Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Želim uzeti stanku u ime kluba Živog zida i SNAGA-e da bih govorio o dvama zakona koja sam pripremio i proslijedio MOST-u i HDZ-u na razmatranje. Radi se o zakonima kojima bi se konačno riješila manipuliranje kamatnim stopama i kojima bi se riješilo ilegalno poslovanje zadruga koje nisu imale licencu za rad u Hrvatskoj.
Hvala. Izvolite.
Poštovani predsjedniče tražim stanku od 10 minuta kako bi mogla progovoriti o spomendanu međimurske županije. Zahvaljujem.
Hvala. Zastupnik Bulj.
Tražim stanku ispred kluba MOST-a o stanju u Hrvatskom olimpijskom odboru i športu u Hrvatskoj.
Hvala. Odobravam stanku od 10 minuta. Nastavak je 15 do 10. Hvala. STANKA U 09,35. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Nastavljamo sa radom sjednice. Molio bih! Nastavljamo sa radom sjednice. Molio bih cijenjene zastupnice i zastupnike. Zastupnik Goran Aleksić ispred kluba „Živog zida“ i „Snage“ prvi je zatražio stanku. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Prije ove pauze koju smo imali prije našeg malog raspusta ja sam predložio i pripremio dva zakona. Proslijedio sam ih MOST-u i HDZ-u na razmatranje. Radi se o zakonima kojima bismo konačno trebali zaustaviti prvo manipuliranje kamatnim stopama koje provode hrvatske banke u 200 tisuća kredita, najmanje. I drugo, drugim zakonom bismo pomogli dužnicima koji su ugovorili kredite sa navodno ilegalnim zadrugama koje nisu imale licencu za rad u RH, pomogli bismo im da sudski lakše dođu do pravde. Ja sam to napisao u dva zakona, iako se u oba zakona radi o izmjenama i dopunama Zakona o potrošačkom kreditiranju, zbog toga što se radi o različitoj problematici. Ukoliko MOST i HDZ prihvate moje prijedloge to se može složiti u jedan zakon. Dakle, o čemu se radi u prvom zakonu. Kao što svi znamo banke su ugovarale nezakonite promjenjive kamatne stope sve do 1. siječnja 2013. godine, jer nisu postojali financijski zakoni kojima bi bilo točno određeno kako one moraju definirati kamatne stope, kako moraju izgledati parametri. Oni su se izvlačili da budući da nije bilo tih odredaba u financijskim zakonima, a prije svega se radi o Zakonu o zaštiti potrošača, Zakona o potrošačkom kreditiranju, Zakonu o kreditnim institucijama one su se izvlačile na foru da to nije bilo propisano. Međutim, bilo je propisano Zakonom o obveznim odnosima, člankom 270. bilo je propisano da ugovorna činidba mora biti ili određena ili odrediva. Ako se radi o fiksnoj kamatnoj stopi radi se o određenoj činidbi, a ako se radi o promjenjivoj kamatnoj stopi onda moraju biti ugovoreni podaci na temelju kojih se kamatna stopa mijenja. Banke su na temelju izmjena Zakona o potrošačkom kreditiranju početkom 2014. godine u svim tim kreditima, u svim tim ugovorima u kojima nisu ugovorile kamatne marže te marže odredile samovoljno, van ugovorno i do dana današnjeg primjenjuju te nezakonito određene kamatne marže i država to mirno gleda, HNB to mirno gleda, inspekcije mirno gledaju. DORH je dobio prijavu sveobuhvatnu protiv banaka zbog toga što tako rade i nije još pokrenuo postupke putem kojih se može u državni proračun uprihoditi od 9 do 25 milijardi kuna. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o potrošačkom kreditiranju, nacrt toga zakona koji sam pripremio rješava tu problematiku na način da se u svakom kreditu u kojem nije ugovorena fiksna kamatna marža ta kamatna marža mora odrediti na temelju početnih uvjeta kreditiranja. Dakle, moramo se vratiti povijesno u trenutak ugovaranja svakoga kredita i u trenutku ugovaranja toga kredita moramo odrediti i fiksnu kamatnu maržu i promjenjivi parametar. Ja na tome radim godinama, još uvijek to nikom nije došlo do pameti da to tako treba napraviti. I zbog toga banke manipuliraju kamatnim stopama i na taj način u stvari kradu ljudima novac. Ja moram reći da oni kradu ljudima novac, jer na temelju nezakonite ugovorne odredbe, u stvari na temelju ugovorne odredbe koja uopće ne postoji, nego na temelju odredbe koju su oni samovoljno van ugovorno odredili banke manipuliraju kamatnim stopama i uzimaju daleko veće kamate nego što bi smjele na temelju početnih uvjeta kreditiranja. Nadam se da će MOST i HDZ prihvatiti moj prijedlog i da će ga zajedno sa mnom uputiti u proceduru i na taj način konačno zaustaviti nezakonito manipuliranje kamatnim stopama od strane hrvatskih banaka. Drugi zakon kojim se predlaže u stvari retroaktivnu primjenu članka 4b. Zakona o potrošačkom kreditiranju omogućilo bi se svim dužnicima koji su sa zadrugama koje nisu imale licencu za poslovanje u Republici Hrvatskoj ugovorile kredite. Tim dužnicima bi se omogućilo da lakše vode svoje sudske postupke. Dakle, taj zakon nije izvršni u odnosu na banke, ali bi pomogao dužnicima da mogu konačno riješiti svoje sudske probleme na brži način nego što to rješavaju sada. Ja moram napomenuti da su banke na temelju presude Visokog trgovačkog suda od 13. lipnja 2014. godine u kolektivnom slučaju Franak već tada morale sve kamatne stope vratiti na početne iznose, ali one to nisu učinile, jer ta presuda je bila izvršna. Ona je rekla da se banke tako ne smiju više ponašati. I konačno moram reći da već postoje primjeri gdje su kamatne stope definirane na način kao što ja predlažem, postoje primjeri u našem susjedstvu, Mađarska je to učinila krajem 2014. godine. Ona je najprije odredila da se moraju vratiti preplaćene kamate svim dužnicima. Nakon toga je odredila da se kamatne stope moraju definirati kao fiksna marža jedan plus bibor, a bibor je u stvari kamatna stopa za forintu u međubankarskom poslovanju. Eto nakon spomendana koji smo imali u nedjelju priznale su nas sve države, moramo priznati i mi sami sebe i konačno riješiti ove probleme koje imamo. Zahvaljujem.
Hvala zastupniku Aleksiću. Zastupnica Bernarda Topolko iz kluba HNS-a javila se također za stanku.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, 9. siječnja bilo je obilježavanje dana oslobođenja Međimurja od Mađarske. 2005. godine ovaj Visoki dom donio je odluku da je taj dan spomendan. Ja iskreno moram izraziti žaljenje što prilikom obilježavanja nisu se odazvali predstavnici ovog Visokog doma, bili su im upućeni pozivi. I zato želim reći nekoliko riječi. Međimurska županija do 9. siječnja 1919. godine bila je pod vlašću Mađarske. To je županija na sjeveru, najmanja županija, na sjeveru Hrvatske i od Mađarske dijeli ju jedino rijeka Mura. Županija koja ima 113 tisuća stanovnika, koja ima Romsku nacionalnu manjinu i to u većem broju zastupljenu u Hrvatskoj, županija koja je dala veliki doprinos u borbi u Domovinskom ratu. Naši su borci bili na području cijele Hrvatske. 9. siječnja 1919. godine na Franjevačkom trgu u Čakovcu skupilo se 10 tisuća Međimuraca kako bi na Narodnoj skupštini donijeli odluku o odcjepljenju Međimurja od Mađarske. Međimurci su odradili stvar, odradili su i tijekom Drugog svjetskog rata kada je ponovno bio pokušaj spajanja Međimurja Mađarskoj. Međimurci su vrijedan narod, mislim da ih treba spomenuti u ovom Domu, tim više da je smo čuli da je to spomendan. Ove godine obilježilo se 98 godina. Ja se nadam da na 100 godišnjici bit će predstavnici i ovog Visokog doma. Želim svim Međimurcima i Međimurkama zaželjeti sretan Dan oslobođenja od mađarske vlasti jer naš narod veli da za dobre želje nikad nije kasno. Hvala.
Zahvaljujem zastupnici Bernardi Topolko. Ja također se moram složiti da je situacija tijekom povijesti u Međimurju bila upravo takva da su se pokušavali ogrebati za naš teritorij razni susjedi i da međimurski Hrvati nisu bili ti koji su mogli birati. Zaista jeste veliki dan i za njih i to također treba naglasiti i proslaviti u potpunosti se slažem. Hvala na stanci. Zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvaženi premijeru, ministre, uvažene kolegice i kolege. Hrvatski olimpijski odbor kao krovna institucija ne poštiva zakone RH, ne doznačava sredstva nacionalnim savezima koji velike uspjehe imaju u međunarodnom sportu gdje prezentiraju Hrvatsku po kriterijima, bez bilo kakvih kriterija jednostavno ugrožavaju određene sportske organizacije krovne koje su dovedene na rub, koje se bore i sa svojim osobnim sredstvima postižu svjetske rezultate. Država doznačava sredstva instituciji HOO koja je osnovana sportsku televiziju, sportsku televiziju koja je dovela do mogućnost da se blokira račun HOO zadužujući 67 milijuna kuna, a sada je taj dug popeo se na 77 milijuna kuna duga. HOO tj. hrvatski sport je postao sada jamca, od jamca sada postao dužnik. Prijeti blokada hrvatskome sportu. Nisu dostavili izvješće ovome Visokome domu za 2014. godinu. Kako je moguće da HOO čiji proračun se financira više od 90% iz državnoga proračuna imaju plaće i koeficijente veće nego državni dužnosnici, nego premijer, nego saborski zastupnici? Kako dužnik HOO se uopće može kandidirati za državna sredstva, dok mali klubovi u malim ruralnim sredinama ne mogu na taj način se ponašati, gdje se traži zakonitost, gdje naša djeca u ovim područjima, ruralnim krajevima u nerazvijenim područjima nemaju mogućnosti se baviti sredstvima. Oni se kokoše, uništavaju hrvatski sport. Zašto su dosadašnje vlasti dozvoljavale da hrvatski sport bude igračka HOO koji bi trebao štititi hrvatski sport? Dobro je što je ova Vlada za Središnji ured za sport osnovala i očekujemo rezultate, očekujemo da spasi hrvatski sport od HOO-a, da se poduzmu koraci i da se poštiva Zakon o sportu. Dosta je klijentelizma i nepotizma u hrvatskom sportu na štetu hrvatskih sportaša koji u krivi i znoju brane boje Hrvatske. Zbog naše djece, zbog razvoja sporta, na cijelom teritoriju RH u brojnim sredinama danas djeca nemaju mogućnost bavljenja sportom. Ponavljam, nemaju sportske dvorane, nemaju sportska igrališta, a talentirana su za sport, a ujedno znamo šta znači sport u razvoju djece i znamo što znači sport bavljenje amaterizmom. Pozivam Središnji ured za sport koji vodi naša priznata i poznata legenda Janica Kostelić, koja će imati potporu u MOST-u da se poštiva Zakon o sportu, kao HOO tako i u Hrvatskom nogometnom savezu, a ne da se dozvoljava da određene skupine taj novac javni koriste sebi u privatne svrhe dok hrvatski sport doveden je na dno dna u financijskim mogućnostima. Moramo spasiti hrvatski sport. Jednostavno, ja dolazim iz krajeva s juga kad pogledam samo odnos prema športski klubovima s juga, što južnije to tužnije. Ali Hajduk živi vječno i opstat će. Hvala lijepa.
Zahvaljujem zastupniku Bulju. Molio bih cijenjene zastupnice i zastupnike da se strpe s komentarima. Zastupnik Bauk.
Gospodine predsjedniče inspiriran izlaganjem kolege Bulja posebno zadnjom rečenicom ja vas molim da ispunite njegovu želju i izvješće o poslovanju Hrvatskog olimpijskog odbora sa 34. točke dnevnog reda stavite daleko prije kako bi još jednom mogli poslušati ovo srceparajuće izlaganje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem na sugestiji. Poštovane kolegice zastupnice i zastupnici nastavljamo s točkom dnevnog reda: 2. Izvješće predsjednika Vlade Republike Hrvatske o održanim sastancima Europskog vijeća tijekom 2016. godine. Predsjednik Vlade Republike Hrvatske podnijet će izvješće u skladu s člankom 11. Zakona o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima. Materijal ste primili u pretince. Pozdravljam predsjednika Vlade Republike Hrvatske, molim ga da podnese uvodno izlaganje. Izvolite predsjedniče Vlade.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Hrvatskog sabora, cijenjene zastupnice i zastupnici. Evo treći dan zaredom sam u Hrvatskom saboru i moram priznati da mi je to posebno zadovoljstvo i drago mi je da intenziviramo dijalog i na ovoj razini između izvršne i zakonodavne vlasti i na ovaj način pokazujemo dodatno poštovanje prema Hrvatskom saboru i njegovoj ulozi u artikuliranju vanjske i europske politike RH. Želio bi se također osvrnuti i na dolazak predsjednika Europskoga vijeća Donalda Tuska ovdje u Zagreb povodom 25. obljetnice međunarodnoga priznanja RH. Bivši poljski premijer koji je evo na pola mandata svoje uloge predsjednika Europskog vijeća na taj način kao prvi čovjek EU pokazao je koliko i on osobno a i europske institucije poštuju Hrvatsku, njena postignuća i njenu ulogu i doprinos europskom projektu. Mislim da je njegov govor na hrvatskom jeziku jedinstven. Koliko je meni poznato malo je ne Hrvata koji su za ovom govornicom tako srčano i tako dobro govorili i o Hrvatskoj i o Europi i o našim zajedničkim vrijednostima. Također čestitam i sa ove govornica nakon što sam to sinoć napravio novoizabranom predsjedniku Europskog parlamenta mom velikom prijatelju Antoniu Tajaniju koji je preuzeo tu dužnost od Martina Schulza jučer. I na taj način mogu reći da na čelnim mjestima svih europskih institucija imao prije svega izvrsne poznavatelje Hrvatske i naše prijatelje i političke, i osobne, i ljude koji vjeruju u ovaj projekt i koji će siguran sam u slijedeće 2,5 godine na svojim dužnostima biti naši partneri u rješavanju zajedničkih problema. Ovo je prigoda da napravimo rezime rada Europskoga vijeća u 2016. godini, godini koja je po nizu aspekata bila ne samo specifična kao što smo konstatirali za hrvatsku političku scenu, bila je izrazito posebna, neuobičajena i za EU pa možemo reći i za globalna kretanja. Doživjeli smo scenarij da u predsjednici Vlada dviju članica od preko 60 milijuna ljudi podnijeli ostavke nakon izgubljenih referenduma. To se još u Europi nije dogodilo. Referendum o ostanku ili odlasku Ujedinjene Kraljevine iz EU na birališta je izvukao 70% birača, 48 ih je bilo za, 52 ih je bilo protiv. Nekoliko mjeseci kasnije u Italiji na inicijativu predsjednika Renzia predsjednika, bivšeg predsjednika Vlade Renzia održan je referendum o ustavnim promjenama, referendum koji je vezao političku sudbinu predsjednika Vlade sa rezultatom referenduma na koji je izašlo čak 68% Talijana, 40 ih podržalo posto reformu a čak je 60 bilo protiv. To Europa još nije doživjela. I upravo u takvom kontekstu izuzetno je važno kako ćemo voditi europsku politiku, kako ćemo prepoznati trendove koji se trenutno u njoj odvijaju i kako ćemo pozicionirati RH posebno nakon pobjede predsjednika Trumpa na predsjedničkim izborima u SAD-u i novim globalnim okolnostima pa i vrlo jasno govoreći asertivnijom politikom Rusije na svim teatrima globalnih zbivanja u ovom trenutku. U takvom kontekstu Hrvatska je sudjelovala na 6. europskih vijeća, 5. formalnih i 1. neformalnim. Na 4. od tih 6. sastanaka sudjelovao je bivši predsjednik Vlade kolega Orešković, na posljednja 2. sam sudjelovao ja predstavljajući Hrvatsku. Dopustite mi da na početku kažem nekoliko riječi o ovom zadnjem sastanku Europskog vijeća koje je održano u prosincu, koji je imao nekoliko bitnih tema migracije, sigurnost, ekonomski i socijalni razvoj, pitanje mladi i pitanja vanjskih odnosa odnosno vanjske politike EU. Budući da sam o Europskom vijeću u listopadu govorio odmah nakon povratka iz Bruxellesa ovdje ću staviti akcent na ključna pitanja koja su dominirala raspravom zadnjeg dana sjednice Hrvatskoga sabora u prosincu bilo je to 15. prosinca. Kada je riječ o migracijama Hrvatska smatra i to sam jasno ponovio da je strateški ujednačen odgovor država članica utemeljen na solidarnosti optimalan pristup upravljanju migracijskim pritiscima. Na solidarnost gledamo kao vrijednost koja je u podlozi europskoga projekta, a stajališta država članica o podjeli tereta i odgovornosti, tj. prihvaćanju određenog broja tražitelja azila je po mom uvjerenju, a i po uvjerenju Hrvatske podjela koja treba biti pravedna, ravnopravna i proporcionalna. Hrvatska se u proteklom razdoblju obvezala na prihvat 1600 ljudi, a do sada je po tom sustavu realocirano samo 19 i to iz Italije. 2015. je u Hrvatskoj međunarodnu zaštitu zatražilo 211 osoba od čega je odobren 41 zahtjev, a u 2016. taj trend je povećan na 2231 zahtjev a odobreno je 99. Podržali smo reformu europskog sustava azila, a naš je stav da je pravi način učinkovito upravljanje vanjskim granicama EU. I u tom kontekstu smo izrazili zadovoljstvo brzom uspostavom i početkom rada Agencije europske granične i obalne straže za koju smatramo da je dobar primjer europskoga odgovora na krizu. Naš je naravno prioritet da tzv. istočno mediteranska ili balkanska ruta ostane zatvorena. To je sigurnosno gledano i politički gledano za Hrvatsku izuzetno važno i trebamo ustrajati na dijalogu sa država jugoistoka Europe i svim članicama EU da tako i bude. Pristup koji uključuje suradnju sa partnerima je jedini mogući da ovakvo stanje kakvo imamo danas i bude u kontinuitetu, te da osiguravamo hrvatske granice sa svim mjerama koje to danas radi hrvatska policija koristeći i tehnologiju i ljudstvo, a bez da gradimo fizičke zapreke. Vezano uz vanjsku dimenziju migracija EU Vijeće je potvrdilo sve one zaključke koji se odnose na odnose sa Turskom, a osobito izjavu između EU i Turske koju treba provoditi u cijelosti i bez izuzetaka. To je posebno važno s obzirom da je Turska ključ i glavna zemlja koja može odrediti dinamiku daljnjih izbjegličko migracijskih valova prema teritoriju članica EU. Na Europskom vijeću razgovarali smo i o novim sporazumima koji su se potpisali sa nizom afričkih država odakle priljev dolazi pak srednje mediteranskom rutom i koja će biti između ostaloga glavna tema sastanka neformalnog Europskog vijeća na Malti početkom veljače. Politika EU treba biti usmjerena na cjelovito korištenje svih instrumenata koji će prave uzroke i rizike migracija nastojati riješiti u onim zemljama gdje one nastaju, gdje postoji nestabilnost, siromaštvo, sukobi, ratovi i sve ono što potiče brojne ljude u ugrozi za vlastiti život da krenu u neizvjesnost prema članicama EU. A posebno moramo pojačati mjere protiv onih koji se bave krijumčarenjem migranata i trgovinom ljudi. Upravo oni profitiraju na ljudskoj nesreći i destabiliziraju članice EU. O tome vlada čvrsti konsenzus šefova država i vlada EU. Druga tema o kojoj smo raspravljali u prosincu bilo je pitanje sigurnosti, pitanje borbe protiv terorizma, gdje smo postigli dogovor o dva značajna zakonodavna akta, Direktivi o suzbijanju terorizma i Uredbi o izmjeni zakonika o schengenskim granicama u pogledu sustavnih provjera na vanjskim granicama EU. Cilj Direktive o suzbijanju terorizma je osigurati zajednički odgovor na pojavu stranih terorističkih boraca, te time ojačati odvraćajući učinak diljem EU i osigurati učinkovito kažnjavanje počinitelja. Tom se direktivom u europsko zakonodavstvo prenose međunarodne obveze iz Rezolucije Vijeća sigurnosti 2178 iz 2014. godine o stranim terorističkim borcima, te nedavno doneseni dodatni protokol uz konvenciju Vijeća Europe o sprječavanju terorizma. Podržao sam u ime Hrvatske donošenje ove direktive za koju smatram da predstavlja kvalitetan kazneno-pravni odgovor na sigurnosne izazove koje danas predstavljaju strani teroristički borci i teroristi povratnici. Hrvatska podržava provedbu svih mjera i aktivnosti u sprječavanju korištenja financijskog sustava za pranje novca u svrhu financiranja terorizma. U cijelosti smo podržali i one mjere koje su usmjerene na uspostavu nadzora nad financijskim tokovima, te sprječavanje zlouporabe financijskog i nefinancijskog sustava za prikrivanje nezakonito stečenih sredstava. Ono što je važno i što želim ovdje napomenuti da smo imali jedan amandman na zaključke Europskog vijeća u paragrafu 9. gdje smo ubacili formulaciju da se uzme u obzir specifična situacija onih država članica EU koje još nisu u okviru schengenskoga sustava kako bismo na taj način izbjegli eventualne probleme daljnjeg jačanja članica schengenskog sustava, tj. granica između članica EU onih koji jesu u schengenu i onih koje još uvijek nisu, a kao što znate mi smo jedna od zemalja koja prolazi evaluacijski proces, o tome smo razgovarali u Vladi i sa predsjednikom Europskog vijeća Tuskom i jasno naznačili da nam je to jedan od prioriteta u kojem je i financijska omotnica prigodom pristupanja u EU bila od 120 milijuna eura i gdje želimo da ne dođe primjerice do ponovnog razdvajanja danas jedinstvene granične kontrole čime bi se naravno usporio i tijek kontrole i mogući problemi odnosno usporavanje prelaska granice, a naravno samim time i izazivanje dodatnih troškova. EU donijela je svoju globalnu strategiju o vanjskoj i sigurnoj politici u lipnju 2016. od tada ima niz dokumenata koji se odnose na njenu provedbu, akcijski plan, zajednička izjava iz Varšave, suradnja između EU i Sjevernoatlantskog saveza u provedbi te Sigurnosne agende EU pri čemu su za Hrvatsku vrijednosti koje dijele i Sjevernoatlantski savez i EU vrlo bliske i smatramo da moramo davati kontinuirano svoj doprinos i u jednoj i u drugoj organizaciji nastojeći da njihovo djelovanje bude komplementarno, te da ne dolazi do bilo kakvih dupliciranja aktivnosti. Aspekt koji je bio visoko na dnevnom redu Europskog vijeća u prosincu bila je naravno gospodarska i socijalna situacija u Europi, te pitanje mladih. Imali smo susret sa predsjednikom Europske središnje banke DRaghiem koji je održao prezentaciju o stanju europskog gospodarstva uz zaključak kako je situacija dobra, kako su izgledi dobri, kako je gospodarski rast oko 1,7%, te da je stvoreno 4 milijuna novih radnih mjesta na razini EU u posljednje tri godine. Naravno da je bilo riječi i o utjecaju negativnog referenduma u Ujedinjenoj Kraljevini na gospodarsku stabilnost EU i na rizike koje to može donijeti, a osobito za financijska tržišta. Hrvatska je poduprijela produljenje trajanja Europskog fonda za strateška ulaganja do 2020. godine, dakle do kraja aktualnog višegodišnjeg financijskog okvira koji traje do kraja ovoga desetljeća, čija je revizija kao što znate tzv. srednjoročna revizija u tijeku u ovom trenutku i pregovara se i u okviru Vijeća i kroz trijalog sa komisijom i Europskim parlamentom. Ponovio sam kako bi bilo ključno da ne dolazi do neravnomjerne geografske zastupljenosti kada je riječ o projektima i ulaganjima iz ovoga fonda. Upravo svojevrsni blending sredstava iz europskih strukturnih investicijskih fondova, te Europskoga fonda za strateška ulaganja treba biti onaj pravi mix koji će dati dodatnu vrijednost realizaciji projekata na cijelom kontinentu, a isto tako i u Hrvatskoj. Podržali smo i namjeru Europske komisije da produži provedu garancije za mlade i njeno financiranje kroz inicijativu za zapošljavanje mladih. Vi znate da je u prve proračunske tri godine ove financijske perspektive stavljen akcent na projekte za mlade jer je to pitanje nezaposlenosti mladih prepoznato u brojnim članicama, a Hrvatska se tu ubraja među tri do četiri države članice gdje je taj problem izrazito vidljiv i možemo reći akutan. Provedba garancije u Hrvatskoj je do sada ubrzala proces razvoja relevantnih politika, te pozdravljamo njenu kontinuiranu ulogu u borbi protiv nezaposlenosti mladih s fokusom na što uspješniju provedbu u predstojećem razdoblju. To je jedna od vrlo jasnih i prihvaćenih zadaća koju sam dao ministru Ćoriću koji ima zadaću da sva sredstva koja su nam na raspolaganju iz ove garancije dodatno ojača nacionalnim sredstvima. Od vanjskopolitičkih tema vodila se detaljna rasprava o načinu ratifikacije Sporazuma o pridruživanju sa Ukrajinom, naravno u Nizozemskoj gdje je održan također jedan negativni referendum, treći negativni referendum 6. travnja i usvajanjem odluke kojom se omogućuje po mom sudu u Nizozemskom parlamentu da taj konzultativni referendum uzme na znanje, a da istodobno poručujući kako Sporazum o pridruživanju ima jasno definirane ciljeve i ne pretpostavlja odmah idući korak, dođe u poziciju da u oba Doma Nizozemskog parlamenta ratificira ovaj sporazum, a u kontekstu parlamentarnih izbora koji se tamo održavaju na proljeće. Posebni gost Europskog vijeća bio je gradonačelnik Aleppo-a Hagi Hasan koji je u tom trenutku govorio o vrlo teškoj situaciji u Siriji, a osobito u Aleppu. Znate što je uslijedilo nakon toga, kao i razgovore koji su predviđeni u Astani i u Ženevi. Kada je riječ o Ujedinjenoj Kraljevini, spomenuo bih da je evo na ova dva sastanka Europskog vijeća na koja sam ja bio, nas od 28 čak četvero bilo novih, gospođa … i ja u listopadu, a talijanski i litvanski premijeri bili su novi u prosincu, dakle četvero novih u samo dva mjeseca. Njen govor, neki od vas su jučer možda zapazili o tome da rezultat referenduma ne ostavlja nikakve dileme. Međutim ono što je bitno, bitno je da će cijeli proces krenuti trenutkom notifikacije o pokretanju članka 50. Ugovora o EU dakle mogućnosti izlaska iz članstva koji do sada još nikada nije u praksi bio pokrenut jer ga nije ni bilo prije Lisabonskog ugovora. A ono što je bitno je da taj proces pregovora bude uređen, da bude predvidljiv, da ga sa strane europske komisije vodi Michel Barnier nekadašnji povjerenik i nekadašnji francuski ministar vanjskih poslova koji je također bio u Hrvatskoj prije nekoliko tjedana i s kojim smo razgovarali o tehnologiji tog procesa koji će zasigurno trajati nekoliko godina. Kakvu vrstu uređenih odnosa će Ujedinjena Kraljevina nakon toga imati sa EU, to tek predstoji vidjeti jer nije riječ ni o klasičnom odnosu statusa pridruživanja ili nekakvog strateškog partnerstva. Mislim da će bit o nekom obliku institucionalne suradnje koju u ovom trenutku do kraja nije definirala niti institucionalna arhitektura EU, a niti su do kraja poznate želje Ujedinjene Kraljevine. Sa strane Hrvatske bitan aspekt na ovom Europskom vijeću uz vanjsko političke teme i mlade imigracije bio je naravno i razgovor koji smo imali na margini o brojnim pitanjima koja se odnose sa globalnim relacijama između EU i Rusije gdje je sasvim jasno da se trebaju redefinirati odnosi s obzirom na brojne promjene u odnosu snaga. I u tom kontekstu će nova vrsta dijaloga sa Rusijom biti od jednih ključnih tema za 2017. godinu. Kad je riječ o ranijim sastancima Europskoga vijeća koji su održani kao što sam rekao u veljači, ožujku i u lipnju ono što u ovom trenutku mislim da je bitno je da je Hrvatska uložila napor u veljači da se postigne dogovor sa Ujedinjenom kraljevinom bila jedna od konstruktivnih zemalja kada se pregovarao onaj paket o kojem se raspravljalo mnogo i u hrvatskoj javnosti. Nažalost od njega nije bilo previše koristi zbog toga što je referendum imamo drukčiji karakter. No, pitanja koja su dominirala bila su i pitanja gospodarstva, kvalitetnijeg korištenja europskoga proračuna a posebno europskih strukturnih i investicijskih fondova. Nekoliko riječi i o onome što se očekuje ove godine. Ove godine ulazimo u vrijeme 60.te obljetnice rimskih ugovora i zbog toga su naši prijatelji iz Italije odlučili biti domaćini krajem ožujka sastanku Europskog vijeća koji će obilježiti 60.tu godišnjicu europskoga projekta. Taj sastanak ima dosta ambicija ali je iz razgovora sa svim kolegama prisutan osjećaj za realnost ovoga trenutka. EU više nikada neće biti ista nakon što se završi postupak izlaska Ujedinjene Kraljevine. Ja sam to rekao i ranije javno a ponovit ću i sada mislim da je to bila krupna neoprostiva politička pogreška Davida Camerona uopće ići na takva referendum koji nije bio niti potreban i on puno govori o referendum kao institutu jer je to umjesto jedne win situacije po meni samo za njega unutar odnosa snaga konzervativne stranke postala gubitnička situacija i za njega osobno to je već sasvim jasno, sasvim sigurno za Ujedinjenu Kraljevinu a reperkusije za europski projekt ćemo tek svi skupa vidjeti a na globalna financijska tržišta kada se cijela ta priča završi. Zbog toga u Rimu treba očekivati jednu deklaraciju koja će napraviti rezime trenutka u kojem se europski projekt nalazi i danas. Ne možemo očekivati renesansu projekta nakon takvih rezultata iz šireg konteksta ali moramo pokazati smjer. I u tom kontekstu posebno vidim veliku važnost i odgovornost Hrvatske. Hrvatska je percipirana od mnogih članica EU pa to ste mogli razabrati i kroz poruke predsjednika Europskog vijeća Tuska kao ne samo u smislu redoslijeda zadnja članica EU nego zemlja koja je svojim političkim potezima vrlo jasno demonstrirala da uz puno svijest a ta svijest o naciji, državi, onome što smo ostvarili prije samo 25 godina kod nas i u našem društvu možda je još snažnija nego onima koji žive u miru nakon 2. svjetskog rata preko 70 godina. Koliko je bitno preuzeti vrijednosti na kojima se taj projekt mira, suradnje i gospodarskog prosperiteta gradio. I zbog toga je izuzetno važno kakvu ćemo ulogu imati i u kontekstu politike onih članica EU koji su iz srednje i istočne Europe, kakvu ćemo poruku slati našem susjedstvu u jugoistočnoj Europi, na koji način ćemo rješavati otvorena pitanja koja imamo sa susjedima? Rekao sam to i jučer nakon aktualnoga sata prilika mandata i ovog saziva Hrvatskog sabora i ove Vlade da riješimo popriličan broj otvorenih pitanja koja su na dnevnom redu, da ih rješavamo na racionalan način čvrsto zastupajući nacionalne interese ali isto tako vodeći računa o metodama te suradnje i o budućnosti odnosa sa zemljama sa kojima ćemo dijeliti i suradnju, i gospodarske interese i kretanje ljudi u desetljećima koja su ispred nas. Zato mi se čini da konzistentna i po mom dubokom uvjerenju politika dogovora o strateškim prioritetima kad je riječ o vanjskoj i europskoj politici treba biti važna i na razini Hrvatskoga sabora. Vidjeli ste jučer da ona velika kompromisna koalicija na razini Europskog parlamenta dijelom potaknuta i ovim izborima koji su bili neobični je označila kraj velike koalicije između pučana i europskih socijalista te se sada pretvorila u koaliciju pučana i liberala koji su u najvećoj mjeri izabrali Antonia Tajanija za predsjednika trebamo u Hrvatskoj voditi računa da smjer kojeg imamo prema europskoj politici bude što jedinstveniji i da iza njega stojimo i u našim međunarodnim aktivnostima. To je izrazito bitno i tako nas naši partneri i promatraju i žele detektirati da li dijelimo isti smjer i iste vrijednosti. Ja sam uvjeren da ćemo emancipacijom ovih tema upravo u ovakvim raspravama u Hrvatskom saboru imati priliku da gradimo tu vrstu kulture dijaloga a po mom sudu i dogovora o ključnim pitanjima bilo da je riječ o odnosima s BIH, sa Srbijom, otvorenim pitanjima sa Slovenijom pa i kontekst INA-MOL sa Mađarskom. Sve su to teme koje su tu i koje će čekati ili nas ili neke druge ukoliko ne iskoristimo vrijeme koje je pred nama da na odgovoran način zaključimo brojne teme koje su ostale neriješene nakon 91. godine. Moj je dojam nakon razgovara sa kolegama na Europskom vijeću, a ti su sastanci za, mnogi od vas to znaju, ali ima dio ljudi koji toga nije svjestan i koji nije vidio tu promijenjenu tehnologiju rada. Dakle u dvoranama Europskog vijeća je samo 28. lidera predsjednik Europske komisije, predsjednik Europskog vijeća, visoka predstavnica za vanjsku politiku i svega nekoliko suradnika. Intimnija atmosfera na sastanku Europskog vijeća nego ovdje u Hrvatskom saboru. To je jako mali krug ljudi koji fokusirano radi na ovim temama otprilike 12 do 15 sati svaka dva mjeseca i utvrđuje smjer rada cijele EU i cijelog europskog projekta. Ta bliskost relacija između onih koji su na tim sastancima izrazito važna i mislim da imamo prostora kroz naš angažman na diplomatskoj razini, kroz vaš angažman u parlamentarnoj diplomaciji, kroz kontakte koje imamo kroz stranačke međunarodne aktivnosti pozicionirati Hrvatsku kao zemlju koja vjeruje u europski projekt, koja mu daje svoj doprinos na odgovoran način i koja može služiti kao model onima koji imaju aspiracije da se tom projektu pridruže. Tu našu ulogu u ovako mijenjajućem globalnom i europskom kontekstu moramo iskoristiti na najbolji mogući način. I to je jedan od ciljeva upravo ovog dijaloga kojeg danas radimo i kojeg ćemo raditi redovito tijekom mandata ove Vlade jer sam sjedeći u klupama u kojima ste vi sada ranije imao dojam da je premalo ovakvih tema na sjednici Hrvatskog sabora, a ništa što se događa u zakonodavnom procesu gotovo da na neki način nije barem malo ako ne i 90% povezano sa zakonodavnim procesom i ulogom Hrvatskog sabora. Zato smatram, da tu kombinaciju političkog konteksta zakonodavnog procesa koji je nerijetko uvjetovan aktivnostima na razini europskih institucija i važnog doprinosa Hrvatskog sabora kao predstavnika hrvatskoga naroda moramo ujediniti i imati uvijek na umu kada artikuliramo naše stavove i na nacionalnoj sceni i prema europskim partnerima. Ovih 25 prvih godina daje nam razloga za puno ponosa, a ove tri godine koje imamo danas do predsjedanja Europskim vijećem, odnosno Vijećem Europske unije jer Europskim vijećem će predsjedavati predsjednik Europskog vijeća, ali za naše ministre, za naše kolege na nižim razinama državne vlasti bit će izazov s kojim se naša državna uprava još nije suočila. I to će biti pravi test koliko smo usvojili sadržaj ali i metode rada projekta kojem pripadamo i kojem dajemo svoj doprinos, a tada će i Hrvatski sabor imati velike izazove i zato očekujem da se zajednički pripremamo za onu odgovornost koju ćemo imati u prvom semestru, tj. prvih šest mjeseci 2020. godine. Hvala vam lijepa.
Hvala predsjedniku Vlade. Zastupnik koji se prvi javio za repliku jest Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi predsjedniče hrvatske Vlade drago mi je što ste i na početku i evo na kraju naglasili kako želite više uključiti Hrvatski sabor i u kreiranje naše vanjske politike, ali i u naš stav i pristup prema europskom projektu i europskoj politici općenito. Upravo zbog toga vas želim pitati sljedeće, naravno i zbog hrvatske javnosti, a i zbog činjenice da ste osim što ste predsjednik Vlade i predsjednik HDZ-a stranke koja u Europskom parlamentu i europskim integracijama pripada europskim pučanima. Želim vas pitati sljedeće. Pred Europskim parlamentom, pred plenarnom sjednicom u Strasbourgu sutra će se naći na dnevnom redu glasanje o izvješću Marie Žao Rodriguez o europskom stupu socijalnih prava. Radi se o izvješću koje je potaknuo sam gospodin Juncker. Radi se o standardizaciji, odnosno pokušaju standardizacije osnovnih socijalnih i radnih prava u EU. Ono što me brine gospodine Plenkoviću je da su zastupnici Europske pučke stranke uključujući tu i našu kolegicu Šujicu podnijeli niz amandmana na ovo izvješće koje je prošlo na resornom odboru, a tim amandmanima zapravo se protive obaveza uvođenja i definiranja minimalne plaće za dostojanstven život i reguliranju prava na rodiljni i roditeljski dopust, te se promoviraju izrabljivački koncepti poput ugovora sa nula sati fleksibilnog radnog vremena i sve ostalo što ide na ruku prije svega poslodavcu, a ne radniku. Mislim da u kontekstu problema sa kojima se susrećemo u Hrvatskoj, a to je odljev mladih, a to je da gotovo 60% radno aktivnih osoba radi za minimalnu plaću, da sve više ljudi u Europi iako radi, radi za male plaće, na rubu je siromaštva, da je sve veća razlika između siromašnih i bogatih, [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] molim vas uvjerite me da sam krivo čuo da će predstavnici HDZ-a glasati za ovaj amandman odnosno protiv izvješća, zbog hrvatske javnosti, zbog vjerodostojne politike i vaše Vlade prema socijalnim pitanjima. Molim vas recite mi da sam krivo pročitao.
Hvala. Odgovor na repliku predsjednik Vlade.
Kolega Hajduković, vi znate da su ove teme posebno kada je riječ o radnim pravima, socijalnim pravima u velikoj mjeri koje se po načelu supsidijarnosti rješavaju na nacionalnoj razini, pa evo imali ste prigodu vidjeti da je i hrvatska Vlada donosila jednostrane odluke o tome kolika će biti minimalna plaća, isto tako kao što je i prethodna Vlada, odnosno pred prethodna Vlada SDP-a iste takve odluke donosila. Podsjećam to sam rekao i jučer da smo mi u našoj odluci ove godine bili kumulativno bolji i viši u smislu povećanja plaće nego vi u tri godine sve skupa 2012. do 2015. Ja nisam vidio ovo izvješće, provjerit ću sa kolegicom Šuicom, vidjet ću o čemu se radi ali riječ je siguran sam o jednom od onih izvješća koji imaju formu preporuke koji nisu obvezujuća. Dakle, to nije riječ o zakonskom aktu a amandmane koje su podnijeli predstavnici Europske pučke stranke sigurno su koordinirani i nikada neće ići protiv prava radnika na štetu socijalnog statusa državljana EU i kada detaljno proučim ovo što vi govorite ja ću vam odgovoriti na to, a u ovom trenutku to ovdje sada pred sobom nemam taj dokument.
Zahvaljujem na odgovoru. Sljedeći zastupnik koji se javio za repliku je Gordan Maras.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine premijeru. Dobro je da ste ovdje da raspravljamo, ja ću to koristiti da otvaramo i neke važne teme za naše građane, pogotovo one koji se raspravljaju na vijeću, a koje bi se mogle i vrlo brzo naći na temama vijeća. Dobro je da imamo ovu formu izvješća, sada smo čuli što se dešavalo i na sjednicama Europskog vijeća. Bilo bi dobro da čujemo kao što ste jučer rekli u kojim područjima i na koji način se ulagalo u buduće odnose između Hrvatske i SAD-a prilikom posjeta predsjednice RH. Ja sam uputio i pitanje ovdje pred vama kažem ministru vanjskih poslova, očekujem njegov odgovor na to pitanje zastupničko koje je dužan po Poslovniku Sabora dati i nakon toga ćemo vidjeti i na koji način smo ulagali u te odnose i sa SAD-om. Ono što mene danas ovdje posebno zanima, a zanima i sve hrvatske građane je tema koju ste odnosno koju su mediji otvorili proteklih mjesec dana, da ste navodno vi zagovornik sa guvernerom Vujčićem brzog, što hitnijeg ulaska u eurozonu, šta ja mislim da nije dobro za RH u ovom trenutku zbog niz razloga, nemam vremena to obrazlagati, ali svih onih rizika koje zajednička Monetarna unija i zajednička valuta donosi za jednu malu zemlju koja još nije pripremljena za ulazak, koja treba još neko vrijeme i koja mora raditi na sebi na način da bude spremna i sa jedne strane jednog dijela suverenosti koje nam također u ovom trenutku treba, a to je naša nacionalna valuta. Dakle, ja se protivim brzom ulasku Hrvatske u Monetarnu uniju, nadam se da je [[Upadica Petrov: Vrijeme.]] to također i vaš stav i nadam se da to nije istina i nadam se da ćete nam sada evo ovdje i reći koji je stav hrvatske Vlade odnosno vaše osobno [[Upadica Petrov: Hvala.]] o tom pitanju i da li je takvih razgovora na Europskom vijeću već bilo. Hvala lijepo.
Hvala zastupniku Gordanu Marasu. Odgovor na repliku predsjednik Vlade.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Maras, ja sam siguran da ste vi kao odgovoran zastupnik čitali Ugovor o pristupanju Hrvatske u EU i to je važnost da hrvatska javnost zna da nema nikakvih dilema, dakle kada se pristupa EU onda se prihvaća pravna stečevina u svoj cjelini. Jedna od stečevina europskog projekta je Europska monetarna unije ili euro i eurozona. Dakle riječ je o obvezi koju smo preuzeli, koju smo ratificirali u Hrvatskom saboru i koja je pred nama. Da biste pristupili eurozoni potrebno je da prihvatite i ispunite određene kriterije. Što se tiče stava hrvatske Vlade, Hrvatskog sabora te prethodna odluka da li smo za ili ne, mislim da je donesena i koliko se ja sjećam donesena je konsenzualno. Kao odgovoran predsjednik Vlade razgovarao sam sa guvernerom HNB-a jer HNB ima važnu ulogu. Postoji na razini EU tijela koja pripadaju onome što rade centralne banke i gdje se također vodi dijalog o tim temama. Ja smatram da vrijeme koje je pred nama moramo iskoristiti da bi se približili ispunjavanju kriterija. I na tom tragu ćemo ići i prema smanjivanju javnoga duga i prema svim aspektima koji bi nas doveli u poziciju da jednoga dana ispunimo kriterije za uvođenje eura. Od HNB-a, od njenih stručnih službi očekujem detaljne, temeljite analize u kojoj smo fazi, koji su učinci, što bi bilo da napravimo, što bi bilo dobro da hrvatska Vlada, Ministarstvo financija radi kao i cijela naša fiskalna politika kako bismo se približili ostvarivanju tog cilja. To je bila srž našega razgovora i temelj onoga na čemu ćemo surađivati u vremenu koje je pred nama. Prema tome, dinamika, nitko od nas ne misli da će se to dogoditi do kraja ove godine, do kraja iduće godine, ali želim da iskoristimo [[Upadica Petrov: Vrijeme.]] mandata kojeg imamo kako bismo se konkretno približili ostvarenju cilja kojeg smo preuzeli 2011.
Hvala. Zastupnik Joško Klisović.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Gospodine predsjedniče Vlade, zahvaljujem vam na vašoj spremnosti da zajedno s nama ovdje u Saboru otvarate pitanja vanjske politike mnogo češće nego što ona bila do sada jer sve ono što mi radimo u ovoj zemlji ima svog odraza i na međunarodni položaj zemlje i tog smo svi svjesni. Spomenuli ste u svom izlaganju neke naznake odrednica vanjske politike predsjednika Trumpa, novoizabranog američkog predsjednika. Predsjednica RH je bila u posjetu SAD-u i ona vas je nakon toga izvijestila o rezultatima svoga posjeta. Mene zanima da li vas je izvijestila i da li ste razgovarali i zauzeli stavove kao sukreatori vanjske politike o izjavama odnosno naznakama politike gospodina Trumpa, da će sve više država izlaziti iz EU čime će EU slabiti, da je EU Trojanski konj Njemačke odnosno oruđe za ostvarivanje njemačke dominacije na prostoru EU. Mnogi europski lideri su u šoku i javno su se očitovali o takvoj mogućoj vanjskoj politici SAD-a. S obzirom da je naša predsjednica kazala da ćemo utjecati na kreiranje vanjske politike SAD-a mene zanima da li ste zauzeli stavove o ovim izjavama i na koji način mislite zajedno sa predsjednicom sudjelovati u kreiranju vanjske politike SAD-a po ovim pitanjima? Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Današnja tema koja se odnosi na izvješće o sastancima Europskog vijeća 2016. ne odnosi se na intervjue novoizabranog predsjednika Trumpa koji su bili u ovoj godini i koji analiziraju ne samo europski lideri nego svi komentatori i svi stručnjaci za vanjsku politiku pa vjerujem da i vi to radite. Ja ću vam reći koja je politika ove Vlade, koja je politika parlamentarne većine, a ne mislim ni da je vaša politika daleko od toga. Ja čvrsto vjerujem u europski projekt, čvrsto vjerujem u jačanje mainstreama u tom europskom projektu, to je ključna odgovornost onih stranaka koje imaju kapacitete upravljanja na svim razinama vlasti. Ne mislim da će trend biti nastavljen, da je ovakav rezultat referenduma u Ujedinjenoj Kraljevini iznimka i pogreška. Ponovno tvrdim do njega nikada nije trebalo doći. On je održan političkim voluntarizmom bivšeg britanskog premijera koji je sebe osobno poslao u povijest u političkom smislu takvom pogreškom bez ikakvog pravog razloga. I zbog greške jednog čovjeka ne želim graditi trend na europskoj sceni i učinit ću sve kao hrvatski predstavnik na Europskom vijeću da te trendove okrenemo. Međutim, odgovorno ćemo pratiti kakva će biti nova politika Amerike kao glavnog globalnog aktera, koliko će predizborna retorika, tranzicijska retorika imati svoje konkretne manifestacije u politici koja će ići nakon 20. siječnja i nakon toga ćemo pažljivo gledati kakvi su transatlantski odnosio, koja je uloga sjeverno atlantskog saveza, kakvi su odnosi EU i NATO-a, kakvi su odnosi EU i SAD-a i kakva je pozicija Hrvatske. O tome ću razgovarati i sa predsjednicom republike kroz forme koje imamo u oblikovanju i provođenju naše vanjske politike. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem predsjedniku Vladu. Zastupnik Željko Glasnović zatražio je repliku.
Poštovani predsjedniče zahvaljujem na strateškom pogledu, na onome što se događa u EU. A prvenstveno ja bi spomenuli ste vanjske prijetnje, znamo za velikosrpski imperijalizam koji se nastavlja drugim sredstvima, islamski unitarizam u susjednoj državi itd. a prvenstveno za neke unutarnje prijetnje prvenstveno zakonodavni taj proces EU. Šta je po mojem saznanju EU proizvodi stotine pravnih propisa svake godine ali pitanje je li hrvatsko pravosuđe u mogućnosti da te propise ujedinjuje i primjenjuje. Kako znamo naš, mi smo naslijedili jednopravni, pravni sustav bivše države, imamo stotine tisuća neriješenih predmeta na sudovima i ovakvim procesom, pravnim procesom mi ćemo nestati kao Vizigoti meni se čini. Jer neki ti propisi 11, 12 puta dolaze kroz Sabor ali vrijeme je kritično i još nemao funkcionalnu državu a taj pravni sustav je sigurno veliki izazov. To je prvo pitanje. Doktrine se ne miješaju, mi se miješamo u Varšavski pakt, to je zato što je propao, niti NATO doktrina, di se miješa samo upravna anarhija i moderna ekonomija. Drugo pitanje po pitanju ključne bolne točke što i razdvaja danas hrvatski narod a to je pitanje dekomunizacije i obračun sa sustavima, bivšim sustavima. Imao npr. platformu, obrazovnu platformu to je europska ova platforma za memoriju i savjest koja nama pruža okvir da mi riješimo te probleme kroz npr. komisije za pomirenje itd. Europski sud za ljudska prava je donio zakon da se npr. mora vratiti konfiscirana imovina, koja je konfiscirana. Još nismo riješili ni neke te probleme i to su ta dva ključna pitanja. Pravo pitanje zakonodavni problem, a taj drugi je ovaj pitanje dekomunizacije. Hvala.
Hvala. Hvala zastupniku Glasnoviću. Odgovor na repliku.
Hvala uvaženi kolega Glasnovnić na dva pitanja koja ste postavili. Prvo pitanje ne bih stavio samo u kontekst naših sposobnosti kad je riječ o pravosuđu, o provedbi europskoga zakonodavstva. Vi ste tu, Hrvatski sabor, izuzetno važna uloga u transponiranju sekundarnog zakonodavstva EU osobito direktiva. Znate koliki smo posao napravili u pristupnom procesu. Skoro 700 zakonskih akata, preko 1500 zakonskih akata, svojevrsni legislativni cunami su odradili raniji sazivi Hrvatskoga sabora. Sada smo u poziciji da pratimo zakonodavni proces sa aspekta i Vlade kroz Vijeće i Hrvatskoga sabora kroz različite oblike uloge nacionalnih parlamenata u zakonodavnom procesu. I oni ne samo svojim sadržajem nego i metodom imaju zadaću da ojačaju naš pravni sustav, njegovu pouzdanost, predvidljivost i učinkovitost. To je ono što je dobro i za naše subjekte a i za sve one koji žele poslovati u Hrvatskoj. Druga tema koju ste spomenuli i europska platforma za pomirbu i za sjećanja. Tu temu poznajem puno bolje nego što mnogi misle. Bio sam potpredsjednik neformalne skupine u Europskom parlamentu koja se bavi pomirbom europskih povijesti. Temeljito sam analizirao i sagledao što su napravile druge zemlje srednje i istočne Europe o toj temi. Oni su to radili malo prije nas, radili su 90.tih godina i gotovo pa zaključili te procese početkom protekloga desetljeća. Hrvatska taj posao na način kako su ga oni radili u miru, jer mi smo bili tada u situaciji obrane od velikosrpske Miloševićeve agresije, nismo imali vremena za taj proces niti smo proveli temeljitu raspravu suočavanja s prošlošću. Jedna od ambicija koju imam za ovu Vladu i za vrijeme koje je pred nama uz važnu ulogu Hrvatskog sabora je da taj proces na jedan zreo, racionalan način, uključiv način provedemo i da se odredimo prema svim totalitarnim sustavima 20. stoljeća. Hvala vam lijepa.
Hvala. Zastupnik Ivica Mišić.
Hvala predsjedniče Sabora. Poštovani premijeru želim vam postaviti jedno pitanje, vezano je za BIH. Kakav vi danas imate stav prema BIH? Vidimo da se svaki dan mijenjaju političke situacije, vidjeli ste sami da Srpska Republika ne poštuje Ustav BIH i da se dešavaju nekakve stvari vrlo čudne. Posebno bi vam postavio pitanje kakav ćete imati stav prema istjeranim Hrvatima iz BIH a posebno ću spomenuti iz Bosanske Posavine. I sami znate da tamo ima oko skoro 200 tisuća Hrvata koji su morali iseliti iz svojih doma, oni su protjerani, prognani, desila se Srpska Republika, ni danas poslije 20 godina, 25 godina se šuti o tome vraćeno je 5000 Hrvata. Njihove kuće su neobnovljene, pa vas pitam da li ima Hrvatska strategiju prema Srpskoj Republici i kakav će stav uzeti prema Dodigu. Vidimo i sami da jednostavno ti ljudi nemaju nikakve šanse da dođu do svojih domova, a ne da ih izgrade. Pa stotine domova, stotine sela je spaljeno, stoje danas, 20 godina i hrvatska politika o tome šuti. Ja želim svakako i Srbima želim da se vrate u svoje domove u Hrvatsku. Prema tome, dajte pomozite tim ljudima jer 200 tisuća sudbina koje se dešava u srpskoj, posebno u srpskoj republici a i drugi u Bosni i Hercegovini Hrvati su svakako zapostavljeni. Pa vas molim da nešto poduzmete po tom pitanju. Pričali ste o granicama. Neki dan smo pričali da naša policija nije dobro, naša policija nema dovoljno i nema ih dovoljno na zaštiti naše granice u istočnoj Slavoniji [[Upadica Reiner: Vrijeme.]] To dobro znam. Nisu opremljeni dobro, pa vas molim da malo obratite na tu stvar pažnju a posebno opet [[Upadica Reiner: Hvala.]] ponavljam da Hrvate iz bosanske Posavine da…
Hvala. Odgovorit će uvaženi predsjednik Vlade Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega, najprije da odgovorim na ovo zadnje pitanje. Hrvatska policija i Ministarstvo unutarnjih poslova pojačali su nadzor nad vanjskom granicom Republike Hrvatske, naravno da, odnosno nas granicom Republike Hrvatske prema Srbiji i Bosni i Hercegovini osobito u Istočnoj Hrvatskoj. I nije riječ samo o policiji koja je teritorijalno nadležna već i o drugim aktivnostima i mislim da taj proces vodimo na jedan odgovoran i vrlo kvalitetan i učinkovit način i o tome sam redovito izvješćivan od strane ministra unutarnjih poslova. Kad je riječ o Bosni i Hercegovini, dakle mislim da je sasvim jasno i da je o tome postignuto i veliko suglasje među svim političkim strankama u Hrvatskoj, da je Bosna i Hercegovina važna broj jedan vanjsko politička tema za Hrvatsku, ali i tema koja se tiče pitanja i položaja Hrvata kao konstitutivnog naroda u Bosni i Hercegovini. Troje naših kolega zastupnika koji su ovdje izabrani na listi za Hrvate izvan Hrvatske dolaze iz Bosne i Hercegovine, govore o toj temi redovito, o tome je bilo i zastupničko pitanje jučer ministru vanjskih poslova kolegi Stieru. Moj prvi međunarodni posjet bio je Sarajevu, Mostaru, Kiseljaku. Pripremit ćemo i zajedničku sjednicu Vlade i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine. Pitanje Hrvata i njihovog položaja unutar entiteta Republike Srpske je na našoj AGENDA-i. Ono je važno i bitno i glede povratka, odnosno mogućnosti i potpore procesa povratka. Osobno sam bio i u Orašju, bio sam u Banja Luci nekoliko puta proteklih godina, vodio dijalog sa političkim predstavnicima Hrvata, sa banjalučkim biskupom Komaricom. Upoznat sam sa svim problemima i trajna je odgovornost i zadaća da taj proces pomažemo puno bolje i puno više nego što je to bilo u godinama koje su iza nas i da nam signal i glas udruga Hrvata iz bosanske Posavine a oni žive u brojnim dijelovima Hrvatske budu svojevrsni vodič i savjet kako da se država najbolje postavi prema tom pitanju. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine premijeru, osvrnuli ste se na vanjsku politiku. Svjedoci smo da je Srbiji otvoreno 23. poglavlje u predpristupnim pregovorima sa EU i da je time dobila status maloga Haaga, dobila je status jurisdikcije pravne na teritoriju Republike Hrvatske, nad hrvatskim braniteljima u ovome slučaju po prvi put u povijesti se dogodilo da će agresor dobiti u europskoj stečevini pravo da sudi hrvatskom branitelju. A tu moramo promatrati u ovome trenutku kroz prizmu kad je povećan, tj. kad otvoreno vode državu Nikolić i Vučić, ljudi koji su bili provoditelji Miloševićeve politike, koji su bili glavni savjetnici četničkom vojvodi Vučiću, koji su pozivali na granice Velike Srbije što znači da se hrvatska diplomacija nije dobro postavila u ovome slučaju. Jer ako usporedimo ono što je Hrvatska morala ispuniti od one velike četiri riječi žalosne i sramotne uhićivat, lociranja, transferiranja, uhićivanja i procesuiranja najistaknutijih hrvatskih sinova. Srbiji se dozvolilo da bude sudac hrvatskim braniteljima, a vidimo i pozive koji su poslati prije pravoslavnog Božića gdje je kazano, gdje se poziva isto na Miloševićevu politiku, gdje se poziva na ugroženost Srba i da će se izaslanik Vučića koji se deklarirao kao četnik koji je sad premijer, koji je pozivao na, znači na ugroženost Srba da će braniti Srbija svim sredstvima. Tu hrvatska politika je zakazala, tu hrvatska politika mora, ja vas pozivam mora zaustaviti dok se ne promijeni taj zakon, jurisdikciju u Srbiji koji je nad teritorijom Republike Hrvatske. Još jedno naglašavam da velikosrpska politika čelnika koji su bili četnici, četničke vojvode i Nikolić i Vučić, da danas ugrožavaju Hrvatsku [[Upadica Reiner: Hvala.]] a moramo biti zahvalni i ljudima koji su srpska nacionalna manjina koji su branili hrvatski teritorij u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi predsjednik Vlade Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bulj, prvo što se tiče odnosa sa Srbijom i stajališta hrvatske Vlade u kontekstu poglavlja 23. o pravosuđu i temeljnim pravima. Podsjetit ću vas, pregovori između Srbije i EU započeli su u vrijeme one pred prethodne hrvatske Vlade. Dakle, to je broj jedan. Tada su se formirala zajednička stajališta i pregovarački okvir za pregovore sa Srbijom. U vrijeme dok smo bili u Europskom parlamentu zajedno sa još nekoliko kolega pokrenuli smo inicijativu i kroz rezolucije koje su se odnosila na komisije i izvješća o napretku Srbije po prvi put emancipirali u dokumentima EU zakon koji se odnosi na nadležnost Srbije u procesuiranju ratnih zločina. Dakle, to su napravili zastupnici HDZ-a. U prošloj vladi, imate ovdje bivšeg ministra vanjskih poslova kolegu Kovača, koji se je založio da se u pregovarača stajališta EU stavi niz aspekata koji vrlo jasno govore koji su to kriteriji koje Srbija u poglavlju 23 treba ispuniti, a između ostaloga odnose se i na pitanje hibridne, regionalne jurisdikcije Srbije za procesuiranje ratnih zločina, temu koju smo puno puta otvorili i koja sigurno samim postojanjem takvih zakonskih propisa u Srbiji stvara nesigurnost kod hrvatskih branitelja, mi smo to više puta rekli. I to je jedno od onih pitanja za koje sam rekao da mora biti tema na dnevnom redu Hrvatske i Srbije da se riješi. Želimo kao odgovorna članica EU jamčiti sigurnost hrvatskim braniteljima, prije svega sigurnost kretanja. U ovom trenutku nema nijedan slučaj koji je na dnevnom redu. Potencijalnih možda ima i učinit ćemo sve da kroz pregovarački proces ta pitanja riješimo, a to se naravno odnosi i na samu dinamiku tog pregovaračkog procesa. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Davora Vlaovića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi premijeru, predsjedniče hrvatske Vlade. Pozdravljam u ime HSS-a i u svoje ime ovu praksu da nas informirate o sastancima Europskog vijeća i sigurno da je i naša javnost zainteresirana za te teme. A jedno od važnih pitanja za hrvatsko gospodarstvo izlazak Velike Britanije odnosno Brexit, na koji način europske politike promišljaju u zaštiti svojih gospodarstva, a za nas puno važnije da li ste vi već sa HGK-om i drugim nadležnim institucijama razgovarali o ovoj temi i što konkretno planiramo poduzeti da zaštitimo hrvatsko gospodarstvo da i taj izlazak Velike Britanije iz EU ima što manje učinke na nas odnosno na naš izvoz. I povezano s tim vidimo da Europsko vijeće i europske politike razmišljaju o problemu mladih i nezaposlenih, vidimo da su dosadašnje politike u Hrvatskoj imale porazne učinke, da su velika stopa nezaposlenih pogotovo mladih i da nam mladi odlazi. Evo raduje me da se Europsko vijeće tom problematikom bavi da i vi na sličan način promišljate, da ste dali zadatak ministru Ćoriću da iz nacionalnih izvora pojača aktivnosti u tom pravcu, pa nas konkretno zanima možete li reći koliko je to sredstava iz nacionalnog proračuna i kada se mogu očekivati prve mjere i da damo šansu mladima i nadu da će ostvariti i radno mjesto u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog predsjednika Vlade Andreja Plenkovića.
Pitanje zapošljavanja mladih odnosno smanjivanja stope nezaposlenosti je jedno od prioritetnih pitanja za Hrvatsku. Dakle Španjolska, Grčka, Italija, Hrvatska to su nažalost četiri zemlje koje su u vrhu po fenomenologiji ovoga problema koji sprječava brzo uključivanje mladih na tržište rada. Ona politika koja već nekoliko godina po modelu skandinavskih zemalja na razini EU postoji, a to je da se izbjegava onaj broj mladih koji nisu niti u obrazovnom sustavu, niti u nekoj vrsti pripravništva, niti u nekoj vrsti strukovnog usavršavanja mora doći na najmanju moguću mjeru. Stoga garancija za mlade i je jedan od instrumenata koji bi trebao taj problem na učinkovit način riješiti, on je kao dodana vrijednost nacionalnim sredstvima. Kolega Ćorić je okupio tim ljudi koji se upravo tom problematikom zapošljavanja mladih bave već nekoliko godina pa i kroz nevladin sektor. I sam sam u Europskom parlamentu kao zastupnik imao jednu veliku konferenciju na tu temu sa predstavnicima komisije i mladih. Mislim da ćemo tu zadaću nastojati obaviti kvalitetnije i učinkovitije nego ranije, dovesti sredstva iz proračuna EU do krajnjeg korisnika što brže i time pomoći smanjenju broja nezaposlenih mladih u Hrvatskoj. To je akutno pitanje hrvatskoga društva, hrvatskog gospodarstva, hrvatskoga socijalnoga tkiva ako ga mogu tako nazvati, a jedna od važnih uloga da pomognemo da taj fenomen bude manji je kvalitetan obrazovni sustav. I stoga nastavak obrazovne reforme će sigurno biti prioritet rada ove Vlade i u tom pogledu vjerujem da ćemo iznjedriti mlade iz obrazovnog ciklusa koji imaju sposobnosti i kritičkog mišljenja i analize i sinteze, a isto tako da imaju preduvjet da za kvalitetnu specijalizaciju i konkurentnost na tržištu rada ne samo Hrvatske nego i cijele EU. Hvala lijepo.
Hvala. I zadnja replika na izlaganje predsjednika Vlade je ona uvažene zastupnice Ane-Marije Petin. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Poštovani predsjedniče gospodine Plenkoviću. Kao prvo evo zahvaljujem vam se na informiranju u vezi sastanka Europskog vijeća, a mene konkretno zanima da li je na tim sastancima bilo razgovora o velikoj elementarnoj nepogodi koju je zadesila ne samo RH prošle godine nego i zemlje u okruženju i Sloveniju i Austriju. Znamo da postoji Europski fond solidarnosti koji omogućava pružanje financijske podrške određenoj državi članici u slučaju velike elementarne nepogode, a jednako tako da je i u Hrvatskoj prošle godine elementarna nepogoda iznosila preko milijardu kuna, od toga samo voćari su pretrpjeli štetu od preko 500 milijuna kuna dok je iz državnog proračuna isplaćeno svega 20 milijuna kuna za odštetu iako smo upravo mi iz HSS-a tražili da je taj iznos puno veći bude za naše poljoprivredne proizvođače, budući da znamo u koliko velikom problemu se nalaze. Dakle ono što me zanima, da li se konkretno razgovaralo o tom problemu na ovim sastancima i da li je Hrvatska ili ministarstvo poduzelo konkretne aktivnosti u vezi traženja tih sredstava iz europskog fonda? Hvala.
Hvala. Evo odgovora predsjednika Vlade Andreja Plenkovića. Izvolite.
Hvala. Dva zadnja sastanka na kojima sam ja bio to je bilo u listopadu i u prosincu s obzirom na okolnosti o tom konkretnom slučaju nije bilo riječi. Međutim Europsko vijeće naravno da daje signale i poruku važnu politike europske solidarnosti kada je riječ o velikim prirodnim katastrofama i nije neuobičajeno da se o tome raspravlja. Europski fond solidarnosti je izrazito važan, mi smo njega koristili u nekoliko navrata proteklih godina za različite nepogode koje su se dogodile. Procedura je takva da to radi nadležno ministarstvo, Vlada upućuje zahtjev prema Europskoj komisiji koji se analizira, Europski parlament daje suglasnost i nakon toga se sredstva transferiraju u određenom postotku, dakle nikad nema cjelovite refundacije jer jedan značajan postotak sredstava dolazi Hrvatskoj. Prema tome, pitanja solidarnosti na Europskom vijeću su ključna, ona su vam sama srž projekta, sama bit funkcioniranja obitelj, taj prvi refleks da vidimo što naši susjedi u konkretnom slučaju mogu pomoći onima koji su ugroženi. Prema tome, na neformalnim sastancima kada god se to događa uvijek imate izraze solidarnost a mehanizmi koji postoje su dobro uhodani i rješavaju se na razinama bilo Vijeća, bilo Komisije, bilo Parlamenta ali i na jednoj drugoj institucionalnoj razini. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zahvaljujem predsjedniku Vlade RH na uvodnom izlaganju i na odgovorima. I otvaram raspravu o njegovom izlaganju. Prvi će u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e riječ uzeti uvaženi zastupnik Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče Sabora, uvaženi premijeru i ministre zahvaljujem na ovom vašem izvješću koje mi je otvorilo oči kao malo koje izvješće u ovom Saboru. Naime, ja sam sve do danas gajio nekakvu slabašnu nadu da ste vi ipak hrvatski premijer, međutim nakon vaših današnjih riječi ja sam čvrsto uvjeren da ste vi samo jedan briselski projekt i ništa drugo. Naime, ovakvo zaklinjanje u sve ono što je na ovomu kontinentu pa i u svijetu loše doista se rijetko čuje. Klanjanje EU, vjera kao da se radi o nekoj religiji. Doista ne sjećam se da je ijedan hrvatski premijer ikada tako govorio u ovom Saboru. Ne samo da se niste sramili upotrijebiti riječ mainstream kao nešto pozitivno nego ste štoviše izrazili svoje potpuno slaganje sa time da kao što ste sami rekli jedan maleni kružok, jedna skupina ljudi od 30, 40 osoba odlučuje o svemu što se dešava na ovome kontinentu sa nesagledivim posljedicama za stotine milijuna ljudi. Ne znam u jednom trenutku mi jednostavno kroz glavu prošla ona famozna pjesma „Jalta, jalta“ gdje je par ljudi uzelo zemljovid svijeta i crtalo uz kavu i kolače. I posljedice toga kao što vidimo osjećamo i dan danas u jednoj podjeli svijeta koja bi možda mogla rezultirati i 3. svjetskim ratom. Politika recimo to otvoreno slijepog slijeđenja EU podrazumijeva između ostaloga i povlađivanje korporacijama, povlađivanje bankama, daljnju socijalnu nepravdu. Ja znači sad iz ovog vašeg razgovora shvaćam da ćete vi ustvari podržati i … i sve ono ostalo čemu se svaki čovjek, običan čovjek zdravog razuma mora suprotstaviti. Vi ne samo da ćete to podržati nego vi čak mislite da morate biti ispred onih koji takvu politiku provode, da vi morate biti predvodnik i samim time postaje jasno da ova priča o nekakvim nacionalnim interesima koje vi navodno zastupate nije ništa drugo nego samo jedan paravan, samo jedan dakle dimna zavjesa da bi se provodila politika koja je ustvari suprotna interesima građana. Evo nekoliko je konkretnih primjera možda vezano uz ovo izvješće dakle za 2016. godinu koje se tiče i direktno vaše Vlade. Koji je bio smisao toga da odlazite u Ukrajinu i tamo zaoštravate odnose sa Rusijom, da nanosite dodatno štetu hrvatskomu gospodarstvu iako je ta šteta već dosada ogromna mjerena u desetinama milijuna eura posebno za poljoprivrednike, da držite lekcije iz povijesti o Krimu. Ja bi volio doista vas pitati da li vi uopće znate kakva je povijest Krima? I da li vi uopće slušate što govori npr. novoizabrani američki predsjednik? Kako se on odnosi prema Rusiji? Znate li koliku je štetu pretrpjela, koliku štetu su pretrpjele SAD zbog sankcija Rusije? Koliko dolara? Ravno 0. Da li vam to govori bilo što o vašoj vanjskoj politici? Da li ste čuli izjavu od prije nekoliko dana da će još nekoliko zemalja napustiti EU? Da li je tu izjavu također izgovorio po vašem mišljenju neki populist i demagog ili je tu informaciju izgovorio čovjek koji je itekako dobro informiran o svim zbivanjima u svjetskoj politici? Čemu služi vaša izjava također najava da će Hrvatska uvoditi euro u narednom periodu iako vi dobro znate dobro dvije stvari, prvo da Hrvatska nema nikakve uvjete da uvede euro jer je naš javni dug prevelik, a gospodarstvo preslabo a s druge strane da hrvatski građani i građani Europe više nemaju povjerenja u euro. Građani Austrije vjeruju u euro, 11% građana vjeruje u taj euro, u Češkoj možda još i manje, u Mađarskoj a vi sad najavljujete da ćemo mi uvoditi dakle nešto što je eto već cijeli narod Europe odbacio. To bi otprilike bilo možda malo karikiram, ali otprilike kao da se netko danas zalaže ne znam za uvođenje feudalizma. Znači jedna je ideja koja je postala čisti anakronizam. Naravno ne ulazeći dalje u to da odricanjem od kune mi se dodatno odričemo hrvatskog suvereniteta, dodatno se odričemo mogućnosti da sami odlučujemo o svojoj sudbini, o svojoj budućnosti, o svojoj državi koju smo vrlo teško i krvavo stekli kroz 1400 godina postojanja na ovim prostorima. Ovakva vanjska politika za kakvu se vi zalažete i za kakvu se zalagala i prethodna Vlada, na primjer politika prema Siriji pa to je katastrofa svih katastrofa. Takvo ulizivanje, dodvoravanje stranim premijerima i ministrima kako je počelo od bivše ministrice vanjskih poslova, pa preko ostalih se nastavilo sve do vas. Da li vi znate, a vjerujem da znate, da ste informirani, da naftna polja u Siriji vrijede 23 milijarde dolara ili otprilike 150 milijardi kuna. U čijem smo se mi interesu odrekli takvoga bogatstva? U ime čega? Zašto smo nanijeli štetu hrvatskim poljoprivrednicima sankcijama Rusiji, hrvatskom turizmu. Koliko čujem spremaju se nove sankcije prema Hrvatskoj izazvane isključivo vašim izjavama. Više nećemo dobivati dijelove za vojnu tehniku, tako se najavljuje. Naše agencije u Rusiji morati će plaćati posebnu taksu, odnosno porez. Čemu sve to? Da li je to stvarni nacionalni interes Hrvatske kako vi kažete? Da li je to nekakav stav hrvatskih građana ili je to u stvari jedna politika koja koristi eto jednoj vrlo uskoj grupaciji ljudi koje ste sami naveli koja danas želi vladati svijetom na nedemokratski način i u stvari uvesti jednu prikrivenu diktaturu. Također bih se osvrnuo i na vašu izjavu kako EU ulaže napore da se smanji nezaposlenost mladih, pa evo ja bih volio da mi odgovorite na koji način je to Europska unija smanjila nezaposlenost mladih u Hrvatskoj tako što su se ne znam mladi iselili pa zaposlili u Njemačkoj ili Irskoj. Jel' možda to taj uspjeh u rješavanju nezaposlenosti mladih? Hrvatska je druga od dna, od nezaposlenih mladih u Europi. Mislim da je prva samo Španjolska. Gdje su te mjere kojima hrvatski građani osjećaju neku dobrobit od EU? Ove godine vaša Vlada zadužiti će svakoga od nas uključujući i ove zastupnike ovdje i uključujući i tek novorođenu djecu samo ove godine, samo 2017. zadužit ćete nas za 12000 kuna svakoga od nas, 12000 kuna, a mi od EU dobivamo godišnje iz EU fondova 2000 kuna. Znači mijenjamo 12 za 2 i govorimo kako je to nekakav napredak, kako je to u našem interesu. Ja ne znam, dajte molim vas, evo ja ću vas jedan dan 24 sata provesti po hrvatskim ulicama, po hrvatskim domovima. Dajte pogledajte kako ljudi žive. Šta je ta EU donijela Hrvatskoj, ta politika koja je započela 2000. godine nakon predsjednika vašega iz HDZ-a koji je koliko toliko pokušavao zaštititi hrvatske interese to beskrajno zaduživanje. Uzmite statistike demografske, gospodarske, poljoprivredne. Pogledajte koliko je bilo ne znam ovaca, krava, svinja, mlijeka, bilo čega u Hrvatskoj i pogledajte kako ta jedna statistika pada u ponor iz kojega nema kraja. Tako da mislim da ovo što ste danas izgovorili u stvari hrvatske građane mora vrlo ozbiljno zabrinuti. Mi moramo jednostavno razumjeti da će sljedeće četiri godine biti nastavljena ista takva štetna politika kako nas je dovela u ovo stanje i da jednostavno zaista se moramo svi mi zapitati ne samo mladi, nego i mi stari ima li možda ikakvog više smisla u ovoj zemlji živjeti. Da li je bitka za Hrvatsku konačno izgubljena? Mi imamo između ostaloga ove godine i kao što je rekao zastupnik Glasnović čak 71 zakon ćemo morati izglasavati u Saboru koji je donijela EU, pa evo dragi zastupnici 71 zakon koliko će nam trebati da izglasamo zakone u najmanje po mojoj procjeni 71 dan, da bismo izglasali zakone o kojima uopće ne možemo raspravljati. O čemu ćemo raspravljati? O europskim direktivama i europskim uredbama. Evo sad će nam doći odmah poslije ove rasprave Zakoni o nabavi i registraciji oružja i eksplozivu. O čemu mi u stvari raspravljamo? O tome da li je šija ili vrat, da li je plavo ili modro. Znači u biti o samim kozmetičkim izmjenama, ali u stvari na koncu konca ne odlučujemo o ničemu. Prema tome, iz cijelog ovog vašega izvješća možemo samo kratko zaključiti da je hrvatska vanjska politika i njezino sudjelovanje u EU da se pretvorilo u jedan potpuni debakl. Kad to sve skupa nadovežemo na ovaj posjet predsjednice SAD-u možemo zaključiti da se hrvatskim građanima uz ovakvu Vladu uz naravno spominjanje svog onog zaduženja i sveg onog ostalog što ide uz to nikako ne piše dobro. I ja vjerujem da ću sada izazvati neke kritike, ali drago mi je da se ovaj govor snima, da će se moći gledati i za četiri godine, da će se moći gledati i za 50 godina i za 100 godina isto kao što danas još uvijek postoji fonogram izjave Stjepana Radića, „Ne srljajte kao guske u maglu“. Hvala lijepa.
Hvala. Vaša rasprava je izazvala jedan cijeli niz replika, ukupno ih je šest. No prije nego što dam riječ prvoj replici moram vas ispraviti, malo vas je ponijelo, u Češkoj je moneta češka kruna, a ne euro, to ste rekli. Ali u svakom slučaju prva replika je uvaženog zastupnika Branka Bačića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Bunjac, bilo bi jako puno tema za replicirati pa ću ja samo na dvije. Prije svega, ja znam da je i vama jasno da je projekt pristupanja Hrvatske u punopravno članstvo u EU jedno od dva bitna projekta na kojemu je hrvatski narod postigao konsenzus, pa ovdje i u ovoj sabornici. Vi tada niste bili tu, ali vjerujem da vam je to poznato, prema tome na ovakav način govoriti o tom projektu koji je postigao konsenzus po meni je potpuno neprimjereno, to je vaše pravo kao saborskog zastupnika. S druge strane nazvati legitimno izabranog predsjednika hrvatske Vlade briselskim projektom izvan svakog razuma je, prvenstveno iz razloga što je on izabran na višestranačkim demokratskim izborima u Hrvatskoj i na taj način podcjenjujete pamet, rekao bih i volju dva milijuna hrvatskih birača koji su 11. rujna izašli na izbore. Ako na takav način postavljate i nastupate ovdje u ovoj sabornici onda se s pravom može postaviti pitanje, čiji ste onda vi projekt? Čiji je projekt Živi zid? Ako vi možete na takav način nazivati hrvatskog premijera i sve nas koji smo ga izabrali ovdje u ovoj sabornici onda vi podcjenjujete pamet nas koji smo izabrali predsjednika Vlade ovdje u ovoj sabornici. Način na koji vi nastupate u posljednje vrijeme otvara pitanje za čiji račun i u čije ime nastupate vi kada na ovaj način podcjenjujete kažem i pamet hrvatskih birača i saborskih zastupnika? Ja bih molio da i o tome jednom javno nastupite ovdje u ovoj sabornici. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik. Izvolite.
Hvala. Uvaženi kolega Bačić, dakle moguće je ovo nije samo moje mišljenje niti mišljenje Živoga zida. Ako ćete pogledati jako puno medijskih vijesti potvrđuje otprilike ovo što sam ja govorio. Dakle nisam ja prvi taj koji je spomenuo da je premijer biti ovdje postavljen sa podrškom Bruxellesa ali sam se danas jednostavno to uvjerio, znači uvjerio me sam premijer u to. Kada kažete da je vrlo neobično ovdje govoriti protiv EU, pa ja vas podsjećam evo imali smo referendum, pogledajte dakle 35% građana je bilo protiv ulaska u EU, to je veći postotak glasova nego ste vi dobili na izborima. Znači ja govorim u ime većeg broja građana nego vi sada ovdje u vaše stranačko ime. Formirali ste vladu, ali sa MOST-om, sa manjinama i još nekim manjim koalicijskim partnerima. Bez toga pitanje je da li bi vaša stranka postigla taj rezultat. A ono što nažalost moram reći je isto tako činjenica, da ćete vi sami vrlo brzo kao što ste se okrenuli protiv svih svojih bivših premijera okrenuti vjerojatno i protiv svojega premijera i tada ćete vjerojatno koristiti isto ove argumente koje sam ja koristio. To su isto proročanske riječi koje nije teško za shvatiti jer svi mi znamo da je ustvari vaš predsjednik stranke iskoristio jedan vakuum koji je nastao na način kakav je nastao. Vi ste mu poželjeli sreću, vjerovali ste, možda su povjerovali i neki hrvatski građani, ali otrežnjenje će biti bolno. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Joška Klisovića.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Bunjac u svom izlaganju kazali ste da je politika EU politika podilaženja bankama i korporacijama. Pitali ste Vladu moramo li biti predvodnici u sluganstvu i u provođenju te politike i kazali ste da je europska politika suprotna interesima hrvatskih građana. E pa sada gledajte, i vi i ja možemo biti sto puta opozicija u ovom Saboru, spomenuli ste i sami hrvatski građani su izašli na referendum i odlučili o tome žele li Hrvatsku u EU ili ne. 35% je bilo protiv, ali ne zaboravimo 65% bilo je za. Prema tome, mi možemo Vladu kritizirati da li je na najbolji način iskoristila članstvo za dobrobit hrvatskog naroda i hrvatskih građana. Možemo ju kritizirati za takve stvari ili da li je učinkovito i kvalitetno zastupala naše interese u oblikovanju zajedničkih europskih politika. Ja sam spreman sudjelovati u takvoj diskusiji. Ali ne možemo prozivati Vladu zato što je Hrvatska u EU jel je dužna voljom građana provoditi europsku politiku i zastupati ove građane u svim institucijama i svim organima donošenja odluke EU. Oko toga smo imali konsenzus u Saboru, to je rekao gospodin Bačić, dakle SDP stoji uz taj konsenzus i dosljedno ćemo nastaviti poštivati takvu politiku i volju građana izraženu na referendumu dok se ona ne promijeni na isti način. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Zastupniče Klisović dakle ako premijer Plenković ima konkurenta u ovoj sabornici u svom podilaženju Bruxellesu to ste svakako vi. A to dakle pokazuje jednu vrlo očitu činjenicu a to je da između HDZ-a i SDP-a u stvari nema nikakve bitne razlike. Ovo međutim što ste vi sada rekli kako je hrvatski narod glasao na referendumu zašto je ta vaša Vlada u kojoj ste vi bili član zabranila sve ostale referendume kad se toliko zaklinjete u dakle takav način narodnog izjašnjavanja? Zašto niste dozvolili referendum gospođe Markić, Stožera za obranu Vukovara? Zašto između ostaloga danas ne bi dozvolili referendum o izlasku iz EU? A evo ja ću probati organizirati referendum o izlasku iz EU i hoćete li ga dozvoliti? Nećete, zloupotrijebit ćete institucije i takav ćete referendum zabraniti. U vrijeme referenduma o ulasku u EU pričale su se takve bajke da ćemo putovati, da ćemo imati plaće, da ćemo se svi zaposliti, na javnoj televiziji nije bilo jedno kritičko mišljenje koje bi bilo suprotno ulasku u EU. A oni koji su promovirali EU svi znamo na koji način su to činili tako što su bili plaćeni tisućama i tisućama eura, bogatim briselskim plaćama i drugim beneficijama, obećavana su im mjesta u administraciji kako EU tako UN-a i ustvari je cijeli taj referendum bio režiran to je danas moguće, to je nažalost danas moguće da se prividno daje nekakva ideja o demokraciji a u stvarnosti novac banaka korporacija u suradnji sa isto tako plaćenim medijima ne dozvoljava da se o nekoj temi otvoreno raspravlja nego je ustvari rezultat već i unaprijed poznat. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Pa eto zastupnik Bunjac ujedno i doktor znanosti napravi jedan kritički osvrt na politiku koju zastupa naša Vlada i neko će od vas reći da, reći će Hrvatska je ušla voljom građana na referendum o EU ali se pritom zaboravlja da je Ustav bio izmijenjen naše zemlje jer je naš Ustav štitio našu državnost i naš suverenitet na način da je rekao da više od 50% od ukupnog broja građana mora biti za lišavanje našeg suvereniteta, ulazak u neke druge državne zajednice, ulazak u neke nove državne zajednice, ulazak u neke nove Jugoslavije. I onda su došla gospoda iz HDZ-a, stručnjak Vladimir Šeks i on je galantno promijenio Ustav na način da više ne mora više od 50% hrvatskog naroda biti za udruživanje s nekim drugim zemljama. I što se dogodilo? Vi pričate o referendumu, pa to je bio krnji referendum. A zašto? Da je izašlo 5 ljudi na taj vaš referendum koji ste organizirali i da je od tih 5 ljudi 3 bilo za, nas 4 milijuna bi bilo gurnuto u EU. I onda vi tu dijelite lekciju o ne znam pravu ne znam na samoodređenje, ljudskim pravima, demokraciji itd. Dame i gospodo, a pazite koje je još gori paradoks na kojeg gospodin Bunjac nažalost nije ukazao, vi ako imate neki lokalni referendum hoće li se graditi golf teren na Srđu recimo, traži se izlaznost veća, odnosno više od 50% od ukupnog broja birača mora biti protiv ili za da bi neka odluka bila valjana. Znači na lokalnim referendumima treba više od 50% a na referendumu o gubitku suvereniteta tu vam je dovoljno 5 glasova od 0.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala kolega Pernar. Dakle vi ste upravu, da Hrvatska boravkom u EU odrekla se djela svojega suvereniteta. Mi iz ovih izvješća to sasvim jasno vidimo i iz ovih zakona koji će već danas biti na dnevnome redu to ćemo još dodatno vidjeti. Ja bih samo htio ovdje kratko napomenuti još jednom da je hrvatska suverenost vrlo teško stečena, mnogi ljudi su izgubili živote i živote da bismo imali danas slobodnu Hrvatsku državu. Pročitajte što su govorili o hrvatskoj državnosti Ante Starčević i Stjepan Radić i shvatit ćete da oni danas definitivno ne bi bili za EU. Između ostaloga mogu citirati Stjepana Radića koje je rekao slijedeće: „Europa nama neće i ne treba pomoći jer teško je onomu koji iz tuđe torbe kruha čeka.“ Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Jasena Mesića.
Poštovani kolega kritizirali ste premijera zato što je davao podršku EU kao projektu. A onda ste spomenuli i pokojnog prvog hrvatskog predsjednika Franju Tuđmana, to je njegov program. Zadnja je točka programa Franje Tuđmana glasila euroatlantske integracije i ulazak u NATO i EU. To vam piše već 89. Dakle tu predsjednik hrvatske Vlade ne izvlači nikakvog novog asa iz rukava, to je naš program od kad smo osnovani kao stranka. Govorili ste o tome kakve sve probleme u EU postoje. Pokušajte si postaviti pitanje gdje to na kugli zemaljskoj postoji bolja zdravstvena zaštita, postoje bolji obrazovni sustavi, postoji bolja zaštita radnika, postoji veća sigurnost radnog mjesta, postoji veća sloboda u demokratskom smislu, postoje veće slobode u osobnom smislu, bilo gdje na kugli zemaljskoj? Da li je to Latinska Amerika, da li je to Sjeverna Amerika, da li je to Daleki istok, da li je to Afrika? Ne postoji, ne postoji, nitko nije išao u EU zato što bi glorificirao projekt kao projekt nego zbog toga da bi probali živjeti sve bolje. A na kraju krajeva da ste negdje drugdje kao politička snaga organizirali i pokrenuli svoj izlazak na izbore ne bi vas bilo. Vas kao političke opcije može bit samo u EU, na svim ovim drugim mjestima vam ne bi dali ni da se registrirate. Bili bi riješeni u roku dva dana od Dalekog Istoka, Amerike ili bilo kog mjesta na kugli zemaljskoj kojeg vi uključite i tvrdite da bi možda bili bolji u EU ne bi vas bilo kao političke snage dva dana. Samo imate šanse u EU u kriterijima i standardima koje je donijela EU naravno voljom i hrvatskog naroda i hrvatskih političkih odluka koje su zapisane u prvom programu doktora Franje Tuđmana.
Odgovor uvaženog zastupnika Bunjca.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Mesić, na vašu veliku žalost prema izvješću Svjetske zdravstvene organizacije, zemlja sa najboljim zdravstvenim sustavom na svijetu je Kuba. Prema tome, govoriti da je kod nas bolje ja ne znam, jednostavno piše da je tamo bolje. Sad ne znam, možda vi znate bolje. Ali ja čitam dakle službena izvješća. Druga stvar to što vi kažete da nas ne bi bilo, bilo bi nas. Pa meni ne može nitko zabraniti da ja živim i djelujem bio ja u stranci ili ne. Kroz čitavu povijest malene grupe ljudi koje vi nazivate izgrednicima, populistima, demagozima i pobunjenicima mijenjale su svijet. Pa i na Kubi je 12 ljudi započelo pobunu, pa kao što vidite koji su bili rezultati u Kini, u Rusiji. Uvijek malena skupina ljudi. I mi pokrećemo povijest isto kao što je '89. kako vi sami kažete u baraki jedna malena skupina Hrvata započela stvaranje Hrvatske države. A vremenom evo što se dogodilo? Dogodilo se to da su ta načela u stvari napuštena i da u stvari Hrvatska nije ono čemu su se nadali svi oni koji su 1990. godine iskrenoga srca i sa puno ideala krenuli u stvaranje države. To nisu moje riječi. Pitajte slobodno i vaše zastupnike i zastupnike MOST-a i hrvatske građane da li je ovo Hrvatska o kojoj ste sanjali 1990. godine? Hvala lijepa.
Kolega Bunjac, ja ne znam da je kolega Mesić upotrijebio izraz da ste vi izgrednici i slično, tako da nije korektno govoriti stvari koje on nije rekao. Kolega Mesić je digao povredu Poslovnika.
Povredu Poslovnika članak 238. jer uvaženi kolega jednostavno nije rekao istinu, jer ne nazivam nikog izgrednici. Dapače, europska demokratska kulturna tradicija dozvoljava i ovakve stavove kao što imate vi i kao što imam ja. To sigurno nije uvaženi kolega slučaj na Kubi. Pokušajte! Što se tiče zdravstvene zaštite …
Nemojmo sad! Kolega Mesić, nemojmo sad ulaziti u te polemike. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Borića. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Bunjac, zaista ste izgovorili jednu tvrdnju koja ne može stajati i ona je žalosna s obzirom da ste vi zastupnik u Hrvatskom saboru i izgovoriti ovdje da netko nije hrvatski predsjednik Vlade ili hrvatski premijer nego da je Bruxellski projekt je uvreda za sve nas koji ovdje sjedimo jer mi smo imali sjednicu Sabora na kojoj je upravo gospodin Plenković za svoju Vladu i da postane predsjednik Vlade dobio 91 glas. 45 njih je u ovom Saboru bilo protiv, a 3 su bila suzdržana. I to je temelj hrvatske demokracije, to su pravila koja se moraju poštivati. Vaše verbalne akrobacije su dozvoljene i mislim da ste u protekla dva mjeseca uspjeli izvrijeđati sve nas ovdje vrlo temeljito, sve one koji vam nisu po volji i čak kažem ne brinući o tome da li je netko predsjednik države, da li je predsjednik Vlade pokazujete jednu razinu nepoštivanja svega. To se može svesti pod određenu vrstu anarhizma ili onoga čemu vi stremite kao stranka. Ako je netko projekt Bruxellesa kako nazvati Živi zid i čiji su oni projekt? Jeste li vi projekt Moskve i njihove politike ili jedne politike koju smo nekada slušali? Nas i Rusa 150 milijuna. Je li to to? Kako izgleda taj projekt? Je li taj projekt falsificiranje raznih dokumenata? Jel' to sadrži taj projekt? Je li to kad skupština Živog zida bira, kad Glavni odbor Živog zida bira Skupštinu ili Skupština Živog zida od tri člana bira Glavni odbor od pet članova. Jel' u tom svijetu trebamo živjeti? Jesu li to žute koverte koje nemaju vlasnika kojima se bave sada određene institucije? Znači, postoje ljudi pa možda i u ovom Saboru koji dozvole da im frizeri operiraju glave? Da teorije urote budu rješenja za mnoge probleme? Ali dajte više upristojite se malo i niste vi moralna vertikala ovoga društva koliko god se vi to htjeli predstavljati svima nama ovdje u Saboru.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Josipu Boriću na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Borić, molim vas imate audio snimku ovog mojeg govora. U mojem govoru nije bilo apsolutno ničega uvredljivoga, ničega vulgarnoga za razliku od ovdje prisutnih zastupnika i djelatnika Sabora koji su članovi Živog zida uspoređivali sa medicinskim dijagnozama i sa različitim drugim pogrdnim izrazima. Dakle, ustvrditi da je, dakle premijer radi više u interesu Bruxellesa nego u provođenju nacionalnih interesa posve je legitiman, dakle politički dijalog i tvrdnja i ja i dalje iza nje stojim. Dakle, ja sam čvrsto uvjeren da ovakav premijer i ovakva Vlada hrvatskim građanima realno gledajući neće donijeti nikakve stvarne probitke, a ponajmanje će doprinijeti ostvarenju onih snova na kojima je nastala ideala Hrvatska država 1990. godine. Prema tome molim vas da kad želite mi već nešto replicirati da koristite argumente, a ne da zloupotrebljavate podatke koje ste saznali na nekom ministarstvu ispod stoga i neke druge diskvalifikacije koje pokazuju da nemate argumente nego smo mi u stvari u pravu.
Zahvaljujem uvaženom gospodinu Bunjcu na odgovoru. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Bunjac izrazili ste svoje ogorčenje što smo članovi EU i upitali ste nas da li mi znamo kako naši građani žive upravo zahvaljujući tome. Ja bih vas pitala, da li vi znate, da li možete pretpostaviti kako bi tek naši građani živjeli da nije brojnih projekata koji su realizirani europskim sredstvima? Da li znate koliko je na tim projektima angažirano od naših arhitekata, projektanata, građevinara ne samo inženjera nego i pomoćnih radnika, koliko je tu aktivirano naše mehanizacije, proizvedeno, prodano različitih materijala od građevinskih do onih opreme? Da li znate da su naši brojni građani dobili vodovodnu mrežu zahvaljujući tim sredstvima, da se gradi kanalizacijska mreže, a time želimo zaštititi naše more, da time nije ugrožen naš turizam? Da li znate da su u izgradnji brojne škole, vrtići? Kako bi tek naši građani živjeli da nije tih projekata? Koliko je tu otvoreno radnih mjesta, koliko je tu osigurano osobnih dohodaka? Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Juričev-Martinčev. Odgovor uvaženi kolega Bunjac. Izvolite.
uvažena zastupnice. Hrvatska te stvari koje ste rekli da je navodno kao dobila, a je, je sama platila. Pa mi uplaćujemo u proračun EU četiri milijarde kuna i onda nam vrate četiri milijarde kuna i sada je to kao neka velika dobit. Vi kažete da se sredstvima EU grade škole, ja iskreno rečeno te škole nisam vidio, barem ne u nekom većem broju, ali sam vidio da brojni hrvatski učenici nemaju za platiti čak ni školsku kuhinju, vidio sam da roditelji moraju plaćati školsku lektiru, vidio sam da kada 1.9. počinje školska godina, a roditelji ne mogu spavati od brige i dovijanja na koji način da kupe školske knjige, na koji način da plate prijevoz, na koji način da pošalju studente u Zagreb, gdje će iznajmiti stan. Vidio sam učitelje kojima se ne žele povisiti plaća iako im je ugovorom koji je potpisala Vlada to zajamčeno, vidio sam isto tako škole koje nemaju temeljnu opremu recimo ne znam za izvođenje nastave kao što su možda računala ili neke druga pomagala koja su već odavno prisutna u brojnim školama u Europi. Ja sam čvrsto uvjeren da Hrvatska ima svega dovoljno, znači mi imamo dovoljno i hrane i stambenoga prostora i uvjeta da opremimo škole. Nije nam potrebna politika EU nego štoviše politika EU baš nas je dovela u ovakvo stanje. Onog časa kada je započeo ovaj nesretni proces pridruživanja, toga časa je i započela ova kriza iz koje se ne vidi kraja. A bojim se da je samo pitanje vremena kada ćemo doći do grčkoga scenarija, a taj je da ćemo morati davati otoke, da ćemo morati davati aerodrome, nacionalne parkove, da ćemo smanjivati mirovine i onda ćete vi isto vjerojatno dalje govoriti kako smo mi anarhisti kako ne znamo što govorimo itd. vrijeme će pokazati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na odgovoru. Za riječ se javio predsjednik Vlade RH gospodin Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Brkić, poštovani kolega Bunjac. Kada sam dolazio danas nisam imao namjeru reagirati na prvoga govornika, ali reagirat ću odmah zato što smatram da je to potrebno. Kada sam razmišljao o tome da li da radimo ovo što ja sada radim, a to je da nakon svakog Europskog vijeća dođem pred Hrvatski sabor i govorim o tome o čemu se raspravlja na tim sastancima, koje su teme, koliko su bitne, koliko posljedica imaju za hrvatske građane, neki su izrazili jednu malu dilemu dal ćemo na taj način otvoriti politički prostor, recimo ljudima poput vas, da iskorištavate govornicu za Hrvatskim saborom za vaše političke ciljeve, za demonstraciju demagogije, citiram vas, populizma, ali prije svega jednog dubokog, zapanjujućeg neznanja i ne informiranosti. To je ono što je možda glavna poruka koju hrvatska javnost treba čuti i treba znati. Jedna od ključnih zadaća moja osobna kao političara, ali i kao predsjednika Vlada i predsjednika stranke bit će politička, argumentirana bitka i rasprava protiv vas i vaše politike i vaše demagogije, vašeg neznanja i vašeg dovođenja u zabludu brojnih hrvatskih birača. To će biti jedan od ključnih ciljeva, vjerujte mi. I zato sam uvjeren da je ovo korisno i dobro i ljudi to trebaju čut i trebaju znat. Uredu je poslovničke metode su takve, dijalog je potreban i dijalog je dobar. Ali da se vi usudite reći meni da sam ja nečiji projekt, temeljem čega, temeljem kojeg to legitimiteta? Ja koji sam osvojio mandat i za Hrvatski sabor prije nekoliko godina i prvi put za Europski parlament i drugi put za Europski parlament i u stranci i pobijedio na izborima u okolnostima koje nisu tako izgledale. Imam čak i mandat u mirovanju u Vijeću gradske četvrti, imam sva tri moguća legitimna mandata koja možete imati lokalni, nacionalni i europski, jednog sam se odrekao sada. Vi meni sporite legitimitet hrvatskih birača i usuđujete se proglasiti me nečijim projektom. E nećete. Nećete uvjeriti ni hrvatsku javnost, niti neke komentatore, dolazili oni iz medija ili dolazili iz nekih drugih političkih stranaka. I tu bitku ću voditi vrlo snažno i vrlo odvažno. Razina bezobrazne namjere da vi kažete da je moj posjet Ukrajini nanio štetu Hrvatskoj, temeljem čega, temeljem čega? Da smo vodili politiku 90.te politika prvog predsjednika Tuđmana na način kako vi to sada sugerirate Hrvatska ne bi bila cjelovita, Hrvatska ne bi bila samostalna. Koristiti iskustva mirne reintegracije Hrvatskog Podunavlja u zemlji poput Ukrajine, za Donjeck i Lugnansk, što u tome ima loše? Ko se tome može protiviti? Ja sam naučen na medijsko hibridno komuniciranje i ratovanje, možda hrvatska javnost nije ali neće proći, neće proći i nimalo me ne impresionira ni vi, ni oni koji tako komentiraju. Što se tiče politike HDZ-a, politike iz 90.te, politike priključivanja EU i europskim vrijednostima. Pa to je bila jedna od temeljnih zadaća i ciljeva prvog hrvatskog predsjednika doktora Franje Tuđmana, jedna od temeljnih ciljeva. On koji je dobro, vi ste koliko sam shvatio povjesničar, prepoznao ulogu malih naroda u povijesnom kontekstu i kontekstu integracije i jako je dobro vjerovao koliko je bitna samostalnost i neovisnost i koliko je bitno priključivanje zapadnim demokracijama i vrijednosti koje to dijele. Mi smo, gospodine Bunjac ja vas nisam primijetio ni 90.tih niti prošlog desetljeća, 20 godina radili da ostvarimo članstvu u EU i Sjevernoatlantskom savezu. Za vas tada nit sam čuo, nit sam vas vidio, niti za bilo koga od vas iz Živog zida, nit jednog. Vodio sam kampanju referendumsku 2011. koja je itekako legitimna, koja je itekako u skladu sa zakonom i koja je pobijedila 66 prema 33. Vodio bih je ponovno ne zato što je to nečiji projekt nego zato što je to volja, većinska volja hrvatskih ljudi, hrvatskih birača, onih koji daju povjerenje onima koji su u stanju racionalno, odgovorno i zdravorazumski upravljati a ne vama koji samo širite dezinformacije. Vi ste sada rekli ovdje svima da je zdravstveni sustav globalno najbolji na Kubi. Evo tu vam je ministar vanjskih poslova, ima nešto malo iskustva u svijetu globalnom pa nek vam malo on možda kasnije na kavi kaže koja su to dostignuća i kako je percipirana ta zemlja. Mislim da ste na taj način a i sa brojnim drugim izjavama koje govorite pokopali sebe same u smislu argumentacije i kredibiliteta. Uvjeriti nećete veliki broj hrvatskih ljudi to budite sigurni. A pretenzije o tome da vi sebe uspoređujete sa Radićem, da vi sebe uspoređujete sa prvim hrvatskim predsjednikom i HDZ-om su toliko smiješne i toliko po mom sudu začuđujuće da ste ih uopće u stanju izgovoriti da vam to može proći jedino možda na vašim malim kružocima na kavi. Ali vam u hrvatskoj javnosti i u hrvatskoj politici to neće proći u to budite sigurni.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade RH gospodinu Andreju Plenkoviću. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi predsjedniče Vlade želio bih se vratiti na temu koju sam replicirao i u uvodnom djelu kada smo govorili o izvješću koje se nalazi pred Europskim parlamentom, izvješću Marie Joao Rodrigues o europskom stupu socijalnih prava o kojem ste rekli da ste neinformirani. Ali očito nije cijela EPP grupacija neinformirana i da istina ovo izvješće neće biti obvezujuće ali će se vjerojatno već u ožujku pred Europskim parlamentom naći dokumenti sukladno ovom izvješću koji će biti obavezujući. Ali ono što vam želim skrenuti pažnju da neki članovi iz EPP-a konkretnije kolegica Petir kaže da, i citiram sad njezino priopćenje „Hrvatska je zastupnica u Europskom parlamentu Marijana Petir nije sudjelovala u izradi amandmana na izvješće Marie Joao Rodrigues o europskom stupnju socijalnih prava usvojeno u prosincu 2016. na Odboru za zapošljavanje i socijalna pitanja te osim toga amandmane nije niti potpisala, niti glasovala za njih.“ Vaša kolegica Šuica nije i mislim da je legitimno pitanje zbog svega što sam rekao i prije, zbog argumenata koje sam tada postavio da li je stav HDZ-a, budući da set predsjednik HDZ-a da li je stav da ćete te amandmane EPP-a podržati i što će se na kraju odraziti i na socijalnu sigurnost ne samo hrvatskih građana koji su dio EU, nego građana u svim članicama EU. Hvala.
Zahvaljujem kolega Hajduković na replici. Odgovor na repliku predsjednik Vlade RH gospodin Andrej Planković. Izvolite.
Ja se ne mogu oteti dojmu kolega Hajduković da ste vi na nekom mail-u ili sms-u sa kolegicom Borzan. Ja mislim da oni danas imaju posla svog u Strasbourgu koji rade jer mi tako djeluje ova vaša informiranost, malo je imate malo je nemate. Ja se nisam sms-ao niti emailao sa kolegicom Šuicom voditeljicom naše delegacije. To ću napraviti večeras i reći ću vam odgovor jer vi očito imate vremena. A ovo što ste vi sada rekli nije imalo nikakve veza sa ovim što sam ja odgovarao na izlaganje prethodnoga kolega. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru predsjedniku Vlade gospodinu Andreju Plenkoviću. Slijedeći za repliku javio se uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pa htio bi se prije svega zahvaliti premijeru Plenkoviću što debatira ovdje s nama i što izražava svoje mišljenje i stavove. I moram reći da je njegova argumentacija meni kao kritičaru njegove politike zvučala jako dobro i jako uvjerljivo. Međutim, ključno pitanje je je li ta argumentacija valjana? A po mojem mišljenju nije a reći ću vam i zašto. Zato jer predsjednik Tuđman sigurno nije htio da mi danas sutra budemo opet u državnoj zajednici sa susjednom Srbijom čiji ulazak u EU vi podržavate. A EU u suštini ide ka federalizaciji i stvara se neka makrodržava sa zajedničkom valutom, zajedničkom vojskom, zajedničkim parlamentom, zajedničkim zakonima itd. itd. I upravo iz tog razloga je predsjednik prvi Hrvatske Franjo Tuđman kao bi zaštitio suverenitet naše zemlje napravio Ustav po kojem je potrebno ponavljam više od 50% od ukupnog broja birača da podrži pristupanje Hrvatske nekoj drugoj državnoj zajednici. I onda što je bilo? Franjo Tuđman umire, dolaze, Franjo Tuđman koji je govorio protiv crnih, žutih i zelenih vragova, protiv masona, protiv onih koji se udružuju sa crnim vragom da bi potkopali njenu zemlju, njen znači suverenitet. I odjedanput znači što se događa? Franjo Tuđman umire, dolaze novi ljudi u HDZ, mijenja se politika HDZ-a, mijenja se Ustav RH, pojavljuju se ideje o ukidanju granica Republike Hrvatske, znači da se one otvore. Pojavljuju se ideje o ukidanju naše valute. Pojavljuju se ideje o dijeljenju suvereniteta i mnoge druge ideje koje zapravo vode rastakanju državnosti naše zemlje i na kraju krajeva ukidanju prava našoj zemlji da postoji. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru. Odgovor predsjednik Vlade. Izvolite.
Meni djeluje kao da se vas dvojica takmičite ili nadmećete tko će bit briljantniji u znanju, informiranosti, poznavanju prava, ustavnog prava, europskog prava, međunarodnog prava, podjela isključivih nadležnosti, podijeljenih nadležnosti na razini EU. Mora hrvatska javnost shvatiti da vi ne znate što govorite, da govorite stvari koje ne stoje, koje su netočne, koje su krive, koje su neopravdane, koje čak moram priznati u demokraciji, ja vam dajem pravo na govor, govorite što god želite ali mora vam netko odgovoriti. Ono što vi radite već ovdje sada mjesecima nije dobro, nije korisno za higijenu javne rasprave u Hrvatskoj. Nije, nije gospodine Pernar. Vi kažete sada da će ovo dovesti do rastakanja Hrvatske države. Ma o čemu vi pričate? Čemu ste vi prisegnuli ovdje kao zastupnik u Hrvatskom saboru? Čemu ste prisegnuli Ustavu zemlje koja ne postoji ili koja sutra neće postojati? Ja u biti se veselim ovome i doći ću svaki put rado u Hrvatski sabor da argumentima uvjeren u ono što govorim, jer znam što govorim, jer sam se pripremao godinama da bih došao u poziciju da dobijem ovakvu odgovornost. Nisam tu došao preko noći ili slučajno ili neistinama u kampanji i privukao one koji nisu dobro možda imali vremena da čuju sve što je točno. Ja sam vodio tu referendumsku kampanju baš na istini, baš na suzbijanju dezinformacija. Jer stranke poput vaše ruše referendume u Francuskoj, Nizozemskoj, Grčkoj, Ujedinjenoj Kraljevini. E ovdje neće! I drugi put ćete dobiti manje glasova i manje mandata na izborima ja vam to jamčim. To će biti jedna od ključnih zadaća moje Vlade – borba protiv populizma i demagogije koji je neistinit, neutemeljen i koji duboko dezinformira hrvatsku javnost. To vam kod mene neće proći u to budite sigurni.
Zahvaljujem na odgovoru predsjedniku Vlade gospodinu Plenkoviću. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvaženi premijeru. Ja ne znam, vi ste možda naviknuli da ljudi vama povlađuju. Ja vam neću povlađivat. Ja nisam došao u ovaj Sabor da vam klimam s nosom, niti sam došao ovdje da mi vi šaljete sms pa da mijenjam mišljenje kako vi želite. Ja točno znam kome govorim u ovom trenutku, možda za razliku od vas. Ja imam pred svojim licem hrvatske građane koji pate i koji znaju da se njihovi problemi ne rješavaju. I prema tome, govorim u njihovo ime. Vi naravno imate pravo na svoje mišljenje, ali ja više cijenim svoje. Vi pitate kako sam se ja usudio? Kako ste se vi usudili na Saboru HDZ-a u lipnju reći da stranka nije taoc jednoga čovjeka. Kako ste se to usudili? Ako je taj predsjednik kojeg ste vi prozivali bio izabran sa 91000 glasova, imao apsolutni legitimitet. Kako ste se usudili osporavati taj legitimitet? Znači, prema tome i vi ste to radili što sada ja radim a ovo što mi radimo ocjenjujete kao nekakav ne znam nelegalan čin, cirkusiranje, neznanje. Zbog čega vi mislite da ja imam neznanje? Vi kažete da je '90.-te godine Hrvatska htjela ući u EU a ona nije postojala devedesete godine. Hrvatska unije je nastala 1992. godine. Eto to je znanje s kojim vi raspolažete i s kojim želite meni začepiti usta. Prema tome, dođite u ovaj Sabor, razgovarat ćemo, a pustite da hrvatski građani odluče tko će biti, tko će dobit glasove, tko neće, tko će bit pokopan kako vi kažete. To je vrlo ovako zvuči, znate ima malo konotacije da ne velim sad. Ne? Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu na replici. Odgovor na repliku uvaženi predsjednik Vlade gospodin Plenković. Izvolite.
Niste vi govorili o diktaturi? Jesam ja vas dobro čuo bio? Ovo je bilo pod navodnicima. Ne mislim ja o vama ništa loše. Želim vam puno zdravlja, puno živahnosti, ali vam prije svega želim malo, barem malo informiranosti. Ako ste vi stekli doktorat negdje i ako ste u stanju reći pred Hrvatskim saborom da 1990. EU nije postojala. Jel' postojala možda Europska zajednica? Šta smo mi prije dva dana ovdje obilježavali? Tko nas je to prije 25 godina 15. siječnja priznao? Gospodine Bunjac, malo Thomas Spain Common sense ima li ga? Samo malo, malo zdravog razuma. Bilo bi to korisno za vas, za vašu stranku, za vaš integritet kao političar, kao nekoga tko odgovorno nastupa u Hrvatskom saboru. Možete reći što hoćete, ali uvjeravam vas nećete dobiti povjerenje onih koji će se barem minimalno informirati, minimalno koji će se informirati, a ja ću učiniti sve da se većina hrvatskih ljudi dobro informira i da zna kome poklanja povjerenje i zašto. Jeftini poeni, demagogija, populizam, neistine neće vam proći, jednostavno vam neće proći. I nemojte uspoređivati vaš nastup ovdje kao zastupnika u Hrvatskom saboru kao moj politički govor na našem Općem Saboru. To nema nikakve veze. i jedan i drugi imamo pravo govoriti. Ali ja vam ovdje argumentima odgovaram da niste u pravu. I da umjesto temeljito da pročitate i zaključke Europskog vijeća i izvješća koja vam ovdje šaljemo i da cijenite dijalog o tome ne dezinformirajte hrvatsku javnost da predsjednik Vlade ne radi u interesu RH. Itekako radi i moja stranka i moja Vlada i ova parlamentarna većina. U čijem interesu vi radite, to se malo zapitajte i s kojim ciljem ovako idete u javni i komunikacijski prostor. To je ono što mene zanima, to bi bilo zanimljivo za znati. Evo pitali su vas ovdje neki kolege zastupnici.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade gospodinu Plenkoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi predsjedniče. Znam da vaš stil nije ono što smo slušali sa druge strane i mislim da je ipak bilo dobro da ste izašli i da ste reagirali na ovakav jedan istup jednog kluba jer moramo svi mi i vi i mi ovdje u Saboru stati na put ovoj niskosti koja se pojavljuje kao nekakav temelj ili nekakva politika koju treba implementirati u hrvatsko biće u hrvatski narod pa i u ovaj Dom ne bi li ga se srušilo u očima javnosti kao jedan dom o kojem svi govorimo da je visok, da je najvažniji, a da se u njemu ponašamo na način na koji se tu ponašaju pojedini zastupnici. Mi smo imali nedavno jednu priliku ovdje gdje smo se sreli također u jednoj sličnoj situaciji i neznanje Živog zida kontra znanje jedne akademije HAZU, gdje su kolege iz Živog zida napali gospodina Rudana da ništa ne zna, da ništa ne radi, da nema pojma o ničemu. Kada je gospodin Rudan izašao u završnu riječ oni su pobjegli vani tada, nisu se mogli sresti sa svojim neznanjem. A uredno ih je uputio na biblioteke same akademije ali i Sabora da nešto nauče o hrvatskoj povijesti, ali i o cijelom političkom sustavu. Jer što je bilo najgore u svemu ovome? Što netko vama osporava legitimitet, a znamo da pravila postoje i ja sam rekao koliko ste glasova dobili kao predsjednik Vlade za svoju Vladu i oni time barataju dnevno. A tko osporava legitimitet? Čovjek koji ovdje ušao kao zamjena. I ja sam zamjena umjesto jednog čovjeka koji je postao ministar, on je ušao ovdje kao zamjena umjesto jedne gospođe koja se na listi potpisala i lažno stavila valjda određenu titulu kojoj nijedna medijska kuća ne može naći diplomu, recimo. I on nama ovdje moralizira umjesto da svom kolegi Pernaru kaže, kolega Pernar ne možeš u studentskom domu žicati ixicu od studenata da bi jeftino jeo kao saborski zastupnik jer imaš dovoljna primanja da možeš platiti i skuplji ručak, kao što si to napravio jučer, nemoj to raditi. To je taj nekakav moralni dio gdje bi on trebao utjecati na svoje kolete. Međutim ne, oni uvijek drugima dijele moralne lekcije, a ustvari su vrlo niski i pokušavaju unijeti to u hrvatsko društvo. Mislim da je dužnost svakoga od nas da stanemo na put tome. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću na replici. Gospodin Ivan Pernar povreda Poslovnika. Izvolite.
Pa mislim da je gospodin Borić malo [[Upadica Brkić: Gospodine Pernar koji članak molim vas.]] pa gospodine pa dozvolite mi da kažem molim vas ako smijete.
Molim vas da se prvo pozovete na članak Poslovnika.
Članak 235. znači mislim da je zapravo replicirao meni i kolegi Bunjcu, a javio se na repliku premijera Plenkovića. Hvala.
Zloupotrijebili ste institut povrede Poslovnika. Hvala vam lijepo. Odgovor na repliku. Nema. Hvala lijepo. Sljedeći se za raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a javio uvaženi Joško Klisović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora. A u ime kluba SDP-a pozdravljam predsjednika Vlade i državnu tajnicu u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova. Zahvaljujem premijeru na uvodnom izlaganju. Nažalost kao i protekli puta u premijerovom izvješću sa Europskog vijeća više smo čuli o onome što se zbivalo u 2016. godini, što su govorili i radili drugi tijekom 2016. uključujući na Europskom vijeću, a manje o onome što je u ime svih nas građana Hrvatske prezentirao naš predsjednik Vlade. A građani ove zemlje imaju pravo znati koje stavove zastupa njihov primjer na tako važnom tijelu kao što je Europsko vijeće. Novine koje je u hrvatsku politiku unijela hrvatska predsjednica mislim da nisu dobrodošle i da je građani većinski ne podržavaju, a to su prije svega odricanje pravo medijima i građanima da znaju gdje su bili, s kim su se sastajali i što su u ime hrvatskih građana govorili najviši državni dužnosnici. Građani, saborski zastupnici, mediji imaju pravo u dobroj vjeri pitati i znati što govore i na što se obvezuju najviši državni dužnosnici. Uvredljivo je za cijelu hrvatsku javnost ako se to proglašava mobingom državnih dužnosnika. Vlada Zorana Milanovića dobila je prvu nagradu u Europi u okviru inicijative Partnerstvo za otvorenu vlast, za olakšavanje pristupa građanima usluga koje im pruža država. Bila je to najtransparentnija hrvatska vlada koja je postavila nove visoke standarde transparentnosti u hrvatskoj politici, a od kojih se redom odustajalo i odustajale su sve HDZ-ove vlade uključujući trenutnu čiji dnevni red ostaje tajna do samog početka sjednica Vlade, a konzultacije sa zainteresiranom javnosti se pokušavaju izbjeći i kada su zakonom propisane. Na Europskom vijeću održanom u prosincu kao i tijekom cijele 2016. godine bilo je tema od interesa za Hrvatsku. Migracije, Ukrajina, Rusija, europska obrana u svjetlu transatlantskih odnosa potaknutih izborom gospodina Trumpa za novog američkog predsjednika, Sirija, Brexit. Kod migracija i dalje se nastavlja prebacivanje fokusa sa balkanske rute na srednje mediteransku. Usprkos upozorenjima arhitekata … s Turskom da je stanje u Turskoj tempirana bomba koja može eksplodirati svaki trenutak i preplaviti Europu s novim milijunskim brojem migranata i izbjeglica. U ime kluba DSP-a postavio sam premijeru tijekom podnošenja njegovog prvog izvješća sa Europskog vijeća pitanje na koje nisam dobio odgovor pa ću ga u ime kluba postaviti ponovno. Podržava li Vlada prebacivanje fokusa EU sa balkanske rute na srednje mediteransku odnosno na migracije iz Afrike koje bilo evidentno na sastancima Europskog vijeća tijekom 2016. godine. Što Vlada misli poduzeti po tom pitanju posebice tijekom predsjedanja Malte koja je zainteresirana za ovo prebacivanje fokusa na mediteransku rutu? Klub SDP-a također pita premijera koji je stav Vlade oko nove inicijative Austrije glede migracijske politike a za koju Austrija traži da postane zajednička europska politika? Pojednostavljeno njihov prijedlog svodi se na to da se migrantima i izbjeglicama spriječi ulazak na područje EU. Austrijski model bi npr. uključivao zaustavljanje europskim ratnim brodovima izbjegličkih barki na Mediteranu njihovo vraćanje u zonu nesigurnosti tj. države iz kojih dolaze ili ako to nije moguće preusmjeravanje u treće države gdje će se uspostaviti izbjeglički imigracijski centri koje će financirati EU a zahtjevi za ulazak u EU obrađivati. Obrana vanjske granice EU a to je i hrvatska granica sa jugoistočnim susjedima se od ulaska izbjeglica i imigranata je temeljni cilj ove inicijative za čije ostvarenje se odobrava i korištenje potrebne sile prema migrantima i izbjeglicama. Podržava li hrvatska Vlada Austriju u ovom pitanju? Da ili ne? Molim odgovor bez pretjeranih nijansiranja i dvostrukih konotacija te delikatnosti. Jednostavno da ili ne. Klub SDP-a također postavlja pitanje na koje još od Vlade nismo dobili odgovor a to je podržava li Vlada koncept tzv. fleksibilne solidarnosti koje zagovaraju već četiri države a prema kojoj svaka država članica doprinosi na dobrovoljnoj osnovi sukladno vlastiti kapacitetima zbrinjavanju migranata odbijajući pri tome provedbu zadanih europskih kvota. I kakav je stav Vlade o konceptu tzv. efektivne solidarnosti kao alternativi dublinskom protokolu koji je izložila slovačka a koji se svodi na to da države koje na svoj teritorij ne žele primiti izbjeglice i migrante mogu samo financijski doprinijeti njihovom zbrinjavanju negdje drugdje. Malta, Grčka i Italija ovim državama to nije prihvatljivo jer se boje da će te izbjeglice ostati na njihovom području. Mađarska i Austrija također ne žele prihvatiti, ne sviđa im se ovaj koncept jer ne žele uopće ulazak izbjeglica i migranata na područje EU a njihovi zahtjevi bi se trebali procesuirati u trećim državama. Ali što je stav naše Vlade, što je pozicija RH? Predsjednica je u jednim austrijskim novinama javno kazala da je protiv izbjegličkih kvota za države članice EU. Konstatiravši citiram „Svaka zemlja za sebe treba odlučiti koliko će primiti ljudi.“ Je li se o tome konzultirala sa Vladom, je li to i vladina pozicija ili predsjednica vodi neku svoju vanjsku i europsku politiku drugačiju od vladine? Klub zastupnika SDP-a zanima i ocjenjuje li Vlada jednako kao i predsjednica da smo primili citiram „Pogrešne izbjeglice“. Jesu li djeca izbjeglice koji su prije neki dan započela pohađanje osnovne škole u Zagrebu pogrešne izbjeglice? Hoćemo li izbjeglice diskriminirati po spolu, pa ćemo jedan spol prihvaćati a drugi odbijati? Nemaju li djeca izbjeglice pravo na jedinstvo obitelji? Osim toga prema podacima UNHCR-a iz Sirije je izbjeglo 51% muškaraca i 49% žena. A od ukupnog broja izbjeglica samo 25% čine muškarci od dobi od 18 do 59 godina, dakle oni vojno sposobni. Na Europskom vijeću se razgovaralo o integriranoj europskoj obrani i stvaranju obrambenog tržišta vojne opreme. Neke države članice kao što su Poljska i Baltičke države ne podržavaju ovaj koncept razvoja europske obrane bojeći se da će to ograničiti doprinos NATO-a europskoj sigurnosti. Kakvo je stajalište Vlade RH o ovom pitanju? A klub SDP-a posebno zanima i stajalište Vlade o izjavama izabranog predsjednika Amerike Trumpa da je NATO zastarjela organizacija. Kako Vlada tumači ovu izjavu u kontekstu američke predanosti obrane članica NATO-a iz EU što smo i mi? Hoće li Hrvatska trebati dodatno povećati vojni proračun zbog promjena u međunarodnom okruženju zbog eventualnih promjena politika saveznika i potencijalnoj uspostavi integrirane europske obrane. Glede Ukrajine Europsko vijeće je uspjelo naći načina da zadovolji zabrinutost Nizozemske oko dvije temeljne stvari, oko eventualnih obveza EU u obrani Ukrajine i oko njezinog eventualnog pridruživanja EU a što je omogućilo ratifikaciju sporazuma sa Ukrajinom. To je pozitivni razvoj događaja. No, klub SDP-a zanima je li i premijerova vanjskopolitička inicijativa u Ukrajini također, da li se pozitivno razvija ili je potpuno zamrla nakon što je nanijela štetu odnosima sa Rusijom? U SDP-u vidimo problem s premijerovom inicijativom prvenstveno zbog timeinga i načina kako je izvedena. Vlada nije Ukrajinu definirala kao vanjskopolitički prioritet a premjer je otišao u Kijev na samom početku svog mandata, odmah nakon puta u Sarajevo pri čemu je BIH definirana kao vanjski politički prioritet. Otišao je dva dana prije nego što su se u Minsku na visokoj razini sastali predstavnici Njemačke, Francuske, Rusije i Ukrajine tzv. normandijski format. Kako bi pokušali otkloniti prepreke provedbi sporazuma iz Minska. Bez prethodne diplomatske pripreme u kojoj je trebalo osigurati potporu upravo ove četiri države za kvalitetan i uspješan doprinos RH provedbi sporazuma iz Minska ova inicijativa ima slabe izglede da zaživi u praksi i Hrvatskoj donese političke bodove u Berlinu, Parizu i Moskvi, a hrvatskom gospodarstvu nove poslove recimo u Rusiji. Jednako tako zbunjujuće je da se nakon što je Vlada pristala na produljenje EU sankcija Rusiji predsjednica države javno zalaže u intervjuu austrijskom listu „Kleine Zintung“ da se prestanemo natezati sa Rusijom kako bismo s Moskvom trebali razgovarati kako zaustaviti rat u Siriji? U navedenom intervjuu predsjednica također javno pita gdje je zajednička europska, vanjska i sigurnosna politika. A svi mi skupa znamo da ovu politiku kreiraju države članice EU, a samim time i RH, odnosno Vlada RH koja nas preko ministra vanjskih poslova zastupa u Vijeću za vanjske poslove i predsjednika Vlade u Europskom vijeću. Zna li predsjednica za koje se pozicije bori Hrvatska pri kreiranju zajedničke vanjske i sigurnosne politike i podržava li ih ili su to samo stavovi i pozicije Vlade? Iz njezinih riječi razabire se da ne zna ili ne podržava čime Hrvatskoj dodatno proizvodi za sebe štetnu konfuziju u međunarodnim odnosima i pokazuje se kao nepouzdan partner u EU. Poštovani gospodine predsjedniče Vlade, ima li to Hrvatska dvije vanjske politike jednu Vladinu i jednu predsjedničinu? Svjesni ste da to u biti znači da Hrvatska nema jednu jedinstvenu državnu vanjsku politiku. Ovakvim nekordiniranim sukreiranjem vanjske politike kreirali ste samo zbrku i to kako u domaćoj javnosti, tako i u međunarodnoj, te time ugrozili ugled naše zemlje u međunarodnoj javnosti. I pošto ima još nešto vremena dozvolite mi samo jednu digresiju. U svom istupu danas ovdje u sabornici kazali ste da jedan od prioriteta vaše Vlade i vas borba protiv populizma i demagogije. Ja vas u tome podržavam. To je i moja politička Agenda i ja ću svim svojim bićem nastojati upravo na toj liniji nastupati u svom političkom radu. No reći zastupnicima i njihovoj stranci da im jamčite da će dobiti manje glasova na sljedećim izborima meni zvuči pomalo kao prijetnja posebice čovjeka koji ima najveće ovlasti u državi i čini mi se da izlazi iz okvira parlamentarnih i demokratskih standarda koje želimo njegovati u ovom Parlamentu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klisoviću na raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Kolega pohvalite se da je bivša Vlada premijera Zorana Milanovića bila najtransparentnija Vlada od kada je hrvatskih Vlada. Možda ste mislili to na dodjelu europskih sredstava u poljoprivredi koja su bila namijenjena malim OPG-ovima iz područja Slavonije koja su prispjela u sasvim druge ruke, u ruke tajkuna zbog kojih je iselilo 50000 ljudi iz Slavonije. Ostala je prazna Slavonija. Ili možda mislite po izvješću u INA-i od Siniše Petrovića koji je bio ne loš i koji je sa vašim čelnim čovjekom. Ili možda mislite o popravci hrvatskih borbenih aviona, tj. koji su upućeni u hrvatski borbeni avioni koji su upućeni u Ukrajinu na remont. Ja ne vidim vaš u vašem izlaganju nekakvu veliku transparentnost bivše Vlade u kojoj je bio Zoran Milanović, pa možete li pojasniti gdje je točno bila ta vidljiva transparentnost i koji su učinci bili te vaše transparentnosti na hrvatsku poljoprivredu, na hrvatsku industriju, na sprječavanje mladih na odlazak iz ruralnih područja pa bi mi bilo drago ili na investicije i projekte kao što je Pelješki most. Da li se to počelo graditi? Dokle je to sve skupa došlo? I onda ću ja reći, da bili ste transparentni, imamo učinke na Hrvatsku, ali znamo da sve više i više mladih ljudi od te puste transparentnosti odlazi iz Hrvatske, sve više imamo praznih prostora gdje će naravno netko nekada doseliti, a to je sve zbog te transparentnosti koja je bila gajila i vaša Vlada. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na repliku. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo. Štovani gospodine Bulj, ne treba meni vaše priznanje da li je Vlada Zorana Milanovića bila transparentna ili ne. Upravo da vaše priznanje ne bi bilo imalo tu vrstu relevantnosti koju vi sebi zazivate. Kakva je bila transparentnost Milanovićeve Vlade dalo je 23 međunarodna neovisna evaluatora. E pa i unutar jedne globalne inicijative koje smo i mi bili član Partnerstvo za otvorenu vlast Hrvatska je dobila prvu nagradu u Europi kao država koja je napravila najveći pomak za vrijeme Milanovićeve Vlade na transparentnosti rada javnih vlasti prvenstveno na transparentnosti rada Vlade. Nije se moglo dogoditi u Milanovićevoj Vladi da dnevni red nije javno objavljen i da se ne zna Vlade uključujući sa sjednica zatvorenog dijela sjednica Vlade. Transparentnost je upravo najbolji preventivni element i lijek borbe protiv korupcije. Da li je bilo negdje nekih devijacija pokazat će istrage, imat ćemo o tome mogućnost razgovarati. Niti jedan zakon nije došao na Milanovićevu Vladu a da nije imao kao svoj integralni dio sažetak javne rasprave, konzultacije sa zainteresiranom javnošću. Dakle o tome ja govorim kada govorim o transparentnosti. Nisu novinari ostajali bez odgovorenih pitanja, a i sami su proglasili tu vladu kao jednom od najtransperentnijih za razliku od ove Vlade o kojoj govore da je poprilično zatvorena. Dakle, ja ovdje govorim o standardu transparentnosti i međunarodnim evaluatorima koji su ga utvrdili u doba Milanovićeve Vlade. Postavili smo visoki standard. Očekujem od svih hrvatskih Vlada da slijede taj standard ili po mogućnosti da ga dignu još više. Hvala lijepo.
