Poštovane i cijenjene gospođe zastupnice i zastupnici, sve vas srdačno pozdravljam i nadam se da ste se ponešto mogli i odmoriti. Nadam se da je to bilo dobro. Sve vas srdačno pozdravljam, posebno pozdravljam predsjednicu Vlade Republike Hrvatske gospođu Jadranku Kosor, potpredsjednike i ostale nazočne članove Vlade Republike Hrvatske. Otvaram 19. izvanrednu sjednicu Hrvatskoga sabora, sazvanu na zahtjev Vlade Republike Hrvatske, a temeljem članka 197. stavak 2. i 5. i članak 200. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prijedlog dnevnog reda primili ste u pozivu, a materijale za sjednicu objavljeni su na internetskim stranicama Hrvatskoga sabora tijekom utorka. Isti su dostavljeni u pretince u srijedu prije podne. To znači jučer. Prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda sjednice. Molim uključimo se da provjerimo kvorum. Imamo kvorum, prisutno je prijavljeno 108 zastupnika i zastupnica. Prelazimo na utvrđivanje dnevnoga reda. Ima li tko od zastupnica i zastupnica prigovor na predloženi dnevni red, koji ste primili uz poziv? Kako nema prigovora, gospođo i gospodo zastupnici dnevni red je utvrđen. Sukladno članku 205. stavak 2. Poslovnika, ja bih sada trebao objaviti utvrđeni dnevni red. Predlažem, ako se slažete da ga ne čitam u cijelosti, nego mi dopustite da objavim da je utvrđen dnevni red, onako kako je predložen i dostavljen sa pozivom za ovu sjednicu. Prelazimo na raspravu po upravo utvrđenom dnevnom redu. 1. Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu, 2. Prijedlog izmjena i dopuna financijskih planova - Hrvatskih voda za 2010. godinu, - Hrvatskog fonda za privatizaciju za 2010. godinu 3. Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske i financijskih planova izvanproračunskih korisnika za 2010. godinu (konsolidirano) Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja državnog proračuna primjenjuje se odredba članka 174. i 175. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za lokalnu područnu (regionalnu) samoupravu, Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu okoliša, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za turizam, Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj, Odbor za gospodarstvo, Odbor za rad i socijalno partnerstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo, Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Dopustite da vas podsjetim na članak 38. Zakona o proračuna, prema kojem se izmjene i dopune koje Sabor prihvati putem amandmana na predloženi državni proračun i projekcije ne smiju prijeći utvrđenu svotu dopuštenog manjka državnog proračuna i projekcija. U tijeku rasprave o prijedlogu državnog proračuna i projekcija, podnose se amandmani kojima se predlaže povećanje proračunskih rashoda, izdataka iznad iznosa utvrđenih prijedlogom državnog proračuna. I projekcije mogu prihvatiti pod uvjetom da se istodobno predloži smanjenje drugih rashoda i izdataka u posebnom dijelu proračuna. Prijedlozi iz stavka 2. ovog članka ne smiju biti na teret proračunske zalihe ili na teret dodatnog zaduživanja. S tim u svezi upozoravam, da će u saborsku proceduru biti upućeni samo oni amandmani koji su sastavljeni u skladu sa Zakonom o proračunu. Članak 175. Poslovnika određuje da se ne može glasovati o podnesenim amandmanima i proračunu u cjelini prije nego proteknu tri dana od dana rasprave. Molim predsjednicu Vlade Republike Hrvatske gospođu Jadranku Kosor, da dodatno obrazloži prijedlog izmjena i dopuna proračuna. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo zastupnice i gospodo zastupnici. Srdačno vas pozdravljam u ime Vlade Republike Hrvatske. Sa ovim prijedlogom rebalansa Državnoga proračuna za 2010. godinu, evo obrazložit ću najvažnije razloge zbog kojih Vlada predlaže rebalans. Najvažnije odluke koje su uslijedile prije donošenja odluke o rebalansu i samoga rebalansa ali svakako i pokušati razjasniti dakako uz potporu potpredsjednika i ministra financija gospodina Šukera, ali i ostalih članica i članova Vlade. Dakle, smjer u kojem idemo i na temelju ovoga rebalansa i prije donošenja proračuna za 2011. godinu. Ono što jest recimo glavni temelj ili glavni kriterij što nas je vodilo kod ovoga rebalansa, vodeći računa o prihodovnoj i o rashodovnoj strani, jest ono što bismo u najkraćem mogli reći društvena ravnoteža. Dakle, standard građana i poticanja onoga što bi se moglo nazvati optimizam kod građana Republike Hrvatske. Budući da smo i danas svjesni situacije da potrošnja opada, a da istodobno raste štednja u hrvatskim bankama. Ovaj rebalans je, dame i gospodo, svakako nešto drugačiji od prijašnjih pa i atmosfere oko donošenja prijašnjih proračuna, odnosno proračuna uopće kojih smo svjedoci zbog nevjerojatne atmosfere koja se stvorila uoči donošenja rebalansa gdje su svi manje-više komentirali ono što nikada nisu vidjeli i svi imali primjedbe na ono što bi Vlada trebala učiniti, a još nije učinila. Ali isto tako bilo je puno onih u javnom životu pa naravno prije svega političkom životu Hrvatske koji su Vladi vrlo jasno davali ograničenja u onome što može, što bi trebala ili u onome što ne može ili ne bi trebala učiniti. Naravno, oko prijedloga rebalansa konačnu odluku imat ćete vi, zastupnice i zastupnici. Dakle prije svega, ono što je u samom temelju i ovoga rebalansa jest kriza s kojom se i dalje borimo sustavno, reći ću to je stajalište Vlade i vladajuće koalicije i radeći na strukturnim reformama i promjenama. Tu dakako moram istaknuti ono što sam i osobno puno puta rekla u javnosti jest da je jedan od problema koje Vlada vidi u provedbi određenih reformi, naravno pogotovo onih najtežih jest činjenica da bi svi ili mnogi htjeli promjene, ali malo je onih pa i skupina u hrvatskom društvu, pogotovo u političkom prostoru koji bi htjeli da se te promjene tiču baš njih i da polaze od njih. Ili prevedeno, kad te promjene i te reforme i ti rezovi dođu do njih onda se žestoko opiru. Tijekom izlaganja, ali vjerujem i tijekom rasprave mislim da ću imati prilike to i dodatno elaborirati. Što se tiče programa gospodarskog oporavka koji svakako jest uključen i u ovaj rebalans, moram reći da se i tu želim dakako demantirati sve one koji govore posljednjih dana, pogotovo evo jučer, o tome da se program gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske ne provodi. Moram demantirati, on se provodi. Do sada nije provedena jedna jedina mjera i to ona mjera koja predviđa da se 650 milijuna kuna koje Vlada treba isplatiti državnim i javnim službama za božićnice, regres i dar za djecu usmjeri prema nezaposlenima i za gospodarstvo. To je bio prijedlog. Na kraju, vi znate da je taj prijedlog prihvaćen i na Gospodarsko-socijalnom vijeću, međutim naši pregovori sa sindikatima oko te mjere nisu uspjeli. Posljedica svega toga je bio prijedlog Vlade oko izmjena zakona o radu, a oko Zakona o radu sve je poznato. Oko Zakona o radu sindikati su prikupljali potpise za referendum, a jedan veliki dio političara, političkoga prostora jest stao uz sindikate, dakle protivili su se izmjenama Zakona o radu i to je situacija koju imamo danas. Sve ostalo, sve mjere se provode prema programu koji smo predvidjeli, znači provedbenom programu Vladinog programa gospodarskog oporavka. Mi smo pokrenuli mnoge mjere i racionalizacije i povećanja efikasnosti javnoga sektora i nastavljamo i ubrzavamo rad na provedbi mnogih reformskih mjera. Efekt svih ovih mjera, od racionalizacije poslovanja državne uprave preko stvaranja sustava i podizanja efikasnosti rada ne mogu se dakako vidjeti odmah, ali sam sigurna sa svojim kolegama i kolegicama i govorim sada dakako u ime vladajuće koalicije da će se itekako vidjeti u 2011. godini. Dame i gospodo, Vlada će ispuniti ciljeve zadane Programom gospodarskog oporavka i sigurno da će se u sljedećoj godini trendovi polako, ali sigurno preokretati. Mi i danas bilježimo rad izvoza, on je veći od 10%. Ima i drugih trendova koji pokazuju da polako, ali ja vjerujem sigurno idemo prema onome što se zove početak izlaska iz krize. Želim vas podsjetiti uoči ovoga rebalansa da smo prošle godine imali tri rebalansa državnog proračuna, da je samo u srpnju smo proveli, izglasali dva rebalansa, da smo ukupno kroz ta tri rebalansa smanjili državnu potrošnju za gotovo 7 milijardi kuna. I da nije došlo do provedenih fiskalnih prilagodbi i smanjenja potrošnje, gospođe i gospodo, proračun za 2010. bio bi u startu veći za gotovo 10 milijardi i to je činjenica koju treba ovdje danas reći. Isto tako, želim spomenuti da je u proračunu za 2010. godinu da su točno izdvojene stavke vezane uz proces pridruživanja i ukupan iznos znači ulaska u Europsku uniju. Ukupan iznos za to je 2 milijarde kuna. Za taj se iznos nije povećavao proračun, već su se za toliko smanjivali rashodi za redovito poslovanje države. Gospođe zastupnice i gospodo zastupnici, u rebalansu koji je pred vama dva su ključna elementa: smanjenje prihoda za 4,5 milijarde kuna, što je odraz negativnih kretanja koja su posljedica snažne i globalne ekonomske krize i smanjenje državne potrošnje za daljnjih milijardu i pol kuna. Dakle, upozoravam na činjenicu koja se evo otkako su elementi rebalansa poznati da se to daljnje smanjivanje od milijardu i pol gotovo potpuno prešućuje u javnosti i preskače kao da toga nema. Međutim, mi smo isto tako suočeni i sa dodatnim potrebama, odnosno dodatnim sredstvima i sad ću spomenuti za što sve, ali isto tako prije toga spomenuti još nekoliko činjenica jer je u javnosti ovih dana bilo svakojakih špekulacija primjerice o tome da moji savjetnici za gospodarstvo, moji ekonomski savjetnici odlaze iz tima. To nije istina i to ovdje odlučno demantirat. Dapače, oko glavnih elemenata rebalansa i ja sam se zajedno sa svojim kolegama konzultirala upravo sa tih četvero savjetnika. Kao što znate, ovaj prijedlog rebalansa podržale su sve sindikalne središnjice, načelno i udruga poslodavaca, kao što sam vidjela jučer i čula i u mnogim elementima i predsjednik države. Ono što sam maloprije spomenula, da su mnogi stavljali ograde za rebalans u startu njegove izrade. To su primjerice bile plaće i mirovine, ali naravno i zaštita najosjetljivijih iz čega smo mi iščitavali i zaštita svih onih stavki u proračunu koje su usmjerene prema određenim socijalnim skupinama. Dakle, i doplatka za djecu i rodiljnih naknada i naknada za socijalno najugroženije. O tome je evo i čelnik oporbe govorio vrlo jasno poručujući Vladi ako smanjite plaće ili ako oni smanje plaće to smo mi. Mi ćemo ih vratiti kad dođemo na vlast. Prema tome, mi smo naravno vodeći računa o tome što je danas zbilja u Republici Hrvatskoj krenuli i prije rebalansa u mnogobrojne mjere racionalizacije a neke sam spomenula. Dodat ću još smanjivanje plaća državnim i javnim službama u prošloj godini za 6%, smanjivanje plaća državnim dužnosnicima za 15% ukupno. Smanjivanje tzv. povlaštenih, znači mirovina koje se isplaćuju prema posebnim propisima za 10%. Tu ubrajam svakako i treba spomenuti i hrvatske ratne vojne invalide. Tu spominjem i smanjenje mirovina saborskim zastupnicima. U prošloj godini ... [[Govornica se ne razumije.]] znači ukupno 20%. Ukidanje besplatnih udžbenika itd., itd. Prema tome, na ime svih tih odluka Vlada Republike Hrvatske, a onda u konačnici i mnogih odluka Hrvatskog sabora mi smo uspjeli postići to da su dodatne uštede od, postignute u ovoj godini od gotovo tri i pol milijardi kuna ili prevedeno. Proračun bi da nije bilo tih dodatnih mjera za ovu godinu bio i morao biti veći za 3 i pol milijardi kuna. Mi smo također kao što znate jer se mnogo špekulira o tome koji su to bolni rezovi. Dame i gospodo, u Hrvatskoj su svi rezovi bolni. Mi smo prošle godine podsjećam sada samo na stranku kojoj sam na čelu HDZ donijeli odluku da se odreknemo 10% proračunskih sredstava zbog toga što je kriza i zbog toga što smo to željeli i u konačnici vratili u proračun. Mi smo pozvali i ostale političke stranke da se pridruže. To se nije dogodilo. Onda smo donijeli odluku da se svima u ovoj godini proračun smanji za 10%. Mi provodimo jedan veliki posao racionalizacije, znači ukidanja ili smanjivanja određenog broja agencija i drugih institucija. Evo u prvoj fazi smo od 14 primjerice došli na tri. Neću ih sada nabrajati, ali evo za vas mislim zanimljiv podatak. Ali gdje na primjer zapinje. Zapinje i to su ti bolni rezovi koje apsolutno nitko neće prepoznati, a oni su tu pred nama zbog jedne naizgled zaista banalne odluke da se spoje na primjer dvije ergele i da uštedimo 20 do 30% proračunskoga novca. Imali smo prosvjede. Imali smo nevjerojatne događaje koji su evo kuliminirali i sa pismima u susjedne i mnoge druge države, a radi se samo o smanjivanju i racionalizaciji, o smanjivanju administracije, o racionalizaciji koja može dovesti do naravno dodatnih ušteda. I svaka ušteda je važna. Pogledajte što se dogodilo oko prijedloga racionalizacija bolnica u Zagrebu. Zaista nevjerojatne stvari gdje se naravno na političkoj razini govori da ušteda primjerice to se čulo i ovdje u Hrvatskom saboru ušteda od 20 pišljivih citiram milijuna kuna proračunskoga novca nije ništa. Ja mislim i Vlada misli i koalicija koju sada predstavljam misli da je 20 milijuna kuna proračunskoga novca 20 milijuna kuna novca poreznih obveznika golemi novac, golemi novac kao planina, kao kuća i da je svaka lipa proračunskoga novca golemi novac i da je svaka kuna proračunskoga novca golemi novac. Kolegice i kolege, to je moje mišljenje, a vi ćete naravno dokazivati suprotno. Dakle, mi smo kao što znate vjerujem donijeli odluke o smanjivanju naknada na primjer u nadzornim odborima, zabranili kupovinu automobila, zapravo potpuno srezali korištenje kartica i ono što je osobito važno donijeli niz mjera za potporu gospodarstvu. Ovdje ću istaknuti smanjivanje neporeznih tzv. parafiskalnih nameta. Dakle, ono o čemu se puno govorilo u hrvatskoj javnosti, u hrvatskoj politici, da bi to trebalo učiniti, da bi to trebalo napraviti. Ova Vlada je to napravila. Dakle, sva ta neporezna davanja smanjila za 20, ona ključna koja se tiču naravno napretka gospodarstva 20 ili 25%. Mi smo uveli i prvi puta u Hrvatskoj javnu nabavu, objedinjenu na jednome mjestu gdje ćemo nabavljati gdje nabavljamo sve i rezultat toga će u sljedećoj godini, gospodine predsjedniče molim vas, molim vas malo uvjeta za normalan rad. Jako je teško govoriti kad se morate nadvikivati sa zastupnicima oporbe.
Ja molim stvarno da se čujemo kad se govori. To će zahtijevati zastupnici kad budu govorili da se čuju, da se ne ometaju.
Da, ne morate slušati vrlo pažljivo samo vas molim pustite me da govorim. Dakle, mi smo prvi put uveli taj Ured za javnu nabavu gdje ćemo sljedeće godine uštedjeti mi predviđamo 300, 350 milijuna kuna. Dakle, navela sam samo neke od mjera. Dame i gospođo, međutim naravno pokazalo se da treba osigurati u ovom rebalansu proračuna i određene iznose za povećanja koja su prema ocjeni Vlade i vladajuće koalicije nužna. Ne mogu se preskakati i moraju se realizirati. Naime, za mirovine moramo u rebalansu osigurati 356 milijuna kuna. Radi se među ostalim i o povećanju broja umirovljenika. Ako netko od zastupnika i zastupnica misli da ne treba povećavati za mirovine ja molim da u ovom trenutku u ovom Domu to kaže i da otvorimo raspravu o tome. Također treba povećati iznos od 386 milijuna za naknadu za nezaposlene i aktivnu politiku zapošljavanja još 50 milijuna kuna. Ako netko smatra da te iznose za nezaposlene ne treba isplaćivati onda molim da to kaže u Parlamentu kako bismo o tome također otvorili raspravu. Na temelju dogovora, ali i na temelju naravno i zakonskih obveza prema poljoprivrednicima mi moramo osigurati dodatnih 600 milijuna kuna. Ovdje ću podsjetiti na i nadam se da to apsolutno nitko neće krivo protumačiti, na prosvjede poljoprivrednika kojih smo bili svjedoci u posljednje vrijeme. To su bili prosvjedi na kojima su se pojavljivali mnogi zastupnici i zastupnice, koji su dapače poljoprivrednicima nudili kupovinu goriva kako bi išli u blokadu Zagreba. Prema tome, na temelju svih tih zahtjeva koje smo tamo čuli i o kojima je pregovarao i ministar poljoprivrede, mi smo neke odluke donijeli koje svakako evo zahtijevaju sada i konačnu realizaciju. Za rodiljne naknade treba osigurati dodatnih 100 milijuna kuna, i ja vjerujem da gospođe zastupnice i gospodo zastupnici nema zaista nikoga od vas tko bi rekao da to ne treba osigurati i da to ne treba pronaći. Prvi puta imamo situaciju da se više djece rađa u Hrvatskoj i to je nešto što nas zaista sve treba radovati, a ja svakako nikada ne bih potpisala smanjivanje naknada ili ukidanje trogodišnjega dopusta kao što se to u prošlosti događalo. I napokon 300 milijuna moramo dodatno osigurati kao naknadu za štete od elementarnih nepogoda i provedbu referenduma, dakle na temelju istoga onoga Zakona o radu, izmjena Zakona o radu za koje se evo jedan dio političke scene složio da ga ne treba mijenjati i sada smo došli do toga da treba provesti referendum i treba osigurati novac a to je 170 milijuna kuna. Ja vjerujem da nitko neće reći apsolutno ni riječi protiv ovih 300 milijuna kuna koje treba osigurati za elementarne nepogode, a što se tiče referenduma to je nešto što je zadano, to je pred nama i to moramo provesti. Dame i gospodo, na temelju svega toga mi smo u Vladi odlučili da u ovom rebalansu proračuna nećemo smanjivati plaće, ni policajcima, ni učiteljima, ni profesorima, ni vojnicima, ni sestrama, niti liječnicima, i mislim da smo odlučili dobro, jer smo podsjećam te plaće smanjili za 6% u prošloj godini. Mi smo isto tako odlučili da nećemo smanjivati mirovine jer nema tog člana Vlade koji bi digao ruku ili toga člana koalicije koji bi digao ruku za smanjivanje mirovina 5 ili 10%. To govorim zbog svih onih koji govore o tome da se proračun mogao rebalansirati za 5, 10, a bilo je i onih koji govore 15 milijardi kuna. Bez rezanja mirovina, bez rezanja plaća da bez rezanja doplatka za djecu, pogotovo za višečlane obitelji, bez rezanja rodiljnih naknada, bez rezanja onih 500 kuna koji dobivaju socijalne ugrožene osobe u Hrvatskoj koji nemaju ni jednog drugog prihoda ne možete doći ni do 5, a kamoli do 10 milijardi kuna, jer 80%, 7% hrvatskoga proračuna upravo je sve ovo što sam vam sada nabrojala. Tako da smo se odlučili stati na stranu onih kojima je danas uistinu teško, koji teško žive, ali ono što je najvažnije koji strahuju od toga što će biti sutra. Ali smo se isto tako odlučili i to predlažemo Hrvatskom saboru da rashode državnoga proračuna, da tako kažem zamrznemo, da donesemo zajednički odluku o tome da rashode državnog proračuna u 2011. i 2012. ne mogu rasti. To znači da se mogu smanjivati, ali rasti ne mogu. Isto tako donijeli smo odluku i Vlada će do donošenja proračuna za 2011. godinu nastaviti razgovore i sa bankama i sa ostalima iz financijskoga sektora kako bismo vidjeli što oni i kako oni mogu pridonijeti rješavanju krize, izlasku iz krize i kako bi teret koji podnosimo bio apsolutno i ravnomjerno raspoređen. Čuje se puno reakcija onih koji su definitivno protiv bilo kakvog diranja banaka. Mi smatramo da se i banke moraju uključiti, i banke posluju u Hrvatskoj i u tim istim bankama građani štede i u tim istim bankama se štednja povećava, i mi smo otvorili prostor za razgovore, vjerujem da ćemo se uspješno dogovoriti kako će, na koji način, jednokratno kroz godinu dana ili kroz neki drugi model participirati u izlasku iz krize. Dame i gospodo u potpori, ne tezi nego istini o tome da moji savjetnici ne sudjeluju, nisu sudjelovali i da su protiv ovakvog rebalansa, jest evo i nekoliko rečenica koje su mi upravo oni poslali, pa dozvolite da neke dijelove vrlo kratko pročitam. Dakle, i oni misle, a i Vlada se definitivno slaže da Hrvatska nije u dubokoj fiskalnoj krizi, Hrvatska nije Grčka dame i gospodo, ona ima svoje javne financije koje vodi uredno, ispravno i transparentno, javno prikazuje stanje u državnoj blagajni, te pravovremeno podmiruje sve svoje međunarodne i domaće obveze. Hrvatskoj ne prijeti bankrot i to vrlo, vrlo, vrlo jasno i vrlo precizno želim pred vama reći, unatoč svih onih koji žele obmanuti javnost pričama o tome da je trebalo duboko zarezati, ali naravno bez hrabrosti da prstom upru u državni proračun i da kažu gdje to. Zato mi mislimo da je ovaj proračun koji vam danas predstavljamo, odnosno ovaj rebalans da je zaista izbalansiran, predlažem da ga prihvatite. Naime ovaj povećani deficit koji se iskazuje neće produbiti krizu, neće odvesti Hrvatsku u dužničko ropstvo, jer ova Vlada ne koristi samo proračun kao instrument fiskalne politike. S krizom se borimo sustavno, strateški i radeći na strukturnim reformama. I želim podsjetiti, jer će se vjerojatno otvoriti zapravo prije svega rasprava isključivo na političkoj razini, na žalost koja je često bez argumenata, sa vrijeđanjem protivnika. Ja osobno ne želim da takva bude. Ali i spominjem dakle razdoblje primjerice 2003. godinu i deficit od 5,3%. Znači 2003. bez globalne krize, u situaciji kad je Vlada drastičnim rezom srezala sve ono što se srezati dalo, prije svega plaće državnih javnih službi, ali isto tako i sve one obveze prema Zakonu o pravima hrvatskih branitelja kad je Vlada jednostrano raskinula kolektivne ugovore rezultat toga je, dame i gospodo, bilo 3 milijarde koje je Vlada koja je došla nakon toga morala isplatiti na ime tužbi i milijardu i pol još na ime tužbi hrvatskih branitelja koji su tužili Vladu, odnosno resorno ministarstvo zbog neispunjavanja obveza. Dakle, ukupno skoro 5, 6 milijardi. Zamislite da tih izdataka gdje bismo vjerojatno i bili danas. Prema tome, gledajte nije to bilo prije 450 godina i treba o tome, dame i gospodo, voditi računa. Naravno, razvojna izdvajanja iz proračuna se ne smanjuju i daleko su veća od deficita. Spomenut ću neka od njih. Kapitalna ulaganja i doprinos države u ukupnoj investicijskoj aktivnosti, izravni stimulansi iz proračuna prema gospodarstvu u obliku subvencija i pomoći, važna porezna rasterećenja o kojima sam već govorila, ali ću sad i nabrojati. Znači, smanjili smo vodni doprinos, šumski doprinos, doprinos turističkoj zajednici i spomeničku rentu, i smanjenje direktnog oporezivanja rada. Znači, smanjen je porez na dohodak. Na samom kraju spomenut ću kad se govori o deficitu što se događa s deficitima danas u Europi. Pa evo, Slovenija, Slovačka, Češka imaju deficit 6%, Baltičke zemlje preko 8, a gospodarski najrazvijenije zemlje i preko 10%. Svi ti deficiti, dame i gospodo, buknuli su 2009. godine, a mi ćemo sa evo ovim rebalansom ići na nešto malo veći od 4%. Mi smo uvjereni da ćemo svim mjerama koje provodimo odlukom o tome da se zamrzne proračun, odnosno rashodi za sljedeće 2 godine uspjeti u temeljnom planu, a to je zaštita građanki i građana RH da mogu živjeti, da mogu planirati budućnost jer danas donijeti odluku o tome da smanjimo plaće, a to govore oni koji govore da se proračun može smanjiti za 5 ili za 10 milijardi zapravo govore smanjite plaće, smanjite mirovine, smanjite doplatak, smanjite socijalno ugroženima. Dakle, bez svega toga mi možemo 2011. godinu dočekati sa umjerenim, ali svakako sa optimizmom. Jer, dame i gospodo, svatko onaj tko govori da se štednja može provesti, citiram: "Općenito štednja na svim diskrecijskim stavkama", ili svatko onaj tko kaže da se štednja može provesti, citiram: "Na svemu onom što bi se reklo širega spektra", ne govori ništa. Morate govoriti, dame i gospodo, konkretno. Uprijeti prstom, reći kome treba smanjiti. Možemo otvoriti raspravu. Ali, što se tiče Vlade RH nema smanjenja plaća 2010. i nema smanjenja mirovina. U zaštiti najosjetljivijih koji moraju živjeti, koji moraju školovati svoju djecu, koji moraju djecu upisati na fakultete, koji moraju svojoj djeci kupiti knjige, tenisice i koji napokon, dame i gospodo, moraju otići na tržnicu, moraju otići u pekaru i kupiti kruh i moraju krvavo raditi oni koji rade i zaraditi svoju plaću bez obzira boljela ih glava ili koji drugi dio tijela. Hvala vam lijepa. Predlažem da prihvatite rebalans proračuna. [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Imamo ispravke netočnih navoda. Prvi je gospodin zastupnik Zoran Milanović, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, ispravljam 2 netočna navoda. Prvi je, gospođa predsjednica Vlade me citirala i rekla je da sam rekao da ću ako smanje plaće i mirovine da ćemo ih mi vratiti natrag. Ja to … [[Govornik se ne razumije, isključen mikrofon.]] To sam rekao samo jednom prilikom i to za porezne … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Molim vas, dozvolimo kolegi da kaže svoj ispravak. Molim vas! Izvolite.
Dakle, to sam rekao za porezne olakšice. Za one koji ne znaju razliku, ne znaju. Drugi netočan navod, ovo je bio jedan, jedna kanonada obračuna sa nečim što je netko rekao. Pa je onda gospođa predsjednica Vlade u ovom Saboru se obratila svima nama, dakle i vama i nama, i rekla …
Ispravite navod.
Dakle, predsjednica Vlade, gospođa Jadranka Kosor je uputila poruku svima onima, dakle i nama i vama, i HNS-u i HSS-u koji se zalažu i koji govore da treba smanjiti plaće i mirovine …
Gospodine zastupniče …
O predsjedniku Sabora ovisi hoće li mi uzeti riječ ili neće. Može i to napraviti, ali ne mogu od vas govoriti. … [[Upadica se ne razumije.]]
Ovdje kaže 1 minut za ispravak netočnog navoda.
A vi ocjenjujete imamo li uvjete za to.
Ovdje žmiga ima 2 minuta.
Ali ne mogu govoriti. Ne daju mi da govorim. Pa me isključuju malo. Pa mislim ja vam tu neću …
Ma ne, ne ispravlja se netočni navod, u tome je stvar.
Dakle predsjednica Vlade je rekla i uputila poruku svima onima koji se zalažu … [[Govornik se ne razumije.]] ni u HSS-u ni u HNS-u nikada nije zalagao i to nitko nikada nije rekao.
Hvala. Hvala lijepo.
I to nitko nikada nije rekao, osim vas.
Hvala lijepa. Gospodine zastupniče vi ste prvi koji je danas ispravio netočni navod pa može postati presedan za druge, znate. … [[Upadica se ne razumije.]] Čekajte, molim vas. Može postati, onda može svaki zastupnik reći ako je mogao taj i taj mogu sad i ja, jel tako? A ovdje stoji: "Ako zastupnik zatraži riječ da bi ispravio netočan navod predsjedatelj će mu dati riječ čim završi govor onog koji je iznio navod. Zastupnik se u svom govoru mora ograničiti na ispravak. U protivnom će mu predsjedatelj oduzeti riječ, a zastupnikov govor ne može trajati duže o jedne minute". Molim vas da se toga pridržavamo svi, razumijete. Budući da je bilo prekidanja malo itd. zbog toga je to. Ali ja vas molim, izgovorite riječ ma što poslije toga rekli. Ispravljam netočni navod taj i taj. Ali ovako govoriti i komentirati, mislim to nije u redu. Ja vas molim da se pridržavamo kako bi završili u vremenu koji je za nas sviju prihvatljiv, a to je da danas raspravimo rebalans proračuna. Da ne idemo u sutrašnji dan, jer ćemo onda glasovati morati nakon tri dana pa će to preći u utorak. Dakle, sve to ima svoj. Molim vas, ja govorim za sve, ne govorim samo gospodinu Milanoviću. Ja govorim za sve to. ... [[Upadica se ne razumije.]]
Sada ste nam održali predavanje i to je vaše pravo i vaš posao. ... /Govornik isključen./ ... pokušao sam izgovoriti, pa i citirati navod koji je ispravljan. U tome sam bio onemogućavam. Hvala vam što mi niste uzeli riječ. Hoćete li opomenuti one koji galame ili nećete to je vaša stvar. to je to.
Hvala lijepa. Ja ovo smatram doprinosom da u smislu onoga što sam već rekao. To znači da se držimo Poslovnika, da se držimo jedne minute i da ispravimo netočni navod. Ja to ne govorim zato što ja to volim govoriti, nego što to piše u Poslovniku, a mi bi htjeli svi završiti današnju raspravu u normalnom vremenu i normalnim okolnostima. I molim da se općenito suzdržimo od nekakvih teških riječi i lakše će nam biti svima. A sve možemo izraziti na jedan prihvatljivi način, pa i ispravke netočnih navoda. Zato sada idemo dalje. I molim gospodina zastupnika Zorana Vinkovića za ispravak netočnog navoda. I to jedan.
Malo tiše. Ispravljam, gospodine predsjedniče ja bih molio prvo da uvedete reda u sabornicu, da ne moram gubiti glas. Ispravljam netočan navod gospođe predsjednice. Kajin molim malo tišine, gospođe predsjednice koja je rekla da je spajanjem ergela postignuta racionalizacija. Nije nikakva racionalizacija, nego su povećani troškovi. I evo ja koristim ovu priliku i odmah ću ponoviti, mislim da smo se dogovorili da zajedno sa ministarstvom u roku od dva tjedna, da se Vladi da prijedlog racionalizacije koji će ići na taj način, da se stvori, da ravnatelj Đakovačke ergele bude ravnatelj HCK, da ravnatelj Lipičke ergele bude njegov zamjenik i da sjedište HCK o tome se možemo dogovoriti, da ima tri osobnosti. Drugi netočan navod ... /Govornik isključen./ ... vrijeme, pa ne mogu ja vas smirivati onda još paziti na vrijeme. Ovo je cirkus s ove strane. Drugi netočan navod je gospođo Kosor nije nikom u interesu. Ulica je da se problemi rješavaju na ulici. Ja vas molim da otvorite oči. I pozivam vas sve otvoreno da dođete u Đakovo, ne bojte se ničega, jel ovo nije. ... /Govornik isključen./ ...
Završite gospodine zastupniče. Ma nemojte se pravdati. Nije premijerka spominjala ravnatelje ergela ni ništa. Što vi ispravljate.
Pa gledajte, pa vi to ne razumijete. ... /Govornik isključen./ ...
Molim vas, sjedite i idemo dalje. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa netočna tvrdnja gospođe premijerke da se štedi svaka kuna. Ako kolona, lažna kolona automobila odlazi u Osijek, a premijerka leti zrakoplovom, to zasigurno to nije štednja. Ako se isto tako vraća, onda to zasigurno nije štednja. Nadalje, gospođa premijerka ... /Govornik isključen./ ... ovo je stvarno bezobrazluk, na to ste i naučili, gospodo iz HDZ-a. Ako gospođa premijer spominje zastupnike koji su bili na seljačkim prosvjedima, taj sam. Ali ste gospođo premijer dokazali ovim davanjem od 616 milijuna kuna poljoprivredi, da smo mi bili onda u pravu kao i oni seljaci koji su bili zajedno s nama na barikadama. Tako da vam je jasno.
Ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Milanka Opačić.
Ispravljam netočan navod gospođe Kosor da je SDP bio protiv 20 milijuna kuna uštede racionalizacija bolnica u gradu Zagrebu. Mi nismo bili protiv racionalizacije, bili smo protiv demagogije jer racionalizacije i uštede nema. A vi ste gospođo Kosor svesrdno podupirali ministra u tome da je gumicom preko noći ukinuo i izbrisao 4 dječje bolnice koje su bile jedine specijalizirane u Hrvatskoj za djecu. I još nešto gospođo Kosor, prestanite se skrivati iza ... /Govornica isključena./ ... počnite govoriti o Franji Tuđmanu, Ivi Sanaderu i o tome da ste u zadnjih godinu dana vi prouzročili 80 tisuća gubitka radnih mjesta. O tome počnite ...
Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Boris Šprem.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče ispravljam netočan navod gospođe premijerke, koja je rekla da SDP-u to je išlo na nas u gradu Zagrebu ne znači ništa što bi bilo ušteđeno 20 milijuna kuna spajanjem i pripajanjem bolnica i to stoga što baš spajanjem Bolnice "Srebrnjak" sa Bolnicom "Sv. Duh" je uništeno 300 milijuna kuna koje je Europska unija trebala isplatiti za izradu i izgradnju Centra ... medicine i što će sada propasti u vodu. A ukupna ušteda iznosi 318 milijuna kuna za sve racionalizacije i državnih i gradskih bolnica. Drugo, što niti jedan papri nije poslan Gradskoj skupštini o tom pitanju iz kojeg bi se vidjelo koje su to racionalizacije. I treće, što je to protuustavni čin, jer u članku 135. stavak 2. Ustava se govori da bez odluke predstavničkog tijela o mijenjanju statusnih pitanja bolnica se ne može odlučivati kao što je ministar jednostrano odlučio. Hvala.
Ovo je bilo daleko šire od ispravka netočnog navoda, jer nitko nije spominjao ni jednu, ni drugu, ni treću pojedinačnu bolnicu, ali idemo dalje. Gospodin zastupnik Ivica Pančić ima ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kada gospođa Kosor kaže da zbog rezanja prava hrvatskim braniteljima za vrijeme koalicione vlade 2000.-2003. godine uslijedile su tužbe hrvatskih branitelja koje su opteretile ove Vlade. Jednostavno netočno. Zbog vaših politikantskih razloga stavili ste van snage pojedine odredbe toga Pančićevog zakona i sami ste stvorili te obveze, a svojim daljnjim štetnim odlukama, kojih hvala Bogu nije bilo malo, broj branitelja je sa 400 tisuća narastao na 500 tisuća, a broj umirovljenih vojnih osoba sa 20 na 50 i nekoliko tisuća i samim tim odlukama stvorili novih 2 milijarde kuna obveza u hrvatskom državnom proračunu. Taj novac bolje da se potrošio za otvaranje radnih mjesta za hrvatske branitelje i njihovu djecu. I kad se već bavite, gospođo Jadranka Kosor…
Hvala. Nema mjesta raspravi nego ispravku. Hvala. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ima riječ, ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica i potpredsjednica Željka Antunović. Izvolite.
Želim ispraviti netočan navod oko toga da se svi kritičari ove Vlade i ovog prijedloga rebalansa proračuna zalažu za bilo kakvo smanjenje plaća, mirovina ili socijalnih davanja što je predsjednica Vlade više puta u svome izlaganju predlagala. Točan je navod, gospođo predsjednice Vlade, da se kritičari vaše Vlade, vaše politike i vašeg proračuna zalažu za politiku rasta, razvoja, prihodovne strane proračuna, realnih izvora za taj rast o čemu vi nažalost uvodno obrazlažući proračun niste progovorili niti jedne jedine riječi. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Znate trošiti, ali nažalost ne znate kako stvoriti uvjete da se stvara.
Ne može se ispravak navoda, ako se kaže da niste rekli nijedne riječi o nečemu. Prema tome, to nema logike. Ima ispravak netočnog navoda također gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Ispravljam navod gospođe predsjednice Vlade, svaka kuna, svaka lipa za ovu Vladu veliki je novac. Vi ste, gospodine predsjedniče, u uvodu rekli da je ovo izvanredno zasjedanje Sabora sazvano na zahtjev Vlade. Trošak za danas i za ponedjeljak biti će oko 200 tisuća tih jako važnih kuna. Prema Ustavu, za 18 dana je ustavni rok prvog dana redovnog zasjedanja Sabora. U uvodu ničime nije obrazložen razlog izvanrednog zasjedanja ovog rebalansa državnog proračuna…
Pa dobro nije ovo ispravak netočnog navoda nego rasprava da li treba biti izvanredna sjednica ili ne treba. Molim vas!
Ispravio sam navod… … /Govornik isključen./… Ja ne znam je li ljetni odmor razlog toliko, količina ovog bezobrazluka u isključivanju mikrofona, vi tolerirate.
Ovako. Ovaj Sabor je prihvatio prijedlog Vlade Republike Hrvatske i usvojio dnevni red. Deplasirana je rasprava o tome.
Ja ne raspravljam o dnevnom redu nego o navodu gospođe predsjednice Vlade.
Hvala. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Hvala lijepa. Sad molim ovako. Mislim da bi trebali dio uvodnog obrazloženja čuti i od ministra financija i potpredsjednika Vlade, gospodina Ivana Šukera. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Je li mislite da bi trebalo? … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim gospodina Ivana Šukera, potpredsjednika Vlade, iako on ima nakon svake rasprave pravo se javiti. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dame i gospodo zastupnici. Očigledno da ova rasprava danas neće poštivati snagu argumenata, no ja ću zbog zapisnika i zbog hrvatske javnosti iznijeti nekakve činjenice koje su naprosto neoborive. One su takve kakve jesu, bez obzira da li se nekome sviđala ili ne, kao što su bile i prethodnih godina. A također ću reći nešto, da li se Hrvatskoj događa nešto što se ne događa ostalim članicama Europske unije i našeg okruženja? Da li su sve te zemlje u proteklim godinama imale deficit državnog proračuna ispod 3%? Jesu, jer da nisu imali deficit državnog proračuna ispod 3% ne bi bile u eurozoni, ne bi zadovoljavali tzv. mastriške kriterije. Međutim, gospodarska kriza je nešto što je mnoge od tih zemalja natjerala na razmišljanje, na razmišljanjima pred kojima je bila ova Vlada, dakle svi koalicijski partneri koji sudjeluju u ovoj Vladi i budite sigurni da prije prijedloga ovog rebalansa proračuna napravljeno je niz analiza. Dakle, većina tih vlada se nije u proteklim godinama, proteklih godinu i pol dana odlučila za drastičnije rezove i dogodilo im se to da recimo danas Ujedinjeno kraljevstvo ima deficit 12%, da jedna Irska koja je do jučer bila pojam gospodarskog napretka i gospodarskog rasta ima deficit 10,7%, da jedna Španjolska ima deficit 9,8, da jedna Njemačka ima deficit 5%, da jedna Francuska ima deficit 8,3% i mogu nabrajati tako do unedogled. Isto tako, slušajući rasprave i osluškujući što govore i ekonomski analitičari i oporbeni političari proteklih dana, ne znajući ustvari u kojem smjeru će ići ovaj rebalans proračuna, ja mislim kad bi pročitali svoje izjave iz proteklih 10, 15 dana ovaj rebalans proračuna sa 90 i još nešto posto pokriva ono što ste vi tražili. Vi ste rekli ne bi rezali mirovine, ne bi rezali plaće, ne bi rezali socijalna davanja, ne bi rezali poticaje u poljoprivredi pa da vidimo onda što je struktura državnog proračuna u Republici Hrvatskoj, što to čini tih 120 milijardi i o čemu bi mi danas ovdje kroz jednu konstruktivnu raspravu mogli se dogovorit što bi to trebalo srezati da se državni proračun smanji. Gledajte, davanja prema građanima, kućanstvima su 65 milijardi 200 milijuna, a znate što vam je to, to vam je 35 milijardi za mirovine, 20 milijardi i pol za Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, dakle za troškove zdravstva, za socijalne naknade 2 milijarde i 200, za porodiljne naknade 2 milijarde i 200, za dječji doplatak milijardu i 780 milijuna, a plaće državnih i javnih službenika i javnih službi bez zdravstva su vam 22 i pol milijarde. Dakle, 65 i pol i 22 i pol su 88 milijardi kuna. Financijski rashodi, dakle rashodi za kamate su 6 milijardi i 300. Znači, pribrojeno onih 88 to je 94 milijarde. Poticaji u poljoprivredi Hrvatskim željeznicama i HBOR-u su 6 i pol milijardi. To je već 99 milijardi kuna. Pomoći jedinicama lokalne samouprave za Fond za izravnanje i jedinicama lokalne samouprave sa područja od posebne državne skrbi 5 milijardi i 300. Dakle, to je 104 milijarde. 2 milijarde, zapravo 2 milijarde i 190 i milijardu 350 su sredstva za Hrvatske ceste. Dakle, to je 104 milijarde. Sredstva za Hrvatske autoceste to je onih 60 lipa milijardu i 350. Dakle, to vam je već negdje oko 105 i pol milijardi kuna. Materijalni rashodi koji čine između ostalog i troškove prijevoza za zaposlene i ostala materijalna prava koje imaju zaposleni u državnim i javnim službama su 8 milijardi i 600 milijuna. U tih 8 milijardi i 600 milijuna je domaća komponenta hrvatska za sredstva predpristupnih programa Europske unije. U tim sredstvima su i sredstva za modernizaciju Hrvatske vojske sukladno preuzetim obvezama u onom trenutku kad smo ušli u, zapravo kad smo pristupali NATO savezu. Dakle, sve to skupa kad zbrojite to vam je nekakvih 114, 115 milijardi kuna od 120 milijardi kuna. I hajmo danas ovdje kao, nemojte se uvrijediti ozbiljni ljudi, razvesti raspravu što bi mi to od ovih rashoda smanjili. Što mi to možemo od ovih rashoda smanjiti? Dakle, ova koalicijska Vlada na čelu sa HDZ-om je odlučila da je u ovom trenutku naprosto zbog zaštite standarda hrvatskih građana nedopustivo da se režu plaće, jer to smo napravili prošle godine u 4 mjesecu. Nedopustivo je da se režu mirovine i nedopustivo je da socijalna prava hrvatskih građana smanjujemo. Dakle, to je odluka koalicijskih partnera. I rashodovna strana je predložena ovako kako je i o tome možemo raspravljati. Mi možemo govoriti o ovakvim i onakvim brojkama. Međutim, ovo su brojke koje naprosto stoje u proračunu, naprosto stoje. I ako smo se svi složili dakle u nekakvim rasprava prije nego što je ovaj proračun vidio svjetlo dana da sve ove stavke ne trebamo dirati, onda ne vidim čemu toliko polemike i žuči oko toga ako smo rekli svi da to ne treba dirati. Ali očigledno su to neki rekli sa figama u džepu ne znajući u kojem smjeru će ići prijedlog ovog proračuna. Međutim, ono o čemu bi vi itekako htjeli raspravljati, ono oko čega bi mi itekako trebali, htjeli s vama postići konsenzus je prihodovna strana državnog proračuna. Jer do ovog povećanog deficita i smanjenja prihoda u državnom proračunu je došlo do smanjenih gospodarskih aktivnosti. A da li mi ako na svaki mig nekakvih prosvjeda ocijenimo i procijenimo da u dnevno-političke svrhe bi se trebali u to uključiti sprječavamo sve moguće i nemoguće investicije u Hrvatskoj ćemo privući investitore. I ovdje jasno treba reći jednu stvar. Model po kojem se kreirao gospodarski rast na bazi sredstava iz državnog proračuna je na žalost potrošeni ekonomski model iz jednostavnog razloga što sve javne tvrtke u većinskom državnom vlasništvu su već prezadužene i vrlo teško mogu investirati. Dakle, ako želimo govoriti o tome da želimo povećati prihodovnu stranu državnog proračuna, a ona je očigledno u ovom trenutku s obzirom da smo se svi složili da rashode ne možemo smanjiti, jedini instrument za smanjenje deficita onda trebamo razmišljati o tome kako ojačati to gospodarstvo. Ali kažem onda ne kad nam to paše podržavati ovakve ili onakve prosvjede zbog ovog ili onog razloga. Jer gledajte, prihodi državnog proračuna uzmimo da je bazna godina '98., zapravo 2008. Dakle, to je zadnja godina i u Europi i u svijetu gdje su bili pozitivni trendovi. I kod nas kao i u svijetu kod nas je bio zadnji kvartal četvrti negativan. U svijetu je to bio treći i četvrti kvartal. Kad pogledate prihodovnu stranu i usporedite je s ovim što sad planiramo, dakle prihodovna strana je pala za skoro 8 milijardi kuna ali su rashodi, razina rashoda je 4 milijarde kuna iznad te 2008. godine. I nemojmo zaboraviti da smo mi 2008. godine imali deficit od samo 2 milijarde i 200 milijuna kuna. Praktički smo bili u balansu između prihoda i rashoda državnog proračuna. I to je nešto o čemu mi možemo danas govoriti. Možemo govoriti i o nekakvim porezima. Ali ako želimo kao što svi kažemo želimo da nešto napravimo. Međutim, iskrivljivati činjenice, govoriti o tome da je Hrvatska u ovakvoj ili onakvoj situaciji. Sad ću se vratiti ono što je gospođa predsjednica govorila, a i što sam ja rekao na početku, a to je deficit pojedinih članica Europske unije. Znate kad se Grčka našla u problemima? U onom trenutku kad su investitori rekli nećemo ti financirati reprogram dospjelih obveza i nećemo ti financirati deficit državnog proračuna jer jednostavno ovakva potrošnja i ovakva tvoja ekonomska politika nama ne garantira da će se nešto dogoditi i tada se Grčka našla u problemima. Europska unija je spriječila da se u istim problemima ne nađu Španjolska i Portugal. I sad gledajte, Hrvatska je prva zemlja koja je izdala obveznice na američkom tržištu nakon grčke krize. To možete provjeriti, prva zemlja. Dakle, međunarodne financijske institucije su naprosto rekle da vjeruju ovome što radimo bez obzira kako se mi prepucavali. Ali veliko razočaranje u Hrvatskoj jer svi su očekivali nitko nije izdao obveznice, pa neće ni Hrvatska i onda napadne Vladu da se Vlada zadužila sa toliko i toliko milijardi. A istovremeno smo svi zaboravili da smo donijeli proračun i Zakon o izvršenju proračuna u kojem je jasno stajalo da ćemo se tijekom 2010. godine zadužiti za 28,6 milijardi kuna i tamo je jasno stajalo 8,4 milijarde za financiranje deficita, a 20,2 milijarde za reprogram kredita iz prethodnih godina. Dakle, Hrvatska je jedina zemlja koja je uspjela, prva zemlja koja je uspjela nakon grčke krize izdati obveznice i to je razlog zašto očekujemo i što je sigurno da ovakav rebalans proračuna će naići na pozitivne ocjene svih međunarodnih financijskih institucija osobito s ovim zaključkom. I ja se iskreno nadam ako su iskrene rasprave i najave prije ovoga Sabora, i ako je stvarna želja da zadržimo potrošnju na određenoj razini da će zaključak oko toga da se razina potrošnje u Hrvatskoj zamrzava za sljedeće dvije godine, da ćemo svi jasno poslati poruku hrvatskim građanima da brinemo za njihovu dobrobit bez obzira koje smo političke opcije i da ćemo te zaključke usvojiti jednoglasno. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo ispravke netočnog navoda. Prva je gospođa zastupnica i potpredsjednica Željka Antunović. Izvolite.
Netočan je navod gospodina ministra koji glasi, kaže svi trebamo razmišljati kako podići prihodovnu stranu proračuna, odnosno kako stvoriti, kako doći do gospodarskog rasta. Mi u oporbi gospodine ministre možemo o tome razmišljati, ali vi u Vladi na tome trebate raditi, jer ako ćete vi samo razmišljati, ne zaslužujete zauzimati tu poziciju. Vi ne samo da to ne radite sad, kroz ovaj proračun, vi to ne radite kroz čitav ovaj period od 2003. godine, ali ste zato vrlo uspješno radili kako iskreirati troškove, znali ste potrošiti svake godine puno više od gospodarskog rasta, a sad bi štedili … [[Govornica nije uključena, ne razumije se.]] gospodarski pad.