Hvala lijepa na odgovoru uvaženom kolegi Klisoviću. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] uvaženi kolega Klisović, da uistinu citirat ću u samom početku izvješća rekli ste Vlada Zorana Milanovića je jedna od najtransparentnijih Vlada u EU. Pa ja ću govoriti samo o jednom detalju koja je i danas točka dnevnog reda, a bilo bi dobro uz niz pitanja koje ste postavili predsjedniku hrvatske Vlade da i vi kako bi egzaktno pokazali koliko je vlada Zorana Milanovića bila transparentna vam postavljam protupitanje, koliko je puta u ovaj Visoki hrvatski dom tadašnji premijer podnio ovakvog tipa izvješće za vrijeme četiri godine vaše vladavine? Bolje rečeno, koliko puta u saborske klupe je došlo izvješće predsjednika Vlade RH o održanim sastancima Europskog vijeća tijekom četiri godišnjeg mandata? Pa molim vas egzaktan odgovor i jasan u brojci odgovor kako bi hrvatski građani sudili o transparentnosti. No građani su i sudili temeljem izbora o transparentnosti vlade, a što ste sami rekli za ostale devijacije će se vjerojatno u dogledno vrijeme i znati. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Blaženku Bobanu na replici. Odgovor, uvaženi kolega Klisović.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, vidim da vas jako žulja, vas moguće i vašu stranku što su upravo međunarodni evoluatori procjenitelji utvrdili da je MIlanovićeva vlada napravila najveći pomak na području transparentnosti u Europi i zato dodijelili prvu nagradu. Prema tome, ponavljam još jedanput, ne ovisi odluka o tome o vama i vašem pojedinačnom mišljenju. Ja ne mislim da ćete vi ikada pohvaliti za išta Milanovićevu ili SDP-ovu vladu. To vam jednostavno ne spada u vašu političku agendu. A bilo bi dobro imati malo više objektivnosti kada govorimo i o drugim hrvatskim vladama i ja jesam u stanju i spreman sam uvijek pohvaliti svaku hrvatsku vladu kada ona to zaslužuje u onim elementima svoga rada koje zaslužuje. Pa na kraju krajeva to je naša hrvatska Vlada. Nije to tamo neka tuđa vlada, to je naša Vlada. A premijer Milanović je podnio onoliko izvješća u formi koju to zahtjeva zakon koliko je to od njega tražio zakon i nije se u tom smislu niti jedanput ogriješio o zakon ili prekršio zakon koji regulira to. A vi ako je drugačije demantirajte me. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klisoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Klisović, mislim da ste dobro konstatirali da nažalost čini se da imamo dvije vanjske politike koje nemaju previše doticaja jedna sa drugom. No kada govorimo o europskoj politici koja nije više vanjska nego je upravo to europska pa ja bih se usudio reći na neki način i naša nutarnja, tada mislim da socijalna i radna prava da se trebaju itekako ticati. I mislim da nas se treba ticati minimalna plaća za dostojanstven život, mislim da nas se tiče reguliranje prava na rodiljne i roditeljski dopust, mislim da nas se tiču izrabljivački koncepti poput ugovora sa nula sati, fleksibilnog radnog vremena i sve ostalog što bi išlo na štetu radnika. Nismo cijepljeni od odluka koje se donose u Europskom parlamentu i toga smo svjesni i mi u Parlamentu, trebao bi biti svjestan i naš premijer, trebao bi biti svjestan i ministar vanjskih i europskih poslova koji je sjedio pokraj njega. Insinuira se da valjda informiranost nije dobra, ali drage kolegice i kolege informiran sam prije svega od sindikata, Savez samostalnih sindikata Hrvatske kao i Centar za mirovine studije obratio se javnosti po ovome. Jedan od adresata ovoga dopisa sindikata je i predsjednik Vlade. Informirao sam se iz medija i da na kraju informirao sam se od zastupnika u Europskom parlamentu. Ali mislim da u našem radu kao nacionalnog parlamenta trebamo se sve više povezivati sa Europskim parlamentom jer se i tamo donose odluke koje se itekako tiču naših građana, itekako se tiču i nas kao države, itekako se tiču i politika koje ćemo morati zauzimati. Zato bih upravo kao i vi volio čuti konkretne odgovore na konkretna pitanja iz vanjske politike, ali iz europske politike iz prioriteta koje imamo i koje trebamo imati, a mislim i ponovo ponavljam, socijalna i radna prava naših građana koji su građani EU, svakako barem za mene jesu jedan od prioriteta. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hajdukoviću na replici. Odgovor, uvaženi kolega Klisović. Izvolite.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora. U pravu ste gospodine Hajduković. Održivi razvoj svake zemlje, a i EU podrazumijeva ne samo ekonomski razvoj nego rame uz rame s njime da ide i socijalni razvoj. Europski stup socijalnih prava je nešto o čemu posebno trebamo skrbiti. Minimalna plaća za dostojanstven život, pa može li netko biti protiv toga? SDP ne može i predlažemo takav zakon u ovom Saboru. ali vidimo neki zastupnici iz Hrvatske u EU parlamentu mogu, jedino im možemo to tolerirati ako stvarno nisu znali što rade. Jer minimalna plaća ne može ići ispod praga siromaštva da bi čovjek mogao dostojanstveno živjeti. Reguliranje prava roditelja i rodiljnog dopusta, pa gdje je ona politika koju je HDZ zagovarao i Vlada u kampanji. Obitelj, odgoj, majka mora biti sa djetetom zaboravili smo ili još jedno nevjerodostojno obećanje uz onih sedam koje je ponudio MOST. Prema tome, ovo su izuzetno važna pitanja, ja mogu shvatiti da premijer nije u njih bio upućen jer ima previše pitanja koja nas okružuju dnevno i nadam se da će njegov odgovor gospodinu kolegi Hajdukoviću vjerujem u pisanoj formi upravo ispraviti ove sve devijacije koje smo mi danas tijekom rasprave spomenuli. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klisoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Klisović dobro je kada se SDP zalaže za rad vlade na promicanju interesa RH kroz članstvo u EU i to pohvaljujem i vašu repliku predsjedniku Plenkoviću kada je govorio uvodno o izvješću rada Europskog vijeća. No ostali ste stranačko obojani kada ste istim maršinom mjerili ne transparentnost Vlade Andreja Plenkovića zbog toga što nije po vama i po dijelu novinara dovoljno na vrijeme objavila dnevni red Vlade. A vi kao zamjenik ministrice u vladi Zorana Milanovića niste valjda zaboravili da je ta vlada na telefonskoj sjednici bez ikakve objave dnevnog reda donijela odluku o skidanju osam strateških hrvatskih firmi sa popisa strateških tvrtki i to Končar, Croatia Airlines, Croatiu osiguranje, Zračnu luku Zagreb, Luku Rijeka, Petrokemiju i Croatia banku. Dakle koliko je to bilo transparentno nije znao nitko još dva dana nakon toga što je ta odluka donesena. I meni je drago da se vi zalažete za transparentnost Vlade Zorana Milanovića ali bilo bi bolje kada bi izabrani zastupnik i predsjednik te Vlade Zoran Milanović u ovome Saboru branio transparentnost svoje Vlade a ne vi kao zamjenik ministrice u to vrijeme iako jasno ni vama ne … pravo da branite interes i te Vlade ali nama saborskim zastupnicima bilo draže čuti da to čujemo od tadašnjeg predsjednika koji je sada izabran saborski zastupnik. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Branku Bačiću na replici. I odgovor uvaženi kolega Klisović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. I zahvaljujem gospodinu Bačiću kao predsjedniku kluba HDZ-a što je akceptirao i moju raspravu gdje sam pohvalio određene stvari koje Vlada zastupa, jednostavno to ona mora činiti temeljem referendumske odluke naših građana. S druge strane kažete da je Milanovićeva vlada na telefonskoj sjednici koja nije prethodno najavljena donijela odluku da skine određene tvrtke sa liste strateških ali ih nije prodala na telefonskoj sjednici. A sjetimo se koja je to Vlada činila prije nepunih 6, 7 mjeseci. Nije SDP-ova, ako se ne varam bila je to HDZ-ova, vođena HDZ-om u koaliciji s MOST-om. Prema tome, ja nisam ni siguran da je ovo točno što ste kazali da nije bilo prethodno objavljeno, ali uvažavam. Nisam bio konzultiran na toj sjednici niti telefonski nazvan, ali ono što znam da ne popravljiva šteta nije napravljena, a kad idete prodavati to što je skinuto onda ste u puno štetnijoj i goroj situaciji za državne interese. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Klisoviću. Za repliku se javio uvaženi kolega Gordan Jandroković. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Javio sam se objektivnosti radi i zaštite nekakvih standarda koji bi trebali biti jednaki za sve u ovoj sabornici. Dakle spočitnuli ste predsjedniku Vlade da je prijetio jednoj od parlamentarnih stranka govoreći da će dobiti manje glasova. Dakle to je, iznenadili ste me i zato sam i reagirao, jer bih ipak podsjetio na raspravu koju smo vodili tijekom današnjeg dana i na sve uvrede, ružne stvari, manipulacije, insinuacije koje su bile upućene upravo prema predsjedniku Vlade i prema Vladi i prema vladajućoj većini i prema predsjednici republike nisu se birale riječi. E sad, isukali ste mač, onda kad vam se odgovori na sličan način onda ste uvrijeđeni. Pa budimo muško, ako već krenete u takvu vrstu političke borbe onda prihvatite da će i druga strana razgovarati na isti način.
Zahvaljujem kolegi potpredsjedniku Saboru gospodinu Jandrokoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja ne znam poštovani kolega Jandroković po čemu ste vi zaključili da sam ja uvrijeđen? A kako možemo dokazati svoju muškost, pa možda da i to kažete pa ne znam da probamo i to utvrditi. No u svakom slučaju krivo ste kazali, ja nisam optužio predsjednika Vlade da je prijetio zastupniku ili njegovoj stranci, ja sam kazao da ono što je on rekao može zvučati kao prijetnja posebice kad dolazi od osobe koja je u državi de facto ima najviše ovlasti, najveću moć drugim riječima. Dakle ono što se ja zalažem da ipak pazimo što govorimo a premijer je stvarno tu u tome dobar i ne znam kako mu je pobjeglo da tako daleko ode da jamči zastupniku jedne parlamentarne stranke, pazite riječ jamči da će na slijedećim izborima manje dobiti. To može biti njegova želja, može biti možda i moja želja ali kako mi možemo jamčiti to? Znate ta riječ po meni ima prizvuk prijetnje a kao takva nije dobro došla u Hrvatskom saboru barem što se mene tiče i mojih standarda rada u ovoj sabornici i u političkom području Hrvatske.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Klisović. Za raspravu se javio predsjednik Vlade RH gospodin Andrej Plenković. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Klisović, poštovani potpredsjedniče Brkić neću se referirati na ove zadnje replike. Mislim da nije nužno ali nekoliko aspekata o onome što ste vi naglasili u svom govoru u ime kluba. Prvo o transparentnosti rada Vlade, dakle da odmah demistificiramo insinuaciju koja ne stoji. Koji to dnevni red ove Vlade koju ja vodim nije bio na web stranici unaprijed? Jedan jedini, jedan dan koji nije bio objavljen dan prije ili možda želite da recimo informacije koje se tiču odluka Vlade, koje su politički važne, bitne budu onako stavljene rutinski, tehnički na Internet večer prije u 9 ili 10 sati pa da onda javnost čita o tome što će Vlada odlučiti već na portalima u 10,30 ili 11 sati? Mislite da je to mudro? Pa vi ste političar, birate način kad ćete što reći i kada ćete što komunicirati. Ja sam odlučio kao predsjednik Vlade i iza toga stojim da ću bitne političke informacije koje imaju karakter onoga što se naziva ako hoćete u medijskom žargonu ekskluzivno priopćavati na sjednicama Vlade i objavljivati ih? Dnevni red Vlade bit će poznat unaprijed. Plan rada Vlade je već sada na internetu za 6 mjeseci, od siječnja do lipnja točno u sat. U načelu svaki četvrtak u 10 osim kad su sjednice Europskog vijeća. Svi dokumenti koji mogu biti javni, koji jesu javni su javni. Prema tome, otklanjam u potpunosti bilo kakve insinuacije o zatvorenosti rada ove Vlade. Ja non stop, svaki dan razgovaram s medijima, ne biram pitanja kada izlazim, ne tražim naručena pitanja zastupnika na aktualnom prijepodnevu, naprotiv ne želim da me itko išta pita osim ako baš želi i misli da je to bitno. Hoću ćuti pitanja opozicije koja je tu da kontrolira izvršnu vlast i Vladu. Kad je riječ o vanjskoj politici i politici migracije i solidarnosti moj stav je sasvim jasan. Solidarnost da u njenoj punini, nije fleksibilna, nije učinkovita. Hrvatska je prihvatila određena načela. Imamo obvezu kao članice EU podnijeti dio odgovornosti i dio tereta. Ono što nam ide prema našoj gospodarskoj snazi, našem broju stanovnika spremni smo prihvatiti i to je okvir politike za koju se ja zalažem. Isto tako želim da kontroliramo granicu sa svim sredstvima koja su nam na raspolaganju, a fizičke zapreke u slučaju neke velike krize bit će ona zadnja varijanta koju ću ja zagovarati kao predsjednik Vlade, sasvim jasno. Kad je riječ o vanjskoj politici i vašoj referenci na Ukrajinu zašto sam kao predsjednik Vlade išao u Ukrajinu? Zato što su me zvali. Zvao me predsjednik Republike Ukrajine, zvao me premijer Ukrajine, zvao me predsjednik Parlamenta, zvali su me, baš mene na dan treće obljetnice početka euromajdana s puno razloga i s puno uvjerenja i tamo sam otišao kao prijatelj i s ciljem da ostvarim tri zadaće koje su važne i za Ukrajinu i za Hrvatsku. Prva je da pomognemo razvoj naših gospodarskih odnosa. Gospodarski forum je imao skoro 300 ljudi. … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskog gospodarstva i ukrajinskoga. Da im prenesemo naše iskustvo najsvježije i najbitnije u provedbi Sporazuma o pridruživanju. Tko to može bolje i učinkovitije napraviti od nas u cijeloj Europskoj uniji. I treće, da im ponudimo izvozni proizvod na kojem ste i vi kolega Klisović kao i ja tada kao diplomat u Ministarstvu vanjskih poslova i kolega Jandroković i kolega Kovač i kolega Stier radili, a to je mirna reintegracija hrvatskog Podunavlja. Neka digne glas onaj tko ima nešto protiv toga da manje ljudi pogine u Ukrajini? To je bila poruka sa kojom sam ja išao u Kijev i koja je dobro prihvaćena i koja je dobro prihvaćena i u Bruxellesu, a ne prihvaćam insinuacije onih koji izvrgavaju riječi i poruke i tvrde da je to naštetilo odnosima sa Rusijom. Zbog čega? Na koji način? Ja sam inicirao da se dogovori imenovanje veleposlanika za Rusiju kao izvanredni korak prije bilo kojeg drugog da ga pošaljemo tamo i uspostavimo odnose. Što se ostalih vanjsko političkih tema radi i koordinacije sa predsjednicom, koordinacija postoji, razgovaramo. Ona je jedinstvena vanjska politika koju vodi ova Vlada a vi mislim jako dobro znate odredbe hrvatskog Ustava je jasna. Sudjelujemo u konzultacijama kod oblikovanja i provođenja, politiku i unutarnju i vanjsku vodi Vlada odgovorno ne bojeći se i ne potežući sa teškim odlukama i sa brzim reakcijama. Sve ono što smo napravili u prva tri mjeseca Vlade, a oni će biti ovih dana obilježeni, sutra čini mi se. Ima toga dosta, imamo svojevrsni mali acquis koji smo napravili u samo 90 dana i tim tempom ćemo nastaviti bez ikakvog pravnog hoda i bez ikakve uspavanosti nego angažirano na programu za koje smo dobili povjerenje u ovom Hrvatskom Saboru. Kad oporba ima sugestije spreman sam ih saslušat i puno sam otvoreniji i transparentniji siguran sam nego vaša Vlada koja je bila i imala svoju šansu 4 godine, a poštovanje prema institucijama Hrvatske države pokazuje vaš bivši čelnik i bivši predsjednik Vlade na jedan još sada nedoživljen način na našoj političkoj sceni. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade Republike Hrvatske na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku. Uvaženi kolega Joško Klisović, izvolite.
Hvala lijepo i hvala premijeru što je odgovorio na eto samo neke od mojih pitanja postavljenih. Znam da u pet minuta to nije ni moguće, ali nadam se da ćemo čuti odgovore i na druga pitanja. Pozicija koju je iznio oko načela solidarnosti u migracijskoj politici odudara od onih izjava koje je dala predsjednica i na to sam ja upozorio, da ako želimo imati jedinstvenu vanjsku politiku moramo na isti način ju promovirati i u javnosti i prema partnerima. Kada se govorilo o transparentnosti rada Vlade, pa znate postoje standardi kako se objavljuje dnevni red. Kad se objavljuje dnevni red? Dakle, sve to postoji kao dobre prakse i kao standardi. Nije to ostavljeno predsjedniku Vlade da objave kad misle da treba i na taj način smanji vrijeme javnosti da bude upućen da se pripremi za rasprave koje slijede na Vladi ili za dokumente koji će biti pred ministrima. Tu je onda jedan mali prostor za manipulaciju. Idemo to što kasnije dati, pa ćemo zasuti sa ogromnom količinom materijala ljude, pa nitko neće imati volje to pročitati. Stavite na vrijeme, ostavite ljudima vremena da se informiraju kako bi mogli kompetentno i informirano pratiti sjednice Vlade. Što se tiče Ukrajine ja nikad nisam rekao niti itko iz SDP-a da imamo velikih problema sa političkim porukama koje su tamo bile nošene. Dakle, prvenstveno promicanje hrvatskog gospodarstva ili konzultacije oko toga kako primijeniti hrvatska relevantna iskustva. No, rekli smo da je problem sa načinom izvedbe koji je cijelu dobru ideju doveo u pitanje. Zašto predsjednik Vlade nije poslao svog izaslanika ili svog ministra u države normandijskog formata, u sve četiri, Francuska, Njemačka, Rusija, Ukrajina nagovijestio što premijer misli napraviti u Ukrajini. Pokušao dobiti za tako nešto potporu upravo onih država u Međunarodnoj zajednici koje se bave pitanjem Ukrajine na taj način da smo dobili njihovu potporu mislim da bi inicijativa zaživjela i imala vrlo dobre učinke i na političku i na gospodarsku sliku u Hrvatskoj. Ovako kažete Rusija, pa da, pa šta ćemo više govoriti ako veleposlanik Rusije u Zagrebu, dakle opunomoćeni dužnosnik Ruske države u Hrvatskoj je kazao da su se zategli zbog toga odnosi.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klisoviću. Odgovor na repliku predsjednik Vlade gospodin Plenković, izvolite.
Kolega Klisoviću, jeste li vi čitali Sporazum iz Minska? Hajde iskreno, koliko ima točaka prvi? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] A ne znate. Jel' da ne znate? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Recite vi meni jel' se vi sjećate kataloga aktivnosti mirne reintegracije hrvatskog Podunavlja? Se sjećate uspostave povjerenja, prekida vatre, povlačenja teškog oružja, transfera financijskog toka, razminiranja, povratka izbjeglica, organizacije izbora na okupiranim područjima? Jel' vam to zvuči poznato? Sjetite se. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Bravo. A recite vi meni evo sada tu kada bi napravili test i makli naslove kataloga onoga što je napravljeno u reintegraciji Podunavlja i sporazuma iz Minska, malo tko bi na prvi pogled da promijenimo font, vrijeme i da ujednačimo jezik znao na što se točno odnosi i na koji dio. U tome je poanta. Dakle vi meni spočitavate metodologiju, meni koji pa ajde mogu komotno reći odnosima i stanju u Ukrajini znam malo više nego drugi ovdje, znam malo više jer sam bio tamo 12 do 15 puta u ulozi koju sam imao prije, temeljito sam proučio i povijest i relacije i prirodu sukoba i kontekst odnosa i poznam aktere. Poznam te aktere, poznam ljude koji se s time bave svaki dan. I znam isto tako što mi, a nema nikog drugog na europskom kontinentu možemo ponuditi da pomognemo taj proces u najboljoj namjeri i prema Rusiji u najboljoj namjeri. Tamo je poginulo deset tisuća ljudi. Znate zašto su oni poginuli? Zbog Sporazuma o pridruživanju. Kada je počeo majdan? Počeo je u onom trenutku kada je bivši ukrajinski predsjednik naložio tadašnjem premijeru da ne potpiše Sporazum o pridruživanju. I to je poanta ove europske rasprave ovdje. 10 tisuća ljudi je poginulo u te tri godine. Malo respekta, malo osjećaja da mi koji jedini znamo što je biti žrtva agresije, pomognemo zemlji koja je uz put budi rečeno bila prva članica UN-a koja nas je priznala. I tu je poanta, tu je ta naša specifičnost. Zagovarate da budemo jasniji, da budemo čvršći da se ne naslanjamo, da ne slušamo druge u vanjskoj politici, kada napravite argumentirani iskorak, e onda ni to nije dobro. Što je onda dobro? Koja je to politika koja je dobra? To da čujem i od onih koji kritiziraju europski aspekt naše politike i vanjskopolitički. Argumenta jednostavno ni jedni ni drugi nemate.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade RH gospodinu Plenkoviću na odgovoru. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Sabora. Gospodine predsjedniče Vlade spomenuli ste u svom izlaganju kako je ova Vlada u zadnja tri mjeseca na neki način krenula u jednom dobrom smjeru. Slušajući cijelo jutro ovu raspravu ne mogu, a da se ne osvrnem na to na kritike koje su vama upućene i moram reći da ipak svi ovdje moraju znati i moraju čuti da je za vrijeme vlade SDP-a socijalna prava su smanjena. Konkretno osobama s invaliditetom 500 kuna uzeto im je, da ne nabrajam sve drugo. A sada evo Živi zid koji kritizira cijelo jutro vas nije u ova tri mjeseca predložio nijedan konstruktivni prijedlog ne samo za socijalna prava, za osobe s invaliditetom nego ništa drugo. Stoga drago mi je da ste rekli da je ova Vlada krenula u pozitivnom smjeru i to se osjeća. To osjećaju osobe s invaliditetom, to osjećaju radnici, to osjećaju svi. jedan konstruktivan razgovor sa sindikatima koji je ova Vlada vodila nismo imali prilike vidjeti. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Lukačić. Odgovor predsjednik Vlade.
Hvala lijepa kolegici Lukačić. I osobita mi je čast da smo skupa bili na listi za izbore za Hrvatski sabor na ovim zadnjim izborima i da se svojim aktivnostima zalažete za provođenje našeg programa, osobito u onoj domeni koja se odnosi na prava osoba s invaliditetom. Ali referirat ću se na nešto drugo jer kao i svi mi i vi govorite o svim temama i tako treba i biti, a to je socijalni dijalog i odnos sa sindikatima. Dakle jedna od prvih odluka ove Vlade bila je odmah poticanje rada Gospodarsko-socijalnog vijeća sa našim partnerima i sindikata i udruge poslodavaca. Taj dijalog vodio se kontinuirano, postigli smo u vrlo kratkom roku dogovor sa sindikatima državnih službi. Ponavljam, božićnica je podijeljena bez rebalansa proračuna, podignuta je minimalna plaća, jednostrana odluka o izjednačavanju prava službenika u javnim službama sa onima koji su u državnoj službi. Sve su to potezi koji su napravljeni u vrlo kratkom roku. I ponavljam još jednom i predstavnicima sindikata, otvoreni smo za dijalog, želimo naći rješenje u okvirima koje su moguće glede proračunskih okvira koji su predviđeni znajući za slojevit i vrlo zahtjevan proces pregovora. Naša ruka je tu ispružena, ne samo ministar Ćorić nego svi ostali spremni su na dijalog. Hvala puno.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade RH gospodinu Plenkoviću na odgovoru. Prelazimo dalje na raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a javio se uvaženi kolega potpredsjednik Sabora Gordan Jandroković. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedniče Vlade sa suradnicima. Zakon o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade propisuje da predsjednik Vlade jednom godišnje na početku prvog godišnjeg zasjedanja Sabora podnosi izvješće Saboru o održanim sastancima Europskog vijeća u protekloj godini. Pored godišnjih izvješća, a u cilju informiranja Sabora o glavnim preokupacijama i pravcima europske politike na razini šefova država i vlada članica EU, predsjednik Vlade gospodin Plenković uveo je i novu praksu redovitog izvještavanja Hrvatskog sabora i javnosti po svakom održanom sastanku Europskog vijeća. Da podsjetim, prvo izlaganje u Hrvatskom saboru po dobivanju povjerenju Vladi bila je upravo izvješće netom nakon održanog sastanka Europskog vijeća 20. i 21. listopada 2016. godine. Novom praksom izvještavanja želi se dodatno produbiti dijalog između Sabora i Vlade po pitanju tema koje su u fokusu EU. Takvu praksu u ime Kluba zastupnika HDZ-a pozdravljam jer je potpuno jasno, a što i današnja rasprava pokazuje da se rasprava o europskim politikama nije pristupalo dovoljno fokusirano i sustavno, izostao je interes za europske teme, te nedostatak shvaćanja važnosti europskih politika u društvenom, ekonomskom i političkom životu RH. Tom novom uvedenom praksom i pristupom politikama EU, sigurni smo da će se dodatno produbiti dijalog između Vlade i Hrvatskog sabora i to po pitanju strateških zaključaka koji su presudni za donošenje i provođenje konkretnih europskih politika. Smisao i važnost ovog izvješća jest naravno i u upoznavanju hrvatskih građana sa općeniti političkim i ekonomskim stanjem u Uniji te s ključnim mjerama i procesima koji se poduzimaju s najviše političke razine. Dopustite mi da se u ime Kluba zastupnika HDZ-a osvrnem na glavne teme sastanka Europskog vijeća koji su vođeni u 2016. godini i to prije svega po pitanju migracija, sigurnosti i vanjskih odnosa. Glavni dio rasprava na svih pet održanih sastanaka Europskog vijeća odnosio se na migracijsku politiku odnosno jaki migracijski pritisak koji je i dalje prisutan na zapadnoj, balkanskoj i sredozemnoj ruti i koji u kontekstu zaštite sigurnosti nameće nastavak provođenja snažnog sustava provjera na vanjskim granicama EU. Klub HDZ-a se zalaže da tzv. zapadno balkanska ruta ostane zatvorena te će u tom svjetlu RH nastaviti suradnju i sa državama članicama jugoistočne Europe i s državama članicama EU. Pristup koji uključuje suradnju sa zemljama partnerima smatramo jedinim ispravnim za efektivno rješavanje migracijski izazova a koji u isto vrijeme iskazuje i međusobno poštovanje između država. Nadalje želimo pohvaliti veliki napredak u identifikaciji i registraciji nereguliranih migranata na vanjskim granicama EU a sprječavanje nezakonitih migracija i vraćanje nezakonitih migranata ključno je za uspostavu sigurnosti EU. U sveobuhvatnom odgovoru na izazov migracija u vanjsko-političkoj dimenziju klub HDZ-a želi istaknuti važnost misija i operacija EU u okviru zajedničke sigurnosne i obrambene politike posebno u borbi protiv krijumčarenja migranata i trgovine ljudima te u doprinosu ukupnom jačanju sigurnosti. Klub HDZ-a podržava povratak Schengenu uz zaštitu vanjskih granica što je bio i naglasak slovačkog predsjedanja. Schengenski prostor jedno je od najdragocjenijih postignuća europske integracije i platili bismo preveliku cijenu kada bismo ga izgubili. U kontekstu zaštite vanjskih granica vrlo je važno i operacionalizacija europske granične i obalne straže te provođenje sustavnih provjera na vanjskim granicama. Europska komisija trenutačno vrši evaluaciju u pogledu pristupanja Hrvatske Schengenskom prostoru. Da podsjetim danom pristupanja EU Hrvatska je prihvatila cjelokupnu schengensku pravu stečevinu a kako bi u potpunosti primjenjivala sve sastavnice schengenskoga akija mora proći tzv. schengensku evaluaciju. Za potpuno primjenu schengenske pravne stečevine mora biti donijeti jednoglasna politička odluka na razini Vijeća EU i to nakon pozitivne schengenske evaluacije o spremnosti RH za ulazak u schengensko područje. U pripreme za pristupanje schengenskom području uključeno je više nadležnih tijela ali ključno je Ministarstvo unutarnjih poslova. U svrhu priprema te postizanje schengenskih standarda u upravljanju granicom EU je RH stavila na raspolaganje 120 milijuna eura iz privremenog schengenskog instrumenta namijenjenog za poboljšanje standarda u nadzoru i kontroli buduće vanjske granice EU. Nadalje, Hrvatska kontinuirano daje doprinos operacijama Frontex-a te pruža potporu država na istočno mediteranskoj i zapadno balkanskoj ruti te će nastaviti aktivno doprinositi radu nove agencije i u pogledu ljudstva a i tehnike. U okviru unutarnje sigurnosne politike klub HDZ-a podržava implementaciju svih mjera i aktivnosti na području sprječavanja korištenja financijskog sustava za pranje novca u svrhu financiranja terorizma kroz uspostavu nadzora nad financijskim tokovima te sprječavanje zlouporabe financijskog i nefinancijskog sustava za prikrivanje nezakonito stečenih sredstava. Nadalje, Klub zastupnika HDZ-a podržava i aktivnosti i usmjerene zamrzavanju imovine osoba za koje se sumnja da financiraju terorističke aktivnosti gdje je od osobite važnosti prilikom njihovog otkrivanja suradnja policije, pravosudnih tijela i trećih zemalja. U okviru vanjske sigurnosti želimo pohvaliti napore EU koji su usmjereni ka provedbi globalne strategije. Smatramo da su zaključci Europskog vijeća o provedbi do globalne strategije akcijski plan te zaključci o provedbi zajedničke izjave iz Varšave čine dobar osnov za daljnje aktivnosti usmjerene jačanju vjerodostojnosti i učinkovitosti zajedničke sigurnosne obrambene politike a osobito kada se radi o pružanju odgovora na najnovije vrste sigurnosnih izazova. Posebno želimo istaknuti intervenciju predsjednika Vlade RH na tekst zaključaka Europskog vijeća od 15. prosinca 2016. a uzevši u obzir specifičnu situaciju nekih država članica pa tako i RH koje s vanjskim granicama još nisu u Schengenu. Predložene intervencije su prihvaćene što pokazuje da itekako možemo aktivno doprinositi stvaranju sigurnosne politike na vanjskim granicama EU. Nadalje, pozdravljamo i zajedničke napore u jačanju suradnje i koordinacije između NATO-a i EU posebice na području pomorske sigurnosti ističući kao primjer njene uspješnosti upravo sudjelovanje NATO-a u zaustavljanju krijumčarenja ljudi na području Egejskog mora prošlo ljeto. EU i NATO dijele iste vrijednosti i suočavaju se s istim izazovima stoga je važno naglasiti potrebu za komplementarnošću u obrambenim nastojanjima NATO-a i EU što svakako može rezultirati i ukupnim jačanjem europskih obrambenih kapaciteta. Što se tiče vanjskih odnosa tu zaista valja naglasiti važnost europskih i vanjsko-političkih tema koje raspravljamo ovdje u Hrvatskom saboru, a to pitanje postaje sve bitnije i vjerujem da oko toga postoji svijest svih nas koji ovdje sjedimo jer čini se da je vrijeme stabilnosti iza nas i da ulazimo u jedno razdoblje koje nije više predvidivo, za koje ne znamo kako će se stvari razvijati i mislim da trebamo zaista intenzivnije razmišljati o našoj budućnosti kada je u pitanju i nacionalna sigurnost RH. Od nas to naravno svih zajedno zahtjeva i više odgovornosti, ozbiljnosti i priprema za ono što nas može bitno u budućnosti čeka. Mnogo je signala, zašto ovo govori, mnogo je signala koji upućuju i na tu vrstu neizvjesnosti pa i pojedinih prijetnji. Krenulo je a raspravljalo je Europskog vijeće i o Brexitu. Vidjeli ste i jučerašnje obraćanje Tereze Mei i poduzimanje i najava poduzimanja vrlo ozbiljnih koraka za izlazak Ujedinjenog Kraljevstva iz EU. Najavljuje se izlazak Ujedinjenog Kraljevstva iz jedinstvenog tržišta EU. Najavljuje se sklapanje novih trgovinskih sporazuma Ujedinjenog Kraljevstva i sa EU ali i sa SAD-om, sa azijskim zemljama što dovodi i samu EU a posebice Veliku Britaniju, odnosno Ujedinjeno Kraljevstvo u jednu novu situaciju. Osim toga, imamo velike promjene koje se događaju u Sjedinjenim Američkim Državama sa velikim u stvari nestrpljenjem i iščekivanjem očekujemo i prve konkretne korake novog američkog predsjednika. Pratili smo njegove izjave, njegov intervju o stanju u NATO savezu, o stanju u EU, o zajedničkoj europskoj budućnosti. Imamo izbore koji su vrlo blizu u Francuskoj, u Njemačkoj. Sve je složeniji odnos između NATO saveza i Rusije. U bliskom našem susjedstvu događaju se stvari koje isto tako slute na moguću nestabilnost. Tu je Bosna i Hercegovina, tu su odnosi Srbije i Kosova. Čini mi se da hrvatska javnost pomalo podcjenjuje zveckanje oružjem koje dolazi od strane najviših državnih dužnosnika Republike Srbije. Predsjednik Republike Srbije više ne bježi od toga da spominje oružje i nove ratne sukobe. Dakle, vrijeme u kojem živimo mijenja se, vrijeme koje je pred nama nije više ono isto kakvo je bilo kada smo pregovarali ulazak u EU, kada smo ušli u EU. Pred nama su razdoblja vjerojatno kriza i na to trebamo biti pripremljeni svi zajedno koji ovdje sjedimo. Zato bih apelirao u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice da zaista kada govorimo o ovako bitnim temama izbjegavamo demagogiju, da budemo svjesni da ono što mi ovdje izgovorimo ide i dolazi do hrvatskih građana koji to onda analiziraju i sve nas iz bilo koje političke opcije dolaze oni vjerojatno ozbiljno shvaćaju. Tako da možda ako se ponekad nekome i čini da nije bitno koju će poruku odaslati to itekako možebitno utjecati na stabilnost institucija Hrvatske države, na sveukupnu političku stabilnost u Republici Hrvatskoj. I evo, još jedanput u ime kluba zastupnika apelirao bih, Kluba zastupnika HDZ-a da zaista kada imamo ovakve teme pred sobom vodimo računa o sve složenijim međunarodnim odnosima. Na kraju bih zaključio da bez obzira na sve ove izazove i neizvjesnosti Hrvatska jest članica EU i Hrvatski sabor kao najviše predstavničko tijelo treba se aktivnije i angažiranije uključiti u raspravu i formiranje europskih politika jer one svakodnevno oblikuju i naše živote. Podsjetit ću ina Lisabonski ugovor koji je nacionalnim parlamentima dao dodatne ovlasti u području europskih poslova čime je i porasla njihova važnost u zakonodavnom procesu EU. Dakle i tu otklanjam one kritike da se samo zakoni usvajaju bez da ih se stručno i kvalitetno proanalizira. Imamo Odbor za europske poslove koji je sada već tri godine uspješno radi, unapređuje se, shvaća tu logiku koja postoji unutar EU. Dakle, nismo više samo oni koji te zakone nekritički implementiraju nego ih i analiziraju i u skladu sa mogućnostima naše administracije pokušavaju utjecati na te zakone da budu što bliži i korisniji našim građanima. No, još je tu puno posla pred nama. Ipak na kraju želio bih reći da klub HDZ-a pozdravlja predstavljeno izvješće predsjednika Vlade RH o sastancima Europskog vijeća koja su održana tijekom 2016. godine i dajemo punu potporu da se ovakva praksa nastavi, dakle da nemamo to samo jednom godišnje, nego da nas predsjednik Vlade redovito informira o onome što se događa u Europskoj uniji i o tome kakve su pozicije ne samo Republike Hrvatske nego i svih ostalih zemalja članica. Hvala.
Zahvaljujem se kolegi potpredsjedniku Hrvatskog sabora gospodinu Gordanu Jandrokoviću. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Kolega Jandrokoviću, vi kao iskusan diplomata i bili ste i ministar vanjskih poslova, spomenuli ste zveckanje oružjem od strane srpske politike, tj. krovne politike, tj. moram doslovno reći čelnih ljudi Vučića i Nikolića i ostalih koji na jedan ružan način provode memorandum koji je davno napisao, očito malo sad u nekakvom drukčijem obliku kako prema Kosovu, a poglavito prema Hrvatskoj. Možete li mi reći zbog čega je otvoreno 23. vi ispred kluba HDZ-a, zbog čega je po vama otvoreno, Hrvatska nije blokirala 23. poglavlje – Pravosuđe Srbiju u predpristupnim pregovorima jer je činjenica, ponovit ću ono što sam jutros rekao i ponavljat ću uvijek da je Srbija dobila sada ono što je imao Haag. Postala je mali Haag i da je to po prvi put u povijesti da agresor će suditi i uključivati i locirati, transferirati da uvijek ne … [[Govornik se ne razumije.]] riči hrvatske branitelje. Ali Srbija u ovome trenutku vode četnici. To je Vučić koji je bio četnik Šešelju, to je Nikolić četnik. Oni su to priznali. Ja njima ovo ne stavljam u usta. Oni su pozivali na klanje hrvatskog naroda, na bošnjačkog naroda, na veliku Srbiju. I stvarno u tim okolnostima ja ne znam kakav je stav hrvatski. Nije mi jasno tko je mogao otvoriti njima poglavlje, tj. zašto Hrvatska nije blokirala kad vi znate kako je Hrvatska imala put da im se otvori 23. poglavlje. Nismo smjeli proglasiti gospodarski pojas, morali smo najistaknutije sinove hvatati i goniti u Haag, procesuirati na razno razne načine. Jedna ružna slika prema ljudima koji su branili Domovinu, a danas smo ostavljeni hrvatski branitelji na lovištu otvorenom četnicima. Ako se to ne blokira četnicima iz Srbije, Šešeljevim ključnim ljudima koji su napravili ogromne zločine od Vukovara do Dubrovnika. Smatrate li da treba odmah i hitno hrvatska Vlada i diplomacija preko Europskog parlamenta blokirati i u Europsku uniju blokirati pregovore. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se kolegi Bulju na replici. Odgovor uvaženi kolega Jandroković. Izvolite.
Hvala vam lijepa kolega Bulj. Dakle, proces pregovora je Republike Srbije za članstvo u EU je najbolji način da se Srbija odrekne velikosrpske politike. I vitalni državni interes RH je upravo taj da kroz proces pregovora Republika Srbija odbaci i osudi velikosrpsku miloševićevsku politiku. Dakle to je strategija koja vjerujem da ju dijelimo svi koji smo ovdje i Srbija neće moći završiti pregovore, niti će moći zatvoriti pregovaračko poglavlje o kojima vi govorite bez da to učini. Posebice se to odnosi na Zakon o regionalnoj jurisdikciji i siguran sam da bez bitnih promjena dakle bez odricanja od onog prava i pokušaja prava da ona bude nekakav regionalan arbitar Srbija neće završiti pregovore niti će postati punopravnom članicom EU. Što se tiče retorike koja iz Srbije dolazi, mislim da tu moramo biti vrlo mudri. Kada vidite da vas netko namjerno izaziva i provocira i želi vas uvući u tu vrstu verbalnog obračuna i ako vidite da to neko forsira pa i s naše pozicije, bez razloga, tada vjerojatno oni imaju neke svoje interese zašto to čine. I nisam od onih koji će se zalijepiti i zbog možda ponekad i poena političkih koje bi dobio na domaćem terenu uzvraćati jednako žestoko, ostrašćeno i govoriti im da su četnici itd. ako treba može i to. Ali u ovome trenutku Hrvatska je u dominantnoj poziciji u odnosu na Srbiju, mi smo članica EU, mi smo članica NATO-a, mi imamo iza sebe bez obzira na sve probleme koji te dvije integracije danas prate, mi iza sebe imamo saveznike. Oni pokušavaju te saveznike naći i spremni su platiti jako veliku cijenu da bi ostvarili neke svoje interese. Oni imaju veliki problem s Kosovom, oni imaju veliki problem u BiH, nemojmo to podcjenjivati i nemojmo se dati isprovocirati i dovesti se na teren koji njima odgovara. Hrvatska je superiorna, Hrvatska je članica EU i NATO-a, da to nismo onda bismo bili u jednakoj poziciji bilo bi nam vrlo tada teško u ovim međunarodnim okolnostima, ali danas smo mi ti koji imamo, pardon evo završit ću, danas smo mi ti koji imamo mogućnost utjecati na ono što će se u Srbiji događati, a obratno ako budemo dovoljno mudri obratno se neće događati.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Jandrokoviću. Nadam se da ćete ovu moju dobrohotnost da vam dozvoljavam da govorite više od predviđenog vremena uvažiti svi vi govornici i da ćete se držati ubuduće predviđenog vremena pa tako i gospodin Bulj isto. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Joško Klisović. Izvolite.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ja sam isto želio reagirati na ovo kao i gospodin Bulj. Naime gospodin Jandroković je kazao da hrvatska javnost zanemaruje ili podcjenjuje ne znam točno koju ste riječ kazali zveckanjem oružjem iz Srbije ili je ravnodušna prema tome. Ne znam što ste stvarno tu željeli reći ako nam možete to malo bolje pojasniti jer Hrvatska je članica NATO-a, Hrvatska ima svoje oružane snage. Naš proračun je evo za oružane snage povećan ove godine uz pozitivan glas i mišljenje i SDP-ovaca u Odboru za obranu. Prema tome, mi smo svi jedna javnost, ako kažete da javnost nije reagirala na odgovarajući način to znači prozvani smo svi ovdje. Slažem se s vama u ovom odgovoru na repliku gospodinu Bulju, da ne bismo trebali nasjedati na lukave igre koje nam i manipulacije spremaju vješti političari iz Srbije gdje nas uvlače u retoričke ratove i spiralu retoričku gdje samo eskaliramo svakim danom sve više, a otvorena pitanja ostaju neriješena. Dakle jasan stav o svim temeljnim pitanjima, jasno izrečen u javnom prostoru, a ne odgovor na svaku i najmanju objedu koja dolazi iz Beograda. Na kraju krajeva, ljudi priznajmo si, mi smo sami krivi što smo udahnuli život Šešelju kad se vratio iz Haškog suda u Beograd. Počeo je provocirati Hrvatsku na svaku najmanju njegovu rečenicu smo skakali. Umjesto da smo rekli to je naš stav o Šešelju i njegovoj politici i braco doviđenja, nećeš nam više zagađivati ovdje naš politički prostor. Dopustili smo da dominira u ovom političkom prostoru tjednima, ako ne mjesecima. I na taj način smo se uvukli upravo u te političke manipulacije koje nam spremaju neki političari iz Srbije. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klisoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Jandroković. Izvolite.
Ovako bih rekao, nismo se mi upecali jedan dio javnosti se s vremena na vrijeme upeca na ono što nam dolazi iz Beograda i slažem se s vama da moramo biti vrlo oprezni, vrlo hladne glave procjenjivati ono što je državni interes RH i u skladu s tim reagirati. Ali kada sam govorio o zveckanju oružja, čini mi se da našim javnim prostorom dominiraju ponekad vrlo banalne teme, a ne primjećujemo od tih banalnih tema ono što je važno, što je globalno ugrožavajuće i za RH, bavimo se ponekad sitnicama i od tih sitnica ne vidimo ono što je bitno. A ovo je bino, ono što se događa trenutno u Srbiji, što se događa u Rusiji, što se događa na Kosovu, što se događa u BiH jako je bitno. Najave Dodikove da ide k samostalnosti Republike Srpske vrlo grube poruke koje dolaze od čelnika Bošnjačkog naroda, imamo danas u jednom hrvatskom tjedniku priliku pročitati kakve poruke dolaze od Bošnjaka, dovode nas naravno u poziciju da razmišljamo o tome kakva politika RH treba biti prema tom prostoru, kakva ona treba biti kada su u pitanju naši glavni saveznici i kako ćemo se pozicionirati u godinama koje dolaze u mjesecima možda koji dolaze, o tome ja govorim. Dakle, vrlo kroz naš javni i medijski prostor, vrlo nezapaženo ponekad prolaze, vrlo ozbiljne strateške poruke koje dolaze iz našeg susjedstva i od velikih svjetskih igrača, ne zamjećujemo ih, a vrlo smo strogi, vrlo smo grubi i ponekad nedovoljno inteligentni kada se radi o našim unutarnjim stvarima. Neću sada elaborirati nemam vremena, ali to je onaj poziv koji sam uputio s govornice i na odgovornost i na ozbiljnost i na promišljanje o onome što nas možda sutra čeka.
Zahvaljujem uvaženom kolegi potpredsjedniku Jandrokoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolega Jandroković spomenuo je pitanje vrlo aktualno u biti, pitanje te prosrpske retorike od strane Vlade premijera Vučića, odnosno nećemo čak reći prosrpske, nego velikosrpske retorike. Međutim, i na kraju krajeva tu retoriku imaju priliku čuti i sam premijer Plenković. I koji je odgovor Hrvatske na tu retoriku? Odgovor je, podržava se ulazak Srbije u Europsku uniju. Koji je odgovor Hrvatske na okupaciju Šarengradske ade? Ne znam da li znate, ali Šarengradska ada je hrvatski riječni otok na granici na Dunavu, gdje ova rijeka čini granicu s Vojvodinom odnosno sa Srbijom. Ta Šarengradska ada je i dan danas okupirana. Srpska policija priječi vlasnicima zemlje iz Hrvatske da tamo dođu na svoju zemlju. Je li Hrvatska išta učinila ili na bilo koji način pokušala prisiliti Srbiju da nam vrati taj dio okupiranog teritorija? Odgovor je naravno da nije. I ne samo to, nego i HDZ-e skupa s tim Vučićem u istom klubu zastupnika sjedi, a tu nam taj isti HDZ-e prosipa bajke o borbi za nacionalne interese, protiv velikosrpske ideje itd., a na žalost, skupa sa njima sjede, zajedno s njima se časte i ono kako se kaže skupa piju u liturgiji. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru. Odgovor uvaženi kolega Jandroković. Izvolite.
Kolega Pernar, vi ste meni simpatičan, to znadete, to ste već primijetili. Ali jučer ste učinili nešto zbog čega ste narušili tu simpatiju. Niste se ustali kada je svirala Hrvatska himna i to vam je jako teško za oprostiti, bez obzira što se kasnije to nastojali relativizirati da ljudi stavljaju ruku na srce itd. a nešto su drugo radili. Mislim da niti jedan zastupnik koji ovdje dođe u Hrvatski sabor i sjedi ovdje na plenarnoj sjednici kada se pušta Hrvatska himna, ima, mora ustati. Tko ne želi ustati neka ide van. To je moje mišljenje i do toga ću uvijek držati i smatram da je to jedino moguće i jedino ispravno. Što se tiče Srbije, nije Hrvatska bezrezervno rekla da će Srbija postati punopravnom članicom Europske unije. Postat će punopravnom članicom Europske unije kada ispuni sve potrebne zahtjeve, sve potrebne standarde kao i sve ostale zemlje članice Europske unije. A za nas je posebno bitno da se odrekne i odbaci velikosrpsku politiku. A opet ću vas pitati jer vi govorite nešto oko HDZ-a da je sa Vučićem koji, njegova stranka je pridružena članica Europske pučke stranke, postat će članicom tek kada Srbija postane punopravna članica, a postat će tek kada se odrekne te velikosrpske politike. Ali vi ste išli u Srbiju i tamo se grlili sa velikosrbima i četnicima. Vidio sam to jer mediji to danas prikazuju. Ja ne vidim kakav je to vaš doprinos slabljenju te velikosrpske ideje, jačanju hrvatske politike i njenom odnosu prema Republici Srbiji. Ja mislim da ste vi njima ustvari radili na tome da oni postanu simpatični. A nama četnici ne mogu biti simpatični nakon svega što su u povijesti radili. Dakle, kada napadate druge, onda proanalizirajte prvo svoje postupke, a oni su kada su u pitanju i Srbija, i odnos prema Hrvatskoj državi, prema simbolima Hrvatske države, nisu u zadnjih nekoliko tjedana baš bili ispravni.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi, potpredsjedniku Jandrokoviću. S ovime smo iscrpili sve replike po ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku uvaženi kolega profesor Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupnici, poštovani gospodine premijeru sa suradnicama. Evo pozdravljam vas i drago mi je da ste na ovoj sjednici. Ovo zaista jest jedna novost u radu Hrvatskoga sabora da se izvještava Sabor o tome što Vlada i vi kao naš predstavnik u Europskoj uniji radite, što se tamo dešava. I uostalom podsjećam da je točka dnevnoga reda oko koje raspravljamo Izvješće predsjednika Vlade Republike Hrvatske o sastancima Europskog vijeća koja su održana tijekom 2016. godine. Mi Europsku uniju, dakle Europsko vijeće je jedan zgodan naziv za Vladu, europsku Vladu ustvari nepostojeće države, nedovršene države bolje rečeno kao političkog projekta i to je ujedno najveća boljka projekta Europske unije koji je inače jedan od humanih projekata 20. stoljeća i na 21. stoljeće s ciljem da se prekinu krvavi ratovi Njemačke, Francuske, a naravno i drugih zemalja. I evo, već nekih 70-tak godina uživamo barem u ovom miru znači središnji i zapadni dio Europe. Međutim, mi Europsku uniju kada pogledamo, u Hrvatskoj gleda se pa skoro isključivo iz žablje perspektive. Pa iz žablje perspektive čovjek ne može puno toga vidjeti. Vrijeme je da se dignemo u ptičju perspektivu i da vidimo što se dešava odnosno da budem vrlo precizan i odmah na početku gospodine premijeru ja vam predlažem da na temelju bitno promijenjenih uzroka, i situacije i događaja od pada Berlinskog zida na ovamo, a posebno proteklih nekoliko mjeseci i godina da prihvatite, pa možda inicirate posebnu saborsku sjednicu sa temom o preobrazbi Europske unije sa mogućim znači, koja bi obuhvatila moguće scenarije onoga što će se u neposrednoj budućnosti događati. Mi smo danas svjedoci drastičnih promjena okolnosti u odnosu na izvorne ideje i stanje nakon pada Berlinskog zida. Kada pogledamo stanje europskog gospodarstva, stanje gospodarstva u Europskoj uniji neću pretjerati ako kažem da ono vene. Europska unija je postala najmanje perspektivno područje u svjetskoj ekonomiji jer u zadnjih 10 godina kada pogledate prosjek rasta bruto domaćeg proizvoda unutar Europske unije mi vidimo da je on najmršaviji u odnosu na ostale ekonomske blokove u svijetu. Koje su to ostale izmijenjene okolnosti koje nas zabrinjavaju i traže raspravu o stanju i budućnosti Europske unije automatski iz pozicije Hrvatske u Europskoj uniji? Najniže su stope gospodarskog rasta, to sam rekao. Visoki rast javnog duga nakon financijske krize 2008. godine. Velika nezaposlenost, a u pojedinim zemljama posebno na periferiji tzv. periferiji Europske unije ona je ogromna, enormna posebno mladih ljudi. Rijeke migranata dolaze. Prema tome, dešavaju se drastične promjene u odnosu na situaciju koja je bila do prije samo nekoliko godina. Kada analiziramo proteklo razdoblje, možemo zaključiti da Europska unija nije znala do sada odgovoriti na izazove globalizacije. Zašto nije znala odgovoriti? Pa vidimo po stopama ekonomskog rasta, visini nezaposlenosti, javnom dugu i ostalim problemima koji se pojavljuju. Tu se pojavila Kina kao nova sila u svakom pogledu koja ima ambicije postati lider svjetske ekonomije i međunarodnih ekonomskih i političkih odnosa. S druge strane, postojeći lider Sjedinjene Američke Države pod svaku cijenu žele zadržati svoju poziciju. A s treće strane Rusija je energetski moćna kao i vojno. Dakle, bitno su se promijenili odnosi snaga i situacija gledano i geoekonomski i geopolitički u svijetu u zadnjih 10-tak, 20 godina. Ono što je posebno zabrinjavajuće, zamislite da vidi Robert Schuman i drugi inicijatori, znači ljudi vizionari koji su kreirali ovaj projekt, da vide žicu među zemljama Europske unije, između Francuske i Britanije, Mađarske, Hrvatske, Srbije, između Slovenije, oni bi ja mislim da bi se oni šokirali. Ima dakle još puno toga što bi se moglo nabrajati kao oni problemi i ona slika Europske unije koju nismo zamišljali. Ono što posebno zabrinjava jest poruka Brexita. Što je ustvari Brexit? On je ustvari najjača potvrda da Velika Britanija nije vidjela perspektivu u ovakvoj Europskoj uniji. Ona u stvari nikada nije neću reći istinski, jer je možda teška riječ, niti je prihvatila zajedničku valutu, a i njen položaj geografski je uvijek bio takav i povijesni, pa prema tome još kada su se pojavili migranti time je Brexit sam čim poslao još veću poruku odnosno stvorio veću nesigurnost drugim narodima i zemljama koje se nalaze unutar Europske unije i sada je strašno teško stvarati novi optimizam kada se ovo dešava što se dešava pred nama. Dakle, ovaj moj govor je realističan bez namjere dakle da dodajem neke tonove koji bi bili populistički. Ono što posebno nas zabrinjava, jest da proces izgradnje Europske unije kao političkog projekta države da je on stao. Već sam rekao da je Europska unija nedovršeni politički projekt države. I ono što je posebno opasno, jest da je on postao unitarni, a to guši demokraciju i kreaciju što se tiče znači, a posebno negativno utječe na budućnost. Ono što je važno napomenuti jest da se barem u unutrašnjim odnosima u mjesnoj politici na razini zemlje mora dopustiti kreacija, odlučivanje jer u protivnom što imamo? Imamo hiper inflaciju pravnih propisa preko 200 tisuća stranica mi već imamo, 150 tisuća, 200 tisuća stranica raznoraznih direktiva, jednu pravnu prenormiranost koju više nitko ne može pratiti u tome smislu. Moramo postići i tu situaciju i ponašanje kao doduše mali narod ali koji treba biti i jest, biti ponosan i mora biti ponosan, a to je da kada netko podigne obrve u Bruxellesu da netko skače odmah ovdje u Zagrebu. E, pa to ne smijemo sebi dopustiti. Ja gospodine premijeru ne mislim konkretno na vas, ali mislim na razdoblje prethodno dakle što je bilo. Trebamo pokazati da imamo svoj stav još čvršće, da i mi želimo nešto reći iako smo mala zemlja, ali to ne znači da u tome ne možemo i ne smijemo sudjelovati. Inače, ako to ne bude tako taj projekt onda neće biti uspješan. Što je ovdje glavni problem da je došlo do ovog obrata i do pogoršanja situacije projekta Europske unije? Jer se desila prevlast kapitala. Mi imamo po prvi put situaciju da kapital upravlja politikom jer je globalizacija stvorila potrebu za liberalizacijom u svakom pogledu, a to su iskoristile multinacionalne kompanije, nametnule se, pa je politika danas postala sluškinja krupnog kapitala i multinacionalnih kompanija. Na žalost to neće moći tako funkcionirati i ova hegemonija prevlast kapitala nad interesima naroda u Europskoj uniji traje već 25 godina. Međutim, ne smijemo zaboraviti jednu povijesnu stvar, a to je da Europa nikada nije trpjela središnju vlast odnosno unitarni pristup, ni Napoleona, ni Hitlera, niti sve druge. Dakle, mi imamo potpuno jednu novu situaciju. Onaj tko nije naučio nešto iz povijesti, znači može se ponavljati greška. Zato je pred nama izazov veliki i potreba da ovaj Sabor znači sa ekspertima koje je pozvao da razmotri po odborima koje ima da razmotrimo novu situaciju u Europskoj uniji, da raspravimo sve otvorene probleme i da vidimo kako u tome pozicionirati ili repozicionirati Hrvatsku sa jednim ili dva scenarija. Na žalost, mi vidimo da sadašnja imamo određenu vrstu svjetskog kaosa u svakom pogledu od ekologije drugih previranja, migracija, ratovi se više sve manje vode među državama, sve više unutar država samih, znači ograničeni. Pa u tom smislu treba reći da naša vrsta, a mi pripadamo skupini homosapiens ona se treba prilagođavati životu, a ne tržištu. Sabor mislim da treba raspravljati na ovaj način jer nas su izabrali građani da strateški promišljamo, interes hrvatskog naroda, Hrvatske države i da štitimo interese, pa prema tome i da se krećemo u onom smjeru koji je zdrav i koji štiti ovaj narod i ovu državu. U tom kontekstu spomenut ću i projekt euro. On je u krizi nakon 2008. godine kada je bila velika financijska kriza, a između ostaloga veliki je problem zbog toga što Europska unija nije stvorila ako već je radila na tome, nije stvorila jedinstvenu fiskalnu politiku, jedinstvenu bankovnu uniju. Sve to govori koliko je projekt Europske unije krnji. Pa kada čovjek sluša naravno u našoj javnosti pojedine pristupe i pojedine rasprave, onda vidi koliko, dakle vidi se jedno siromaštvo intelektualnog pristupa ovim problemima, a oni se usložnjavaju i pogoršavaju. Također predlažem i bilo bi dobro, u ovom izvještaju rekao sam da je pohvalno da se iznosi, da se informiramo a time i hrvatska javnost što se dešava. Trebali bismo kao Sabor i Vlada napraviti bilancu našeg trogodišnjeg bivstvovanja, boravka u Europskoj uniji, jer vas podsjećam u 7. mjesecu 2013. godine kada je Hrvatska ulazila u Europsku uniju, mi smo tada bili na 61% prosjeka Europske unije što se tiče standarda životnog i ostalog. Sada smo 59%. Netko bi rekao jednostavno je za zaključit, pa nama je sve gore što smo ušli u Europsku uniju. Može biti i bolje, može biti i gore, ali hajmo to raščistiti, hajmo vidjeti zašto je bio, dakle tada sam među nekim ekonomistima upozoravao da nema spektakla, da će biti teško, da moramo voditi svoju politiku, moramo se nabildati na svom tržištu, iskoristiti domaću valutu, nacionalnu valutu da postanemo bolje gospodarstvo. Međutim, to je jednostavno u kakofoniji glasova bilo jednostavno poplavljeno. O tome kontekstu, dakle da zaključim, trebamo i moramo napraviti bilancu uspješnosti kako nas zemlje, a i da vidimo što se dešava. Pa evo, ja predlažem u ime stranke Promijenimo Hrvatske da se u skoro vrijeme organizira saborska rasprava o stanju, tendencijama u Europskoj uniji, o položaju, o izmijenjenim znači uvjetima, o položaju Hrvatske na jedan realan, hladan način uvažavajući pri tome sve ono što vidimo što se dešava, ali prije svega nacionalne interese i sve ostalo. Jer ako to ne budemo činili i radili, onda nam se može desiti ono što je jedan američki novinar nazvao da iz male Jugoslavije i sam projekt Europske unije postane velika Jugoslavija. A ja mislim da to nitko od nas ovdje ne želi. Evo, zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Uvaženi kolega Lovrinoviću, složio bih se s vama da je u najhumanijim namjerama 58. godine Europska zajednica tj. od 58. su počele znači ekonomska zaštita tržišta tj. otvaranje određenih zemalja, tako kasnije za čelik interes i ugljen. Međutim, spajanjem Europske zajednice 67. godine to je bila plemenita namjera u europskim okvirima da se zaustave krvavi ratovi na ovim područjima. Međutim, mi danas u ovom aspektu, drugo je bilo 90-te godine, u ovom aspektu kada promatramo evo govorit ćemo o bankama. Banke koje su primjera iz druge države ali u Hrvatskoj posluju ili su ju dobili na način kako su dobili od hrvatskih građana koji su ih subvencionirali tj. koji su dokapitalizirali, a kasnije su predate u ruke stranaca zbog hrvatskih politika. Kako možete protumačiti pošto znam da ste u tome stručnjak da npr. talijanska banka ima 2% kamatu, a ista smo Europska unija, a u Hrvatskoj 10%, 11, 12 uz druge namete? Da li se hrvatska politika u Europskoj uniji izborila zaista za pravičnost zaštite hrvatskih građana i po pitanju kamata, po pitanju razno-raznih kredita koji ne mogu u Austriji proći kao što je Raiffeisen banke štedno kreditne. Znači, hrvatske politike nisu odigrale i štitile nacionalne interese svojih građana u Europskoj uniji. Loše politike, sluganske politike, dodvorničke politike. Ja znam da vi o tome ste puno govorili i znam da vaš stav će biti jasan zbog čega hrvatski plaća veće kamate u bankama građanin kada digne kredit ili privatna osoba ili fizička osoba? Zbog čega su veće kamate u Hrvatskoj 5 puta, a ista je banka nego u drugim zemljama Europske unije? Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju. Odgovor uvaženi kolega Lovrinović. Izvolite.
Evo uvaženi kolega Bulj, vi ste postavili zaista jedno pitanje koje zanima kako građane i tako sve poduzetnike, znači sva poduzeća u Hrvatskoj. Sjetite se prije ulaska u Europsku uniju kako su se ljudi radovali, očekivali bolje uvjete, pa tako i na financijskom tržištu, odnosno po nižoj kamatnoj stopi. Međutim, kao što vidite to se nije desilo. Pa prema tome, mi smo našim očima, pred našim očima svjedoci da su obećanja iznevjerena, a to pokazuje da oni koji su pod svaku cijenu dakle žurili i nisu štitili nacionalne interese, nisu išli ajmo tako reći u ozdravljenje hrvatskog gospodarstva, drugim mjerama ekonomske politike jednostavno da su nas u tom smislu obmanuli. Međutim taj se problem i način obmanjivanja nastavlja. Pa vidite ovih dana neki analitičari, ekonomski pa čak i guverner i bivši guverner oni nam poručuju ako uđemo što prije u euro da ćemo imati niže kamatne stope. Pa gdje je kraj tom obmanjivanju hrvatske javnosti. Grčkoj su isto govorili i vi ćete imati niže kamatne stope, pa gospodo projekt eurozone i eura kako je zamišljen, on ne podrazumijeva da će zemlje imati više kamatne stope nego da će se one ujednačavati i da će ići prema nižoj razini. Grčka je iskusila kamatnu stopu na svoj dug preko 20% vi se sjećate, pa zar je to jeli to eurozona, jel to taj projekt? Mi imamo u proteklih godina 6,7,8 do 10% pa mogu na ovom mjestu reći da je upravo iz tih razloga očerupano hrvatsko gospodarstvo i građani nepotrebno, a posebno je velika odgovornost u tome HNB-a.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Željko Glasnović. Izvolite.
Kolega potpredsjedniče Sabora. Slušamo dosta jutros o prijetnjama vanjskim, ali ja bih opet rekao to nisu naši najveći problemi. Imamo tu pravnog eksperta, pred nama su neki viši izazovi, a to izgradnja, funkcionalni okvir, institucija da mi možemo djelovati kao funkcionalna država. Opet postavljamo retorička pitanja, zašto je u Hrvatskoj siva ekonomija dva puta veća nego u drugim zemljama EU, ustvari ne samo Hrvatska nego sve bivše post komunističke zemlje, zašto još nema transparentnosti u privatizaciji? Još nije objavljen spisak … kredita, sve post komunističke zemlje pate od istih problema, a to je korupcija, nepotizam itd., osim recimo Estonije koja je provela transparentnu privatizaciju. To su sve … što mi vučemo iz bivše države. Ja mislim da je nama potrebna ne samo kadrovska lustracija nego znanstvena lustracija, jedna analitika i po tome ćemo to sam više ponavljao puta, da smo mi dobili državu koja točno sliči skoro na bivšu državu osim jednog faktora, a to je hiperinflacija. A po pitanju kadrovske politike, oni koji su vodili državu do sada, recimo neki … komunisti jugoslaveni su dokazali da ne mogu voditi tu državu, trebaju biti odstranjeni iz javnog života. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Glasnoviću. Odgovor uvaženi kolega Lovrinović.
Uvaženi zastupniče Glasnoviću, evo ja ću komentirati samo ovaj jedan dio vaše replike, a to je pljačkaška pretvorba i privatizacija ne može čovjek ne nezvati je baš ovako bez ovoga pridjeva, baš je bila pljačkaška. Pa mi bismo imali recimo puno koristi da vidimo, osjetimo nešto značajno pozitivno iz EU kada bi Bruxelles direktivom, da ne kažem naredio, da se oni rezultati pretvorbe i privatizacije da se sankcioniraju koji su bili kriminalni. Tu bi se vidio značajan učinak recimo zajedničkog djelovanja i korist koju bi mi iskusili tu. Ja bi to osobne volio vidjeti, a i svi mi ovdje koji predstavljamo hrvatske građane.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Lovrinoviću, neki dan sam pročitao u Tisku da su naš premijer i guverner razgovarali o uvođenju eura, čak javno se guverner hvalio da ima podršku u Vladi da se uvede euro, malo prije ste spomenuli. Pa vas ja želim pitati, šta bi se desilo da stvarno se uvede euro, pošto ste vi doktor monetarne fiskalne politike? I još jednu stvar bi vas pitao, pošto je evo sada u tijeku kupovanje INA-e, da li Narodna banka može utjecati na to i da li može dati korist u kupnji INA-e da se ne prodaje elektro ili nešto tako slično? Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Lovrinović. Izvolite.
Uvaženi kolega Mišić, najprije i ja sam čitao da je guverner Vujčić hvalio se da je bio na sastanku i razgovoru sa premijerom Plenkovićem. Da li se hvalio time, da li je dobio čvrstu podršku za inače svoj plan koji već odavno zastupa da se što prije prijeđe na euro, to bi i mene zanimalo. Evo gospodin premijer je ovdje pa bi možda mogao odgovoriti na to pitanje. Dakle, uvođenje zajedničke valute nije tehnički posao. Za mene kao građanina je, ali za nacionalno gospodarstvo i ekonomsku politiku to je izuzetno osjetljivo pitanje i vrlo važan problem. Ja bih vas samo želio podsjetiti na to da i bivši guverner Rohatinski, a i sadašnji Vujčić, oni su imali u proteklih 15, 16 godina plan strategiju brze euroizacije Hrvatske uvođenja eura i time da potisnu potpuno kunu iz opticaja. E sada, pogledamo zemlje koje osjetno od nas bolje stoje ekonomski, to je Poljska, Češka, Mađarska, te zemlje uopće još ne razmišljaju o uvođenju eura. A one koje su uvele kao što je Italija i druge zemlje, one sada imaju dobrim dijelom probleme i pokazuje se da uvođenjem eura u takvom sustavu kao što je eurozona profitiraju oni koji su najbolje organizirani, koji imaju najmoćniju, najnoviju tehnologiju, a to je u ovom slučaju praktično Njemačka. A što se tiče vašeg pitanja vezanog za INA-u, MOL odnosno HEP, nemam ovdje dovoljno vremena da vam objasnim ali sigurno se može iskoristiti novac koji se nalazi kod HNB-a na kapitalsom računu. Ali ću spomenuti još jednu stvar. Kako je spašen General Motors u Americi 2008. godine kada je američka država uložila oko 40, 50 milijardi dolara uz pomoć američke središnje banke, banaka, tu možemo naći odgovor na ta pitanja. A inače evo pošto je ovdje, dopustite mi još tri sekunde, pošto je ovdje premijer, jučer ja mislim rekao, rekli ste gospodine premijeru da nema nitko drugačiji, drugi, bolji prijedlog. Postoje bolji prijedlozi, vi ste pozvali na raspravu, na savjetovanje, ja vam kao i sveučilišni profesor tvrdim, već sam iznio nešto imaju i drugi imamo bolja rešenja kako financijski riješiti ono što želimo. INA-u želimo spasiti ali uz koje uvjete. Jeli na prodaju, a u financijskoj konstrukciji možemo ponuditi vrlo konkretno i bolje rješenje.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Prelazimo dalje na rasprave pojedinačne. Za raspravu se javio uvaženi kolega Miro Kovač. Izvolite.
zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Pozdravljam gospodina predsjednika Vlade, gospođu državnu tajnicu. Pohvaljujemo gospodina predsjednika Vlade što je došao danas u Hrvatski sabor govoriti o tome što je Vlada činila na sastancima Europskoga vijeća u Bruxellesu. To je pozitivno dobro za hrvatsku političku kulturu. Ja bih s vama htio drage kolege podijeliti tri misli. Prva misao se tiče Hrvatske i Europe, imali smo neki dan 25. godišnjicu priznanja, bilo je to lijepo gledati u Lisinskom i ovdje u Hrvatskome saboru, došao je gospodin Tusk. I često zaboravljamo da je priznanje Hrvatske i borba za samostalnost bila u korelaciji sa idejom uključenja Hrvatske u EU. Mi smo se tada borili kada smo krenuli u bitku za priznanje i za samostalnost i slobodu i demokraciju da budemo priznati od Europske zajednice. I kada smo već kod toga, sjećamo se pristupnog govora predsjednika Tuđmana u Hrvatskome saboru 30. svibnja, prve tri točke su bile kada je govorio o zadacima koje je trebalo obaviti. Prva točka novi Ustav, kojeg smo kasnije dobili božićni Ustav, druga točka, redefiniranja položaja Hrvatske u Jugoslaviji, a treća točka uključivanje Hrvatske u Europsku zajednicu i europeizacija Hrvatske. Znači prva važna misao naša državotvornost moderna, potvrđena je gdje? U Europi od zemalja članica tadašnje Europske zajednice. Volio bih osobno da smo bili malo iskreniji prema sebi, da smo rekli tko je najviše pomagao da se ta državotvornost potvrdi osim pape Ivana Pavla II to je bio gospodin Helmut Kohl koji je nametno to rješenje i kolegama u Francuskoj i nekim drugim kolegama u svijetu isto tako to rečeno nametnuo. Nisu baš svi bili oduševljeni tim hrvatskim priznanjem, ono se dogodilo, a njemačka vlada 23.12. prije Božića donijela odluku o tome da će Hrvatska biti priznata 15. siječnja, okolnosti se mijenjaju, interesi se ponekad i mijenjaju. Ali treba biti iskren i postoji jedna vrlina tradicionalna, klasična prema Aristotelu, istinitost. Znači uvijek treba govoriti stvari kakve jesu i moramo tim ljudima zahvaliti. Slušao sam kolege Bunjca i kolegu Pernara koji su skeptični prema EU, druga misao, europski projekt ujedinjenje zemalja u jednu širu zajednicu to je projekt koji je pozitivan jel nema više ratova. Ima konflikata, bilo je skandala, konflikata na razini zemalja članica. Sjećamo se između Slovačke i Rumunjske, između Slovačke i Mađarske zbog manjina, ali nema ratova. Zamislite da je bila izbjeglička kriza toliko akutna, a da nismo imali EU? Došlo bi do rata na teritoriju današnje EU na Europskom kontinentu. Zbog postojanja EU, zbog mehanizama suradnje do tog rata nije, hvala Bogu došlo, do ratova nije došlo. Znači projekt mirotvorstva je pozitivan i to moramo naglašavati. Međutim, u čemu je stvar? Mlade generacije, ne samo u Hrvatskoj nego i drugdje to ne zanima. Ne možeš mlade ljude dobiti idejom, pridobiti idejom da je EU projekt mirotvorstva, to njih ne zanima. Možeš ih dobiti time da mogu slobodno putovati, da postoji euro, da mogu platiti eurom robu ili usluge u Španjolskoj, u Portugalu, u Njemačkoj, u Austriji, Sloveniji i drugdje, ali sa idejom, sa pričom o mirotvorstvu, o poslijeratnoj novoj priči na području kontinenta našega ne možeš iz uvjeriti u tu priču. Znači treba nam nova priča o EU i o tome ima li smisla biti u EU. To jest i naša odgovornost. Nije samo naša odgovornost ovdje u Hrvatskoj, ali i odgovornost je naša u Hrvatskoj i jasno da sve zemlje EU imaju tu odgovornost, a najviše najveće zemlje koje u kao najveće, najodgovornije. Prema tome, da zaključimo, taj projekt je pozitivan, a koliko je ipak EU bez obzira na probleme koje ima privlačna vidimo Velika Britanija, jučer je premijerka govorila Mai o tome kako će krenuti u postupak izlaska iz EU, ipak je dala jasan odgovor da će se tražiti glasovanje u parlamentu britanskome oba Doma o tome hoće li se izaći ili neće, neovisno o referendumu. To znači da Britanci ipak kalkuliraju s time hoće li na kraju izaći ili neće izaći. Nisu ni oni sigurni isplati li se njima izaći iz EU ili ne. Druga stvar što argumente guraju u prvi plan. I sada dolazimo do treće važne misli. I to moramo jasno reći u Hrvatskoj, ne treba se toga bojati. Moramo bježati od ovog pionirstva, znate oni pioniri maleni pa bivša Jugoslavija, pa EU, mi moramo biti iskreni prema sebi i reći da je EU u krizi. Postoji kriza identiteta. Gospodin Plenković je govorio malo prije o tome da je Talijan izabran za novog predsjednika Europskog parlamenta. Njega nitko ne poznaje. Ako nekoga pitate u Hrvatskoj, u Austriji, u Sloveniji tko je bio gospodin Schultz malo tko zna. Osobno sam bio u jednoj njemačkoj gimnaziji 2013. godini u posjetu i pitao sam mlade buduće maturante bili su u 12. razredu, po našem sustavu u 4. razredu srednje škole gimnazije, znaju li tko je predsjednik Europskog vijeća Tusk, nisu ga poznavali, tada je bio još Van Rompuy. Pitao sam ih tko je predsjednik Europske komisije, nisu znali. Prema tome EU se nalazi u krizi u krizi identiteta i to treba jasno reći. Ona nije dovoljno prepoznatljiva kada je riječ o njezinim institucijama. Imamo jasno i tri krize dužničku krizu, izbjegličku krizu, imamo sada izlazak Velike Britanije iz EU, ali sa svojim članstvom dragi kolega Bulj, mi se emancipiramo. Mi sada imamo šansu svoje interese na jedan pametan, jasan način artikulirati pa i prema Srbiji. Ovo što je bilo sa poglavljem 23 mi smo ugradili te mehanizme i neće se moći napredovati, a da se te stvari ne odrade da se ne dođe u sporazumu između Hrvatske i Srbije o tome tko kome sudi i koji su sudovi. S tim ima jedna misao kolega Bulj kada govorite o njihovom Zakonu o ratnim zločinima, tko sudi za zločine na Ovčari? Viši sud u Beogradu. Znači ta suverenost Hrvatske taj suverenitet sudski je već na neki način okrnjen prije desetak godina kada su krenuli ti procesi. Samo toliko. To su komplicirane teme i tu treba biti vrlo odgovoran kada govorimo o tome tko je za nešto kriv, tko nije za nešto kriv, tu moramo biti vrlo, vrlo ozbiljni. I sada jedna završna misao, a tiče se naših mehanizama u Hrvatskoj, naših institucija, to je lijepo rekao profesor Lovrinović, mi moramo početi koristiti mehanizme koje imamo puno efikasnije, tako da recimo npr. ovu inicijativu predsjednika Vlade dolascima u Sabor pozdravljamo, ali da ga zamolimo da napravimo jednu inovaciju, da napravimo ono što rade druge zemlje članice EU, da se dođe u Hrvatski sabor, da se dođe na odbore za europske poslove, prije nego što se održe sjednice Vijeća za vanjske poslove i za opći posao u Bruxellesu, prije nego se održe sjednice Europskog vijeća u Bruxellesu. Tako da mi ovdje svi svojim doprinosom damo svoj doprinos jačanju svijesti o tome da mi jesmo u toj organizaciji i da mi imamo suodgovornost i da moramo svoje članstvo maksimalno iskoristiti za hrvatski narod za sve ljude koji u Hrvatskoj žive, kako bismo kao što je rekao profesor Lovrinović postali i ekonomski efikasniji. Mi jesmo sada unutra mi jesmo na neki način sigurni, ali ekonomski nismo dovoljno efikasni. Ove godine nas je prešišala Rumunjska i ako ne budemo brži u razvoju vrlo brzo će i kolege iz Bugarske kojima smo se prije 10, 15, 20 godina rugali kako su zaostali i oni dostići. Prema tome, to moramo spriječiti i zbog toga je važno da izgrađujemo mehanizme u Hrvatskoj, da izgrađujemo institucije, da razvijamo institucije, da razvijamo institucije Hrvatskoga sabora, da bude Hrvatski sabor snažniji, da zastupnici budu bolje opremljeni da mogu djelovati da ne bude sve osuđeno na jeftine parole, jeftin populizam. Zato ponavljam još jedanput u završnoj misao, bilo bi lijepo ako se možemo dogovoriti da imamo sjednice tj. rasprave o stajalištima u Bruxellesu, ne moraju biti te rasprave obvezujuće, ti zaključci, ali lijepo je to čuti, prije sjednica Vijeća za vanjske poslove, za opće poslove i sjednice Europskog vijeća. Gospodine predsjedatelju hvala vam lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kovaču na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Kovač, lijepo ste ovo zborili. Samo sam vas htio pitati, da li je vama kao ministru vanjskih poslova i gledajući na Europu da li je nama Europa kasno pokušala pomoći, počevši od rata kada su se oni ponašali da se ne zna šta se dešava, pa onda dalje u njihovim pregovorima, našim ustvari pregovorima s njima su na cijedili maksimalno do kraja, oslabili našu ekonomiju. Nažalost i naši dosadašnji premijeri i svi drugi nisu pokazali zavidno znanje u pregovorima. Znate da je i Bugarska i Rumunija prije ušla od nas koje nisu bile spremne niti slučajno, pa se postavlja još jedno pitanje zašto EU kada je tako dobra nije BiH ubrzala u procesu prilaženje Europi da bi se ovaj dio svijeta stabilizirao. Da li EU želi od nas da napravi jednu dobru državu? Ja se osobno nadam do sada premijeri, a sada premijer Plenković nadam se u njega možemo imati povjerenja. Ja osobno imam i u svim vašim nastupima do sada mi dajete povjerenje kao saborskom zastupniku da idete u jedan pravi smjer bez obzira tko vas s druge strane tukao i vaše izlaženje u javnosti i ovdje u Saboru je nešto što nije se desilo. Ja se nisam bavio politikom, bavim se gospodarstvom i moram vam iskreno reći, sada sam ja malo optimista, nisam veliki optimista da li će ova Hrvatska ići naprijed. A evo vidjet ćemo. Nadam se da je Europa trebala puno više za nas uraditi nego što je uradila do sada. Evo to je hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću. Odgovor uvaženi kolega Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem na ovoj stimulativnoj misli kolega Mišiću. Jeli nas je EU priznala prekasno, pa to je sada teško reći. Bili su teški uvjeti tada, svi mi koji smo to pratili nisu svi bili za nas, da malo simplificiramo stvari. Bilo je onih koji su bili protiv nas, to je tako u životu. Ne mogu vas svi voljeti i na fakultetu, i u školi, ima profesora koji vas vole, neki vas ne vole, znate i one koji vas ne vole morate i one koji vas ne vole ili ne simpatiziraju njih pridobiti i na kraju smo ipak uspjeli u tome. To je bilo jako teško ali smo uspjeli. EU … rekli ste hoće li nas EU promijeniti. Pa mi smo suvlasnici EU, mi moramo promijeniti način razmišljanja. Sjećamo se kada smo bili mlađi u onoj bivšoj Jugoslaviji pa kada su ljudi znali govoriti, da je Nijemcima dati Jadransko more. Ta misao ne smije kod nas u hrvatskom mozgu postojati. Mi smo ti koji moramo se promijeniti i sada kada smo ušli u EU imamo šansu to učiniti. Kažem, mehanizme suradnje imamo, moramo ih još profilirati, a neke moramo stvoriti. BiH, hrvatska Vlada, a prije toga EU zastupnici i među njima gospodin Plenković su pomogli da HDZ BiH tj. članovi predsjedništva tadašnji, predsjednik predsjedništva podnese zahtjev za članstvo. Taj proces je krenuo, trebat će im puno pomagati, nisu svi jednako zaneseni tom idejom kao Hrvati u BiH, druga dva naroda su manje zanesena tom idejom, tim projektom, morat ćemo puno raditi, puno truditi se da bismo EU na neki način ako hoćete i natjerali svoje kolege u EU da budu jednako entuzijastični kada je riječ o tome da BiH krene integracijom u EU. Ali imamo sada predsjednika Vlade koji to može reći i govoriti na sjednicama Europskog vijeća.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kovaču na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Željko Glasnović. Izvolite.
Poštovani kolega Kovač, ja mislim da smo svi suglasni sa svim ovdje da Hrvatska nije i ne smije biti satrapija EU i tu jesmo gdje jesmo, to je real politika, s tim su suglasni mladi anarhisti radi … komunisti i demokršćani itd., sjede u Saboru. Ali ja bih rekao samo to je real politika. Mi smo također dio jedne organizacije kolektivne sigurnosti i NATO koji je nuklearna aliansa. … je 15 minuta udaljeno. Ali u jednom razgovoru nedavno jednom časniku hrvatske vojske, nedavno jedan turski diplomat malo je popio i rekao je ovo, kaže naši strateški interesi dosežu do Karlovca. Sjećate se turske Hrvatske? Ovako ja se pitam do kuda dosežu hrvatski strateški interesi? I ja bih apelirao na Vladu ovo da se vadimo kritičnim informacijama, BiH bio sam nedavno u Odžaku dvije tisuće mladih ljudi se iselilo iz Odžaka. Ljudi ostavljaju djedovinu. Po nekim neprovjerenim informacijama otišlo je, prodalo je ljudi 18 tisuća posjeda u srednjoj Bosni. Taj tempo se mora zaustaviti. Mi nemamo strateške dubine, imamo državu ko … 650 metara široka. To je prvo pitanje. Drugo pitanje kritično je most sa dijasporom, imamo 350 tisuća Hrvata samo u Njemačkoj. Šta je s tim mostom? … mozgova, investicije itd. Zadnja tema granice, opet nepravilne informacije možda znate bolje od mene, nađene su veće količine nafte, plina možda Boka Kotarskoj, šta je s tom granicom? Čuo sam da je Crna Gora pomakla granicu. To su ključna pitanja. Po pitanju velikosrpskog imperijalizma oni imaju ortake ovdje u Hrvatskom saboru koji ponavljaju njihovu povijesnu istinu srpske laži, tu sjede neke glave i također imaju ortake u nevladinim udrugama koje razaraju ovu državu, a dobivaju lovu iz hrvatskog proračuna.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Glasnoviću. Odgovor uvaženi kolega Kovač. Izvolite.
Meni je vrlo drago da na neki način posežemo prešutno suglasje u tome da je puno toga u našim rukama. Ponavljam, mi moramo izgrađivati mehanizme koje imamo i biti efikasniji. Rekli ste Hrvati izvan RH oni su suho zlato, treba ih samo na pametan način animirati i u to se kreće. Neki dan sam imao jedan sastanak na tom planu i u Vukovaru, ne ide sve preko noći, ne može sve ići preko noći. Oko BiH ono što ste rekli isto profesore Lovrinović i to je već u planu, razgovarao sam sa predsjednikom Sabora i sa Božom Ljubićem, tu je, da ćemo organizirati jednu raspravu u plenumu, tu je gospodin kolega Klisović oko toga postoji suglasje o BiH u Hrvatskome saboru. Isto tako prihvaćam ideju kolege Lovrinovića napravimo istu stvar u EU. Puno toga je na nama, mi možemo puno toga promijeniti samo ako se dobro organiziramo i ako budemo svi motivirani i ne čekamo samo da neko drugi nešto napravi umjesto nas. U BiH i sami znate kako stvari stoje, da su i strane sile prisutne, spomenuli ste Tursku i Rusiju, nisu svi za EU, ali mi imamo šansu sa kolegama u EU povećati, pojačati svijest o tome da mora EU biti prisutnija, da Hrvatska mora biti prisutnija. Svatko može na svoj način dati doprinos tome i mi kao saborski zastupnici, Vlada kao takva, svaki građanin može nešto napraviti samo moramo biti motivirani. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kovaču na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Joško Klisović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Kovač, kazali ste u svom izlaganju da studenti i učenici u Hrvatskoj ne znaju tko je Schultz, Tajani rekli ste Donald Tusk i to ste vezali uz krizu identiteta EU. No moje mišljenje da nije razlog zašto učenici i studenti ne znaju tko je Tusk, Tajani ili Schultz kriza identiteta EU nego kriza obrazovnog sustava RH. I zato nam je potrebna i važna kurikuralna reforma i zato je važno da Vlada pusti kurikuralnu reformu u provedbu kako su je sačinili stručnjaci, kako ju je napravila struka, bez da se u nju intervenira i dovede ju se na razinu neprepoznatljivosti. Druga stvar, kazali ste i ja se slažem oko toga i podržavam vas, da bi ministar vanjskih i europskih poslova trebao doći prije sjednice Vijeća za vanjske poslove ili prije sjednice Vijeća za opće poslove u Saboru nadležan odbor kako bi prezentirao stavove i da Sabor može raspraviti i dati svoj imput dalje. Kao ministar nažalost to niste radili. … [[Upadica: Govornik nije uključen, ne čuje se.]] Jedan put, dobro, tako da je sad pravi način da ispravite tu grešku upravo da pisano pozovete ministra svaki put pred sjednicu Vijeća da dođe u Odbor za vanjske poslove a zajedno s nama član ste i Vijeća za europske poslove, izvršite takav pritisak ili prijedlog date predsjedavajućem gospodinu Domagoju Miloševiću. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Klisoviću. Lijepo je vidjeti ovo suglasje u Hrvatskom saboru. Odgovor gospodin Kovač. Izvolite!
Ja ova ljubazna pisma zaista cijenim, to je lijepo jer to ljude oplemenjuje da imamo na neki način i konsenzus … [[Govornik se ne razumije.]] mislim da se to sviđa i gospodinu predsjedniku Vlade i državnoj tajnici, ali ne mora samo dolaziti ministar vanjskih poslova, on je okupiran i drugim poslovima. Može doći državni tajnik, državna tajnica, nije bitno, ili netko bude od dužnosnika koji bi to radio, mislim da bi to pomoglo zaista svima nama u Hrvatskoj. A što se tiče obrazovnog sustava to nije problem obrazovnog sustava nego rekao sam da je to i drugdje tako, zaista imamo u Hrvatskoj već desetljećima problem obrazovnog sustava, ja sam našao jedan tekst, jednu bilješku iz 27. godine prošlog stoljeća kad je jedan francuski časnik bio u Kalinoviku kao kapetan i napisao je izvješće o svom boravku u vojsci SHS, glavnom stožeru francuske vojske, Ministarstvu obrane i vojnom atašeu … [[Govornik se ne razumije.]] napisao je slijedeću stvar: „Ako se ne promijeni obrazovni sustav u ovoj zemlji“, tada u Kraljevini SHS „ova zemlja nikada neće postati zemlja zapadnog tipa.“ Prema tome, to je nešto što nas muči desetljećima i uvjeren sam da će ova hrvatska Vlada krenuti u reformu obrazovanja jer to je budućnost Hrvatske, budućnost naše djece. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Kovaču na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Kolega Kovač, rekli ste da je kriza identiteta u Europskoj uniji. Pa naravno da su ljudi razočarani. Budimo otvoreni da su razočarani da je u predpristupno vrijeme Hrvatske koja je teško ušla, koja je imala razne uvjete, trebala je ispuniti od onoga što danas spomenuli ste Srbiji ne tražimo, mi Hrvatska nismo otkrivali 23. poglavlje, to to poznate dobro jer ste bili ministar vanjskih poslova, da je jurisdikcija na našem teritoriju ostala pod Republikom Srbijom, doslovno četnici vode danas, ponovit ću još jednom Srbiju, Šešeljevi znači pomoćnici koji su pozivali na klanje, na osvajanje teritorija kako Bosne i Hercegovine tako i Hrvatske i to je sramota. Hrvatska je morala ispuniti uvjete, nama je Slovenija zbog Savudrije radila čudesa da se još nismo od toga likuperali. Zbog gospodarskog pojasa znate kako je bilo u Saboru se glasalo pa se moralo povući pod pritiscima a nećemo govoriti o progonu hrvatskih generala junaka Domovinskog rata koja broja djeca u školama još sada ne poznaju. Poznaju naša djeca u obrazovnom sustavu tko su heroji Vukovara? Napravite tekst pa ćete vidjeti. Znači, mi gubimo svoj identitet a nismo strateške nacionalne interese unutar Europske unije zaštitili koje Hrvatska dobro plaća. Mi članstvo plaćamo ali nije tako bilo kad se glasalo u ovome Saboru. Onda je dio naroda bio skeptičan, vi to znate, da se mijenjao Ustav da se može ispod 50% izaći na izbore. I to nije bilo dobro, nije bilo transparentno, nije se govorilo o manama Europske unije, o gubljenju suvereniteta. To su sve krive hrvatske politike jer građanin je onaj koji odlučuje. Ja onda nisam znao šta je dobro a šta je loše i bio sam skeptičan jer sam vidio da je jednoglasje u Saboru, lijevih i centra i desnih kod glasanja. A vidio sam da to nije realna slika naroda koji nije bio baš za da se uđe u Europsku uniju jer politika nije dobro objasnila u šta će nas dovesti. Mlade danas interesira, kolike su im kamate u Hrvatskoj, a mi smo u Europskoj uniji a puno manje su drugim članicama Europske unije. Zbog čega to se nije izborilo? Zbog čega Nijemci danas imaju interese za optičke kabale za postavljanje, mi s njima moramo se zaštititi da mi radimo optičke kabele u Hrvatskoj. Imamo li mi snage i hrabrosti, to je pitanje hrvatske politike i o tome trebamo pričati u Saboru. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Kovač. Izvolite!
Uvaženi kolega Bulj, dragi imenjače zaista mi je drago da imamo visoki stupanj konsenzusa u ovim pitanjima i važno je da shvatimo da smo mukotrpno radili, da smo se puno toga odrekli svih tih godina da bismo ušli u tu Europsku uniju, to nas mora ispuniti ponosom, davati nam snagu da sada stvari mijenjamo u onoj mjeri u kojoj je to moguće u našu korist, apsolutno, u tome nas nitko ne spriječava. Mi to možemo ako to hoćemo, ako ima pameti, ako ima volje onda se može, ja u to ne sumnjam da dovoljno pameti u hrvatskoj Vladi, u Hrvatskoj ima, samo se ta pamet mora dobro organizirati, mora postojati volja i mi ćemo uspjeti. Ne ide sve preko noći, ne može ništa ići preko noći, treba mukotrpno raditi. Ja se sjećam Sarkozya kad je bio ministar unutarnjih poslova on je govorio ovako: „Ako hoćeš više zarađivati moraš više raditi.“, prema tome tako je i u Hrvatskoj veća zarada, više rada, to tako funkcionira u životu. Ne možeš manje raditi i manje zarađivati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kovaču na odgovoru. S ovime smo iscrpili replike po ovoj raspravi. Prelazimo na slijedeću pojedinačnu raspravu. Uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite!
Hvala. Predsjedavajući! Iznimna mi je čast što mogu govoriti ovdje. Pa htio bih reći da u sjećanje na prvog hrvatskog predsjednika doktora Franju Tuđmana koja je bila njegova vizija Hrvatske. Da li je njegova vizija Hrvatske bila takva da Hrvatska 20 odnosno 15 godina nakon njegove smrti bude opet u državnoj zajednici nekoj sa Srbijom, da opet dijeli iste granice sa njom, da opet u istom parlamentu sjede hrvatski i srpski predsjednici, da imamo istu valutu sa Srbijom, da imamo zakone usklađene sa njima itd., itd. Je li to bio cilj našeg prvog hrvatskog predsjednika doktora Franje Tuđmana? A taj cilj, odnosno opet povratak u istu državnu zajednicu sa Srbijom je neminovnost unutar Europske unije. Ja osobno smatram da Europska unija na neki način jest neka vrsta državne zajednice. Mislim da će se većina samnom složiti. Isto tako će se većina složiti da će Srbija na kraju postati njen dio. I što se događa? Vi ćete reći, da, predsjednik Tuđman je htio takvu Hrvatsku koja dijeli suverenitet sa Srbijom itd., itd. Je li predsjednik Tuđman to htio dame i gospodo iz HDZ-a? Po meni nije. Jedina razlika između Jugoslavije i Europske unije, vi ćete reći – jest mi imamo ovdje Hrvatski sabor – pa bio je i Sabor neki, neka vrsta i u socijalističkoj Jugoslaviji. Ali je glavni bio onaj u Beogradu. Danas je glavni onaj u Bruxellesu jer onaj u Bruxellesu donosi direktive odnosno zakone koji su obvezujući za sve i kojima se svi moraju pokoravati. Razlika između Hrvatske u Jugoslaviji nekada i Hrvatske u Europskoj uniji danas je samo u tome što se Hrvatskom danas upravlja iz Bruxellesa, a ne iz Beograda. Ako pogledamo na standard prosječnog radnika, vidjet ćete da je on danas puno slabiji, nego je bio u Jugoslaviji. Radnici danas u Hrvatskoj u Konzumu, u Konstruktoru, u Bili ili u nekoj građevinskoj firmi drugoj ili u tvornici Željezari Sisak, zapravo ona je propala kao sve i tisuće drugih radnih mjesta, ili radnici u Rafineriji INA-e Sisak mogu samo sanjati o tome da dobiju stan od svoje firme, sanjati o tome da grade vikendice na moru, sanjati o tome da im inflacija pojede kredite itd. Znači, ukupno ostvarenje naše u ovih hajmo reći 25 godina od naše samostalnosti je to da smo se mi samostalnosti odrekli, da mi suverenost i nezavisnost dijelimo itd. I kada sam ukazao na taj problem odnosno na tu činjenicu, kolega Plenković je napao mene, prozvao me za demagogiju, da je upravo što HDZ-e sada provodi ovakva Hrvatska, znači ovakvi odnosi Hrvatske sa Europskom unijom da je to upravo ono što je Franjo Tuđman htio i rekao je da je primarni odnosna glavna zadaća ove Vlade borba protiv populista i demagoga i ne znam koje je još titule rekao, poput mene i kolege Bunjca. Međutim, mislim da bi gospodinu Plenkoviću odnosno našem premijeru glavna borba trebala biti rat protiv siromaštva, rat protiv društvene nejednakosti, rat protiv toga da ljudi spavaju po tramvajima, rat protiv toga da je 200 bogatih obitelji uzurpiralo cijelu zemlju i da se djeca tajkuna koji su u doba HDZ-a pokrali Hrvatsku da se razbacuju novcima dok jedna druga Hrvatska se smrzava u redovima pred pučkom kuhinjom. Na žalost, takvu vrstu rata, rata protiv odlaska mladih iz naše zemlje kojih je samo u prošloj godinu pod HDZ-om očito otišlo 82 tisuće, takvu vrstu rata HDZ-e nema namjeru voditi. Ja bih volio da ste rekli, ja ovdje sa govornice naviještam rat nezaposlenosti, rat siromaštvu, rat bijegu mladih ljudi iz zemlje, rat porezu na nekretnine, rat PDV-a od 25%, ne takva vrsta rata nije ona koju gospodin Plenković niti Europska komisija planiraju voditi. Onda se čak javio i kolega Borić koji je na dirljiv način pokušao tvrditi da Ivan Pernar čovjek koji je osnovao Živi zid, čovjek koji ima podršku vlastitog članstva i vlastitih birača, koji je 5-ta najpopularnija osoba trenutno u Hrvatskoj, koji ima 130 tisuće fanova na Facebooku, da on nema legitimitet da predstavlja i vodi Živi zid, već je kolega Borić iz HDZ-a taj koji će odlučivati, koji će sugerirati koja skupština bi trebala birati vodstvo Živoga zida. I naravno u HDZ-u mi smo vidjeli kakvi su tamo izbori, na koji način se provode, koliko ima kandidata za predsjednika HDZ-a, na koji način HDZ-e financira svoju kampanju itd. Kaže gospodin Borić da bi se institucije trebale samnom baviti i da bi maltene ja trebao ići u zatvor, a ne ljudi poput gospodina Ive Sanadera, njihovog bivšeg predsjednika stranke ili gospodina Karamarka koji je nedavno tužio meni dragog kolegu Miru Bulja. Znači, ne treba Hrvatska navijestiti rat pretvorbenim kriminalcima, ne trebaju oni [[/Upadica Brkić: Uvaženi kolega Pernar, ja bih vas lijepo molio držite se teme o kojoj raspravljamo. I kao što vam je poznato pogledajte ispred sebe imate mikrofon.)]] A oduzimate mi vrijeme gospodine. Molim vas da se zaustavi vrijeme samo [[Upadica Brkić: U hrvatskoj sabornici postoji razglas i ne morate dizati ton. Svi vas jako dobro čuju. Hvala lijepo.]] Hvala vama. Uglavnom, pokušava se stvoriti privid da sam ja ovdje kriminalac, da sam ja ovdje krivac za to što ljudi preziru saborske zastupnike. Ali vjerujte gospodine Borić, puno ljudi mi kaže na ulici ja konačno imam svojeg saborskog zastupnika. Oni zastupnici koji ovu zemlju zadužuju i rasprodaju, koji dijele suverenitet naše zemlje, koji su izdali sve moguće nacionalne interese koje su izdat mogli, to su ti isti zastupnici koji meni dijele lekciju o domoljublju, koji mi govore da nisam dovoljno veliki vjerojatno Hrvat ili pak da sam ja izdajnik. A nije izdajnik Ivo Sanader, nisu izdajnici oni koji prodaju INU, HEP itd., međutim naravno drugo se nije ni moglo očekivati. Ja bih volio da je gospodin Plenković danas ovdje za govornicom rekao slijedeće riječi, navješćujem rat ljudima odnosno sucima Ustavnog suda odnosno Vrhovnog suda koji donose presude protiv interesa Republike Hrvatske, presude zbog kojih smo izgubili milijarde, ne milijune, milijarde. Međutim, smjenu sudaca Ustavnog suda koji su oslobodili bivšeg predsjednika HDZ-a Ivu Sanadera vjerojatno nećemo dočekati, i nijedna presuda protiv tih ljudi neće proći. A neće čuti niti iz Europske komisije kritike na te odluke Ustavnog suda našeg. Ne, njima to odgovara jer je Europska unija u službi krupnog kapitala i onda mene koji sam jedini koji se bori za suverenitet naše zemlje odnosno da se taj suverenitet ne dijeli s drugim državama, da mi imamo svoje granice a ne da opet budemo, da maknemo granice na kraju i prema Srbiji i da imamo istu valutu sa Srbijom i da u istom parlamentu sjedimo s njima, mene se proziva da sam izdajnik. Zašto? Zato jer sam se slikao sa Boškom Obradovićem. Eto, čin izdaje, slikao sam se. A s kime se slikala sve Kolinda, to nećemo govoriti s kime se slikala, to nije bitno. Ali gospodo i dame, nije bitno tko se s kime slikao, nije bitno da li netko stoji ili sjedi za vrijeme sviranja himne jer oni ljudi poput Ive Sanadera, ti su se prvi držali desnom rukom na srcu i zaklinjali u hrvatstvo, u vjeru, u domoljublje, pa čak i u obračun protiv korupcija i kriminala i navješćivali rat onima koji su upropastili ovu zemlju organiziranim kriminalom. Međutim, naravno najorganiziranija i najveća kriminalna organizacija, ona je pod zaštitom svih institucija, Vrhovni sud je srušio presudu protiv nje. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Pernaru. Imamo nekoliko replika. Uvaženi kolega profesor Miroslav Tuđman. Izvolite!
Znači, već je davno rečeno da su najneobrazovaniji ljudi najoštriji u svojim kritikama zato što niti imaju dokaza za ono što govore niti su senzbilizirani za protuargumente. Ovo kolega Pernar što vi govorite to pas s maslom ne bi pojeo tako da zapravo ono što govorite govorite već mjesecima i to je 30 istih rečenica koje vrtite iz dana u dan, niti ima logike, niti konzistentnosti, niti smisla niti argumenta u tome. Prema tome, to je zapravo uopće pitanje da li na ovakve vaše diskusije treba reagirati odnosno koliko ima smisla da čovjek kako tako, da se ne spusti u to blato i ostane blatan raspravljajući sa vama. Što se tiče suvereniteta Hrvatske ono što se događa to je jedan proces da u Europi je prije 100 godina bilo 20 država, sad ih ima već 60 kad govorimo o Vijeću Europe, u Ujedinjenim narodima skoro 200 država, prema tome nestaju imperije, stvaraju se nacionalne države i onda je pitanje tko će naprosto definirati prava međunarodnog poretka i tih odnosa. Prema tome, Hrvatska treba biti suverena, treba biti samostalna ali isto tako treba participirati u tim tijelima gdje se definiraju pravila igre i donose zakoni koji će definirati međunarodni poredak i prema kojem se svi trebaju ponašati. A ovo što vi pričate to nema blage veze ni sa čim.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Miroslavu Tuđmanu na replici. Odgovor uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite!
Hvala predsjedavajući. Igrom slučaja naletio sam na jedan članak koji kaže: „Franjo Tuđman je 1990. odbio ulazak u Europsku uniju i 5 milijardi dolara.“ Kaže ovako: „Franjo Tuđman je još 1990. odbio ulazak u Europsku uniju i 5 milijardi dolara koliko je tada nudila ujedinjena Europa narodima u Jugoslaviji u zamjenu za mir i politički dogovor.“ Ja ni za kakve milijarde ne mogu odustati od ideje kojom se sada hrani čitav hrvatski narod, „Da mi obnovimo hrvatsku državu, to je za mene primarno.“, govorio je prvi hrvatski predsjednik. Tuđmanove riječi prenio je Kiro Gligorov u dokumentarnom filmu „Tuđman i Milošević, dogovoreni rat“. O čemu se radi? Radi se o tome da je Franjo Tuđman bio pristalica Europe u smislu zajedništva suverenih država zajednice naroda ali ne kao neke mega Jugoslavije, velike Jugoslavije u kojoj mi činimo 1%, dijelimo suverenitet sa svima i zapravo gubimo sve elemente svoje državnosti, gubimo svoju valutu, gubimo svoje granice, imamo zajedničku vojsku, zajedničke zakone, maltene zajedničku policiju. I u konačnici gdje se doslovce ide ka federalnoj Europi, nekoj vrsti federalne Europe, da i to ne labave konfederacije u kojoj je potrebna naša suglasnost da bi se direktive Europske unije donosile, već naprotiv direktive Europske unije se donose pa onda se nama nameću. Kosovo u doba Jugoslavije odnosno sve odluke koje su se u Beogradu donosile su morale imati odobrenje kosovske skupštine. Zamislite taj paradoks. A mi u Hrvatskoj znači u Bruxellesu se odluke donose bez naše suglasnosti, mi imamo manji stupanj autonomije u Europskoj uniji nego Kosovo nekad u Jugoslaviji. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Glasnović. Izvolite!
Poštovani gospodine Pernar, ovako. Ima jedna poslovica o vojsci kaže ovo: „Kaže u životinjskom kraljevstvu papiga najbolje govori, a najgore leti.“ Vi niste povjesničar, ali ono što ste izgovorili malo ste me razočarali. Znam da ste prešli sad na mislim … [[Govornik se ne razumije.]] jer ste sad prešli u tu sektu. Ne znam, ali niste povjesničar. Prvenstveno rekao bih jednu stvar. Zašto uporno branite najveću … [[Govornik se ne razumije.]] u povijesti jugoistočne Europe? Bolje je bilo u bivšoj Jugi, to je jedna od tih mantri. Toliko se je dobro živjelo da je ta država izvršila etnocid nad Mađarima, Nijemcima, najvrednija manjina ubila je 66000 žena, djece, staraca, desetke tisuća ratnih zarobljenika, istrijebila je hrvatski narod, izmijenila im je genetski kod. To je sadašnje stanje Hrvatske države. Ne samo to. Provela je konfiskaciju, nacionalizaciju, danas nismo to riješili. To je zašto je 7% zemljišta uvedeno u katastar. To je sadašnji problem Hrvatske. Možemo reći 25 godina sa UDBA-om, a vi govorite tko je UDBA slobodno govorite. Šta je problem, zašto je otišlo, toliko se dobro živjelo da je otišlo iz te države milijun i pol ljudi od šezdesete, sedamdeset i druge. To je ekonomska imigracija. Šta je sa političkom imigracijom? Vi imate puno fanova na fejsu, dobro, super. A koga zaboravljate? Imate 350 tisuća Hrvata samo u Njemačkoj koji nemaju duplo državljanstvo, koji su totalno odstranjeni od tog Trojanskog konja koji vlada ovdje od četrdeset i pete godine. Imate čovjeka, šef bjelovarske OZNA-e koji je ljudima čupao nokte tamo, živi u Bjelovaru, stotine masovnih grobnica i on danas prodaje knjige i to je Hrvatska država. Imate nekakvu Kroslaviju. Ne govorite o akademskoj lustraciji, ovo je akademska lustracija. On veli da malo naučite povijest, e vi ste totalno odstranili Hrvate izvan Domovine koji su davali milijune dolara za obranu ove države. A šta su dali ti oprostite izraz guzičari i … [[Govornik se ne razumije.]] samo su trošili hrvatski novci, a vi zovite koga hoćete, a prvo naučite nešto o hrvatskoj povijesti.
Zahvaljujem kolegi Glasnoviću na replici. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Ja se zahvaljujem gospodinu Glasnoviću na tome što je upozorio na nepravde neke koje su se događale u doba Jugoslavije. Međutim, najveća nepravda Hrvatskom narodu zbila se na Bleiburgu [[Upadica Glasnović: Ma kakav Bleiburg, hajde …]] kada su poubijane tisuće Hrvata [[Upadica Glasnović: Od '45. u staroj Jugoslaviji …]] Gospodine jel' mogu? …/Upadica Brkić: Kolega molim vas kolega Glasnoviću, imali ste pravo na riječ. Sad dozvolite gospodinu Pernaru da vam odgovori i suzdržite se neprimjerenih riječi u Hrvatskom saboru. Hvala lijepo. Izvolite gospodine Pernar./… Hvala [[Upadica Brkić: Produžit ćemo vam vrijeme.]] Nemam problema sa riječima gospodina Glasnovića, samo nek' se prijavi za pojedinačnu raspravu, nek' priča 10 minuta, nije problem [[Upadica Glasnović: Ne mogu, ja sam samostalan.]] Možete se prijaviti za pojedinačnu raspravu, ne u raspravu u ime kluba i možete govoriti 10 minuta na bilo koju temu. Eto, hvala. Htio sam reći da se dogodio masovni pokolj u Bleiburgu. Ubijeno je više desetaka tisuća Hrvata tada '45. Međutim, Hrvatska država nikada taj pokolj nije nazvala genocidom iako je on bio usmjeren protiv hrvatskog naroda. A zašto HDZ odnosno Hrvatska država nije nazvala to genocidom, a ubijeno je više ljudi puno nego u Srebrenici. Zato jer oni koji su sprovodili taj genocid su bili ti isti komunistički kadrovi, voditelji UDBA-e, OZNA-e, KOS-a i Titovi generali koji su zapravo preuzeli vlast devedesete ali su promijenili svoje košulje. I da zaštite te zločine, da aboliraju komunistički režim nisu htjeli nazvati one u Bleiburgu pravim imenom da je to genocid. Ali zato pokolj 700 ljudi, 1000, 2000 ljudi u Bleiburgu viču genocid, genocid. Zašto? Zato jer genocid, odnosno zato jer pokolj u Vukovaru nisu počinili hrvatski komunisti među ostalima, a pokolj u, odnosno genocid u Bleiburgu to su počinili hrvatski komunisti nad vlastitim narodom. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Pernaru. Sljedeća se za repliku javila uvažena potpredsjednica Hrvatskog sabora gospođa Milanka Opačić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa reagirala bih samo na jednu tvrdnju kolege Pernara za koju mislim da je naprosto štetna ukoliko se bude i dalje ponavljala zbog građana Republike Hrvatske, a to je tvrdnja o tome da ćemo se ponovno sa Srbijom i Bosnom i Hercegovinom naći u novoj Jugoslaviji. Dakle, to je apsolutno netočno. Naš interes je da naša dva susjeda prva susjeda, Bona i Hercegovina i Srbija uđu u EU, da postanu uređene zemlje sa demokratskim standardima, a ne da budu ovakve kakve su sad. Dakle, oni su naši susjedi, to ne možemo promijeniti. I naš je interes kao Republike Hrvatske da oni budu uređeni, da uđe u EU, da prihvate europske standarde. I nama je kolega Pernar, vi niste bili ovdje godinama kada smo mi pod pritiskom da uđemo u EU donosili brojne zakone, pomicali granice demokratskih standarda, uvodili određene demokratske institute u RH i tako činili da hrvatsko društvo bude bolje. Dakle, to isto će se sada primijeniti i na naše dvije susjedne države i zbog toga je vrlo opasna vaša priča o tome da mi ulazimo s njima u novu Jugoslaviju. Naš je interes da oni uđu u asocijaciju koja se zove EU i da prije nego uđu naravno odrade sve ono što smo odradili i mi i sve zemlje druge koje su ušle u tu asocijaciju i da postanu doista uređene zemlje sa visokim stupnjem demokracije, određenih demokratskih standarda jer to je garancija i našeg mira u Republici Hrvatskoj i kvalitetnijeg života.
Zahvaljujem na replici uvaženoj potpredsjednici Sabora gospođi Milanki Opačić. Odgovor na repliku uvaženi kolega Pernar.
Kaže gospođa Opačić da se ne može EU uspoređivati sa Jugoslavijom. Međutim, ja vas pitam gospođo Opačić, ako ćemo mi danas sutra opet sa Srbijom i Bosnom dijeliti istu valutu, istu vanjsku granicu, isti zajednički parlament koji je nadređen našem, ponavljam ne kao u doba Jugoslavije kada je Kosovo imalo autonomiju i kada su sve hajmo reći pravne norme koje su bile važeće na razini cijele Jugoslavije morale prvo biti odobrene od Autonomne pokrajine Kosovo po znači Ustavu iz 74. kada je dignut stupanj te autonomije maltene na razinu republike, mi, Hrvatska danas ja vam opet ponavljam imat će u toj novoj Jugoslaviji zvanoj Europska unija tj. ima manji stupanj autonomije nego Kosovo nekada u Jugoslaviji. Ista valuta, ista vojska, zajednička policija, zajedničke granice, zajednički Ustav, zajednički zakoni, zajednički parlament. Pa recite mi gospođo draga, pa zar to nije opet život u istoj državi? Zar nije cilj Europske unije stvaranje federacije? Zar ne govore Van Rompy, Tusk i ostali eurobirokrati upravo da je to cilj Europske unije o postupno lišavanje suvereniteta korak po korak kažu na engleskom step by step? I vi ćete reći Pernar je demagog. Ali vjerujte mi da Stjepan Radić i dr. Ante Starčević kao i dr. Ivan Pernar, doktor pravo na kojega je izvršen atentat u Narodnoj skupštini Jugoslavije. Oni da su danas živi i da su ovdje s nama oni bi stajali ovdje uz mene, a ne tamo uz vas. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega prof. Božo Ljubić. Izvolite.
Zahvaljujem kolegice i kolege zastupnici. Svoju ću repliku početi riječima jednoga filozofa iz 10. stoljeća koji je u jednom odgovoru rekao: „Postoje četvoro vrste ljudi. To su oni koji znaju i znaju da znaju to su učenjaci, slijedite ih. Druga vrsta su oni koji znaju i ne znaju da znaju to su zaspali, probudite ih. Treća vrsta su oni koji ne znaju i znaju da ne znaju, oni traže podučite ih. I četvrta vrsta su ljudi oni koji ne znaju i ne znaju da ne znaju, to su neznalice i držite se podalje od njih.“ Dakle, dvojio sam se da li odgovarati na ovakve rasprave. Međutim, treba ispraviti nekoliko netočnih navoda. Prvo, Europska unija nije državna zajednica, već zajednica država ako je i to. Dakle, to je definicija konfederacije. Treća stvar, strateški cilj Republike Hrvatske prilikom ostvarenje nezavisnosti i ciljevi koje je predsjednik Tuđman prvi Predsjednik Hrvatske proklamirao su bile uključenje Hrvatske u Europsku uniju i NATO. Treća stvar, dakle Hrvatska kao suverena država koja je to postala i koja će to ostati treba saveznike i partnere. Ja pitam sve one koji su protiv članstva Hrvatske u Europskoj uniji, da li oni žele možda da se Hrvatska uključi u zajednice kao što je zajednica nezavisnih država gdje su Rusija, Uzbekistan, Turkanistan, Tađekistan ili Boldovija ili je prirodan okoliš za Hrvatsku islamska konferencija zajednica zemalja? Prema tome, Europska unija je okvir u kojem Hrvatska održava svoj suverenitet. Ne treba zaboraviti da je u procesu pridruženja Hrvatske Europskoj uniji Hrvatska postala bolja država i u zaštiti okoliša, i zaštiti radničkih prava, i u zaštiti socijalnih prava, ako hoćete i u borbi protiv korupcije. Dakle, Hrvatska zapravo nema niti jednog razloga da žali što je članica Europske unije. I sama činjenica da i naši susjedi i one zemlje koje su dalje od Europske unije nego što je Hrvatska žele članstvo u Europskoj uniji, govore da je ta zajednica zapravo još uvijek bez obzira na krizu u kojoj se nalazi i u potrazi za svojim identitetom magnet za države. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boži Ljubiću. Povreda Poslovnika uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Ja bih vas molio da, evo povrijeđen je Poslovnik više članaka ali možemo krenuti od članka 14., pa nadalje, to su opće odredbe Poslovnika da ovdje vrijeme određeni uzusi. Ovdje je danas ujutro nakon što je premijer Plenković najavio borbu protiv populizma što ja nemam ništa protiv, njegovo je pravo da to radi, ohrabrio svoje zastupnike koji inače do jučer to tako nisu radili da počnu druge zastupnike, u ovom slučaju gospodina Pernara vrijeđati, uspoređivati sa poslovicama iz prošlosti. Danas slušamo evo treći zastupnik za redom iz HDZ-a ohrabren kažem gospodinom Plenkovićem jer tako su oni u HDZ-u naučili kada predsjednik kaže, pokaže gle tam vam je zastava svi krenu u jednom smjeru. Tako da oni su sada već treći za redom u poslovicama počeli uspoređivati Pernara sa ovim ili onim iz povijesti načinom na koji govori, što argumentira. Gledajte, čovjek može govoriti ako želi što god želi pa makar bila najveća glupost. Ali nemate pravo ga vrijeđati [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] Ja vas molim da na taj način i vi vodite ovu sjednicu [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] I kažete kolegama iz HDZ-a da to više ne rade. Mislim da to nije u redu.
Gospodine Maras, vi ste zloupotrijebili institut povrede Poslovnika jer članak 14. uopće ne govori o tome. Mogli ste eventualno govoriti o članku 232. što se tiče dnevnoga reda. A ove opće odredbe fulali ste da ne kažem što. Hvala vam lijepo. Odgovor na repliku uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite
Hvala uvaženi predsjedavajući. Pa vidite Jugoslavija je po Ustavu iz 74. bila zajednica država ili republika, a to je bio i temelj za naše odcjepljenje iz te državne zajednice. Ali sam vam na primjeru Kosova pokušao objasniti da je autonomija tadašnje Autonomne pokrajine unutar Jugoslavije bila veća nego je danas Hrvatske unutar Europske unije. Da je Europska unija konfederacija a ne federacija, tada bi prvo hrvatski Parlament treba prihvatiti određenu legislativu, određene zakone i svi drugi parlamenti, a tek onda bi u Bruxellesu Europski Parlament mogao proglasiti kao zajedničkim, a ne obratno da elita nekolicina predstavnika iz velikih država donese zakone pa onda sve male države moraju to primjenjivati htjele-ne htjele. Međutim, gospodine Ljubić a propos vaše kritike reći ću samo da za razliku od predsjednika HDZ-a BIH Dragana Čovića moja obitelj nema vilu od 5 milijuna maraka u Mostaru, u predjelu poznatom naselju Bare kao Beverly Hills, niti je moja obitelj mijenjala tok rijeke da bi ona prolazila pored njihove kuće odnosno moje kuće. I to što je HDZ napravio u svoju korist u BIH a u odnosu na to što se događa hrvatskom narodu u BIH to gospodine Ljubić nije vam na čast nego na sramotu, a od vaših priča i što je najgore to bogatstvo ste tekli na pričama o ugroženosti hrvatskog naroda i njegovoj obespravljenosti čime ta gadost postaje još i veća. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Goran Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče! Kolega Pernar, ja moram na temelju vaših negativnih opisa Ustavnog suda reagirati. Ustavni sud je časna institucija, Ustavni sud je u zadnjih godinu dana donio tri vrlo važne odluke. Prvo je donio odluku da neće suspendirati Zakon o konverziji, zatim je donio odluku da su prekršajne odredbe protiv banaka ustavne na temelju čega se banke mogu goniti prekršajno i na temelju čega im se može naplatiti od 9 do 25 milijardi kuna prekršajnih kazni. I konačno, Ustavni sud je ukinuo dio revizije Vrhovnog suda koji se odnosi na valutnu klauzulu u kreditima švicarcima, tzv. švicarcima i koji se odnosi na nepoštenost ugovornih odredaba sa Sberbank Ustavni sud je naložio Vrhovnom sudu da ponovo preispita nepoštenost valutne klauzule CHF i da preispita odredbe o nepoštenosti promjenjivosti kamatne stope za Sberbank. Dakle, Ustavni sud je korektiv pravosudne vlasti, sudske vlasti i kao takav korektiv on je u zadnjih godinu dana donio tri vrlo važne odluke i zbog toga sam ja dužan i obavezan braniti njihov dignitet ovdje jer nema tko drugi to osim mene pošto znam i upućen sam u njihov rad. Stoga niste u pravu kad je u pitanju Ustavni sud.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Pernar.
Poštovani kolega Aleksić, bile su dvije presude vrlo ključne za politički život. Jedna je bila ta da se HDZ osudio kao kriminalna organizirana skupina na čelu sa svojim predsjednikom Ivom Sanaderom. Tada su svjedočili članovi HDZ-a, blagajnici, rizničari itd. na sudu. Ne samo da su davali iskaze koji su osuđivali izvlačenje novca iz javnih poduzeća, financiranje kampanja HDZ-a itd. već su i putem medija se kajali zbog toga. Međutim, Vrhovni sud ruši presudu protiv HDZ-a pravomoćnu, potom dolazi do krucijalne stvari gdje Ustavni sud ruši presudu protiv Ive Sanadera. To je jedini tko ima korist od rušenja pravomoćne presude Ivi Sanaderu, osim Ive Sanadera i HDZ-a to je još i mađarski MOL. To su oni koji su imali korist od te presude. I najšokantnije od svega je bilo kad je Arbitražni sud presudio protiv nas, bivši predsjednik HDZ-a koji se držao desnom rukom na srcu i stajao dok se intonirala himna on je pozdravio tu presudu, on je rekao ova presuda je ispravna presuda. I hoću reći da je Ustavni sud taj koji je Hrvatsku doveo u poziciju da ne može dokazati da je bilo koruptivnih radnji u slučaju prepuštanja upravljačkih prava nad INOM a koji će na kraju dovesti i do zatvaranja Sisačke rafinerije itd., i taj isti Ustavni sud smatra da je primjena valutne klauzule dopuštena. Hvala.
Kolega Pernar, uistinu te otišli potpuno od teme i ja molim i vas i sve ostale da se drže teme. To što ste govorili nema blage veze sa temom o kojoj mi danas cijelo prije podne raspravljamo. S time bismo završili replike na izlaganje zastupnika Pernara. Zadnje će biti rasprava uvaženog zastupnika Mire Bulja, pojedinačno. Izvolite!
Hvala lijepa, predsjedavajući. Gospodine predsjedniče Vlade sa suradnicima! Zaista je ovo pozitivno ovo vaše izvješće koje dajete hrvatskom Parlamentu a ujedno i javnosti da se vide i stavovi Vlade i poruke iz Europskog parlamenta a naravno i saborskih zastupnika, i prema tome svaki saborski zastupnik premda više poznajete od nas europske jer ste dugo u diplomaciji i izabrani ste u Europski parlament da svaki saborski zastupnik ima pravo kazati određene stvari a to je opet produkt prije ulaska u Europsku uniju što nisu bile prave rasprave tj. relevantne rasprave zašto ući u Europsku uniju, šta mijenjati i šta je dobro. To je posljedica i samih izbora prije ulaska Europsku uniju koji su evo znate i sami mijenjali Ustav da može izaći 50% manje jedan birač. 50 plus 1, bilo je dovoljno da izađu dva čovjeka za europski. Znači da je bio jedan pritisak na ljude i naravno da se ljudi najbolje nisu osjećali i to je bilo jednoglasno prihvaćeno. I sad se vraća ta refleksija očekivana ljudi pod tim pustim obećanjima kad uđemo u Europsku uniju da će nad Hrvatskom sjati zvjezdice. Stvarala se jedna fama kao ogromna, međutim bilo bi ja mislim puno bolje da je povijesno se odradilo, realističnije, da se kroz medije i kroz javne nastupe političara i onih koji su bili skeptični za ulazak u Europsku uniju i onih koji su bili za da se argumentirano u debatama sučeljavaju. Međutim, nažalost nije bilo tako kao i u ovome hrvatskome Domu koji je jednoglasno donio izmjenu Ustava o ulasku u Europsku uniju a to narod naravno nije dobro prihvatio. Ovo izvješće vaše u načelu treba u biti da i u budućnosti motivira vas kao čelnog čovjeka da iznosite ono što se događa … [[Govornik se ne razumije.]] Europsku uniju. Međutim šta građane interesira? Građane interesira što mi imamo od toga što mi uplaćujemo u EU članarinu čini mi se pola milijarde eura. U četiri godine to je jedan Pelješki most. Mi platimo, znači u četiri godine Pelješki most. Naše građane, znači u Hrvatskoj šta je sa kapitalnim projektima? Spomenuli ste kapitalni projekt Europske unije? Šta je sa kapitalnim projektom Pelješkoga mosta koji je vrlo bitan za spoj hrvatska dva kraja, južni kraj koji je izoliran, gdje moramo prijeći dva puta granicu Bosne i Hercegovine, druge države da bi bili došli u dio Hrvatske. Što je sa hrvatskom poljoprivredom od kad smo u EU ili šta je sa hrvatskom poljoprivredom u 2016. godini? Kako seljak gleda na to? Seljak gleda da su bila poticajna sredstva iz EU kroz razne fondove, međutim nisu došle u njihove džepove, nego preko ministarstva završili su u džepove određenih tajkuna koji su privilegirani hrvatskom društvu, koji su uništili hrvatskog seljaka i hrvatsku proizvodnju. Šta je sa zdravstvom? Da li je bolje zdravstvo od kad smo u EU ili u 2016. u odnosu na 2017.? To građane ne interesira o ulasku u EU. Šta je sa valutom, tj. šta je sa kamatom? Da li ista banka koja je vlasnik u Italiji, primjera ili u Mađarskoj, da li je ista kamata od te banke u Mađarskoj? Nije, puno je manja, 2% dok je u Hrvatskoj 7, 8, 10%. Znači, u istoj zajednici smo, u EU a hrvatski narod plaća veću kamatu. Šta je sa nerazvijenim krajevima? Da li smo ulaskom Hrvatske i demografskom slikom, da li smo ulaskom u EU mi ili u 2016. postigli ikakve učinke o zadržavanju i većem mentalitetu na tom području. U odnosu na 2014. na 2015. u Hrvatskoj je 35000 stanovnika po prirastu manje. Znači, 17000 se samo manje rodilo u odnosu na 2015., u odnosu na 2014. To su politike koje zanimaju hrvatske građane. Ali najbolniji je onaj to je pravosuđe. Kako je moguće da smo mi zajedno sa Mađarskom u EU, a da Hernadi ne odgovara hrvatskom pravosuđu? Meni kao saborskom zastupniku, čovjeku koji manje poznaje diplomaciju od vas i od brojnih ovdje koji su bili do sad u politikama. Meni nije jasno zašto Hernadi ako smo mi u EU ne odgovara pred hrvatskim pravosuđem ako smo mi tu isti? Nismo. Njihova politika je izlobirala da čak sa Interpolove tjeralice se skine Hernadi, a i znamo za snimku iz lobiranja preko raznih lobista i preko određenih ljudi šta je on odradio po pitanju INA-e koju je preuzeo MOL neprijateljski. Neprijateljski je preuzeo MOL INA-u. Šta je sa industrijom od kad smo u EU? Kazano je da nema industrija, da se ne može selektivno primjenjivati poticaj. Auto industrija je u Njemačkoj poticana selektivno kad je bila kriza u EU, dok uz hrvatske škverove to nije moglo ići u splitski škver. Zbog čega nije moglo da se škver poticati i zbog čega su naši sada rezultat toga je da su naši stručnjaci varioci od najobičnijega radnika do najstručnijih u brodogradnji otišli van. Znači, hrvatske građane interesira poglavito mlade koji odlaze kakvi su učinci EU što je Hrvatska u EU koja plaća pola milijarde eura godišnje članarinu, kakvi su učinci na Hrvatsku u 2016. Činjenica je da smo imali Vladu koju proglašavaju kolege iz SDP-a koja je bila najgora u povijesti, da smo imali najbolje rezultate. I kad nije bilo Vlade još smo bolje imali rezultate. I ponavljam još jednom najveća rak rana je pravosuđe. Šta je sa korupcijom? To su pitanja koja građane interesiraju, a najbitnije je znači ta demografska slika što nam mladi ljudi odlaze i jednostavno ostavljamo prazne prostore, a danas u ovoj izbjegličkoj krizi, u trenutku kada imamo epske razmjere seobe naroda gdje milijardu ljudi u ovome trenutku po svim istraživanjima želi doći u EU zbog razno raznih razloga i zbog ratom obuhvaćenim područjima u sjevernoj Africi, tako i u Aziji oni žele doći na ova područja. Nas interesira zaštita nacionalnih interesa hrvatskog građanina, optički kabeli, postavljanje optičkih kabela u Hrvatskoj. Da, nama su Nijemci puno pomogli, hvala im pri ulasku u EU, ali zašto bi to oni gradili u nas, zašto ne bi bilo hrvatsko vlasništvo i zašto ne bi mi gradili to? Zasigurno imamo kompetentne ljude. Da li ćemo se mi izboriti za to da budemo vlasnici a nećemo sad spominjati šta se je događalo sa privatizacijom telekomunikacija koja je počela partner jedan, a završio partner dva. Ili sa INA-om počeo partner, Bijelim poljima počeo partner dva a završio partner jedan. To se sve događalo u vremenu kada se pristup u EU i naravno da su građani ogorčeni. Ali nije dobro napadački ići prema ljudima koji imaju različite stavove. Po meni nije, jer treba razgovarati i debatirati o činjenicama bez obzira radilo se o SDP-u, HDZ-u, Živom zidu ili nekoj drugoj političkoj opciji. Ali naš je ključni problem gospodine premijeru, to je hrvatsko pravosuđe, to je odnos Europske unije prema hrvatskom pravosuđu u slučaju Hernadia. Meni nije nikako jasno, možete li vi objasniti zbog čega nije došao pošto smo EU na optuženičku klupu zbog neprijateljskoga preuzimanja INA-e. I to su te činjenice od kad smo ušli u EU, od kad je bila najava od 2000. godine da nama ne trebaju granice tada je predato 25 plus 1 dionica Račanova Vlada predala je tada INA-u to su činjenice. Tako se dogodilo s telekomunikacijama dok se raspisivala tjeralica za generalom Antom Gotovinom tako su se i Telekomunikacijske većinski paket prodavao, hrvatski prodao Nijemcima. To su puno manje milijuna i milijardi nego što su vrijedile. Evo još jednom bih vas podsjetio što sam vas jutros pitao. Molim vas zaustavite 23. poglavlje Republiku Srbiju. Bez obzira što vi kazali činjenica je da imaju ingerenciju nad hrvatskim braniteljima, pravnu jurisdikciju. Ponavljam, tamo su na čelu države Šešeljevi pomoćnici, četnici Vučić i Nikolić. Zaustavite to. Dok se to ne promijeni nemojte im puštati u 23. poglavlje.
Hvala lijepa. Imamo tri replike na vaše izlaganje. Prva je uvaženog zastupnika Gorana Aleksića. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče! Kolega Bulj, spomenuli ste ja mogu reći da upravo Europska unija pruža mogućnosti da riješimo te probleme koje imamo s bankama, da sam upravo zahvalan što smo u uniji. Da nismo u uniji mi ne bismo te probleme uopće mogli riješiti, imam takav osjećaj, iako su naši zakoni potpuno na našoj strani. Međutim, na našoj strani je Direktiva 93/13, na našoj strani je presuda C26/13 EU suda koja govori o tome da ugovorne odredbe osim što moraju biti gramatički jasne moraju biti i takve da upućuju da posljedice koje potrošač ima prilikom ugovaranja kredita a kamate su kod visoke prije svega zbog nas samih. Mi smo krivi što su kamate visoke a one su visoke zato jer su nezakonite zato jer banke manipuliraju kamatnim stopama, banke su samovoljno kao prvo povećavale kamate, nakon toga su nakon donošenja zakona kojim je naloženo da moraju ugovoriti promjenive parametre u kamatnim stopama i fiksne marže opet samovoljno i vanugovorno definirale te parametre. I u 200 tisuća kredita danas banke primjenjuju nezakonito određene kamatne parametre. Kada bi se ti kamatni parametri vratili na početne iznose, na onakve iznose kakvi bi oni trebali biti u trenutku ugovaranja svakog kredita, kamatne stope bi pale u 200 tisuća kredita za 2 do 4 postotna boda. Ja sam predložio vama kao Mostu i HDZ-u dva zakona a jedan od tih zakona se upravo tiče kamatnih marži i vi ćete imati priliku da u skladu s EU pravom i EU direktivama riješite nezakonito poslovanje banaka i smanjite kamatne stope legalno, argumentirano i zakonski na jedan do četiri maksimalno posto u 200 tisuća kredita. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovorit će kolega Bulj. Molim vas držimo se teme.
Pa tema je ja mislim i kamata. Gospodine Aleksiću, zaista vaš rad tj. i Udruge Franak je doveo do pomaka određenih, ispravljena je nepravda ali je činjenica da mi danas imamo u Hrvatskoj, što je problem toga vi to bolje znate, banka koja je u Mađarskoj, vlasnik je u Mađarskoj nema iste kamate u Hrvatskoj i u Mađarskoj. Ista banka, mi smo kao u Europskoj uniji. Znači da ovdje funkcionira i dalje korupcija. Pravosuđe, Ustavni sud koji ste vi pohvalili ja ga nemam pravo hvaliti niti kuditi, ali mogu kazati da određene stvari ne rade dobro ni pravično. To je u slučaju presude oko INA-e MOL bivšem premijeru Sanaderu. Osobno, znači za vaš prijedlog koji ste rekli ako je zakonit ja neću imati nikad ništa protiv i u Hrvatskoj nije moguće tj. u Austriji da prođu reiffeisen krediti štedne kreditne zadruge kao što mogu u Hrvatskoj, i to je činjenica. Tko štiti u Europskoj uniji interese Hrvatske? Da li mi imamo uopće ljude koji su odvažni ili da smo mi donijeli u ovom Saboru šta su strateški nacionalni interesi Republike Hrvatske koje ćemo štititi, mi taj dokument nemamo. Pa mi nemamo dokument nacionalne sigurnosti i obrane, iz 2000. godine još uvijek. Znači da politika se ne provodi dobro. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Kovača. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedatelju. Samo kako kolega Bulj, uvijek trebamo gledati podatke. Ja sam isto skeptičan i kritičan kada su neki procesi u pitanju u Europskoj uniji, ali gledajte mi smo profiteri, mi profitiramo. Prošle godine bit će 15 godina, prije dvije godine mi smo bili u plusu, 226 milijuna eura smo bili u plusu. Hrvatska je više dobila nego što je uplatila. Ima zemalja koje su uspješnije od nas, recimo Slovenija je bila u plusu 580 milijuna eura, znači da ima bolje mehanizme od nas. A ove velike zemlje, uspješne zemlje su u minusu. Evo gledajte, Ujedinjeno Kraljevstvo 11,5 milijardi eura su više uplatili, Njemačka 14,3 milijarde eura su više uplatili nego što su dobili. Prema tome, i oni se mogu žaliti. U ovom slučaju Hrvatska profitira, manje uplaćuje nego što dobiva. Prema tome, za nas je Europska unija trenutno profitabilna i tako mora ostati, a neće dugo ostati jer nećemo biti vječno „na pipi“ većih uspješnijih zemalja. I druga misao kolega Bulj čuli ste kolegu Aleksića, društvo građana, svi se mogu angažirati i mogu nešto dobro napraviti za ovo društvo tako i kolega Aleksić sa Udrugom „Franak“. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Kolega, vi ste sad nabrajali države koje su toliko razvijenije od Republike Hrvatske, međutim mene interesiraju učinci. Vi ste iz svoje izborne jedinice, pa dođite, niste bili poslije izbora, znam da ste obilazili ta mjesta, pa ćete vidjeti da su to prazna mjesta. To mene boli ovdje, mene boli šta mi nismo stali da zaštitimo bolje što je ustavna obaveza Hrvate u Bosni i Hercegovini, to bi bio cilj da Bosna i Hercegovina uđe u Europsku uniju i da zaštitimo. Imamo prazne prostore u zaleđu Dalmacije gdje je uska granica, prostore koji se prodaju i sada su ljudi neki što su branili Herceg Bosnu hrvatski generali u Haagu prepušteni dugo godina sami sebi. Nije im se čak financiralo niti tiskanje dokumentiranih knjiga. Hrvatski narod nije samo Zagreb. Otiđite pa vidite čuje li se plač djece kao što se nekada čuo, jeste čuli dobro 38 tisuća manje stanovnika i 17 tisuća se manje rodilo u 2014. u odnosu na 2015. U 2015. tj. u odnosu na 2014. nema dječjeg plača. Ljudi odlaze. To su rezultati. Bježe mladi. Bježe Slavonci. Koliko proizvodnje mlijeka imamo od kada smo u Europskoj uniji? 5 milijardi kuna smo u 5 godina uložili u proizvodnju mlijeka, mljekarsku proizvodnju, a imamo sa 64 tisuće proizvođača mlijeka došli smo na 4 tisuće. Gdje se ulaže onda taj novac? Da se tajkunima. Pitajte ministra poljoprivrede bivšeg, pa ćete vidjeti kome je otišao novac, a ti Slavonci su otišli. Lako je nama kupiti krave i stoku. Tko će je čuvati u Slavoniji? Izgubili smo, gubimo teritorij, postajemo spaljena zemlja. To je istina. A ta priča o Njemačkoj 10 milijuna eura više-manje to je magla. To je magla jer stvarna situacija na prostoru Republike Hrvatske nije kao što vi govorite [[Upadica Reiner: Hvala.]] Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Izvolite.
Hvala. Pa htio bih samo reći uvaženom kolegi Bulju, hvala mu što staje u obranu prava na govor i želim mu samo reći da pokojni predsjednik dr. Franjo Tuđman njegov vrhovni zapovjednik u doba rata sigurno ne bi podržao ideju lažne demokracije u kojoj izlaznost nije ključna i presudna na referendumu kojem Hrvatska pristupa u državnu zajednicu s nekim drugim zemljama. Ponavljam, referendum na koji se stalno pozivaju gospoda iz HDZ-a na volju naroda je sporan zato jer da je troje ljudi na njega izašlo …
…/Upadica Reiner: Kolega Pernar, ja vas…/…
A da je samo dvoje bilo za …
…/Upadica Reiner: Ja vam moram skrenuti pozornost da vi ne govorite ponovno o temi. Tema nije referendum koji se dogodio prije nekoliko …/…
A oprostite, zbog čega vi uzimate moje vrijeme? Zbog čega svaki put kada ja govorim …
…/Upadica Reiner: Ja vas opominjem./…
Gospodine, zaustavi sat, nego vi pričate svoje monologe.
…/Upadica Reiner: Ja vas opominjem da govorite o temi./…
A čovjek tamo pušta da vrijeme ide.
…/Upadica Reiner: Ja vas opominjem po drugi puta./…
Molim da pitate vaše kolege iz stručne službe i onoga …
…/Upadica Reiner: I oduzimam vam riječ./…
Koji me vrijeđa i naziva luđakom…
…/Upadica Reiner: Oduzimam vam riječ./…
I non stop mi oduzimate riječ i to je ta vaša HDZ-ova politika.
…/Upadica Reiner: Ne non stop. Ja vas molim da napustite dvoranu./…
Hvala vam. Ne moram dalje govoriti. Hvala.
Izvolite napustiti dvoranu.
Evo vam. Sve za vas, sve za vas gospodine.
Kolega Bulj, izvolite ako hoćete odgovoriti.
Ja mislim da nije dobro silovati demokraciju. I zaista smatram da u to vrijeme, žao mi je što je gospodin Pernar izašao, da u to vrijeme Parlament jednoglasno promijenio Ustav u zadnjoj godini prije izbora da više ne bude 50% izlazak potrebno 1 glas nego je bilo dovoljno dva čovjeka i naravno da se stvara revolt u narodu i da u to vrijeme se najbolje prezentiralo zbog čega ući u Europsku uniju, što su manje i zašto ne. I tako bi ljudi tada zasigurno hrvatski narod bolje prosudio. Međutim, to je bilo nasilno kao što sam rekao i naravno da imamo sada refleksiju. Međutim, u ovome trenutku najbitnije je u Hrvatskoj državi jer smo u Domovinskom ratu izborili se za nju, smatram da imamo strateške nacionalne interese u okviru i Europske unije da moramo se izboriti za te strateške nacionalne interese i zaštititi Hrvatsku od svih mogućih udara, a poglavito veleizdaja koje su se događale u slučaju privatizacije, u slučaju kao što je donesena predstečajna nagodba. Bilo je tu ovdje kolega, onima se ispričavam koji nisu bili, koji su pljačke neviđenih razmjera. Hvala lijepa.
Hvala. Time smo završili sa pojedinačnim raspravama. I sada će riječ uzeti u ime predlagatelja uvaženi predsjednik Vlade gospodin Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Reiner. Uvažene zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru. Evo moj rezime nakon više od 5 sati rasprave danas o Izvješću o radu Europskoga vijeća u 2016. godini je u biti vrlo jednostavan. Dobra je bila odluka da raspravljamo o ovim temama. Ona je potrebna za hrvatsku javnost. Ona je potrebna za senzibiliziranje i saborskih zastupnika o ključnim temama o kojima se razgovara na Europskom vijeću. Po uobičajenoj praksi naravno da sadržaj ove rasprave uvijek evaluira. Ovo je postala i rasprava o hrvatskom članstvu Europskoj uniji, i o referendumu, i o Srbiji, i o Bosni i Hercegovini, i o Sjedinjenim Američkim Državama, i o privatizaciji, i o borbi protiv korupcije i o brojnim temama koje nisu nužno povezane sa temom onoga što je dnevni red Europskoga vijeća. Ali sve je to normalno, sve je to prirodno, sve je to demokracija. Međutim, cilj ovih tema je da ipak, ja se nadam kroz 4 godine u Hrvatskoj svi znaju zbog čega smo u Europskoj uniji, što je Europska unija, što su njene institucije, koje su njene politike, kakav je njen proračun, kakva je uloga Hrvatske kao članice. Ja za razliku od brojnih aktera ove rasprave koji sada ex post dovode u pitanje naše članstvo, proceduru, referendum, sudjelujem u ovoj raspravi 25, 26 godina, od 20-te godine mogu reći kroz nevladine udruge, studentske organizacije, prakse, rad u Ministarstvu vanjskih poslova, rad u hrvatskoj diplomaciji, optika Bruxellesa, Pariza, optika državnog tajnika, provedbe kampanje za referendum, rada u Europskom parlamentu, rada u Hrvatskom saboru i sada kao predsjednika Vlade. Gotovo da nema bilo žablje, bilo ptičje perspektive koju nisam vidio u ovoj temi. I uzimam si za pravo da o toj temi nešto znam, nešto znam, nešto radi, vrlo racionalno na temelju znanja nešto radim iz uvjerenja, radim ga iz uvjerenja i onoga što je spomenuto bilo puno puta o tome koliko je velika privilegija biti dio one generacije Hrvata koja uživa u svojoj državi, u svojoj samostalnosti i u njenom međunarodnom pozicioniranju. Sve je to jedna te ista povezana aktivnost svih nas ovdje. Ne mora netko biti zaljubljen u pravnu stečevinu Europske unije, ne mora biti zaljubljen u europski projekt ali mora realno sagledati gdje mi kao država danas jesmo a mi smo članica te Europske unije tri i pol godine. Slažem se s onima koji kažu možemo li napraviti jednu temeljitu analizu što je dobro, što nije dobro, što može biti bolje. Sigurno da može, za to nam treba određeno vrijeme. Radili smo analize i prije nego što smo ulazili u članstvo Europske unije. Brojni od vas koji sada kažu zašto je nešto bilo ovako ili onako prije referenduma ja se moram priznati ne sjećam nikoga od tih aktera uoči referenduma ali baš nigdje a bio sam jedini aktivni hrvatski političar koji nije ni sekunde oklijevao da ode u raspravu znate s kim u Hrvatskom novinarskom društvu 2011., s Nigelom Farageom zastupnikom u Europskom parlamentu, čovjekom koji je prvi u Hrvatsku došao tada i krenuo nama docirati da je to u biti loš cilj, da ne moramo ući u Europsku uniju, da to nije dobro. Taj isti Farage je dobio enorman politički prostor Cameronovom pogreškom da organizira referendum i postao je sada veliki akter koji odlučuje o globalnim pitanjima. Mi nismo napravili takvu pogrešku. Referendum je bio legitiman prije svega a bio je i zakonit, a bio je ustavan. Ustavne promjene koje smo radili uoči članstva u Europskoj uniji bile su brojne. Neke od njih su bile nužne, potrebne, bilo je nekih s kojima se ja dan danas ne slažem, ograničili smo demokratsku zastupljenost Hrvata izvan Hrvatske na tri fiksna zastupnika. Ja sam protiv toga, ne vidim da smo s time napravili uslugu u smislu teze između jedinstva domovinske i iseljene Hrvatske pa i poticanja naših ljudi da glasuju na izborima oni koji žive izvan Hrvatske. Tehnologija će napredovati, nema nikakve dileme da će se u budućnosti moći glasovati i dopisno i elektronski. Naći će se način da to bude, onda će sudjelovanje naših državljana iz inozemstva biti veće. No, ono što je bitno i što želim danas naglasiti kada govorimo o raspravi i dijalogu političkim protivnicima, oponentima različitim ciljevima i ambicijama uvijek ću se zalagati za ono u što vjerujem i nastojati pobijediti političkog protivnika na izborima. Takvu vrstu argumentirane kulture dijaloga i rasprave mislim da smo već proveli na izborima za Hrvatski sabor. To ću raditi i tijekom ovog mandata i kao čelnik stranke i kao predsjednik Vlade. A europske vrijednosti i našu ulogu u europskom procesu uvijek ću braniti argumentirano protiv demagogije, protiv netočnih informacija, protiv fabriciranja tema, fabriciranja zaključaka koji u današnje vrijeme, komunikacijsko vrijeme gdje svi vrlo lapidarno primaju vijesti a malo ih ima vremena čitati malo dublje ili ići ispod površine ostavljaju traga u percepciji. Zato je ova rasprava dobra, zato ćemo kroz ovakve rasprave slijedećih godina dokazivati tko govori točne informacije, tko iza njih stoji a tko govori netočne informacije. I ta vrsta političke pedagogije kako Francuzi često kažu je jako korisna za hrvatsko društvo i naš demokratski dijalog a i za respekt Hrvatskog sabora kao institucije i njegove uloge u tom procesu. Imaju saborski odbori važne nadležnosti i važnu ulogu i u pojedinim politikama Europske unije i komunikaciji sa izvršnom vlasti, ali nemaju onakvu medijsku pozornost kao što ima zasjedanje plenarno Hrvatskoga sabora. I zato možemo koristiti i jedne i druge oblike suradnje i oblike dijaloga i prije i poslije različitih sjednica europskih institucija na kojima zagovaramo naša stajališta, pa i onim izvješćima koji su na vlastitu inicijativu na dnevnom redu Europskog parlamenta kao što su neki zastupnici ovdje govorili. Ono što želim naglasiti, dakle Europsko vijeće sastaje se samo nekoliko puta godišnje, ono nije Vlada Europske unije, ono je suzakonodavac zajedno sa Europskim parlamentom ako već kompariramo i analogijom gledamo tko je Vlada onda je to Europska komisija. I to je isto važno za znati, i to se može razabrati koliko je bitno tumačiti i objašnjavati što je europski projekt i koje su njegove institucije, nešto što možda naizgled djeluje abeceda i notorno nije baš svakome tako. I to treba reći. Ono što želim kazati kao prioritete u budućnosti u radu Europskog vijeća, europski projekt možemo slobodno reći je suočen sa vrstom izazova kakvog još nije imao, treba organizirati pregovore o izlasku jedne velike članice, članice koja je stalna članica Vijeća sigurnosti, koja uz Francusku ima najveća izdvajanja za europsku obranu. Unija sa i bez Ujedinjene Kraljevine neće biti ista i to zahtijeva puno razmišljanja, puno analitike, puno prilagodbe i u proračunskom smislu, i to će se osjetiti. Vodite računa da desetak najrazvijenijih članica financira 80% sredstava europskoga proračuna. To će imati svoje posljedice i na nas. Međutim, kad je riječ o koristima članstva ja mislim da su one višestruke, one su višestruke u smislu pripadnosti europskim vrijednostima, one su višestruke u jačanju pravnog sustava uz sve deficite i nesavršenosti koje imamo u našem pravnom sustavu. Ja sam uvjeren da je on puno bolji nego što je bio prije 2013. a sigurno je puno bolji nego kao što neki zastupnici evociraju vremena prije 1989. ili 1990. godine. Ponekad čovjek ima dojam kao da gleda onu seriju iz '78. koja se zvala „Punom parom“ kad sluša nečiju raspravu u ovom hrvatskom Visokom domu, to je simpatično, to je šala. Ali mi smo tu u 2017. s odgovornosti za budućnost, za građenje konsenzusa o strateškim temama, zato i vodimo ovaj dijalog, zato je po meni skoro bila živahnija rasprava danas nego jučer na aktualnom prijepodnevu. Zato sam i rekao ukoliko netko ima kvalitetan, bolji, konstruktivniji prijedlog za velika strateška pitanja koja su pred nama o kojima moramo zajednički odlučivati i na razini Vlade i Hrvatskog sabora razgovarajmo o tome. Sa zanimanjem ću pročitati koje ideje je evo najveća oporbena stranka danas analizirala na okruglom stolu. Ne mogu biti na dva mjesta ali ću ih proučiti. Sigurno ima ideja koje mogu biti korisne. I stoga, ono što želim reći je da glede odnosa sa susjednim državama nemojmo pretvarati svaku europsku raspravu u ponavljanje brojnih otvorenih pitanja sa susjedima. Hrvatska ih rješava, mora ih rješavati i riješit će ih. Kad je riječ o Bosni i Hercegovini pa mislim da su se u više navrata svi mogli uvjeriti koliko puta smo bili prvi koji podržavamo njenu cjelovitost, njen integritet, njeno kvalitetno funkcioniranje i zalaganje za prava hrvatskog naroda kao konstitutivnog. Vodite računa da smo sigurno pomogli ovdje spomenutom predsjedniku HDZ-a Bosne i Hercegovine i Hrvatskog narodnog sabora a i članu Predsjedništva Bosne i Hercegovine prošle godine baš u ovo vrijeme dok je on bio predsjedatelj Predsjedništva da bude taj koji će ostaviti formalni zahtjev za članstvo u rukama predsjedavajuće Nizozemske tada prije nešto manje od godinu dana kao trag da je upravo inicijativom hrvatskog političkog predstavnika i Bosna i Hercegovina učinila taj iskorak. To se dogodilo uz potporu i Vlade i parlamentarne diplomacije i zastupnika u Europskom parlamentu. I taj put ćemo nastaviti jer smatramo da je dobar za Bosnu i Hercegovinu, da je dobar za Hrvatsku, da je dobar za Hrvate kao konstitutivni narod u Bosni i Hercegovini ali i za druga dva naroda i sve koji žive u Bosni i Hercegovini. Oko Srbije i pregovora, mislim da smo tu bili sasvim jasni. Srbija treba ispuniti kriterije, postoji puno rezidualnih pitanja iz vremena Miloševićeve velikosrpske agresije na Hrvatsku, one su tu s nama, živimo ih i danas 25, 26 godina poslije i ona moraju biti riješena. Proces pregovora je tu kao instrument da pomogne i ubrza rješavanje tih problema svih, od nestalih o kojima smo također govorili prije dva dana u ovom Domu, od pitanja granice, pitanja hibridne regionalne jurisdikcije njihovog Zakona o nadležnosti državnih institucija Srbije za procesuiranje ratnih zločina pa do zaštite manjina, njihove zastupljenosti, obrazovanja, kulture. Sve su to teme koje su na dnevnom redu i koje su na stolu našeg dijaloga. Hrvatska mora biti samouvjerena, samosvjesna u svoju poziciju koja je vrlo stabilna, stabilna i u sigurnosnom pogledu kao članica Sjevernoatlantskog saveza, stabilna i u vrijednosnom smislu, političkom pogledu kao članica Europske unije, stabilna i u smislu određenja o bitnim političkim pitanjima uređenja odnosa sa susjedima, ali i principijelna kad je riječ o vrijednostima međunarodnog poretka, univerzalnim vrijednostima koje dijelimo s međunarodnom zajednicom. I zato oko takvih pitanja nećemo imati nikakvih dilema, a posebice ne o pitanjima poput situacije u Ukrajini bez obzira da li će netko reći da li nas je to nešto koštalo ili nije. Nije nas koštalo ništa. Sustav kakav postoji u smislu restriktivnih mjera Europske unije postoji sa ili bez posjeta jednog predsjednika Vlade Ukrajini. Upravo obrnuto, trebali bi biti ponosni da dajemo doprinos na najkonstruktivniji način usmjeren prema miru i prema respektu međunarodnoga prava a to je ključ, kolega Klisović, mislim da smo oba dva prošli dosta utakmica sličnim putem a vjerujem da nam je poštivanje međunarodnog prava jedno od zajedničkih vrijednosti iza koje možemo stati. I zato ću se na Europskom vijeću zalagati da Hrvatska sukladno svojoj ulozi, sukladno svojoj veličini pa i svojoj težini na tom tijelu daje pertinentan doprinos baš onakav kakav treba na onim temama gdje smo jaki a da u onim širokim temama budemo principijelni kao što je pitanje migracijske politike. A gospodarske koristi, financijske koristi od članstva u Europskoj uniji moći ćemo ocijeniti tek kada se ovaj proračunski okvir, ova sedmogodišnja financijska perspektiva završi. Tada ćemo podvući crtu i vidjeti koliko smo bili dobri u apsorpciji, koliko smo dobro iskoristili europske politike, koliko dobro smo transponirali naše zakonodavstvo, koliko su nam snažne institucije da ih provode i koliko su pravni subjekti i fizičke osobe spremne iskoristiti sve ono što nam je na raspolaganju, od zapošljavanja mladih, slobode kretanja, obrazovanja, Erasmusa plusa ili drugih aktivnosti. Neizmjerne su mogućnosti koje zemlji poput naše sa našom situacijom prije članstva u Europskoj uniji mogu jedino pomoći, odmoći nam ne mogu. Odmoći možemo sami sebi eventualno. Ali nam ovaj kontekst, ovaj okvir iza kojeg smo svi stali. Nemojte zaboraviti, kolege koji su tu sjedili prije vas su jednoglasno ratificirali Ugovor o pristupanju Europskoj uniji, jednoglasno. A potpora koju smo dobili od većine hrvatskog naroda na referendumu i tada bila je plod javne rasprave, nije referendum organiziran na brzinu, rasprava o tome je trajala dvije godine. Ja sam imao čast ići po svim županijama, po svim institucijama, akademskim, stručnim, komorama, medijima, školama, fakultetima. Nema institucije u kojoj nisam bio u tom procesu. I baš zato što sam to obavio, znam koliko je teško raditi tu vrstu komunikacije. Reći ću vam jedan detalj iz analize tada. Sve institucije zajedno koliko nas god ima – Vladine, nevladine, međunarodne ili domaće u 20 godina nastojanja približavanja informiranja tih tema hrvatskom narodu došli smo po brojnim analizama do svega 10% našeg stanovništva – svi skupa, što znači da se samo 1 od 10 ljudi koje sretnete tu u gradu na cesti našao u poziciji da bude u sobi dok se vodi recimo jedna ovakva ili slična rasprava. To su vam realnosti i zato je važno da razgovaramo o tome. I tu je uloga i odgovornosti prema javnosti Hrvatskoga sabora izrazito važna. Ja ću doći ponovno čim završi iduće Europsko vijeće. Bit će neke druge teme tada na redu. Činjenica da imamo i neformalno prije toga na Malti, pa nakon toga ovo obljetničko u Rimu u novim okolnostima, vjerojatno u vrijeme notifikacije Ujedinjene Kraljevine o tome kakvi su rezultati referenduma nameće raspravu i plenarnoj sjednici Sabora i saborskim odborima da o ovoj temi vode temeljitu raspravu i daju prilog politici i stajalištima Republike Hrvatske. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo i na ovo jednu repliku. Uvažanog zastupnika Branimira Bunjca. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Znači mi smo sada u ovom završnom izlaganju premijera čuli da je dakle hrvatski referendum o pristupanju Europskoj uniji bio dakle korektan, da je to bila razumna odluka, ali istovremeno je referendum o izlasku iz Europske unije Velike Britanije bila premijerova pogreška. Znači, ja ne razumijem a kako se mogu takvi različiti kriteriji primjenjivati u ocjeni jedne te iste stvari. Znači referendum je referendum. Ako je naš legalan i njihov je legalan. On nije pogreška premijera. Znači mi bismo sada mogli temeljem ove analogije reći da je referendum o ulasku u Europsku uniju bio pogreška premijera Milanovića koji ga je dozvolite, a nije. Ja opet ne razumijem zašto mi moramo dakle ulaziti u neke unutrašnje stvari država koje su, recimo to iskreno, velesile poput Rusije ili poput Velike Britanije i sada mi komentirati njihov izlazak iz Europske unije kao nekakvu pogrešku. Pa Velika Britanija je kolijevka demokracije. Velika Britanija je 50 puta gospodarski jača od Hrvatske. Ima 20 puta više stanovnika. Zar zaista mislimo da je taj narod bio taoc jednoga čovjeka pa zvao se on premijer ili ne znam kako? Mislim da trebamo još jednom podsjetiti na izjavu predsjednika Trumpa, a ta je da će još neke zemlje napustiti Europsku uniju. Pa evo, ja bih molio možda premijer više zna s obzirom da komunicira s Europskim vijećem da nam kaže koje su to zemlje, koje su to zemlje koje će još imati neke premijere koji će raditi pogreške koji će dakle opet poput nekih diktatora iz povijesti moći odlučiti u ime cijeloga naroda. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi premijer Andrej Plenković. Izvolite.
Poštovani zastupniče Bunjac, ja smatram da politike, vlade imaju jednu vrstu privilegija a to je da donose političke odluke i rade političke odabire. Pogreška premijera Camerona je što je odlučio organizirati referendum. To je ono što kažem, to je ono što mislim već zadnje 3 godine od njegovog govora gdje je to objavio javnosti jer je na taj način htio riješiti problem prije svega unutar vlastite stranke koja je otklizila u jednom pravcu kojeg vidimo sada kada je napustila Europsku pučku stranku i tu obitelj 2009. godine. I to je ono što ja kažem da je pogrešno zato što je tom svojom odlukom dao politički prostor manipulatorima i oni koji sami priznaju da su govorili neistina u referendumskoj kampanji poput Nigela Paragea da uvjeri na žalost preveliki broj britanskih birača da kažu ne. Isti ti Britanci su 75. imali referendum i rekli su da. To im je bio tek treći referendum u povijesti njihove političke kulture. Dakle, javnost i birači nenavikli na taj institut. Oni nisu Švicarska i zato je rezultat bio onakav kakav je, sa ogromnim izlaskom 72% je ljudi izašlo na referendum. U Italiji 68. Rezultat 40, 60 ponavljam. Poanta o kojoj vam govorim je obrnuta. On je radio referendum za kojeg nikakve potrebe nije bilo. Mi smo radili referendum za kojeg smatramo da je bilo potrebe, da je bilo dobro dobiti potporu većine hrvatskih birača i većine hrvatskoga naroda za stratešku odluku koja nas dugoročno pozicionira na međunarodnoj sceni. I drago mi je da sam bio onaj koji je predvodio tu kampanju koju smo pobijedili, a referendum je samo vremenski pao na početku mandata tadašnje Vlade kukuriku koalicije, ali je cijela kampanja i cijela priprema bila odrađena ranije od one Vlade i one vlasti koja je i ispregovarala hrvatsko članstvo u Europskoj uniji. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. S time bih ja zaključio raspravu o ovome izvješću. Mi ćemo glasovati kada se steknu uvjeti. Ja se zahvaljujem predsjedniku Vlade Republike Hrvatske i njegovim suradnicima i suradnicama.
Sad prelazimo na glasovanje o raspravljenim točkama. Prvo je izvješće predsjednika Vlade RH o sastancima Europskog vijeća koja su održana tijekom 2016. godine. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Klubova zastupnika HDZ-a, Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista, Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a, HDSSB-a te Kluba zastupnika Stanke rada i solidarnosti, Reformista i Nezavisnih zastupnika dajem na glasovanje slijedeći zaključak: prihvaćaju se izvješća predsjednika Vlade RH o sastancima Europskog vijeća koja su održana tijekom 2016. godine. Molim uključite se glasujmo o predloženom zaključku. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da smo većinom 112 glasova za, 3 suzdržana i 2 protiv prihvatili izvješća predsjednika Vlade RH o sastancima Europskog vijeća koja su održana tijekom 2016. godine. Poštovane kolegice zastupnice i zastupnici nastavljamo s točkom dnevnog reda: 2. Izvješće predsjednika Vlade Republike Hrvatske o održanim sastancima Europskog vijeća tijekom 2016. godine. Predsjednik Vlade Republike Hrvatske podnijet će izvješće u skladu s člankom 11. Zakona o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima. Materijal ste primili u pretince. Pozdravljam predsjednika Vlade Republike Hrvatske, molim ga da podnese uvodno izlaganje. Izvolite predsjedniče Vlade.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Hrvatskog sabora, cijenjene zastupnice i zastupnici. Evo treći dan zaredom sam u Hrvatskom saboru i moram priznati da mi je to posebno zadovoljstvo i drago mi je da intenziviramo dijalog i na ovoj razini između izvršne i zakonodavne vlasti i na ovaj način pokazujemo dodatno poštovanje prema Hrvatskom saboru i njegovoj ulozi u artikuliranju vanjske i europske politike RH. Želio bi se također osvrnuti i na dolazak predsjednika Europskoga vijeća Donalda Tuska ovdje u Zagreb povodom 25. obljetnice međunarodnoga priznanja RH. Bivši poljski premijer koji je evo na pola mandata svoje uloge predsjednika Europskog vijeća na taj način kao prvi čovjek EU pokazao je koliko i on osobno a i europske institucije poštuju Hrvatsku, njena postignuća i njenu ulogu i doprinos europskom projektu. Mislim da je njegov govor na hrvatskom jeziku jedinstven. Koliko je meni poznato malo je ne Hrvata koji su za ovom govornicom tako srčano i tako dobro govorili i o Hrvatskoj i o Europi i o našim zajedničkim vrijednostima. Također čestitam i sa ove govornica nakon što sam to sinoć napravio novoizabranom predsjedniku Europskog parlamenta mom velikom prijatelju Antoniu Tajaniju koji je preuzeo tu dužnost od Martina Schulza jučer. I na taj način mogu reći da na čelnim mjestima svih europskih institucija imao prije svega izvrsne poznavatelje Hrvatske i naše prijatelje i političke, i osobne, i ljude koji vjeruju u ovaj projekt i koji će siguran sam u slijedeće 2,5 godine na svojim dužnostima biti naši partneri u rješavanju zajedničkih problema. Ovo je prigoda da napravimo rezime rada Europskoga vijeća u 2016. godini, godini koja je po nizu aspekata bila ne samo specifična kao što smo konstatirali za hrvatsku političku scenu, bila je izrazito posebna, neuobičajena i za EU pa možemo reći i za globalna kretanja. Doživjeli smo scenarij da u predsjednici Vlada dviju članica od preko 60 milijuna ljudi podnijeli ostavke nakon izgubljenih referenduma. To se još u Europi nije dogodilo. Referendum o ostanku ili odlasku Ujedinjene Kraljevine iz EU na birališta je izvukao 70% birača, 48 ih je bilo za, 52 ih je bilo protiv. Nekoliko mjeseci kasnije u Italiji na inicijativu predsjednika Renzia predsjednika, bivšeg predsjednika Vlade Renzia održan je referendum o ustavnim promjenama, referendum koji je vezao političku sudbinu predsjednika Vlade sa rezultatom referenduma na koji je izašlo čak 68% Talijana, 40 ih podržalo posto reformu a čak je 60 bilo protiv. To Europa još nije doživjela. I upravo u takvom kontekstu izuzetno je važno kako ćemo voditi europsku politiku, kako ćemo prepoznati trendove koji se trenutno u njoj odvijaju i kako ćemo pozicionirati RH posebno nakon pobjede predsjednika Trumpa na predsjedničkim izborima u SAD-u i novim globalnim okolnostima pa i vrlo jasno govoreći asertivnijom politikom Rusije na svim teatrima globalnih zbivanja u ovom trenutku. U takvom kontekstu Hrvatska je sudjelovala na 6. europskih vijeća, 5. formalnih i 1. neformalnim. Na 4. od tih 6. sastanaka sudjelovao je bivši predsjednik Vlade kolega Orešković, na posljednja 2. sam sudjelovao ja predstavljajući Hrvatsku. Dopustite mi da na početku kažem nekoliko riječi o ovom zadnjem sastanku Europskog vijeća koje je održano u prosincu, koji je imao nekoliko bitnih tema migracije, sigurnost, ekonomski i socijalni razvoj, pitanje mladi i pitanja vanjskih odnosa odnosno vanjske politike EU. Budući da sam o Europskom vijeću u listopadu govorio odmah nakon povratka iz Bruxellesa ovdje ću staviti akcent na ključna pitanja koja su dominirala raspravom zadnjeg dana sjednice Hrvatskoga sabora u prosincu bilo je to 15. prosinca. Kada je riječ o migracijama Hrvatska smatra i to sam jasno ponovio da je strateški ujednačen odgovor država članica utemeljen na solidarnosti optimalan pristup upravljanju migracijskim pritiscima. Na solidarnost gledamo kao vrijednost koja je u podlozi europskoga projekta, a stajališta država članica o podjeli tereta i odgovornosti, tj. prihvaćanju određenog broja tražitelja azila je po mom uvjerenju, a i po uvjerenju Hrvatske podjela koja treba biti pravedna, ravnopravna i proporcionalna. Hrvatska se u proteklom razdoblju obvezala na prihvat 1600 ljudi, a do sada je po tom sustavu realocirano samo 19 i to iz Italije. 2015. je u Hrvatskoj međunarodnu zaštitu zatražilo 211 osoba od čega je odobren 41 zahtjev, a u 2016. taj trend je povećan na 2231 zahtjev a odobreno je 99. Podržali smo reformu europskog sustava azila, a naš je stav da je pravi način učinkovito upravljanje vanjskim granicama EU. I u tom kontekstu smo izrazili zadovoljstvo brzom uspostavom i početkom rada Agencije europske granične i obalne straže za koju smatramo da je dobar primjer europskoga odgovora na krizu. Naš je naravno prioritet da tzv. istočno mediteranska ili balkanska ruta ostane zatvorena. To je sigurnosno gledano i politički gledano za Hrvatsku izuzetno važno i trebamo ustrajati na dijalogu sa država jugoistoka Europe i svim članicama EU da tako i bude. Pristup koji uključuje suradnju sa partnerima je jedini mogući da ovakvo stanje kakvo imamo danas i bude u kontinuitetu, te da osiguravamo hrvatske granice sa svim mjerama koje to danas radi hrvatska policija koristeći i tehnologiju i ljudstvo, a bez da gradimo fizičke zapreke. Vezano uz vanjsku dimenziju migracija EU Vijeće je potvrdilo sve one zaključke koji se odnose na odnose sa Turskom, a osobito izjavu između EU i Turske koju treba provoditi u cijelosti i bez izuzetaka. To je posebno važno s obzirom da je Turska ključ i glavna zemlja koja može odrediti dinamiku daljnjih izbjegličko migracijskih valova prema teritoriju članica EU. Na Europskom vijeću razgovarali smo i o novim sporazumima koji su se potpisali sa nizom afričkih država odakle priljev dolazi pak srednje mediteranskom rutom i koja će biti između ostaloga glavna tema sastanka neformalnog Europskog vijeća na Malti početkom veljače. Politika EU treba biti usmjerena na cjelovito korištenje svih instrumenata koji će prave uzroke i rizike migracija nastojati riješiti u onim zemljama gdje one nastaju, gdje postoji nestabilnost, siromaštvo, sukobi, ratovi i sve ono što potiče brojne ljude u ugrozi za vlastiti život da krenu u neizvjesnost prema članicama EU. A posebno moramo pojačati mjere protiv onih koji se bave krijumčarenjem migranata i trgovinom ljudi. Upravo oni profitiraju na ljudskoj nesreći i destabiliziraju članice EU. O tome vlada čvrsti konsenzus šefova država i vlada EU. Druga tema o kojoj smo raspravljali u prosincu bilo je pitanje sigurnosti, pitanje borbe protiv terorizma, gdje smo postigli dogovor o dva značajna zakonodavna akta, Direktivi o suzbijanju terorizma i Uredbi o izmjeni zakonika o schengenskim granicama u pogledu sustavnih provjera na vanjskim granicama EU. Cilj Direktive o suzbijanju terorizma je osigurati zajednički odgovor na pojavu stranih terorističkih boraca, te time ojačati odvraćajući učinak diljem EU i osigurati učinkovito kažnjavanje počinitelja. Tom se direktivom u europsko zakonodavstvo prenose međunarodne obveze iz Rezolucije Vijeća sigurnosti 2178 iz 2014. godine o stranim terorističkim borcima, te nedavno doneseni dodatni protokol uz konvenciju Vijeća Europe o sprječavanju terorizma. Podržao sam u ime Hrvatske donošenje ove direktive za koju smatram da predstavlja kvalitetan kazneno-pravni odgovor na sigurnosne izazove koje danas predstavljaju strani teroristički borci i teroristi povratnici. Hrvatska podržava provedbu svih mjera i aktivnosti u sprječavanju korištenja financijskog sustava za pranje novca u svrhu financiranja terorizma. U cijelosti smo podržali i one mjere koje su usmjerene na uspostavu nadzora nad financijskim tokovima, te sprječavanje zlouporabe financijskog i nefinancijskog sustava za prikrivanje nezakonito stečenih sredstava. Ono što je važno i što želim ovdje napomenuti da smo imali jedan amandman na zaključke Europskog vijeća u paragrafu 9. gdje smo ubacili formulaciju da se uzme u obzir specifična situacija onih država članica EU koje još nisu u okviru schengenskoga sustava kako bismo na taj način izbjegli eventualne probleme daljnjeg jačanja članica schengenskog sustava, tj. granica između članica EU onih koji jesu u schengenu i onih koje još uvijek nisu, a kao što znate mi smo jedna od zemalja koja prolazi evaluacijski proces, o tome smo razgovarali u Vladi i sa predsjednikom Europskog vijeća Tuskom i jasno naznačili da nam je to jedan od prioriteta u kojem je i financijska omotnica prigodom pristupanja u EU bila od 120 milijuna eura i gdje želimo da ne dođe primjerice do ponovnog razdvajanja danas jedinstvene granične kontrole čime bi se naravno usporio i tijek kontrole i mogući problemi odnosno usporavanje prelaska granice, a naravno samim time i izazivanje dodatnih troškova. EU donijela je svoju globalnu strategiju o vanjskoj i sigurnoj politici u lipnju 2016. od tada ima niz dokumenata koji se odnose na njenu provedbu, akcijski plan, zajednička izjava iz Varšave, suradnja između EU i Sjevernoatlantskog saveza u provedbi te Sigurnosne agende EU pri čemu su za Hrvatsku vrijednosti koje dijele i Sjevernoatlantski savez i EU vrlo bliske i smatramo da moramo davati kontinuirano svoj doprinos i u jednoj i u drugoj organizaciji nastojeći da njihovo djelovanje bude komplementarno, te da ne dolazi do bilo kakvih dupliciranja aktivnosti. Aspekt koji je bio visoko na dnevnom redu Europskog vijeća u prosincu bila je naravno gospodarska i socijalna situacija u Europi, te pitanje mladih. Imali smo susret sa predsjednikom Europske središnje banke DRaghiem koji je održao prezentaciju o stanju europskog gospodarstva uz zaključak kako je situacija dobra, kako su izgledi dobri, kako je gospodarski rast oko 1,7%, te da je stvoreno 4 milijuna novih radnih mjesta na razini EU u posljednje tri godine. Naravno da je bilo riječi i o utjecaju negativnog referenduma u Ujedinjenoj Kraljevini na gospodarsku stabilnost EU i na rizike koje to može donijeti, a osobito za financijska tržišta. Hrvatska je poduprijela produljenje trajanja Europskog fonda za strateška ulaganja do 2020. godine, dakle do kraja aktualnog višegodišnjeg financijskog okvira koji traje do kraja ovoga desetljeća, čija je revizija kao što znate tzv. srednjoročna revizija u tijeku u ovom trenutku i pregovara se i u okviru Vijeća i kroz trijalog sa komisijom i Europskim parlamentom. Ponovio sam kako bi bilo ključno da ne dolazi do neravnomjerne geografske zastupljenosti kada je riječ o projektima i ulaganjima iz ovoga fonda. Upravo svojevrsni blending sredstava iz europskih strukturnih investicijskih fondova, te Europskoga fonda za strateška ulaganja treba biti onaj pravi mix koji će dati dodatnu vrijednost realizaciji projekata na cijelom kontinentu, a isto tako i u Hrvatskoj. Podržali smo i namjeru Europske komisije da produži provedu garancije za mlade i njeno financiranje kroz inicijativu za zapošljavanje mladih. Vi znate da je u prve proračunske tri godine ove financijske perspektive stavljen akcent na projekte za mlade jer je to pitanje nezaposlenosti mladih prepoznato u brojnim članicama, a Hrvatska se tu ubraja među tri do četiri države članice gdje je taj problem izrazito vidljiv i možemo reći akutan. Provedba garancije u Hrvatskoj je do sada ubrzala proces razvoja relevantnih politika, te pozdravljamo njenu kontinuiranu ulogu u borbi protiv nezaposlenosti mladih s fokusom na što uspješniju provedbu u predstojećem razdoblju. To je jedna od vrlo jasnih i prihvaćenih zadaća koju sam dao ministru Ćoriću koji ima zadaću da sva sredstva koja su nam na raspolaganju iz ove garancije dodatno ojača nacionalnim sredstvima. Od vanjskopolitičkih tema vodila se detaljna rasprava o načinu ratifikacije Sporazuma o pridruživanju sa Ukrajinom, naravno u Nizozemskoj gdje je održan također jedan negativni referendum, treći negativni referendum 6. travnja i usvajanjem odluke kojom se omogućuje po mom sudu u Nizozemskom parlamentu da taj konzultativni referendum uzme na znanje, a da istodobno poručujući kako Sporazum o pridruživanju ima jasno definirane ciljeve i ne pretpostavlja odmah idući korak, dođe u poziciju da u oba Doma Nizozemskog parlamenta ratificira ovaj sporazum, a u kontekstu parlamentarnih izbora koji se tamo održavaju na proljeće. Posebni gost Europskog vijeća bio je gradonačelnik Aleppo-a Hagi Hasan koji je u tom trenutku govorio o vrlo teškoj situaciji u Siriji, a osobito u Aleppu. Znate što je uslijedilo nakon toga, kao i razgovore koji su predviđeni u Astani i u Ženevi. Kada je riječ o Ujedinjenoj Kraljevini, spomenuo bih da je evo na ova dva sastanka Europskog vijeća na koja sam ja bio, nas od 28 čak četvero bilo novih, gospođa … i ja u listopadu, a talijanski i litvanski premijeri bili su novi u prosincu, dakle četvero novih u samo dva mjeseca. Njen govor, neki od vas su jučer možda zapazili o tome da rezultat referenduma ne ostavlja nikakve dileme. Međutim ono što je bitno, bitno je da će cijeli proces krenuti trenutkom notifikacije o pokretanju članka 50. Ugovora o EU dakle mogućnosti izlaska iz članstva koji do sada još nikada nije u praksi bio pokrenut jer ga nije ni bilo prije Lisabonskog ugovora. A ono što je bitno je da taj proces pregovora bude uređen, da bude predvidljiv, da ga sa strane europske komisije vodi Michel Barnier nekadašnji povjerenik i nekadašnji francuski ministar vanjskih poslova koji je također bio u Hrvatskoj prije nekoliko tjedana i s kojim smo razgovarali o tehnologiji tog procesa koji će zasigurno trajati nekoliko godina. Kakvu vrstu uređenih odnosa će Ujedinjena Kraljevina nakon toga imati sa EU, to tek predstoji vidjeti jer nije riječ ni o klasičnom odnosu statusa pridruživanja ili nekakvog strateškog partnerstva. Mislim da će bit o nekom obliku institucionalne suradnje koju u ovom trenutku do kraja nije definirala niti institucionalna arhitektura EU, a niti su do kraja poznate želje Ujedinjene Kraljevine. Sa strane Hrvatske bitan aspekt na ovom Europskom vijeću uz vanjsko političke teme i mlade imigracije bio je naravno i razgovor koji smo imali na margini o brojnim pitanjima koja se odnose sa globalnim relacijama između EU i Rusije gdje je sasvim jasno da se trebaju redefinirati odnosi s obzirom na brojne promjene u odnosu snaga. I u tom kontekstu će nova vrsta dijaloga sa Rusijom biti od jednih ključnih tema za 2017. godinu. Kad je riječ o ranijim sastancima Europskoga vijeća koji su održani kao što sam rekao u veljači, ožujku i u lipnju ono što u ovom trenutku mislim da je bitno je da je Hrvatska uložila napor u veljači da se postigne dogovor sa Ujedinjenom kraljevinom bila jedna od konstruktivnih zemalja kada se pregovarao onaj paket o kojem se raspravljalo mnogo i u hrvatskoj javnosti. Nažalost od njega nije bilo previše koristi zbog toga što je referendum imamo drukčiji karakter. No, pitanja koja su dominirala bila su i pitanja gospodarstva, kvalitetnijeg korištenja europskoga proračuna a posebno europskih strukturnih i investicijskih fondova. Nekoliko riječi i o onome što se očekuje ove godine. Ove godine ulazimo u vrijeme 60.te obljetnice rimskih ugovora i zbog toga su naši prijatelji iz Italije odlučili biti domaćini krajem ožujka sastanku Europskog vijeća koji će obilježiti 60.tu godišnjicu europskoga projekta. Taj sastanak ima dosta ambicija ali je iz razgovora sa svim kolegama prisutan osjećaj za realnost ovoga trenutka. EU više nikada neće biti ista nakon što se završi postupak izlaska Ujedinjene Kraljevine. Ja sam to rekao i ranije javno a ponovit ću i sada mislim da je to bila krupna neoprostiva politička pogreška Davida Camerona uopće ići na takva referendum koji nije bio niti potreban i on puno govori o referendum kao institutu jer je to umjesto jedne win situacije po meni samo za njega unutar odnosa snaga konzervativne stranke postala gubitnička situacija i za njega osobno to je već sasvim jasno, sasvim sigurno za Ujedinjenu Kraljevinu a reperkusije za europski projekt ćemo tek svi skupa vidjeti a na globalna financijska tržišta kada se cijela ta priča završi. Zbog toga u Rimu treba očekivati jednu deklaraciju koja će napraviti rezime trenutka u kojem se europski projekt nalazi i danas. Ne možemo očekivati renesansu projekta nakon takvih rezultata iz šireg konteksta ali moramo pokazati smjer. I u tom kontekstu posebno vidim veliku važnost i odgovornost Hrvatske. Hrvatska je percipirana od mnogih članica EU pa to ste mogli razabrati i kroz poruke predsjednika Europskog vijeća Tuska kao ne samo u smislu redoslijeda zadnja članica EU nego zemlja koja je svojim političkim potezima vrlo jasno demonstrirala da uz puno svijest a ta svijest o naciji, državi, onome što smo ostvarili prije samo 25 godina kod nas i u našem društvu možda je još snažnija nego onima koji žive u miru nakon 2. svjetskog rata preko 70 godina. Koliko je bitno preuzeti vrijednosti na kojima se taj projekt mira, suradnje i gospodarskog prosperiteta gradio. I zbog toga je izuzetno važno kakvu ćemo ulogu imati i u kontekstu politike onih članica EU koji su iz srednje i istočne Europe, kakvu ćemo poruku slati našem susjedstvu u jugoistočnoj Europi, na koji način ćemo rješavati otvorena pitanja koja imamo sa susjedima? Rekao sam to i jučer nakon aktualnoga sata prilika mandata i ovog saziva Hrvatskog sabora i ove Vlade da riješimo popriličan broj otvorenih pitanja koja su na dnevnom redu, da ih rješavamo na racionalan način čvrsto zastupajući nacionalne interese ali isto tako vodeći računa o metodama te suradnje i o budućnosti odnosa sa zemljama sa kojima ćemo dijeliti i suradnju, i gospodarske interese i kretanje ljudi u desetljećima koja su ispred nas. Zato mi se čini da konzistentna i po mom dubokom uvjerenju politika dogovora o strateškim prioritetima kad je riječ o vanjskoj i europskoj politici treba biti važna i na razini Hrvatskoga sabora. Vidjeli ste jučer da ona velika kompromisna koalicija na razini Europskog parlamenta dijelom potaknuta i ovim izborima koji su bili neobični je označila kraj velike koalicije između pučana i europskih socijalista te se sada pretvorila u koaliciju pučana i liberala koji su u najvećoj mjeri izabrali Antonia Tajanija za predsjednika trebamo u Hrvatskoj voditi računa da smjer kojeg imamo prema europskoj politici bude što jedinstveniji i da iza njega stojimo i u našim međunarodnim aktivnostima. To je izrazito bitno i tako nas naši partneri i promatraju i žele detektirati da li dijelimo isti smjer i iste vrijednosti. Ja sam uvjeren da ćemo emancipacijom ovih tema upravo u ovakvim raspravama u Hrvatskom saboru imati priliku da gradimo tu vrstu kulture dijaloga a po mom sudu i dogovora o ključnim pitanjima bilo da je riječ o odnosima s BIH, sa Srbijom, otvorenim pitanjima sa Slovenijom pa i kontekst INA-MOL sa Mađarskom. Sve su to teme koje su tu i koje će čekati ili nas ili neke druge ukoliko ne iskoristimo vrijeme koje je pred nama da na odgovoran način zaključimo brojne teme koje su ostale neriješene nakon 91. godine. Moj je dojam nakon razgovara sa kolegama na Europskom vijeću, a ti su sastanci za, mnogi od vas to znaju, ali ima dio ljudi koji toga nije svjestan i koji nije vidio tu promijenjenu tehnologiju rada. Dakle u dvoranama Europskog vijeća je samo 28. lidera predsjednik Europske komisije, predsjednik Europskog vijeća, visoka predstavnica za vanjsku politiku i svega nekoliko suradnika. Intimnija atmosfera na sastanku Europskog vijeća nego ovdje u Hrvatskom saboru. To je jako mali krug ljudi koji fokusirano radi na ovim temama otprilike 12 do 15 sati svaka dva mjeseca i utvrđuje smjer rada cijele EU i cijelog europskog projekta. Ta bliskost relacija između onih koji su na tim sastancima izrazito važna i mislim da imamo prostora kroz naš angažman na diplomatskoj razini, kroz vaš angažman u parlamentarnoj diplomaciji, kroz kontakte koje imamo kroz stranačke međunarodne aktivnosti pozicionirati Hrvatsku kao zemlju koja vjeruje u europski projekt, koja mu daje svoj doprinos na odgovoran način i koja može služiti kao model onima koji imaju aspiracije da se tom projektu pridruže. Tu našu ulogu u ovako mijenjajućem globalnom i europskom kontekstu moramo iskoristiti na najbolji mogući način. I to je jedan od ciljeva upravo ovog dijaloga kojeg danas radimo i kojeg ćemo raditi redovito tijekom mandata ove Vlade jer sam sjedeći u klupama u kojima ste vi sada ranije imao dojam da je premalo ovakvih tema na sjednici Hrvatskog sabora, a ništa što se događa u zakonodavnom procesu gotovo da na neki način nije barem malo ako ne i 90% povezano sa zakonodavnim procesom i ulogom Hrvatskog sabora. Zato smatram, da tu kombinaciju političkog konteksta zakonodavnog procesa koji je nerijetko uvjetovan aktivnostima na razini europskih institucija i važnog doprinosa Hrvatskog sabora kao predstavnika hrvatskoga naroda moramo ujediniti i imati uvijek na umu kada artikuliramo naše stavove i na nacionalnoj sceni i prema europskim partnerima. Ovih 25 prvih godina daje nam razloga za puno ponosa, a ove tri godine koje imamo danas do predsjedanja Europskim vijećem, odnosno Vijećem Europske unije jer Europskim vijećem će predsjedavati predsjednik Europskog vijeća, ali za naše ministre, za naše kolege na nižim razinama državne vlasti bit će izazov s kojim se naša državna uprava još nije suočila. I to će biti pravi test koliko smo usvojili sadržaj ali i metode rada projekta kojem pripadamo i kojem dajemo svoj doprinos, a tada će i Hrvatski sabor imati velike izazove i zato očekujem da se zajednički pripremamo za onu odgovornost koju ćemo imati u prvom semestru, tj. prvih šest mjeseci 2020. godine. Hvala vam lijepa.
Hvala predsjedniku Vlade. Zastupnik koji se prvi javio za repliku jest Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi predsjedniče hrvatske Vlade drago mi je što ste i na početku i evo na kraju naglasili kako želite više uključiti Hrvatski sabor i u kreiranje naše vanjske politike, ali i u naš stav i pristup prema europskom projektu i europskoj politici općenito. Upravo zbog toga vas želim pitati sljedeće, naravno i zbog hrvatske javnosti, a i zbog činjenice da ste osim što ste predsjednik Vlade i predsjednik HDZ-a stranke koja u Europskom parlamentu i europskim integracijama pripada europskim pučanima. Želim vas pitati sljedeće. Pred Europskim parlamentom, pred plenarnom sjednicom u Strasbourgu sutra će se naći na dnevnom redu glasanje o izvješću Marie Žao Rodriguez o europskom stupu socijalnih prava. Radi se o izvješću koje je potaknuo sam gospodin Juncker. Radi se o standardizaciji, odnosno pokušaju standardizacije osnovnih socijalnih i radnih prava u EU. Ono što me brine gospodine Plenkoviću je da su zastupnici Europske pučke stranke uključujući tu i našu kolegicu Šujicu podnijeli niz amandmana na ovo izvješće koje je prošlo na resornom odboru, a tim amandmanima zapravo se protive obaveza uvođenja i definiranja minimalne plaće za dostojanstven život i reguliranju prava na rodiljni i roditeljski dopust, te se promoviraju izrabljivački koncepti poput ugovora sa nula sati fleksibilnog radnog vremena i sve ostalo što ide na ruku prije svega poslodavcu, a ne radniku. Mislim da u kontekstu problema sa kojima se susrećemo u Hrvatskoj, a to je odljev mladih, a to je da gotovo 60% radno aktivnih osoba radi za minimalnu plaću, da sve više ljudi u Europi iako radi, radi za male plaće, na rubu je siromaštva, da je sve veća razlika između siromašnih i bogatih, [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] molim vas uvjerite me da sam krivo čuo da će predstavnici HDZ-a glasati za ovaj amandman odnosno protiv izvješća, zbog hrvatske javnosti, zbog vjerodostojne politike i vaše Vlade prema socijalnim pitanjima. Molim vas recite mi da sam krivo pročitao.
Hvala. Odgovor na repliku predsjednik Vlade.
Kolega Hajduković, vi znate da su ove teme posebno kada je riječ o radnim pravima, socijalnim pravima u velikoj mjeri koje se po načelu supsidijarnosti rješavaju na nacionalnoj razini, pa evo imali ste prigodu vidjeti da je i hrvatska Vlada donosila jednostrane odluke o tome kolika će biti minimalna plaća, isto tako kao što je i prethodna Vlada, odnosno pred prethodna Vlada SDP-a iste takve odluke donosila. Podsjećam to sam rekao i jučer da smo mi u našoj odluci ove godine bili kumulativno bolji i viši u smislu povećanja plaće nego vi u tri godine sve skupa 2012. do 2015. Ja nisam vidio ovo izvješće, provjerit ću sa kolegicom Šuicom, vidjet ću o čemu se radi ali riječ je siguran sam o jednom od onih izvješća koji imaju formu preporuke koji nisu obvezujuća. Dakle, to nije riječ o zakonskom aktu a amandmane koje su podnijeli predstavnici Europske pučke stranke sigurno su koordinirani i nikada neće ići protiv prava radnika na štetu socijalnog statusa državljana EU i kada detaljno proučim ovo što vi govorite ja ću vam odgovoriti na to, a u ovom trenutku to ovdje sada pred sobom nemam taj dokument.
Zahvaljujem na odgovoru. Sljedeći zastupnik koji se javio za repliku je Gordan Maras.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine premijeru. Dobro je da ste ovdje da raspravljamo, ja ću to koristiti da otvaramo i neke važne teme za naše građane, pogotovo one koji se raspravljaju na vijeću, a koje bi se mogle i vrlo brzo naći na temama vijeća. Dobro je da imamo ovu formu izvješća, sada smo čuli što se dešavalo i na sjednicama Europskog vijeća. Bilo bi dobro da čujemo kao što ste jučer rekli u kojim područjima i na koji način se ulagalo u buduće odnose između Hrvatske i SAD-a prilikom posjeta predsjednice RH. Ja sam uputio i pitanje ovdje pred vama kažem ministru vanjskih poslova, očekujem njegov odgovor na to pitanje zastupničko koje je dužan po Poslovniku Sabora dati i nakon toga ćemo vidjeti i na koji način smo ulagali u te odnose i sa SAD-om. Ono što mene danas ovdje posebno zanima, a zanima i sve hrvatske građane je tema koju ste odnosno koju su mediji otvorili proteklih mjesec dana, da ste navodno vi zagovornik sa guvernerom Vujčićem brzog, što hitnijeg ulaska u eurozonu, šta ja mislim da nije dobro za RH u ovom trenutku zbog niz razloga, nemam vremena to obrazlagati, ali svih onih rizika koje zajednička Monetarna unija i zajednička valuta donosi za jednu malu zemlju koja još nije pripremljena za ulazak, koja treba još neko vrijeme i koja mora raditi na sebi na način da bude spremna i sa jedne strane jednog dijela suverenosti koje nam također u ovom trenutku treba, a to je naša nacionalna valuta. Dakle, ja se protivim brzom ulasku Hrvatske u Monetarnu uniju, nadam se da je [[Upadica Petrov: Vrijeme.]] to također i vaš stav i nadam se da to nije istina i nadam se da ćete nam sada evo ovdje i reći koji je stav hrvatske Vlade odnosno vaše osobno [[Upadica Petrov: Hvala.]] o tom pitanju i da li je takvih razgovora na Europskom vijeću već bilo. Hvala lijepo.
Hvala zastupniku Gordanu Marasu. Odgovor na repliku predsjednik Vlade.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Maras, ja sam siguran da ste vi kao odgovoran zastupnik čitali Ugovor o pristupanju Hrvatske u EU i to je važnost da hrvatska javnost zna da nema nikakvih dilema, dakle kada se pristupa EU onda se prihvaća pravna stečevina u svoj cjelini. Jedna od stečevina europskog projekta je Europska monetarna unije ili euro i eurozona. Dakle riječ je o obvezi koju smo preuzeli, koju smo ratificirali u Hrvatskom saboru i koja je pred nama. Da biste pristupili eurozoni potrebno je da prihvatite i ispunite određene kriterije. Što se tiče stava hrvatske Vlade, Hrvatskog sabora te prethodna odluka da li smo za ili ne, mislim da je donesena i koliko se ja sjećam donesena je konsenzualno. Kao odgovoran predsjednik Vlade razgovarao sam sa guvernerom HNB-a jer HNB ima važnu ulogu. Postoji na razini EU tijela koja pripadaju onome što rade centralne banke i gdje se također vodi dijalog o tim temama. Ja smatram da vrijeme koje je pred nama moramo iskoristiti da bi se približili ispunjavanju kriterija. I na tom tragu ćemo ići i prema smanjivanju javnoga duga i prema svim aspektima koji bi nas doveli u poziciju da jednoga dana ispunimo kriterije za uvođenje eura. Od HNB-a, od njenih stručnih službi očekujem detaljne, temeljite analize u kojoj smo fazi, koji su učinci, što bi bilo da napravimo, što bi bilo dobro da hrvatska Vlada, Ministarstvo financija radi kao i cijela naša fiskalna politika kako bismo se približili ostvarivanju tog cilja. To je bila srž našega razgovora i temelj onoga na čemu ćemo surađivati u vremenu koje je pred nama. Prema tome, dinamika, nitko od nas ne misli da će se to dogoditi do kraja ove godine, do kraja iduće godine, ali želim da iskoristimo [[Upadica Petrov: Vrijeme.]] mandata kojeg imamo kako bismo se konkretno približili ostvarenju cilja kojeg smo preuzeli 2011.
Hvala. Zastupnik Joško Klisović.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Gospodine predsjedniče Vlade, zahvaljujem vam na vašoj spremnosti da zajedno s nama ovdje u Saboru otvarate pitanja vanjske politike mnogo češće nego što ona bila do sada jer sve ono što mi radimo u ovoj zemlji ima svog odraza i na međunarodni položaj zemlje i tog smo svi svjesni. Spomenuli ste u svom izlaganju neke naznake odrednica vanjske politike predsjednika Trumpa, novoizabranog američkog predsjednika. Predsjednica RH je bila u posjetu SAD-u i ona vas je nakon toga izvijestila o rezultatima svoga posjeta. Mene zanima da li vas je izvijestila i da li ste razgovarali i zauzeli stavove kao sukreatori vanjske politike o izjavama odnosno naznakama politike gospodina Trumpa, da će sve više država izlaziti iz EU čime će EU slabiti, da je EU Trojanski konj Njemačke odnosno oruđe za ostvarivanje njemačke dominacije na prostoru EU. Mnogi europski lideri su u šoku i javno su se očitovali o takvoj mogućoj vanjskoj politici SAD-a. S obzirom da je naša predsjednica kazala da ćemo utjecati na kreiranje vanjske politike SAD-a mene zanima da li ste zauzeli stavove o ovim izjavama i na koji način mislite zajedno sa predsjednicom sudjelovati u kreiranju vanjske politike SAD-a po ovim pitanjima? Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Današnja tema koja se odnosi na izvješće o sastancima Europskog vijeća 2016. ne odnosi se na intervjue novoizabranog predsjednika Trumpa koji su bili u ovoj godini i koji analiziraju ne samo europski lideri nego svi komentatori i svi stručnjaci za vanjsku politiku pa vjerujem da i vi to radite. Ja ću vam reći koja je politika ove Vlade, koja je politika parlamentarne većine, a ne mislim ni da je vaša politika daleko od toga. Ja čvrsto vjerujem u europski projekt, čvrsto vjerujem u jačanje mainstreama u tom europskom projektu, to je ključna odgovornost onih stranaka koje imaju kapacitete upravljanja na svim razinama vlasti. Ne mislim da će trend biti nastavljen, da je ovakav rezultat referenduma u Ujedinjenoj Kraljevini iznimka i pogreška. Ponovno tvrdim do njega nikada nije trebalo doći. On je održan političkim voluntarizmom bivšeg britanskog premijera koji je sebe osobno poslao u povijest u političkom smislu takvom pogreškom bez ikakvog pravog razloga. I zbog greške jednog čovjeka ne želim graditi trend na europskoj sceni i učinit ću sve kao hrvatski predstavnik na Europskom vijeću da te trendove okrenemo. Međutim, odgovorno ćemo pratiti kakva će biti nova politika Amerike kao glavnog globalnog aktera, koliko će predizborna retorika, tranzicijska retorika imati svoje konkretne manifestacije u politici koja će ići nakon 20. siječnja i nakon toga ćemo pažljivo gledati kakvi su transatlantski odnosio, koja je uloga sjeverno atlantskog saveza, kakvi su odnosi EU i NATO-a, kakvi su odnosi EU i SAD-a i kakva je pozicija Hrvatske. O tome ću razgovarati i sa predsjednicom republike kroz forme koje imamo u oblikovanju i provođenju naše vanjske politike. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem predsjedniku Vladu. Zastupnik Željko Glasnović zatražio je repliku.
Poštovani predsjedniče zahvaljujem na strateškom pogledu, na onome što se događa u EU. A prvenstveno ja bi spomenuli ste vanjske prijetnje, znamo za velikosrpski imperijalizam koji se nastavlja drugim sredstvima, islamski unitarizam u susjednoj državi itd. a prvenstveno za neke unutarnje prijetnje prvenstveno zakonodavni taj proces EU. Šta je po mojem saznanju EU proizvodi stotine pravnih propisa svake godine ali pitanje je li hrvatsko pravosuđe u mogućnosti da te propise ujedinjuje i primjenjuje. Kako znamo naš, mi smo naslijedili jednopravni, pravni sustav bivše države, imamo stotine tisuća neriješenih predmeta na sudovima i ovakvim procesom, pravnim procesom mi ćemo nestati kao Vizigoti meni se čini. Jer neki ti propisi 11, 12 puta dolaze kroz Sabor ali vrijeme je kritično i još nemao funkcionalnu državu a taj pravni sustav je sigurno veliki izazov. To je prvo pitanje. Doktrine se ne miješaju, mi se miješamo u Varšavski pakt, to je zato što je propao, niti NATO doktrina, di se miješa samo upravna anarhija i moderna ekonomija. Drugo pitanje po pitanju ključne bolne točke što i razdvaja danas hrvatski narod a to je pitanje dekomunizacije i obračun sa sustavima, bivšim sustavima. Imao npr. platformu, obrazovnu platformu to je europska ova platforma za memoriju i savjest koja nama pruža okvir da mi riješimo te probleme kroz npr. komisije za pomirenje itd. Europski sud za ljudska prava je donio zakon da se npr. mora vratiti konfiscirana imovina, koja je konfiscirana. Još nismo riješili ni neke te probleme i to su ta dva ključna pitanja. Pravo pitanje zakonodavni problem, a taj drugi je ovaj pitanje dekomunizacije. Hvala.
Hvala. Hvala zastupniku Glasnoviću. Odgovor na repliku.
Hvala uvaženi kolega Glasnovnić na dva pitanja koja ste postavili. Prvo pitanje ne bih stavio samo u kontekst naših sposobnosti kad je riječ o pravosuđu, o provedbi europskoga zakonodavstva. Vi ste tu, Hrvatski sabor, izuzetno važna uloga u transponiranju sekundarnog zakonodavstva EU osobito direktiva. Znate koliki smo posao napravili u pristupnom procesu. Skoro 700 zakonskih akata, preko 1500 zakonskih akata, svojevrsni legislativni cunami su odradili raniji sazivi Hrvatskoga sabora. Sada smo u poziciji da pratimo zakonodavni proces sa aspekta i Vlade kroz Vijeće i Hrvatskoga sabora kroz različite oblike uloge nacionalnih parlamenata u zakonodavnom procesu. I oni ne samo svojim sadržajem nego i metodom imaju zadaću da ojačaju naš pravni sustav, njegovu pouzdanost, predvidljivost i učinkovitost. To je ono što je dobro i za naše subjekte a i za sve one koji žele poslovati u Hrvatskoj. Druga tema koju ste spomenuli i europska platforma za pomirbu i za sjećanja. Tu temu poznajem puno bolje nego što mnogi misle. Bio sam potpredsjednik neformalne skupine u Europskom parlamentu koja se bavi pomirbom europskih povijesti. Temeljito sam analizirao i sagledao što su napravile druge zemlje srednje i istočne Europe o toj temi. Oni su to radili malo prije nas, radili su 90.tih godina i gotovo pa zaključili te procese početkom protekloga desetljeća. Hrvatska taj posao na način kako su ga oni radili u miru, jer mi smo bili tada u situaciji obrane od velikosrpske Miloševićeve agresije, nismo imali vremena za taj proces niti smo proveli temeljitu raspravu suočavanja s prošlošću. Jedna od ambicija koju imam za ovu Vladu i za vrijeme koje je pred nama uz važnu ulogu Hrvatskog sabora je da taj proces na jedan zreo, racionalan način, uključiv način provedemo i da se odredimo prema svim totalitarnim sustavima 20. stoljeća. Hvala vam lijepa.
Hvala. Zastupnik Ivica Mišić.
Hvala predsjedniče Sabora. Poštovani premijeru želim vam postaviti jedno pitanje, vezano je za BIH. Kakav vi danas imate stav prema BIH? Vidimo da se svaki dan mijenjaju političke situacije, vidjeli ste sami da Srpska Republika ne poštuje Ustav BIH i da se dešavaju nekakve stvari vrlo čudne. Posebno bi vam postavio pitanje kakav ćete imati stav prema istjeranim Hrvatima iz BIH a posebno ću spomenuti iz Bosanske Posavine. I sami znate da tamo ima oko skoro 200 tisuća Hrvata koji su morali iseliti iz svojih doma, oni su protjerani, prognani, desila se Srpska Republika, ni danas poslije 20 godina, 25 godina se šuti o tome vraćeno je 5000 Hrvata. Njihove kuće su neobnovljene, pa vas pitam da li ima Hrvatska strategiju prema Srpskoj Republici i kakav će stav uzeti prema Dodigu. Vidimo i sami da jednostavno ti ljudi nemaju nikakve šanse da dođu do svojih domova, a ne da ih izgrade. Pa stotine domova, stotine sela je spaljeno, stoje danas, 20 godina i hrvatska politika o tome šuti. Ja želim svakako i Srbima želim da se vrate u svoje domove u Hrvatsku. Prema tome, dajte pomozite tim ljudima jer 200 tisuća sudbina koje se dešava u srpskoj, posebno u srpskoj republici a i drugi u Bosni i Hercegovini Hrvati su svakako zapostavljeni. Pa vas molim da nešto poduzmete po tom pitanju. Pričali ste o granicama. Neki dan smo pričali da naša policija nije dobro, naša policija nema dovoljno i nema ih dovoljno na zaštiti naše granice u istočnoj Slavoniji [[Upadica Reiner: Vrijeme.]] To dobro znam. Nisu opremljeni dobro, pa vas molim da malo obratite na tu stvar pažnju a posebno opet [[Upadica Reiner: Hvala.]] ponavljam da Hrvate iz bosanske Posavine da…
Hvala. Odgovorit će uvaženi predsjednik Vlade Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega, najprije da odgovorim na ovo zadnje pitanje. Hrvatska policija i Ministarstvo unutarnjih poslova pojačali su nadzor nad vanjskom granicom Republike Hrvatske, naravno da, odnosno nas granicom Republike Hrvatske prema Srbiji i Bosni i Hercegovini osobito u Istočnoj Hrvatskoj. I nije riječ samo o policiji koja je teritorijalno nadležna već i o drugim aktivnostima i mislim da taj proces vodimo na jedan odgovoran i vrlo kvalitetan i učinkovit način i o tome sam redovito izvješćivan od strane ministra unutarnjih poslova. Kad je riječ o Bosni i Hercegovini, dakle mislim da je sasvim jasno i da je o tome postignuto i veliko suglasje među svim političkim strankama u Hrvatskoj, da je Bosna i Hercegovina važna broj jedan vanjsko politička tema za Hrvatsku, ali i tema koja se tiče pitanja i položaja Hrvata kao konstitutivnog naroda u Bosni i Hercegovini. Troje naših kolega zastupnika koji su ovdje izabrani na listi za Hrvate izvan Hrvatske dolaze iz Bosne i Hercegovine, govore o toj temi redovito, o tome je bilo i zastupničko pitanje jučer ministru vanjskih poslova kolegi Stieru. Moj prvi međunarodni posjet bio je Sarajevu, Mostaru, Kiseljaku. Pripremit ćemo i zajedničku sjednicu Vlade i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine. Pitanje Hrvata i njihovog položaja unutar entiteta Republike Srpske je na našoj AGENDA-i. Ono je važno i bitno i glede povratka, odnosno mogućnosti i potpore procesa povratka. Osobno sam bio i u Orašju, bio sam u Banja Luci nekoliko puta proteklih godina, vodio dijalog sa političkim predstavnicima Hrvata, sa banjalučkim biskupom Komaricom. Upoznat sam sa svim problemima i trajna je odgovornost i zadaća da taj proces pomažemo puno bolje i puno više nego što je to bilo u godinama koje su iza nas i da nam signal i glas udruga Hrvata iz bosanske Posavine a oni žive u brojnim dijelovima Hrvatske budu svojevrsni vodič i savjet kako da se država najbolje postavi prema tom pitanju. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine premijeru, osvrnuli ste se na vanjsku politiku. Svjedoci smo da je Srbiji otvoreno 23. poglavlje u predpristupnim pregovorima sa EU i da je time dobila status maloga Haaga, dobila je status jurisdikcije pravne na teritoriju Republike Hrvatske, nad hrvatskim braniteljima u ovome slučaju po prvi put u povijesti se dogodilo da će agresor dobiti u europskoj stečevini pravo da sudi hrvatskom branitelju. A tu moramo promatrati u ovome trenutku kroz prizmu kad je povećan, tj. kad otvoreno vode državu Nikolić i Vučić, ljudi koji su bili provoditelji Miloševićeve politike, koji su bili glavni savjetnici četničkom vojvodi Vučiću, koji su pozivali na granice Velike Srbije što znači da se hrvatska diplomacija nije dobro postavila u ovome slučaju. Jer ako usporedimo ono što je Hrvatska morala ispuniti od one velike četiri riječi žalosne i sramotne uhićivat, lociranja, transferiranja, uhićivanja i procesuiranja najistaknutijih hrvatskih sinova. Srbiji se dozvolilo da bude sudac hrvatskim braniteljima, a vidimo i pozive koji su poslati prije pravoslavnog Božića gdje je kazano, gdje se poziva isto na Miloševićevu politiku, gdje se poziva na ugroženost Srba i da će se izaslanik Vučića koji se deklarirao kao četnik koji je sad premijer, koji je pozivao na, znači na ugroženost Srba da će braniti Srbija svim sredstvima. Tu hrvatska politika je zakazala, tu hrvatska politika mora, ja vas pozivam mora zaustaviti dok se ne promijeni taj zakon, jurisdikciju u Srbiji koji je nad teritorijom Republike Hrvatske. Još jedno naglašavam da velikosrpska politika čelnika koji su bili četnici, četničke vojvode i Nikolić i Vučić, da danas ugrožavaju Hrvatsku [[Upadica Reiner: Hvala.]] a moramo biti zahvalni i ljudima koji su srpska nacionalna manjina koji su branili hrvatski teritorij u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi predsjednik Vlade Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bulj, prvo što se tiče odnosa sa Srbijom i stajališta hrvatske Vlade u kontekstu poglavlja 23. o pravosuđu i temeljnim pravima. Podsjetit ću vas, pregovori između Srbije i EU započeli su u vrijeme one pred prethodne hrvatske Vlade. Dakle, to je broj jedan. Tada su se formirala zajednička stajališta i pregovarački okvir za pregovore sa Srbijom. U vrijeme dok smo bili u Europskom parlamentu zajedno sa još nekoliko kolega pokrenuli smo inicijativu i kroz rezolucije koje su se odnosila na komisije i izvješća o napretku Srbije po prvi put emancipirali u dokumentima EU zakon koji se odnosi na nadležnost Srbije u procesuiranju ratnih zločina. Dakle, to su napravili zastupnici HDZ-a. U prošloj vladi, imate ovdje bivšeg ministra vanjskih poslova kolegu Kovača, koji se je založio da se u pregovarača stajališta EU stavi niz aspekata koji vrlo jasno govore koji su to kriteriji koje Srbija u poglavlju 23 treba ispuniti, a između ostaloga odnose se i na pitanje hibridne, regionalne jurisdikcije Srbije za procesuiranje ratnih zločina, temu koju smo puno puta otvorili i koja sigurno samim postojanjem takvih zakonskih propisa u Srbiji stvara nesigurnost kod hrvatskih branitelja, mi smo to više puta rekli. I to je jedno od onih pitanja za koje sam rekao da mora biti tema na dnevnom redu Hrvatske i Srbije da se riješi. Želimo kao odgovorna članica EU jamčiti sigurnost hrvatskim braniteljima, prije svega sigurnost kretanja. U ovom trenutku nema nijedan slučaj koji je na dnevnom redu. Potencijalnih možda ima i učinit ćemo sve da kroz pregovarački proces ta pitanja riješimo, a to se naravno odnosi i na samu dinamiku tog pregovaračkog procesa. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Davora Vlaovića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi premijeru, predsjedniče hrvatske Vlade. Pozdravljam u ime HSS-a i u svoje ime ovu praksu da nas informirate o sastancima Europskog vijeća i sigurno da je i naša javnost zainteresirana za te teme. A jedno od važnih pitanja za hrvatsko gospodarstvo izlazak Velike Britanije odnosno Brexit, na koji način europske politike promišljaju u zaštiti svojih gospodarstva, a za nas puno važnije da li ste vi već sa HGK-om i drugim nadležnim institucijama razgovarali o ovoj temi i što konkretno planiramo poduzeti da zaštitimo hrvatsko gospodarstvo da i taj izlazak Velike Britanije iz EU ima što manje učinke na nas odnosno na naš izvoz. I povezano s tim vidimo da Europsko vijeće i europske politike razmišljaju o problemu mladih i nezaposlenih, vidimo da su dosadašnje politike u Hrvatskoj imale porazne učinke, da su velika stopa nezaposlenih pogotovo mladih i da nam mladi odlazi. Evo raduje me da se Europsko vijeće tom problematikom bavi da i vi na sličan način promišljate, da ste dali zadatak ministru Ćoriću da iz nacionalnih izvora pojača aktivnosti u tom pravcu, pa nas konkretno zanima možete li reći koliko je to sredstava iz nacionalnog proračuna i kada se mogu očekivati prve mjere i da damo šansu mladima i nadu da će ostvariti i radno mjesto u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog predsjednika Vlade Andreja Plenkovića.
Pitanje zapošljavanja mladih odnosno smanjivanja stope nezaposlenosti je jedno od prioritetnih pitanja za Hrvatsku. Dakle Španjolska, Grčka, Italija, Hrvatska to su nažalost četiri zemlje koje su u vrhu po fenomenologiji ovoga problema koji sprječava brzo uključivanje mladih na tržište rada. Ona politika koja već nekoliko godina po modelu skandinavskih zemalja na razini EU postoji, a to je da se izbjegava onaj broj mladih koji nisu niti u obrazovnom sustavu, niti u nekoj vrsti pripravništva, niti u nekoj vrsti strukovnog usavršavanja mora doći na najmanju moguću mjeru. Stoga garancija za mlade i je jedan od instrumenata koji bi trebao taj problem na učinkovit način riješiti, on je kao dodana vrijednost nacionalnim sredstvima. Kolega Ćorić je okupio tim ljudi koji se upravo tom problematikom zapošljavanja mladih bave već nekoliko godina pa i kroz nevladin sektor. I sam sam u Europskom parlamentu kao zastupnik imao jednu veliku konferenciju na tu temu sa predstavnicima komisije i mladih. Mislim da ćemo tu zadaću nastojati obaviti kvalitetnije i učinkovitije nego ranije, dovesti sredstva iz proračuna EU do krajnjeg korisnika što brže i time pomoći smanjenju broja nezaposlenih mladih u Hrvatskoj. To je akutno pitanje hrvatskoga društva, hrvatskog gospodarstva, hrvatskoga socijalnoga tkiva ako ga mogu tako nazvati, a jedna od važnih uloga da pomognemo da taj fenomen bude manji je kvalitetan obrazovni sustav. I stoga nastavak obrazovne reforme će sigurno biti prioritet rada ove Vlade i u tom pogledu vjerujem da ćemo iznjedriti mlade iz obrazovnog ciklusa koji imaju sposobnosti i kritičkog mišljenja i analize i sinteze, a isto tako da imaju preduvjet da za kvalitetnu specijalizaciju i konkurentnost na tržištu rada ne samo Hrvatske nego i cijele EU. Hvala lijepo.
Hvala. I zadnja replika na izlaganje predsjednika Vlade je ona uvažene zastupnice Ane-Marije Petin. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Poštovani predsjedniče gospodine Plenkoviću. Kao prvo evo zahvaljujem vam se na informiranju u vezi sastanka Europskog vijeća, a mene konkretno zanima da li je na tim sastancima bilo razgovora o velikoj elementarnoj nepogodi koju je zadesila ne samo RH prošle godine nego i zemlje u okruženju i Sloveniju i Austriju. Znamo da postoji Europski fond solidarnosti koji omogućava pružanje financijske podrške određenoj državi članici u slučaju velike elementarne nepogode, a jednako tako da je i u Hrvatskoj prošle godine elementarna nepogoda iznosila preko milijardu kuna, od toga samo voćari su pretrpjeli štetu od preko 500 milijuna kuna dok je iz državnog proračuna isplaćeno svega 20 milijuna kuna za odštetu iako smo upravo mi iz HSS-a tražili da je taj iznos puno veći bude za naše poljoprivredne proizvođače, budući da znamo u koliko velikom problemu se nalaze. Dakle ono što me zanima, da li se konkretno razgovaralo o tom problemu na ovim sastancima i da li je Hrvatska ili ministarstvo poduzelo konkretne aktivnosti u vezi traženja tih sredstava iz europskog fonda? Hvala.
Hvala. Evo odgovora predsjednika Vlade Andreja Plenkovića. Izvolite.
Hvala. Dva zadnja sastanka na kojima sam ja bio to je bilo u listopadu i u prosincu s obzirom na okolnosti o tom konkretnom slučaju nije bilo riječi. Međutim Europsko vijeće naravno da daje signale i poruku važnu politike europske solidarnosti kada je riječ o velikim prirodnim katastrofama i nije neuobičajeno da se o tome raspravlja. Europski fond solidarnosti je izrazito važan, mi smo njega koristili u nekoliko navrata proteklih godina za različite nepogode koje su se dogodile. Procedura je takva da to radi nadležno ministarstvo, Vlada upućuje zahtjev prema Europskoj komisiji koji se analizira, Europski parlament daje suglasnost i nakon toga se sredstva transferiraju u određenom postotku, dakle nikad nema cjelovite refundacije jer jedan značajan postotak sredstava dolazi Hrvatskoj. Prema tome, pitanja solidarnosti na Europskom vijeću su ključna, ona su vam sama srž projekta, sama bit funkcioniranja obitelj, taj prvi refleks da vidimo što naši susjedi u konkretnom slučaju mogu pomoći onima koji su ugroženi. Prema tome, na neformalnim sastancima kada god se to događa uvijek imate izraze solidarnost a mehanizmi koji postoje su dobro uhodani i rješavaju se na razinama bilo Vijeća, bilo Komisije, bilo Parlamenta ali i na jednoj drugoj institucionalnoj razini. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zahvaljujem predsjedniku Vlade RH na uvodnom izlaganju i na odgovorima. I otvaram raspravu o njegovom izlaganju. Prvi će u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e riječ uzeti uvaženi zastupnik Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče Sabora, uvaženi premijeru i ministre zahvaljujem na ovom vašem izvješću koje mi je otvorilo oči kao malo koje izvješće u ovom Saboru. Naime, ja sam sve do danas gajio nekakvu slabašnu nadu da ste vi ipak hrvatski premijer, međutim nakon vaših današnjih riječi ja sam čvrsto uvjeren da ste vi samo jedan briselski projekt i ništa drugo. Naime, ovakvo zaklinjanje u sve ono što je na ovomu kontinentu pa i u svijetu loše doista se rijetko čuje. Klanjanje EU, vjera kao da se radi o nekoj religiji. Doista ne sjećam se da je ijedan hrvatski premijer ikada tako govorio u ovom Saboru. Ne samo da se niste sramili upotrijebiti riječ mainstream kao nešto pozitivno nego ste štoviše izrazili svoje potpuno slaganje sa time da kao što ste sami rekli jedan maleni kružok, jedna skupina ljudi od 30, 40 osoba odlučuje o svemu što se dešava na ovome kontinentu sa nesagledivim posljedicama za stotine milijuna ljudi. Ne znam u jednom trenutku mi jednostavno kroz glavu prošla ona famozna pjesma „Jalta, jalta“ gdje je par ljudi uzelo zemljovid svijeta i crtalo uz kavu i kolače. I posljedice toga kao što vidimo osjećamo i dan danas u jednoj podjeli svijeta koja bi možda mogla rezultirati i 3. svjetskim ratom. Politika recimo to otvoreno slijepog slijeđenja EU podrazumijeva između ostaloga i povlađivanje korporacijama, povlađivanje bankama, daljnju socijalnu nepravdu. Ja znači sad iz ovog vašeg razgovora shvaćam da ćete vi ustvari podržati i … i sve ono ostalo čemu se svaki čovjek, običan čovjek zdravog razuma mora suprotstaviti. Vi ne samo da ćete to podržati nego vi čak mislite da morate biti ispred onih koji takvu politiku provode, da vi morate biti predvodnik i samim time postaje jasno da ova priča o nekakvim nacionalnim interesima koje vi navodno zastupate nije ništa drugo nego samo jedan paravan, samo jedan dakle dimna zavjesa da bi se provodila politika koja je ustvari suprotna interesima građana. Evo nekoliko je konkretnih primjera možda vezano uz ovo izvješće dakle za 2016. godinu koje se tiče i direktno vaše Vlade. Koji je bio smisao toga da odlazite u Ukrajinu i tamo zaoštravate odnose sa Rusijom, da nanosite dodatno štetu hrvatskomu gospodarstvu iako je ta šteta već dosada ogromna mjerena u desetinama milijuna eura posebno za poljoprivrednike, da držite lekcije iz povijesti o Krimu. Ja bi volio doista vas pitati da li vi uopće znate kakva je povijest Krima? I da li vi uopće slušate što govori npr. novoizabrani američki predsjednik? Kako se on odnosi prema Rusiji? Znate li koliku je štetu pretrpjela, koliku štetu su pretrpjele SAD zbog sankcija Rusije? Koliko dolara? Ravno 0. Da li vam to govori bilo što o vašoj vanjskoj politici? Da li ste čuli izjavu od prije nekoliko dana da će još nekoliko zemalja napustiti EU? Da li je tu izjavu također izgovorio po vašem mišljenju neki populist i demagog ili je tu informaciju izgovorio čovjek koji je itekako dobro informiran o svim zbivanjima u svjetskoj politici? Čemu služi vaša izjava također najava da će Hrvatska uvoditi euro u narednom periodu iako vi dobro znate dobro dvije stvari, prvo da Hrvatska nema nikakve uvjete da uvede euro jer je naš javni dug prevelik, a gospodarstvo preslabo a s druge strane da hrvatski građani i građani Europe više nemaju povjerenja u euro. Građani Austrije vjeruju u euro, 11% građana vjeruje u taj euro, u Češkoj možda još i manje, u Mađarskoj a vi sad najavljujete da ćemo mi uvoditi dakle nešto što je eto već cijeli narod Europe odbacio. To bi otprilike bilo možda malo karikiram, ali otprilike kao da se netko danas zalaže ne znam za uvođenje feudalizma. Znači jedna je ideja koja je postala čisti anakronizam. Naravno ne ulazeći dalje u to da odricanjem od kune mi se dodatno odričemo hrvatskog suvereniteta, dodatno se odričemo mogućnosti da sami odlučujemo o svojoj sudbini, o svojoj budućnosti, o svojoj državi koju smo vrlo teško i krvavo stekli kroz 1400 godina postojanja na ovim prostorima. Ovakva vanjska politika za kakvu se vi zalažete i za kakvu se zalagala i prethodna Vlada, na primjer politika prema Siriji pa to je katastrofa svih katastrofa. Takvo ulizivanje, dodvoravanje stranim premijerima i ministrima kako je počelo od bivše ministrice vanjskih poslova, pa preko ostalih se nastavilo sve do vas. Da li vi znate, a vjerujem da znate, da ste informirani, da naftna polja u Siriji vrijede 23 milijarde dolara ili otprilike 150 milijardi kuna. U čijem smo se mi interesu odrekli takvoga bogatstva? U ime čega? Zašto smo nanijeli štetu hrvatskim poljoprivrednicima sankcijama Rusiji, hrvatskom turizmu. Koliko čujem spremaju se nove sankcije prema Hrvatskoj izazvane isključivo vašim izjavama. Više nećemo dobivati dijelove za vojnu tehniku, tako se najavljuje. Naše agencije u Rusiji morati će plaćati posebnu taksu, odnosno porez. Čemu sve to? Da li je to stvarni nacionalni interes Hrvatske kako vi kažete? Da li je to nekakav stav hrvatskih građana ili je to u stvari jedna politika koja koristi eto jednoj vrlo uskoj grupaciji ljudi koje ste sami naveli koja danas želi vladati svijetom na nedemokratski način i u stvari uvesti jednu prikrivenu diktaturu. Također bih se osvrnuo i na vašu izjavu kako EU ulaže napore da se smanji nezaposlenost mladih, pa evo ja bih volio da mi odgovorite na koji način je to Europska unija smanjila nezaposlenost mladih u Hrvatskoj tako što su se ne znam mladi iselili pa zaposlili u Njemačkoj ili Irskoj. Jel' možda to taj uspjeh u rješavanju nezaposlenosti mladih? Hrvatska je druga od dna, od nezaposlenih mladih u Europi. Mislim da je prva samo Španjolska. Gdje su te mjere kojima hrvatski građani osjećaju neku dobrobit od EU? Ove godine vaša Vlada zadužiti će svakoga od nas uključujući i ove zastupnike ovdje i uključujući i tek novorođenu djecu samo ove godine, samo 2017. zadužit ćete nas za 12000 kuna svakoga od nas, 12000 kuna, a mi od EU dobivamo godišnje iz EU fondova 2000 kuna. Znači mijenjamo 12 za 2 i govorimo kako je to nekakav napredak, kako je to u našem interesu. Ja ne znam, dajte molim vas, evo ja ću vas jedan dan 24 sata provesti po hrvatskim ulicama, po hrvatskim domovima. Dajte pogledajte kako ljudi žive. Šta je ta EU donijela Hrvatskoj, ta politika koja je započela 2000. godine nakon predsjednika vašega iz HDZ-a koji je koliko toliko pokušavao zaštititi hrvatske interese to beskrajno zaduživanje. Uzmite statistike demografske, gospodarske, poljoprivredne. Pogledajte koliko je bilo ne znam ovaca, krava, svinja, mlijeka, bilo čega u Hrvatskoj i pogledajte kako ta jedna statistika pada u ponor iz kojega nema kraja. Tako da mislim da ovo što ste danas izgovorili u stvari hrvatske građane mora vrlo ozbiljno zabrinuti. Mi moramo jednostavno razumjeti da će sljedeće četiri godine biti nastavljena ista takva štetna politika kako nas je dovela u ovo stanje i da jednostavno zaista se moramo svi mi zapitati ne samo mladi, nego i mi stari ima li možda ikakvog više smisla u ovoj zemlji živjeti. Da li je bitka za Hrvatsku konačno izgubljena? Mi imamo između ostaloga ove godine i kao što je rekao zastupnik Glasnović čak 71 zakon ćemo morati izglasavati u Saboru koji je donijela EU, pa evo dragi zastupnici 71 zakon koliko će nam trebati da izglasamo zakone u najmanje po mojoj procjeni 71 dan, da bismo izglasali zakone o kojima uopće ne možemo raspravljati. O čemu ćemo raspravljati? O europskim direktivama i europskim uredbama. Evo sad će nam doći odmah poslije ove rasprave Zakoni o nabavi i registraciji oružja i eksplozivu. O čemu mi u stvari raspravljamo? O tome da li je šija ili vrat, da li je plavo ili modro. Znači u biti o samim kozmetičkim izmjenama, ali u stvari na koncu konca ne odlučujemo o ničemu. Prema tome, iz cijelog ovog vašega izvješća možemo samo kratko zaključiti da je hrvatska vanjska politika i njezino sudjelovanje u EU da se pretvorilo u jedan potpuni debakl. Kad to sve skupa nadovežemo na ovaj posjet predsjednice SAD-u možemo zaključiti da se hrvatskim građanima uz ovakvu Vladu uz naravno spominjanje svog onog zaduženja i sveg onog ostalog što ide uz to nikako ne piše dobro. I ja vjerujem da ću sada izazvati neke kritike, ali drago mi je da se ovaj govor snima, da će se moći gledati i za četiri godine, da će se moći gledati i za 50 godina i za 100 godina isto kao što danas još uvijek postoji fonogram izjave Stjepana Radića, „Ne srljajte kao guske u maglu“. Hvala lijepa.
Hvala. Vaša rasprava je izazvala jedan cijeli niz replika, ukupno ih je šest. No prije nego što dam riječ prvoj replici moram vas ispraviti, malo vas je ponijelo, u Češkoj je moneta češka kruna, a ne euro, to ste rekli. Ali u svakom slučaju prva replika je uvaženog zastupnika Branka Bačića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Bunjac, bilo bi jako puno tema za replicirati pa ću ja samo na dvije. Prije svega, ja znam da je i vama jasno da je projekt pristupanja Hrvatske u punopravno članstvo u EU jedno od dva bitna projekta na kojemu je hrvatski narod postigao konsenzus, pa ovdje i u ovoj sabornici. Vi tada niste bili tu, ali vjerujem da vam je to poznato, prema tome na ovakav način govoriti o tom projektu koji je postigao konsenzus po meni je potpuno neprimjereno, to je vaše pravo kao saborskog zastupnika. S druge strane nazvati legitimno izabranog predsjednika hrvatske Vlade briselskim projektom izvan svakog razuma je, prvenstveno iz razloga što je on izabran na višestranačkim demokratskim izborima u Hrvatskoj i na taj način podcjenjujete pamet, rekao bih i volju dva milijuna hrvatskih birača koji su 11. rujna izašli na izbore. Ako na takav način postavljate i nastupate ovdje u ovoj sabornici onda se s pravom može postaviti pitanje, čiji ste onda vi projekt? Čiji je projekt Živi zid? Ako vi možete na takav način nazivati hrvatskog premijera i sve nas koji smo ga izabrali ovdje u ovoj sabornici onda vi podcjenjujete pamet nas koji smo izabrali predsjednika Vlade ovdje u ovoj sabornici. Način na koji vi nastupate u posljednje vrijeme otvara pitanje za čiji račun i u čije ime nastupate vi kada na ovaj način podcjenjujete kažem i pamet hrvatskih birača i saborskih zastupnika? Ja bih molio da i o tome jednom javno nastupite ovdje u ovoj sabornici. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik. Izvolite.
Hvala. Uvaženi kolega Bačić, dakle moguće je ovo nije samo moje mišljenje niti mišljenje Živoga zida. Ako ćete pogledati jako puno medijskih vijesti potvrđuje otprilike ovo što sam ja govorio. Dakle nisam ja prvi taj koji je spomenuo da je premijer biti ovdje postavljen sa podrškom Bruxellesa ali sam se danas jednostavno to uvjerio, znači uvjerio me sam premijer u to. Kada kažete da je vrlo neobično ovdje govoriti protiv EU, pa ja vas podsjećam evo imali smo referendum, pogledajte dakle 35% građana je bilo protiv ulaska u EU, to je veći postotak glasova nego ste vi dobili na izborima. Znači ja govorim u ime većeg broja građana nego vi sada ovdje u vaše stranačko ime. Formirali ste vladu, ali sa MOST-om, sa manjinama i još nekim manjim koalicijskim partnerima. Bez toga pitanje je da li bi vaša stranka postigla taj rezultat. A ono što nažalost moram reći je isto tako činjenica, da ćete vi sami vrlo brzo kao što ste se okrenuli protiv svih svojih bivših premijera okrenuti vjerojatno i protiv svojega premijera i tada ćete vjerojatno koristiti isto ove argumente koje sam ja koristio. To su isto proročanske riječi koje nije teško za shvatiti jer svi mi znamo da je ustvari vaš predsjednik stranke iskoristio jedan vakuum koji je nastao na način kakav je nastao. Vi ste mu poželjeli sreću, vjerovali ste, možda su povjerovali i neki hrvatski građani, ali otrežnjenje će biti bolno. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Joška Klisovića.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Bunjac u svom izlaganju kazali ste da je politika EU politika podilaženja bankama i korporacijama. Pitali ste Vladu moramo li biti predvodnici u sluganstvu i u provođenju te politike i kazali ste da je europska politika suprotna interesima hrvatskih građana. E pa sada gledajte, i vi i ja možemo biti sto puta opozicija u ovom Saboru, spomenuli ste i sami hrvatski građani su izašli na referendum i odlučili o tome žele li Hrvatsku u EU ili ne. 35% je bilo protiv, ali ne zaboravimo 65% bilo je za. Prema tome, mi možemo Vladu kritizirati da li je na najbolji način iskoristila članstvo za dobrobit hrvatskog naroda i hrvatskih građana. Možemo ju kritizirati za takve stvari ili da li je učinkovito i kvalitetno zastupala naše interese u oblikovanju zajedničkih europskih politika. Ja sam spreman sudjelovati u takvoj diskusiji. Ali ne možemo prozivati Vladu zato što je Hrvatska u EU jel je dužna voljom građana provoditi europsku politiku i zastupati ove građane u svim institucijama i svim organima donošenja odluke EU. Oko toga smo imali konsenzus u Saboru, to je rekao gospodin Bačić, dakle SDP stoji uz taj konsenzus i dosljedno ćemo nastaviti poštivati takvu politiku i volju građana izraženu na referendumu dok se ona ne promijeni na isti način. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Zastupniče Klisović dakle ako premijer Plenković ima konkurenta u ovoj sabornici u svom podilaženju Bruxellesu to ste svakako vi. A to dakle pokazuje jednu vrlo očitu činjenicu a to je da između HDZ-a i SDP-a u stvari nema nikakve bitne razlike. Ovo međutim što ste vi sada rekli kako je hrvatski narod glasao na referendumu zašto je ta vaša Vlada u kojoj ste vi bili član zabranila sve ostale referendume kad se toliko zaklinjete u dakle takav način narodnog izjašnjavanja? Zašto niste dozvolili referendum gospođe Markić, Stožera za obranu Vukovara? Zašto između ostaloga danas ne bi dozvolili referendum o izlasku iz EU? A evo ja ću probati organizirati referendum o izlasku iz EU i hoćete li ga dozvoliti? Nećete, zloupotrijebit ćete institucije i takav ćete referendum zabraniti. U vrijeme referenduma o ulasku u EU pričale su se takve bajke da ćemo putovati, da ćemo imati plaće, da ćemo se svi zaposliti, na javnoj televiziji nije bilo jedno kritičko mišljenje koje bi bilo suprotno ulasku u EU. A oni koji su promovirali EU svi znamo na koji način su to činili tako što su bili plaćeni tisućama i tisućama eura, bogatim briselskim plaćama i drugim beneficijama, obećavana su im mjesta u administraciji kako EU tako UN-a i ustvari je cijeli taj referendum bio režiran to je danas moguće, to je nažalost danas moguće da se prividno daje nekakva ideja o demokraciji a u stvarnosti novac banaka korporacija u suradnji sa isto tako plaćenim medijima ne dozvoljava da se o nekoj temi otvoreno raspravlja nego je ustvari rezultat već i unaprijed poznat. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Pa eto zastupnik Bunjac ujedno i doktor znanosti napravi jedan kritički osvrt na politiku koju zastupa naša Vlada i neko će od vas reći da, reći će Hrvatska je ušla voljom građana na referendum o EU ali se pritom zaboravlja da je Ustav bio izmijenjen naše zemlje jer je naš Ustav štitio našu državnost i naš suverenitet na način da je rekao da više od 50% od ukupnog broja građana mora biti za lišavanje našeg suvereniteta, ulazak u neke druge državne zajednice, ulazak u neke nove državne zajednice, ulazak u neke nove Jugoslavije. I onda su došla gospoda iz HDZ-a, stručnjak Vladimir Šeks i on je galantno promijenio Ustav na način da više ne mora više od 50% hrvatskog naroda biti za udruživanje s nekim drugim zemljama. I što se dogodilo? Vi pričate o referendumu, pa to je bio krnji referendum. A zašto? Da je izašlo 5 ljudi na taj vaš referendum koji ste organizirali i da je od tih 5 ljudi 3 bilo za, nas 4 milijuna bi bilo gurnuto u EU. I onda vi tu dijelite lekciju o ne znam pravu ne znam na samoodređenje, ljudskim pravima, demokraciji itd. Dame i gospodo, a pazite koje je još gori paradoks na kojeg gospodin Bunjac nažalost nije ukazao, vi ako imate neki lokalni referendum hoće li se graditi golf teren na Srđu recimo, traži se izlaznost veća, odnosno više od 50% od ukupnog broja birača mora biti protiv ili za da bi neka odluka bila valjana. Znači na lokalnim referendumima treba više od 50% a na referendumu o gubitku suvereniteta tu vam je dovoljno 5 glasova od 0.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala kolega Pernar. Dakle vi ste upravu, da Hrvatska boravkom u EU odrekla se djela svojega suvereniteta. Mi iz ovih izvješća to sasvim jasno vidimo i iz ovih zakona koji će već danas biti na dnevnome redu to ćemo još dodatno vidjeti. Ja bih samo htio ovdje kratko napomenuti još jednom da je hrvatska suverenost vrlo teško stečena, mnogi ljudi su izgubili živote i živote da bismo imali danas slobodnu Hrvatsku državu. Pročitajte što su govorili o hrvatskoj državnosti Ante Starčević i Stjepan Radić i shvatit ćete da oni danas definitivno ne bi bili za EU. Između ostaloga mogu citirati Stjepana Radića koje je rekao slijedeće: „Europa nama neće i ne treba pomoći jer teško je onomu koji iz tuđe torbe kruha čeka.“ Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Jasena Mesića.
Poštovani kolega kritizirali ste premijera zato što je davao podršku EU kao projektu. A onda ste spomenuli i pokojnog prvog hrvatskog predsjednika Franju Tuđmana, to je njegov program. Zadnja je točka programa Franje Tuđmana glasila euroatlantske integracije i ulazak u NATO i EU. To vam piše već 89. Dakle tu predsjednik hrvatske Vlade ne izvlači nikakvog novog asa iz rukava, to je naš program od kad smo osnovani kao stranka. Govorili ste o tome kakve sve probleme u EU postoje. Pokušajte si postaviti pitanje gdje to na kugli zemaljskoj postoji bolja zdravstvena zaštita, postoje bolji obrazovni sustavi, postoji bolja zaštita radnika, postoji veća sigurnost radnog mjesta, postoji veća sloboda u demokratskom smislu, postoje veće slobode u osobnom smislu, bilo gdje na kugli zemaljskoj? Da li je to Latinska Amerika, da li je to Sjeverna Amerika, da li je to Daleki istok, da li je to Afrika? Ne postoji, ne postoji, nitko nije išao u EU zato što bi glorificirao projekt kao projekt nego zbog toga da bi probali živjeti sve bolje. A na kraju krajeva da ste negdje drugdje kao politička snaga organizirali i pokrenuli svoj izlazak na izbore ne bi vas bilo. Vas kao političke opcije može bit samo u EU, na svim ovim drugim mjestima vam ne bi dali ni da se registrirate. Bili bi riješeni u roku dva dana od Dalekog Istoka, Amerike ili bilo kog mjesta na kugli zemaljskoj kojeg vi uključite i tvrdite da bi možda bili bolji u EU ne bi vas bilo kao političke snage dva dana. Samo imate šanse u EU u kriterijima i standardima koje je donijela EU naravno voljom i hrvatskog naroda i hrvatskih političkih odluka koje su zapisane u prvom programu doktora Franje Tuđmana.
Odgovor uvaženog zastupnika Bunjca.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Mesić, na vašu veliku žalost prema izvješću Svjetske zdravstvene organizacije, zemlja sa najboljim zdravstvenim sustavom na svijetu je Kuba. Prema tome, govoriti da je kod nas bolje ja ne znam, jednostavno piše da je tamo bolje. Sad ne znam, možda vi znate bolje. Ali ja čitam dakle službena izvješća. Druga stvar to što vi kažete da nas ne bi bilo, bilo bi nas. Pa meni ne može nitko zabraniti da ja živim i djelujem bio ja u stranci ili ne. Kroz čitavu povijest malene grupe ljudi koje vi nazivate izgrednicima, populistima, demagozima i pobunjenicima mijenjale su svijet. Pa i na Kubi je 12 ljudi započelo pobunu, pa kao što vidite koji su bili rezultati u Kini, u Rusiji. Uvijek malena skupina ljudi. I mi pokrećemo povijest isto kao što je '89. kako vi sami kažete u baraki jedna malena skupina Hrvata započela stvaranje Hrvatske države. A vremenom evo što se dogodilo? Dogodilo se to da su ta načela u stvari napuštena i da u stvari Hrvatska nije ono čemu su se nadali svi oni koji su 1990. godine iskrenoga srca i sa puno ideala krenuli u stvaranje države. To nisu moje riječi. Pitajte slobodno i vaše zastupnike i zastupnike MOST-a i hrvatske građane da li je ovo Hrvatska o kojoj ste sanjali 1990. godine? Hvala lijepa.
Kolega Bunjac, ja ne znam da je kolega Mesić upotrijebio izraz da ste vi izgrednici i slično, tako da nije korektno govoriti stvari koje on nije rekao. Kolega Mesić je digao povredu Poslovnika.
Povredu Poslovnika članak 238. jer uvaženi kolega jednostavno nije rekao istinu, jer ne nazivam nikog izgrednici. Dapače, europska demokratska kulturna tradicija dozvoljava i ovakve stavove kao što imate vi i kao što imam ja. To sigurno nije uvaženi kolega slučaj na Kubi. Pokušajte! Što se tiče zdravstvene zaštite …
Nemojmo sad! Kolega Mesić, nemojmo sad ulaziti u te polemike. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Borića. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Bunjac, zaista ste izgovorili jednu tvrdnju koja ne može stajati i ona je žalosna s obzirom da ste vi zastupnik u Hrvatskom saboru i izgovoriti ovdje da netko nije hrvatski predsjednik Vlade ili hrvatski premijer nego da je Bruxellski projekt je uvreda za sve nas koji ovdje sjedimo jer mi smo imali sjednicu Sabora na kojoj je upravo gospodin Plenković za svoju Vladu i da postane predsjednik Vlade dobio 91 glas. 45 njih je u ovom Saboru bilo protiv, a 3 su bila suzdržana. I to je temelj hrvatske demokracije, to su pravila koja se moraju poštivati. Vaše verbalne akrobacije su dozvoljene i mislim da ste u protekla dva mjeseca uspjeli izvrijeđati sve nas ovdje vrlo temeljito, sve one koji vam nisu po volji i čak kažem ne brinući o tome da li je netko predsjednik države, da li je predsjednik Vlade pokazujete jednu razinu nepoštivanja svega. To se može svesti pod određenu vrstu anarhizma ili onoga čemu vi stremite kao stranka. Ako je netko projekt Bruxellesa kako nazvati Živi zid i čiji su oni projekt? Jeste li vi projekt Moskve i njihove politike ili jedne politike koju smo nekada slušali? Nas i Rusa 150 milijuna. Je li to to? Kako izgleda taj projekt? Je li taj projekt falsificiranje raznih dokumenata? Jel' to sadrži taj projekt? Je li to kad skupština Živog zida bira, kad Glavni odbor Živog zida bira Skupštinu ili Skupština Živog zida od tri člana bira Glavni odbor od pet članova. Jel' u tom svijetu trebamo živjeti? Jesu li to žute koverte koje nemaju vlasnika kojima se bave sada određene institucije? Znači, postoje ljudi pa možda i u ovom Saboru koji dozvole da im frizeri operiraju glave? Da teorije urote budu rješenja za mnoge probleme? Ali dajte više upristojite se malo i niste vi moralna vertikala ovoga društva koliko god se vi to htjeli predstavljati svima nama ovdje u Saboru.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Josipu Boriću na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Borić, molim vas imate audio snimku ovog mojeg govora. U mojem govoru nije bilo apsolutno ničega uvredljivoga, ničega vulgarnoga za razliku od ovdje prisutnih zastupnika i djelatnika Sabora koji su članovi Živog zida uspoređivali sa medicinskim dijagnozama i sa različitim drugim pogrdnim izrazima. Dakle, ustvrditi da je, dakle premijer radi više u interesu Bruxellesa nego u provođenju nacionalnih interesa posve je legitiman, dakle politički dijalog i tvrdnja i ja i dalje iza nje stojim. Dakle, ja sam čvrsto uvjeren da ovakav premijer i ovakva Vlada hrvatskim građanima realno gledajući neće donijeti nikakve stvarne probitke, a ponajmanje će doprinijeti ostvarenju onih snova na kojima je nastala ideala Hrvatska država 1990. godine. Prema tome molim vas da kad želite mi već nešto replicirati da koristite argumente, a ne da zloupotrebljavate podatke koje ste saznali na nekom ministarstvu ispod stoga i neke druge diskvalifikacije koje pokazuju da nemate argumente nego smo mi u stvari u pravu.
Zahvaljujem uvaženom gospodinu Bunjcu na odgovoru. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Bunjac izrazili ste svoje ogorčenje što smo članovi EU i upitali ste nas da li mi znamo kako naši građani žive upravo zahvaljujući tome. Ja bih vas pitala, da li vi znate, da li možete pretpostaviti kako bi tek naši građani živjeli da nije brojnih projekata koji su realizirani europskim sredstvima? Da li znate koliko je na tim projektima angažirano od naših arhitekata, projektanata, građevinara ne samo inženjera nego i pomoćnih radnika, koliko je tu aktivirano naše mehanizacije, proizvedeno, prodano različitih materijala od građevinskih do onih opreme? Da li znate da su naši brojni građani dobili vodovodnu mrežu zahvaljujući tim sredstvima, da se gradi kanalizacijska mreže, a time želimo zaštititi naše more, da time nije ugrožen naš turizam? Da li znate da su u izgradnji brojne škole, vrtići? Kako bi tek naši građani živjeli da nije tih projekata? Koliko je tu otvoreno radnih mjesta, koliko je tu osigurano osobnih dohodaka? Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Juričev-Martinčev. Odgovor uvaženi kolega Bunjac. Izvolite.
uvažena zastupnice. Hrvatska te stvari koje ste rekli da je navodno kao dobila, a je, je sama platila. Pa mi uplaćujemo u proračun EU četiri milijarde kuna i onda nam vrate četiri milijarde kuna i sada je to kao neka velika dobit. Vi kažete da se sredstvima EU grade škole, ja iskreno rečeno te škole nisam vidio, barem ne u nekom većem broju, ali sam vidio da brojni hrvatski učenici nemaju za platiti čak ni školsku kuhinju, vidio sam da roditelji moraju plaćati školsku lektiru, vidio sam da kada 1.9. počinje školska godina, a roditelji ne mogu spavati od brige i dovijanja na koji način da kupe školske knjige, na koji način da plate prijevoz, na koji način da pošalju studente u Zagreb, gdje će iznajmiti stan. Vidio sam učitelje kojima se ne žele povisiti plaća iako im je ugovorom koji je potpisala Vlada to zajamčeno, vidio sam isto tako škole koje nemaju temeljnu opremu recimo ne znam za izvođenje nastave kao što su možda računala ili neke druga pomagala koja su već odavno prisutna u brojnim školama u Europi. Ja sam čvrsto uvjeren da Hrvatska ima svega dovoljno, znači mi imamo dovoljno i hrane i stambenoga prostora i uvjeta da opremimo škole. Nije nam potrebna politika EU nego štoviše politika EU baš nas je dovela u ovakvo stanje. Onog časa kada je započeo ovaj nesretni proces pridruživanja, toga časa je i započela ova kriza iz koje se ne vidi kraja. A bojim se da je samo pitanje vremena kada ćemo doći do grčkoga scenarija, a taj je da ćemo morati davati otoke, da ćemo morati davati aerodrome, nacionalne parkove, da ćemo smanjivati mirovine i onda ćete vi isto vjerojatno dalje govoriti kako smo mi anarhisti kako ne znamo što govorimo itd. vrijeme će pokazati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na odgovoru. Za riječ se javio predsjednik Vlade RH gospodin Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Brkić, poštovani kolega Bunjac. Kada sam dolazio danas nisam imao namjeru reagirati na prvoga govornika, ali reagirat ću odmah zato što smatram da je to potrebno. Kada sam razmišljao o tome da li da radimo ovo što ja sada radim, a to je da nakon svakog Europskog vijeća dođem pred Hrvatski sabor i govorim o tome o čemu se raspravlja na tim sastancima, koje su teme, koliko su bitne, koliko posljedica imaju za hrvatske građane, neki su izrazili jednu malu dilemu dal ćemo na taj način otvoriti politički prostor, recimo ljudima poput vas, da iskorištavate govornicu za Hrvatskim saborom za vaše političke ciljeve, za demonstraciju demagogije, citiram vas, populizma, ali prije svega jednog dubokog, zapanjujućeg neznanja i ne informiranosti. To je ono što je možda glavna poruka koju hrvatska javnost treba čuti i treba znati. Jedna od ključnih zadaća moja osobna kao političara, ali i kao predsjednika Vlada i predsjednika stranke bit će politička, argumentirana bitka i rasprava protiv vas i vaše politike i vaše demagogije, vašeg neznanja i vašeg dovođenja u zabludu brojnih hrvatskih birača. To će biti jedan od ključnih ciljeva, vjerujte mi. I zato sam uvjeren da je ovo korisno i dobro i ljudi to trebaju čut i trebaju znat. Uredu je poslovničke metode su takve, dijalog je potreban i dijalog je dobar. Ali da se vi usudite reći meni da sam ja nečiji projekt, temeljem čega, temeljem kojeg to legitimiteta? Ja koji sam osvojio mandat i za Hrvatski sabor prije nekoliko godina i prvi put za Europski parlament i drugi put za Europski parlament i u stranci i pobijedio na izborima u okolnostima koje nisu tako izgledale. Imam čak i mandat u mirovanju u Vijeću gradske četvrti, imam sva tri moguća legitimna mandata koja možete imati lokalni, nacionalni i europski, jednog sam se odrekao sada. Vi meni sporite legitimitet hrvatskih birača i usuđujete se proglasiti me nečijim projektom. E nećete. Nećete uvjeriti ni hrvatsku javnost, niti neke komentatore, dolazili oni iz medija ili dolazili iz nekih drugih političkih stranaka. I tu bitku ću voditi vrlo snažno i vrlo odvažno. Razina bezobrazne namjere da vi kažete da je moj posjet Ukrajini nanio štetu Hrvatskoj, temeljem čega, temeljem čega? Da smo vodili politiku 90.te politika prvog predsjednika Tuđmana na način kako vi to sada sugerirate Hrvatska ne bi bila cjelovita, Hrvatska ne bi bila samostalna. Koristiti iskustva mirne reintegracije Hrvatskog Podunavlja u zemlji poput Ukrajine, za Donjeck i Lugnansk, što u tome ima loše? Ko se tome može protiviti? Ja sam naučen na medijsko hibridno komuniciranje i ratovanje, možda hrvatska javnost nije ali neće proći, neće proći i nimalo me ne impresionira ni vi, ni oni koji tako komentiraju. Što se tiče politike HDZ-a, politike iz 90.te, politike priključivanja EU i europskim vrijednostima. Pa to je bila jedna od temeljnih zadaća i ciljeva prvog hrvatskog predsjednika doktora Franje Tuđmana, jedna od temeljnih ciljeva. On koji je dobro, vi ste koliko sam shvatio povjesničar, prepoznao ulogu malih naroda u povijesnom kontekstu i kontekstu integracije i jako je dobro vjerovao koliko je bitna samostalnost i neovisnost i koliko je bitno priključivanje zapadnim demokracijama i vrijednosti koje to dijele. Mi smo, gospodine Bunjac ja vas nisam primijetio ni 90.tih niti prošlog desetljeća, 20 godina radili da ostvarimo članstvu u EU i Sjevernoatlantskom savezu. Za vas tada nit sam čuo, nit sam vas vidio, niti za bilo koga od vas iz Živog zida, nit jednog. Vodio sam kampanju referendumsku 2011. koja je itekako legitimna, koja je itekako u skladu sa zakonom i koja je pobijedila 66 prema 33. Vodio bih je ponovno ne zato što je to nečiji projekt nego zato što je to volja, većinska volja hrvatskih ljudi, hrvatskih birača, onih koji daju povjerenje onima koji su u stanju racionalno, odgovorno i zdravorazumski upravljati a ne vama koji samo širite dezinformacije. Vi ste sada rekli ovdje svima da je zdravstveni sustav globalno najbolji na Kubi. Evo tu vam je ministar vanjskih poslova, ima nešto malo iskustva u svijetu globalnom pa nek vam malo on možda kasnije na kavi kaže koja su to dostignuća i kako je percipirana ta zemlja. Mislim da ste na taj način a i sa brojnim drugim izjavama koje govorite pokopali sebe same u smislu argumentacije i kredibiliteta. Uvjeriti nećete veliki broj hrvatskih ljudi to budite sigurni. A pretenzije o tome da vi sebe uspoređujete sa Radićem, da vi sebe uspoređujete sa prvim hrvatskim predsjednikom i HDZ-om su toliko smiješne i toliko po mom sudu začuđujuće da ste ih uopće u stanju izgovoriti da vam to može proći jedino možda na vašim malim kružocima na kavi. Ali vam u hrvatskoj javnosti i u hrvatskoj politici to neće proći u to budite sigurni.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade RH gospodinu Andreju Plenkoviću. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi predsjedniče Vlade želio bih se vratiti na temu koju sam replicirao i u uvodnom djelu kada smo govorili o izvješću koje se nalazi pred Europskim parlamentom, izvješću Marie Joao Rodrigues o europskom stupu socijalnih prava o kojem ste rekli da ste neinformirani. Ali očito nije cijela EPP grupacija neinformirana i da istina ovo izvješće neće biti obvezujuće ali će se vjerojatno već u ožujku pred Europskim parlamentom naći dokumenti sukladno ovom izvješću koji će biti obavezujući. Ali ono što vam želim skrenuti pažnju da neki članovi iz EPP-a konkretnije kolegica Petir kaže da, i citiram sad njezino priopćenje „Hrvatska je zastupnica u Europskom parlamentu Marijana Petir nije sudjelovala u izradi amandmana na izvješće Marie Joao Rodrigues o europskom stupnju socijalnih prava usvojeno u prosincu 2016. na Odboru za zapošljavanje i socijalna pitanja te osim toga amandmane nije niti potpisala, niti glasovala za njih.“ Vaša kolegica Šuica nije i mislim da je legitimno pitanje zbog svega što sam rekao i prije, zbog argumenata koje sam tada postavio da li je stav HDZ-a, budući da set predsjednik HDZ-a da li je stav da ćete te amandmane EPP-a podržati i što će se na kraju odraziti i na socijalnu sigurnost ne samo hrvatskih građana koji su dio EU, nego građana u svim članicama EU. Hvala.
Zahvaljujem kolega Hajduković na replici. Odgovor na repliku predsjednik Vlade RH gospodin Andrej Planković. Izvolite.
Ja se ne mogu oteti dojmu kolega Hajduković da ste vi na nekom mail-u ili sms-u sa kolegicom Borzan. Ja mislim da oni danas imaju posla svog u Strasbourgu koji rade jer mi tako djeluje ova vaša informiranost, malo je imate malo je nemate. Ja se nisam sms-ao niti emailao sa kolegicom Šuicom voditeljicom naše delegacije. To ću napraviti večeras i reći ću vam odgovor jer vi očito imate vremena. A ovo što ste vi sada rekli nije imalo nikakve veza sa ovim što sam ja odgovarao na izlaganje prethodnoga kolega. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru predsjedniku Vlade gospodinu Andreju Plenkoviću. Slijedeći za repliku javio se uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pa htio bi se prije svega zahvaliti premijeru Plenkoviću što debatira ovdje s nama i što izražava svoje mišljenje i stavove. I moram reći da je njegova argumentacija meni kao kritičaru njegove politike zvučala jako dobro i jako uvjerljivo. Međutim, ključno pitanje je je li ta argumentacija valjana? A po mojem mišljenju nije a reći ću vam i zašto. Zato jer predsjednik Tuđman sigurno nije htio da mi danas sutra budemo opet u državnoj zajednici sa susjednom Srbijom čiji ulazak u EU vi podržavate. A EU u suštini ide ka federalizaciji i stvara se neka makrodržava sa zajedničkom valutom, zajedničkom vojskom, zajedničkim parlamentom, zajedničkim zakonima itd. itd. I upravo iz tog razloga je predsjednik prvi Hrvatske Franjo Tuđman kao bi zaštitio suverenitet naše zemlje napravio Ustav po kojem je potrebno ponavljam više od 50% od ukupnog broja birača da podrži pristupanje Hrvatske nekoj drugoj državnoj zajednici. I onda što je bilo? Franjo Tuđman umire, dolaze, Franjo Tuđman koji je govorio protiv crnih, žutih i zelenih vragova, protiv masona, protiv onih koji se udružuju sa crnim vragom da bi potkopali njenu zemlju, njen znači suverenitet. I odjedanput znači što se događa? Franjo Tuđman umire, dolaze novi ljudi u HDZ, mijenja se politika HDZ-a, mijenja se Ustav RH, pojavljuju se ideje o ukidanju granica Republike Hrvatske, znači da se one otvore. Pojavljuju se ideje o ukidanju naše valute. Pojavljuju se ideje o dijeljenju suvereniteta i mnoge druge ideje koje zapravo vode rastakanju državnosti naše zemlje i na kraju krajeva ukidanju prava našoj zemlji da postoji. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru. Odgovor predsjednik Vlade. Izvolite.
Meni djeluje kao da se vas dvojica takmičite ili nadmećete tko će bit briljantniji u znanju, informiranosti, poznavanju prava, ustavnog prava, europskog prava, međunarodnog prava, podjela isključivih nadležnosti, podijeljenih nadležnosti na razini EU. Mora hrvatska javnost shvatiti da vi ne znate što govorite, da govorite stvari koje ne stoje, koje su netočne, koje su krive, koje su neopravdane, koje čak moram priznati u demokraciji, ja vam dajem pravo na govor, govorite što god želite ali mora vam netko odgovoriti. Ono što vi radite već ovdje sada mjesecima nije dobro, nije korisno za higijenu javne rasprave u Hrvatskoj. Nije, nije gospodine Pernar. Vi kažete sada da će ovo dovesti do rastakanja Hrvatske države. Ma o čemu vi pričate? Čemu ste vi prisegnuli ovdje kao zastupnik u Hrvatskom saboru? Čemu ste prisegnuli Ustavu zemlje koja ne postoji ili koja sutra neće postojati? Ja u biti se veselim ovome i doći ću svaki put rado u Hrvatski sabor da argumentima uvjeren u ono što govorim, jer znam što govorim, jer sam se pripremao godinama da bih došao u poziciju da dobijem ovakvu odgovornost. Nisam tu došao preko noći ili slučajno ili neistinama u kampanji i privukao one koji nisu dobro možda imali vremena da čuju sve što je točno. Ja sam vodio tu referendumsku kampanju baš na istini, baš na suzbijanju dezinformacija. Jer stranke poput vaše ruše referendume u Francuskoj, Nizozemskoj, Grčkoj, Ujedinjenoj Kraljevini. E ovdje neće! I drugi put ćete dobiti manje glasova i manje mandata na izborima ja vam to jamčim. To će biti jedna od ključnih zadaća moje Vlade – borba protiv populizma i demagogije koji je neistinit, neutemeljen i koji duboko dezinformira hrvatsku javnost. To vam kod mene neće proći u to budite sigurni.