Ovako, gospođo zastupnice i potpredsjednice, vi ste ispravili moguće razmišljanje Vlade kojeg nema. To ste tako rekli. Ako mi budemo išli dalje ovakva ispravke razmišljanja mogućega, onda će ovaj institut ispravka netočnog navoda biti doista potpuno banaliziran u tolikoj mjeri da on više neće predstavljati nikakav instrument za ispravak netočnog navoda. Ja vas molim da ispravimo netočni navod, a ne moguće razmišljanje Vlade kojeg nema. Molim vas lijepo, izvolite gospodine Davorko Vidović, ispravak.
Ispravljam netočni navod gospodina ministra i njegove prethodnice kada su govoreći o prijedlogu zakona u izmjenama i dopunama državnog proračuna koristili se izrazom rebalans proračuna, jer ovdje nije riječ o rebalansu. Rebalans, sama riječ kaže govori o uravnoteženju, uspostavljanju balansa između prihodovne i rashodovne strane, dakle u ovom slučaju je riječ od disbalansu … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] povećava, povećava se rashodovna strana, a smanjuje se prihodovna strana. Dakle riječ je o povećanju disbalansa. Zato je korisnije govoriti o izmjenama, svaka izmjena proračuna nije nužno i rebalans proračuna. Dakle nemojte više koristiti, nego govorite o disbalansu državnog proračuna, to će bit puno preciznija … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Hvala. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Da. Gospodin Goran Marić u ime Odbora za financije i državni proračun. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovana gospođo predsjednice Vlade, poštovani ministri, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 60. sjednici održanoj 25. kolovoza 2010. prijedlog izmjena i dopuna državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu i to kao matično radno tijelo. Uvodno je predstavnik Vlade Republike Hrvatske između ostalog istaknuo da se u strukturi ukupnih prihoda porezni prihodi novim planom planiraju na razini 62 milijarde kuna u odnosu na prvotnu projekciju smanjeni su za 3 i pol milijarde. Ukupni rashodi državnog proračuna za 2010. godinu ovim rebalansom su planirani na razini 122,3 milijarde kuna, a rashodi povećanja povećavaju se za 1,2 milijarde kuna, iznose 120,3 milijarde kuna. Najznačajnije povećanje odnosi se na mirovine, na naknade za nezaposlene, na aktivnu politiku zapošljavanja, subvencije poljoprivredi, i naknadu štete uzrokovane elementarnim nepogodama. Istaknuto je da je ovim izmjenama i dopunama plana državnog proračuna planirani prihodi na razini 108,3 milijarde kuna, rashodi od 122,3 milijarde kuna, što se planira ukupni manjak državnog proračuna na razini 14,1 milijarde kuna ili 4,2 procijenjenog bruto domaćeg proizvoda za 2010. godinu. Ovim rebalansom … [[Ne razumije se.]] dodatne uštede na rashodovnoj strani proračuna, smanjenjem proračunske potrošnje za milijardu i pol kuna, ali zbog potrebe za dodatnim sredstvima na pojedinim kategorijama rashoda poput mirovina, naknada za nezaposlene, poticaj u poljoprivredi, naknada uzrokovane štete elementarnim nepogodama, i konačni efekt rebalansa je povećanje rashoda za 892 milijuna kuna. U raspravi na odboru iznijeto je nekoliko mišljenja. Između ostalog iznijeto je mišljenje da je predloženi rebalans državnog proračuna, da se donosi sa zakašnjenjem i da je tehnički ustvari rebalans. Iznijeto je i mišljenje da je rast deficita državnog proračuna na 4,2% BDP-a u … [[Ne razumije se.]] ne bi predstavljao poseban problem kad bi se ta sredstva usmjerila u stvaranje nove vrijednosti. Iznijeto i mišljenje u odboru da su mjere Vlade Republike Hrvatske u 2009. i 2010. godini u cilju smanjenja javnih rashoda i racionalizacije poslovanja smanjene na ukupnoj razini državne potrošnje za 6,1 milijardu kuna, i na taj način spriječile povećanje proračunskog manjka na 5,3% BDP-a. Na odboru je istaknuto i mišljenje da je ovaj rebalans državnog proračuna treba svakako podržati jer Vlada Republike Hrvatske dobro procijenila da bi daljnje smanjivanje plaća učitelja, profesora, doktora, ostalog medicinskog osoblja, policajaca i ostalih javnih i državnih službenika, daljnje smanjenje mirovina, smanjivanje naknada za nezaposlene, porodiljinih naknada, dječjeg doplatka, socijalnih naknada imalo za posljedicu negativan efekt na prihodnu stranu državnog proračuna, gospodarski oporavak Republike Hrvatske i životni standard građana. Isto tako je istaknuto i mišljenje da se vrlo često rebalans, odnosno proračun promatra izolirano od hrvatskog gospodarstva, a da je zapravo proračun zrcalo hrvatskog gospodarstva. Istaknuto je da je glavna prepreka oporavka, gospodarskog oporavka niska razina kreditne aktivnosti poslovnih banaka, i da je u posljednjih 20 godina na najnižoj razini i da zato nema nikakvih razloga i da se mora poduzimati mjere za povećanje kreditne aktivnosti poslovnih banaka. Pozitivnim je ocijenjena odluka Vlade Republike Hrvatske što je u ovom trenutku odustala od povećanja stope PDV-a kao i od uvođenja poreza na aktivu banaka. Jer naime, navedene mjere bi zasigurno pozitivno utjecale na prihodovnu stranu državnog proračuna, ali bi destimulativno djelovale na gospodarsku aktivnost u cjelini. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, 6 glasova za i 5 glasova protiv, odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2010. godinu. Hvala lijepo.
Hvala. U ime Odbora za gospodarstvo gospodin zastupnik Dragan Kovačević, predsjednik odbora. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, predsjednice Vlade, poštovane dame i gospodo. Odbor za gospodarstvo Hrvatskog sabora na svojoj 40. sjednici održanoj 25. kolovoza razmotrio je prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna za 2010. godinu. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja izvijestio je članove odbora o makroekonomskom okviru, prihodima i rashodima državnog proračuna te procjenom ukupnog manjka državnog proračuna kao i manjka konsolidirane opće države. Ukupni planirani prihodi državnog proračuna iznose 108,3 milijarde kuna, rashodi 122,3 milijarde kuna. I temeljem toga, dakle planirani ukupni manjak Državnog proračuna za 2010. godinu planiran je u iznosu od 14,1 milijardu, odnosno 4,2% procijenjenog BDP-a. Nakon uvodnog obrazloženja otvorena je rasprava u kojoj su suprotstavljeni različiti stavovi članova odbora o ulozi rebalansa proračuna i proračunskog deficita u gospodarskom oporavku uzimajući za usporedbu visoke deficite i kreditna zaduženja zemalja u okružju. Također iznesena je sumnja u mogućnost kontrole deficita i tečaja u sljedećoj godini. S druge strane, većina članova odbora podržala je pozitivnu socijalnu stranu rebalansa proračuna, odnosno zadržavanje razina plaća i mirovina kao doprinos očuvanju standarda hrvatskih građana, a što je isto tako i izravni doprinos očuvanju domaće potrošnje. Istaknuto je da se nažalost rebalans proračuna, a posebice njegova rashodovna strana i rezanje javne potrošnje koristi u predizborne svrhe te je kao primjer navedena izjava jednog oporbenog čelnika vezano za njegov prijedlog za smanjenjem mase plaća u javnim službama. Također otvorena je rasprava i o strukturnim problemima hrvatskog gospodarstva. Prije svega industrijskoj proizvodnji i strukturi, odnosno udjelu visoke tehnologije u prerađivačkoj industriji kao važnom pokazatelju gospodarske konkurentnosti. Članovi odbora su suglasni da su strukturni problemi samo jednim dijelom posljedica aktualne gospodarske i financijske krize. Neophodno je jačati horizontalne potpore Ministarstva gospodarstva, dakle umanjivati sektorske, i usmjeravati ih u industriju temeljenu na inovacijama i visokoj tehnologiji i time razvijati industriju veće dodane vrijednosti kao doprinos većoj profitabilnosti i konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, sa 6 glasova za i 3 glasa protiv, odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje izmjena i dopuna Državnog proračuna za 2010. godinu. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina gospodin zastupnik Furio Radin, predsjednik odbora.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina razmatrao je ovaj prijedlog rebalansa proračuna kao zainteresirano radno tijelo. U raspravi je većina članova odbora podržala predložene izmjene i dopune državnog proračuna uz upozorenje da se žurno mora pristupiti i preispitivanju proračunske potrošnje i ukupne koncepcije proračuna jer bi povećani proračunski deficit uz nepovoljna ekonomska kretanju mogao ubrzo otežati sadašnju složenu gospodarsku situaciju i suočiti nas s još težim problemima već u pripremi sljedećeg proračuna krajem ove godine. Izraženo je mišljenje da se s rebalansom kasni te da se kroz trošarine, da se nije reagiralo, moglo osigurati znatno više proračunskih sredstava, da se ranije reagiralo. Postavljeno je pitanje na što će biti utrošena sredstva kojim će se pokrivati proračunski deficit te da li će i u kojoj mjeri biti usmjerena i na gospodarski oporavak i razvoj jer bi njihovo eventualno korištenje isključivo za krajnju proračunsku potrošnju moglo dati samo dalje produbljenje gospodarske krize. Moglo bi samo dalje produbiti gospodarsku krizu. Sukladno svom djelokrugu utvrđenom Poslovnikom Hrvatskog sabora odbor je detaljnije raspravio one dijelove izmjena i dopuna državnog proračuna koji se odnose na financiranje programa i aktivnosti usmjerenih na ostvarivanja prava nacionalnih manjina i zaštitu i promicanje ljudskih prava. Konstatirano je da je na ovim proračunskim stavkama nisu predložene veće promjene. Iako treba imati u vidu da za neke od njih je predloženo smanjenje. Tako se sredstva namijenjena udrugama i ustanovama nacionalnih manjina smanjuju za 1,2%, odnosno pola milijuna kuna, a sredstva za besplatnu pravnu pomoć od 6 milijuna 835 tisuća na 3 milijuna 735 tisuća. To znači oko 3 milijuna, odnosno 45%. Pa je zatraženo da predlagatelj dade detaljnije obrazloženje ove promjene. Na odboru je gospođa Orlandini iz Ministarstva financija dala tumačenje da je to zato što se nije uhodala još metoda besplatne pravne pomoći, nego da tek od iduće godine da će ona zapravo pokazati se u cijeloj svojoj snazi. Zatraženo je i objašnjenje predloženog smanjenja sredstava Fonda za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom te načina rješavanja problema godišnjih naknada za uporabu javnih cesta i cestarina za najteže invalide. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, 7 za i 3 protiv, odlučio Hrvatskome saboru predložiti da donese izmjene i dopune Hrvatskog proračuna RH za 2010. godinu. Hvala vam na pažnji.
Hvala. Ima li još interesa predstavnika? Da. U ime Odbora za rad i socijalno partnerstvo gospodin zastupnik i predsjednik odbora Boris Kunst.
Poštovani predsjedniče, predsjednice Vlade, članovi Vlade i kolege zastupnici. Odbor za rad i socijalno partnerstvo Hrvatskog sabora je na svojoj 43. sjednici raspravljao o prijedlogu izmjena i dopuna Državnog proračuna za 2010. godinu. U raspravi je većina članova odbora podržala predložene izmjene i dopune državnog proračuna tim više, jer Vlada čini sve da se očuva socijalna pravednost uz stabilnost i održivost sustava. Pri tome je naglašeno da Vlada Republike Hrvatske smanjuje proračunsku potrošnju, ali ne ugrožava životni standard građana. Tako primjerice nije došlo do smanjivanja plaća javnih i državnih službenika, niti do smanjivanja mirovina i naknada za nezaposlene. Vlada Republike Hrvatske pokazala se odgovornom prema sadašnjem socijalnom trenutku i socijalnoj zbilji u kojoj mnogi građani teško žive od svojih plaća i mirovina. Zato su dodatno povećana sredstva za mirovine i plaće i školstvo i znanost kao i za nezaposlene. Nadalje, u raspravi je izraženo zadovoljstvo socijalnih partnera predloženim rješenjima, jer ovim izmjenama i dopunama državnog proračuna nisu smanjene niti plaće, niti mirovine, kao ni druga socijalna davanja. Istaknuto je da je ovaj rebalans proračuna na putu vladinog programa gospodarskog oporavka, a kojemu je cilj prosperitet hrvatskog gospodarstva uz sposobne poduzetnike i marljive radnike. Budući da je došlo do smanjenja ukupnih prihoda državnog proračuna iznijeto je mišljenje po kojemu bi i bankarski sektor trebao pridonijeti oporavku hrvatskog gospodarstva. Većina članova odbora podržava napore Vlade Republike Hrvatske, jer raznim mjerama smanjenja javnih rashoda, kao i programom gospodarskog oporavka potiče gospodarsku aktivnost, te smanjuje deficit. Posebice je zadovoljstvo izraženo činjenicom da Vlada ni u ovom trenutku nema namjeru prodavati poduzeća u državnom vlasništvu. U raspravi je iznijeto mišljenje po kojem bi trebalo učinkovitije djelovati, a i sankcionirati tzv. rad na crno. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese izmjene i dopune Državnog proračuna za 2010. godinu. Hvala lijepa.
Hvala. Ima li još interesa pojedinih odbora? Nema. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a gospodin zastupnik Zoran Milanović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Volio bih da je ovo raspravu odnosno uvod o rebalansu proračuna, ipak bio više usredotočen na ono što će biti 2011., 2012., 2013., a ne na ono što je netko navodno negdje izjavio, što su novine napisale, televizija objavila, što je netko nekoga ogovarao itd. ali imamo to što imamo. Dakle, ključni problem Hrvatske države i hrvatskih javnih financija je vrlo jednostavan. Zadnji proračun 2003. je bio 77 milijardi kuna. Ovaj proračun na rashodnoj strani se kreće oko 120 milijardi kuna. To je rast od 50%. To će znati izračunati svatko, pa i oni koji se ne bave matematikom. U međuvremenu hrvatsko gospodarstvo je imalo nekoliko godina rasta i ima zadnje dvije godine pada. Dakle, imamo s jedne strane bujanje javnih rashoda, s druge strane puno manji rast gospodarstva, a zadnje dvije godine i pad. Svakome tko je ikada vodio domaćinstvo, podizao bilo kakav kredit, kupovao stan, automobil, bilo što, knjige, jasno je da je takav nesrazmjer na duže vrijeme neodrživ. I to je prostor u kojem mi živimo i to je od prostora financija u Hrvatskoj postao i prostor svijesti. I ljudi se navikavaju da je tako nešto moguće, normalno, održivo i da to na kraju krajeva neće nitko platiti. I onda dođe kriza koja pogodi sve države svijeta i Europe i onda se počne govoriti o bolnim rezovima. I slušamo zadnjih godinu dana intenzivno predsjednicu Vlade kako govori o potrebi hrabrosti, bolnih rezova, o tome da treba reći gdje i šta kako neki to vole reći skresati, rezati, grube, nepotrebne riječi. I mi čekamo da se nešto dogodi. Ne, nismo predlagali da se smanje plaće i mirovine, kao što to nije predlagao nitko iz HDZ-a niti iz vaših koalicijskih partnera. To su neki drugi puštali balone. Ali to zaista nitko nije predlagao. Je bilo rečeno da su plaće i mirovine nešto što bi trebala biti zadnja crta obrane. Ali nitko nikada nije rekao da će ukoliko se plaće i mirovine smanje to isto vratiti natrag. Međutim, to je u krajnjoj liniji i nevažno, ali čisto istine radi. I kada se citira bilo bi dobro da se malo ozbiljnije citira. Onaj tko je završio osnovnu školu zna da tu vrijede nekakva pravila. Možda ne kao za znanstvene radove, ali da ima malo reda. Dakle, nemojmo jedni drugima podmetati i nabacivati. Ja iz onoga što ću ovdje reći stojim. Dakle, predsjednica Vlade je u više navrata, demantirajte me, izjavila potrebu reformi i rezova. Naravno teško je reći što i kada. Inače je to vrlo teško i inače je za to potrebno dosta političke i ljudske hrabrosti. Nije lako. I ne kažem da bi ikome bilo lako. I što onda imamo? Imamo proračun donesen u prosincu 2009. godine za ovu 2010. godinu, koji predviđa praktički rast rashoda proračuna. U godini gospodarskog pada, u godini prave depresije. Taj isti proračun donesen u prosincu 2009. godine, dakle godinu dana unutar najveće krize zadnjih 70 godina, ne predviđa zajedno sa sobom i plan gospodarskog oporavka. Tog plana nema. Pa ako ga već nema na papiru, valjda ga ima u glavi. Ali nema ga na papiru. Ali znate zašto je to bitno? Bitno je da bude na papiru istovremeno kada se donosi i proračun za 2010. godinu, jer to su valjda organski povezani procesi. Jedno bez drugoga ne ide. I onda dolazi travanj 2010. godine i Vlada izlazi sa programom gospodarskog oporavka, kao da je to nešto što se financira i usklađuje iz dobitaka na Lutriji. Kao da to nije nešto što je povezano organski sa proračunom, koji je slika i prilika ne Doriana Graya, nego hrvatske ekonomije. I onda se donese taj plan gospodarskog oporavka, ali se ne ide u rebalans. Nema rebalansa, kao da su to dva odvojena svijeta. I onda se rebalans odgađa do kraja 8. mjeseca. Slažem se sa uvaženim kolegom Lesarom koji je postavio pitanje, ustvari zašto ova sjednica danas? Pa to je trebalo po nama biti u 4. mjesecom. Ali ako nije bila, onda ovaj trošak od 200, 300. Koliko? 150 tisuća kuna, 210 tisuća kuna, kolega Međimurec je jako odgovoran za svaku kunu, pa to dobro zna, je tako činit će se nekome kap u moru. Međutim, to smo mogli zaista odraditi i 15. rujna na redovnoj sjednici prema Ustavu, ali nismo. Dakle očito, ne znam možda griješim, netko želi možda poslati poruku vrijedni smo i puno radimo. Provodimo program gospodarskog oporavka. To je taj dokument koji je potpuno neusklađen sa tekućim proračunom, donesen u travnju 2010. godine. U tom… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] A da nije usklađen najbolje govori što su donošeni odvojeno, dakle… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Novac, dakle ovo je program, ovo košta i ako se ovo želi ozbiljno provoditi onda se s time usklađuje i svaka državna kuna, ali vama to očito nije jasno ili vam je jasno ali se ponašate kao da vam nije jasno. Pa tu stoji u tom programu gospodarskog oporavka kao jedan od najvažnijih ciljeva, 1) fiskalna konsolidacija i 2) postupno smanjenje udjela i rashoda i prihoda opće države u BDP-u za 3 postotna boda. Pa kaže u točki 3. aktivnosti iz travnja ove godine, izrada plana smanjenja državnih rashoda. Ne znam jeste li izradili taj plan smanjenja državnih rashoda, ne znam jeste li na Vladi donijeli onu kvačicu ispunjeno. Vidim na portalima da jeste, ali Boga mi državni proračun je u ovom rebalansu smanjen za 900 milijuna kuna ili možda povećan za 900 milijuna kuna. Dakle, državni proračun je povećan za 900 milijuna kuna, a ovdje piše izrada plana smanjenja državnih rashoda, cilj fiskalna konsolidacija. Postupno smanjenje udjela i rashoda i prihoda opće države u BDP-u za 3 postotna boda. Pa kako to mislite postići, kako to mislite postići ako ste već na prvom koraku učinili totalno suprotno. Kažete, ovaj proračun odnosno ovi rashodi proračuna na zaokruženih 120 milijardi kuna su osnova odnosno plafon za sljedeće godine, dakle za 2011. godinu. To znači da 2011. godine planirate u prihodima skupiti 120 milijardi kuna? … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] A sad smo, to je praksa gospodine porezniče, a sad smo u minusu od koliko milijardi kuna. Pa ljudi moji, iz kojih, iz kojih prihoda se to namjerava postići? Pa ako će ove godine ukupan deficit biti preko 15 milijardi kuna zajedno sa jamstvima za brodogradnju, pa iz kojih prihoda se to namjerava, iz kojih prihoda se to? Kada biste manje dobacivali, a ja vama nisam dobacio nijednom, onda bih ja bio pristojniji, ali za razliku od vas sam pristojan, nisam nepristojan. Prema tome, nemojte dobacivati. Nitko vam nije dobacivao i nije vas vrijeđao dok ste govorili. I zato kada govorimo o bolnim rezovima onda vas molim nemojte uopće spominjati tu riječ, nemojte spominjat reforme, nemojte spominjati prilagodbe, nemojte ih nigdje zapisivati jer ovi dokazi ovdje govore da to ne radite. Radite upravo suprotno. E sada, kada bi ti rashodi i kada bi ti povećani troškovi išli u cilju fiskalne konsolidacije, išli u cilju gospodarskog rasta barem u ovoj godini koju sve države čije ste deficite naveli ove godine imaju, dakle sve one imaju nekakav gospodarski rast i sve imaju vrlo jasnu zacrtanu projekciju pada proračunskog deficita u ovoj godini i manje-više su ih sve ostvarili prema stanju javnih financija Europske unije službeni dokument Europske komisije. Dakle, ljudi nešto rade i nije im lako i za to neki dobivaju aplauze na otvorenoj sceni, neki dobivaju kritike, ali ljudi rade svoj posao. Dakle, htio bih se vratiti na početak nečega što sam rekao, što nisam izmislio niti sam smislio nego sam samo pročitao. Hrvatska država, otkada je HDZ ponovno na vlasti, raste jednom stopom, gospodarstvo joj raste jednom stopom, a javni rashodi joj rastu drugom stopom. Ta stopa rasta rashoda, dakle javne potrošnje je puno veća od stopa rasta gospodarstva. Drugim riječima, zarađujemo nešto a trošimo puno više. I ta matematika je ispravna, ona je jednostavna, ona je bolna kao i svaki kućni budžet, mada ne kažem da je voditi kućni budžet i državni budžet ili proračun ista stvar. Za ovo drugo je potrebno i više znanja i više iskustva i više hrabrosti i više odgovornosti, ali na kraju račune treba platiti. Dakle, u ovoj godini vi se očito ponovno planirate zadužiti, na američkom tržištu plasirat hrvatske obveznice po stopi koja je visoka. Ona je realno visoka, viša je nego što joj plaćaju one druge države o čijim deficitima ste nam govorili. Naša stopa je nepovoljnija. Jeste li nam tokom ove rasprave u kojoj ste puno više govorili o tome tko je što napisao, tko je koga gdje prozvao ili tko će koga prozvati, jeste li nam rekli kako namjeravate popuniti deficit za sljedeću godinu 2011. jer u toj godini ćemo očito imati velik deficit. Pa nećete nam valjda reći da će u ovakvim uvjetima gospodarske stagnacije, a to je činjenica, prihodi proračuna rasti. To je ozbiljan problem, prihodna strana. Oni ne mogu rast, oni mogu… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Oni mogu eventualno stagnirati. Ako ove godine, gospodine ministre i predsjednice, gospođo predsjednice, ako ove godine hrvatsko gospodarstvo padne odnosno doživi negativnu stopu rasta od 1% ili 2%, prognoze se kreću između 1 i 2%, kako ćete tu razliku, taj nedostatak koji se očituje na svim prihodnim stavkama, kompenzirat sljedeće godine nego zaduženjem. Nema tih novaca. Zapitajmo se još jednu stvar. Ovdje sam govorio prije nekoliko mjeseci pa me kritizirala predsjednica Vlade da podcjenjujem naše turističke radnike, kada sam rekao da nam je Bog dao obalu i sunce. Bog je dao obalu i sunce, mi smo je naselili, stvorili svoju državu i ljudi rade. Kako tko, ali ljudi rade. Ali zamislimo da nema tog prihoda od turizma i da on ne postoji u hrvatskoj platnoj bilanci. Zamislimo da ga nema… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Kolegice i kolege, morate u politici imati malo imaginacije, ne fantazije, imaginacije. Zamislite da toga nema. Zamislite da nema, ali samo na trenutak. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] A to je pitanje koje si moramo stalno postavljati, stalno si moramo postavljati pitanja tko smo, koliko vrijedimo i koliko smo otporni. Jer znate zašto to kažem? To kažem zato što druge zemlje to nemaju, one se moraju osloniti na neke druge resurse, recimo kao Međimurci na rad i na ovakve šljake od zemlje jer nemaju turizma. Nešto im je teže, a Hrvatska ni sa tim blagom ne uspijeva u ovoj godini ostvarit gospodarski rast. I zato kažem, zamislimo se nad samim sobom, da nemamo taj blaženi resurs koji imamo šta bi bilo. A na razvoju tog resursa… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Na razvoju tog resursa …
Molim vas! Molim vas dopustimo da…
Možda samo malo, ne galame, ali samo malo manje. Dakle, bez tog resursa to samo pokazuje koliko je Hrvatska nažalost ovisna o jednom resursu, a ni taj nije dovoljan da bismo rasli po stopi po kojoj će ove godine rasti. Poljska već dvije godine, Češka, svi osim Srbije i Bosne. To su naši susjedi, imamo s njima dobre odnose, možemo ih graditi, ulažemo tamo, ulagat ćemo još više. Ali objektivno kolegice i kolege, to nije europska i svjetska prva liga. Ono što želimo za Hrvatsku je da bude ne 28 na svjetskoj tablici, gdje objektivno i pripada tablici kvalitete življenja, nego da bude 15, a za to nije dovoljan samo turizam. Za to je dovoljna odgovornost, težak rad, fiskalna odgovornost, štedljivost i potrošnja tamo gdje je trošiti pametno. I zato za kraj ovo više nije pitanje znanja. Vama je savršeno jasno što treba učiniti, ali to ne želite učiniti. Ja vas neću optužiti niti za manjak hrabrosti. Naprosto iz nekog razloga, vašeg razloga to ne želite učiniti. Bitka za hrvatsku snagu, samostalnost u financijskom smislu, otpornost će se među hrvatskim biračima voditi oko toga u koga će imati povjerenja da će učiniti nužne stvari. Nemojte govoriti o bolnim rezovima ako ih ni u snu ne možete zamisliti i skupiti hrabrosti da ih provedete.
Hvala. Imamo dosta ispravaka netočnih navoda. Prvi je na redu gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice Vlade, kolegice i kolege. Kaže kolega Milanović da premijerka samo govori o teškim i bolnim odlukama i rezovima, a da takove ne donosi. To nije točno i taj navod ispravljam. Zar vi kolega Milanoviću mislite da smanjenje plaća za državne i javne službenike od 6%, za državne dužnosnike 10 plus 5%, za pravosudne dužnosnike smanjenje od 10% nisu teške odluke. Pa ukidanje nabave udžbenika iz državnog proračuna za osnovne i srednje škole nisu teški rezovi, da smanjenje mirovina po posebnim propisima invalidima Domovinskog rata nisu teške odluke i rezovi, da uvođenje posebnog poreza nije teška odluka i rez. Jesu, to su ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]] kada je to donijela, a građani su to prihvatili. No vi i članovi vaše stranke očekivali ste daleko više. Očekivali ste smanjenje plaća i mirovina, očekivali ste ukidanje poticaja u poljoprivredi, očekivali ste radnike, umirovljenike, seljake na ulicama, očekivali ste grčki scenarij ali na vašu žalost zahvaljujući našim građanima ništa od svega toga. Hvala.
Hvala. Gospođa Dubravka Šuica također ispravak.
Evo ispravljam dva netočna navoda gospodina Milanovića. Prvo da ovaj rebalans proračuna nije usklađen s programom gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske što je apsolutno netočno, sve su brojke usklađene. Implementiran je u ovaj rebalans proračuna gospodarski plan gospodarskog oporavka. Jedina točka o kojoj je premijerka govorila je koja nije u tijeku ili nije mogla biti usklađena jest 600 milijuna kuna, a razlog je što ste se protivili izmjenama Zakona o radu. To je jedina točka koja u ovom proračunu nije mogla biti predviđena. Jedino je predviđen iznos za na žalost referendum. Drugi netočan navod je gdje gospodin Milanović cijelo vrijeme kaže da je netko bilo premijerka, bilo ministar stalno su govorili o tome što je netko govorio, a nisu govorili o budućnosti. Upravo vas demantira prijedlog zaključka koji je na našim klupama gdje se utvrđuje ukupna razina rashoda Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2011. i 2012. godinu što znači da se itekako govorilo o budućnosti i ovom zaključku kao temelju za donošenje budućih proračuna.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice, uvažene kolegice i kolege. Ispravljam također netočan navod gospodina Milanovića u kojemu govori da ovaj rebalans proračuna nije usklađen sa programom gospodarskog razvitka i programom gospodarskog oporavka. Upravo obrnuto. On je u cijelosti usklađen, osim u onom dijelu o kojemu je rekla gospođa Šuica, a bitne mjere koje se donose ovdje ovim rebalansom proračuna su upravo usklađene sa programom gospodarskog oporavka. Uštede svih ministarstava od milijardu i 500 milijuna kuna su na tragu racionalizacije poslovanja tijela državne uprave. Jedna od bitnih mjera u programu gospodarskog oporavka je i reforma poreznog sustava. Od 1.7. upravo zahvaljujući tom programu gospodarskog oporavka građani Republike Hrvatske koji je do te reforme imao plaću 4000 kuna ovom provedbom gospodarskog oporavka imat će plaću 4400 kuna. Gotovo 8% će doći do povećanja plaća upravo zahvaljujući ovom programu gospodarskog razvitka i oporavka Republike Hrvatske, a to se vidi i u ovom rebalansu proračuna na stavci prihodi od poreza na dohodak. Prema tome, cjelokupni rebalans proračuna, odnosno proračun koji će kad bude usvojen je u cijelosti usklađen sa programom gospodarskog oporavka i ne stoji navod gospodina Milanovića da taj rebalans proračuna nije usklađen sa programom gospodarskog oporavka.
Hvala. Ispravak gospodin Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, kolega Milanović tvrdi da Vlada nema dovoljno hrabrosti za bolne rezove i slično. Čuli smo već nabrojene bolne rezove do sad, a svaki rez izgleda da je bio bolniji za vas nego za ljude, za građane koji su sa puno razumijevanja to prihvaćali. Na žalost, evo naletili ste na svaki probni balon u vezi ovog rebalansa nepripremljeni i činjenica očekivali nešto drugo, neki drugi crni ponedjeljak, neki drugi scenarij rušenja vlasti nego ovo što se događa. I to je ono što vas najviše boli. Hvala.
Ispravak gospođa zastupnica Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod zastupnika Zorana Milanovića koji kaže da nije pravi trenutak za donošenje rebalansa proračuna, odnosno da smo mogli pričekati tri tjedna. To zaista nije točno. Vlada je izabrala pravi trenutak za rebalans proračuna, jer su i na sami nagovještaj da će doći do rebalansa proračuna neki oporbeni zastupnici govorili u javnosti, odnosno stvorili jednu psihozu straha da će biti smanjenje i mirovine i plaće i socijalna davanja. I upravo zbog tih preko milijun ljudi, dakle umirovljenika i zaposlenih i onih koji primaju socijalnu naknadu trebalo je u ovom trenutku donijeti ovaj rebalans proračuna.
Hvala. Ispravak gospođa zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa ispravljam netočan navod gospodina Milanovića koji je rekao. Program gospodarskog oporavka nije usklađen sa stavkama proračuna. Netočno gospodine Milanoviću. Provodeći upravo mjere iz ovoga programa Vlada je smanjila javne rashode, racionalizirala je i upravu i sve i poslovanje svoje u ove dvije godine za 6,1 milijardi kuna. Dakle, to nije malo. To je puno. Čuli smo ovdje, donosili su se bolni rezovi. Kad smo to donosili onda ste rekli da ne mislimo na građane. Sada kad smo donijeli to da mislimo na građane, da smo i socijalno osjetljivi u ovom trenutku se opet tome protivite.
Hvala. Ispravak gospodin Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega MIlanović, rekli ste da Međimurci nemaju turizma. Netočno je. Međimurci imaju itekako dobar turizam, i kvalitetan, ali ste rekli da se moraju osloniti na svoj rad, kao da mi ostali ne radimo. Pa to je uvredljivo za nas ostale, a naravno za moje poljoprivrednike koji marljivo i skrbno rade, i zato sam ponosan da ste vidjeli trenutak naše poljoprivrede i da ste u ovim nadoknadama i ovih šteta razmišljali o toj vrlo važnoj populaciji. Nadalje, razmišljali ste tko je šta rekao u svezi smanjenja plaća. Pa nije važno, ali vi ste smanjili za vrijeme vašeg mandata i medicinskim sestrama i čistačicama i liječnicima uveli radnu obvezu. Hvala lijepa.
Ispravak gospodin zastupnik Ante Kulušić.
Gospodine predsjedniče, kolega Milanović je kaza vi znate što treba, ne želite učiniti. To nije istina, ova Vlada što treba učiniti i to sada čini. To je čista demagogija s vaše strane prema građanima Hrvatske kojima ste vi, kad je SDP bio na vlasti, što je kolega Milinković kaza smanjili i ukinuli plaće medicinskim sestrama, čistačicama, i drugim javnim službenicima i to u vrlo velikim postocima. Hvala.
Ispravak, gospodin zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo predsjednice Vlade, pa evo ispravit ću netočan navod kolege Milanovića gdje je ustvrdio da Vlada ne provodi donesene mjere gospodarskog oporavka, i da nisu usklađene sa ovim rebalansom proračuna. Naime samo uštede koje su učinjene u posljednje vrijeme iznose 3,4 milijarde kuna i jasno pokazuju da ih nema u ovom planu rebalansa proračuna, da ste ga pogledali zasigurno bi jasno to i vidjeli. To je činjenica koju ne možete izbjeći jer 3,4 milijarde kuna ušteda samo od planiranoga proračuna do 2010. spram sadašnja koja je u ovom rebalansu zasigurno govori o provedbi gospodarskih mjera oporavka Vlade Republike Hrvatske.
Hvala. Gospođa predsjednica Vlade Jadranka Kosor. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, evo samo kratko sam se javila zbog nekih tehničkih pojedinosti, pa vas molim do kraja rasprave da ne bi bilo zabune. Naravno uz svo poštovanje prema poreznicima koji rade jedan težak i zahtjevan posao, koji traži prije svega puno znanja, želim reći da u Vladi nema poreznika, u Vladi sjede potpredsjednici Vlade i ministri. I molim da to evo zastupnici i zastupnice u Hrvatskom saboru prihvate, prihvate kao činjenicu tako da ni potpredsjednik Vlade i ministar financija gospodin Šuker nije poreznik, nego je potpredsjednik Vlade i ministar financija. To molim zbog evo digniteta i Hrvatskoga sabora, ali i digniteta Vlade, što god tko od vas mislio o tome. Drugo, oko kritika koja dolaze i koje smo čuli od kluba Socijaldemokratske partije. Dakle prije svega oko, dobro je da znate naziv svoje stranke, to je jako dobro. To je jako dobro. Dakle, što se tiče konstatacija da plana gospodarskoga oporavka nema, to je netočno, to demantiram. Oko smanjenja rashoda kao jedne mjere plana gospodarskoga oporavka, da to je mjera, samo naravno treba čitati i vidjeti u kojem će se razdoblju ta mjera do kraja i provesti i molim vas da to svakako uzmete u obzir, to vrlo jasno u programu gospodarskoga oporavka Vlade Republike Hrvatske piše. Na kraju evo postavljeno nam i pitanje citiram iz nekoga razloga ne želite to učiniti, pretpostavljam da se to odnosi na Vladu. Naravno moje je pitanje što i kako to, nismo čuli niti jedan prijedlog o tome kako smanjiti rashode, osim što smo čuli, to neki dan evo u razgovoru gospodina predsjednika Socijaldemokratske partije Hrvatske na jednoj televiziji, na pitanje što i gdje bi se moglo uštedjeti, ja sam dala skinuti jer to je vrlo poticajno, smo čuli odgovor. Dakle moguće su veće uštede do 5 milijardi kuna, što bi se reklo širega spektra. Dakle te pozicije što bi se reklo širega spektra nema, i drugo, na drugo pitanje koji su to rezovi koji bi trebali dovesti do tih 5 milijardi, odgovoreno je, dakle općenito štednja na svim diskrecijskim stavkama, završen citat. Prema tome, to smo dobili kao odgovor kako uštedjeti 5 milijardi kuna. A što se tiče ušteda oko ove izvanredne sjednice Sabora, mislim da zaista je svaka kuna velika kao planina, a to trebaju poštovati i oni koji šalju svoje zastupnike u Ameriku na 2, 3 mjeseca da rade neki drugi posao, a da ne sjede ovdje u Hrvatskom saboru, a ovdje primaju plaću.
Ostatak vremena ministar Šuker. Izvolite, ispravak netočnog navoda Gordan Maras.
Hvala lijepo. Premijerka Kosor je po drugi puta danas izrekla netočnu tvrdnju da je uputila u Sabor prijedloga smanjenja državnih rashoda što piše u njenom planu gospodarskog oporavka. Mi vidimo da danas u Saboru nemamo ništa, rashodi se povećaju, a zaključak koji govori da će se naredne godine držati ti isti rashodi to nije smanjenje, ili je semantički možda drugačije mislila nego šta je napisala. Ako kaže u planu gospodarskog oporavka izrada plana smanjenja troškova države i kaže izvršeno 24. kolovoza 2010. mi to ne vidimo. To jednostavno nije istina. Ova država će i dalje trošiti koliko je trošila do sada i ništa nije smanjeno.
Ispravak gospodin Zoran Milanović.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod da neki šalju svoje zastupnike u Ameriku. Zastupnici mogu biti samo iz Sabora, dakle ili HDZ ili SDP. SDP nije poslao nikoga, HDZ isto nikoga. Dakle to je netočan navod. Doduše, neki ljudi su išli o svom trošku, jer su za vrijeme rata branili Hrvatsku. Nisu dobivali stanove, nisu mogli učit engleski, pa su si dva tjedna platili sami.
Hvala. Ostatak od 6 minuta gospodin potpredsjednik Šuker.
Hvala lijepo. Ja ću se vama gospodine Milanoviću ispričati za upadicu koja je bila. Okej, ali ja sam ponosan na ono što sam radio u životu, jer sam nešto i naučio. Ali mi poreznici smo se naučili da bar točno znamo računati, a vi ste ovdje iznijeli niz netočnosti. Pa tako npr. ste rekli da smo više trošili nego što smo zarađivali. Vi ste očigledno zaboravili koji deficit državnog proračuna ste ostavili 2003. godine … [[Upadica se ne razumije.]] Bože moj, istina je istina! 2008. godine, dakle prije gospodarske krize taj deficit je bio 2 milijarde i 200 milijuna. Dakle, smanjen je za 8 milijardi, ustvari u odnosu na ono što je ostalo smanjen je 10 milijardi. Dakle, da nije bilo gospodarske krize ova vaša teza naprosto ne stoji. No vrlo tako interesantno kao što sam govorio kakva je struktura našeg proračuna vrlo interesantno bi bilo vidjeti na što je taj proračun u proteklih 6 godina porastao 34 milijarde. Pa recite onda da možda to nije trebalo. Plaće 6 milijardi i 100, kamate milijardu i 300, subvencije milijardu i 700, od toga subvencije u poljoprivredi milijardu i 667. Pomoć jedinicama lokalne samouprave 628 milijuna, HAC i Hrvatske autoceste 2 milijarde i 800; mirovine 8 milijardi i 900. HZZO, dakle troškovi zdravstva 7 milijardi i 700, porodiljne naknade milijardu i socijalne naknade 371 milijun. To je povećanje tih 34 milijuna. Međutim, zbog hrvatske javnosti očigledno da se neke stvari ipak nikad ne smiju zaboraviti vi ste zbog toga što se niste mogli zadužiti jer vam financijski svijet nije vjerovao prodali … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Prodali ste 2001. 16% HT-a, znači prodali ste kontrolni paket za 500 milijuna eura da bi financirali deficit. Prodali ste Riječku banku 2002. za 55 milijuna eura da bi financirali deficit. Naslijedili ste 301 milijun eura od privatizacije Privredne banke Zagreb koje su sjeli 2000-te godine privatizacija je izvršena 1999. Isto tako 2002. ste privatizirali drugi dio PBZ-a i dobili 140 milijuna eura. Prodali ste Splitsku banku 2002. za 37,7 milijuna eura. Prodali ste hotel "Anita-Vrsar" za 140 milijuna kuna. Prodali ste hotel "Croatia-Cavtat" za 100 milijuna. Prodali ste hotel "Excelsior" za 15 milijuna. Imali ste famoznu privatizaciju INA-e 25% + 1 dionica za 505 milijuna dolara. Dakle, s time ste financirali deficit. S time ste financirali deficit i to je istina. A pogledajte 6 godina od kad je HDZ vodi ovu državu što smo privatizirali i zašto smo utrošili ta sredstva. I to su činjenice i to je istina. No, gospodine Milanoviću, vi ni danas niste imali hrabrosti hrvatskoj javnosti reći što bi to srezali. Hvala lijepo. [[Pljesak.]]
Imamo ispravak netočnog navoda. Gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Ispravljam netočni navod da je vlast 2003. ostavila veći deficit. Mi očito imamo ministra financija koji ne zna računati pa ću ja sada njemu lijepo reći koliko je od godine do godine bio deficit. 2000-te 6 milijardi i 100 kuna, 2001. 4 i 300, 2002. 3 i 500 i 2003. 2 i 100. Ukupno 15 milijardi i … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica se ne razumije.]] Samo malo, ukupno 15 milijardi i nešto kuna, a samo u 2 godine HDZ-a, ovu i proteklu, je 25 milijardi kuna. I znate što još? U te 4 godine je gospodarstvo poraslo 20%, a za vaše vrijeme u zadnje 2 godine je palo 8%. Gospodine ministre uzmite mikrofon pa dajte malo računajte. … [[Upadica se ne razumije.]] Pardon, uzmite kalkulator pa računajte.
Ispravak, gospođa Milanka Opačić. Izvolite.
Ministar Šuker je ovdje ustvrdio da SDP zaboravlja što smo ostavili 2003. godine, iznio je niz podataka i rekao da smo mi ustvari krivci za krizu. Gospodine Šuker sve skupa što ste vi rekli morate znati da ste punih 7 godina vi na vlasti, od 90-te godine punih 17 godina ste na vlasti i nevjerojatno je da tih 17 godina niste uspjeli popraviti ono što smo mi 3,5 godine uništili kao što vi to kažete. I još da vam nešto kažem, ovakvo današnje ponašanje vas ministara u Vladi … [[Govornica se ne razumije.]] koja je pretvorena u cirkus, u smijanje u isprdavanje svega što se kaže govori samo gospodo o tome koliko vam je stalo do Hrvatske i do rješavanja problema u Hrvatskoj.
Ispravci, po mogućnosti reći ispravljam to i to. Gospođa zastupnica Gordana Sobol.
Ispravljam samo jedan mali djelić u nizu netočnih navoda koje je gospodin ministar izrekao s ove govornice, a to je da je u zadnjih nekoliko godina su, on ovako to kaže, uvijek to voli reći, porasle su plaće za 6 milijardi kuna. Gospodine ministre kome su porasle plaće? Zašto pri tome ne kažete da je porasla masa plaća za državne službenike koje ste vi i vaša ministarstva zaposlili prekobrojno u ovih 6, odnosno 7 godina? A sjetite se što ste govorili kao ministar 2004. godine. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala. Ispravak …
Porasla je masa plaća zbog toga što ste prekrcali državnu službu, a sad ne znate kako da to riješite. I gospodine predsjedniče, molim vas, izvolite upozoriti gospodina ministra Šukera da se izvoli ovdje upristojiti u ovom Saboru makar za vrijeme današnje rasprave. Ja njemu ne dobacujem niti ne širim rukama kad on govori za onom govornicom, neću dozvoliti niti njemu. I tražim da me zaštitite, ne samo mene nego i sve ostale zastupnike i zastupnice.
U tome se potpuno slažem da treba štititi sve zastupnice i zastupnike kao i predstavnike Vlade. Dakle, međutim treba u kontinuitetu i globalu sve gledati, a ne pojedinačno, znate. Ima ispravak, gospođa Ingrid Antičević-Marinović.
Netočno je gospodin ministar ustvrdio, vama tada u tom razdoblju od 2000-2003 svijet nije vjerovao. Sada je uopće suvišno govoriti o tome tko je kome vjerovao, ali je činjenica da je vama do '99. godine s nama još samo Turska komunicirala. I da sve ne elaboriramo jer je kratko vrijeme, niti ima za to potrebe. Kolege su vam malo prije rekli da se otvorite budućnosti, da ne gledate samo u retrovizor što je bilo. Ali stvar je u tome gospodine ministre što vama, odnosno čitavoj Vladi na čelu sa gospođom premijerkom ne vjeruju više građani, a ne vjerujete niti vi sami. Jer takvom jednom lažnom samouvjerenošću s kojom ste krenuli, želite biti sami ... /Govornica isključena./ ... ali to jednostavno više ne pali. I toga ste sami svjesni.
Ovo pitanje lažno uvjeravanje i slično, mislim ja sam jednom zamolio ne jedan puta, nego više puta, da malo drugačije, lažno je malo gruba riječ. Može se reći ne govori se istina, ovako, onako. Dakle, nemojmo pretjeravati pa će nam svima biti lakše. I ispravak gospodin Igor Dragovan. Izvolite.
Ispravljam navod gospodina Šukera u smislu da je on rekao da on vrlo dobro računa. Mislim da nije dobro izračunao, jer mu nedostaju dvije milijarde koje su nestale iz javnih poduzeća, dok je predsjednik Vlade bio Ivo Sanader. Prema tome, stavite u tu svoju računicu i dvije milijarde koje su vam nestale iz javnih poduzeća. I spomenite pred hrvatskom javnošću kada već govorite o brojkama i nabrajate, da pola uprava javnih poduzeća koje ste vi postavili su pod optužbom za gospodarski kriminal. Jedan dio još uvijek sjedi u Remetincu, a drugi čeka suđenje. Toliko o vašem upravljanju.