Zahvaljujem na odgovoru predsjedniku Vlade gospodinu Plenkoviću. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvaženi premijeru. Ja ne znam, vi ste možda naviknuli da ljudi vama povlađuju. Ja vam neću povlađivat. Ja nisam došao u ovaj Sabor da vam klimam s nosom, niti sam došao ovdje da mi vi šaljete sms pa da mijenjam mišljenje kako vi želite. Ja točno znam kome govorim u ovom trenutku, možda za razliku od vas. Ja imam pred svojim licem hrvatske građane koji pate i koji znaju da se njihovi problemi ne rješavaju. I prema tome, govorim u njihovo ime. Vi naravno imate pravo na svoje mišljenje, ali ja više cijenim svoje. Vi pitate kako sam se ja usudio? Kako ste se vi usudili na Saboru HDZ-a u lipnju reći da stranka nije taoc jednoga čovjeka. Kako ste se to usudili? Ako je taj predsjednik kojeg ste vi prozivali bio izabran sa 91000 glasova, imao apsolutni legitimitet. Kako ste se usudili osporavati taj legitimitet? Znači, prema tome i vi ste to radili što sada ja radim a ovo što mi radimo ocjenjujete kao nekakav ne znam nelegalan čin, cirkusiranje, neznanje. Zbog čega vi mislite da ja imam neznanje? Vi kažete da je '90.-te godine Hrvatska htjela ući u EU a ona nije postojala devedesete godine. Hrvatska unije je nastala 1992. godine. Eto to je znanje s kojim vi raspolažete i s kojim želite meni začepiti usta. Prema tome, dođite u ovaj Sabor, razgovarat ćemo, a pustite da hrvatski građani odluče tko će biti, tko će dobit glasove, tko neće, tko će bit pokopan kako vi kažete. To je vrlo ovako zvuči, znate ima malo konotacije da ne velim sad. Ne? Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu na replici. Odgovor na repliku uvaženi predsjednik Vlade gospodin Plenković. Izvolite.
Niste vi govorili o diktaturi? Jesam ja vas dobro čuo bio? Ovo je bilo pod navodnicima. Ne mislim ja o vama ništa loše. Želim vam puno zdravlja, puno živahnosti, ali vam prije svega želim malo, barem malo informiranosti. Ako ste vi stekli doktorat negdje i ako ste u stanju reći pred Hrvatskim saborom da 1990. EU nije postojala. Jel' postojala možda Europska zajednica? Šta smo mi prije dva dana ovdje obilježavali? Tko nas je to prije 25 godina 15. siječnja priznao? Gospodine Bunjac, malo Thomas Spain Common sense ima li ga? Samo malo, malo zdravog razuma. Bilo bi to korisno za vas, za vašu stranku, za vaš integritet kao političar, kao nekoga tko odgovorno nastupa u Hrvatskom saboru. Možete reći što hoćete, ali uvjeravam vas nećete dobiti povjerenje onih koji će se barem minimalno informirati, minimalno koji će se informirati, a ja ću učiniti sve da se većina hrvatskih ljudi dobro informira i da zna kome poklanja povjerenje i zašto. Jeftini poeni, demagogija, populizam, neistine neće vam proći, jednostavno vam neće proći. I nemojte uspoređivati vaš nastup ovdje kao zastupnika u Hrvatskom saboru kao moj politički govor na našem Općem Saboru. To nema nikakve veze. i jedan i drugi imamo pravo govoriti. Ali ja vam ovdje argumentima odgovaram da niste u pravu. I da umjesto temeljito da pročitate i zaključke Europskog vijeća i izvješća koja vam ovdje šaljemo i da cijenite dijalog o tome ne dezinformirajte hrvatsku javnost da predsjednik Vlade ne radi u interesu RH. Itekako radi i moja stranka i moja Vlada i ova parlamentarna većina. U čijem interesu vi radite, to se malo zapitajte i s kojim ciljem ovako idete u javni i komunikacijski prostor. To je ono što mene zanima, to bi bilo zanimljivo za znati. Evo pitali su vas ovdje neki kolege zastupnici.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade gospodinu Plenkoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi predsjedniče. Znam da vaš stil nije ono što smo slušali sa druge strane i mislim da je ipak bilo dobro da ste izašli i da ste reagirali na ovakav jedan istup jednog kluba jer moramo svi mi i vi i mi ovdje u Saboru stati na put ovoj niskosti koja se pojavljuje kao nekakav temelj ili nekakva politika koju treba implementirati u hrvatsko biće u hrvatski narod pa i u ovaj Dom ne bi li ga se srušilo u očima javnosti kao jedan dom o kojem svi govorimo da je visok, da je najvažniji, a da se u njemu ponašamo na način na koji se tu ponašaju pojedini zastupnici. Mi smo imali nedavno jednu priliku ovdje gdje smo se sreli također u jednoj sličnoj situaciji i neznanje Živog zida kontra znanje jedne akademije HAZU, gdje su kolege iz Živog zida napali gospodina Rudana da ništa ne zna, da ništa ne radi, da nema pojma o ničemu. Kada je gospodin Rudan izašao u završnu riječ oni su pobjegli vani tada, nisu se mogli sresti sa svojim neznanjem. A uredno ih je uputio na biblioteke same akademije ali i Sabora da nešto nauče o hrvatskoj povijesti, ali i o cijelom političkom sustavu. Jer što je bilo najgore u svemu ovome? Što netko vama osporava legitimitet, a znamo da pravila postoje i ja sam rekao koliko ste glasova dobili kao predsjednik Vlade za svoju Vladu i oni time barataju dnevno. A tko osporava legitimitet? Čovjek koji ovdje ušao kao zamjena. I ja sam zamjena umjesto jednog čovjeka koji je postao ministar, on je ušao ovdje kao zamjena umjesto jedne gospođe koja se na listi potpisala i lažno stavila valjda određenu titulu kojoj nijedna medijska kuća ne može naći diplomu, recimo. I on nama ovdje moralizira umjesto da svom kolegi Pernaru kaže, kolega Pernar ne možeš u studentskom domu žicati ixicu od studenata da bi jeftino jeo kao saborski zastupnik jer imaš dovoljna primanja da možeš platiti i skuplji ručak, kao što si to napravio jučer, nemoj to raditi. To je taj nekakav moralni dio gdje bi on trebao utjecati na svoje kolete. Međutim ne, oni uvijek drugima dijele moralne lekcije, a ustvari su vrlo niski i pokušavaju unijeti to u hrvatsko društvo. Mislim da je dužnost svakoga od nas da stanemo na put tome. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću na replici. Gospodin Ivan Pernar povreda Poslovnika. Izvolite.
Pa mislim da je gospodin Borić malo [[Upadica Brkić: Gospodine Pernar koji članak molim vas.]] pa gospodine pa dozvolite mi da kažem molim vas ako smijete.
Molim vas da se prvo pozovete na članak Poslovnika.
Članak 235. znači mislim da je zapravo replicirao meni i kolegi Bunjcu, a javio se na repliku premijera Plenkovića. Hvala.
Zloupotrijebili ste institut povrede Poslovnika. Hvala vam lijepo. Odgovor na repliku. Nema. Hvala lijepo. Sljedeći se za raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a javio uvaženi Joško Klisović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora. A u ime kluba SDP-a pozdravljam predsjednika Vlade i državnu tajnicu u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova. Zahvaljujem premijeru na uvodnom izlaganju. Nažalost kao i protekli puta u premijerovom izvješću sa Europskog vijeća više smo čuli o onome što se zbivalo u 2016. godini, što su govorili i radili drugi tijekom 2016. uključujući na Europskom vijeću, a manje o onome što je u ime svih nas građana Hrvatske prezentirao naš predsjednik Vlade. A građani ove zemlje imaju pravo znati koje stavove zastupa njihov primjer na tako važnom tijelu kao što je Europsko vijeće. Novine koje je u hrvatsku politiku unijela hrvatska predsjednica mislim da nisu dobrodošle i da je građani većinski ne podržavaju, a to su prije svega odricanje pravo medijima i građanima da znaju gdje su bili, s kim su se sastajali i što su u ime hrvatskih građana govorili najviši državni dužnosnici. Građani, saborski zastupnici, mediji imaju pravo u dobroj vjeri pitati i znati što govore i na što se obvezuju najviši državni dužnosnici. Uvredljivo je za cijelu hrvatsku javnost ako se to proglašava mobingom državnih dužnosnika. Vlada Zorana Milanovića dobila je prvu nagradu u Europi u okviru inicijative Partnerstvo za otvorenu vlast, za olakšavanje pristupa građanima usluga koje im pruža država. Bila je to najtransparentnija hrvatska vlada koja je postavila nove visoke standarde transparentnosti u hrvatskoj politici, a od kojih se redom odustajalo i odustajale su sve HDZ-ove vlade uključujući trenutnu čiji dnevni red ostaje tajna do samog početka sjednica Vlade, a konzultacije sa zainteresiranom javnosti se pokušavaju izbjeći i kada su zakonom propisane. Na Europskom vijeću održanom u prosincu kao i tijekom cijele 2016. godine bilo je tema od interesa za Hrvatsku. Migracije, Ukrajina, Rusija, europska obrana u svjetlu transatlantskih odnosa potaknutih izborom gospodina Trumpa za novog američkog predsjednika, Sirija, Brexit. Kod migracija i dalje se nastavlja prebacivanje fokusa sa balkanske rute na srednje mediteransku. Usprkos upozorenjima arhitekata … s Turskom da je stanje u Turskoj tempirana bomba koja može eksplodirati svaki trenutak i preplaviti Europu s novim milijunskim brojem migranata i izbjeglica. U ime kluba DSP-a postavio sam premijeru tijekom podnošenja njegovog prvog izvješća sa Europskog vijeća pitanje na koje nisam dobio odgovor pa ću ga u ime kluba postaviti ponovno. Podržava li Vlada prebacivanje fokusa EU sa balkanske rute na srednje mediteransku odnosno na migracije iz Afrike koje bilo evidentno na sastancima Europskog vijeća tijekom 2016. godine. Što Vlada misli poduzeti po tom pitanju posebice tijekom predsjedanja Malte koja je zainteresirana za ovo prebacivanje fokusa na mediteransku rutu? Klub SDP-a također pita premijera koji je stav Vlade oko nove inicijative Austrije glede migracijske politike a za koju Austrija traži da postane zajednička europska politika? Pojednostavljeno njihov prijedlog svodi se na to da se migrantima i izbjeglicama spriječi ulazak na područje EU. Austrijski model bi npr. uključivao zaustavljanje europskim ratnim brodovima izbjegličkih barki na Mediteranu njihovo vraćanje u zonu nesigurnosti tj. države iz kojih dolaze ili ako to nije moguće preusmjeravanje u treće države gdje će se uspostaviti izbjeglički imigracijski centri koje će financirati EU a zahtjevi za ulazak u EU obrađivati. Obrana vanjske granice EU a to je i hrvatska granica sa jugoistočnim susjedima se od ulaska izbjeglica i imigranata je temeljni cilj ove inicijative za čije ostvarenje se odobrava i korištenje potrebne sile prema migrantima i izbjeglicama. Podržava li hrvatska Vlada Austriju u ovom pitanju? Da ili ne? Molim odgovor bez pretjeranih nijansiranja i dvostrukih konotacija te delikatnosti. Jednostavno da ili ne. Klub SDP-a također postavlja pitanje na koje još od Vlade nismo dobili odgovor a to je podržava li Vlada koncept tzv. fleksibilne solidarnosti koje zagovaraju već četiri države a prema kojoj svaka država članica doprinosi na dobrovoljnoj osnovi sukladno vlastiti kapacitetima zbrinjavanju migranata odbijajući pri tome provedbu zadanih europskih kvota. I kakav je stav Vlade o konceptu tzv. efektivne solidarnosti kao alternativi dublinskom protokolu koji je izložila slovačka a koji se svodi na to da države koje na svoj teritorij ne žele primiti izbjeglice i migrante mogu samo financijski doprinijeti njihovom zbrinjavanju negdje drugdje. Malta, Grčka i Italija ovim državama to nije prihvatljivo jer se boje da će te izbjeglice ostati na njihovom području. Mađarska i Austrija također ne žele prihvatiti, ne sviđa im se ovaj koncept jer ne žele uopće ulazak izbjeglica i migranata na područje EU a njihovi zahtjevi bi se trebali procesuirati u trećim državama. Ali što je stav naše Vlade, što je pozicija RH? Predsjednica je u jednim austrijskim novinama javno kazala da je protiv izbjegličkih kvota za države članice EU. Konstatiravši citiram „Svaka zemlja za sebe treba odlučiti koliko će primiti ljudi.“ Je li se o tome konzultirala sa Vladom, je li to i vladina pozicija ili predsjednica vodi neku svoju vanjsku i europsku politiku drugačiju od vladine? Klub zastupnika SDP-a zanima i ocjenjuje li Vlada jednako kao i predsjednica da smo primili citiram „Pogrešne izbjeglice“. Jesu li djeca izbjeglice koji su prije neki dan započela pohađanje osnovne škole u Zagrebu pogrešne izbjeglice? Hoćemo li izbjeglice diskriminirati po spolu, pa ćemo jedan spol prihvaćati a drugi odbijati? Nemaju li djeca izbjeglice pravo na jedinstvo obitelji? Osim toga prema podacima UNHCR-a iz Sirije je izbjeglo 51% muškaraca i 49% žena. A od ukupnog broja izbjeglica samo 25% čine muškarci od dobi od 18 do 59 godina, dakle oni vojno sposobni. Na Europskom vijeću se razgovaralo o integriranoj europskoj obrani i stvaranju obrambenog tržišta vojne opreme. Neke države članice kao što su Poljska i Baltičke države ne podržavaju ovaj koncept razvoja europske obrane bojeći se da će to ograničiti doprinos NATO-a europskoj sigurnosti. Kakvo je stajalište Vlade RH o ovom pitanju? A klub SDP-a posebno zanima i stajalište Vlade o izjavama izabranog predsjednika Amerike Trumpa da je NATO zastarjela organizacija. Kako Vlada tumači ovu izjavu u kontekstu američke predanosti obrane članica NATO-a iz EU što smo i mi? Hoće li Hrvatska trebati dodatno povećati vojni proračun zbog promjena u međunarodnom okruženju zbog eventualnih promjena politika saveznika i potencijalnoj uspostavi integrirane europske obrane. Glede Ukrajine Europsko vijeće je uspjelo naći načina da zadovolji zabrinutost Nizozemske oko dvije temeljne stvari, oko eventualnih obveza EU u obrani Ukrajine i oko njezinog eventualnog pridruživanja EU a što je omogućilo ratifikaciju sporazuma sa Ukrajinom. To je pozitivni razvoj događaja. No, klub SDP-a zanima je li i premijerova vanjskopolitička inicijativa u Ukrajini također, da li se pozitivno razvija ili je potpuno zamrla nakon što je nanijela štetu odnosima sa Rusijom? U SDP-u vidimo problem s premijerovom inicijativom prvenstveno zbog timeinga i načina kako je izvedena. Vlada nije Ukrajinu definirala kao vanjskopolitički prioritet a premjer je otišao u Kijev na samom početku svog mandata, odmah nakon puta u Sarajevo pri čemu je BIH definirana kao vanjski politički prioritet. Otišao je dva dana prije nego što su se u Minsku na visokoj razini sastali predstavnici Njemačke, Francuske, Rusije i Ukrajine tzv. normandijski format. Kako bi pokušali otkloniti prepreke provedbi sporazuma iz Minska. Bez prethodne diplomatske pripreme u kojoj je trebalo osigurati potporu upravo ove četiri države za kvalitetan i uspješan doprinos RH provedbi sporazuma iz Minska ova inicijativa ima slabe izglede da zaživi u praksi i Hrvatskoj donese političke bodove u Berlinu, Parizu i Moskvi, a hrvatskom gospodarstvu nove poslove recimo u Rusiji. Jednako tako zbunjujuće je da se nakon što je Vlada pristala na produljenje EU sankcija Rusiji predsjednica države javno zalaže u intervjuu austrijskom listu „Kleine Zintung“ da se prestanemo natezati sa Rusijom kako bismo s Moskvom trebali razgovarati kako zaustaviti rat u Siriji? U navedenom intervjuu predsjednica također javno pita gdje je zajednička europska, vanjska i sigurnosna politika. A svi mi skupa znamo da ovu politiku kreiraju države članice EU, a samim time i RH, odnosno Vlada RH koja nas preko ministra vanjskih poslova zastupa u Vijeću za vanjske poslove i predsjednika Vlade u Europskom vijeću. Zna li predsjednica za koje se pozicije bori Hrvatska pri kreiranju zajedničke vanjske i sigurnosne politike i podržava li ih ili su to samo stavovi i pozicije Vlade? Iz njezinih riječi razabire se da ne zna ili ne podržava čime Hrvatskoj dodatno proizvodi za sebe štetnu konfuziju u međunarodnim odnosima i pokazuje se kao nepouzdan partner u EU. Poštovani gospodine predsjedniče Vlade, ima li to Hrvatska dvije vanjske politike jednu Vladinu i jednu predsjedničinu? Svjesni ste da to u biti znači da Hrvatska nema jednu jedinstvenu državnu vanjsku politiku. Ovakvim nekordiniranim sukreiranjem vanjske politike kreirali ste samo zbrku i to kako u domaćoj javnosti, tako i u međunarodnoj, te time ugrozili ugled naše zemlje u međunarodnoj javnosti. I pošto ima još nešto vremena dozvolite mi samo jednu digresiju. U svom istupu danas ovdje u sabornici kazali ste da jedan od prioriteta vaše Vlade i vas borba protiv populizma i demagogije. Ja vas u tome podržavam. To je i moja politička Agenda i ja ću svim svojim bićem nastojati upravo na toj liniji nastupati u svom političkom radu. No reći zastupnicima i njihovoj stranci da im jamčite da će dobiti manje glasova na sljedećim izborima meni zvuči pomalo kao prijetnja posebice čovjeka koji ima najveće ovlasti u državi i čini mi se da izlazi iz okvira parlamentarnih i demokratskih standarda koje želimo njegovati u ovom Parlamentu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klisoviću na raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Kolega pohvalite se da je bivša Vlada premijera Zorana Milanovića bila najtransparentnija Vlada od kada je hrvatskih Vlada. Možda ste mislili to na dodjelu europskih sredstava u poljoprivredi koja su bila namijenjena malim OPG-ovima iz područja Slavonije koja su prispjela u sasvim druge ruke, u ruke tajkuna zbog kojih je iselilo 50000 ljudi iz Slavonije. Ostala je prazna Slavonija. Ili možda mislite po izvješću u INA-i od Siniše Petrovića koji je bio ne loš i koji je sa vašim čelnim čovjekom. Ili možda mislite o popravci hrvatskih borbenih aviona, tj. koji su upućeni u hrvatski borbeni avioni koji su upućeni u Ukrajinu na remont. Ja ne vidim vaš u vašem izlaganju nekakvu veliku transparentnost bivše Vlade u kojoj je bio Zoran Milanović, pa možete li pojasniti gdje je točno bila ta vidljiva transparentnost i koji su učinci bili te vaše transparentnosti na hrvatsku poljoprivredu, na hrvatsku industriju, na sprječavanje mladih na odlazak iz ruralnih područja pa bi mi bilo drago ili na investicije i projekte kao što je Pelješki most. Da li se to počelo graditi? Dokle je to sve skupa došlo? I onda ću ja reći, da bili ste transparentni, imamo učinke na Hrvatsku, ali znamo da sve više i više mladih ljudi od te puste transparentnosti odlazi iz Hrvatske, sve više imamo praznih prostora gdje će naravno netko nekada doseliti, a to je sve zbog te transparentnosti koja je bila gajila i vaša Vlada. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na repliku. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo. Štovani gospodine Bulj, ne treba meni vaše priznanje da li je Vlada Zorana Milanovića bila transparentna ili ne. Upravo da vaše priznanje ne bi bilo imalo tu vrstu relevantnosti koju vi sebi zazivate. Kakva je bila transparentnost Milanovićeve Vlade dalo je 23 međunarodna neovisna evaluatora. E pa i unutar jedne globalne inicijative koje smo i mi bili član Partnerstvo za otvorenu vlast Hrvatska je dobila prvu nagradu u Europi kao država koja je napravila najveći pomak za vrijeme Milanovićeve Vlade na transparentnosti rada javnih vlasti prvenstveno na transparentnosti rada Vlade. Nije se moglo dogoditi u Milanovićevoj Vladi da dnevni red nije javno objavljen i da se ne zna Vlade uključujući sa sjednica zatvorenog dijela sjednica Vlade. Transparentnost je upravo najbolji preventivni element i lijek borbe protiv korupcije. Da li je bilo negdje nekih devijacija pokazat će istrage, imat ćemo o tome mogućnost razgovarati. Niti jedan zakon nije došao na Milanovićevu Vladu a da nije imao kao svoj integralni dio sažetak javne rasprave, konzultacije sa zainteresiranom javnošću. Dakle o tome ja govorim kada govorim o transparentnosti. Nisu novinari ostajali bez odgovorenih pitanja, a i sami su proglasili tu vladu kao jednom od najtransperentnijih za razliku od ove Vlade o kojoj govore da je poprilično zatvorena. Dakle, ja ovdje govorim o standardu transparentnosti i međunarodnim evaluatorima koji su ga utvrdili u doba Milanovićeve Vlade. Postavili smo visoki standard. Očekujem od svih hrvatskih Vlada da slijede taj standard ili po mogućnosti da ga dignu još više. Hvala lijepo.
Hvala lijepa na odgovoru uvaženom kolegi Klisoviću. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] uvaženi kolega Klisović, da uistinu citirat ću u samom početku izvješća rekli ste Vlada Zorana Milanovića je jedna od najtransparentnijih Vlada u EU. Pa ja ću govoriti samo o jednom detalju koja je i danas točka dnevnog reda, a bilo bi dobro uz niz pitanja koje ste postavili predsjedniku hrvatske Vlade da i vi kako bi egzaktno pokazali koliko je vlada Zorana Milanovića bila transparentna vam postavljam protupitanje, koliko je puta u ovaj Visoki hrvatski dom tadašnji premijer podnio ovakvog tipa izvješće za vrijeme četiri godine vaše vladavine? Bolje rečeno, koliko puta u saborske klupe je došlo izvješće predsjednika Vlade RH o održanim sastancima Europskog vijeća tijekom četiri godišnjeg mandata? Pa molim vas egzaktan odgovor i jasan u brojci odgovor kako bi hrvatski građani sudili o transparentnosti. No građani su i sudili temeljem izbora o transparentnosti vlade, a što ste sami rekli za ostale devijacije će se vjerojatno u dogledno vrijeme i znati. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Blaženku Bobanu na replici. Odgovor, uvaženi kolega Klisović.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, vidim da vas jako žulja, vas moguće i vašu stranku što su upravo međunarodni evoluatori procjenitelji utvrdili da je MIlanovićeva vlada napravila najveći pomak na području transparentnosti u Europi i zato dodijelili prvu nagradu. Prema tome, ponavljam još jedanput, ne ovisi odluka o tome o vama i vašem pojedinačnom mišljenju. Ja ne mislim da ćete vi ikada pohvaliti za išta Milanovićevu ili SDP-ovu vladu. To vam jednostavno ne spada u vašu političku agendu. A bilo bi dobro imati malo više objektivnosti kada govorimo i o drugim hrvatskim vladama i ja jesam u stanju i spreman sam uvijek pohvaliti svaku hrvatsku vladu kada ona to zaslužuje u onim elementima svoga rada koje zaslužuje. Pa na kraju krajeva to je naša hrvatska Vlada. Nije to tamo neka tuđa vlada, to je naša Vlada. A premijer Milanović je podnio onoliko izvješća u formi koju to zahtjeva zakon koliko je to od njega tražio zakon i nije se u tom smislu niti jedanput ogriješio o zakon ili prekršio zakon koji regulira to. A vi ako je drugačije demantirajte me. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klisoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Klisović, mislim da ste dobro konstatirali da nažalost čini se da imamo dvije vanjske politike koje nemaju previše doticaja jedna sa drugom. No kada govorimo o europskoj politici koja nije više vanjska nego je upravo to europska pa ja bih se usudio reći na neki način i naša nutarnja, tada mislim da socijalna i radna prava da se trebaju itekako ticati. I mislim da nas se treba ticati minimalna plaća za dostojanstven život, mislim da nas se tiče reguliranje prava na rodiljne i roditeljski dopust, mislim da nas se tiču izrabljivački koncepti poput ugovora sa nula sati, fleksibilnog radnog vremena i sve ostalog što bi išlo na štetu radnika. Nismo cijepljeni od odluka koje se donose u Europskom parlamentu i toga smo svjesni i mi u Parlamentu, trebao bi biti svjestan i naš premijer, trebao bi biti svjestan i ministar vanjskih i europskih poslova koji je sjedio pokraj njega. Insinuira se da valjda informiranost nije dobra, ali drage kolegice i kolege informiran sam prije svega od sindikata, Savez samostalnih sindikata Hrvatske kao i Centar za mirovine studije obratio se javnosti po ovome. Jedan od adresata ovoga dopisa sindikata je i predsjednik Vlade. Informirao sam se iz medija i da na kraju informirao sam se od zastupnika u Europskom parlamentu. Ali mislim da u našem radu kao nacionalnog parlamenta trebamo se sve više povezivati sa Europskim parlamentom jer se i tamo donose odluke koje se itekako tiču naših građana, itekako se tiču i nas kao države, itekako se tiču i politika koje ćemo morati zauzimati. Zato bih upravo kao i vi volio čuti konkretne odgovore na konkretna pitanja iz vanjske politike, ali iz europske politike iz prioriteta koje imamo i koje trebamo imati, a mislim i ponovo ponavljam, socijalna i radna prava naših građana koji su građani EU, svakako barem za mene jesu jedan od prioriteta. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hajdukoviću na replici. Odgovor, uvaženi kolega Klisović. Izvolite.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora. U pravu ste gospodine Hajduković. Održivi razvoj svake zemlje, a i EU podrazumijeva ne samo ekonomski razvoj nego rame uz rame s njime da ide i socijalni razvoj. Europski stup socijalnih prava je nešto o čemu posebno trebamo skrbiti. Minimalna plaća za dostojanstven život, pa može li netko biti protiv toga? SDP ne može i predlažemo takav zakon u ovom Saboru. ali vidimo neki zastupnici iz Hrvatske u EU parlamentu mogu, jedino im možemo to tolerirati ako stvarno nisu znali što rade. Jer minimalna plaća ne može ići ispod praga siromaštva da bi čovjek mogao dostojanstveno živjeti. Reguliranje prava roditelja i rodiljnog dopusta, pa gdje je ona politika koju je HDZ zagovarao i Vlada u kampanji. Obitelj, odgoj, majka mora biti sa djetetom zaboravili smo ili još jedno nevjerodostojno obećanje uz onih sedam koje je ponudio MOST. Prema tome, ovo su izuzetno važna pitanja, ja mogu shvatiti da premijer nije u njih bio upućen jer ima previše pitanja koja nas okružuju dnevno i nadam se da će njegov odgovor gospodinu kolegi Hajdukoviću vjerujem u pisanoj formi upravo ispraviti ove sve devijacije koje smo mi danas tijekom rasprave spomenuli. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klisoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Klisović dobro je kada se SDP zalaže za rad vlade na promicanju interesa RH kroz članstvo u EU i to pohvaljujem i vašu repliku predsjedniku Plenkoviću kada je govorio uvodno o izvješću rada Europskog vijeća. No ostali ste stranačko obojani kada ste istim maršinom mjerili ne transparentnost Vlade Andreja Plenkovića zbog toga što nije po vama i po dijelu novinara dovoljno na vrijeme objavila dnevni red Vlade. A vi kao zamjenik ministrice u vladi Zorana Milanovića niste valjda zaboravili da je ta vlada na telefonskoj sjednici bez ikakve objave dnevnog reda donijela odluku o skidanju osam strateških hrvatskih firmi sa popisa strateških tvrtki i to Končar, Croatia Airlines, Croatiu osiguranje, Zračnu luku Zagreb, Luku Rijeka, Petrokemiju i Croatia banku. Dakle koliko je to bilo transparentno nije znao nitko još dva dana nakon toga što je ta odluka donesena. I meni je drago da se vi zalažete za transparentnost Vlade Zorana Milanovića ali bilo bi bolje kada bi izabrani zastupnik i predsjednik te Vlade Zoran Milanović u ovome Saboru branio transparentnost svoje Vlade a ne vi kao zamjenik ministrice u to vrijeme iako jasno ni vama ne … pravo da branite interes i te Vlade ali nama saborskim zastupnicima bilo draže čuti da to čujemo od tadašnjeg predsjednika koji je sada izabran saborski zastupnik. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Branku Bačiću na replici. I odgovor uvaženi kolega Klisović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. I zahvaljujem gospodinu Bačiću kao predsjedniku kluba HDZ-a što je akceptirao i moju raspravu gdje sam pohvalio određene stvari koje Vlada zastupa, jednostavno to ona mora činiti temeljem referendumske odluke naših građana. S druge strane kažete da je Milanovićeva vlada na telefonskoj sjednici koja nije prethodno najavljena donijela odluku da skine određene tvrtke sa liste strateških ali ih nije prodala na telefonskoj sjednici. A sjetimo se koja je to Vlada činila prije nepunih 6, 7 mjeseci. Nije SDP-ova, ako se ne varam bila je to HDZ-ova, vođena HDZ-om u koaliciji s MOST-om. Prema tome, ja nisam ni siguran da je ovo točno što ste kazali da nije bilo prethodno objavljeno, ali uvažavam. Nisam bio konzultiran na toj sjednici niti telefonski nazvan, ali ono što znam da ne popravljiva šteta nije napravljena, a kad idete prodavati to što je skinuto onda ste u puno štetnijoj i goroj situaciji za državne interese. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Klisoviću. Za repliku se javio uvaženi kolega Gordan Jandroković. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Javio sam se objektivnosti radi i zaštite nekakvih standarda koji bi trebali biti jednaki za sve u ovoj sabornici. Dakle spočitnuli ste predsjedniku Vlade da je prijetio jednoj od parlamentarnih stranka govoreći da će dobiti manje glasova. Dakle to je, iznenadili ste me i zato sam i reagirao, jer bih ipak podsjetio na raspravu koju smo vodili tijekom današnjeg dana i na sve uvrede, ružne stvari, manipulacije, insinuacije koje su bile upućene upravo prema predsjedniku Vlade i prema Vladi i prema vladajućoj većini i prema predsjednici republike nisu se birale riječi. E sad, isukali ste mač, onda kad vam se odgovori na sličan način onda ste uvrijeđeni. Pa budimo muško, ako već krenete u takvu vrstu političke borbe onda prihvatite da će i druga strana razgovarati na isti način.
Zahvaljujem kolegi potpredsjedniku Saboru gospodinu Jandrokoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja ne znam poštovani kolega Jandroković po čemu ste vi zaključili da sam ja uvrijeđen? A kako možemo dokazati svoju muškost, pa možda da i to kažete pa ne znam da probamo i to utvrditi. No u svakom slučaju krivo ste kazali, ja nisam optužio predsjednika Vlade da je prijetio zastupniku ili njegovoj stranci, ja sam kazao da ono što je on rekao može zvučati kao prijetnja posebice kad dolazi od osobe koja je u državi de facto ima najviše ovlasti, najveću moć drugim riječima. Dakle ono što se ja zalažem da ipak pazimo što govorimo a premijer je stvarno tu u tome dobar i ne znam kako mu je pobjeglo da tako daleko ode da jamči zastupniku jedne parlamentarne stranke, pazite riječ jamči da će na slijedećim izborima manje dobiti. To može biti njegova želja, može biti možda i moja želja ali kako mi možemo jamčiti to? Znate ta riječ po meni ima prizvuk prijetnje a kao takva nije dobro došla u Hrvatskom saboru barem što se mene tiče i mojih standarda rada u ovoj sabornici i u političkom području Hrvatske.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Klisović. Za raspravu se javio predsjednik Vlade RH gospodin Andrej Plenković. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Klisović, poštovani potpredsjedniče Brkić neću se referirati na ove zadnje replike. Mislim da nije nužno ali nekoliko aspekata o onome što ste vi naglasili u svom govoru u ime kluba. Prvo o transparentnosti rada Vlade, dakle da odmah demistificiramo insinuaciju koja ne stoji. Koji to dnevni red ove Vlade koju ja vodim nije bio na web stranici unaprijed? Jedan jedini, jedan dan koji nije bio objavljen dan prije ili možda želite da recimo informacije koje se tiču odluka Vlade, koje su politički važne, bitne budu onako stavljene rutinski, tehnički na Internet večer prije u 9 ili 10 sati pa da onda javnost čita o tome što će Vlada odlučiti već na portalima u 10,30 ili 11 sati? Mislite da je to mudro? Pa vi ste političar, birate način kad ćete što reći i kada ćete što komunicirati. Ja sam odlučio kao predsjednik Vlade i iza toga stojim da ću bitne političke informacije koje imaju karakter onoga što se naziva ako hoćete u medijskom žargonu ekskluzivno priopćavati na sjednicama Vlade i objavljivati ih? Dnevni red Vlade bit će poznat unaprijed. Plan rada Vlade je već sada na internetu za 6 mjeseci, od siječnja do lipnja točno u sat. U načelu svaki četvrtak u 10 osim kad su sjednice Europskog vijeća. Svi dokumenti koji mogu biti javni, koji jesu javni su javni. Prema tome, otklanjam u potpunosti bilo kakve insinuacije o zatvorenosti rada ove Vlade. Ja non stop, svaki dan razgovaram s medijima, ne biram pitanja kada izlazim, ne tražim naručena pitanja zastupnika na aktualnom prijepodnevu, naprotiv ne želim da me itko išta pita osim ako baš želi i misli da je to bitno. Hoću ćuti pitanja opozicije koja je tu da kontrolira izvršnu vlast i Vladu. Kad je riječ o vanjskoj politici i politici migracije i solidarnosti moj stav je sasvim jasan. Solidarnost da u njenoj punini, nije fleksibilna, nije učinkovita. Hrvatska je prihvatila određena načela. Imamo obvezu kao članice EU podnijeti dio odgovornosti i dio tereta. Ono što nam ide prema našoj gospodarskoj snazi, našem broju stanovnika spremni smo prihvatiti i to je okvir politike za koju se ja zalažem. Isto tako želim da kontroliramo granicu sa svim sredstvima koja su nam na raspolaganju, a fizičke zapreke u slučaju neke velike krize bit će ona zadnja varijanta koju ću ja zagovarati kao predsjednik Vlade, sasvim jasno. Kad je riječ o vanjskoj politici i vašoj referenci na Ukrajinu zašto sam kao predsjednik Vlade išao u Ukrajinu? Zato što su me zvali. Zvao me predsjednik Republike Ukrajine, zvao me premijer Ukrajine, zvao me predsjednik Parlamenta, zvali su me, baš mene na dan treće obljetnice početka euromajdana s puno razloga i s puno uvjerenja i tamo sam otišao kao prijatelj i s ciljem da ostvarim tri zadaće koje su važne i za Ukrajinu i za Hrvatsku. Prva je da pomognemo razvoj naših gospodarskih odnosa. Gospodarski forum je imao skoro 300 ljudi. … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskog gospodarstva i ukrajinskoga. Da im prenesemo naše iskustvo najsvježije i najbitnije u provedbi Sporazuma o pridruživanju. Tko to može bolje i učinkovitije napraviti od nas u cijeloj Europskoj uniji. I treće, da im ponudimo izvozni proizvod na kojem ste i vi kolega Klisović kao i ja tada kao diplomat u Ministarstvu vanjskih poslova i kolega Jandroković i kolega Kovač i kolega Stier radili, a to je mirna reintegracija hrvatskog Podunavlja. Neka digne glas onaj tko ima nešto protiv toga da manje ljudi pogine u Ukrajini? To je bila poruka sa kojom sam ja išao u Kijev i koja je dobro prihvaćena i koja je dobro prihvaćena i u Bruxellesu, a ne prihvaćam insinuacije onih koji izvrgavaju riječi i poruke i tvrde da je to naštetilo odnosima sa Rusijom. Zbog čega? Na koji način? Ja sam inicirao da se dogovori imenovanje veleposlanika za Rusiju kao izvanredni korak prije bilo kojeg drugog da ga pošaljemo tamo i uspostavimo odnose. Što se ostalih vanjsko političkih tema radi i koordinacije sa predsjednicom, koordinacija postoji, razgovaramo. Ona je jedinstvena vanjska politika koju vodi ova Vlada a vi mislim jako dobro znate odredbe hrvatskog Ustava je jasna. Sudjelujemo u konzultacijama kod oblikovanja i provođenja, politiku i unutarnju i vanjsku vodi Vlada odgovorno ne bojeći se i ne potežući sa teškim odlukama i sa brzim reakcijama. Sve ono što smo napravili u prva tri mjeseca Vlade, a oni će biti ovih dana obilježeni, sutra čini mi se. Ima toga dosta, imamo svojevrsni mali acquis koji smo napravili u samo 90 dana i tim tempom ćemo nastaviti bez ikakvog pravnog hoda i bez ikakve uspavanosti nego angažirano na programu za koje smo dobili povjerenje u ovom Hrvatskom Saboru. Kad oporba ima sugestije spreman sam ih saslušat i puno sam otvoreniji i transparentniji siguran sam nego vaša Vlada koja je bila i imala svoju šansu 4 godine, a poštovanje prema institucijama Hrvatske države pokazuje vaš bivši čelnik i bivši predsjednik Vlade na jedan još sada nedoživljen način na našoj političkoj sceni. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade Republike Hrvatske na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku. Uvaženi kolega Joško Klisović, izvolite.
Hvala lijepo i hvala premijeru što je odgovorio na eto samo neke od mojih pitanja postavljenih. Znam da u pet minuta to nije ni moguće, ali nadam se da ćemo čuti odgovore i na druga pitanja. Pozicija koju je iznio oko načela solidarnosti u migracijskoj politici odudara od onih izjava koje je dala predsjednica i na to sam ja upozorio, da ako želimo imati jedinstvenu vanjsku politiku moramo na isti način ju promovirati i u javnosti i prema partnerima. Kada se govorilo o transparentnosti rada Vlade, pa znate postoje standardi kako se objavljuje dnevni red. Kad se objavljuje dnevni red? Dakle, sve to postoji kao dobre prakse i kao standardi. Nije to ostavljeno predsjedniku Vlade da objave kad misle da treba i na taj način smanji vrijeme javnosti da bude upućen da se pripremi za rasprave koje slijede na Vladi ili za dokumente koji će biti pred ministrima. Tu je onda jedan mali prostor za manipulaciju. Idemo to što kasnije dati, pa ćemo zasuti sa ogromnom količinom materijala ljude, pa nitko neće imati volje to pročitati. Stavite na vrijeme, ostavite ljudima vremena da se informiraju kako bi mogli kompetentno i informirano pratiti sjednice Vlade. Što se tiče Ukrajine ja nikad nisam rekao niti itko iz SDP-a da imamo velikih problema sa političkim porukama koje su tamo bile nošene. Dakle, prvenstveno promicanje hrvatskog gospodarstva ili konzultacije oko toga kako primijeniti hrvatska relevantna iskustva. No, rekli smo da je problem sa načinom izvedbe koji je cijelu dobru ideju doveo u pitanje. Zašto predsjednik Vlade nije poslao svog izaslanika ili svog ministra u države normandijskog formata, u sve četiri, Francuska, Njemačka, Rusija, Ukrajina nagovijestio što premijer misli napraviti u Ukrajini. Pokušao dobiti za tako nešto potporu upravo onih država u Međunarodnoj zajednici koje se bave pitanjem Ukrajine na taj način da smo dobili njihovu potporu mislim da bi inicijativa zaživjela i imala vrlo dobre učinke i na političku i na gospodarsku sliku u Hrvatskoj. Ovako kažete Rusija, pa da, pa šta ćemo više govoriti ako veleposlanik Rusije u Zagrebu, dakle opunomoćeni dužnosnik Ruske države u Hrvatskoj je kazao da su se zategli zbog toga odnosi.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klisoviću. Odgovor na repliku predsjednik Vlade gospodin Plenković, izvolite.
Kolega Klisoviću, jeste li vi čitali Sporazum iz Minska? Hajde iskreno, koliko ima točaka prvi? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] A ne znate. Jel' da ne znate? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Recite vi meni jel' se vi sjećate kataloga aktivnosti mirne reintegracije hrvatskog Podunavlja? Se sjećate uspostave povjerenja, prekida vatre, povlačenja teškog oružja, transfera financijskog toka, razminiranja, povratka izbjeglica, organizacije izbora na okupiranim područjima? Jel' vam to zvuči poznato? Sjetite se. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Bravo. A recite vi meni evo sada tu kada bi napravili test i makli naslove kataloga onoga što je napravljeno u reintegraciji Podunavlja i sporazuma iz Minska, malo tko bi na prvi pogled da promijenimo font, vrijeme i da ujednačimo jezik znao na što se točno odnosi i na koji dio. U tome je poanta. Dakle vi meni spočitavate metodologiju, meni koji pa ajde mogu komotno reći odnosima i stanju u Ukrajini znam malo više nego drugi ovdje, znam malo više jer sam bio tamo 12 do 15 puta u ulozi koju sam imao prije, temeljito sam proučio i povijest i relacije i prirodu sukoba i kontekst odnosa i poznam aktere. Poznam te aktere, poznam ljude koji se s time bave svaki dan. I znam isto tako što mi, a nema nikog drugog na europskom kontinentu možemo ponuditi da pomognemo taj proces u najboljoj namjeri i prema Rusiji u najboljoj namjeri. Tamo je poginulo deset tisuća ljudi. Znate zašto su oni poginuli? Zbog Sporazuma o pridruživanju. Kada je počeo majdan? Počeo je u onom trenutku kada je bivši ukrajinski predsjednik naložio tadašnjem premijeru da ne potpiše Sporazum o pridruživanju. I to je poanta ove europske rasprave ovdje. 10 tisuća ljudi je poginulo u te tri godine. Malo respekta, malo osjećaja da mi koji jedini znamo što je biti žrtva agresije, pomognemo zemlji koja je uz put budi rečeno bila prva članica UN-a koja nas je priznala. I tu je poanta, tu je ta naša specifičnost. Zagovarate da budemo jasniji, da budemo čvršći da se ne naslanjamo, da ne slušamo druge u vanjskoj politici, kada napravite argumentirani iskorak, e onda ni to nije dobro. Što je onda dobro? Koja je to politika koja je dobra? To da čujem i od onih koji kritiziraju europski aspekt naše politike i vanjskopolitički. Argumenta jednostavno ni jedni ni drugi nemate.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade RH gospodinu Plenkoviću na odgovoru. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Sabora. Gospodine predsjedniče Vlade spomenuli ste u svom izlaganju kako je ova Vlada u zadnja tri mjeseca na neki način krenula u jednom dobrom smjeru. Slušajući cijelo jutro ovu raspravu ne mogu, a da se ne osvrnem na to na kritike koje su vama upućene i moram reći da ipak svi ovdje moraju znati i moraju čuti da je za vrijeme vlade SDP-a socijalna prava su smanjena. Konkretno osobama s invaliditetom 500 kuna uzeto im je, da ne nabrajam sve drugo. A sada evo Živi zid koji kritizira cijelo jutro vas nije u ova tri mjeseca predložio nijedan konstruktivni prijedlog ne samo za socijalna prava, za osobe s invaliditetom nego ništa drugo. Stoga drago mi je da ste rekli da je ova Vlada krenula u pozitivnom smjeru i to se osjeća. To osjećaju osobe s invaliditetom, to osjećaju radnici, to osjećaju svi. jedan konstruktivan razgovor sa sindikatima koji je ova Vlada vodila nismo imali prilike vidjeti. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Lukačić. Odgovor predsjednik Vlade.
Hvala lijepa kolegici Lukačić. I osobita mi je čast da smo skupa bili na listi za izbore za Hrvatski sabor na ovim zadnjim izborima i da se svojim aktivnostima zalažete za provođenje našeg programa, osobito u onoj domeni koja se odnosi na prava osoba s invaliditetom. Ali referirat ću se na nešto drugo jer kao i svi mi i vi govorite o svim temama i tako treba i biti, a to je socijalni dijalog i odnos sa sindikatima. Dakle jedna od prvih odluka ove Vlade bila je odmah poticanje rada Gospodarsko-socijalnog vijeća sa našim partnerima i sindikata i udruge poslodavaca. Taj dijalog vodio se kontinuirano, postigli smo u vrlo kratkom roku dogovor sa sindikatima državnih službi. Ponavljam, božićnica je podijeljena bez rebalansa proračuna, podignuta je minimalna plaća, jednostrana odluka o izjednačavanju prava službenika u javnim službama sa onima koji su u državnoj službi. Sve su to potezi koji su napravljeni u vrlo kratkom roku. I ponavljam još jednom i predstavnicima sindikata, otvoreni smo za dijalog, želimo naći rješenje u okvirima koje su moguće glede proračunskih okvira koji su predviđeni znajući za slojevit i vrlo zahtjevan proces pregovora. Naša ruka je tu ispružena, ne samo ministar Ćorić nego svi ostali spremni su na dijalog. Hvala puno.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade RH gospodinu Plenkoviću na odgovoru. Prelazimo dalje na raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a javio se uvaženi kolega potpredsjednik Sabora Gordan Jandroković. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedniče Vlade sa suradnicima. Zakon o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade propisuje da predsjednik Vlade jednom godišnje na početku prvog godišnjeg zasjedanja Sabora podnosi izvješće Saboru o održanim sastancima Europskog vijeća u protekloj godini. Pored godišnjih izvješća, a u cilju informiranja Sabora o glavnim preokupacijama i pravcima europske politike na razini šefova država i vlada članica EU, predsjednik Vlade gospodin Plenković uveo je i novu praksu redovitog izvještavanja Hrvatskog sabora i javnosti po svakom održanom sastanku Europskog vijeća. Da podsjetim, prvo izlaganje u Hrvatskom saboru po dobivanju povjerenju Vladi bila je upravo izvješće netom nakon održanog sastanka Europskog vijeća 20. i 21. listopada 2016. godine. Novom praksom izvještavanja želi se dodatno produbiti dijalog između Sabora i Vlade po pitanju tema koje su u fokusu EU. Takvu praksu u ime Kluba zastupnika HDZ-a pozdravljam jer je potpuno jasno, a što i današnja rasprava pokazuje da se rasprava o europskim politikama nije pristupalo dovoljno fokusirano i sustavno, izostao je interes za europske teme, te nedostatak shvaćanja važnosti europskih politika u društvenom, ekonomskom i političkom životu RH. Tom novom uvedenom praksom i pristupom politikama EU, sigurni smo da će se dodatno produbiti dijalog između Vlade i Hrvatskog sabora i to po pitanju strateških zaključaka koji su presudni za donošenje i provođenje konkretnih europskih politika. Smisao i važnost ovog izvješća jest naravno i u upoznavanju hrvatskih građana sa općeniti političkim i ekonomskim stanjem u Uniji te s ključnim mjerama i procesima koji se poduzimaju s najviše političke razine. Dopustite mi da se u ime Kluba zastupnika HDZ-a osvrnem na glavne teme sastanka Europskog vijeća koji su vođeni u 2016. godini i to prije svega po pitanju migracija, sigurnosti i vanjskih odnosa. Glavni dio rasprava na svih pet održanih sastanaka Europskog vijeća odnosio se na migracijsku politiku odnosno jaki migracijski pritisak koji je i dalje prisutan na zapadnoj, balkanskoj i sredozemnoj ruti i koji u kontekstu zaštite sigurnosti nameće nastavak provođenja snažnog sustava provjera na vanjskim granicama EU. Klub HDZ-a se zalaže da tzv. zapadno balkanska ruta ostane zatvorena te će u tom svjetlu RH nastaviti suradnju i sa državama članicama jugoistočne Europe i s državama članicama EU. Pristup koji uključuje suradnju sa zemljama partnerima smatramo jedinim ispravnim za efektivno rješavanje migracijski izazova a koji u isto vrijeme iskazuje i međusobno poštovanje između država. Nadalje želimo pohvaliti veliki napredak u identifikaciji i registraciji nereguliranih migranata na vanjskim granicama EU a sprječavanje nezakonitih migracija i vraćanje nezakonitih migranata ključno je za uspostavu sigurnosti EU. U sveobuhvatnom odgovoru na izazov migracija u vanjsko-političkoj dimenziju klub HDZ-a želi istaknuti važnost misija i operacija EU u okviru zajedničke sigurnosne i obrambene politike posebno u borbi protiv krijumčarenja migranata i trgovine ljudima te u doprinosu ukupnom jačanju sigurnosti. Klub HDZ-a podržava povratak Schengenu uz zaštitu vanjskih granica što je bio i naglasak slovačkog predsjedanja. Schengenski prostor jedno je od najdragocjenijih postignuća europske integracije i platili bismo preveliku cijenu kada bismo ga izgubili. U kontekstu zaštite vanjskih granica vrlo je važno i operacionalizacija europske granične i obalne straže te provođenje sustavnih provjera na vanjskim granicama. Europska komisija trenutačno vrši evaluaciju u pogledu pristupanja Hrvatske Schengenskom prostoru. Da podsjetim danom pristupanja EU Hrvatska je prihvatila cjelokupnu schengensku pravu stečevinu a kako bi u potpunosti primjenjivala sve sastavnice schengenskoga akija mora proći tzv. schengensku evaluaciju. Za potpuno primjenu schengenske pravne stečevine mora biti donijeti jednoglasna politička odluka na razini Vijeća EU i to nakon pozitivne schengenske evaluacije o spremnosti RH za ulazak u schengensko područje. U pripreme za pristupanje schengenskom području uključeno je više nadležnih tijela ali ključno je Ministarstvo unutarnjih poslova. U svrhu priprema te postizanje schengenskih standarda u upravljanju granicom EU je RH stavila na raspolaganje 120 milijuna eura iz privremenog schengenskog instrumenta namijenjenog za poboljšanje standarda u nadzoru i kontroli buduće vanjske granice EU. Nadalje, Hrvatska kontinuirano daje doprinos operacijama Frontex-a te pruža potporu država na istočno mediteranskoj i zapadno balkanskoj ruti te će nastaviti aktivno doprinositi radu nove agencije i u pogledu ljudstva a i tehnike. U okviru unutarnje sigurnosne politike klub HDZ-a podržava implementaciju svih mjera i aktivnosti na području sprječavanja korištenja financijskog sustava za pranje novca u svrhu financiranja terorizma kroz uspostavu nadzora nad financijskim tokovima te sprječavanje zlouporabe financijskog i nefinancijskog sustava za prikrivanje nezakonito stečenih sredstava. Nadalje, Klub zastupnika HDZ-a podržava i aktivnosti i usmjerene zamrzavanju imovine osoba za koje se sumnja da financiraju terorističke aktivnosti gdje je od osobite važnosti prilikom njihovog otkrivanja suradnja policije, pravosudnih tijela i trećih zemalja. U okviru vanjske sigurnosti želimo pohvaliti napore EU koji su usmjereni ka provedbi globalne strategije. Smatramo da su zaključci Europskog vijeća o provedbi do globalne strategije akcijski plan te zaključci o provedbi zajedničke izjave iz Varšave čine dobar osnov za daljnje aktivnosti usmjerene jačanju vjerodostojnosti i učinkovitosti zajedničke sigurnosne obrambene politike a osobito kada se radi o pružanju odgovora na najnovije vrste sigurnosnih izazova. Posebno želimo istaknuti intervenciju predsjednika Vlade RH na tekst zaključaka Europskog vijeća od 15. prosinca 2016. a uzevši u obzir specifičnu situaciju nekih država članica pa tako i RH koje s vanjskim granicama još nisu u Schengenu. Predložene intervencije su prihvaćene što pokazuje da itekako možemo aktivno doprinositi stvaranju sigurnosne politike na vanjskim granicama EU. Nadalje, pozdravljamo i zajedničke napore u jačanju suradnje i koordinacije između NATO-a i EU posebice na području pomorske sigurnosti ističući kao primjer njene uspješnosti upravo sudjelovanje NATO-a u zaustavljanju krijumčarenja ljudi na području Egejskog mora prošlo ljeto. EU i NATO dijele iste vrijednosti i suočavaju se s istim izazovima stoga je važno naglasiti potrebu za komplementarnošću u obrambenim nastojanjima NATO-a i EU što svakako može rezultirati i ukupnim jačanjem europskih obrambenih kapaciteta. Što se tiče vanjskih odnosa tu zaista valja naglasiti važnost europskih i vanjsko-političkih tema koje raspravljamo ovdje u Hrvatskom saboru, a to pitanje postaje sve bitnije i vjerujem da oko toga postoji svijest svih nas koji ovdje sjedimo jer čini se da je vrijeme stabilnosti iza nas i da ulazimo u jedno razdoblje koje nije više predvidivo, za koje ne znamo kako će se stvari razvijati i mislim da trebamo zaista intenzivnije razmišljati o našoj budućnosti kada je u pitanju i nacionalna sigurnost RH. Od nas to naravno svih zajedno zahtjeva i više odgovornosti, ozbiljnosti i priprema za ono što nas može bitno u budućnosti čeka. Mnogo je signala, zašto ovo govori, mnogo je signala koji upućuju i na tu vrstu neizvjesnosti pa i pojedinih prijetnji. Krenulo je a raspravljalo je Europskog vijeće i o Brexitu. Vidjeli ste i jučerašnje obraćanje Tereze Mei i poduzimanje i najava poduzimanja vrlo ozbiljnih koraka za izlazak Ujedinjenog Kraljevstva iz EU. Najavljuje se izlazak Ujedinjenog Kraljevstva iz jedinstvenog tržišta EU. Najavljuje se sklapanje novih trgovinskih sporazuma Ujedinjenog Kraljevstva i sa EU ali i sa SAD-om, sa azijskim zemljama što dovodi i samu EU a posebice Veliku Britaniju, odnosno Ujedinjeno Kraljevstvo u jednu novu situaciju. Osim toga, imamo velike promjene koje se događaju u Sjedinjenim Američkim Državama sa velikim u stvari nestrpljenjem i iščekivanjem očekujemo i prve konkretne korake novog američkog predsjednika. Pratili smo njegove izjave, njegov intervju o stanju u NATO savezu, o stanju u EU, o zajedničkoj europskoj budućnosti. Imamo izbore koji su vrlo blizu u Francuskoj, u Njemačkoj. Sve je složeniji odnos između NATO saveza i Rusije. U bliskom našem susjedstvu događaju se stvari koje isto tako slute na moguću nestabilnost. Tu je Bosna i Hercegovina, tu su odnosi Srbije i Kosova. Čini mi se da hrvatska javnost pomalo podcjenjuje zveckanje oružjem koje dolazi od strane najviših državnih dužnosnika Republike Srbije. Predsjednik Republike Srbije više ne bježi od toga da spominje oružje i nove ratne sukobe. Dakle, vrijeme u kojem živimo mijenja se, vrijeme koje je pred nama nije više ono isto kakvo je bilo kada smo pregovarali ulazak u EU, kada smo ušli u EU. Pred nama su razdoblja vjerojatno kriza i na to trebamo biti pripremljeni svi zajedno koji ovdje sjedimo. Zato bih apelirao u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice da zaista kada govorimo o ovako bitnim temama izbjegavamo demagogiju, da budemo svjesni da ono što mi ovdje izgovorimo ide i dolazi do hrvatskih građana koji to onda analiziraju i sve nas iz bilo koje političke opcije dolaze oni vjerojatno ozbiljno shvaćaju. Tako da možda ako se ponekad nekome i čini da nije bitno koju će poruku odaslati to itekako možebitno utjecati na stabilnost institucija Hrvatske države, na sveukupnu političku stabilnost u Republici Hrvatskoj. I evo, još jedanput u ime kluba zastupnika apelirao bih, Kluba zastupnika HDZ-a da zaista kada imamo ovakve teme pred sobom vodimo računa o sve složenijim međunarodnim odnosima. Na kraju bih zaključio da bez obzira na sve ove izazove i neizvjesnosti Hrvatska jest članica EU i Hrvatski sabor kao najviše predstavničko tijelo treba se aktivnije i angažiranije uključiti u raspravu i formiranje europskih politika jer one svakodnevno oblikuju i naše živote. Podsjetit ću ina Lisabonski ugovor koji je nacionalnim parlamentima dao dodatne ovlasti u području europskih poslova čime je i porasla njihova važnost u zakonodavnom procesu EU. Dakle i tu otklanjam one kritike da se samo zakoni usvajaju bez da ih se stručno i kvalitetno proanalizira. Imamo Odbor za europske poslove koji je sada već tri godine uspješno radi, unapređuje se, shvaća tu logiku koja postoji unutar EU. Dakle, nismo više samo oni koji te zakone nekritički implementiraju nego ih i analiziraju i u skladu sa mogućnostima naše administracije pokušavaju utjecati na te zakone da budu što bliži i korisniji našim građanima. No, još je tu puno posla pred nama. Ipak na kraju želio bih reći da klub HDZ-a pozdravlja predstavljeno izvješće predsjednika Vlade RH o sastancima Europskog vijeća koja su održana tijekom 2016. godine i dajemo punu potporu da se ovakva praksa nastavi, dakle da nemamo to samo jednom godišnje, nego da nas predsjednik Vlade redovito informira o onome što se događa u Europskoj uniji i o tome kakve su pozicije ne samo Republike Hrvatske nego i svih ostalih zemalja članica. Hvala.
Zahvaljujem se kolegi potpredsjedniku Hrvatskog sabora gospodinu Gordanu Jandrokoviću. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Kolega Jandrokoviću, vi kao iskusan diplomata i bili ste i ministar vanjskih poslova, spomenuli ste zveckanje oružjem od strane srpske politike, tj. krovne politike, tj. moram doslovno reći čelnih ljudi Vučića i Nikolića i ostalih koji na jedan ružan način provode memorandum koji je davno napisao, očito malo sad u nekakvom drukčijem obliku kako prema Kosovu, a poglavito prema Hrvatskoj. Možete li mi reći zbog čega je otvoreno 23. vi ispred kluba HDZ-a, zbog čega je po vama otvoreno, Hrvatska nije blokirala 23. poglavlje – Pravosuđe Srbiju u predpristupnim pregovorima jer je činjenica, ponovit ću ono što sam jutros rekao i ponavljat ću uvijek da je Srbija dobila sada ono što je imao Haag. Postala je mali Haag i da je to po prvi put u povijesti da agresor će suditi i uključivati i locirati, transferirati da uvijek ne … [[Govornik se ne razumije.]] riči hrvatske branitelje. Ali Srbija u ovome trenutku vode četnici. To je Vučić koji je bio četnik Šešelju, to je Nikolić četnik. Oni su to priznali. Ja njima ovo ne stavljam u usta. Oni su pozivali na klanje hrvatskog naroda, na bošnjačkog naroda, na veliku Srbiju. I stvarno u tim okolnostima ja ne znam kakav je stav hrvatski. Nije mi jasno tko je mogao otvoriti njima poglavlje, tj. zašto Hrvatska nije blokirala kad vi znate kako je Hrvatska imala put da im se otvori 23. poglavlje. Nismo smjeli proglasiti gospodarski pojas, morali smo najistaknutije sinove hvatati i goniti u Haag, procesuirati na razno razne načine. Jedna ružna slika prema ljudima koji su branili Domovinu, a danas smo ostavljeni hrvatski branitelji na lovištu otvorenom četnicima. Ako se to ne blokira četnicima iz Srbije, Šešeljevim ključnim ljudima koji su napravili ogromne zločine od Vukovara do Dubrovnika. Smatrate li da treba odmah i hitno hrvatska Vlada i diplomacija preko Europskog parlamenta blokirati i u Europsku uniju blokirati pregovore. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se kolegi Bulju na replici. Odgovor uvaženi kolega Jandroković. Izvolite.
Hvala vam lijepa kolega Bulj. Dakle, proces pregovora je Republike Srbije za članstvo u EU je najbolji način da se Srbija odrekne velikosrpske politike. I vitalni državni interes RH je upravo taj da kroz proces pregovora Republika Srbija odbaci i osudi velikosrpsku miloševićevsku politiku. Dakle to je strategija koja vjerujem da ju dijelimo svi koji smo ovdje i Srbija neće moći završiti pregovore, niti će moći zatvoriti pregovaračko poglavlje o kojima vi govorite bez da to učini. Posebice se to odnosi na Zakon o regionalnoj jurisdikciji i siguran sam da bez bitnih promjena dakle bez odricanja od onog prava i pokušaja prava da ona bude nekakav regionalan arbitar Srbija neće završiti pregovore niti će postati punopravnom članicom EU. Što se tiče retorike koja iz Srbije dolazi, mislim da tu moramo biti vrlo mudri. Kada vidite da vas netko namjerno izaziva i provocira i želi vas uvući u tu vrstu verbalnog obračuna i ako vidite da to neko forsira pa i s naše pozicije, bez razloga, tada vjerojatno oni imaju neke svoje interese zašto to čine. I nisam od onih koji će se zalijepiti i zbog možda ponekad i poena političkih koje bi dobio na domaćem terenu uzvraćati jednako žestoko, ostrašćeno i govoriti im da su četnici itd. ako treba može i to. Ali u ovome trenutku Hrvatska je u dominantnoj poziciji u odnosu na Srbiju, mi smo članica EU, mi smo članica NATO-a, mi imamo iza sebe bez obzira na sve probleme koji te dvije integracije danas prate, mi iza sebe imamo saveznike. Oni pokušavaju te saveznike naći i spremni su platiti jako veliku cijenu da bi ostvarili neke svoje interese. Oni imaju veliki problem s Kosovom, oni imaju veliki problem u BiH, nemojmo to podcjenjivati i nemojmo se dati isprovocirati i dovesti se na teren koji njima odgovara. Hrvatska je superiorna, Hrvatska je članica EU i NATO-a, da to nismo onda bismo bili u jednakoj poziciji bilo bi nam vrlo tada teško u ovim međunarodnim okolnostima, ali danas smo mi ti koji imamo, pardon evo završit ću, danas smo mi ti koji imamo mogućnost utjecati na ono što će se u Srbiji događati, a obratno ako budemo dovoljno mudri obratno se neće događati.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Jandrokoviću. Nadam se da ćete ovu moju dobrohotnost da vam dozvoljavam da govorite više od predviđenog vremena uvažiti svi vi govornici i da ćete se držati ubuduće predviđenog vremena pa tako i gospodin Bulj isto. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Joško Klisović. Izvolite.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ja sam isto želio reagirati na ovo kao i gospodin Bulj. Naime gospodin Jandroković je kazao da hrvatska javnost zanemaruje ili podcjenjuje ne znam točno koju ste riječ kazali zveckanjem oružjem iz Srbije ili je ravnodušna prema tome. Ne znam što ste stvarno tu željeli reći ako nam možete to malo bolje pojasniti jer Hrvatska je članica NATO-a, Hrvatska ima svoje oružane snage. Naš proračun je evo za oružane snage povećan ove godine uz pozitivan glas i mišljenje i SDP-ovaca u Odboru za obranu. Prema tome, mi smo svi jedna javnost, ako kažete da javnost nije reagirala na odgovarajući način to znači prozvani smo svi ovdje. Slažem se s vama u ovom odgovoru na repliku gospodinu Bulju, da ne bismo trebali nasjedati na lukave igre koje nam i manipulacije spremaju vješti političari iz Srbije gdje nas uvlače u retoričke ratove i spiralu retoričku gdje samo eskaliramo svakim danom sve više, a otvorena pitanja ostaju neriješena. Dakle jasan stav o svim temeljnim pitanjima, jasno izrečen u javnom prostoru, a ne odgovor na svaku i najmanju objedu koja dolazi iz Beograda. Na kraju krajeva, ljudi priznajmo si, mi smo sami krivi što smo udahnuli život Šešelju kad se vratio iz Haškog suda u Beograd. Počeo je provocirati Hrvatsku na svaku najmanju njegovu rečenicu smo skakali. Umjesto da smo rekli to je naš stav o Šešelju i njegovoj politici i braco doviđenja, nećeš nam više zagađivati ovdje naš politički prostor. Dopustili smo da dominira u ovom političkom prostoru tjednima, ako ne mjesecima. I na taj način smo se uvukli upravo u te političke manipulacije koje nam spremaju neki političari iz Srbije. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klisoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Jandroković. Izvolite.
Ovako bih rekao, nismo se mi upecali jedan dio javnosti se s vremena na vrijeme upeca na ono što nam dolazi iz Beograda i slažem se s vama da moramo biti vrlo oprezni, vrlo hladne glave procjenjivati ono što je državni interes RH i u skladu s tim reagirati. Ali kada sam govorio o zveckanju oružja, čini mi se da našim javnim prostorom dominiraju ponekad vrlo banalne teme, a ne primjećujemo od tih banalnih tema ono što je važno, što je globalno ugrožavajuće i za RH, bavimo se ponekad sitnicama i od tih sitnica ne vidimo ono što je bitno. A ovo je bino, ono što se događa trenutno u Srbiji, što se događa u Rusiji, što se događa na Kosovu, što se događa u BiH jako je bitno. Najave Dodikove da ide k samostalnosti Republike Srpske vrlo grube poruke koje dolaze od čelnika Bošnjačkog naroda, imamo danas u jednom hrvatskom tjedniku priliku pročitati kakve poruke dolaze od Bošnjaka, dovode nas naravno u poziciju da razmišljamo o tome kakva politika RH treba biti prema tom prostoru, kakva ona treba biti kada su u pitanju naši glavni saveznici i kako ćemo se pozicionirati u godinama koje dolaze u mjesecima možda koji dolaze, o tome ja govorim. Dakle, vrlo kroz naš javni i medijski prostor, vrlo nezapaženo ponekad prolaze, vrlo ozbiljne strateške poruke koje dolaze iz našeg susjedstva i od velikih svjetskih igrača, ne zamjećujemo ih, a vrlo smo strogi, vrlo smo grubi i ponekad nedovoljno inteligentni kada se radi o našim unutarnjim stvarima. Neću sada elaborirati nemam vremena, ali to je onaj poziv koji sam uputio s govornice i na odgovornost i na ozbiljnost i na promišljanje o onome što nas možda sutra čeka.
Zahvaljujem uvaženom kolegi potpredsjedniku Jandrokoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolega Jandroković spomenuo je pitanje vrlo aktualno u biti, pitanje te prosrpske retorike od strane Vlade premijera Vučića, odnosno nećemo čak reći prosrpske, nego velikosrpske retorike. Međutim, i na kraju krajeva tu retoriku imaju priliku čuti i sam premijer Plenković. I koji je odgovor Hrvatske na tu retoriku? Odgovor je, podržava se ulazak Srbije u Europsku uniju. Koji je odgovor Hrvatske na okupaciju Šarengradske ade? Ne znam da li znate, ali Šarengradska ada je hrvatski riječni otok na granici na Dunavu, gdje ova rijeka čini granicu s Vojvodinom odnosno sa Srbijom. Ta Šarengradska ada je i dan danas okupirana. Srpska policija priječi vlasnicima zemlje iz Hrvatske da tamo dođu na svoju zemlju. Je li Hrvatska išta učinila ili na bilo koji način pokušala prisiliti Srbiju da nam vrati taj dio okupiranog teritorija? Odgovor je naravno da nije. I ne samo to, nego i HDZ-e skupa s tim Vučićem u istom klubu zastupnika sjedi, a tu nam taj isti HDZ-e prosipa bajke o borbi za nacionalne interese, protiv velikosrpske ideje itd., a na žalost, skupa sa njima sjede, zajedno s njima se časte i ono kako se kaže skupa piju u liturgiji. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru. Odgovor uvaženi kolega Jandroković. Izvolite.
Kolega Pernar, vi ste meni simpatičan, to znadete, to ste već primijetili. Ali jučer ste učinili nešto zbog čega ste narušili tu simpatiju. Niste se ustali kada je svirala Hrvatska himna i to vam je jako teško za oprostiti, bez obzira što se kasnije to nastojali relativizirati da ljudi stavljaju ruku na srce itd. a nešto su drugo radili. Mislim da niti jedan zastupnik koji ovdje dođe u Hrvatski sabor i sjedi ovdje na plenarnoj sjednici kada se pušta Hrvatska himna, ima, mora ustati. Tko ne želi ustati neka ide van. To je moje mišljenje i do toga ću uvijek držati i smatram da je to jedino moguće i jedino ispravno. Što se tiče Srbije, nije Hrvatska bezrezervno rekla da će Srbija postati punopravnom članicom Europske unije. Postat će punopravnom članicom Europske unije kada ispuni sve potrebne zahtjeve, sve potrebne standarde kao i sve ostale zemlje članice Europske unije. A za nas je posebno bitno da se odrekne i odbaci velikosrpsku politiku. A opet ću vas pitati jer vi govorite nešto oko HDZ-a da je sa Vučićem koji, njegova stranka je pridružena članica Europske pučke stranke, postat će članicom tek kada Srbija postane punopravna članica, a postat će tek kada se odrekne te velikosrpske politike. Ali vi ste išli u Srbiju i tamo se grlili sa velikosrbima i četnicima. Vidio sam to jer mediji to danas prikazuju. Ja ne vidim kakav je to vaš doprinos slabljenju te velikosrpske ideje, jačanju hrvatske politike i njenom odnosu prema Republici Srbiji. Ja mislim da ste vi njima ustvari radili na tome da oni postanu simpatični. A nama četnici ne mogu biti simpatični nakon svega što su u povijesti radili. Dakle, kada napadate druge, onda proanalizirajte prvo svoje postupke, a oni su kada su u pitanju i Srbija, i odnos prema Hrvatskoj državi, prema simbolima Hrvatske države, nisu u zadnjih nekoliko tjedana baš bili ispravni.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi, potpredsjedniku Jandrokoviću. S ovime smo iscrpili sve replike po ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku uvaženi kolega profesor Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupnici, poštovani gospodine premijeru sa suradnicama. Evo pozdravljam vas i drago mi je da ste na ovoj sjednici. Ovo zaista jest jedna novost u radu Hrvatskoga sabora da se izvještava Sabor o tome što Vlada i vi kao naš predstavnik u Europskoj uniji radite, što se tamo dešava. I uostalom podsjećam da je točka dnevnoga reda oko koje raspravljamo Izvješće predsjednika Vlade Republike Hrvatske o sastancima Europskog vijeća koja su održana tijekom 2016. godine. Mi Europsku uniju, dakle Europsko vijeće je jedan zgodan naziv za Vladu, europsku Vladu ustvari nepostojeće države, nedovršene države bolje rečeno kao političkog projekta i to je ujedno najveća boljka projekta Europske unije koji je inače jedan od humanih projekata 20. stoljeća i na 21. stoljeće s ciljem da se prekinu krvavi ratovi Njemačke, Francuske, a naravno i drugih zemalja. I evo, već nekih 70-tak godina uživamo barem u ovom miru znači središnji i zapadni dio Europe. Međutim, mi Europsku uniju kada pogledamo, u Hrvatskoj gleda se pa skoro isključivo iz žablje perspektive. Pa iz žablje perspektive čovjek ne može puno toga vidjeti. Vrijeme je da se dignemo u ptičju perspektivu i da vidimo što se dešava odnosno da budem vrlo precizan i odmah na početku gospodine premijeru ja vam predlažem da na temelju bitno promijenjenih uzroka, i situacije i događaja od pada Berlinskog zida na ovamo, a posebno proteklih nekoliko mjeseci i godina da prihvatite, pa možda inicirate posebnu saborsku sjednicu sa temom o preobrazbi Europske unije sa mogućim znači, koja bi obuhvatila moguće scenarije onoga što će se u neposrednoj budućnosti događati. Mi smo danas svjedoci drastičnih promjena okolnosti u odnosu na izvorne ideje i stanje nakon pada Berlinskog zida. Kada pogledamo stanje europskog gospodarstva, stanje gospodarstva u Europskoj uniji neću pretjerati ako kažem da ono vene. Europska unija je postala najmanje perspektivno područje u svjetskoj ekonomiji jer u zadnjih 10 godina kada pogledate prosjek rasta bruto domaćeg proizvoda unutar Europske unije mi vidimo da je on najmršaviji u odnosu na ostale ekonomske blokove u svijetu. Koje su to ostale izmijenjene okolnosti koje nas zabrinjavaju i traže raspravu o stanju i budućnosti Europske unije automatski iz pozicije Hrvatske u Europskoj uniji? Najniže su stope gospodarskog rasta, to sam rekao. Visoki rast javnog duga nakon financijske krize 2008. godine. Velika nezaposlenost, a u pojedinim zemljama posebno na periferiji tzv. periferiji Europske unije ona je ogromna, enormna posebno mladih ljudi. Rijeke migranata dolaze. Prema tome, dešavaju se drastične promjene u odnosu na situaciju koja je bila do prije samo nekoliko godina. Kada analiziramo proteklo razdoblje, možemo zaključiti da Europska unija nije znala do sada odgovoriti na izazove globalizacije. Zašto nije znala odgovoriti? Pa vidimo po stopama ekonomskog rasta, visini nezaposlenosti, javnom dugu i ostalim problemima koji se pojavljuju. Tu se pojavila Kina kao nova sila u svakom pogledu koja ima ambicije postati lider svjetske ekonomije i međunarodnih ekonomskih i političkih odnosa. S druge strane, postojeći lider Sjedinjene Američke Države pod svaku cijenu žele zadržati svoju poziciju. A s treće strane Rusija je energetski moćna kao i vojno. Dakle, bitno su se promijenili odnosi snaga i situacija gledano i geoekonomski i geopolitički u svijetu u zadnjih 10-tak, 20 godina. Ono što je posebno zabrinjavajuće, zamislite da vidi Robert Schuman i drugi inicijatori, znači ljudi vizionari koji su kreirali ovaj projekt, da vide žicu među zemljama Europske unije, između Francuske i Britanije, Mađarske, Hrvatske, Srbije, između Slovenije, oni bi ja mislim da bi se oni šokirali. Ima dakle još puno toga što bi se moglo nabrajati kao oni problemi i ona slika Europske unije koju nismo zamišljali. Ono što posebno zabrinjava jest poruka Brexita. Što je ustvari Brexit? On je ustvari najjača potvrda da Velika Britanija nije vidjela perspektivu u ovakvoj Europskoj uniji. Ona u stvari nikada nije neću reći istinski, jer je možda teška riječ, niti je prihvatila zajedničku valutu, a i njen položaj geografski je uvijek bio takav i povijesni, pa prema tome još kada su se pojavili migranti time je Brexit sam čim poslao još veću poruku odnosno stvorio veću nesigurnost drugim narodima i zemljama koje se nalaze unutar Europske unije i sada je strašno teško stvarati novi optimizam kada se ovo dešava što se dešava pred nama. Dakle, ovaj moj govor je realističan bez namjere dakle da dodajem neke tonove koji bi bili populistički. Ono što posebno nas zabrinjava, jest da proces izgradnje Europske unije kao političkog projekta države da je on stao. Već sam rekao da je Europska unija nedovršeni politički projekt države. I ono što je posebno opasno, jest da je on postao unitarni, a to guši demokraciju i kreaciju što se tiče znači, a posebno negativno utječe na budućnost. Ono što je važno napomenuti jest da se barem u unutrašnjim odnosima u mjesnoj politici na razini zemlje mora dopustiti kreacija, odlučivanje jer u protivnom što imamo? Imamo hiper inflaciju pravnih propisa preko 200 tisuća stranica mi već imamo, 150 tisuća, 200 tisuća stranica raznoraznih direktiva, jednu pravnu prenormiranost koju više nitko ne može pratiti u tome smislu. Moramo postići i tu situaciju i ponašanje kao doduše mali narod ali koji treba biti i jest, biti ponosan i mora biti ponosan, a to je da kada netko podigne obrve u Bruxellesu da netko skače odmah ovdje u Zagrebu. E, pa to ne smijemo sebi dopustiti. Ja gospodine premijeru ne mislim konkretno na vas, ali mislim na razdoblje prethodno dakle što je bilo. Trebamo pokazati da imamo svoj stav još čvršće, da i mi želimo nešto reći iako smo mala zemlja, ali to ne znači da u tome ne možemo i ne smijemo sudjelovati. Inače, ako to ne bude tako taj projekt onda neće biti uspješan. Što je ovdje glavni problem da je došlo do ovog obrata i do pogoršanja situacije projekta Europske unije? Jer se desila prevlast kapitala. Mi imamo po prvi put situaciju da kapital upravlja politikom jer je globalizacija stvorila potrebu za liberalizacijom u svakom pogledu, a to su iskoristile multinacionalne kompanije, nametnule se, pa je politika danas postala sluškinja krupnog kapitala i multinacionalnih kompanija. Na žalost to neće moći tako funkcionirati i ova hegemonija prevlast kapitala nad interesima naroda u Europskoj uniji traje već 25 godina. Međutim, ne smijemo zaboraviti jednu povijesnu stvar, a to je da Europa nikada nije trpjela središnju vlast odnosno unitarni pristup, ni Napoleona, ni Hitlera, niti sve druge. Dakle, mi imamo potpuno jednu novu situaciju. Onaj tko nije naučio nešto iz povijesti, znači može se ponavljati greška. Zato je pred nama izazov veliki i potreba da ovaj Sabor znači sa ekspertima koje je pozvao da razmotri po odborima koje ima da razmotrimo novu situaciju u Europskoj uniji, da raspravimo sve otvorene probleme i da vidimo kako u tome pozicionirati ili repozicionirati Hrvatsku sa jednim ili dva scenarija. Na žalost, mi vidimo da sadašnja imamo određenu vrstu svjetskog kaosa u svakom pogledu od ekologije drugih previranja, migracija, ratovi se više sve manje vode među državama, sve više unutar država samih, znači ograničeni. Pa u tom smislu treba reći da naša vrsta, a mi pripadamo skupini homosapiens ona se treba prilagođavati životu, a ne tržištu. Sabor mislim da treba raspravljati na ovaj način jer nas su izabrali građani da strateški promišljamo, interes hrvatskog naroda, Hrvatske države i da štitimo interese, pa prema tome i da se krećemo u onom smjeru koji je zdrav i koji štiti ovaj narod i ovu državu. U tom kontekstu spomenut ću i projekt euro. On je u krizi nakon 2008. godine kada je bila velika financijska kriza, a između ostaloga veliki je problem zbog toga što Europska unija nije stvorila ako već je radila na tome, nije stvorila jedinstvenu fiskalnu politiku, jedinstvenu bankovnu uniju. Sve to govori koliko je projekt Europske unije krnji. Pa kada čovjek sluša naravno u našoj javnosti pojedine pristupe i pojedine rasprave, onda vidi koliko, dakle vidi se jedno siromaštvo intelektualnog pristupa ovim problemima, a oni se usložnjavaju i pogoršavaju. Također predlažem i bilo bi dobro, u ovom izvještaju rekao sam da je pohvalno da se iznosi, da se informiramo a time i hrvatska javnost što se dešava. Trebali bismo kao Sabor i Vlada napraviti bilancu našeg trogodišnjeg bivstvovanja, boravka u Europskoj uniji, jer vas podsjećam u 7. mjesecu 2013. godine kada je Hrvatska ulazila u Europsku uniju, mi smo tada bili na 61% prosjeka Europske unije što se tiče standarda životnog i ostalog. Sada smo 59%. Netko bi rekao jednostavno je za zaključit, pa nama je sve gore što smo ušli u Europsku uniju. Može biti i bolje, može biti i gore, ali hajmo to raščistiti, hajmo vidjeti zašto je bio, dakle tada sam među nekim ekonomistima upozoravao da nema spektakla, da će biti teško, da moramo voditi svoju politiku, moramo se nabildati na svom tržištu, iskoristiti domaću valutu, nacionalnu valutu da postanemo bolje gospodarstvo. Međutim, to je jednostavno u kakofoniji glasova bilo jednostavno poplavljeno. O tome kontekstu, dakle da zaključim, trebamo i moramo napraviti bilancu uspješnosti kako nas zemlje, a i da vidimo što se dešava. Pa evo, ja predlažem u ime stranke Promijenimo Hrvatske da se u skoro vrijeme organizira saborska rasprava o stanju, tendencijama u Europskoj uniji, o položaju, o izmijenjenim znači uvjetima, o položaju Hrvatske na jedan realan, hladan način uvažavajući pri tome sve ono što vidimo što se dešava, ali prije svega nacionalne interese i sve ostalo. Jer ako to ne budemo činili i radili, onda nam se može desiti ono što je jedan američki novinar nazvao da iz male Jugoslavije i sam projekt Europske unije postane velika Jugoslavija. A ja mislim da to nitko od nas ovdje ne želi. Evo, zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Uvaženi kolega Lovrinoviću, složio bih se s vama da je u najhumanijim namjerama 58. godine Europska zajednica tj. od 58. su počele znači ekonomska zaštita tržišta tj. otvaranje određenih zemalja, tako kasnije za čelik interes i ugljen. Međutim, spajanjem Europske zajednice 67. godine to je bila plemenita namjera u europskim okvirima da se zaustave krvavi ratovi na ovim područjima. Međutim, mi danas u ovom aspektu, drugo je bilo 90-te godine, u ovom aspektu kada promatramo evo govorit ćemo o bankama. Banke koje su primjera iz druge države ali u Hrvatskoj posluju ili su ju dobili na način kako su dobili od hrvatskih građana koji su ih subvencionirali tj. koji su dokapitalizirali, a kasnije su predate u ruke stranaca zbog hrvatskih politika. Kako možete protumačiti pošto znam da ste u tome stručnjak da npr. talijanska banka ima 2% kamatu, a ista smo Europska unija, a u Hrvatskoj 10%, 11, 12 uz druge namete? Da li se hrvatska politika u Europskoj uniji izborila zaista za pravičnost zaštite hrvatskih građana i po pitanju kamata, po pitanju razno-raznih kredita koji ne mogu u Austriji proći kao što je Raiffeisen banke štedno kreditne. Znači, hrvatske politike nisu odigrale i štitile nacionalne interese svojih građana u Europskoj uniji. Loše politike, sluganske politike, dodvorničke politike. Ja znam da vi o tome ste puno govorili i znam da vaš stav će biti jasan zbog čega hrvatski plaća veće kamate u bankama građanin kada digne kredit ili privatna osoba ili fizička osoba? Zbog čega su veće kamate u Hrvatskoj 5 puta, a ista je banka nego u drugim zemljama Europske unije? Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju. Odgovor uvaženi kolega Lovrinović. Izvolite.
Evo uvaženi kolega Bulj, vi ste postavili zaista jedno pitanje koje zanima kako građane i tako sve poduzetnike, znači sva poduzeća u Hrvatskoj. Sjetite se prije ulaska u Europsku uniju kako su se ljudi radovali, očekivali bolje uvjete, pa tako i na financijskom tržištu, odnosno po nižoj kamatnoj stopi. Međutim, kao što vidite to se nije desilo. Pa prema tome, mi smo našim očima, pred našim očima svjedoci da su obećanja iznevjerena, a to pokazuje da oni koji su pod svaku cijenu dakle žurili i nisu štitili nacionalne interese, nisu išli ajmo tako reći u ozdravljenje hrvatskog gospodarstva, drugim mjerama ekonomske politike jednostavno da su nas u tom smislu obmanuli. Međutim taj se problem i način obmanjivanja nastavlja. Pa vidite ovih dana neki analitičari, ekonomski pa čak i guverner i bivši guverner oni nam poručuju ako uđemo što prije u euro da ćemo imati niže kamatne stope. Pa gdje je kraj tom obmanjivanju hrvatske javnosti. Grčkoj su isto govorili i vi ćete imati niže kamatne stope, pa gospodo projekt eurozone i eura kako je zamišljen, on ne podrazumijeva da će zemlje imati više kamatne stope nego da će se one ujednačavati i da će ići prema nižoj razini. Grčka je iskusila kamatnu stopu na svoj dug preko 20% vi se sjećate, pa zar je to jeli to eurozona, jel to taj projekt? Mi imamo u proteklih godina 6,7,8 do 10% pa mogu na ovom mjestu reći da je upravo iz tih razloga očerupano hrvatsko gospodarstvo i građani nepotrebno, a posebno je velika odgovornost u tome HNB-a.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Željko Glasnović. Izvolite.
Kolega potpredsjedniče Sabora. Slušamo dosta jutros o prijetnjama vanjskim, ali ja bih opet rekao to nisu naši najveći problemi. Imamo tu pravnog eksperta, pred nama su neki viši izazovi, a to izgradnja, funkcionalni okvir, institucija da mi možemo djelovati kao funkcionalna država. Opet postavljamo retorička pitanja, zašto je u Hrvatskoj siva ekonomija dva puta veća nego u drugim zemljama EU, ustvari ne samo Hrvatska nego sve bivše post komunističke zemlje, zašto još nema transparentnosti u privatizaciji? Još nije objavljen spisak … kredita, sve post komunističke zemlje pate od istih problema, a to je korupcija, nepotizam itd., osim recimo Estonije koja je provela transparentnu privatizaciju. To su sve … što mi vučemo iz bivše države. Ja mislim da je nama potrebna ne samo kadrovska lustracija nego znanstvena lustracija, jedna analitika i po tome ćemo to sam više ponavljao puta, da smo mi dobili državu koja točno sliči skoro na bivšu državu osim jednog faktora, a to je hiperinflacija. A po pitanju kadrovske politike, oni koji su vodili državu do sada, recimo neki … komunisti jugoslaveni su dokazali da ne mogu voditi tu državu, trebaju biti odstranjeni iz javnog života. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Glasnoviću. Odgovor uvaženi kolega Lovrinović.
Uvaženi zastupniče Glasnoviću, evo ja ću komentirati samo ovaj jedan dio vaše replike, a to je pljačkaška pretvorba i privatizacija ne može čovjek ne nezvati je baš ovako bez ovoga pridjeva, baš je bila pljačkaška. Pa mi bismo imali recimo puno koristi da vidimo, osjetimo nešto značajno pozitivno iz EU kada bi Bruxelles direktivom, da ne kažem naredio, da se oni rezultati pretvorbe i privatizacije da se sankcioniraju koji su bili kriminalni. Tu bi se vidio značajan učinak recimo zajedničkog djelovanja i korist koju bi mi iskusili tu. Ja bi to osobne volio vidjeti, a i svi mi ovdje koji predstavljamo hrvatske građane.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Lovrinoviću, neki dan sam pročitao u Tisku da su naš premijer i guverner razgovarali o uvođenju eura, čak javno se guverner hvalio da ima podršku u Vladi da se uvede euro, malo prije ste spomenuli. Pa vas ja želim pitati, šta bi se desilo da stvarno se uvede euro, pošto ste vi doktor monetarne fiskalne politike? I još jednu stvar bi vas pitao, pošto je evo sada u tijeku kupovanje INA-e, da li Narodna banka može utjecati na to i da li može dati korist u kupnji INA-e da se ne prodaje elektro ili nešto tako slično? Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Lovrinović. Izvolite.
Uvaženi kolega Mišić, najprije i ja sam čitao da je guverner Vujčić hvalio se da je bio na sastanku i razgovoru sa premijerom Plenkovićem. Da li se hvalio time, da li je dobio čvrstu podršku za inače svoj plan koji već odavno zastupa da se što prije prijeđe na euro, to bi i mene zanimalo. Evo gospodin premijer je ovdje pa bi možda mogao odgovoriti na to pitanje. Dakle, uvođenje zajedničke valute nije tehnički posao. Za mene kao građanina je, ali za nacionalno gospodarstvo i ekonomsku politiku to je izuzetno osjetljivo pitanje i vrlo važan problem. Ja bih vas samo želio podsjetiti na to da i bivši guverner Rohatinski, a i sadašnji Vujčić, oni su imali u proteklih 15, 16 godina plan strategiju brze euroizacije Hrvatske uvođenja eura i time da potisnu potpuno kunu iz opticaja. E sada, pogledamo zemlje koje osjetno od nas bolje stoje ekonomski, to je Poljska, Češka, Mađarska, te zemlje uopće još ne razmišljaju o uvođenju eura. A one koje su uvele kao što je Italija i druge zemlje, one sada imaju dobrim dijelom probleme i pokazuje se da uvođenjem eura u takvom sustavu kao što je eurozona profitiraju oni koji su najbolje organizirani, koji imaju najmoćniju, najnoviju tehnologiju, a to je u ovom slučaju praktično Njemačka. A što se tiče vašeg pitanja vezanog za INA-u, MOL odnosno HEP, nemam ovdje dovoljno vremena da vam objasnim ali sigurno se može iskoristiti novac koji se nalazi kod HNB-a na kapitalsom računu. Ali ću spomenuti još jednu stvar. Kako je spašen General Motors u Americi 2008. godine kada je američka država uložila oko 40, 50 milijardi dolara uz pomoć američke središnje banke, banaka, tu možemo naći odgovor na ta pitanja. A inače evo pošto je ovdje, dopustite mi još tri sekunde, pošto je ovdje premijer, jučer ja mislim rekao, rekli ste gospodine premijeru da nema nitko drugačiji, drugi, bolji prijedlog. Postoje bolji prijedlozi, vi ste pozvali na raspravu, na savjetovanje, ja vam kao i sveučilišni profesor tvrdim, već sam iznio nešto imaju i drugi imamo bolja rešenja kako financijski riješiti ono što želimo. INA-u želimo spasiti ali uz koje uvjete. Jeli na prodaju, a u financijskoj konstrukciji možemo ponuditi vrlo konkretno i bolje rješenje.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Prelazimo dalje na rasprave pojedinačne. Za raspravu se javio uvaženi kolega Miro Kovač. Izvolite.
zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Pozdravljam gospodina predsjednika Vlade, gospođu državnu tajnicu. Pohvaljujemo gospodina predsjednika Vlade što je došao danas u Hrvatski sabor govoriti o tome što je Vlada činila na sastancima Europskoga vijeća u Bruxellesu. To je pozitivno dobro za hrvatsku političku kulturu. Ja bih s vama htio drage kolege podijeliti tri misli. Prva misao se tiče Hrvatske i Europe, imali smo neki dan 25. godišnjicu priznanja, bilo je to lijepo gledati u Lisinskom i ovdje u Hrvatskome saboru, došao je gospodin Tusk. I često zaboravljamo da je priznanje Hrvatske i borba za samostalnost bila u korelaciji sa idejom uključenja Hrvatske u EU. Mi smo se tada borili kada smo krenuli u bitku za priznanje i za samostalnost i slobodu i demokraciju da budemo priznati od Europske zajednice. I kada smo već kod toga, sjećamo se pristupnog govora predsjednika Tuđmana u Hrvatskome saboru 30. svibnja, prve tri točke su bile kada je govorio o zadacima koje je trebalo obaviti. Prva točka novi Ustav, kojeg smo kasnije dobili božićni Ustav, druga točka, redefiniranja položaja Hrvatske u Jugoslaviji, a treća točka uključivanje Hrvatske u Europsku zajednicu i europeizacija Hrvatske. Znači prva važna misao naša državotvornost moderna, potvrđena je gdje? U Europi od zemalja članica tadašnje Europske zajednice. Volio bih osobno da smo bili malo iskreniji prema sebi, da smo rekli tko je najviše pomagao da se ta državotvornost potvrdi osim pape Ivana Pavla II to je bio gospodin Helmut Kohl koji je nametno to rješenje i kolegama u Francuskoj i nekim drugim kolegama u svijetu isto tako to rečeno nametnuo. Nisu baš svi bili oduševljeni tim hrvatskim priznanjem, ono se dogodilo, a njemačka vlada 23.12. prije Božića donijela odluku o tome da će Hrvatska biti priznata 15. siječnja, okolnosti se mijenjaju, interesi se ponekad i mijenjaju. Ali treba biti iskren i postoji jedna vrlina tradicionalna, klasična prema Aristotelu, istinitost. Znači uvijek treba govoriti stvari kakve jesu i moramo tim ljudima zahvaliti. Slušao sam kolege Bunjca i kolegu Pernara koji su skeptični prema EU, druga misao, europski projekt ujedinjenje zemalja u jednu širu zajednicu to je projekt koji je pozitivan jel nema više ratova. Ima konflikata, bilo je skandala, konflikata na razini zemalja članica. Sjećamo se između Slovačke i Rumunjske, između Slovačke i Mađarske zbog manjina, ali nema ratova. Zamislite da je bila izbjeglička kriza toliko akutna, a da nismo imali EU? Došlo bi do rata na teritoriju današnje EU na Europskom kontinentu. Zbog postojanja EU, zbog mehanizama suradnje do tog rata nije, hvala Bogu došlo, do ratova nije došlo. Znači projekt mirotvorstva je pozitivan i to moramo naglašavati. Međutim, u čemu je stvar? Mlade generacije, ne samo u Hrvatskoj nego i drugdje to ne zanima. Ne možeš mlade ljude dobiti idejom, pridobiti idejom da je EU projekt mirotvorstva, to njih ne zanima. Možeš ih dobiti time da mogu slobodno putovati, da postoji euro, da mogu platiti eurom robu ili usluge u Španjolskoj, u Portugalu, u Njemačkoj, u Austriji, Sloveniji i drugdje, ali sa idejom, sa pričom o mirotvorstvu, o poslijeratnoj novoj priči na području kontinenta našega ne možeš iz uvjeriti u tu priču. Znači treba nam nova priča o EU i o tome ima li smisla biti u EU. To jest i naša odgovornost. Nije samo naša odgovornost ovdje u Hrvatskoj, ali i odgovornost je naša u Hrvatskoj i jasno da sve zemlje EU imaju tu odgovornost, a najviše najveće zemlje koje u kao najveće, najodgovornije. Prema tome, da zaključimo, taj projekt je pozitivan, a koliko je ipak EU bez obzira na probleme koje ima privlačna vidimo Velika Britanija, jučer je premijerka govorila Mai o tome kako će krenuti u postupak izlaska iz EU, ipak je dala jasan odgovor da će se tražiti glasovanje u parlamentu britanskome oba Doma o tome hoće li se izaći ili neće, neovisno o referendumu. To znači da Britanci ipak kalkuliraju s time hoće li na kraju izaći ili neće izaći. Nisu ni oni sigurni isplati li se njima izaći iz EU ili ne. Druga stvar što argumente guraju u prvi plan. I sada dolazimo do treće važne misli. I to moramo jasno reći u Hrvatskoj, ne treba se toga bojati. Moramo bježati od ovog pionirstva, znate oni pioniri maleni pa bivša Jugoslavija, pa EU, mi moramo biti iskreni prema sebi i reći da je EU u krizi. Postoji kriza identiteta. Gospodin Plenković je govorio malo prije o tome da je Talijan izabran za novog predsjednika Europskog parlamenta. Njega nitko ne poznaje. Ako nekoga pitate u Hrvatskoj, u Austriji, u Sloveniji tko je bio gospodin Schultz malo tko zna. Osobno sam bio u jednoj njemačkoj gimnaziji 2013. godini u posjetu i pitao sam mlade buduće maturante bili su u 12. razredu, po našem sustavu u 4. razredu srednje škole gimnazije, znaju li tko je predsjednik Europskog vijeća Tusk, nisu ga poznavali, tada je bio još Van Rompuy. Pitao sam ih tko je predsjednik Europske komisije, nisu znali. Prema tome EU se nalazi u krizi u krizi identiteta i to treba jasno reći. Ona nije dovoljno prepoznatljiva kada je riječ o njezinim institucijama. Imamo jasno i tri krize dužničku krizu, izbjegličku krizu, imamo sada izlazak Velike Britanije iz EU, ali sa svojim članstvom dragi kolega Bulj, mi se emancipiramo. Mi sada imamo šansu svoje interese na jedan pametan, jasan način artikulirati pa i prema Srbiji. Ovo što je bilo sa poglavljem 23 mi smo ugradili te mehanizme i neće se moći napredovati, a da se te stvari ne odrade da se ne dođe u sporazumu između Hrvatske i Srbije o tome tko kome sudi i koji su sudovi. S tim ima jedna misao kolega Bulj kada govorite o njihovom Zakonu o ratnim zločinima, tko sudi za zločine na Ovčari? Viši sud u Beogradu. Znači ta suverenost Hrvatske taj suverenitet sudski je već na neki način okrnjen prije desetak godina kada su krenuli ti procesi. Samo toliko. To su komplicirane teme i tu treba biti vrlo odgovoran kada govorimo o tome tko je za nešto kriv, tko nije za nešto kriv, tu moramo biti vrlo, vrlo ozbiljni. I sada jedna završna misao, a tiče se naših mehanizama u Hrvatskoj, naših institucija, to je lijepo rekao profesor Lovrinović, mi moramo početi koristiti mehanizme koje imamo puno efikasnije, tako da recimo npr. ovu inicijativu predsjednika Vlade dolascima u Sabor pozdravljamo, ali da ga zamolimo da napravimo jednu inovaciju, da napravimo ono što rade druge zemlje članice EU, da se dođe u Hrvatski sabor, da se dođe na odbore za europske poslove, prije nego što se održe sjednice Vijeća za vanjske poslove i za opći posao u Bruxellesu, prije nego se održe sjednice Europskog vijeća u Bruxellesu. Tako da mi ovdje svi svojim doprinosom damo svoj doprinos jačanju svijesti o tome da mi jesmo u toj organizaciji i da mi imamo suodgovornost i da moramo svoje članstvo maksimalno iskoristiti za hrvatski narod za sve ljude koji u Hrvatskoj žive, kako bismo kao što je rekao profesor Lovrinović postali i ekonomski efikasniji. Mi jesmo sada unutra mi jesmo na neki način sigurni, ali ekonomski nismo dovoljno efikasni. Ove godine nas je prešišala Rumunjska i ako ne budemo brži u razvoju vrlo brzo će i kolege iz Bugarske kojima smo se prije 10, 15, 20 godina rugali kako su zaostali i oni dostići. Prema tome, to moramo spriječiti i zbog toga je važno da izgrađujemo mehanizme u Hrvatskoj, da izgrađujemo institucije, da razvijamo institucije, da razvijamo institucije Hrvatskoga sabora, da bude Hrvatski sabor snažniji, da zastupnici budu bolje opremljeni da mogu djelovati da ne bude sve osuđeno na jeftine parole, jeftin populizam. Zato ponavljam još jedanput u završnoj misao, bilo bi lijepo ako se možemo dogovoriti da imamo sjednice tj. rasprave o stajalištima u Bruxellesu, ne moraju biti te rasprave obvezujuće, ti zaključci, ali lijepo je to čuti, prije sjednica Vijeća za vanjske poslove, za opće poslove i sjednice Europskog vijeća. Gospodine predsjedatelju hvala vam lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kovaču na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Kovač, lijepo ste ovo zborili. Samo sam vas htio pitati, da li je vama kao ministru vanjskih poslova i gledajući na Europu da li je nama Europa kasno pokušala pomoći, počevši od rata kada su se oni ponašali da se ne zna šta se dešava, pa onda dalje u njihovim pregovorima, našim ustvari pregovorima s njima su na cijedili maksimalno do kraja, oslabili našu ekonomiju. Nažalost i naši dosadašnji premijeri i svi drugi nisu pokazali zavidno znanje u pregovorima. Znate da je i Bugarska i Rumunija prije ušla od nas koje nisu bile spremne niti slučajno, pa se postavlja još jedno pitanje zašto EU kada je tako dobra nije BiH ubrzala u procesu prilaženje Europi da bi se ovaj dio svijeta stabilizirao. Da li EU želi od nas da napravi jednu dobru državu? Ja se osobno nadam do sada premijeri, a sada premijer Plenković nadam se u njega možemo imati povjerenja. Ja osobno imam i u svim vašim nastupima do sada mi dajete povjerenje kao saborskom zastupniku da idete u jedan pravi smjer bez obzira tko vas s druge strane tukao i vaše izlaženje u javnosti i ovdje u Saboru je nešto što nije se desilo. Ja se nisam bavio politikom, bavim se gospodarstvom i moram vam iskreno reći, sada sam ja malo optimista, nisam veliki optimista da li će ova Hrvatska ići naprijed. A evo vidjet ćemo. Nadam se da je Europa trebala puno više za nas uraditi nego što je uradila do sada. Evo to je hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću. Odgovor uvaženi kolega Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem na ovoj stimulativnoj misli kolega Mišiću. Jeli nas je EU priznala prekasno, pa to je sada teško reći. Bili su teški uvjeti tada, svi mi koji smo to pratili nisu svi bili za nas, da malo simplificiramo stvari. Bilo je onih koji su bili protiv nas, to je tako u životu. Ne mogu vas svi voljeti i na fakultetu, i u školi, ima profesora koji vas vole, neki vas ne vole, znate i one koji vas ne vole morate i one koji vas ne vole ili ne simpatiziraju njih pridobiti i na kraju smo ipak uspjeli u tome. To je bilo jako teško ali smo uspjeli. EU … rekli ste hoće li nas EU promijeniti. Pa mi smo suvlasnici EU, mi moramo promijeniti način razmišljanja. Sjećamo se kada smo bili mlađi u onoj bivšoj Jugoslaviji pa kada su ljudi znali govoriti, da je Nijemcima dati Jadransko more. Ta misao ne smije kod nas u hrvatskom mozgu postojati. Mi smo ti koji moramo se promijeniti i sada kada smo ušli u EU imamo šansu to učiniti. Kažem, mehanizme suradnje imamo, moramo ih još profilirati, a neke moramo stvoriti. BiH, hrvatska Vlada, a prije toga EU zastupnici i među njima gospodin Plenković su pomogli da HDZ BiH tj. članovi predsjedništva tadašnji, predsjednik predsjedništva podnese zahtjev za članstvo. Taj proces je krenuo, trebat će im puno pomagati, nisu svi jednako zaneseni tom idejom kao Hrvati u BiH, druga dva naroda su manje zanesena tom idejom, tim projektom, morat ćemo puno raditi, puno truditi se da bismo EU na neki način ako hoćete i natjerali svoje kolege u EU da budu jednako entuzijastični kada je riječ o tome da BiH krene integracijom u EU. Ali imamo sada predsjednika Vlade koji to može reći i govoriti na sjednicama Europskog vijeća.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kovaču na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Željko Glasnović. Izvolite.
Poštovani kolega Kovač, ja mislim da smo svi suglasni sa svim ovdje da Hrvatska nije i ne smije biti satrapija EU i tu jesmo gdje jesmo, to je real politika, s tim su suglasni mladi anarhisti radi … komunisti i demokršćani itd., sjede u Saboru. Ali ja bih rekao samo to je real politika. Mi smo također dio jedne organizacije kolektivne sigurnosti i NATO koji je nuklearna aliansa. … je 15 minuta udaljeno. Ali u jednom razgovoru nedavno jednom časniku hrvatske vojske, nedavno jedan turski diplomat malo je popio i rekao je ovo, kaže naši strateški interesi dosežu do Karlovca. Sjećate se turske Hrvatske? Ovako ja se pitam do kuda dosežu hrvatski strateški interesi? I ja bih apelirao na Vladu ovo da se vadimo kritičnim informacijama, BiH bio sam nedavno u Odžaku dvije tisuće mladih ljudi se iselilo iz Odžaka. Ljudi ostavljaju djedovinu. Po nekim neprovjerenim informacijama otišlo je, prodalo je ljudi 18 tisuća posjeda u srednjoj Bosni. Taj tempo se mora zaustaviti. Mi nemamo strateške dubine, imamo državu ko … 650 metara široka. To je prvo pitanje. Drugo pitanje kritično je most sa dijasporom, imamo 350 tisuća Hrvata samo u Njemačkoj. Šta je s tim mostom? … mozgova, investicije itd. Zadnja tema granice, opet nepravilne informacije možda znate bolje od mene, nađene su veće količine nafte, plina možda Boka Kotarskoj, šta je s tom granicom? Čuo sam da je Crna Gora pomakla granicu. To su ključna pitanja. Po pitanju velikosrpskog imperijalizma oni imaju ortake ovdje u Hrvatskom saboru koji ponavljaju njihovu povijesnu istinu srpske laži, tu sjede neke glave i također imaju ortake u nevladinim udrugama koje razaraju ovu državu, a dobivaju lovu iz hrvatskog proračuna.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Glasnoviću. Odgovor uvaženi kolega Kovač. Izvolite.
Meni je vrlo drago da na neki način posežemo prešutno suglasje u tome da je puno toga u našim rukama. Ponavljam, mi moramo izgrađivati mehanizme koje imamo i biti efikasniji. Rekli ste Hrvati izvan RH oni su suho zlato, treba ih samo na pametan način animirati i u to se kreće. Neki dan sam imao jedan sastanak na tom planu i u Vukovaru, ne ide sve preko noći, ne može sve ići preko noći. Oko BiH ono što ste rekli isto profesore Lovrinović i to je već u planu, razgovarao sam sa predsjednikom Sabora i sa Božom Ljubićem, tu je, da ćemo organizirati jednu raspravu u plenumu, tu je gospodin kolega Klisović oko toga postoji suglasje o BiH u Hrvatskome saboru. Isto tako prihvaćam ideju kolege Lovrinovića napravimo istu stvar u EU. Puno toga je na nama, mi možemo puno toga promijeniti samo ako se dobro organiziramo i ako budemo svi motivirani i ne čekamo samo da neko drugi nešto napravi umjesto nas. U BiH i sami znate kako stvari stoje, da su i strane sile prisutne, spomenuli ste Tursku i Rusiju, nisu svi za EU, ali mi imamo šansu sa kolegama u EU povećati, pojačati svijest o tome da mora EU biti prisutnija, da Hrvatska mora biti prisutnija. Svatko može na svoj način dati doprinos tome i mi kao saborski zastupnici, Vlada kao takva, svaki građanin može nešto napraviti samo moramo biti motivirani. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kovaču na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Joško Klisović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Kovač, kazali ste u svom izlaganju da studenti i učenici u Hrvatskoj ne znaju tko je Schultz, Tajani rekli ste Donald Tusk i to ste vezali uz krizu identiteta EU. No moje mišljenje da nije razlog zašto učenici i studenti ne znaju tko je Tusk, Tajani ili Schultz kriza identiteta EU nego kriza obrazovnog sustava RH. I zato nam je potrebna i važna kurikuralna reforma i zato je važno da Vlada pusti kurikuralnu reformu u provedbu kako su je sačinili stručnjaci, kako ju je napravila struka, bez da se u nju intervenira i dovede ju se na razinu neprepoznatljivosti. Druga stvar, kazali ste i ja se slažem oko toga i podržavam vas, da bi ministar vanjskih i europskih poslova trebao doći prije sjednice Vijeća za vanjske poslove ili prije sjednice Vijeća za opće poslove u Saboru nadležan odbor kako bi prezentirao stavove i da Sabor može raspraviti i dati svoj imput dalje. Kao ministar nažalost to niste radili. … [[Upadica: Govornik nije uključen, ne čuje se.]] Jedan put, dobro, tako da je sad pravi način da ispravite tu grešku upravo da pisano pozovete ministra svaki put pred sjednicu Vijeća da dođe u Odbor za vanjske poslove a zajedno s nama član ste i Vijeća za europske poslove, izvršite takav pritisak ili prijedlog date predsjedavajućem gospodinu Domagoju Miloševiću. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Klisoviću. Lijepo je vidjeti ovo suglasje u Hrvatskom saboru. Odgovor gospodin Kovač. Izvolite!
Ja ova ljubazna pisma zaista cijenim, to je lijepo jer to ljude oplemenjuje da imamo na neki način i konsenzus … [[Govornik se ne razumije.]] mislim da se to sviđa i gospodinu predsjedniku Vlade i državnoj tajnici, ali ne mora samo dolaziti ministar vanjskih poslova, on je okupiran i drugim poslovima. Može doći državni tajnik, državna tajnica, nije bitno, ili netko bude od dužnosnika koji bi to radio, mislim da bi to pomoglo zaista svima nama u Hrvatskoj. A što se tiče obrazovnog sustava to nije problem obrazovnog sustava nego rekao sam da je to i drugdje tako, zaista imamo u Hrvatskoj već desetljećima problem obrazovnog sustava, ja sam našao jedan tekst, jednu bilješku iz 27. godine prošlog stoljeća kad je jedan francuski časnik bio u Kalinoviku kao kapetan i napisao je izvješće o svom boravku u vojsci SHS, glavnom stožeru francuske vojske, Ministarstvu obrane i vojnom atašeu … [[Govornik se ne razumije.]] napisao je slijedeću stvar: „Ako se ne promijeni obrazovni sustav u ovoj zemlji“, tada u Kraljevini SHS „ova zemlja nikada neće postati zemlja zapadnog tipa.“ Prema tome, to je nešto što nas muči desetljećima i uvjeren sam da će ova hrvatska Vlada krenuti u reformu obrazovanja jer to je budućnost Hrvatske, budućnost naše djece. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Kovaču na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Kolega Kovač, rekli ste da je kriza identiteta u Europskoj uniji. Pa naravno da su ljudi razočarani. Budimo otvoreni da su razočarani da je u predpristupno vrijeme Hrvatske koja je teško ušla, koja je imala razne uvjete, trebala je ispuniti od onoga što danas spomenuli ste Srbiji ne tražimo, mi Hrvatska nismo otkrivali 23. poglavlje, to to poznate dobro jer ste bili ministar vanjskih poslova, da je jurisdikcija na našem teritoriju ostala pod Republikom Srbijom, doslovno četnici vode danas, ponovit ću još jednom Srbiju, Šešeljevi znači pomoćnici koji su pozivali na klanje, na osvajanje teritorija kako Bosne i Hercegovine tako i Hrvatske i to je sramota. Hrvatska je morala ispuniti uvjete, nama je Slovenija zbog Savudrije radila čudesa da se još nismo od toga likuperali. Zbog gospodarskog pojasa znate kako je bilo u Saboru se glasalo pa se moralo povući pod pritiscima a nećemo govoriti o progonu hrvatskih generala junaka Domovinskog rata koja broja djeca u školama još sada ne poznaju. Poznaju naša djeca u obrazovnom sustavu tko su heroji Vukovara? Napravite tekst pa ćete vidjeti. Znači, mi gubimo svoj identitet a nismo strateške nacionalne interese unutar Europske unije zaštitili koje Hrvatska dobro plaća. Mi članstvo plaćamo ali nije tako bilo kad se glasalo u ovome Saboru. Onda je dio naroda bio skeptičan, vi to znate, da se mijenjao Ustav da se može ispod 50% izaći na izbore. I to nije bilo dobro, nije bilo transparentno, nije se govorilo o manama Europske unije, o gubljenju suvereniteta. To su sve krive hrvatske politike jer građanin je onaj koji odlučuje. Ja onda nisam znao šta je dobro a šta je loše i bio sam skeptičan jer sam vidio da je jednoglasje u Saboru, lijevih i centra i desnih kod glasanja. A vidio sam da to nije realna slika naroda koji nije bio baš za da se uđe u Europsku uniju jer politika nije dobro objasnila u šta će nas dovesti. Mlade danas interesira, kolike su im kamate u Hrvatskoj, a mi smo u Europskoj uniji a puno manje su drugim članicama Europske unije. Zbog čega to se nije izborilo? Zbog čega Nijemci danas imaju interese za optičke kabale za postavljanje, mi s njima moramo se zaštititi da mi radimo optičke kabele u Hrvatskoj. Imamo li mi snage i hrabrosti, to je pitanje hrvatske politike i o tome trebamo pričati u Saboru. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Kovač. Izvolite!
Uvaženi kolega Bulj, dragi imenjače zaista mi je drago da imamo visoki stupanj konsenzusa u ovim pitanjima i važno je da shvatimo da smo mukotrpno radili, da smo se puno toga odrekli svih tih godina da bismo ušli u tu Europsku uniju, to nas mora ispuniti ponosom, davati nam snagu da sada stvari mijenjamo u onoj mjeri u kojoj je to moguće u našu korist, apsolutno, u tome nas nitko ne spriječava. Mi to možemo ako to hoćemo, ako ima pameti, ako ima volje onda se može, ja u to ne sumnjam da dovoljno pameti u hrvatskoj Vladi, u Hrvatskoj ima, samo se ta pamet mora dobro organizirati, mora postojati volja i mi ćemo uspjeti. Ne ide sve preko noći, ne može ništa ići preko noći, treba mukotrpno raditi. Ja se sjećam Sarkozya kad je bio ministar unutarnjih poslova on je govorio ovako: „Ako hoćeš više zarađivati moraš više raditi.“, prema tome tako je i u Hrvatskoj veća zarada, više rada, to tako funkcionira u životu. Ne možeš manje raditi i manje zarađivati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kovaču na odgovoru. S ovime smo iscrpili replike po ovoj raspravi. Prelazimo na slijedeću pojedinačnu raspravu. Uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite!
Hvala. Predsjedavajući! Iznimna mi je čast što mogu govoriti ovdje. Pa htio bih reći da u sjećanje na prvog hrvatskog predsjednika doktora Franju Tuđmana koja je bila njegova vizija Hrvatske. Da li je njegova vizija Hrvatske bila takva da Hrvatska 20 odnosno 15 godina nakon njegove smrti bude opet u državnoj zajednici nekoj sa Srbijom, da opet dijeli iste granice sa njom, da opet u istom parlamentu sjede hrvatski i srpski predsjednici, da imamo istu valutu sa Srbijom, da imamo zakone usklađene sa njima itd., itd. Je li to bio cilj našeg prvog hrvatskog predsjednika doktora Franje Tuđmana? A taj cilj, odnosno opet povratak u istu državnu zajednicu sa Srbijom je neminovnost unutar Europske unije. Ja osobno smatram da Europska unija na neki način jest neka vrsta državne zajednice. Mislim da će se većina samnom složiti. Isto tako će se većina složiti da će Srbija na kraju postati njen dio. I što se događa? Vi ćete reći, da, predsjednik Tuđman je htio takvu Hrvatsku koja dijeli suverenitet sa Srbijom itd., itd. Je li predsjednik Tuđman to htio dame i gospodo iz HDZ-a? Po meni nije. Jedina razlika između Jugoslavije i Europske unije, vi ćete reći – jest mi imamo ovdje Hrvatski sabor – pa bio je i Sabor neki, neka vrsta i u socijalističkoj Jugoslaviji. Ali je glavni bio onaj u Beogradu. Danas je glavni onaj u Bruxellesu jer onaj u Bruxellesu donosi direktive odnosno zakone koji su obvezujući za sve i kojima se svi moraju pokoravati. Razlika između Hrvatske u Jugoslaviji nekada i Hrvatske u Europskoj uniji danas je samo u tome što se Hrvatskom danas upravlja iz Bruxellesa, a ne iz Beograda. Ako pogledamo na standard prosječnog radnika, vidjet ćete da je on danas puno slabiji, nego je bio u Jugoslaviji. Radnici danas u Hrvatskoj u Konzumu, u Konstruktoru, u Bili ili u nekoj građevinskoj firmi drugoj ili u tvornici Željezari Sisak, zapravo ona je propala kao sve i tisuće drugih radnih mjesta, ili radnici u Rafineriji INA-e Sisak mogu samo sanjati o tome da dobiju stan od svoje firme, sanjati o tome da grade vikendice na moru, sanjati o tome da im inflacija pojede kredite itd. Znači, ukupno ostvarenje naše u ovih hajmo reći 25 godina od naše samostalnosti je to da smo se mi samostalnosti odrekli, da mi suverenost i nezavisnost dijelimo itd. I kada sam ukazao na taj problem odnosno na tu činjenicu, kolega Plenković je napao mene, prozvao me za demagogiju, da je upravo što HDZ-e sada provodi ovakva Hrvatska, znači ovakvi odnosi Hrvatske sa Europskom unijom da je to upravo ono što je Franjo Tuđman htio i rekao je da je primarni odnosna glavna zadaća ove Vlade borba protiv populista i demagoga i ne znam koje je još titule rekao, poput mene i kolege Bunjca. Međutim, mislim da bi gospodinu Plenkoviću odnosno našem premijeru glavna borba trebala biti rat protiv siromaštva, rat protiv društvene nejednakosti, rat protiv toga da ljudi spavaju po tramvajima, rat protiv toga da je 200 bogatih obitelji uzurpiralo cijelu zemlju i da se djeca tajkuna koji su u doba HDZ-a pokrali Hrvatsku da se razbacuju novcima dok jedna druga Hrvatska se smrzava u redovima pred pučkom kuhinjom. Na žalost, takvu vrstu rata, rata protiv odlaska mladih iz naše zemlje kojih je samo u prošloj godinu pod HDZ-om očito otišlo 82 tisuće, takvu vrstu rata HDZ-e nema namjeru voditi. Ja bih volio da ste rekli, ja ovdje sa govornice naviještam rat nezaposlenosti, rat siromaštvu, rat bijegu mladih ljudi iz zemlje, rat porezu na nekretnine, rat PDV-a od 25%, ne takva vrsta rata nije ona koju gospodin Plenković niti Europska komisija planiraju voditi. Onda se čak javio i kolega Borić koji je na dirljiv način pokušao tvrditi da Ivan Pernar čovjek koji je osnovao Živi zid, čovjek koji ima podršku vlastitog članstva i vlastitih birača, koji je 5-ta najpopularnija osoba trenutno u Hrvatskoj, koji ima 130 tisuće fanova na Facebooku, da on nema legitimitet da predstavlja i vodi Živi zid, već je kolega Borić iz HDZ-a taj koji će odlučivati, koji će sugerirati koja skupština bi trebala birati vodstvo Živoga zida. I naravno u HDZ-u mi smo vidjeli kakvi su tamo izbori, na koji način se provode, koliko ima kandidata za predsjednika HDZ-a, na koji način HDZ-e financira svoju kampanju itd. Kaže gospodin Borić da bi se institucije trebale samnom baviti i da bi maltene ja trebao ići u zatvor, a ne ljudi poput gospodina Ive Sanadera, njihovog bivšeg predsjednika stranke ili gospodina Karamarka koji je nedavno tužio meni dragog kolegu Miru Bulja. Znači, ne treba Hrvatska navijestiti rat pretvorbenim kriminalcima, ne trebaju oni [[/Upadica Brkić: Uvaženi kolega Pernar, ja bih vas lijepo molio držite se teme o kojoj raspravljamo. I kao što vam je poznato pogledajte ispred sebe imate mikrofon.)]] A oduzimate mi vrijeme gospodine. Molim vas da se zaustavi vrijeme samo [[Upadica Brkić: U hrvatskoj sabornici postoji razglas i ne morate dizati ton. Svi vas jako dobro čuju. Hvala lijepo.]] Hvala vama. Uglavnom, pokušava se stvoriti privid da sam ja ovdje kriminalac, da sam ja ovdje krivac za to što ljudi preziru saborske zastupnike. Ali vjerujte gospodine Borić, puno ljudi mi kaže na ulici ja konačno imam svojeg saborskog zastupnika. Oni zastupnici koji ovu zemlju zadužuju i rasprodaju, koji dijele suverenitet naše zemlje, koji su izdali sve moguće nacionalne interese koje su izdat mogli, to su ti isti zastupnici koji meni dijele lekciju o domoljublju, koji mi govore da nisam dovoljno veliki vjerojatno Hrvat ili pak da sam ja izdajnik. A nije izdajnik Ivo Sanader, nisu izdajnici oni koji prodaju INU, HEP itd., međutim naravno drugo se nije ni moglo očekivati. Ja bih volio da je gospodin Plenković danas ovdje za govornicom rekao slijedeće riječi, navješćujem rat ljudima odnosno sucima Ustavnog suda odnosno Vrhovnog suda koji donose presude protiv interesa Republike Hrvatske, presude zbog kojih smo izgubili milijarde, ne milijune, milijarde. Međutim, smjenu sudaca Ustavnog suda koji su oslobodili bivšeg predsjednika HDZ-a Ivu Sanadera vjerojatno nećemo dočekati, i nijedna presuda protiv tih ljudi neće proći. A neće čuti niti iz Europske komisije kritike na te odluke Ustavnog suda našeg. Ne, njima to odgovara jer je Europska unija u službi krupnog kapitala i onda mene koji sam jedini koji se bori za suverenitet naše zemlje odnosno da se taj suverenitet ne dijeli s drugim državama, da mi imamo svoje granice a ne da opet budemo, da maknemo granice na kraju i prema Srbiji i da imamo istu valutu sa Srbijom i da u istom parlamentu sjedimo s njima, mene se proziva da sam izdajnik. Zašto? Zato jer sam se slikao sa Boškom Obradovićem. Eto, čin izdaje, slikao sam se. A s kime se slikala sve Kolinda, to nećemo govoriti s kime se slikala, to nije bitno. Ali gospodo i dame, nije bitno tko se s kime slikao, nije bitno da li netko stoji ili sjedi za vrijeme sviranja himne jer oni ljudi poput Ive Sanadera, ti su se prvi držali desnom rukom na srcu i zaklinjali u hrvatstvo, u vjeru, u domoljublje, pa čak i u obračun protiv korupcija i kriminala i navješćivali rat onima koji su upropastili ovu zemlju organiziranim kriminalom. Međutim, naravno najorganiziranija i najveća kriminalna organizacija, ona je pod zaštitom svih institucija, Vrhovni sud je srušio presudu protiv nje. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Pernaru. Imamo nekoliko replika. Uvaženi kolega profesor Miroslav Tuđman. Izvolite!
Znači, već je davno rečeno da su najneobrazovaniji ljudi najoštriji u svojim kritikama zato što niti imaju dokaza za ono što govore niti su senzbilizirani za protuargumente. Ovo kolega Pernar što vi govorite to pas s maslom ne bi pojeo tako da zapravo ono što govorite govorite već mjesecima i to je 30 istih rečenica koje vrtite iz dana u dan, niti ima logike, niti konzistentnosti, niti smisla niti argumenta u tome. Prema tome, to je zapravo uopće pitanje da li na ovakve vaše diskusije treba reagirati odnosno koliko ima smisla da čovjek kako tako, da se ne spusti u to blato i ostane blatan raspravljajući sa vama. Što se tiče suvereniteta Hrvatske ono što se događa to je jedan proces da u Europi je prije 100 godina bilo 20 država, sad ih ima već 60 kad govorimo o Vijeću Europe, u Ujedinjenim narodima skoro 200 država, prema tome nestaju imperije, stvaraju se nacionalne države i onda je pitanje tko će naprosto definirati prava međunarodnog poretka i tih odnosa. Prema tome, Hrvatska treba biti suverena, treba biti samostalna ali isto tako treba participirati u tim tijelima gdje se definiraju pravila igre i donose zakoni koji će definirati međunarodni poredak i prema kojem se svi trebaju ponašati. A ovo što vi pričate to nema blage veze ni sa čim.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Miroslavu Tuđmanu na replici. Odgovor uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite!
Hvala predsjedavajući. Igrom slučaja naletio sam na jedan članak koji kaže: „Franjo Tuđman je 1990. odbio ulazak u Europsku uniju i 5 milijardi dolara.“ Kaže ovako: „Franjo Tuđman je još 1990. odbio ulazak u Europsku uniju i 5 milijardi dolara koliko je tada nudila ujedinjena Europa narodima u Jugoslaviji u zamjenu za mir i politički dogovor.“ Ja ni za kakve milijarde ne mogu odustati od ideje kojom se sada hrani čitav hrvatski narod, „Da mi obnovimo hrvatsku državu, to je za mene primarno.“, govorio je prvi hrvatski predsjednik. Tuđmanove riječi prenio je Kiro Gligorov u dokumentarnom filmu „Tuđman i Milošević, dogovoreni rat“. O čemu se radi? Radi se o tome da je Franjo Tuđman bio pristalica Europe u smislu zajedništva suverenih država zajednice naroda ali ne kao neke mega Jugoslavije, velike Jugoslavije u kojoj mi činimo 1%, dijelimo suverenitet sa svima i zapravo gubimo sve elemente svoje državnosti, gubimo svoju valutu, gubimo svoje granice, imamo zajedničku vojsku, zajedničke zakone, maltene zajedničku policiju. I u konačnici gdje se doslovce ide ka federalnoj Europi, nekoj vrsti federalne Europe, da i to ne labave konfederacije u kojoj je potrebna naša suglasnost da bi se direktive Europske unije donosile, već naprotiv direktive Europske unije se donose pa onda se nama nameću. Kosovo u doba Jugoslavije odnosno sve odluke koje su se u Beogradu donosile su morale imati odobrenje kosovske skupštine. Zamislite taj paradoks. A mi u Hrvatskoj znači u Bruxellesu se odluke donose bez naše suglasnosti, mi imamo manji stupanj autonomije u Europskoj uniji nego Kosovo nekad u Jugoslaviji. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na odgovoru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Glasnović. Izvolite!
Poštovani gospodine Pernar, ovako. Ima jedna poslovica o vojsci kaže ovo: „Kaže u životinjskom kraljevstvu papiga najbolje govori, a najgore leti.“ Vi niste povjesničar, ali ono što ste izgovorili malo ste me razočarali. Znam da ste prešli sad na mislim … [[Govornik se ne razumije.]] jer ste sad prešli u tu sektu. Ne znam, ali niste povjesničar. Prvenstveno rekao bih jednu stvar. Zašto uporno branite najveću … [[Govornik se ne razumije.]] u povijesti jugoistočne Europe? Bolje je bilo u bivšoj Jugi, to je jedna od tih mantri. Toliko se je dobro živjelo da je ta država izvršila etnocid nad Mađarima, Nijemcima, najvrednija manjina ubila je 66000 žena, djece, staraca, desetke tisuća ratnih zarobljenika, istrijebila je hrvatski narod, izmijenila im je genetski kod. To je sadašnje stanje Hrvatske države. Ne samo to. Provela je konfiskaciju, nacionalizaciju, danas nismo to riješili. To je zašto je 7% zemljišta uvedeno u katastar. To je sadašnji problem Hrvatske. Možemo reći 25 godina sa UDBA-om, a vi govorite tko je UDBA slobodno govorite. Šta je problem, zašto je otišlo, toliko se dobro živjelo da je otišlo iz te države milijun i pol ljudi od šezdesete, sedamdeset i druge. To je ekonomska imigracija. Šta je sa političkom imigracijom? Vi imate puno fanova na fejsu, dobro, super. A koga zaboravljate? Imate 350 tisuća Hrvata samo u Njemačkoj koji nemaju duplo državljanstvo, koji su totalno odstranjeni od tog Trojanskog konja koji vlada ovdje od četrdeset i pete godine. Imate čovjeka, šef bjelovarske OZNA-e koji je ljudima čupao nokte tamo, živi u Bjelovaru, stotine masovnih grobnica i on danas prodaje knjige i to je Hrvatska država. Imate nekakvu Kroslaviju. Ne govorite o akademskoj lustraciji, ovo je akademska lustracija. On veli da malo naučite povijest, e vi ste totalno odstranili Hrvate izvan Domovine koji su davali milijune dolara za obranu ove države. A šta su dali ti oprostite izraz guzičari i … [[Govornik se ne razumije.]] samo su trošili hrvatski novci, a vi zovite koga hoćete, a prvo naučite nešto o hrvatskoj povijesti.
Zahvaljujem kolegi Glasnoviću na replici. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Ja se zahvaljujem gospodinu Glasnoviću na tome što je upozorio na nepravde neke koje su se događale u doba Jugoslavije. Međutim, najveća nepravda Hrvatskom narodu zbila se na Bleiburgu [[Upadica Glasnović: Ma kakav Bleiburg, hajde …]] kada su poubijane tisuće Hrvata [[Upadica Glasnović: Od '45. u staroj Jugoslaviji …]] Gospodine jel' mogu? …/Upadica Brkić: Kolega molim vas kolega Glasnoviću, imali ste pravo na riječ. Sad dozvolite gospodinu Pernaru da vam odgovori i suzdržite se neprimjerenih riječi u Hrvatskom saboru. Hvala lijepo. Izvolite gospodine Pernar./… Hvala [[Upadica Brkić: Produžit ćemo vam vrijeme.]] Nemam problema sa riječima gospodina Glasnovića, samo nek' se prijavi za pojedinačnu raspravu, nek' priča 10 minuta, nije problem [[Upadica Glasnović: Ne mogu, ja sam samostalan.]] Možete se prijaviti za pojedinačnu raspravu, ne u raspravu u ime kluba i možete govoriti 10 minuta na bilo koju temu. Eto, hvala. Htio sam reći da se dogodio masovni pokolj u Bleiburgu. Ubijeno je više desetaka tisuća Hrvata tada '45. Međutim, Hrvatska država nikada taj pokolj nije nazvala genocidom iako je on bio usmjeren protiv hrvatskog naroda. A zašto HDZ odnosno Hrvatska država nije nazvala to genocidom, a ubijeno je više ljudi puno nego u Srebrenici. Zato jer oni koji su sprovodili taj genocid su bili ti isti komunistički kadrovi, voditelji UDBA-e, OZNA-e, KOS-a i Titovi generali koji su zapravo preuzeli vlast devedesete ali su promijenili svoje košulje. I da zaštite te zločine, da aboliraju komunistički režim nisu htjeli nazvati one u Bleiburgu pravim imenom da je to genocid. Ali zato pokolj 700 ljudi, 1000, 2000 ljudi u Bleiburgu viču genocid, genocid. Zašto? Zato jer genocid, odnosno zato jer pokolj u Vukovaru nisu počinili hrvatski komunisti među ostalima, a pokolj u, odnosno genocid u Bleiburgu to su počinili hrvatski komunisti nad vlastitim narodom. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Pernaru. Sljedeća se za repliku javila uvažena potpredsjednica Hrvatskog sabora gospođa Milanka Opačić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa reagirala bih samo na jednu tvrdnju kolege Pernara za koju mislim da je naprosto štetna ukoliko se bude i dalje ponavljala zbog građana Republike Hrvatske, a to je tvrdnja o tome da ćemo se ponovno sa Srbijom i Bosnom i Hercegovinom naći u novoj Jugoslaviji. Dakle, to je apsolutno netočno. Naš interes je da naša dva susjeda prva susjeda, Bona i Hercegovina i Srbija uđu u EU, da postanu uređene zemlje sa demokratskim standardima, a ne da budu ovakve kakve su sad. Dakle, oni su naši susjedi, to ne možemo promijeniti. I naš je interes kao Republike Hrvatske da oni budu uređeni, da uđe u EU, da prihvate europske standarde. I nama je kolega Pernar, vi niste bili ovdje godinama kada smo mi pod pritiskom da uđemo u EU donosili brojne zakone, pomicali granice demokratskih standarda, uvodili određene demokratske institute u RH i tako činili da hrvatsko društvo bude bolje. Dakle, to isto će se sada primijeniti i na naše dvije susjedne države i zbog toga je vrlo opasna vaša priča o tome da mi ulazimo s njima u novu Jugoslaviju. Naš je interes da oni uđu u asocijaciju koja se zove EU i da prije nego uđu naravno odrade sve ono što smo odradili i mi i sve zemlje druge koje su ušle u tu asocijaciju i da postanu doista uređene zemlje sa visokim stupnjem demokracije, određenih demokratskih standarda jer to je garancija i našeg mira u Republici Hrvatskoj i kvalitetnijeg života.
Zahvaljujem na replici uvaženoj potpredsjednici Sabora gospođi Milanki Opačić. Odgovor na repliku uvaženi kolega Pernar.
Kaže gospođa Opačić da se ne može EU uspoređivati sa Jugoslavijom. Međutim, ja vas pitam gospođo Opačić, ako ćemo mi danas sutra opet sa Srbijom i Bosnom dijeliti istu valutu, istu vanjsku granicu, isti zajednički parlament koji je nadređen našem, ponavljam ne kao u doba Jugoslavije kada je Kosovo imalo autonomiju i kada su sve hajmo reći pravne norme koje su bile važeće na razini cijele Jugoslavije morale prvo biti odobrene od Autonomne pokrajine Kosovo po znači Ustavu iz 74. kada je dignut stupanj te autonomije maltene na razinu republike, mi, Hrvatska danas ja vam opet ponavljam imat će u toj novoj Jugoslaviji zvanoj Europska unija tj. ima manji stupanj autonomije nego Kosovo nekada u Jugoslaviji. Ista valuta, ista vojska, zajednička policija, zajedničke granice, zajednički Ustav, zajednički zakoni, zajednički parlament. Pa recite mi gospođo draga, pa zar to nije opet život u istoj državi? Zar nije cilj Europske unije stvaranje federacije? Zar ne govore Van Rompy, Tusk i ostali eurobirokrati upravo da je to cilj Europske unije o postupno lišavanje suvereniteta korak po korak kažu na engleskom step by step? I vi ćete reći Pernar je demagog. Ali vjerujte mi da Stjepan Radić i dr. Ante Starčević kao i dr. Ivan Pernar, doktor pravo na kojega je izvršen atentat u Narodnoj skupštini Jugoslavije. Oni da su danas živi i da su ovdje s nama oni bi stajali ovdje uz mene, a ne tamo uz vas. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega prof. Božo Ljubić. Izvolite.
Zahvaljujem kolegice i kolege zastupnici. Svoju ću repliku početi riječima jednoga filozofa iz 10. stoljeća koji je u jednom odgovoru rekao: „Postoje četvoro vrste ljudi. To su oni koji znaju i znaju da znaju to su učenjaci, slijedite ih. Druga vrsta su oni koji znaju i ne znaju da znaju to su zaspali, probudite ih. Treća vrsta su oni koji ne znaju i znaju da ne znaju, oni traže podučite ih. I četvrta vrsta su ljudi oni koji ne znaju i ne znaju da ne znaju, to su neznalice i držite se podalje od njih.“ Dakle, dvojio sam se da li odgovarati na ovakve rasprave. Međutim, treba ispraviti nekoliko netočnih navoda. Prvo, Europska unija nije državna zajednica, već zajednica država ako je i to. Dakle, to je definicija konfederacije. Treća stvar, strateški cilj Republike Hrvatske prilikom ostvarenje nezavisnosti i ciljevi koje je predsjednik Tuđman prvi Predsjednik Hrvatske proklamirao su bile uključenje Hrvatske u Europsku uniju i NATO. Treća stvar, dakle Hrvatska kao suverena država koja je to postala i koja će to ostati treba saveznike i partnere. Ja pitam sve one koji su protiv članstva Hrvatske u Europskoj uniji, da li oni žele možda da se Hrvatska uključi u zajednice kao što je zajednica nezavisnih država gdje su Rusija, Uzbekistan, Turkanistan, Tađekistan ili Boldovija ili je prirodan okoliš za Hrvatsku islamska konferencija zajednica zemalja? Prema tome, Europska unija je okvir u kojem Hrvatska održava svoj suverenitet. Ne treba zaboraviti da je u procesu pridruženja Hrvatske Europskoj uniji Hrvatska postala bolja država i u zaštiti okoliša, i zaštiti radničkih prava, i u zaštiti socijalnih prava, ako hoćete i u borbi protiv korupcije. Dakle, Hrvatska zapravo nema niti jednog razloga da žali što je članica Europske unije. I sama činjenica da i naši susjedi i one zemlje koje su dalje od Europske unije nego što je Hrvatska žele članstvo u Europskoj uniji, govore da je ta zajednica zapravo još uvijek bez obzira na krizu u kojoj se nalazi i u potrazi za svojim identitetom magnet za države. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boži Ljubiću. Povreda Poslovnika uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Ja bih vas molio da, evo povrijeđen je Poslovnik više članaka ali možemo krenuti od članka 14., pa nadalje, to su opće odredbe Poslovnika da ovdje vrijeme određeni uzusi. Ovdje je danas ujutro nakon što je premijer Plenković najavio borbu protiv populizma što ja nemam ništa protiv, njegovo je pravo da to radi, ohrabrio svoje zastupnike koji inače do jučer to tako nisu radili da počnu druge zastupnike, u ovom slučaju gospodina Pernara vrijeđati, uspoređivati sa poslovicama iz prošlosti. Danas slušamo evo treći zastupnik za redom iz HDZ-a ohrabren kažem gospodinom Plenkovićem jer tako su oni u HDZ-u naučili kada predsjednik kaže, pokaže gle tam vam je zastava svi krenu u jednom smjeru. Tako da oni su sada već treći za redom u poslovicama počeli uspoređivati Pernara sa ovim ili onim iz povijesti načinom na koji govori, što argumentira. Gledajte, čovjek može govoriti ako želi što god želi pa makar bila najveća glupost. Ali nemate pravo ga vrijeđati [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] Ja vas molim da na taj način i vi vodite ovu sjednicu [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] I kažete kolegama iz HDZ-a da to više ne rade. Mislim da to nije u redu.
Gospodine Maras, vi ste zloupotrijebili institut povrede Poslovnika jer članak 14. uopće ne govori o tome. Mogli ste eventualno govoriti o članku 232. što se tiče dnevnoga reda. A ove opće odredbe fulali ste da ne kažem što. Hvala vam lijepo. Odgovor na repliku uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite
Hvala uvaženi predsjedavajući. Pa vidite Jugoslavija je po Ustavu iz 74. bila zajednica država ili republika, a to je bio i temelj za naše odcjepljenje iz te državne zajednice. Ali sam vam na primjeru Kosova pokušao objasniti da je autonomija tadašnje Autonomne pokrajine unutar Jugoslavije bila veća nego je danas Hrvatske unutar Europske unije. Da je Europska unija konfederacija a ne federacija, tada bi prvo hrvatski Parlament treba prihvatiti određenu legislativu, određene zakone i svi drugi parlamenti, a tek onda bi u Bruxellesu Europski Parlament mogao proglasiti kao zajedničkim, a ne obratno da elita nekolicina predstavnika iz velikih država donese zakone pa onda sve male države moraju to primjenjivati htjele-ne htjele. Međutim, gospodine Ljubić a propos vaše kritike reći ću samo da za razliku od predsjednika HDZ-a BIH Dragana Čovića moja obitelj nema vilu od 5 milijuna maraka u Mostaru, u predjelu poznatom naselju Bare kao Beverly Hills, niti je moja obitelj mijenjala tok rijeke da bi ona prolazila pored njihove kuće odnosno moje kuće. I to što je HDZ napravio u svoju korist u BIH a u odnosu na to što se događa hrvatskom narodu u BIH to gospodine Ljubić nije vam na čast nego na sramotu, a od vaših priča i što je najgore to bogatstvo ste tekli na pričama o ugroženosti hrvatskog naroda i njegovoj obespravljenosti čime ta gadost postaje još i veća. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Goran Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče! Kolega Pernar, ja moram na temelju vaših negativnih opisa Ustavnog suda reagirati. Ustavni sud je časna institucija, Ustavni sud je u zadnjih godinu dana donio tri vrlo važne odluke. Prvo je donio odluku da neće suspendirati Zakon o konverziji, zatim je donio odluku da su prekršajne odredbe protiv banaka ustavne na temelju čega se banke mogu goniti prekršajno i na temelju čega im se može naplatiti od 9 do 25 milijardi kuna prekršajnih kazni. I konačno, Ustavni sud je ukinuo dio revizije Vrhovnog suda koji se odnosi na valutnu klauzulu u kreditima švicarcima, tzv. švicarcima i koji se odnosi na nepoštenost ugovornih odredaba sa Sberbank Ustavni sud je naložio Vrhovnom sudu da ponovo preispita nepoštenost valutne klauzule CHF i da preispita odredbe o nepoštenosti promjenjivosti kamatne stope za Sberbank. Dakle, Ustavni sud je korektiv pravosudne vlasti, sudske vlasti i kao takav korektiv on je u zadnjih godinu dana donio tri vrlo važne odluke i zbog toga sam ja dužan i obavezan braniti njihov dignitet ovdje jer nema tko drugi to osim mene pošto znam i upućen sam u njihov rad. Stoga niste u pravu kad je u pitanju Ustavni sud.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Pernar.
Poštovani kolega Aleksić, bile su dvije presude vrlo ključne za politički život. Jedna je bila ta da se HDZ osudio kao kriminalna organizirana skupina na čelu sa svojim predsjednikom Ivom Sanaderom. Tada su svjedočili članovi HDZ-a, blagajnici, rizničari itd. na sudu. Ne samo da su davali iskaze koji su osuđivali izvlačenje novca iz javnih poduzeća, financiranje kampanja HDZ-a itd. već su i putem medija se kajali zbog toga. Međutim, Vrhovni sud ruši presudu protiv HDZ-a pravomoćnu, potom dolazi do krucijalne stvari gdje Ustavni sud ruši presudu protiv Ive Sanadera. To je jedini tko ima korist od rušenja pravomoćne presude Ivi Sanaderu, osim Ive Sanadera i HDZ-a to je još i mađarski MOL. To su oni koji su imali korist od te presude. I najšokantnije od svega je bilo kad je Arbitražni sud presudio protiv nas, bivši predsjednik HDZ-a koji se držao desnom rukom na srcu i stajao dok se intonirala himna on je pozdravio tu presudu, on je rekao ova presuda je ispravna presuda. I hoću reći da je Ustavni sud taj koji je Hrvatsku doveo u poziciju da ne može dokazati da je bilo koruptivnih radnji u slučaju prepuštanja upravljačkih prava nad INOM a koji će na kraju dovesti i do zatvaranja Sisačke rafinerije itd., i taj isti Ustavni sud smatra da je primjena valutne klauzule dopuštena. Hvala.
Kolega Pernar, uistinu te otišli potpuno od teme i ja molim i vas i sve ostale da se drže teme. To što ste govorili nema blage veze sa temom o kojoj mi danas cijelo prije podne raspravljamo. S time bismo završili replike na izlaganje zastupnika Pernara. Zadnje će biti rasprava uvaženog zastupnika Mire Bulja, pojedinačno. Izvolite!
Hvala lijepa, predsjedavajući. Gospodine predsjedniče Vlade sa suradnicima! Zaista je ovo pozitivno ovo vaše izvješće koje dajete hrvatskom Parlamentu a ujedno i javnosti da se vide i stavovi Vlade i poruke iz Europskog parlamenta a naravno i saborskih zastupnika, i prema tome svaki saborski zastupnik premda više poznajete od nas europske jer ste dugo u diplomaciji i izabrani ste u Europski parlament da svaki saborski zastupnik ima pravo kazati određene stvari a to je opet produkt prije ulaska u Europsku uniju što nisu bile prave rasprave tj. relevantne rasprave zašto ući u Europsku uniju, šta mijenjati i šta je dobro. To je posljedica i samih izbora prije ulaska Europsku uniju koji su evo znate i sami mijenjali Ustav da može izaći 50% manje jedan birač. 50 plus 1, bilo je dovoljno da izađu dva čovjeka za europski. Znači da je bio jedan pritisak na ljude i naravno da se ljudi najbolje nisu osjećali i to je bilo jednoglasno prihvaćeno. I sad se vraća ta refleksija očekivana ljudi pod tim pustim obećanjima kad uđemo u Europsku uniju da će nad Hrvatskom sjati zvjezdice. Stvarala se jedna fama kao ogromna, međutim bilo bi ja mislim puno bolje da je povijesno se odradilo, realističnije, da se kroz medije i kroz javne nastupe političara i onih koji su bili skeptični za ulazak u Europsku uniju i onih koji su bili za da se argumentirano u debatama sučeljavaju. Međutim, nažalost nije bilo tako kao i u ovome hrvatskome Domu koji je jednoglasno donio izmjenu Ustava o ulasku u Europsku uniju a to narod naravno nije dobro prihvatio. Ovo izvješće vaše u načelu treba u biti da i u budućnosti motivira vas kao čelnog čovjeka da iznosite ono što se događa … [[Govornik se ne razumije.]] Europsku uniju. Međutim šta građane interesira? Građane interesira što mi imamo od toga što mi uplaćujemo u EU članarinu čini mi se pola milijarde eura. U četiri godine to je jedan Pelješki most. Mi platimo, znači u četiri godine Pelješki most. Naše građane, znači u Hrvatskoj šta je sa kapitalnim projektima? Spomenuli ste kapitalni projekt Europske unije? Šta je sa kapitalnim projektom Pelješkoga mosta koji je vrlo bitan za spoj hrvatska dva kraja, južni kraj koji je izoliran, gdje moramo prijeći dva puta granicu Bosne i Hercegovine, druge države da bi bili došli u dio Hrvatske. Što je sa hrvatskom poljoprivredom od kad smo u EU ili šta je sa hrvatskom poljoprivredom u 2016. godini? Kako seljak gleda na to? Seljak gleda da su bila poticajna sredstva iz EU kroz razne fondove, međutim nisu došle u njihove džepove, nego preko ministarstva završili su u džepove određenih tajkuna koji su privilegirani hrvatskom društvu, koji su uništili hrvatskog seljaka i hrvatsku proizvodnju. Šta je sa zdravstvom? Da li je bolje zdravstvo od kad smo u EU ili u 2016. u odnosu na 2017.? To građane ne interesira o ulasku u EU. Šta je sa valutom, tj. šta je sa kamatom? Da li ista banka koja je vlasnik u Italiji, primjera ili u Mađarskoj, da li je ista kamata od te banke u Mađarskoj? Nije, puno je manja, 2% dok je u Hrvatskoj 7, 8, 10%. Znači, u istoj zajednici smo, u EU a hrvatski narod plaća veću kamatu. Šta je sa nerazvijenim krajevima? Da li smo ulaskom Hrvatske i demografskom slikom, da li smo ulaskom u EU mi ili u 2016. postigli ikakve učinke o zadržavanju i većem mentalitetu na tom području. U odnosu na 2014. na 2015. u Hrvatskoj je 35000 stanovnika po prirastu manje. Znači, 17000 se samo manje rodilo u odnosu na 2015., u odnosu na 2014. To su politike koje zanimaju hrvatske građane. Ali najbolniji je onaj to je pravosuđe. Kako je moguće da smo mi zajedno sa Mađarskom u EU, a da Hernadi ne odgovara hrvatskom pravosuđu? Meni kao saborskom zastupniku, čovjeku koji manje poznaje diplomaciju od vas i od brojnih ovdje koji su bili do sad u politikama. Meni nije jasno zašto Hernadi ako smo mi u EU ne odgovara pred hrvatskim pravosuđem ako smo mi tu isti? Nismo. Njihova politika je izlobirala da čak sa Interpolove tjeralice se skine Hernadi, a i znamo za snimku iz lobiranja preko raznih lobista i preko određenih ljudi šta je on odradio po pitanju INA-e koju je preuzeo MOL neprijateljski. Neprijateljski je preuzeo MOL INA-u. Šta je sa industrijom od kad smo u EU? Kazano je da nema industrija, da se ne može selektivno primjenjivati poticaj. Auto industrija je u Njemačkoj poticana selektivno kad je bila kriza u EU, dok uz hrvatske škverove to nije moglo ići u splitski škver. Zbog čega nije moglo da se škver poticati i zbog čega su naši sada rezultat toga je da su naši stručnjaci varioci od najobičnijega radnika do najstručnijih u brodogradnji otišli van. Znači, hrvatske građane interesira poglavito mlade koji odlaze kakvi su učinci EU što je Hrvatska u EU koja plaća pola milijarde eura godišnje članarinu, kakvi su učinci na Hrvatsku u 2016. Činjenica je da smo imali Vladu koju proglašavaju kolege iz SDP-a koja je bila najgora u povijesti, da smo imali najbolje rezultate. I kad nije bilo Vlade još smo bolje imali rezultate. I ponavljam još jednom najveća rak rana je pravosuđe. Šta je sa korupcijom? To su pitanja koja građane interesiraju, a najbitnije je znači ta demografska slika što nam mladi ljudi odlaze i jednostavno ostavljamo prazne prostore, a danas u ovoj izbjegličkoj krizi, u trenutku kada imamo epske razmjere seobe naroda gdje milijardu ljudi u ovome trenutku po svim istraživanjima želi doći u EU zbog razno raznih razloga i zbog ratom obuhvaćenim područjima u sjevernoj Africi, tako i u Aziji oni žele doći na ova područja. Nas interesira zaštita nacionalnih interesa hrvatskog građanina, optički kabeli, postavljanje optičkih kabela u Hrvatskoj. Da, nama su Nijemci puno pomogli, hvala im pri ulasku u EU, ali zašto bi to oni gradili u nas, zašto ne bi bilo hrvatsko vlasništvo i zašto ne bi mi gradili to? Zasigurno imamo kompetentne ljude. Da li ćemo se mi izboriti za to da budemo vlasnici a nećemo sad spominjati šta se je događalo sa privatizacijom telekomunikacija koja je počela partner jedan, a završio partner dva. Ili sa INA-om počeo partner, Bijelim poljima počeo partner dva a završio partner jedan. To se sve događalo u vremenu kada se pristup u EU i naravno da su građani ogorčeni. Ali nije dobro napadački ići prema ljudima koji imaju različite stavove. Po meni nije, jer treba razgovarati i debatirati o činjenicama bez obzira radilo se o SDP-u, HDZ-u, Živom zidu ili nekoj drugoj političkoj opciji. Ali naš je ključni problem gospodine premijeru, to je hrvatsko pravosuđe, to je odnos Europske unije prema hrvatskom pravosuđu u slučaju Hernadia. Meni nije nikako jasno, možete li vi objasniti zbog čega nije došao pošto smo EU na optuženičku klupu zbog neprijateljskoga preuzimanja INA-e. I to su te činjenice od kad smo ušli u EU, od kad je bila najava od 2000. godine da nama ne trebaju granice tada je predato 25 plus 1 dionica Račanova Vlada predala je tada INA-u to su činjenice. Tako se dogodilo s telekomunikacijama dok se raspisivala tjeralica za generalom Antom Gotovinom tako su se i Telekomunikacijske većinski paket prodavao, hrvatski prodao Nijemcima. To su puno manje milijuna i milijardi nego što su vrijedile. Evo još jednom bih vas podsjetio što sam vas jutros pitao. Molim vas zaustavite 23. poglavlje Republiku Srbiju. Bez obzira što vi kazali činjenica je da imaju ingerenciju nad hrvatskim braniteljima, pravnu jurisdikciju. Ponavljam, tamo su na čelu države Šešeljevi pomoćnici, četnici Vučić i Nikolić. Zaustavite to. Dok se to ne promijeni nemojte im puštati u 23. poglavlje.
Hvala lijepa. Imamo tri replike na vaše izlaganje. Prva je uvaženog zastupnika Gorana Aleksića. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče! Kolega Bulj, spomenuli ste ja mogu reći da upravo Europska unija pruža mogućnosti da riješimo te probleme koje imamo s bankama, da sam upravo zahvalan što smo u uniji. Da nismo u uniji mi ne bismo te probleme uopće mogli riješiti, imam takav osjećaj, iako su naši zakoni potpuno na našoj strani. Međutim, na našoj strani je Direktiva 93/13, na našoj strani je presuda C26/13 EU suda koja govori o tome da ugovorne odredbe osim što moraju biti gramatički jasne moraju biti i takve da upućuju da posljedice koje potrošač ima prilikom ugovaranja kredita a kamate su kod visoke prije svega zbog nas samih. Mi smo krivi što su kamate visoke a one su visoke zato jer su nezakonite zato jer banke manipuliraju kamatnim stopama, banke su samovoljno kao prvo povećavale kamate, nakon toga su nakon donošenja zakona kojim je naloženo da moraju ugovoriti promjenive parametre u kamatnim stopama i fiksne marže opet samovoljno i vanugovorno definirale te parametre. I u 200 tisuća kredita danas banke primjenjuju nezakonito određene kamatne parametre. Kada bi se ti kamatni parametri vratili na početne iznose, na onakve iznose kakvi bi oni trebali biti u trenutku ugovaranja svakog kredita, kamatne stope bi pale u 200 tisuća kredita za 2 do 4 postotna boda. Ja sam predložio vama kao Mostu i HDZ-u dva zakona a jedan od tih zakona se upravo tiče kamatnih marži i vi ćete imati priliku da u skladu s EU pravom i EU direktivama riješite nezakonito poslovanje banaka i smanjite kamatne stope legalno, argumentirano i zakonski na jedan do četiri maksimalno posto u 200 tisuća kredita. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovorit će kolega Bulj. Molim vas držimo se teme.
Pa tema je ja mislim i kamata. Gospodine Aleksiću, zaista vaš rad tj. i Udruge Franak je doveo do pomaka određenih, ispravljena je nepravda ali je činjenica da mi danas imamo u Hrvatskoj, što je problem toga vi to bolje znate, banka koja je u Mađarskoj, vlasnik je u Mađarskoj nema iste kamate u Hrvatskoj i u Mađarskoj. Ista banka, mi smo kao u Europskoj uniji. Znači da ovdje funkcionira i dalje korupcija. Pravosuđe, Ustavni sud koji ste vi pohvalili ja ga nemam pravo hvaliti niti kuditi, ali mogu kazati da određene stvari ne rade dobro ni pravično. To je u slučaju presude oko INA-e MOL bivšem premijeru Sanaderu. Osobno, znači za vaš prijedlog koji ste rekli ako je zakonit ja neću imati nikad ništa protiv i u Hrvatskoj nije moguće tj. u Austriji da prođu reiffeisen krediti štedne kreditne zadruge kao što mogu u Hrvatskoj, i to je činjenica. Tko štiti u Europskoj uniji interese Hrvatske? Da li mi imamo uopće ljude koji su odvažni ili da smo mi donijeli u ovom Saboru šta su strateški nacionalni interesi Republike Hrvatske koje ćemo štititi, mi taj dokument nemamo. Pa mi nemamo dokument nacionalne sigurnosti i obrane, iz 2000. godine još uvijek. Znači da politika se ne provodi dobro. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Kovača. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedatelju. Samo kako kolega Bulj, uvijek trebamo gledati podatke. Ja sam isto skeptičan i kritičan kada su neki procesi u pitanju u Europskoj uniji, ali gledajte mi smo profiteri, mi profitiramo. Prošle godine bit će 15 godina, prije dvije godine mi smo bili u plusu, 226 milijuna eura smo bili u plusu. Hrvatska je više dobila nego što je uplatila. Ima zemalja koje su uspješnije od nas, recimo Slovenija je bila u plusu 580 milijuna eura, znači da ima bolje mehanizme od nas. A ove velike zemlje, uspješne zemlje su u minusu. Evo gledajte, Ujedinjeno Kraljevstvo 11,5 milijardi eura su više uplatili, Njemačka 14,3 milijarde eura su više uplatili nego što su dobili. Prema tome, i oni se mogu žaliti. U ovom slučaju Hrvatska profitira, manje uplaćuje nego što dobiva. Prema tome, za nas je Europska unija trenutno profitabilna i tako mora ostati, a neće dugo ostati jer nećemo biti vječno „na pipi“ većih uspješnijih zemalja. I druga misao kolega Bulj čuli ste kolegu Aleksića, društvo građana, svi se mogu angažirati i mogu nešto dobro napraviti za ovo društvo tako i kolega Aleksić sa Udrugom „Franak“. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Kolega, vi ste sad nabrajali države koje su toliko razvijenije od Republike Hrvatske, međutim mene interesiraju učinci. Vi ste iz svoje izborne jedinice, pa dođite, niste bili poslije izbora, znam da ste obilazili ta mjesta, pa ćete vidjeti da su to prazna mjesta. To mene boli ovdje, mene boli šta mi nismo stali da zaštitimo bolje što je ustavna obaveza Hrvate u Bosni i Hercegovini, to bi bio cilj da Bosna i Hercegovina uđe u Europsku uniju i da zaštitimo. Imamo prazne prostore u zaleđu Dalmacije gdje je uska granica, prostore koji se prodaju i sada su ljudi neki što su branili Herceg Bosnu hrvatski generali u Haagu prepušteni dugo godina sami sebi. Nije im se čak financiralo niti tiskanje dokumentiranih knjiga. Hrvatski narod nije samo Zagreb. Otiđite pa vidite čuje li se plač djece kao što se nekada čuo, jeste čuli dobro 38 tisuća manje stanovnika i 17 tisuća se manje rodilo u 2014. u odnosu na 2015. U 2015. tj. u odnosu na 2014. nema dječjeg plača. Ljudi odlaze. To su rezultati. Bježe mladi. Bježe Slavonci. Koliko proizvodnje mlijeka imamo od kada smo u Europskoj uniji? 5 milijardi kuna smo u 5 godina uložili u proizvodnju mlijeka, mljekarsku proizvodnju, a imamo sa 64 tisuće proizvođača mlijeka došli smo na 4 tisuće. Gdje se ulaže onda taj novac? Da se tajkunima. Pitajte ministra poljoprivrede bivšeg, pa ćete vidjeti kome je otišao novac, a ti Slavonci su otišli. Lako je nama kupiti krave i stoku. Tko će je čuvati u Slavoniji? Izgubili smo, gubimo teritorij, postajemo spaljena zemlja. To je istina. A ta priča o Njemačkoj 10 milijuna eura više-manje to je magla. To je magla jer stvarna situacija na prostoru Republike Hrvatske nije kao što vi govorite [[Upadica Reiner: Hvala.]] Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Izvolite.
Hvala. Pa htio bih samo reći uvaženom kolegi Bulju, hvala mu što staje u obranu prava na govor i želim mu samo reći da pokojni predsjednik dr. Franjo Tuđman njegov vrhovni zapovjednik u doba rata sigurno ne bi podržao ideju lažne demokracije u kojoj izlaznost nije ključna i presudna na referendumu kojem Hrvatska pristupa u državnu zajednicu s nekim drugim zemljama. Ponavljam, referendum na koji se stalno pozivaju gospoda iz HDZ-a na volju naroda je sporan zato jer da je troje ljudi na njega izašlo …
…/Upadica Reiner: Kolega Pernar, ja vas…/…
A da je samo dvoje bilo za …
…/Upadica Reiner: Ja vam moram skrenuti pozornost da vi ne govorite ponovno o temi. Tema nije referendum koji se dogodio prije nekoliko …/…
A oprostite, zbog čega vi uzimate moje vrijeme? Zbog čega svaki put kada ja govorim …
…/Upadica Reiner: Ja vas opominjem./…
Gospodine, zaustavi sat, nego vi pričate svoje monologe.
…/Upadica Reiner: Ja vas opominjem da govorite o temi./…
A čovjek tamo pušta da vrijeme ide.
…/Upadica Reiner: Ja vas opominjem po drugi puta./…
Molim da pitate vaše kolege iz stručne službe i onoga …
…/Upadica Reiner: I oduzimam vam riječ./…
Koji me vrijeđa i naziva luđakom…
…/Upadica Reiner: Oduzimam vam riječ./…
I non stop mi oduzimate riječ i to je ta vaša HDZ-ova politika.
…/Upadica Reiner: Ne non stop. Ja vas molim da napustite dvoranu./…
Hvala vam. Ne moram dalje govoriti. Hvala.
Izvolite napustiti dvoranu.
Evo vam. Sve za vas, sve za vas gospodine.
Kolega Bulj, izvolite ako hoćete odgovoriti.
Ja mislim da nije dobro silovati demokraciju. I zaista smatram da u to vrijeme, žao mi je što je gospodin Pernar izašao, da u to vrijeme Parlament jednoglasno promijenio Ustav u zadnjoj godini prije izbora da više ne bude 50% izlazak potrebno 1 glas nego je bilo dovoljno dva čovjeka i naravno da se stvara revolt u narodu i da u to vrijeme se najbolje prezentiralo zbog čega ući u Europsku uniju, što su manje i zašto ne. I tako bi ljudi tada zasigurno hrvatski narod bolje prosudio. Međutim, to je bilo nasilno kao što sam rekao i naravno da imamo sada refleksiju. Međutim, u ovome trenutku najbitnije je u Hrvatskoj državi jer smo u Domovinskom ratu izborili se za nju, smatram da imamo strateške nacionalne interese u okviru i Europske unije da moramo se izboriti za te strateške nacionalne interese i zaštititi Hrvatsku od svih mogućih udara, a poglavito veleizdaja koje su se događale u slučaju privatizacije, u slučaju kao što je donesena predstečajna nagodba. Bilo je tu ovdje kolega, onima se ispričavam koji nisu bili, koji su pljačke neviđenih razmjera. Hvala lijepa.
Hvala. Time smo završili sa pojedinačnim raspravama. I sada će riječ uzeti u ime predlagatelja uvaženi predsjednik Vlade gospodin Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Reiner. Uvažene zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru. Evo moj rezime nakon više od 5 sati rasprave danas o Izvješću o radu Europskoga vijeća u 2016. godini je u biti vrlo jednostavan. Dobra je bila odluka da raspravljamo o ovim temama. Ona je potrebna za hrvatsku javnost. Ona je potrebna za senzibiliziranje i saborskih zastupnika o ključnim temama o kojima se razgovara na Europskom vijeću. Po uobičajenoj praksi naravno da sadržaj ove rasprave uvijek evaluira. Ovo je postala i rasprava o hrvatskom članstvu Europskoj uniji, i o referendumu, i o Srbiji, i o Bosni i Hercegovini, i o Sjedinjenim Američkim Državama, i o privatizaciji, i o borbi protiv korupcije i o brojnim temama koje nisu nužno povezane sa temom onoga što je dnevni red Europskoga vijeća. Ali sve je to normalno, sve je to prirodno, sve je to demokracija. Međutim, cilj ovih tema je da ipak, ja se nadam kroz 4 godine u Hrvatskoj svi znaju zbog čega smo u Europskoj uniji, što je Europska unija, što su njene institucije, koje su njene politike, kakav je njen proračun, kakva je uloga Hrvatske kao članice. Ja za razliku od brojnih aktera ove rasprave koji sada ex post dovode u pitanje naše članstvo, proceduru, referendum, sudjelujem u ovoj raspravi 25, 26 godina, od 20-te godine mogu reći kroz nevladine udruge, studentske organizacije, prakse, rad u Ministarstvu vanjskih poslova, rad u hrvatskoj diplomaciji, optika Bruxellesa, Pariza, optika državnog tajnika, provedbe kampanje za referendum, rada u Europskom parlamentu, rada u Hrvatskom saboru i sada kao predsjednika Vlade. Gotovo da nema bilo žablje, bilo ptičje perspektive koju nisam vidio u ovoj temi. I uzimam si za pravo da o toj temi nešto znam, nešto znam, nešto radi, vrlo racionalno na temelju znanja nešto radim iz uvjerenja, radim ga iz uvjerenja i onoga što je spomenuto bilo puno puta o tome koliko je velika privilegija biti dio one generacije Hrvata koja uživa u svojoj državi, u svojoj samostalnosti i u njenom međunarodnom pozicioniranju. Sve je to jedna te ista povezana aktivnost svih nas ovdje. Ne mora netko biti zaljubljen u pravnu stečevinu Europske unije, ne mora biti zaljubljen u europski projekt ali mora realno sagledati gdje mi kao država danas jesmo a mi smo članica te Europske unije tri i pol godine. Slažem se s onima koji kažu možemo li napraviti jednu temeljitu analizu što je dobro, što nije dobro, što može biti bolje. Sigurno da može, za to nam treba određeno vrijeme. Radili smo analize i prije nego što smo ulazili u članstvo Europske unije. Brojni od vas koji sada kažu zašto je nešto bilo ovako ili onako prije referenduma ja se moram priznati ne sjećam nikoga od tih aktera uoči referenduma ali baš nigdje a bio sam jedini aktivni hrvatski političar koji nije ni sekunde oklijevao da ode u raspravu znate s kim u Hrvatskom novinarskom društvu 2011., s Nigelom Farageom zastupnikom u Europskom parlamentu, čovjekom koji je prvi u Hrvatsku došao tada i krenuo nama docirati da je to u biti loš cilj, da ne moramo ući u Europsku uniju, da to nije dobro. Taj isti Farage je dobio enorman politički prostor Cameronovom pogreškom da organizira referendum i postao je sada veliki akter koji odlučuje o globalnim pitanjima. Mi nismo napravili takvu pogrešku. Referendum je bio legitiman prije svega a bio je i zakonit, a bio je ustavan. Ustavne promjene koje smo radili uoči članstva u Europskoj uniji bile su brojne. Neke od njih su bile nužne, potrebne, bilo je nekih s kojima se ja dan danas ne slažem, ograničili smo demokratsku zastupljenost Hrvata izvan Hrvatske na tri fiksna zastupnika. Ja sam protiv toga, ne vidim da smo s time napravili uslugu u smislu teze između jedinstva domovinske i iseljene Hrvatske pa i poticanja naših ljudi da glasuju na izborima oni koji žive izvan Hrvatske. Tehnologija će napredovati, nema nikakve dileme da će se u budućnosti moći glasovati i dopisno i elektronski. Naći će se način da to bude, onda će sudjelovanje naših državljana iz inozemstva biti veće. No, ono što je bitno i što želim danas naglasiti kada govorimo o raspravi i dijalogu političkim protivnicima, oponentima različitim ciljevima i ambicijama uvijek ću se zalagati za ono u što vjerujem i nastojati pobijediti političkog protivnika na izborima. Takvu vrstu argumentirane kulture dijaloga i rasprave mislim da smo već proveli na izborima za Hrvatski sabor. To ću raditi i tijekom ovog mandata i kao čelnik stranke i kao predsjednik Vlade. A europske vrijednosti i našu ulogu u europskom procesu uvijek ću braniti argumentirano protiv demagogije, protiv netočnih informacija, protiv fabriciranja tema, fabriciranja zaključaka koji u današnje vrijeme, komunikacijsko vrijeme gdje svi vrlo lapidarno primaju vijesti a malo ih ima vremena čitati malo dublje ili ići ispod površine ostavljaju traga u percepciji. Zato je ova rasprava dobra, zato ćemo kroz ovakve rasprave slijedećih godina dokazivati tko govori točne informacije, tko iza njih stoji a tko govori netočne informacije. I ta vrsta političke pedagogije kako Francuzi često kažu je jako korisna za hrvatsko društvo i naš demokratski dijalog a i za respekt Hrvatskog sabora kao institucije i njegove uloge u tom procesu. Imaju saborski odbori važne nadležnosti i važnu ulogu i u pojedinim politikama Europske unije i komunikaciji sa izvršnom vlasti, ali nemaju onakvu medijsku pozornost kao što ima zasjedanje plenarno Hrvatskoga sabora. I zato možemo koristiti i jedne i druge oblike suradnje i oblike dijaloga i prije i poslije različitih sjednica europskih institucija na kojima zagovaramo naša stajališta, pa i onim izvješćima koji su na vlastitu inicijativu na dnevnom redu Europskog parlamenta kao što su neki zastupnici ovdje govorili. Ono što želim naglasiti, dakle Europsko vijeće sastaje se samo nekoliko puta godišnje, ono nije Vlada Europske unije, ono je suzakonodavac zajedno sa Europskim parlamentom ako već kompariramo i analogijom gledamo tko je Vlada onda je to Europska komisija. I to je isto važno za znati, i to se može razabrati koliko je bitno tumačiti i objašnjavati što je europski projekt i koje su njegove institucije, nešto što možda naizgled djeluje abeceda i notorno nije baš svakome tako. I to treba reći. Ono što želim kazati kao prioritete u budućnosti u radu Europskog vijeća, europski projekt možemo slobodno reći je suočen sa vrstom izazova kakvog još nije imao, treba organizirati pregovore o izlasku jedne velike članice, članice koja je stalna članica Vijeća sigurnosti, koja uz Francusku ima najveća izdvajanja za europsku obranu. Unija sa i bez Ujedinjene Kraljevine neće biti ista i to zahtijeva puno razmišljanja, puno analitike, puno prilagodbe i u proračunskom smislu, i to će se osjetiti. Vodite računa da desetak najrazvijenijih članica financira 80% sredstava europskoga proračuna. To će imati svoje posljedice i na nas. Međutim, kad je riječ o koristima članstva ja mislim da su one višestruke, one su višestruke u smislu pripadnosti europskim vrijednostima, one su višestruke u jačanju pravnog sustava uz sve deficite i nesavršenosti koje imamo u našem pravnom sustavu. Ja sam uvjeren da je on puno bolji nego što je bio prije 2013. a sigurno je puno bolji nego kao što neki zastupnici evociraju vremena prije 1989. ili 1990. godine. Ponekad čovjek ima dojam kao da gleda onu seriju iz '78. koja se zvala „Punom parom“ kad sluša nečiju raspravu u ovom hrvatskom Visokom domu, to je simpatično, to je šala. Ali mi smo tu u 2017. s odgovornosti za budućnost, za građenje konsenzusa o strateškim temama, zato i vodimo ovaj dijalog, zato je po meni skoro bila živahnija rasprava danas nego jučer na aktualnom prijepodnevu. Zato sam i rekao ukoliko netko ima kvalitetan, bolji, konstruktivniji prijedlog za velika strateška pitanja koja su pred nama o kojima moramo zajednički odlučivati i na razini Vlade i Hrvatskog sabora razgovarajmo o tome. Sa zanimanjem ću pročitati koje ideje je evo najveća oporbena stranka danas analizirala na okruglom stolu. Ne mogu biti na dva mjesta ali ću ih proučiti. Sigurno ima ideja koje mogu biti korisne. I stoga, ono što želim reći je da glede odnosa sa susjednim državama nemojmo pretvarati svaku europsku raspravu u ponavljanje brojnih otvorenih pitanja sa susjedima. Hrvatska ih rješava, mora ih rješavati i riješit će ih. Kad je riječ o Bosni i Hercegovini pa mislim da su se u više navrata svi mogli uvjeriti koliko puta smo bili prvi koji podržavamo njenu cjelovitost, njen integritet, njeno kvalitetno funkcioniranje i zalaganje za prava hrvatskog naroda kao konstitutivnog. Vodite računa da smo sigurno pomogli ovdje spomenutom predsjedniku HDZ-a Bosne i Hercegovine i Hrvatskog narodnog sabora a i članu Predsjedništva Bosne i Hercegovine prošle godine baš u ovo vrijeme dok je on bio predsjedatelj Predsjedništva da bude taj koji će ostaviti formalni zahtjev za članstvo u rukama predsjedavajuće Nizozemske tada prije nešto manje od godinu dana kao trag da je upravo inicijativom hrvatskog političkog predstavnika i Bosna i Hercegovina učinila taj iskorak. To se dogodilo uz potporu i Vlade i parlamentarne diplomacije i zastupnika u Europskom parlamentu. I taj put ćemo nastaviti jer smatramo da je dobar za Bosnu i Hercegovinu, da je dobar za Hrvatsku, da je dobar za Hrvate kao konstitutivni narod u Bosni i Hercegovini ali i za druga dva naroda i sve koji žive u Bosni i Hercegovini. Oko Srbije i pregovora, mislim da smo tu bili sasvim jasni. Srbija treba ispuniti kriterije, postoji puno rezidualnih pitanja iz vremena Miloševićeve velikosrpske agresije na Hrvatsku, one su tu s nama, živimo ih i danas 25, 26 godina poslije i ona moraju biti riješena. Proces pregovora je tu kao instrument da pomogne i ubrza rješavanje tih problema svih, od nestalih o kojima smo također govorili prije dva dana u ovom Domu, od pitanja granice, pitanja hibridne regionalne jurisdikcije njihovog Zakona o nadležnosti državnih institucija Srbije za procesuiranje ratnih zločina pa do zaštite manjina, njihove zastupljenosti, obrazovanja, kulture. Sve su to teme koje su na dnevnom redu i koje su na stolu našeg dijaloga. Hrvatska mora biti samouvjerena, samosvjesna u svoju poziciju koja je vrlo stabilna, stabilna i u sigurnosnom pogledu kao članica Sjevernoatlantskog saveza, stabilna i u vrijednosnom smislu, političkom pogledu kao članica Europske unije, stabilna i u smislu određenja o bitnim političkim pitanjima uređenja odnosa sa susjedima, ali i principijelna kad je riječ o vrijednostima međunarodnog poretka, univerzalnim vrijednostima koje dijelimo s međunarodnom zajednicom. I zato oko takvih pitanja nećemo imati nikakvih dilema, a posebice ne o pitanjima poput situacije u Ukrajini bez obzira da li će netko reći da li nas je to nešto koštalo ili nije. Nije nas koštalo ništa. Sustav kakav postoji u smislu restriktivnih mjera Europske unije postoji sa ili bez posjeta jednog predsjednika Vlade Ukrajini. Upravo obrnuto, trebali bi biti ponosni da dajemo doprinos na najkonstruktivniji način usmjeren prema miru i prema respektu međunarodnoga prava a to je ključ, kolega Klisović, mislim da smo oba dva prošli dosta utakmica sličnim putem a vjerujem da nam je poštivanje međunarodnog prava jedno od zajedničkih vrijednosti iza koje možemo stati. I zato ću se na Europskom vijeću zalagati da Hrvatska sukladno svojoj ulozi, sukladno svojoj veličini pa i svojoj težini na tom tijelu daje pertinentan doprinos baš onakav kakav treba na onim temama gdje smo jaki a da u onim širokim temama budemo principijelni kao što je pitanje migracijske politike. A gospodarske koristi, financijske koristi od članstva u Europskoj uniji moći ćemo ocijeniti tek kada se ovaj proračunski okvir, ova sedmogodišnja financijska perspektiva završi. Tada ćemo podvući crtu i vidjeti koliko smo bili dobri u apsorpciji, koliko smo dobro iskoristili europske politike, koliko dobro smo transponirali naše zakonodavstvo, koliko su nam snažne institucije da ih provode i koliko su pravni subjekti i fizičke osobe spremne iskoristiti sve ono što nam je na raspolaganju, od zapošljavanja mladih, slobode kretanja, obrazovanja, Erasmusa plusa ili drugih aktivnosti. Neizmjerne su mogućnosti koje zemlji poput naše sa našom situacijom prije članstva u Europskoj uniji mogu jedino pomoći, odmoći nam ne mogu. Odmoći možemo sami sebi eventualno. Ali nam ovaj kontekst, ovaj okvir iza kojeg smo svi stali. Nemojte zaboraviti, kolege koji su tu sjedili prije vas su jednoglasno ratificirali Ugovor o pristupanju Europskoj uniji, jednoglasno. A potpora koju smo dobili od većine hrvatskog naroda na referendumu i tada bila je plod javne rasprave, nije referendum organiziran na brzinu, rasprava o tome je trajala dvije godine. Ja sam imao čast ići po svim županijama, po svim institucijama, akademskim, stručnim, komorama, medijima, školama, fakultetima. Nema institucije u kojoj nisam bio u tom procesu. I baš zato što sam to obavio, znam koliko je teško raditi tu vrstu komunikacije. Reći ću vam jedan detalj iz analize tada. Sve institucije zajedno koliko nas god ima – Vladine, nevladine, međunarodne ili domaće u 20 godina nastojanja približavanja informiranja tih tema hrvatskom narodu došli smo po brojnim analizama do svega 10% našeg stanovništva – svi skupa, što znači da se samo 1 od 10 ljudi koje sretnete tu u gradu na cesti našao u poziciji da bude u sobi dok se vodi recimo jedna ovakva ili slična rasprava. To su vam realnosti i zato je važno da razgovaramo o tome. I tu je uloga i odgovornosti prema javnosti Hrvatskoga sabora izrazito važna. Ja ću doći ponovno čim završi iduće Europsko vijeće. Bit će neke druge teme tada na redu. Činjenica da imamo i neformalno prije toga na Malti, pa nakon toga ovo obljetničko u Rimu u novim okolnostima, vjerojatno u vrijeme notifikacije Ujedinjene Kraljevine o tome kakvi su rezultati referenduma nameće raspravu i plenarnoj sjednici Sabora i saborskim odborima da o ovoj temi vode temeljitu raspravu i daju prilog politici i stajalištima Republike Hrvatske. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo i na ovo jednu repliku. Uvažanog zastupnika Branimira Bunjca. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Znači mi smo sada u ovom završnom izlaganju premijera čuli da je dakle hrvatski referendum o pristupanju Europskoj uniji bio dakle korektan, da je to bila razumna odluka, ali istovremeno je referendum o izlasku iz Europske unije Velike Britanije bila premijerova pogreška. Znači, ja ne razumijem a kako se mogu takvi različiti kriteriji primjenjivati u ocjeni jedne te iste stvari. Znači referendum je referendum. Ako je naš legalan i njihov je legalan. On nije pogreška premijera. Znači mi bismo sada mogli temeljem ove analogije reći da je referendum o ulasku u Europsku uniju bio pogreška premijera Milanovića koji ga je dozvolite, a nije. Ja opet ne razumijem zašto mi moramo dakle ulaziti u neke unutrašnje stvari država koje su, recimo to iskreno, velesile poput Rusije ili poput Velike Britanije i sada mi komentirati njihov izlazak iz Europske unije kao nekakvu pogrešku. Pa Velika Britanija je kolijevka demokracije. Velika Britanija je 50 puta gospodarski jača od Hrvatske. Ima 20 puta više stanovnika. Zar zaista mislimo da je taj narod bio taoc jednoga čovjeka pa zvao se on premijer ili ne znam kako? Mislim da trebamo još jednom podsjetiti na izjavu predsjednika Trumpa, a ta je da će još neke zemlje napustiti Europsku uniju. Pa evo, ja bih molio možda premijer više zna s obzirom da komunicira s Europskim vijećem da nam kaže koje su to zemlje, koje su to zemlje koje će još imati neke premijere koji će raditi pogreške koji će dakle opet poput nekih diktatora iz povijesti moći odlučiti u ime cijeloga naroda. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi premijer Andrej Plenković. Izvolite.
Poštovani zastupniče Bunjac, ja smatram da politike, vlade imaju jednu vrstu privilegija a to je da donose političke odluke i rade političke odabire. Pogreška premijera Camerona je što je odlučio organizirati referendum. To je ono što kažem, to je ono što mislim već zadnje 3 godine od njegovog govora gdje je to objavio javnosti jer je na taj način htio riješiti problem prije svega unutar vlastite stranke koja je otklizila u jednom pravcu kojeg vidimo sada kada je napustila Europsku pučku stranku i tu obitelj 2009. godine. I to je ono što ja kažem da je pogrešno zato što je tom svojom odlukom dao politički prostor manipulatorima i oni koji sami priznaju da su govorili neistina u referendumskoj kampanji poput Nigela Paragea da uvjeri na žalost preveliki broj britanskih birača da kažu ne. Isti ti Britanci su 75. imali referendum i rekli su da. To im je bio tek treći referendum u povijesti njihove političke kulture. Dakle, javnost i birači nenavikli na taj institut. Oni nisu Švicarska i zato je rezultat bio onakav kakav je, sa ogromnim izlaskom 72% je ljudi izašlo na referendum. U Italiji 68. Rezultat 40, 60 ponavljam. Poanta o kojoj vam govorim je obrnuta. On je radio referendum za kojeg nikakve potrebe nije bilo. Mi smo radili referendum za kojeg smatramo da je bilo potrebe, da je bilo dobro dobiti potporu većine hrvatskih birača i većine hrvatskoga naroda za stratešku odluku koja nas dugoročno pozicionira na međunarodnoj sceni. I drago mi je da sam bio onaj koji je predvodio tu kampanju koju smo pobijedili, a referendum je samo vremenski pao na početku mandata tadašnje Vlade kukuriku koalicije, ali je cijela kampanja i cijela priprema bila odrađena ranije od one Vlade i one vlasti koja je i ispregovarala hrvatsko članstvo u Europskoj uniji. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. S time bih ja zaključio raspravu o ovome izvješću. Mi ćemo glasovati kada se steknu uvjeti. Ja se zahvaljujem predsjedniku Vlade Republike Hrvatske i njegovim suradnicima i suradnicama.
Sad prelazimo na glasovanje o raspravljenim točkama. Prvo je izvješće predsjednika Vlade RH o sastancima Europskog vijeća koja su održana tijekom 2016. godine. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Klubova zastupnika HDZ-a, Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista, Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a, HDSSB-a te Kluba zastupnika Stanke rada i solidarnosti, Reformista i Nezavisnih zastupnika dajem na glasovanje slijedeći zaključak: prihvaćaju se izvješća predsjednika Vlade RH o sastancima Europskog vijeća koja su održana tijekom 2016. godine. Molim uključite se glasujmo o predloženom zaključku. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da smo većinom 112 glasova za, 3 suzdržana i 2 protiv prihvatili izvješća predsjednika Vlade RH o sastancima Europskog vijeća koja su održana tijekom 2016. godine.
Mi bismo prešli na sljedeću točku. Predlažem da objedinimo sljedeće dvije točke. Dakle, predlažem da objedinimo - Konačni prijedlog Zakona o nabavi registracije oružja građana, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 55; - Konačni prijedlog Zakona o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 54; Da li se slažete da objedinimo tu raspravu? Vidim da se uglavnom, pozitivno klimaju svi, znači slažemo se. Dobro. Hvala na komplimentu. Dobro. Dakle, objedinit ćemo raspravu o ta dva zakona. Predlagatelj oba zakona je Vlada RH na temelju člana 85. Ustava RH i članaka 172., 204., 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince, prilozi uz prijedloge zakona nisu umnoženi nego se nalaze na web stranici Hrvatskog sabora. Sukladno članku 206. Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovi zakonski prijedlozi rasprave po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su o oba zakona proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, njihova izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Koliko mi se čini to će državna tajnica učiniti u MUP-a gospođa Lidija Pelivan Stipetić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici. Zakon o nabavi i registraciji oružja građana, prijedlogom Zakona o nabavi i registraciji oružaja građana [[Upadica Reiner: Malo glasnije, molim vas.]] pardon. Znači prijedlogom Zakona o nabavi i registraciji oružja građana uz određena poboljšanja regulira se samo dio materije iz važećeg Zakona o oružju, a koji se odnosi na postupak nabave i registraciju oružja koje građani nabavljaju za civilne potrebe, te način postupanja s tim oružjem i streljivom. Dio materije iz važećeg Zakona o oružju koji se odnosi na djelatnosti vezane uz oružje, regulira se prijedlogom Zakona o eksplozivnim tvarima, te nadzoru proizvodnje i prometa oružja koji je upućen u proceduru donošenja zajedno s prijedlogom Zakona o nabavi i registraciji oružja građana. Važećim Zakonom o oružju su preuzete odredbe Direktive o nadzoru nabave i posjedovanja oružja, tako da se Zakon o nabavi i registraciji oružja ne donosi radi obveze preuzimanja odredbi direktive nego prvenstveno radi reguliranja materije iz važećeg Zakona o oružju kroz dva nova zakona. Jedna od novina koju donosi prijedlog Zakona o nabavi i registraciji oružja građana je definiranje opravdanosti razloga za nabavu oružja radi osobne sigurnosti. Prema prijedlogu zakona opravdani razlog za nabavu oružja radi osobne sigurnosti ima osoba koja dokaže da je njena osobna sigurnost ugrožena ili bi mogla biti ugrožena u tolikoj mjeri da joj za njezino osiguranje treba oružje, a aktivnostima i mjerama institucija sigurnosti ili drugim mjerama se ne bi mogla osigurati dostatna zaštita. Kao dokaz da je njezina osobna sigurnost ugrožena ili bi mogla biti ugrožena u tolikoj mjeri, da joj za njezino osiguranje treba oružje, osoba mora navesti konkretne prijave napada ili prijetnji koje je prijavljivala policiji i koje su zabilježene u policijskim evidencijama. Time se nastoji smanjiti broj građana koji nabavljaju oružje radi osobne sigurnost jer RH kao pravna država ima mehanizme kojima može zaštititi svakog građanina. Za nabavu oružja koje građani nabavljaju radi bavljenja lovom ili sportskim streljaštvom nije potrebno dokazivati opravdanost razloga za nabavu nego je dovoljno priložiti isprave iz kojih se vidi da se osoba bavi lovom ili sportskim streljaštvom. Prijedlogom zakona se nastoji pojednostavniti i ubrzati postupak u slučaju kada zahtjev za nabavu dodatnih količina oružja podnosi osoba koja već ima važeći oružni list za oružje. U tom slučaju provjerit će se vodi li se osoba u kaznenoj ili prekršajnoj evidenciji i jeli protiv nje eventualno pokrenut kazneni ili prekršajni postupak za prekršaj ili kazneno djelo koje bi bilo zapreka za posjedovanje oružja, ali se neće terenskim provjerama policije prikupljati dodatne obavijesti o osobi budući da su već kod ranije nabave oružja za nju izvršene te provjere. Time će se izbjeći nepotrebno administriranje i doprinijeti ekonomičnosti postupka, budući da su kod prvog zahtjeva za nabavu oružja provjereni svi potrebni uvjeti za nabavu. A u slučaju naknadnog pokretanja prekršajnog ili kaznenog postupka protiv vlasnika oružja koje čini zapreku za posjedovanje oružja i onako će se provesti postupak oduzimanja oružja. Prema prijedlogu ovog zakona oružje koje je privremeno oduzeto u upravnom postupku jer je protiv vlasnika oružja pokrenut kazneni ili prekršajni postupak vlasnik će morati prodati ili pokloniti tek po pravomoćnosti odluke donesene u kaznenom ili prekršajnom postupku u kojem je osuđen za kazneno djelo i prekršaj. Na taj način će se izbjeći dosadašnje situacije da se nakon pravomoćnosti rješenja o oduzimanju oružaja donesenog u upravnom postupku, vlasnika liši oružja kao njegove imovine, a da kasnije u pravomoćnom okončanom kaznenom ili prekršajnom postupku bude oslobođen krivnje za kazneno djelo ili prekršaj za koje se protiv njega vodio postupak. Jedna od novina dalje u prijedlogu ovog zakona je da se građanima koji imaju oružje registrirano u svrhu lova ili sporta omogući da sami pune streljivo za vlastite potrebe i da na temelju važećeg oružnog lista za oružje registrirano u svrhu lova ili sporta nabavljaju komponente streljiva. Nadalje, prijedlogom zakona preciznije su propisani uvjeti pod kojima sportske streljačke organizacije mogu posuđivati oružje svojim članovima. Sportske streljačke organizacije tako mogu posuđivati oružje svojim članovima, bez obzira što oni nemaju odobrenje za nabavu oružja ili oružni list, ali su prije posuđivanja oružja dužni obavijestiti nadležnu policijsku upravu ili postaju koja će provjeriti ispunjava li član sportske streljačke organizacije opće uvjete koje osoba mora ispunjavati za posjedovanje oružja. Ako se utvrdi da član sportske streljačke organizacije ne ispunjava navedene uvjete, sportska streljačka organizacija mu ne smije posuđivati oružje. Time će se izbjeći situacija da je sportski strijelac evidentiran ako je evidentiran kao počinitelj kaznenog djela ili prekršaja koje predstavlja zapreku za posjedovanje oružja, a sportska streljačka organizacija mu posuđuje oružje jer o tome nema saznanja.
Hvala lijepo. Možete odmah i o eksplozivnim tvarima jer smo rekli da ćemo objediniti raspravu.
Zahvaljujem. Prijedlog Zakona o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i prometu oružja. Ovim zakonom uređuju se područja proizvodnje, prometa, uporabe i prijevoza eksplozivnih tvari, te proizvodnju, promet i prijevoz oružja. Navedena područja za sada su uređena sa tri zakona, Zakonom o eksplozivnim tvarima, Zakonom o oružju, te Zakonom o prijevozu opasnih tvari. Zbog izmjena i dopuna direktive o stavljanju na tržište eksplozivnih tvari za gospodarsku uporabu potrebno je naše zakonodavstvo kojim se uređuje područje proizvodnje, prometa i uporaba eksplozivnih tvari potrebno je to zakonodavstvo izmijeniti odnosno doraditi kako bi se uskladilo s navedenom direktivom. Rok za prenošenje ove direktive bio je 20. travnja 2016. godine. No, temeljem nadzora nad provedbom sada važećih propisa kojim su uređena navedena područja došlo se do zaključaka da bi osim potrebe za usklađivanjem našeg zakonodavstva sa regulativom EU bilo potrebno doraditi odnosno poboljšati propise i zbog olakšavanja gospodarskih aktivnosti vezano za navedena područja. Isto tako nadzorom nad provođenjem sada važećih propisa došlo se do zaključka da neki dijelovi područja uopće nisu uređeni ili su nepotpuno uređeni zbog čega je također potrebna intervencija u navedene propise. Nadalje, nadzorom nad provođenjem navedenih propisa kao i komunikacijom sa odgovornim osobama trgovačkih društava koja se bave gospodarskim djelatnostima koja su uređena navedenim propisima došlo se do zaključaka da bi se uređenjem navedenih područja jednim zakonom umjesto dosada tri uvelike olakšalo poslovanje trgovačkih društava, ali isto tako osigurao bi se i puno bolji nadzor nad eksplozivnim tvarima oružjem, a objedinjavanje u jedan zakon o pravdano je i moguće i zbog srodnosti te isprepletenosti područja proizvodnje i prometa oružja i eksplozivnih tvari. Slijedom navedenog mogu se navesti četiri osnovna razloga za donošenje ovog zakona. Pa prvi razlog je usklađivanje propisa RH s novom direktivom EU o stavljanju eksplozivnih tvari na tržište. Drugi razlog je uređenje područja koja važećim propisima nisu u potpunosti uređena kao što je npr. proizvodnja oružja iz kategorije A. Treće je objedinjavanje u jedan zakon sada važećeg Zakona o eksplozivnim tvarima, dio Zakona o prijevozu opasnih tvari a koji se odnosi na prijevoz eksplozivnih tvari te dijelova Zakona o oružju koji se odnosi na djelatnosti trgovačkih društava pri proizvodnji u prometu i prijevozu oružjem. Osiguranje potpunijeg nadzora nad oružjem i eksplozivnim tvarima je četvrti razlog a koji se postiže boljim uređenjem područja proizvodnje i prometa eksplozivnih tvari. Evo zahvaljujem.
Hvala vam lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Josipa Križanića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, spomenuli ste opravdani razlog za nabavu oružja. Najradije bi da o tom razlogu uopće ne moramo razgovarati. Opravdani razlozi za nabavu oružja, dakle najradije bi da o tom razlogu opće ne moramo razgovarati međutim i najbolje bi bilo da opće nema pretpostavki u hrvatskoj državi za taj razlog. Međutim kad već moramo razgovarati ja bih vrlo rado od vas čuo da li kod vas u ministarstvu imamo određene studije ili analize počinitelja kaznenih djela odnosno prekršitelja vezanih uz vatreno oružje koji su bili u evidenciji, dakle onih koji su ilegalci i oni koji imaju dozvole počinitelja kaznenih djela. Možda je zato neki put … [[Upadica se ne čuje.]] shvatili ste o čemu govorim? Dakle možda je zato neki put bolje omekšati zakon pa i olabaviti uvjete i razloge za nabavu oružja za posjednike pa ih onda imati pod nadzorom. Puno je lošija opcija rigidni zakon koji ima za posljedicu ilegalno naoružavanje pučanstva. Naravno da u tom slučaju trebaju biti korektivne mjere izuzetno stroge i zlouporaba držanja oružja i počinjenja kaznenih djela trebaju biti rigidna i drastična. Dakle još jedanput vas molim da mi odgovorite da li imamo unutar ministarstva tu evidenciju kako bi mogli upravo u ovim opravdanim razlozima za nabavu oružja mogli čim kvalitetnije raspravljati. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovorit uvažena državna tajnica. Izvolite.
Pa ovako, iz evidencije proizlazi da je od počinjenih kaznenih odnosno od kaznenih djela koja su počinjena upotrebnom vatrenog oružja počinjeno oko 80% ilegalnim oružjem a 20% legalnim oružjem. No, voljela bih isto tako napomenuti da se ovim izmjenama zakon zapravo ne mijenjaju uvjeti, dakle opravdani razlog je i dosada morao postojati kao razlog za nabavu oružja za samoobranu. Novina u ovom članku je samo da se pobliže definira što je to opravdani razlog. Znači opravdani razlog radi ujednačavanja prakse prilikom odobravanja i kao nekakav alat povjerenstvu koje o tome odlučuje da li postoji opravdani razlog ili ne postoji. Jer opravdani razlog za vas može biti jedan, za mene može biti drugi. Intencija je bila da se uredi na koji način će se generalno procjenjivati postoji li opravdani razlog ili ne.
Hvala. I slijedeća replika je uvaženog zastupnika Steve Culeja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, mislim da je kompletan ovaj zakon jedino cilj njegov neopravdan jer donesen je samo s jednim razlogom da bi se razoružao hrvatski narod koji se opravdano naoružao 91. godine zbog ugroze. Dakle svi oni su sada legalizirali to oružje i sad bi oni morali nekome predati to svoje oružje. Ja sam osobno kupio pumpericu za 1500 maraka u to vrijeme da bi se branio od onih koji su nelegalno imali oružje, koje su dobili od JNA. I još jedna stvar uništavanje kolekcionarskoga naoružanja ili blindiranja dovelo bi do toga da bi to oružje izgubilo svoju vrijednost kako povijesnu tako i kulturnu i … drugu. Isto tako nadalje svjedoci smo mi da policija u praksi nikada ne donosi oružje onome tko prijavi da je ugrožen ili je stvarno ugrožen ili nije već u pravilu oduzima oružje i onome tko je ugrožen i onome tko mu prijeti. Tako da mislim da ovaj cijeli zakon bi bilo potrebno da ga još jednom prođu stručnjaci kojih je jako puno u našoj Hrvatskoj koji će donijeti prave predispozicije da bi ovaj zakon uopće bio i proveden. I kompletno sve što nam dolazi iz EU ne mora se baš onako doslovce primijeniti na nama s obzirom na naše okruženje. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne traže, onda nema potrebe. Hvala.
Hvala. … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepa. Sada bismo prešli na klubove. Prethodno ću pitati da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. I prvi će u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e govoriti uvaženi zastupnik Branimir Bunjac. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Evo nastavljam ovu raspravu koja se na neki način nadovezuje na ovu prethodnu. Naime, ima veze sa EU, a radi se o nabavi registracije oružja, streljiva i njegovom korištenju. Prije svega ovdje želim reći da niti imam oružje, niti ga želim imati i da općenito podržavam bilo kakvo smisleno razoružavanje, bilo kakvu namjeru da oružja bude čim manje, a ljudi što više sigurni. Međutim, ponavljam riječ sveobuhvatno, a ovdje se čini se radi o selektivnom razoružavanju. Jer ako mi predamo oružje kao što je rekao zastupnik Culej i dalje ga netko ima samo pitanje glasi tko je taj i da li je taj netko prema hrvatskim građanima dobronamjeran. A mi vidimo u samom zaglavlju ovoga zakona da on dolazi iz EU, da ovaj zakon nije napravljen u Hrvatskoj, nego da je u stvari došao izvana i mi se moramo pitati koje su stvarne namjere ovoga zakona. Jer kada idemo čitati prijedlog zakona mi uočavamo takve restriktivne mjere, takva ograničenja posjedovanja oružja, da sam se ja u jednom trenutku uplašio da ne znam morat ću predati pribor za jelo jer bi po ovomu zakonu ću možda morati odgovarati za pokušaj terorizma. Jer mi ovdje čitamo da ne znam čak i ljudi koji se bave sportom, recimo sportskim streljaštvom, biatlonom svejedno ili ljudi koji se bave kolekcionarstvom možda prikupljanjem nekakvih muzejskih eksponata dolaze u opasnost da budu kažnjeni i to vrlo rigorozno kao ljudi sa opasnim namjerama. Osim toga, ljudima koji posjeduju oružje nameću se vrlo skupi i nepotrebni troškovi i na kraju se nameće zaključak da je konačni cilj ovoga zakona da ljudi predaju oružje pod svaku cijenu. Što je tu dakle sumnjivo? Sumnjivo je to što kad pogledamo malo kroz povijest zahtjev da se preda oružje je dolazio isključivo od diktatora koji su imali loše namjere. Poziv na predaju oružja obično je značio uvod u diktaturu i ako ćemo iskreno u genocid. 1929. godine oružje su morali predati građani Sovjetskog saveza. 1935. godine oružje su morali predati građani nacističke Njemačke. Kinezi za vrijeme Mao Ce-tunga, građani Osmanskoga carstva. Koje su bile namjere onih koji su predlagali takve zakone. Vidjeli smo i znamo ih. Bilo je dakle suzbijanje demokracije i milijuni i milijuni mrtvih ljudi. Ako ne vjerujete povijesnim primjerima iz drugih zemalja dovoljno je da se prisjetimo 1991. godine kada je Hrvatskoj oduzeto oružje teritorijalne obrane kao da ne bi bilo rata, a oduzeto je baš zato da se započne rat. Znači predajete oružje da bude mira, a to su radili oni koji su htjeli izazvati rat. I oni koji su bili '91. godine mladi, a ima takvih tu u ovoj sabornici sjećaju se koliko su dobrovoljci koji su htjeli braniti Hrvatsku poput gospodina Culeja očajnički pokušavali nabaviti makar jednu lovačku pušku, ali je nisu imali gdje dobiti. I koliko bi pomoglo da su hrvatski građani imali barem nešto oružja. Ali pazite, psihički zdravi građani i dobronamjerni građani da su imali bar nešto oružja vjerojatno bi ona agresija na Hrvatsku bila manje bolna i obrana bi bila koliko toliko efikasnija i brže provedena. Dakle, navodno će ovo oduzimanje oružja braniti nas građane od neke prikrivene opasnosti, ne znam od terorizma. Ali recite vi meni da li se terorist mene boji kad imam oružje ili kad ga nemam. Da li ja njega s time što predam oružje potičem na napad ili ga u biti odbijam od napada? Da li mogu biti apsolutno siguran u ne znam nečije namjere? Da li se vi osjećate sigurnije kad je na vratima ipak neka straža hrvatska ili mislite da ju treba maknut, jer eto možda imaju oružje? Kakav je moral naroda bez oružja? Da li se ti ljudi osjećaju hrabrije sa više samopoštovanja ili se osjećaju nesigurnije, zastrašeno. Tko može zaustaviti? Dovoljan je, ako narod nema oružja baš nitko tko onda može zaustaviti danas sutra neke teroristički napad, neku prijetnju, okupaciju, bilo šta? Ovdje piše u prijedlogu zakona da ja moram dokazati da se meni osobno prijetilo. Evo ja ću sada uzeti, imate vi tu novine vidim da neki čitate jer vam se ne da slušati šta drugi pričaju i otvorite novine i pročitajte šta piše u novinama. Teroristički napad u Berlinu, teroristički napad u Istambulu, teroristički napad u Parizu, prijetnje iz Srbije, pobit ćemo Hrvate ne znam itd. jel to prijetnja meni osobno ili mora ne znam ISIL napisat ja prijetim Branimiru Bunjcu pa neka se brani? Znači to je jedna strana, jedna medalja ovoga Zakona o oružju kojem bi ja vjerovao, ponavljam još jednom, da je nastao u ovome Saboru i da je provedena javna rasprava. A koji zakon nije bio po hitnom postupku zbog čega nije provedena javna rasprava? Tada bi ga mogao prihvatiti. Ali ovako nekakav klik u mojoj glavi pitam se da li Hrvatska ovakvim prijedlogom zakona, da li postoji neka skrivena namjera jel recimo u ovim izmjenama zakona možemo vidjeti čak i da se krši neki dijelovi hrvatskog Ustava, recimo oduzimanje oružja bez naknade. Kojim pravom? Članak 48. Ustava imate ga svi ispod svojih kluba, privatna imovina je neotuđiva. Tko ima pravo oduzeti nečiju privatnu imovinu, da mu pri tom ne isplaćuje nikakvu naknadu npr.? Prema tome, mislim da ovakav prijedlog zakona na neki način nije dobar, da je donesen na brzinu, da se nije dovoljno vodilo brige o svim aspektima koji iz ovoga zakona proizlaze, da nije bilo javne rasprave i iz toga razloga smatram da bi ovaj zakon trebalo ozbiljno doraditi u suradnji sa onima kojih će se oni ticati, a to su prije svega hrvatski građani. To bi ukratko bilo to. Hvala lijepa.
Da bi izbjegli kao što ste vi sami rekli klik u vašoj glavi mi imamo i službeni prijedlog da ovaj zakon ide u dva čitanja. Prema tome, vjerojatno će neki od kolega koji će u diskusiju o tome raspravljati u tom smislu govoriti također tako da postoji i pisani prijedlog da ide u dva čitanja. … [[Upadica se ne razumije.]] Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Dakle gospodine potpredsjedniče, sada ste kolegi objasnili da postoji službeni prijedlog da zakon ide u dva čitanja. Prema članku 206. Poslovnika, a oba zakona su P.Z.E. da to mogu predložiti Odbor za Ustav, dakle klub ne može predložiti da se sa ovoga zakona skine hitni postupka prema članku 206. pa bi možda bilo dobro da to objasnimo da nemamo prilikom glasanja problema. Zahvaljujem.
Slažem se, ali plenum i postoji, plenarna sjednica postoji zato da se zapravo i iskazuju mišljenja različitih i klubova i pojedinaca o nekom zakonu. I vjerojatno će diskusija iznjedriti onda najpametniji zaključak, da li ići u jedno čitanje hitno kako je predloženo ili je možda bolje ići u dva čitanja pa unijeti promjene koje će biti sugerirane i koje će očito doći. Dobro, pa može ja mislim da to može osim odbora mogu i saborski zastupnici u svojoj diskusiji iskazati. Znam da je zapravo odbor koji bi trebao predložiti, ali možda na kraju odbor i predloži na temelju rasprave koja će se danas razviti o tome. No, idemo na replike ipak na izlaganje kolege Bunjca, ima više replika. Prav je uvaženog zastupnik Tomislava Klarića. Izvolite.
Kolega Bunjac s jednim dijelom vaše rasprave se mogu složiti i to samo u onom dijelu gdje ste tražili upravo ovo o čemu je malo prije i potpredsjednik Sabora govorio da bi ovaj zakon bilo dobro provesti kroz dva čitanja, a maknut ovu hitnost s njega. Upravo vaš uvod u raspravu u ovom govoru je pokazao pravu situaciju promišljanja ovakvog jednog zakona. Vi ste čini mi se rekli da vi ne posjedujete oružje i da se u taj dio ne razumijete i da ste za to da se to oružje oduzme da ima čim manje oružja. Velik broj nas ovdje, između ostalog i ja ga posjedujem već preko 30 godina, imao sam čast biti član predsjednik udruge u više mandata koja je brojala preko stotinu članova koji svi posjeduju oružje. Dakle ovo je jedna kompleksna tema o kojoj treba razgovarati, ali upravo vaš govor i vaša rasprava o ovoj temi pokazuje da se nedovoljno premišlja i da mnogi ljudi koji rasprave o ovoj temi i uzimaju si to za pravo nisu dovoljno upućeni u tu problematiku o kojoj govore. I upravo iz tog razloga je dobro i bit će dobro ukoliko se skine hitnost sa ovog zakona, uvaže argumentacije svih onih skupina, institucija ove države koje tako mogu nazvati, a to su između ostalog i Hrvatski lovački savez i Hrvatski streljački savez i ljudi koji se bave tom problematikom i kojima je to jedno od osnovnih sredstava ja ću bit slobodan tako za reć za rad. Dakle, oružje nije nužno zlo, oružje i kad ovdje raspravljamo o europskoj direktivi upravo i ona ide u tom smjeru da se nametnu veća težina na onaj ilegalni dio posjedovanja oružja a ne na ono oružje koje je legalno. I sam ovaj podatak koliko je kaznenih djela ili zloupotreba bilo je minoran u odnosu na sve ono što se događa sa nečim što je ilegalno. I sama tendencija ovoga zakona bi trebala ići u smjeru da se to ilegalno suzbije i da se u tom djelu zakonu postrože a ne onom djelu gdje je to legalno.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala. Uvaženi kolega Klarić da u biti vi ste u pravu, s ovim zakonom treba postupati oprezno, trebamo se još usuglasiti ne samo mi ovdje u Saboru nego i široka javnost a ono što sam ja rekao u svojemu uvodnome izlaganju dakle baš ovo što ste vi sada rekli da bi ustvari pitanje oružja trebalo rješavati sveobuhvatno jer ovako ostaje dojam da mi ponavljam zdrave i dobronamjerne ljude razoružavamo, dakle one koji posjeduju legalno oružje a s druge strane ne rješavamo problem onih koji su sa zlim namjerama i koji ustvari oružje posjeduju nelegalno. Vidio sam neke statistike i ostao sam zaprepašten da u Hrvatskoj postoji možda i do 500 tisuća komada ilegalnoga oružja a sad mi ovdje evo dolazimo u situaciju da se treba uzeti ne znam oružje Streljačkom savezu, ne znam biatloncima, evo imao i paintball ligu. Znači koliko sam ja stigao vidjeti iz izmjena ovog zakona čim je oroz u pitanju, čim je onaj mehanizam za okidanje na nekoj spravi to automatski prelazi u opasno oružje i mora se oduzeti. Dakle u biti čini mi se da se ovdje radi o nekim nespretnostima koje bi vjerujem u konačnici ovaj Visoki dom trebao doraditi prije konačnoga usvajanja. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Nikole Grmoje. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolega Bunjac osim par parola koje ste izvukli ne znam od gdje, koje se ne mogu uopće iščitati iz ovog zakona o nekakvom razoružavanju građana. Ne znam iz čega ste to izvukli, gdje ste to vidjeli. Pričali ste o nekakvim naknadnim odnosno dodatnim troškovima koji se nameću kolekcionarima oružja. Ja bih vas molio koji su to novi troškovi koji sada ne postoje a koji se nameću ovim zakonom da kažete konkretno ne da pričate o parolama o razoružanju Hrvatske, da postoje nekakve skrivene namjere. U kojem točno članku ovog zakona se nameću nekakve nove novčane obveze onima koji posjeduju oružje. A isto tako rekli ste, znači a uopće niste pročitali ovaj zakon i što on predlaže rekli ste da je ovaj zakon protuustavan jer se njime planira oduzeti oružje ljudima bez da im se da nekakva naknada i to je protuustavno jer se ljudima oduzima njihova imovina. Pa jeste li vi pročitali što piše ovdje? Ovim prijedlogom zakona jasnije je propisano da se bez prava na naknadu oduzima oružje za koje se u postupku registracije utvrdi da nije ispitano i obilježen u skladu s propisima ili mu se ne može dokazati podrijetlo. To je nelegalno oružje kolega Bunjac. Bolje se informirajte, nemojte se baviti parolama, dajte konkretne prijedloge, okrenite se znači ovim člancima zakona za koji smatrate da nisu dobri i nemojte govoriti o nekakvom razoružanju Hrvatske, da netko ima namjeru razoružati naše građane i da se kriju nekakve skrivene namjere iza ovog zakona. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Grmoja. Ja ne znam, ja moram vas pitati s kim se vi svađate? Ali zakon je meni u rukama, evo ako ne vidite cijeli je ispisan mojim primjedbama i primjedbama stručnjaka. Znači vi mislite da sam ja u ovaj Sabor pao s Marsa i sad šta meni padne na pamet ja to pričam, nemam veze je li rasprava ili nije, koja je točka dnevnog reda ili nije. Ja ću vam pokazati, stavit ćemo amandman na taj dio gdje se oduzima privatna imovina, koji jasno pokazuje ovaj članak zakona koji ste vi predložili iako ga niste vi predložili a pravite se pametni kao da jeste. Između ostaloga ovdje piše da onaj koji čuva oružje mora staviti pazite protuprovalna vrata na sobu u kojoj se nalazi oružje. Znate vi koliko protuprovalna vrata koštaju? 20 tisuća kuna s ugradnjom. Pa normalno ako netko ima ne znam pištolj vrijedi 2, 3 tisuće kuna i mora staviti vrata od 20 tisuća da će taj pištolj jednostavno radije će ga predat nego da se upušta u trošak. Pa ko ima tolike novce danas? I velite da onda ovaj zakon kao nije restriktivan. Ja ne znam, vjerojatno vi niste pročitali zakon. Vi mislite samim time što ste predložili da sve o njemu znate. A ne znate, ja vam tvrdim. Zbog čega je danas meni slao mail Hrvatski lovački savez? Zbog čega evo recite? Kad ste vi to sve tako u tančine razradili da nema nikakvih primjedbi, recite u Hrvatskoj ima 70 tisuća lovaca evo recite im sad u lice da nemaju pojma isto kao što ste i meni. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Steve Culeja. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, ovako kolega Bunjac vi kao pacifista opravdano i ne morate imati oružje, ni vaš susjed, ni vaš kolega, ni Pernar, nitko drugi ali postoji neko budan tko će ga imati i taj će biti zadužen i za vašu sigurnost. Nekad davno u našoj Hrvatskoj a bivšoj Jugoslaviji da bi Hrvat dobio oružje morao je imati 5 potpisa od Radete, Maneta i ne znam koga još pa da bi on dobio neku lovačku pušku sačmaricu na jednu cijev ne na dvije, ne daj Bože, da bi mogao ići u lov. Sada kad su naši građani se naoružali sad bi im netko na niz raznih zakona i uvjeta koje on predlaže on bi im to isto oduzeo kroz ta protuprovalna vrata ili ine druge načine. A ja bih sa ovog mjesta upitao, tu je bio nekad ministar Šime Lučin koji je gazio puške suhlove od 7000 eura tamo su ih drobili samo za televizijske kamere, za primjerke. Dočim smo svjedoci da se u službi za oružje nekad i prekrasni primjerci koji su skupi znaju izuzet, onako stavit sa strane i jednostavno ispare, oni nestanu. Uništava se ono lošije oružje, ono neprimjereno što nije ogledni primjerak i to se prikazuje za javnost. Ovo oružje koje je ljepše, bolje, kvalitetnije i skuplje ide nekim drugim kanalima, a u tome tražim primjer i prikazujem ga ovdje, već sam više puta prikazivao da je u Varaždinskoj policijskoj upravi nestalo 150 komada oružja. Još je neutvrđen točno broj. Ja sam to više puta ovdje govorio i ministru Ranku Ostojiću, to je bilo prije dvije godine. Zamislite istraga je još u tijeku. Oni još nisu utvrdili gdje je nestalo 100, 150, 200 čak, tko zna koliko komada oružja. Gdje je to oružje? S kojom namjenom? Tko će upotrijebiti to oružje i mi to, Ranko Ostojić nam tu sjedi svaki drugi, treći dan i nema tko da ga pita. Da li će ga pitati naš sadašnji ministar Orepić ili će nastavit njegovim stazama ili stazama Šime Lučina? Ja bih upitao to sve ovdje nas gdje je završilo oružje iz Varaždinske policijske uprave. Prvi i zadnji puta ja više to ovdje ponavljati neću, prebacit ću na kolegu Stričaka, neka on se bavi s tim, to je njegova županija. Hvala vam.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala. Kolega Culej, neću vam puno replicirati s obzirom da ne želim ulaziti u raspravu o gospodinu Ostojiću, ali ono što vam želim reći, dakle slažem se da sam pacifist, oružjem znam rukovati to sa jako puno oružja, ali ne želim ga. I slažem se sa ovom idejom koju ste vi rekli, dakle da oružje trebaju imati psihički zdrave osobe, nemam ništa protiv. Smatram da je još uvijek takvo vrijeme civilizacijsko, jednostavno da je oružje potrebno imati radi zaštite građana. Opasnosti su takve kakve jesu i s te strane, dakle Zakon o oružju je potreban kao i samo oružje.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Bunjac. Dakle, vi ste u svojoj raspravi otišli u početak Domovinskog rata. Naravno evo kao kolega Culej kao što je rekao i meni je pokojni stric kupio winchester 357 da bi mogao kao student ići u rat. Nisam imao novca da sam kupim pušku. Poslije je on tu pušku poklonio, poklonio osobi koja ima dozvolu i koja je to preuzela. Osobno nemam oružje. Imam puno prijatelja koji su lovci, koji imaju oružje. Imam nekih poznanika koji imaju i ovo oružje za osobne potrebe. Dakle, oni su vjerojatno morali u ministarstvu dokazati. I ne vidim, iz vaše rasprave sam stekao bojazan da se vi brinete za sigurnost građana ako im se oružje oduzme. Međutim, posjedovanje oružja nije osnovno ljudsko pravo. To je pravo koje je specifično pravo, ali moramo misliti i na one građane koji nemaju oružje. Dakle, svi oni koji imaju oružje moraju biti potpuno zdravi, potpuno sigurni, moraju biti stabilne osobe koje s tim oružjem znaju rukovati i na taj način pružati sigurnost i mnogim drugima. I u ovom zakonu nisam vidio ono što se vi bojite. Međutim, vi ste proširili raspravu pa ste rekli da je to i opasnost za obranu zemlje. Uvjeravam vas ni jedan lovački karabin sa najboljom optikom ni jedan kao pravi profesionalni snajper. Vi ne možete na taj način reći da će sigurnost ove zemlje biti bolja ako se ljudi naoružaju. Zavisi kakvim naoružanjem, a sad ste rekli u replici da dobro rukujete naoružanjem. Ja sam bio u JNA i tamo sam doista naučio rukovati sa … [[Govornik se ne razumije.]] naoružanjem. Kad sam dobio prvi kalašnjikov u ratu morao sam pokazivati nekim kolegama koji to nisu znali. Dakle, osim toga bitna je i edukacija rukovanja oružjem. Nekad je bila obrana i zaštita, danas nemamo ni unutar predmeta tehničke kulture mi zapravo nemamo obuku mladih ljudi za rukovanje oružjem. Možda bi u tom smjeru trebalo razmišljati, jer osim posjedovanja oružja bitno je vrlo kvalitetno i dobro rukovanje s njim, a onda i zakonske odredbe koje će određivati da se s tim oružjem postupa savjesno i odgovorno.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Da, vi ste spomenuli svoju mladost, očito da smo slične dobi. Istina je da smo mi u onom bivšemu sustavu čak i u osnovnoj školi imali predmet koji nas je učio obranu zemlje, koristili smo oružje i imali smo čak i bojevo gađanje u 7 razredu osnovne škole na tzv. logorovanju, ne znam jeste li to prošli. Sad po ovomu zakonu otišlo se toliko daleko, da oružje više ne smije u ruku primiti nitko tko nema 21 godinu što je opet kršenje Ustava jer građani su punoljetni sa 18 godina, a ne sa 21. Znači, također je pitanje što je onda sljedeće na redu, kad će se na 24 godine podignuti ili ne znam na koliko. I s te strane, dakle uočavamo još jednu, hajdemo reći možda nelogičnost u ovomu zakonu gdje bi doista, dakle trebalo razmisliti povećavamo li mi sigurnost zemlje ili je u stvari slabimo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Miroslava Tuđmana. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, ja bih se samo na dio vaše rasprave osvrnuo i mislim da je na neki način ovo razoružanje preoštra formula, ali u osnovi se svodi na to. Jer nepotpuno je ono što ste rekli, da trebate dokazati prijetnju. Ne samo da trebate dokazati, nego policija to mora potvrditi da ona te prijetnje ima evidentirane kako biste onda mogli dobiti. Praktički nitko više ne može dobiti oružje. To je jedna stvar. Druga korekcija bi bila većinu ovih odredbi kako se predlaže u ovom zakonu ne traži EU, nego su to naša domaća izmišljotina. I s treće strane javna rasprava formalno je bila zato što su i lovački savezi i streljački savez dali niz primjedbi ali nažalost većina tih primjedbi ili ključne primjedbe nisu usvojene. Tako da ovaj zakon po svom duhu, po svojim intencijama i po onome što radi naprosto nije primjeren i treba ga preraditi i doraditi.
Sljedeća replika je uvažanog zastupnika Anđelka Srtičaka. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Kolega Bunjac, naveli ste podosta razloga zbog čega bi naši građani imali pravo na nošenje oružja. Pa između ostalog jedno od bitnih obilježja državnog uređenja je pravo građana na posjedovanje oružja, dok demokratsko uređene države dozvoljavaju pod određenim uvjetima svojim građanima držanje nošenja oružja, znači da prođu zdravstveni pregled, da su osposobljeni njime rukovati. Totalitarni režimi, vladajuća partija, vladajuća dinastija ili vojna funta si zadržavaju to pravo samo da su oni naoružani. Ovaj zakon dozvoljava svim našim građanima da imaju pravo na oružje, ali ako ispoštuju određene uvjete. To je liječnički pregled, dali ste članovi lovačkih udruga, sportskih streljačkih saveza, da su osposobljeni njime rukovati itd. Između ostalog, pa cilj i države bi trebao biti da ima evidenciju oružja na svom području, a to možete jedino ako date recimo zakonom propise da nisu previše restriktivni. Ako pogledamo najveće zločine unazad par desetaka godina su počinjeni na tlu Europe kamionom u Nici gdje je stradalo preko 80 nedužnih osoba ili ako hoćete SAD gdje je skoro tri tisuće Amerikanaca stradalo u napadu putničkim zrakoplovima. Znači ako neko želi nekom nanijeti zlo uvijek će naći način. Prema tome, smatram da je za početak ovaj zakon recimo dobar, ali da ga treba doraditi, treba. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Slažem se u ovom dijelu da ustvari zakon treba doraditi i ja bih volio da se ovdje ako je moguće tijekom rasprave ja se nisam pripremio, možda će mi pomoći kolega Grmoja, da se utvrdi koliko je zločina ranjavanja, ubojstava u Hrvatskoj napravljeno legalnim oružjem, a koliko ilegalnim. Ja koliko se sjećam eventualno ako je bilo par samoubojstava s legalnim oružjem, ali gotovo velika većina zločina napravljena sa ilegalnim oružjem. Znači mi želimo na ovaj način kazniti one koji se nisu ni na koji način ogriješili o zakon, dok istovremeno s druge strane nemamo jasna rješenja kako stvarno zaštititi hrvatske građane. Doista u ovo vrijeme postavljaju se neka nova sigurnosna pitanja, doista građani Europe zadnjih desetak godina imaju zbog čega biti zabrinuti. Vidimo da su sve države na neki način došle na dnevni red po masovnim ubojstvima i stradanjima i iz toga razloga također pozivam još jednom na sveobuhvatno rješenje pitanja o oružju, a ustvari da se prije svega poradi na tome da građani budu zaštićeni, a da se kažnjavaju oni koji stvarno počinjuju kaznena djela.
Hvala lijepo. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDSS-a govoriti uvaženi zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniku Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege zastupnici, gospodo državni tajnici. Ja ću pokušati u nekakvom kratkom izlaganju samo reći stanovište SDSS-a o ovom prijedlogu zakona. Ja bih odmah u startu na neki način rekao da predlagatelji su uložili veliki trud kako bi u posebnom zakonskom tekstu definirali posebno regulirali i definirali nabavu i registraciju oružja kao poseban segment, što mislim da je dobra stvar. To što ste izdvojili u ovaj zakonski tekst iz ukupne problematike koja je danas na dnevnom redu je po meni vrlo dobra jer se ona tako zasebno treba i regulirati. Ja mislim da se ovdje načelno ne radi o nikakvom oduzimanju oružja, već se radi o intenciji sustava da oružje za koje se pretpostavlja da je legalno stavi pod kontrolu, da se evidentira, da se pojednostavi postupak dobijanja dozvola za neko novo oružje i da se jednostavno dovede u red u posjedovanje i korištenje ove opasne stvari. Da li je legalno ilegalno ja o tome neću polemizirati. Iz čiste logike, ilegalno posjedovanje oružja ulazi u sferu kaznene odgovornosti i sasvim je druga tema od ove teme, po meni. Odmah bih se referirao na sugestiju potpredsjednika Sabora jer je to načelno i naša prav primjedba na ovaj zakonski tekst, dakle hitan postupak. Sada je već postalo na neki način pravilo da mi sve naše zakone donosimo po hitnom postupku, gdje se sjećamo nekih drugih rasprava i nekih drugih vremena kada je hitan postupak bio izuzetan slučaj, a sve je išlo u dva čitanja. Važni tekstovi su važne problematike, društvene su se raspravljale u tri čitanja. Mislimo da je to put kojim treba ići i da nije dobro da smo od te prakse odustali samo zato, ja se sjećam da smo u prošlom sazivu ili pretprošlom imali tumačenje da to moramo raditi za svaki onaj zakonski prijedlog koji ima oznaku P.Z.E. Ako je to pravilo tako ja se mogu s tim složiti, odnosno mogu prihvatiti ali se ne slažem s tim. Mislim da ovako ozbiljne materije trebaju malo vremena, malo šire javne rasprave od ove koju je ministarstvo provelo putem interneta, dakle ozbiljnija javna rasprava, društvena riječ bi, društvena kritika bi se trebala čuti na malo širi način. Vi jeste zadovoljili formu kroz internetsku raspravu, 15 dana je trajao rok, bilo je tu pojedinaca koji su rekli svoje mišljenje, naravno i relevantna institucija kao što je Hrvatski lovački savez je reklo svoje mišljenje, vi ste najveći dio tih primjedbi čak bi mogao reći i prihvatili ne da ste odbili nego ste najveći dio tih njihovih primjedbi prihvatili ali mislim da je ovo trebalo ipak ići na neku širu javnu raspravu. Prema tome, ovo mora ići u dva čitanja, ne samo ovo nego mnogi tekstovi koji nam se ovdje, koje ovdje tražimo da idu po hitnom postupku. Na kraju vi ste rekli, na kraju ovog prijedloga da će se ovaj zakon primjenjivati, da stupa na snagu od 2. siječnja 2017. danas je 18. On je već trebao biti na snazi po ovome što se piše. Prema tome, ne treba s ovim stvarima žuriti, ne treba s ovim stvarima žuriti i treba o ovome javno razgovarati. Ja ću reći samo nekoliko interesantnih podataka prema podacima Instituta za međunarodne i razvojne studije iz Ženeve konstatirali su da su zemlje zapadnog Balkana i Amerika najveći vlasnici oružja po broju stanovnika. Tako su rekli da je Srbija na 100 stanovnika ima 58 komada vatrenog oružja, Makedonija na 100 stanovnika ima 24 komada vatrenog oružja, Crna Gora na 100-23, Hrvatska ima na 100 stanovnika negdje oko 21 komad vatrenog oružja, Bosna na 100 ima 17, europski prosjek je negdje oko 11 komada vatrenog oružja na 100 stanovnika. Amerika koju smo ovdje spominjali je daleko, ima daleko najviše komada vatrenog oružja po broju stanovnika i to je 89 komada vatrenog oružja. Dakle, da li je u pitanju zemljama s ovih prostora nekakva tradicija ili posebna želja da se posjeduje vatrenog oružje to je već više i sociološko pitanje, ali je činjenica kad je to toliki broj oružja prisutan, evidentiran a zamislimo koliko ga ima još neevidentiranoga da ne kažem nelegalnoga onda ovoj materiji treba dati posebnu pažnju. U RH prema zadnjim podacima Ministarstva unutarnjih poslova ima registrirano ukupno 275 790 komada oružja. Od toga je pištolja 84 tisuće, sa dozvolom za držanje i nošenje je negdje oko 37 tisuća komada i pušaka sa glatkom cijevi je registrirano 70 tisuća komada. Dakle to su članovi lovačkih udruga. To su, dakle to je krvna slika naše zemlje vezano za posjedovanje legalno, dakle za legalno registrirano posjedovanje oružja. Sada bih nešto rekao o samom zakonu. Mislim da je po mom viđenju ove problematike možda nisam posebni stručnjak u tome, vjerojatno nisam ali sam ga pokušao, ove prijedloge pažljivo iščitati. Dakle meritum stvari je kako učiniti upravnim postupkom jednostavnije i prihvatljivije, jednostavnije i brže dobivanje dozvola za nošenje, posjedovanje i nošenje, nabavu, posjedovanje i nošenje vatrenog oružja. Ovdje imam jedan interesantan podatak dakle jedno iskustvo kako se, kroz šta ljudi naši kad podnesu zahtjev za dobivanje dozvole za nabavku oružja kroz šta moraju proći. Pa se prvo mora ići na pregled kod obiteljskog doktora gdje taj doktor treba dat potvrdu da si normalan, da ne piješ tablete, da nemaš tlak, da ti nitko u obitelji nije ubio nikoga sa tom potvrdom se onda ide na liječnički gdje se vadi krv, mjeri šećer, tlak, sluh, vid, rješavaju se tamo psihički testovi, psihološki tekstovi kružići i nešto drugo. Psiholog onda tjera da se hoda na prstima, petama, mjeri se težina, visina, boja kose i na kraju to košta 500 kuna i 20 kuna takse, biljega. Nakon toga se ide u policijsku upravu, ispunjava se formular što dodatno košta još 70 kuna obaveza. Nakon toga lokalni policajac dolazi kući da provjerava da li se imaju uvjeti za smještaj toga oružja i onda se pozivaju susjedi da daju izjavu, svoje viđenje o toj osobi, naravno onda susjedi su vrlo nelagodno komuniciraju u toj situaciji jer Bože moj došla je policija nešto istražuje i tu se stvara određeni problem. I onda se nakon toga, nakon nekog vremena se izdaje oružani list nekakvim tamo pečatom koji je inače već dosad izdan. Prema tome, to je jedno iskustvo, možda je malo bilo i karikirano, ali kroz to se prolazi realno. Dakle ako je intencija ovoga zakonskog prijedloga da se ovakve stvari otklone, da se ovakav način postupak pojednostavi onda mi to prihvaćamo i mislimo da je to na neki način i dobra stvar. Vi ste ovdje imali par prijedloga. Ovaj vaš novi zakonski prijedlog je svrstao, kategorizirao u četiri kategorije oružja što mislimo da je dobro. Dobna granica ste postavili dobnu granicu za nabavku oružja je 21 godina što isto mislim da je vrlo dobro. Na kraju vozačka dozvola se ne dobija više sa 18 godina, osim za izuzetne kategorije profesionalne orijentacije ili ljude sa lovačkim ispitom gdje ste ostavili mogućnost da se s navršenih 18 godina dobije dozvola. Mislim da je ta dobna granica sasvim korektna. Ovdje ste definirali opće uvjete i sa kolegom Tuđmanom se potpuno slažem. Meni nije baš posve jasno na koji način ćemo mi sad u tom slučaju definirati opravdani razlozi za nabavu oružja. To je toliko rastezljiva kategorija da ulazi u sferu diskrecione ocjene pojedinca koji bude takvu ocjenu donosio, a imamo negativnih iskustava sa diskrecionom ocjenom kad se radi o tome, da se ona može i zloupotrijebiti i na razne načine, pa čak i u političke svrhe. Dakle, ako hoćemo da smanjimo strukturu članova lovačkog društva, pa da budemo pretendenti na prostor tog lovačkog društva, onda kažemo da je po diskrecionoj ocjeni, da ne postoje opravdani razlozi za dobijanje dozvole, pa se smanji broj članova itd. Ali sad je to tema o kojoj neću širiti. Dakle, mislim da bi ovu stvar trebalo malo konkretizirati. Hoće li to povjerenstvo koje će na nivou države rješavati ovakve slučajeve biti kapacitirano da servisira sve slučajeve koji se budu pojavljivali. Hoće li oni donositi ocjenu na osnovu mišljenje policijske postaje lokalne? Kako je to riješeno ja vjerujem da vi imate dobru namjeru i bilo bi dobro da nam to objasnite, pa onda mi tu dilemu nećemo imati. Dakle, ja zadržavam rezervu kod načina kako će se provoditi kategorija opravdani razlozi za nabavku oružja. Produženje za kategorije koje već imaju dozvolu, dakle neće se provoditi novi postupak upravni to je dobra stvar. Isto tako mislimo da je dobro što i logično je kad se otkrije nelegalno oružje, oružje koje nije tehnički ispravno, koje nije registrirano, koje dakle ne odgovara nekakvim zakonskim standardima logično je da se oduzima bez naknade i mislim da se tu ne ulazi, ne zadire se u nikakvu kategoriju nekakvih građanskih prava, da se dakle ne oštećuje time, ne oštećuje se onaj čovjek, onaj posjednik koji svjesno posjeduje oružje za koje zna da nije na neki način legalno. Kad ste rekli da za osobu koja ima važeći oružni list se neće provoditi upravni postupak, ali će se utvrđivati postoji li opravdani razlog za nabavku oružja isto izražavam određenu rezervu. Jer postavljam pitanje tko će to raditi i na osnovu kojih kriterija će onda utvrđivati postoje li opravdani razlozi za nabavku oružja. Dakle, isto ulazimo u sferu diskrecione ocjene koja je vrlo rastezljiva kategorija i po našem viđenju stvari može doći do određenih manipulacija. Hrvatski lovački savez je imao nekoliko primjedbi, vi ste ovdje prihvatili dvije ili tri koliko vidim. Bilo bi dobro, lovački savez je ovdje tražio, upozorio je da se prilikom postupanja policije ne ugrožavaju građanska prava i slobode. Ja pretpostavljam da se radi o postupanju na način da se ulazi u kontrolu, ide se u kontrolu u dom gdje se provjerava na koji način je to oružje, na koji način se čuva. Da li je ono u kasi, da li je ono u ormaru lovačkome. Dakle, ne radi se o blindiranim vratima u sobi, nego se radi o specijalnoj kasi itd. koja nije tako ni skupa. Uostalom lov je luksuz, pa ako želiš biti lovac onda imaš, moraš imati investirano u određenu opremu i zaštitu te opreme. Dakle, imate li podatke na osnovu čega je to vama sugerirao Hrvatski lovački savez. Da li je bilo slučajeva na terenu da su se ljudi, službenici koji su išli u provjeru tih činjenica ponašaju na način da su doveli do ugrožavanja tih građanskih i ljudskih sloboda. To bi bilo interesantno za vidjeti. I na kraju samo ću reći stvar jednu ovako koja nije vezana s ovim, ali je činjenica za razmišljanje. Po meni je ta vojna industrija, industrija proizvodnje oružja, streljiva svih vrsta, vrlo unosan posao. Amerika je ove godine, prošle godine u stvari ostvarila na tom poslu 66 milijardi eura, Rusija 23, Njemačka 6 milijardi eura prihoda, Hrvatska 200 milijuna dolara prihoda je ostvarila. Zna, to su vezana mnogobrojna radna mjesta itd. Tako da o toj stvari treba razgovarati vrlo ozbiljno i pristupiti tom problemu sa određenom strateškom vizijom. Hvala vam.
Hvala lijepa. I na vaše izlaganje imamo cijeli niz replika. Prva je ona uvaženog Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvaženi kolega Horvat, vi ste podosta govorili o problematici ovog zakona. U velikom dijelu s vama se slažem. Nešto što sam pripremio za svoju raspravu, a i svi vi koji ste iščitavali ovaj zakon detaljno imate u članku 16. Imate u članku 16. ja imam osjećaj da je to zakon koji piše o nekoj zdravstvenoj ustanovi, koliko stavaka je tamo navedeno, što bi taj liječnik morao imati da bi napravio liječnički pregled. Pa dolazimo u ovo vrijeme, to sam rekao i jučer na klubu, u situaciju da liječnik, odnosno zdravstvena ustanova mora imati metalni kovčeg sa ključem. Jel' smo u osamdesetim godinama ili smo u stoljeću, u vremenu kad se izdaju e-recepti. I na koga se ide sa ovim zakonom? Isključivo na legalne posjednike oružja. Ja bih volio da mi predlagateljica ovdje kaže kada je objavljena ova statistika koju je ona iznijela 80, 20% i kada je ta analiza rađena. Mi imamo potpuno drugačije informacije vezano za to. Hrvatski lovački savez još prošle godine u 6. mjesecu donio i podnio, a vidim da je sada pisao i svim klubovima na osnovu ovog prijedloga zakona svoje primjedbe. Hrvatski streljački savez isto tako primjedbe i mislim da o ovom pitanju treba provuć puno širu raspravu, uvažit ono što je praksa pokazala da je dobro. Jel velika razlika je u odnosima između europskih zemalja. I sada se postavlja pitanje, naš lovac koji je pratitelj lovcu turisti, sa oružjem na našem području mora imati svakih pet godina liječnički pregled, a ovaj ga uopće ne mora imati. Jel mi to obespravljamo svoje građane jel nemamo povjerenja u svoje građane? Ovdje ne govorimo o ilegalnom oružju, ovdje govorimo o legalnom oružju.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi kolega Horvat.
Zahvaljujem se kolega. Apsolutno se slažem s tim što ste rekli. Sve to što ste primijetili je samo dokaz da treba provesti još jedno čitanje i jednu širu raspravu na ovu temu. Pročitao sam i primjedbe svih ovih koji su se javili na Internet raspravi, uvažavam njihova mišljenja, ali mislim da se tu više radi o mišljenjima pojedinaca koji su iz svoje perspektive vidjeli taj problem. Mislim da se treba dati prilika da se institucije sustava više očituju o ovom prijedlozima. Naravno članak 16. po meni jeste definirao mnoge stvari, ali ukoliko ćemo dozvoliti odnosno omogućiti da i privatna praksa, privatne ordinacije uđu u sferu pregleda i izdavanja tih vrsta dozvola onda smo morali na neki način definirati sve te osnovne elemente. Po mom saznanju u Njemačkoj se puno jednostavnije dolazi do oružnog lista nego što se dolazi kod nas.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Steve Culeja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Horvat, rekli ste da niste stručnjak za oružje, a mi znamo da jeste stručnjak za oružje, teško, ne lako. I ja sam u nekom dijelu. Mi smo saradnici iz starih vremena, ali nećemo o tome, nego ćemo o ovome. Kaže ovako, u jednom uvjetu za nabavku oružja stoji da nitko u porodici nije ubio nekoga, bliže ili dalje. Kako ćemo mi to objasniti hrvatskome branitelju kojemu u ratnome putu piše da je uništio veći broj neprijateljskih vojnika u nekoj NN akciji i tenkove kao naš ministar Fred i kako će taj branitelj nakon toga kada se utvrdi da je on to napravio, kako će njegovo dijete naslijediti njegovo oružje danas sutra ako podnese zahtjev. Jel razvidno da je njegov otac koji je bio hrvatski branitelj u nekome vremenu nešto učinio. Evo to je prva stvar koja se tiče hrvatskih branitelja. I ja bih pozvao predlagatelja zakona da imaju posebna obzira prema hrvatskim braniteljima da ih ne bi razoružali na ovaj neprimjereni način. Isto drugo pitanje je bilo, isto jedan od uvjeta, da dotični policajac iz policijske uprave na kojem je njegovom rajonu nalazi se osoba koja traži to oružje. Evo recimo dat ću vam za primjer Tomislava Josića vukovarskog branitelja kojemu je ubijen brat i familija i njega privodi policajac koji ga je zarobio i '91. nakon pada Vukovara i sada mu taj isti policajac dolazi u provjeru za dozvolu za oružje. Šta ćemo sa takvim slučajevima? Ili recimo sestri od pokojnoga Marka Babića dođe policajac koji je odveo nekog njegovog. Ja bih vas sve pitao ovdje šta ćemo sa takvim slučajevima? Moramo o tome povesti malo više računa. I nadalje, šta ćemo sa nelegalnim oružjem koje se nalazi u bivšoj podunavskoj zoni koje nije nikada predano, nikada nije bilo ni organiziranog otkupa kao što je bilo kod nas gdje smo predavali oružje i bili smo zato isto obeštećeni oružje koje smo predavali? Toliko.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Kolega Culej ja se slažem s vama da postoje kategorije koje bi trebalo posebno tretirati odnosno pozitivno izdvojiti iz ovih općih uvjeta. Vjerojatno će u drugom čitanju predlagatelj voditi računa o tome. Ali koliko je meni poznato govorite o nelegalnom području u Podunavlju, bio je otvoren rok kada su se građani pozivali da bez nekakvih zakonskih reperkusija predaju tog oružje. Sve što je izvan tog roka zatečeno podliježe kaznenoj odgovornosti. To je vlastiti rizik i vlastita odgovornost i igranje sa zakonskim obavezama. Ja mislim da je većina ljudi zbog vlastite sigurnosti i predala i sve ono što nije to je predmet nekakvih drugih razgovora. A i nisam ja lovni stručnjak osim što sam radio 15 godina u Jelenu u najvećoj šumskoj odnosno lovnoj firmi tamo na Balkanu. Ne znam ništa o tome.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Andrije Mikulića. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega, s velikim dijelom vaše rasprave koju ste iznijeli se slažem. Slažem se da ne treba prenormirati stvari, treba ih evidentirati. Dakle to je nešto čega se trebamo držati. Ali reći ću vam samo jednu stvar što je predviđeno člankom 15. stavkom 2. kaže „građani koji nabavljaju vatreno oružje kategorije B radi bavljenja lovom ili sportskim streljaštvom „ itd. „ trebaju imati uvjerenje o zdravstvenoj sposobnosti koja se izdaje na rok važenja od pet godina“. E sada vas ja pitam, pitao sam malo prije kolege, tko u sustavu je taj koji kaže ova primjedba je ova nije, ovo će se usvojiti, ovo ne. Molim kada odgovarate da pazite što govorite jer velika većina nas dolazi iz sustava državne uprave i bili smo nekad koautori određenih zakona. Dakle reći ću vam samo da vam je pravna i civilizacijska stečevina standard u EU oko roka, danas jedino Slovenija i RH to imaju. Koji je razlog da ograničavate nešto na 5 godina? Koji? Hoćete mi reći? Ja spadam u grupaciju, član sam Hrvatskog lovačkog saveza, da mi svakih 5 godina moramo utvrditi da li smo zdravi ili ne? Pa to su riješili i neki drugi zakoni. Prema tome, obveza je ako se utvrdi negdje temeljem nečega da niste u onom stanju u kojem bi trebali biti da se to dojavi nadležnom tijelu. Zašto stavljamo lovce u poziciju ili članove Hrvatskog streljačkog saveza, ili neke duge kategorije 5 godina, zbog čega? Da bi punili državni proračun s taksama? Da li ti koji su pisali prijedlog su ikada prošli proceduru kako se dolazi do lovačke iskaznice odnosno oružanog lista za držanje i držanje i nošenje. Sad vas pitam što znači za držanje? Kad vozite oružje na servis. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Kolega samo kratko, i ja mislim da bi trebalo to produljiti na 10 godina, čak sam u primjedbama vidio da su bili prijedlozi da bude taj rok 10 godina ali je predlagatelj to onda rekao da će biti 5 godina takav rok za provjeru zdravstvene sposobnosti. Mislim da treba određenim kategorijama produljiti to na 10 godina a postoje medicinske ustanove koje mogu tokom tih 5 godina signalizirati ukoliko se zdravstveno stanje toliko poremeti da ono postaje neubrojivo, neuračunljivo, opasno za okolinu, pa opasno za posjedovanje oružja.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Ante Sanadera.
Hvala potpredsjedniče. Pozdravljam i ja državnu tajnicu i državne tajnike, pomoćnike. Uvaženi kolega Horvat evo ja se ne bi složio u neke 3 stvari s vama što ste govorili. Mislio sam da nemate nikakvog iskustva sa oružjem pa sad kad ste rekli da 15 godina ste radili onda sam se začudio malo više. Naime, vi kažete ovdje da primjećujete u zakonu da su prihvaćene sve primjedbe zainteresirane javnosti uglavnom. Ja se ne slažem niti s tim uglavnom jer uopće nisu prihvaćene. Pa vi ste isto dobili vjerojatno kao stranka primjedbu Hrvatskog lovačkog saveza i ako znate nekog lovca možda vam se i obratio da pričate o ovom zakonu pa ste mogli čuti koliko je nezadovoljstvo u Hrvatskog lovačkog saveza i lovaca koji imaju na ovaj zakon. Neću govoriti o detaljima jer će o tom biti dosta rasprave. Tako da mislim evo da tu niste u pravu. Drugo da u vašoj raspravi rekli ste kako vam se čini da je ovaj zakon pojednostavnio sve te postupke. Ja mislim upravo suprotno evo da je puno stvari iskomplicirano odnosno mi smo članica EU i trebali bi vidjeti kako i druge članice EU to rade pa pojednostavit. A pozivamo se da je ovaj zakon usklađenje sa europskim direktivama. A najstroži smo zakon, to je čak i ministar jednom u razgovoru rekao da ovaj zakon spada u najrestriktivnije zakone u Europi. Znači niste tu pogodili u cilj. I ovo 21 godina, vi kažete da se slažete s tim za 21 godinu, a od 18 godina dajemo vozačku dozvolu, ljude voze već sa 18 godina i daleko su opasniji u prometu možda jer su dnevno u prometu za vozilom i mogu biti daleko opasniji sa vozilom iako je ono manje kubikaže nego sa lovačkim ispitom. Tu opet npr. njemački zakon a poslije ću ga citirati pa ćete vidjeti kako oni pojednostavljuju to sa 14 godina već daju oružje. Ili mislimo da mi nismo dostojni EU ili da nismo ravnopravni sa drugim članicama EU?
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
I ja i dalje mislim kolega da je 21 godina razumna dobna granica kad se može odobriti nabavka oružja, dakle konkretno pištolj da ga imaš kod kuće. Jer ovdje piše dalje da je, postoje izuzetci kad se može to odobriti osobama od 18 godina. Jedan od tih izuzetaka je za osobe koje polože lovački ispit. Znači onaj tko se educirao, tko je prošao, znamo kako se polaže lovački ispit, koji je prošao određenu praksu, stažiranje itd. njemu se može sa 18 godina povjeriti vatreno oružje ali nekome ko sad ima samo želju da ga ima pištolj pa da povremeno negdje puca i dati mu to sa 18 godina ja mislim da je razumnije rješenje da to bude sa 21 godinom. Mislim da je to bolje.
Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Horvat, u svojoj raspravi ste se dotakli opravdanih razloga. Smatram da Ministarstvo unutarnjih poslova, ne što ja to smatram nego je ono i prema zakonu i prema Ustavu dužno skrbiti o sigurnosti građana RH kako onih koji imaju oružje tako i onih koji nemaju oružje, a tako i onih koji namjeravaju nabaviti oružje. I naravno ako se nama kao zastupnicima čini da su ove mjere restriktivne meni se čini da su one kad dolaze iz Ministarstva unutarnjih poslova a kažem ministarstvo je odgovorno u tom području se čini nekako i logične, oni se žele ograditi, oni žele da to kažem ovako ja ne bih htio biti član povjerenstva koje odlučuje o tome da li će netko dobiti oružje ili ne. Ne bih htio nikako. Onaj koji je u tom povjerenstvu on bi trebao imati jasna pravila. Vi ste pokušali ovdje definirati opravdane razloge i rečeno je kako je to prijava napada ili prijetnji i sa onih subjektivnih se prešlo na objektivne što je dobro. Znači da je dokazano da u policiji postoje zapisnici o tom napadu. Međutim naravno neki upozoravaju sad da će opet povjerenstvo ili taj čovjek, ako meni netko prijeti i ja zbog toga nabavim oružje, Pero Perić drugi dan ubije tog čovjeka tko će biti osumnjičen glavni? Može čak saznati koje sam ja oružje nabavio. Znači to je niz, to je niz problema koji se mogu pojaviti u praksi. Kako definirati objektivne razloge teško je sad u ovom trenutku reći. Naravno ja se slažem s vama da su objektivni razlozi sigurno nekakvi zapisnici, nekakva dokumentacija. Po meni čovjek ako dobije na lotu drugi dan ima sigurno opravdan razloge da nabavi oružje. To je vjerojatno opravdani razlog. Ono što sam ja htio, iako repliciram kolegi Horvatu, oprostite potpredsjedniče ali možda prema predstavnicima ministarstva, možda bi dobro, mi imao kontakt policajce, imamo Povjerenstvo za prevenciju pri općinama, treba uključiti možda jedinice lokalne samouprave. Ne znam da li je to moguće ovaj zakonski prijedlog, imamo vremena sad. Možda bi i od njih dobili korisne informacije vezano uz opću sigurnost pa onda vezano i uz lovačke udruge, vezano i uz ljude koji žele dobiti oružje. Evo hvala.
Hvala. Evo kolega Horvat će ipak nešto odgovoriti.
Ma da, zato što je ostalo nedorečeno ta činjenica opravdani razlozi. Dakle, ovdje se kaže ako bi tražitelj trebao konzumirati činjenicu opravdanog razloga da bi dobio dozvolu za nošenje oružja, onda on treba navesti konkretne prijave napada, prijetnji, to prijaviti policiji, a policija to treba evidentirati. Mene samo zanima, dakle hajmo razraditi malo taj kriterij. Koliko je dovoljno tih prijavljenih prijetnji da bi se udovoljilo kriteriju opravdanih razloga? Jedna prijetnja ili deset? Koliko? Ili je to diskrecijska ocjena nadležnog tijela koji će onda to, odnosno tog povjerenstva koji će onda procijeniti težinu tih prijetnji i odlučiti da li netko ima pravo da nosi oružje, dobije dozvolu za nošenje oružja iz nekakve osobne zaštite ili ne. Ja sam samo na tome inzistirao da se ovaj kriterij opravdani razlozi malo jače utvrde, odnosno objasne.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Miroslava Tuđmana. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Horvat, vi ste u vašoj raspravi rekli da postoje primjedbe nekih na moguće povrede građanskih sloboda ako se ide provjeravati kako i gdje se drži oružje i onda ste postavili pitanje da li je to razlog tome možda nekorektno ponašanje policijskih službenika. Međutim, ne radi se uopće o tome. Radi se o zaštiti doma, pravo ulaska u dom, to je jedna od temeljnih sloboda i prema tome to se ne može dati, prepustiti da policija ulazi iz bilo kakvog razloga, odnosno iz ovoga razloga. Druga je stvar što treba imati izjavu gdje se to drži i kako se to drži. Ali onda onaj tko daje tu izjavu, koji je potpisuje on je odgovoran i snosi sve posljedice ako tome nije tako. I tu taj obrat u mišljenju i načinu ponašanja, da mi moramo biti odgovorni za izjave koje dajemo i da one imaju svoje posljedice, a ne da se maltretiraju policija da mora ulaziti u kuće i gledati, mislim to je ona promjena mentaliteta i odnosa i prema ljudima i prema poslu i prema obvezama koje imamo. I u tom smislu je taj, ova odredba u Sloveniji na primjer je pala na Ustavu, Ustav je srušio tu odredbu da policija … [[Govornik se ne razumije.]] po toj osnovi u kuću. Prema tome, idemo naprosto jednom zastarjelom logikom ne vodeći računa o demokratskim procesima, o onome što treba biti i namećemo jedna rješenja.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvaženi zastupnik Miroslav Tuđman. Ja moram samo sve kolege podsjetiti na to da imamo jako veliki broj prijavljenih govornika i puno replika. Čini mi se da ćemo do dosta kasno ostati, evo tek toliko. Izvolite kolega Tuđman.
Hvala najljepša. Ja ću prvo pročitati prijedlog zaključka Kluba zastupnika HDZ-a da zbog vremena čitam samo kratko, da se ovaj prijedlog zakona nabavi registracija oružja, zapravo da se provede i drugo čitanje, a da sve primjedbe i prijedlozi i rasprave koje će biti iznijeti tijekom, da predlagatelj ih uzme u obzir prilikom izrade konačnoga prijedloga zakona. S obzirom na vrijeme, dozvolite ipak samo telegrafski nešto o jel' su dva Zakona o raspravi i o ovom prvom zakonu o kojem nije bilo riječi, Prijedlog zakona o eksplozivnim tvarima te proizvodnji, prometu oružja s konačnim prijedlogom zakona. Neke primjedbe su koje su iznijete u raspravi usvojene, neke nisu. Međutim, dozvolite da meni kao ne pravniku da naprosto kažem nešto što mi se čini neracionalno da tako kažem. Zakon ima negdje na 90 i nešto stranica je napisan, međutim struktura toga zakona ide tako da se postoji članak za proizvodnju i promet eksplozivnih tvari, promet oružja, uporabu eksplozivnih stvari, civilnih strelišta, prodavaonice oružja i streljiva, prodavaonice pirotehničkih stvari itd. da ih sve ne nabrajam, imam 50. I u svakom se zapravo ponavlja ista struktura uz zahtjev za odobravanje odobrenja za tu djelatnost pa se nabraja što sve treba biti, odgovorna osoba pa se nabraja što sve treba biti. Tako da 20 puta se ponavlja jedno te isto, umjesto da se to stavilo u onaj pojmovnik na početku koji su, što uvjetuje izdavanje, odgovornu osobu itd. onda bi dobili jedan lakši, pregledniji zakon. S druge strane imate nešto što je meni naprosto nepojmljivo. Prekršajne odredbe, ovdje ne znam da li je netko pobrojao koliko ovaj zakon generira prekršajnih odredbi – 188 koje se kažnjavaju o d 1000 do 80000. Pa ja ne znam, mislim da sami proizvodimo te takve prekršajne odluke. Međutim, ne stignem sad govoriti o još ovim mogućim amandmanima koji bi ovdje trebali doći. Što se tiče ovoga drugoga zakona on naprosto nije dobar, nije dobar u svojim osnovnim stvarima. Prvo mislim da bi, govorit ću o onome što bi ne dajući ocjene, nego ono što bi trebalo biti po mom mišljenju taj smisao zakona bi trebao bit takav da se oružje registrira jedanputa. Jer oružje se ne mijenja, brojevi se ne mijenjaju itd. Doduše događa se to da se traže naknadno nekakve dodatne oznake, ali to se onda može urediti tako ne da svakih pet godina se nosi oružje opet u policijsku postaju i da se sve provjerava, već da policija ima pravo ima zahtjev tražiti te dodatne informacije ako je potrebno. S druge strane ono što je već isto rečeno, pitanje liječničke svjedodžbe odnosno provjere svakih pet godina kako ovaj zakon predlaže, to europske zemlje nemaju. Čuli smo ima samo Slovenija i mislim da bi trebalo usvojiti ovaj amandman i ovaj prijedlog da se na taj kompletni prijedlog kako je predviđeno zakonom da se ide na početku kad se traži ta dozvola, a da se uredi na drugi način da se moguće korekcije u ponašanju odnosno promjeni zdravstvenog stanja preko nadležnih zdravstvenih institucija odnosno obiteljskog liječnika, da se dostavljaju preko ministarstvu odnosno da konačno dođemo do toga da umrežimo te baze podataka koje imamo tako da se nadležne institucije odnosno MUP može informirati i u tom slučaju traži korekcije, provjere odnosno dodatne zdravstvene … Nadalje, ova primjedba koja je malo prije rečena, a to je ulazak u stan. Mislim da treba ići za time, policija treba znati kako se čuva oružje pod kojim uvjetima, ali zato treba biti izjava vlasnika oružja odnosno onaj koji ima i da to bude osnovni postupak i kriterij. I jasna stvar s onim što sam malo prije rekao, da ako sam dao krivi podatak onda gubim pravo na tu dozvolu za držanje ili korištenje oružja koje imam. Nadalje, imamo jednu tu odredbu gdje se opet traži ona jedna stara metoda, e da će između ostalog policajci odnosno službenici dolaziti ispitivati susjedstvo u kakvim su to odnosima odnosno govori se čak jedna formulacija koja je neprihvatljiva, poremećeni obiteljski odnosi. Poremećeni obiteljski odnosi može biti sve i svašta. Prema tome, ovdje treba unijeti i dosljedno je provesti tu odredbu nasilje u obitelji, ako je to to, onda jeste to jedan razlog da se uskrati ta dozvola. A kod ovih provjera koje se rade, danas postoje daleko veći broj izvora, metoda i tehnika kako se može doći do podataka koji su relevantni da li nekome dati dozvolu ili ne, prema tome uputiti na službene izvore, na druge baze podataka i ostaviti jasna stvar mogućnost razgovora sa osobama, ali ne naprosto da karikiramo te stvari sa policijskim razgovorima, sa susjedima ili ne znam što. Nadalje, ovu odredbu o kojoj je bilo riječi da će dobiti dozvolu ona osoba koja je prijavila da je ugrožena i koja ima potvrdu da je to evidentirano u policijskoj upravi, to naprosto je jedan suvišak koji treba maknuti i tome nema mjesta niti što se tiče nekakvog zdravog razuma, niti pak u političkom smislu jer su konotacije takve da tome nema mjesta ovdje. S druge strane pitanje znači da ta dozvola izdaje jednaputa, zdravstvena sposobnost se potvrđuje na početku. Tu postoji sada jedna intencija da se onda uvede nakon 65 godina povremene petogodišnje ili ne znam kakve dodatne provjere, premda to niti druge europske zemlje ne traže i nemaju. Naime, 67 godina mislim da treba uvesti jel očigledno idemo prema toj dobnoj granici da će to vjerojatno uskoro postati dobna granica radnoga vijeka. Oo što je već rečeno, tu se propisuje ministar odnosno predlagatelj predlaže što sve trebaju imati zdravstvene ustanove da bi mogli obavljati te liječničke preglede, mislim da ne bi morali mijenjati svako malo ovaj zakon i zakonske odredbe treba reći da to potpisuje ministar zdravstva i da se na taj način to rješava. Nadalje, opet se traži kod uvjerenje nadležnog tijela kojim se potvrđuje da je neko položio lovački ispit, opet tražimo dozvolu na dozvolu umjesto da se kaže da je lovačka iskaznica sa važećom identifikacijskom markicom za pojedinu lovnu godinu dostatan element za takvo jedno rješenje. Ima još nekoliko tih ključnih, spornih problema, naprosto imate uporaba oružja zračnim oružjem i oružje stativom kategorije C i D pogotovo koda nas je posvećen zakonu odnosno predlaže se ovdje 11 godina, a u ovim europskim zemljama je 9 godina. Drugim riječima, djeca ne mogu početi trenirati adekvatno kada i druga djeca u Europi pa prema tome ne govori se o samostalnoj uporabi nego pod kontrolom, pod trenerom u klubovima. Prema tome, ne vidim razloga da mi ne bi imali istu tu razinu. U zakonu isto tako se koristi za ograničenja formulacija ako se radi o okolnostima koje na to ukazuju. To je jedna vrlo neodređena formulacija tako da bi tu trebalo naći jednu precizniju formulaciju jer opet ono ostavlja ipak pitanje diskrecionog prava pojedinaca a to može onda rezultirati da ta praksa bude različita od jednoga slučaja do drugoga. I ima još nešto što dosada nije bilo riječi a i inače kod zakona mi malo o tome vodimo računa pa kažemo čujte za ovaj ili onaj zakon, pa tako i za ovaj se kaže ne trebaju nova financijska sredstva, odnosno sredstva iz budžeta. Međutim, da li je već ipak došlo vrijeme da mi počnemo voditi računa i o razlozima koji idu u prilog ili koji vode računa o upravljanju velikim sustavima? Ja nisam dovoljno pratio koliko je gospodin Horvat govorio o broju ovog registriranog oružja ali mislim da se negdje kreće oko 150 tisuća sve skupa kad se … [[Upadica se ne čuje.]] još ljepše. A vlasnika je koliko? [[Upadica: 117 tisuća.]] 117 tisuća. Gledajte, kada se ide izračunati koliko vremena, koliko radnih sati se utroši da ne ponavljam svu onu proceduru koja je za ovom govornicom već bila propisana, vrijeme liječničkog pregleda, vrijeme policije koja vam dolazi u sat, vrijeme službenika koji pregledavaju to oružje po skromnim proračunima ovo što sam ja mogao za tu količinu oružja, odnosno vlasnika oružja ja sam izračunao da to negdje ide oko 600 ljudi godišnje. Na 5 godina to je onda 120 ljudi da vam samo to radi. Netko tko vodi računa o sustavu trebao bi biti sretan da reducira tu količinu radnih sati i radnog vremena da se ne troši na ovakve poslove. I mislim da i sa tog stajališta ako želimo razmišljati na jedan moderan, suvremen način trebamo pristupiti ovome i vidjeti koliko će ministarstvo osloboditi svojih ljudi ovih poslova koji su možemo ih uvijek pravdati sa razlozima preventive, zaštite, da se neke stvari ne dogode i to ima svoju logiku, svoje opravdanje ali isto tako ti ljudi se mogu angažirati na puno drugih radnih zadataka i obveza da bi ugroze i na drugim područjima onda smanjili. Zato mislim da treba ovaj zakon ići u drugo čitanje i ovaj zakon ići u drugo čitanje. Suglasan sam sa time da sve više one odredbe zakona koje imaju P.Z.E. ne moraju biti u prvom čitanju, da to ovisi isto o rokovima i prilikama. A kažem klub HDZ-a će tražiti drugo čitanje kako bi se ove, odnosno ja tražim već sada kako bi se ove izmjene i dopune zakona mogle unijeti i uvažiti. Hvala najljepša.