Molim vas, ako je negdje nestalo novaca nema ništa lakše nego hodati za novcima i točno ćete znati gdje su otišli. Jednostavno gdje su novci završili treba ići. Tražiti gdje su oni završili. Tako da paušalno ne govorimo ništa. Dobro. Sada bi u ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Evo ovako gospodo. Može mira. Evo jedan naslov iz Jutarnjih pred par dana. Da Vlada nije uzela nikom i zato ćemo imati svi manje. Ja mislim da to najslikovitije oslikava upravo ovaj rebalans. Ili ja bih rekao, poslije vas gospodo potop sve za vlast, vlast ni za što. I doista buduće vlasti ovog rebalansa bojim se isto takav i proračun, oduzet će svaku priliku za uspjeh. Ali treba spasiti zemlju, a govorit ću o Istri. Buduća vlast, ja se stvarno bojim da će se naći u situaciji da će morati rezati proračunske rashode možda i do 10%. I daj Bože da griješim. Da li će to izazvati nezadovoljstvo građana? mislim čak da ne. Ali alternativa je bankrot opet u kojem bi 10% ljudi profitiralo, 90% bi bankrotiralo. I to bi mogao biti znači zaključak ovih 7 zadnjih godina, a poglavito razdoblja od 1. 7. 2090. do današnjeg dana 26. 8. 2010. I gospodo iz HDZ-a nije to točna tvrdnja, ali recimo da ste stvorili državu ali ovakvim proračunima ste upropastili naciju. I daj Bože isto tako da griješim. A zašto je to tako i što nas čeka nakon ovog rebalansa? Ove godine, znači do 15. 7. mi smo se zadužili za 26 milijardi kuna. Do kraja godine treba uzeti još 6 milijardi kuna zajma. Ja sam govorio negdje u 7. mjesecu, jer samo računao da će se rebalansom ipak smanjiti milijarda, milijarda i pol kuna, da ćemo se zadužiti negdje za 5 milijardi kuna, ali ovakvu katastrofu nisam ni ja mogao predvidjeti koji slovim za najvećeg katastrofičara u ovome Saboru. A to konkretno onda znači da će Hrvatskoj trebati i iduće godine gospodo, zadužiti se za najmanje 35 milijardi kuna. I možda ćemo mi biti gospodine ministre u prilici 2011. pozajmiti tih 35 milijardi kuna, ali pri ovoj potrošnji 2012. e bojim se da to više neće biti moguće. I to je taj problem. Hrvatska 2012. godine neće moći pozajmiti 35 milijardi kuna koliko ih je pozajmila ove, a koliko će ih pozajmiti možda 2011. godine. I to je bi i to Vlada zna. Svima nama je isto tako jasno da je vrijeme pred nama izborno vrijeme. Birati u bilo koje pravo ja se slažem politički je rizično. Ali ovo što iza sebe ostavlja ova Vlada, reći ću otvoreno to gospodo nije dobro. Što je skuplje konačno kada smo govorili da treba ići pred godinu dana u izbore, izbori ili ne znam koji koštaju kao i referendum 170 milijuna kuna ili bankrot? Što je za Hrvatsku skuplje, prolongirati ulazak u Europsku uniju za 4, 5 ili 6 mjeseci ili što ja znam bankrotirati? A pitanje je da li će Hrvatska sa ovakvim parametrima uopće zaključiti pregovore ove 2011. ili iduće 2012. godine. Izbori, ja tvrdim mogli su u ovoj zemlji biti najmanji trošak. A bankrot pogađa uvijek 4 milijuna ljudi, a od njega uvijek profitira uvijek 500 tisuća ljudi. To su oni koji su se obogatili za rata sumnjivim poslovima nakon rata, krađama. I isto tako tvrdim da su izbori mogli biti ventil da se dođe do konsenzusa s narodom kako bi se mogli povući i nepopularni potezi, a ovo se sve svodi na jedno mrcvarenje. Prvo, od oporavka mi smo svi ovdje svjesni nema ništa. Hrvatska će doći u još veće probleme i bojim se da ćemo dno dna doživjeti negdje oko Vazma 2011. godine, a potom ćemo se opet nekoliko godina vući po dnu. Ja se pitam, nisam ja Nostradamus, nego to će biti tako. I ja se pitam onda gospodo iz HDZ-a, zašto Hrvatska mora bankrotirati da bi vi iz HDZ-a bili na vlasti, kada se ubacujete u riječ? Zašto sam ja toliko pesimističan gospodine zastupniče, iako sam vjerojatno najpreciznije predviđao i 2008. što će biti i devete i desete. Ali nisam daleko od toga ako kažem da će 2011. biti daleko gore. Zašto? Sada da ti pokažem točno na brojkama. Broj zaposlenih na dan kada odlazi Sanader u ovoj zemlji bio je milijun 524 tisuće 360. znači na dan prije odlaska Sanadera. Godinu dana kasnije pod novom vlašću mi imamo milijun 435 tisuća 341 zaposlenog ili u jednoj godini ove nove vlasti izgubljeno je 89 tisuća i 19 radnih mjesta. Izgubljeno je 89 tisuća 19 radnih mjesta ili da budem još precizniji, u godini gospođe Kosor broj zaposlenih smanjen je za 89 tisuća i 19. E toliko sad o usklađenosti sa tim vašim programima itd. Pada… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Doći ću do Istre. Pada zaposlenost u industriji, pada zaposlenost u obrtu, trgovini, raste zaposlenost u javnoj upravi, obradi, zdravstvu. I zašto će biti teže 2011. pogotovo tamo negdje oko Vazma te iste godine, pa zbog efekta sezonske zaposlenosti. U 5. mjesecu ove godine nezaposlenost je bila 17,2%, u 7. mjesecu… … [[Upadica se ne razumije...]] Ma daj ne lupetaj gluposti. U ljetu tj. u srpnju ove godine 16,4, a to govori da nam opet ta turistička sezona nije dovela do nekog preokreta, dapače sve je gore nego 2009. Lani u srpnju imali smo nezaposlenih 14%, ove godine 16,4, a 2008. u 7. mjesecu bilo je nezaposlenih 12,4%, danas 16,4%. Znači svi znamo što možemo očekivati, da će naprosto zimi biti pakao i zato bez hrabrosti da se išta učini s ovim proračunom, on je cca 40% bruto društvenog proizvoda. Sve se svodi na onu narodnu "piši kući propalo", ali za jedan duži vremenski period. A zašto je sad tome tako, gospodo iz HDZ-a? Zato jer da bi vi ponovili izbore 2007. proračunski ste doslovce razorili Hrvatsku i to je Sanader samo jedan iz ekipe, samo jedan od ministara. On je maestralno vodio stranku i dobio izbore. Kapa dolje. Ali kako ih je dobio i što je to donijelo Hrvatskoj? 2005. Milanović je govorio imali smo proračun 87,9 milijardi, 2006. 96, 2009. 118, danas 122 milijarde kuna uz pad bruto društvenog proizvoda. Znači, ako je referentna 2005. mi danas trošimo nakon rekordnog pada bruto društvenog proizvoda iz 2009., za onih 5,8 a ove godine će biti 1,5 do 2%, znači -7,5% u odnosu na 2008. trošimo 33 odnosno 25 milijardi kuna više od one predizborne 2006. i to je glavni problem. Mi smo naprosto pojeli sami sebe. Jednom rječju, potrošnju je trebalo kad se vidjelo trendove zamrznuti 2008. na tu barem razinu iz 2006. ili '07. kao što sada obećajete da će se zamrznuti potrošnja 2011. i 2012. godine. Javna uprava hipertrofira, socijalna prava također, branitelji sa 360 skaču na 500 tisuća, sindikalna prava također, porastao je broj umirovljenika i danas jasno ne može se tako nazad, a da se ne izazove taj socijalni dar mar. A to je bit evo tog našeg problema, znači tog jednom rječju gospodarskog kolapsa. Znači, spomenuo sam gospodo tih 89 tisuća i 19 manje zaposlenih 2010. nego 2009., pad bruto proizvoda. Do 15.7. Vlada je uzela 26 milijardi kuna zajmova, do kraja godine 32 što je četvrtina ovogodišnjeg proračuna. Živimo znači od ino akumulacije. Industrijska proizvodnja, investicije, sve je to manje u 19 do 21 županije. Pada efikasnost svih poduzetnika prema ekonomičnosti, rentabilnosti, produktivnosti, a pred nama je sad ovaj zadnji kvartal, treba sada normalno ići u školu, knjige, treba početi grijati, vraća se nacija s ferija, do kredita je sve teže. Sve to ide krediti za državu, posao postaje najveća privilegija, da preduhitre penale. Do 5. mjeseca 10 tisuća ljudi je išlo u prijevremenu mirovinu, za to je trebalo osigurati 512 milijuna kuna. Do kraja godine će još 20 tisuća u prijevremenu mirovinu. Da ne govorim ono o čemu je govorio Pančić, da je on ostavio 20 tisuća branitelja u mirovini, da ih sada imamo 56 tisuća i 58. Sa HVO-om, Hrvatskom vojskom to je 85 tisuća 778. Ondašnjih 2 milijarde danas je to 5 milijardi. I ovaj pad zaposlenih od 89 tisuća i 19 dovodi do toga da za penzije sad po rebalansu ide dodatnih 360 milijuna kuna, to će biti malo, a do kraja godine znači za nezaposlene također 400 milijuna kuna. Međutim, ja bih rekao i ovako da je ovaj rebalans i politika par excellance za kupovanje glasova kao što je to uvijek i dosada bilo. Kako je moguće da se izdaci za Gaženicu kraj Zadra, ovdje je ministar Kalmeta, sa 32 milijuna kuna povećavaju za 22 milijuna. Zašto tih 22 milijuna kuna nije ostalo brodogradnji? A što se čini, velikoj brodogradnji one subvencije, strana 64, sa 102 milijuna kuna smanjuju se na 72 milijuna kuna, maloj brodogradnji od 6 milijuna se uzima 2 milijuna kuna. Materijalna prava nezaposlenih, strana 75, jasno sa 1,1 milijarde kuna dižemo na 1,5 milijardu kuna. Ok, jer ljudi gube posao, trebao ih izmjestiti, ali potrebe za očuvanje radnih mjesta kreše se gotovo za 100%, sa 99,8 milijuna kuna na 800 tisuća kuna. Istri se uzima 7 milijuna kuna, ok, neka se skinu izdaci za deponij, bolnicu, ali dajte tih 7 milijuna kuna onda za izgradnju one izgorene škole na Velom Vrhu što je premijerka obećala pa konačno na tih 66 milijuna ide nekih 15 milijuna kuna PDV-a koji opet direktno ulazi u proračun itd. Ajde vratite nešto. O poljoprivredi neću govoriti itd., ali ću reći gospodinu zastupniku gdje je Istra. Istra bilježi 2 tisuće besete, rekordni suficit, najveći u Hrvatskoj, 828,5 milijuna kuna, rast izvoza 36,3%, ima najbolju ekonomičnost poslovanja, kao i produktivnost rada, najveću neto dobit po zaposlenom ima Istru. Međutim, puno više od ove statistike ja bih rekao velikih mene brine održavanje ovih malih poduzetnika koji se bore za golo preživljavanje pa se može reći da onaj koji će preživjeti ovu 2010., '11. taj će živjeti vječno. Ovakav proračun kojega ima, neću reći da je to trla baba lan, ali ću citirati naslov iz Globusa koji je rekao da se ne čini ništa, da se moli Bogu da prođe kriza i da nešto iskopaju Sanaderu, ali ja isto tako kažem da Sanader ne može biti krivac za sve. I sada što činiti? Ja mislim da najbolji efekt oporavka mogli su biti izbori. Što kasnije izbore novoj vlasti koja god bude bit će teže. Povećale bi se investicije, da li potrošnja ne znam. Umjesto ovog poreza na banke koji će se uvesti 2011. to je jasno dajte uvedite ovaj porez na odljev dividendi iz ove zemlje, onu razliku između pasivne i aktivne kamate oporezujte ili postignite dogovor sa bankama nećemo vas oporezovati ali kreditirajte građane kamatama kakve vladaju u Europskoj uniji. Oporezujte i monopole. Uvedimo diferencirane stope PDV-a, a pogotovo na hranu. Od pretvorbe ratnog profiterstva to jasno neće biti ništa. Imamo 230 neporeznih prihoda. 2002. za njih smo plaćali 5,7 milijardi kuna sada 12,2 milijarde kuna. Treba stvoriti klimu za investicije. Sada ne možemo jasno ni kunu devalvirati ne daj Bože. Treba je čuvati kao zjenicu oka, ali je trebala pratiti ovu inflaciju '94. I mediji trebaju ljude pustiti da rade. I ja bih isto tako rekao da konačno u ovoj psihozi straha sudskih progona koji nisu doveli ni do jedne pravomoćne presude, ali su zato zaustavili javne financije ne može se niti i ne treba trošiti riječi. Legalizirajmo tu bespravnu gradnju gdje je moguće se uklopiti u prostorne planove, povucimo dvije, tri milijarde kuna itd. itd. I za kraj, ako u četiri godine nova vlast samo dvije rečenice [[Upadica Jarnjak: Privedite kraju!]] nova vlast vrati ono što je ova vlast razorila u zadnjih godinu dana onih 89000 plus 50000 radnih mjesta. Pazite ako vrati bruto društveni proizvod na razinu 2008. možda neće učiniti puno ali dovoljno za dva mandata.
Zahvaljujem uvaženi zastupniče. Isteklo vam je vrijeme. Zahvaljujem. Molim vas zahvaljujem, ne možete dalje govoriti. Isteklo vam je vrijeme. Plus toga možete se ...
Mogu popit vodu?
Može, može. Zemi sa sobom. Dobro, čaša je tu. To je bitno. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi na redu je uvaženi zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, pa evo ispravit ću netočan navod. Jedan od netočnih navoda u nizu netočnosti koje je izrekao kolega Kajin kao i uvijek, a rekao je da smo stvorili državu a da smo upropastili ovim rebalansom proračuna u budućnosti naciju. To je apsolutno netočno i ne stoji s obzirom da se jasno ovim rebalansom proračuna vidi da je 3,4 milijarde kuna ušparano i smanjeno u daljnjoj potrošnji, javnoj potrošnji, da je deficit proračuna će biti 4,2% za razliku od 2003. godine kada bez globalne krize kada je bilo 6,3% bez prodaje svih javnih poduzeća, hotela i udjela u vlasničkoj strukturi poduzeća je bio 6,3% deficit državnog proračuna. Pa šta je to bilo onda? Šta je to bilo onda ako je sada smo upropastili državu i uništili naciju. Recite mi kako možete tvrditi takove grozne stvari da je netko upropastio naciju ovim poboljšanjima koja su donesena u rebalansu proračuna. Zašto uvijek govorite neistine i zašto uvijek skrećete pozornost sa stvarnih činjenica koje su u ovom rebalansu proračuna.
Zahvaljujem. Vrijeme. Molim vas! Dajte da se držimo vremena. Kad za to je ovdje mjeritelj vremena koji odredi kad je iscurilo, gotovo, nema dalje. Hvala lijepa. Idemo sa ispravcima dalje. Na redu je uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. U prognoziranju katastrofe kolega Kajin je izrekao nekoliko katastrofalno netočnih navoda, a ja ću ispraviti dva. Prvo, rekao je da Hrvatska sa ovakvim financijskim pokazateljima neće moći ući u Europsku uniju. To je netočno, jer Hrvatska udovoljava sve kriterije, pa samo da ga podsjetim. Sa današnjim rebalansom imat ćemo minus 4,2 deficit proračuna. Prosjek Europske unije je minus 6,6. Sa današnjim rebalansom proračuna konstatiramo i javni dug. To je ukupni dug države. Javni dug iznosi u Hrvatskoj 52% bruto domaćeg proizvoda. Prosjek Europske unije je 80. I druga netočnost katastrofična. Nezaposlenost u Hrvatskoj kolega je 9,4% anketna koju priznaje EUROSTAT. 9,7 je u Europi. Dakle, 0,3 imamo manju anketnu nezaposlenost nego Europa. Prema tome i po tome ulazimo u Europu kroz sve vaše katastrofe.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, pa evo kolega Kajin po običaju navikli smo ga slušati, niz netočnih navoda. Moram ponoviti ovo još jedanput da smo stvorili državu, jel' stvorili smo je svi, normalno a upropastili naciju. Ne vidim po čemu smo upropastili naciju, jer država na žalost funkcionira na vašu žalost. Dakle, isplaćuje se sve pa čak i krediti bivše države čini mi se sad smo Pariški i Londonski klub likvidirali. Dakle, ima tog odavno. To je jedno. A drugo, velite ova država mora bankrotirati. Ma neće! Recept ovaj narod jako dobro zna. Dok god je kukuriku koalicija u oporbi država neće bankrotirati.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ja ću tri netočna navoda gospodina Kajina ispraviti. Prvi kaže da se ovakvim proračunom ste vi gospodo iz HDZ-a upropastili naciju. Drugi netočan proračunom ste, ovakvim proračunom ste razorili Hrvatsku. I treći javna uprava hipertrofira. To su doista netočni navodi. Gospodine Kajin, jer da mjere smanjenja proračunske potrošnje nisu bile pravovremeno provedene. Proračun za 2010. godinu bio bi za cijelih 3 milijarde i 400 milijuna kuna veći i proračunski manjak bi bio na 17 i pol milijardi kuna. Osim toga, rashodi za 2011. i 2012. godinu ovim se zamrzavaju i to svakako treba pozdraviti iz Hrvatskog sabora. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljuje gospodine potpredsjedniče. Pa kolege su ispravili već netočne navode. Mene zasigurno su zapekli ovi da smo upropastili naciju i sve razorili. Ali apsolutno je netočno. Ali je točno kolega Kajin da ovakav katastrofičarski pristup zasigurno ne pridonosi stabilizaciji nego odbija potencijalne investitore, jer vjerujte da oni zasigurno čitaju zasigurno medije i prate ovo što se kod nas događa. Ali jedno je bitno. Ja mislim da ste vi jednostavno zalutali u ovo područje ekonomije koje je malo teško. Vi ste jednostavno stručnjak za izučavanje i veličanje NOB-a i tako to neka bude. Vi ste isto tako osim što ste poznati katastrofičar priskrbili najveći broj ispravaka netočnih navoda u ovome Saboru i tako. ... [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Nije? Dobro. Netočnih navoda i zasigurno ni sam na kraju ne znate što je točno, što nije, ali vi pričajte, a mi idemo dalje. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Sve ove brojke koje je kolega Kajin iskukurikao u svom nostradamuskom zanosu su netočne, i isto tako netočno je i to da Hrvatska mora bankrotirati.
Uvaženi zastupniče, molim vas da se klonimo takve, ovdje nitko ne kukuriče, nego govori. Izvolite.
A ne, obzirom da je iz koalicije dakle pa sam mislio da.
Ne možemo na taj način.
Ovaj tako da Hrvatska mora bankrotirati da bi HDZ bio na vlasti. Ali dok je današnja kukuriku koalicija bila na vlasti bankrotirali su tada hrvatski radnici, kojima je drastično smanjena plaća i rezana su materijalna prava, a kad je već govorio o nezaposlenima samo da ga podsjetim da je 2002. i 2003. temeljem mijenjanja prava za evidentiranje nezaposlenih na Zavodu za zapošljavanje brisano 148 tisuća 448 nezaposlenih. E di ste onda bili kolega Kajin.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Dragan Kovačević ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Naime ispravio bih netočan navod kolege Kajina koji, valjda mu to netko napiše pa on to u jednom dahu onako odvali te podatke. Dakle gdje ste kazali katastrofa je, sve pada pa pada industrijska proizvodnja, pa pada proizvodnost itd. Nije točno. Dakle industrijska proizvodnja na žalost pada, ali proizvodnost u industriji raste i to u prvoj polovici godine po stopi od 7%. E sad ako znamo što ulazi u tu proizvodnost, dakle i efikasnije i sniženje troškova poslovanja, uvođenje novih proizvoda i tehnologija, onda možemo konstatirati da su možda ipak ti naši poduzetnici neki iskoristili ovu krizu kao šansu, kao izazov i da su promijenili način poslovanja, dakle u onom pozitivnom smislu.
Zahvaljujem. Obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme u 15 i 25 minuta za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Imamo ukupno prijavljenih 62 potencijalna diskutanta za raspravu i imamo još 5 klubova. Pa idemo dalje. Na redu je klub HNS, HSU, uvažena zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče i uvaženi malobrojni članovi Vlade kojih je još ostalo i koje još zanima da slušaju ovu parlamentarnu raspravu, o nečemu što je u dnevnom redu nazvano rebalansom proračuna, dakle pokušajem da se uspostavi ponovno ravnoteža ili donekle barem ravnoteža između prihoda i rashoda države, koje ubire i njima raspolaže ova Vlada i njezina parlamentarna većina. Međutim mi naravno ni do sada nismo imali balans, dakle ravnotežu između prihoda i rashoda, obzirom da je ova Vlada u prvih 6 mjeseci potrošila 90% onoga što je planirala preko prihoda potrošiti u cijeloj godini, dakle u ovoj 2010. Dakle u prvih 6 mjeseci potrošili su 90% manjka, koji su sami planirali ili 8,6 milijardi kuna više nego što je Vlada planirala prikupiti. Pred nama je prijedlog još snažnije ravnoteže, dakle ne uspostavljanja veće ili malo bolje ravnoteže, nego prijedlog još snažnije neravnoteže i nesrazmjera između prihoda i rashoda. U prvobitnom proračunu Vlada je planirala potrošiti nešto više od 9 i pol milijardi kuna od onoga što prikupi 2010. godine. Ovim prijedlogom koji nam je Vlada poslala Vlada kaže da planira potrošiti nešto više od 14 milijardi kuna, od onoga što će prikupiti prihodima. Dakle ovo naravno nije onda uspostavljanje ravnoteže između prihoda i rashoda, već uspostavljanje još veće neravnoteže i Vlada nam je poslala dakle prijedlog redisbalansa proračuna. Obični brojevi pokazuju. Drugo o čemu raspravljamo je nešto o čemu Vlada i predstavnici Vlade u medijima zadnje vrijeme vrlo glasno govore, pa je i ovdje u obrazloženju rečeno, a to je da se proračun smanjuje za otprilike milijardu i pol. Ako pogledamo brojke očito je da se proračun ne smanjuje za milijardu i pol ovim dokumentom, nego se planira povećati proračun za nešto manje od 900 milijuna, odnosno 892 milijuna kuna. Pa o čemu se onda radi? Kako iz Vlade dolaze informacije i ovdje za ovom govornicom se govori da se smanjuje milijardu i pol, a na kraju se povećava 892 milijuna. Radi se o tome da to Vlada smanjenjem zove smanjenje povećanja. Dakle oni su mislili povećati puno više, pa sad neće povećati toliko više, nego će povećati samo za otprilike 900 milijuna kuna. Dakle nije smanjenje, nego je vrlo jasno povećanje proračuna, a ako pogledate o čemu se radi, u tom smanjenju povećanja, malo detaljnije vidjet ćete da se to smanjenje povećanja odnosi na nerealizirane projekte. Ono što se ne planira financirati su nerealizirani projekti, projekti za koje nije spremna dokumentacija, pogledajte detaljnije one stavke koje se odnose na regionalni razvoj, gdje se proračun smanjuje za 169,3 milijuna i vidjet ćete da gotovo sve od tih 169,3 milijuna su zapravo neuspjesi. Tamo gdje su projekti planirani, a sad se neće moći realizirati i to se onda zove smanjenjem, naravno smanjenjem povećavanja. Treće, iz Vlade stalno javno pa i ovdje s ove govornice danas dolaze upiti oporbi i svima drugima koji su u stanju to slušati, a gdje biste vi smanjili rashode i na kome biste vi uštedjeli i gdje biste vi rezali? To nije pravo pitanje, ali govori jako puno o tome kako Vlada razmišlja. Nije pravo pitanje prvo naravno zbog toga što ako imaš parlamentarnu većinu iz koje možeš formirati Vladu onda je to tvoja odgovornost, dakle Vlada mora imat svoju politiku i znati. A drugo, nije pravo pitanje zato jer je pravo pitanje ne gdje biste vi rezali nego gdje i kako biste vi zaradili kako biste povećali prihode. Cijelo vrijeme se govori o štednji. Što ćemo mi štedjeti ako se ništa ne zarađuje. I ova ideja da bi se sa štednjom nešto tu moglo napraviti, a pritom umrtviti gospodarstvo i ništa ne zarađivati je potpuno promašena. Dakle, ako treba pitat bilo koga što bi radili onda ne kome bi rezali nego kako biste omogućili da se više zaradi? U ovom trenutku, po mišljenju nas iz kluba HNS-a i HSU-a, jedina 2 moguća izvora zarade ili dodatnih prihoda za Hrvatsku su gospodarstvo i europski fondovi. Što se gospodarstva tiče, da bi se povećali prihodi u gospodarstvu gospodarstvo treba jačati, a ne slabiti i propadati i ne grcati od nelikvidnosti. Primjerice, da bi gospodarstvo moglo jačati Vlada za to mora osigurati zakonske, institucionalne i fiskalne ili porezne uvjete. Jedna od takvih mjera o kojim se puno govorilo je smanjiti davanja koja svaki poslodavac daje državi po svakom zaposlenom. Dokazano to povećava prihod proračuna. Dokazano i dokazljivo današnji ministar Popijač to je govorio u svom apsolutno svakom nastupu dok je bio ravnatelj HUP-a. Otkad je postao ministar nismo čuli ni jednu riječ, a da ne govorim o tome da bi se slučajno smanjila davanja gospodarstvu po zaposlenom. Malo gospodarstvo i obrt nemilice se uništavaju i masovno propadaju, pogledajte statistike, ili odlaze u ilegalu. Da bi se ojačalo gospodarstvo iz proračuna moraju biti vidljivi prioriteti i gospodarska područja u kojima se prioritetno stvaraju uvjeti za oporavak cijelog gospodarstva. Dakle, mora biti vidljivo ono što će zemlju kao lokomotiva početi izvlačiti iz krize. Mislim da je prilično očito i iz onoga što su prioriteti gospodarstva EU i iz nacionalnih okvirnih programa da je za Hrvatsku u ovom trenutku ta područja su energetika, industrija vezana za okoliš, promet, turizam i regionalni razvoj. To su ta područja. Ako pogledate, da ne kažete da mi ne predlažemo koja područja, ali to ne treba puno mudrosti to i EU kaže u tim područjima ćemo sudjelovati. U ovom prijedlogu u svim tim područjima, pogledajte ih dobro, ova Vlada planira ili ništa ili otežane uvjete razvoja. Vidi, primjerice Ministarstvo okoliša -88,8 kuna, regionalni razvoj -169,3 kune. Da bi se dobila sredstva iz europskih fondova kao naš mogući drugi izvor gdje imamo mogućnost za svakih 15 kuna za državne projekte kupiti 85 kuna treba obrazovati ljude koji će biti u stanju napisati kvalitetne projekte koji će se kvalificirati za financiranje iz europskih fondova. Izradu projekata treba platiti. Ti projekti, podsjećam, moraju biti gotovi iduće godine. Za te projekte nam treba okvirno milijardu kuna da bismo u 2012. i 2013. dobili otprilike ili imali mogućnost dobiti otprilike 25 milijardi kuna. Priznat ćete isplati se. Isplati se uložiti milijardu kuna da bi 2012. i 2013. imali šansu dobiti 25 milijardi. Ali u ovom prijedlogu ne predviđa se sredstva za pripremu tih projekata na lokalnoj i regionalnoj razini, a to je tamo gdje će se to realizirati. Okvirni program na razini države je jedno, ali jedino gdje se ti projekti mogu pravo realizirati je na lokalnoj i regionalnoj razini. U ovom dokumentu koji je pred nama nema novca da se pripreme projekti. Svaki projekt treba platit da se pripremi, da se dozvole dobiju. Nema novca da se na lokalnoj i regionalnoj razini ti projekti pripreme, dakle da se pripremimo da probamo uzeti taj novac. Za izradu projekata trebaju ljudi. Trebaju ljudi koji znaju to napraviti. Ponavljamo u HNS-u i HSU-u, a ja osobno više ne znam koliko puta. Ponavljamo ljudi, to nije vezano na izbore. Više od godinu dana ponavljamo, molim vas napravite selekciju, to zovemo 100 ljudi za 100 projekata, ali napravite selekciju 100-njak ljudi, 150 ljudi po kriterijima Europske komisije, obrazujte ih 6 mjeseci da bi imali ljude koji mogu taj posao napraviti. To je trebalo napraviti jučer, ali ako nismo jučer može se i danas. Svakako je bolje danas nego sutra ili za 6 mjeseci. To nema veze s tim tko je na vlasti ili nije na vlasti to je ovoj zemlji neophodno i vjerujte mi svima koji lokalno sudjelujete ili jeste u izvršnoj vlasti razbit će se o glavu činjenica da se ti ljudi ne pripremaju i ne obrazuju, a to je način da se do tih novaca dođe. U ovom proračunu, ako ga pogledate, ne predviđaju se sredstva za obrazovanje tih ljudi koji bi izradili te projekte. Ne predviđaju se. Ja vas molim da o tome razmislite. To zaista bez obzira što mi mislili, vi morate vjerovati da ćete pobijediti na izborima. Ja mislim da nećete, a vi morate vjerovati da ćete pobijediti na izborima, pa napravite zbog sebe to. Jer bez toga zaista ta sredstva ne možemo iskoristiti. Ministar financija i potpredsjednik ove Vlade gospodin Šuker odlazi na Hrvatsku televiziju i u Dnevniku plus u kameru na pitanje, zašto se na postojeće 4 milijarde kuna poticaja u poljoprivredi još povećava za 600 milijuna, odgovara, ma to je samo privremeno, uskoro će nam to sve plaćati Europska unija. U takvoj situaciji čovjek se može samo nadati da nitko iz Europske komisije to ne sluša ili ako suša ne uzima ozbiljno. To nije ljudi istina. To neće plaćati Europska unija. Samo projekti koji se kvalificiraju po definiranim kriterijima će moći dobiti sredstva iz Europske unije. I to što se poljoprivrede tiče prvenstveno ne u poljoprivredi nego prvenstveno u regionalnom razvoju. A regionalni razvoj smo u ovom rebalansu srezali za 169,3 milijuna kuna, gdje bi trebali pripremati projekte. Gdje štediti? Samo nekoliko primjera. Kapitalne investicije, javno-privatno partnerstvo, a ne iz proračuna. Od kada je to regulirano zakonom niti jedan projekt javno-privatnog partnerstva nije pokrenut. 5 milijardi koje se transferira jedinicama lokalne samouprave po različitim političko-stranačkim kriterijima. Samo, ima gotovi su kriteriji, samo uzmite.
Privedite kraju.
Hoću gospodine potpredsjedniče. Samo uzmite kriterije za financiranje iz europskih fondova i primijenite te iste kriterije na financiranje projekata u jedinicama lokalne i regionalne samouprave.
Završite raspravu.
Ovaj proračun, kolegice i kolege i gospodo ministri je nepopravljiv. Dakle, nema smisla jer naprosto drugačija logika i filozofija proračuna je potrebna od ove. Ovaj proračun je proračun Scarlett O'Hara kada se o problemima i zadacima radi ova Vlada kaže "O tome ću misliti sutra". Klub HNS-a i HSU-a neće podržati ovaj proračun.
Ja vas molim držite se propisanog vremena da ne moram upozoravati. Nije to ugodno. Ajmo sada ispravke netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Gospođa Pusić i taj netočan navod ispravljam, rekla je da za klub HNS-a nije pravo pitanje gdje treba rezati i koliko treba rezati. A ja tvrdim da je klub HNS-a odnosno glavni ekonomski strateg HNS-a u nekoliko posljednjih svojih istupa upravo to rekao. Da je temeljno i pravo pitanje za HNS zadržavanje razine javnih troškova, javnih rashoda, javne potrošnje u Republici Hrvatskoj 100 milijardi kuna. Prema tome, to je gospodin Kovačević nekoliko puta rekao u svojim istupima. Prema tome, točno je da klub HNS-a jedno govori u sabornici, a drugo govori u javnosti.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Davor Huška, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kaže kolegica Pusić, malo gospodarstvo se masovno uništava. Pa ja podsjećam koliko je milijardi kuna je uloženo u proteklih 6, 7 godina preko Ministarstva gospodarstva u razvoju malog i srednjeg poduzetništva. A vi pogledajte samo sada stranicu Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva i projekte koji su u tijeku, koji su završeni i koliko sredstava je plasirano u jačanje konkurentnosti malog gospodarstva u izgradnju poduzetničkih zona u jedinicama lokalne i područne samouprave, u poduzetništvu mladih početnika i osoba s invaliditetom i sve ostale projekte. Drugi netočan navod, kaže kolegica za povlačenje sredstava iz pretpristupnih fondova trebaju ljudi koji to znaju napraviti. Ljudi se ne pripremaju i ne obrazuju. Ja garantiram danas kolegice da u Hrvatskoj ima 500 ljudi koji znaju napisati projekte za europske fondove. Krenite, vi govorite 100 ljudi za 100 projekata. Govorite o 100 ljudi. Ja vam garantiram da danas ima 500 obrazovanih ljudi u Hrvatskoj, počevši od mog grada Pakraca od malog grada u kojem ima 10 ljudi koji rade i pripremaju projekte za Europsku uniju. Poduzetničkih centra, razvojnih agencija jedinca lokalne i regionalne samouprave.
Zahvaljujem. Molim vas držite se vremena da vas ne moram upozoravati. Uvaženi zastupnik Frane Matušić. Izvolite.
Ja moramo ispraviti netočan navod kolegice. Očito im je promaknulo da se ljudi educiraju već godinama za projekte Europske unije i od strane ministarstva i od razno-raznih agencija i da se sredstva dobivaju iz Europske unije za edukaciju tih instituta. Pa me doista čudi da ona danas spominje dajte barem 100 ljudi za nekih 100 projekata, pa će se onda oni naučiti kako pripremiti te projekte kako bi se moglo aplicirati itd. Dakle, veće godinama nekoliko stotina, ja mislim da možemo reći da je preko tisuću ljudi je educirano i znaju kako treba ispuniti sve uvjete i kako voditi projekte Europske unije. Prema tome, to što govorite je neistina.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Željko Turk, ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kratko, ispravak se odnosi na konstataciju uvažene zastupnice da osim ljudi koji nisu obrazovani da nema ni sredstava vezana za tu temu. Moram podsjetiti da je ukupno u proračunu preko 2 milijarde kuna za različite aktivnosti a koje su vezani uz projekte Europske unije. Ali ću konstatirati da osim toga da osim direktnih sredstava na poziciji Europske unije kako u državnom proračunu, tako u proračunu županija i gradova postoje posebne pozicije koje su vezane uz zasebne projekte koji kao takovi i sa upravo projektnom dokumentacijom da se mogu aplicirati za predstojeće fondove kako ove današnje, tako i one strukturne. A da je tome tako, govori primjer mog kraja i grada je upravo takva jedna priprema projekata vezana preko 43, 44 milijuna eura. A da bi se oni ostvarili moraju postajati određene pretpostavke. Dakle, novaca ima, ima ih na različitim nivoima i ta realizacija ne ovisi samo o ministarstvu i ljudima nego ovisi o svim nivoima vlasti kako one na državnoj razni, tako na županijskoj, pa onda i na lokalnoj. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Dragan Kovačević, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa naime ispravio bih netočan navod kolegice Pusić koja je citirala izjavu ministra Šukera i njegovu konstataciju da ovih 600 milijuna kuna povećanja sredstava u proračunu za poljoprivredu, da će to i tako u budućnosti se dobivati iz Europske unije. To je točno, zato što sredstva koja ćemo dobivati iz zajedničkog Europskog agrarnog fonda koji čini više od 40% proračuna Europske unije daju se dijelom doista za ove horizontalne potpore i za ove projekte u poljoprivredi, ali se daju i za potpore u poljoprivredi. Tako je, daju se za potpore u poljoprivredu pa inače ne bi apsolutno imalo smisla niti osnivati agenciju za plaćanje niti akreditirati znači onako kako traži Europska unija kada upravo preko te agencije ne bi dobivali potpore. Ne vidim da je tu nešto sporno.
Zahvaljujem. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne dobacivati, nemojte. Idemo dalje. Uvaženi zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Hvala lijepo. Potpuno je netočan i pogrešan pristup koji je iznijela gospođa Pusić koja vidi put prema gospodarskom rastu kroz restrukturiranje pojedinih stavki državnog proračuna. To nije put. Država može stvarati samo uvjete, a ne investirati. To mora raditi privatni sektor. Iz tog razloga u Programu oporavku gospodarskog u Republici Hrvatskoj na strani 10 jasno je rečeno: pokretanje novog investicijskog ciklusa s ekonomskom mjerljivim dugoročnim učincima moguće je osigurati jedino uz maksimalno sudjelovanje privatnog sektora. I to je važno, tog treba biti svjestan, ne stvarati iluzije da je država koja s vrlo ograničenim državnim proračunom može pokrenuti gospodarski oporavak i rast, svak onaj tko ima elementarno znanje i razumijevanje, tko je barem po svom obrazovanju donekle inženjer i zna kako se stvara novi proizvod, ne bi bio sklon takvim zabludama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, uvažena zastupnica Vesna Pusić.
Hvala vam lijepa, gospodine potpredsjedniče. Kolega Ćosić….
Članak, koji članak je povrijedio?
209. članak, kolega Ćosić me ispravio u nečemu što ja nisam rekla. Kolega Ćosić, ne mislite valjda da bi ja kao liberal, ja zbilja jesam liberal, mislila da bi država trebala biti poduzetnik? Pa očito je da je ono što sam ja rekla da država stvara uvjete…
Šta je povreda?
Dakle nisam rekla da investira nego država kad stvara uvjete… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Nemojte ljudi biti niti bezobrazni niti tvrdit da sam rekla, pa ja vrlo rado tvrdim i stojim iza onog što kažem kao što je poznato, čak kad ste i svi vi protiv toga. Ali sam rekla da država stvarajući uvjete mora se pripremit na ono što nam dolazi, a dolazi nam potencijalna mogućnost da nam nitko ne daje novce, ali da imamo projekte koji će se kvalificirat za novce. Za to se moramo…
Zahvaljujem. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne možete, molim vas… … [[Upadica se ne razumije.]] Uvaženi zastupniče! Molim vas! Ne možete si sami uzimati riječ! Kakvo je to ponašanje? … [[Upadica se ne razumije.]] Ne možete uzimat sami riječ. Uvažena zastupnica Vesna Pusić, to nije bila povreda Poslovnika, niste rekli u čemu je povrijeđen Poslovnik, niste objasnili nego ste odgovarali na ispravak netočnog navoda. Molim vas da to više ne činite. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Niste radili kako treba. Idemo dalje sa ispravcima. Zadnja je uvažena zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala. Kolegice Pusić, netočno ste rekli da ide 5 milijardi za jedinice lokalne samouprave, pokušam citirati. Ne ide 5 milijardi, ide 2,2 milijarde i to po strogim kriterijima upravo jedinice kojima je potrebno to, a to su vam uglavnom one općine i gradovi na posebnoj državnoj skrbi koji zaista trebaju pomoć iz državnog proračuna. Ostalo je poravnanje za decentralizirane funkcije, a to je opet za one gradove i općine koji su preuzeli obvezu financiranja školstva, obrazovanja, socijale i koji trebaju pomoć.
Idemo dalje sa raspravom. Na redu je klub HDZ-a, uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Gospodine potpredsjedniče Vlade, ministre, kolegice i kolege. Zahuktava se naša rasprava. Meni je drago da je konstruktivna, gotovo tolerantna i podsjeća me zapravo na protekla tri mjeseca kada su medijski prostori bili zauzeti s ovim rebalansom proračuna. Nikada u proteklih 20 proračuna i 14 rebalansa nije toliko prostora dano jednom rebalansu kao sada, što je i logično. Hrvatska je zahvaćena globalnom krizom i rebalans je jedan od elemenata izlaska iz te krize. To nije jedini recept, to je samo jedan od elemenata. Imali smo mi puno težih situacija, to govorim kolegi Kajinu koji proglašava katastrofu iz treće države. Podsjetio bih ga, '90., '91., '92., ratna agresija na Hrvatsku, pad bruto domaćeg proizvoda od 50%. Podsjetio bih ga, Oluja '95. kada smo morali u tri mjeseca milijardu ondašnjih maraka rebalansirati za mobilizaciju 200 tisuća radno aktivnih itd. Dakle, ovo ipak nije najdublja kriza niti najveća katastrofa i ovaj rebalans proračuna je dobar put koji trasira iduća dva proračuna da bi izašli iz krize i pridružili se onim zemljama koje su u takvom putu izlaska. Zašto rebalans proračuna? Zato jednostavno jer iz krize se bez njega ne može. Nema nijedne zemlje Europske unije koja nije ove godine napravila rebalans proračuna zato jer je svima prihod podbacio, jer se kriza bankarskog financijskog sustava od Amerike, Europe prelila na realni sektor. Zbog pada realnog sektora ne puni se proračun, a sve zemlje, ne samo Hrvatska, imaju napuhane rashode socijalne i one druge i zbog toga je došlo do disbalansa i zato svi rade rebalans. Zašto rebalans kao izvanredna sjednica Sabora, pitali su kolege. Zbog toga da bi imali vremena sljedeća 4 mjeseca po njemu postupati. 4 mjeseca završna za ovaj proračun su presudna za proračun iduće godine, a iduća godina izlazak Hrvatske iz krize i zato izvanredna sjednica. Ono što smo mogli do sada čuti u javnim rasprava pa i danas, to je čitav niz prijedloga i pitanja zašto to niste napravili. Zašto niste mijenjali kolektivne ugovore kada je Vlada htjela promijenit samo recept za produženje kolektivnog ugovora, sindikati traže referendum. Zašto niste ukinuli regres za godišnji odmor, sindikati su rekli ne damo regres. Zašto ne porez bankama, zato jer je Europska unija rekla pričekajte, radimo projekt Europske unije za porez banaka koje će ići u određene fondove da bi spriječili buduće financijske krize, a ne da bi punili proračunske rupe. Zašto ne novi porez, jer su ustali protiv njih poslodavci. Zašto ne ukidanje subvencija, jer bi na ulicu izašli traktori. Vlada je išla između sila i haribde i uspjela je proći. Uspjela je proći na način da održava socijalni mir pri kraju globalne krize u Republici Hrvatskoj. Nije to lako bilo, nitko se neće odreći ničega. Rekao je neki dan bivši potpredsjednik za gospodarstvo Nenad Porges ne možete praznim džepom častiti cijelu birtiju. A ja bih dodao ne samo zato jer im je prazan džep nego jer se nitko u birtiji neće odreći gutljaja. Svi bi htjeli ovlažiti grlo na teret proračuna. To je problem Hrvatske, ali to je problem i svih europskih zemalja i zato svi idu u rebalans. Bilo je prijedloga koji su neizvedivi. Vlada ih je razmotrila. Čak je bilo i javnih rasprava o njima ali su neprovedivi. Bio je prijedlog treba smanjiti broj zaposlenih u javnim službama. Onda smo pogledali EUROSTAT pa smo vidjeli da u Europi, u Europskoj uniji je od ukupno zaposlenih 19,4 u javnim službama. U Hrvatskoj je 19,7. Dakle, i taj prigovor otpada. Bio je veliki prigovor zašto ne oporezujete kapitalnu dobit. Sutra bi srušili gospodarstvo u najosjetljivijoj fazi njegova početka uspona. Crobex na koji bi neki htjeli na trgovinu dionicama dati porez je dosegnuo dno na dan 4. srpnja ove godine u 11 mjeseci minus 5,7%. Crobex 10 – 6,3%. Tko bi sada metao porez na prodaju dionica. Zatim kažu oporezuj dividendu. Da, ali onda ćemo destimulirati i ono malo investicija ulaganja koja imamo jer onaj koji ulaže računa da će dobiti dividendu jer to mu je i stimulans da ulaže. Bilo je prijedloga porez na porast vrijednosti dionica vrlo opasna. Amerika je zadnjih 10 godina tri puta mijenjala porez na dionice. Zašto je opasno? Dionica se oporezuje kad joj poraste vrijednost, ali tek ako ju proda vlasnik. Naravno da će on obustavit tu prodaju. To se zove log tin ili zaključavanje dionica, a to znači prestanak rada burze. A šta to znači u konačnom učinku za gospodarstvo ne treba niti govoriti. Bilo je prijedloga i Vlada ih je dala i neke realizirala za promjene mirovinskog sustava najvećeg potrošača. Zdravstvo je drugo po redu, najvećeg potrošača proračuna. 17 milijardi se iz proračuna dole doprinosima za mirovinu. Zašto treba mirovinski sustav mijenjati a morat će ga se ne rebalansom nego konsenzusom svih stranaka zato jer nam je Europa rekla 2050. godine, a to je tu skoro. Stariji od 65 godina će u ukupnoj radnoj snazi činiti 55% zaposlenih. Znači, oni koji su danas u mirovini sa 65 godina to će biti većina zaposlenika. I zato kritike nemojte povećavati dobnu granicu što je Vlada predložila nisu opravdane. Poljska na primjer ovih dana predlaže 67 godina. I mi ćemo to morati. Pitanje je političkog konsenzusa. Ono što su opravdane kritike i Vlada ih je prihvatila i radi na tome oporezujte one koji su bogati. Činjenica je da u Hrvatskoj još nije sustav sazreo da oporezuje one koji doista imaju bogatstvo, ali premijerka i potpredsjednik Vlade spremaju porez na jahte, skupe automobile, drugu i treću i daljnje nekretnine. Danas to ne funkcionira. Imamo jednog od najbogatijih ljudi u Hrvatskoj. Nećemo spominjati ime iz pristojnosti koji nije platio porez na ogromnu svoju vikendicu i imanje jer je to prijavio kao planinarski dom. Ja učim od njega, pa sam upravo podnio zahtjev Vladi da se moja vikendica proglasi nacionalnim parkom. Međutim, izgleda da potpredsjednik Šuker to ne prihvaća i da će mi nabit porez. I ja mu čestitam, jer onoga tko ima doista treba oporezovati, pa makar i ostao bez nacionalnog parka. Ono što bi o ovom proračunu još trebalo reći to je da je to rebalans koji nas je održao da ne potonemo. Naravno da nije revolucionaran, naravno da je samo priprema za dva proračuna koji slijede. Ali je Vlada napravila jako hrabar potez. Zamrznula je povećanje proračuna za sljedeće dvije godine, s sljedeća godina je izborna godina i ne znam ni jednu Vladu u Europi šire nisam analizirao koja je zamrznula za svoju izbornu godinu povećanje proračuna što znači i plaća. To je hrabar potez, ali na žalost jedini da Hrvatska izađe iz krize i da uspostavi balans prihoda i rashoda u državnom proračunu. I zahvaljujući tome glava nam je ostala iznad vode i velika je šansa da ćemo isplivati, a ne zaroniti. Što treba da ne potonemo? Treba prihvatiti ovaj rebalans upravo zato jer jamči balans proračuna u sljedeće dvije kritične godine. Treba hrabro provoditi i dalje Vladin program. Vlada je krenula hrabro ne može joj se reći da nije imala hrabrosti. Smanjila je plaće 6%, mirovine dužnosnicima i plaće 10%, smanjila je hrvatskim ratnim vojnim invalidima mirovine za 10%. Ukinula je plaćanje dopunskog osiguranja tim kategorijama iz proračuna. To su hrabri potezi, ali jedini koji omogućavaju da proračun opstane i da iduće godine imamo pozitivan prinos bruto društvenog proizvoda. Ono što bi ovdje još trebalo reći da je za izlazak iz krize potrebno i realno sagledavanje situacije. Gospodarstvo je Zakon spojenih posuda. Hrvatska ne može isplivati dok ne isplivaju svi naši vanjsko-trgovinski partneri, pa onda treba sve ono što mi imamo uspoređivati s njima. Zato se uvijek borim da se uz svaki naš loš pokazatelj uvijek kaže i europski, pa samo zato da vidimo da nismo loši od europskog prosjeka, ali i zato što poduzetnici traže da pokažemo samopouzdanje. Bez samopouzdanja sa depresijom kakvu su mediji i neki politički krugovi nametnuli ovom narodu nema izlaska iz krize i to ću argumentirati. Deficit državnog proračuna je 4,2%. Već sam rekao u Europskoj uniji je 6,6%. Dakle, nije katastrofičan i nije katastrofalan. Ono što treba reći da je javni dug Hrvatske manji od prosječnog javnog duga u odnosu na BDP Europske unije, o pojedinim zemljama da ni ne govorimo. Pa kad ja to kažem onda u novinama pročitam rekao je Hebrang da se bolje živi u Hrvatskoj nego u Njemačkoj. Ne, zato jer imamo slabije gospodarstvo bili smo oprezniji od Njemačke pa imamo i manji proračunski deficit od Njemačke i manji odnos ukupnog javnog duga u odnosu na BDP. Znači samo da smo bili dovoljno oprezni da bi sutra mogli biti bogati kao i Njemačka. Treće što je neophodno uz ovaj rebalans proračuna to je održavanje poduzetničke klime. Veliki problem u investicijama je loša poduzetnička klima za investitore. Neki dan sam sreo jednog prijatelja Amerikanca koji je veliki investitor. Investira u Dubaiu i po cijelom svijetu i pitam ga zašto ne investiraš u Hrvatsku. A on mi kaže, šta je tebi, pa čitam ja tvoje novine. Mi investitori pratimo sve medije u svim zemljama koje su nam kandidati za investicije. Pa ako vi ne vjerujete u sebe, zašto da mi vjerujemo. Kapital je kukavica. O čem govoriš pitam ga. O ovom i digne mi naslovnicu toga dana jednog dnevnika velikim slovima crni ponedjeljak. Pita on mene znaš li ti šta je crni ponedjeljak. Reko znam. To je najcrnji dan u povijesti američkog gospodarstva. To je dan 19. listopada 1987. godine kada je … [[Ne razumije se.]] pao za minus 22,6%. To je povijesni i do sada najveći pad tog indeksa dionica u Americi. Iza toga je slijedila strahovita kriza. I sada naše novine zazivaju u svezi današnjeg rebalansa proračuna crni ponedjeljak slovima od 25 centimetara. A da li zaista crni ponedjeljak. Ja sam ga pokušao uvjeriti da nije, nego da je to crveni dnevnik, i on kroz svoje crvene oči gleda crno, ali zašto gleda crno? Jer mu žao što Vlada s ovim rebalansom u predizbornoj godini nije ušla u sukob niti sa zaposlenicima, niti sa umirovljenicima, niti sa poljoprivrednicima, niti sa sindikatima, niti sa poslodavcima. I to ne mogu oprostiti ovoj Vladi, jer ovaj rebalans proračuna je socijalno i politički osjetljiv, on je kompromisni, a kompromis je još uvijek temelj demokracije. Međutim ipak takav naslov ima dugotrajne i opsežne posljedice, jer moj prijatelj će još dugo citirati crni ponedjeljak, među svojim kolegama investitorima, a crveni dnevnik bi morao svoje crvene naočale zamijeniti ako ne za ružičaste, a ono bar za objektivne. Crne već ima. I što na kraju reći. Mi ćemo podržati ovaj rebalans, zato jer je ovaj rebalans podržava svaka kategorija kojoj on određuje sudbinu. Ovaj rebalans nije rađen ni za crvene novinare, ni za kolumniste komuniste, nije rađen ovaj rebalans čak niti za opoziciju, on je rađen za zaposlenika, radnika. Sindikati su ga podržali, sve sindikalne središnjice, ovaj rebalans je rađen za seljaka, poljoprivrednika, podržale su ga udruge poljoprivrednika, ovaj rebalans je rađen za poduzetnika, podržala ga je udruga poduzetnika, ovaj rebalans je rađen za Hrvatsku i zato će ga podržati Hrvatska demokratska zajednica. Hvala.