Hvala. I na vaše izlaganje imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvaženi kolega Tuđman, kad ste govorili o brojevima i o vlasnicima oružja spomenuli je gospođa brojku od 117 tisuća ljudi koje treba, ja sam zagooglao samo, a možete vi koji imate laptop liječnički pregled za oružje lovaca. I onda imate čitav niz ponuda, pa čak imate i akcijske ponude za pregled od 270 kuna ali je ograničen broj kupona, pa imate od 540 kuna + 20 kuna biljega itd. itd. Na što se svodimo? Dakle onaj koji legalno posjeduje oružje sa zahtjevom mora obaviti zdravstveni pregled. Čemu ograničavati na neki vremenski rok 5 ili 10 godina ako je taj pregled obavljen? Tim više ako postoji obveza da taj koji ima oružje dostavi MUP-u odnosno najbližoj policijskoj upravi ime i podatke o svom odabranom liječniku. Policijska uprava ima obvezu da tog liječnika obavijesti da li je njegov pacijent korisnik oružja. Dakle govorimo o nekim stvarima koje definitivno nemaju veze sa zdravom logikom. Jučer sam čuo podatak da još neke od državnih institucija traže onaj famozni rodni list ne stariji od 6 mjeseci, pa me to zaista začudilo. Zagooglao sam pronalazim da evo Veleučilište u Rijeci traži rodni list ne stariji od 6 mjeseci. U kojem vremenu mi živimo? A onda još u zagradi stavlja da prihvaćaju onaj e dokument. Upravo na taj način je postavljen i ovaj zakon. Europska direktiva koju čitate pa sve od 91. kad je donešena i sav dio na ovamo uopće se ne odnosi na restrikcije po pitanju legalnog oružja. Isključivo se odnosi na nelegalno oružje, pa čak se tamo pojavljuje i nekakva bojazan o mogućnosti proizvodnje ilegalnog oružja sa onim 3D printerima. A mi ovdje govorimo o instituciji o Hrvatskom lovačkom savezu koji je stariji od 125 godina koji ima svoje postulate, o Hrvatskom lovačkom savezu, o Giovanni Cernogorazu kojeg smo svi slavili olimpijsku medalju, od djece koja su se s 13, 14 godina u streljačkom klubu se bavila streljaštvom.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Miroslav Tuđman.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Klarić ovdje zapravo se radi o nekoliko stvari gdje opet smo ispod razine onoga što možemo imati. Prvo baze podataka koje su formirane, koje ovo zdravstvo, znači možete otići u bilo koji ljekarnu podignut lijek. Prema tome treba umrežiti te baze podataka policije i liječnika zato da ni liječnici ne moraju to automatski, imati posebnu zadaću mislit o tome da dojavljuju, nego da to bude već informatizirano, odnosno umreženo i da ti podaci se razmjenjuju. S druge pak strane opet da idemo na onu logiku uštede. Mi danas nemamo dovoljno liječnika u Hrvatskoj. Pa dajte ih oslobodite i ovog posla da mogu se, da se mogu angažirati na drugim obavezama koje su daleko primarnije i od veće važnosti. I možda još jednu stvar koju se ispričavam, ali mogu dodati ovdje. Ta strast za uništavanjem staroga oružja naprosto nije logična. Jer rečeno je već on ima i kulturnu i povijesnu vrijednost i da mi idemo sad fizički uništavati to naprosto nema smisla. Ako to već treba biti, onda to treba biti takvim metodama da u određeno vrijeme se to one mogu rekonstruirati, odnosno pokazati jer ovi za 50 ili 100 godina naprosto će reći pa kakvi su ovo divljaci ovdje živjeli da se ne znaju odnosit prema vlastitom kulturnom naslijeđu.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mare Kristića. Izvolite.
Poštovani kolega Tuđman, ja zapravo na početku želim pohvaliti vašu raspravu, raspravljali ste vrlo konstruktivno, meritorno, držali ste se samog akta zakona. Išli ste od članka do članka i ulagali ste svoje primjedbe. Zapravo želim pozvati sve zastupnike da na taj način raspravljaju. I jedan dobar dio vaših primjedbi ja osobno držim, a i mi u klubu MOST-a da su vrlo konstruktivne i da bi se one mogle naći u konačnom prijedlogu zakona. Za dio njih smatramo da su malo preradikalne. I za razliku od vas neki zastupnici zapravo koriste raspravu o ovom zakonu kako bi zastrašili i one legalne posjednike oružja za koje ovaj zakon praktički ne mijenja ništa u odnosu na onaj prethodni zakon koji je bio do sada, odnosno koji je još uvijek na snazi. Dakle, ono što želim reći je zapravo da evo pozivamo sve vas da iznesete sve vaše primjedbe. Sve one koje budu konstruktivne ćemo uvažiti. Sve one koje su radikalne apsolutno neće biti uvažene. Želimo jedan racionalan zakon, ništa što ide u bilo kakve ekstreme neće biti sa naše strane prihvaćeno.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojega će govoriti uvaženi … … [[Upadica tajnik, ne razumije se.]] A oprostite, evo ga predlagateljica uvažena državna tajnica želi odgovoriti na neka postavljena pitanja. Izvolite.
Hvala. S obzirom da vidim da se rasprava razvila vrlo žustro, ja bih samo da skratim htjela pojednostaviti, odnosno pojasniti neke stvari. Stvari koje ste naveli da zakon uvodi kao nove ne stoji, odnosno stvari ne stoje. Dakle, opravdan razlog je morao i po sadašnjem zakonu postojati i to nije suprotno navodima pojedinih zastupnika, izmišljotina predlagatelja već postojanje opravdanog razloga zahtijeva Direktiva o nadzoru nabave i posjedovanja oružja. Također je netočan navod da se ovim zakonom želi razoružati Hrvatski narod. Građani koji ispunjavaju određene uvjete, a tako je bilo i do sada mogu nabavljati oružje. Jedino što se od njih očekuje a što se očekivalo i do sada da moraju imati opravdani razloga. Stoga se doista ne može govoriti o razoružanju. Vezano za ograničavanje važenja liječničkog pregleda. Liječnički pregled odnosno uvjerenje o zdravstvenoj sposobnosti je i do sada važilo 5 godina. Ja ne mogu u dovoljnoj mjeri naglasiti da je zdravstveno stanje za osobu koja posjeduje opasnu stvar, a oružje jest opasna stvar jest doista ključno. Zdravstveno stanje se može radikalno promijeniti u šest mjeseci, a ovdje govorimo o vremenskom razdoblju od 5 godina. Da postoji obveza liječnika da dojavi promjene u zdravstvenom stanju. I da, postoje evidencije. No, ta mjera, odnosno ta mogućnost elektronske dojave sad treću godinu u primjeni. Do sada smo imali četiri prijave, četiri dojave promjena zdravstvenog stanja što upućuje na to da ova mjera nije svrsishodna, te da trebamo jedan dodatni mehanizam zaštite. Oružje je opasna stvar, opasna stvar koja je u ograničenom prometu. To ne govorim samo o sigurnosti osobe koja posjeduje oružje, već i osobama koje se nalaze u njenoj neposrednoj okolini. A vezano za hitni postupak također bih htjela pojasniti da ovaj zakon ide, odnosno predloženo je da ide u hitni postupak zato što se iz postojećeg zakona izdvojio jedan dio koji se odnosi na gospodarsko poslovanje pravnih subjekata. On se izdvojio da bi se pripojio ovaj drugi zakon, Zakon o eksplozivnim tvarima, a taj zakon nam je bitan da ide po hitnom postupku zato što se u njega implementira direktiva čiji je rok za prenošenje bio travanj prošle godine. Iz tog razloga se, radi se o paketu zakona. Zakon jest bio u javnoj raspravi. Iz svega do sada izloženog postoji vjerojatnost da će ići u drugo čitanje tako da ćemo imati mogućnosti raspraviti još stvari koje izgleda da su potencijalno problematične. Kad se već uspoređujemo sa drugim sustavima koji nemaju obvezu, odnosno nemaju obvezu ponavljanja liječničkog pregleda. Ja bih voljela ako se već uspoređujemo da se uspoređujemo recimo sa jednom Njemačkom koja ima, propisuje obvezu osobe koja ima oružje da ima zaključenu policu osiguranja u vrijednosti od jedan milijun eura. Zašto ne bismo tako nešto uveli kao kontrolni mehanizam ako se već želimo uspoređivati sa drugima? Vezano za dob za djecu, također je djelomice točno. Vi ste naveli da je praksa europskih država da je ta dob niža. Evo ja imam podatke za Sloveniju. U Sloveniji djeca koje se bave biatlonom mogu se pucanjem u sklopu biatolona baviti sa 14 godina. Za streljaštvo samo sa zračnicom smiju rukovati sa 11 godina. Njemačka 16 godina, Austrija također 16 godina, dakle Njemačka, Slovenija, Austrija i onaj krug zemalja kojoj mi kontinentalno više pripadamo i uvijek smo pripadali, tako da nije baš skroz točno to što ste naveli da je svugdje 9 godina. Vezano za terenske provjere. Zakon o policiji i policijski službenici imaju ovlasti od građana prikupljati podatke, radi boljeg uvida u stanju odnosno okolnosti koje dovode do izdavanja oružnog lista, znači koje dovode do okolnosti da osobe dozvolite da posjeduje oružje. Oružje je opasna stvar. Postoje evidencije, da to je točno, ali nažalost nisu sva stanja evidentirana. Imamo osobe koje su alkoholičari, koji su uživatelji opojnih droga, koji su nasilnici u obitelji, te osobe ne moraju sve biti zavedene u evidencijama. Znači zbog toga je bitno da se napravi terenska provjera kako bi se ustanovilo pravo stanje na terenu. Stoga smatramo da ova mjera jest opravdana. Evo ja bih sada tu završila za sada pa bi se eventualno naknadno.
Hvala lijepo. Vaše je izlaganje izazvalo ponovno niz replika. Prva je uvaženog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Hvala. Samo kratko. Opravdani razlog mora postojati, ali ovo što ste vi napisali da to treba biti prijetnja evidentirana u policiji da je to onda opravdani razlog, to je besmislica i prema tome to treba promijeniti. S druge strane liječnički pregled do sada, liječnički pregled do sada to je bila zadnja izmjena zakona, inače je bio 10 godina, a s druge strane vidjeli smo da niz država toga nema, prema tome nema razloga da se to radi zato što vam danas, ne samo danas, danas vam je vozačka dozvola isto tako pogotovo za D ili ne znam kako se zove za vožnju kamiona daleko problematičnija ali za vožnju aviona jel se s time rade daleko veći teroristički ili ne znam kakvi napadi, tako da mislim da to naprosto ne može taj razlog stajati već se trebamo ponašati na temelju analiza kojih vi nemate. Kada smo bili na raspravi od onih 274 razbojstva koja su rađena koji ste rekli da su se dogodili, niste imali pojma da li je s legalnim ili ne legalnim oružjem itd., prema tome zakoni se donose iz nekakvih svjetonazorskih ili idealiziranih slika svijeta u pozitivnom ili negativnom smislu nego na temelju empirije i faktografije. S druge strane terenska provjera, znate što, ja živim u jednoj zgradi već 50 godina, nemam pojma tko su stanari oko mene, a sumnjam da oni nešto puno više o meni znaju, a nešto o obavještajnom radu mislim da znam jer mislim da znam kako se može prikupiti podaci. Prema tome ta terenska provjera kako je vi definirati naprosto je arheologija ljudi Božji. Pa dajte malo pogledajte što se zbiva u 21. stoljeću.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Saše Đujića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa gospođa državna tajnica je rekla, tema je oružje za osobnu zaštitu, ja uopće nisam mislio govoriti o tome danas i ne bih htio mislim da je veliki fokus javnosti upravo na taj dio izmjena u ovom zakonu skrenut, a mislim da on nije najvažniji, ali vi ste rekli jednu rečenicu da se uvodi odredba da sada treba postojati opravdani razlog da bi se to oružje …, to ste rekli malo prije tu kada jeste. … [[Upadica se ne razumije.]] E to sam upravo želio reći, da je taj razlog trebao postojati i do sada. Samo što meni je tu puno problematičnije ovo što gospodin Tuđman govori da treba redefinirati dokazivanje, ja se tu slažem s tim dijelom jer to je dosta malo zatvorena priča. Ali ono što i meni smeta, što mislim da je problem, osoba koja je do sada osjećala nekakvu ugrozu bi došla u nadležnu policijsku postaju onda bi prijavila da se osjeća ugroženim i da želi nabaviti oružje, onda bi ta policijska postaja i njegova matična nadležna provodila izvide o tome da li je to opravdano, nije opravdano i donosila zaključke. Ako je utvrdila da nije opravdano bi odbila tu osobu i tu priča staje. Ako je zaključila da je to opravdano onda bi taj prijedlog da se toj osobi odobri dobivanje oružja proslijedila nadležnoj policijskoj upravi koja bi isto raspravljala da li to treba ili ne treba i onda ako bi zaključili da treba onda bi ta osoba to dobila. Po ovom prijedlogu zakona će sada to raditi povjerenstvo u Zagrebu u Savskoj cesti koje će imenovati ministar, tako tu piše da će tu procjenu raditi povjerenstvo koje će imenovati ministar. E sada ja mislim da je tu puno bolja varijanta postojeća jer nadležna policijska postaja sigurno bolje zna za građane na svom području da li su ugroženi, nisu ugroženi i kakvi su i da li im treba odobriti oružje ili ne i nadležna policijska uprava nego nekakvo povjerenstvo u Zagrebu. Evo ako sam krivo shvatio ispravite me.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Klarića.
Pa uvažena državna tajnice uopće nas niste uvjerili u onom dijelu kada ste nam govorili o tome zbog čega liječnički pregledi, zbog čega ovo što mi govorimo nije prihvatljivo. U posljednjih mjesec dana službenim oružjem ubilo se troje policajaca. Tko je njima odobrio oružje? Da li su išli susjedima ispitivati se kakvi su to ljudi? To je stvar pojedinca. Ovo o čemu mi govorimo, govorimo o institucijama nekakvog Hrvatskog lovačkog saveza, Hrvatskog streljačkog saveza, ja ovdje uopće ne ulazim u ovo o čemu je kolega Đujić govorio o nekakvom oružju gdje postoji opravdana sumnja za njegovu samozaštitu. Ovdje govorim o tome da ljudi koji su položili nekakav ispit, koji da bi bili članovi određenog društva mora zadovoljiti određene kriterije. U svakom skupnom lovu ili korištenju na streljani oružja, lovnik ili osoba koja je zadužena za vođenje lova popisuje učesnike, popisuje i brojeve njihovih lovačkih iskaznica, upisuje broj njihovog oružanog lista, kamo ćete veću kontrolu. To je, to je institucija koja traje, ima svoja pravila i svoje zakone van svih ovih zakona o kojima mi ovdje govorimo 125 godina uz publikacije, uz znanstvene radove, koja se bavi uzgojem, zaštitom i lovom divljači i gdje je oružje jedna vrsta sredstva tog lova. I govorimo o drugoj kategoriji ljudi, o mom Streljačkom klubu Kvarner u Bakru gdje već mladi ljudi sa 10, 12, 13, 14 godina idu po malo usavršavat se u rukovanju oružja i u sportska nadmetanja s tim oružje. I ne možemo im nametat nekakva ograničenja. Zdravstveno se slažemo da treba napraviti pregled, zdravstveno se treba da u zakon se može ugradit čak i to da ukoliko postoji nekakva sumnja od strane MUP-a i policije da se može uputiti na nekakav izvanredni zdravstveni pregled. Ali što znači vremenski rok od 5 godina? Pregleda nekoga unutar 5 godina, naplatit mu ovaj novac pa sa brojkom kad se to zbroji vidimo o kom iznosu se radi i nametat toj osobi da provodi još tako nešto uz sve kontrole koje ima doma da mu dolazi policajac gledati gdje drži to oružje i da mu se raspituje kod susjedstva kakva je on čovjek. Mislim da je tu malo, smo zabrazdili u neka druga vremena prije 90.tih.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Ante Sanadera.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice nekoliko puta ste spomenuli oružje je opasna stvar. To je isto, ja sam inženjer elektrotehnike znate onda čujem moje susjede struja je vrlo opasna stvar, i ono ljudi panika opća, oružje je opasna stvar samo za neznalice, za obične ljude laike koji nikad nisu vidjeli to i onda se groze ajme oružje, znači sigurno će me netko ubiti s oružjem. Isto kao i onaj kad ja taknem prekidač možda će me ubiti struja tako i vi govorite, nije dobro da vi tako govorite, vi ste ipak državna tajnica našeg ministarstva pa nije dobro da kažete oružje je opasna stvar, opasna stvar. Auto je opasna stvar, avion je opasna stvar, struja je opasna stvar, sve su to opasne stvari. Ali za ovaj zakon se ipak, piše za ljude koji imaju oružje, koji imaju dozvole, mi njih treniramo strogoću nad njima. Zato bi trebalo biti malo to tolerantnije, a ne ići s premisom ovdje oružje je opasna stvar i sad dajmo sve koji slučajno promisle imati oružje, moramo naći načina kako ćemo mi njih zgazit, smazat i upozorit jer oni će sigurno nešto učiniti s tim oružjem. Vrlo opasno je s takvim predosjećajem ići u pisanje zakona. Vi kažete ne funkcionira ta primarna zaštita i ovaj članak 17. u kojem liječnik primarne zdravstvene zaštite mora izvijestiti ako je neki problem, kao to ne funkcionira. Pa ajmo mi napraviti da to funkcionira, ajmo vidjeti šta je sa informatizacijom, da je onaj liječnik primarne zaštite kad nešto upiše ili neku dijagnozu ili neki lijek znači to automatski signalizira da se tamo negdje u policiji, jer se teži jedinstvenom informacijskom sustavu. Uspoređivati se s drugima moramo za ono sve što je dobro. Mi smo ušli u EU zato da bi bili ravnopravni sa nekim drugima koji nam se sviđaju, nekim gdje bi željeli biti kao mi kao i oni. I ovo 9 godina onda, dobro je rečeno ovdje u stavu Streljačkog saveza „Obzirom da je rukovanje oružjem pod strogom kontrolom trenera.“, znači trener ne uzima to dijete od 9 godina oružje pa ide po ulici i šeta, igra se s njim nego dolazi na treninge, dolazi na pripreme za nekakva natjecanja. Tako da ne moramo se groziti od tih 9 godina i mislim da bi to bilo realno da stavimo tih 9 godina.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog kolege Nikole Grmoje. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, evo državna tajnice mislim daje ovdje u ovoj raspravi bitno naglasiti od početka je krenulo u krivom smjeru, govori se o tome da je ovaj zakon restriktivan a onda sada vodimo raspravu o tome trebali svako 5 godina liječnički pregled? Liječnički pregled svako 5 godina bio je i u zakonu prije ovog, to nije nešto novo što se predlaže sad ovim zakonom. Znači onda mi možemo ovdje razgovarati želimo li liberalizirati zakon, znači hoćemo li liberalizirati zakon, hoćemo li pomoći ljudima da lakše dođu do oružja ili nećemo? Ali nemojte raspravu voditi u krivom smjeru. Znači krenuli ste s time da je zakon restriktivan, a sad dovodite u pitanje i odredbe koje su bile u postojećem zakonu. Moramo se odlučiti želimo li liberalizirati stvari, znači želimo li liberalizirati ili zadržati ovakvo zakonodavstvo postojeće kakvo jest? Ja mislim da broj kaznenih djela koji su počinjeni legalnim naoružanjem govore da je zakonodavstvo, odnosno da je ovaj zakon sada kakav je u redu, da ne bi trebalo stvari postaviti niti restriktivnije, niti bi stvari trebalo dodatno liberalizirati. Što se tiče ovih liječničkih pregleda, znači toga da bi to ostavili liječnicima opće medicine, čuli smo znači da samo 4 prijave liječnika obiteljske medicine su prijavili da se promijenilo zdravstveno stanje. Profesor Tuđman kaže da bi to moglo ovako kompjuterski, a pitanje je kako će lovci postaviti ili ljudi koji imaju oružje kako će se postaviti prema tim liječnicima koji to prijavljuju, hoće li se kod njih prijaviti ili će tražiti liječnika možda koji neće to željeti prijaviti, koji će zažmiriti na jedno oko? Znači ovo su jako, znači oružje je opasna stvar ako je u rukama ljudi koji nisu psiho-fizički sposobni da upravljaju oružjem i da posjeduju naoružanje. I ne možemo se s tim igrati. I pitanje ako mi to promijenimo, ako ukinemo to što postoji u postojećem zakonu da ljudi moraju svako 5 godina ići na liječnički pregled do čega će to dovesti?
Hvala. Imamo kolega Žagar je digao povredu Poslovnika. Koji je članak povrijeđen?
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora povrijeđen je članak 230. Hrvatskog sabora. Kolega Đakić se javio za raspravu izvan vremena koje je predviđeno Poslovnikom ali smatram da trebamo dopustiti da govori jer vjerojatno o ovoj temi ima što za reći.
Iskreno rečeno ne znam da li se javio izvan vremena ali dobro. Apeliram inače, dobro ste to potegnuli pitanje ja apeliram na sve da pokušamo biti koncentrirani i dio ovog što je i kolega Grmoja rekao ide upravo na to. Koncentrirajmo se na tekst zakona, na novine u tom zakonu i da li su one dobre, da li su one loše itd. itd. Jer po mojoj procjeni gruboj prije sam mislio da ćemo do 8 sati završiti. Ovim tempom nećemo ni do 10 završiti sa brojem replika i sa brojem prijavljenih, samo da vodimo svi o tom računa. No, imamo još jednu repliku uvaženog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče Sabora, dakle poštovana državna tajnice. Dakle, u članku 14. evo sad ste spomenuli te zdravstvene preglede. Naime, meni nije jasno ovaj stavak da će se način obavljanja zdravstvenih pregleda utvrditi uz suglasnost ministra za hrvatske branitelje. Dakle, nije mi jasno kakve veze ima ministar hrvatskih branitelja sa zdravstvenim pregledima. Ako ministar zdravstva propisuje pravilnik i on je za to stručna osoba, znači članak 14. posebni uvjeti su 4, znači ministar nadležan za zdravstvo evo tu piše, da ministar za hrvatske branitelje mora dati suglasnost. Zbog čega? Na koji način je on stručna osoba da utvrđuje nečiju psihofizičku, zdravstvenu sposobnost. Hvala lijepa.
Hvala. Evo odgovorit će.
… [[Govornica nije uključena, ne čuje se.]] Molim? Pa ne, doista, doista zato što. Ne, postoji jedna odredba koja je usuglašena, odnosno uzimajući u obzir želje hrvatskih branitelja koji boluju od nekog oblika PTSP-a da se prilikom izdavanja uvjerenja o njihovom zdravstvenom stanju uzme u obzir i mišljenje liječnika koji je njih do sada pratio. Dakle, da se njih ne prepusti samo nekom povjerenstvu, odnosno liječniku koji ih nije do tada vidio nego da se uzme u obzir i mišljenje njihovog liječnika primarne zdravstvene zaštite – psihijatra, ako ih je vodio neki psihijatar. Dakle, ne mora, nije to mišljenje ključno nego samo da se uzme u obzir. Eto, to je bila intencija.
Dobro. Ja moram priznati sve manje razumijem ovu diskusiju ali vjerojatno je to pitanje mojeg ograničenja. Sada ćemo dati riječ u ime kluba SDP-a uvaženom zastupniku Saši Đujiću.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Bili smo dugo na odmoru, pa smo onda valjda svi skupa željni više raspravljanja. Uglavnom poštovane kolegice i kolege, gospodo iz ministarstva, ja na početku želim reći da ni jedno oružje nije dobro i da bi svijet bio puno ljepši bez oružja, da ga uopće nemamo. Ali kad ga već imamo i kad je ono tu, ono na što mi u SDP-u želimo upozoriti, ono što je po nama jedna osnovna i ključna stvar kada je u pitanju držanje i nošenje oružja i zakonske regulative koje to uređuju, a to je da je glavni problem u Hrvatskoj, a ne samo u Hrvatskoj, nego i u Europi nelegalno oružje, a to ovaj zakon nikako ne rješava. Ne nikako, nego ne rješava u značajnoj mjeri već se ovaj zakon odnosi isključivo na one koji legalno posjeduju oružje u Hrvatskoj, a s njima nemamo problema, u pravilu, u većem dijelu slučajeva. To su ljudi koji su legalisti, koji se drže zakona i koji su pod puno rigoroznijim tretmanima državne vlasti nego građani koji ne posjeduju oružje ili oni koji ga posjeduju ilegalno. Ovaj prijedlog zakona u odnosu na postojeći zakon ni na koji način neće napraviti veći zamah i poboljšati borbu protiv onih koji ilegalno posjeduju oružje, nabavljaju ili ga upotrebljavaju. Nisu problem oni legalni, nego su problem oni koji ga posjeduju ilegalno i to je ono što bi mi u SDP-u željeli da s ove rasprave izađe kao glavna poruka. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ne, ne o.k. kolega Đakić, imat ćete priliku. Sve u redu. Ali i ovo što je rekao kolega Grmoja, aktualni važeći zakon je donesen 2006. godine i tada kada se on donosio u Hrvatskoj su građani posjedovali oko 3700000 komada oružja, tada je bilo toliko registrirano. A prema podacima koje je rekla i gospođa iz ministarstva danas imamo oko 270 tisuća komada tog oružja koje posjeduje oko 117 tisuća vlasnika i to upravo ukazuje da zakon koji je donesen 2006. godine je postao značajno rigorozan i taj zakon je značajno pooštrio proceduru nabavke i posjedovanja oružja u odnosu što je to bilo do tada. A to je rezultiralo i da danas u odnosu na taj zakon koji je donesen, znači prije nekih 11 godina imamo za oko 100 tisuća komada oružja manje. I ovim zakonom, ovim prijedlogom zakona se veći dio odredbi u biti i ne mijenja u odnosu na ono što imamo trenutno na snazi. I neke stvari nisu ni dobre da se mijenjaju iskreno, jer oružje mora biti pod nadzorom, oružje mora biti pod svakom mogućom kontrolom države. Znači, ne možete to baš liberalizirati, barem mi tako u SDP-u smatramo. Ali da neke druge stvari koje su van svake logike i otežavaju administrativno-birokratsku proceduru dobivanja oružja onima koji ga posjeduju lagano treba olakšati treba i o tome treba raspravljati. S druge strane isto značajan je podatak da u Hrvatskoj po procjenama nekih stručnjaka imamo oko 500 tisuća nelegalnih komada oružja i to je problem i ti podaci upravo i potvrđuju ono što sam rekao na početku, a to je da je glavni problem u Hrvatskoj ono nelegalno oružje u odnosu na ono ilegalno. Također mi moramo skrenuti pozornost i na podatak da je većina kaznenih djela u Hrvatskoj počinjena ilegalnim oružjem, čak možda i u većem postotku nego što ste nam vi rekli u ovom od 80% prema nekim procjenama čak 90% slučajeva je riječ o ilegalnom oružju, a samo nekakvih desetak se radi o onom legalnom. Također, dobre su akcije MUP-a da građani i dan danas mogu ilegalno oružje bez sankcija vratiti u nadležnoj policijskoj postaji. Ali to na žalost nije samo po sebi dovoljno. Ono što nas još također zabrinjava je to da na ovaj zakon, dobro je da se on donosi, dobro je da se krenulo u izradu novog Zakona o oružju, dobro je da se razdvojio na dva zakona. Međutim, ovo je bila prilika isto da se neke stvari koje nisu dobre u postojećem zakonu riješe. Međutim, na žalost ne rješavaju se. I zbog toga je niz primjedbi ovaj zakon koje su dostavile udruge kao što su Lovački savez, Hrvatski streljački savez ono što smo već spomenuli svi skupa prije mene i što će vjerojatno iza mene svi skupa i govoriti. Čak primjedbe na ovaj zakon ima i veliki broj stručnjaka i onih kojih se direktno ovaj zakon tiče i upravo oni čiji članovi odnosno korisnici posjeduju 85% svog oružja u RH najviše su nezadovoljni ovim prijedlogom zakona i poslali su niz primjedbi i nelogičnosti u ovome zakonu. Ali opet naglašavam to je veliki dio stvari koji su i danas na snazi. Znači treba razgovarati da se nedostaci u budućnosti poprave i poboljšaju. Neke od tih nelogičnosti su već 11 godina ovdje, a upravo je ovaj novi zakon bio prilika da se ti nedostaci otklone. Ja sada neću nabrajati sve primjere i nelogičnosti na koje su ukazale brojne udruge, prvenstveno Lovački i Streljački savez jer smatram da to nema smisla jer smo ih svi zajedno dobili, znači svaki zastupnik u ovoj dvorani je dobio primjedbe lovačkih saveza, streljačkih saveza, svi klubovi itd. svi smo s njima upoznati tako da nema smisla da ovdje sada ja govorim po nekim njihovim primjedbama šta bi trebalo napraviti. Neke od tih primjedbi su opravdane, neke nisu opravdane znači o tome treba razgovarati. Ali ono što želim naglasiti je da je ovaj zakon također i u ovom prošlom 8. sazivu Sabora bio upućen po hitnoj proceduri, takav je bio upućen u proceduru, onda je na prijedlog matičnog odbora odlučeno da on ipak ne ide, skinula se oznaka hitnosti. Čak je u prošlom sazivu održano prvo čitanje, međutim znamo svi da se onda 8. saziv prijevremeno raspustio pa do drugog čitanja nikada nije ni došlo. A s obzirom na niz primjedbi koje postoje o ovom prijedlogu zakona, prvenstveno lovačkog i streljačkog saveza ali i niz drugih, a vidim da sam do sada u dosadašnjoj raspravi sam čuo da i većina drugih klubova to podržava, Klub zastupnika SDP-a je podnio isto tako amandman koji sadržava sve one primjedbe koje je dao Lovački savez, mi smo ga u pisanoj formi uputili u proceduru. Mislim da ne bi bilo da smo mi nešto ukrali nego smo samo to dali. A budući da se tim amandmanom zakon bitno promijenio mi u klubu SDP-a smo sada već i službeno tražili treće čitanje navedenog zakona, budući da je ovo prvo i drugo čitanje odnosno to je tehnička forma koju mi smatramo u SDP-u da je jedini način da se zadovolji da ovaj zakon ide u još jedno čitanje, zato se to zove treće čitanje, ali u glavnom u svakom slučaju tražimo da zakon ide u još jednom čitanju, a budući da po dosadašnjoj raspravi mislim da to stvarno neće biti problem i da će to podržati svi klubovi zastupnika i da se onda do tog drugog sljedećeg čitanja koje bi se trebalo održati kontaktiraju dodatno, a pogotovo apeliram na predlagatelja, a da se dodatno uključi lovački savez, streljački savez i sva zainteresirana javnost, ali i svi prijedlozi zastupnika i da onda do tog čitanja bitno popravimo ovaj zakon i otklonimo primjedbe koje su upućene na njega. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. I na vaše izlaganje imamo replike. Prva je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Đujić, evo malo sam se iznenadio nisam ovaj podatak čuo gdje govorite ovdje da ima 500 tisuća komada oružja ilegalno u RH. Ako dodamo još ovih 270 tisuća u legalno to je pozamašan broj oružja. Zanima me odakle vam taj podatak? Jeli to stvarno točan podatak? Doista je velik broj. Ono što želim ovdje naglasiti vi ste ponovno u nekoliko navrata rekli, rigorozan zakon. Mi imamo danas slučajeva da se i za rukovanje motornom pilom mora položiti određeni ispit. Dakle mene zanima u ovom trenutku šta se misli kada se govori o rigoroznom zakonu? Naravno da isključujemo lovačke i streljačke saveze. Govorimo o nabavci oružja za osobne svrhe. Da li je to u pitanju liječnički pregleda, da li je tu u pitanju nekakav rada povjerenstva koje će onda utvrđivati u pojedinačnim slučajevima koja osoba može dobiti dozvolu za oružje, a koja ne. U čemu je u tom dijelu rigorozna mjere? A kada govorimo o odnosu ilegalnog i legalnog oružja, misli da se tu ne može postaviti paralela kao npr. u legalizaciji lakih droga. Ako mi kažemo da ćemo legalizacijom lakih droga smanjiti količinu ilegalne droge, mislim da to kod oružja nije slučaj jer onaj koji namjerava počiniti kaznena djela, taj sigurno nikada neće legalizirati svoje oružje ili će ga legalno nabaviti. Dakle smatram da odredbe ovog zakona neće utjecati na taj odnos legalnog i ilegalnog oružja, a pogotovo zbog toga što ga kako vi kažete ima toliko puno. A bilo je niz MUP-a je provelo niz akcija prikupljanja oružja i mislim da onda ministarstvo nije uspjelo u tom naumu ako je još toliki broj osatao.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Đujić.
Kolega Žagar taj podatak sam dobio od ljudi koji u razgovorima sa djelatnicima čak i MUP-a koji se bave s time. Da li je on točan, nije? Ne znam, uzet ću da je. Druga stvar, ja ne znam šta se vi čudite da mi imamo toliko ilegalnog oružja. Pa mi smo zemlja koja je izašla iz rata. Mi u Hrvatskoj imamo još oružja iz Drugog svjetskog rata, a kamoli ne iz Domovinskog rata koji je bio prije 20-ak godina. Kada kažem rigorozan zakon, onda mislim da je jedan od najrigoroznijih u Europi u EU. I rekli ste kada me pitate šta to znači rigorozan znak, da mislite na oružje za osobne svrhe, a ne na oružje lovaca, strijelaca, sportaša u biti koji se bave streljaštvom itd. Nema oružja za osobne svrhe, a upravo lovci, sportaši koji su u streljačkim savezima posjeduju 85% legalnog oružja u Hrvatskoj. Znači ostane vam s još druge strane 15% oružja koje je registrirano, tu vam je onda policija, vojska itd. Tako da u biti većina ovih na koje ste vi mislili da se to ne odnosi se ovo odnosi. A kada govorim rigorozan, mislim da ljudima kojima lovcima, sportašima itd. ovaj zakon sa svojim odredbama dodatno komplicira nabavku držanje i upravljanje tim oružjem. Dosta kompliciraju i otežavaju, ok ali tu moramo razgovarati o tome da li treba neke stvari koje su stvarno van svake pameti izbaciti van ili ne. Liječnički pregled, ja osobno, evo moj osobni stav je ne znam, ne znam da li treba 5 godina ili 10 godina. Ali je činjenica da recimo vi položite vozački ispit, tada prođete liječnički pregled, dobijete vozačku dozvolu i više vas do 65 godine nitko ne pita za zdravlje a možda ste nakon 20 godina nakon što ste položili veća opasnost nego neko ko ima pištolj, možda ugrožavate veći broj građana. Znači to su sad stvari za raspravu. Ali evo ja osobno ne znam.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Andrije Mikulića. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, pa evo uvaženi kolega kada moram reći da se prije svega slažem s velikim djelom onoga što ste rekli, ali obzirom prema meni dostupnim podacima uvođenjem ove obveze od 5 godina koliko imam informaciju statistika se nije promijenila u mnogome oko nazovimo prekršaja. Dakle, koliko ja shvaćam pričamo o zakonu, o nabavi registracije oružja građana i po meni se ovo odnosio na one koji su legalni. Ja se s vama slažem da imamo problem nelegalni priče koju ćemo morati vjerojatno isto jednog dana apsolutno regulirat. Pa ja bi rekao, vi kažete danas su neke odredbe zakona na snazi rigoroznije. Slažem se s vama ali zato samo mi ovdje da o tome prodiskutiramo i donesemo izmjene, odnosno promjene ili dopune nekog akta. Prema tome, konkretno zakona. Dakle mi smo ovdje ti koji smo dobili povjerenje i imao pravo diskutirati i donositi odluke o tome. Dakle, akt je nešto, odnosno zakon je nešto čime nešto reguliramo, normiramo. Ja se samo borim da ne bude nešto bilo prenormirano, da previše ne opterećujemo. A oko ovih stvari koliko shvaćam evo i predstavnici ministarstva po odgovorima koji su dosada davali nadam se da će biti i u buduće sve ono što je logično nadam se da ćete prihvatiti u jednoj argumentiranoj raspravi da to bude najbolje što možemo imati u smislu zakona. Jel svaki zakon kakav god bio je bolji od onog kojeg nemamo. Prema tome, nešto reguliramo. I slažem se da je oružje apsolutno velika opasnost. A što se tiče samo usporedbe ovoga kad čovjek vozi automobil, pa ja bi rekao da je čovjek puščano zrno koje svaki dan vozi pa je pitanje ako nije zdravstveno u stanju u kojem bi trebao biti da li će doći do cilja ili ne?
Odgovorit će uvaženi zastupnika Đujić.
Hvala kolega Mikulić. Pa vi se u biti u većini toga slažete samnom i meni je drago da se slažete samnom, a i ovo što ste rekli da vam je malo dvojbeno u biti ste ponovili ono što sam ja rekao. Tako da se mi u biti u svemu slažemo i drago mi je zbog toga.
Evo to je odlično. Slijedeći će u ime Kluba zastupnika HSS-a govoriti uvaženi zastupnika Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege Saborski zastupnici sve vas pozdravljam u ime kluba HSS-a i odmah da kažem da će i klub HSS-a tražiti da se skine oznaka hitnosti s ovog prijedloga zakona, odnosno sa oba i da ide u redovnu proceduru jer to smo isto diskutirali i u svibnju prošle godine kad su ovi zakoni bili u proceduri u prošlom sazivu. I evo obzirom da je i tada 125 saborskih zastupnika, gotovo svi klubovi su bili za to da ova dva zakona idu u redovni proceduru ne vidim razloga da to ne ide i sad pogotovo što smo evo dobili kao i svi klubovi dopise od Hrvatskog lovačkog saveza, Hrvatskog streljačkog saveza i drugih zainteresiranih da niz njihovih primjedbi nije uvaženo u ova dva prijedloga zakona. Podsjećam da je, da su oba zakona išla sa intencijom implementacije europske direktive ka povećanju sigurnosti građana i sigurnosti u Hrvatskoj, ali ka smanjenju administriranja. Iz ovih primjedbi se vidi da puno toga se još može bolje i kvalitetnije učiniti. Mi iz HSS-a i ja osobno se zalažemo da ne idemo ka tome da govorimo protiv lovaca i onih koji se bave streljaštvom i sportom i oni koji su imaoci oružja jer postoji uzrečica u Hrvatskoj „Da se prazne puške boje dvojica i onaj koji drži pušku i onaj koji stoji pred puškom.“ I mislim da imaoci i vlasnici oružja, lovci i ljudi koji se bave sportskim streljaštvom nisu prijetnja sigurnosti u RH i da ne treba se njih bojati i da ne treba zbog njih zakon ići ka strožim mjerama. Zato evo i u ime 70 tisuća hrvatskih lovaca i ogromnog broja ljudi koji se bave sportskim streljaštvom inzistiramo da ovaj zakon ide u redovnu proceduru, da se uključe u rasprave sve njihove primjedbe i da se proba naći model kako bi zakon bio prihvatljiv svima prije svega da bude implementirana europska direktiva, s druge strane da se poveća sigurnost naših sugrađana i treće da se smanji administriranje i da se financijski rasterete i hrvatski lovci i Hrvatski streljački savez odnosno sportski strijelci. Znamo s koliko novaca raspolažemo i da je teško danas u Hrvatskoj biti i lovac i sportski strijelac jer sve je to skup sport. Spomenuli ste i neke primjere iz europski država, naravno da postoje primjeri i gdje se sa 9, 11 ili 14 godina može bavit streljaštvom, u Njemačkoj i sa lovstvom možete sa 14 godina, kod nas je evo ograničenje 18, a također i nekakva ograničenja koja smo stavili vidimo da u postotku nisu dala nekakve značajne statističke promjene, da je najveći dio kriminalnih radnji učinjen sa nelegalnim oružjem a da ovo koje je legalno nije u tu namjenu korišteno u više od 90% slučajeva. I stoga evo smatramo da treba izići u susret upravo hrvatskim lovcima jer ako je ograničenje na 5 godina trajanja zdravstvenog pregleda nije dalo nekakve pomake u toj statistici. Onda treba financijski sagledati što je to i koliki je to trošak za hrvatske lovce. Jer uz već spomenuto da je to od 500 do 700 kuna pregled, plus državna taksa od 70 kuna plus putni troškovi to vam se kreće oko 1000 kuna po hrvatskom lovcu. Zašto im ne izići u susret da se to smanji? Zašto ne ići na 10 godina kako je bilo prije 2006. a oko toga smo se složili klubovi i prije desetak mjeseci ovdje u raspravi da bi to trebalo vratiti na 10 godina. I Hrvatska seljačka stranka ukoliko ostane ova odredba u zakonu će ići sa amandmanom da se to vrati u članku 16. u stavku 2. da vrijedi zdravstveni pregled 10 godina pogotovo što obiteljski liječnik ima obvezu javiti zdravstvenu promjenu kod lovca. A ne možemo kažnjavat lovce zbog toga što dvije državne institucije, Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo zdravstva i obiteljski liječnik ne mogu naći model kako prijaviti izmjenu stanja zdravstvenog psihofizičkog lovca. Mislim da se mora naći model da to funkcionira, da to ide ako već imamo šifre za lijekove, šifre za bolesti. Ako liječnik ukuca šifru bolesti da automatski crveno u Ministarstvu unutrašnjih poslova titra i da onda Ministarstvo unutrašnjih poslova može odreagirati, a ne da se lovca tjera na novi zdravstveni pregled koji je istina skup. Također ćemo se založiti za konkretnije podnošenje zahtjeva za oružje za osobnu sigurnost, da upravo ovo se zaštititi ustavno pravo na slobodu svakog građana na ulazak u dom itd. što je već bilo spomenuto ovdje, da se to nekim drugim modelom riješi. Jer primjerice imate situaciju da s nekim susjedom niste dobri i kad on vidi da vam dolazi policija, proširi se priča i nadoda i na kraju vi zbog nekakve, osim onih animoziteta ne možete dobiti oružje. Ili na kraju procjena službene osobe iz Ministarstva unutrašnjih poslova da li je uvijek relevantna, jer se može dogoditi da zbog nekih pripadnosti političkim strankama i nekim drugim aktivnostima vam ne daje suglasnost za nabavku oružja. Mislim da to, jer intencija je i u EU upravo zbog terorizma, da je povećan broj zahtjeva za nabavkom oružja i to tamo nije problem. Ljudi nabavljaju oružje i mislim da upravo trebamo ići ka smanjenju ilegalnoga, a čuli smo da ga u Hrvatskoj po nekim procjenama ima preko 500 tisuća a tome da ga ima što više legalno. Također treba istaknuti da treba nastaviti sa ovom akcijom da građani mogu bez prekršajnih prijava i kaznenih prijava vratiti nelegalno oružje zaostalo iz Domovinskog rata i drugih oblika posjedovanja, jer te akcije su dale svoje rezultate. Ali isto tako bih spomenuo i pohvalio akciju koju je radilo Ministarstvo unutrašnjih poslova putem lokalnih policijskih uprava sa osnovnim i srednjim školama, gdje je približavalo učenicima i srednjoškolcima opasnost od eksplozivnih naprava, od oružja i da s tim akcijama treba napraviti i na taj način educirati naše sugrađane od malih nogu kako se baviti sa tom problematikom i kako treba prijaviti. To zaostalo oružje i minska eksplozivna sredstva i naravno nastaviti sa razminiranjem u RH i omogućit našim ljudima koji rade na razminiranju da imaju plaće koje su dostojne čovjeka, da mogu živjeti od te plaće a isto tako da se vodi briga o njihovoj sigurnosti jer vidimo da je još uvijek velik broj ljudi koji rade na razminiranju, stradavaju u minskim poljima. Jer je zbog ove odluke da se ide na što više razminiranih kvadrata, sa padom cijene išlo se na uštrb kvalitete i sigurnosti ljudi koji rade na tim poslovima. Mislim da u tom pravcu zajednički moramo još puno poraditi. Naravno da treba spomenuti ovdje i branitelje pogotovo one koji imaju dijagnozu PTSP-a pa ću navesti jedan primjer iz prakse da hrvatski policajac koji je među prvima bio i u obrani domovine Hrvatske i krenuo je ka pregledima i ustanovljena je dijagnoza 20% PTSP-a. Nije htio ići odmah u mirovinu i omogućeno mu je da ostane u sustavu. Kao takav je deset godina još radio i nosio oružje, a čim je otišao u mirovinu došli su mu i uzeli mu oružje i nema pravo na nošenje i držanje oružja jer ima 20% PTSP-a. Mislim da to nije u redu, pogotovo što znamo po istraživanju da ova bolest je i izlječiva. I zašto kad se dobije dijagnoza od liječnika da je čovjek izliječen se to više ne uvažava i naši dragovoljci ne mogu dobiti ponovo dozvolu za nošenje i držanje oružja, pa ni bavljenje lovom. Mislim da i u tom pravcu zato je dobro da idemo u još jednu raspravu i da ove slučajeve probamo riješiti kako bi našim ljudima koji su među prvima ušli u obranu domovine Hrvatske, a to su bili i lovci, znamo da koliko je bila važna svaka puška, dragovoljci i da moramo voditi brigu i o njima. Naravno poziva se nas koji imamo oružje da ga sukladno i zakonu držimo, nosimo i upravljamo i da na taj način štiteći sebe štitimo i druge u RH. Hvala lijepo.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo replike. Prva je uvaženog zastupnika Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Vlaović. Dakle, s vama se potpuno slažem, živimo u 21. stoljeću, informatizacija sustava, ove informacije koje mogu do obiteljskog liječnika doći lako i do Ministarstva unutarnjih poslova o promjeni zdravstvenog stanja svakog građanina su nešto što bi sigurno olakšalo sam taj postupak i na tome treba raditi. Mi imamo sad ovaj Središnji ured za digitalno društvo i tu bi trebalo Vlada pobrinut se da takve informacije lakše idu, posebno evo naglasit ću vezano za lovce, lovačke udruge. Ne smijemo, iako ja nisam lovac, družim se sa njima pa čujem ne bave se oni samo odstrelom divljači. Dakle, oni rade puno akcija koje su od opće koristi za društvo. Oni su te aktivnosti koje oni provode boravkom u prirodi sigurno utječu na pojedino psihofizičko zdravlje pojedinog čovjeka posebno kad govorite o braniteljima koji su članovi lovačkih udruga. Ali ono što je možda najvažnije spomenuti nekako se provlači, lovačke udruge su vjerojatno jedine udruge po mojim saznanjima koje se financiraju iz svojih članarina. Dakle rijetko ili gotovo ja ne znam da li ima slučajeva da proračune jedinica lokalne samouprave financiraju lovačke udruge. S druge strane kada je dan općine, kada je nekakav, kad klub ima svoju obljetnicu redovito lovačke udruge doniraju meso ili što treba za takvu manifestaciju. U tom smislu treba biti obazriv i sigurno da primjedbe prema zakonu trebaju ići tako, da lovce više ne opterećuju. Znači, da se ta administracija što više olakša i da ljudi što lakše obavljaju ono što je zapravo njihov hobi i ono što vole.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika… A vi želite odgovoriti?
Ispričavam se, digao sam ruku niste vidjeli. Evo jednu rečenicu. Hvala vam na podršci hrvatskim lovcima i treba reći da se dio njih ima i prihode kroz lovni turizma i to je još jedan razlog da malo budemo fleksibilniji prema hrvatskom lovcu i lovstvu jer ako njemački lovac ne mora imati zdravstvenu iskaznicu odnosno da je zdravstveno sposoban se baviti lovom, a on koji ga vodi u lovu mora svaki pet godina ići, pa evo i u tom pravcu podržavam vašu raspravu i nadam se da će svi saborski zastupnici ići k tome kada se bude glasovalo o ovome da uvaže ovaj zahtjev da idemo k deset godina. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Vlaović dobro ste ustanovili da je puno problema u proteklom vremenu bilo sa hrvatskim braniteljima liječenjem od PTSP-a i da su u većini stradali i da im je oružje oduzeto. Oduzeto im je zato što su imali 20% PTSP-a i kada su njihovi izabrani liječnici primarne zdravstvene zaštite dali već suglasnost i potvrdu da su oni se zdravstveno popravili, kada je specijalista ustanovio nadležna zdravstvena ustanova MUP-a to nije uvažavala i odbijala je svaki takav prijedlog što je jako čudno. Drago mi je da u zakonu može biti ono da ministar zdravstva imenuje komisiju koja će u drugom stupnju po žalbama rješavati ovakve slučajeve i stvarno kada je čovjek dokazano ozdravio po liječničkom specijalističkom pregledu zašto ne bi ponovno imao suglasnost i dobio mogućnost nabavke oružja jer većina tih naših dragovoljaca su i krenuli sa lovačkim oružjem u obranu suvereniteta RH. Njima je to kao da ste im jednu ruku odnijeli granatom kada im uzmete oružje, oni su zapravo u prirodi zajedno sa divljači ali uz korištenje i oružja kada trebaju odraditi sanitarni odstrjel zapravo se tako i liječe. To trebamo uzeti u obzir jer puno je naših dječaka, mislim je 30 tisuća onih koji su liječeni od PTSP-a i to je ogroman broj. Ne znam koliko je točno njih članova lovačkih udruga i Lovačkog saveza, no međutim moramo ozbiljno se prionuti poslu s obzirom da ako liječnici primarne zdravstvene zaštite ili izabrani liječnici imaju dužnost izvještavati o pogoršanju stanja, jednako tako ih se mora izvještavati tada kada su ustanovili po specijalističkim ili osobnim pregledima da čovjek nije opasan po ljude i okolinu, da nije šizofren, da nije u F63.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Davor Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolega Đakić, pa u potpunosti se s vama slažem da ta populacija branitelja koji boluju od PTSP-a nije zaslužila takav tretman u onom trenutku kada se prišlo k oduzimanju oružja od njih da se i tada već moglo ići sa jednim blažim modelom dogovorom sa liječnikom i različitim pristupima to riješiti, nego se odmah oduzelo oružje i sada se oni moraju dokazivati da su zdravi. Nakon toga kada dokažu da su zdravi ne mogu dobiti ponovno dozvolu za držane i nošenje oružja. I dobro je da je u prijedlogu ovog zakona ova intencija da se to kroz drugostepeni organ, kroz ovu komisiju na taj način riješi jer sigurno da je odlazak u prirodu, bavljenje lovom i rekreacija i terapija i da tim ljudima treba omogućiti da se bave i da zdravo žive i da se bave lovom. Hvala.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HNS-HSU-a govoriti uvažena zastupnica Anka Mrak TAritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolege iz ministarstva, kolegice i kolege. Nakon ovako jedne duge rasprave kada ima puno klubova i onda kada dođete među zadnjim klubovima na red onda je više-manje sve rečeno. No međutim mislim da uvijek ima nekih tema koje ili treba podcrtati ili treba ponoviti ili treba naglasiti. Ja bi tu se skoncentrirala na nekoliko tema. Prva tema je prvo odnosno drugo čitanje. Vrlo interesantno je da je taj zakon već bio u ovoj sabornici u ovom Visokom domu, da smo o tome raspravljali, da je 1. prosinca jednako tako došao u proceduru, da je bio prijedlog da ide prvo i drugo čitanje, dakle konačni prijedlog po hitnom postupku i sada bi bilo vrlo zanimljivo znati što se to desilo od 1. prosinca do sada. Pri tom bih voljela naglasiti i reći, ja sam jedna od onih koja se zalaže da zakoni idu kroz dva čitanja. Vrlo često mi stavimo u zakon oznaku P.Z.E. i usklađujemo se s direktivama, ali osim usklađenja sa direktivama tu ima i drugih niz tema, pa onda pod usklađenjem sa direktivom to ide u hitnoj proceduro. Puno kvalitetnije i bolje da ide u dva čitanja iz jednostavnog razloga što kroz prvo čitanje možemo reći niz primjedba, niz tema, mogu do nas doći i neke primjedbe kao što je došlo od Lovačkog saveza. Ovdje se očito s ovim zakonima i dešavalo nešto drugo, ali to je posebna tema. Jednako tako direktive EU. Hrvatska je članica EU, obveznica je primjenjivati u svoje zakonodavstvo ugrađivati direktive, ali jednako tako mi tu možemo prilagoditi i neke situacije odnosno i te direktive svojoj situaciji. U Hrvatskoj postoji tradicija lovstva, u Hrvatskoj postoji tradicija streličarstva, što ja imam prilike vidjeti kada se svi na Olimpijadi, jako smo ponosni kada naši osvajaju zlatne medalje i o tome trebamo voditi računa. Ja inače tu su svi rekli kakav imaju stav prema oružju. Ja da se moram braniti vjerojatno bih se branila kuhačom jer imam takav stav prema oružju. No međutim, u familiji mog supruga su lovci tradicionalno. Dakle vi kada tamo je tradicionalno lov i oduvijek je bilo u toj kući puno oružja i oduvijek je oružje bilo pod ključem čuvano na način na koji je trebalo biti i moja djeca su odrasla s tim oružjem i nikada nisu niti probala niti doći blizu toga, niti su probali bilo što uopće s oružjem. No tradicija prestaje s mojim svekrom jer dalje više nema i uredno se odjavio, sve obavio što je trebao u času kad je imamo godine kad je zaključio da bi bilo pogubno za njega ili za sve druge da se bave lovstvom. Što hoću reći? Liječnički pregled, nemojmo biti veći Pape od Pape. Ono što moramo vidjeti, moramo vidjeti što se dešava u drugim zemljama EU. Ja nemam dovoljno podataka da bi meritorno o tome mogla govoriti ali apsolutno nemojte dopustiti, ne trebamo dopustiti da nam se dešavaju situacije kad nam dolaze lovci iz Italije ili iz Njemačke da za njih vrijede pravila koja njima vrijede u matičnoj zemlji. Da naši lovci imaju strožija pravila nego što dolaze gosti iz Italije ili Njemačke. Ja mogu dati jednu laganu usporedbu kad smo mi usklađivali zakonodavstvo iz oblasti graditeljstva sa zakonodavstvom iz EU ja sam cijelo vrijeme naglašavala i tu smo naravno napravili znatno liberalnije da nam se ne desi. Jer što se dešava? Dešava vam se to i kad idete suprotno, kad naš lovac ide loviti u Italiju ili Njemačku za njega vrijedi ono što vrijedi u matičnoj zemlji. Dakle ajmo biti pametni i uskladiti to zakonodavstvo da bude isto, da mi ne budemo strožiji. Jer što se u protivno dešava što imamo prilike i vidjeti? Znate kad su zakoni prestrogi, kad su oni restriktivni onda oni odlaze u svoju suprotnost. Nemojte da nam se desi ono čemu je bila prilika i ovdje govoriti a to je legalno i ilegalno oružje. Ako ste u jednom času prerestriktivni i prestrogi prijeti vam opasnost da dio legalnog pređe u ilegalno pa smo tu napravili veći problem nego rješenje. Jednako tako naravno mi ovdje govorimo o onima koji su u sustavu, koji imaju legalno oružje za koje primjenjuju ali ne govorimo o onom ilegalnom oružju koji zaista na ovim područjima imamo situacije i iz 2. svjetskog rata ostatka, ja sam sam kao curica od 10 godina bila prisutna kada je moj vršnjak stradao od bombe koja je ostala iz 2. svjetskog rata i moram priznati da to imam traumu za cijeli život. Zasigurno ima strašno puno i oružja koje je ostalo iz Domovinskog rata, to je ilegalno oružje i to je posebna tema o kojoj treba voditi riječ. Ali ja se uvijek zalažem da imamo odredbe, da odredbe budu jasne, da budu nedvojbene. Jednako tako se zalažem da imamo propise koji to definiraju, no međutim prestrogi propisi odu u svoju krajnost. Nemojmo da to napravimo i jednako tako sigurno ono što nije dobro nemojmo da svojim ljudima budemo maćeha, da oni koji kod nas dakle bave se streljaštvom ili lovstvom imaju neusporedivo teže i ograničavajuće uvjete nego što je to za države koje ovdje dolaze. Ja ću podržati i naš klub HNS, HSU će podržati da ovo ide u dva čitanja iz jednostavnog razloga što principijelno smo takvog stajališta. Jednako tako je dobro u postupku izrade bilo kojeg propisa a to je, bolje je i dva ili tri puta konzultirati one koji primjenjuju taj propis nego ga donijeti pa onda da se ne primjenjuje ili da se brzo mijenja. To govorim na tragu primjedbi koje su došle od lovačkog saveza odnosno od onih koji se bave streljaštvom. I još jedanput je dobro s njima porazgovarati i vidjeti i donijeti propis koji je razuma a ne da bi ga donijeli a da onda iza toga ga odmah moramo mijenjati i dopunjavati. Ono što je problem oružja je problem koji vidimo i u drugim zemljama EU a to će biti i kod nas to je ilegalno oružje, to je nemarno postupanje s tim oružjem, to je problem terorizma koji zasigurno će biti problem ovog stoljeća jer kuca na vrata Europe. No, međutim to su neki drugi propisi koji će se morati riješiti. Budući da će ovaj zakon ići u dva čitanja, ove sve primjedbe koje su u prvom čitanju bile iskazane a one se bazično odnose na usklađivanje sa nekim drugim zemljama EU i da se ipak posluša one na koje se i taj zakon odnosi jer dobro je vidjeti kad je riječ o Zakona o nabavi i registraciji oružja onda jasno tu govorimo o lovcima, govorimo o onima koji se bave streljaštvom i govorimo radi osobne sigurnosti. To radi osobne sigurnosti je dosta tako stroga procedura, dosta teška procedura pa je pitanje koliko tu opće mora biti. Ali ako je to zakon koji se odnosi na te skupine onda ajdemo ih poslušat, ajdemo s njima razgovarat i ajdemo probati i pod usklađenjem s direktivama EU stvarno vidjeti koji su to propisi na području zemalja EU pa da u tom djelu budemo usklađeni a da ne budemo najrestriktivniji. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ali i na vaše izlaganje ima cijeli niz replika. Prva je uvaženog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvažena kolegice Mrak-Taritaš vi i ja se tradicionalno već slažemo valjda iz razloga što razmišljamo operativno i ono što život nosi. Ali kao prilog vašoj tezi evo ja ću ono što sam si zapisao upravo iz direktive odnosno iz poziva Europskog parlamenta. Dakle u EU ima 80 milijuna komada neregistriranog oružja. Oni predlažu povećanje pritiska na zločinačka tržišta, predlažu suzbijanje nezakonite trgovine oružjem, izgradnju boljih obavještajnih sustava. Ova komunikacija je poziv Europskog parlamenta za jačim djelovanjem u cilju prepoznavanja i rješavanja problema u osjetljivom životnom ciklusu vatrenog oružja i pazite ovo zaštite zakonite proizvodnje, prodaje i posjedovanja vatrenog oružja, te prekidanje zločinačkih lanaca i odvajanje od nezakonitih radnji. Dakle, Europski parlament nam je jasno napisao što želi i europska direktiva o tome govori suzbijanje nezakonitog, suzbijanje ilegalnog i zaštite zakonite proizvodnje prodaje i posjedovanje vatrenog oružja i ono što smo rekli zašto biti veći Papa od Pape? Jesmo za liječnički pregled u trenutku kad osoba traži oružje, jesmo za provjeru svega toga u daljnjem tijelu ali nismo za nametanje nečega što druge zemlje u EU nemaju, o tome sam rekao i u prvoj replici. Vi ste se nadovezali na mene po pitanju turista lovaca koji dolaze na naše područje i koji posjeduju oružje po nekakvim drugačijim, liberalnijim osnovama nego mi. I ono što ja znam, a imam oružje od '83. Negdje 2000. su uveli te liječničke preglede, a apsolutno ništa se nije promijenilo u onom dijelu da je nešto se umanjio onaj postotak onih nezgodnih događanja u smislu što su uvedeni liječnički pregledi. Ali je namet na lovce koji imaju 30, 40 godina lovačkog staža i osjećaj nepravednosti prema njima u tom dijelu moraju se raspitivati kod njegovog susjeda da [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] mora obavljati liječnički pregled da nešto što nije u redu.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle, ja bih se tu možda fokusirala na dvije stvari. Prva stvar je direktiva EU i to da Hrvatska ima iz devedesetih godina dosta dobro iskustvo što znači nelegalna dobava oružja, što znači preprodaja u centru Zagreba budući da smo imali to što smo imali i način na koji je Hrvatska ostala bez oružja. Zaista su različiti trgovci oružjem hodali centrom Zagreba, ja sam tad radila i u općini Trnje i tad je … [[Govornica se ne razumije.]] došao čovjek sa katalogom, pa ste mogli kupiti što ste htjeli. Dakle, to je nešto što mi kroz svoju povijest znamo i zasigurno se trebamo protiv toga boriti i znamo kako je. A da se vratimo na ovu temu lovaca, zaista ja moram reći primjer koji je iz moje obitelji. Moj svekar kad je navršio određen broj godina je sam rekao ja ne želim više biti lovac iz jednostavnog razloga što mogu biti opasan za sebe i za druge. Danas ima 84, 85 godina, uredno vozi auto. I ja mislim da je jednako tako opasan kad sjedne za volan, iako on je uvjeren da to nije problem. Ali tamo je shvatio da je problem. Prema tome, tu jednako tako treba i staviti i nekakva ograničenja koja su vezana bez obzira na sve sa godinama i tu treba. Ja bih voljela da tu imamo zaista iskustva koja imaju neke države susjedne i da ne budemo sada mi, da ne proizvodimo nešto novo. Hajdemo mi tu biti pametni, pa prepisati dobre prakse.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog Ante Sanadera.
Hvala potpredsjedniče. Pa gospođo Taritaš, upravo ovo što ste vi rekli, ne budimo veći Katolici od pape. Jedan primjer. Europska oružana propusnica, znači to je ono da vi svoje oružje, idem sad u Italiju u lov i nosim svoje oružje. U Europi vrijedi kad vam je izdaju neograničeno, a u nas vrijedi 5 godina. I sad zašto? Dođe lovac iz EU može. Pa mi smo ušli u EU da bi prihvatili sve dobre stečevine i nemojmo sebe podcjenjivati nego gledat da smo mi neki primitivci, Balkanci koji su divljaci koji će se poubijat međusobno i ne prihvatit ono što je pozitivno iz svijeta. Da ne kažem njemačke propise koji su isto tako još liberalniji od ovog. Tako da evo ovo što ste rekli samo toga se treba pridržavati uz sve neke osobne traume koje može imati netko od nas. Ne smijemo biti restriktivni prema onima koji imaju legalno oružje.
Hvala. Odgovor uvažene Anke Mrak Taritaš.
Ja inače baš nemam običaj govoriti o ovim temama, dakle teme oružja nisu mi baš pretjerano bliske. No međutim, izgleda kad govorim o tim temama da se svi slažemo pa ovako vlada nekakvo zadovoljstvo bez obzira sa koje strane sabornice sjedimo. Onda je očito da postoji problem kojih se treba riješiti i na odgovarajući način definirati.
Hvala. Očito se svi slažemo, ali svi imamo i poriv da moramo o tome govoriti. No, idemo dalje sa replikama. Uvažena zastupnica Dragica Roščić.
Evo uvažena kolegice, danas ste spomenuli dvije stvari na koje bih se osvrnula. Prva je znači taj lovni turizam, na njega se svi osvrćemo. Evo i ja pridonosim tome da se svi slažemo. Znači, samo bi pridonijela podacima da u Europi imamo 7,3 milijuna lovaca i 30% njih putuje izvan svoje države na druga lovišta. I upravo ovo što svi govorimo, znači na našem području se nalaze lovci koji ne moraju ispunjavati ove odredbe koje mi predviđamo ovim zakonom. Također smo govorili da je osnovni cilj svih direktiva ono što piše i u vašem prijedlogu, znači da se spriječi ilegalna trgovina oružjem. I na žalost dalje u prijedlogu stoji da se prenose obvezujući propisi. Onda se spominju nekakvi standardi, znači manipuliramo često javnost jer imamo slobodu, jer traži od nas da definiramo različite pojmove a ne kaže kako ih moramo definirati. A mi na žalost u ovom zakonu uvodimo nove pojmove koje uopće ne definiramo, tako da definitivno se slažem da glumimo većeg Katolika od pape. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog Andrije Mikulića.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena kolegice pa evo slažem se da mi ne trebamo biti maćeha, nema potrebe. Što se tiče zakona nisam razumio pa vas molim samo da pojasnite bolje što znači za stranog lovca to u Hrvatskoj, a što znači za hrvatskog lovca van granica Republike Hrvatske. Imate otprilike preko 60000 i više lovaca, a imamo i odnedavno i našeg olimpijskog prvaka Glasnovića. Prema tome, što se tiče streljaštva. I sad znate koje su peripetije kad izlazite van. Morate imati međunarodnu dozvolu. To je jedna veća dozvola nego što su ove naše. Unutra se upišete i s tim idete. I sad vas ja pitam, da li ste mislili kad imamo oružje pa ga servisiramo van granica RH to isto postoji kao lovci ili kad možda kupujemo municiju ili neko oružje van granica. Da li ste mislili na taj dio legislative? Taj dio vas nisam shvatio, pa evo molio bih samo da pojasnite da li to znači potencijalno kad naš kolega lovac iz Italije dođe u RH da za njega vrijede zakoni Italije, a lovi ovdje u smislu onih 5 godina ili ste mislili na nešto drugo?
Evo odgovorit će uvažena zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Kolega Mikulić, dakle postoji princip koji se primjenjuje u svim zakonodavstvima vezano uz EU, uvijek se primjenjuje zakonodavstvo koje vrijedi u matičnoj zemlji, vrijedi tu i vrijedi kad idete van. To znači, za hrvatske lovce vrijedi ono što vrijedi kod nas i primjenjuje se na njih kad love u Italiji i Njemačkoj, a Nijemci i Italijani ono što imaju, što vrijedi tamo, vrijedi tu. Možda da to kada je možda u nekim drugim stvarima. Dakle mi smo to imali ja mogu napraviti usporedbu kada je riječ o recimo stručnim ispitima u graditeljstvu. Oni stručni ispit koji vrijedi u graditeljstvu kada vrijedi tu, ako idete van morate imati dokaz da ste ga položili. Recimo stručnog ispita uopće nema u Nizozemskoj, Nizozemac kada radi kod nas radi pod uvjetima koji je tamo bez stručnog ispita, dakle to je princip svih propisa EU da se odnosi vaše matično zakonodavstvo i nema uopće mogućnost da vas druga zemlja traži ako njeno zakonodavstvo strožije. Dakle mislim da sam bila jasna.
Hvala. Repliku je tražio i uvaženi Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Mrak Taritaš pa govorili ste o ovom zakonu kao da je to zakon o legalizaciji oružja ili zakon o oružju koje je ilegalno u posjedu nekomu. U tom zakonu nema ničega takvog sličnoga. Znači ovo je Zakon o nabavci i registraciji oružja građana i jasno je klasificiran kroz određene segmente koji govore o tome koje oružje građani mogu nabaviti kao lovci, kao strijelci ili kao za osobnu zaštitu kroz A, B, C ili D kategoriju oružja koji su pa čak su i elektrošokeri stavljeni u D kategoriju. Stoga mislim da ovim zakonom ne možemo regulirati ni ilegalno tržište oružja, ni ilegalno posjedovanje oružja. Postoji mogućnost legalizacije oružja koje je sada u posjedu a tiče se ovih kategorija i to je ono što je dobro, da uvijek kada građanin samostalno dođe registrirati ili dobije nabavnu dozvolu i ima zdravstvenu sposobnost. Tako da ne možemo govoriti ono je protuzakonito kada se drži oružje ilegalno, kada se nabavlja ilegalno zato su zakonske sankcije drugim zakonima definirane, a ne ovim zakonom. … kolega Đujić je također pomiješao određene stvari koje u ovom zakonu uopće ne pripadaju. Stoga i htio sam reći da ne treba se baviti, ovaj zakon je samo o nabavci i registraciji oružja građanima kroz ove četiri kategorije koje mogu ilustrirati.
Odgovorit će uvažena zastupnika Anka Mrak Taritaš.
Pa kolega Đakić ja inače kada govorim nastojim vrlo jasno razgovjetno govoriti da me se razumije. Dopuštam da me se možda u ovoj temi nije najbolje razumjelo. Nedvojbeno sam rekla o kojem zakonu je riječ, nedvojbeno sam govorila o tome da je puno veći problem ilegalno oružje. I možda vas je zbunila jedna rečenica koju sam rekla koja glasi, da ako budemo prerestriktivni onda nam se može desiti da ljudi koji inače sukladno zakonu zaista nastoje sve legalno napraviti, da ih mi djelomično pustimo i da budu ilegalno u odnosu na to. Prema tome bilo je apsolutno jasno što je tema, što je stav i o čemu sam govorila.
Hvala. Sada će u ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista vrijeme podijeliti uvažena Ivana Ninčević-Lesandrić i Marko Sladoljev.
Hvala uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjena državna tajnice, kolege zastupnici. U ime kluba MOST-a Nezavisnih lista htjela bih se osvrnuti na već izloženi prijedlog Zakona o nabavi i registraciji oružja građana. Naime, kada se važećim Zakonom o oružju i važećim Zakonom o eksplozivnim tvarima upravo ta dva zakona isprepliću u dijelovima koji reguliraju poslovanje gospodarskih subjekata, odlučeno je da će zbog jednostavnije primjene i boljeg nadzora nad provođenjem ta područja regulirati posebnim Zakonom o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja koji bi spojio upravo ova dva područja. Odredbe iz važećeg zakona o oružju koje se odnose na promet i proizvodnju oružja, posjedovanje u prometu oružjem, popravljanje i prepravljanje oružja, prijevoz oružja i ispitivanje i obilježavanje žigom vatrenog oružja i civilna strelišta uz potrebne izmjene i dopune preuzeti će se Prijedlogom zakona o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i promet oružja. Kako bi ubuduće nakon izuzimanja navedenog Zakon o oružju sadržavalo samo odredbe koje reguliraju nabavu i registraciju oružja koje građani nabavljaju za civilne potrebe postupanje s tim oružjem i streljivom postupak u slučaju smrti vlasnika oružja, okolnosti pod kojima se od građana oduzima oružje i streljivo te nošenje oružja preko državne granice, a kako je te odredbe također potrebno djelomično izmijeniti i dopuniti zbog obuhvata materije koje će se izuzimati i mijenjati u Zakonu o oružju predlaže se donošenje novog zakona čiji će naziv biti zakon o nabavi i registraciji oružja građana. Prema ovom prijedlogu zakona sve vrste vatrenog oružja koje su nabrojane u direktivi o nadzoru, nabave i posjedovanju oružja svrstane su u dvije kategorije i to u kategoriju A u koju je razvrstano vatreno oružje, te direktivu B u kojoj je ostalo oružje kao i kategoriju C i D u kojoj je razvrstano oružje koje se nakon nabave mora prijaviti nadležnoj policijskoj upravi i kategoriju D za onu koju se ne mora prijaviti osim u slučaju kada ide preko državne granice. Dobna granica za nabavu oružja je 21 godina uz iznimke policijskih službenika MUP-a, pripadnika Oružanih snaga RH, Pravosudne policije i drugih državnih tijela i zaštitara koji su prema posebnim propisima ovlašteni držati i nositi oružje, članova Sportske streljačke organizacije koji se aktivno natječu u streljaštvu i osoba s položenim lovačkim ispitom koji mogu nabavljati oružja s navršenih 18 godina života. Kod propisivanja općih uvjeta koji moraju biti ispunjeni za nabavu oružja kao jedan od uvjeta naveden je i opravdani razlog za nabavu oružja jer ga kao uvjet navodi i Direktiva o nadzoru nabave i posjedovanja oružja. Za osobu koja ima važeći oružani list za oružje koje je ranije nabavila na temelju izdanog odobrenja za nabavu oružja pri svakom sljedećem zahtjevu za izdavanje odobrenja za nabavu oružja neće se provoditi postupak za utvrđivanje općih i posebnih uvjeta potrebnih za posjedovanje oružja. Postupak utvrđivanja općih i posebnih uvjeta izuzev uvjeta zdravstvene sposobnosti neće se provoditi niti kod produženja važenja oružanog lista. Ovim prijedlogom zakona jasnije je propisano da se bez prava na naknadu oduzima oružje za koje se u postupku registracije utvrdi da nije ispitano i obilježeno u skladu s propisima ili mu se ne može dokazati podrijetlo kao i oružje za koje se u postupku registracije utvrdi da je tehnički neispravno i da ga nije moguće osposobiti za sigurnu uporabu. Zakon o nabavi i registraciji oružja građana regulira pitanja koja se odnose na nabavu i registraciju oružja građana regulira pitanja koja se odnose na nabavu i registraciju oružja koje građani nabavljaju za civilne potrebe dok se nabava oružja za potrebe pravnih osoba i djelatnosti vezane uz oružje, proizvodnja, promet, popravak i prepravak oružja, vođenje civilnih strelišta reguliraju Zakonom o eksplozivnim tvarima i proizvodnji i prometu oružja koji je također u proceduri donošenja. Važeći Zakon o oružju ne sadrži odredbu kojom se izrijekom navodi tko sve na području RH može posjedovati oružje pa je upravo i ta odredba dodana u prijedlog Zakona o nabavi i registraciji oružja građana. U prijedlogu zakona isto kao što i u važećem zakonu posebno je istaknuta zaštitna mjera radi nasilja u obitelji kao zapreka za nabavu oružja obzirom da se ta zaštitna mjera može izreći i samostalno bez prekršajno pravne sankcije izrečene u prekršajnom postupku. Ovom odredbom prijedloga zakona propisano je da ovlaštena zdravstvene ustanove koje obavljaju zdravstvene preglede za utvrđivanje zdravstvene sposobnosti za posjedovanje oružjem moraju uz mišljenje izabranog doktora primarne zdravstvene zaštite pribaviti i mišljenje izabranog doktora medicine specijalista psihijatra. Na taj način će specijalist psihijatar u ovlaštenoj zdravstvenoj ustanovi imati bolji uvid u psihičko stanje hrvatskog branitelja jer će dobiti i mišljenje izabranog specijalista psihijatra koji psihičko stanje hrvatskog branitelja prati kroz duže razdoblje. Također novina u prijedlogu zakona u odnosu na važeći zakon je da se pri svakom slijedećem zahtjevu za izdavanje odobrenja za nabavu oružja koji podnese osoba koja već ima važeći oružani list za oružje koje je ranije nabavila na temelju izdanog odobrenja za nabavu oružja neće vršiti terenske provjere putem policijskih službenika jer je prilikom provjere koje su obavljene kod prve nabave oružja utvrđeno o kakvoj se osobi radi i radi li se o konfliktnoj osobi koja je u povremenim ili stalnim sukobima sa ukućanima ili sa okolinom u koji živi. Također, na samom kraju želim reći da se naše zakonodavstvo u ovom slučaju pokazalo dobro te da nema potrebe za daljnjom liberalizacijom ali ni previše restriktivnim pristupom. Naime, ministarstvo će uvažiti sve one amandmane na sve članke koji su išli u restriktivniji odnos prema pojedincima oružja, dakle osobama koje na legalan i način posjeduju oružje iako u ovom slučaju izmjenom postojećeg, izmjena postojećeg zakona po pitanju restriktivnijeg odnosa ne smatra se pitanjem liječničkog pregleda iz razloga što se on ne smatra restriktivnijim odnosom obzirom da se radi o procjeni psiho-fizičke sposobnosti pojedinca a ključnu ulogu u odlučivanju smije li osoba posjedovati oružje imaju upravo specijalisti medicine rada jer samo oni donose objektivnu ocjenu psiho-fizičke sposobnosti pojedinca bilo da se radi o nošenju oružja, upravljanja vozilima ili pak nekim drugim posebnim uvjetima. A čuli smo da samo, da imamo samo četiri prijave liječnika obiteljske medicine koji su prijavili da se promijenilo stanje kod osoba koje posjeduju oružje. Pa nije baš da možemo reći da od toliko tisuća ljudi koji imaju, posjeduju na legalan način oružje da se samo kod četiri promijenilo zdravstveno stanje. Dakle to je netočno jer liječnici i opravdano sami imaju razlog zbog kojeg zaziru upravo te prijave a to je da si vjerojatno sami razmisle u kakvoj bi situaciji bili kada osoba koja legalno ima oružje upravo zbog vaše prijave u biti ostaje bez te mogućnosti. Ono što želimo naglasiti je da upravo naš prijedlog zakona nije za nikakvo razoružavanje RH kao niti protiv osoba koje legalno posjeduju oružje. Ono što mi želimo, želimo vrlo je jednostavno a to je da je posjednik oružja sposobna osoba sa legalnim oružjem. Hvala.
Hvala. Evo nastavit će uvaženi zastupnik Marko Sladoljev.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Poštovani zastupnici i zastupnice ja ću evo ovom zakonu koji je izazvao manje prijepora, Zakonu o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja izlagat. Ono što je važno napomenuti da je svrha ovog zakona usklađivanje zakonodavstva RH s novom EU direktivom o stavljanju eksplozivnih tvari na tržište. Rok za prenošenje ove direktive u nacionalna zakonodavstva zemalja članica EU bio je 20. travnja 2016. godine. Dakle u veliko kasnimo sa prenošenjem direktive zbog čega Europska komisija pokrenula postupak zbog povreda prava EU. Nadalje, osim obveze usklađivanja našeg zakonodavstva sa direktivom svrha donošenja ovog zakona je poboljšanje nadzora nad eksplozivnim tvarima zbog čega se u ovaj zakon prenosi i odredbe i sada važećeg Zakona o prijevozu opasnih tvari koje se odnose na prijevoz eksplozivnih tvari. Neuređenost ovog područja stvari velike probleme pravnim osobama koje se bave djelatnošću i proizvodnjom oružja a riječ je o vrlo važnoj izvoznoj grani našeg gospodarstva. Osim gospodarskog značaja ovdje svakako treba napomenuti i da se zbog neuređenosti područja nije moguće cjelovito nadziranje proizvodnje i prometa oružja kategorije A što je iz sigurnosnih razloga neprihvatljiva situacija. Uz ranije navedeno prenošenje djela Zakona o prijevozu opasnih tvari koje se odnosi na prijevoz eksplozivnih tvari. U ovaj zakon prenesene su odredbe djela sada važećeg Zakona o oružju koji se odnosi na proizvodnju i promet oružja odnosno prenose se sigurnosni uvjeti procedure koja trgovačka društva moraju ispunjavati prilikom proizvodnje i prometa oružja. Ovako objedinjavanje regulative potrebno je zbog srodnosti područja proizvodnje i prometa eksplozivnih tvari te proizvodnje i prometa oružja. Naime, sadašnja situacija kada je proizvodnja i promet oružja uređena jednim zakonom, Zakonom o oružju a proizvodnja i promet eksplozivnih tvari drugim zakonom Zakonom o eksplozivnim tvarima uvelike otežavala poslovanje trgovačkih društava koja se bave navedenim djelatnostima. Osim jednostavnijeg poslovanja trgovačkih društava objedinjavanje proizvodnje i prometa eksplozivnih tvari i oružja u jedan zakon osigurava se bolji nadzor nad eksplozivnim tvarima i oružjem što je vrlo bitno sa stajališta sigurnosti. Također ovim zakonom se stvara i zakonski okvir za donošenje pravilnika o izgledu dokumenata te načinu razmjene informacija sa zemljama članicama EU o transferu eksplozivnih tvari unutar EU. Hvala.
Hvala. Imamo ako ste mislili da ćemo proći bez replika imamo repliku i to na izlaganje uvažene kolegice Ninčević-Lesandrić, ima repliku poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Ninčević, evo htio sam replicirati. Dakle, vi ste ponovno obrazlaganje zakona naglasili da osnovna intencija ovog zakona je sigurnost građana, dakle onih koji posjeduju oružje, oni koji ga ne posjeduju, oni koji bi ga željeli posjedovati. Vi ste naglasili ponovno i to je dobro za čuti da će se u toku i ove rasprave i u drugom čitanju da će se neke stvari još primijeniti da bi se procedure pojednostavnile, da se ne bi još više opterećivalo posebno lovce i posebno druge. A ono što sam htio naglasiti nije točno zapravo, imamo sad dojam da se donosi rigorozni zakon, a do sad smo imali liberalni zakon. Ne, ovaj zakon koji imamo isto je jako rigorozan i prema posljedicama, dosadašnjim gledanim posjednicima oružja što po mom mišljenju nije ni loše. Ali nekad u praksi, ja ću navesti samo dva primjera. Nekad u praksi to može biti jako loše. Čovjek koji je, nije čak ni bio nazočan, članovi njegove obitelji su djetetu, unuku dali da se slika za vrijeme rođendana sa oružjem. To je objavljeno na Facebooku. Policija je došla, oduzela svo oružje. Drugi jedan primjer gdje čovjek sa zračnim oružjem pucao, prilikom toga je došlo do povrede. Isto tako oduzeto mu je svo vatreno oružje koje je imao. Dakle, nije točno da je dosadašnji zakon baš liberalan, znači on je rigorozan i svi danas posjedovatelji legalnog oružja imaju doista kontrolu i sve one mjere da to oružje ne bi ugrozilo ni zdravlje njihovog i živote, tako i njihove okoline. Evo hvala.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Ninčević-Lesandrić. Hvala.
Kolega Tomislav, ja se slažem sa vama i upravo je to ono što sam već malo prije htjela naglasiti da se sa cijelim ovim zakonom krenulo u nekakav, imam osjećaj kao da kad ljudi, evo reći ću konkretno kolega Bunjac kad pročita članak da uopće ne razumije što je pročitao. Dakle, on malo prije govori da ovim zakonom se moraju staviti protuprovalna vrata da bi čovjek posjedovao oružje što nije istina. Dakle, upravo taj isti članak govori da osoba mora imati sef, ukoliko nema sef dodaju se još jedna mogućnost da ako nema sef mora imati protuprovalna vrata u stanu. Dakle, zakon je prije dao jednu opciju, a sad ima dvije. Znači, čitav način na koji se shvaća, odnosno način na koji se želi shvatiti zakon je kriv. Dakle, naravno da se ne ide na štetu lovaca, a ja sam prva član lovačkog saveza. Znači ja sam lovac i kćer sam jednog od najvećih kolekcionara u državi. Ali jednostavno ne razumim čemu takav pristup. To je u biti ono što cijelo vrijeme govorimo. Naravno da je bilo primjedbi i naravno da će bit amandmana i naravno da će se o njima raspravljati, da će se sve ono što stoji uvažiti. To nikada nije ni bio problem barem kada je klub MOST-a u pitanju. Hvala.
Hvala. Sad ćemo prijeći na pojedinačne rasprave kojih ima priličan broj. Prva će biti ona uvaženog zastupnika Nenada Stazića. Izvolite.
Zahvaljujem vam potpredsjedniče. Prvo dobro je što se svi slažemo u tome da ovo mora ići u dva čitanja i uopće ne mogu shvatit kako je nekome palo na pamet da bi ovaj zakon se mogao donijeti po hitnom postupku jer je taj zakon prevažan. Dakle, ovo nije zakon o sredstvima za čišćenje, ovo nije zakon o metlama, ovo je Zakon o oružju. Oružjem se ranjava i ubija. Oružje kao što je to državna tajnica ispravno rekla opasno. I ono nije opasno kao što to kaže kolega Sanader kao struja, pa veli pa i struja je opasna. Pa da, samo struja pokreće strojeve, a oružje pokreće ratove. Struja osvjetljava, a oružje gasi i to gasi ljudske živote. Pa bi to otprilike bilo kao usporediti Samuela Colta izumitelja modernog pištolja i Nikolu Teslu, pa i ako je od Sanadera previše je. Tu se raspravljalo o tome da li je ovaj zakon restriktivan ili liberalan. Ja mislim da on nije ni restriktivan, ni liberalan, a da je po mom bio bi restriktivniji. Govori se o tome da se svakih pet godina što je i po važećem zakonu treba provjeriti medicinska sposobnost nekoga da ima dozvolu za nošenje oružja. Pa naravno da treba. Jel' tko od vas ikad čuo da je netko na primjer u 48 godini obolio od paranoje na primjer? Ima čovjek maniju progona, a ima oružje a nije oduvijek bio bolestan. Obolio je u 48 godini. Pa je li taj za bilo koga zdravog razuma opasan ili bezopasan? Pa naravno da ga se mora provjeravati, pa kako drugačije. Ja mislim da bilo tko komu je dijagnosticirana bilo kakva duševna bolest ne bi smio imati dozvolu za nošenje oružja niti za upravljanje motornim vozilom, jer je on opasan po cijelo društvo. A kad bismo to uveli kao pravilo ovdje u zakonu, tko god boluje od bilo kakve duševne bolesti, a ne sad da liječnik procjenjuje da li on u dovoljnoj mjeri boluje, pa mu onda to po uputstvu ministra za branitelje odobrava ili ne. Ne može nositi oružje, ne može dobit dozvolu za nošenje oružja. Ja sam uvjeren da bi se broj osoba oboljelih od PTSP-a znatno smanjio, znatno. Oni bi ozdravili u velikom broju. Kome oružje? Pa ne onome tko hoće oružje, kome se oružje sviđa. Pa društvo mora težiti da u društvu, u zajednici oružja bude što je moguće manje, a ne što je moguće više. Kome oružje? Onome kome oružje treba. A kome treba? Treba vojsci, treba policiji, treba zaštitarima, treba lovcima, treba za osobnu zaštitu. Za osobnu zaštitu samo onda kad nema druge mogućnosti. Ako se ja osjetim ugroženim od bilo koga, pa na meni je da se obratim policiji, jer policajci imaju prava nošenja oružja, a moje je pravo kao onoga ako plaća porez da očekujem od policije da me zaštititi, a ne da se ja moram sam štititi od policije. Za osobnu zaštitu kome? Da, nekome tko stanuje na osami. Negdje na nekakvom brdu, nema nigdje nikoga okolo. Može mu doć medvjed, vuk negdje u Lici. Da, njemu da, njemu za osobnu zaštitu da. Nije po prirodi lovac uopće, ali mu treba. Nekome tko stanuje u gradu, šta će njemu oružje za osobnu zaštitu? Pa nazove policiju pa doći će policija ma minutu i po pa će ga zaštititi. Kome treba? Treba sportašima. Šta je sa trofejnim oružjem? Pa naravno trofejno oružje, trofejno oružje da, ali ga onesposobiti da nije za upotrebu, da se iz njega ne može nikoga ni ubiti ni raniti, pa ga čovjek zadrži kao uspomenu. Nosio ga je u ratu i sada ga ima, eto izloži ga, urami ga, pokazuje ga, evo to je moj ratni trofej. Oružje staro kolekcionarsko, da, svakako da, ali isto tako potpuno onesposobljeno i to na način da se ne može ponovo osposobiti. Da, za pokazivanje, pa neće ga to uništiti, pa nećemo ga zapaliti, pa nećemo ga rastaliti. Jedna kategorija zamjenice koja nije uopće razrađena ovdje u zakonu, a spadala bi pod ovu kategoriju C to je scensko oružje, oružje koje se upotrebljava u kazalištu. Imaju velikih problema s time, on spada u ovu kategoriju C. Tu imate samo jedan članak o tome, a to je oružje koje mora izgledati kao pravo, mora se čuti pucanj kao da je pravo, mora izletiti plamen kao da je ispaljen metak, a mora biti potpuno bezopasno. To kod filmske industrije nije tako bitno jer oni imaju pirotehničare koji se time bave. Ali kazališta nekada su imala oružare, ali on mora zaposliti jednog stalnog čovjeka, mora mu plaćati plaću da se bavi. A kada će se upotrijebiti takvo jedno oružje u predstavi, možda svakih 6, 7 godina. Prema tome, to bi trebalo riješiti kakvo to oružje mora biti u tu C kategoriju mora spadati, mora se moći kupiti i prijaviti naravno policiji da ga kazalište ima kojeg je tipa mora biti bezopasno, mora biti pregledano, mora mu biti izvađena igla ili već. Uredite to, opišite to, to stručnjaci opisuju, nije to na meni da opisujem. I slažem se sa onim što je rečeno u ime kluba, tu se jako malo govorili ili nimalo o nelegalnom oružju, a ono je najveći problem. Predviđena kazna molim vas, to ste jedino u tom članku 72. spomenuli je od pet tisuća do 50 tisuća kuna ili 45 dana zatvora. A najveća kazna koja se po Prekršajnom zakonu može izreći je 90 dana zatvora. Znači za neko drugo djelo se može izreći stroža kazna nego za ilegalno posjedovanje oružja. Pa oprostite mi ali to je paradoks. Prvo ilegalno posjedovanje oružja i trgovina tim oružjem, prodavanje ili kupovanje tog oružja pa to ne treba spadati u sferu prekršaja nego u sferu kaznene odgovornosti i to ozbiljnoga kaznenoga djela za koje je zapriječena kazna u trajanju od pet godina zatvora. Pa ti prodaj pištolj ili ga kupi kada znaš da ćeš zbog toga ako ti se nađe u kući pištolj ići u zatvor na pet godina. Tri puta smo produživali rok, tri puta da se preda nelegalno oružje, još nije predano bez kazne. Naravno predaj ga i neće protiv tebe biti pokrenuta nikakva sankcija. Razmislite o tome, nagradimo ih, uvedimo nagradu. Otkup nelegalnog oružja, država nek izdvoji fond otkupit ćemo nelegalno oružje i uvedimo deadline krajnju liniju u trajanju od šest mjeseci, a nakon toga nađe li ti se oružje, e onda ćeš ići dvije godine u zatvor, ako posjeduješ ilegalno oružje i s njime trguješ. Onda bi to bila mjera, ozbiljna mjera da se riješimo tog nelegalnog oružja koje slažem se sa Đujićem, predstavlja najveću opasnost. Ali mi se moramo kao društvo dogovoriti da li ćemo mi biti društvo koje će njegovati kult oružja ili koje će oružje shvatiti kao jedno nužno sredstvo obrane slobode, države, slobode građanina, zaštita njihovih života, efikasnosti policije ili ćemo se pretvoriti u jedno društvo koje će tako legalizirati, dopustiti svakome ili olakšati svakome ili omogućiti svakome da dođe u posjed oružja i da predstavlja opasnost za svakog drugoga. Ja nisam za takvo društvo, nisam i siguran sam do drugog čitanja možete ovo razraditi, možete ovo poboljšati i možemo zajedno izrađivati takvo bolje i sigurnije društvo.
Hvala lijepo. Sljedeća rasprava je ona uvaženog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, državna tajnice i suradnici. Evo ja sam u više.
Oprostite moja greška. Imali smo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Sanadera, a druga uvaženog zastupnika Vučetića. Moja greška. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Gospodine Staziću ja i dalje mislim da oružje nije opasno. Oružje je opasno u rukama luđaka, bolesnika, opasno je ilegalno oružje, opasno je oružje u rukama neznalice. I zato sam dao tu usporedbu sa strujom ali to nije bio razlog za vrijeđanje. A kod Sanadera previše. Šta to znači previše? Na različito mišljenje. Jel to demokracija? Vi se bojite oružja, očito imate neke stresove iz mladosti, starosti. … [[Upadica se ne razumije.]] Kažem vi očito imate nekakve stresove sa oružjem jer vi kažete ako omogućimo oružje onda predstavljaju opasnost za druge. Zašto predstavlja opasnost? Jel lovci predstavljaju opasnost za druge? Ljudi koji imaju legalnu dozvolu za oružje, ljudi koji su položili lovačke ispite, koji imaju potvrdu od službenih organa da znaju baratati s oružjem. I u tom smislu je bila moja usporedba i sa strujom i sa automobilom sve je opasno, sve može izazvati opasnost za čovjeka i okoliš. Neko se razboli u 48. godini, neko je bolestan uvijek od rođenja ali sve to nije razlog za vrijeđanje.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Stazić.
Oružje nije opasno samo u rukama luđaka i bolesnika kao što kažete. Čitao sam članke u Crnoj kronici kao i vi da je dijete došlo u posjet oružja svoga oca i ubilo sebe ili svoju sestru, a to dijete niti je luđak niti je bolesnik. Oružje je opasno, shvatite to gospodine Sanader, ono je opasno uvijek. Kažete zašto ja osjećam oružje kao opasnost. Pa zato što sam čitao i takve članke. Onaj tko posjeduje oružje uvijek ili može doći u situaciju da ga upotrijebi. Ljudi se posvade u birtiji. Jedan od njih kaže idem kući po kalašnjikov i sve ću vas pobiti. Ode, vrati se i pobije ih sve. Da nije imao kalašnjikov on bi taj svoj bijes prevladao na neki drugi način. Možda bi se potukao, možda bi on nekoga istukao ili bi netko istukao njega ali ne bi ugasio pet života. On je to napravio zato što je imao priliku da to napravi a imao je priliku jer je posjedovao oružje. I zato ja smatram da je oružje opasno i da treba učiniti sve što jedno društvo može, ali baš sve da shvati ovo što vi ne shvaćate gospodine Sanader da je oružje opasno i da ga moramo staviti pod kontrolu što je god moguće više.
Hvala. Uvaženi zastupnik Vučetić.
Složio bih se s vama u onoj mjeri u kojoj polazimo od toga da je rasprava o oružju jedino uspravno usmjerena ukoliko krenemo od čovjeka prema oružju a ne od oružja prema čovjeku jer kad definiramo stvarnost od čovjeka onda nikad nećemo zaboraviti da je to temeljni identitet bića koja … [[Govornik se ne razumije.]] na ljudskoj razini a naziva se ljudskom da će onda to ljudsko uvijek pokušati zaštititi. Ukoliko je temeljno određenje čovjeka da je on lovac, ratnik i oružnik onda i čovjek prestaje biti homo ludens koji se igra oružjem kao lovac ali se igra kao čovjek i onda postaje opasnost u ljudskom svijetu, tako da bi se pod vidom ove vaše rasprave složio s time da oružje jest opasnost ukoliko je polazišna točka ali nije opasnost ukoliko je čovjek polazišna točka i u određenju čovjeka i oružja.
Uvaženi zastupnik Stazić će odgovoriti.
Jedino što mogu poželjeti dragi kolega da ova vaša rečenica bude moto ministarstvu pri izradi drugog čitanja zakona, da pođe od činjenice da ovaj zakon mora biti zakon o zaštiti čovjeka, zakon u korist čovjeka a ne zakon u korist oružja.
Hvala. Sad će pojedinačnu raspravu imati uvaženi zastupnik Tomislav Klarić. Izvolite.
Uzet ću si za pravo da u svojoj raspravi mogu govoriti u ime i 70 tisuća članova lovačkih društava na području čitave Republike Hrvatske koji posjeduju tih 127 tisuća komada oružja. Uzet ću si za pravo da govorim o tome da je Hrvatski lovački savez dostavio amandmane još prošle godine negdje u petom mjesecu, da se tada tražilo da se uđe u drugo čitanje, da ne ide ovaj zakon o po hitnoj proceduri, da je sad odjednom iskrsnuo ponovo ponovo po hitnoj proceduri i zbog toga sam žustro na strani svih iz svog kluba koji smo danas raspravljali da ide u drugo čitanje. Kada pogledamo ovaj zakon i što znači oružje za one koji ga legalno posjeduju koji su članovi udruga, klubova, organizacija koje se time bave i kojima je to nekakvo oruđe. Ako idemo u dvije krajnosti o čemu je malo prije bilo govora što je oružje, nedavno sam gledao nekakvu dokumentarnu emisiju pa je jedan od ratnika više ne znam s koje strane govorio o tome kako su palili kuće pa su u prizemlju ostavili butan bocu a na katu su zapalili svijeće a onda je nakon sat vremena sve letjelo u zrak. Nedavan slučaj kamiona koji je usmrtio 37 ljudi, gaženje u Francuskoj, dakle ovdje govorimo o dvije potpuno različite stvari. Govorimo o nečemu što je legalno, o nečemu što je zakonito i govorimo o propisima i direktivi Europske unije, govorimo o nečemu što traje već stotinama godina a zakonski regulirano i nikad nije bilo van zakona u tih 125 godina postojanja Hrvatskog lovačkog saveza da su članovi Hrvatskog lovačkog saveza polagali i da su davali uredno zahtjeve za nabavku oružja, da su provjeravani od strane nekadašnjih SUP-ova, MUP-ova, više ne znaš kako se što zove, da je kontrola nad njima praktički svakodnevna ali i ne samo od institucija ove vrste koja se odnosi na ministarstvo i zakon već i samih organizacija i članova tih organizacija kroz njihove statute, stegovne sudova, skupštine, izbore demokratske unutar tih društava i to su institucije same za sebe. I kad govorimo o problemima koji se odnose na nabavku tog oružja i ono što je ukazivao Hrvatski lovački savez, ono što ukazuje streljački savez, ukazuje na neke nelogičnosti zašto nametati našim građanima stroža pravila nego što imaju ostali državljani članica Europske unije, zašto biti rigorozniji u tom dijelu kad znamo da se do negdje 2000-tih godina kad su uvedeni neki zdravstveni pregledi uopće nije tim uvođenjem zdravstvenih pregleda bilo što promijenilo u statističkom smislu. Dakle, uvijek će bit nekakvih događaja, nekakvih zlouporaba. Uvijek postoji mogućnost da se s nekakvim i legalnim oružjem napravi nešto što se ne bi smjelo, ali nije problem u tom dijelu. Jer se može dogoditi u svakom trenutku nešto nekome, ali je problem upravo u onome što čitavo vrijeme ja ovdje govorim u ilegalnom oružju, u onom oružju koje je negdje zakopano, koje je negdje sakriveno, koje se negdje netko počinjava s njim nekakva kriminalna djela i o kom oružju nitko nema nikakve evidencije. Za moje oružje, za oružje Dragice, Ivane, Anta Sanadera i MUP i država i svi živi znaju. Čemu nekakva rješenja. Evo Hrvatski lovački savez u svom jednom amandmanu je preložio brisanje članka 16. Zašto ga ne brisati kad je to potpuno racionalno i normalno? Što taj članak propisuje? Taj članak propisuje na čitavu jednu i više stranice propisuje što mora imati zdravstvena ustanova koja će ispitivati zdravstvenu sposobnost onog tko podnosi zahtjev za, članak 16. da. Ako tu gledamo što tu piše, to je naprosto smiješno. To nije predmet uopće ovoga zakona. Pozdravljam onaj dio koji se odnosi da pojednostavljenje procedure kod nabavke drugog oružja. Dakle, ako ste kod prvog oružja zadovoljili sve kriterije i provjere i zdravstvenu sposobnost i imate već jedno oružje ista takva vrsta oružja. Ako imate sa glatkom cijevi sad nabavljate risanicu zbog potreba korištenja u obavljanju svoje djelatnosti, ja govorim opet o djelatnosti lovstva, onda je potpuno racionalno i normalno da ste tako to ugradili u ovaj zakon i ja to pozdravljam. Da nema potrebe više obavljat nekakve preglede, nekakve istrage, kod susjeda se raspitivat tko je što i kako je, a samim tim se zalazi u nešto što je van domene današnjeg društvenog uređenja, da policijski službenici obilaze susjedstvo ne znam Saše Đujića u Novom Vinodolskom i raspituju se kod njega kakav je on, da bi mu mogli dat oružje. Evo kao primjer. Mislim da su to nekakve stvari u koje ne bi uopće trebali zalaziti i Hrvatski lovački savez upozorava na to. Streljački savez upozorava na to. Kad govorimo o djeci, o mladima koji se učlanjuju u nekakve udruge, udruge koje su streljački klubovi. Ja ga imam na svom području, znam da ima interes maloljetnika za bavljenje tom vrstom sporta gađanja letećih meta. Moj grad je u to i županija uložili preko milijun kuna u strelište, u one izbacivače meta, u pomoć pri nabavci i municije i oružja za tu streljanu jer je to sport. Luk i strijela, koplje. Mislim kad govorimo o nečemu što je sredstvo onda se mogu složiti sa ovim što je malo prije prethodnici govorili. Nije problem u oružju, problem je u onom koga ima. A taj problem tko ga ima smo riješili. Riješili smo na način da je zadovoljio proceduru, da je položio nekakav ispit, da je osposobljen za baratanjem tim oružjem, jer ga ne može dati nekome tko nije osposobljen, da je imao predmet balistika na nekakvom lovačkom ispitu pa zna o čemu se radi i kakva je opasnost to oružje, da ima sanduk ili ormar ili ta protuprovalna vrata koja ste propisali gdje ih mora držati. Ali intencija direktive EU ponovno ću to ponoviti, ono što oni pišu, pišu omogućavanje zakonite proizvodnje, prodaje i posjedovanja vatrenog oružja i olakšavanje. A prekidanje zločinačkih lanaca i odvraćanje od nezakonitog korištenja, povećanje na pritisak na zločinačka tržišta, suzbijanje nezakonite trgovine oružjem, izgradnja boljih obavještajnih sustava. To je smisao te direktive na koju se vi pozivate kad idemo u proceduru donošenja ovog zakona. I opet si postavljam pitanje zašto po hitnom postupku? Zašto ne saslušati sve? Saslušati one koji se time bave – Hrvatski streljački savez, Hrvatski lovački savez. Govorimo što se može dogoditi oružjem, što se može dogoditi autom, kamionom, što se može dogoditi u planinama, što se može dogoditi sa hladnim oružjem kojeg valjda svatko posjeduje od nas u ladici, u kuhinji. Mislim to su pobrkani lončići, a postoji obveza i jesam za to da se propiše liječnički pregled kod nabavke oružja. Obveza da se prijavi odabrani liječnik, obveza da se taj odabrani liječnik poveže sa MUP-om, odnosno policijskom upravom na području gdje živi i da se tu vrši nekakva permanentna kontrola. Što znači pregled 5 godina ili 10 godina? Što se može dogoditi nakon 6 mjeseci nakon što je netko pregledan? Ovo što je gospodin Stazić spomenuo, može tad prolupat i nešto napraviti. Ali oružje ako govorimo o sredstvu kojim se netko bavi, za obavljanje sporta onda je to to, da ne govorim o drugim zakonima koji idu na štetu lovaca o tome da je divljač proglašena opasnim sredstvom. Pa je odgovornost za nalet vozila na divljač lovačko društvo i snosit troškove. Mislim suludo. Lovci, Hrvatski lovački savez ne traži ništa drugo, nego izjednačavanje sa drugim građanima EU. Hvala.
Hvala. I na vaše izlaganje imamo replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Nenada Stazića.
Uvaženi kolega Klariću, namjerno nisam govorio o lovcima, jer uistinu mislim ja nisam lovac, nemam strast za tim, ali cijenim lovce. Cijenim lovce zbog toga što znam da više vremena potroše na zaštitu divljači, na hranjenje divljači, na pomaganje divljači nego na lov, na odstrel divljači. Imam mnoge prijatelje koji su lovci i oni ne predstavljaju društvenu opasnost u to sam siguran jer nisam pročitao da je lovac uzeo svoju lovačku pušku i ubio nekoga. Dogodi se nesreća u lovu, nastrijele jedan drugoga jer misli da je zec ali to je, dogodi se nesreća, nisam govorio ni o sportašima i tu bi se zauzeo za to da malo olabavimo. Kod nas se djeca smiju početi baviti s 11 godina, u drugim zemljama s 9 streličarstvom. Pa smanjimo to, pa to je sport. Zašto? Pa zato što će prije steći kompeticije, inače će ovi drugi uvijek biti od njih bolji. Pa zašto bi bili bolji, pa zašto naša djeca ne bi bila bolja? To je potpuno pod kontrolom. Nisam govorio o opasnosti kad sam govorio o glumcima jer oni ne predstavljaju opasnost ali dajte uredite i da oni mogu koristiti u kazališnim predstavama oružje a da to izgleda uvjerljivo. Ali zašto moramo biti tu možda i stroži od Europske unije? Jer imamo problem, mi imamo problem, imali smo rat nesretni, pa imamo zaostalo oružje još iz drugog svjetskog rata a kamoli ne iz Domovinskog. Imamo ga, oni ga nemaju i moramo biti svjesni te opasnosti. Imamo tog trofejnog oružja. Kojega Đujić je lovac, on je položio lovački ispit ali nema oružje. Ali ja se slažem s time da treba pitati i njegove susjede kad bi zatražio oružje što misle o njima. Kad bi došli kod mene ja bih rekao dajte mu oružje, Saša Đujić je bezopasan.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Tomislav Klarić.
Kolega Staziću, vjerujte da svaki puta kad ja osobno, moji prijatelji, kolege stavimo pušku na rame i odemo u planinu jako smo svjesni što nam se može dogoditi i sami smo preuzeli taj rizik da nam se nešto može dogoditi, kao što se može onome tko se penje na Himalaju dogoditi da ga zatrpa lavina, toga sam ja svjestan i preuzeo sam si to pravo da to koristim. Ali to je moja odluka kao što je odluka nekoga da će se baviti streljaštvom i pucati u glinene golubove ili u nekakvu metu na snajperku. I ovdje je zaista govoriti o onome legalnom a ne razlučiti onaj nelegalni dio o kojem vi govorite i tu brkamo svi zajedno lončiće, dakle kriminal se događa ilegalnim oružjem. Ilegalno oružje kojeg ima na sve strane, procjene su da ih ima negdje oko 500 tisuća čak komada, ne znam koliko je taj podatak uopće vjerodostojan budući da je to iznio UN tamo 90-tih godina, vjerojatno je nešto manje bilo čitav niz akcija zbogom oružje i sve ostalo ali je problem u tome i usredotočimo se kako to svi zajedno suzbiti da toga nema među nama. Ali nemojmo dirati u ona prava ljudi koji na kraju krajeva i troše silan novac za taj svoj nekakav ajmo reći gušt, svoje zadovoljstvo a da ne govorim o radu koje ta društva i ti ljudi ulažu u lovišta, pogotovo sad u zimskim mjesecima tone i tone hrane se iznose van. Preko ljeta se kosi, kopa, ore i nije bezveze onaj naziv u Hrvatskom lovačkom savezu i u svim lovačkim društvima, njihovim statutima „društvo za uzgoj, zaštitu“, i „lov“ dolazi tek na kraju i to moramo svi shvatiti i biti svjesni i malo više se spustiti na tu razinu mnogima nekakvu satisfakciju u vidu priznavanja njihove djelatnosti.
Hvala. Imamo repliku uvaženog zastupnika Arsena Bauka.
Da, što se tiče Saše ne dajte mu, može oružje ali s tipkovnicom oprezno. Dakle, kolega Klariću spomenuli ste vašu odlučnost da zakon ide u redovnu proceduru. Ja inače gledam, dva puta je u dva saziva Sabora uspio doći u hitni postupak, ne po Duhu Svetom, dakle dva puta je parlamentarna većina na prijedlog Vlade uz protivljenje opozicije izglasala da ide u hitnu proceduru i dva puta je uredno nakon toga rekla da ide u redovnu proceduru. Ja mislim da je ključno pitanje ovoga zakona ono što je kolega Grmoja rekao u replici nekome a to je jesmo mi za liberalizaciju ili za još restriktivniji zakon i o tome je trebala biti rasprava u prvom čitanju. Ovako ispada ustvari da su sve zakuhali amandmani koje je Hrvatski lovački savez poslao velikom broju klubova i da smo se tek onda referirali na njih i krenuli razmišljati o tome što smo izglasali na početku kad smo uvrstili u hitnu proceduru. Koliko je to ustvari duga priča na više frontova pokazuje činjenica da je ovaj zakon bio na javnoj raspravi u siječnju mjesecu 2015. godine još dok je bila naša Vlada u sličnom sadržaju. Nakon toga nije otišao u parlamentarnu proceduru, pa je došla druga Vlada koja je sličan zakon uputila u hitni postupak što je parlamentarna većina izglasala, provela raspravu, vratila u redovnu proceduru da bi došla treća Vlada i isti zakon poslala u hitni postupak i treći saziv Sabora taj zakon vraća u redovnu proceduru. Ja mislim da to dovoljno govori o tome da kolege iz MUP-a da je vrijeme dakle da malo ozbiljnije pristupite prijedlogu i da ga ne šaljete u Vladu prije nego širu raspravu provedete.
Hvala. Kolega Klarić ima odgovor.
U potpunosti se slažem s vama u tom dijelu da nije to trebalo ovako odraditi, između ostalog zato sam i žustro u svom klubu kad smo o tome raspravljali bio za to da ipak ide u redovnu proceduru jer o tome još treba podosta govoriti i usuglasiti stavove jer nije samo da je Hrvatski lovački savez utjecao na to nego malo širi krug ljudi, između ostalog i Streljački savez i svi oni koji se aktivno bave time. I u potpunosti ste u pravu kad ste uputili sad implicirajući meni poruku MUP-u da prije nego što stavi zakon u proceduru, da usuglasimo svi zajedno te stavove naročito iz razloga jer je točno ovo kako ste rekli, a i vi dobro znate kada je bila vaša vlada zbog čega je to tako išlo i ovaj prvi dio prošle godine u 5., 6. mj., pa i ovo sada. Mislim da ćemo konačno nakon ove rasprave gdje smo već pomalo i naporni pretpostavljam državnoj tajnici i suradnicima doći do konačnog rješenja gdje će biti zadovoljni i Hrvatski lovački savez i Streljački savez, a gdje ćemo onda na neki način omogućiti svim tim vlasnicima oružja koji ga legalno posjeduju da na lakši, liberalniji način imaju to svoje oružje, a restriktivniji da budemo prema svim onima koji ga posjeduju nezakonito.
Hvala lijepo. Sada će pojedinačnu raspravu imati uvaženi zastupnik Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Pa eto, tema je Zakon o oružju i ono što bih htio prije svega reći je da ne ubija oružje, ubijaju ljudi. Oružje, znači jedan nož može služiti za rezanje rajčice, a može služiti i za hladnokrvno ubojstvo. Htio bih reći da u posljednjim terorističkim napadima uopće čak oružje nije u biti niti korišteno. Što je korišteno? Kamion. U Nici čovjek je kamionom ubio 80 ljudi. Slična stvar u Berlinu. Imate slučaj u Oklahoma Cityu kada je Timoty Mc Quay sa automobilom bombom koje je u biti bio kamion pun gnojiva, umjetnog gnojiva, jer kada se umjetno gnojivo pomiješa sa benzinom ili dizelom dobiva se eksplozivna smjesa koja je čak i izazvala i hajmo reći potres u Oklahomi u samom gradu. Kada je to grunulo ubio je 163 ljudi. I što se događa? Cijelo vrijeme se oružje prikazuje kao „baba roga“. Međutim, restriktivni zakoni o oružju ne rješavaju problem. Velika Britanija kada se našla u problemu sa terorizmom, sa IRA-inim terorizmom, tada je dovela naj mogući restriktivniji zakon o ilegalnom oružju, ne o legalnom oružju, jer ljudi koji se bave kriminalom neće ići legalnim oružjem raditi kriminal. Jer legalno oružje se može lako naći, može mu se ući u trag. I da skratim priču. Drakonskim kaznama za posjedovanje ilegalnog oružja je zapravo sve sumnjive ljude je pospremila u zatvor. Vi ste mogli dobiti za pištolj koji imate bez dozvole 10 godina zatvora. I zbog toga upravo iz tog razloga engleski policajci boby dugo vremena nisu ni trebali oružje, jer jednostavno oružje je maknuti sa ulice. Netko će reći da je, opet kažem, oružje opasnost, međutim, u Švicarskoj svi građani Švicarske koji su prošli vojni rok na izlasku iz vojske dobivaju na poklon od države automatsku pušku i drže tu automatsku pušku doma. I vidjet ćete da u Švicarskoj nema oružanog nasilja. Nije znači sada da čovjek ima pušku i sada ide po cesti i puca ili po susjedima itd. Što time hoću reći? Jest da bi Zakon o oružju, legalnom oružju trebao biti liberalniji. Što to znači? To bi po meni značilo da je birokracija oko dobivanja oružja bi trebala biti jednostavnija, da se gleda jel' čovjek normalan i ako jest neka čovjek slobodno nosi oružje. Ali mi često puta imamo slučajeve kao recimo u Rijeci kada je čovjek ako se, ja mislim, čak i sa legalnim oružjem nekoga ubio. Što će reći da je puno po meni ljudi koji ne bi smjeli imati legalno oružje odnosno ljudi koji evidentno nisu smjeli imati su ga imali kao što ima onaj general Korade koji je ubijao ljude po šumi itd. Suma sumarum, oni koji ne smiju imati oružje im se ne smije im se dozvoliti da imaju oružje bez obzira na to što su generali i članovi HDZ-a itd. Ako se ne varam bio čak i jedan zastupnik HDZ-a koji je u Virovitici redaru prijetio pištoljem npr. to sam čitao negdje bilo je u aktualnom sazivu, a koji je mene često puta prozivao za nasilje. Hoću reći kada bi se zakon striktno primjenjivao da se one koji ako imaju dozvolu za držanje oružja, a oni nose oružje okolo i prijete, kada bi se za takve stvari davale adekvatne kazne, znači višegodišnje zatvorske kazne vi bi istoga trena riješili problem onih koji posjeduju ilegalno oružje, a one koji posjeduju legalno oni bi jako dobro razmislili kako će sa njime postupati. A što se tiče doma, pa pravo na samoobranu je po meni osnovno ljudsko pravo i svatko bi trebao imati pravo štititi svoj dom. Dom je zadnja kako bih to rekao, zadnja crta obrane da. I ova priča da vi morate imati protuprovalna vrata u sobi u kojoj držite oružje pa to je ludost. To je po meni suludo jer evo ja vas pitam u Saboru, pa tko od vas zaključava vrata po svojoj kući, tko? Pa nitko normalan to neradi. Ja ne znam, i sada čak i da čovjek ima protuprovalna vrata, pa što bi svaki dan išao otključavati i zaključavati spavaću sobu? Mislim to su, pazite čak i ne kaže zakon mora imati zaključana vrata kada dođe policija u nadzor, nego ono samo da su vrata tamo. Po ovome ne mora niti imati ključ. Može imati jednostavno protuprovalna vrata. E sada naravno ja ukazujem na nelogičnost, ali bojim se da me zakonodavac neće čuti, neće htjet čut. Ali se nadam opet da će ipak uzet ka srcu moje primjedbe, odnosno jednom prilikom Isus je rekao kad je govorio, veli „moje riječi ne prodiru u vas“. Ja se nadam da će moje riječi prodrijeti, da će se smekšati barem po ovom pitanju sa protuprovalnim vratima. I na kraju krajeva, ha vi imate policajaca koji službenim pištoljem opljačkaju banku. To je bilo u Španskom, sjećam se poslovnica Erste banke. Imate policajca koji službenim oružjem ubije ženu. Jel' krivo oružje ili je kriv čovjek? Ja mislim da je kriv čovjek, jer čak da taj policajac nije imao službeno oružje nabavio bi ilegalno. Znači, mislim da se, kažem opet oružje se prikazuje kao baba rogu, a stvarna baba roga su loši ljudi. Stvarna babaroga je država koja ne dozvoljava vlasnicima ilegalnog oružja da ga legaliziraju. Jer imate puno ljudi koji imaju ilegalno oružje i znaju da ga ne mogu legalizirati, ali to nisu nasilni ljudi, to nisu ljudi koji trguju oružjem. Ne oni ga čuvaju doma ono za svaki slučaj. I po meni bi trebalo dozvolit tim ljudima da za drže to oružje, ali da se prijavi, da se zna da ima oružje čovjek. Pa neće sad hodat sa kalašnjikovom po cesti. Kažem na primjeru Švicarske. I ako jedna Švicarska ima sustav u kojem ljudi mogu posjedovati dugo oružje, odnosno da sumiram cijelu priču ovako. Da bi se oružje moglo posjedovati bez problema morao bi postojat pravni sustav koji bi kažnjavao one koji ga ilegalno posjeduju i rade probleme s tim, a mi trenutno nemamo funkcionalan pravni sustav. I iz tog razloga zakonodavac po meni iz očaja ide u restriktivnije mjere protiv oružja. Da pravni sustav funkcionira niti bi ljudi koji ubijaju bili na slobodi. Ono kad kažeš s 500 kaznenih prijava ili ne znam koliko osuda čovjek ne znam šta je napravio, ne po stoti put ili petstoti put. Imate situaciju da čovjek koji je petsto puta mu je oduzimana ne znam vozačka dozvola ili zateknut je bez vozačke dozvole on i dalje vozi auto. To vidite da nije, jer onda oni kažu kakav je to čovjek. Pa nije kriv čovjek, kriv je pravni sustav koji ne funkcionira. Ali da bi se riješio problem pravnog sustava morala bi se uspostavit pravna država, vladavina prava i zakona, a jasno je da na žalost vladajuća većina kako danas, tako i jučer, a vjerojatno i sutra to po meni, odnosno to i građani sami vide nema namjeru učiniti. A jedino što u ovoj zemlji pod navodnicima ekspresno funkcionira to su ovrhe, tu je zakonodavac hajmo reći bio temeljit ono do zadnje lipe. I eto to je to. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo repliku uvažene zastupnice Ninčević-Lesandrić.
Kolega Pernar, molim vas nemojte bit kolega Bunjac, čitajte članke iz zakona. Lijepo vam piše. Kaže: „Oružje i streljivo ne mora se čuvati u zasebnoj prostoriji s protuprovalnim vratima iz stavka 1. ovog članka ako njegov vlasnik posjeduje sef, metalni ormar ili nešto slično.“ A kad smo kod zaključanih vrata i to vam piše u zakonu, dakle članak 34. kaže: „U zasebnoj prostoriji s protuprovalnim vratima na način da nisu dostupni osobi koja nije ovlaštena posjedovati ga.“ Dakle i tu vam dajemo mogućnost da ta vrata ne moraju bit zaključana ključem, vi ih možete zacementirati što se nas tiče, ali ne smiju bit dostupni, znači zatvoreni su. Hvala.
Evo odgovorit će vam uvaženi zastupnik Ivan Pernar.
A gledajte, ja ću to reći ovako. Vi se možete boriti protiv svakoga osim protiv vlastite žene, protiv vlastitih članova obitelji. A ovdje je sumnja upravo na članovima obitelji. Ja vam garantiram da nema te mjere zaštite, nema te mjere zaštite po meni koja može spriječiti ako, da netko od ukućana dođe do oružja, pa čak i da nema sef, pa čak i da ima protuprovalna vrata, čak i da ima protuprovalna vrata ja vam garantiram da će žena moći doći do tog oružja. Garantiram. Znači, po meni je to sve jedna farsa. Razumijem recimo da čovjek kada nosi oružje sa sobom da mora bit prazan okvir, to razumijem. Ali kažem ova priča sa sefom ili kao nudite alternativu, kao ako nema sefa možeš imati protuprovalna vrata u spavaćoj sobi. Pa protuprovalna vrata bi prije služila da se čovjek štiti od ljubavnice, nego da štiti pristup oružju, odnosno čemu već. Eto i to je to.
Hvala vam lijepa. Vjerojatno ćete to razraditi kad ćemo govoriti o ravnopravnosti spolova, na Zakonu o ravnopravnosti spolova. No, sljedeća se za pojedinačnu raspravu javila uvažena zastupnica Dragica Roščić. Izvolite.
Zahvaljujem, zahvaljujem gospodine predsjedniče, zahvaljujem predstavnicima predlagatelja. Ja bih rekla da kroz ovu raspravu se stalno nekako na vašem licu, licima predlagatelja i na našima vidi neko čuđenje. Stalno se nečemu čudimo, iako moram priznati da imamo isti smisao za humor, pa kad kolega priča se smijemo svi u isti glas. Uglavnom vidi se to čuđenje zato što imamo različite stavove i to je u redu i zato ova rasprava traje tako dugo, jer stalno argumentiramo. Ali smatram da mi svi ovdje pojedinačno nam je cilj da se smanji zloupotreba oružja, da se smanje smrtni slučajevi koji nastaju zbog pogrešne upotrebe oružja. Vi ste iznijeli podatke da 20% tih slučajeva je nastalo legalnim oružjem i ja iskreno ne mogu pronaći gdje su službeno objavljeni ti podaci jer mi imamo da je to 2,7, ali to nije najbitnije. Čak i ako se ovim zakonom po mom mišljenju restriktivnim smanjih tih 2,7% to doista podržavam. Međutim, strah me da će ovo nas odvesti u jednu drugu krajnost, da će povećati onu sivu zonu i da ćemo imati još više nelegalnog oružja a u samom vašem prijedlogu stoji da upravo glavni cilj je borba protiv nelegalnog oružja. I mi smo često ovdje u domeni legalnoga i nažalost onda ljudi stiču dojam, nas se gnjavi koji radimo sve po propisima pa se od nas traži još i više. I jednostavno, građani koji dolaze do mene su zabrinuti s razlogom u odnosu prema lovcima kad znamo koji je njihov bio doprinos u Domovinskom ratu. Ali isto tako duboko vjerujem da je razoružanje ove zemlje definitivno nije vaša intencija i pridružujem se, i vjerujem da su to vaši stavovi. Prošle godine ja osobno sam stekla uvjete i posjedujem lovačku iskaznicu, cijeli živog me zanimaju najviše ovi drugi aspekti zaštita okoliša, hranjenje, naročito ovaj oporavak divljih životinja i smatrala sam da će ovaj zakon još više pomoći mladim lovcima, da će definirati njihov staž, da će definirati još više nekako unificirati i edukaciju mladih lovaca i njihov nadzor, ali ono što se desilo išli smo prema jednoj restriktivnoj odredbi u članku 12. da tek od 21. godine lovci mogu nabavljati oružje i usred rasprave vi ste osjetili potrebu da se osvrnete na usporedbu kolege Tuđmana koji je spominjao da se nabavka oružja u drugim zemljama dozvoljava i sa 9 godina pa ste tako usporedili znači da u drugim državama imamo ne sa 9 nego sa 14, sa 16, 18 ali ja osobno nisam vidjela, pa vjerujem da ćete se na to osvrnuti, koliko je to zemalja koje pružaju, koje daju ljudima da tek sa 21 godinu nabave oružje jer u području iz kojeg ja dolazim, na kojemu radim ima i ruralnim područja, zabačenih područja na koja smo se u ovoj raspravi osvrtali i čija je tradicija i bavljenje stočarstvom koji idu u nekakve zabačene dijelove šume i svega i jako je važno radi sigurnosti da i mladi ljudi koji pomažu na poljoprivrednim gospodarstvima i slično da imaju mogućnost naravno na jedan korektan način da posjeduju oružje. Također, stalno se naglašava da se prenose obvezujući propisi i mislim da ljudi imaju jednu odbojnost prema ovim direktivama Europske unije upravo zato što često time manipuliramo. Znači, nama je propisano da mi uredimo određene predmete i odnose ali neću se dugo na tome zadržavati jer sam se već u replikama na to osvrnula i smatram da jednostavno da imamo, da direktive nama ništa ne naređuju, znači moramo kada branimo zakon stalno pričati o argumentima a ne netko nam je zadao to i mi to moramo unijeti, jednostavno steče se jedno nepovjerenje, tako se i steče nepovjerenje kod liječničkih pregleda kad ste se također javili da prokomentirate tu potrebu za uvođenjem liječničkih pregleda svakih pet godina. Čuli smo i znamo da moramo definirati rok u kojem je potrebno obnavljati ista, međutim nismo čuli barem ja, meni nisu dovoljni argumenti zašto to nije deset godina, zašto to nije možda tri ili čak jednu, znači jedan uži rok niti zašto je to pet godina. I je li smatrate da je normalna pojava da se liječnički pregledi reklamiraju na akcijama, uskoro ćemo možda vidjeti kad se uvede ovaj zakon na Crnom jaju da imamo jednu akciju za liječnički pregled. Podržavam ovdje kolegu i Sanadera i Đujića koji su ranije usporedili oružje znači kao opasno sredstvo sa autom pa bi u tom smjeru predložila da se liječnički pregled nekako poistovjeti sa ovim liječničkim pregledom koji se radi kod posjednika kao onih koji imaju vozačku dozvolu i čuli smo i argumente da imamo nedostatak liječnika, pa predlažem upravo da se vlasnicima oružja i onima koji posjeduju vozačku dozvolu napravi jedno spajanje tog postupka i da se u istom postupku obavljaju ti liječnički pregledi jer smatram da bismo dobili jednu sinergiju i uštedu. Evo, drago mi je da kolegica koja je u isto vrijeme dobila lovačku dozvolu da mi kaže da se upravo radi na tome i zato vjerujem da je ova cijela rasprava korisna i znam da je dugo i da smo možda dosadili ali vjerujem da ćemo napokon dobiti rezultate svega ovoga, da nije rasprava samo radi rasprave.
Hvala. Vaša rasprava je izazvala dvije replike, uvaženog zastupnika Pernara i Klarića. Prvo poštovani zastupnik Pernar.
Evo moram reći da se slažem s kolegicom iz HDZ-a i da najveći problem kod ilegalnog oružja je u tome što ilegalno oružje ne možete zabraniti nekome da ga posjeduje. Vi ćete staviti zakon kao da je ono zabranjeno ali ljudi ga i dalje posjeduju, a kazne kažem opet ono se vraćam na pravni sustav koji ne funkcionira, su takve da čak i ako ga imate nećete sigurno ići u zatvor. A s druge strane, ako hoćete legalno posjedovati oružje morate biti član nekog streljačkog kluba. Znači, ako vi niste član streljačkog kluba odnosno ako ne plaćate članarinu godišnje 500 kuna vi zapravo ne možete, ili lovačkog društva, vi ne možete imati oružje. Zašto bi samo članovi lovačkih i sportskih društava mogli imati oružje, odnosno imaju ga ljudi koji inače ih ne zanima to članstvo u tim udrugama ali se učlanjuju u njih samo iz tog razloga jer u suprotnom ne bi mogli imati dozvolu za oružje. I onda što se događa? Iz tih, jednostavno je ajmo to tako reći jeftinije je imati nelegalno oružje. Policija ti ne dolazi u nadzor, ne moraš plaćati nikome članarinu, ne moraš kako bi to rekao brinuti o tim administrativnim stvarima. Znači, kada bi zakon pojednostavio, znači da ne moramo biti oni koji žele imati oružje članovi sportskih i lovačkih društava, vjerujem da bi bilo više legalnog oružja i po meni bi država trebala dozvoliti odnosno legalizirati oružje koje imaju ljudi iz doba rata, a ne da [[Upadica Reiner: Hvala.]] A ne da ih se progoni ako nikome ništa nisu skrivili. Hvala.
Hvala. Ima želju za odgovorom uvažena zastupnica Dragica Rošćić.