Imamo nekoliko ispravaka. Prekasno. Završena je rasprava, ne možete poslije završene rasprave se javljati za ispravak. Zahvaljujem. Prvi je ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi kolega potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ispravljam netočni navod koji je rekao gospodin Andrija Hebrang da je mirovinski sustav najveći potrošač proračunskog novca, kao da je to teret. U mirovinskom sustavu su najveće obveze koje država ima prema svojim građanima, a koje su utemeljene na uplatama doprinosa kroz godine i nekim specijalnim pravima koje su utemeljene zakonima koje je donio ovaj zakon. To ne može i ne smije biti teret. Drugi je ispravak netočnog navoda da ova Vlada će oporezovati najbogatije. Onda vas pitam zašto je pred 3 mjeseca direktoru tvrtke koju smo mi izgradili, a koja je u njemačkom vlasništvu povećala iz iste bruto plaće, neto plaću za tisuću eura? Samo mi to odgovorite, ništa drugo.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ispravljam dva netočna navoda uvaženog kolege zastupnika Hebranga. Prvi je gdje navodi ovaj rebalans je dobar put koji trasira izradu sljedeća dva proračuna kojima će Hrvatska izaći iz krize. Upravo suprotno. Ovaj nazovi rebalans je put bez povratka, put koji ne garantira izlazak iz krize, nego daljnju stagnaciju iz jednostavnog razloga što se njime ne osigurava gospodarski rast, otvaranje novih radnih mjesta, novo zapošljavanje, što je jedini način za veći rast plaća i mirovina, a time i socijalna davanja. I drugo, drugi ispravak netočnog navoda, kaže profesor Hebrang ovo je rebalans za Hrvatsku. Ovo nije rebalans za Hrvatsku, ovo je rebalans za fotelje HDZ-a i koalicijskih partnera.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravit ću sljedeći netočan navod ovaj rebalans je socijalno osjetljiv i kompromisan i u kontekstu predizborne godine. Dakle ovo nije predizborni proračun, nego je ovo postizborni proračun zato šta se sva rješenja ostavljaju onoj Vladi koja će doći nakon izbora, a sadašnja rješenja su zaduživanje koja će vraćati oni koji su danas mala djeca i zato je ovo proračun i ova priča, priča za malu djecu. Zahvaljujem.
I ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, u besprijekornom izlaganju gospodina predsjednika kluba HDZ-a potkrao se jedan netočan navod, ali ja mislim da je to bio lapsus jer on to sigurno zna, a to je da su saborske mirovine smanjene za … [[Ne razumije se.]] posto. Točno je da su saborske mirovine smanjene za 20%. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. Na redu je klub SDSS-a, uvaženi zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, gospodine potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Kolega Hebrang je govorio da je nedavno u jednoj dnevnoj novini osvanuo naslov crni ponedjeljak i okarakterizirao je tu novinu kao crvenu. A ja nisam siguran da nakon ovoga i ove kvalifikacije da kolega Hebrang dobro raspoznaje boje jer se meni čini da je to novina više žuta nego crvena, ali na stranu ta. Glavna tema u našoj raspravi prije ovih saborskih rasprava i prije saborske rasprave je bilo smanjiti, da li smanjiti, da li smanjuje javna potrošnja. To je doista važno pitanje, ali pitanje s kojim se mi susrećemo prilikom gotovo svakog rebalansa proračuna i prilikom svake rasprave o proračunu. I to je doista važno i pitanje od velike važnosti za ovu Vladu, kao što je bilo za prošlu Vladu i kao što će biti za buduću Vladu. Ali to nije jedino pitanje. I sasvim je sigurno da ukoliko bismo se usmjerili na smanjivanje javne potrošnje, a da to ne bude praćeno drugim mjerama, mjerama koje bi mogle prihvatiti ono što smanjivanje javne potrošnje ima kao svoje posljedice, da taj posao ne bismo mogli …/Ne razumije se. Hrvatske okolnosti u socijalnom i političkom smislu te riječi su takve da ljudi to ne bi mogli prihvatiti jer naprosto nema argumenta zbog kojeg bi to mogli prihvatiti. Smanjivanje plaća, uzimanje od plaća i od mirovina u proteklih nekoliko godina je kao što znamo bilo redovno. Status radno ovisnog stanovništva i status zaposlenih kad je u pitanju zakonodavna sfera, kad je u pitanju zakonodavna i radna sigurnost je nažalost veoma loše. A na sreću se povećava svijest o tome među zaposlenima i među umirovljenicima da to treba mijenjati. U takvim okolnostima sasvim sigurno smanjivanje javne potrošnje koja bi se još jedanput svalila samo na radno ovisno stanovništvo bez obzira da li ono radi, da li čeka zaposlenje ili čeka mirovinu to više nije realna stvar. Pogotovo ako to nije praćeno adekvatnim mjerama koji bi ljude koji bi se suočili s takvim posljedicama prihvatili. I iz toga razloga ja razumijem ovaj rebalans posebno u segmentu zamrzavanja plaća i mirovina kao podvlačenja crte. Kao podvlačenja crte nakon koje onda trebaju uslijediti mjere da li će ih provesti ova Vlada, u kojoj mjeri, da li će ih provesti sljedeća Vlada, u kojoj mjeri? To ćemo naravno vidjeti, ali podvlačenje crte nakon koje se naprosto mora pristupiti određenim mjerama. Mi imamo preko 40% proračuna i u sadašnjem smislu koje odlazi na mirovine, odlazi na branitelje, odlazi na međugeneracijsku solidarnost. To u našim, ne samo privrednim okolnostima, u ukupnim socijalnim okolnostima naprosto nije realno za izdržati. Prema tome u tom smislu je nešto potrebno uraditi. Mi imamo sasvim sigurno neefikasnu administraciju i istovremeno imamo glomaznu administraciju. I nema nikakve sumnje da treba povećati i efikasnost i da treba smanjiti glomaznost. Ali kako to učiniti? Tako da će se ljude poslati kući. Uz postojeći trend rasta nezaposlenosti takvu mjeru ne vjerujem da bi izvela bilo koja vlada. Čak i neka koja bi bila jača od ove u kojoj smo mi koalicijski partneri. Prema tome mi se nalazimo u nekakvoj vrsti situacije u kojoj nije moguće posezati za naglim, čvrstim i radikalnim zaokretima jer u protivnom bojim se da bismo brod vrlo brzo nasukali. Iz toga razloga klub SDSS-a smatra da ovaj rebalans proračuna treba prihvatiti, ali istovremeno on treba biti praćen najmanje sa 3 sljedeće mjere ili 3 sljedeća postupanja i to što je moguće prije. Prvo, što se tiče ravnomjernog raspoređivanja tereta krize koja traje već duže vrijeme ne samo od momenta od kako smo proklamirali ili priznali da imamo krizu. Sektori i oni koji su članovi ovoga društva neravnomjerno podnose teret krize. Ja mislim da je potrebno da u tom pogledu država svoju regulatornu snagu, svoju regulatornu moć upotrijebi kako bi što je moguće bezbolnije popravila taj disbalans koji postoji između pojedinih sektora. Neki su se ljutili kad smo spominjali mogućnost neke vrste oporezivanja banaka. Neki su se prijetili zbog toga. Naravno kada prijete radnici, kada prijete seljaci te prijetnje se ne uzimaju dovoljno. Te prijetnje treba uzeti u obzir Vlada jer ih ne uzimaju poslodavci, ali kad je potrebno vidjeti na koji način bi npr. banke i pojedine telekomunikacijske kompanije npr. mobilni operateri mogli sudjelovati u tome da se u zajedničkom dogovoru između Vlade i njih osiguraju sredstva koja ne bi bila potrošena za krpanje proračunskih rupa nego koja bi bila potrošena za pomoć onim granama privrede koje trebaju pomoć da bi prevladala krizu onda se to ne može doživjeti kao atak na banke. Ako bismo, uzmimo samo sada primjer 4,5 milijarde dobiti prije oporezivanja 6 vodećih banaka u RH i 3,5 milijarde 2 vodeća mobilna operatera prije oporezivanja, ako bismo njima samo jednokratno uzeli 20% od te zarade za njih to ne bi bio osobit gubitak niti osobito opterećenje. Ali bi se osiguralo milijardu i 600 milijuna kuna koje bi se moglo upotrijebiti za ono što je govorila kolegica Pusić ili ono što se dogovori između bankara i države i poslodavaca, odnosno privrednih subjekata. Prema tome za očuvanje radnih mjesta i za stvaranje novih radnih mjesta. Mi naravno možemo reći pa to bi utjecala na to pa bi se povećale kamate pa bi se dogodilo to i to, ali država u tom smislu mora prestati funkcionirati samo na nivou klanjanja zastavi i država mora prestati funkcionirati samo na nivou obilježavanja državnih obljetnica. Država mora posegnuti za regulatornim mehanizmima. Jer je sasvim sigurno da u pojedinim sektorima sloboda naplate pojedinih troškova je takva da je država dužna zaštiti one kojih se to tiče. Istovremeno koji to poslovni subjekti nemaju rizika u svijetu? Samo kod nas pojedini poslovni subjekti nemaju rizika nego su se osigurali od svih mogućih poslovnih rizika. To je potrebno promijeniti i država je tu zato. To nije slobodno tržište, to je monopol. I to je potrebno promijeniti. Drugu stvar koju bih htio reći, a o kojoj sam govorio i povodom usvajanja ovoga proračuna. Još uvijek previše državnoga novca otiče u krivom pravcu. Još uvijek se preko javnih poduzeća, još uvijek se preko javnih ustanova, još uvijek se preko zdravstva, preko socijale, preko školstva u različitim pravcima odljevaju sredstva koja se ne bi smjela odljevati. Još uvijek se događa ono što se događalo i u brodogradnji ili se još uvijek događa u brodogradnji, a to je da kao operanti dobro stoje, a da oni koji rade tamo i osnovne tvrtke da ne funkcioniraju. Tako i bolnice propadaju. Ali ne vjerujem da propadaju dobavljači bilo lijekova, bilo hrane, bilo nekih drugih potrepština za bolnice. Država je dužna naći načina kako da to promijeni. Ja ne mogu reći da znam o kojoj sumi je riječ, ali logika stvari pokazuje da se to događa, jer ne može biti da liječnici i da bolnice ne uspijevaju osigurati ono što bi trebale osigurati sa tolikom količinom novca. I država je u tom smislu dužna i ova Vlada je dužna da do kraja mandata i do kraja ove godine iznađe jače mehanizme, jače od onih o kojima je govorila predsjednica Vlade kada je govorila o centraliziranoj kontroli javne nabave, ako je potrebno. Jer lako je poslovati, moram reći ovo, lako je biti uspješan u sferi trgovine pa i u sferi poljoprivrede ako ti država daje poticaje za uvoz, ako ti država daje poticaj za otkup, ako ti država daje poticaj za izvoz. Prema tome, ako to sve država osigura, pa gdje je onda moja poslovna odgovornost? Moja poslovna odgovornost samo je u tome da uzmem što više od države i da uzmem što je moguće više o potrošača. To je moje umijeće. Pa onda mi ovdje koji sjedimo u ovom Saboru i koji odgovaramo za državnu politiku, moramo konačno kazati država treba početi funkcionirati. I treba vidjeti gdje je racionalno da se to događa, a gdje nije racionalno da se to događa. A onda će pitanje poticaja u poljoprivredi i za velike korisnike poticaja i za male korisnike poticaja dobiti svoju punu dimenziju. Ja jesam za to. Jer nažalost, mi smo još uvijek zemlja koja više uvozi nego što proizvodi. Ni približno. Na kraju treću stvari za koju mislim da je od posebne važnost jesu investicije. O tome je govorila i predsjednica Vlade, o tome je govorio i potpredsjednik i ministra, o tome su govorili i drugi koji su izlazili za govornicu. Mi moramo naći načina da oslobodimo dio vlastitih sredstava za investicije. Ovo što sam govorio u vezi sa bankama i ovo što sam govorio u vezi sa telekomunikacijskim mobilnim operaterima je jedna od mogućih mjera. Ali moramo naći načina kako da u svijetu osiguramo investitore i kako da investitore privučemo da dođu u Hrvatsku. Nažalost, naša je usmjerenost samo na pojedine zemlje i na pojedine dijelove svijeta. Nije dobro u tom smislu. Investitori se mogu naći u različitim dijelovima svijeta. Novca za investicije u različitim dijelovima svijeta ima u zemljama koje bilježe rast. Ali mi naravno ni našu diplomaciju ni onu privrednu a ni onu diplomatsku ne koristimo za takve stvari. To je svojevremeno pokušao raditi bivši predsjednik Mesić, sada pokušava raditi predsjednik Josipović, ali to je posao koji mora raditi Vlada. ... [[Upadica se ne razumije.]] Ja ne sumnjam da radite i ne sumnjam da mnogo radite, ali kada su u pitanju priljevi investicija u našu zemlju, nažalost oni nisu ni približno takvi koliki je vaš trud da se to dogodi. Što je tu potrebno promijeniti? Da li blokade na lokalnoj razini bilo političke prirode, stranačke, bilo administrativne ili na državnoj razini? Da li našu slijepu usmjerenost samo na jedan segment privreda i jedan segment država u Europi ili da se to proširi na niz segmenata? Ja nisam siguran, ali o tome se mora provesti rasprava. I bez svježeg priljeva novca i bez otvaranja investicija u područjima koja Hrvatsku mogu učiniti konkurentnom svaka rasprava o rebalansu proračuna, svaka rasprava o tome koliko ćemo smanjiti javnu potrošnju ili nećemo smanjiti javnu potrošnju, otprilike će izgledati kao da grizemo vlastiti rep. Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče.
Zahvaljujem. Točno na vrijeme. Na redu je Klub nacionalnih manjina, uvaženi zastupnik Furio Radin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Klub nacionalnih manjina neće biti dugačak u objašnjavanju svog stava oko ovog rebalansa proračuna. Za to za procjenjivati valjanost ekonomsku i financijsku valjanost ovoga proračuna, Klub nacionalnih manjina naprosto nema instrumenata niti tvrdi, niti može tvrditi da ih ima. Međutim, Klub nacionalnih manjina ima jednu drugu karakteristiku. Ima karakteristiku da je sastavljen od zastupnika koji su izabrani neposredno od svojih birača, od svoje baze. I bez obzira koliko to birača ima, negdje ih ima više, negdje ih ima manje, mogu vam osigurati i jamčiti da Klub nacionalnih manjina i da zastupnici nacionalnih manjina točno vode računa i znaju kako diše njihovo izborno tijelo, jer su neposredno izabrali. Što hoću s time reći? Hoću reći da ono što mi ... gospodine ministre u narodu i gospodo ministri u narodu je to da je narod preplašen. Ja sam rekao da mi nemamo instrumente za procjenjivati dubinu ove krize. Ja se pitam, da li Vlada ima instrumente za procjenjivati dubine ove krize? Mi smo danonoćno i naši birači i ljudi u Hrvatskoj bez obzira na nacionalnost danonoćno su pod utjecajem novina kojih uvijek vjerojatno zbog toga što povećava njihovu tiražu i medija općenito koji ih uvjeravaju da je ova kriza nepremostiva, da je dugačka, da je katastrofa naprosto iza ugla. Ako bi jedna stvar sigurno bila zadatak ove Vlade, bila bi ta da kaže narodu da li je to istina, da li je doista istina ili nije istina da je takva situacija. Jer mi jednostavno svaki dan moramo vjerovati ono što nam mediji kažu. Odgovornost Vlade je da informira javnost o dubini krize. Ni mi zastupnici ne znamo kolika je dubina krize. Želimo vjerovati da Vlada zna koja je dubina krize i želimo moći reći ljudima, našim biračima i građanima, želimo im moći reći da li se imaju pravo ili nemaju razloga plašiti. To je fundamentalno, jer znate i kad je kriza duboka onda ona postaje i puno puno dublja ako ljudi osjećaju strah od nje jer strah, i tu govorimo o stvarima koje više znam nego ekonomi, govorim o psihologiji, govorim o sociologiji, jer ljudi u tom slučaju osjećaju se ne samo bespomoćni nego sužavaju se sve njihove mogućnosti. Kada se sužavaju njihove mogućnosti i njihove sposobnosti, kad njihov um postaje uži od straha jednostavno nema više ni razvoja i mogu se ekonomisti potruditi koliko god žele. Zato jedan od zadataka Vlade bi trebao biti sigurno da kaže narodu gdje točno jesmo, što treba za izaći iz te krize pa makar to bilo jako bolno i koliko godina će trebati da izađemo iz te krize. To su fundamentalna pitanja na koja svaki čovjek koji plaća poreze pa i oni koji ne plaćaju poreze i koji svaki živi čovjek, svaki čovjek koji živi u Hrvatskoj bi trebao imati pravo da mu se odgovori i ne dobiva ove odgovore. Ako ih mi zastupnici ne znamo, ne znaju ni oni i vjerojatno ne znaju niti novinari koji o tome pišu katastrofistički iz dana u dan. Ali od toga žive njihovi vlasnici njihovih novina jer na taj način se prodaju više novine. Novine se prodaju kad pišeš negativno, to svi znamo, nego kad se piše pozitivno. Kad sam to rekao i to mi je bilo na duši da kažem zato što ljudi mi kažu gdje smo, nikad nisam dobio toliko upita kao i sada gdje se nalazimo, što treba, da li sutra ćemo propasti ili ne, ljudi pitaju to. Budući da me ljudi to pitaju onda ja im moram znati odgovoriti. Pa bih vas molio, gospodo ministri i gospođa premijerka, molim vas odgovorite ljudima, molim vas recite im gdje se nalazimo, kolika je dubina krize i koliko i što će nam trebati da izađemo iz toga. Vi morate to znati. Ako ne znate, uzmite stručnjake iz svijeta koji će moći to procijeniti. Jer ja kažem, mi nemamo instrumente, želim vjerovati da ih Vlada ima. Želim vjerovati. Kad sam to rekao, govorimo sada dvije stvari samo o specifičnim stvarima koje se tiču nacionalnih manjina i ljudskih prava i ovoga proračuna. Ja ne mogu a ne glasati, ja i Klub nacionalnih manjina ne možemo ne glasati za ovaj proračun jer on jednostavno ne smanjuje sredstva za sva područja koja se tiču financiranja potrebe nacionalnih manjina i sva područja koja se tiču užih ljudskih prava i mi ćemo naravno glasati za to. Normalna stvar da nas zabrinjava jedan proračun, jedan rebalans proračuna koji bi imao sve razloge da smanjuje sredstva, a povećava ih. Normalno da nas to zabrinjava i normalno da nas zabrinjava kakav će to biti proračun u 11., odnosno u 12. mjesecu, kakav će biti proračun za iduću godinu. To nas zabrinjava jer jednostavno nije moguće da se dešava nešto tako, naravno ako se ne poznaju razlozi, a razlozi su već rečeni ovdje sa više strana. Znači povećava se proračun, a on bi se trebao smanjiti jer mora se izaći iz krize. Povećava se znači dodatno zaduživanjem. Što znači to zaduživanje, koliko će on smanjiti naš životni standard, koliko će se kao što je rekla premijerka gospođa Kosor u jednom našem sastanku koji smo imali, koliko će se još morati grepst, gulit blizu kosti, koliko zapravo mi ćemo morati, koliko godina ćemo morat trpiti još takvu krizu. I nemojmo zaboravit da ova kriza nije došla sada na nekakvo blagostanje. Otkad znam za sebe, a imam dosta godina, u ovoj zemlji je uvijek bila kriza. Svi se sjećamo programa stabilizacije, programa izlaska iz ove ili one situacije za vrijeme komunizma, '90.-tih godina, nakon 2000. godine Monetarni fond. Ovdje je uvijek bila kriza, znači naviknuti smo ali želimo, samo želimo znati da li smo dovoljno naviknuti i da li znamo razmjere ove krize koja predstoji pred nama. Jer svi pričaju, a ja ne znam da li je to istina, ali svi pričaju da jedna loša godina u turizmu, jedna loša godina, može se desit neka katastrofa u Europi, jedna loša godina u turizmu i mi ćemo bukvalno jesti travu u Hrvatskoj. Ako će biti katastrofalno loša godina u turizmu, da. Ako će bit katastrofalno loša godina u turizmu mi ćemo jesti travu iduće godine. Tako da ako bude i trava, da. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Da, gospodin Hebrang. Znači, mi ćemo glasat za ovaj rebalans proračuna, ali htjeli bismo napokon znati gdje se nalazimo. I kad sam to rekao, rekao sam da ću biti kratak, ne želim čekati svjetlo, na kraju jedina pozitivna stvar. Ovo je prvi put u povijesti nove i demokratske Hrvatske da se proračun donosi kako treba, sa apsolutnom većinom glasova. Ja ne mogu nego izrazit svoje zadovoljstvo pred jednom takvom činjenicom koju od nas dodatno pravi, dodatno čini europskijima i što se tiče svih nas daje nam i neke nove mogućnosti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sada obavještavam da je uvaženi zastupnik Boro Grubišić se prijavio u ime kluba HDSSB-a. Iako je bio za riječ, iako je bio upozoren od strane predsjednika Sabora da ne može dobiti riječ jer klub HDSSB-a više ne postoji jer nema najmanje tri člana pa stoga ne može dobiti riječ. Dva povreda Poslovnika. Prvo je uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Nemam riječi na ovo reći, ali ipak ne mogu odšutjeti da po članku 211. povrede Poslovnika kažem da je ovo provođenje sile i bezakonja, protivno dakle Zakonu o izboru saborskih zastupnika i protivno Poslovniku o radu Hrvatskoga sabora. Prema tome, HDSSB je voljom građana Republike Hrvatske izborio tri mandata. Ni vi ni Mandatno-imunitetno povjerenstvo ni HDZ ne može to ukinuti.
Uvaženi zastupniče, u čemu je povreda Poslovnika?
Članak 211., ono što imam pravo kao pripadnik kluba HDSSB-a vi mi to ne dopuštate. Vi, vaša stranka i svi ostali koji ste u klanu.
Uvaženi zastupniče to nije povreda Poslovnika što ste vi sada iznijeli. Druga je povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Ivan Drmić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, povrijedili ste jedan niz članaka Poslovnika Hrvatskog sabora. Ja ću navesti samo jedan. To je članak 10. U tom članku jasno se govori u kojim uvjetima i u kojem trenutku zastupniku prestaje mandat. Ja ću vam pročitati samo jedan pasos. Kada se po odredbama zakona i ovog Poslovnika ispune uvjeti za prestanak zastupničkog mandata zastupnički mandat prestaje zastupniku danom kada je odluka o prestanku mandata donio Sabor. Koliko ja znam, a vjerujem da dobro znam, našem kolegi iz kluba Branimiru Glavašu ovaj Sabor nije uskratio njegov mandat, tj. nije donio službenu odluku o prestanku njegovog mandata. Znači, to je jedini potez koji vi možete kao Vladajuća opcija u ovom Parlamentu učiniti da bi njemu prestao važiti njegov mandat. To niste do sada učinili. Jednostavno nemate ni jedno pravno ni logičnog obrazloženja ...
Isteklo vam je vrijeme.
... da biste uskraćivali i njemu njegova prava i nama kao klubu HDSSB-a prava da raspravljamo na ovoj sjednici.
Zahvaljujem. Mandatno-imunitetno povjerenstvo je konstatiralo da je pravomoćna presuda stupila na snagu 22.6., 2.6 i prema tome takva pravomoćna presuda koja je preko 6 mjeseci ona znači da mu prestaje mandat. Nema ispravka i nema više povrede jer ovo je samo. Ne možete povredu na povredu. Ovo je obrazloženje. Zahvaljujem. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. Uvaženi zastupnik Josip Friščić.
Ja se ispričavam, javio sam se ponovno za povredu Poslovnika.
Ne možete dobiti povredu Poslovnika na povredu Poslovnika. Ja sam vam odgovorio ...
Pa imam pravo reagirati povredom Poslovnika na vaše nebulozno obrazloženje.
Ne možete dva puta na istu stvar. Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Josip Friščić. Izvolite.
Ne možete me tako ignorirati. Ja bih vas molio da konzumiram svoja prava iz Poslovnika.
Uvaženi zastupniče, dobili ste ...
Ne možete raditi dalje dok ne pustite mene da konzumiram ili me iznesite odavde. Nećete raditi dalje. Ali gledajte nemojte to raditi. Ma ne možete. Nisam ja vaša budala. Ja toliko znam kakva su moja prava. Nećete raditi dalje dok mi ne date da kažem ono što želim.
Uvaženi zastupniče ...
Ne možete raditi dalje uvaženi predsjedavajući.
Uvaženi zastupniče dobili ste pravo da kažete povredu Poslovnika i ja sam vam onda dao.
Znam ja koja su moja prava, očito i vi znate, ali ne želite to priznati.
Ma uvaženi zastupniče molim vas saslušajte!
Ja sam vas slušao, morate i vi mene.
Saslušajte malo i iza toga sam vam dao obrazloženje. Vi na obrazloženje ne možete sad opet reći povreda Poslovnika.
Ma mogu. Ja imam pravo do ...
Onda bi to moglo trajati 300 dana.
Sa vašim obrazloženjem vi također kršite Poslovnik.
Uvaženi zastupniče, evo odstupit ću od pravila imate još jednom da to, da kažete ono što mislite povreda Poslovnika koji članak, koji stavak i iza toga idemo dalje.
Prekršili ste već sam rekao članak broj 10. Tu piše, ja ću sad doslovce pročitati. "Zastupniku prestaje zastupnički mandat ako je pravomoćnom sudskom presudom osuđen na bezuvjetnu kaznu zatvora u trajanju dužem od 6 mjeseci." Činjenica je da je 2. lipnja presuda postala pravomoćna, međutim izvršna postaje tek to je stavak broj dva kada se po odredbama zakona i ovog Poslovnika ispune uvjeti za prestanak zastupničkog mandata. Zastupnički mandat prestaje zastupniku danom kada je odluku o prestanku mandata donio Sabor. Znači, izvršno postaje onog trenutka kad Sabor donese takvu odluku. Ja ne znam koji su pravnici vama tumačili ovo. Ja ne vjerujem da ne znaju. Ja prije bih rekao da to je zlonamjerno i da onemogućavate naš klub da radi.
Uvaženi zastupniče, hvala lijepo. Isteklo vam je vrijeme. Ja ostajem kod obrazloženja koje sam dao prije i nastavljamo dalje sa raspravom. U ime kluba HSS-a uvaženi zastupnik Josip Friščić. Izvolite.
Ja tražim pauzu.
Nemate pravo.
Ma imam pravo! Ja ne mogu prijeći preko ovog vašeg silovanja. Ja vam neću dozvoliti da radite dalje dok se ne vratite u okvire Poslovnika Hrvatskog sabora.
Uvaženi zastupniče, ne možete ometati Sabor jer vi počinjete ...
Zovite osiguranje neka me izbace van. Ja vam neću dozvoliti da radite dalje.
Molim vas! Nitko vas neće izbaciti, izaći ćete sami van.
Neću izaći sam, neću vas pustiti da radite dalje.
Onda dobro stojite ovdje ali mi nastavljamo sa raspravom i morate omogućiti da klub HSS-a može govoriti.
Neću vam omogućiti.
Onda proglašavam pauzu 10 minuta da se čovjek predomisli. Hvala lijepa. Kratka pauza od 10 minuta.
Izvolite nastaviti svoju raspravu. Izvolite gospodine [[Upadica: Ispričavam se, imam povredu Poslovnika i dalje.]] Ja sam dao riječ potpredsjedniku Sabora i zastupniku gospodinu Josipu Friščiću da u ime Kluba zastupnika HSS-a nastavi svoju raspravu.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. …/Upadica: Gospodine Friščiću, ja se ispričavam. Vi možda i niste krivi, ali ja ovo ne mogu dozvoliti dalje. To sam rekao maloprije. Izvolite riješiti to, vratiti ovu sjednicu u pravne okvire i možete nastaviti raditi./… Ali ja vam nisam zadužen da. … [[Upadica se ne razumije.]] Ja sam od predsjednika Sabora dobio riječ.
Ja sam dao riječ gospodinu Friščiću. Izvolite [[Upadica: Ja nisam dao gospodinu Friščiću riječ, ja dajem gospodinu Bori Grubišiću.]] Gospodine zastupniče, nemojte ometati sjednicu Sabora. …/Upadica: Meni je stvarno žao, ne želim bit ali očito da nema drugog načina da bi se izborio za … [[Ne razumije se.]] i prava svog kluba i … [[Ne razumije se.]] /… Zbog ometanja sjednice Sabora izričem vam opomenu. Izvolite gospodine Friščiću. …/Upadica: Hvala lijepo, ali niste ništa riješili. Molim?
Niste riješili ništa sa opomenom.
Riješio sam, ne znam šta imamo rješavati ovdje i točka dnevnog reda je rasprava o proračunu. Dnevni red je bio predložen zastupnicima Hrvatskog sabora, imali su pravo iznijeti primjedbu, nitko se nije javio, niti osporio ovaj prijedlog Vlade Republike Hrvatske za točke dnevnog reda za izvanredno zasjedanje Hrvatskog sabora, i ne vidim razloga zbog čega bi otvarali novu točku koja nije usvojena kao točka dnevnog reda. Prema tome, vi ometate rad Hrvatskoga sabora i zbog toga sam vam izrekao opomenu zbog ometanja.
Hvala. Ja bih vas molio da date … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] To je sukladno Poslovniku i zakonu.
Molim vas gospodine Friščiću nastavite.
Ja predlažem da. … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]] Ja iznesem naš stav, mišljenja i promišljanja vezano uz rebalans proračuna.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Zasigurno ja ne negiram ni vaše pravo da se borite za iznošenje svojih stavova.
Ja vam se ispričavam samo da nešto reknem. Ovdje je protiv utvrđenog dnevnog reda otvoreno pitanje saborskog mandata gospodina Glavaša. Saborski mandat gospodina Glavaša je po sili zakona prestao 2.6. ove godine. To što u Poslovniku Hrvatskog sabora ima dodatno nešto napisano, to ne može biti iznad zakona. Zakon je propisao točno kad zastupnik gubi mandat i točno kaže kad je pravomoćno osuđen na kaznu koja je viša od 6 mjeseci. Kako sam ja dobio pismo od vaše stranke da se raspravi o kandidatu, odnosno o prijedlogu vašeg za zamjenu zastupnika Glavaša, to znači da je vaša stranka i to imam napismeno zna da nema tog zastupnika u Hrvatskom saboru i predlaže da se imenuje taj koji će biti, odnosno da se zamijeni gospodin, mislim … [[Ne razumije se.]] Naravno da sam ja na to uputio, a to sam rekao jučer vašem predsjedniku da sam ja to odmah uputio Mandatno-imunitetskom povjerenstvu koje je raspravilo o tome i izvijestilo me, kao što su izviješteni i drugi zastupnici u Hrvatskom saboru. Nakon toga, mi čekamo da se točka dnevnog reda Mandatno-imunitetskog povjerenstva uvrsti u dnevni red. Taj dnevni red će biti predložen i uvršćena će točka biti na redovitom zasjedanju, budući da je ovo izvanredno zasjedanje Hrvatskog sabora na zahtjev Vlade ne obuhvaća druge točke dnevnog reda, pa ni izvješće Mandatno-imunitetskog povjerenstva. Prema tome, za nas na osnovu Mandatno-imunitetskog povjerenstva koji je jednoglasno donio odluku vaša stranka nema kluba u Hrvatskom saboru, jer imate dva zastupnika za sada, ali ćete imati i trećeg. Ništa nije nikomu ograničeno, i mislim da trebamo nastaviti zasjedanje normalno, u skladu sa prihvaćenim dnevnim redom koji smo jednoglasno ovdje, jer nije bilo primjedbe prihvatili. I ne vidim razloga zbog čega vi sada ovdje opstruirate, i želite stvoriti neku situaciju kako bi pokazali da Hrvatski sabor ne djeluje u skladu sa svojim obvezama i sa svojim nadležnostima. Dakle, Mandatno-imunitetsko povjerenstvo je zaključilo da je 2.6. ove godine prestao mandat po sili zakona zastupniku Branimiru Glavašu. Mi o tome ne trebamo raspravljati, jer je to zakon sam riješio. I iz toga proističe da mi moramo nastaviti sjednicu u skladu sa dnevnim redom koji smo usvojili, i zbog toga sam ja zamolio gospodina koji je tražio riječ u ime kluba, gospodina Josipa Friščića da uzme riječ i da u ime kluba sudjeluje u raspravi o prvoj točki dnevnog reda.
Gospodine predsjedniče, ja uopće ne smatram da ja opstruiram ovu sjednicu Hrvatskog sabora, ja smatram da vi to činite. Ako u zakonu i u Poslovniku jasno piše, to može vidjeti i čovjek koji nije pravnik, zato ja mislim da vaši pravni savjetnici su … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] pa tumačili Poslovnik i zakon na taj način, vi ste se mogli potruditi da danas ovdje sjedi dr. Burić, a ne zavlačili nas namjerno ostavljati u … [[Ne razumije se.]] prostoru, da bi nam danas uskratili riječ. Ne samo da nam je samo uskraćena riječ, već u 17 sam pokušao sazvati press konferenciju u prostorima Hrvatskog sabora, odgovoreno nam je u klub da nam ne daju dvoranu. Je li to isto piše u zakonu i u Poslovniku Hrvatskog sabora. Ja ne znam kako je … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] gdje vodi ovo ponašanje Hrvatske demokratske zajednice što želite postići s tim.
Tajnik nije.
Mi ćemo naći … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Tajnik nije dozvolio konferenciju za novinstvo u ime kluba, ali nije zabranio da pojedinačno zastupnik bilo koji održi konferenciju za novinare.
Je li vidite kako se vi …/Govornik nije uključen, ne razumije se.
Pa prema tome vi dvojica ako želite iz te stranke imati 2 konferencije vi to možete, tajnik će vam omogućiti da to održite. Inače …
Neću imati nijednu pošto sam bio prisiljen na ovaj način upoznati hrvatsku javnost što radite.
Inače nemate zasada nego 2 zastupnika u tom bivšem klubu koji ćete kad bude verificiran mandat sljedećeg zastupnika imati svoj klub. Zasada ga nemate, a da ga imate nije točka dnevnog reda Izvješće mandatno-imunitetnog povjerenstva uopće bila raspravljena niti je itko, pa ni vi, predložili. Prema tome ne znam o čemu vi sad to govorite i zbog čega je nastala ova situacija.
Ja samo tražim da vi izvolite dati našem klubu riječ. Dr. Boro Grubišić će u ime kluba govoriti o ovoj točki dnevnog reda. Mi to imamo pravo sukladno zakonu i Poslovniku Hrvatskog sabora. Ako ne budete to dozvolili ja nažalost ne mogu dozvoliti ni vama da nastavite sjednicu.
Ne tražim da vi odobrite nastavak sjednice jer vam sada izričem i drugu opomenu zbog ometanja rada Hrvatskog sabora. I sada molim ponovno gospodina Friščića da uzme riječ.
Ne možete, zovite osiguranje da me izbaci van. … [[Govornik se ne razumije.]]
Ovo se može slobodno smatrati "jobovskim strpljenjem" što mi ovdje trpimo u Hrvatskom saboru …
A ovo kako ja vas trpim to se ne može riječima ni reći.
Ja vam sad izričem opomenu sa oduzimanjem riječi.
Hvala lijepo.
Ja sam tražio povredu Poslovnika, gospodine predsjedniče.
Dakle izreknuta vam je opomena, a onda i opomena sa oduzimanjem riječi. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa riječ je sam uzeo, ali ja i to što je samovlasno uzeo zabranjivam. Molim vas lijepo, gospodine Friščiću izvolite.
Predsjedniče … [[Govornik se ne razumije.]] se sramotiti … [[Govornik se ne razumije.]] za ono iz '71.
Što je rekao? Nemam pojma. Zastupniku se izriče stegovna mjera udaljenja sa sjednice Sabora kada je svojim ponašanjem toliko narušio red i prekršio odredbe ovog Poslovnika o radu na sjednici da je daljnje održavanje sjednice dovedeno u pitanje. A ja procjenjujem da je upravo ovo faza kad je dovedeno u pitanje daljnje obavljanje, odnosno rad ove sjednice pa još jedanput molim da sjednete da ne ometate sjednicu jer ću bit onda prisiljen i treću stegovnu mjeru izreći. Evo.
Meni je žao, ja ne smatram da ometam sjednicu. Mislim da je ometate vi. A vi postupite na silu, onako kao što sve radite unazad više godina.
Ja molim zastupnika Drmića da se urazumi. Da je otvorio točku dnevnog reda bez ikakvog prava da otvori točku dnevnog reda. Da ovaj Sabor nije prihvatio tu točku dnevnog reda – Izvješće mandatno-imunitetnog povjerenstva i da vi svojim djelovanjem ometate rad Hrvatskog sabora.
Nisam ja nikakvu točku otvorio gospodine predsjedniče. Dajte gospodinu Grubišiću riječ u ime kluba. To tražim, u vezi ove točke o kojoj raspravljate. Zar tražim puno? Samo ono što nam zakonom i Poslovnikom Hrvatskoga sabora pripada.
Gospodine zastupniče Ivane Drmiću izričem vam stegovnu mjeru udaljenja sa sjednice Sabora jer ste svojim ponašanjem toliko narušili red i prekršili odredbe ovog Poslovnika i unatoč nekoliko opomena i dalje vas se udaljuje sa ove točke dnevnog reda dok ona ne bude završena. Naravno, kad se završi ova točka dnevnog reda vi možete opet sudjelovati u radu Hrvatskog sabora. I molim Stražu Hrvatskog sabora da provede ovu odluku.
Gospodine predsjedniče ja sam tražio povredu Poslovnika. Imam li pravo na povredu Poslovnika?
Molim Stražu, jer on očito to i želi, ali kad već želi i unatoč mojim i potpredsjednika Jarnjaka …
Ma može vas bit sramota!
On neće izaći drugačije i ometa rad Hrvatskog sabora.
… [[Govornik se ne razumije.]] , a vas može biti sramota. Što ste stariji sve ste gori.
Kad izađe gospodin Drmić iz ove sabornice onda povreda Poslovnika gospodin Grubišić.
Hvala gospodine predsjedniče, iako vam nije za hvala niti je vrijeme da vam kažem hvala. Ali vi, po čl. 211. ili 209. također, vi lukavo, bezobzirno i bezobrazno koristite vašu govornicu … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Evo to je kultura vaša, HDZ-ova. Dopustite mi, samo malo dopustite mi da kažem, dopustite da govorim. Dakle, vi ste rješenje …
Koji je poslovnički članak povrijeđen?
Rekao sam, ali vi ne slušate. … [[Govornik se ne razumije.]] Evo, opet isključuju mikrofon. Dakle, vi … [[Govornik se ne razumije.]] , hrvatsku javnost, a hrvatski narod je odredio da HDSSB ima 3 zastupnika i na izvanrednoj sjednici i na redovnoj sjednici. Prema tome, on ima svoj klub.
Hvala, hvala.
E da, tako.
Hvala. Sad čujte što ću vam reći.
Jer je to sramota što radite i žalosno. Ma sram vas bilo.
Ovo što vi radite u Saboru to nema nikakve veze sa radom Hrvatskog sabora i sa Poslovnikom jer materijal o Izvješću mandatno-imunitetnog povjerenstva je kao i svaki drugi materijal upućen u pretince zastupnika Hrvatskog sabora i ono je jutros bilo u pretincima. Bez obzira da li je ili nije, nije točka dnevnog reda ta koja vi tražite. Prema tome mi nastavljamo sa radom, a sad molim gospodina Friščića da konačno uz moju ispriku jer smo ga nekoliko puta ometali i prekidali da nastavi sa svojom raspravom.
Gospodine Bebić nama je narod dao … [[Govornik se ne razumije.]] , narod ne vi. Nećete nam to ni uzet.
Nitko vam to neće oduzeti.
Dobro, valjda sada treća sreća. Još jedanput gospodine predsjedniče Sabora, potpredsjednici Vlade, ministri, državni tajnici, kolegice i kolege. Zasigurno tema ove izvanredne sjednice točka dnevnog reda rebalans proračuna u zadnjih možemo s pravom reći nekoliko mjeseci pobudio je interese kako onih koji vezano uz proračun vežu i određena svoja prava vezano uz proračun i rad u određenim ustanovama resorima, vežu svoju egzistenciju, ali jednako tako i onih koji doprinose da se taj proračun puni. I slušali smo i pratili smo zahvaljujući medijima raspravu i struke, i sindikata, i političkih stranaka, i udruga i mislim da je to dobro. Bilo je tu različitih razmišljanja i promišljanja. I to treba. Na kraju Vlada je ta koalicija, koalicijski partneri su oni koji su ovom Saboru trebali predložiti i određena rješenja. Sigurno je da ta rješenja promatramo i moramo promatrati temeljem parametara i svega onoga što određuje i čini odrednice za proračun a i funkcioniranje cijele države i društva, s jedne strane ali jednako tako i što se događa u našem okruženju, kako i koje poteze neki drugi vuku, čime pribjegavaju i mislim da ovo konačno rješenje prijedlog izmjene i dopune proračuna zapravo daje odgovore na mnoga od tih pitanja. S jedne strane rješava ono pitanje koje dominira za pojedine skupine građana ove zemlje, već nekoliko mjeseci, a kolega Radin je o tome govorio otklanja strah, jer ne jedan. U svojoj raspravi na pojedinim tribinama diskutant slao je poruke, slijedi krah, slijedi potop, slijedi raspad, slijedi katastrofa. Šaljemo poruku kada je riječ o umirovljenicima, nisu oni sretni što danas imaju, ali šaljemo poruku bit će mirovina. Lani u 6. mjesecu kada smo krenuli u rebalans jednako tako smo poruku slali i bila je isplata do kraja godine. Šaljemo poruku onima koji primaju plaća ili čija su primanja vezana uz proračun, bit će plaća. Neće biti povećanja. Ljepše je reći bit će povećanja, bit će rasta, bit će više, ali govorimo bit će plaća. Šaljemo poruku onima i potvrđujemo što je to Vlada na kraju krajeva i mi ovdje u Saboru oni predložili, a mi usvojili vezano uz stabilizacijski program i program izlaska iz krize, vezano uz opterećenje rada, jer povećanje prihoda zasigurno uvijek je u prvom promišljanju da li dodatno opteretiti rad. Ne, rad nije opterećen. Naprotiv izmjenom regulative koje smo u međuvremenu donosili vezano uz porez na dohodak, cijena rada je smanjena, a ukidanjem kriznih poreza stvorili smo mogućnost da oni koji žive od toga rada da nešto lakše žive, da im neto primanja budu veća. Jednako tako u fazi izrade ovoga prijedloga kao ozbiljni koalicijski partneri razmatrali smo i promatrali na koji način i da li svi subjekti gospodarstva na jednaki način nose teret, jer oni su ti na čijim leđima se nosi teret krize. Utvrdili smo da to još uvijek nije ravnomjerno raspoređeno, ali smo se i složili da to ostaje kao jedno od pitanja za razdoblje koje je pred nama. Jer nama tu mogućnosti i davanja obećanja nećemo to razmatrati dugoročno, jer to čine i svi drugi, sve druge zemlje, činit ćemo i mi i u buduće možda već kod donošenja proračuna. Ne bježim od toga o tome smo govorili pred javnošću, i mislim da upravo i doprinos financijskog sektora u snašanju krize mora biti značajniji. Kada smo razmatrali veličine na pojedinim pozicijama proračuna i mogućnosti njihovog smanjenja, onda zasigurno treba naglasiti ovih milijardu i pol kuna koje je umanjeno na pojedinim pozicijama je vrlo značajno. Ali jednako tako i to, a dosadašnjoj raspravi nisam čuo da se netko protivio da ne osiguramo sredstva za isplatu postojećih mirovina, za sve njene korisnike, da ne osiguramo sredstva za porodiljne naknade, da ne osiguramo sredstva za ono što je kroz sporazume i dogovore koje su svi pozdravljali obećano pojedinim korisnicima proračuna, da ne osiguramo sredstva na kraju krajeva za provođenje referenduma jer to je demokratsko pravo, ali jednako tako i sredstva za ublažavanje elementarnih nepogoda, prvenstveno u oblasti poljoprivrede, jer do sada je to svaka Vlada činila. Imali smo to i 2003. i 2007. i ove godine, jer se to naprosto mora, jer je to uvjet da oni koji rade u toj tvornici pod vedrim nebom prežive jednu proizvodnu godinu i da mogu dalje nastaviti ciklus svoje proizvodnje. I danas je ovdje bilo postavljeno pitanje, nije li se moglo na neki drugi način? Mi u HSS-u kao koalicijski partneri svjesni smo toga da se moglo, ali moram odmah reći, mi to ne bi podržali. Moglo se na način kao što su u ovoj zemlji bili u pojedinim godinama donašani proračuni, jer mi znamo da zdravstvo kod ministra zdravstva će koštati između 23, 24 milijarde. Mogli smo planirati 19. U toj oblasti je sigurno najlakše napraviti premosnicu za nekoliko milijardi, jer baš otkopčati struju, vodu, plina, ne isporučiti lijekove ili hranu bolnicama, malo je onih koji imaju hrabrosti da to ne učine. I na kraju znaju da će im se to platiti ali sa odgodom. Mogli smo prekinuti onaj proces koji je do 6. odnosno 7. mjeseca stvorio uvjete da javna poduzeća gdje je država 100%-tni vlasnik i namiruje svoje obveze u 60 dana, da se to ponovo pomakne na 90 ili 120 dana. Ali što bi to i u tom lancu onda činili drugima? To bi bila odgoda, to bi bila šansa da ovdje neke brojke budu i niže, ali onda bi mogli govoriti i sigurno bi govorili o nerealnom bilanciranju, o nerealnom proračunu, o nečemu za što unaprijed znamo da će se potrošiti, ali to nismo prikazali. Nismo se za taj način opredijelili, opredijelili smo se za realno iskazivanje svega u brojkama, u mjesecima o isplatama i mislim da zbog toga s pravom možemo reći da ćemo ovakav rebalans podržati, podržati jer on šalje i svoju poruku, on za ovu godinu vrijedi još 4 mjeseca, ali on šalje svoju poruku ponašanja za iduće dvije godine. On šalje svoju poruku i za vrijeme dok smo uvjereni da ćemo ući u Europsku uniju jer i danas je ovdje govoreno i sigurno da zaduživanje ima svoju cijenu. Sigurno je i to ne možemo mi, može vaš potpredsjednik Vlade i ministar Šuker biti sposoban koliko hoće u istim uvjetima na financijskom tržištu kredit Hrvatska i Slovenija ne mogu dobiti ne zato što mi nismo jednako dobri nego zato što nismo formalno dio one zajednice u kojoj su danas oni, a sutra kad uđemo sigurno je da ćemo i na toj poziciji troškove moći smanjiti. I na kraju, da li vidimo gdje je taj izlaz, gdje su ta rješenja, gdje su tu pomaci, gdje je to svjetlo koje mora svijetliti, a ja pozdravljam i onu odluku Vlade, premijerka nije rekla i nastojanje da i struja ne poskupi znajući da će je biti i da će biti svjetla. Sigurno da brojke o tome govore. Govore brojke o turizmu, o turizmu kao grani koja gotovo četvrtinu našeg društvenog proizvoda i ne znam, ovdje je u jednoj raspravi bilo govoreno da si moramo zamisliti kako bi to bilo bez turizma. Mi nešto stariji si to možemo zamisliti jer to je bila temeljna parola '70.-tih godina jer nismo ni tad imali turizam kada je riječ o radu, jedino efekti turizma nisu bili u Hrvatskoj nego su završavali negdje drugdje, a ne postoji dan D i ja vjerujem da u ovom Saboru se nitko s time ne zavarava kada ćemo reći danas je prestala kriza. Naprosto postoje izlazi granu po granu i mi vidimo da pojedine grane su izlaz našle uz pomoć Vlade, uz pomoć proračunskih sredstava. Za primjer ću samo uzeti drvoprerađivačku industriju. Njih je kriza prve pogodila jer su bili među najizloženijima vanjskom tržištu. 70% svoje proizvodnje su izvozili, ali zadnji pokazatelji i razgovori koje sam imao s njima njihove su narudžbe 386%, znači gotovo četiri puta veće nego isto razdoblje prošle godine, a to je segment koji sa baznom proizvodnjom obuhvaća desetke tisuća zaposlenih. To su te poruke, to je ono što govori da bez povećanih izdvajanja, za što vjerujem da ćemo se opredijeliti, ima vizije, ima rješenja, ima načina i to za realno bilanciranje 2011., 2012. i da neće doći ono što neki najavljuju do sloma, kraha, rasula jer zasigurno i to je načelo u kojem uvijek netko i profitira, ali sigurno ukupno građani i zemlja ne. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo ispravke. Gospodin Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi potpredsjednik gospodin Friščić je govorio o porukama i rekao da Vlada šalje pozitivnu poruku javnosti kad govori isplatit ćemo mirovinu, isplatit ćemo plaću. Ja mislim da je to netočan navod jer Vlada šalje dvije drukčije poruke. Prva je poruka imamo poteškoća sa isplatom mirovina i plaća, a druga ne daj Bože da je takva poruka i da Vlada hoće poslat poruku, Vlada traži zahvalnost za isplatu, redovitu isplatu mirovina i plaća. Znate, ove poruke niti jedna europska Vlada ne šalje svojim građanima sa izuzetkom Grčke, a u Grčkoj nije normalna situacija. Hvala lijepa.