Evo zahvaljujem kolegice da se slaže, vjerujem da ćemo nakon nekog vremena čuti i konkretne argumente kada se kolega bude slagao da će malo to preciznije, da ćemo čuti neke prijedloge recimo za ove vaše ideje konkretne koje možemo unijeti u zakon.
Hvala. Sada je replika poštovanog zastupnika Klarića.
Evo potpredsjedniče, bit ću kraći od 2 minute. Mala ispravka u zakonu je što ja pozdravljam 21 godina za hajmo reći normalne građane, a 18 godina je ako je položio lovački ispit kao vi, tako da je to ok. Ali bit i zato sam se javio za repliku kada se postavlja pitanje restriktivno ili nerestriktivno. Što se događa kada nešto radiš restriktivno povećavaš mogućnost da nešto bude nezakonito odnosno ilegalno. I toga se treba bojati. Mislim da bi ovaj zakon u svojoj konačnici trebao ići u tome smjeru da što više kada već posjedujemo, kako već ima u Hrvatskoj toliko oružja da što više tog oružja bude pod kontrolom legalno i da se onima koji ga legalno hoće posjedovati omogući da to imaju i da institucije MUP, političke uprave imaju evidenciju da se znaju gdje se to oružje nalazi, kako se koristi, gdje se nabavlja streljivo, koja količina streljiva i da u tom dijelu postoji kontrola, a da se eliminira taj ilegalni dio koji je u biti jedini problem i njega definitivno treba riješiti i na to upućuje europska direktiva. Hvala
Evo odgovorit će uvažena zastupnika Roščić.
Kolega zahvaljujem i pozvala bi predlagatelja, a ja mislim da im vi i ja u tome možemo pomoći da upoznaju i sve one lovce koji nemaju oružje i koji su ispod 18 godina i da doista se nekako uvjere i da možda napravimo jednu širu raspravu ili neku anketu među njima da je doista potrebno i da oni mlađi od 18 godina koji su članovi lovačkih društava mogu im biti vlasnici oružja. Hvala.
I za pojedinačnu raspravu se javio i uvaženi Ante Sanader.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo smisao zakona svakako bi trebalo biti nekakvo unapređenje stanja. Ovaj zakon je usklađenje sa europskim direktivama ima tu oznaku i mi hrvatski lovci očekivali smo da ćemo biti sada usklađeni sa Europom i iskustvom u Europi kako to izgleda i kako to funkcionira sa oružjem u Europi. Pa su se lovački savezi i ljudi potrudili prevesti … njemački jer Lovački savez je star 125 godina i mi smo na tradicijama Austrougarske gradili svoj savez, cijelu tu kulturu lova koja u Hrvatskoj postoji i koja je ravnopravna sa mi se usudimo reći i to su rekli predstavnici svjetske organizacije sa tim europskim najpoznatijim savezima. Jedan od tih je sigurno Njemački lovački savez, pa evo da bi mi vidjeli duh zakona, jer ovdje je bilo rečeno što je smisao duha ovoga zakona. Ako je smisao duha zakona ono komunistički mentalni sklop, pa da se mi bojimo jer znate u komunizmu je bilo Hrvati su bili vrlo opasni jer su oni uvijek rušili Jugoslaviju i onda su bili opasni. A još ako imaju oružje onda su oni bili ekstra opasni. I tako je bilo posebno opasno Hrvatima dati oružje. I sada ako tako razmišljamo kao taj mentalni sklop, onda treba zabraniti svakome da ima oružje, oduzeti lovcima i svima jer to je vrlo opasno. Ali evo što Nijemci kažu, gledajte u njemačkom zakonu članak 13. njemačkog zakona kaže: „Za lovce koji su imatelji lovačke iskaznice“, znači svaki lovac koji ima lovačku iskaznicu po Saveznim zakonom o lovstvu ne provjerava se ispunjavaju li uvjete“. Znači, „kada ide kupovati oružje imatelj važeće iskaznice u smislu ovoga zakona po Saveznom zakonu o lovstvu ne treba dozvolu za nabavu drugog oružja. Lovci smiju bez dozvole nositi oružje.“ Ovo o čemu mi tu raspravljamo ovdje – godine starosti – znači ovaj isti član 13. stavak 8. kaže: „Osobe koje se obučavaju za lov“ znači oni koji se obučavaju za lov „smiju tijekom izobrazbe bez dozvole pod nadzora instruktora nabaviti, posjedovati i nositi lovačko oružje ako su navršili 14 godina života“. Mi smo ovdje spomenuli i 21, 18 da je opasno. „I ako su njen skrbnik roditelj i voditelj izobrazbe o potvrdi o ovlaštenju koju su oboje potpisali iskazali svoju suglasnost s tim. Osoba koja se obučava za lov mora tijekom izobrazbe nositi uza se potvrdu o ovlaštenju“ to je za te mlade, oni moraju nositi potvrdu o ovlaštenju. Eto to kažu njemački zakoni. Sada mi se možemo vratiti u komunizam i zabraniti sve i proglasiti sve koji imaju oružje i koji pomisle da bi imali oružje vrlo opasnim tipovima i to restriktivno kažnjavati. Ali ja smilim da živimo u demokratskoj Hrvatskoj koja je članica Europske unije i u kojoj bi sigurno trebalo pojednostaviti stvari ako lovci koji imaju tradiciju 125 godina u Hrvatskoj, ako imaju lovačku organizaciju sa 70 tisuća članova, ako nikakvih ekscesa nema, ako su strogo propisani svi uvjeti tako onda bi trebalo uvažiti i neke primjedbe. Tako da evo, ja ću navesti samo nekoliko jer smo predugo raspravljali o svemu, ali baš neke koji strše. Članak 12. u stavku 5. „Poremećeni obiteljski odnosi“. Što su to poremećeni obiteljski odnosi? Ako su muž i žena rastavljeni, znači svaki rastavljeni ima poremećene obiteljske odnose ne bi smio imati oružje. Članak 13. osobe koje imaju oružje. Što je sa policajcima i vojnicima? Neki policajac koji cijeli život ima oružje je li naš interes da on i dalje zadrži to oružje? On je preventivni spasitelj na ulici i ja mislim da ti ljudi koji su cijeli život imali oružje oni sada se vraćaju na iste ove propise. Jel' se trebaju dokazivati da su oni ugroženi životno ili ne znam što? Mi više nemamo vojske redovne, mi nemamo nikakvu obuku. Evo kolega Pernar je pričao o Švicarskoj gdje svaki građanin koji završi obuku dobije na poklon oružje. Mi više toga nemamo, mi imamo 20 tisuća ili koliko ima vojnika u Hrvatskoj profesionalnih i u slučaju bilo kakve agresije na Hrvatsku a živimo ovdje u okružju vidimo kakvom gdje se stalno zvecka s oružjem, gdje su naši susjedi naoružani. Zašto taj policajac ne može zadržati taj pištolj i imati ga legalno i nositi kao pravo nošenja tog pištolja? Ili vojnik koji je cijeli život to imao. Pa oni su nam potencijalno preventivno velika sigurnosna zaštita za mene u Hrvatskoj da bi im se to oduzelo. O zdravstvenoj sposobnosti je već toliko govoreno, i ja sam isto pobornik toga, to sam već i kroz repliku govorio, neću o tome dalje govoriti. Stavili ste lijepo i čestitam za ovo u zakon da je liječnik primarne zaštite dužan to izvijestiti, a sad nezadovoljstvo da on nije o tome smo govorili. Ali ovo je bitno, članak 18. „Postojanje posebnih uvjeta, postojanje tehničkih znanja“. Znači, za lovačko oružje kategorije B uvjerenjem nadležnog tijela kojim se potvrđuje da je položio lovački ispit. Šta to znači nadležno tijelo, sad možemo pitati pa ćemo onda podzakonskim aktima tumačiti šta je to nadležno tijelo. Ja predlažem da to bude „Uvjerenjem, lovačkom iskaznicom s markicom koju izdaje Hrvatski lovački savez“, i time je sve riješeno, to je nadležno tijelo. Sportsko oružje kategorije B „potvrdom krovne organizacije koja vodi evidenciju svojih članova“, to piše u zakonu. Pa koja je to krovna organizacija, šta se bojimo napisati. U raspravama je bilo rečeno ne smijemo spominjati jer se može mijenjati zakon pa kako ćemo onda promijeniti ime. Ali to organizacija Crveni križ, Gorska služba i sve ostale organizacije su tu navedene. Mi znamo koja je krovna organizacija, Hrvatski streljački savez. Zašto se to bojimo staviti u zakon? To je svakako nešto što treba staviti u zakon. Isto tako, u slijedećem stavku: „Za oružje kategorije B koja se nabavlja radi osobne sigurnosti potvrda o osposobljenosti za posjedovanje i upravljanje i uporabu oružja koje izdaje nadležno tijelo.“ Koje nadležno tijelo? I još opasnije, „ili ustanova i druga pravna osoba koja ima odobrenje Ministarstva za unutarnje poslove“, znači to ćemo u privatne ruke da sad neki privatnici provode osposobljavanje. Dosta je bilo govora o tome i to podržavam apsolutno ovo produženje valjanosti Oružanog lista i članak 24. bi obvezno trebalo izbaciti da „nadležno tijelo ovim će rješenjem produžiti Oružani list“. Ok, prvo izdavanje dozvole logično, nek se pregleda oružje, nek se pregledaju markice i sve ostalo ali produženje oružanog lista nema nikakvog razloga da se pregledava šifra, broj, žig i sve ostalo što je na oružju. Ovo sam već govorio o europskoj oružanoj propusnici. Nema nikakvog razloga da europska oružana propusnica ima u Hrvatskoj pet godina trajanja a da svugdje u Europi je neograničeno trajanje. Članak 20. stavak 4. i svi ostali gdje se daje 8 dana rok za izdavanje kao u članku 25. 8 dana od promjene adrese morate se hitno javiti. Predlažem da to bude 15 dana. I isto tako ovo 60 dana kad čovjek umre pa rodbina mora u roku od 60 dana, da se to stavi neka tri, četiri mjeseca jer obitelj je šok i stanje u kojem se nalazi obitelj nema razloga da se to forsira jer sigurno oni neće napraviti neko problematično krivično djelo. Evo mislim da su to argumenti koji su i u Europi i svim europskim zemljama koje su nama uzor već uvedeni, da nema niti jednog razloga da i mi u našem zakonu ne uskladimo to i ono što su ovdje mnogi rekli i što apsolutno podržavam i slažem se da je problem ilegalno oružje a ne legalno oružje. Ljudi koji imaju dozvolu, koji su registrirani sigurno nisu problem za društvo ni opasnost za društvo. Hvala.
Hvala. Vaše izlaganje je potaknulo neke replike. Prva je uvaženog zastupnika Ivana Pernara.
Hvala predsjedavajući. Pa evo na moju nevjericu i ovaj put se slažem s kolegom iz HDZ-a. Mogu se čak usuditi reći da bi potpisao njegove riječi, pogotovo što je govorio o vojnicima. I na kraju krajeva nemojte zaboraviti jednu stvar, zašto ljudi drže ilegalno oružje. Pa vi ste svjesni toga da razloga zašto smo mi imali puno problema u ratu je bio u tome što smo bili razoružani i čovjek razmišlja, vidi on ova Vlada HDZ-ova je marionetska upravljana izvana, vidi oružje hrvatsko donira, šalje van zemlje, dođu Amerikanci pa kažu pa šta će vama oni manpadi, one strijele protusustavu ajmo reći za gađanje helikoptera i aviona u niskom letu. Pa Hrvatska sama uništava vlastito oružje. Vidi kakve su nam zračne snage i čovjek se pita pa čekaj ovi nas razoružavaju, pa šta ako dođe rat s čime ću se ja braniti i strah ljudi je opravdan i iz tog razloga ja mislim da bi trebalo dozvoliti svim ratnim veteranima koji nisu znači psihički bolesni, nasilni, agresivni ili rade prijetnju društvu oko sebe, da legaliziraju svoje oružje iz rata makar se radilo, mislim na dugo oružje naravno mislim a sjećam se jedan Srbin u Banja Luci imao je tenk u garaži, to se recimo ne bi moglo legalizirati, ali da trebalo bi kao što rekoh dozvoliti legalizaciju oružja i dugog ali bi trebao postojati pravni sustav koji bi kažnjavao ilegalno oružje. A gospodo iz HDZ-a vi to niste u stanju napraviti i to je cijeli problem.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ante Sanader.
Poštovani kolega, sramotno je da vi to ponavljate uzastopno ali evo i sada, zato moram reagirati. Ova Vlada nije marionetska, ova Vlada je izabrana u ovom Saboru sa više od 90 glasova a HDZ je dobio izbore apsolutno sa najvećim brojem mandata i ne znam tko vam puni glavu i čiji se glasnogovornik ali sigurno ne netko tko želi dobro Hrvatskoj, jer morate prihvatit ono što je Hrvatski narod izabrao pa makar vam se to ne sviđalo ili vašim nalogodavcima, ali je to hrvatski narod izabrao – poštujte to.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Sanader, iz vašeg izlaganja sam zaključio da vezano za članak 13. da zapravo vi se zalažete za to, a mislim da čak i osobno nemam ništa protiv da svaki bivši vojnik ili policajac može zadržati oružje. Ali mi nije jasno sad kad govorim o članku 13. i direktivi, jeste li vi za to da se te odredbe uopće brišu, znači da opravdani razlog za nabavu oružja radi osobne sigurnosti ima znači osoba koja dokaže da joj je osobna sigurnost ugrožena. Znači svim onim što se predlaže ovim prijedlogom zakona da se to briše jednostavno da ne postoji takva odredba, nego da svaka osoba koja ispunjava opće uvjete koji nisu, rekli ste da i kod općih uvjeta su vam neki sporni. Ali recimo da izbacimo te sporne, da li u tom slučaju znači da bi svaka osoba koja bi zatražila oružje mogla ga dobiti ako zadovoljava opće uvjete. Znači, da li po vašem tom shvaćanju ne treba uopće ovaj dokaz za ugrožavanje osobne sigurnosti. To mi nije jasno. U tom smislu ako je to tako onda doista idemo ka jednoj liberalizaciji da svaki čovjek može dobit oružje bez obzira na razloge za koje mu treba. I onda mi pada na pamet, evo kolega Pernar je malo prije spomenuo ovrhe. Moglo bi se dogoditi da netko tko zna da će nad njegovom imovinom bit izvršena ovrha, a kolega Pernar je rekao da je to zadnja crta obrane koliko sam shvatio, da ne bi stvarno došli u situaciju da ne bi netko branio svoj dom na ovaj način, da zbog toga bi nabavio oružje. U tom smislu kažem moram bit oprezan, nije ni ova formulacija baš najsretnija pogotovo za povjerenstvo koje to bude radilo ali smatram da nekakva pravila moraju biti vezano za kad govorimo o osobnoj sigurnosti građana. Znači, ne u smislu lovstva, streljaštva i tako.
Hvala. Odgovor uvaženog Ante Sandera.
Hvala. … [[Govornik se ne razumije.]] jel' se mi bojimo ljudi koji imaju oružje legalno ili se ne bojimo? Ja se ne bojim ljudi koji imaju, koji su položili kako je propisano u zakonu, znaš da su dobili, položili propisane ispite, znači da znaju rukovati sa tim oružjem i da su dobili dozvolu za to oružje. Vi imate profesije kao ne znam netko tko radi u šumi, netko tko živi usamljeno, netko tko čuva čuvar, čoban. Hvala Bogu nema više čobana, uništili smo to. Ali netko tko je pastir, čoban čuva ovce negdje ili neku ili živi, radi u šumi sam izdvojen zašto bi on treba ako položi da zna rukovat s oružjem. Ako nije problematičan, ako nema nikakvih krivičnih, kaznenih djela onda nema razloga da on nema oružje. Mi se ne trebamo tog bojati. A ovo što kažete zadnja crta obrane je dom pa će netko branit svoj sigurno neće zbog toga dobit dozvolu za oružje zato što ima ovrhu, ali on može zloupotrijebit dvije plinske boce stavit tamo i kad ima ovrhu onda prijetit svima i ne znam dignut sve u zrak. Znači, nije oružje razlog da će on zloupotrijebit zato šta ima ovrhu. Uglavnom ja sam pobornik toga da svatko nema nikakvih problema sa zakonom, tko ima položene obveze, ispite koje mora imati da bi znao rukovati oružjem i da zna opasnosti od oružja da može dobit dozvolu a posebno vojnici i posebno policajci. jer kažem, Hrvatska koja nema trenutno regularnu vojsku osim profesionalne vojske koji je mali broj, pa mi moramo biti, zašto bi se ljudi bojali, zašto ne bi bili, imali legalno oružje.
Hvala. I u ime kluba SDP-a završnih 5 minuta uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Vjerojatno u povijesti parlamentarne prakse je vrlo rijetko se dogodi ovako čudna rasprava, to je da na prijedlog Vlade, tri najveća kluba zastupnika od čega su dva i vladajuća, jedan opozicija predloži da se ide u redovnu proceduru nakon što su već dva puta izglasali hitni postupak. Ali s druge strane vrlo je rijetka praksa i to da jedna, jedno ministarstvo kad se promijene tri vlade pošalje isti prijedlog u Sabor, odnosno da izradi isti zakon. Tri garniture Vlade izrade tri prijedloga, ista prijedloga zakona, da ga pošalju u Sabor i da onda klubovi koji su činili tu Vladu ili čine tu Vladu predlože da se vrati u hitni postupak, odnosno u redovnu proceduru. Dakle, očito je situacija nešto kompleksnija. Moja je sugestija kolegama iz MUP-a. Ili postoje jako bitni razlozi zbog čega inzistirate na ovim rješenjima, pa ih onda izložite jer ih niste izložili. Dakle ili se posvađajte pa uvjerite da ste u pravu ili u procesu prijedloga zakona u Vladi iskoordinirajte nešto bolje na način da provedete jednu širu raspravu sa zainteresiranom javnošću kako ne bi ponovno i za sljedeće drugo čitanje bili, dobijemo ista rješenja pa da ih onda još jednom pokušamo vratiti u redovnu proceduru. Dakle, sugeriram da se prije upućivanja konačnog prijedloga zakona napravi tematska sjednica odbora, matičnog odbora u Saboru u kojima bi nešto detaljnije pokušali argumentirati svoje stavove za koje ste danas dobili jedinstvenu kritiku za neka rješenja. Ali to nije prvi put, dakle kolega Sanader je vrlo slično diskutirao i u petom mjesecu. Ne znam, dakle neću proglasit plagijatom jer sami ste sebe. Ali to bi bio sukus vaše diskusije u petom mjesecu ili šestom kad je bilo. Prema tome, očito tu stvari nisu slučajne. Ono što je bitno napomenuti je politička odluka. Želimo li restriktivniji zakon, liberalniji zakon ili da ostane ovakav kakav je. Kada donesete tu političku odluku, a to Vlada jeste ta koja može to donijeti, onda takav prijedlog pošaljite u Sabor, ali onda osigurajte kod klubova zastupnika barem oni koji podržavaju Vladu da se nova rasprava o tome hoćemo li promijeniti smjer zakona ne otvara. To je ono što mi kao opozicijska stranka očekujemo od Vlade, dakle da nas više ne dovodi u ovakvu situaciju da se previše slažemo oko nečega što recimo se nitko ne slaže sa Vladom u ovom trenutku. To bi recimo bio kratki apel za slijedeće drugo čitanje ovoga zakona u bliskoj parlamentarnoj prošlosti. Hvala.
Hvala. Replika uvaženog zastupnika Saše Đuića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bauk vi ste dali jedan dobar rezime događaja vezanih uz ovaj zakon, ali moram reći da ste me uplašili jer sada kada ste počeli govoriti da je ovo bilo, pa se povlačilo, pa je bilo, pa da je kolega Sanader imao sličnu raspravu u 5. mjesecu, je ja sam to danas gledao, ja sam se sada uplašio, pa neće valjda Vlada pasti pa da opet se Sabor raspusti, pa da opet idemo ispočetka sa ovim. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa kolega Bulj ne znam, vidjet ćemo. Uglavnom samo to sam vam htio skrenuti kolega Bauk.
Hvala lijepa. Ja mislim da Vlada neće pasti. A još jedna zanimljivost koju mogu dodati ja osobno ovome što je rekao kolega Bauk, a to je da mi pet sati raspravljamo, a da se zapravo svi slažemo oko istih stvari. Da li nam je baš stvarno trebalo 5 sati, a svi se stalno slažemo? No dobro. U svakom slučaju dakle mi ćemo završiti i ja bih zaključio ovu raspravu. Glasovat ćemo naravno kada se steknu uvjeti. Sutra ćemo početi sa radom normalno u 9.30 po onome redu kakav je u programu. Dakle, Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, s time da će nakon toga biti onda Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Evo, hvala lijepa. SJEDNICA PREKINUTA U 19.45 SATI
Drugo je konačni prijedlog Zakona o nabavi i registraciji oružja građana, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.BR.55. Predlagatelj akata je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Klub zastupnika HDZ-a i Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista predložili su Saboru donošenje slijedećeg zaključka. Izvolite zastupnik Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče, predmetni zahtjevi Kluba zastupnika HDZ-a i Kluba zastupnika MOST-a nisu podnijeti u skladu sa Poslovnikom Hrvatskog sabora i trebali bi biti odgođeni. Naime, člankom 206. Poslovnika Hrvatskog sabora stavkom drugim propisano je: „Iznimno, ako matično radno tijelo Odbor za Ustav ili Odbor za zakonodavstvo predloži da se u zakonu iz stavka 1. ovog članka raspravi u prvom čitanju Sabor može donijeti odluku da se o zakonu provede rasprava u prvom čitanju.“ Dakle, ovlašteni predlagatelj ne može biti klub zastupnika da se provede u prvom čitanju već isključivo i jedino radna tijela Hrvatskog sabora navedena u članku 206. stavku 2. Poslovnika. S obzirom da matična radna tijela niti ova specijalizirana nisu podnijela takav zahtjev klub zastupnika SDP-a u skladu sa Poslovnikom a i praksom Hrvatskog sabora iz razdoblja 2007. do 2011. godine predložio je da se u predmetnim zakonima, radi se o P.Z. 54., 55. i 59. provede rasprava u trećem čitanju. Hvala.
Zahvaljujem. Zastupnik Grbin, članak 206. odnosi se na definiranje dnevnoga reda, tako da … … [[Upadica Grbin, ne čuje se.]] Sve razumijem i ukoliko pogledate i praksu Hrvatskog sabora gdje vam je 15.7.2011. na isti način bilo traženo kada je predsjedao predsjednik Luka Bebić i bio je zaključak Kluba zastupnika SDP-a, HNS-a i HSU-a upravo je bila takva praksa. Dakle, klub zastupnika, ali zatražio je zastupnik Bačić.
…/Upadica Grbin: Da, ali vi ste sukladno članku 236. Poslovnika odgovorili na moju povredu i sukladno članku 236. stavkom 1. Poslovnika najavljujem da ću vezano uz ovu povredu Poslovnika Odboru za Ustav uputiti predstavku da se očituje. Hvala./…
Prihvaćam. Zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Naime, mi smo u klubu o ovoj dilemi o kojoj je gospodin Peđa Grbin sada iznio također razmišljali i pogledali smo praksu Hrvatskoga sabora u proteklih nekoliko godina i vidjeli smo da se treće čitanje može provesti nakon što Hrvatski sabor provede raspravu u prvom i drugom čitanju i onda se ide na treće čitanje. To je jedna stvar. Druga stvar, treće čitanje ne stoji prema onome što je iznio klub SDP-a jer na predloženi zakon nema amandmana, a kada se ide u treće čitanje onda se to obrazlaže činjenicom da je toliko amandmana se predložilo u raspravi da bi bitno mijenjali zakon i stoga se upućuje u treće čitanje. Članak 206. na kojega se poziva klub SDP-a i gospodin Grbin je u pravu prije nego što se uvrsti točka prijedlog zakona koji se odnosi na usklađivanje sa EU, tako da vraćanje zakona u redovnu proceduru doista imaju pravo to su saborski odbori i predlagatelj. U tom slučaju klubovi nemaju pravo i tu je u pravu gospodin Grbin, ali govorim to i prije nego što točka uđe u dnevni red. Kad je točka raspravljena onda više ne možemo ići iz hitne procedure u treće čitanje, a tim više što u ovom slučaju, konkretnom slučaju nema niti jednog amandmana koji bi onda opravdao treće čitanje. Prema tome, isti ovakav prijedlog kojega je HDZ uputio i kolege iz MOST-a dogodio se 2011. godine na prijedlog kluba SDP-a a odnosio se na Zakon o nabavi, pardon na Zakon o javnoj nabavi koji je također bio P.Z. U tom smislu smo, dakle uvažavajući ove razloge koje je naveo klub SDP-a ostali pri stavu da je potrebno tvrditi zaključkom da smo provjerili raspravu u prvom čitanju i da ćemo zakon uputiti u drugo čitanje. Hvala.
Da se zastupnik Grbin pozvao na broj amandmana jednako bih odgovorio. Zastupnik Grbin će iskoristiti svoje pravo. Što se tiče zaključka pročitat ću prijedlog sljedećeg zaključka. 1. O Prijedlogu zakona o nabavi i registraciji oružja građana s konačnim prijedlogom zakona, P.Z.E. br. 55. provedena je rasprava u prvom čitanju. 1. Sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave bit će dostavljeni predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. Želi li se predstavnik predlagatelja očitovati o predloženom zaključku? Da. Lidija Pelivan Stipetić, državna tajnica u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.
Pa evo samo u ime predlagatelja prihvaćamo stav da se sa zakonom ide u drugo čitanje.
Zahvaljujem. Molim uključite se i glasujmo o predloženom zaključku. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 117 za, 4 suzdržana i bez glasova protiv donesen zaključak u tekstu predlagatelja. Budući smo donijeli predloženi zaključak bespredmetno je glasovati o prijedlogu zaključka Kluba zastupnika SDP-a kojim se predlaže upućivanje zakona u treće čitanje.
Mi bismo prešli na sljedeću točku. Predlažem da objedinimo sljedeće dvije točke. Dakle, predlažem da objedinimo - Konačni prijedlog Zakona o nabavi registracije oružja građana, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 55; - Konačni prijedlog Zakona o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 54; Da li se slažete da objedinimo tu raspravu? Vidim da se uglavnom, pozitivno klimaju svi, znači slažemo se. Dobro. Hvala na komplimentu. Dobro. Dakle, objedinit ćemo raspravu o ta dva zakona. Predlagatelj oba zakona je Vlada RH na temelju člana 85. Ustava RH i članaka 172., 204., 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince, prilozi uz prijedloge zakona nisu umnoženi nego se nalaze na web stranici Hrvatskog sabora. Sukladno članku 206. Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovi zakonski prijedlozi rasprave po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su o oba zakona proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, njihova izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Koliko mi se čini to će državna tajnica učiniti u MUP-a gospođa Lidija Pelivan Stipetić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici. Zakon o nabavi i registraciji oružja građana, prijedlogom Zakona o nabavi i registraciji oružaja građana [[Upadica Reiner: Malo glasnije, molim vas.]] pardon. Znači prijedlogom Zakona o nabavi i registraciji oružja građana uz određena poboljšanja regulira se samo dio materije iz važećeg Zakona o oružju, a koji se odnosi na postupak nabave i registraciju oružja koje građani nabavljaju za civilne potrebe, te način postupanja s tim oružjem i streljivom. Dio materije iz važećeg Zakona o oružju koji se odnosi na djelatnosti vezane uz oružje, regulira se prijedlogom Zakona o eksplozivnim tvarima, te nadzoru proizvodnje i prometa oružja koji je upućen u proceduru donošenja zajedno s prijedlogom Zakona o nabavi i registraciji oružja građana. Važećim Zakonom o oružju su preuzete odredbe Direktive o nadzoru nabave i posjedovanja oružja, tako da se Zakon o nabavi i registraciji oružja ne donosi radi obveze preuzimanja odredbi direktive nego prvenstveno radi reguliranja materije iz važećeg Zakona o oružju kroz dva nova zakona. Jedna od novina koju donosi prijedlog Zakona o nabavi i registraciji oružja građana je definiranje opravdanosti razloga za nabavu oružja radi osobne sigurnosti. Prema prijedlogu zakona opravdani razlog za nabavu oružja radi osobne sigurnosti ima osoba koja dokaže da je njena osobna sigurnost ugrožena ili bi mogla biti ugrožena u tolikoj mjeri da joj za njezino osiguranje treba oružje, a aktivnostima i mjerama institucija sigurnosti ili drugim mjerama se ne bi mogla osigurati dostatna zaštita. Kao dokaz da je njezina osobna sigurnost ugrožena ili bi mogla biti ugrožena u tolikoj mjeri, da joj za njezino osiguranje treba oružje, osoba mora navesti konkretne prijave napada ili prijetnji koje je prijavljivala policiji i koje su zabilježene u policijskim evidencijama. Time se nastoji smanjiti broj građana koji nabavljaju oružje radi osobne sigurnost jer RH kao pravna država ima mehanizme kojima može zaštititi svakog građanina. Za nabavu oružja koje građani nabavljaju radi bavljenja lovom ili sportskim streljaštvom nije potrebno dokazivati opravdanost razloga za nabavu nego je dovoljno priložiti isprave iz kojih se vidi da se osoba bavi lovom ili sportskim streljaštvom. Prijedlogom zakona se nastoji pojednostavniti i ubrzati postupak u slučaju kada zahtjev za nabavu dodatnih količina oružja podnosi osoba koja već ima važeći oružni list za oružje. U tom slučaju provjerit će se vodi li se osoba u kaznenoj ili prekršajnoj evidenciji i jeli protiv nje eventualno pokrenut kazneni ili prekršajni postupak za prekršaj ili kazneno djelo koje bi bilo zapreka za posjedovanje oružja, ali se neće terenskim provjerama policije prikupljati dodatne obavijesti o osobi budući da su već kod ranije nabave oružja za nju izvršene te provjere. Time će se izbjeći nepotrebno administriranje i doprinijeti ekonomičnosti postupka, budući da su kod prvog zahtjeva za nabavu oružja provjereni svi potrebni uvjeti za nabavu. A u slučaju naknadnog pokretanja prekršajnog ili kaznenog postupka protiv vlasnika oružja koje čini zapreku za posjedovanje oružja i onako će se provesti postupak oduzimanja oružja. Prema prijedlogu ovog zakona oružje koje je privremeno oduzeto u upravnom postupku jer je protiv vlasnika oružja pokrenut kazneni ili prekršajni postupak vlasnik će morati prodati ili pokloniti tek po pravomoćnosti odluke donesene u kaznenom ili prekršajnom postupku u kojem je osuđen za kazneno djelo i prekršaj. Na taj način će se izbjeći dosadašnje situacije da se nakon pravomoćnosti rješenja o oduzimanju oružaja donesenog u upravnom postupku, vlasnika liši oružja kao njegove imovine, a da kasnije u pravomoćnom okončanom kaznenom ili prekršajnom postupku bude oslobođen krivnje za kazneno djelo ili prekršaj za koje se protiv njega vodio postupak. Jedna od novina dalje u prijedlogu ovog zakona je da se građanima koji imaju oružje registrirano u svrhu lova ili sporta omogući da sami pune streljivo za vlastite potrebe i da na temelju važećeg oružnog lista za oružje registrirano u svrhu lova ili sporta nabavljaju komponente streljiva. Nadalje, prijedlogom zakona preciznije su propisani uvjeti pod kojima sportske streljačke organizacije mogu posuđivati oružje svojim članovima. Sportske streljačke organizacije tako mogu posuđivati oružje svojim članovima, bez obzira što oni nemaju odobrenje za nabavu oružja ili oružni list, ali su prije posuđivanja oružja dužni obavijestiti nadležnu policijsku upravu ili postaju koja će provjeriti ispunjava li član sportske streljačke organizacije opće uvjete koje osoba mora ispunjavati za posjedovanje oružja. Ako se utvrdi da član sportske streljačke organizacije ne ispunjava navedene uvjete, sportska streljačka organizacija mu ne smije posuđivati oružje. Time će se izbjeći situacija da je sportski strijelac evidentiran ako je evidentiran kao počinitelj kaznenog djela ili prekršaja koje predstavlja zapreku za posjedovanje oružja, a sportska streljačka organizacija mu posuđuje oružje jer o tome nema saznanja.
Hvala lijepo. Možete odmah i o eksplozivnim tvarima jer smo rekli da ćemo objediniti raspravu.
Zahvaljujem. Prijedlog Zakona o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i prometu oružja. Ovim zakonom uređuju se područja proizvodnje, prometa, uporabe i prijevoza eksplozivnih tvari, te proizvodnju, promet i prijevoz oružja. Navedena područja za sada su uređena sa tri zakona, Zakonom o eksplozivnim tvarima, Zakonom o oružju, te Zakonom o prijevozu opasnih tvari. Zbog izmjena i dopuna direktive o stavljanju na tržište eksplozivnih tvari za gospodarsku uporabu potrebno je naše zakonodavstvo kojim se uređuje područje proizvodnje, prometa i uporaba eksplozivnih tvari potrebno je to zakonodavstvo izmijeniti odnosno doraditi kako bi se uskladilo s navedenom direktivom. Rok za prenošenje ove direktive bio je 20. travnja 2016. godine. No, temeljem nadzora nad provedbom sada važećih propisa kojim su uređena navedena područja došlo se do zaključaka da bi osim potrebe za usklađivanjem našeg zakonodavstva sa regulativom EU bilo potrebno doraditi odnosno poboljšati propise i zbog olakšavanja gospodarskih aktivnosti vezano za navedena područja. Isto tako nadzorom nad provođenjem sada važećih propisa došlo se do zaključka da neki dijelovi područja uopće nisu uređeni ili su nepotpuno uređeni zbog čega je također potrebna intervencija u navedene propise. Nadalje, nadzorom nad provođenjem navedenih propisa kao i komunikacijom sa odgovornim osobama trgovačkih društava koja se bave gospodarskim djelatnostima koja su uređena navedenim propisima došlo se do zaključaka da bi se uređenjem navedenih područja jednim zakonom umjesto dosada tri uvelike olakšalo poslovanje trgovačkih društava, ali isto tako osigurao bi se i puno bolji nadzor nad eksplozivnim tvarima oružjem, a objedinjavanje u jedan zakon o pravdano je i moguće i zbog srodnosti te isprepletenosti područja proizvodnje i prometa oružja i eksplozivnih tvari. Slijedom navedenog mogu se navesti četiri osnovna razloga za donošenje ovog zakona. Pa prvi razlog je usklađivanje propisa RH s novom direktivom EU o stavljanju eksplozivnih tvari na tržište. Drugi razlog je uređenje područja koja važećim propisima nisu u potpunosti uređena kao što je npr. proizvodnja oružja iz kategorije A. Treće je objedinjavanje u jedan zakon sada važećeg Zakona o eksplozivnim tvarima, dio Zakona o prijevozu opasnih tvari a koji se odnosi na prijevoz eksplozivnih tvari te dijelova Zakona o oružju koji se odnosi na djelatnosti trgovačkih društava pri proizvodnji u prometu i prijevozu oružjem. Osiguranje potpunijeg nadzora nad oružjem i eksplozivnim tvarima je četvrti razlog a koji se postiže boljim uređenjem područja proizvodnje i prometa eksplozivnih tvari. Evo zahvaljujem.
Hvala vam lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Josipa Križanića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, spomenuli ste opravdani razlog za nabavu oružja. Najradije bi da o tom razlogu uopće ne moramo razgovarati. Opravdani razlozi za nabavu oružja, dakle najradije bi da o tom razlogu opće ne moramo razgovarati međutim i najbolje bi bilo da opće nema pretpostavki u hrvatskoj državi za taj razlog. Međutim kad već moramo razgovarati ja bih vrlo rado od vas čuo da li kod vas u ministarstvu imamo određene studije ili analize počinitelja kaznenih djela odnosno prekršitelja vezanih uz vatreno oružje koji su bili u evidenciji, dakle onih koji su ilegalci i oni koji imaju dozvole počinitelja kaznenih djela. Možda je zato neki put … [[Upadica se ne čuje.]] shvatili ste o čemu govorim? Dakle možda je zato neki put bolje omekšati zakon pa i olabaviti uvjete i razloge za nabavu oružja za posjednike pa ih onda imati pod nadzorom. Puno je lošija opcija rigidni zakon koji ima za posljedicu ilegalno naoružavanje pučanstva. Naravno da u tom slučaju trebaju biti korektivne mjere izuzetno stroge i zlouporaba držanja oružja i počinjenja kaznenih djela trebaju biti rigidna i drastična. Dakle još jedanput vas molim da mi odgovorite da li imamo unutar ministarstva tu evidenciju kako bi mogli upravo u ovim opravdanim razlozima za nabavu oružja mogli čim kvalitetnije raspravljati. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovorit uvažena državna tajnica. Izvolite.
Pa ovako, iz evidencije proizlazi da je od počinjenih kaznenih odnosno od kaznenih djela koja su počinjena upotrebnom vatrenog oružja počinjeno oko 80% ilegalnim oružjem a 20% legalnim oružjem. No, voljela bih isto tako napomenuti da se ovim izmjenama zakon zapravo ne mijenjaju uvjeti, dakle opravdani razlog je i dosada morao postojati kao razlog za nabavu oružja za samoobranu. Novina u ovom članku je samo da se pobliže definira što je to opravdani razlog. Znači opravdani razlog radi ujednačavanja prakse prilikom odobravanja i kao nekakav alat povjerenstvu koje o tome odlučuje da li postoji opravdani razlog ili ne postoji. Jer opravdani razlog za vas može biti jedan, za mene može biti drugi. Intencija je bila da se uredi na koji način će se generalno procjenjivati postoji li opravdani razlog ili ne.
Hvala. I slijedeća replika je uvaženog zastupnika Steve Culeja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, mislim da je kompletan ovaj zakon jedino cilj njegov neopravdan jer donesen je samo s jednim razlogom da bi se razoružao hrvatski narod koji se opravdano naoružao 91. godine zbog ugroze. Dakle svi oni su sada legalizirali to oružje i sad bi oni morali nekome predati to svoje oružje. Ja sam osobno kupio pumpericu za 1500 maraka u to vrijeme da bi se branio od onih koji su nelegalno imali oružje, koje su dobili od JNA. I još jedna stvar uništavanje kolekcionarskoga naoružanja ili blindiranja dovelo bi do toga da bi to oružje izgubilo svoju vrijednost kako povijesnu tako i kulturnu i … drugu. Isto tako nadalje svjedoci smo mi da policija u praksi nikada ne donosi oružje onome tko prijavi da je ugrožen ili je stvarno ugrožen ili nije već u pravilu oduzima oružje i onome tko je ugrožen i onome tko mu prijeti. Tako da mislim da ovaj cijeli zakon bi bilo potrebno da ga još jednom prođu stručnjaci kojih je jako puno u našoj Hrvatskoj koji će donijeti prave predispozicije da bi ovaj zakon uopće bio i proveden. I kompletno sve što nam dolazi iz EU ne mora se baš onako doslovce primijeniti na nama s obzirom na naše okruženje. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne traže, onda nema potrebe. Hvala.
Hvala. … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepa. Sada bismo prešli na klubove. Prethodno ću pitati da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. I prvi će u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e govoriti uvaženi zastupnik Branimir Bunjac. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Evo nastavljam ovu raspravu koja se na neki način nadovezuje na ovu prethodnu. Naime, ima veze sa EU, a radi se o nabavi registracije oružja, streljiva i njegovom korištenju. Prije svega ovdje želim reći da niti imam oružje, niti ga želim imati i da općenito podržavam bilo kakvo smisleno razoružavanje, bilo kakvu namjeru da oružja bude čim manje, a ljudi što više sigurni. Međutim, ponavljam riječ sveobuhvatno, a ovdje se čini se radi o selektivnom razoružavanju. Jer ako mi predamo oružje kao što je rekao zastupnik Culej i dalje ga netko ima samo pitanje glasi tko je taj i da li je taj netko prema hrvatskim građanima dobronamjeran. A mi vidimo u samom zaglavlju ovoga zakona da on dolazi iz EU, da ovaj zakon nije napravljen u Hrvatskoj, nego da je u stvari došao izvana i mi se moramo pitati koje su stvarne namjere ovoga zakona. Jer kada idemo čitati prijedlog zakona mi uočavamo takve restriktivne mjere, takva ograničenja posjedovanja oružja, da sam se ja u jednom trenutku uplašio da ne znam morat ću predati pribor za jelo jer bi po ovomu zakonu ću možda morati odgovarati za pokušaj terorizma. Jer mi ovdje čitamo da ne znam čak i ljudi koji se bave sportom, recimo sportskim streljaštvom, biatlonom svejedno ili ljudi koji se bave kolekcionarstvom možda prikupljanjem nekakvih muzejskih eksponata dolaze u opasnost da budu kažnjeni i to vrlo rigorozno kao ljudi sa opasnim namjerama. Osim toga, ljudima koji posjeduju oružje nameću se vrlo skupi i nepotrebni troškovi i na kraju se nameće zaključak da je konačni cilj ovoga zakona da ljudi predaju oružje pod svaku cijenu. Što je tu dakle sumnjivo? Sumnjivo je to što kad pogledamo malo kroz povijest zahtjev da se preda oružje je dolazio isključivo od diktatora koji su imali loše namjere. Poziv na predaju oružja obično je značio uvod u diktaturu i ako ćemo iskreno u genocid. 1929. godine oružje su morali predati građani Sovjetskog saveza. 1935. godine oružje su morali predati građani nacističke Njemačke. Kinezi za vrijeme Mao Ce-tunga, građani Osmanskoga carstva. Koje su bile namjere onih koji su predlagali takve zakone. Vidjeli smo i znamo ih. Bilo je dakle suzbijanje demokracije i milijuni i milijuni mrtvih ljudi. Ako ne vjerujete povijesnim primjerima iz drugih zemalja dovoljno je da se prisjetimo 1991. godine kada je Hrvatskoj oduzeto oružje teritorijalne obrane kao da ne bi bilo rata, a oduzeto je baš zato da se započne rat. Znači predajete oružje da bude mira, a to su radili oni koji su htjeli izazvati rat. I oni koji su bili '91. godine mladi, a ima takvih tu u ovoj sabornici sjećaju se koliko su dobrovoljci koji su htjeli braniti Hrvatsku poput gospodina Culeja očajnički pokušavali nabaviti makar jednu lovačku pušku, ali je nisu imali gdje dobiti. I koliko bi pomoglo da su hrvatski građani imali barem nešto oružja. Ali pazite, psihički zdravi građani i dobronamjerni građani da su imali bar nešto oružja vjerojatno bi ona agresija na Hrvatsku bila manje bolna i obrana bi bila koliko toliko efikasnija i brže provedena. Dakle, navodno će ovo oduzimanje oružja braniti nas građane od neke prikrivene opasnosti, ne znam od terorizma. Ali recite vi meni da li se terorist mene boji kad imam oružje ili kad ga nemam. Da li ja njega s time što predam oružje potičem na napad ili ga u biti odbijam od napada? Da li mogu biti apsolutno siguran u ne znam nečije namjere? Da li se vi osjećate sigurnije kad je na vratima ipak neka straža hrvatska ili mislite da ju treba maknut, jer eto možda imaju oružje? Kakav je moral naroda bez oružja? Da li se ti ljudi osjećaju hrabrije sa više samopoštovanja ili se osjećaju nesigurnije, zastrašeno. Tko može zaustaviti? Dovoljan je, ako narod nema oružja baš nitko tko onda može zaustaviti danas sutra neke teroristički napad, neku prijetnju, okupaciju, bilo šta? Ovdje piše u prijedlogu zakona da ja moram dokazati da se meni osobno prijetilo. Evo ja ću sada uzeti, imate vi tu novine vidim da neki čitate jer vam se ne da slušati šta drugi pričaju i otvorite novine i pročitajte šta piše u novinama. Teroristički napad u Berlinu, teroristički napad u Istambulu, teroristički napad u Parizu, prijetnje iz Srbije, pobit ćemo Hrvate ne znam itd. jel to prijetnja meni osobno ili mora ne znam ISIL napisat ja prijetim Branimiru Bunjcu pa neka se brani? Znači to je jedna strana, jedna medalja ovoga Zakona o oružju kojem bi ja vjerovao, ponavljam još jednom, da je nastao u ovome Saboru i da je provedena javna rasprava. A koji zakon nije bio po hitnom postupku zbog čega nije provedena javna rasprava? Tada bi ga mogao prihvatiti. Ali ovako nekakav klik u mojoj glavi pitam se da li Hrvatska ovakvim prijedlogom zakona, da li postoji neka skrivena namjera jel recimo u ovim izmjenama zakona možemo vidjeti čak i da se krši neki dijelovi hrvatskog Ustava, recimo oduzimanje oružja bez naknade. Kojim pravom? Članak 48. Ustava imate ga svi ispod svojih kluba, privatna imovina je neotuđiva. Tko ima pravo oduzeti nečiju privatnu imovinu, da mu pri tom ne isplaćuje nikakvu naknadu npr.? Prema tome, mislim da ovakav prijedlog zakona na neki način nije dobar, da je donesen na brzinu, da se nije dovoljno vodilo brige o svim aspektima koji iz ovoga zakona proizlaze, da nije bilo javne rasprave i iz toga razloga smatram da bi ovaj zakon trebalo ozbiljno doraditi u suradnji sa onima kojih će se oni ticati, a to su prije svega hrvatski građani. To bi ukratko bilo to. Hvala lijepa.
Da bi izbjegli kao što ste vi sami rekli klik u vašoj glavi mi imamo i službeni prijedlog da ovaj zakon ide u dva čitanja. Prema tome, vjerojatno će neki od kolega koji će u diskusiju o tome raspravljati u tom smislu govoriti također tako da postoji i pisani prijedlog da ide u dva čitanja. … [[Upadica se ne razumije.]] Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Dakle gospodine potpredsjedniče, sada ste kolegi objasnili da postoji službeni prijedlog da zakon ide u dva čitanja. Prema članku 206. Poslovnika, a oba zakona su P.Z.E. da to mogu predložiti Odbor za Ustav, dakle klub ne može predložiti da se sa ovoga zakona skine hitni postupka prema članku 206. pa bi možda bilo dobro da to objasnimo da nemamo prilikom glasanja problema. Zahvaljujem.
Slažem se, ali plenum i postoji, plenarna sjednica postoji zato da se zapravo i iskazuju mišljenja različitih i klubova i pojedinaca o nekom zakonu. I vjerojatno će diskusija iznjedriti onda najpametniji zaključak, da li ići u jedno čitanje hitno kako je predloženo ili je možda bolje ići u dva čitanja pa unijeti promjene koje će biti sugerirane i koje će očito doći. Dobro, pa može ja mislim da to može osim odbora mogu i saborski zastupnici u svojoj diskusiji iskazati. Znam da je zapravo odbor koji bi trebao predložiti, ali možda na kraju odbor i predloži na temelju rasprave koja će se danas razviti o tome. No, idemo na replike ipak na izlaganje kolege Bunjca, ima više replika. Prav je uvaženog zastupnik Tomislava Klarića. Izvolite.
Kolega Bunjac s jednim dijelom vaše rasprave se mogu složiti i to samo u onom dijelu gdje ste tražili upravo ovo o čemu je malo prije i potpredsjednik Sabora govorio da bi ovaj zakon bilo dobro provesti kroz dva čitanja, a maknut ovu hitnost s njega. Upravo vaš uvod u raspravu u ovom govoru je pokazao pravu situaciju promišljanja ovakvog jednog zakona. Vi ste čini mi se rekli da vi ne posjedujete oružje i da se u taj dio ne razumijete i da ste za to da se to oružje oduzme da ima čim manje oružja. Velik broj nas ovdje, između ostalog i ja ga posjedujem već preko 30 godina, imao sam čast biti član predsjednik udruge u više mandata koja je brojala preko stotinu članova koji svi posjeduju oružje. Dakle ovo je jedna kompleksna tema o kojoj treba razgovarati, ali upravo vaš govor i vaša rasprava o ovoj temi pokazuje da se nedovoljno premišlja i da mnogi ljudi koji rasprave o ovoj temi i uzimaju si to za pravo nisu dovoljno upućeni u tu problematiku o kojoj govore. I upravo iz tog razloga je dobro i bit će dobro ukoliko se skine hitnost sa ovog zakona, uvaže argumentacije svih onih skupina, institucija ove države koje tako mogu nazvati, a to su između ostalog i Hrvatski lovački savez i Hrvatski streljački savez i ljudi koji se bave tom problematikom i kojima je to jedno od osnovnih sredstava ja ću bit slobodan tako za reć za rad. Dakle, oružje nije nužno zlo, oružje i kad ovdje raspravljamo o europskoj direktivi upravo i ona ide u tom smjeru da se nametnu veća težina na onaj ilegalni dio posjedovanja oružja a ne na ono oružje koje je legalno. I sam ovaj podatak koliko je kaznenih djela ili zloupotreba bilo je minoran u odnosu na sve ono što se događa sa nečim što je ilegalno. I sama tendencija ovoga zakona bi trebala ići u smjeru da se to ilegalno suzbije i da se u tom djelu zakonu postrože a ne onom djelu gdje je to legalno.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala. Uvaženi kolega Klarić da u biti vi ste u pravu, s ovim zakonom treba postupati oprezno, trebamo se još usuglasiti ne samo mi ovdje u Saboru nego i široka javnost a ono što sam ja rekao u svojemu uvodnome izlaganju dakle baš ovo što ste vi sada rekli da bi ustvari pitanje oružja trebalo rješavati sveobuhvatno jer ovako ostaje dojam da mi ponavljam zdrave i dobronamjerne ljude razoružavamo, dakle one koji posjeduju legalno oružje a s druge strane ne rješavamo problem onih koji su sa zlim namjerama i koji ustvari oružje posjeduju nelegalno. Vidio sam neke statistike i ostao sam zaprepašten da u Hrvatskoj postoji možda i do 500 tisuća komada ilegalnoga oružja a sad mi ovdje evo dolazimo u situaciju da se treba uzeti ne znam oružje Streljačkom savezu, ne znam biatloncima, evo imao i paintball ligu. Znači koliko sam ja stigao vidjeti iz izmjena ovog zakona čim je oroz u pitanju, čim je onaj mehanizam za okidanje na nekoj spravi to automatski prelazi u opasno oružje i mora se oduzeti. Dakle u biti čini mi se da se ovdje radi o nekim nespretnostima koje bi vjerujem u konačnici ovaj Visoki dom trebao doraditi prije konačnoga usvajanja. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Nikole Grmoje. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolega Bunjac osim par parola koje ste izvukli ne znam od gdje, koje se ne mogu uopće iščitati iz ovog zakona o nekakvom razoružavanju građana. Ne znam iz čega ste to izvukli, gdje ste to vidjeli. Pričali ste o nekakvim naknadnim odnosno dodatnim troškovima koji se nameću kolekcionarima oružja. Ja bih vas molio koji su to novi troškovi koji sada ne postoje a koji se nameću ovim zakonom da kažete konkretno ne da pričate o parolama o razoružanju Hrvatske, da postoje nekakve skrivene namjere. U kojem točno članku ovog zakona se nameću nekakve nove novčane obveze onima koji posjeduju oružje. A isto tako rekli ste, znači a uopće niste pročitali ovaj zakon i što on predlaže rekli ste da je ovaj zakon protuustavan jer se njime planira oduzeti oružje ljudima bez da im se da nekakva naknada i to je protuustavno jer se ljudima oduzima njihova imovina. Pa jeste li vi pročitali što piše ovdje? Ovim prijedlogom zakona jasnije je propisano da se bez prava na naknadu oduzima oružje za koje se u postupku registracije utvrdi da nije ispitano i obilježen u skladu s propisima ili mu se ne može dokazati podrijetlo. To je nelegalno oružje kolega Bunjac. Bolje se informirajte, nemojte se baviti parolama, dajte konkretne prijedloge, okrenite se znači ovim člancima zakona za koji smatrate da nisu dobri i nemojte govoriti o nekakvom razoružanju Hrvatske, da netko ima namjeru razoružati naše građane i da se kriju nekakve skrivene namjere iza ovog zakona. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Grmoja. Ja ne znam, ja moram vas pitati s kim se vi svađate? Ali zakon je meni u rukama, evo ako ne vidite cijeli je ispisan mojim primjedbama i primjedbama stručnjaka. Znači vi mislite da sam ja u ovaj Sabor pao s Marsa i sad šta meni padne na pamet ja to pričam, nemam veze je li rasprava ili nije, koja je točka dnevnog reda ili nije. Ja ću vam pokazati, stavit ćemo amandman na taj dio gdje se oduzima privatna imovina, koji jasno pokazuje ovaj članak zakona koji ste vi predložili iako ga niste vi predložili a pravite se pametni kao da jeste. Između ostaloga ovdje piše da onaj koji čuva oružje mora staviti pazite protuprovalna vrata na sobu u kojoj se nalazi oružje. Znate vi koliko protuprovalna vrata koštaju? 20 tisuća kuna s ugradnjom. Pa normalno ako netko ima ne znam pištolj vrijedi 2, 3 tisuće kuna i mora staviti vrata od 20 tisuća da će taj pištolj jednostavno radije će ga predat nego da se upušta u trošak. Pa ko ima tolike novce danas? I velite da onda ovaj zakon kao nije restriktivan. Ja ne znam, vjerojatno vi niste pročitali zakon. Vi mislite samim time što ste predložili da sve o njemu znate. A ne znate, ja vam tvrdim. Zbog čega je danas meni slao mail Hrvatski lovački savez? Zbog čega evo recite? Kad ste vi to sve tako u tančine razradili da nema nikakvih primjedbi, recite u Hrvatskoj ima 70 tisuća lovaca evo recite im sad u lice da nemaju pojma isto kao što ste i meni. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Steve Culeja. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, ovako kolega Bunjac vi kao pacifista opravdano i ne morate imati oružje, ni vaš susjed, ni vaš kolega, ni Pernar, nitko drugi ali postoji neko budan tko će ga imati i taj će biti zadužen i za vašu sigurnost. Nekad davno u našoj Hrvatskoj a bivšoj Jugoslaviji da bi Hrvat dobio oružje morao je imati 5 potpisa od Radete, Maneta i ne znam koga još pa da bi on dobio neku lovačku pušku sačmaricu na jednu cijev ne na dvije, ne daj Bože, da bi mogao ići u lov. Sada kad su naši građani se naoružali sad bi im netko na niz raznih zakona i uvjeta koje on predlaže on bi im to isto oduzeo kroz ta protuprovalna vrata ili ine druge načine. A ja bih sa ovog mjesta upitao, tu je bio nekad ministar Šime Lučin koji je gazio puške suhlove od 7000 eura tamo su ih drobili samo za televizijske kamere, za primjerke. Dočim smo svjedoci da se u službi za oružje nekad i prekrasni primjerci koji su skupi znaju izuzet, onako stavit sa strane i jednostavno ispare, oni nestanu. Uništava se ono lošije oružje, ono neprimjereno što nije ogledni primjerak i to se prikazuje za javnost. Ovo oružje koje je ljepše, bolje, kvalitetnije i skuplje ide nekim drugim kanalima, a u tome tražim primjer i prikazujem ga ovdje, već sam više puta prikazivao da je u Varaždinskoj policijskoj upravi nestalo 150 komada oružja. Još je neutvrđen točno broj. Ja sam to više puta ovdje govorio i ministru Ranku Ostojiću, to je bilo prije dvije godine. Zamislite istraga je još u tijeku. Oni još nisu utvrdili gdje je nestalo 100, 150, 200 čak, tko zna koliko komada oružja. Gdje je to oružje? S kojom namjenom? Tko će upotrijebiti to oružje i mi to, Ranko Ostojić nam tu sjedi svaki drugi, treći dan i nema tko da ga pita. Da li će ga pitati naš sadašnji ministar Orepić ili će nastavit njegovim stazama ili stazama Šime Lučina? Ja bih upitao to sve ovdje nas gdje je završilo oružje iz Varaždinske policijske uprave. Prvi i zadnji puta ja više to ovdje ponavljati neću, prebacit ću na kolegu Stričaka, neka on se bavi s tim, to je njegova županija. Hvala vam.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala. Kolega Culej, neću vam puno replicirati s obzirom da ne želim ulaziti u raspravu o gospodinu Ostojiću, ali ono što vam želim reći, dakle slažem se da sam pacifist, oružjem znam rukovati to sa jako puno oružja, ali ne želim ga. I slažem se sa ovom idejom koju ste vi rekli, dakle da oružje trebaju imati psihički zdrave osobe, nemam ništa protiv. Smatram da je još uvijek takvo vrijeme civilizacijsko, jednostavno da je oružje potrebno imati radi zaštite građana. Opasnosti su takve kakve jesu i s te strane, dakle Zakon o oružju je potreban kao i samo oružje.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Bunjac. Dakle, vi ste u svojoj raspravi otišli u početak Domovinskog rata. Naravno evo kao kolega Culej kao što je rekao i meni je pokojni stric kupio winchester 357 da bi mogao kao student ići u rat. Nisam imao novca da sam kupim pušku. Poslije je on tu pušku poklonio, poklonio osobi koja ima dozvolu i koja je to preuzela. Osobno nemam oružje. Imam puno prijatelja koji su lovci, koji imaju oružje. Imam nekih poznanika koji imaju i ovo oružje za osobne potrebe. Dakle, oni su vjerojatno morali u ministarstvu dokazati. I ne vidim, iz vaše rasprave sam stekao bojazan da se vi brinete za sigurnost građana ako im se oružje oduzme. Međutim, posjedovanje oružja nije osnovno ljudsko pravo. To je pravo koje je specifično pravo, ali moramo misliti i na one građane koji nemaju oružje. Dakle, svi oni koji imaju oružje moraju biti potpuno zdravi, potpuno sigurni, moraju biti stabilne osobe koje s tim oružjem znaju rukovati i na taj način pružati sigurnost i mnogim drugima. I u ovom zakonu nisam vidio ono što se vi bojite. Međutim, vi ste proširili raspravu pa ste rekli da je to i opasnost za obranu zemlje. Uvjeravam vas ni jedan lovački karabin sa najboljom optikom ni jedan kao pravi profesionalni snajper. Vi ne možete na taj način reći da će sigurnost ove zemlje biti bolja ako se ljudi naoružaju. Zavisi kakvim naoružanjem, a sad ste rekli u replici da dobro rukujete naoružanjem. Ja sam bio u JNA i tamo sam doista naučio rukovati sa … [[Govornik se ne razumije.]] naoružanjem. Kad sam dobio prvi kalašnjikov u ratu morao sam pokazivati nekim kolegama koji to nisu znali. Dakle, osim toga bitna je i edukacija rukovanja oružjem. Nekad je bila obrana i zaštita, danas nemamo ni unutar predmeta tehničke kulture mi zapravo nemamo obuku mladih ljudi za rukovanje oružjem. Možda bi u tom smjeru trebalo razmišljati, jer osim posjedovanja oružja bitno je vrlo kvalitetno i dobro rukovanje s njim, a onda i zakonske odredbe koje će određivati da se s tim oružjem postupa savjesno i odgovorno.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Da, vi ste spomenuli svoju mladost, očito da smo slične dobi. Istina je da smo mi u onom bivšemu sustavu čak i u osnovnoj školi imali predmet koji nas je učio obranu zemlje, koristili smo oružje i imali smo čak i bojevo gađanje u 7 razredu osnovne škole na tzv. logorovanju, ne znam jeste li to prošli. Sad po ovomu zakonu otišlo se toliko daleko, da oružje više ne smije u ruku primiti nitko tko nema 21 godinu što je opet kršenje Ustava jer građani su punoljetni sa 18 godina, a ne sa 21. Znači, također je pitanje što je onda sljedeće na redu, kad će se na 24 godine podignuti ili ne znam na koliko. I s te strane, dakle uočavamo još jednu, hajdemo reći možda nelogičnost u ovomu zakonu gdje bi doista, dakle trebalo razmisliti povećavamo li mi sigurnost zemlje ili je u stvari slabimo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Miroslava Tuđmana. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, ja bih se samo na dio vaše rasprave osvrnuo i mislim da je na neki način ovo razoružanje preoštra formula, ali u osnovi se svodi na to. Jer nepotpuno je ono što ste rekli, da trebate dokazati prijetnju. Ne samo da trebate dokazati, nego policija to mora potvrditi da ona te prijetnje ima evidentirane kako biste onda mogli dobiti. Praktički nitko više ne može dobiti oružje. To je jedna stvar. Druga korekcija bi bila većinu ovih odredbi kako se predlaže u ovom zakonu ne traži EU, nego su to naša domaća izmišljotina. I s treće strane javna rasprava formalno je bila zato što su i lovački savezi i streljački savez dali niz primjedbi ali nažalost većina tih primjedbi ili ključne primjedbe nisu usvojene. Tako da ovaj zakon po svom duhu, po svojim intencijama i po onome što radi naprosto nije primjeren i treba ga preraditi i doraditi.
Sljedeća replika je uvažanog zastupnika Anđelka Srtičaka. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Kolega Bunjac, naveli ste podosta razloga zbog čega bi naši građani imali pravo na nošenje oružja. Pa između ostalog jedno od bitnih obilježja državnog uređenja je pravo građana na posjedovanje oružja, dok demokratsko uređene države dozvoljavaju pod određenim uvjetima svojim građanima držanje nošenja oružja, znači da prođu zdravstveni pregled, da su osposobljeni njime rukovati. Totalitarni režimi, vladajuća partija, vladajuća dinastija ili vojna funta si zadržavaju to pravo samo da su oni naoružani. Ovaj zakon dozvoljava svim našim građanima da imaju pravo na oružje, ali ako ispoštuju određene uvjete. To je liječnički pregled, dali ste članovi lovačkih udruga, sportskih streljačkih saveza, da su osposobljeni njime rukovati itd. Između ostalog, pa cilj i države bi trebao biti da ima evidenciju oružja na svom području, a to možete jedino ako date recimo zakonom propise da nisu previše restriktivni. Ako pogledamo najveće zločine unazad par desetaka godina su počinjeni na tlu Europe kamionom u Nici gdje je stradalo preko 80 nedužnih osoba ili ako hoćete SAD gdje je skoro tri tisuće Amerikanaca stradalo u napadu putničkim zrakoplovima. Znači ako neko želi nekom nanijeti zlo uvijek će naći način. Prema tome, smatram da je za početak ovaj zakon recimo dobar, ali da ga treba doraditi, treba. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Bunjac.
Slažem se u ovom dijelu da ustvari zakon treba doraditi i ja bih volio da se ovdje ako je moguće tijekom rasprave ja se nisam pripremio, možda će mi pomoći kolega Grmoja, da se utvrdi koliko je zločina ranjavanja, ubojstava u Hrvatskoj napravljeno legalnim oružjem, a koliko ilegalnim. Ja koliko se sjećam eventualno ako je bilo par samoubojstava s legalnim oružjem, ali gotovo velika većina zločina napravljena sa ilegalnim oružjem. Znači mi želimo na ovaj način kazniti one koji se nisu ni na koji način ogriješili o zakon, dok istovremeno s druge strane nemamo jasna rješenja kako stvarno zaštititi hrvatske građane. Doista u ovo vrijeme postavljaju se neka nova sigurnosna pitanja, doista građani Europe zadnjih desetak godina imaju zbog čega biti zabrinuti. Vidimo da su sve države na neki način došle na dnevni red po masovnim ubojstvima i stradanjima i iz toga razloga također pozivam još jednom na sveobuhvatno rješenje pitanja o oružju, a ustvari da se prije svega poradi na tome da građani budu zaštićeni, a da se kažnjavaju oni koji stvarno počinjuju kaznena djela.
Hvala lijepo. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDSS-a govoriti uvaženi zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniku Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege zastupnici, gospodo državni tajnici. Ja ću pokušati u nekakvom kratkom izlaganju samo reći stanovište SDSS-a o ovom prijedlogu zakona. Ja bih odmah u startu na neki način rekao da predlagatelji su uložili veliki trud kako bi u posebnom zakonskom tekstu definirali posebno regulirali i definirali nabavu i registraciju oružja kao poseban segment, što mislim da je dobra stvar. To što ste izdvojili u ovaj zakonski tekst iz ukupne problematike koja je danas na dnevnom redu je po meni vrlo dobra jer se ona tako zasebno treba i regulirati. Ja mislim da se ovdje načelno ne radi o nikakvom oduzimanju oružja, već se radi o intenciji sustava da oružje za koje se pretpostavlja da je legalno stavi pod kontrolu, da se evidentira, da se pojednostavi postupak dobijanja dozvola za neko novo oružje i da se jednostavno dovede u red u posjedovanje i korištenje ove opasne stvari. Da li je legalno ilegalno ja o tome neću polemizirati. Iz čiste logike, ilegalno posjedovanje oružja ulazi u sferu kaznene odgovornosti i sasvim je druga tema od ove teme, po meni. Odmah bih se referirao na sugestiju potpredsjednika Sabora jer je to načelno i naša prav primjedba na ovaj zakonski tekst, dakle hitan postupak. Sada je već postalo na neki način pravilo da mi sve naše zakone donosimo po hitnom postupku, gdje se sjećamo nekih drugih rasprava i nekih drugih vremena kada je hitan postupak bio izuzetan slučaj, a sve je išlo u dva čitanja. Važni tekstovi su važne problematike, društvene su se raspravljale u tri čitanja. Mislimo da je to put kojim treba ići i da nije dobro da smo od te prakse odustali samo zato, ja se sjećam da smo u prošlom sazivu ili pretprošlom imali tumačenje da to moramo raditi za svaki onaj zakonski prijedlog koji ima oznaku P.Z.E. Ako je to pravilo tako ja se mogu s tim složiti, odnosno mogu prihvatiti ali se ne slažem s tim. Mislim da ovako ozbiljne materije trebaju malo vremena, malo šire javne rasprave od ove koju je ministarstvo provelo putem interneta, dakle ozbiljnija javna rasprava, društvena riječ bi, društvena kritika bi se trebala čuti na malo širi način. Vi jeste zadovoljili formu kroz internetsku raspravu, 15 dana je trajao rok, bilo je tu pojedinaca koji su rekli svoje mišljenje, naravno i relevantna institucija kao što je Hrvatski lovački savez je reklo svoje mišljenje, vi ste najveći dio tih primjedbi čak bi mogao reći i prihvatili ne da ste odbili nego ste najveći dio tih njihovih primjedbi prihvatili ali mislim da je ovo trebalo ipak ići na neku širu javnu raspravu. Prema tome, ovo mora ići u dva čitanja, ne samo ovo nego mnogi tekstovi koji nam se ovdje, koje ovdje tražimo da idu po hitnom postupku. Na kraju vi ste rekli, na kraju ovog prijedloga da će se ovaj zakon primjenjivati, da stupa na snagu od 2. siječnja 2017. danas je 18. On je već trebao biti na snazi po ovome što se piše. Prema tome, ne treba s ovim stvarima žuriti, ne treba s ovim stvarima žuriti i treba o ovome javno razgovarati. Ja ću reći samo nekoliko interesantnih podataka prema podacima Instituta za međunarodne i razvojne studije iz Ženeve konstatirali su da su zemlje zapadnog Balkana i Amerika najveći vlasnici oružja po broju stanovnika. Tako su rekli da je Srbija na 100 stanovnika ima 58 komada vatrenog oružja, Makedonija na 100 stanovnika ima 24 komada vatrenog oružja, Crna Gora na 100-23, Hrvatska ima na 100 stanovnika negdje oko 21 komad vatrenog oružja, Bosna na 100 ima 17, europski prosjek je negdje oko 11 komada vatrenog oružja na 100 stanovnika. Amerika koju smo ovdje spominjali je daleko, ima daleko najviše komada vatrenog oružja po broju stanovnika i to je 89 komada vatrenog oružja. Dakle, da li je u pitanju zemljama s ovih prostora nekakva tradicija ili posebna želja da se posjeduje vatrenog oružje to je već više i sociološko pitanje, ali je činjenica kad je to toliki broj oružja prisutan, evidentiran a zamislimo koliko ga ima još neevidentiranoga da ne kažem nelegalnoga onda ovoj materiji treba dati posebnu pažnju. U RH prema zadnjim podacima Ministarstva unutarnjih poslova ima registrirano ukupno 275 790 komada oružja. Od toga je pištolja 84 tisuće, sa dozvolom za držanje i nošenje je negdje oko 37 tisuća komada i pušaka sa glatkom cijevi je registrirano 70 tisuća komada. Dakle to su članovi lovačkih udruga. To su, dakle to je krvna slika naše zemlje vezano za posjedovanje legalno, dakle za legalno registrirano posjedovanje oružja. Sada bih nešto rekao o samom zakonu. Mislim da je po mom viđenju ove problematike možda nisam posebni stručnjak u tome, vjerojatno nisam ali sam ga pokušao, ove prijedloge pažljivo iščitati. Dakle meritum stvari je kako učiniti upravnim postupkom jednostavnije i prihvatljivije, jednostavnije i brže dobivanje dozvola za nošenje, posjedovanje i nošenje, nabavu, posjedovanje i nošenje vatrenog oružja. Ovdje imam jedan interesantan podatak dakle jedno iskustvo kako se, kroz šta ljudi naši kad podnesu zahtjev za dobivanje dozvole za nabavku oružja kroz šta moraju proći. Pa se prvo mora ići na pregled kod obiteljskog doktora gdje taj doktor treba dat potvrdu da si normalan, da ne piješ tablete, da nemaš tlak, da ti nitko u obitelji nije ubio nikoga sa tom potvrdom se onda ide na liječnički gdje se vadi krv, mjeri šećer, tlak, sluh, vid, rješavaju se tamo psihički testovi, psihološki tekstovi kružići i nešto drugo. Psiholog onda tjera da se hoda na prstima, petama, mjeri se težina, visina, boja kose i na kraju to košta 500 kuna i 20 kuna takse, biljega. Nakon toga se ide u policijsku upravu, ispunjava se formular što dodatno košta još 70 kuna obaveza. Nakon toga lokalni policajac dolazi kući da provjerava da li se imaju uvjeti za smještaj toga oružja i onda se pozivaju susjedi da daju izjavu, svoje viđenje o toj osobi, naravno onda susjedi su vrlo nelagodno komuniciraju u toj situaciji jer Bože moj došla je policija nešto istražuje i tu se stvara određeni problem. I onda se nakon toga, nakon nekog vremena se izdaje oružani list nekakvim tamo pečatom koji je inače već dosad izdan. Prema tome, to je jedno iskustvo, možda je malo bilo i karikirano, ali kroz to se prolazi realno. Dakle ako je intencija ovoga zakonskog prijedloga da se ovakve stvari otklone, da se ovakav način postupak pojednostavi onda mi to prihvaćamo i mislimo da je to na neki način i dobra stvar. Vi ste ovdje imali par prijedloga. Ovaj vaš novi zakonski prijedlog je svrstao, kategorizirao u četiri kategorije oružja što mislimo da je dobro. Dobna granica ste postavili dobnu granicu za nabavku oružja je 21 godina što isto mislim da je vrlo dobro. Na kraju vozačka dozvola se ne dobija više sa 18 godina, osim za izuzetne kategorije profesionalne orijentacije ili ljude sa lovačkim ispitom gdje ste ostavili mogućnost da se s navršenih 18 godina dobije dozvola. Mislim da je ta dobna granica sasvim korektna. Ovdje ste definirali opće uvjete i sa kolegom Tuđmanom se potpuno slažem. Meni nije baš posve jasno na koji način ćemo mi sad u tom slučaju definirati opravdani razlozi za nabavu oružja. To je toliko rastezljiva kategorija da ulazi u sferu diskrecione ocjene pojedinca koji bude takvu ocjenu donosio, a imamo negativnih iskustava sa diskrecionom ocjenom kad se radi o tome, da se ona može i zloupotrijebiti i na razne načine, pa čak i u političke svrhe. Dakle, ako hoćemo da smanjimo strukturu članova lovačkog društva, pa da budemo pretendenti na prostor tog lovačkog društva, onda kažemo da je po diskrecionoj ocjeni, da ne postoje opravdani razlozi za dobijanje dozvole, pa se smanji broj članova itd. Ali sad je to tema o kojoj neću širiti. Dakle, mislim da bi ovu stvar trebalo malo konkretizirati. Hoće li to povjerenstvo koje će na nivou države rješavati ovakve slučajeve biti kapacitirano da servisira sve slučajeve koji se budu pojavljivali. Hoće li oni donositi ocjenu na osnovu mišljenje policijske postaje lokalne? Kako je to riješeno ja vjerujem da vi imate dobru namjeru i bilo bi dobro da nam to objasnite, pa onda mi tu dilemu nećemo imati. Dakle, ja zadržavam rezervu kod načina kako će se provoditi kategorija opravdani razlozi za nabavku oružja. Produženje za kategorije koje već imaju dozvolu, dakle neće se provoditi novi postupak upravni to je dobra stvar. Isto tako mislimo da je dobro što i logično je kad se otkrije nelegalno oružje, oružje koje nije tehnički ispravno, koje nije registrirano, koje dakle ne odgovara nekakvim zakonskim standardima logično je da se oduzima bez naknade i mislim da se tu ne ulazi, ne zadire se u nikakvu kategoriju nekakvih građanskih prava, da se dakle ne oštećuje time, ne oštećuje se onaj čovjek, onaj posjednik koji svjesno posjeduje oružje za koje zna da nije na neki način legalno. Kad ste rekli da za osobu koja ima važeći oružni list se neće provoditi upravni postupak, ali će se utvrđivati postoji li opravdani razlog za nabavku oružja isto izražavam određenu rezervu. Jer postavljam pitanje tko će to raditi i na osnovu kojih kriterija će onda utvrđivati postoje li opravdani razlozi za nabavku oružja. Dakle, isto ulazimo u sferu diskrecione ocjene koja je vrlo rastezljiva kategorija i po našem viđenju stvari može doći do određenih manipulacija. Hrvatski lovački savez je imao nekoliko primjedbi, vi ste ovdje prihvatili dvije ili tri koliko vidim. Bilo bi dobro, lovački savez je ovdje tražio, upozorio je da se prilikom postupanja policije ne ugrožavaju građanska prava i slobode. Ja pretpostavljam da se radi o postupanju na način da se ulazi u kontrolu, ide se u kontrolu u dom gdje se provjerava na koji način je to oružje, na koji način se čuva. Da li je ono u kasi, da li je ono u ormaru lovačkome. Dakle, ne radi se o blindiranim vratima u sobi, nego se radi o specijalnoj kasi itd. koja nije tako ni skupa. Uostalom lov je luksuz, pa ako želiš biti lovac onda imaš, moraš imati investirano u određenu opremu i zaštitu te opreme. Dakle, imate li podatke na osnovu čega je to vama sugerirao Hrvatski lovački savez. Da li je bilo slučajeva na terenu da su se ljudi, službenici koji su išli u provjeru tih činjenica ponašaju na način da su doveli do ugrožavanja tih građanskih i ljudskih sloboda. To bi bilo interesantno za vidjeti. I na kraju samo ću reći stvar jednu ovako koja nije vezana s ovim, ali je činjenica za razmišljanje. Po meni je ta vojna industrija, industrija proizvodnje oružja, streljiva svih vrsta, vrlo unosan posao. Amerika je ove godine, prošle godine u stvari ostvarila na tom poslu 66 milijardi eura, Rusija 23, Njemačka 6 milijardi eura prihoda, Hrvatska 200 milijuna dolara prihoda je ostvarila. Zna, to su vezana mnogobrojna radna mjesta itd. Tako da o toj stvari treba razgovarati vrlo ozbiljno i pristupiti tom problemu sa određenom strateškom vizijom. Hvala vam.
Hvala lijepa. I na vaše izlaganje imamo cijeli niz replika. Prva je ona uvaženog Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvaženi kolega Horvat, vi ste podosta govorili o problematici ovog zakona. U velikom dijelu s vama se slažem. Nešto što sam pripremio za svoju raspravu, a i svi vi koji ste iščitavali ovaj zakon detaljno imate u članku 16. Imate u članku 16. ja imam osjećaj da je to zakon koji piše o nekoj zdravstvenoj ustanovi, koliko stavaka je tamo navedeno, što bi taj liječnik morao imati da bi napravio liječnički pregled. Pa dolazimo u ovo vrijeme, to sam rekao i jučer na klubu, u situaciju da liječnik, odnosno zdravstvena ustanova mora imati metalni kovčeg sa ključem. Jel' smo u osamdesetim godinama ili smo u stoljeću, u vremenu kad se izdaju e-recepti. I na koga se ide sa ovim zakonom? Isključivo na legalne posjednike oružja. Ja bih volio da mi predlagateljica ovdje kaže kada je objavljena ova statistika koju je ona iznijela 80, 20% i kada je ta analiza rađena. Mi imamo potpuno drugačije informacije vezano za to. Hrvatski lovački savez još prošle godine u 6. mjesecu donio i podnio, a vidim da je sada pisao i svim klubovima na osnovu ovog prijedloga zakona svoje primjedbe. Hrvatski streljački savez isto tako primjedbe i mislim da o ovom pitanju treba provuć puno širu raspravu, uvažit ono što je praksa pokazala da je dobro. Jel velika razlika je u odnosima između europskih zemalja. I sada se postavlja pitanje, naš lovac koji je pratitelj lovcu turisti, sa oružjem na našem području mora imati svakih pet godina liječnički pregled, a ovaj ga uopće ne mora imati. Jel mi to obespravljamo svoje građane jel nemamo povjerenja u svoje građane? Ovdje ne govorimo o ilegalnom oružju, ovdje govorimo o legalnom oružju.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi kolega Horvat.
Zahvaljujem se kolega. Apsolutno se slažem s tim što ste rekli. Sve to što ste primijetili je samo dokaz da treba provesti još jedno čitanje i jednu širu raspravu na ovu temu. Pročitao sam i primjedbe svih ovih koji su se javili na Internet raspravi, uvažavam njihova mišljenja, ali mislim da se tu više radi o mišljenjima pojedinaca koji su iz svoje perspektive vidjeli taj problem. Mislim da se treba dati prilika da se institucije sustava više očituju o ovom prijedlozima. Naravno članak 16. po meni jeste definirao mnoge stvari, ali ukoliko ćemo dozvoliti odnosno omogućiti da i privatna praksa, privatne ordinacije uđu u sferu pregleda i izdavanja tih vrsta dozvola onda smo morali na neki način definirati sve te osnovne elemente. Po mom saznanju u Njemačkoj se puno jednostavnije dolazi do oružnog lista nego što se dolazi kod nas.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Steve Culeja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Horvat, rekli ste da niste stručnjak za oružje, a mi znamo da jeste stručnjak za oružje, teško, ne lako. I ja sam u nekom dijelu. Mi smo saradnici iz starih vremena, ali nećemo o tome, nego ćemo o ovome. Kaže ovako, u jednom uvjetu za nabavku oružja stoji da nitko u porodici nije ubio nekoga, bliže ili dalje. Kako ćemo mi to objasniti hrvatskome branitelju kojemu u ratnome putu piše da je uništio veći broj neprijateljskih vojnika u nekoj NN akciji i tenkove kao naš ministar Fred i kako će taj branitelj nakon toga kada se utvrdi da je on to napravio, kako će njegovo dijete naslijediti njegovo oružje danas sutra ako podnese zahtjev. Jel razvidno da je njegov otac koji je bio hrvatski branitelj u nekome vremenu nešto učinio. Evo to je prva stvar koja se tiče hrvatskih branitelja. I ja bih pozvao predlagatelja zakona da imaju posebna obzira prema hrvatskim braniteljima da ih ne bi razoružali na ovaj neprimjereni način. Isto drugo pitanje je bilo, isto jedan od uvjeta, da dotični policajac iz policijske uprave na kojem je njegovom rajonu nalazi se osoba koja traži to oružje. Evo recimo dat ću vam za primjer Tomislava Josića vukovarskog branitelja kojemu je ubijen brat i familija i njega privodi policajac koji ga je zarobio i '91. nakon pada Vukovara i sada mu taj isti policajac dolazi u provjeru za dozvolu za oružje. Šta ćemo sa takvim slučajevima? Ili recimo sestri od pokojnoga Marka Babića dođe policajac koji je odveo nekog njegovog. Ja bih vas sve pitao ovdje šta ćemo sa takvim slučajevima? Moramo o tome povesti malo više računa. I nadalje, šta ćemo sa nelegalnim oružjem koje se nalazi u bivšoj podunavskoj zoni koje nije nikada predano, nikada nije bilo ni organiziranog otkupa kao što je bilo kod nas gdje smo predavali oružje i bili smo zato isto obeštećeni oružje koje smo predavali? Toliko.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Kolega Culej ja se slažem s vama da postoje kategorije koje bi trebalo posebno tretirati odnosno pozitivno izdvojiti iz ovih općih uvjeta. Vjerojatno će u drugom čitanju predlagatelj voditi računa o tome. Ali koliko je meni poznato govorite o nelegalnom području u Podunavlju, bio je otvoren rok kada su se građani pozivali da bez nekakvih zakonskih reperkusija predaju tog oružje. Sve što je izvan tog roka zatečeno podliježe kaznenoj odgovornosti. To je vlastiti rizik i vlastita odgovornost i igranje sa zakonskim obavezama. Ja mislim da je većina ljudi zbog vlastite sigurnosti i predala i sve ono što nije to je predmet nekakvih drugih razgovora. A i nisam ja lovni stručnjak osim što sam radio 15 godina u Jelenu u najvećoj šumskoj odnosno lovnoj firmi tamo na Balkanu. Ne znam ništa o tome.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Andrije Mikulića. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega, s velikim dijelom vaše rasprave koju ste iznijeli se slažem. Slažem se da ne treba prenormirati stvari, treba ih evidentirati. Dakle to je nešto čega se trebamo držati. Ali reći ću vam samo jednu stvar što je predviđeno člankom 15. stavkom 2. kaže „građani koji nabavljaju vatreno oružje kategorije B radi bavljenja lovom ili sportskim streljaštvom „ itd. „ trebaju imati uvjerenje o zdravstvenoj sposobnosti koja se izdaje na rok važenja od pet godina“. E sada vas ja pitam, pitao sam malo prije kolege, tko u sustavu je taj koji kaže ova primjedba je ova nije, ovo će se usvojiti, ovo ne. Molim kada odgovarate da pazite što govorite jer velika većina nas dolazi iz sustava državne uprave i bili smo nekad koautori određenih zakona. Dakle reći ću vam samo da vam je pravna i civilizacijska stečevina standard u EU oko roka, danas jedino Slovenija i RH to imaju. Koji je razlog da ograničavate nešto na 5 godina? Koji? Hoćete mi reći? Ja spadam u grupaciju, član sam Hrvatskog lovačkog saveza, da mi svakih 5 godina moramo utvrditi da li smo zdravi ili ne? Pa to su riješili i neki drugi zakoni. Prema tome, obveza je ako se utvrdi negdje temeljem nečega da niste u onom stanju u kojem bi trebali biti da se to dojavi nadležnom tijelu. Zašto stavljamo lovce u poziciju ili članove Hrvatskog streljačkog saveza, ili neke duge kategorije 5 godina, zbog čega? Da bi punili državni proračun s taksama? Da li ti koji su pisali prijedlog su ikada prošli proceduru kako se dolazi do lovačke iskaznice odnosno oružanog lista za držanje i držanje i nošenje. Sad vas pitam što znači za držanje? Kad vozite oružje na servis. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Kolega samo kratko, i ja mislim da bi trebalo to produljiti na 10 godina, čak sam u primjedbama vidio da su bili prijedlozi da bude taj rok 10 godina ali je predlagatelj to onda rekao da će biti 5 godina takav rok za provjeru zdravstvene sposobnosti. Mislim da treba određenim kategorijama produljiti to na 10 godina a postoje medicinske ustanove koje mogu tokom tih 5 godina signalizirati ukoliko se zdravstveno stanje toliko poremeti da ono postaje neubrojivo, neuračunljivo, opasno za okolinu, pa opasno za posjedovanje oružja.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Ante Sanadera.
Hvala potpredsjedniče. Pozdravljam i ja državnu tajnicu i državne tajnike, pomoćnike. Uvaženi kolega Horvat evo ja se ne bi složio u neke 3 stvari s vama što ste govorili. Mislio sam da nemate nikakvog iskustva sa oružjem pa sad kad ste rekli da 15 godina ste radili onda sam se začudio malo više. Naime, vi kažete ovdje da primjećujete u zakonu da su prihvaćene sve primjedbe zainteresirane javnosti uglavnom. Ja se ne slažem niti s tim uglavnom jer uopće nisu prihvaćene. Pa vi ste isto dobili vjerojatno kao stranka primjedbu Hrvatskog lovačkog saveza i ako znate nekog lovca možda vam se i obratio da pričate o ovom zakonu pa ste mogli čuti koliko je nezadovoljstvo u Hrvatskog lovačkog saveza i lovaca koji imaju na ovaj zakon. Neću govoriti o detaljima jer će o tom biti dosta rasprave. Tako da mislim evo da tu niste u pravu. Drugo da u vašoj raspravi rekli ste kako vam se čini da je ovaj zakon pojednostavnio sve te postupke. Ja mislim upravo suprotno evo da je puno stvari iskomplicirano odnosno mi smo članica EU i trebali bi vidjeti kako i druge članice EU to rade pa pojednostavit. A pozivamo se da je ovaj zakon usklađenje sa europskim direktivama. A najstroži smo zakon, to je čak i ministar jednom u razgovoru rekao da ovaj zakon spada u najrestriktivnije zakone u Europi. Znači niste tu pogodili u cilj. I ovo 21 godina, vi kažete da se slažete s tim za 21 godinu, a od 18 godina dajemo vozačku dozvolu, ljude voze već sa 18 godina i daleko su opasniji u prometu možda jer su dnevno u prometu za vozilom i mogu biti daleko opasniji sa vozilom iako je ono manje kubikaže nego sa lovačkim ispitom. Tu opet npr. njemački zakon a poslije ću ga citirati pa ćete vidjeti kako oni pojednostavljuju to sa 14 godina već daju oružje. Ili mislimo da mi nismo dostojni EU ili da nismo ravnopravni sa drugim članicama EU?
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
I ja i dalje mislim kolega da je 21 godina razumna dobna granica kad se može odobriti nabavka oružja, dakle konkretno pištolj da ga imaš kod kuće. Jer ovdje piše dalje da je, postoje izuzetci kad se može to odobriti osobama od 18 godina. Jedan od tih izuzetaka je za osobe koje polože lovački ispit. Znači onaj tko se educirao, tko je prošao, znamo kako se polaže lovački ispit, koji je prošao određenu praksu, stažiranje itd. njemu se može sa 18 godina povjeriti vatreno oružje ali nekome ko sad ima samo želju da ga ima pištolj pa da povremeno negdje puca i dati mu to sa 18 godina ja mislim da je razumnije rješenje da to bude sa 21 godinom. Mislim da je to bolje.
Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Horvat, u svojoj raspravi ste se dotakli opravdanih razloga. Smatram da Ministarstvo unutarnjih poslova, ne što ja to smatram nego je ono i prema zakonu i prema Ustavu dužno skrbiti o sigurnosti građana RH kako onih koji imaju oružje tako i onih koji nemaju oružje, a tako i onih koji namjeravaju nabaviti oružje. I naravno ako se nama kao zastupnicima čini da su ove mjere restriktivne meni se čini da su one kad dolaze iz Ministarstva unutarnjih poslova a kažem ministarstvo je odgovorno u tom području se čini nekako i logične, oni se žele ograditi, oni žele da to kažem ovako ja ne bih htio biti član povjerenstva koje odlučuje o tome da li će netko dobiti oružje ili ne. Ne bih htio nikako. Onaj koji je u tom povjerenstvu on bi trebao imati jasna pravila. Vi ste pokušali ovdje definirati opravdane razloge i rečeno je kako je to prijava napada ili prijetnji i sa onih subjektivnih se prešlo na objektivne što je dobro. Znači da je dokazano da u policiji postoje zapisnici o tom napadu. Međutim naravno neki upozoravaju sad da će opet povjerenstvo ili taj čovjek, ako meni netko prijeti i ja zbog toga nabavim oružje, Pero Perić drugi dan ubije tog čovjeka tko će biti osumnjičen glavni? Može čak saznati koje sam ja oružje nabavio. Znači to je niz, to je niz problema koji se mogu pojaviti u praksi. Kako definirati objektivne razloge teško je sad u ovom trenutku reći. Naravno ja se slažem s vama da su objektivni razlozi sigurno nekakvi zapisnici, nekakva dokumentacija. Po meni čovjek ako dobije na lotu drugi dan ima sigurno opravdan razloge da nabavi oružje. To je vjerojatno opravdani razlog. Ono što sam ja htio, iako repliciram kolegi Horvatu, oprostite potpredsjedniče ali možda prema predstavnicima ministarstva, možda bi dobro, mi imao kontakt policajce, imamo Povjerenstvo za prevenciju pri općinama, treba uključiti možda jedinice lokalne samouprave. Ne znam da li je to moguće ovaj zakonski prijedlog, imamo vremena sad. Možda bi i od njih dobili korisne informacije vezano uz opću sigurnost pa onda vezano i uz lovačke udruge, vezano i uz ljude koji žele dobiti oružje. Evo hvala.
Hvala. Evo kolega Horvat će ipak nešto odgovoriti.
Ma da, zato što je ostalo nedorečeno ta činjenica opravdani razlozi. Dakle, ovdje se kaže ako bi tražitelj trebao konzumirati činjenicu opravdanog razloga da bi dobio dozvolu za nošenje oružja, onda on treba navesti konkretne prijave napada, prijetnji, to prijaviti policiji, a policija to treba evidentirati. Mene samo zanima, dakle hajmo razraditi malo taj kriterij. Koliko je dovoljno tih prijavljenih prijetnji da bi se udovoljilo kriteriju opravdanih razloga? Jedna prijetnja ili deset? Koliko? Ili je to diskrecijska ocjena nadležnog tijela koji će onda to, odnosno tog povjerenstva koji će onda procijeniti težinu tih prijetnji i odlučiti da li netko ima pravo da nosi oružje, dobije dozvolu za nošenje oružja iz nekakve osobne zaštite ili ne. Ja sam samo na tome inzistirao da se ovaj kriterij opravdani razlozi malo jače utvrde, odnosno objasne.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Miroslava Tuđmana. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Horvat, vi ste u vašoj raspravi rekli da postoje primjedbe nekih na moguće povrede građanskih sloboda ako se ide provjeravati kako i gdje se drži oružje i onda ste postavili pitanje da li je to razlog tome možda nekorektno ponašanje policijskih službenika. Međutim, ne radi se uopće o tome. Radi se o zaštiti doma, pravo ulaska u dom, to je jedna od temeljnih sloboda i prema tome to se ne može dati, prepustiti da policija ulazi iz bilo kakvog razloga, odnosno iz ovoga razloga. Druga je stvar što treba imati izjavu gdje se to drži i kako se to drži. Ali onda onaj tko daje tu izjavu, koji je potpisuje on je odgovoran i snosi sve posljedice ako tome nije tako. I tu taj obrat u mišljenju i načinu ponašanja, da mi moramo biti odgovorni za izjave koje dajemo i da one imaju svoje posljedice, a ne da se maltretiraju policija da mora ulaziti u kuće i gledati, mislim to je ona promjena mentaliteta i odnosa i prema ljudima i prema poslu i prema obvezama koje imamo. I u tom smislu je taj, ova odredba u Sloveniji na primjer je pala na Ustavu, Ustav je srušio tu odredbu da policija … [[Govornik se ne razumije.]] po toj osnovi u kuću. Prema tome, idemo naprosto jednom zastarjelom logikom ne vodeći računa o demokratskim procesima, o onome što treba biti i namećemo jedna rješenja.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvaženi zastupnik Miroslav Tuđman. Ja moram samo sve kolege podsjetiti na to da imamo jako veliki broj prijavljenih govornika i puno replika. Čini mi se da ćemo do dosta kasno ostati, evo tek toliko. Izvolite kolega Tuđman.
Hvala najljepša. Ja ću prvo pročitati prijedlog zaključka Kluba zastupnika HDZ-a da zbog vremena čitam samo kratko, da se ovaj prijedlog zakona nabavi registracija oružja, zapravo da se provede i drugo čitanje, a da sve primjedbe i prijedlozi i rasprave koje će biti iznijeti tijekom, da predlagatelj ih uzme u obzir prilikom izrade konačnoga prijedloga zakona. S obzirom na vrijeme, dozvolite ipak samo telegrafski nešto o jel' su dva Zakona o raspravi i o ovom prvom zakonu o kojem nije bilo riječi, Prijedlog zakona o eksplozivnim tvarima te proizvodnji, prometu oružja s konačnim prijedlogom zakona. Neke primjedbe su koje su iznijete u raspravi usvojene, neke nisu. Međutim, dozvolite da meni kao ne pravniku da naprosto kažem nešto što mi se čini neracionalno da tako kažem. Zakon ima negdje na 90 i nešto stranica je napisan, međutim struktura toga zakona ide tako da se postoji članak za proizvodnju i promet eksplozivnih tvari, promet oružja, uporabu eksplozivnih stvari, civilnih strelišta, prodavaonice oružja i streljiva, prodavaonice pirotehničkih stvari itd. da ih sve ne nabrajam, imam 50. I u svakom se zapravo ponavlja ista struktura uz zahtjev za odobravanje odobrenja za tu djelatnost pa se nabraja što sve treba biti, odgovorna osoba pa se nabraja što sve treba biti. Tako da 20 puta se ponavlja jedno te isto, umjesto da se to stavilo u onaj pojmovnik na početku koji su, što uvjetuje izdavanje, odgovornu osobu itd. onda bi dobili jedan lakši, pregledniji zakon. S druge strane imate nešto što je meni naprosto nepojmljivo. Prekršajne odredbe, ovdje ne znam da li je netko pobrojao koliko ovaj zakon generira prekršajnih odredbi – 188 koje se kažnjavaju o d 1000 do 80000. Pa ja ne znam, mislim da sami proizvodimo te takve prekršajne odluke. Međutim, ne stignem sad govoriti o još ovim mogućim amandmanima koji bi ovdje trebali doći. Što se tiče ovoga drugoga zakona on naprosto nije dobar, nije dobar u svojim osnovnim stvarima. Prvo mislim da bi, govorit ću o onome što bi ne dajući ocjene, nego ono što bi trebalo biti po mom mišljenju taj smisao zakona bi trebao bit takav da se oružje registrira jedanputa. Jer oružje se ne mijenja, brojevi se ne mijenjaju itd. Doduše događa se to da se traže naknadno nekakve dodatne oznake, ali to se onda može urediti tako ne da svakih pet godina se nosi oružje opet u policijsku postaju i da se sve provjerava, već da policija ima pravo ima zahtjev tražiti te dodatne informacije ako je potrebno. S druge strane ono što je već isto rečeno, pitanje liječničke svjedodžbe odnosno provjere svakih pet godina kako ovaj zakon predlaže, to europske zemlje nemaju. Čuli smo ima samo Slovenija i mislim da bi trebalo usvojiti ovaj amandman i ovaj prijedlog da se na taj kompletni prijedlog kako je predviđeno zakonom da se ide na početku kad se traži ta dozvola, a da se uredi na drugi način da se moguće korekcije u ponašanju odnosno promjeni zdravstvenog stanja preko nadležnih zdravstvenih institucija odnosno obiteljskog liječnika, da se dostavljaju preko ministarstvu odnosno da konačno dođemo do toga da umrežimo te baze podataka koje imamo tako da se nadležne institucije odnosno MUP može informirati i u tom slučaju traži korekcije, provjere odnosno dodatne zdravstvene … Nadalje, ova primjedba koja je malo prije rečena, a to je ulazak u stan. Mislim da treba ići za time, policija treba znati kako se čuva oružje pod kojim uvjetima, ali zato treba biti izjava vlasnika oružja odnosno onaj koji ima i da to bude osnovni postupak i kriterij. I jasna stvar s onim što sam malo prije rekao, da ako sam dao krivi podatak onda gubim pravo na tu dozvolu za držanje ili korištenje oružja koje imam. Nadalje, imamo jednu tu odredbu gdje se opet traži ona jedna stara metoda, e da će između ostalog policajci odnosno službenici dolaziti ispitivati susjedstvo u kakvim su to odnosima odnosno govori se čak jedna formulacija koja je neprihvatljiva, poremećeni obiteljski odnosi. Poremećeni obiteljski odnosi može biti sve i svašta. Prema tome, ovdje treba unijeti i dosljedno je provesti tu odredbu nasilje u obitelji, ako je to to, onda jeste to jedan razlog da se uskrati ta dozvola. A kod ovih provjera koje se rade, danas postoje daleko veći broj izvora, metoda i tehnika kako se može doći do podataka koji su relevantni da li nekome dati dozvolu ili ne, prema tome uputiti na službene izvore, na druge baze podataka i ostaviti jasna stvar mogućnost razgovora sa osobama, ali ne naprosto da karikiramo te stvari sa policijskim razgovorima, sa susjedima ili ne znam što. Nadalje, ovu odredbu o kojoj je bilo riječi da će dobiti dozvolu ona osoba koja je prijavila da je ugrožena i koja ima potvrdu da je to evidentirano u policijskoj upravi, to naprosto je jedan suvišak koji treba maknuti i tome nema mjesta niti što se tiče nekakvog zdravog razuma, niti pak u političkom smislu jer su konotacije takve da tome nema mjesta ovdje. S druge strane pitanje znači da ta dozvola izdaje jednaputa, zdravstvena sposobnost se potvrđuje na početku. Tu postoji sada jedna intencija da se onda uvede nakon 65 godina povremene petogodišnje ili ne znam kakve dodatne provjere, premda to niti druge europske zemlje ne traže i nemaju. Naime, 67 godina mislim da treba uvesti jel očigledno idemo prema toj dobnoj granici da će to vjerojatno uskoro postati dobna granica radnoga vijeka. Oo što je već rečeno, tu se propisuje ministar odnosno predlagatelj predlaže što sve trebaju imati zdravstvene ustanove da bi mogli obavljati te liječničke preglede, mislim da ne bi morali mijenjati svako malo ovaj zakon i zakonske odredbe treba reći da to potpisuje ministar zdravstva i da se na taj način to rješava. Nadalje, opet se traži kod uvjerenje nadležnog tijela kojim se potvrđuje da je neko položio lovački ispit, opet tražimo dozvolu na dozvolu umjesto da se kaže da je lovačka iskaznica sa važećom identifikacijskom markicom za pojedinu lovnu godinu dostatan element za takvo jedno rješenje. Ima još nekoliko tih ključnih, spornih problema, naprosto imate uporaba oružja zračnim oružjem i oružje stativom kategorije C i D pogotovo koda nas je posvećen zakonu odnosno predlaže se ovdje 11 godina, a u ovim europskim zemljama je 9 godina. Drugim riječima, djeca ne mogu početi trenirati adekvatno kada i druga djeca u Europi pa prema tome ne govori se o samostalnoj uporabi nego pod kontrolom, pod trenerom u klubovima. Prema tome, ne vidim razloga da mi ne bi imali istu tu razinu. U zakonu isto tako se koristi za ograničenja formulacija ako se radi o okolnostima koje na to ukazuju. To je jedna vrlo neodređena formulacija tako da bi tu trebalo naći jednu precizniju formulaciju jer opet ono ostavlja ipak pitanje diskrecionog prava pojedinaca a to može onda rezultirati da ta praksa bude različita od jednoga slučaja do drugoga. I ima još nešto što dosada nije bilo riječi a i inače kod zakona mi malo o tome vodimo računa pa kažemo čujte za ovaj ili onaj zakon, pa tako i za ovaj se kaže ne trebaju nova financijska sredstva, odnosno sredstva iz budžeta. Međutim, da li je već ipak došlo vrijeme da mi počnemo voditi računa i o razlozima koji idu u prilog ili koji vode računa o upravljanju velikim sustavima? Ja nisam dovoljno pratio koliko je gospodin Horvat govorio o broju ovog registriranog oružja ali mislim da se negdje kreće oko 150 tisuća sve skupa kad se … [[Upadica se ne čuje.]] još ljepše. A vlasnika je koliko? [[Upadica: 117 tisuća.]] 117 tisuća. Gledajte, kada se ide izračunati koliko vremena, koliko radnih sati se utroši da ne ponavljam svu onu proceduru koja je za ovom govornicom već bila propisana, vrijeme liječničkog pregleda, vrijeme policije koja vam dolazi u sat, vrijeme službenika koji pregledavaju to oružje po skromnim proračunima ovo što sam ja mogao za tu količinu oružja, odnosno vlasnika oružja ja sam izračunao da to negdje ide oko 600 ljudi godišnje. Na 5 godina to je onda 120 ljudi da vam samo to radi. Netko tko vodi računa o sustavu trebao bi biti sretan da reducira tu količinu radnih sati i radnog vremena da se ne troši na ovakve poslove. I mislim da i sa tog stajališta ako želimo razmišljati na jedan moderan, suvremen način trebamo pristupiti ovome i vidjeti koliko će ministarstvo osloboditi svojih ljudi ovih poslova koji su možemo ih uvijek pravdati sa razlozima preventive, zaštite, da se neke stvari ne dogode i to ima svoju logiku, svoje opravdanje ali isto tako ti ljudi se mogu angažirati na puno drugih radnih zadataka i obveza da bi ugroze i na drugim područjima onda smanjili. Zato mislim da treba ovaj zakon ići u drugo čitanje i ovaj zakon ići u drugo čitanje. Suglasan sam sa time da sve više one odredbe zakona koje imaju P.Z.E. ne moraju biti u prvom čitanju, da to ovisi isto o rokovima i prilikama. A kažem klub HDZ-a će tražiti drugo čitanje kako bi se ove, odnosno ja tražim već sada kako bi se ove izmjene i dopune zakona mogle unijeti i uvažiti. Hvala najljepša.
Hvala. I na vaše izlaganje imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvaženi kolega Tuđman, kad ste govorili o brojevima i o vlasnicima oružja spomenuli je gospođa brojku od 117 tisuća ljudi koje treba, ja sam zagooglao samo, a možete vi koji imate laptop liječnički pregled za oružje lovaca. I onda imate čitav niz ponuda, pa čak imate i akcijske ponude za pregled od 270 kuna ali je ograničen broj kupona, pa imate od 540 kuna + 20 kuna biljega itd. itd. Na što se svodimo? Dakle onaj koji legalno posjeduje oružje sa zahtjevom mora obaviti zdravstveni pregled. Čemu ograničavati na neki vremenski rok 5 ili 10 godina ako je taj pregled obavljen? Tim više ako postoji obveza da taj koji ima oružje dostavi MUP-u odnosno najbližoj policijskoj upravi ime i podatke o svom odabranom liječniku. Policijska uprava ima obvezu da tog liječnika obavijesti da li je njegov pacijent korisnik oružja. Dakle govorimo o nekim stvarima koje definitivno nemaju veze sa zdravom logikom. Jučer sam čuo podatak da još neke od državnih institucija traže onaj famozni rodni list ne stariji od 6 mjeseci, pa me to zaista začudilo. Zagooglao sam pronalazim da evo Veleučilište u Rijeci traži rodni list ne stariji od 6 mjeseci. U kojem vremenu mi živimo? A onda još u zagradi stavlja da prihvaćaju onaj e dokument. Upravo na taj način je postavljen i ovaj zakon. Europska direktiva koju čitate pa sve od 91. kad je donešena i sav dio na ovamo uopće se ne odnosi na restrikcije po pitanju legalnog oružja. Isključivo se odnosi na nelegalno oružje, pa čak se tamo pojavljuje i nekakva bojazan o mogućnosti proizvodnje ilegalnog oružja sa onim 3D printerima. A mi ovdje govorimo o instituciji o Hrvatskom lovačkom savezu koji je stariji od 125 godina koji ima svoje postulate, o Hrvatskom lovačkom savezu, o Giovanni Cernogorazu kojeg smo svi slavili olimpijsku medalju, od djece koja su se s 13, 14 godina u streljačkom klubu se bavila streljaštvom.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Miroslav Tuđman.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Klarić ovdje zapravo se radi o nekoliko stvari gdje opet smo ispod razine onoga što možemo imati. Prvo baze podataka koje su formirane, koje ovo zdravstvo, znači možete otići u bilo koji ljekarnu podignut lijek. Prema tome treba umrežiti te baze podataka policije i liječnika zato da ni liječnici ne moraju to automatski, imati posebnu zadaću mislit o tome da dojavljuju, nego da to bude već informatizirano, odnosno umreženo i da ti podaci se razmjenjuju. S druge pak strane opet da idemo na onu logiku uštede. Mi danas nemamo dovoljno liječnika u Hrvatskoj. Pa dajte ih oslobodite i ovog posla da mogu se, da se mogu angažirati na drugim obavezama koje su daleko primarnije i od veće važnosti. I možda još jednu stvar koju se ispričavam, ali mogu dodati ovdje. Ta strast za uništavanjem staroga oružja naprosto nije logična. Jer rečeno je već on ima i kulturnu i povijesnu vrijednost i da mi idemo sad fizički uništavati to naprosto nema smisla. Ako to već treba biti, onda to treba biti takvim metodama da u određeno vrijeme se to one mogu rekonstruirati, odnosno pokazati jer ovi za 50 ili 100 godina naprosto će reći pa kakvi su ovo divljaci ovdje živjeli da se ne znaju odnosit prema vlastitom kulturnom naslijeđu.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mare Kristića. Izvolite.
Poštovani kolega Tuđman, ja zapravo na početku želim pohvaliti vašu raspravu, raspravljali ste vrlo konstruktivno, meritorno, držali ste se samog akta zakona. Išli ste od članka do članka i ulagali ste svoje primjedbe. Zapravo želim pozvati sve zastupnike da na taj način raspravljaju. I jedan dobar dio vaših primjedbi ja osobno držim, a i mi u klubu MOST-a da su vrlo konstruktivne i da bi se one mogle naći u konačnom prijedlogu zakona. Za dio njih smatramo da su malo preradikalne. I za razliku od vas neki zastupnici zapravo koriste raspravu o ovom zakonu kako bi zastrašili i one legalne posjednike oružja za koje ovaj zakon praktički ne mijenja ništa u odnosu na onaj prethodni zakon koji je bio do sada, odnosno koji je još uvijek na snazi. Dakle, ono što želim reći je zapravo da evo pozivamo sve vas da iznesete sve vaše primjedbe. Sve one koje budu konstruktivne ćemo uvažiti. Sve one koje su radikalne apsolutno neće biti uvažene. Želimo jedan racionalan zakon, ništa što ide u bilo kakve ekstreme neće biti sa naše strane prihvaćeno.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojega će govoriti uvaženi … … [[Upadica tajnik, ne razumije se.]] A oprostite, evo ga predlagateljica uvažena državna tajnica želi odgovoriti na neka postavljena pitanja. Izvolite.
Hvala. S obzirom da vidim da se rasprava razvila vrlo žustro, ja bih samo da skratim htjela pojednostaviti, odnosno pojasniti neke stvari. Stvari koje ste naveli da zakon uvodi kao nove ne stoji, odnosno stvari ne stoje. Dakle, opravdan razlog je morao i po sadašnjem zakonu postojati i to nije suprotno navodima pojedinih zastupnika, izmišljotina predlagatelja već postojanje opravdanog razloga zahtijeva Direktiva o nadzoru nabave i posjedovanja oružja. Također je netočan navod da se ovim zakonom želi razoružati Hrvatski narod. Građani koji ispunjavaju određene uvjete, a tako je bilo i do sada mogu nabavljati oružje. Jedino što se od njih očekuje a što se očekivalo i do sada da moraju imati opravdani razloga. Stoga se doista ne može govoriti o razoružanju. Vezano za ograničavanje važenja liječničkog pregleda. Liječnički pregled odnosno uvjerenje o zdravstvenoj sposobnosti je i do sada važilo 5 godina. Ja ne mogu u dovoljnoj mjeri naglasiti da je zdravstveno stanje za osobu koja posjeduje opasnu stvar, a oružje jest opasna stvar jest doista ključno. Zdravstveno stanje se može radikalno promijeniti u šest mjeseci, a ovdje govorimo o vremenskom razdoblju od 5 godina. Da postoji obveza liječnika da dojavi promjene u zdravstvenom stanju. I da, postoje evidencije. No, ta mjera, odnosno ta mogućnost elektronske dojave sad treću godinu u primjeni. Do sada smo imali četiri prijave, četiri dojave promjena zdravstvenog stanja što upućuje na to da ova mjera nije svrsishodna, te da trebamo jedan dodatni mehanizam zaštite. Oružje je opasna stvar, opasna stvar koja je u ograničenom prometu. To ne govorim samo o sigurnosti osobe koja posjeduje oružje, već i osobama koje se nalaze u njenoj neposrednoj okolini. A vezano za hitni postupak također bih htjela pojasniti da ovaj zakon ide, odnosno predloženo je da ide u hitni postupak zato što se iz postojećeg zakona izdvojio jedan dio koji se odnosi na gospodarsko poslovanje pravnih subjekata. On se izdvojio da bi se pripojio ovaj drugi zakon, Zakon o eksplozivnim tvarima, a taj zakon nam je bitan da ide po hitnom postupku zato što se u njega implementira direktiva čiji je rok za prenošenje bio travanj prošle godine. Iz tog razloga se, radi se o paketu zakona. Zakon jest bio u javnoj raspravi. Iz svega do sada izloženog postoji vjerojatnost da će ići u drugo čitanje tako da ćemo imati mogućnosti raspraviti još stvari koje izgleda da su potencijalno problematične. Kad se već uspoređujemo sa drugim sustavima koji nemaju obvezu, odnosno nemaju obvezu ponavljanja liječničkog pregleda. Ja bih voljela ako se već uspoređujemo da se uspoređujemo recimo sa jednom Njemačkom koja ima, propisuje obvezu osobe koja ima oružje da ima zaključenu policu osiguranja u vrijednosti od jedan milijun eura. Zašto ne bismo tako nešto uveli kao kontrolni mehanizam ako se već želimo uspoređivati sa drugima? Vezano za dob za djecu, također je djelomice točno. Vi ste naveli da je praksa europskih država da je ta dob niža. Evo ja imam podatke za Sloveniju. U Sloveniji djeca koje se bave biatlonom mogu se pucanjem u sklopu biatolona baviti sa 14 godina. Za streljaštvo samo sa zračnicom smiju rukovati sa 11 godina. Njemačka 16 godina, Austrija također 16 godina, dakle Njemačka, Slovenija, Austrija i onaj krug zemalja kojoj mi kontinentalno više pripadamo i uvijek smo pripadali, tako da nije baš skroz točno to što ste naveli da je svugdje 9 godina. Vezano za terenske provjere. Zakon o policiji i policijski službenici imaju ovlasti od građana prikupljati podatke, radi boljeg uvida u stanju odnosno okolnosti koje dovode do izdavanja oružnog lista, znači koje dovode do okolnosti da osobe dozvolite da posjeduje oružje. Oružje je opasna stvar. Postoje evidencije, da to je točno, ali nažalost nisu sva stanja evidentirana. Imamo osobe koje su alkoholičari, koji su uživatelji opojnih droga, koji su nasilnici u obitelji, te osobe ne moraju sve biti zavedene u evidencijama. Znači zbog toga je bitno da se napravi terenska provjera kako bi se ustanovilo pravo stanje na terenu. Stoga smatramo da ova mjera jest opravdana. Evo ja bih sada tu završila za sada pa bi se eventualno naknadno.
Hvala lijepo. Vaše je izlaganje izazvalo ponovno niz replika. Prva je uvaženog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Hvala. Samo kratko. Opravdani razlog mora postojati, ali ovo što ste vi napisali da to treba biti prijetnja evidentirana u policiji da je to onda opravdani razlog, to je besmislica i prema tome to treba promijeniti. S druge strane liječnički pregled do sada, liječnički pregled do sada to je bila zadnja izmjena zakona, inače je bio 10 godina, a s druge strane vidjeli smo da niz država toga nema, prema tome nema razloga da se to radi zato što vam danas, ne samo danas, danas vam je vozačka dozvola isto tako pogotovo za D ili ne znam kako se zove za vožnju kamiona daleko problematičnija ali za vožnju aviona jel se s time rade daleko veći teroristički ili ne znam kakvi napadi, tako da mislim da to naprosto ne može taj razlog stajati već se trebamo ponašati na temelju analiza kojih vi nemate. Kada smo bili na raspravi od onih 274 razbojstva koja su rađena koji ste rekli da su se dogodili, niste imali pojma da li je s legalnim ili ne legalnim oružjem itd., prema tome zakoni se donose iz nekakvih svjetonazorskih ili idealiziranih slika svijeta u pozitivnom ili negativnom smislu nego na temelju empirije i faktografije. S druge strane terenska provjera, znate što, ja živim u jednoj zgradi već 50 godina, nemam pojma tko su stanari oko mene, a sumnjam da oni nešto puno više o meni znaju, a nešto o obavještajnom radu mislim da znam jer mislim da znam kako se može prikupiti podaci. Prema tome ta terenska provjera kako je vi definirati naprosto je arheologija ljudi Božji. Pa dajte malo pogledajte što se zbiva u 21. stoljeću.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Saše Đujića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa gospođa državna tajnica je rekla, tema je oružje za osobnu zaštitu, ja uopće nisam mislio govoriti o tome danas i ne bih htio mislim da je veliki fokus javnosti upravo na taj dio izmjena u ovom zakonu skrenut, a mislim da on nije najvažniji, ali vi ste rekli jednu rečenicu da se uvodi odredba da sada treba postojati opravdani razlog da bi se to oružje …, to ste rekli malo prije tu kada jeste. … [[Upadica se ne razumije.]] E to sam upravo želio reći, da je taj razlog trebao postojati i do sada. Samo što meni je tu puno problematičnije ovo što gospodin Tuđman govori da treba redefinirati dokazivanje, ja se tu slažem s tim dijelom jer to je dosta malo zatvorena priča. Ali ono što i meni smeta, što mislim da je problem, osoba koja je do sada osjećala nekakvu ugrozu bi došla u nadležnu policijsku postaju onda bi prijavila da se osjeća ugroženim i da želi nabaviti oružje, onda bi ta policijska postaja i njegova matična nadležna provodila izvide o tome da li je to opravdano, nije opravdano i donosila zaključke. Ako je utvrdila da nije opravdano bi odbila tu osobu i tu priča staje. Ako je zaključila da je to opravdano onda bi taj prijedlog da se toj osobi odobri dobivanje oružja proslijedila nadležnoj policijskoj upravi koja bi isto raspravljala da li to treba ili ne treba i onda ako bi zaključili da treba onda bi ta osoba to dobila. Po ovom prijedlogu zakona će sada to raditi povjerenstvo u Zagrebu u Savskoj cesti koje će imenovati ministar, tako tu piše da će tu procjenu raditi povjerenstvo koje će imenovati ministar. E sada ja mislim da je tu puno bolja varijanta postojeća jer nadležna policijska postaja sigurno bolje zna za građane na svom području da li su ugroženi, nisu ugroženi i kakvi su i da li im treba odobriti oružje ili ne i nadležna policijska uprava nego nekakvo povjerenstvo u Zagrebu. Evo ako sam krivo shvatio ispravite me.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Klarića.
Pa uvažena državna tajnice uopće nas niste uvjerili u onom dijelu kada ste nam govorili o tome zbog čega liječnički pregledi, zbog čega ovo što mi govorimo nije prihvatljivo. U posljednjih mjesec dana službenim oružjem ubilo se troje policajaca. Tko je njima odobrio oružje? Da li su išli susjedima ispitivati se kakvi su to ljudi? To je stvar pojedinca. Ovo o čemu mi govorimo, govorimo o institucijama nekakvog Hrvatskog lovačkog saveza, Hrvatskog streljačkog saveza, ja ovdje uopće ne ulazim u ovo o čemu je kolega Đujić govorio o nekakvom oružju gdje postoji opravdana sumnja za njegovu samozaštitu. Ovdje govorim o tome da ljudi koji su položili nekakav ispit, koji da bi bili članovi određenog društva mora zadovoljiti određene kriterije. U svakom skupnom lovu ili korištenju na streljani oružja, lovnik ili osoba koja je zadužena za vođenje lova popisuje učesnike, popisuje i brojeve njihovih lovačkih iskaznica, upisuje broj njihovog oružanog lista, kamo ćete veću kontrolu. To je, to je institucija koja traje, ima svoja pravila i svoje zakone van svih ovih zakona o kojima mi ovdje govorimo 125 godina uz publikacije, uz znanstvene radove, koja se bavi uzgojem, zaštitom i lovom divljači i gdje je oružje jedna vrsta sredstva tog lova. I govorimo o drugoj kategoriji ljudi, o mom Streljačkom klubu Kvarner u Bakru gdje već mladi ljudi sa 10, 12, 13, 14 godina idu po malo usavršavat se u rukovanju oružja i u sportska nadmetanja s tim oružje. I ne možemo im nametat nekakva ograničenja. Zdravstveno se slažemo da treba napraviti pregled, zdravstveno se treba da u zakon se može ugradit čak i to da ukoliko postoji nekakva sumnja od strane MUP-a i policije da se može uputiti na nekakav izvanredni zdravstveni pregled. Ali što znači vremenski rok od 5 godina? Pregleda nekoga unutar 5 godina, naplatit mu ovaj novac pa sa brojkom kad se to zbroji vidimo o kom iznosu se radi i nametat toj osobi da provodi još tako nešto uz sve kontrole koje ima doma da mu dolazi policajac gledati gdje drži to oružje i da mu se raspituje kod susjedstva kakva je on čovjek. Mislim da je tu malo, smo zabrazdili u neka druga vremena prije 90.tih.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Ante Sanadera.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice nekoliko puta ste spomenuli oružje je opasna stvar. To je isto, ja sam inženjer elektrotehnike znate onda čujem moje susjede struja je vrlo opasna stvar, i ono ljudi panika opća, oružje je opasna stvar samo za neznalice, za obične ljude laike koji nikad nisu vidjeli to i onda se groze ajme oružje, znači sigurno će me netko ubiti s oružjem. Isto kao i onaj kad ja taknem prekidač možda će me ubiti struja tako i vi govorite, nije dobro da vi tako govorite, vi ste ipak državna tajnica našeg ministarstva pa nije dobro da kažete oružje je opasna stvar, opasna stvar. Auto je opasna stvar, avion je opasna stvar, struja je opasna stvar, sve su to opasne stvari. Ali za ovaj zakon se ipak, piše za ljude koji imaju oružje, koji imaju dozvole, mi njih treniramo strogoću nad njima. Zato bi trebalo biti malo to tolerantnije, a ne ići s premisom ovdje oružje je opasna stvar i sad dajmo sve koji slučajno promisle imati oružje, moramo naći načina kako ćemo mi njih zgazit, smazat i upozorit jer oni će sigurno nešto učiniti s tim oružjem. Vrlo opasno je s takvim predosjećajem ići u pisanje zakona. Vi kažete ne funkcionira ta primarna zaštita i ovaj članak 17. u kojem liječnik primarne zdravstvene zaštite mora izvijestiti ako je neki problem, kao to ne funkcionira. Pa ajmo mi napraviti da to funkcionira, ajmo vidjeti šta je sa informatizacijom, da je onaj liječnik primarne zaštite kad nešto upiše ili neku dijagnozu ili neki lijek znači to automatski signalizira da se tamo negdje u policiji, jer se teži jedinstvenom informacijskom sustavu. Uspoređivati se s drugima moramo za ono sve što je dobro. Mi smo ušli u EU zato da bi bili ravnopravni sa nekim drugima koji nam se sviđaju, nekim gdje bi željeli biti kao mi kao i oni. I ovo 9 godina onda, dobro je rečeno ovdje u stavu Streljačkog saveza „Obzirom da je rukovanje oružjem pod strogom kontrolom trenera.“, znači trener ne uzima to dijete od 9 godina oružje pa ide po ulici i šeta, igra se s njim nego dolazi na treninge, dolazi na pripreme za nekakva natjecanja. Tako da ne moramo se groziti od tih 9 godina i mislim da bi to bilo realno da stavimo tih 9 godina.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog kolege Nikole Grmoje. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, evo državna tajnice mislim daje ovdje u ovoj raspravi bitno naglasiti od početka je krenulo u krivom smjeru, govori se o tome da je ovaj zakon restriktivan a onda sada vodimo raspravu o tome trebali svako 5 godina liječnički pregled? Liječnički pregled svako 5 godina bio je i u zakonu prije ovog, to nije nešto novo što se predlaže sad ovim zakonom. Znači onda mi možemo ovdje razgovarati želimo li liberalizirati zakon, znači hoćemo li liberalizirati zakon, hoćemo li pomoći ljudima da lakše dođu do oružja ili nećemo? Ali nemojte raspravu voditi u krivom smjeru. Znači krenuli ste s time da je zakon restriktivan, a sad dovodite u pitanje i odredbe koje su bile u postojećem zakonu. Moramo se odlučiti želimo li liberalizirati stvari, znači želimo li liberalizirati ili zadržati ovakvo zakonodavstvo postojeće kakvo jest? Ja mislim da broj kaznenih djela koji su počinjeni legalnim naoružanjem govore da je zakonodavstvo, odnosno da je ovaj zakon sada kakav je u redu, da ne bi trebalo stvari postaviti niti restriktivnije, niti bi stvari trebalo dodatno liberalizirati. Što se tiče ovih liječničkih pregleda, znači toga da bi to ostavili liječnicima opće medicine, čuli smo znači da samo 4 prijave liječnika obiteljske medicine su prijavili da se promijenilo zdravstveno stanje. Profesor Tuđman kaže da bi to moglo ovako kompjuterski, a pitanje je kako će lovci postaviti ili ljudi koji imaju oružje kako će se postaviti prema tim liječnicima koji to prijavljuju, hoće li se kod njih prijaviti ili će tražiti liječnika možda koji neće to željeti prijaviti, koji će zažmiriti na jedno oko? Znači ovo su jako, znači oružje je opasna stvar ako je u rukama ljudi koji nisu psiho-fizički sposobni da upravljaju oružjem i da posjeduju naoružanje. I ne možemo se s tim igrati. I pitanje ako mi to promijenimo, ako ukinemo to što postoji u postojećem zakonu da ljudi moraju svako 5 godina ići na liječnički pregled do čega će to dovesti?
Hvala. Imamo kolega Žagar je digao povredu Poslovnika. Koji je članak povrijeđen?
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora povrijeđen je članak 230. Hrvatskog sabora. Kolega Đakić se javio za raspravu izvan vremena koje je predviđeno Poslovnikom ali smatram da trebamo dopustiti da govori jer vjerojatno o ovoj temi ima što za reći.
Iskreno rečeno ne znam da li se javio izvan vremena ali dobro. Apeliram inače, dobro ste to potegnuli pitanje ja apeliram na sve da pokušamo biti koncentrirani i dio ovog što je i kolega Grmoja rekao ide upravo na to. Koncentrirajmo se na tekst zakona, na novine u tom zakonu i da li su one dobre, da li su one loše itd. itd. Jer po mojoj procjeni gruboj prije sam mislio da ćemo do 8 sati završiti. Ovim tempom nećemo ni do 10 završiti sa brojem replika i sa brojem prijavljenih, samo da vodimo svi o tom računa. No, imamo još jednu repliku uvaženog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče Sabora, dakle poštovana državna tajnice. Dakle, u članku 14. evo sad ste spomenuli te zdravstvene preglede. Naime, meni nije jasno ovaj stavak da će se način obavljanja zdravstvenih pregleda utvrditi uz suglasnost ministra za hrvatske branitelje. Dakle, nije mi jasno kakve veze ima ministar hrvatskih branitelja sa zdravstvenim pregledima. Ako ministar zdravstva propisuje pravilnik i on je za to stručna osoba, znači članak 14. posebni uvjeti su 4, znači ministar nadležan za zdravstvo evo tu piše, da ministar za hrvatske branitelje mora dati suglasnost. Zbog čega? Na koji način je on stručna osoba da utvrđuje nečiju psihofizičku, zdravstvenu sposobnost. Hvala lijepa.
Hvala. Evo odgovorit će.
… [[Govornica nije uključena, ne čuje se.]] Molim? Pa ne, doista, doista zato što. Ne, postoji jedna odredba koja je usuglašena, odnosno uzimajući u obzir želje hrvatskih branitelja koji boluju od nekog oblika PTSP-a da se prilikom izdavanja uvjerenja o njihovom zdravstvenom stanju uzme u obzir i mišljenje liječnika koji je njih do sada pratio. Dakle, da se njih ne prepusti samo nekom povjerenstvu, odnosno liječniku koji ih nije do tada vidio nego da se uzme u obzir i mišljenje njihovog liječnika primarne zdravstvene zaštite – psihijatra, ako ih je vodio neki psihijatar. Dakle, ne mora, nije to mišljenje ključno nego samo da se uzme u obzir. Eto, to je bila intencija.