Imamo još jedan ispravak. Gospodin Ivica Pančić, izvolite.
Zahvalio bih, gospodine predsjedniče. Znači, kaže gospodin Friščić u fazi izrade ovoga prijedloga nastojalo se da svi subjekti u društvu jednako snose teret krize. Netočno, jer ne vidim da oni koji su sudjelovali u privatizacijskim pljačkama '90.-tih godina kao i ministri, državni tajnici iz ove Vlade koji su zloupotrebljavali novac iz državnog proračuna snose nekakav teret, ali većina građana da. I vas gospodine Friščiću zamolio bih vas da vlastito neznanje, nesposobnost i pomanjkanje hrabrosti ne opravdavate krivim primjerima kao što ste to jučer učinili na sastanku odbora. I molio bih vas kada govorite o ministrima iz prošle koalicione Vlade da prvo pogledate ove sadašnje ministre i da ne zaboravite da ste tada od 2000. do 2003. godine upravo HSS među ostalim bio član te Vlade. Hvala.
Molim vas, spominjanje ministara i nekih vlada ne spada u ispravak netočnog navoda jer nitko nije to spominjao. Gospodin Friščić ima povredu Poslovnika. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, mislim da je uvaženi kolega, ne mislim, uvjeren sam da je uvaženi kolega zastupnik povrijedio Poslovnik jer on se prijavio da ispravlja moj navod, a komentirao je moju raspravu na sjednici saborskog odbora kojoj nije prisustvovao, a na toj sjednici ja nijednom rječju njega nisam spomenuo nego radi javnosti, jer je on to potencirao, samo u jednoj rečenici. Tada je bilo rečeno da bi se moglo puno ušparati ako bi se preispitali lažni branitelji i invalidi. Ja sam rekao pa nećemo li valjda ponovo vrijeme da invalid mora pomoćniku ministra na stol staviti protezu pa da mu se vjeruje da nema nogu. To su bile moje riječi. U tome vas ministre nit sam spomenuo nit sam na vas mislio. Naime, bila je slika onoga čovjeka kada je došao unutra, skinuo protezu i rekao sad gledajte da nemam nogu [[Upadica: Bravo!]] /Pljesak./
Dakle, i sam sam mišljenja bio da je to izvan okvira ispravka netočnog navoda. A sada dajem riječ gospođi Milanki Opačić. Izvolite.
Ja ću vas gospodine predsjedniče moliti u ime kluba SDP-a da nam date stanku od 15 minuta kako bismo se dogovorili o daljnjem načinu rada na sjednici.
Hvala lijepo. Određujem stanku od 15 minuta i nastavljamo u 17 i 45 točno. Dame i gospodo, završila je stanka i nastavljamo sa sjednicom. Prelazimo na pojedinačnu raspravu po ovoj točci dnevnog reda i na redu je gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Ja sam danas pažljivo slušao obrazloženje i gospođe predsjednice Vlade i ministra financija kojim su obrazložili, ali pažljivo sam im pročitao obrazloženje prijedloga rebalansa koji je Vlada predložila Hrvatskom saboru. I vjerujte mi nikako nisam uspio odgonetnuti razloge po njihovom sadržaju predlaganja zašto je samo 18 dana prije početka redovnog jesenskog zasjedanja Sabora trebalo ići na izvanrednu sjednicu. Ne osporavam legitimitet pravo ili javnost postupka za sazivanje sjednice. Ali mi doista nije jasno zašto. Nema ministra Šukera [[Upadica: Tu sam.]] Evo ga, dolazi, uvijek u zadnji trenutak. Ministar uvijek u zadnji trenutak kad ja želim ... [[Govornik se ne razumije.]] Ma naravno, naravno. Zašto u rebalansu proračuna umjesto stavke 2009. nije ostvaren je prvih šest mjeseci ove godine. Naime, vjerojatno ćete se svi sa mnom složiti da bi nam tad bilo daleko lakše pratiti i prihodovnu i rashodovnu stranu predloženih promjena u državnim financijama kada bi vidjeli kakvo je ostvarenje bilo u prvom polugodištu. Sada smo samo u situaciji da moramo vjerovati brojkama koje su upisane i što se tiče poreznih prihoda, što se tiče rashoda ne samo po pojedinim pozicijama nego u cjelini. Dva mjeseca prije toga gospođa Kosor i pojedini ministri najavljivali su velike promjene u rebalansu, velike duboke i teške rezove i od ljudi u Hrvatskoj stvorili i velika očekivanja. Neki su se bojali tih rezova, neki su naprosto imali neutralni stav, ali su željeli znati što će se to desiti, a poslodavci, odnosno vlasnici kapitala koje mi u Hrvatskoj ne smijemo nazvati kapitalistima pa su imali svoje zahtjeve i svoja očekivanja. Rekli su da su tek umjereno zadovoljni predloženim promjenama u državnim financijama. Međutim, ovo što je došlo u Sabor ja moram reći da smatram da je izgubljena vjerodostojnost cjelokupne Vlade i vladajuće koalicije. Dakle, ne samo HDZ-a nego i koalicijskih partnera jer su stvarajući jednu takvu atmosferu koja je pratila pripremu ovog državnog rebalansa naprosto potvrdili da se u izbornim godinama ne rade bitne promjene. Gospođa Kosor je rekla da je ovaj dokumenat na tragu društvene ravnoteže. Rekla je da otvara optimizam građana i da je jedan od razloga takvih stanja u državnim financijama pad osobne potrošnje i porast štednje. Ali sve te razloge smo ovdje navodili kao dokaze protiv uvođenje svih poreza tokom prošle i početkom ove kalendarske godine naročito oporezivanje plaća sa 2 i 4%, zamrzavanja mirovina i ustvrdio sam da će smanjenjem kupovne moći stanovništva zapravo doći do smanjenja prihoda državnih financija. Ministar Šuker je u obrazloženje proračuna rebalansa napisao da je na poziciji ostalih prihoda od imovine za 594 milijuna povećanje što je posljedica toga da je INA u ovoj godini platila obaveze dospjele u 2009. godini. Pretpostavljam da se radi o poreznim obvezama INA-e prema državi tih 594 milijuna. Nisam čuo pitanje ministre? Piše u ovom dokumentu prihodi od imovine 594,6 milijuna uplaćeno tijekom 2010., a obaveza iz 2009. INA. U INA-i se govorilo da državi duguje preko milijardu kuna poreza. Ako je to točno onda je naplatom cjelokupnog potraživanja prema INA-i se mogao izbjeći ovaj poticaj. Ali nije valjda da ćete mi reći da je dug bio samo 594 milijuna. Netko iz vladajuće koalicije je rekao da ovih milijardu i pol kuna uštede države će se napraviti na kancelarijskom materijalu, pa ako je to točno onda nam recite ja sam pripremio jedan paket pomoći od jednog bunta kancelarijskog papira, 2 olovke i 2 registratora kojem ministarstvu da pošaljem tu zalihu kancelarijskog materijala kako bi još više uštedjeli i pomogli u tom debalansiranju. Neki stručnjaci su tvrdili da u Hrvatskoj moramo postići dogovor koliko je oni su to nazvali fiskalni kapacitet. Ja bih rekao proračunski kapacitet Republike Hrvatske. Ako je proračun iz 2010. sa 120 milijardi rashoda osnova i za proračun u idućoj godini ministre da li je to dakle vaš odgovor svima onima koji su o tome govorili da je fiskalni kapacitet Hrvatske 120 milijardi kuna. Mislim da je to bitna stvar da znamo, dakle 120 milijardi po mišljenju ove Vlade je taj proračunski ili fiskalni kapacitet Republike Hrvatske. Za 87 milijardi i 400 milijuna kuna hrvatski porezni obveznici sanirali su banke u Hrvatskoj, a onda su različite Vlade te iste banke prodale za 5,3 milijardi kuna i time je Hrvatska izgubila financijski suverenitet. I sada te iste banke postavljaju uvjete Vladi Republike Hrvatske, hrvatskim poduzetnicima i građanima pod kojim uvjetima će banka kreditirati državu, razvoj poduzetništva i gospodarstva, i građane. Uz 4 milijarde kuna dobiti u prošloj godini i nešto što te iste banke nemaju u članicama Europske unije, a to je devizna klauzula na kredite. Dozvoljavajući stranim bankama u Hrvatskoj, uvođenje devizne klauzule, uz hipotekarne kredite i izbacivanje građana ove zemlje i cijele njihove obitelji iz kuća i stanova ako ne mogu vraćati kredit, banke u Hrvatskoj posluju bez ikakvog rizika. One su jedini koji u Hrvatskoj ne snose i nemaju nikakav rizik. Ono što je dobro, i to moram pohvaliti je potez dokapitalizacije Hrvatske poštanske banke, jer ako je to dokaz da se konačno i u vlasti shvatilo koliko je značajno da Hrvatska ima svoju jaku nacionalnu banku, onda to dakako treba podržati. Kada god su se uvodili porezi sirotinji, radnicima, umirovljenicima, prošle godine u roku 48 sati su bili predloženi, izglasani i provedeni. Kada se ove godine pokušala otvoriti rasprava o oporezivanju kapitalne dobiti, dividende, uvođenju poreza na imovinu, rečeno je da treba studiozne analize raditi, da moramo biti oprezni da ne preplašimo ulagače, neki već pišu i govore o antipoduzetničkoj klimi u Hrvatskoj. Kako to kada treba porez udariti sirotinju u roku od dva dana može, kada bi trebalo uzeti onima koji su to stekli na ekstra profitu, najedanput moramo biti strašno oprezni. Ministre, je li točno da je u Hrvatskoj u ovom trenutku 20 milijardi nenaplaćenih doprinosa za mirovinsko, zdravstveno i poreza zajedno? Ako nije recite koliko je. Kažu 20. Je li točno da 150 tisuća radnika radi na crno neprijavljenih? Je li točno da 330 tisuća radnika je prijavljeno na minimalnu plaću, a prima ispod stola veće plaće, što je također porezna utaja. To su otprilike 4 milijarde sredstava koje država ne ostvaruje, gdje se država vara. Ne treba, moramo biti vele jako oprezni i ne smijemo stvarati antipoduzetničku klimu u državi u kojoj kapitalisti jahte, avione, vile kupuju ne na svoje ime, nego u firmu. Sada su navodno stanove u Zagrebu na firme počeli kupovati kako ne bi plaćali poreze. I završno, ministre, zašto prijedlog, odnosno povećanje trošarina na benzin niste uveli prije turističke sezone, pa da bar malo tog novca za krpanje proračunske rupe … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Završite gospodine zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, što ste mi produžili raspravu za dvije i pol sekunde.
Dobro. Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine Lesar, na kraju svog izlaganja ste rekli ono što sam ja htio replicirati. Naime, zanima me, a ministar sasvim sigurno zna, koliko je neplaćenih obveza, koje su to firme, ili pak prolongiranih obveza, a vi ste govorili o 20 milijardi, a mislim da ih ima i puno više, a da se zna, dobro se zna ili zna se koje su to firme kojima se ili prolongira ili pak da ne kažem šuti o njihovim obvezama prema Ministarstvu financija, odnosno poreznoj upravi. S druge strane, gospodine Lesar, jedna porezna uprava u Slavonskom Brodu plaća najam od 70 tisuća eura mjesečno ili 300 tisuća kuna, a vi govorite o štednji uredskog papira.
Hvala.
Ima toga još ali s obzirom na vrijeme gospodine Bebić i vaše strpljenje neću više.
Hvala. Odgovor, gospodin Lesar.
Pa mene doista isto interesira koliko je dospjelih a neplaćenih poreznih obveza, mirovinskog i zdravstvenog doprinosa. Taj podatak nikako da čujemo ni od ministra financija, ni gospođe predsjednice Vlade. A kolega Boro, ovo o štednji na kancelarijskom papiru samo sam citirao jednog člana vladajuće koalicije, dakle nije to moje izvorno, ali vidite nikako da dobijemo odgovor zašto ovaj rebalans državnog proračuna moramo na izvanrednoj sjednici. Pa sad ja i završno pitanje postavljam, je li moguće da ova sjednica danas i u ponedjeljak je sazvana samo zbog toga što 11. rujna HDZ ima svoj kongres, pa je predsjednica HDZ-a željela i na kongres … [[Ne razumije se.]] doći sa raščišćenim financijskim problemima?
Hvala. Vi znate više od nas.
Pa nije 11. daleko.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Nakon reduciranja prijavljenih, moram vas ipak obavijestiti da je za ovu točku još ostalo 28 zastupnika za raspravu. Tek toliko da se možemo orijentirati za vrijeme. Na redu je gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine potpredsjedniče Vlade, članovi Vlade, cijenjeni kolegice i kolege.
Izvolite.
Kad netko hoće izraziti svoje mišljenje i svoj stav o proračunu, a posebice o rebalansu proračuna, onda na to utječu mnogi čimbenici. Utječe i razina stručnog znanja i stupanj obrazovanja i karakter osobe i iskustvo, spol i dob, ali čini mi se ponajviše utječe političko opredjeljenje i politička funkcija. Ali da bi se realno, objektivno i sustavno sagledao problem onda to zahtijeva i drukčiji pristup. A Hrvatskoj je više nego ikada potreban pogled na zbilju, pogled na ekonomsku zbilju. Današnji proračun je zapravo zrcalo hrvatskog gospodarstva. On je i posljedica i rezultat svega onoga što je hrvatsko gospodarstvo dalo proteklih godina. A hrvatsko gospodarstvo je od '90-ih u velikoj neravnoteži. Ta neravnoteža je počela iz realnog sektora, a ponajviše sa prijevremenim umirovljenjem zaposlenika pretočila u neravnotežu u proračunu. Podsjetio bih da je '90-te godine bilo 655 tisuća umirovljenika, '95-te 856 tisuća, a danas milijuna 187 tisuća. 531 tisuća umirovljenika je više danas nego '90-te godine. Istodobno, broj zaposlenih je pao. Izdvajanja za mirovine '95-te su bile 8 milijardi i 300 milijuna kuna, a danas 34 milijarde kuna. Sve to upućuje na neravnotežu u realnom sektoru. A kolika je neravnoteža danas pokazala svoje posljedice najbolje pokazuje primjer da banke sve više pozicija stavljaju pod rezervaciju, da je sam podatak da je bio 2% građana koji nisu bili u mogućnosti vraćati kredite porastao na 10%, a da je upravo to dodatno rezerviranje prvi indikator i nove buduće neravnoteže. Svaki poduzetnik zna da je u realnom sektoru nema dobiti u računu, dobiti i gubitka bez uravnotežene bilance. A proračun nije ništa drugo nego račun dobiti i gubitka agregatne bilance hrvatskog gospodarstva. I svi znamo da bilanca ima lijevu i desnu stranu, da ima aktivu i pasivu, da ima imovinu i sredstvo. Svi znamo da se i na bilancu i na gospodarstvu i na proračun može gledati i s lijeve i desne strane, ali nema Hrvatska lijevog i desnog gospodarstva i nema lijevog i desnog proračuna. Proračun je nacionalni i samo ga tako treba promatrati. I logično je nakon svih tih neravnoteža koje su se pretočile u neravnotežu proračuna da danas smo pred rebalansom proračuna jer moramo donositi mjere koje će odgovarati trenutnoj situaciji i zadanim okolnostima. Nije atak na banke ako se govori o tomu da se moraju promijeniti uvjeti kreditiranja, nije atak na banke ako se razmišlja o posebnom porezu ili na aktivu ili nekom drugom jer je neprihvatljivo da u vrijeme najteže ekonomske krize banke, telekomunikacije i jedna tvornica cigareta sa obiteljskim tvrtkama ostvaruju više od 50% dobiti ukupne dobiti hrvatskog gospodarstva. To isto ukazuje na neravnotežu u gospodarskom realnom sektoru. I ja vjerujem da će se naći model, optimalni model, kojim će se banke staviti na pravo mjesto. A pravo mjesto bankama je da su one generator gospodarske aktivnosti. Banke su generator istinskih gospodarstava. One su krvotok gospodarstva. Gospodarstvo bez njih ne može opstati, nema banaka bez gospodarstva, nema gospodarstva bez banaka, a nema ni proračuna bez banaka i gospodarstva. Te 3 institucije trebaju funkcionirati i jedino mogu opstati funkcionirajući po zakonu spojenih posuda. Ali u ovo vrijeme izgleda da banke i pojedini sektori ne funkcioniraju nego izolirano i prisvajaju prisvojene uvjete privređivanja. Jedino povećanom kreditnom aktivnošću može se izići iz krize i može se povećati BDP. Nažalost u Hrvatskoj je jedna apsurdna situacija. Da nikad banke nisu bile likvidnije, nikad bankarski sustav nije bio stabilniji, nikad nije veća potražnja za novcem bila, nikad veća potražnja za kreditnim plasmanima, a nikad manja razina kreditne aktivnosti. Hrvatske poslovne banke imaju najnižu razinu kreditne aktivnosti u cijeloj Europi. Uzrok tomu je visoka kamata na štednju i na depozite. Po nekoliko puta veća nego u Europi dok je u istim zemljama maticama banaka od 0,5 do 1% kamata na depozite kod nas je između 6 i 7% i naravno da to determinira onda i uvjete kreditnih plasmana. Što se onda događa? Da oni koji imaju novac zarađuju, a oni koji ga trebaju ili ne mogu vraćati kredite ako su već dobili kredite zbog visokih kamatnih stopa ili ne uzimaju za nove investicije, za nove aktivnosti jer pod tim, takvim uvjetima je nemoguće funkcionirati. Dosada sve banke svoje probleme su rješavale tako da su prebacivale sav teret i sav taj trošak na već odobrene kredite povećavajući kamate onima koji su već ranije dobili kredite. I upravo je to pokazatelj onaj da je porastao broj građana sa 2 na 10% da ne mogu vraćati kredite zbog povećanih kamata i gospodarske krize. Ali isto tako to se dogodilo i sa gospodarskim subjektima. Samo gospodarska aktivnost, veća gospodarska aktivnost, a može se postići samo nižim kamatnim stopama i većom kreditnom aktivnošću poslovnih banaka možemo ostvariti naše ekonomske ciljeve. Bez obzira na mnoge oprečne stavove, bez obzira na iznimno bremenito vrijeme u kojem se nalazimo i ekonomske poteškoće u kojima je Hrvatska zatečena ja sam veliki optimist. Optimist sam zato što nisu uništeni potencijali gospodarskog razvoja, što nisu uništeni potencijali gospodarskog rasta i gospodarskih aktivnosti. Optimist sam sigurno jer mogu sa sigurnošću kazati da nismo mi pred bankrotom niti ćemo bankrotirati, niti ćemo završiti kao Grčka. Mi samo moramo nastaviti sa promjenama koje će eliminirati nepoželjne pojave i koje će promijeniti modele nepoželjnih ponašanja i u gospodarstvu i u drugim segmentima. Banke su te na kojima počiva budućnost hrvatskog gospodarstva. I nikada nije bila veća potreba i nikada veći žal za tim što nemamo danas nacionalne banke koje bi se ponašale društvo odgovornim. Ali ostale su nam još Hrvatska poštanska banka i Hrvatska banka i ja vjerujem da ćemo sigurno ubuduće dokapitalizacijom ojačati te banke, da će pridonijeti hrvatskom gospodarstvu i gospodarskom razvitku. Naravno da ću podržati rebalans proračuna. Naravno da nisam sretan što se mi moramo još dodatno zaduživati, ali bi bio puno nesretniji da mnogi budu sa nižim plaćama, da budu sa nižim mirovinama, da se oduzimaju socijalna i mirovinska davanja i da djeca ne mogu ići u školu radi štrajka i da nam se odvijaju događanja po ulicama kao u Grčkoj. To svakako niti smijemo dopustiti, niti će nam se dogoditi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Gospodine kolega Marić, gospodine potpredsjedniče. Uvijek pamtim riječi mog kolege iz kluba HDZ-a kako je dobit za posljednjih 8 godina u Republici Hrvatskoj upravo onih subjekata o kojima je govorio, dakle banke, telekomunikacije i još neki 222 milijarde kuna. Govorili smo i čitali smo prije nego što je ovaj rebalans bio ovdje da se oporezuje tzv. kapitalna dobit, da se smanje kamate bankama ili nametne porezna dobit i banaka, ali eto uplašilo se i nema se onoga putem kojega bi se ostvarila takva mogućnost. Jasno da bih ja ovaj rebalans proračuna nazvao po vašem izlaganju kako ste rekli dosta objektivno "Drži vodu dok majstori odu", a majstori trebaju otići ili će otići gospodin Šuker, ponovno se isticati u inozemstvo za novo zaduženje. Jeli tako gospodine Šuker? 14, 15 milijardi kuna je li tako?
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Branko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani potpredsjedniče Vlade, ministre financija, drage kolegice i kolege. Htio bih nekoliko riječi reći o ovogodišnjem rebalansu i krenut ću u ovoj pripremi za raspravu sam našao jedan članak koji je objavljen negdje tamo 18. 11. 2009. godine. U jednom našem poslovnom listu u kojem sam bio sugovornik novinara pa je otprilike osvanuo naslov "Deficit bi mogao narasti na 14 milijardi kuna". Dakle, ne bih se sada hvaliti svojim prognostičkim sposobnostima, nego bih htio reći da je doista ova situacija koju imamo danas bila predvidljiva. To je to. Bila je predvidljiva. Dakle, prije 10 mjeseci. Zašto? Naravno uz jedan upitnik koji stoji uz tu tezu, a taj upitnik kaže, osim, ako se zaista poduzmu sve one mjere koje su par mjeseci poslije zapisane između ostalog, dakle ne sve ono što bih ja zapisao, ali jedan dobar dio mjera je zapisan u programu gospodarskog oporavka. I zaista da su sve te mjere strukturne prilagodbe i fiskalne konsolidacije bile nešto malo dinamički gledano brže provedene, vjerojatno ta brojka ne bi dosegla tih 14 milijardi. O tome se radi. I to smo mogli danas čuti u nekoliko diskusija, čak i sa strane pozicije, pa čak i u ovoj zadnjoj raspravi kolege Marića. Ja moram reći da sam zadovoljan možda više nego ikada sa raspravom ministra Šukera koji se danas vrlo približio u svojoj raspravi tezama koje evo i SDP koji je zadnjih 10 dana u javnosti govorio. Cijelo vrijeme pokušavamo reći, rashodna strana proračuna jeste u ovom trenutku problem. Rashodna strana proračuna je kratkoročni problem. Ali naš srednjoročni problem je prihodna strana proračuna. I to upravo ove brojke evo poklopilo ove da smo razmišljali na sličan način, pa sam ja u uvodu točno one brojke pripremio, a to je da su prihodi proračuna u odnosu na 2008. pali preko 8 milijardi kuna, a da su rashodi nažalost u istom tom vremenu rasli negdje oko 4 milijarde kuna. Rashodi u najmanju ruku nisu smjeli rasti, morali smo neke uštede napraviti već u ovom vremenu, pokrenuti neke reforme već prošle godine, kada smo se još pitali jesmo li u krizi, nismo li u krizi itd. Međutim, prihodna strana je ta koja je stradala zbog krize. I mi smo zapravo u situaciji danas da promišljamo kojim to proaktivnim mjerama možemo pokrenuti gospodarstvo, možemo pokrenuti novo zapošljavanje i možemo pojačati ili poboljšati konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Zašto na ove tri komponente dajem naglasak? Zato što kada pogledate, evo dosta smo govorili o rashodnoj strani, ali kada pogledate prihodnu stranu onda znate da gro te prihodne strane čini PDV, doprinosi socijalni, dakle PDV koji se vezuje uz potrošnju i rast GDP, socijalni doprinosi koji se direktno vezuju uz broj zaposlenih, odnosno nezaposlenih. I treća stvar efikasnog gospodarstva koja se između ostalog mjeri profitom. Nama je porez na dobit jako pao u prihodima zato što se efikasnost gospodarstva srozala i dobit već prošle godine je bila gotovo 30% manje nego prethodne 2008. i to jasno pokazuje gdje su problemi ove države. Prema tome, očekujemo od Vlade i apeliramo i sve ono što smo govorili i ove dane i već mjesecima i ono što zaista mislimo da nedostaje još uvijek, to je jedan vrlo izričit proaktivan pristup u poticanju gospodarskog oporavka i rasta. Malo konkretnije i malo jednostavniji i jasnije ja bih rekao u samoj strukturi mjera koje bi se u tom smislu mogle poduzeti. Mi u SDP-u smo jako puno govorili ovih dana koje bi to mjere mogle biti. I da bi upravo bili jednostavniji. Rekli smo dajte, pokušajmo u ovoj situaciji sa bankarskim sektorom, sa visokim kamatama, pokušajmo na bilo koji način pokrenuti ili bolje rečeno ojačati samo financiranje poduzeća. Ja znam da je u krizi to jako teško, znam da je likvidnost loša i da je to veliko ograničenje tom samofinanciranju. Međutim, postoje mehanizmi koji u svakom slučaju mogu poduprijeti i potpomoći jačanje samofinanciranja firmi. Dali smo jednu ideju i sad ću se malo osvrnuti na te porezne mjere, uključujući i ovo o čemu je kolega Goran Marić govorio. Zašto smo, dakle mogu kratko reći i osvrnut se, u najmanju ruku dva su razloga zašto smo mi zadovoljni krajnjim ishodom ovog prijedloga rebalansa, ali ću reći naravno i s čime nismo zadovoljni. Zadovoljni smo što je jedna velika skupina građana Hrvatske iz različitih slojeva, iz različitih institucija našla se na istoj strani s nama u traženju da se ne diraju plaće, mirovine i socijalna davanja najugroženijih skupina. A drugi razlog zašto smo zadovoljni, da nije prošao taj porez na bankarsku aktivu. Mi smo jasno rekli kao i mnogo stručnjaka, ekonomista i ljudi analitičara, postoji jedna pozitivna strana toga poreza, a to je da bi trenutno omogućio krpanje proračunskih rupa, ali postoji barem 10 razloga zašto ne uvesti taj porez u ovom trenutku. I jasno smo rekli vjerujte nam, banke bi učinile sve da teret takvog poreza koji nije mali jer bi zahvatio preko 50% ostvarene dobiti bankarskog sektora, bi prevalile taj teret na kamate, a to znači na zaduženo stanovništvo, zadužena poduzeća i državu samu koja je zapravo u ove dvije godine postala najveći dužnik u strukturi novih plasmana tih istih banaka. Da ne govorim o svim onim opasnostima, o transferu kapitala s našeg tržišta na neka druga koja nisu porezno opterećena. Neću ponovo ponavljati da je to neusporedivo sa modelom poreza na banke koji se najavljuje u Njemačkoj, Francuskoj ili Velikoj Britaniji ili je već uveden u Švedskoj, dakle radi se o potpuno dvije različite stvari, ali ću reći nešto drugo. U tim i takvim uvjetima, nema ovdje kolege Jurčića, ali on je lijepo to definirao… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] A pardon, tu je. Ljubo je to lijepo rekao kada je porezni sustav u pitanju. Porezi imaju dvije vrlo važne funkcije, on je nabrojio tri, a ja ću istaknuti dvije. Jedna je redistributivna, a druga je alokativna. Promišljanje o bilo kojem novom porezu u Hrvatskoj ne može biti promišljanje o tome koliko će se napuniti proračun i zakrpati proračunska rupa. Porez mora izvršiti svoju redistributivnu funkciju, a to znači učiniti porezni sustav pravednijim i mora izvršiti svoju alokativnu funkciju u smislu da teret prebacuje na one koji su neaktivni, koji mobiliziraju kapital, koji mobiliziraju imovinu na ona područja ili na one ljude ili na ona poduzeća i na one druge subjekte koji taj isti kapital žele aktivirati, upotrijebiti za svoje dobro i opće dobro zapravo hrvatskog gospodarstva i sve efekte koji se iz toga mogu očekivati. Zato smo govorili i sada želim i to razjasniti jer se nekoliko puta ponavljalo, nismo mi zagovornici poreza na kapitalnu dobit, na dionice i obveznice. Ne, to je zadnja stvar na našoj listi eventualnih novih poreznih oblika. Mi smo rekli nešto drugo, dajte ljudi, teret na rad je danas preko 50% kroz poreze i doprinose, a na drugoj strani imamo porez na dobit 20% i niti jedan drugi porez na kapital i dobitke i dohotke od kapitala u svim zemljama oko nas, ja sam vrlo jasnu analizu oko toga napravio, postoje takve vrste poreza i sama harmonizacija našeg sustava bi omogućila i veću pravednost i ravnomjerniji raspored poreznog tereta na ovim našim prostorima. A u isto vrijeme ti porezi moraju biti penalizacija za sve rekli smo koji dobit izvlače iz firme i troše na luksuzna vozila, kupuju nekakav četvrti i peti stan itd. i imobiliziraju kapital. Znači, sa njih taj porezni teret treba prebaciti na one koji su voljni dobit reinvestirati i ne samo da ih oslobađamo dodatnog poreza…
Privedite kraju.
Nego im treba dati dodatne porezne olakšice. To je područje djelovanja koje ja se nadam sa jednim globalnim oporavkom može dodatno doprinijeti oporavku hrvatsko gospodarstva. Evo hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine potpredsjedniče Vlade, gospodine ministre, predstavnici Vlade, uvažene kolegice i kolege. Za mene osobno prijedlog izmjena i dopuna proračuna koji nam je dostavila Vlada u ovom trenutku, u ovoj gospodarskoj situaciji, u ovoj društvenoj situaciji u Hrvatskoj predstavlja umijeće mogućeg. Naime, znajući kakva je situacija u hrvatskome gospodarstvu, znajući kakva je situacija u javnom i realnom sektoru, vodeći računa o standardu hrvatskih građana nije bilo moguće ozbiljnije zahvatiti u rashode državnog proračuna, a da to ne izazove socijalne lomove, da to ne izazove probleme jasno u funkcioniranju cjelokupnog hrvatskog društva. Nemoguće je danas govoriti o tome da je nužno bilo vršiti veće reforme i zahvate na rashodovnoj strani državnog proračuna, a znajući koliko je takvih aktivnosti Vlada Republike Hrvatske napravila u posljednjih godinu dana. Danas iz izlaganja predsjednice hrvatske Vlade, a i iz izlaganja potpredsjednika hrvatske Vlade, ministra financija, a to je velikim dijelom dostavljeno i u obrazloženju izmjena i dopuna državnog proračuna, vidljivo je da je mjerama koje su provedene u posljednjih godinu dana, ove godine na pozicijama državnog proračuna ušteđeno oko 3,5 milijarde kuna, ne računajući pri tome i milijardu i 500 milijuna kuna koliko su ovim rebalansom proračuna na svojim pozicijama uštedila pojedina ministarstva. Naime, nakon što se kroz proteklih godinu dana, nakon što su smanjene plaće državnih i javnih službenika za 6%, nakon što su smanjenje plaće državnih dužnosnika za 15%, nakon što su smanjene plaće pravosudnih dužnosnika za 10% ili nakon što su smanjene mirovine saborskih zastupnika za 20%, nakon što je ukinuti besplatni udžbenici itd. itd. jednostavno nije više bilo mogućnosti da se na tim pozicijama dodatno režu troškovi, a da se ne dovodi u pitanje standard hrvatskih građana. Prema tome, ja mislim da je među svim političkim strankama u Hrvatskoj potpuno jasno da daljnje smanjenje javne potrošnje i u državnom proračunu nije moguće i da je ono što sam u početku rekao uistinu umijeće moguće u datim okvirima u kojima se donosi državni proračun. No pored tih brojnih mjera racionalizacije i štednje u državnom proračunu treba reći da Vlada ide dalje sa daljnjim mjerama, a koje su mjere na tragu realizacije i provedbe programa gospodarskog oporavka. Naime, mislim da će vrlo brzo doći u Sabor i druge mjere poput ukidanja određenih agencija, Ureda državne uprave, instituta itd. kojima će se daljnje smanjivati troškovi u državnom proračunu. Zatim je kroz to isto vrijeme napravljeno niz drugih mjera poput objedinjavanja javne nabave u Republici Hrvatskoj, zabrane zapošljavanja što će svakako donijeti do smanjivanja broja zaposlenih u državnoj upravi s obzirom da određeni broj državnih službenika i namještenika ide u mirovinu. I jasno da ta zabrana zapošljavanja ne odnosi se na sve one neophodne djelatnike, službenike koji su neophodni dakle u procesu pridruživanja Europskoj uniji. Nadalje, kroz to isto vrijeme pored tih mjera koje su se događale u državnoj upravi treba reći niz mjera koje i naglasiti niz mjera koje je Vlada poduzela u javnim poduzećima. Već je danas više puta o tome govorio i predsjednik Hrvatske seljačke stranke kada je naglasio tu bitnu mjeru sređivanja javnih poduzeća i kada znamo da je prošle godine u ovo vrijeme da su otprilike javna poduzeća dugovale oko dvije milijarde kuna, da evo da danas praktično i javna poduzeća nisu dužna nikome i da je upravo sređivanje stanja u Hrvatskoj elektroprivredi omogućilo da ne dođe do povećanja struje u 2010. godini. Jasno da je upravo zahvaljujući tim mjerama smanjenjem mase plaća u javnim poduzećima, smanjenjem naknada članovima uprave i svim onim drugim mjerama štednje koja su provedena u javnim poduzećima, da je svakako došlo do, da je to doprinijelo povećanju profitabilnosti javnih poduzeća. Uz to kad već pominjem javna poduzeća onda želim istaknuti da je i u samome osnovnome proračunu, a to je vidljivo i u ovom rebalansu proračuna da su smanjeni transferi prema javnim poduzećima u prvom redu prema Hrvatskim željeznicama, a svakako da su smanjeni transferi i prema Jadroliniji. Dakle, prema javnim poduzećima koja se u značajnoj mjeri financiraju sredstvima državnog proračuna. I nakon svih tih mjera ponavljam još uvijek je unutar ministarstva iznađena mogućnost da se dodatnim uštedama uštedi preko, oko milijardu i 500 milijuna kuna. No, sve to nije bilo dovoljno i to je važno reći, sve to nije bilo dovoljno da se u ukupnom iznosu ne smanje rashodi u državnom proračunu, nego usprkos svemu tome što sam rekao ipak je u apsolutnom iznosu došlo do povećanja rashoda državnog proračuna za otprilike 900 milijuna kuna, odnosno 892 milijuna kuna. Ono što trebamo izdvojiti od tih sredstava koji povećavaju rashodnu stranu državnog proračuna onda je to svakako povećanje izdataka za mirovine. U tom smislu mislim da treba i pozdraviti Prijedlog zakona o mirovinskom osiguranju koji se sada predlaže Hrvatskome saboru i kojim se prijedlogom zakona s jedne strane dodatno penalizira prijevremeno odlaženje u mirovinu. Jer čini mi se da samo u ovoj godini će biti preko 60000 umirovljenika koji odlaze u prijevremenu mirovinu. Jasno je da ta situacija u Republici Hrvatskoj koja govori o tome da na 1,29 zaposlenog ima jedan umirovljenik čini neodrživim hrvatski mirovinski sustav i prema određenim podacima hrvatski mirovinski sustav ne bi bio održiv ni onda da se svi nezaposleni u Republici Hrvatskoj zaposle i još uvijek bi negdje oko desetak milijardi kuna trebalo nadoknađivati iz državnog proračuna za isplaćivanje mirovina. Prema određenim podacima hrvatski mirovinski sustav u potpuno bi bio održiv tek onda kada bi u Republici Hrvatskoj bilo umjesto milijun i 500000 zaposlenih negdje 2 i pol milijuna zaposlenih koji bi onda jasno kroz svoje izdvajanje za mirovinsko osiguranje učinilo održivim cijeli mirovinski sustav u Republici Hrvatskoj. Ono što, s čime se slažem sa svima onima koji su danas u raspravi govorili to je činjenica, dakle da smo svjesni da nema daljnjeg smanjenja javne potrošnje u Hrvatskoj i da jedino što se može poraditi to je na povećanju prihoda, ali ne na povećanju prihoda uvođenjem novih poreza nego prvenstveno povećanjem prihoda na način da se uđe u novi investicijski ciklus. Čuli smo danas ministra financija i potpredsjednika Vlade kada je rekao da na žalost taj investicijski ciklus ne može se više pokrenuti u Republici Hrvatskoj oslanjanjem na javni dug i to je ono što, čega moramo biti svjesni i najveće aktivnosti Vlade Republike Hrvatske u idućoj godini, odnosno bolje rečeno već sada treba usmjeriti za otvaranje novih investicija koji se temelje na privatnom kapitalu i koji će omogućiti ulaganje u one djelatnosti koje će dakle najbrže moći se oplemeniti, odnosno uroditi novim sredstvima koja će doprinijeti boljem prikupljanju prihoda u državnom proračunu. Jesu li to investicije u energetiku, jesu li to investicije u turizam. U svakom slučaju jesu one investicije koje, evo koje mogu uz potporu hrvatske Vlade na najbrži način ostvariti taj multiplikativni efekt da se sredstva čim prije mogu realizirati u državnom, odnosno vratiti u državni proračun. Pa u tom smislu jasno da nakon svega onoga što je danas izrečeno dakle želim reći da ću svakako ovaj proračun podržati i iz razloga jer u ovom trenutku to želim ponoviti drugačije se niti na pozicijama rashoda, a niti na pozicijama prihoda nije moglo ništa bolje napraviti.
Hvala. Imamo i jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi kolega Bačić, ja ispravljam vaš netočni navod koji kaže da bi rashodi iz mirovinskog sustava bili i dalje 10 milijardi iz proračuna kad bi sve koji su nezaposleni i zaposlili. Pa gledajte, ako se malo pozabavite rashodima, mirovinskim rashodima, onda ćete vidjeti da i sada imate 10 milijardi mirovinskih rashoda koji ne počivaju na doprinosima koje su korisnici mirovina plaćali kroz godine, nego su to obveze proračuna po posebnim zakonima. To je 8 milijardi, skoro 8 milijardi branitelja i svih ostalih. Ja znam da to sve ide iz jedne kase gospodina ministra, ali trebate razlikovati, to vi morate razlikovati. A drugo, 400 tisuća novozaposlenih i onih još 200 koji nisu prijavljeni bi značajno doprinijeli svojim doprinosima za održivost mirovinskog sustava. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom, i na redu je uvažena zastupnica Željka Antunović, potpredsjednica Sabora. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Razmišljajući zadnjih dana o stanju u državi, o optimizmu ili pesimizmu, zadovoljstvu ili nezadovoljstvu, pohvalama ili kritikama, sjetila sam se, a sjetit ćete se i vi vjerojatno svi kako su nas uvijek učili, bez obzira u kojem razdoblju išli u školu, kako živimo u lijepoj zemlji, u bogatoj zemlji, u zemlji sa puno različitih potencijala, ne samo prirodnih bogatstava, ne samo naslijeđenog nekakvog kulturnog povijesnog nasljeđa, nego i marljivih, pametnih ljudi, ljudi koji znaju stvarati, ljudi koji na mnogim mjestima u svijetu ostvaruju velike rezultate i velike uspjehe i na koje smo svi ponosni. Slušajući i danas prije svega uvodne, uvodna obrazloženja ovog rebalansa proračuna, ali istovremeno i realne situacije u Republici Hrvatskoj, mogu zaključiti da od tih bogatstava i od tih svih potencijala koje imamo nismo ostvarili baš bog zna šta. Nismo kapitalizirali, ono što smo mogli, ono što smo trebali. Postavlja se onda i pitanje, u čemu je problem? Šta je tu, šta se tu događa? Jesu li to nekakve crne sile, jesu li to nekakve urote međunarodne zajednice koje su neprijateljski raspoložene prema Hrvatskoj, ili problem leži u nama samima? Ja spadam u one koja jasno i glasno vidi i s ove govornice u svoje, ali i u ime svih ostalih priznaje da su ljudi u Hrvatskoj nezadovoljni, da su nezadovoljni i oni koji žive dobro jer misle da bi zbog uloženog truda ili uloženog kapitala mogli živjeti bolje. Još više su nezadovoljni oni koji jedva preživljavaju, a najnezadovoljniji su oni koji nemaju posla, oni koji nemaju perspektive za svoju djecu, oni koji jednostavno sjede i čekaju da im država nešto riješi. Danas ujutro mi se činilo da bi ovaj rebalans proračuna, tako je i poručila predsjednica Vlade, trebao vratiti optimizam građanima, i to zamislite iz kojeg razloga. Zato što vam nismo smanjivali plaće, zato što vam nismo uzimali socijalne transfere, zato što vam nećemo uskratiti pravo na naknadu nezaposlene, zato što ćemo kad ostane bez posla osigurati da dobijete onih 500, 900 ili već koliko kuna koliko kome pripada. Ja mislim da takav pristup ne može vratiti optimizam građanima. Optimizam građanima može vratiti pristup koji se počeo naslućivati iz ove tri rasprave nakon onog prestrašnog što se jutros događalo, i što nanosi štetu političkoj vlasti ovog trenutka, pa i političkoj oporbi, zato što ne vodi ničemu, zato što vodi destrukciji, zato što vodi stvaranju dojma da se u ovom Saboru ne bavimo ničim drugim osim očuvanjem vlasti ili borbom za vlast. Ove tri rasprave koje su sad uslijedile počinju ukazivati prostor da postoji konsenzus, da je moguće ostvariti konsenzus oko stanja. Naravno nećemo nikad postići konsenzus oko toga kako je do tog stanja došlo, kako je došlo do tih 500 tisuća umirovljenika koji su se eto dogodili. Nećemo se dogovoriti oko toga kako smo došli do ovakvog ili onakvog vanjskog duga. Nećemo se dogovoriti oko toga da li je taj vanjski dug potrošen na tekuću potrošnju ili kako bi to u nekoj obitelji rekao da li se je naša kćer ili moja kćer koja zarađuje 5 ili 7 tisuća kuna zadužila za 15 tisuća kuna da bi kupila Luis Vitton torbu, Guccijevu haljinu, da bi se kretala u otmjenom društvu i na taj način možda stekla nekakve reference i neke bolje pozicije, društvene pozicije. Jesmo li mi te svoje vanjske dugove koje smo stvarali, protiv kojih ja nemam ništa, jer ako nemaš vlastitih sredstava inicijalno, onda ćeš posuditi, uložiti u nešto, vratiti taj dug i stvoriti novu vrijednost koju ćeš ponovo ulagati. Ali ako ćemo kupovati, slikovito rečeno Luis Vittonove torbice, ako ćemo se razbacivati na cipelice, ako ćemo trošiti više nego što smo zarađivali, onda nam perspektiva nije nikakva. Onda ti naši potencijali apsolutno nikad neće doći do izražaja. I točno je da ministar ne može i mi bi prvi s ove strane ustali da ste pokušali smanjivati plaće, mirovine i socijalna davanja. Ali ja da sam ministar u ovoj Vladi, ja bi se ozbiljno zapitala što smo mi ovih 6 godina radili kad smo doveli državni proračun da je 87% državnog proračuna se troši na plaće, mirovine i socijalna davanja. Pa zar je to jedina zadaća proračuna koji mora biti instrument jedne politike. Neću trošiti vrijeme i ponavljati ono što je maloprije govorio kolega Grčić. Prihodi su problem. Spomenula sam ja to i jutros u ispravku navoda. Prihodi koje opet možemo ostvarivati na pravi i na krivi način može se državni proračun povećavati kao što se i povećavao, ne iz gospodarskog rasta ili ne u potpunosti iz gospodarskog rasta nego iz porasta cijena, iz porasta poreza, iz uvođenja nekakvih novih kvazi-poreza itd. Naravno da je to kratkoročna mjera koja će osigurati da kupite optimizam svojih birača, ali na vrlo kratki rok. Na duži rok ili na srednji rok dovest će se Vlada u situaciju kao što se dovela ova Vlada u situaciju da je doista pred zidom i da svaka racionalizacija, svaka štednja znači ustvari zakidanje onoga što je osnovna egzistencija velikog broja naših građana. Pa kud ćete manje mirovine od 2,200 kuna? Pa kud ćete manju plaću od 5,600 kuna? Pa kome bi uopće palo na pamet da takvo nešto ide smanjivati? Mora prava Vlada koja ne samo razmišlja nego koja radi, koja je davno osmislila odgovornu politiku, mora znati kojim će mjerama potaknuti razvoj. Za početak ograničit ću se ili u svojoj raspravi ograničit ću se na ono što je također spominjala predsjednica Vlade u svom uvodnom izlaganju, a što se odnosi na racionalizacije i podizanje efikasnosti javnih službi i državne uprave. Rekla je, puno smo mi to učinili, ne može se to vidjeti rezultati odmah. Itekako bi se moglo vidjeti puno rezultata ne odmah, jer niste vi godinu dana na vlasti, vi ste na vlasti drugi mandat. Ide zadnji dio drugog mandata. A još uvijek naši obrtnici rade na crno zato što ne mogu raditi i plaćati porez jer npr. nemaju uporabnu dozvolu za objekt u kojem obavljaju obrt. Još uvijek rentijeri koji iznajmljuju sad i raste nam turizam, iznajmljuju svoje apartmane, sobe, pa čitave hotele, ne mogu legalizirati i plaćati porez tu svoju djelatnost zato što nemaju uporabnu dozvolu. Ja govorim o efikasnosti javnih službi, govorim, ovo su banalni i drastični primjeri. Ima takvih primjera bezbroj. Ako ne možemo rezati troškove, rashode koje ste napravili, koje ste neodgovorno napravili, ne sve, ali velik dio njih, čuvali ste političku vlast i to vam je bilo važnije. Dizali ste razinu proračuna preko rasta BDP-a, bezbroj grešaka ste napravili svjesno ili nesvjesno i sad ste pred zidom. Naravno nećemo vam dozvoliti ni sad ni ikad da ljude dovodite u lošiju socijalnu poziciju. Ali ćemo tražiti od vas, inzistirat ćemo na tome, tražit ćemo i konsenzus oko toga, ali vi morate prihvatiti isto tako činjenicu da ste sudjelovali u stvaranju problema s kojima se danas nosi i s kojima će se Hrvatska sutra nositi.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ja bih ponovio onu rečenicu koju je netko prije mene, mislim gospodin Bačić rekao za ovaj rebalans, za izmjene i dopune proračuna da je zapravo umijeće mogućega. I doista jest umijeće mogućega. A ono što je rekla predsjednica Vlade je izuzetno bitno, umijeće mogućega, ali na način da zaštitimo sve slojeve hrvatskog društva da se ne režu plaće, da se ne režu mirovine, da se ne režu socijalna prava, rodiljne naknade i da se ispunjavaju obveze koje Hrvatska ima. Dakle, imajući to prije svega na umu došlo se do ovog prijedloga rebalansa proračuna. Ali da demistificiramo malo pitanje visine deficita. Pa još jedanput recimo koliki je taj deficit. Dakle, deficit od 4,2% u odnosu i u usporedbi sa ostalim zemljama u okruženju je znatno manji, znatno manji. Više nego duplo manji od većine članica EU. Više nego duplo manji. 3 puta manji od recimo deficita proračuna Engleske, 3 puta manji. Dakle, jedan i pol put manji od slovenskog deficita. 6% u Sloveniji, 6% Slovačka, 6% Češka, Francuska 8,3% deficit državnog proračuna Francuske čije gospodarstvo je naravno neizmjerno jače od hrvatskog i naravno da je to stvar o čemu se može govoriti. Ali kad govorimo o deficitu proračuna onda recimo samo što je Hrvatska imala prije 5 godina ili prije 6 godina. Kad ste otišli s vlasti ostavili ste 6,3% deficita. Ili konkretno 12,7 milijardi kuna. 12,7 milijardi kuna! Koja razlika od tih 12,7 milijardi kuna i ovih današnjih 14,1 milijardu kuna? Kako je to onda bilo dobro, poželjno, moguće i moguće je bilo servisirati, a danas to nije moguće? Čije to teorije, ta razlika ogromna kad nije razlika. Uopće kad pogledate u odnosu na proračun koji je tada bio, koji je bio znatno manji i slabiji, to je bio ogroman deficit 6,3%, danas je 4,2%. Dakle, imali ste puno veći deficit i branili ste ga na način na koji ste ga branili. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, imali ste stopu rasta je, ali cijela Europa i cijeli svijet ima pad. Izuzeci su neke države. Ima ih i danas, i danas još uvijek imaju. Počeo je rasti u zadnjem sada kvartalu je počeo rasti, prije par mjeseci i to onih država koje imaju itekako snažna razvojna gospodarstva. Itekako. Prema tome govoriti o deficitu i visini deficita na način na koji ste to vi danas pokušavali doista je potpuno neprimjereno kad se ima na umu ono što ste radili i ono na koji način ste vi radili prije 7, 8 godina kad ste bili na vlasti. Dalje, kad se govori o bankama i o bankarskom sektoru onda treba reći da je Hrvatska tu u znatno drugačijoj poziciji nego što su to bile europske zemlje zato što je taj bankarski sektor generator ekonomske krize. Od Amerike gdje je počeo u bankarskom sektoru do Europe gdje je također se nastavio u bankarskom sektoru. I te države, države članice EU samo iz svojih proračuna i jamstvima koje su dale su financirale bankarski sektor, dakle samo u EU sa 4 tisuće milijardi eura. 4 tisuće milijardi eura. SAD sa 2 tisuće milijardi dolara. Europske države 4 tisuće milijardi eura. To su iznosi koji su gotovo nepojmljivi. I naravno da su uveli porez kojim žele spriječiti daljnje ponašanje slično onome koje je dovelo do krize. Naravno da su se morale zaštiti, premda taj porez naravno ako bude samo kao što je u Njemačkoj milijardu i pol eura ništa neće značiti ukoliko banke nastave sa ponašanjem na kojem su se ponašale. Ali ostalo je visjeti pitanje u zraku kako bi to SDP postupio da je slučajno na mjestu HDZ-ove vlade, odnosno koalicijske vlasti? Pa ja mislim da Hrvatska ima vrlo svijetle primjere i vrlo jasne primjere kako bi to SDP postupio. Evo ga prvi svijetli primjer je Grad Zagreb. Prvi svijetli primjer, vrlo jasan primjer kako SDP rukovodi jednim proračunom koji je izuzetno važan proračun, koji generira slabosti u cijelom hrvatskom društvu. To je četvrtina Hrvatske. SDP je donio napuhani, nerealni proračun za grad Zagreb. I sada kada je potrebno napraviti rebalans tog proračuna, onda SDP nije u stanju napraviti rebalans proračuna nego donosi odluku o financiranju. Bi li se nešto tako slično dogodilo i na državnoj razini? Naravno da bi. Pa to je jasan primjer kako SDP, kakva je njihova odgovornost i kako vodi jednu od najznačajnijih jedinica lokalne samouprave. Vodi ¼ Hrvatske. Naravno dugovi koji su u Holdingu da se odražavaju na dugove u cijeloj zemlji, naravno da to ulazi u cjelokupan dug. A naravno da dugovi ZET-a i svih ostalih Holdinga i svega onoga što je važno za Zagreb, a što je pod izuzetno velikim pritiskom dugovanja, naravno da se to odražava na državni dug, naravno da to generira nove probleme, naravno da generira i socijalnog u gradu Zagrebu itd. Evo to je svijetli primjer, vrlo jasan primjer na koji način SDP postupa i koja ima rješenja. Nema rješenja. SDP nema rješenja. Drugi primjer je grad Rijeka. 130 milijuna kuna manjka u gradskom proračunu grada Rijeke. I da ne nabrajam dalje, tako bi se moglo ići dalje u druge primjere. Ali ne treba se daleko vraćati u prošlost. Evo građani Hrvatske imaju vrlo jasan primjer kako SDP nije sposoban i nema rješenja i ne zna rješavati probleme pred kojima je cijela država. Dakle, to je vrlo jasan primjer iz grada Zagreba, da ne govorim o njihovim unutarnjim problemima, jer to nas ne zanima. Dakle, apsolutno možemo reći da su mjere gospodarskog oporavka koje je hrvatska Vlada donijela prije nekoliko mjeseci, da su dali rezultata uštedjevši 3,4 milijarde kuna uz ovu dodatnu uštedu od milijardu i pol koji danas kroz ovaj rebalans, kroz izmjene i dopune državnog proračuna ćemo sasvim sigurno podržati i koje će se usvojiti. To će značiti evo gotovo 5 milijardi kuna uštede. Naravno sve ono o čemu je predsjednica Vlade govorila, a što su na neki način novonastale obveze, je nešto što se nije moglo izbjeći, a odnosi se kao što sami znate i na rodiljne naknade i na naknadu šteta od elementarnih nepogoda 300 milijuna kuna i na isplate mirovina i na referendum i na sve ono o čemu je bilo već govora. Evo, ja mislim da je nepotrebno gubiti vrijeme na objašnjavanje, a samo treba zaključiti da je ovo doista realan prijedlog izmjena i dopuna koji će biti temelj i osnova za sljedeće dvije proračunske godine i koji će značiti doista stabilizaciju financijskog stanja Republike Hrvatske. Hvala.
Gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, gospodo ministri, kolegice i kolege. Ovaj rebalans proračuna trebao je biti glavna poluga u programu gospodarskog oporavka. Pompozno najavljivan osigurao si je i pravo na izvanrednu saborsku sjednicu. Željeli smo vjerovati da je Vlada konačno shvatila ozbiljnost situacija, ali i svoju odgovornost za tu situaciju. Međutim sada je jasno da je riječ o jednom konfekcijskom proizvodu, jednom rebalansu kakve redovno dobivamo iz radionice glavnog financijskog meštra koji gospodarsku politiku nažalost kreira isključivo poreznim alatima. Najavljivali su se bolni rezove, pa povećanje PDV-a, pa oporezivanje financijskog sektora, bilo je ideja kao u priči. I to mnoštvo ideja zapravo govori o tome da Vlada nema strategiju, da nema jasnu viziju i da improvizira. Postepeno se odustajalo od svega, popuštalo se svima od koalicijskih partnera, do poslodavaca jer ipak je najvažnije ostati na vlasti. Zato ovaj rebalans nije kompromisni rebalans kao što ga Vlada naziva, nego je kapitulacijski rebalans. Nema ni snage ni političke volje za promjene. Premijerka očito neće od vrućeg krumpira napraviti nikakvu, a kamoli dobru salatu, već će još vreliji krumpir prebaciti odnosno ostaviti drugoj vladi. Jer za dobru krumpir salatu treba i hrabrosti i umijeća. A gospodarstvo će i dalje stenjati pod teretom nabujale javne potrošnje i za razliku od drugih europskih ekonomija koje bilježe postepeni gospodarski rast u Hrvatskoj nema još nikakvih naznaka oporavka, BDP i dalje iskazuje pad, a slabe rezultate u gospodarstvu potvrđuje i podatak o smanjenju poreza na dobit u državnoj kasi vidimo to od 2 milijarde kuna. Nakon kratkog sezonskog zaustavljanja nezaposlenosti nažalost, ponovno se gase radna mjesta, građani ostaju bez posla, a pad standarda vidljiv je po smanjenoj potrošnji, odnosno po smanjenim prihodima od PDV-a za gotovo 900 milijuna kuna. I samo ovo očekivanje da će se gospodarski oporavak koji se eto događa u našem okruženju po sistemu spojenih posuda preliti makar minimalno i preko naših granica, da će netko izvana odraditi posao hrvatske Vlade iluzorno je, jer naš problem je dugoročan i izuzeto tvrdokoran, to je loša gospodarska struktura, jer ova vlast nije iskoristila prošlo vrijeme od dvadesetak godina, vrijeme daleko jeftinijeg i daleko dostupnijeg kapitala da bi tu gospodarsku strukturu mijenjala. Izgubljeno je dragocjeno vrijeme, izgubljen je korak s drugim ekonomijama i sada se vrtimo u krug i sve više zaostajemo na sve nižim razinama. Zato ovakav rebalans koji je, ne predviđa nikakve promjene, koji prije svega ne predviđa smanjivanje javne potrošnje ne može biti u funkciji gospodarskog oporavka. Visinu proračuna određuje snaga gospodarstva. Dakle, snaga gospodarstva je ta koja određuje fiskalni kapacitet države i obujam javne potrošnje. Ne može se trošiti nešto što nije stvoreno, a Hrvatska već godinama troši preko svojih mogućnosti, jer je ova vlast svojom politikom stvorila brojne društvene skupine koje su potpuno ovisne o državnom proračunu. I sada je taoc odnosno zatočenik takve politike i sada se opravdava da je proračun najvećim dijelom zadan i da se ne može nigdje rezati. Vlada koja je stvorila ovaj problem jednostavno nije sposobna razriješiti taj čvor kojim si je sama vezala ruke. Štoviše ona je prisiljena i povećavati proračunske rashode unatoč činjenici da proračunski prihodi padaju. Vladi očito nije ni važno što gospodarstvo ne može stvoriti dovoljno prihoda da se pokriju proračunski rashodi, jer je otkrila jedno spasonosno rješenje, deficit. Otkrila je da u usporedbi s nekim drugim zemljama, o tome je moj prethodnik maločas govorio, naš proračunski deficit i nije tako velik i da ga se može povećavati i to je Vlada i učinila u ovom rebalansu, dakle povećala je deficit sa 8 na 14 milijardi kuna. Doista je istina, ima zemalja koje imaju i veći deficit od nas i deficit sam po sebi i nije poseban problem ako je u funkciji unapređivanja proizvodnje i čuvanja radnih mjesta jer će gospodarski rast omogućiti povrat posuđenih kreditnih sredstava. Problem je kada se deficitom pokriva potrošnja i društvena neefikasnost, a upravo je to kod nas slučaj. Kod nas se deficitom kupuje trenutačni socijalni mir i zadovoljavaju koalicijski apetiti, a ne stvara se nova vrijednost kojom bi se vraćali dugovi i to su doista neproduktivno utrošena sredstva. Dugovi se iz godine u godinu uvećavaju i hrvatski građani se s pravom boje svakog novog uspjeha našeg ministra financija u zaduživanju. Samo za otplatu kamata u ovoj godini, kolegice i kolege, Vlada će izdvojiti preko 6 milijardi kuna ili 5% vrijednosti ovog godišnjeg proračuna. To je iznos koji odgovara svoti potrebnih sredstava za isplatu svih mirovina i to za dva mjeseca. Na kraju ću podsjetiti na upozorenje kojega je nedavno ovdje u ovoj sabornici izrekao guverner Hrvatske narodne banke, dakle prvi čovjek institucije koja predstavlja zadnju liniju obrane financijskog digniteta Hrvatske. Dakle, gospodin Rohatinski je rekao da Vlada mora smanjivati potrošnju i tako izbjeći potrebu za novim zaduživanjem. Izostanu li najavljene Vladine reforme ni obrana tečaja neće imati smisla. A ovaj rebalans dokaz je da Vlada nema političkog kapaciteta za reforme koje jesu teške i koje traže velike žrtve, ali zato dugoročno rješavaju probleme i otvaraju perspektivu i zato hrvatski građani s pravom imaju strah kakvu je to budućnost ova vlast postavila našoj djeci.
Hvala. Gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pa evo ova rasprava u zadnjih pola sata koja je unijela i jedan veći dio stručnosti zapravo je krenula u jednom boljem ili dobrom smjeru u odnosu, a složit ćete se velikim dijelom sa mnom, na dobar dio današnje rasprave koju bi mogli okarakterizirati i kao političku borbu, ali jednim dobrim dijelom i kao politikanstvo ovdje u saborskim klupama kako bismo pokušali dobiti jeftine ili skuplje političke poene. Svakako da smo mi ukupno gledani kroz oči hrvatske javnosti i da dobar dio takvog našeg ponašanja nije u konačnici na dobrobit i razvoj Hrvatske pa i u ovim okolnostima, okvirima političke krize u kojoj se nalazimo. Jasno je u ukupnoj raspravi koja je danas izrečena dobrim dijelom su rashodovni okviri unaprijed zadani kako kroz ovu godinu ili već godine koje su došle do ove, a sa druge strane da je bit i poruka kako u okviru mogućega prihoda napraviti određene iskorake. Pa prije svega kroz financijski sektor upravo kroz potenciranje oslobađanja kapitala kako u bankama, a isto tako i kapitala koji se nalazi kod privrednika i koji na neki način treba krenuti u realizaciju i u ovo vrijeme krize. Ja bih možda rekao još jednu dimenziju o kojoj mi ovdje danas nismo govorili, nismo davali do značaja, a evo ga svi mi smo ovdje javni djelatnici, pitanje kako mi svojim osobnim ponašanjima kao saborski zastupnici dajemo doprinos izlasku iz krize. I kada pogledamo riječi koje su ovdje danas izrečeno pod ocjene stanje katastrofičnosti, nereda, moje pitanje meni, ali i svima nama, kakovu mi poruku šaljemo ovdje nama u Hrvatskoj i kakvu poruku šaljemo u svijet jer znamo da upravo i institucionalni okvir, politička stabilnost i stabilnost jednog sustava je dobrim dijelom i preduvjet nekoga novoga investiranja. Reći ću i to da se vrlo često pitam kakva je ta naša politička poruka i kada govorimo o legitimnosti ulaganja i kako investitori koji su već ulagali ili ulažu danas sredstva, gledaju na naše političke borbe i na prepucavanja, na legitimitet određenih građevinskih i inih dozvola koje su izdale legalni organi ove države, a koje mi stavljamo na određenu kušnju kao političari i kakvu poruku mi upravo tako šaljemo mogućim investitorima. I vrlo se često nalazimo u jednom jazu s jedne strane tajkunizacije i tajkuna u negativnom okviru i kontekstu smatrajući kako su nepošteno došli do svojih novaca, a sa druge strane do pozicije da smo željni novih ulaganja, a svakako da ta ulaganja i najvećim dijelom mogu doći upravo kroz privatni sektor i privatna ulaganja. I pitanje je gdje je onda ta naša uloga i što smo mi kao osobe, dakle kao saborski zastupnici učinili pozitivno u toj priči, kakvi će sutra izaći u novinama novinski članci, što i kakva će poruka upravo na taj način biti i rečena. Sa pozicije saborskog zastupnika, ali i sa pozicije gradonačelnika jednoga grada, grada i regije u kojoj se i dosta puno ulagalo kako sa nivoa države i određenih poteza koji su rađeni, ali se dio prostora lokalne samouprave, dakle mogu potvrditi da velik dio Hrvatske kroz stvaranje poslovnih zona i drugih pretpostavki za razvoj je došla u relativno dobru poziciju unatrag nekoliko godina i danas kroz krizu unatrag godinu, godinu i pol dana te su investicije stale. Što ovim želim reći? Dakle, ja odbijam stanje katastrofičnosti, konstatiram da realna postavka za daljnji razvoj definitivno postoji, da postoje pretpostavke kako političke, geostrateške, a to potvrđuje i stanje u hrvatskom turizmu i dobra ulaganja u infrastrukturu koji su danas rezultirali jednim kvalitetnijim odmakom u turističkim posjetima u odnosu na neke europske države, a kad tome dodam i stanje političke nestabilnosti ili određenih prosvjeda dolazimo do toga da upravo to jedinstvo u ovo vrijeme krize je pretpostavka daljnjeg razvoja i našeg izlaska iz krize kao države koja sa svim tim svojim prednostima definitivno ima osnovu za daljnji razvoj. Svoju raspravu ću započeti sa jednom tezom koja je po meni suština cijele situacije u kojoj se mi danas nalazimo. Problem ne može riješiti onaj koji je do njega doveo, i onaj tko je učestvovao u tome da danas imamo situaciju kada evo uz sve te napore koje ulaže ministarstvo, Vlada Republike Hrvatske, partneri u koaliciji, ne uspijevamo ne smanjiti javnu potrošnju i rashode državnog proračuna, nego smo ih čak i povećali za 900 milijuna. I zato mi je čudno, slušam argumentaciju, jasno mi je da HDZ pokušava stvoriti dojam da se nešto uštedilo, ali tu je stvar logike, ne možeš uštediti ako su rashodi veći. To valjda je svakome jasno. Ako su rashodi 900 milijuna kuna veći, onda nema nikakve uštede. Ima samo većeg troška. Ono gdje smo smanjili na žalost je prihodovna strana, i posljedica je također nedjelovanja proteklih godina, odnosno uzroka problema koji je napravila ova vlast i HDZ sa njom na čelu. Pogledajmo malo kako su ti rashodi rasli tijekom svih ovih godina. 2004. kada je HDZ preuzeo odgovornost za upravljanje Hrvatskom, ti rashodi su bili nekih 84 milijarde kuna. Danas skoro 50% veći nego tada. U isto vrijeme prihodi proračuna nisu rasli toliko brzo, nego upravo suprotno, zadnje dvije godine padaju i vjerojatno ove godine i prošle godine će pasti 8%. Kada sve skupa zbrojimo to će biti negdje 15-ak posto u odnosu na 2004. I tu dolazimo do temeljnog problema, nesrazmjera onoga šta smo zaradili u odnosu na ono šta smo potrošili. Naravno najviše su rashodi rasli 2007. godine, pred izbore. Tada su rashodi u proračunu narasli otprilike 13 milijardi kuna, samo u jednoj godini. Ono šta je najbolnije i zbog čega na žalost danas hrvatski građani gledaju ovu sjednicu sa strepnjom, sa na neki način ja bih rekao i strahom šta će sutra biti, jer se ne stvara dojam da se dobro upravlja ovom zemljom i da se zna kuda idemo. Pogledajte samo kako se predlagao proračun za 2009. godinu. Krajem 2008. u 12. mjesecu proračun koji je bio predložen govorio nam je da ćemo imati prihode u 2009. 124 milijarde kuna. Projekcije za 2010. i 2011. su bile 131 i 140 milijardi kuna. Da, da, to je službeni dokument koji je Ministarstvo financija dalo u 12. mjesecu 2008. godine. Kao da se ništa ne dešava u svijetu, kao da Hrvatsku neće dotaknuti nikakvi problemi, oni su nam govorili da ćemo mi u 2010. imati 131 milijardu kuna prihoda u proračunu. Da li je to ozbiljan pristup poslu? Ili je to možda u tom trenutku trebalo na taj način prezentirati i jednostavno ono šta nije bilo realno predstaviti hrvatskoj javnosti, i onda su naravno u 7. i 8. mjesecu, u 7. mjesecu slijedili rebalansi proračuna itd. Ove godine u 3. mjesecu, u ožujku kada je svima bilo jasno, evo ministar i ja smo bili u jednoj emisiji, ja sam govorio tada da će biti rashodi 15 milijardi više nego šta će biti prihodi, da će takav biti deficit da. Ministar je donesao neke podatke iz veljače mjeseca i govorio nema šanse. Bit će kao što smo planirali. A svima je već u tom trenutku u Hrvatskoj bilo jasno da to nije realno. Na žalost zato i na način na koji se upravlja i sa javnim financijama, ali ukupnom ekonomskom politikom u Hrvatskoj je dovelo do ove situacije. Spominjemo zemlje koje imaju veće deficite od nas. Pa onda je korektno reći da sve te zemlje u ovoj godini bilježe stope rasta. Zašto to niste rekli? … [[Upadica se ne razumije.]] Bilježe, od 27 zemalja u Europskoj uniji samo 3 neće bilježiti stopu rasta. Evo vam zadnji podaci sa EUROSTAT-a. To nismo rekli. Hrvatska će ove godine 2% pasti, i tu je opet naš problem, zemlje s kojima se želimo uspoređivati, a vi ste nas sada usporedili kroz stopu deficita su u devetoj bilježili gospodarski pad, u desetoj oporavak i rast. Mi ćemo i u devetoj i u desetoj bilježiti pad, u jedanaestoj vjerojatno stagnaciju, a tek ja vjerujem nakon promjene vlasti će se desiti to da će Hrvatska krenuti sa stopom gospodarskog rasta. … [[Ne razumije se.]] Ne u Zagrebu, nego u Hrvatskoj. A što se Zagreba tiče, kad ste me već pitali, a to je maloprije komentirao i kolega Matušić, vi ne znam da li ste svjesni da je u Zagrebu BDP po glavi stanovnika najveći u Hrvatskoj, da Zagreb nudi najkvalitetnije usluge komunalne u Hrvatskoj, da je. … [[Upadica se ne razumije.]] Da gospodo, ne znam da li ste uspoređivali kako se živi u gradovima gdje je HDZ na vlasti, a kako se uspoređiva u gradovima gdje je SDP na vlasti. Usporedite Viroviticu, usporedite, evo gledam tu neke kolege koji su bili gradonačelnici ili jesu gradonačelnici, usporedite te gradove, i onda dođite ovdje i dijelite lekcije, u Zagrebu je najkvalitetniji život. Na žalost sada SDP nema odgovornost za izvršnu vlast u Zagrebu, nema odgovornost, ukoliko vam nije poznato gradonačelnik grada Zagreba bolje surađuje sa vama nego sa nama, poznato vam je i sa vašim bivšim šefom i premijerom Ivom Sanaderom vrlo je dobro surađivao, pa to ste i sami priznali, to ste i sami priznali, ali opet kažem u Zagrebu se i uz takve teške uvjete živi stoput bolje nego u gradovima kojima vi upravljate. A da se vratimo na proračun koji je danas i tema ove rasprave. Rekao sam nema ušteda, ne radi se dovoljno, situacija koja odgovara ovom državnom proračunu je da i u narednim godinama iako u gospodarskom programu premijerke Kosor stoji da će se napraviti racionalizacija javnih rashoda, nema toga nego nam danas nudite zaključak kojim će ti rashodi ostati isti narednih godina. I kao evo to je veliki doprinos onome šta HDZ može pomoći Hrvatskoj, a drugim riječima znači da ćemo se i sljedeće godine zaduživati jednako nepovoljno kao što se zadužujemo sada. I ono šta ministar govori, nije istina, nije nikakvo povjerenje investitora to šta će nam dati novac. Kakvo je onda povjerenje tek u Sloveniju, koja ima 4 postotna poena kamatu nižu nego Hrvatska, 4 postotna poena gospodine ministre, 500 milijuna kuna kamata svake godine samo na zaduženje iz 7. mjeseca. Da, vi ste u 10 godina nakon što odete sa vlasti, kada će neka druga vlada 2020. razmišljati o tome kako da vrati vaše dugove. U tih 10 godina ministar Šuker je samo u 7. mjesecu potrošio 500 milijuna kuna godišnje ili 5 milijardi kuna u tih 10 godina, više kamata nego pod uvjetima koje je dobila Republika Slovenija. I zato, molim vas, nemojte govoriti o uspjehu jer zadužuju se i neke zemlje poput Grčke koje su u većim problemima i na kraju krajeva ovisno o kamatnoj stopi vidimo da li je to zaduženje bolje, kvalitetnije i odgovornije za RH ili nije. A ovo definitivno nije i već ovo naredno koje ćete do kraja godine napraviti će opet biti nepovoljno za nas. I na kraju poruka koju moramo odavde poslati hrvatskim građanima, rekao sam onaj tko je doveo do ovog problema ne može taj problem riješiti. Da riješit će ga nova Vlada kojoj će SDP biti na čelu. … [[Upadica se ne razumije.]] Tako je. Vi niste 7 godina ništa napravili, samo se smijete kao što ste se smijali neki dan pred Vladom kada ste napravili deficit od 15 milijardi kuna, a hrvatskim građanima se smijete, a oni to sve plaćaju. I to je jako smiješno gospodo. Samo se smijte i dalje i to će biti jako korisna poruka hrvatskim građanima. Ono što će SDP napraviti sigurno ćemo smanjiti javnu potrošnju, vratit ćemo, smanjit ćemo stopu PDV-a, pomoći ćemo gospodarstvu za razliku od vas koji krpate ovih godinu dana vlasti samo da ostanete na vlasti sa svojim koalicijskim partnerima, mi ćemo olakšati gospodarstvu ukidanjem parafiskalnih nameta, određenih davanja kako bi se hrvatski građani lakše zaposlili i na taj način ćemo puniti proračun. Nažalost, od ove Vlade dame i gospodo ne možemo ništa očekivati. Jedino što možemo očekivati je buku i smijeh dok je hrvatskim građanima i ovako previše teško. Hvala lijepo.
Dobro. Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Boris Kunst, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora i potpredsjedniče Vlade. Eto, sada smo čuli ono što se u zadnje vrijeme i dosta piše u medijima, to je primjer neargumentirane kritike koju je ovdje zastupnik SDP-a rekao, pa on isto tako kaže probleme je ova vlast sve napravila i onda da se čovjek pita, a što je radila ona vlast SDP-a i koalicije u ono vrijeme kad su bili na vlasti? Pa onda možemo se prisjetiti da ste vi uspjeli negdje u 4 godine sve ono rasprodati što vlast HDZ-a nije uspjela u 17 godina. Mislim da je danas o tome bilo riječi, rasprodavali ste od banaka, pa od crnog zlata da ne kažem INA-e, pa srebra HT-a itd. Znači, jednostavno sve ste uspjeli rasprodati ono što velim ova HDZ-ova vlast nije uspjela u 17 godina. A ova neuvjerljiva briga o radnicima, o njihovoj egzistenciji pa najbolje vas demantiraju sjetite se kada ste došli na vlast tada ste odmah 30 do 40% skinuli plaće radnika, tada vas nije interesiralo i bila briga za radnike. Sjetite se 10 tisuća zaposlenika iz policije i vojske, otpustili ste odmah, ljude ste otjerali na ulicu. Diktaturom proletarijata ukinuli ste stečena prava koja su imali radnici u kolektivnim ugovorima. Jednostavno derogirali ste te kolektivne ugovore tako da je ovoj Vladi došlo na naplatu sve to što ste vi radili, taj ceh, negdje od 3 milijarde kuna. E sad, sigurno kolega Maras kao veliki stručnjak ekonomski u SDP-u bi sigurno znao da je tih 3 milijarde sada što bi se sa njima moglo učiniti. No, da se ne osvrćem na sljedeće podatke pa onda kad ste kolega Maras spomenuli i BDP po glavi stanovnika u Zagrebu, podsjetit ću se da je upravo 2003. godine za vrijeme vaše vlasti BDP u Hrvatskoj bio 5 tisuća 634 američkih dolara, a danas je ipak 10 tisuća 245 eura za 2009. godinu. Kad smo već kod BDP-a po glavi stanovnika. No, moram reći da očito ste svi vi, a posebno zlonamjerni komentatori i faktički njihovi savjetnici ekonomski očekivali ste upravo da će ova Vlada udariti po čemu? Po egzistenciji radnika, umirovljenika i onih socijalnih struktura u ovoj državi koje teško žive. I jednostavno tu je problem nastao što je ova Vlada pokazala se odgovornom i socijalno osjetljivom i to nije učinila i jednostavno vam je izbila taj argument kritike. Ja se pitam što bi vi danas radili da su kojim slučajem smanjene plaće radnicima, da su smanjene mirovine, da su socijalna prava, pa jasno da bi bili nezadovoljni zato jer niste na vlasti, jer ste opozicija i jednostavno zaboravili ste vrijeme kad ste vi bili na vlasti da ste to radili vrlo zadovoljno. Znači, jednostavno vi tih argumenata danas nemate nego pronalazite neke neargumentirane kritike. Čak štoviše Vlada je svjesna teške situacije, pa je upravo zato i pronašla u ovom rebalansu načina da se osiguraju i povećaju sredstva i za plaće, za školstvo i obrazovanje što je kolegica nedavno rekla da nema nikakvih novaca, za mirovine, za nezaposlene, za aktivnu politiku zapošljavanja. To su sva sredstva koja su dodatno osigurana u rebalansu proračuna. Normalno da je takva odluka Vlade, kao što sam rekao, veći dio opozicije pa i "kukuriku koalicije", pa normalno i faktički ove ekonomske savjetnike koji se natječu i ne biraju riječi kritike i iznošenja svojih pamfleta na račun Vlade. No, moram reći isto tako nitko od tih ekonomskih savjetnika opozicije, stranaka pa ni "kukuriku koalicije" nije izašao sa alternativnim programom. Nije izašao sa nekom alternativom ovome pa rekao građanima, gledajte mi kad dođemo na vlast mi ćemo učiniti to, to i to. Bit će vam bolje, lakše ćete živjeti. Ne, nemate kao što ni danas nemate argumentirane prijedloge kome oduzeti, s koje stavke skinuti nekome pravo da bi smanjili deficit u ovoj državi. Jednostavno vi nemate takav prijedlog, a jednostavno puna usta su vam brige o građanima, o boljitku države i o njihovoj socijalnoj stvarnosti. No, činjenica je jedna da Vlada još uvijek bitku bije sa financijskom krizom koja je uzrokom dijela nasljeđa dosadašnjih politika, ali dijelom potpomognuta svjetskom recesijom koja je sigurno kulminirala i sada kada kažemo evo kod nas je u Hrvatskoj nešto kasnije problem nego u drugim zemljama, a kulminacija je bila u 2009. godini, što se logično odrazilo i na proračunske prihode za 2010. godinu. No, nećete priznati jednu činjenicu, da je Vlada i u toj krizi uspjela isfinancirati sve javne obveze, posebno plaće i mirovine kao i sva ostala socijalna davanja. To je vama možda nebitno i opoziciji, ali je bitno itekako građanima Republike Hrvatske i tim socijalnim kategorijama za njihovu egzistenciju. Eto i taj krizni porez koji je ustvari bio rezultat dogovora sa socijalnim partnerima, iako se u javnosti cijelo vrijeme predbacuje da je to Vlada jednostrano donijela. Ne, to je bio jedan kompromis sa socijalnim partnerima, prisjetimo se. Nije bio popularan u javnosti, ali je bio nužan za financiranje svih javnih potreba i obveza. I konačno on će se i istopiti. Kao što znate od 1. srpnja 967 tisuća građana je oslobođeno tog poreza. To znači već su osjetili na ovim plaćama i to je ušlo u prosjek plaća za srpanj mjesec i od 1. studenog će i preostalih 352 tisuće građana biti oslobođeno tog poreza. Znači on će se istopiti, ali je bio nužan u ovom trenutku. Promjenom sustava porezna na dohodak je preko milijun i 400 tisuća građana će imati veća primanja. Sigurno, slažemo se svi da treba disciplinirati normalno posebno državna poduzeća da na vrijeme plaćaju svoje obveze i to se radi. I tako na neki način doprinesu smanjenju nelikvidnosti u Hrvatskoj. Ovaj rebalans proračuna sigurno je na putu vladinog programa gospodarskog oporavka. Koliko god pojedinci podcjenjuju vrijednost tog programa, činjenica je kao što sam rekao nitko drugi nije ništa bolje ponudio ovoj Hrvatskoj. U 20 godina ja još nisam vidio niti od jedne političke opcije koja je izašla sa nekim takvim programom, programom gospodarskog oporavka, boljitka, boljeg života itd. Tako da sve ove kritike koje su se danas čule, no čudi me da su dolazile najviše iz redova te "kukuriku koalicije" koja strastveno želi doći na vlast, nisu imale nikakva konkretan primjer osim kokodakanja što bi učinili za boljitak ovih građana i što bi to ustvari trebalo promijeniti, osim što su pokušavali na ovaj način pokazati svoju borbu za vlast. a vjerujem da će građani ove države znati prepoznati licemjerje od istinske brige za njihovu egzistencijalnu stvarnost. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Miljenko Dorić.
Kolega Kunst koalicijska vlast napravila je niz propusta, mogu se složiti s vama. Svaka vlast napravi niz propusta. Ali me čudi zašto ova vlast ide istim putem. Kolega Kunst, ja sam dobio 42 sata prije ove sjednice, početka ove sjednice poziv da će se sjednica uopće održati. 30 sati prije održavanja sjednice dobio sam prijedlog tzv. prijedlog tzv. rebalansa. Koliko mi je prostora ostalo da zajedno s vama korektno i cjelovito analiziramo i dogovorimo zajedničke stavke, mjere na koji način u biti izaći što brže i efikasnije iz ove krizne situacije? Da li je to korektan način rada?
Hvala. Gospodin zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani ministre, predstavnice Vlade. Žao mi je trenutno u dvorani potpredsjednik Vlade i ministar financija, bar sam ga htio pohvaliti uglavnom strpljivo sjedio cijelo vrijeme rasprave. Jučer nije bio na matičnom Odboru za financije i proračun, pa sam ga baš htio pohvaliti, ali evo nemam tu prigodu sada. Ne zato što je to samo pristojno da bude prisutan kada se raspravlja o ovakvom važnom dokumentu i glavnom iz njegovog resora, nego da i zato možda iz ove rasprave možda naivno očekujem čuje pa primjeni u novom za sljedeću godinu jer ovaj je rebalans koji danas imamo vjerojatno će ovakav kakav je ostati i vjerojatno će se ovakav izglasati barem sudeći prema rukama sa moje lijeve strane koje u poziciji postoje. Kažem da bi bilo možda dobro sada već ova rasprava ima smisla da vidimo što promijeniti ili što učiniti da proračun za sljedeću godinu bude bolje, jer na rebalansu se dakle očito više neće ništa napraviti. Inače cijela ova rasprava kasni debelo kasni u ovom Hrvatskom saboru i naravno da izvanredna sjednica nije trebala ni biti jer je sve ovo trebalo raspraviti prije, jer je svima već poznato i široj hrvatskoj javnosti, pa i nama ovdje, a pogotovo predstavnicima Vlade da ovaj proračun se ne ostvaruje u skladu sa planiranim, da prije svega prihodi su podbacili u odnosu na planirane. Proračun je rađen sa jede poprilično optimistične pozicije gdje su se očekivale pozitivne stope gospodarskog rasta, a njih nema. I to nije poznato danas, to je poznato nakon prvog kvartala, nakon drugog kvartala i ne vidim razloga zašto se čekalo do sada da se krene u rebalans i da se uravnoteži proračun. Pitanje je koliko je ovaj rebalans ustvari istinski rebalans osim što kasni, on ni u sadržajnom smislu ne donosi ništa novo. A javnost je očekivala od ovog rebalansa puno toga, velika su očekivanja bila i stručne javnosti, i znanstvena, i građana. prije svega najavljuje se izvanredna sjednica, svi očekuju nešto epohalno, novo epohalno dobro, a u stvari se nije dogodilo ništa. Reklo bi se u skladu s onom narodnom "Tresla se brda, rodio se miš" Što se događa sa ovim rebalansom? Rashodi koji su daleko iznad prihoda se ne smanjuju nego naprotiv, oni se povećavaju. Reći će netko pa samo za 880 milijuna. Trebali su biti smanjeni, a ne povećani pa neka i za 880 milijuna, i to je previše. Prihodovna strana normalno da ne može se uravnotežiti i pitanje je dakle jel kvaliteta ovog rebalansa, obično je kvalitetan rebalans onda kada se uravnotežuju rashodi sa prihodima. Mi ovdje radimo to da uravnotežujemo prihode prema rashodima. Kako, tako što će se ići u novi deficit, u novo zaduženje. I nije problem kad se ide u novo zaduženje kada se to zaduženje može postići pod povoljnim uvjetima, a još je bitnije kuda će se potrošiti ta sredstva za koja ćemo se zadužiti. Kada bi ih utrošili na nešto što će danas sutra, za godinu dvije donijeti novu vrijednost, donijeti novi razvoj, donijeti novu akumulaciju iz koje bi vraćali i ta zaduženja onda bi to imalo svoga opravdanja. Međutim, kada se zaduženja uzimaju za to da bi se potrošila i to odmah nepovratno, onda to naravno nema opravdanja. Ustvari mi trošimo svoju budućnost i ovo sve što će se sada uzeti ostat će kao uteg budućim vladama i ovom Saboru i Hrvatskim građanima da to vraćaju narednih godina. I umjesto ja, ja sam optimističan i želim vjerovati da će od sljedeće godine naše gospodarstvo krenuti sa pozitivnim stopama rasta, umjesto taj rast koji će se dogoditi … [[Govornik se ne razumije.]] koje ćemo stvoriti da ulažemo u poboljšanje našeg standarda, u novi razvoj, mi ćemo trošiti na to da vraćamo ove nepovoljne uzete kredite ili već na drugi način … [[Govornik se ne razumije.]] tuđa sredstva koja su nam sad potrebna za krpanje ovog proračuna. Ono čega se još više plašim, a to je da sljedeći proračun koji će pred ovim Saborom se naći uskoro, ali će se u jednoj stvari sigurno razlikovati u odnosu na ovaj rebalans da neće vjerojatno kasniti kao što kasni ovaj rebalans, da će vjerojatno biti copy paste postojećega jer vidimo već to iz nekih prijedloga odluka da će rashodi ostati na istoj razini, prihoda neće biti kao što nema ni ove godine pa će se opet ići u zaduženje. Prema tome, izgubit ćemo dvije dragocjene godine za razvoj baveći se pozajmljivanjem novca i trošenjem i stavljanjem tih novaca u potrošnju. Dvije izgubljene godine. Kad sam rekao da je javnost očekivala puno više od ovog rebalansa, očekivala je zbog toga jer je to bilo i najavljivano i svi su pa i u stručnim krugovima očekivali, davali se određeni prijedlozi, pa čak su određene naznake bile iz Vlade da bi se nešto moglo promijeniti. Međutim, kad se očito sjelo sa svim onima koji trebaju dići ruku za ovaj rebalans pa je svatko imao svoje zahtjeve očito se odustalo od mnogo toga, pretpostavljam. I u svakom slučaju ovaj rebalans ovakav kakav je, ustvari njih plaćamo ceh postojeće koalicije i njenog održanja na vlasti i toga moramo biti svi svjesni i toga su svjesni ja se nadam i građani Republike Hrvatske. Plaćamo dakle ovim rebalansom ceh održavanja na vlasti pa ćemo ga vjerojatno i sljedeće godine, skupi cehovi koji će nam dolaziti na naplatu narednih godina. Jer ovakav rebalans … [[Govornik se ne razumije.]] umjesto da nas vuče naprijed, da idemo u novi razvoj, on nas gura u ponor, a ne naprijed. Netko je ovdje spomenuo ili mi se čini da je ovaj rebalans rađen po principu "drži vodu dok majstori odu" i zaista je tako rađen. Izdržat će ovaj rebalans ovu Vladu i ovu većinu u Saboru, ali kad odu majstori vidjet ćemo dubinu problema i vidjet ćemo ustvari da bi bolje bilo da majstori nisu ni dolazili… … [[Upadica se ne razumije.]] Bolje bi bilo da nisu ni dolazili jer umjesto da su nešto popravili još su samo pokvarili. Dakle, ovim rebalansom se donosi šteta Hrvatskoj i hrvatskim građanima umjesto koristi i bilo bi zaista vrijeme da se ozbiljno pozabavimo time da je potrebno krenuti u strukturne reforme i tražiti nova rješenja jer ovako tonemo još dublje i dublje i nikakva opravdanja sa našim nekim susjednim zemljama, kako eto i oni imaju deficit i oni se zadužuju, nisu komparabilna jer njihova zaduženja je sasvim druge naravi nego što je to naše. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Naime, ovaj rebalans proračuna dokaz je da sve one crne prognoze koje su bile da će financijski sustav zemlje pasti, da će u jesen ulice i prosvjedi presuditi Vladi, dakle upravo ovim rebalansom proračuna pale su u vodu. Niti će država bankrotirati, a niti će se Hrvatskoj dogoditi Grčka. Iako ja znam da su s time mnogi šokirani i žalosni od toga jer su već bili spremni likovati i razmišljati o nekakvim potezima Vlade no dogodilo se ono što su najmanje očekivali, ali ono što je sa i socijalnog i gospodarskog stajališta bilo najlogičnije. Isto tako važan je i prijedlog da se rashodi proračuna zadrže na ovoj razini i u sljedećim godinama. Naime, svakako je za pozdraviti socijalne komponente ovoga proračuna, činjenica da će i plaće i mirovine ostati na postojećoj razini, da je to izraz brige hrvatske Vlade i za hrvatske građane, za hrvatske umirovljenike. Ali isto tako gledano sa onog ekonomskog stajališta smatramo da će to doprinijeti očuvanju domaće potrošnje, ali i da će ohrabriti na potrošnju i da takva jedna politika koja pokušava definirat situaciju i za sljedeće dvije godine, da će omogućit ljudima upravo u tom smislu da se ohrabre i da se izdignemo svi skupa iz ove situacije i ovoga ozračja koje je stvoreno sa crnim prognozama. Crne prognoze i ozračje koje se pokušalo stvarati posebice prije ljeta i sad tijekom ljeta sigurno je da nisu ohrabrili niti poduzetnike niti potencijalne investitore i da to nije dobro ozračje. Mislimo da će ovaj rebalans proračuna u tom smislu biti i određena prekretnica. Ono što je sigurno, vrlo je teško u ovakvom ozračju raspravljati o rashodovnoj strani proračuna. Naime, ja ću se pozvati na jedan citat koji je vrlo zanimljiv, indikativan, a koji govori sljedeće. Dakle, to je izjava gospodina Milanovića, ja sam si ovdje upisao 16.8. sa Hvara gdje on konstatira sljedeće. Kaže, plaće javnog sektora su održive, ali nije održiva proračunska masa plaća. masa plaća je prevelika i opterećujuća. Na jasno i decidirano pitanje novinarke Nove TV gdje je gostovao u "Dnevniku" a kako mislite riješit taj problem, dakle masa plaća nije održiva, što to znači da treba smanjiti broj zaposlenih. On je rekao ne, prešutio je. A što onda, treba smanjiti plaće i to je prešutio. Dakle, ovdje se radi o jednom oporbenom licemjerstvu i stvaranju te jedne atmosfere o kojoj je vrlo teško raspravljati o rashodovnoj strani proračuna. Viče se stalno treba kresati, treba rezati, masa plaća neodrživa je itd. a kad se uputi konkretno pitanje pa kažite onda hoćemo smanjiti broj zaposlenih. Bili su čak prijedlozi gospodarskih stratega iz SDP-a da bi to išlo nekakvih 30, 40, 70000 u kompletnom javnom sektoru, dakle što u državnim službama, što u javnom sektoru itd. Da li je to rješenje? Ali idemo o tome hrabro i odgovorno raspravljati, a nemojmo davati ovakve izjave, nemojmo napaljivati javnost, a onda kasnije kada trebamo reći konkretno što smo htjeli i što smo mislili onda se od toga povlačiti i ne kazati na kraju ništa. Ja sam vrlo pažljivo pratio dok je ministar Šuker ovdje govorio o strukturi državnoga proračuna pa je nabrajao 35 milijardi za mirovine, 20 milijardi za HZZO, 2,2 za socijalu i 2,2 za porodiljne naknade, 1,7 za dječje doplatke, 22 i pol milijarde za plaće u javnim službama itd. itd. I došlo se do tih nekakvih 114, 115 milijardi kuna koje kada gledamo treba jasno kazati i kad se kritizira ovakav rebalans proračuna što od toga smanjiti. Bila je isto priča iz SDP-a treba proračun smanjiti na određenim stavkama pa će to dati uštedu od 5 do 10 milijardi. I sad ja gledam ovako matematički gdje je tih 5 do 10 milijardi. Što bi se ovih stavki, pa i ovih najvećih koje su za plaće i mirovine što bi se od toga moralo smanjiti da bi došli do te SDP-ove matematike. Ono što se postavlja pitanje na ovom rebalansu proračuna da li je SDP protiv toga da se 600 milijuna kuna povećaju poticaji seljacima. Da li je protiv toga da se 300 milijuna kuna da za ove štete koje su ljudi pretrpjeli od poplava. Da li je SDP protiv toga, a ono što predlaže Vlada u ovome rebalansu proračuna da se 100 milijuna kuna dodatno izdvoji za rodiljne naknade ili je protiv toga da se 386 milijuna kuna dodatno izdvoji za mirovine. Dakle, tu SDP mora biti precizan i jasan i ne može se služiti retorikom u one dnevno-političke svrhe. Znači ide ono izborna godina pa sad ne želimo ni jednu niti socijalnu skupinu niti drugu skupinu društva povrijediti, pa onda idemo načelno pa po brojkama, po statistici, a na kraju od svega toga ništa. Ono što sigurno nam slijedi i u budućem razdoblju to je rasprava ne samo rasprava nego i puno aktivnosti na prihodovnoj strani proračuna. Dobro je da su i naši poslodavci razgovarajući i dajući svoje komentare o rebalansu proračuna pozdravili stvar, dakle da nije došlo do uvođenja dodatnih poreza što je dobro. I ono što isto osobno smatram, bilo je o tome rasprave i na sjednici saborskoga odbora da se ne namiću sredstva u proračunu nekakvim novim velikim kapitalnim privatizacijama jer za to nije vrijeme, jer cijena dionica u krizi znamo kakva je i u tom smislu to je za pozdraviti. Također je ovdje rečeno da javni sektor ne može više investirati niti biti pokretač investicija. Dakle, tu misli se na javna poduzeća i zbog njihove prezaduženosti i da zapravo budućnost ovu investicijsku, ovu koja je vezano uz podizanje gospodarskih aktivnosti trebamo tražiti prije svega u gospodarstvu. Dakle, u poduzetništvu, u privatnome sektoru. Prema tome, u skladu s time treba i smanjivati sektorske potpore i jačati horizontalne potpore. Naime, kada govorimo o gospodarskoj situaciji onda je sigurno da ne govorimo samo o ove dvije krizne godine i da ne govorimo samo o problemima koji su nastali u ove dvije krizne godine već se radi o zaostacima iz prošlosti, pa možemo reći i onog prije neovisnosti i stanju gospodarstva tada u Hrvatskoj koje je došlo na naplatu pa svih ovih godina koji su rezultirali sa dva ozbiljna i teška strukturna problema. Jedan od njih je problem industrijske proizvodnje, odnosno smanjenja industrijske proizvodnje. I drugo, to je odnos zaposlenih i odnos umirovljenika koji je za srpanj mjesec iznosio 1:1,28. Naime, ta dva ključna strateška problema zahtijevaju niz mjera ali isto tako i proračunske potpore i ono svakako gdje je Hrvatska, hrvatsko gospodarstvo ali prije svega hrvatska prerađivačka industrija koja je najsnažnija i najsvjetlija točka u tome treba tražiti u uvođenju novih tehnologija, u uvođenju i patenata i inovacija i svega onoga što se danas u ekonomskoj teoriji naziva intelektualni kapital koji uzmimo samo u najvećim kompanijama na svijetu čini preko 70% ukupne vrijednosti tih poduzeća. Dakle, što više intelektualnog kapitala, što više novih tehnologija i one dodane vrijednosti jer je to u budućnosti će biti isključivo mjerilo gospodarske konkurentnosti jedne zemlje, pa tako i Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega Kovačević. Za repliku se javio uvaženi kolega zastupnik Miljenko Dorić. Kolega Dorić, izvolite.
Kolega Kovačević, reagiram na onaj dio vašeg izlaganja gdje ste spomenuli da postoje ljudi koji likuju zbog teškog stanja u Hrvatskoj. Ja želim ovdje jasno reći da ja ne spadam među te i nadam se da ih u ovom Saboru nema. Obzirom da ste vi postavili niz pitanja kolegama iz SDP-a, međusobno se dogovorili da ne replicirate jedni drugima ja ću postaviti vama dva pitanja. Što bi bilo da nakon što prihvatite ovaj rebalans ili tzv. rebalans potpredsjednik Vlade i ministar financija gospodin Šuker ne uspije dobiti sljedeći novi međunarodni kredit. Ja vas pitam što bi bilo, da li bi tada bili u stanju svojim znanjem, radom, sredstvima kojima raspolažemo sami riješiti financijsku situaciju u kojoj se nalazimo ili smo ipak već u rukama onih koji nam daju kredite.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Kovačević.
Nema odgovora na repliku.
Dobro. Evo vidite kako se poštuju dogovori. Onda idemo dalje s raspravom, uvaženi kolega Davorko Vidović je na redu. Izvolite kolega Vidović.
Kolegice i kolege, pročitat ću nekoliko podataka da nas još jednom sve skupa podsjetim, podataka dakako iz laboratorija ili oficijelne statistike onoga što smo dobili od Vlade, da nas još jednom podsjetim zapravo na to gdje se mi u ovom trenutku kao država nalazimo. I te su brojke toliko neumoljive i jasne da ne zahtijevaju nikakvu interpretaciju niti njihovog ublažavanja, niti njihovoga katastrofičnoga preuveličavanja, one su naprosto takve kakve jesu. Te brojke kažu da je bruto domaći proizvod u 2009. pao 5,8%, a da će ove godine bit ćemo sretni ako se on zaustavi negdje do 2% minusa. Brojke koje smo dobili kao makroekonomske pokazatelje također govore da je industrijska proizvodnja u 2009. pala za 9,2%. Da je trgovina na malo pala za 15,3%, da indeks građevinskih radova pao za 6 i pol posto, da je stopa nezaposlenosti povećana, a da se broj zaposlenih smanjio sa milijun i 544 tisuće na milijun i 450, odnosno u ovoj godini milijun i 425 tisuća ljudi. To su činjenice, to su brojke za koje nadam se, iako ima pokušaja da se one interpretiraju, kao što sam jučer imao prilike čuti od jednog našeg kolege, kao zapravo sjajan rezultat i rezultat koji je bolji recimo od Njemačke, i ima pokušaja da se interpretiraju te brojke i na taj način. E sad ako imamo činjenicu da u zemlji koja je ionako imala nisku stopu zaposlenosti i preveliku nezaposlenost, bilježimo pad od 100 tisuća radnih mjesta, što je neminovno moralo dovesti do toga da se recimo samo u prihodima od doprinosa u Hrvatskoj, da dođe do smanjenja od milijardu i 600 milijuna kuna, to je sasvim logično. Ono što se meni postavlja kao središnje pitanje o čemu mi premalo danas razgovaramo, ili ne razgovaramo uopće, u kakvoj se stvarnoj vezi nalazi prijedlog promjena proračuna kojega kolege zovu rebalans, a ja zovem disbalans, i ovako definirano kroz ove podatke stanje stvari. Ja tu vezu naprosto ne vidim. Slikovito bih to mogao reći kao što sam to jučer kolegama pokušao postaviti pitanje, kako bi bilo da dođem kući, okupim svoju ženu, djecu, punicu, i da im kažem slušajte plaća mi je manja, a recimo jedini radim, plaća će mi ove godine biti znatno manja i zato imamo jedno jedino rješenje, idemo trošiti više. To je po prilici način na koji odgovara ovaj proračun na stanje stvari koje imamo ovdje. Činjenica je da se problemi o kojima se ovdje govori, a oni su prvenstveno izvorno hrvatski proizvod. S obzirom na strukturu našega izvoza, s obzirom na vezu našega gospodarstva i svjetskog gospodarstva mi možemo govoriti da to svjetsko gospodarstvo utječe šta bi rekao profesor Ljubo Jurčić negdje između 15 i 20% na ono što se u Hrvatskoj događa, dakle 80% svih naših problema su izvorno hrvatski problemi. Ja bih mogao sada, iako nema potrebe za tim reći da su 17 godina na vlasti jedna politička opcija, da je jedna druga politička opcija bila 4 godine na vlasti, ali činjenice su takve kakve jesu. Mi imamo ozbiljan, nevjerojatno ozbiljan strukturni problem koji će hrvatsko, našu djecu i naše unuke dovesti u nezamislivu situaciju ukoliko odmah sada ovoga časa nešto ne poduzmemo. I nema ni jednog jedinoga cilja, niti jednoga interesa, politički definiranoga kao pobjeda na izborima, pad, gubitak izbora, dobivanje izbora koji bi bio preči od toga da sačuvamo perspektivu za našu djecu. Ti podaci govore da se hrvatski državni proračun do sada punio iz nekoliko izvora, jedan su bili krediti, sve je bilo u redu ili je bio manji problem dok su ti krediti bili povoljni, dok su se mogli dizati pod povoljnim okolnostima, i kada je toga novca bilo koliko hoćete. Drugi izvor naših prihoda su bili porezi na uvezenu robu. Treći izvor naših prihoda su bili porezi na dobit uvoznika koji se dakle, koji je bio stimuliran svih ovih godina, porez na dobit kompanija koje smo prodali također je bio jedan od izvora. U Hrvatskoj nismo razvijali nikakvu proizvodnju i središnje pitanje koje se sada postavlja pred nas, a ja mislim da mi kao ozbiljni ljudi koji smo izabrani u ovaj Parlament bismo morali davati odgovore na ta pitanja, naprosto je što ćemo mi to raditi u ovoj zemlji i od čega ćemo mi to živjeti u ovoj zemlji. Ja ne vidim sponu između ovakvoga stanja, ne želim biti katastrofičan, dapače ja sam vrlo optimističan kada je riječ o mogućnostima ove zemlje, ne vidim sponu sa ovime što smo danas dobili ovdje kao prijedlog izmjena proračuna. Ako je, ovdje se spominje deficit državnog proračuna koji je doista prije 7, 8 godina u postotku bio isti toliki i taj deficit sam po sebi i nije preveliki problem, problem je nešto drugo, baza, osnovica toga deficita se bitno promijenila. Mi se u ovom trenutku nalazimo kao država zaduženi sa 102% BDP-a. Za servisiranje našeg duga od 102% BDP-a mi trebamo godišnje negdje oko 6% BDP-a. Drugim riječima, ako imamo rast od 6% u Hrvatskoj, mi smo na nuli. Mi smo na nuli, mi jednako živimo jer moramo tih 6% što više stvorimo u ovoj zemlji iskoristiti za servisiranje duga. Ako mi imamo pad drugu godinu zaredom, a prilično je izvjesno da će se taj pad nastaviti i iduće godine onda to znači da se vrlo lako može izračunati i konačni trenutak kada nam više nitko neće dati nikakav kredit i kada mi više nećemo moći servisirati niti naše dugove, niti naše tekuće izdatke, niti naše potrebe zato što ništa ne činimo da u ovoj zemlji stvorimo novi prihod koji bi nam osigurao da možemo servisirati ne samo vanjske dugove nego da možemo podmiriti i elementarne potrebe u ovoj zemlji. Dakle, pitanje ovoga proračuna ili definiranje ovog proračuna bi se moglo reći da je krajnji čin, ja bih rekao jednoga očajničkog poteza ove Vlade, ali kad je došao ovdje ministar Šuker, da kažem i to, po prvi puta slušajući ga sam se u potpunosti složio s njim da je ovaj proračun i izmjene ovog proračuna da su trenutak istine. Taj trenutak istine je ne samo to što je često puta u medijima u oporbi itd., govoreno da Vlada nema sposobnosti. Ovo je trenutak istine koji govori da Vlada ne želi, nema političku volju, neće ni na koji način da zasiječe i da se realno suoči sa problemima o kojima sam maločas govorio. Ova Vlada to naprosto neće. Nije mi jasna, ja bih rekao ni politička motivacija za takvo što. Drži vodu dok majstori odu! Dokle ima pa nek traje. Dok se možemo zadužiti, zadužiti ćemo se. Ali to ima svoj vijek trajanja. Čak kada bi se nekim slučajem i dogodilo da ista ekipa dobije povjerenje i na sljedećim izborima i ta ista bi se ekipa našla ponovno u situaciji da ne može nastaviti na ovakav način. Da li je vama, gospodo u Vladi, jasno da postoje objektivni razlozi da se ovako morate prestati ponašati inače nismo ostvarili ne minimalnu odgovornost prema nama samima nego smo nametnuli teški zulum našoj vlastitoj djeci i budućnosti svih nas u ovoj zemlji.
Hvala. Na redu je za raspravu uvaženi kolega Davor Huška. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine potpredsjedniče Vlade sa suradnicima. Evo pred nama je jedan rebalans, ja ga zovem rebalans kompromisa, kompromisa prema socijalnim partnerima, prema uposlenima u državnim i javnim službama nesmanjivanjem plaća, prema umirovljenicima nesmanjivanjem mirovina, prema poljoprivrednicima s ciljem isplate poticaja i osiguranja dodatnih sredstava za saniranja posljedica elementarne nepogode, a osigurana su i sredstva za nezaposlene, za porodiljne naknade, za dječje doplatke, za socijalne naknade, znači za one najugroženije kategorije stanovništva u RH. Sve je to na teret povećanja deficita i smanjenja proračunske potrošnje za 1,5 milijardu kuna u 2010. godini. Deficit bi bio daleko veći od 4,2% da Vlada nije mjerama smanjenja javnih rashoda i racionalizacije poslovanja u 2009. i 2010. godini smanjila ukupnu razinu državne potrošnje za 6,1 milijarde kuna. Smanjenje u 2009. godini 2,7 milijardi, a 2010. 3,4 milijarde kuna. Smanjene su plaće za državne i javne službenike, smanjenje od 6%. Za državne dužnosnike smanjenje 10, pa ponovno 5%. Za pravosudne dužnosnike smanjenje od 10%. Smanjene su mirovine saborskim zastupnicima 2 puta po 10%, ostale mirovine po posebnim propisima, posebno ovdje spominjem mirovine HRVI-a smanjene su za 10%. Smanjene su subvencije i kapitalne pomoći trgovačkim društvima u vlasništvu države, posebice Hrvatskim željeznicama i Jadroliniji i cijeli niz drugih mjera štednje kojima je ušteđeno 6,1 milijarda kuna i tome posebno treba dodati milijardu i pol dodatno ovim rebalansom. Tu treba istaknuti i prihode od 1,9 milijarde kuna koji su došli u proračun u 2010. godini nakon uvođenja posebnog poreza. To su teške odluke i premijerke i članova Vlade, ali to su građani prihvatili. Oporba na čelu sa SDP-om traži i dalje duboke rezove. Što je moguće, čuli smo to danas i znamo svi, jedino smanjenjem plaća i mirovina, odnosno povećanjem poreza. A s druge strane kada su tijekom protekle 2 godine smanjivane plaće za državne i javne službenike, kada su smanjivane mirovine po posebnim propisima nisu to članovi SDP-a i oporbe podržavali isto kao niti uvođenje posebnih poreza koje ove godine i ukidamo. Također, bili su svojevremeno pobornici povećanja deficita, a danas kad to činimo i mi i veliki broj europskih zemalja oni su protiv ili će možda ponovno biti kako to kaže predsjednik SDP-a Milanović konstruktivno suzdržani. Postavlja se pitanje tko je tu lud i što onda SDP stvarno želi? Možda priželjkuju učitelje i profesore na ulicama, odgodu početka školske godine, štrajkove u bolnicama, izlazak poljoprivrednika sa traktorima na cestama i svojevrsni grčki scenarij. Nadam se stvarno da to nije tako. Ovaj rebalans podržavaju i radnici i sindikati, u jednom dijelu i poslodavci, zasigurno umirovljenici pa čak i predsjednik države koji dolazi iz redova SDP-a, a tko je onda po riječima zastupnika SDP-a spreman za bolne rezove? Izgleda samo neki i to rijetki članovi SDP-a. Na kraju ovdje treba reći i da je Vlada Republike Hrvatske dosad i dalje poduzima niz drugih mjera kojima će potaknuti gospodarsku aktivnost i proračunski rezultat dugoročno učiniti stabilnim i održivim. Rast deficita za 4,2% BDP-a u 2010. godini prihvatljiv je jer će se provedbom programa gospodarskog oporavka i ostvarivanjem prvih efekata koji se očekuju u sljedećoj i u narednim godinama negativni trendovi promijeniti u pozitivne i deficit će značajnije smanjivat se do potpunog uravnoteženja prihoda i rashoda što će biti cilj postavljen u Zakonu o fiskalnoj odgovornosti. Do postizanja uravnoteženja prihoda i rashoda svi rashodi državnog proračuna bit će zamrznuti, a broj zaposlenih u javnim i državnim službama će ukupno smanjivat se godišnje za 2% što će utjecati na ukupno smanjenje rashoda za zaposlene i materijalnih rashoda. Zbog svega navedenog naravno da podržavam ovaj rebalans proračuna. Hvala.
Hvala lijepo. Po prijavi na redu je uvažena kolegica zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite kolegice.
Gospodine potpredsjedniče, ministri, kolegice i kolege. Kada zapravo otklonimo sve ove političke epitete kojima častimo ovaj rebalans proračuna i prebacivanja odgovornosti sa jedne političke opcije na drugu, onda zapravo ostaju gole brojke i činjenice. One kažu da smo ovim rebalansom morali smanjiti prihoda za 4,5 milijarde kune, jer gotovo nijedan porezni prihod se ne ostvaruje onako kako smo ga planirali, pa čak ni PDV makar kažemo da nam je negdje potrošnja počela stagnirati, a stopa PDV-a je za jedan indeksni poen veća. Morali smo i povećati rashode za gotovo 890 milijuna kuna i kažemo da je to stoga što je trebalo povećati iznose za mirovine, za poljoprivredne poticaje, za još neke namjene, a zapravo se ovdje radi o tome da nismo dobro planirali, nismo predvidjeli da ćemo imati ovakav odliv ljudi u mirovinu koje ćemo sada stimulirati izmjenom Zakona o mirovinskom osiguranju da sve veći broj ljudi odlazi u prijevremenu mirovinu i zapravo onda treba osigurati i veću masu sredstava za te namjene u državnom proračunu. Iz toga je onda proizašao i deficit od 14 milijardi kuna. Nikada mi iz SDP-a nismo dovodili u pitanje visinu deficita. Dapače, često smo i predlagali da deficit bude i nešto veći, ako kroz deficit možemo zapravo utjecati na veći gospodarski rast. Ako deficit nije tekuća potrošnja. Upravo iz redova HDZ-a pogotovo ministra financija stalno je bila tendencija smanjenja deficita, da on dođe u neke okvire u kojima su zemlje koje su u eurozoni, a Hrvatska nije još članica Europske unije. Drugim riječima, zašto je problem proračunskog deficita kada on u cijelosti mora pokriti tekuće obveze. I mi ćemo usvojiti ovu izmjenu proračuna, a adekvatno tome i Zakon o izvršvanju državnog proračuna kojim ćemo povećati zaduženje države u ovoj godini na 34,6 milijardi kuna, gotovo 4 milijardi i 700 milijuna eura. Drugim riječima, država će ponovo biti jedan od većih generatora povećanja vanjskog duga ili ukupnog javnog duga. Naše zadnje zaduženje odnosno kroz plasman obveznica, zapravo je bilo po vrlo nepovoljnim uvjetima za ono što mi u proračun možemo prikupiti. To je po prilici između nešto po gruboj računici u tih 10 godina između 8 i 9 milijardi kuna samo kamate. Dakle, nije to baš tako povoljno. Pogotovo to nije povoljno ako vi morate kreditima pokriti tekuće izdatke. Proračun je po definiciji preraspodjela dijela društvenog proizvoda da bi se pokrile državne potrebe, da bi se pokrilo školstvo, zdravstvo, socijala i to je njegova funkcija. I ovdje predbacivati nekome da je on protiv da se pokriju socijalne potrebe stanovništva, da se pokriju plaće zaposlenih u školstvu, zdravstvu itd. zapravo je nerazumijevanje uopće funkcije državnog proračuna. Baza državnog proračuna je zapravo gospodarstvo. Kada imate jako gospodarstvo i visoki iznos bruto društvenog proizvoda on i u godinama kada pada, vi zadržavate jednu dobru osnovicu za punjenje državnog proračuna. Naše slabašno gospodarstvo, gospodarstvo koje ovisi o uvozu, koje se ne razvija, naša industrija je gotovo prepolovljena, ona je neefikasna, ona je tehnološki zastarjela. Dakle, da bismo podigli uopće mogućnost industrijskog i gospodarskog rasta treba puno u njega ulagati, onda imamo takvu sliku kakva nam jer prezentirana kroz ovaj rebalans proračuna. Mi imamo i lošu situaciju što se tiče zaposlenosti koja je opet refleksija slabašnog gospodarstva. Zadnji podaci govore da imamo milijun i 189 tisuća 741 korisnika mirovina, to su podaci za 7. mjesec, a ukupno milijun i 542 tisuće 110 osiguranika. Mi smo ispod 50% udjela zaposlenih u aktivnom stanovništvu. Zemlje Europske unije su za proklamirale težnju da imaju 70% zaposlenih u radno sposobnom stanovništvu. Gdje smo mi tu? I ako mi ovako nastavimo naš pad poreznih prihoda bit će još veći. To su prihodi koji osciliraju, koji ovise o broju zaposlenih kada se radi o porezu na dohodak, to je pitanje efikasnosti gospodarstva kada se radi o porezu na dobit. Naše gospodarstvo je prošle godine imalo pad bruto dobiti za 73%. Dakle, većina gospodarskih subjekata je u gubitku. A oni koji su stalni prihodi koji nemaju tako velike oscilacije mi se bojim uvoditi. Konzervativna engleska Vlada uvodi stopu od 28% na kapitalnu dobit. Predsjednica danas u uvodnom izlaganju kaže "Svaka kuna je velika kao planina" ili nešto tako kao kuća, a mi ovdje kažemo, ma šta ako ćemo ubrati 10, 100, 200, 300 milijuna iz takvih transakcija ili iz poreza na imovinu. To nam treba vremena da uvedemo. Ali ako nećemo početi uvoditi i ovakve vidove oporezivanja, mi na ovakav način uvijek ćemo imati visoki deficit proračuna. Kada govorimo o gospodarskom programu, odnosno kako ga je Vlada nazvala program gospodarskog oporavka, detektirani su problemi, ali nisu razrađene mjere. I zato nijedna mjera koja je tamo planirana ne daje rezultate. Uveli smo tri vida financijske pomoći, već druga mjera se nam se uopće ne realizira, do treće nismo ni došli. To je stoga što mi ne uklanjamo uzroke krize nego želimo na neki način kroz rashodovnu stranu proračuna zapravo liječiti posljedice. Morate znati što je uzrok krize da biste mogli liječiti posljedicu. Kada se radi proračun morate imati proračunsku politiku. Iz proračuna koji mi donosimo u Parlamentu mi uopće ne vidimo proračunsku politiku. Proračunska politika kažemo zadan je proračun sa 90% i onda nabrajamo od ovakvih, onakvih prava. Sva ta prava proizlaze iz Zakona koji Vlada predlaže, a Parlament usvaja i predlagati u zakonima prava koja ne možete pokriti to je neodgovorno, ali kad jedanput takva prava uvedete onda građani imaju pravo da ih realiziraju. Zato zapravo prije svakog proračuna morate imati proračunsku politiku, a prije svakog donošenja zakona morate imati izvore sredstava ne čekati, donijet ćemo zakon pa onda već ćemo vidjeti kako ćemo to moći realizirati. I zato recimo treba povećati sredstva za poticaje u poljoprivredi jer smo nešto ljudima obećali, jer nismo u međuvremenu mijenjali zakon, a smanjili smo potpore u odnosu na 2009. godinu. Sa ovih 600 i nešto milijuna kuna povećanja ovih potpora mi zapravo dolazimo na razinu potpora za poljoprivredu koje su bile 2009. godine. I zato teško je na ovakav način raspravljati i o proračunu i o rebalansu proračuna kad zapravo ne želimo ući u suštinu onoga što predstavlja krizu Republici Hrvatskoj koja nije refleksija svjetske krize nego duboka strukturna kriza koja vlada u hrvatskom društvu.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu javio uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Postoje u životu svake nacije neki prijelomni trenuci. To su oni momenti kada se određuje sudbina države i sudbina naroda za deceniju unaprijed. U takvim prijelomnim trenucima oni koji vode zemlju trebaju se ponašati državnički, izdići se iznad svoje uobičajene političke osrednjosti i politikantske svakodnevice. U takvim prijelomnim trenucima možda je potrebno podnijeti i žrtvu u onom idealnom herojskom smislu te riječi, potrebno je zaboraviti na svoj sitni sebeljubivi, egoistični interes i voditi se interesom naroda i države. Od Domovinskog rata na ovamo Hrvatska se nije nalazila u tako prijelomnom trenutku kao danas. S rebalansom ovog proračuna ova Vlada mora donijeti sudbonosnu odluku. Svi politički analitičari, sve ekonomske analize i s lijeva i s desna govore jedno te isto, nastavi li se ovako slijedi propast. Kola kreću niz brdo, a brzina je sve veća, provalija se već vidi, a Vlada koja vozi ta kola veselo cupka a ministar Šuker se smije. Kako vi sastavljate rebalans ovoga proračuna, kojim interesima ste se vodili? Da li interesima naroda i države? Tri principa ste imali, nahraniti gladna koalicijska usta, dodvoriti se vlastitom biračkom tijelu, održati se što je moguće na vlasti pa kud puklo da puklo i šta koštalo da koštalo. Zbog političke sadašnjosti vi kradete od budućnosti, ali ta budućnost nije samo vaša, to je budućnost cijelog naroda, to je budućnost naše djece. Ponašate se kao Marinkovićev maestro koji dolazi kući uvečer, izvlači slamu iz svoje slamarice na koju mora leći da bi tom slamom zapalio vatru na kojoj će se grijati. Anticipirani ste i opisani u literaturi. Što radi ministar Šuker sve ove godine? putuje svijetom, zadužuje nas i smije se. 2003. vanjski dug je iznosio 19,9 milijardi eura, sada 46 milijardi. Ministre Šukeru, zadužili ste zemlju za 26 milijardi eura u toku svog mandata. Svakoga dana i radnog i neradnog vi ste zemlju zadužili za 10 milijuna 176 tisuća eura. 10 milijuna 176 tisuća eura svakoga dana. I danas i jučer i prekjučer i pri tome se još i smijete. Toliko narod plaća vaš smijeh svakoga dana. Gledam vas danas sve ovdje, sami sebi plješćete, oduševljeni ste sobom, svojom pameću, svojom genijalnošću. Nitko drugi vam u zemlji ne plješće, sami ste sebi jutros pljeskali. Građani grcaju u sve većoj bijedi pod nepodnošljivim teretom vaše vlasti. Kaže ministar Šuker treba povećati prihode. A što ste učinili da ih povećate? Vojska se odrekla 210 nekretnina i predali ih Središnjem državnom uredu za upravljanje državnom imovinom. Sve se to dalo ili prodati ili dati u koncesiju ili staviti u funkciju, sve je to mogao biti prihod proračuna. Hrvatskom fondu za privatizaciju odnosno kasnije osnovanoj tvrtki Klub Adriatic u 100%-tnom vlasništvu HFP-a vojska je predala osam turističko-ugostiteljskih objekata, redom hotel Komodor s autokampom u Orebić, hotel Alen s autokampom u Baškom polju, hotel Hrvatska u Baškoj vodi, hotel Krvavica u Krvavici, autokamp uvala Slana u Selcu, turističko naselje Pineta u Fažani, depadansa hotela Eden u Crikvenici, hotelsko-turistički kompleks Kupa. Ništa od toga nije stavljeno u funkciju. Sve je moglo biti prihod proračuna da niste tamo doveli najnesposobnije od najnesposobnijih koje ste mogli naći, koji ne rade apsolutno ništa, troše državni novac, ne zarade plaću. Pa zašto niste to stavili u funkciju, pa zašto niste prihodovali bar tamo gdje ste mogli? Lakše je umjesto toga putovati svijetom, zaduživati nas i smijati se. Gledam vas danas na početku rasprave, gledam tu vašu bahatost, vaše izvrgavanje ruglu svake konstruktivne rasprave. Znate toj bahatosti će doći kraj, to je posve izvjesno. Ovom vašem cirkusiranju danas u jedan, dva sata, tri sata kad je trajala rasprava, tom vašem uzajamnom pljeskanju, toj galami doći će kraj. Znate sviće zora novog dana, kukuriču prvi pijetlovi, sve su glasniji i sve ih je više. Budi se Hrvatska, bude se građani Hrvatske da budni dočekaju dan izbora, onaj dan kada će Sanader kupiti one svoje satove po ulici i kada će se zamrznuti taj smijeh na vašem licu ministre Šuker.
Potpredsjedniče Vlade vi se uvijek možete javiti. Vi imate i inspekcije, sve šankove možete prekontrolirati, na svima porez naplatiti, prekontrolira da imaju dozvolu za rad. Na kraju mi smo od vas to i tražili hoćemo pravnu državu, a to je onda to. A dalje slijedi rasprava kolega Miljenko Dorić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine potpredsjedniče Vlade, uvaženi ministri, kolegice i kolege. Sedamdesetih i osamdesetih godina ja sam bio optimist. Bilo je samo pitanje vremena kada će se urušiti jednopartijski sustavi u srednjoj i istočnoj Europi. '91. i '92. godine bio sam optimist. Bilo je samo pitanje vremena kad će Hrvatska osloboditi okupirane teritorije. 2010. godine kolegice i kolege moram priznati da više nisam optimist, nisam. Pažljivo sam slušao u 13,00 sati premijerku, pažljivo sam slušao kolegu Marića kad je govorio o problemu banaka, njihovih kamata. Zaboravio sam reći da posebno podvlačim ono što je premijerka rekla vezano uz prelijevanje globalne krize i na našu situaciju. Pažljivo sam slušao kolegu Grčića koji je govorio o poreznoj politici i svi se možemo složiti i postaviti istu dijagnozu. Ali problem kolegice i kolege nije u dijagnozi, problem je u terapiji. Problem je u tome da li smo mi sposobni izaći iz ove krizne situacije u kojoj se nalazimo. To je problem. Ono što me posebno zabrinjava je to tvrdokorno ponavljanje naših ministara da je teška situacija u kojoj se mi nalazimo rezultat globalne krize. To je kolegice i kolege nonsens. Slažem se sa prof. Jurčićem i sa onima koji su danas jasno rekli 90 ili 80% naših problema vezano je isključivo uz naše unutarnje probleme nesposobnosti, malverzacije i sve ostalo. Oni koji su u svijetu imali probleme Njemačka je jedan dobar primjer financijska kriza se prelila u gospodarsku. Oni su jednostavno kroz dvije skupine mjera pomogli financijskim institucijama i istovremeno odabrali one perspektivne, one razvojne i gospodarske grane, poticali ih i danas imaju nakon relativno kratkog vremena rast od 2%. Ja vas pitam kolegice i kolege što smo mi danas u uvodnom izlaganju i u ovom proračunu mogli vidjeti od tih mjera koje će hrvatska Vlada poduzeti prema kojim gospodarskim granama ćemo ići sa poticajima, koje ćemo nove profile obrazovati, koje ćemo tehnološke procese prenijeti, koje ćemo znanstvene projekte poticati, koja je to strategija na kojoj baziramo oporavak ove naše zemlje. Ja nisam danas o tome ništa čuo. Vjerujte ništa o tome nisam čuo. Mogu samo pokušati zaključiti kako je hrvatska Vlada kreditirala određene tvrtke, tko je sudjelovao u izvođenju javnih radova, tko je sjedio u upravnim i nadzornim odborima. Kolegice i kolege, lista imena koje bi sad valjalo pročitati je tako duga da neću moći ali barem ću započeti tu listu pa ćete vidjeti tko je to bio zadužen za kredite, za radove, za potpisivanje ugovora. Josip Protega, Marijo Kirinić, Ivan Sladonja, Nevenka Jurak, Bojan Dimić, Svetomir Gače, Ivan Galić, Darko Marinac, Zdravko Šestak, Damir Polančec, Ivan Mravak, Ivan Koštan, Ljubo Bušić, Anto Matić, Petar Čubelić, Zdenko Jurić, Ivan Kapular, Rade Buljubašić, Deša Mlikotin Tomić, Marko Vuković, Ivan Žapčić, Darko Tipurić, Slaven Žužul, Jozo Žužul, Jurica Prskalo, Drago Maček, Goran Vukasov itd. itd. itd. itd. U njihovim je rukama bio veliki kapital, u njihovim rukama i o njima je ovisilo jako puno toga. Kolegice i kolege, danas nismo ništa čuli o tome što namjeravamo učiniti da više milijarde i milijarde se ne gube svake godine na korupcijskim aferama i skandalima. Nadalje, pogledajte zahvaljujući Europskoj uniji koja je tražila da se napravi inspekcijski nadzor vezan uz trošenje državnih poticaja u poljoprivredi. Kolegice i kolege, ispalo je da je čak 9,5% provjerenih korisnika bespravno provjerenih korisnika bespravno ili nepravilno koristilo te poticaje. Dakle, stotine i stotine milijuna otišlo je vjetar. Vjetar je sinonim za prijateljske džepove. To nije dobro. Ni o tome nismo ništa govorili. Kolegice i kolege, slična je situacija u brodogradnji, korištenju različitih povlaštenih mirovina, javnoj nabavi, lokalnoj i regionalnoj samoupravi itd. itd. Gdje smo danas? U srpnju ove godine imamo 34000 nezaposlenih više nego u srpnju prošle godine. Zastrašujuće je da na Zavodima za zapošljavanje imamo preko 100000 mladih ljudi koji su tek prije nekoliko godina završili svoje školovanje, preko stotinu tisuća kolegice i kolege. Uzmimo samo brojku od 2000 kuna mjesečno koliko je roditelj recimo izdvajao za to dijete, a isto toliko gradovi, županije, država za njihovo školovanje. Na Zavodu za zapošljavanje u ovom trenutku kao mrtvi kapital stoji najmanje stotinu milijardi kuna u obliku mladih školovanih, sposobnih, stručnih ljudi. Koja država, mala država poput naše može podnijeti takav teret, takve promašaje, a govorio sam kolegice i kolege samo o onim najmlađima. Da dva i pol puta više je onih koji su starije dobi, a isto se nalaze na birou. Ja neću dužiti, ali bih samo želio reći kolegice i kolege da je privatizacija 90-tih godina pokrala hrvatsku prošlost, a u ovom desetljeću neki su ruke duboko zavukli u džepove naših unuka. Mislim da moramo s time prestati.
Hvala lijepo. Idemo dalje s raspravom. Damir Kajin. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Uvaženi kolega Daniel Srb. On je ovdje. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, gospodine ministre. Nakon ove dugotrajne rasprave o rebalansu proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu smatram potrebnim istaknuti nekoliko stvari, ali pazeći pritom i nastojeći da se što manje ponavlja ono što je danas u dugotrajnoj raspravi više puta rečeno. Naime kada je u pitanju sama ovisnost Republike Hrvatske o proračunu, i ovaj pokušaj rebalansa pokazao je da je proračunske rashode danas više gotovo nemoguće smanjiti bitno, a da se pritom ne zadire u život velikog broja stanovnika koji ovise o potporama različitih oblika iz državnog proračuna, što znači da je sam slobodan prostor za intervencije u reduciranje sredstava iz državnog proračuna iznimno malo, o čemu ste i vi gospodine ministre govorili prilikom uvodnog izlaganja. Ali ono što zapravo predstavlja najveći problem, kako ga ja vidim je činjenica da u ovoj godini ponovno imamo pad gospodarskih aktivnosti i da se prihodovne strane proračuna zapravo ne povećavaju, da se one smanjuju i da je to temeljni problem s kojim će se Hrvatska nositi još vjerojatno neko vrijeme. Pitanje je zapravo koje su to aktivnosti koje hrvatska Vlada može i mora poduzeti kako bi se povećali proračunski prihodi. Na koji način zapravo potaknuti naše gospodarstvo na nove investicijske zamahe. Pitanje je zapravo gdje osigurati za to sredstva. Od zaduživanja teško, ali postoje druge mogućnosti. Postoji koncesije, javno privatno partnerstvo i drugi oblici. Mi na žalost imamo i Agenciju za javno privatno partnerstvo koja je od svog osnivanja praktično osigurala primjenu samo jednog ugovora. Dakle svrha te agencije nije poticanje primjene jednog modela koji treba osigurati nova investicijska ulaganja, nego upravo obrnuto, ona čini se služi kočenju tog procesa. Ali problem je temeljni u tome što se ne pronalaze nova rješenja za korištenje cjelokupnog državnog aparata, državnih tvrtki za novi gospodarski razvoj. Postoje brojni projekti koji stoje po brojnim ladicama različitih ministarstava i državnih uprava, o čemu je govorio i jedan od autora programa gospodarskog oporavka, a to se ne realizira. Tu postoje brojne mogućnosti za otvaranje novih radnih mjesta, za povećana ulaganja, u konačnici punjenje državnog proračuna što bi omogućilo naravno onda i manji deficit, i manju potrebu zaduživanja i sve druge pozitivne efekte koji iz toga proizlaze. Kada se govori o tome kakav je ovaj proračun, on razvojni nije, jer u njemu elemenata za poticanje razvoja nema obzirom da se gotovo sva sredstva dijele unaprijed definiranim proračunskim korisnicima. On je, ja ga zovem stagnacijski jer je on praktično u ovakvoj gospodarskoj krizi zapravo plod pokušaja smanjivanja proračunskih rashoda. Ono što ovom prilikom, prilikom ovog rebalansa je propušteno učiniti, a posljedica je i propusta koji su bili ukazani još u prosincu kada se donosio ovakav proračun je karakter jednog dijela troškova koji su sadržani u ovom proračunu. Tada sam upozorio, a sada se to nije promijenilo, naime i dalje postoje očito na temelju zahtjeva jednog koalicijskog partnera, procesi podjele novaca pomoći iz državnog proračuna općinama na temelju etničkog sastava. To je nešto što u jednoj modernoj državi ne može proći. Dakle apsolutno je neprihvatljivo dijeliti novce iz državnog proračuna na temelju nacionalnog sastava stanovništva. Ako negdje postoji jedan dio Hrvatske, jedna općina, jedno mjesto, gdje postoji potreba za vodovodom ili nečim drugim, onda to tamo treba napraviti zbog toga što tamo žive hrvatski državljani, a ne zbog toga što su ti državljani ove ili one etničke pripadnosti. To je civilizacijski danas neprihvatljivo, i mi ne možemo u Hrvatskoj uvoditi jedan model neke deluks nacionalne manjine, koja ima veća prava i od drugih nacionalnih manjina i od većinskog stanovništva. Svi hrvatski državljani trebaju biti ravnopravni i na takav način se treba trošiti i novce iz državnog proračuna. Dakle osim ove možda i relativno male svote, iako po riječima premijerke svaka je kuna bitna pa su onda i milijuni itekako veliki, pitanje je drugo a to je velikog programa stambenog zbrinjavanja osoba koje su napustile Hrvatsku '91., izgubile stanarska prava temeljem važećih zakona, a sada se ulazi u proces kupovine, izgradnje novih stanova kako bi se njima dodijelilo, SDSS sada zahtjeva i mogućnost otkupa tih stanova pod posebno povoljnim uvjetima kakvi su vrijedili 90-tih, što znači praktično nagradnu, odnosno direktno prelijevanje nekoliko desetaka tisuća eura, svakom tko je napustio tada Hrvatsku, ne zbog toga da ode na školovanje u inozemstvo, ne zbog toga što je imao izložbe umjetničkih radova u europskim metropolama, nego zbog tog što je odlazio u rat protiv Hrvatske. Tako se novci iz državnog proračuna dijeliti ne mogu, država koja nagrađuje one koji su protiv nje ratovali nema perspektivu, a radi se zapravo o enormnim sredstvima koji se iz hrvatskog proračuna osigurati ne mogu. Tu se radi o programu koji je sam težak preko 3 milijarde kuna. Istina je ne realizira se on samo u jednoj godini nego kroz duži niz godina, ali su to enormni novci za hrvatske porezne obveznike, za radnike, za profesore u školama, liječnike, medicinske sestre i sve ostale. To je nešto što Hrvatska financijski izdržati ne može, a za što nema nikakve potrebe. I u konačnici, neprihvatljivo je iz državnog proračuna financirati podizanje spomenika različitim pokoljima i etničkom čišćenju što je isto tako bilo iz ovog državnog proračuna, a protiv čega protestiram. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Silvano Hrelja sljedeći je na redu za raspravu. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine potpredsjedniče Vlade. Pa ovdje u ovoj našoj dugoj raspravi danas čuli smo oporbu koja je rekla da mi smo pogriješili. Ja ne mogu reći jer nisam bio u politici u vrijeme vladanja koalicijske vlade, ja sam saborski zastupnik postao 2003. godine i tada je HSU postala parlamentarna stranka i zaista ne znam kako i kojim stilom je vladala koalicijska vlada, ali je činjenica da su i danas rekli da mi smo griješili, Bože dragi. Ali nisam čuo da predstavnici ove Vlade kažu da su bilo što i bilo kada pogriješili. A gospodine potpredsjedniče Vlade na kraju mog izlaganja ja ću vas zamoliti da li smo griješili ili da li smatrate da je Vlada pogriješila 2007. kad smo donosili izmjene i dopune mirovinskih zakona ili griješi sada kad predlaže izmjene i dopune zakona jer ne može biti teoretski 2 puta u pravu. I drago mi je da je gospođa premijerka da joj je 20 milijuna kuna velik novac. I još bih više volio da je rekla da svako radno mjesto treba čuvati kao zjenicu oka svoga jer ima svoj doprinos na prihodovnoj strani proračuna. Isto tako moram tu reći da je u redu i sa naše strane i više puta sam izjavljivao da se ne smiju dirati ni plaće ni mirovine i to pozdravljam. Međutim, treba isto reći da su plaće i mirovine već dirnute i da su sve strukture hrvatskog društva sa izuzetkom predstavnika krupnog kapitala i sa izuzetkom osoba koje u Hrvatskoj primaju najvišu plaću, a to nisu ni članovi Vlade ni saborski zastupnici nego fond menadžeri, menadžeri velikih korporacija itd., svi su ostali osjetili teret krize, ali oni još nisu osjetili teret krize. Podsjećam imamo 3% zdravstvenog doprinosa za one koji su radili najduže i plaćali najviše doprinosa, za umirovljenike imamo harač od 4%, policajci, branitelji, vojnici i antifašistički borci izgubili su 10%. S time da su antifašistički borci išli sada i ispod mirovine koja bi ih pripadala po općim propisima. Nismo im dali tu mogućnost, odnosno Vlada im nije dala mogućnost izbora da mirovina ne smije pasti ispod mirovine zarađene po općim propisima jer tada više nije mirovina po posebnim propisima. Dakle, tu imamo taj problem. I naravno svi oni koji su "zaštićeni" socijalnim klauzulama su isto osjetili teret ove krize jer nema ni usklađivanja mirovina, a cijene rastu, nema i tko zna kad će biti, nema povećanja plaća i to je dio tereta koji pada na njihova leđa, ali još ima onih koji izuzeti od bilo kakvog tereta. E sad, da bi se koncentrirao na ovaj rebalans ja ću razgovarati samo o 2 stavke. Jedna stavka 356 milijuna kuna novih povećanih mirovinskih rashoda i 170 milijuna kuna za referendum. E sad, sudjelovao sam u donošenju posljednjih 7 godina nekih 12-ak što proračuna što rebalansa proračuna. Uvijek je ministar, i tu ga treba pohvaliti, na temelju proračuna HZZO-a ma u milijun kuna pogodio koliko će mu trebati u određenoj godini za mirovinske rashode. Ali ove godine ne, a ove godine nemamo ni usklađivanje, nemamo ni enormni porast troškova života, nemamo rast plaća. Zašto ne ove godine? Zato što se povećava i to 70% u ovih prvih 9 mjeseci broj zahtjeva za prijevremeno umirovljenje. A zašto se povećava? Zato što je HDZ 2007. dobio izbore zahvaljujući reklami da je riješio povoljnije, odnosno smanjio penalizaciju zbog odlaska u prijevremenu mirovinu, zbog vraćanja duga itd. Veći dio glasova je išao na vas. Mi smo izbornim zakonodavstvom i izbornim inženjeringom opljačkani, HSU. Dakle, vama je išao najveći dio glasova zbog toga što smo smanjili penalizaciju. … [[Upadica se ne razumije.]] E, samo malo. Samo malo, slušajte ako ne znate. Sa ovom godinom ministar Šuker je potpisao sporazum koji ja vidio nisam sa Svjetskom bankom gdje treba povećati penalizaciju i to je ušlo u mjere Vlade RH. I to bi trebalo po mjerama Vlade stupiti na snagu sa 01. siječnja sljedeće godine u primjeni, odnosno sa 01. listopada kako je to u prijedlogu zakona. Što se stvorilo? Kakva se klima stvorila kod ljudi koji imaju uvjeta? Ma ne daje država uvjete za odlazak u mirovinu. Ljudi ili imaju staža ili nemaju. Imaju godina života ili nemaju. Ne možete to ignorirati. Naravno da se kod njih stvorio strah od penalizacije. Tko god ima uvjet za odlazak u prijevremenu mirovinu dat će sada zahtjev kada po godini staža gubi 1,8% radije nego što će to dati sljedeće godine kada bi po prijedlogu zakona trebao izgubiti 4,8% po godini. I što se sad događa? Imamo ljudi trostruku štetu. I tko je ustvari tu profitirao? Prvo imamo problem 356 milijuna kuna na rashodovnoj strani proračuna, imamo 25 tisuća ljudi koji manje uplaćuju plaće i doprinose, znači imamo manjak na prihodovnoj strani, a istovremeno poslodavci čiji će ljudi otići samovoljno, dobrovoljno u mirovinu, jer se takva panika stvorila, neće zaposliti nove, neće jer je kriza, neće si stvarati troškove. On će željeti zadržati dobiti ili poslovati u istim okvirima. Tu smo, to radimo. Ja sam javno molio ministra da kaže gospodo neće biti povećanja penalizacije zbog odlaska u prijevremenu mirovinu. Pa imate tu stražara na ulazu u saborsku ambulantu, ima 42 godine staža i 60 godina života. 42 godine staža, znate što to znači? I znate što njemu znači ići sa 8% ili 7,5% ili ići sa 20,4% manjom mirovinom. Dakle, efekt je 42 godine staža se želi umanjiti za punih 20%. Vidim da mi vrijeme ističe, pa neću dalje obrazlagati ali mislim da smo shvatili gdje je problem i to se moglo zablokirati i ovaj se trošak mogao izbjeći. 170 milijuna kuna rashoda za referendum. Po meni mudra Vlada je mogla odustati od izmjena i dopuna zakona i vratiti se u proces pregovaranja sa socijalnim partnerima. Ne pregovaranja, pardon ispričavam se. Niti jedna demokratska zemlja na nacionalnoj razini ne pregovara sa svojim socijalnim partnerima. Talijani to zove ..., dogovaranje, planiranje budućnosti, dakle utvrđivanje smjera kojim će ići razvoj cijele države i gospodarstva i društvenih djelatnosti i države i svega i institucije države i svega ostalog. I zadnje što želim reći, imamo još jednu rezervu koja ovdje uopće nije dirnuta. Rezerva se zove i nisam čuo, ispričavam se, možda je netko rekao u današnjoj diskusiji siva ekonomija. Prije dvije godine smo govorili o 7 milijardi sive ekonomije, nezahvaćene bilo čime, van kontrole. Ja znam da je ona socijalni amortizer. Siva ekonomija u vrijeme krize u svakoj zemlji je socijalni amortizer i Vlada je dijelom je mora tolerirati, ali ne može stalno šišati iste ovce, mora proširiti malo broj onih koje šiša. Ne može uvijek samo dostupne. Dakle, borba protiv sive ekonomije mora biti temeljni zadatak Vlade. Po mojoj procjeni, a i po procjeni nekih stručnjaka taj okvir sigurno prelazi 10 milijardi i siguran da bi se Vladi isplatilo uhvatiti u koštac s time. Prije ili kasnije to će se morati učiniti. Hvala na pažnji.
Hvala lijepo. Kolega Slavko Linić sljedeći je na redu za raspravu. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo ministri, kolegice i kolege. Razlog što raspravljamo o rebalansu proračuna je deficit. Deficit koji je s jedne strane nastao zbog nešto manjeg iznosa povećanja rashoda i značajno smanjenje prihoda. I u biti vidimo da je temeljni problem rebalansa prihodi. Pa se pitamo da li se to moglo pretpostaviti u vrijeme donošenja proračuna, jer da se tada pretpostavilo da će biti manji prihodi, vjerojatno smo mogli utjecati da ne smanjimo toliko te naše prihode i da aktivnim mjerama vladine politike utječemo zaista na to da možda i realnim proračunom izbjegnemo današnju situaciju, ali i drugačije ponašanje i u privredi ali i u javnoj potrošnji. Prema tome, odmah nakon donošenja proračuna koji govori o tome da ćemo imati solidne prihode, da možemo zadržati potrošnju, da neće biti većeg deficita od eto tih 2,5% ili nešto oko 6 milijardi, mi smo uspavani kompletno svi. iako je već u to vrijeme bilo evidentno da je privreda što zbog globalne krize i problema izvoza i plasmana, ali i zbog ogromnih problema kod kuće odlučila smanjivati broj zaposlenih. Danas bilježimo 80 tisuća zaposlenih manje. Mnogi od nas, ali ja bih rekao i analitičari, bankovni analitičari govorili su od svega 50-ak do 60-ak tisuća ljudi koji će ostati bez posla u 2010. godini, danas govorimo da je ta brojka veća od 80 tisuća. Da li smo svjesni da je to i manje poreza na dohodak, da je to jednostavno i manje doprinosa, ono što je najvažnije. Da li smo svjesni da je to s druge strane ogroman problem tvrtkama jer su nešto isplaćivali i otpremnina, ali evidentno i negativne rezultate pa zato bilježimo probleme oko poreza na dobit. Ali još nešto je bilo značajno u to vrijeme, velika i enormna nelikvidnost. Nelikvidnost koja se nije ogledala samo u neplaćanju radnika u međusobnom neplaćanju, nego i neplaćanju poreznih obveza. I ministar financija svjestan tih problema eto koristi i te mogućnosti da nekim tvrtkama koji zapošljavaju ljude omogući i odgođenu otplatu. Ali evidentno da nema novaca. Ne plaćaju se doprinosi, odgađa se plaćanje doprinosa po isplaćenim plaćama, pa sve više radnika nema uplaćeno ni mirovinsko, ni zdravstveno i naravno ne plaćaju se ni PDV-i. i to se ne plaća. To je nažalost činjenica, to je razlog zašto imamo 4,5 milijardi smanjenja rashoda. E sada da li se nešto moglo učiniti da se to ne dogodi? Evidentno se trebalo nešto učiniti da se gospodarstvo potakne, da zadrži zaposlene, da se gospodarstvo potakne da izvozi, da proizvodi, da bude konkurentno na domaćem tržištu. Mnogi vele, a što to. A vidite mi u SDP-u velimo tri godine vam predlažemo bitne stvari. Jedna od najvažnijih je promjena poreske politike. Ne uvođenje novih poreza, nego doprinos za zdravstvo u jednom dobrom dijelu zamijenite porezima na imovine, porezima na kapital, raznim vidovima, svakakvih glupih, izvinjavam se na tako grubom izrazu, obrazloženja smo čuli. Prerano, ne možemo, nemamo zemljišne knjige, nije kriza za provođenje. A sad vidimo da Vlada razmišlja da 1. 1. uvede taj porez. A da li smo ga uvesti 2008.? Jesmo. Da li smo mogli smanjiti zdravstvene doprinose? Jesmo. Da li smo mogli s time pomoći s time poduzetnicima da ne stvaraju dubioze? Jesmo, sve smo to mogli učiniti, sve su to bili jasni, nedvosmisleni prijedlozi. Nelikvidnost bez banaka se neda riješiti, kamata je divljala, depozitna kamata je prešla 7%, govorili smo poduzmite fiskalne mjere posebnim porezima na visoke kamate. Ne, tada nije moglo, ali danas rasprava o oporezivanju banaka po kapitalu to je nešto što se može. To samo pokazuje koliko nismo ozbiljno shvaćali krizu i mjerama koje su bili u ovom Saboru raspravljani, ali Vlada je rekla ne i većina u Saboru nije htjela o tome razgovarati. Znači, mjerama aktivne fiskalne politike, mjerama i odlukama ovog Sabora, zakonima ovog Sabora bitno smo mogli utjecati da gospodarstvo ne prekida proizvodnju, da gospodarstvo ne zastaje sa proizvodnjom i da jednostavno imamo što više zaposlenih, da gospodarstvo bude likvidno, da gospodarstvo može barem plaćati svoje obveze danas bi ovaj problem bio sasvim drukčiji. Više radnika, manje umirovljenika i manji broj ljudi na zavodu za zapošljavanje. Zato mi u SDP-u se bojimo, zašto, jer mi vidimo daljnje probleme. Mi govorimo zaštićene su mirovine i plaće. Nije istina. Mirovine su po zakonu zaštićene, nemojmo se opterećivat jer svi oni koji su svoju mirovinu svojim radom zaradili nećemo im mi smanjiti te mirovine. Radnici zaposleni u javnom sektoru, 250 tisuća njih, 260 tisuća, također ćemo ih štititi. Ali što je sa milijun zaposlenih u realnom sektoru, koliko će njih do kraja godine dobiti nove otkaze? Pa zapamtite, brodogradilište više nijedan ugovor ne mogu zaključiti, nijedan ugovor. Hoće li otpuštat radnike? Hoće. Što će bit sa drugim firmama koje su nelikvidne jer plaćaju poreze? Također će biti otpušteni. Njihove plaće nisu sigurne. Hoće li smanjivat se plaće? Hoće. Hoće li biti izloženi riziku da će se isplatit neto plaća, a neće se platit njegov doprinos za mirovanje pa će imat problema kad bude u prijevremenu mirovinu išao. Da, to mi vidimo. Mi o tim ljudima danas nismo razgovarali, to je razlika između građana Republike Hrvatske. Štitimo u javnom sektoru, a milijun ljudi koji stvaraju društveni dohodak, koji svaki dan strepe hoće li dobit otkaz, hoće li dobit plaću. Mi ovim rebalansom njima nismo poslali dobru poruku. Puna i daljnja neizvjesnost, a zašto? Jer nema poticaja prema gospodarstvu, nemamo ih. Da, vlade u Europi ulaze u deficite, ali zašto? Financira se potrošnja domaće robe, financira. Posebni poticaji se daju i u Francuskoj i Njemačkoj jer ne žele zatvaranje radnih mjesta. Sve to rade Vlade, ulazi se u deficite. I za nas nije problem deficit ako ćemo dat za domaću proizvodnju, domaći tramvaj, domaću lokomotivu, modernizaciju Hrvatske željeznice. Neće nas opterećivat ti deficiti, ali nažalost tog ulaganja nema. Ovdje je čudna rasprava, ne može biti državnih investicija i ja bih rekao državnog poticaja da dignemo gospodarsku aktivnost. Pa nije istina gospodo, mi nemamo struje, uvozimo struje. Mi trebamo ulagati, mi trebamo na bilo koji način novu struju, nove količine struje, izvoziti struju. Pa sve su to investicije koje mi moramo iz države, Vlada ih mora potaknuti. Hoćemo govorit o Hrvatskim željeznicama? Pa mi moramo obnoviti željeznice, mi moramo investirati u željeznice, sve su to državne investicije, ali ono što mi moramo raditi da za te investicije rade hrvatske firme, hrvatske tvrtke, radnik, da bi ostao na radnom mjestu. Da, to su poruke koje smo trebali poslati. To mi velimo ne, mi više ne možemo imati državnih investicija. Prema tome, SDP ocjenjuje da takva ponašanja, takva razmišljanja kroz rebalans ne daju najvažniju poruku ljudima koji stvaraju nacionalni dohodak da li će imati sigurnu plaću, da li će imat sigurno radno mjesto. Ovaj proračun govori da to neće imati i to je ona briga zbog koje mi velimo ne možemo prihvatiti ovakav proračun. Moramo ga odbiti, moramo drukčijim pristupom i prihodima i poticajima se okrenuti. I zapamtite, ne da ne govorimo o rješenjima, mi govorimo i tri godine ih predlažemo, ali nažalost ne volite ih čuti. I još nešto, ako smo zadnjih tri godine podigli 25 milijardi potrošnju trebali bi naći način rješavanja smanjenja te javne potrošnje. I evidentno da racionalizacija uprave, reorganizacija uprave koja je počela, znači i nešto manji broj zaposlenih u javnom sektoru, ali potpuno drukčiju raspodjelu plaća, a ne da imamo šefove bez ljudi koji rade svoj posao i da su svi šefovi u javnim službama i posebno agencijama.