Dobro. Ja moram priznati sve manje razumijem ovu diskusiju ali vjerojatno je to pitanje mojeg ograničenja. Sada ćemo dati riječ u ime kluba SDP-a uvaženom zastupniku Saši Đujiću.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Bili smo dugo na odmoru, pa smo onda valjda svi skupa željni više raspravljanja. Uglavnom poštovane kolegice i kolege, gospodo iz ministarstva, ja na početku želim reći da ni jedno oružje nije dobro i da bi svijet bio puno ljepši bez oružja, da ga uopće nemamo. Ali kad ga već imamo i kad je ono tu, ono na što mi u SDP-u želimo upozoriti, ono što je po nama jedna osnovna i ključna stvar kada je u pitanju držanje i nošenje oružja i zakonske regulative koje to uređuju, a to je da je glavni problem u Hrvatskoj, a ne samo u Hrvatskoj, nego i u Europi nelegalno oružje, a to ovaj zakon nikako ne rješava. Ne nikako, nego ne rješava u značajnoj mjeri već se ovaj zakon odnosi isključivo na one koji legalno posjeduju oružje u Hrvatskoj, a s njima nemamo problema, u pravilu, u većem dijelu slučajeva. To su ljudi koji su legalisti, koji se drže zakona i koji su pod puno rigoroznijim tretmanima državne vlasti nego građani koji ne posjeduju oružje ili oni koji ga posjeduju ilegalno. Ovaj prijedlog zakona u odnosu na postojeći zakon ni na koji način neće napraviti veći zamah i poboljšati borbu protiv onih koji ilegalno posjeduju oružje, nabavljaju ili ga upotrebljavaju. Nisu problem oni legalni, nego su problem oni koji ga posjeduju ilegalno i to je ono što bi mi u SDP-u željeli da s ove rasprave izađe kao glavna poruka. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ne, ne o.k. kolega Đakić, imat ćete priliku. Sve u redu. Ali i ovo što je rekao kolega Grmoja, aktualni važeći zakon je donesen 2006. godine i tada kada se on donosio u Hrvatskoj su građani posjedovali oko 3700000 komada oružja, tada je bilo toliko registrirano. A prema podacima koje je rekla i gospođa iz ministarstva danas imamo oko 270 tisuća komada tog oružja koje posjeduje oko 117 tisuća vlasnika i to upravo ukazuje da zakon koji je donesen 2006. godine je postao značajno rigorozan i taj zakon je značajno pooštrio proceduru nabavke i posjedovanja oružja u odnosu što je to bilo do tada. A to je rezultiralo i da danas u odnosu na taj zakon koji je donesen, znači prije nekih 11 godina imamo za oko 100 tisuća komada oružja manje. I ovim zakonom, ovim prijedlogom zakona se veći dio odredbi u biti i ne mijenja u odnosu na ono što imamo trenutno na snazi. I neke stvari nisu ni dobre da se mijenjaju iskreno, jer oružje mora biti pod nadzorom, oružje mora biti pod svakom mogućom kontrolom države. Znači, ne možete to baš liberalizirati, barem mi tako u SDP-u smatramo. Ali da neke druge stvari koje su van svake logike i otežavaju administrativno-birokratsku proceduru dobivanja oružja onima koji ga posjeduju lagano treba olakšati treba i o tome treba raspravljati. S druge strane isto značajan je podatak da u Hrvatskoj po procjenama nekih stručnjaka imamo oko 500 tisuća nelegalnih komada oružja i to je problem i ti podaci upravo i potvrđuju ono što sam rekao na početku, a to je da je glavni problem u Hrvatskoj ono nelegalno oružje u odnosu na ono ilegalno. Također mi moramo skrenuti pozornost i na podatak da je većina kaznenih djela u Hrvatskoj počinjena ilegalnim oružjem, čak možda i u većem postotku nego što ste nam vi rekli u ovom od 80% prema nekim procjenama čak 90% slučajeva je riječ o ilegalnom oružju, a samo nekakvih desetak se radi o onom legalnom. Također, dobre su akcije MUP-a da građani i dan danas mogu ilegalno oružje bez sankcija vratiti u nadležnoj policijskoj postaji. Ali to na žalost nije samo po sebi dovoljno. Ono što nas još također zabrinjava je to da na ovaj zakon, dobro je da se on donosi, dobro je da se krenulo u izradu novog Zakona o oružju, dobro je da se razdvojio na dva zakona. Međutim, ovo je bila prilika isto da se neke stvari koje nisu dobre u postojećem zakonu riješe. Međutim, na žalost ne rješavaju se. I zbog toga je niz primjedbi ovaj zakon koje su dostavile udruge kao što su Lovački savez, Hrvatski streljački savez ono što smo već spomenuli svi skupa prije mene i što će vjerojatno iza mene svi skupa i govoriti. Čak primjedbe na ovaj zakon ima i veliki broj stručnjaka i onih kojih se direktno ovaj zakon tiče i upravo oni čiji članovi odnosno korisnici posjeduju 85% svog oružja u RH najviše su nezadovoljni ovim prijedlogom zakona i poslali su niz primjedbi i nelogičnosti u ovome zakonu. Ali opet naglašavam to je veliki dio stvari koji su i danas na snazi. Znači treba razgovarati da se nedostaci u budućnosti poprave i poboljšaju. Neke od tih nelogičnosti su već 11 godina ovdje, a upravo je ovaj novi zakon bio prilika da se ti nedostaci otklone. Ja sada neću nabrajati sve primjere i nelogičnosti na koje su ukazale brojne udruge, prvenstveno Lovački i Streljački savez jer smatram da to nema smisla jer smo ih svi zajedno dobili, znači svaki zastupnik u ovoj dvorani je dobio primjedbe lovačkih saveza, streljačkih saveza, svi klubovi itd. svi smo s njima upoznati tako da nema smisla da ovdje sada ja govorim po nekim njihovim primjedbama šta bi trebalo napraviti. Neke od tih primjedbi su opravdane, neke nisu opravdane znači o tome treba razgovarati. Ali ono što želim naglasiti je da je ovaj zakon također i u ovom prošlom 8. sazivu Sabora bio upućen po hitnoj proceduri, takav je bio upućen u proceduru, onda je na prijedlog matičnog odbora odlučeno da on ipak ne ide, skinula se oznaka hitnosti. Čak je u prošlom sazivu održano prvo čitanje, međutim znamo svi da se onda 8. saziv prijevremeno raspustio pa do drugog čitanja nikada nije ni došlo. A s obzirom na niz primjedbi koje postoje o ovom prijedlogu zakona, prvenstveno lovačkog i streljačkog saveza ali i niz drugih, a vidim da sam do sada u dosadašnjoj raspravi sam čuo da i većina drugih klubova to podržava, Klub zastupnika SDP-a je podnio isto tako amandman koji sadržava sve one primjedbe koje je dao Lovački savez, mi smo ga u pisanoj formi uputili u proceduru. Mislim da ne bi bilo da smo mi nešto ukrali nego smo samo to dali. A budući da se tim amandmanom zakon bitno promijenio mi u klubu SDP-a smo sada već i službeno tražili treće čitanje navedenog zakona, budući da je ovo prvo i drugo čitanje odnosno to je tehnička forma koju mi smatramo u SDP-u da je jedini način da se zadovolji da ovaj zakon ide u još jedno čitanje, zato se to zove treće čitanje, ali u glavnom u svakom slučaju tražimo da zakon ide u još jednom čitanju, a budući da po dosadašnjoj raspravi mislim da to stvarno neće biti problem i da će to podržati svi klubovi zastupnika i da se onda do tog drugog sljedećeg čitanja koje bi se trebalo održati kontaktiraju dodatno, a pogotovo apeliram na predlagatelja, a da se dodatno uključi lovački savez, streljački savez i sva zainteresirana javnost, ali i svi prijedlozi zastupnika i da onda do tog čitanja bitno popravimo ovaj zakon i otklonimo primjedbe koje su upućene na njega. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. I na vaše izlaganje imamo replike. Prva je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Đujić, evo malo sam se iznenadio nisam ovaj podatak čuo gdje govorite ovdje da ima 500 tisuća komada oružja ilegalno u RH. Ako dodamo još ovih 270 tisuća u legalno to je pozamašan broj oružja. Zanima me odakle vam taj podatak? Jeli to stvarno točan podatak? Doista je velik broj. Ono što želim ovdje naglasiti vi ste ponovno u nekoliko navrata rekli, rigorozan zakon. Mi imamo danas slučajeva da se i za rukovanje motornom pilom mora položiti određeni ispit. Dakle mene zanima u ovom trenutku šta se misli kada se govori o rigoroznom zakonu? Naravno da isključujemo lovačke i streljačke saveze. Govorimo o nabavci oružja za osobne svrhe. Da li je to u pitanju liječnički pregleda, da li je tu u pitanju nekakav rada povjerenstva koje će onda utvrđivati u pojedinačnim slučajevima koja osoba može dobiti dozvolu za oružje, a koja ne. U čemu je u tom dijelu rigorozna mjere? A kada govorimo o odnosu ilegalnog i legalnog oružja, misli da se tu ne može postaviti paralela kao npr. u legalizaciji lakih droga. Ako mi kažemo da ćemo legalizacijom lakih droga smanjiti količinu ilegalne droge, mislim da to kod oružja nije slučaj jer onaj koji namjerava počiniti kaznena djela, taj sigurno nikada neće legalizirati svoje oružje ili će ga legalno nabaviti. Dakle smatram da odredbe ovog zakona neće utjecati na taj odnos legalnog i ilegalnog oružja, a pogotovo zbog toga što ga kako vi kažete ima toliko puno. A bilo je niz MUP-a je provelo niz akcija prikupljanja oružja i mislim da onda ministarstvo nije uspjelo u tom naumu ako je još toliki broj osatao.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Đujić.
Kolega Žagar taj podatak sam dobio od ljudi koji u razgovorima sa djelatnicima čak i MUP-a koji se bave s time. Da li je on točan, nije? Ne znam, uzet ću da je. Druga stvar, ja ne znam šta se vi čudite da mi imamo toliko ilegalnog oružja. Pa mi smo zemlja koja je izašla iz rata. Mi u Hrvatskoj imamo još oružja iz Drugog svjetskog rata, a kamoli ne iz Domovinskog rata koji je bio prije 20-ak godina. Kada kažem rigorozan zakon, onda mislim da je jedan od najrigoroznijih u Europi u EU. I rekli ste kada me pitate šta to znači rigorozan znak, da mislite na oružje za osobne svrhe, a ne na oružje lovaca, strijelaca, sportaša u biti koji se bave streljaštvom itd. Nema oružja za osobne svrhe, a upravo lovci, sportaši koji su u streljačkim savezima posjeduju 85% legalnog oružja u Hrvatskoj. Znači ostane vam s još druge strane 15% oružja koje je registrirano, tu vam je onda policija, vojska itd. Tako da u biti većina ovih na koje ste vi mislili da se to ne odnosi se ovo odnosi. A kada govorim rigorozan, mislim da ljudima kojima lovcima, sportašima itd. ovaj zakon sa svojim odredbama dodatno komplicira nabavku držanje i upravljanje tim oružjem. Dosta kompliciraju i otežavaju, ok ali tu moramo razgovarati o tome da li treba neke stvari koje su stvarno van svake pameti izbaciti van ili ne. Liječnički pregled, ja osobno, evo moj osobni stav je ne znam, ne znam da li treba 5 godina ili 10 godina. Ali je činjenica da recimo vi položite vozački ispit, tada prođete liječnički pregled, dobijete vozačku dozvolu i više vas do 65 godine nitko ne pita za zdravlje a možda ste nakon 20 godina nakon što ste položili veća opasnost nego neko ko ima pištolj, možda ugrožavate veći broj građana. Znači to su sad stvari za raspravu. Ali evo ja osobno ne znam.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Andrije Mikulića. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, pa evo uvaženi kolega kada moram reći da se prije svega slažem s velikim djelom onoga što ste rekli, ali obzirom prema meni dostupnim podacima uvođenjem ove obveze od 5 godina koliko imam informaciju statistika se nije promijenila u mnogome oko nazovimo prekršaja. Dakle, koliko ja shvaćam pričamo o zakonu, o nabavi registracije oružja građana i po meni se ovo odnosio na one koji su legalni. Ja se s vama slažem da imamo problem nelegalni priče koju ćemo morati vjerojatno isto jednog dana apsolutno regulirat. Pa ja bi rekao, vi kažete danas su neke odredbe zakona na snazi rigoroznije. Slažem se s vama ali zato samo mi ovdje da o tome prodiskutiramo i donesemo izmjene, odnosno promjene ili dopune nekog akta. Prema tome, konkretno zakona. Dakle mi smo ovdje ti koji smo dobili povjerenje i imao pravo diskutirati i donositi odluke o tome. Dakle, akt je nešto, odnosno zakon je nešto čime nešto reguliramo, normiramo. Ja se samo borim da ne bude nešto bilo prenormirano, da previše ne opterećujemo. A oko ovih stvari koliko shvaćam evo i predstavnici ministarstva po odgovorima koji su dosada davali nadam se da će biti i u buduće sve ono što je logično nadam se da ćete prihvatiti u jednoj argumentiranoj raspravi da to bude najbolje što možemo imati u smislu zakona. Jel svaki zakon kakav god bio je bolji od onog kojeg nemamo. Prema tome, nešto reguliramo. I slažem se da je oružje apsolutno velika opasnost. A što se tiče samo usporedbe ovoga kad čovjek vozi automobil, pa ja bi rekao da je čovjek puščano zrno koje svaki dan vozi pa je pitanje ako nije zdravstveno u stanju u kojem bi trebao biti da li će doći do cilja ili ne?
Odgovorit će uvaženi zastupnika Đujić.
Hvala kolega Mikulić. Pa vi se u biti u većini toga slažete samnom i meni je drago da se slažete samnom, a i ovo što ste rekli da vam je malo dvojbeno u biti ste ponovili ono što sam ja rekao. Tako da se mi u biti u svemu slažemo i drago mi je zbog toga.
Evo to je odlično. Slijedeći će u ime Kluba zastupnika HSS-a govoriti uvaženi zastupnika Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege Saborski zastupnici sve vas pozdravljam u ime kluba HSS-a i odmah da kažem da će i klub HSS-a tražiti da se skine oznaka hitnosti s ovog prijedloga zakona, odnosno sa oba i da ide u redovnu proceduru jer to smo isto diskutirali i u svibnju prošle godine kad su ovi zakoni bili u proceduri u prošlom sazivu. I evo obzirom da je i tada 125 saborskih zastupnika, gotovo svi klubovi su bili za to da ova dva zakona idu u redovni proceduru ne vidim razloga da to ne ide i sad pogotovo što smo evo dobili kao i svi klubovi dopise od Hrvatskog lovačkog saveza, Hrvatskog streljačkog saveza i drugih zainteresiranih da niz njihovih primjedbi nije uvaženo u ova dva prijedloga zakona. Podsjećam da je, da su oba zakona išla sa intencijom implementacije europske direktive ka povećanju sigurnosti građana i sigurnosti u Hrvatskoj, ali ka smanjenju administriranja. Iz ovih primjedbi se vidi da puno toga se još može bolje i kvalitetnije učiniti. Mi iz HSS-a i ja osobno se zalažemo da ne idemo ka tome da govorimo protiv lovaca i onih koji se bave streljaštvom i sportom i oni koji su imaoci oružja jer postoji uzrečica u Hrvatskoj „Da se prazne puške boje dvojica i onaj koji drži pušku i onaj koji stoji pred puškom.“ I mislim da imaoci i vlasnici oružja, lovci i ljudi koji se bave sportskim streljaštvom nisu prijetnja sigurnosti u RH i da ne treba se njih bojati i da ne treba zbog njih zakon ići ka strožim mjerama. Zato evo i u ime 70 tisuća hrvatskih lovaca i ogromnog broja ljudi koji se bave sportskim streljaštvom inzistiramo da ovaj zakon ide u redovnu proceduru, da se uključe u rasprave sve njihove primjedbe i da se proba naći model kako bi zakon bio prihvatljiv svima prije svega da bude implementirana europska direktiva, s druge strane da se poveća sigurnost naših sugrađana i treće da se smanji administriranje i da se financijski rasterete i hrvatski lovci i Hrvatski streljački savez odnosno sportski strijelci. Znamo s koliko novaca raspolažemo i da je teško danas u Hrvatskoj biti i lovac i sportski strijelac jer sve je to skup sport. Spomenuli ste i neke primjere iz europski država, naravno da postoje primjeri i gdje se sa 9, 11 ili 14 godina može bavit streljaštvom, u Njemačkoj i sa lovstvom možete sa 14 godina, kod nas je evo ograničenje 18, a također i nekakva ograničenja koja smo stavili vidimo da u postotku nisu dala nekakve značajne statističke promjene, da je najveći dio kriminalnih radnji učinjen sa nelegalnim oružjem a da ovo koje je legalno nije u tu namjenu korišteno u više od 90% slučajeva. I stoga evo smatramo da treba izići u susret upravo hrvatskim lovcima jer ako je ograničenje na 5 godina trajanja zdravstvenog pregleda nije dalo nekakve pomake u toj statistici. Onda treba financijski sagledati što je to i koliki je to trošak za hrvatske lovce. Jer uz već spomenuto da je to od 500 do 700 kuna pregled, plus državna taksa od 70 kuna plus putni troškovi to vam se kreće oko 1000 kuna po hrvatskom lovcu. Zašto im ne izići u susret da se to smanji? Zašto ne ići na 10 godina kako je bilo prije 2006. a oko toga smo se složili klubovi i prije desetak mjeseci ovdje u raspravi da bi to trebalo vratiti na 10 godina. I Hrvatska seljačka stranka ukoliko ostane ova odredba u zakonu će ići sa amandmanom da se to vrati u članku 16. u stavku 2. da vrijedi zdravstveni pregled 10 godina pogotovo što obiteljski liječnik ima obvezu javiti zdravstvenu promjenu kod lovca. A ne možemo kažnjavat lovce zbog toga što dvije državne institucije, Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo zdravstva i obiteljski liječnik ne mogu naći model kako prijaviti izmjenu stanja zdravstvenog psihofizičkog lovca. Mislim da se mora naći model da to funkcionira, da to ide ako već imamo šifre za lijekove, šifre za bolesti. Ako liječnik ukuca šifru bolesti da automatski crveno u Ministarstvu unutrašnjih poslova titra i da onda Ministarstvo unutrašnjih poslova može odreagirati, a ne da se lovca tjera na novi zdravstveni pregled koji je istina skup. Također ćemo se založiti za konkretnije podnošenje zahtjeva za oružje za osobnu sigurnost, da upravo ovo se zaštititi ustavno pravo na slobodu svakog građana na ulazak u dom itd. što je već bilo spomenuto ovdje, da se to nekim drugim modelom riješi. Jer primjerice imate situaciju da s nekim susjedom niste dobri i kad on vidi da vam dolazi policija, proširi se priča i nadoda i na kraju vi zbog nekakve, osim onih animoziteta ne možete dobiti oružje. Ili na kraju procjena službene osobe iz Ministarstva unutrašnjih poslova da li je uvijek relevantna, jer se može dogoditi da zbog nekih pripadnosti političkim strankama i nekim drugim aktivnostima vam ne daje suglasnost za nabavku oružja. Mislim da to, jer intencija je i u EU upravo zbog terorizma, da je povećan broj zahtjeva za nabavkom oružja i to tamo nije problem. Ljudi nabavljaju oružje i mislim da upravo trebamo ići ka smanjenju ilegalnoga, a čuli smo da ga u Hrvatskoj po nekim procjenama ima preko 500 tisuća a tome da ga ima što više legalno. Također treba istaknuti da treba nastaviti sa ovom akcijom da građani mogu bez prekršajnih prijava i kaznenih prijava vratiti nelegalno oružje zaostalo iz Domovinskog rata i drugih oblika posjedovanja, jer te akcije su dale svoje rezultate. Ali isto tako bih spomenuo i pohvalio akciju koju je radilo Ministarstvo unutrašnjih poslova putem lokalnih policijskih uprava sa osnovnim i srednjim školama, gdje je približavalo učenicima i srednjoškolcima opasnost od eksplozivnih naprava, od oružja i da s tim akcijama treba napraviti i na taj način educirati naše sugrađane od malih nogu kako se baviti sa tom problematikom i kako treba prijaviti. To zaostalo oružje i minska eksplozivna sredstva i naravno nastaviti sa razminiranjem u RH i omogućit našim ljudima koji rade na razminiranju da imaju plaće koje su dostojne čovjeka, da mogu živjeti od te plaće a isto tako da se vodi briga o njihovoj sigurnosti jer vidimo da je još uvijek velik broj ljudi koji rade na razminiranju, stradavaju u minskim poljima. Jer je zbog ove odluke da se ide na što više razminiranih kvadrata, sa padom cijene išlo se na uštrb kvalitete i sigurnosti ljudi koji rade na tim poslovima. Mislim da u tom pravcu zajednički moramo još puno poraditi. Naravno da treba spomenuti ovdje i branitelje pogotovo one koji imaju dijagnozu PTSP-a pa ću navesti jedan primjer iz prakse da hrvatski policajac koji je među prvima bio i u obrani domovine Hrvatske i krenuo je ka pregledima i ustanovljena je dijagnoza 20% PTSP-a. Nije htio ići odmah u mirovinu i omogućeno mu je da ostane u sustavu. Kao takav je deset godina još radio i nosio oružje, a čim je otišao u mirovinu došli su mu i uzeli mu oružje i nema pravo na nošenje i držanje oružja jer ima 20% PTSP-a. Mislim da to nije u redu, pogotovo što znamo po istraživanju da ova bolest je i izlječiva. I zašto kad se dobije dijagnoza od liječnika da je čovjek izliječen se to više ne uvažava i naši dragovoljci ne mogu dobiti ponovo dozvolu za nošenje i držanje oružja, pa ni bavljenje lovom. Mislim da i u tom pravcu zato je dobro da idemo u još jednu raspravu i da ove slučajeve probamo riješiti kako bi našim ljudima koji su među prvima ušli u obranu domovine Hrvatske, a to su bili i lovci, znamo da koliko je bila važna svaka puška, dragovoljci i da moramo voditi brigu i o njima. Naravno poziva se nas koji imamo oružje da ga sukladno i zakonu držimo, nosimo i upravljamo i da na taj način štiteći sebe štitimo i druge u RH. Hvala lijepo.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo replike. Prva je uvaženog zastupnika Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Vlaović. Dakle, s vama se potpuno slažem, živimo u 21. stoljeću, informatizacija sustava, ove informacije koje mogu do obiteljskog liječnika doći lako i do Ministarstva unutarnjih poslova o promjeni zdravstvenog stanja svakog građanina su nešto što bi sigurno olakšalo sam taj postupak i na tome treba raditi. Mi imamo sad ovaj Središnji ured za digitalno društvo i tu bi trebalo Vlada pobrinut se da takve informacije lakše idu, posebno evo naglasit ću vezano za lovce, lovačke udruge. Ne smijemo, iako ja nisam lovac, družim se sa njima pa čujem ne bave se oni samo odstrelom divljači. Dakle, oni rade puno akcija koje su od opće koristi za društvo. Oni su te aktivnosti koje oni provode boravkom u prirodi sigurno utječu na pojedino psihofizičko zdravlje pojedinog čovjeka posebno kad govorite o braniteljima koji su članovi lovačkih udruga. Ali ono što je možda najvažnije spomenuti nekako se provlači, lovačke udruge su vjerojatno jedine udruge po mojim saznanjima koje se financiraju iz svojih članarina. Dakle rijetko ili gotovo ja ne znam da li ima slučajeva da proračune jedinica lokalne samouprave financiraju lovačke udruge. S druge strane kada je dan općine, kada je nekakav, kad klub ima svoju obljetnicu redovito lovačke udruge doniraju meso ili što treba za takvu manifestaciju. U tom smislu treba biti obazriv i sigurno da primjedbe prema zakonu trebaju ići tako, da lovce više ne opterećuju. Znači, da se ta administracija što više olakša i da ljudi što lakše obavljaju ono što je zapravo njihov hobi i ono što vole.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika… A vi želite odgovoriti?
Ispričavam se, digao sam ruku niste vidjeli. Evo jednu rečenicu. Hvala vam na podršci hrvatskim lovcima i treba reći da se dio njih ima i prihode kroz lovni turizma i to je još jedan razlog da malo budemo fleksibilniji prema hrvatskom lovcu i lovstvu jer ako njemački lovac ne mora imati zdravstvenu iskaznicu odnosno da je zdravstveno sposoban se baviti lovom, a on koji ga vodi u lovu mora svaki pet godina ići, pa evo i u tom pravcu podržavam vašu raspravu i nadam se da će svi saborski zastupnici ići k tome kada se bude glasovalo o ovome da uvaže ovaj zahtjev da idemo k deset godina. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Vlaović dobro ste ustanovili da je puno problema u proteklom vremenu bilo sa hrvatskim braniteljima liječenjem od PTSP-a i da su u većini stradali i da im je oružje oduzeto. Oduzeto im je zato što su imali 20% PTSP-a i kada su njihovi izabrani liječnici primarne zdravstvene zaštite dali već suglasnost i potvrdu da su oni se zdravstveno popravili, kada je specijalista ustanovio nadležna zdravstvena ustanova MUP-a to nije uvažavala i odbijala je svaki takav prijedlog što je jako čudno. Drago mi je da u zakonu može biti ono da ministar zdravstva imenuje komisiju koja će u drugom stupnju po žalbama rješavati ovakve slučajeve i stvarno kada je čovjek dokazano ozdravio po liječničkom specijalističkom pregledu zašto ne bi ponovno imao suglasnost i dobio mogućnost nabavke oružja jer većina tih naših dragovoljaca su i krenuli sa lovačkim oružjem u obranu suvereniteta RH. Njima je to kao da ste im jednu ruku odnijeli granatom kada im uzmete oružje, oni su zapravo u prirodi zajedno sa divljači ali uz korištenje i oružja kada trebaju odraditi sanitarni odstrjel zapravo se tako i liječe. To trebamo uzeti u obzir jer puno je naših dječaka, mislim je 30 tisuća onih koji su liječeni od PTSP-a i to je ogroman broj. Ne znam koliko je točno njih članova lovačkih udruga i Lovačkog saveza, no međutim moramo ozbiljno se prionuti poslu s obzirom da ako liječnici primarne zdravstvene zaštite ili izabrani liječnici imaju dužnost izvještavati o pogoršanju stanja, jednako tako ih se mora izvještavati tada kada su ustanovili po specijalističkim ili osobnim pregledima da čovjek nije opasan po ljude i okolinu, da nije šizofren, da nije u F63.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Davor Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolega Đakić, pa u potpunosti se s vama slažem da ta populacija branitelja koji boluju od PTSP-a nije zaslužila takav tretman u onom trenutku kada se prišlo k oduzimanju oružja od njih da se i tada već moglo ići sa jednim blažim modelom dogovorom sa liječnikom i različitim pristupima to riješiti, nego se odmah oduzelo oružje i sada se oni moraju dokazivati da su zdravi. Nakon toga kada dokažu da su zdravi ne mogu dobiti ponovno dozvolu za držane i nošenje oružja. I dobro je da je u prijedlogu ovog zakona ova intencija da se to kroz drugostepeni organ, kroz ovu komisiju na taj način riješi jer sigurno da je odlazak u prirodu, bavljenje lovom i rekreacija i terapija i da tim ljudima treba omogućiti da se bave i da zdravo žive i da se bave lovom. Hvala.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HNS-HSU-a govoriti uvažena zastupnica Anka Mrak TAritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolege iz ministarstva, kolegice i kolege. Nakon ovako jedne duge rasprave kada ima puno klubova i onda kada dođete među zadnjim klubovima na red onda je više-manje sve rečeno. No međutim mislim da uvijek ima nekih tema koje ili treba podcrtati ili treba ponoviti ili treba naglasiti. Ja bi tu se skoncentrirala na nekoliko tema. Prva tema je prvo odnosno drugo čitanje. Vrlo interesantno je da je taj zakon već bio u ovoj sabornici u ovom Visokom domu, da smo o tome raspravljali, da je 1. prosinca jednako tako došao u proceduru, da je bio prijedlog da ide prvo i drugo čitanje, dakle konačni prijedlog po hitnom postupku i sada bi bilo vrlo zanimljivo znati što se to desilo od 1. prosinca do sada. Pri tom bih voljela naglasiti i reći, ja sam jedna od onih koja se zalaže da zakoni idu kroz dva čitanja. Vrlo često mi stavimo u zakon oznaku P.Z.E. i usklađujemo se s direktivama, ali osim usklađenja sa direktivama tu ima i drugih niz tema, pa onda pod usklađenjem sa direktivom to ide u hitnoj proceduro. Puno kvalitetnije i bolje da ide u dva čitanja iz jednostavnog razloga što kroz prvo čitanje možemo reći niz primjedba, niz tema, mogu do nas doći i neke primjedbe kao što je došlo od Lovačkog saveza. Ovdje se očito s ovim zakonima i dešavalo nešto drugo, ali to je posebna tema. Jednako tako direktive EU. Hrvatska je članica EU, obveznica je primjenjivati u svoje zakonodavstvo ugrađivati direktive, ali jednako tako mi tu možemo prilagoditi i neke situacije odnosno i te direktive svojoj situaciji. U Hrvatskoj postoji tradicija lovstva, u Hrvatskoj postoji tradicija streličarstva, što ja imam prilike vidjeti kada se svi na Olimpijadi, jako smo ponosni kada naši osvajaju zlatne medalje i o tome trebamo voditi računa. Ja inače tu su svi rekli kakav imaju stav prema oružju. Ja da se moram braniti vjerojatno bih se branila kuhačom jer imam takav stav prema oružju. No međutim, u familiji mog supruga su lovci tradicionalno. Dakle vi kada tamo je tradicionalno lov i oduvijek je bilo u toj kući puno oružja i oduvijek je oružje bilo pod ključem čuvano na način na koji je trebalo biti i moja djeca su odrasla s tim oružjem i nikada nisu niti probala niti doći blizu toga, niti su probali bilo što uopće s oružjem. No tradicija prestaje s mojim svekrom jer dalje više nema i uredno se odjavio, sve obavio što je trebao u času kad je imamo godine kad je zaključio da bi bilo pogubno za njega ili za sve druge da se bave lovstvom. Što hoću reći? Liječnički pregled, nemojmo biti veći Pape od Pape. Ono što moramo vidjeti, moramo vidjeti što se dešava u drugim zemljama EU. Ja nemam dovoljno podataka da bi meritorno o tome mogla govoriti ali apsolutno nemojte dopustiti, ne trebamo dopustiti da nam se dešavaju situacije kad nam dolaze lovci iz Italije ili iz Njemačke da za njih vrijede pravila koja njima vrijede u matičnoj zemlji. Da naši lovci imaju strožija pravila nego što dolaze gosti iz Italije ili Njemačke. Ja mogu dati jednu laganu usporedbu kad smo mi usklađivali zakonodavstvo iz oblasti graditeljstva sa zakonodavstvom iz EU ja sam cijelo vrijeme naglašavala i tu smo naravno napravili znatno liberalnije da nam se ne desi. Jer što se dešava? Dešava vam se to i kad idete suprotno, kad naš lovac ide loviti u Italiju ili Njemačku za njega vrijedi ono što vrijedi u matičnoj zemlji. Dakle ajmo biti pametni i uskladiti to zakonodavstvo da bude isto, da mi ne budemo strožiji. Jer što se u protivno dešava što imamo prilike i vidjeti? Znate kad su zakoni prestrogi, kad su oni restriktivni onda oni odlaze u svoju suprotnost. Nemojte da nam se desi ono čemu je bila prilika i ovdje govoriti a to je legalno i ilegalno oružje. Ako ste u jednom času prerestriktivni i prestrogi prijeti vam opasnost da dio legalnog pređe u ilegalno pa smo tu napravili veći problem nego rješenje. Jednako tako naravno mi ovdje govorimo o onima koji su u sustavu, koji imaju legalno oružje za koje primjenjuju ali ne govorimo o onom ilegalnom oružju koji zaista na ovim područjima imamo situacije i iz 2. svjetskog rata ostatka, ja sam sam kao curica od 10 godina bila prisutna kada je moj vršnjak stradao od bombe koja je ostala iz 2. svjetskog rata i moram priznati da to imam traumu za cijeli život. Zasigurno ima strašno puno i oružja koje je ostalo iz Domovinskog rata, to je ilegalno oružje i to je posebna tema o kojoj treba voditi riječ. Ali ja se uvijek zalažem da imamo odredbe, da odredbe budu jasne, da budu nedvojbene. Jednako tako se zalažem da imamo propise koji to definiraju, no međutim prestrogi propisi odu u svoju krajnost. Nemojmo da to napravimo i jednako tako sigurno ono što nije dobro nemojmo da svojim ljudima budemo maćeha, da oni koji kod nas dakle bave se streljaštvom ili lovstvom imaju neusporedivo teže i ograničavajuće uvjete nego što je to za države koje ovdje dolaze. Ja ću podržati i naš klub HNS, HSU će podržati da ovo ide u dva čitanja iz jednostavnog razloga što principijelno smo takvog stajališta. Jednako tako je dobro u postupku izrade bilo kojeg propisa a to je, bolje je i dva ili tri puta konzultirati one koji primjenjuju taj propis nego ga donijeti pa onda da se ne primjenjuje ili da se brzo mijenja. To govorim na tragu primjedbi koje su došle od lovačkog saveza odnosno od onih koji se bave streljaštvom. I još jedanput je dobro s njima porazgovarati i vidjeti i donijeti propis koji je razuma a ne da bi ga donijeli a da onda iza toga ga odmah moramo mijenjati i dopunjavati. Ono što je problem oružja je problem koji vidimo i u drugim zemljama EU a to će biti i kod nas to je ilegalno oružje, to je nemarno postupanje s tim oružjem, to je problem terorizma koji zasigurno će biti problem ovog stoljeća jer kuca na vrata Europe. No, međutim to su neki drugi propisi koji će se morati riješiti. Budući da će ovaj zakon ići u dva čitanja, ove sve primjedbe koje su u prvom čitanju bile iskazane a one se bazično odnose na usklađivanje sa nekim drugim zemljama EU i da se ipak posluša one na koje se i taj zakon odnosi jer dobro je vidjeti kad je riječ o Zakona o nabavi i registraciji oružja onda jasno tu govorimo o lovcima, govorimo o onima koji se bave streljaštvom i govorimo radi osobne sigurnosti. To radi osobne sigurnosti je dosta tako stroga procedura, dosta teška procedura pa je pitanje koliko tu opće mora biti. Ali ako je to zakon koji se odnosi na te skupine onda ajdemo ih poslušat, ajdemo s njima razgovarat i ajdemo probati i pod usklađenjem s direktivama EU stvarno vidjeti koji su to propisi na području zemalja EU pa da u tom djelu budemo usklađeni a da ne budemo najrestriktivniji. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ali i na vaše izlaganje ima cijeli niz replika. Prva je uvaženog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvažena kolegice Mrak-Taritaš vi i ja se tradicionalno već slažemo valjda iz razloga što razmišljamo operativno i ono što život nosi. Ali kao prilog vašoj tezi evo ja ću ono što sam si zapisao upravo iz direktive odnosno iz poziva Europskog parlamenta. Dakle u EU ima 80 milijuna komada neregistriranog oružja. Oni predlažu povećanje pritiska na zločinačka tržišta, predlažu suzbijanje nezakonite trgovine oružjem, izgradnju boljih obavještajnih sustava. Ova komunikacija je poziv Europskog parlamenta za jačim djelovanjem u cilju prepoznavanja i rješavanja problema u osjetljivom životnom ciklusu vatrenog oružja i pazite ovo zaštite zakonite proizvodnje, prodaje i posjedovanja vatrenog oružja, te prekidanje zločinačkih lanaca i odvajanje od nezakonitih radnji. Dakle, Europski parlament nam je jasno napisao što želi i europska direktiva o tome govori suzbijanje nezakonitog, suzbijanje ilegalnog i zaštite zakonite proizvodnje prodaje i posjedovanje vatrenog oružja i ono što smo rekli zašto biti veći Papa od Pape? Jesmo za liječnički pregled u trenutku kad osoba traži oružje, jesmo za provjeru svega toga u daljnjem tijelu ali nismo za nametanje nečega što druge zemlje u EU nemaju, o tome sam rekao i u prvoj replici. Vi ste se nadovezali na mene po pitanju turista lovaca koji dolaze na naše područje i koji posjeduju oružje po nekakvim drugačijim, liberalnijim osnovama nego mi. I ono što ja znam, a imam oružje od '83. Negdje 2000. su uveli te liječničke preglede, a apsolutno ništa se nije promijenilo u onom dijelu da je nešto se umanjio onaj postotak onih nezgodnih događanja u smislu što su uvedeni liječnički pregledi. Ali je namet na lovce koji imaju 30, 40 godina lovačkog staža i osjećaj nepravednosti prema njima u tom dijelu moraju se raspitivati kod njegovog susjeda da [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] mora obavljati liječnički pregled da nešto što nije u redu.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle, ja bih se tu možda fokusirala na dvije stvari. Prva stvar je direktiva EU i to da Hrvatska ima iz devedesetih godina dosta dobro iskustvo što znači nelegalna dobava oružja, što znači preprodaja u centru Zagreba budući da smo imali to što smo imali i način na koji je Hrvatska ostala bez oružja. Zaista su različiti trgovci oružjem hodali centrom Zagreba, ja sam tad radila i u općini Trnje i tad je … [[Govornica se ne razumije.]] došao čovjek sa katalogom, pa ste mogli kupiti što ste htjeli. Dakle, to je nešto što mi kroz svoju povijest znamo i zasigurno se trebamo protiv toga boriti i znamo kako je. A da se vratimo na ovu temu lovaca, zaista ja moram reći primjer koji je iz moje obitelji. Moj svekar kad je navršio određen broj godina je sam rekao ja ne želim više biti lovac iz jednostavnog razloga što mogu biti opasan za sebe i za druge. Danas ima 84, 85 godina, uredno vozi auto. I ja mislim da je jednako tako opasan kad sjedne za volan, iako on je uvjeren da to nije problem. Ali tamo je shvatio da je problem. Prema tome, tu jednako tako treba i staviti i nekakva ograničenja koja su vezana bez obzira na sve sa godinama i tu treba. Ja bih voljela da tu imamo zaista iskustva koja imaju neke države susjedne i da ne budemo sada mi, da ne proizvodimo nešto novo. Hajdemo mi tu biti pametni, pa prepisati dobre prakse.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog Ante Sanadera.
Hvala potpredsjedniče. Pa gospođo Taritaš, upravo ovo što ste vi rekli, ne budimo veći Katolici od pape. Jedan primjer. Europska oružana propusnica, znači to je ono da vi svoje oružje, idem sad u Italiju u lov i nosim svoje oružje. U Europi vrijedi kad vam je izdaju neograničeno, a u nas vrijedi 5 godina. I sad zašto? Dođe lovac iz EU može. Pa mi smo ušli u EU da bi prihvatili sve dobre stečevine i nemojmo sebe podcjenjivati nego gledat da smo mi neki primitivci, Balkanci koji su divljaci koji će se poubijat međusobno i ne prihvatit ono što je pozitivno iz svijeta. Da ne kažem njemačke propise koji su isto tako još liberalniji od ovog. Tako da evo ovo što ste rekli samo toga se treba pridržavati uz sve neke osobne traume koje može imati netko od nas. Ne smijemo biti restriktivni prema onima koji imaju legalno oružje.
Hvala. Odgovor uvažene Anke Mrak Taritaš.
Ja inače baš nemam običaj govoriti o ovim temama, dakle teme oružja nisu mi baš pretjerano bliske. No međutim, izgleda kad govorim o tim temama da se svi slažemo pa ovako vlada nekakvo zadovoljstvo bez obzira sa koje strane sabornice sjedimo. Onda je očito da postoji problem kojih se treba riješiti i na odgovarajući način definirati.
Hvala. Očito se svi slažemo, ali svi imamo i poriv da moramo o tome govoriti. No, idemo dalje sa replikama. Uvažena zastupnica Dragica Roščić.
Evo uvažena kolegice, danas ste spomenuli dvije stvari na koje bih se osvrnula. Prva je znači taj lovni turizam, na njega se svi osvrćemo. Evo i ja pridonosim tome da se svi slažemo. Znači, samo bi pridonijela podacima da u Europi imamo 7,3 milijuna lovaca i 30% njih putuje izvan svoje države na druga lovišta. I upravo ovo što svi govorimo, znači na našem području se nalaze lovci koji ne moraju ispunjavati ove odredbe koje mi predviđamo ovim zakonom. Također smo govorili da je osnovni cilj svih direktiva ono što piše i u vašem prijedlogu, znači da se spriječi ilegalna trgovina oružjem. I na žalost dalje u prijedlogu stoji da se prenose obvezujući propisi. Onda se spominju nekakvi standardi, znači manipuliramo često javnost jer imamo slobodu, jer traži od nas da definiramo različite pojmove a ne kaže kako ih moramo definirati. A mi na žalost u ovom zakonu uvodimo nove pojmove koje uopće ne definiramo, tako da definitivno se slažem da glumimo većeg Katolika od pape. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog Andrije Mikulića.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena kolegice pa evo slažem se da mi ne trebamo biti maćeha, nema potrebe. Što se tiče zakona nisam razumio pa vas molim samo da pojasnite bolje što znači za stranog lovca to u Hrvatskoj, a što znači za hrvatskog lovca van granica Republike Hrvatske. Imate otprilike preko 60000 i više lovaca, a imamo i odnedavno i našeg olimpijskog prvaka Glasnovića. Prema tome, što se tiče streljaštva. I sad znate koje su peripetije kad izlazite van. Morate imati međunarodnu dozvolu. To je jedna veća dozvola nego što su ove naše. Unutra se upišete i s tim idete. I sad vas ja pitam, da li ste mislili kad imamo oružje pa ga servisiramo van granica RH to isto postoji kao lovci ili kad možda kupujemo municiju ili neko oružje van granica. Da li ste mislili na taj dio legislative? Taj dio vas nisam shvatio, pa evo molio bih samo da pojasnite da li to znači potencijalno kad naš kolega lovac iz Italije dođe u RH da za njega vrijede zakoni Italije, a lovi ovdje u smislu onih 5 godina ili ste mislili na nešto drugo?
Evo odgovorit će uvažena zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Kolega Mikulić, dakle postoji princip koji se primjenjuje u svim zakonodavstvima vezano uz EU, uvijek se primjenjuje zakonodavstvo koje vrijedi u matičnoj zemlji, vrijedi tu i vrijedi kad idete van. To znači, za hrvatske lovce vrijedi ono što vrijedi kod nas i primjenjuje se na njih kad love u Italiji i Njemačkoj, a Nijemci i Italijani ono što imaju, što vrijedi tamo, vrijedi tu. Možda da to kada je možda u nekim drugim stvarima. Dakle mi smo to imali ja mogu napraviti usporedbu kada je riječ o recimo stručnim ispitima u graditeljstvu. Oni stručni ispit koji vrijedi u graditeljstvu kada vrijedi tu, ako idete van morate imati dokaz da ste ga položili. Recimo stručnog ispita uopće nema u Nizozemskoj, Nizozemac kada radi kod nas radi pod uvjetima koji je tamo bez stručnog ispita, dakle to je princip svih propisa EU da se odnosi vaše matično zakonodavstvo i nema uopće mogućnost da vas druga zemlja traži ako njeno zakonodavstvo strožije. Dakle mislim da sam bila jasna.
Hvala. Repliku je tražio i uvaženi Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Mrak Taritaš pa govorili ste o ovom zakonu kao da je to zakon o legalizaciji oružja ili zakon o oružju koje je ilegalno u posjedu nekomu. U tom zakonu nema ničega takvog sličnoga. Znači ovo je Zakon o nabavci i registraciji oružja građana i jasno je klasificiran kroz određene segmente koji govore o tome koje oružje građani mogu nabaviti kao lovci, kao strijelci ili kao za osobnu zaštitu kroz A, B, C ili D kategoriju oružja koji su pa čak su i elektrošokeri stavljeni u D kategoriju. Stoga mislim da ovim zakonom ne možemo regulirati ni ilegalno tržište oružja, ni ilegalno posjedovanje oružja. Postoji mogućnost legalizacije oružja koje je sada u posjedu a tiče se ovih kategorija i to je ono što je dobro, da uvijek kada građanin samostalno dođe registrirati ili dobije nabavnu dozvolu i ima zdravstvenu sposobnost. Tako da ne možemo govoriti ono je protuzakonito kada se drži oružje ilegalno, kada se nabavlja ilegalno zato su zakonske sankcije drugim zakonima definirane, a ne ovim zakonom. … kolega Đujić je također pomiješao određene stvari koje u ovom zakonu uopće ne pripadaju. Stoga i htio sam reći da ne treba se baviti, ovaj zakon je samo o nabavci i registraciji oružja građanima kroz ove četiri kategorije koje mogu ilustrirati.
Odgovorit će uvažena zastupnika Anka Mrak Taritaš.
Pa kolega Đakić ja inače kada govorim nastojim vrlo jasno razgovjetno govoriti da me se razumije. Dopuštam da me se možda u ovoj temi nije najbolje razumjelo. Nedvojbeno sam rekla o kojem zakonu je riječ, nedvojbeno sam govorila o tome da je puno veći problem ilegalno oružje. I možda vas je zbunila jedna rečenica koju sam rekla koja glasi, da ako budemo prerestriktivni onda nam se može desiti da ljudi koji inače sukladno zakonu zaista nastoje sve legalno napraviti, da ih mi djelomično pustimo i da budu ilegalno u odnosu na to. Prema tome bilo je apsolutno jasno što je tema, što je stav i o čemu sam govorila.
Hvala. Sada će u ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista vrijeme podijeliti uvažena Ivana Ninčević-Lesandrić i Marko Sladoljev.
Hvala uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjena državna tajnice, kolege zastupnici. U ime kluba MOST-a Nezavisnih lista htjela bih se osvrnuti na već izloženi prijedlog Zakona o nabavi i registraciji oružja građana. Naime, kada se važećim Zakonom o oružju i važećim Zakonom o eksplozivnim tvarima upravo ta dva zakona isprepliću u dijelovima koji reguliraju poslovanje gospodarskih subjekata, odlučeno je da će zbog jednostavnije primjene i boljeg nadzora nad provođenjem ta područja regulirati posebnim Zakonom o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja koji bi spojio upravo ova dva područja. Odredbe iz važećeg zakona o oružju koje se odnose na promet i proizvodnju oružja, posjedovanje u prometu oružjem, popravljanje i prepravljanje oružja, prijevoz oružja i ispitivanje i obilježavanje žigom vatrenog oružja i civilna strelišta uz potrebne izmjene i dopune preuzeti će se Prijedlogom zakona o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i promet oružja. Kako bi ubuduće nakon izuzimanja navedenog Zakon o oružju sadržavalo samo odredbe koje reguliraju nabavu i registraciju oružja koje građani nabavljaju za civilne potrebe postupanje s tim oružjem i streljivom postupak u slučaju smrti vlasnika oružja, okolnosti pod kojima se od građana oduzima oružje i streljivo te nošenje oružja preko državne granice, a kako je te odredbe također potrebno djelomično izmijeniti i dopuniti zbog obuhvata materije koje će se izuzimati i mijenjati u Zakonu o oružju predlaže se donošenje novog zakona čiji će naziv biti zakon o nabavi i registraciji oružja građana. Prema ovom prijedlogu zakona sve vrste vatrenog oružja koje su nabrojane u direktivi o nadzoru, nabave i posjedovanju oružja svrstane su u dvije kategorije i to u kategoriju A u koju je razvrstano vatreno oružje, te direktivu B u kojoj je ostalo oružje kao i kategoriju C i D u kojoj je razvrstano oružje koje se nakon nabave mora prijaviti nadležnoj policijskoj upravi i kategoriju D za onu koju se ne mora prijaviti osim u slučaju kada ide preko državne granice. Dobna granica za nabavu oružja je 21 godina uz iznimke policijskih službenika MUP-a, pripadnika Oružanih snaga RH, Pravosudne policije i drugih državnih tijela i zaštitara koji su prema posebnim propisima ovlašteni držati i nositi oružje, članova Sportske streljačke organizacije koji se aktivno natječu u streljaštvu i osoba s položenim lovačkim ispitom koji mogu nabavljati oružja s navršenih 18 godina života. Kod propisivanja općih uvjeta koji moraju biti ispunjeni za nabavu oružja kao jedan od uvjeta naveden je i opravdani razlog za nabavu oružja jer ga kao uvjet navodi i Direktiva o nadzoru nabave i posjedovanja oružja. Za osobu koja ima važeći oružani list za oružje koje je ranije nabavila na temelju izdanog odobrenja za nabavu oružja pri svakom sljedećem zahtjevu za izdavanje odobrenja za nabavu oružja neće se provoditi postupak za utvrđivanje općih i posebnih uvjeta potrebnih za posjedovanje oružja. Postupak utvrđivanja općih i posebnih uvjeta izuzev uvjeta zdravstvene sposobnosti neće se provoditi niti kod produženja važenja oružanog lista. Ovim prijedlogom zakona jasnije je propisano da se bez prava na naknadu oduzima oružje za koje se u postupku registracije utvrdi da nije ispitano i obilježeno u skladu s propisima ili mu se ne može dokazati podrijetlo kao i oružje za koje se u postupku registracije utvrdi da je tehnički neispravno i da ga nije moguće osposobiti za sigurnu uporabu. Zakon o nabavi i registraciji oružja građana regulira pitanja koja se odnose na nabavu i registraciju oružja građana regulira pitanja koja se odnose na nabavu i registraciju oružja koje građani nabavljaju za civilne potrebe dok se nabava oružja za potrebe pravnih osoba i djelatnosti vezane uz oružje, proizvodnja, promet, popravak i prepravak oružja, vođenje civilnih strelišta reguliraju Zakonom o eksplozivnim tvarima i proizvodnji i prometu oružja koji je također u proceduri donošenja. Važeći Zakon o oružju ne sadrži odredbu kojom se izrijekom navodi tko sve na području RH može posjedovati oružje pa je upravo i ta odredba dodana u prijedlog Zakona o nabavi i registraciji oružja građana. U prijedlogu zakona isto kao što i u važećem zakonu posebno je istaknuta zaštitna mjera radi nasilja u obitelji kao zapreka za nabavu oružja obzirom da se ta zaštitna mjera može izreći i samostalno bez prekršajno pravne sankcije izrečene u prekršajnom postupku. Ovom odredbom prijedloga zakona propisano je da ovlaštena zdravstvene ustanove koje obavljaju zdravstvene preglede za utvrđivanje zdravstvene sposobnosti za posjedovanje oružjem moraju uz mišljenje izabranog doktora primarne zdravstvene zaštite pribaviti i mišljenje izabranog doktora medicine specijalista psihijatra. Na taj način će specijalist psihijatar u ovlaštenoj zdravstvenoj ustanovi imati bolji uvid u psihičko stanje hrvatskog branitelja jer će dobiti i mišljenje izabranog specijalista psihijatra koji psihičko stanje hrvatskog branitelja prati kroz duže razdoblje. Također novina u prijedlogu zakona u odnosu na važeći zakon je da se pri svakom slijedećem zahtjevu za izdavanje odobrenja za nabavu oružja koji podnese osoba koja već ima važeći oružani list za oružje koje je ranije nabavila na temelju izdanog odobrenja za nabavu oružja neće vršiti terenske provjere putem policijskih službenika jer je prilikom provjere koje su obavljene kod prve nabave oružja utvrđeno o kakvoj se osobi radi i radi li se o konfliktnoj osobi koja je u povremenim ili stalnim sukobima sa ukućanima ili sa okolinom u koji živi. Također, na samom kraju želim reći da se naše zakonodavstvo u ovom slučaju pokazalo dobro te da nema potrebe za daljnjom liberalizacijom ali ni previše restriktivnim pristupom. Naime, ministarstvo će uvažiti sve one amandmane na sve članke koji su išli u restriktivniji odnos prema pojedincima oružja, dakle osobama koje na legalan i način posjeduju oružje iako u ovom slučaju izmjenom postojećeg, izmjena postojećeg zakona po pitanju restriktivnijeg odnosa ne smatra se pitanjem liječničkog pregleda iz razloga što se on ne smatra restriktivnijim odnosom obzirom da se radi o procjeni psiho-fizičke sposobnosti pojedinca a ključnu ulogu u odlučivanju smije li osoba posjedovati oružje imaju upravo specijalisti medicine rada jer samo oni donose objektivnu ocjenu psiho-fizičke sposobnosti pojedinca bilo da se radi o nošenju oružja, upravljanja vozilima ili pak nekim drugim posebnim uvjetima. A čuli smo da samo, da imamo samo četiri prijave liječnika obiteljske medicine koji su prijavili da se promijenilo stanje kod osoba koje posjeduju oružje. Pa nije baš da možemo reći da od toliko tisuća ljudi koji imaju, posjeduju na legalan način oružje da se samo kod četiri promijenilo zdravstveno stanje. Dakle to je netočno jer liječnici i opravdano sami imaju razlog zbog kojeg zaziru upravo te prijave a to je da si vjerojatno sami razmisle u kakvoj bi situaciji bili kada osoba koja legalno ima oružje upravo zbog vaše prijave u biti ostaje bez te mogućnosti. Ono što želimo naglasiti je da upravo naš prijedlog zakona nije za nikakvo razoružavanje RH kao niti protiv osoba koje legalno posjeduju oružje. Ono što mi želimo, želimo vrlo je jednostavno a to je da je posjednik oružja sposobna osoba sa legalnim oružjem. Hvala.
Hvala. Evo nastavit će uvaženi zastupnik Marko Sladoljev.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Poštovani zastupnici i zastupnice ja ću evo ovom zakonu koji je izazvao manje prijepora, Zakonu o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja izlagat. Ono što je važno napomenuti da je svrha ovog zakona usklađivanje zakonodavstva RH s novom EU direktivom o stavljanju eksplozivnih tvari na tržište. Rok za prenošenje ove direktive u nacionalna zakonodavstva zemalja članica EU bio je 20. travnja 2016. godine. Dakle u veliko kasnimo sa prenošenjem direktive zbog čega Europska komisija pokrenula postupak zbog povreda prava EU. Nadalje, osim obveze usklađivanja našeg zakonodavstva sa direktivom svrha donošenja ovog zakona je poboljšanje nadzora nad eksplozivnim tvarima zbog čega se u ovaj zakon prenosi i odredbe i sada važećeg Zakona o prijevozu opasnih tvari koje se odnose na prijevoz eksplozivnih tvari. Neuređenost ovog područja stvari velike probleme pravnim osobama koje se bave djelatnošću i proizvodnjom oružja a riječ je o vrlo važnoj izvoznoj grani našeg gospodarstva. Osim gospodarskog značaja ovdje svakako treba napomenuti i da se zbog neuređenosti područja nije moguće cjelovito nadziranje proizvodnje i prometa oružja kategorije A što je iz sigurnosnih razloga neprihvatljiva situacija. Uz ranije navedeno prenošenje djela Zakona o prijevozu opasnih tvari koje se odnosi na prijevoz eksplozivnih tvari. U ovaj zakon prenesene su odredbe djela sada važećeg Zakona o oružju koji se odnosi na proizvodnju i promet oružja odnosno prenose se sigurnosni uvjeti procedure koja trgovačka društva moraju ispunjavati prilikom proizvodnje i prometa oružja. Ovako objedinjavanje regulative potrebno je zbog srodnosti područja proizvodnje i prometa eksplozivnih tvari te proizvodnje i prometa oružja. Naime, sadašnja situacija kada je proizvodnja i promet oružja uređena jednim zakonom, Zakonom o oružju a proizvodnja i promet eksplozivnih tvari drugim zakonom Zakonom o eksplozivnim tvarima uvelike otežavala poslovanje trgovačkih društava koja se bave navedenim djelatnostima. Osim jednostavnijeg poslovanja trgovačkih društava objedinjavanje proizvodnje i prometa eksplozivnih tvari i oružja u jedan zakon osigurava se bolji nadzor nad eksplozivnim tvarima i oružjem što je vrlo bitno sa stajališta sigurnosti. Također ovim zakonom se stvara i zakonski okvir za donošenje pravilnika o izgledu dokumenata te načinu razmjene informacija sa zemljama članicama EU o transferu eksplozivnih tvari unutar EU. Hvala.
Hvala. Imamo ako ste mislili da ćemo proći bez replika imamo repliku i to na izlaganje uvažene kolegice Ninčević-Lesandrić, ima repliku poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Ninčević, evo htio sam replicirati. Dakle, vi ste ponovno obrazlaganje zakona naglasili da osnovna intencija ovog zakona je sigurnost građana, dakle onih koji posjeduju oružje, oni koji ga ne posjeduju, oni koji bi ga željeli posjedovati. Vi ste naglasili ponovno i to je dobro za čuti da će se u toku i ove rasprave i u drugom čitanju da će se neke stvari još primijeniti da bi se procedure pojednostavnile, da se ne bi još više opterećivalo posebno lovce i posebno druge. A ono što sam htio naglasiti nije točno zapravo, imamo sad dojam da se donosi rigorozni zakon, a do sad smo imali liberalni zakon. Ne, ovaj zakon koji imamo isto je jako rigorozan i prema posljedicama, dosadašnjim gledanim posjednicima oružja što po mom mišljenju nije ni loše. Ali nekad u praksi, ja ću navesti samo dva primjera. Nekad u praksi to može biti jako loše. Čovjek koji je, nije čak ni bio nazočan, članovi njegove obitelji su djetetu, unuku dali da se slika za vrijeme rođendana sa oružjem. To je objavljeno na Facebooku. Policija je došla, oduzela svo oružje. Drugi jedan primjer gdje čovjek sa zračnim oružjem pucao, prilikom toga je došlo do povrede. Isto tako oduzeto mu je svo vatreno oružje koje je imao. Dakle, nije točno da je dosadašnji zakon baš liberalan, znači on je rigorozan i svi danas posjedovatelji legalnog oružja imaju doista kontrolu i sve one mjere da to oružje ne bi ugrozilo ni zdravlje njihovog i živote, tako i njihove okoline. Evo hvala.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Ninčević-Lesandrić. Hvala.
Kolega Tomislav, ja se slažem sa vama i upravo je to ono što sam već malo prije htjela naglasiti da se sa cijelim ovim zakonom krenulo u nekakav, imam osjećaj kao da kad ljudi, evo reći ću konkretno kolega Bunjac kad pročita članak da uopće ne razumije što je pročitao. Dakle, on malo prije govori da ovim zakonom se moraju staviti protuprovalna vrata da bi čovjek posjedovao oružje što nije istina. Dakle, upravo taj isti članak govori da osoba mora imati sef, ukoliko nema sef dodaju se još jedna mogućnost da ako nema sef mora imati protuprovalna vrata u stanu. Dakle, zakon je prije dao jednu opciju, a sad ima dvije. Znači, čitav način na koji se shvaća, odnosno način na koji se želi shvatiti zakon je kriv. Dakle, naravno da se ne ide na štetu lovaca, a ja sam prva član lovačkog saveza. Znači ja sam lovac i kćer sam jednog od najvećih kolekcionara u državi. Ali jednostavno ne razumim čemu takav pristup. To je u biti ono što cijelo vrijeme govorimo. Naravno da je bilo primjedbi i naravno da će bit amandmana i naravno da će se o njima raspravljati, da će se sve ono što stoji uvažiti. To nikada nije ni bio problem barem kada je klub MOST-a u pitanju. Hvala.
Hvala. Sad ćemo prijeći na pojedinačne rasprave kojih ima priličan broj. Prva će biti ona uvaženog zastupnika Nenada Stazića. Izvolite.
Zahvaljujem vam potpredsjedniče. Prvo dobro je što se svi slažemo u tome da ovo mora ići u dva čitanja i uopće ne mogu shvatit kako je nekome palo na pamet da bi ovaj zakon se mogao donijeti po hitnom postupku jer je taj zakon prevažan. Dakle, ovo nije zakon o sredstvima za čišćenje, ovo nije zakon o metlama, ovo je Zakon o oružju. Oružjem se ranjava i ubija. Oružje kao što je to državna tajnica ispravno rekla opasno. I ono nije opasno kao što to kaže kolega Sanader kao struja, pa veli pa i struja je opasna. Pa da, samo struja pokreće strojeve, a oružje pokreće ratove. Struja osvjetljava, a oružje gasi i to gasi ljudske živote. Pa bi to otprilike bilo kao usporediti Samuela Colta izumitelja modernog pištolja i Nikolu Teslu, pa i ako je od Sanadera previše je. Tu se raspravljalo o tome da li je ovaj zakon restriktivan ili liberalan. Ja mislim da on nije ni restriktivan, ni liberalan, a da je po mom bio bi restriktivniji. Govori se o tome da se svakih pet godina što je i po važećem zakonu treba provjeriti medicinska sposobnost nekoga da ima dozvolu za nošenje oružja. Pa naravno da treba. Jel' tko od vas ikad čuo da je netko na primjer u 48 godini obolio od paranoje na primjer? Ima čovjek maniju progona, a ima oružje a nije oduvijek bio bolestan. Obolio je u 48 godini. Pa je li taj za bilo koga zdravog razuma opasan ili bezopasan? Pa naravno da ga se mora provjeravati, pa kako drugačije. Ja mislim da bilo tko komu je dijagnosticirana bilo kakva duševna bolest ne bi smio imati dozvolu za nošenje oružja niti za upravljanje motornim vozilom, jer je on opasan po cijelo društvo. A kad bismo to uveli kao pravilo ovdje u zakonu, tko god boluje od bilo kakve duševne bolesti, a ne sad da liječnik procjenjuje da li on u dovoljnoj mjeri boluje, pa mu onda to po uputstvu ministra za branitelje odobrava ili ne. Ne može nositi oružje, ne može dobit dozvolu za nošenje oružja. Ja sam uvjeren da bi se broj osoba oboljelih od PTSP-a znatno smanjio, znatno. Oni bi ozdravili u velikom broju. Kome oružje? Pa ne onome tko hoće oružje, kome se oružje sviđa. Pa društvo mora težiti da u društvu, u zajednici oružja bude što je moguće manje, a ne što je moguće više. Kome oružje? Onome kome oružje treba. A kome treba? Treba vojsci, treba policiji, treba zaštitarima, treba lovcima, treba za osobnu zaštitu. Za osobnu zaštitu samo onda kad nema druge mogućnosti. Ako se ja osjetim ugroženim od bilo koga, pa na meni je da se obratim policiji, jer policajci imaju prava nošenja oružja, a moje je pravo kao onoga ako plaća porez da očekujem od policije da me zaštititi, a ne da se ja moram sam štititi od policije. Za osobnu zaštitu kome? Da, nekome tko stanuje na osami. Negdje na nekakvom brdu, nema nigdje nikoga okolo. Može mu doć medvjed, vuk negdje u Lici. Da, njemu da, njemu za osobnu zaštitu da. Nije po prirodi lovac uopće, ali mu treba. Nekome tko stanuje u gradu, šta će njemu oružje za osobnu zaštitu? Pa nazove policiju pa doći će policija ma minutu i po pa će ga zaštititi. Kome treba? Treba sportašima. Šta je sa trofejnim oružjem? Pa naravno trofejno oružje, trofejno oružje da, ali ga onesposobiti da nije za upotrebu, da se iz njega ne može nikoga ni ubiti ni raniti, pa ga čovjek zadrži kao uspomenu. Nosio ga je u ratu i sada ga ima, eto izloži ga, urami ga, pokazuje ga, evo to je moj ratni trofej. Oružje staro kolekcionarsko, da, svakako da, ali isto tako potpuno onesposobljeno i to na način da se ne može ponovo osposobiti. Da, za pokazivanje, pa neće ga to uništiti, pa nećemo ga zapaliti, pa nećemo ga rastaliti. Jedna kategorija zamjenice koja nije uopće razrađena ovdje u zakonu, a spadala bi pod ovu kategoriju C to je scensko oružje, oružje koje se upotrebljava u kazalištu. Imaju velikih problema s time, on spada u ovu kategoriju C. Tu imate samo jedan članak o tome, a to je oružje koje mora izgledati kao pravo, mora se čuti pucanj kao da je pravo, mora izletiti plamen kao da je ispaljen metak, a mora biti potpuno bezopasno. To kod filmske industrije nije tako bitno jer oni imaju pirotehničare koji se time bave. Ali kazališta nekada su imala oružare, ali on mora zaposliti jednog stalnog čovjeka, mora mu plaćati plaću da se bavi. A kada će se upotrijebiti takvo jedno oružje u predstavi, možda svakih 6, 7 godina. Prema tome, to bi trebalo riješiti kakvo to oružje mora biti u tu C kategoriju mora spadati, mora se moći kupiti i prijaviti naravno policiji da ga kazalište ima kojeg je tipa mora biti bezopasno, mora biti pregledano, mora mu biti izvađena igla ili već. Uredite to, opišite to, to stručnjaci opisuju, nije to na meni da opisujem. I slažem se sa onim što je rečeno u ime kluba, tu se jako malo govorili ili nimalo o nelegalnom oružju, a ono je najveći problem. Predviđena kazna molim vas, to ste jedino u tom članku 72. spomenuli je od pet tisuća do 50 tisuća kuna ili 45 dana zatvora. A najveća kazna koja se po Prekršajnom zakonu može izreći je 90 dana zatvora. Znači za neko drugo djelo se može izreći stroža kazna nego za ilegalno posjedovanje oružja. Pa oprostite mi ali to je paradoks. Prvo ilegalno posjedovanje oružja i trgovina tim oružjem, prodavanje ili kupovanje tog oružja pa to ne treba spadati u sferu prekršaja nego u sferu kaznene odgovornosti i to ozbiljnoga kaznenoga djela za koje je zapriječena kazna u trajanju od pet godina zatvora. Pa ti prodaj pištolj ili ga kupi kada znaš da ćeš zbog toga ako ti se nađe u kući pištolj ići u zatvor na pet godina. Tri puta smo produživali rok, tri puta da se preda nelegalno oružje, još nije predano bez kazne. Naravno predaj ga i neće protiv tebe biti pokrenuta nikakva sankcija. Razmislite o tome, nagradimo ih, uvedimo nagradu. Otkup nelegalnog oružja, država nek izdvoji fond otkupit ćemo nelegalno oružje i uvedimo deadline krajnju liniju u trajanju od šest mjeseci, a nakon toga nađe li ti se oružje, e onda ćeš ići dvije godine u zatvor, ako posjeduješ ilegalno oružje i s njime trguješ. Onda bi to bila mjera, ozbiljna mjera da se riješimo tog nelegalnog oružja koje slažem se sa Đujićem, predstavlja najveću opasnost. Ali mi se moramo kao društvo dogovoriti da li ćemo mi biti društvo koje će njegovati kult oružja ili koje će oružje shvatiti kao jedno nužno sredstvo obrane slobode, države, slobode građanina, zaštita njihovih života, efikasnosti policije ili ćemo se pretvoriti u jedno društvo koje će tako legalizirati, dopustiti svakome ili olakšati svakome ili omogućiti svakome da dođe u posjed oružja i da predstavlja opasnost za svakog drugoga. Ja nisam za takvo društvo, nisam i siguran sam do drugog čitanja možete ovo razraditi, možete ovo poboljšati i možemo zajedno izrađivati takvo bolje i sigurnije društvo.
Hvala lijepo. Sljedeća rasprava je ona uvaženog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, državna tajnice i suradnici. Evo ja sam u više.
Oprostite moja greška. Imali smo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Sanadera, a druga uvaženog zastupnika Vučetića. Moja greška. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Gospodine Staziću ja i dalje mislim da oružje nije opasno. Oružje je opasno u rukama luđaka, bolesnika, opasno je ilegalno oružje, opasno je oružje u rukama neznalice. I zato sam dao tu usporedbu sa strujom ali to nije bio razlog za vrijeđanje. A kod Sanadera previše. Šta to znači previše? Na različito mišljenje. Jel to demokracija? Vi se bojite oružja, očito imate neke stresove iz mladosti, starosti. … [[Upadica se ne razumije.]] Kažem vi očito imate nekakve stresove sa oružjem jer vi kažete ako omogućimo oružje onda predstavljaju opasnost za druge. Zašto predstavlja opasnost? Jel lovci predstavljaju opasnost za druge? Ljudi koji imaju legalnu dozvolu za oružje, ljudi koji su položili lovačke ispite, koji imaju potvrdu od službenih organa da znaju baratati s oružjem. I u tom smislu je bila moja usporedba i sa strujom i sa automobilom sve je opasno, sve može izazvati opasnost za čovjeka i okoliš. Neko se razboli u 48. godini, neko je bolestan uvijek od rođenja ali sve to nije razlog za vrijeđanje.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Stazić.
Oružje nije opasno samo u rukama luđaka i bolesnika kao što kažete. Čitao sam članke u Crnoj kronici kao i vi da je dijete došlo u posjet oružja svoga oca i ubilo sebe ili svoju sestru, a to dijete niti je luđak niti je bolesnik. Oružje je opasno, shvatite to gospodine Sanader, ono je opasno uvijek. Kažete zašto ja osjećam oružje kao opasnost. Pa zato što sam čitao i takve članke. Onaj tko posjeduje oružje uvijek ili može doći u situaciju da ga upotrijebi. Ljudi se posvade u birtiji. Jedan od njih kaže idem kući po kalašnjikov i sve ću vas pobiti. Ode, vrati se i pobije ih sve. Da nije imao kalašnjikov on bi taj svoj bijes prevladao na neki drugi način. Možda bi se potukao, možda bi on nekoga istukao ili bi netko istukao njega ali ne bi ugasio pet života. On je to napravio zato što je imao priliku da to napravi a imao je priliku jer je posjedovao oružje. I zato ja smatram da je oružje opasno i da treba učiniti sve što jedno društvo može, ali baš sve da shvati ovo što vi ne shvaćate gospodine Sanader da je oružje opasno i da ga moramo staviti pod kontrolu što je god moguće više.
Hvala. Uvaženi zastupnik Vučetić.
Složio bih se s vama u onoj mjeri u kojoj polazimo od toga da je rasprava o oružju jedino uspravno usmjerena ukoliko krenemo od čovjeka prema oružju a ne od oružja prema čovjeku jer kad definiramo stvarnost od čovjeka onda nikad nećemo zaboraviti da je to temeljni identitet bića koja … [[Govornik se ne razumije.]] na ljudskoj razini a naziva se ljudskom da će onda to ljudsko uvijek pokušati zaštititi. Ukoliko je temeljno određenje čovjeka da je on lovac, ratnik i oružnik onda i čovjek prestaje biti homo ludens koji se igra oružjem kao lovac ali se igra kao čovjek i onda postaje opasnost u ljudskom svijetu, tako da bi se pod vidom ove vaše rasprave složio s time da oružje jest opasnost ukoliko je polazišna točka ali nije opasnost ukoliko je čovjek polazišna točka i u određenju čovjeka i oružja.
Uvaženi zastupnik Stazić će odgovoriti.
Jedino što mogu poželjeti dragi kolega da ova vaša rečenica bude moto ministarstvu pri izradi drugog čitanja zakona, da pođe od činjenice da ovaj zakon mora biti zakon o zaštiti čovjeka, zakon u korist čovjeka a ne zakon u korist oružja.
Hvala. Sad će pojedinačnu raspravu imati uvaženi zastupnik Tomislav Klarić. Izvolite.
Uzet ću si za pravo da u svojoj raspravi mogu govoriti u ime i 70 tisuća članova lovačkih društava na području čitave Republike Hrvatske koji posjeduju tih 127 tisuća komada oružja. Uzet ću si za pravo da govorim o tome da je Hrvatski lovački savez dostavio amandmane još prošle godine negdje u petom mjesecu, da se tada tražilo da se uđe u drugo čitanje, da ne ide ovaj zakon o po hitnoj proceduri, da je sad odjednom iskrsnuo ponovo ponovo po hitnoj proceduri i zbog toga sam žustro na strani svih iz svog kluba koji smo danas raspravljali da ide u drugo čitanje. Kada pogledamo ovaj zakon i što znači oružje za one koji ga legalno posjeduju koji su članovi udruga, klubova, organizacija koje se time bave i kojima je to nekakvo oruđe. Ako idemo u dvije krajnosti o čemu je malo prije bilo govora što je oružje, nedavno sam gledao nekakvu dokumentarnu emisiju pa je jedan od ratnika više ne znam s koje strane govorio o tome kako su palili kuće pa su u prizemlju ostavili butan bocu a na katu su zapalili svijeće a onda je nakon sat vremena sve letjelo u zrak. Nedavan slučaj kamiona koji je usmrtio 37 ljudi, gaženje u Francuskoj, dakle ovdje govorimo o dvije potpuno različite stvari. Govorimo o nečemu što je legalno, o nečemu što je zakonito i govorimo o propisima i direktivi Europske unije, govorimo o nečemu što traje već stotinama godina a zakonski regulirano i nikad nije bilo van zakona u tih 125 godina postojanja Hrvatskog lovačkog saveza da su članovi Hrvatskog lovačkog saveza polagali i da su davali uredno zahtjeve za nabavku oružja, da su provjeravani od strane nekadašnjih SUP-ova, MUP-ova, više ne znaš kako se što zove, da je kontrola nad njima praktički svakodnevna ali i ne samo od institucija ove vrste koja se odnosi na ministarstvo i zakon već i samih organizacija i članova tih organizacija kroz njihove statute, stegovne sudova, skupštine, izbore demokratske unutar tih društava i to su institucije same za sebe. I kad govorimo o problemima koji se odnose na nabavku tog oružja i ono što je ukazivao Hrvatski lovački savez, ono što ukazuje streljački savez, ukazuje na neke nelogičnosti zašto nametati našim građanima stroža pravila nego što imaju ostali državljani članica Europske unije, zašto biti rigorozniji u tom dijelu kad znamo da se do negdje 2000-tih godina kad su uvedeni neki zdravstveni pregledi uopće nije tim uvođenjem zdravstvenih pregleda bilo što promijenilo u statističkom smislu. Dakle, uvijek će bit nekakvih događaja, nekakvih zlouporaba. Uvijek postoji mogućnost da se s nekakvim i legalnim oružjem napravi nešto što se ne bi smjelo, ali nije problem u tom dijelu. Jer se može dogoditi u svakom trenutku nešto nekome, ali je problem upravo u onome što čitavo vrijeme ja ovdje govorim u ilegalnom oružju, u onom oružju koje je negdje zakopano, koje je negdje sakriveno, koje se negdje netko počinjava s njim nekakva kriminalna djela i o kom oružju nitko nema nikakve evidencije. Za moje oružje, za oružje Dragice, Ivane, Anta Sanadera i MUP i država i svi živi znaju. Čemu nekakva rješenja. Evo Hrvatski lovački savez u svom jednom amandmanu je preložio brisanje članka 16. Zašto ga ne brisati kad je to potpuno racionalno i normalno? Što taj članak propisuje? Taj članak propisuje na čitavu jednu i više stranice propisuje što mora imati zdravstvena ustanova koja će ispitivati zdravstvenu sposobnost onog tko podnosi zahtjev za, članak 16. da. Ako tu gledamo što tu piše, to je naprosto smiješno. To nije predmet uopće ovoga zakona. Pozdravljam onaj dio koji se odnosi da pojednostavljenje procedure kod nabavke drugog oružja. Dakle, ako ste kod prvog oružja zadovoljili sve kriterije i provjere i zdravstvenu sposobnost i imate već jedno oružje ista takva vrsta oružja. Ako imate sa glatkom cijevi sad nabavljate risanicu zbog potreba korištenja u obavljanju svoje djelatnosti, ja govorim opet o djelatnosti lovstva, onda je potpuno racionalno i normalno da ste tako to ugradili u ovaj zakon i ja to pozdravljam. Da nema potrebe više obavljat nekakve preglede, nekakve istrage, kod susjeda se raspitivat tko je što i kako je, a samim tim se zalazi u nešto što je van domene današnjeg društvenog uređenja, da policijski službenici obilaze susjedstvo ne znam Saše Đujića u Novom Vinodolskom i raspituju se kod njega kakav je on, da bi mu mogli dat oružje. Evo kao primjer. Mislim da su to nekakve stvari u koje ne bi uopće trebali zalaziti i Hrvatski lovački savez upozorava na to. Streljački savez upozorava na to. Kad govorimo o djeci, o mladima koji se učlanjuju u nekakve udruge, udruge koje su streljački klubovi. Ja ga imam na svom području, znam da ima interes maloljetnika za bavljenje tom vrstom sporta gađanja letećih meta. Moj grad je u to i županija uložili preko milijun kuna u strelište, u one izbacivače meta, u pomoć pri nabavci i municije i oružja za tu streljanu jer je to sport. Luk i strijela, koplje. Mislim kad govorimo o nečemu što je sredstvo onda se mogu složiti sa ovim što je malo prije prethodnici govorili. Nije problem u oružju, problem je u onom koga ima. A taj problem tko ga ima smo riješili. Riješili smo na način da je zadovoljio proceduru, da je položio nekakav ispit, da je osposobljen za baratanjem tim oružjem, jer ga ne može dati nekome tko nije osposobljen, da je imao predmet balistika na nekakvom lovačkom ispitu pa zna o čemu se radi i kakva je opasnost to oružje, da ima sanduk ili ormar ili ta protuprovalna vrata koja ste propisali gdje ih mora držati. Ali intencija direktive EU ponovno ću to ponoviti, ono što oni pišu, pišu omogućavanje zakonite proizvodnje, prodaje i posjedovanja vatrenog oružja i olakšavanje. A prekidanje zločinačkih lanaca i odvraćanje od nezakonitog korištenja, povećanje na pritisak na zločinačka tržišta, suzbijanje nezakonite trgovine oružjem, izgradnja boljih obavještajnih sustava. To je smisao te direktive na koju se vi pozivate kad idemo u proceduru donošenja ovog zakona. I opet si postavljam pitanje zašto po hitnom postupku? Zašto ne saslušati sve? Saslušati one koji se time bave – Hrvatski streljački savez, Hrvatski lovački savez. Govorimo što se može dogoditi oružjem, što se može dogoditi autom, kamionom, što se može dogoditi u planinama, što se može dogoditi sa hladnim oružjem kojeg valjda svatko posjeduje od nas u ladici, u kuhinji. Mislim to su pobrkani lončići, a postoji obveza i jesam za to da se propiše liječnički pregled kod nabavke oružja. Obveza da se prijavi odabrani liječnik, obveza da se taj odabrani liječnik poveže sa MUP-om, odnosno policijskom upravom na području gdje živi i da se tu vrši nekakva permanentna kontrola. Što znači pregled 5 godina ili 10 godina? Što se može dogoditi nakon 6 mjeseci nakon što je netko pregledan? Ovo što je gospodin Stazić spomenuo, može tad prolupat i nešto napraviti. Ali oružje ako govorimo o sredstvu kojim se netko bavi, za obavljanje sporta onda je to to, da ne govorim o drugim zakonima koji idu na štetu lovaca o tome da je divljač proglašena opasnim sredstvom. Pa je odgovornost za nalet vozila na divljač lovačko društvo i snosit troškove. Mislim suludo. Lovci, Hrvatski lovački savez ne traži ništa drugo, nego izjednačavanje sa drugim građanima EU. Hvala.
Hvala. I na vaše izlaganje imamo replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Nenada Stazića.
Uvaženi kolega Klariću, namjerno nisam govorio o lovcima, jer uistinu mislim ja nisam lovac, nemam strast za tim, ali cijenim lovce. Cijenim lovce zbog toga što znam da više vremena potroše na zaštitu divljači, na hranjenje divljači, na pomaganje divljači nego na lov, na odstrel divljači. Imam mnoge prijatelje koji su lovci i oni ne predstavljaju društvenu opasnost u to sam siguran jer nisam pročitao da je lovac uzeo svoju lovačku pušku i ubio nekoga. Dogodi se nesreća u lovu, nastrijele jedan drugoga jer misli da je zec ali to je, dogodi se nesreća, nisam govorio ni o sportašima i tu bi se zauzeo za to da malo olabavimo. Kod nas se djeca smiju početi baviti s 11 godina, u drugim zemljama s 9 streličarstvom. Pa smanjimo to, pa to je sport. Zašto? Pa zato što će prije steći kompeticije, inače će ovi drugi uvijek biti od njih bolji. Pa zašto bi bili bolji, pa zašto naša djeca ne bi bila bolja? To je potpuno pod kontrolom. Nisam govorio o opasnosti kad sam govorio o glumcima jer oni ne predstavljaju opasnost ali dajte uredite i da oni mogu koristiti u kazališnim predstavama oružje a da to izgleda uvjerljivo. Ali zašto moramo biti tu možda i stroži od Europske unije? Jer imamo problem, mi imamo problem, imali smo rat nesretni, pa imamo zaostalo oružje još iz drugog svjetskog rata a kamoli ne iz Domovinskog. Imamo ga, oni ga nemaju i moramo biti svjesni te opasnosti. Imamo tog trofejnog oružja. Kojega Đujić je lovac, on je položio lovački ispit ali nema oružje. Ali ja se slažem s time da treba pitati i njegove susjede kad bi zatražio oružje što misle o njima. Kad bi došli kod mene ja bih rekao dajte mu oružje, Saša Đujić je bezopasan.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Tomislav Klarić.
Kolega Staziću, vjerujte da svaki puta kad ja osobno, moji prijatelji, kolege stavimo pušku na rame i odemo u planinu jako smo svjesni što nam se može dogoditi i sami smo preuzeli taj rizik da nam se nešto može dogoditi, kao što se može onome tko se penje na Himalaju dogoditi da ga zatrpa lavina, toga sam ja svjestan i preuzeo sam si to pravo da to koristim. Ali to je moja odluka kao što je odluka nekoga da će se baviti streljaštvom i pucati u glinene golubove ili u nekakvu metu na snajperku. I ovdje je zaista govoriti o onome legalnom a ne razlučiti onaj nelegalni dio o kojem vi govorite i tu brkamo svi zajedno lončiće, dakle kriminal se događa ilegalnim oružjem. Ilegalno oružje kojeg ima na sve strane, procjene su da ih ima negdje oko 500 tisuća čak komada, ne znam koliko je taj podatak uopće vjerodostojan budući da je to iznio UN tamo 90-tih godina, vjerojatno je nešto manje bilo čitav niz akcija zbogom oružje i sve ostalo ali je problem u tome i usredotočimo se kako to svi zajedno suzbiti da toga nema među nama. Ali nemojmo dirati u ona prava ljudi koji na kraju krajeva i troše silan novac za taj svoj nekakav ajmo reći gušt, svoje zadovoljstvo a da ne govorim o radu koje ta društva i ti ljudi ulažu u lovišta, pogotovo sad u zimskim mjesecima tone i tone hrane se iznose van. Preko ljeta se kosi, kopa, ore i nije bezveze onaj naziv u Hrvatskom lovačkom savezu i u svim lovačkim društvima, njihovim statutima „društvo za uzgoj, zaštitu“, i „lov“ dolazi tek na kraju i to moramo svi shvatiti i biti svjesni i malo više se spustiti na tu razinu mnogima nekakvu satisfakciju u vidu priznavanja njihove djelatnosti.
Hvala. Imamo repliku uvaženog zastupnika Arsena Bauka.
Da, što se tiče Saše ne dajte mu, može oružje ali s tipkovnicom oprezno. Dakle, kolega Klariću spomenuli ste vašu odlučnost da zakon ide u redovnu proceduru. Ja inače gledam, dva puta je u dva saziva Sabora uspio doći u hitni postupak, ne po Duhu Svetom, dakle dva puta je parlamentarna većina na prijedlog Vlade uz protivljenje opozicije izglasala da ide u hitnu proceduru i dva puta je uredno nakon toga rekla da ide u redovnu proceduru. Ja mislim da je ključno pitanje ovoga zakona ono što je kolega Grmoja rekao u replici nekome a to je jesmo mi za liberalizaciju ili za još restriktivniji zakon i o tome je trebala biti rasprava u prvom čitanju. Ovako ispada ustvari da su sve zakuhali amandmani koje je Hrvatski lovački savez poslao velikom broju klubova i da smo se tek onda referirali na njih i krenuli razmišljati o tome što smo izglasali na početku kad smo uvrstili u hitnu proceduru. Koliko je to ustvari duga priča na više frontova pokazuje činjenica da je ovaj zakon bio na javnoj raspravi u siječnju mjesecu 2015. godine još dok je bila naša Vlada u sličnom sadržaju. Nakon toga nije otišao u parlamentarnu proceduru, pa je došla druga Vlada koja je sličan zakon uputila u hitni postupak što je parlamentarna većina izglasala, provela raspravu, vratila u redovnu proceduru da bi došla treća Vlada i isti zakon poslala u hitni postupak i treći saziv Sabora taj zakon vraća u redovnu proceduru. Ja mislim da to dovoljno govori o tome da kolege iz MUP-a da je vrijeme dakle da malo ozbiljnije pristupite prijedlogu i da ga ne šaljete u Vladu prije nego širu raspravu provedete.
Hvala. Kolega Klarić ima odgovor.
U potpunosti se slažem s vama u tom dijelu da nije to trebalo ovako odraditi, između ostalog zato sam i žustro u svom klubu kad smo o tome raspravljali bio za to da ipak ide u redovnu proceduru jer o tome još treba podosta govoriti i usuglasiti stavove jer nije samo da je Hrvatski lovački savez utjecao na to nego malo širi krug ljudi, između ostalog i Streljački savez i svi oni koji se aktivno bave time. I u potpunosti ste u pravu kad ste uputili sad implicirajući meni poruku MUP-u da prije nego što stavi zakon u proceduru, da usuglasimo svi zajedno te stavove naročito iz razloga jer je točno ovo kako ste rekli, a i vi dobro znate kada je bila vaša vlada zbog čega je to tako išlo i ovaj prvi dio prošle godine u 5., 6. mj., pa i ovo sada. Mislim da ćemo konačno nakon ove rasprave gdje smo već pomalo i naporni pretpostavljam državnoj tajnici i suradnicima doći do konačnog rješenja gdje će biti zadovoljni i Hrvatski lovački savez i Streljački savez, a gdje ćemo onda na neki način omogućiti svim tim vlasnicima oružja koji ga legalno posjeduju da na lakši, liberalniji način imaju to svoje oružje, a restriktivniji da budemo prema svim onima koji ga posjeduju nezakonito.
Hvala lijepo. Sada će pojedinačnu raspravu imati uvaženi zastupnik Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Pa eto, tema je Zakon o oružju i ono što bih htio prije svega reći je da ne ubija oružje, ubijaju ljudi. Oružje, znači jedan nož može služiti za rezanje rajčice, a može služiti i za hladnokrvno ubojstvo. Htio bih reći da u posljednjim terorističkim napadima uopće čak oružje nije u biti niti korišteno. Što je korišteno? Kamion. U Nici čovjek je kamionom ubio 80 ljudi. Slična stvar u Berlinu. Imate slučaj u Oklahoma Cityu kada je Timoty Mc Quay sa automobilom bombom koje je u biti bio kamion pun gnojiva, umjetnog gnojiva, jer kada se umjetno gnojivo pomiješa sa benzinom ili dizelom dobiva se eksplozivna smjesa koja je čak i izazvala i hajmo reći potres u Oklahomi u samom gradu. Kada je to grunulo ubio je 163 ljudi. I što se događa? Cijelo vrijeme se oružje prikazuje kao „baba roga“. Međutim, restriktivni zakoni o oružju ne rješavaju problem. Velika Britanija kada se našla u problemu sa terorizmom, sa IRA-inim terorizmom, tada je dovela naj mogući restriktivniji zakon o ilegalnom oružju, ne o legalnom oružju, jer ljudi koji se bave kriminalom neće ići legalnim oružjem raditi kriminal. Jer legalno oružje se može lako naći, može mu se ući u trag. I da skratim priču. Drakonskim kaznama za posjedovanje ilegalnog oružja je zapravo sve sumnjive ljude je pospremila u zatvor. Vi ste mogli dobiti za pištolj koji imate bez dozvole 10 godina zatvora. I zbog toga upravo iz tog razloga engleski policajci boby dugo vremena nisu ni trebali oružje, jer jednostavno oružje je maknuti sa ulice. Netko će reći da je, opet kažem, oružje opasnost, međutim, u Švicarskoj svi građani Švicarske koji su prošli vojni rok na izlasku iz vojske dobivaju na poklon od države automatsku pušku i drže tu automatsku pušku doma. I vidjet ćete da u Švicarskoj nema oružanog nasilja. Nije znači sada da čovjek ima pušku i sada ide po cesti i puca ili po susjedima itd. Što time hoću reći? Jest da bi Zakon o oružju, legalnom oružju trebao biti liberalniji. Što to znači? To bi po meni značilo da je birokracija oko dobivanja oružja bi trebala biti jednostavnija, da se gleda jel' čovjek normalan i ako jest neka čovjek slobodno nosi oružje. Ali mi često puta imamo slučajeve kao recimo u Rijeci kada je čovjek ako se, ja mislim, čak i sa legalnim oružjem nekoga ubio. Što će reći da je puno po meni ljudi koji ne bi smjeli imati legalno oružje odnosno ljudi koji evidentno nisu smjeli imati su ga imali kao što ima onaj general Korade koji je ubijao ljude po šumi itd. Suma sumarum, oni koji ne smiju imati oružje im se ne smije im se dozvoliti da imaju oružje bez obzira na to što su generali i članovi HDZ-a itd. Ako se ne varam bio čak i jedan zastupnik HDZ-a koji je u Virovitici redaru prijetio pištoljem npr. to sam čitao negdje bilo je u aktualnom sazivu, a koji je mene često puta prozivao za nasilje. Hoću reći kada bi se zakon striktno primjenjivao da se one koji ako imaju dozvolu za držanje oružja, a oni nose oružje okolo i prijete, kada bi se za takve stvari davale adekvatne kazne, znači višegodišnje zatvorske kazne vi bi istoga trena riješili problem onih koji posjeduju ilegalno oružje, a one koji posjeduju legalno oni bi jako dobro razmislili kako će sa njime postupati. A što se tiče doma, pa pravo na samoobranu je po meni osnovno ljudsko pravo i svatko bi trebao imati pravo štititi svoj dom. Dom je zadnja kako bih to rekao, zadnja crta obrane da. I ova priča da vi morate imati protuprovalna vrata u sobi u kojoj držite oružje pa to je ludost. To je po meni suludo jer evo ja vas pitam u Saboru, pa tko od vas zaključava vrata po svojoj kući, tko? Pa nitko normalan to neradi. Ja ne znam, i sada čak i da čovjek ima protuprovalna vrata, pa što bi svaki dan išao otključavati i zaključavati spavaću sobu? Mislim to su, pazite čak i ne kaže zakon mora imati zaključana vrata kada dođe policija u nadzor, nego ono samo da su vrata tamo. Po ovome ne mora niti imati ključ. Može imati jednostavno protuprovalna vrata. E sada naravno ja ukazujem na nelogičnost, ali bojim se da me zakonodavac neće čuti, neće htjet čut. Ali se nadam opet da će ipak uzet ka srcu moje primjedbe, odnosno jednom prilikom Isus je rekao kad je govorio, veli „moje riječi ne prodiru u vas“. Ja se nadam da će moje riječi prodrijeti, da će se smekšati barem po ovom pitanju sa protuprovalnim vratima. I na kraju krajeva, ha vi imate policajaca koji službenim pištoljem opljačkaju banku. To je bilo u Španskom, sjećam se poslovnica Erste banke. Imate policajca koji službenim oružjem ubije ženu. Jel' krivo oružje ili je kriv čovjek? Ja mislim da je kriv čovjek, jer čak da taj policajac nije imao službeno oružje nabavio bi ilegalno. Znači, mislim da se, kažem opet oružje se prikazuje kao baba rogu, a stvarna baba roga su loši ljudi. Stvarna babaroga je država koja ne dozvoljava vlasnicima ilegalnog oružja da ga legaliziraju. Jer imate puno ljudi koji imaju ilegalno oružje i znaju da ga ne mogu legalizirati, ali to nisu nasilni ljudi, to nisu ljudi koji trguju oružjem. Ne oni ga čuvaju doma ono za svaki slučaj. I po meni bi trebalo dozvolit tim ljudima da za drže to oružje, ali da se prijavi, da se zna da ima oružje čovjek. Pa neće sad hodat sa kalašnjikovom po cesti. Kažem na primjeru Švicarske. I ako jedna Švicarska ima sustav u kojem ljudi mogu posjedovati dugo oružje, odnosno da sumiram cijelu priču ovako. Da bi se oružje moglo posjedovati bez problema morao bi postojat pravni sustav koji bi kažnjavao one koji ga ilegalno posjeduju i rade probleme s tim, a mi trenutno nemamo funkcionalan pravni sustav. I iz tog razloga zakonodavac po meni iz očaja ide u restriktivnije mjere protiv oružja. Da pravni sustav funkcionira niti bi ljudi koji ubijaju bili na slobodi. Ono kad kažeš s 500 kaznenih prijava ili ne znam koliko osuda čovjek ne znam šta je napravio, ne po stoti put ili petstoti put. Imate situaciju da čovjek koji je petsto puta mu je oduzimana ne znam vozačka dozvola ili zateknut je bez vozačke dozvole on i dalje vozi auto. To vidite da nije, jer onda oni kažu kakav je to čovjek. Pa nije kriv čovjek, kriv je pravni sustav koji ne funkcionira. Ali da bi se riješio problem pravnog sustava morala bi se uspostavit pravna država, vladavina prava i zakona, a jasno je da na žalost vladajuća većina kako danas, tako i jučer, a vjerojatno i sutra to po meni, odnosno to i građani sami vide nema namjeru učiniti. A jedino što u ovoj zemlji pod navodnicima ekspresno funkcionira to su ovrhe, tu je zakonodavac hajmo reći bio temeljit ono do zadnje lipe. I eto to je to. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo repliku uvažene zastupnice Ninčević-Lesandrić.
Kolega Pernar, molim vas nemojte bit kolega Bunjac, čitajte članke iz zakona. Lijepo vam piše. Kaže: „Oružje i streljivo ne mora se čuvati u zasebnoj prostoriji s protuprovalnim vratima iz stavka 1. ovog članka ako njegov vlasnik posjeduje sef, metalni ormar ili nešto slično.“ A kad smo kod zaključanih vrata i to vam piše u zakonu, dakle članak 34. kaže: „U zasebnoj prostoriji s protuprovalnim vratima na način da nisu dostupni osobi koja nije ovlaštena posjedovati ga.“ Dakle i tu vam dajemo mogućnost da ta vrata ne moraju bit zaključana ključem, vi ih možete zacementirati što se nas tiče, ali ne smiju bit dostupni, znači zatvoreni su. Hvala.
Evo odgovorit će vam uvaženi zastupnik Ivan Pernar.
A gledajte, ja ću to reći ovako. Vi se možete boriti protiv svakoga osim protiv vlastite žene, protiv vlastitih članova obitelji. A ovdje je sumnja upravo na članovima obitelji. Ja vam garantiram da nema te mjere zaštite, nema te mjere zaštite po meni koja može spriječiti ako, da netko od ukućana dođe do oružja, pa čak i da nema sef, pa čak i da ima protuprovalna vrata, čak i da ima protuprovalna vrata ja vam garantiram da će žena moći doći do tog oružja. Garantiram. Znači, po meni je to sve jedna farsa. Razumijem recimo da čovjek kada nosi oružje sa sobom da mora bit prazan okvir, to razumijem. Ali kažem ova priča sa sefom ili kao nudite alternativu, kao ako nema sefa možeš imati protuprovalna vrata u spavaćoj sobi. Pa protuprovalna vrata bi prije služila da se čovjek štiti od ljubavnice, nego da štiti pristup oružju, odnosno čemu već. Eto i to je to.
Hvala vam lijepa. Vjerojatno ćete to razraditi kad ćemo govoriti o ravnopravnosti spolova, na Zakonu o ravnopravnosti spolova. No, sljedeća se za pojedinačnu raspravu javila uvažena zastupnica Dragica Roščić. Izvolite.
Zahvaljujem, zahvaljujem gospodine predsjedniče, zahvaljujem predstavnicima predlagatelja. Ja bih rekla da kroz ovu raspravu se stalno nekako na vašem licu, licima predlagatelja i na našima vidi neko čuđenje. Stalno se nečemu čudimo, iako moram priznati da imamo isti smisao za humor, pa kad kolega priča se smijemo svi u isti glas. Uglavnom vidi se to čuđenje zato što imamo različite stavove i to je u redu i zato ova rasprava traje tako dugo, jer stalno argumentiramo. Ali smatram da mi svi ovdje pojedinačno nam je cilj da se smanji zloupotreba oružja, da se smanje smrtni slučajevi koji nastaju zbog pogrešne upotrebe oružja. Vi ste iznijeli podatke da 20% tih slučajeva je nastalo legalnim oružjem i ja iskreno ne mogu pronaći gdje su službeno objavljeni ti podaci jer mi imamo da je to 2,7, ali to nije najbitnije. Čak i ako se ovim zakonom po mom mišljenju restriktivnim smanjih tih 2,7% to doista podržavam. Međutim, strah me da će ovo nas odvesti u jednu drugu krajnost, da će povećati onu sivu zonu i da ćemo imati još više nelegalnog oružja a u samom vašem prijedlogu stoji da upravo glavni cilj je borba protiv nelegalnog oružja. I mi smo često ovdje u domeni legalnoga i nažalost onda ljudi stiču dojam, nas se gnjavi koji radimo sve po propisima pa se od nas traži još i više. I jednostavno, građani koji dolaze do mene su zabrinuti s razlogom u odnosu prema lovcima kad znamo koji je njihov bio doprinos u Domovinskom ratu. Ali isto tako duboko vjerujem da je razoružanje ove zemlje definitivno nije vaša intencija i pridružujem se, i vjerujem da su to vaši stavovi. Prošle godine ja osobno sam stekla uvjete i posjedujem lovačku iskaznicu, cijeli živog me zanimaju najviše ovi drugi aspekti zaštita okoliša, hranjenje, naročito ovaj oporavak divljih životinja i smatrala sam da će ovaj zakon još više pomoći mladim lovcima, da će definirati njihov staž, da će definirati još više nekako unificirati i edukaciju mladih lovaca i njihov nadzor, ali ono što se desilo išli smo prema jednoj restriktivnoj odredbi u članku 12. da tek od 21. godine lovci mogu nabavljati oružje i usred rasprave vi ste osjetili potrebu da se osvrnete na usporedbu kolege Tuđmana koji je spominjao da se nabavka oružja u drugim zemljama dozvoljava i sa 9 godina pa ste tako usporedili znači da u drugim državama imamo ne sa 9 nego sa 14, sa 16, 18 ali ja osobno nisam vidjela, pa vjerujem da ćete se na to osvrnuti, koliko je to zemalja koje pružaju, koje daju ljudima da tek sa 21 godinu nabave oružje jer u području iz kojeg ja dolazim, na kojemu radim ima i ruralnim područja, zabačenih područja na koja smo se u ovoj raspravi osvrtali i čija je tradicija i bavljenje stočarstvom koji idu u nekakve zabačene dijelove šume i svega i jako je važno radi sigurnosti da i mladi ljudi koji pomažu na poljoprivrednim gospodarstvima i slično da imaju mogućnost naravno na jedan korektan način da posjeduju oružje. Također, stalno se naglašava da se prenose obvezujući propisi i mislim da ljudi imaju jednu odbojnost prema ovim direktivama Europske unije upravo zato što često time manipuliramo. Znači, nama je propisano da mi uredimo određene predmete i odnose ali neću se dugo na tome zadržavati jer sam se već u replikama na to osvrnula i smatram da jednostavno da imamo, da direktive nama ništa ne naređuju, znači moramo kada branimo zakon stalno pričati o argumentima a ne netko nam je zadao to i mi to moramo unijeti, jednostavno steče se jedno nepovjerenje, tako se i steče nepovjerenje kod liječničkih pregleda kad ste se također javili da prokomentirate tu potrebu za uvođenjem liječničkih pregleda svakih pet godina. Čuli smo i znamo da moramo definirati rok u kojem je potrebno obnavljati ista, međutim nismo čuli barem ja, meni nisu dovoljni argumenti zašto to nije deset godina, zašto to nije možda tri ili čak jednu, znači jedan uži rok niti zašto je to pet godina. I je li smatrate da je normalna pojava da se liječnički pregledi reklamiraju na akcijama, uskoro ćemo možda vidjeti kad se uvede ovaj zakon na Crnom jaju da imamo jednu akciju za liječnički pregled. Podržavam ovdje kolegu i Sanadera i Đujića koji su ranije usporedili oružje znači kao opasno sredstvo sa autom pa bi u tom smjeru predložila da se liječnički pregled nekako poistovjeti sa ovim liječničkim pregledom koji se radi kod posjednika kao onih koji imaju vozačku dozvolu i čuli smo i argumente da imamo nedostatak liječnika, pa predlažem upravo da se vlasnicima oružja i onima koji posjeduju vozačku dozvolu napravi jedno spajanje tog postupka i da se u istom postupku obavljaju ti liječnički pregledi jer smatram da bismo dobili jednu sinergiju i uštedu. Evo, drago mi je da kolegica koja je u isto vrijeme dobila lovačku dozvolu da mi kaže da se upravo radi na tome i zato vjerujem da je ova cijela rasprava korisna i znam da je dugo i da smo možda dosadili ali vjerujem da ćemo napokon dobiti rezultate svega ovoga, da nije rasprava samo radi rasprave.
Hvala. Vaša rasprava je izazvala dvije replike, uvaženog zastupnika Pernara i Klarića. Prvo poštovani zastupnik Pernar.
Evo moram reći da se slažem s kolegicom iz HDZ-a i da najveći problem kod ilegalnog oružja je u tome što ilegalno oružje ne možete zabraniti nekome da ga posjeduje. Vi ćete staviti zakon kao da je ono zabranjeno ali ljudi ga i dalje posjeduju, a kazne kažem opet ono se vraćam na pravni sustav koji ne funkcionira, su takve da čak i ako ga imate nećete sigurno ići u zatvor. A s druge strane, ako hoćete legalno posjedovati oružje morate biti član nekog streljačkog kluba. Znači, ako vi niste član streljačkog kluba odnosno ako ne plaćate članarinu godišnje 500 kuna vi zapravo ne možete, ili lovačkog društva, vi ne možete imati oružje. Zašto bi samo članovi lovačkih i sportskih društava mogli imati oružje, odnosno imaju ga ljudi koji inače ih ne zanima to članstvo u tim udrugama ali se učlanjuju u njih samo iz tog razloga jer u suprotnom ne bi mogli imati dozvolu za oružje. I onda što se događa? Iz tih, jednostavno je ajmo to tako reći jeftinije je imati nelegalno oružje. Policija ti ne dolazi u nadzor, ne moraš plaćati nikome članarinu, ne moraš kako bi to rekao brinuti o tim administrativnim stvarima. Znači, kada bi zakon pojednostavio, znači da ne moramo biti oni koji žele imati oružje članovi sportskih i lovačkih društava, vjerujem da bi bilo više legalnog oružja i po meni bi država trebala dozvoliti odnosno legalizirati oružje koje imaju ljudi iz doba rata, a ne da [[Upadica Reiner: Hvala.]] A ne da ih se progoni ako nikome ništa nisu skrivili. Hvala.
Hvala. Ima želju za odgovorom uvažena zastupnica Dragica Rošćić.
Evo zahvaljujem kolegice da se slaže, vjerujem da ćemo nakon nekog vremena čuti i konkretne argumente kada se kolega bude slagao da će malo to preciznije, da ćemo čuti neke prijedloge recimo za ove vaše ideje konkretne koje možemo unijeti u zakon.
Hvala. Sada je replika poštovanog zastupnika Klarića.
Evo potpredsjedniče, bit ću kraći od 2 minute. Mala ispravka u zakonu je što ja pozdravljam 21 godina za hajmo reći normalne građane, a 18 godina je ako je položio lovački ispit kao vi, tako da je to ok. Ali bit i zato sam se javio za repliku kada se postavlja pitanje restriktivno ili nerestriktivno. Što se događa kada nešto radiš restriktivno povećavaš mogućnost da nešto bude nezakonito odnosno ilegalno. I toga se treba bojati. Mislim da bi ovaj zakon u svojoj konačnici trebao ići u tome smjeru da što više kada već posjedujemo, kako već ima u Hrvatskoj toliko oružja da što više tog oružja bude pod kontrolom legalno i da se onima koji ga legalno hoće posjedovati omogući da to imaju i da institucije MUP, političke uprave imaju evidenciju da se znaju gdje se to oružje nalazi, kako se koristi, gdje se nabavlja streljivo, koja količina streljiva i da u tom dijelu postoji kontrola, a da se eliminira taj ilegalni dio koji je u biti jedini problem i njega definitivno treba riješiti i na to upućuje europska direktiva. Hvala
Evo odgovorit će uvažena zastupnika Roščić.
Kolega zahvaljujem i pozvala bi predlagatelja, a ja mislim da im vi i ja u tome možemo pomoći da upoznaju i sve one lovce koji nemaju oružje i koji su ispod 18 godina i da doista se nekako uvjere i da možda napravimo jednu širu raspravu ili neku anketu među njima da je doista potrebno i da oni mlađi od 18 godina koji su članovi lovačkih društava mogu im biti vlasnici oružja. Hvala.
I za pojedinačnu raspravu se javio i uvaženi Ante Sanader.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo smisao zakona svakako bi trebalo biti nekakvo unapređenje stanja. Ovaj zakon je usklađenje sa europskim direktivama ima tu oznaku i mi hrvatski lovci očekivali smo da ćemo biti sada usklađeni sa Europom i iskustvom u Europi kako to izgleda i kako to funkcionira sa oružjem u Europi. Pa su se lovački savezi i ljudi potrudili prevesti … njemački jer Lovački savez je star 125 godina i mi smo na tradicijama Austrougarske gradili svoj savez, cijelu tu kulturu lova koja u Hrvatskoj postoji i koja je ravnopravna sa mi se usudimo reći i to su rekli predstavnici svjetske organizacije sa tim europskim najpoznatijim savezima. Jedan od tih je sigurno Njemački lovački savez, pa evo da bi mi vidjeli duh zakona, jer ovdje je bilo rečeno što je smisao duha ovoga zakona. Ako je smisao duha zakona ono komunistički mentalni sklop, pa da se mi bojimo jer znate u komunizmu je bilo Hrvati su bili vrlo opasni jer su oni uvijek rušili Jugoslaviju i onda su bili opasni. A još ako imaju oružje onda su oni bili ekstra opasni. I tako je bilo posebno opasno Hrvatima dati oružje. I sada ako tako razmišljamo kao taj mentalni sklop, onda treba zabraniti svakome da ima oružje, oduzeti lovcima i svima jer to je vrlo opasno. Ali evo što Nijemci kažu, gledajte u njemačkom zakonu članak 13. njemačkog zakona kaže: „Za lovce koji su imatelji lovačke iskaznice“, znači svaki lovac koji ima lovačku iskaznicu po Saveznim zakonom o lovstvu ne provjerava se ispunjavaju li uvjete“. Znači, „kada ide kupovati oružje imatelj važeće iskaznice u smislu ovoga zakona po Saveznom zakonu o lovstvu ne treba dozvolu za nabavu drugog oružja. Lovci smiju bez dozvole nositi oružje.“ Ovo o čemu mi tu raspravljamo ovdje – godine starosti – znači ovaj isti član 13. stavak 8. kaže: „Osobe koje se obučavaju za lov“ znači oni koji se obučavaju za lov „smiju tijekom izobrazbe bez dozvole pod nadzora instruktora nabaviti, posjedovati i nositi lovačko oružje ako su navršili 14 godina života“. Mi smo ovdje spomenuli i 21, 18 da je opasno. „I ako su njen skrbnik roditelj i voditelj izobrazbe o potvrdi o ovlaštenju koju su oboje potpisali iskazali svoju suglasnost s tim. Osoba koja se obučava za lov mora tijekom izobrazbe nositi uza se potvrdu o ovlaštenju“ to je za te mlade, oni moraju nositi potvrdu o ovlaštenju. Eto to kažu njemački zakoni. Sada mi se možemo vratiti u komunizam i zabraniti sve i proglasiti sve koji imaju oružje i koji pomisle da bi imali oružje vrlo opasnim tipovima i to restriktivno kažnjavati. Ali ja smilim da živimo u demokratskoj Hrvatskoj koja je članica Europske unije i u kojoj bi sigurno trebalo pojednostaviti stvari ako lovci koji imaju tradiciju 125 godina u Hrvatskoj, ako imaju lovačku organizaciju sa 70 tisuća članova, ako nikakvih ekscesa nema, ako su strogo propisani svi uvjeti tako onda bi trebalo uvažiti i neke primjedbe. Tako da evo, ja ću navesti samo nekoliko jer smo predugo raspravljali o svemu, ali baš neke koji strše. Članak 12. u stavku 5. „Poremećeni obiteljski odnosi“. Što su to poremećeni obiteljski odnosi? Ako su muž i žena rastavljeni, znači svaki rastavljeni ima poremećene obiteljske odnose ne bi smio imati oružje. Članak 13. osobe koje imaju oružje. Što je sa policajcima i vojnicima? Neki policajac koji cijeli život ima oružje je li naš interes da on i dalje zadrži to oružje? On je preventivni spasitelj na ulici i ja mislim da ti ljudi koji su cijeli život imali oružje oni sada se vraćaju na iste ove propise. Jel' se trebaju dokazivati da su oni ugroženi životno ili ne znam što? Mi više nemamo vojske redovne, mi nemamo nikakvu obuku. Evo kolega Pernar je pričao o Švicarskoj gdje svaki građanin koji završi obuku dobije na poklon oružje. Mi više toga nemamo, mi imamo 20 tisuća ili koliko ima vojnika u Hrvatskoj profesionalnih i u slučaju bilo kakve agresije na Hrvatsku a živimo ovdje u okružju vidimo kakvom gdje se stalno zvecka s oružjem, gdje su naši susjedi naoružani. Zašto taj policajac ne može zadržati taj pištolj i imati ga legalno i nositi kao pravo nošenja tog pištolja? Ili vojnik koji je cijeli život to imao. Pa oni su nam potencijalno preventivno velika sigurnosna zaštita za mene u Hrvatskoj da bi im se to oduzelo. O zdravstvenoj sposobnosti je već toliko govoreno, i ja sam isto pobornik toga, to sam već i kroz repliku govorio, neću o tome dalje govoriti. Stavili ste lijepo i čestitam za ovo u zakon da je liječnik primarne zaštite dužan to izvijestiti, a sad nezadovoljstvo da on nije o tome smo govorili. Ali ovo je bitno, članak 18. „Postojanje posebnih uvjeta, postojanje tehničkih znanja“. Znači, za lovačko oružje kategorije B uvjerenjem nadležnog tijela kojim se potvrđuje da je položio lovački ispit. Šta to znači nadležno tijelo, sad možemo pitati pa ćemo onda podzakonskim aktima tumačiti šta je to nadležno tijelo. Ja predlažem da to bude „Uvjerenjem, lovačkom iskaznicom s markicom koju izdaje Hrvatski lovački savez“, i time je sve riješeno, to je nadležno tijelo. Sportsko oružje kategorije B „potvrdom krovne organizacije koja vodi evidenciju svojih članova“, to piše u zakonu. Pa koja je to krovna organizacija, šta se bojimo napisati. U raspravama je bilo rečeno ne smijemo spominjati jer se može mijenjati zakon pa kako ćemo onda promijeniti ime. Ali to organizacija Crveni križ, Gorska služba i sve ostale organizacije su tu navedene. Mi znamo koja je krovna organizacija, Hrvatski streljački savez. Zašto se to bojimo staviti u zakon? To je svakako nešto što treba staviti u zakon. Isto tako, u slijedećem stavku: „Za oružje kategorije B koja se nabavlja radi osobne sigurnosti potvrda o osposobljenosti za posjedovanje i upravljanje i uporabu oružja koje izdaje nadležno tijelo.“ Koje nadležno tijelo? I još opasnije, „ili ustanova i druga pravna osoba koja ima odobrenje Ministarstva za unutarnje poslove“, znači to ćemo u privatne ruke da sad neki privatnici provode osposobljavanje. Dosta je bilo govora o tome i to podržavam apsolutno ovo produženje valjanosti Oružanog lista i članak 24. bi obvezno trebalo izbaciti da „nadležno tijelo ovim će rješenjem produžiti Oružani list“. Ok, prvo izdavanje dozvole logično, nek se pregleda oružje, nek se pregledaju markice i sve ostalo ali produženje oružanog lista nema nikakvog razloga da se pregledava šifra, broj, žig i sve ostalo što je na oružju. Ovo sam već govorio o europskoj oružanoj propusnici. Nema nikakvog razloga da europska oružana propusnica ima u Hrvatskoj pet godina trajanja a da svugdje u Europi je neograničeno trajanje. Članak 20. stavak 4. i svi ostali gdje se daje 8 dana rok za izdavanje kao u članku 25. 8 dana od promjene adrese morate se hitno javiti. Predlažem da to bude 15 dana. I isto tako ovo 60 dana kad čovjek umre pa rodbina mora u roku od 60 dana, da se to stavi neka tri, četiri mjeseca jer obitelj je šok i stanje u kojem se nalazi obitelj nema razloga da se to forsira jer sigurno oni neće napraviti neko problematično krivično djelo. Evo mislim da su to argumenti koji su i u Europi i svim europskim zemljama koje su nama uzor već uvedeni, da nema niti jednog razloga da i mi u našem zakonu ne uskladimo to i ono što su ovdje mnogi rekli i što apsolutno podržavam i slažem se da je problem ilegalno oružje a ne legalno oružje. Ljudi koji imaju dozvolu, koji su registrirani sigurno nisu problem za društvo ni opasnost za društvo. Hvala.
Hvala. Vaše izlaganje je potaknulo neke replike. Prva je uvaženog zastupnika Ivana Pernara.
Hvala predsjedavajući. Pa evo na moju nevjericu i ovaj put se slažem s kolegom iz HDZ-a. Mogu se čak usuditi reći da bi potpisao njegove riječi, pogotovo što je govorio o vojnicima. I na kraju krajeva nemojte zaboraviti jednu stvar, zašto ljudi drže ilegalno oružje. Pa vi ste svjesni toga da razloga zašto smo mi imali puno problema u ratu je bio u tome što smo bili razoružani i čovjek razmišlja, vidi on ova Vlada HDZ-ova je marionetska upravljana izvana, vidi oružje hrvatsko donira, šalje van zemlje, dođu Amerikanci pa kažu pa šta će vama oni manpadi, one strijele protusustavu ajmo reći za gađanje helikoptera i aviona u niskom letu. Pa Hrvatska sama uništava vlastito oružje. Vidi kakve su nam zračne snage i čovjek se pita pa čekaj ovi nas razoružavaju, pa šta ako dođe rat s čime ću se ja braniti i strah ljudi je opravdan i iz tog razloga ja mislim da bi trebalo dozvoliti svim ratnim veteranima koji nisu znači psihički bolesni, nasilni, agresivni ili rade prijetnju društvu oko sebe, da legaliziraju svoje oružje iz rata makar se radilo, mislim na dugo oružje naravno mislim a sjećam se jedan Srbin u Banja Luci imao je tenk u garaži, to se recimo ne bi moglo legalizirati, ali da trebalo bi kao što rekoh dozvoliti legalizaciju oružja i dugog ali bi trebao postojati pravni sustav koji bi kažnjavao ilegalno oružje. A gospodo iz HDZ-a vi to niste u stanju napraviti i to je cijeli problem.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ante Sanader.
Poštovani kolega, sramotno je da vi to ponavljate uzastopno ali evo i sada, zato moram reagirati. Ova Vlada nije marionetska, ova Vlada je izabrana u ovom Saboru sa više od 90 glasova a HDZ je dobio izbore apsolutno sa najvećim brojem mandata i ne znam tko vam puni glavu i čiji se glasnogovornik ali sigurno ne netko tko želi dobro Hrvatskoj, jer morate prihvatit ono što je Hrvatski narod izabrao pa makar vam se to ne sviđalo ili vašim nalogodavcima, ali je to hrvatski narod izabrao – poštujte to.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Sanader, iz vašeg izlaganja sam zaključio da vezano za članak 13. da zapravo vi se zalažete za to, a mislim da čak i osobno nemam ništa protiv da svaki bivši vojnik ili policajac može zadržati oružje. Ali mi nije jasno sad kad govorim o članku 13. i direktivi, jeste li vi za to da se te odredbe uopće brišu, znači da opravdani razlog za nabavu oružja radi osobne sigurnosti ima znači osoba koja dokaže da joj je osobna sigurnost ugrožena. Znači svim onim što se predlaže ovim prijedlogom zakona da se to briše jednostavno da ne postoji takva odredba, nego da svaka osoba koja ispunjava opće uvjete koji nisu, rekli ste da i kod općih uvjeta su vam neki sporni. Ali recimo da izbacimo te sporne, da li u tom slučaju znači da bi svaka osoba koja bi zatražila oružje mogla ga dobiti ako zadovoljava opće uvjete. Znači, da li po vašem tom shvaćanju ne treba uopće ovaj dokaz za ugrožavanje osobne sigurnosti. To mi nije jasno. U tom smislu ako je to tako onda doista idemo ka jednoj liberalizaciji da svaki čovjek može dobit oružje bez obzira na razloge za koje mu treba. I onda mi pada na pamet, evo kolega Pernar je malo prije spomenuo ovrhe. Moglo bi se dogoditi da netko tko zna da će nad njegovom imovinom bit izvršena ovrha, a kolega Pernar je rekao da je to zadnja crta obrane koliko sam shvatio, da ne bi stvarno došli u situaciju da ne bi netko branio svoj dom na ovaj način, da zbog toga bi nabavio oružje. U tom smislu kažem moram bit oprezan, nije ni ova formulacija baš najsretnija pogotovo za povjerenstvo koje to bude radilo ali smatram da nekakva pravila moraju biti vezano za kad govorimo o osobnoj sigurnosti građana. Znači, ne u smislu lovstva, streljaštva i tako.
Hvala. Odgovor uvaženog Ante Sandera.
Hvala. … [[Govornik se ne razumije.]] jel' se mi bojimo ljudi koji imaju oružje legalno ili se ne bojimo? Ja se ne bojim ljudi koji imaju, koji su položili kako je propisano u zakonu, znaš da su dobili, položili propisane ispite, znači da znaju rukovati sa tim oružjem i da su dobili dozvolu za to oružje. Vi imate profesije kao ne znam netko tko radi u šumi, netko tko živi usamljeno, netko tko čuva čuvar, čoban. Hvala Bogu nema više čobana, uništili smo to. Ali netko tko je pastir, čoban čuva ovce negdje ili neku ili živi, radi u šumi sam izdvojen zašto bi on treba ako položi da zna rukovat s oružjem. Ako nije problematičan, ako nema nikakvih krivičnih, kaznenih djela onda nema razloga da on nema oružje. Mi se ne trebamo tog bojati. A ovo što kažete zadnja crta obrane je dom pa će netko branit svoj sigurno neće zbog toga dobit dozvolu za oružje zato što ima ovrhu, ali on može zloupotrijebit dvije plinske boce stavit tamo i kad ima ovrhu onda prijetit svima i ne znam dignut sve u zrak. Znači, nije oružje razlog da će on zloupotrijebit zato šta ima ovrhu. Uglavnom ja sam pobornik toga da svatko nema nikakvih problema sa zakonom, tko ima položene obveze, ispite koje mora imati da bi znao rukovati oružjem i da zna opasnosti od oružja da može dobit dozvolu a posebno vojnici i posebno policajci. jer kažem, Hrvatska koja nema trenutno regularnu vojsku osim profesionalne vojske koji je mali broj, pa mi moramo biti, zašto bi se ljudi bojali, zašto ne bi bili, imali legalno oružje.
Hvala. I u ime kluba SDP-a završnih 5 minuta uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Vjerojatno u povijesti parlamentarne prakse je vrlo rijetko se dogodi ovako čudna rasprava, to je da na prijedlog Vlade, tri najveća kluba zastupnika od čega su dva i vladajuća, jedan opozicija predloži da se ide u redovnu proceduru nakon što su već dva puta izglasali hitni postupak. Ali s druge strane vrlo je rijetka praksa i to da jedna, jedno ministarstvo kad se promijene tri vlade pošalje isti prijedlog u Sabor, odnosno da izradi isti zakon. Tri garniture Vlade izrade tri prijedloga, ista prijedloga zakona, da ga pošalju u Sabor i da onda klubovi koji su činili tu Vladu ili čine tu Vladu predlože da se vrati u hitni postupak, odnosno u redovnu proceduru. Dakle, očito je situacija nešto kompleksnija. Moja je sugestija kolegama iz MUP-a. Ili postoje jako bitni razlozi zbog čega inzistirate na ovim rješenjima, pa ih onda izložite jer ih niste izložili. Dakle ili se posvađajte pa uvjerite da ste u pravu ili u procesu prijedloga zakona u Vladi iskoordinirajte nešto bolje na način da provedete jednu širu raspravu sa zainteresiranom javnošću kako ne bi ponovno i za sljedeće drugo čitanje bili, dobijemo ista rješenja pa da ih onda još jednom pokušamo vratiti u redovnu proceduru. Dakle, sugeriram da se prije upućivanja konačnog prijedloga zakona napravi tematska sjednica odbora, matičnog odbora u Saboru u kojima bi nešto detaljnije pokušali argumentirati svoje stavove za koje ste danas dobili jedinstvenu kritiku za neka rješenja. Ali to nije prvi put, dakle kolega Sanader je vrlo slično diskutirao i u petom mjesecu. Ne znam, dakle neću proglasit plagijatom jer sami ste sebe. Ali to bi bio sukus vaše diskusije u petom mjesecu ili šestom kad je bilo. Prema tome, očito tu stvari nisu slučajne. Ono što je bitno napomenuti je politička odluka. Želimo li restriktivniji zakon, liberalniji zakon ili da ostane ovakav kakav je. Kada donesete tu političku odluku, a to Vlada jeste ta koja može to donijeti, onda takav prijedlog pošaljite u Sabor, ali onda osigurajte kod klubova zastupnika barem oni koji podržavaju Vladu da se nova rasprava o tome hoćemo li promijeniti smjer zakona ne otvara. To je ono što mi kao opozicijska stranka očekujemo od Vlade, dakle da nas više ne dovodi u ovakvu situaciju da se previše slažemo oko nečega što recimo se nitko ne slaže sa Vladom u ovom trenutku. To bi recimo bio kratki apel za slijedeće drugo čitanje ovoga zakona u bliskoj parlamentarnoj prošlosti. Hvala.
Hvala. Replika uvaženog zastupnika Saše Đuića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bauk vi ste dali jedan dobar rezime događaja vezanih uz ovaj zakon, ali moram reći da ste me uplašili jer sada kada ste počeli govoriti da je ovo bilo, pa se povlačilo, pa je bilo, pa da je kolega Sanader imao sličnu raspravu u 5. mjesecu, je ja sam to danas gledao, ja sam se sada uplašio, pa neće valjda Vlada pasti pa da opet se Sabor raspusti, pa da opet idemo ispočetka sa ovim. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa kolega Bulj ne znam, vidjet ćemo. Uglavnom samo to sam vam htio skrenuti kolega Bauk.
Hvala lijepa. Ja mislim da Vlada neće pasti. A još jedna zanimljivost koju mogu dodati ja osobno ovome što je rekao kolega Bauk, a to je da mi pet sati raspravljamo, a da se zapravo svi slažemo oko istih stvari. Da li nam je baš stvarno trebalo 5 sati, a svi se stalno slažemo? No dobro. U svakom slučaju dakle mi ćemo završiti i ja bih zaključio ovu raspravu. Glasovat ćemo naravno kada se steknu uvjeti. Sutra ćemo početi sa radom normalno u 9.30 po onome redu kakav je u programu. Dakle, Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, s time da će nakon toga biti onda Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Evo, hvala lijepa. SJEDNICA PREKINUTA U 19.45 SATI
Drugo je konačni prijedlog Zakona o nabavi i registraciji oružja građana, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.BR.55. Predlagatelj akata je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Klub zastupnika HDZ-a i Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista predložili su Saboru donošenje slijedećeg zaključka. Izvolite zastupnik Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče, predmetni zahtjevi Kluba zastupnika HDZ-a i Kluba zastupnika MOST-a nisu podnijeti u skladu sa Poslovnikom Hrvatskog sabora i trebali bi biti odgođeni. Naime, člankom 206. Poslovnika Hrvatskog sabora stavkom drugim propisano je: „Iznimno, ako matično radno tijelo Odbor za Ustav ili Odbor za zakonodavstvo predloži da se u zakonu iz stavka 1. ovog članka raspravi u prvom čitanju Sabor može donijeti odluku da se o zakonu provede rasprava u prvom čitanju.“ Dakle, ovlašteni predlagatelj ne može biti klub zastupnika da se provede u prvom čitanju već isključivo i jedino radna tijela Hrvatskog sabora navedena u članku 206. stavku 2. Poslovnika. S obzirom da matična radna tijela niti ova specijalizirana nisu podnijela takav zahtjev klub zastupnika SDP-a u skladu sa Poslovnikom a i praksom Hrvatskog sabora iz razdoblja 2007. do 2011. godine predložio je da se u predmetnim zakonima, radi se o P.Z. 54., 55. i 59. provede rasprava u trećem čitanju. Hvala.
Zahvaljujem. Zastupnik Grbin, članak 206. odnosi se na definiranje dnevnoga reda, tako da … … [[Upadica Grbin, ne čuje se.]] Sve razumijem i ukoliko pogledate i praksu Hrvatskog sabora gdje vam je 15.7.2011. na isti način bilo traženo kada je predsjedao predsjednik Luka Bebić i bio je zaključak Kluba zastupnika SDP-a, HNS-a i HSU-a upravo je bila takva praksa. Dakle, klub zastupnika, ali zatražio je zastupnik Bačić.
…/Upadica Grbin: Da, ali vi ste sukladno članku 236. Poslovnika odgovorili na moju povredu i sukladno članku 236. stavkom 1. Poslovnika najavljujem da ću vezano uz ovu povredu Poslovnika Odboru za Ustav uputiti predstavku da se očituje. Hvala./…
Prihvaćam. Zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Naime, mi smo u klubu o ovoj dilemi o kojoj je gospodin Peđa Grbin sada iznio također razmišljali i pogledali smo praksu Hrvatskoga sabora u proteklih nekoliko godina i vidjeli smo da se treće čitanje može provesti nakon što Hrvatski sabor provede raspravu u prvom i drugom čitanju i onda se ide na treće čitanje. To je jedna stvar. Druga stvar, treće čitanje ne stoji prema onome što je iznio klub SDP-a jer na predloženi zakon nema amandmana, a kada se ide u treće čitanje onda se to obrazlaže činjenicom da je toliko amandmana se predložilo u raspravi da bi bitno mijenjali zakon i stoga se upućuje u treće čitanje. Članak 206. na kojega se poziva klub SDP-a i gospodin Grbin je u pravu prije nego što se uvrsti točka prijedlog zakona koji se odnosi na usklađivanje sa EU, tako da vraćanje zakona u redovnu proceduru doista imaju pravo to su saborski odbori i predlagatelj. U tom slučaju klubovi nemaju pravo i tu je u pravu gospodin Grbin, ali govorim to i prije nego što točka uđe u dnevni red. Kad je točka raspravljena onda više ne možemo ići iz hitne procedure u treće čitanje, a tim više što u ovom slučaju, konkretnom slučaju nema niti jednog amandmana koji bi onda opravdao treće čitanje. Prema tome, isti ovakav prijedlog kojega je HDZ uputio i kolege iz MOST-a dogodio se 2011. godine na prijedlog kluba SDP-a a odnosio se na Zakon o nabavi, pardon na Zakon o javnoj nabavi koji je također bio P.Z. U tom smislu smo, dakle uvažavajući ove razloge koje je naveo klub SDP-a ostali pri stavu da je potrebno tvrditi zaključkom da smo provjerili raspravu u prvom čitanju i da ćemo zakon uputiti u drugo čitanje. Hvala.
Da se zastupnik Grbin pozvao na broj amandmana jednako bih odgovorio. Zastupnik Grbin će iskoristiti svoje pravo. Što se tiče zaključka pročitat ću prijedlog sljedećeg zaključka. 1. O Prijedlogu zakona o nabavi i registraciji oružja građana s konačnim prijedlogom zakona, P.Z.E. br. 55. provedena je rasprava u prvom čitanju. 1. Sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave bit će dostavljeni predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. Želi li se predstavnik predlagatelja očitovati o predloženom zaključku? Da. Lidija Pelivan Stipetić, državna tajnica u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.
Pa evo samo u ime predlagatelja prihvaćamo stav da se sa zakonom ide u drugo čitanje.
Zahvaljujem. Molim uključite se i glasujmo o predloženom zaključku. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 117 za, 4 suzdržana i bez glasova protiv donesen zaključak u tekstu predlagatelja. Budući smo donijeli predloženi zaključak bespredmetno je glasovati o prijedlogu zaključka Kluba zastupnika SDP-a kojim se predlaže upućivanje zakona u treće čitanje. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, nastavljamo s radom plenarne sjednice. Točka prva je: 5. Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 74. Budući da je Vlada isto kao i opozicija dale isti prijedlog zakona ja bih predložio da idemo u objedinjenu raspravu ukoliko se slažete. Hvala. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se i ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Hrvoje Šlezak državni tajnik u Ministarstvu znanosti i obrazovanja. Izvolite.