Hvala. Gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani predstavnici Vlade. Kolegice i kolege zastupnici. Pa moram reći, prvi dojam kad sam pročitao Prijedlog rebalansa proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu da sam se naježio. Naime, utvrdio sam i to nije sporno da Vlada predlaže da se u uvjetima kad je Hrvatska zadužena 45 milijardi eura i kad je ova Vlada kroz probavni trakt države u roku od 7 godina protjerala 25 milijardi eura ili drugim riječima kad se ova Vlada zadužila i potrošila novac budućih hrvatskih generacija odlučila da u ovom momentu kaže ja ću osigurati rast troškova od 900 milijuna i povećat ću deficit na 15 milijardi kuna. U takvoj situaciji pala mi je na pamet jedna narodna mudrost, da pametan čovjek ne vodi brigu što mu je sada nego šta ga čeka u budućnosti. A šta nas čeka u budućnosti vrlo lijepo nam to serviraju klubovi vladajućih. Klubovi vladajućih ne vjeruju svojoj Vladi pa nude Saboru zaključak, dakle administrativnu mjeru da se ograniči potrošnja u sljedeće dvije godine na razini koju sam utvrđujemo. To je administrativni prijedlog klubova vladajućih dakle oni ne vjeruju Vladi da ona može držati pod kontrolom troškove nego nude zaključak, a to nije naravno financijska i ekonomska mjera nego administrativna mjera na koju vladajući klubovi obvezuju svoju Vladu. Toliko o povjerenju i to rade s razlogom. Ako je ova Vlada u toku sedam godina kroz probavni trakt, državni probavni trakt potrošila 25 milijardi eura, a zadržala je stopu nezaposlenosti ili povećala još stopu nezaposlenosti onda naravno da ne možete vjerovati da će ta Vlada promijeniti politiku i početi voditi brigu o budućim generacijama. Pa naravno da to ne možete i ja se slažem da se donese takav zaključak. Naravno on neće biti ispoštovan kao što nije bilo ni sve što je Vlada obećala građanima, ni što je obećala, a najznačajnije iz ovoga zaključak je da Vlada ide direktno protiv politike koja je zapisana i u Ustavu i ona obećala da ne vodi brigu o zajedničkim interesima hrvatskih građana pogotovo ne o budućim generacijama. Dakle, sljedeće pitanje koje zanima mene, a nadam se da zanima i građane Republike Hrvatske može li se iz bilance ove Vlade i njezinih sedam godina vladanja kako to sada čini i kako je činila. Dakle, trošila je trošila a nije zapošljavala i osiguravala radna mjesta očekivati da će to promijeniti u zadnjoj godini vlade. Pa ne može se to očekivati na žalost ni u budućem mandatu ako joj kojim slučajem građani to daju. Ne može se očekivati naprosto jer je to politika na koju je ova Vlada naučila svoju klijentelu. Ali molim vas lijepo u ovakvim okolnostima čitam neki dan, ali i danas sam provjerio to na internetu Vlada se odlučila recimo za nabavku 1100 vozila. 1100 vozila u godini kad traži iz inozemstva 15 milijardi kuna da bi pokrila ono što je potrošila i to da bi pokrila ne ono što je zarađeno potrošila nego što će buduće generacije zaraditi, morati zaraditi i vratiti. Odlučila se da nabavlja vozila i to 1100, 1103 piše na internetu. Dakle, u takvim okolnostima ne može se očekivati promjena politike ove Vlade. I onda s razlogom klubovi zastupnika traže da se donese administrativna mjera i zabrani trošiti Vladi i u sljedećim godinama ono što nije zaradila ili barem da je ograniči u tome. Ali što to znači? Šta nas čeka sljedećih godina po tom zaključku? Pa ovim zaključkom se ne ograničavaju rast cijena ni energetici, ni komunalijama ni ničemu jer naravno nije ni takva privreda, nije takvo gospodarstvo da možemo narediti nema rasta cijena. To drugim riječima znači gospodo građani Republike Hrvatske imat ćete lošiji standard i sljedeće dvije godine, ali to treba onda otvoreno i reći zašto će imati i u čijem je to cilju, čiji je to interes. To nije interes građana Republike Hrvatske i treća teza je da se u ovakvim okolnostima kad Vlada nema ili ne želi ili ne zna, ali u svakom slučaju nema i ne nudi politiku izlaska iz tog kruga trošenja i to trošenja budućeg novca budućih generacija, hrvatskih generacija. U takvoj situaciji u demokratskim zemljama traži se demokratski izlaz, traži se novi legitimitet, promjena politike. A za to je zaista potrebno tražiti novi legalitet i legitimitet. Vlada je iz uskostranačkih, a ne nacionalnih i ne interesa građana Republike Hrvatske odlučila da zamaže oči građanima, pa kaže ove godine jer sljedeće godine su izbori nećemo vam dirati formalno ni plaće koje primate iz proračuna, ni mirovine. Ali da znate, sljedeće godine će to biti na istoj razini, a svi drugi troškovi će rasti pa će vama standard padati. To otprilike je ta poruka. U takvoj situaciji treba li poduprijeti ovaj proračun? Treba ako mislite samo za sebe i samo na sebe. To je doduše moguće, to nije fer prema građanima i to nije ona politika koju ste obećali. U takvoj situaciji je vrlo važno biti otvoren, jasan pa makar vas ne uvažili u ovom momentu. Sljedeće godine ćete se moći pozvati na svoj govor i siguran sam na žalost da ću biti sljedeće godine u pravu, a vi koji ćete glasovati za ovaj proračun sami doprinosite prijevari građana Republike Hrvatske. Građani znaju da se ne može živiti na tuđem novcu, na tuđem radu i ne može se neodgovorno trošiti novac budućih generacija. Ovaj proračun to osigurava, a ja za to neću glasovati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Gospodin Boro Grubišić. Nema ga. I s time smo iscrpili listu za ovu prvu točku dnevnog reda. Molim potpredsjednika Vlade i ministra financija Ivana Šukera da zaključno se obrati.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici. Pa prije nego što kažem nešto o današnjoj raspravi ja bih htio reći da Vlada prihvaća ova tri amandmana kluba HDZ-a koje ste dobili na klupe tako predlažem da oni postanu sastavni dio ovog teksta. Dakle, rasprava koja je počela poprilično burno kasnije se primirila, međutim mislim da je na kraju ove današnje rasprave nismo došli do odgovora što bi to trebalo napraviti na rashodovnoj strani niti je tko u svojoj raspravi rekao. No, dobro je da smo se počeli baviti i raspravljati. Bilo je nekoliko rasprava prije svega tu mislim na profesora Grčića pa i na određeni način na kolegu Linića oko toga što bi trebalo učiniti sa gospodarstvom i što bi možda trebali pokušati napraviti da oživi se gospodarstvo, da se povećaju investicije koje su praktički zamrle u Hrvatskoj i da na takav način poboljšamo prihodovnu stranu proračuna i da na takav način rješavamo ovaj trenutni problem koji se nalazi. Međutim, vrlo interesantna je retorika evo sad kolega ako mogu tako reći dugo se poznamo Leko, u svojoj raspravi kaže da se država zadužila 25 milijardi i da je kroz svoje kanale provukla 25 milijardi. Ja ne shvaćam zbog čega u saborskim raspravama iznosimo neistine. Koliki je dio od tih 25 milijardi zaduženje države, a koliki je zaduženje poslovnog sektora, banaka, građana itd. u tih 25 milijardi. Uvijek je tako bilo i ja sam kolegice Zgrebec dok sam raspravljao kad je oporbeni zastupnik uvijek na takav način govorio. Nikada nisam brkao ono što je javni dug, što je središnji dug države. Isto tako mi se možemo prepucavati oko toga koliki je tko imao deficit. Uzmimo podatak iz Hrvatske narodne banke o rastu javnog duga, od 2000. godine naovamo, pa možemo vidjeti sve. Međutim situacija je takva kakva je, i ova rasprava je danas najbolje pokazala da nije dobro robovati nekad politikantskim idejama, nije dobro, jer one nas u principu ne vode nikuda. Ali da jesmo se potrudili da napravimo antipoduzetničku klimu u Hrvatskoj, na žalost to se događa. Iz ovih ili onih dnevnopolitičkih potreba stavlja se na stranu, političari podržavaju nešto i onda se čudimo kad kapital koji je inače vrlo plaha zvjerka, a ovih zadnjih godinu i pol dana posebno i kad bira gdje će otići, na određeni način mimoilazi i zaobilazi Hrvatsku. Ja sam spomenuo i u uvodnom dijelu Varšavsku, mogu spomenuti … [[Ne razumije se.]] u Istri, mogu spomenuti još niz drugih projekata, ne ulazeći tko je kriv tko je prav, međutim počnimo od toga kakvu sliku ostavljamo. Koji će strani investitor doći uložiti u Hrvatsku. O poreznoj politici možemo razgovarati, međutim pogledajte koliki je promet preko zagrebačke burze, 13.8. 3 milijarde i 300 milijuna bruto prometa. Kolika je zarada? Što bi mi oporezovalo, što bi uzeli? Možemo pogledati što se događalo sa porezom na dobit dok je bila dividenda. Koliki je bio prihod od poreza na dobit, koliko se taj porez na dobit vukao nekim drugim kanalima, a koliki nakon ukidanja dividende. Druga stvar, nemojmo s jedne strane govoriti da trebamo poticati investicije i strane investitore, a s druge strane im nametati nekakve porezne obveze. Mislim da je to nešto što naprosto ne ide, no ova rasprava danas je pokazala da je Vlada pogodila sa rebalansom proračuna, jer nije bilo suštinskih primjedbi. Neću bit zločest i neću pričat o nekakvim poduzetničkim aktivnostima na Brijunima i prijevozima sa otoka na otok na račun države, ali ovoga, i neću se smijati tome, ali ima ona biblijska neka kamen prvo baci onaj tko je bezgrešan. Dakle kolegice i kolege hvala vam na raspravi. Ja sam spreman kolega Liniću i sa vama i sa prof. Grčićem sjesti i raspraviti neke ideje, dapače, jer mislim da svima je u interesu da napravimo nešto, a kažem vjerojatno su ugostiteljske djelatnosti na Brijunima bile vrlo … [[Ne razumije se.]] Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Amandmani se mogu podnositi do sutra, u petak u 10 sati, 28. dakle kolovoza, do 10 sati tko namjerava podnijeti amandmane. Dakle do sutra u 10 sati. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti a to bi bilo u ponedjeljak po našem mišljenju 30. kolovoza u 13 sati. Gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici, sve vas lijepo pozdravljam, kao i predsjednicu Vlade Republike Hrvatske gospođu Jadranku Kosor, potpredsjednika gospodina Šukera i ministra Biškupića. Prelazimo na glasovanje o točkama raspravljenim na sjednici od četvrtka 26. kolovoza 2010. Molim vas uključite da utvrdimo kvorum. Rezultat. 122, dakle možemo odlučivati. Prelazimo na Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu, Prijedlog izmjena i dopuna financijskih planova Hrvatskih voda i Hrvatskog fonda za privatizaciju za 2010. godinu. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli zastupnik Boris Miletić, Klub zastupnika HDZ-a te zajednički zastupnici Boro Grubišić i Ivan Drmić. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandman Kluba zastupnika HDZ-a te se o njemu ne glasuje jer on postaje sastavni dio Prijedloga izmjene i dopune Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu sukladno članku 169. Poslovnika. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasni o ostalim amandmanima zastupnika Borisa Miletića i zastupničkom amandmanu zastupnika Bore Grubišića, Ivana Drmića. Gospodin Šuker, potpredsjednik i ministar financija.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Amandman zastupnika Borisa Miletića Vlada ne može prihvatiti, ali ćemo do kraja godine pokušati iznaći mogućnost da pomognemo, da li će to biti iz tekuće pričuve ili na neki drugi način.
Hvala. Gospodin Boris Miletić. Izvolite.
Ako je tome tako onda mislim da nema potrebe niti raspravljat niti glasat o ovom amandmanu. Ja vas držim za riječ. Znate svi da se radi o elementarnoj nepogodi, da je škola izgorjela preko noći i vjerujem kako se druge elementarne nepogode rješavaju da ćete imati sluha i za Grad Pulu. Hvala.
Dakle, amandman je povučen, jel tako. Dakle ovaj amandman je povučen gospodina Borisa Miletića. Imamo amandman gospodina zastupnika Ivana Drmića i Bore Grubišića.
Vlada Republike Hrvatske ne prihvaća amandman iz razloga što se već u prijedlogu rebalansa proračuna za 2010. godinu povećava aktivnost, poticaji u poljoprivredi, proizvodnji, intervencije na tržištu u iznosu od 616 milijuna 632 tisuće 959 kuna.
Hvala. Gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Gospodine ministre, u razdjelu Ministarstva poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja predlaže se povećanje sredstava za subvencije poljoprivrednicima za 616 milijuna kako ste rekli. Budući da zbog nastalih šteta u poljoprivrednoj proizvodnji je upitna jesenska sjetva stoga su potrebna osigurati sredstva za isplatu poticaja u maksimalnom iznosu u skladu sa zakonom. Dakle, to je tih 177 milijuna kuna. Smanjenje sredstava za tržišne investicije, ukidanje operativnih programa, neisplata kapitalnih ulaganja, kao i svjesno prenošenje obveza iz 2008. i 2009. u 2010. godinu te neprihvaćanje obveza vezanih uz kapitalna ulaganja u poljoprivredi dovode do propasti hrvatske poljoprivrede. Zbog toga smo tražili onih dodatnih 400 milijuna kuna preraspodjele, a vi ste stavili na tu poziciju 300, a dug države za kapitalna ulaganja je više od 800 milijuna kuna. A naš prijedlog amandmana ide na 400 milijuna kuna i onih vaših 300 još uvijek nije dovoljno da se taj dug iz 2008. i 2009. namiri. Htio sam naglasiti da kod donošenja proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu nisu prihvaćeni prijedlozi ni amandmani HDSSB-a o povećanju potrebnih sredstava za poljoprivredu pa je došlo do prosvjeda seljaka. Danas, dakle punih osam, devet mjeseci poslije vi na tu poziciju postavljate tih 616 milijuna kuna i 300 milijuna kuna za kapitalna davanja. Dakle, očito smo mi bili u pravu ali evo tražim glasovanje o našem amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman kojeg inače Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Naglašavam da je temelje članka 91. Ustava Republike Hrvatske za donošenje izmjena i dopuna proračuna potrebna većina svih zastupnika, dakle najmanje 77. Dajem na glasovanje Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu. Molim uključite se i glasujmo. Prekontrolirajte da li vam funkcioniraju uređaji. Rezultat? Molim? Ne radi vam. Dobro. Utvrđujem da smo većinom glasova 81 glas za, ništa suzdržani i 60 protiv prihvatili izmjenu i dopunu, odnosno rebalans državnog proračuna zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dakle, izmjene i dopune državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Sukladno članku 35. Zakona o proračunu sada prelazimo na glasovanje o odlukama o davanju suglasnosti i financijskih planova izvanproračunskih korisnika. Prvo, prijedlog odluke o davanju suglasnosti na izmjene i dopune financijskog plana Hrvatskih voda za 2010. godinu. Amandman na prijedlog ove odluke podnio je Klub zastupnika HDZ-a. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandman Kluba zastupnika HDZ-a, te se o njemu ne glasuje jer on postaje sastavni dio prijedloga odluke sukladno članku 169. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskih voda za 2010. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ova odluka i davanje suglasnosti na odluku je prihvaćeno većinom glasova, 82 glasa za, 1 suzdržani i 58 protiv. Zatim imamo Odluku o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskog fonda za privatizaciju za 2010. godinu. Amandman na prijedlog ove odluke podnio je Klub zastupnika HDZ-a. Tijekom rasprave je predstavnik predlagatelja prihvatio amandman Kluba zastupnika HDZ-a, te se o njemu ne glasuje, jer on postaje sastavni dio prijedloga odluke sukladno članku 169. Poslovnika Hrvatskog sabora. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskog fonda za privatizaciju za 2010. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 83 glasa za, ništa suzdržanih i 58 protiv donešena odluka o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskog fonda za privatizaciju za 2010. godinu zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Odbor za zakonodavstvo predlaže Saboru donošenje zaključka koji glasi: Ovlašćuje se Stručna služba Hrvatskog sabora da zajedno sa predstavnicima predlagatelja obavi redakciju teksta izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu i izmjena i dopuna financijskih planova prije njihove objave u "Narodnim novinama". Dajem na glasovanje ovaj prijedlog zaključka. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 82 glasa za, 4 suzdržana i 41 protiv prihvaćen predloženi zaključak. Prelazimo na – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu, drugo čitanje, P.Z. broj 614 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste u pretince. Ovaj zakon će se raspraviti odredbama Poslovnika koji se odnose na drugo čitanje. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za lokalnu, područnu (regionalnu) samoupravu, Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu okoliša, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za turizam, Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo, Odbor za unutarnju politiku i Odbor za zdravstvo. Izvješća ste primili od ovih odbora na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Ministar i potpredsjednik Vlade gosopdin Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ima nekoliko odredbi koje moramo spomenuti, koje se mijenjaju, prije svega smanjuje se proračunska pričuva sa 270 na 220 milijuna, to je članak 1. Članak 2. osigurava se pravna zaštita protiv prvostupanjskog rješenja Ministarstva financija o povratu pogrešno ili više uplaćenih prihoda, pokretanjem upravnog spora u skladu sa Zakonom o općem upravnog postupku. Članak 3. Vlada Republike Hrvatske može dati suglasnost za zaduživanjem jedinicama lokalne, područne (regionalne) samouprave koje su iskazale višak prihoda poslovanja, najviše do 2,3% ukupno ostvarenih prihoda poslovanja svih jedinica lokalne, područne (regionalne) samouprave iskazanih u financijskom izvještaju. Ovim izmjenama i dopunama od navedenog ograničenja izuzimaju se jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave za projekte energetske učinkovitosti sa ciljem uštede energije i poboljšanja energetske učinkovitosti. Članak 4. mijenja se visina zaduženja sa 28,5 milijardi na 34,6 milijardi kuna. Tekuće otplate, glavnice državnog duga će biti 18,9 milijardi, na 19, sa 18,3 na 19,1 milijardu kuna. Ukupna visina zaduženja izvanproračunskih korisnika povećava se sa 1,2 milijarde na 1,4 milijarde, a tekuća otplata glavnice duga smanjuje se sa 448 milijuna na 378,1 milijun kuna. Člancima 5. i 6. daje se mogućnost nadležnim ministarstvima da uz suglasnost ministra financija propišu mjerila i način korištenja donacija za koje nije utvrđena namjena korištenja, te vlastitih prihoda koje proračunski korisnici ostvaruju obavljanje poslova na tržištu i u tržišnim uvjetima. I članak 7. plaćanje duga prema državi može se odgoditi za jedan mjesec, a obročna otplata duga može se dobiti do 10 mjeseci sukladno članku 68. Zakona o proračunu, i uredbi Vlade Republike Hrvatske koja se donosi na temelju istog članka. Ovim izmjenama daje se mogućnost Vladi da iznimno plaćanje duga može odgoditi, odobriti obročnu otplatu za razdoblje duže od navedenog. Ovo se odnosi na javna davanja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Ljubo Jurčić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, potpredsjedniče Vlade, članovi Vlade, kolegice i kolege. Evo logično pred nama je konačan prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu. Čim se radi rebalans onda treba izmijeniti ovaj zakon da se usklade sve te stavke koje su proistekle iz toga što se nisu ni prihodi ni rashodi izvršili onako kako su planirani. Međutim, mi ovu raspravu uglavnom vodimo kad se radi o proračunu, kad se govori o javnim financijama, kad je prisutno Ministarstvo financija. Međutim, mi smo došli u situaciju da zapravo Ministarstvo financija na ovo ne može puno utjecati nego jednostavno konstatira stanje i onda mi to stanje ovdje potvrđujemo i tako je i ovaj sadašnji rebalans. Prihodi su takvi kakvi jesu, rashodi su takvi i promijenile su stavke. Ono što je posljedica toga povećava se deficit, a konačna posljedica toga taj se deficit zbraja u javni dug i ono što opterećuje Hrvatsku državu. Prije 5, 6 godina možda smo mogli razgovarati i takve su diskusije bile od strane SDP-a i od strane mene u ime kluba da zato sa javnim financijama i drugačijom politikom javnih financija možemo se osigurati da ne dođemo u ovu situaciju, međutim danas nas situacija u Hrvatskoj, svijet se polako oporavlja, teško da možemo promijeniti strukturu proračuna baveći se samo sa proračunom. Proračun ima i svoju prihodnu i svoju rashodnu stranu i danas i na prihodnoj i na rashodnoj strani Ministarstvo financija, po meni, ne može značajnije utjecati. Ovdje se više ne radi samo o politici javnih financija nego se radi o ukupnoj politici u Vladi ili ekonomskoj politici. Prije svega, često se kaže i takva je sada mantra postojeće Vlade trebamo naći nešto gdje možemo još uštedjeti. To je jedan defanzivan pristup, ja mislim da moramo početi pričati, moramo naći nešto što možemo raditi i gdje možemo povećati proizvodnju o čemu je prije govorio kolega Slavko Linić. Zapravo, mi smo potpuno izgubili izvan kontrole stranu prihoda, a prihodi ne ovise o Ministarstvu financija, direktno ne toliko značajno koliko prije, a danas puno manje, nego o ministarstvima koji se bave gospodarstvom. I gospodarstvom i energetikom i poljoprivredom i građevinom itd. Međutim, tu ne vidimo tu politiku. Zapravo kad gledamo na kojem su koraku u kreiranju ekonomske politike danas javne financije one bi bile najbliže negdje na trećem koraku. Danas Hrvatska mora se odlučiti ili hrvatska ekonomska politika što će raditi i kako će raditi i to je, na taj, odgovor na to pitanje dale su sve vlade pametnih država ovih G20 u ovoj krizi, a mi smo u krizi već od tranzicije od '90-te godine i uvijek izbjegavamo to pitanje i danas smo suočeni s time hoćemo li riješiti to pitanje ili nećemo riješiti. Ako to pitanje riješimo, što ćemo raditi, s kim ćemo raditi, za koga ćemo raditi onda de facto počet ćemo rješavati hrvatske ekonomske probleme, pa socijalne i onda i financijske. Druga politika koja je nužna za ovaj gdje ćemo raditi i to nam odgovor na to pitanje daje regionalna politika. Jednu i drugu politiku traži Europa. Ne traži to Europa zbog nas da se razvije nas nego jednostavno Europa hoće da vidi što će se raditi u Hrvatskoj i kako će se raditi. Da li će se raditi uspješno ili neuspješno to Europu ne zanima, oni samo znaju, zanima što ćemo mi raditi. A da li smo uspješni ili neuspješni to će se osjetiti na našoj koži. Najbolji primjer je tome ove članice EU koje su i 10-ak i 15 godina u EU pa su u EU pa se nisu spasili krize. Recimo Grčka je, koju često navodimo tu kao primjer, koja je dugo u EU i to je nije spasilo. EU je nije mogla spasiti krize. Imamo drugi primjer Mađarske koja je ušla kao primjer tranzicijske zemlje u EU pa je 2006. našla se u krizi. Standard je pao 30%. Ovo što ih spašava EU i monetarni fond ne spašava ih da bi Mađari zadržali isti standard nego ih spašava zato da bi sačuvali svoj kapital i svoja sredstva. Mađari će živjeti onako kako se sami organiziraju. Za Rumunjsku i Bugarsku nitko i ne pita. Tu i tamo čujemo da su smanjili plaće 10, 20%. Dakle, ovisi o našoj Vladi i o našoj politici kako ćemo živjeti i kako ćemo imati konačan taj rezultat u proračunu. Ukratko rješenje danas za hrvatske ekonomske, socijalne i fiskalne probleme je da moraju imati industrijsku politiku što raditi, regionalnu politiku gdje raditi, onda fiskalnu politiku kako to financirati i na kraju dođe monetarna politika da proizvede dovoljno novca kvalitetnog novca za gospodarstvo i građane da se to sve skupa može isfinancirati. Mi smo potpuno amnestirali monetarnu politiku kao da zapravo ona se, da je se ne tiče stanje u hrvatskom gospodarstvu. Međutim, u njoj su svezane ruke zato što nema ovih drugih odgovora na pitanje što raditi, kako raditi i gdje raditi, kako financirati onda da bi se to desilo. Drugo, što se tiče rashoda ja baš nisam nekog uvjerenja da se ti rashodi mogu nešto smanjiti. To su javne usluge ili to su ljudi koji imaju svoja radna mjesta koji trebaju raditi. A za racionalizaciju da, ali ovdje je problem efikasnosti tih javnih usluga. Međutim, da li je puno zaposlenih nije, vjerojatno je, to je uvijek posljedica javnih djelatnosti. Nama je problem koliko je uopće u Hrvatskoj zaposleno ljudi. Naime, hrvatski problem je taj dugogodišnji da mi proteklih 50, 60 godina, a vjerojatno i nikada nismo uspjeli kreirati dovoljni broj radnih mjesta za naše radno sposobno stanovništvo. Mi u prosjeku u Hrvatskoj od 60, ako kažemo onako da je 60-te završila poslijeratna obnova i neka stabilizacija, nama kronično fali preko 400 tisuća radnih mjesta. I radni kontingent u Hrvatskoj je negdje oko 55% ukupnog stanovništva, a država da bi koliko toliko normalno funkcionirala treba imati negdje 60, 65%. Nama je radni kontingent negdje 2 milijuna 800 tisuća ljudi, odbijemo školarce, invalide, dođemo do 2 milijuna i 200. Ali naš je radni kontingent sada službeno zaposleni, nezaposleni negdje milijun i 700 tisuća ljudi. I to je temeljni problem Hrvatske. Mi ne možemo, nismo mogli osigurati. Postoje radna mjesta, nije to zadatak privatnog sektora ili privatnom sektoru treba omogućiti da radi, ali privatni sektor radi za svoje dioničare, a država radi za svoje dioničare, a dioničari države su svi građani Hrvatske države. Neki dan se povela priča da trebamo uvesti radnu snagu. Pa nije država zbog toga da osigura nekom radnu snagu, država je zbog toga da zaposli svoje građane. Ono što mogu raditi itd. Tako ukratko nije ovdje problem toliko visine javne uprave nego je problem po meni puno temeljniji mali broj zaposlenih u produktivnom sektoru. Zamrzavanje javnih rashoda, ja to ne bih baš prihvatio. Javni rashodi su veliki ili mali, oni se uvijek gledaju u odnosu BDP-a, rasta. Tako da to može biti alibi i politika. Ovo je možda išlo u dobroj namjeri, ja mislim da je to predložio kolega Marić da se zamrznu rashodi, ali to je alibi i politika da ne radimo na politici gospodarskog rasta. Pa ako imamo politiku gospodarskog rasta i gospodarski rast 3, 4, 5% pa onda neka i raste javni sektor 1, 2%. Ali suština je u tome da je bruto domaći proizvod raste brže nego ovi rashodi ili proračun, a ne zamrzavati proračun. Jednostavno to je spojeno. Isto tako kada kažemo kod nas su visoke plaće i male plaće. Nisu, one uvijek ovise o produktivnosti. U Americi, u Europi su dva, tri, četiri, pet puta veće, ali je produktivnost veća, tako da se gleda uvijek odnos produktivnosti i plaće. Drugi problem našeg planiranja proračuna su makroekonomske analize. Mi jednostavno nemamo podloge za kvalitetne makroekonomske analize. To se opet ne odnosi na Ministarstvo financija. Naime, kako postoji računovodstvo poduzeća tako postoji računovodstvo države i postoji sistem nacionalnih računa koje su usvojile Ujedinjene nacije, MMF, Europska komisija itd. i mi imamo račun domaćeg proizvoda i to u globalu. Međutim, mi nemamo račun financijskih transakcija onako kako bi prema tom standardu trebalo biti da vidimo gdje je novac, kod koga ide novac, kome itd. Mi ne znamo strukturu gospodarstva i kada procjenjujemo kako će biti kretanje u 2010. godini mi imamo zato neki osjećaj, neke podatke, ali zapravo nemamo još koliko je meni poznato tablicu inputa, autput hrvatskog gospodarstva da vidimo što hrvatsko gospodarstvo koji sektor što troši, od koga uzima i kome daje. Da to znamo mogli bi puno preciznije raditi različite proračune i isto tako procjenu proračuna. I sljedeće što nemamo račun nacionalnog bogatstva ili račun kapitala, a to je popis sve imovine kapitala na teritoriju Republike Hrvatske bez obzira kome to sve skupa pripada. I na kraju ove priče, ono što je u Hrvatskoj zapravo problem makroekonomski. Mi smo do sada imali u deficitu ne samo državu, imali smo u deficitu stanovništvo. Stanovništvo je više trošilo nego što zarađuje. Država je koliki toliki 2, 3, 5% imala veću potrošnju nego proizvodnju. Imamo onu temeljnu stvar, imali smo investiciju u nekom trenutku 30, 32% bruto domaćeg proizvoda, a domaća štednja je bila 23, 4, 5%. Mi smo se za investicije direktno zaduživali u inozemstvu, jer nismo jednostavno imali dovoljno vlastite akumulacije. I onda je tu problem, sada proizlazi struktura tih investicija. Nema veze tko je te investicije radio. Sama činjenica da mi ne možemo otplatiti svojoj državi kao država dugove koje smo uzeli prije 5, 6, 7, 8 godina, nego se moramo ponovno zadužiti da bi otplatili taj dug je činjenica dokaz da smo krive investicije imali. Ali imali smo i prošlih godina i sportske dvorane, imali smo ovo i spomenike itd. uglavnom previše je novca otišlo u neproduktivnu imovinu. I mi danas imamo posljedicu svega toga. Deficit nije opasan i često se ovdje uspoređujemo sa Grčkom sa ovim, onim zemljama, tu nema nikakve sličnosti. Isto tako uspoređivati razinu hrvatskog javnog duga sa nekom drugom zemljom. Isto se to ne može raditi. Recimo Japan kao jedna od najrazvijenijih zemalja svijeta, druga ekonomija u svijetu, što mislite koliki ima javni dug? 200% bruto domaćeg proizvoda. Koliko Hrvatska ima, piše u ovome 48%, sada će biti malo više. A to ne znači da smo mi bolji od Japana, jel tako. Europa je povećala svoj javni dug negdje sa 30 na 50%, deficitu su isto išli ispod 2% na 6, 7%. Neki dan je bila priča o tome da su banke predlagale nešto ... sada to nije bitno jel je ili nije, neki njemački model. Pa to je malo zapravo nekorektno. Hrvatsko gospodarstvo nema apsolutno nikakve sličnosti sa Njemačkom, niti po veličini, niti po efikasnosti, niti po strukturi. Ali isto tako ni hrvatski bankarski sektor nema apsolutno nikakve sličnosti sa njemačkim. I sada kada dođu takvi prijedlozi, oni mogu biti motivirani nečim drugim, a ne samo rješenjem nekoga problema. Inače kada se govori o zaduživanju, ono nije samo sebi problematično. E sada ovako nije politički ali to je profesorski, često će reći potpredsjednik Vlade reći će, pa i Vlada ima 2003., četvrte, ne znam koje visok deficit. Točno. Ali dobro to je hrvatski deficit i ovaj i onaj, tako mi to gledamo. Međutim, postoje ciklusi u razvoju gospodarstva. U prvoj fazi zemlja je kada se počne razvijati, to kao Hrvatska je mladi dužnik, znači posuđuje, investira, gradi proizvodne kapacitete, onda ona ne može vraćati te dugove, odbacuje za budućnost. Onda postaje zreliji dužnik, onda može odbacivati i otplaćivati svoje dugove, onda u jednoj situaciji postaje vjerovnik. Problem je Hrvatske taj što smo mi nakon 20 godina Hrvatske još uvijek u situaciji mladog dužnika. I to je temeljni problem Hrvatske. I na kraju, isteklo mi je vrijeme, pa da se ponovo vratim, rekao sam industrijska politika, regionalna politika, fiskalna politika, monetarna politika. Onih 200% javnog duga u Japanu financira se iz Japana. Grčki dug, oni imaju euro pa će spašavat euro, mi nemamo eura pa neće spašavat euro, ali mi još uvijek imamo Hrvatsku narodnu banku, mi još imamo suverenitet da imamo mogućnost i pravo proizvodnje novca. Ta Hrvatska narodna banka je još hrvatska. To se zove monetizacija javnog duga. Zašto mi taj javni dug ne uzmemo na sebe? To je pitanje, samo će se odgovoriti ne smije se štampati novac. Nećemo štampati novac. Taj novac koji danas štampamo i pokrijemo sami svoj javni dug, sutra ćemo morati pokriti svojim robama i uslugama, a onda se opet vratimo na ono prvo pitanje kojim robama, kojim uslugama, a na to pitanje odgovor daje industrijska politika, ne fiskalna politika. Nažalost, nisam ja ovdje baš zbog toga da branim Ministarstvo financija nego stvarno tako vidim problem. Novac nema unutrašnju vrijednost, novac je onoliko jak koliko je jako realno gospodarstvo. Novac je slika gospodarstva. Pancho Villa, na kraju kasno je, ovo ide izvan toga, Pancho Villa kad je došao na vlast rekao je štampajte novce. Koliko, nek narod ima koliko god hoće. Pita Makari koliko ćeš nama platit štampanje novca, veli uzmete koliko god hoćete, vele bankari ne, ne, nama platite u zlatu jer taj novac što štampaju nema vrijednost ako je sam … [[Govornik se ne razumije.]] Novac ima onoliku vrijednost koliku ima vrijednost naše gospodarstvo i novac nije bogatstvo nego ovo što proizvedemo je bogatstvo. Evo, hvala lijepa.
Hvala. Hvala lijepa. I budući da nema više prijavljenih zaključujem raspravu. Glasovat ćemo također u ponedjeljak u 11 sati. … [[Upadica se ne razumije.]] U 13 sati, glasovanje u 13 da ne bi zaboravili, u 13. Prelazimo na drugu točku Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu. To je drugo čitanje, P.Z. br. 614. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 83 glasa za, ništa suzdržani i 54 protiv. Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu predlaže Saboru donošenje zaključka koji glasi: Predlaže se Vladi Republike Hrvatske da odgovarajućim aktom omogući jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave da iznimno od zakona i podzakonskih akata kojima je propisana isključiva namjena korištenja neporeznih prihoda tih jedinica mogu te prihode koristiti i za druge namjene iz njihovog samoupravnog djelovanja uz uvjet da se ne dovede u pitanje obavljanje djelatnosti koja se financira iz tih prihoda. Gospodin potpredsjednik Šuker izvolte se izjasniti o predloženoj.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. S obzirom da se ovdje radi o odredbama koje su regulirane Zakonom o komunalnoj djelatnosti bio je dogovor sa zastupnikom gospodinom Mršićem da se ovaj zaključak povuče, a da mi do, praktički izrade proračuna nađemo mogućnosti zapravo u promjenama Zakona o komunalnom gospodarstvu da se nađe mogućnost da se pomogne jedinicama lokalne samouprave s tim da ćemo morati ugraditi instrumente da se ti novci baš svi ne potroše za plaće i nešto slično nego da dio tih novaca ipak ostane za komunalnu infrastrukturu. Mislim da smo se oko toga usuglasili. Ne?
Hvala. Gospodin Mršić.
Evo u ime odbora povlačimo.
Hvala. Ovaj je prijedlog povučen. Prelazimo na 3. Utvrđivanje ukupne razine rashoda Državnog proračuna Republike Hrvatske u 2011. i 2012. godini. Zaključak Vlade se predlaže: "Ovaj zaključak donijela je Vlada Republike Hrvatske na svojoj sjednici održanoj 24. kolovoza 2010. godine temeljem članka 30. Zakona o Vlada Republike Hrvatske i članka 39. Zakona o proračunu." Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Hvala. Žele li izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu za koju nema prijavljenih pa zaključujem raspravu. Glasovat ćemo također u ponedjeljak u 13 sati. Želim vam ugodan vikend i zahvaljujem, bili smo više-manje svi podnošljivi, uz jedan izuzetak.
Poštovani gospodine predsjedniče tražim stanku od 5 minuta za klub radi dogovora o glasovanju o ovoj točki dnevnog reda.
Određujem stanku u trajanju od 10 minuta, pa prema tome, 10 minuta znači u 13 i 30 nastavljamo sjednicu. Isto to traži Klub zastupnika HNS-a. I Kajin. Nisam vidio. Dame i gospodo nastavljamo sa sjednicom. U ime kluba SDP-a gospodin Zoran Milanović će se obratiti. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege, poštovani predstavnici Vlade, poštovana predsjednice Vlade. Ovaj zaključak nećemo podržati zato što smatramo da je nepotreban, da je politički nelogičan i da je bilo imalo volje da se išta mijenja to bi se učinilo već sada. Ovako ovo je kao da zaključujete da će u sljedećem kolovozu biti lijepi i sunčani ti i ti dani. Bit će kakvi budu. Bit će jutro, bit će podne i bit će večer. Bit će svjetlo i bit će mrak. Kakvo će biti vrijeme, ali to znate i bez mene jel tako? Bit će vjerojatno oblačno, manje ili više oblačno. Dakle, ovakav zaključak je presedan u dosadašnjoj praksi Sabora. Njega se može donijeti. Rekao sam zašto nećemo podržati ovaj zaključak. Politička volja i odlučnost i hrabrost se pokazuje u ovakvim situacijama kao što je bila aktualna. To ste nažalost propustili učiniti. I obećavati nešto za 2011., 2012., 2013. godinu je najmanje neozbiljno. Ali najneozbiljnije je bilo propustiti ovu šansu koju smo mogli iskoristiti, a nismo je iskoristili. Dakle, Sabor zaista može donositi svakakve zaključke. Sama činjenica da to nikada dosada na ovakav način nije učinjeno govori jako puno sama po sebi. Ne kažem, genijalne ideje se rađaju, praksa ih rađa, ali ovo nije jedna od tih ideja. Prema tome hrabrost i odlučnost ove vrste ste mogli pokazati. Tjednima se valjala ta prilika, propustili ste tu priliku i ovaj zaključak u tom smislu naprosto ne drži vodu. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HNS-a gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice Vlade s ministrima, kolegice i kolege. Klub HNS-HSU neće podržati ovaj zaključak zato što on pretpostavlja da 2011. i 2012. nećemo se pomaknuti s mjesta. Dakle, da neće biti gospodarskog oporavka. I drugo, u tim projekcijama nije predviđeno otprilike 4,5 milijarde za 2012., odnosno 609 milijuna eura koliko će Hrvatska morati sudjelovati u proračunu EU 2012. godine. Dakle, taj zaključak nije povezan sa planetom Zemljom, da ne kažem sa hrvatskom realnošću. Prema tome ne možemo u ime kluba HNS-a i HSU-a podržati ovaj zaključak.
Hvala. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo predsjednice Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Pa ja mislim da ne može ova Vlada budućim generacijama pa samim time ni onima koji će biti na vlasti, a HDZ neće, određivati proračunske veličine. Na ništa niste gospodo spremni sami, a drugima bi određivali te proračunske veličine. I to jednostavno nije korektno. Ako se taj zaključak treba na nekoga odnositi onda neka se to odnosi na 2011., ali se ne može on odnositi na 2012. Iako se ja bojim da ni nažalost 2012. teško da može biti bolje no što je sada i teško da će se te godine prikupiti tih 122 milijarde kuna. Ja znam da nema nikoga u ovoj sabornici koji ovoj zemlji ne bi želio najbolje. Međutim, isto tako je činjenica da je ova zemlja pod znamo čijom vlašću naprosto razorena. I znamo tko ju je razorio. Porezne veličine. 2005. proračun je iznosio 87,9 milijardi kuna; 2006. već je 96 milijardi kuna; 2010. pri padu BDP-a u 2009. od 5,8%, a u prva dva kvartala ove godine za 2,5% iznosi 122 milijarde i 340 milijuna kuna. Ili 2010. mi ćemo skupiti 108,2 milijarde kuna, a do 122,4 milijarde fali nam 14 milijardi kuna. Ono što ja govorim još od 15.07., zapravo mjesecima, mi smo se do 15.07. zadužili za 26 milijardi kuna. Do kraja godine nam fali još 6,1 milijarda kuna i pretpostavljam da ćemo se za taj iznos zadužiti na domaćem tržištu novaca pri bankama kojima smo prijetili ili pare ili porez. E sad, što je bit? Mi smo pojeli sami sebe. Mi trošimo negdje oko 20 milijardi kuna više od mogućeg. U periodu od 2006. do 2010., gospodine Hebrang, potrošili smo negdje 90 milijardi kuna, nisam čitao ja to prošli puta, nisam čitao, nisam čitao. 90 milijardi kuna više od zarađenog. Za toliko smo se znači i zadužili i cca toliko smo i kredita vratili. 90 milijardi kuna koliko smo potrošili u tih 4, 5 godina pa toliko nije koštao rat niti posljedice zapravo rata. I imajte to na umu. Jasno, svaka slava onome tko je stradao, dio sebe dao za Domovinu, ali ponavljam u 5 zadnjih godina potrošeno je negdje 90 milijardi kuna više od zarađenog. Ja znam da je to trebalo učiniti, gospodo iz HDZ-a, da bi se dobilo Izbore 2007. To je Sanader maestralno izveo, ali su dizani ti socijalni mirovinski, sindikalni pragovi i danas smo mi gospodo tu gdje jesmo, lupali vi po klupama ili ne lupali. Nažalost, bili ste toga i svjesni, znali što će se dogoditi i sada vi kažete 2012. neće se trošiti više. Ne, nažalost, neće se trošiti više, ali ove godine za kamate recimo ide 6 milijardi kuna, iduće godine ministre ići će negdje oko 8 milijardi kuna, samo za kamate. 2012. ići će možda i 10 milijardi kuna. Vanjski dug država je u dvije godine povećan sa 77 na 100%, javni dug sa 42 na 52%, a ono što je najgore što je u mandatu ove Vlade od 1. 7. prošle godine do 1. 7. ove godine, ova država ostala bez 89 tisuća 19 radnih mjesta. A do kraja mandata vaše Vlade, ostat će još bez najmanje 89 tisuća i 19 radnih mjesta. To je znači 160 tisuća. Nije to Nostradamus da ne kažem šta. 150 tisuća radnih mjesta ostat će Hrvatska.
Hvala lijepa.
... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] samo u zadnjih dvije godine. I onda ajde recite kako dalje? Sa ovakvim zaključcima sigurno ne možemo.
Hvala lijepa. Gospođa predsjednica Vlade Jadranka Kosor će se izjasniti o predloženim zaključcima. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane gospođe zastupnice i gospodo zastupnici. Vlada i dalje ustrajava dakako da hrvatski Parlament, Hrvatski sabor donese ovaj zaključak, odnosno ovu odluku da prihvati ovaj prijedlog Vlade Republike Hrvatske koji u svojoj suštini sadrži ono najvažnije o čemu je i većina zastupnika u Hrvatskom saboru raspravljala kada se raspravljalo o rebalansu proračuna, a to je da se rashodovna strana proračuna Republike Hrvatske za 2011., 2012. godinu ne povećava, dakle da se rashodovna strana ne povećava. O prihodovnoj naravno ne govori ovaj zaključak i mi smo uvjereni, sigurni da će nakon svih provedenih mjera i provedbe programa gospodarskog oporavaka i prihodovna strana pokazati svakako u drugačijem svijetu, prije svega sljedeće godine. Ja sam uvjerena i do kraja ove godine. Neću naravno pojedinačno nikome ni na što odgovarati ni replicirati, samo budući da je gospodin Kajin spomenuo jednu stranku HDZ i rezultate na sljedećim izborima, reći ću i mislim da na to imam pravo, gospodine Kajin, gospodine zastupniče nećete vi odlučivati o tome tko će pobijediti na sljedećim izborima i nećete hvala Bogu vi odlučivati o tome kakav će rezultat biti Hrvatske demokratske zajednice. O tome će odlučiti hrvatski birači. Ali vraćam se sada ovome zaključku. Dakle, mislim da budući da mogu konstatirati da u raspravi o rebalansu nismo mi iz Vlade čuli gotovo niti jedan konkretan prijedlog o tome što bi to i gdje bi to trebalo intervenirati u rashodovnoj strani. Čuli smo naravno načelne rasprave. Mi smatramo da je ovo zaključak gdje se pokazuje zaista uistinu i prava hrabrost i prava odlučnost, jer je to prijedlog da se ne povećava rashodovna strana u izbornoj godini. I bilo bi jako dobro gospođo zastupnice i gospodo zastupnici da svi imamo jednako toliko i hrabrosti i odlučnosti i znanja da prihvatimo takav zaključak, dakle da se rashodovna strana ne povećava. Ali vi to naravno možete odlučiti i odlučit ćete kako budete htjeli. Zaključno, želim podsjetiti da ćemo uz ove odluke mi do izrade proračuna, odnosno do glasovanja o proračunu za 2011. pripremiti i Zakon o fiskalnoj odgovornosti prvi puta u Hrvatskoj dati na vaše stolove, prema kojem bi taj zakon vrijedio za sljedeće tri godine. Dakle, druga stepenica u tim naporima bit će Zakon o fiskalnoj odgovornosti, gdje ćemo glasovati također svatko prema svojoj savjesti o odgovornosti za proračun ali i za budućnost Hrvatske. Prema tome, gospodine predsjedniče Vlada ne odustaje od ovoga zaključka i dakako molimo glasovanje i izjašnjavanje Parlamenta dakle da vidimo jesmo li za odlučne korake ili smo za stajanje u mjestu.
Hvala. ... [[Pljesak.]] Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin zastupnik Zoran Milanović. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Sabora. Ispravljam netočan navod da je ovo prijedlog Vlade. Ovo nije prijedlog Vlade. Ovo je prijedlog klubova zastupnika, pa ni to ne znate. Ovo je prijedlog klubova. Dakle, ni to ne znate. Drugi netočan navod je da se na ovakav način pokazuje hrabrost. Ovo je priča o hrabrosti, a ne hrabrost. I treće, pozdravljam Zakon o fiskalnoj odgovornosti, za ovom govornicom smo ga malo više od godinu dana mi predlagali. Sve dođe na svoje. Kao primjer naveli smo Brazil i neke druge države. Imate u fonogramu Sabora. Ali dobro je.
Istina je da je Vlada predložila ovu točku dnevnog reda kao i ove druge dvije prve. A tko je podupro to, to znamo da su klubovi koje smo ovdje naveli. Međutim, za izvanrednu sjednicu koju je Vlada uputila Hrvatskom saboru ove su tri točke bile u prijedlogu Vlade Republike Hrvatske. Hvala vam lijepa. Molim dajem na glasovanje Prijedlog zaključka koji su zajednički predložili klubovi zastupnika. Molim uključimo se i glasujmo. Predložili, a Vlada je predložila da uđe u dnevni red. Izvolite, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zaključaka je prihvaćen većinom glasova. 83 glasa za, ništa suzdržano i 59 protiv. Odbor za financije i državni proračun predložio je prijedlog odluke ali je o tome bespredmetno glasovati, budući da smo upravo donijeli zaključke koji su identični predloženoj odluci. Napominjem da su u pretince dostavljeni materijali za sljedeću sjednicu, ono što je do sada stiglo. I gospođe i gospodo zastupnici time zaključujem 19. izvanrednu sjednicu Hrvatskoga sabora. I želim vam ugodan odmor ovih dana do sljedeće redovite sjednice. Hvala lijepa.