Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Šesnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 115 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 49. Zakona o Narodnoj skupštini predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom svakog odlučivanja postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Zahvaljujem. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 177 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju Đorđe Komlenski i Jelena Mihailović. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da je ova sednica sazvana u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda. Dostavljeni su vam zapisnici 14. i 15. sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini i Devete posebne sednice Narodne skupštine u Dvanaestom sazivu. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa navedenih sednica. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja utvrđeno da tom Odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedene zapisnike. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje zapisnik 14. sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini, održane 21, 22. i 23. decembra 2021. godine. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno - 181, za - 179, uzdržan - jedan, nije glasao - jedan. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Zapisnik 14. sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine. Stavljam na glasanje zapisnik 15. sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini, održane 23. decembra 2021. godine. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno - 183, za - 182, nije glasao - jedan. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Zapisnik 15. sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine. Stavljam na glasanje zapisnik Devete posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu, održane 29. decembra 2021. godine. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno - 184, za - 182, nije glasalo - dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Zapisnik Devete posebne sednice Narodne skupštine u Dvanaestom sazivu. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv sednice Šesnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u Dvanaestom sazivu, koje je sazvano na zahtev Vlade, saglasno članu 106. stav 3. Ustava, članu 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članu 249. Poslovnika, dostavljen vam je zahtev za održavanje vanrednog zasedanja, sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Dobili ste predlog dnevnog reda. D n e v n i r e d 1. Predlog zakona o izboru predsednika Republike, koji je podnela Vlada, 2. Predlog zakona o izboru narodnih poslanika, koji je podnela Vlada, 3. Predlog zakona o lokalnim izborima, koji je podnela Vlada, 4. Predlog zakona o finansiranju političkih aktivnosti, koji je podnela Vlada, 5. Predlog zakona o izmeni Zakona o sprečavanju korupcije, koji je podnela Vlada, 6. Predlog zakona o dopuni Zakona o vanparničnom postupku, koji je podnela Vlada. 7. Predlog zakona o socijalnom preduzetništvu, koji je podnela Vlada, 8. Predlog zakona o izmeni Zakona o platama državnih službenika i nameštenika, koji je podnela Vlada, 9. Predlog zakona o izmeni Zakona o predmetima opšte upotrebe, koji je podnela Vlada, 10. Predlog zakona o izmeni Zakona o oružju i municiji, koji je podneo narodni poslanik Marijan Rističević, 11. Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Banca Intesa a.d. Beograd, Raiffeisen banka a.d. Beograd, Komercijalna banka a.d. Beograd, Sberbank Srbija a.d. Beograd, OTP banka Srbija akcionarsko društvo Novi Sad i Nova Ljubljanska banka d.d. Ljubljana po zaduženju Javnog preduzeća „Srbijagas“ Novi Sad, koji je podnela Vlada, 12. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o osnivanju Međunarodne investicione banke, koji je podnela Vlada, 13. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o kreditu koji se odnosi na neobezbeđeni zajam u iznosu do 400.000.000 evra uz osiguranje od strane Multilateralne agencije za garantovanje investicija u cilju finansiranja određenih građevinskih usluga od strane Bechtel Enka UK Limited, koji posluje u Srbiji preko Bechtel Enka UK Limited Ogranak Beograd za potrebe privrednog društva „Koridori Srbije“ d.o.o. Beograd u vezi sa izgradnjom infrastrukturnog koridora autoputa E-761 deonice Pojate - Preljina (Moravski koridor) između Republike Srbije koju zastupa Vlada Republike Srbije, postupajući preko Ministarstva finansija kao Zajmoprimca i J.R. MORGAN AG kao Agentom i JPMORGAN CHASE BANK, N.A., LONDON BRANCH kao Prvobitnim mandatnim vodećim aranžerom i Credit Agricole Corporate and Investment Bank, Raiffeisen Bank International AG i Santander Bank N.A. kao Mandatnim vodećim aranžerima i CaixaBank, S.A. i UBS Switzerland AG kao Vodećim aranžerima i Banco Santander, S.A., CaixaBank, S.A., Credit Agricole Corporate and Investment Bank, JPMorgan Chase Bank, N.A., London Branch, Raiffeisen Bank International AG i UBS Switzerland AG kao Prvobitnim zajmodavcima, koji je podnela Vlada, 14. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o kreditnom aranžmanu u iznosu do 203.775.000 evra osiguranog kod China Export & Credit Insurance Corporation za finansiranje prve faze Projekta sakupljanja i prečišćavanja otpadnih voda centralnog kanalizacionog sistema grada Beograda između Republike Srbije, koju zastupa Vlada Republike Srbije, postupajući preko Ministarstva finansija, kao Zajmoprimca, BNP PARIBAS SA i UNICREDIT BANK AG, kao Aranžera, UNICREDIT BANK AG, BNP PARIBAS FORTIS SA/NV i BNP PARIBAS SA, kao Prvobitnih zajmodavaca, UNICREDIT BANK AG, kao Agenta i BNP PARIBAS SA, kao ESA Agenta, koji je podnela Vlada, 15. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu (Program za otpornost na klimatske promene i navodnjavanje u Srbiji - faza II), između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Vlada, 16. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu Program čvrstog otpada u Srbiji, između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Vlada, 17. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o kreditnom aranžmanu br. CRS 1022 01 A između Francuske agencije za razvoj, kao Zajmodavca i Republike Srbije, kao Zajmoprimca, za realizaciju Programa čvrstog otpada u Srbiji, koji je podnela Vlada, 18. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu (Projekat izgradnje širokopojasne komunikacione infrastrukture u ruralnim predelima 2) između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, koji je podnela Vlada, 19. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o kreditnom aranžmanu u iznosu od 203.400.928 evra između Republike Srbije, koju zastupa Vlada Republike Srbije, postupajući preko Ministarstva finansija, kao Zajmoprimca, aranžiran od strane BANK OF CHINA SRBIJA A.D. BEOGRAD kao Ovlašćenog glavnog aranžera sa BANK OF CHINA LIMITED HUNGARIAN BRANCH u svojstvu Agenta i BANK OF CHINA LIMITED HUNGARIAN BRANCH kao Prvobitnim zajmodavcem, koji je podnela Vlada, 20. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu za kredit za povlašćenog kupca za Projekat izgradnje brze saobraćajnice Novi Sad – Ruma („Fruškogorski koridor“) između Vlade Republike Srbije koju predstavlja Ministarstvo finansija kao Zajmoprimca i kineske Export-Import banke kao Zajmodavca, koji je podnela Vlada, 21. Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma o zajmu LD 2106 (2021) između Banke za razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije za projektni zajam - Centar za obuku za dualno obrazovanje, koji je podnela Vlada, 22. Predlog zakona o potvrđivanju Odluke Broj 1/2021 Saveta za stabilizaciju i pridruživanje EU i Srbije o izmeni Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Evropskih zajednica i njihovih država članica, sa jedne strane, i Republike Srbije, sa druge strane, zamenom njegovog Protokola 3 o definiciji pojma „proizvodi sa poreklom“ i metodama administrativne saradnje, koji je podnela Vlada, 23. Predlog odluke o izboru članova Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje, koji je podnela Vlada i 24. Predlog odluke o imenovanju članova Upravnog odbora Nacionalnog tela za akreditaciju i obezbeđenje kvaliteta u visokom obrazovanju, koji je podnela Vlada. Narodni poslanik, dr Aleksandar Martinović, predložio je da se obavi zajednički načelni pretres o 1-11. tačke, pod dva, zajednički jedinstveni pretres od 12-22. tačke i treći, tač. 23 i 24. Da li poslanik Martinović želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno - 184, za - 179, nije glasalo - pet. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Marija Obradović, ministar državne uprave i lokalne samouprave, Siniša Mali, ministar finansija, Maja Popović, ministar pravde, prof. dr Darija Kisić Tepavčević, ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, dr Zlatibor Lončar, ministar zdravlja, Maja Mačužić Puzič, državni sekretar u Ministarstvu državne uprave i lokalne samouprave, Saša Stevanović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Ivana Savićević, pomoćnik ministra državne uprave i lokalne samouprave, Vladimir Vinš, vršilac dužnosti pomoćnika ministra pravde, Sandra Grujičić, vršilac dužnosti pomoćnika ministra za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, dr Goran Stamenković, vršilac dužnosti pomoćnika ministra zdravlja, Ana Tripović, direktor Uprave za javni dug u Ministarstvu finansija, Gordana Pođanin, viši savetnik u Ministarstvu državne uprave i lokalne samouprave, Dragan Babić, viši savetniku u Upravi za javni dug u Ministarstvu finansija, Milan Čuljković, iz Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave, Sanja Gavranović i Katarina Denčić, iz Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Mirjana Veljković i Tatjana Stamatović, iz Ministarstva zdravlja i Vesna Jevtić, iz Ministarstva finansija. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika, otvaram zajednički načelni pretres o tačkama dnevnog reda od 1. do 11. Da li predlagači, odnosno predstavnici predlagača žele reč? Reč ima ministarka Marija Obradović. Izvolite.
Uvaženi predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, u ovom današnjem zajedničkom načelnom pretresu imamo desetak predloga zakona. Zamoljena sam od strane kolega da obrazložim i neke od zakona koji su u nadležnosti Ministarstva pravde, Ministarstva zdravlja, Ministarstva finansija i ono što jeste ključno, to su tri izborna zakona koja su u nadležnosti Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave. Tako da, u narednih tridesetak minuta ću se osvrnuti na ovih desetak predloga zakona, koji su zaista ključni za predstojeći period koji očekuje Srbiju. Pred vama je set zakona od značaja sa sprovođenje izbora na republičkom i lokalnom nivou. Osim klasičnih izbornih zakona, koji uređuju postupke izbora za predsednika Republike, narodne poslanike i odbornike jedinica lokalne samouprave, pred vama je nov Zakon o finansiranju političkih aktivnosti, koji uređuje bitna pitanja za funkcionisanje političkih subjekata koji učestvuju na izborima, a razmatraćemo i određene izmene Zakona o sprečavanju korupcije i Zakona o vanparničnom postupku, koji sadrže rešenja od značaja za ostvarivanje određenih prava u izbornom postupku. Želim da istaknem nekoliko bitnih činjenica za razumevanje okolnosti usled kojih se ovi izborni zakoni donose toliko blizu predstojećih izbora 3. aprila ove godine, konkretno za dva meseca. Završetkom prethodnih parlamentarnih izbora u junu 2020. godine Kancelarija za demokratske institucije i ljudska prava, Organizacija za evropsku bezbednost i saradnju, poznatija kao ODIR, objavila je konačni Izveštaj o parlamentarnim izborima u Republici Srbiji održanim 21. juna 2020. godine, sa preporukama za unapređenje izbornog procesa. Nova Vlada je 3. decembra 2020. godine formirala Radnu grupu za saradnju sa OEBS-om i ODIR-om radi obezbeđenja primene datih preporuka. Na čelu te Radne grupe postavljen je prof. dr Dejan Đurđević, direktor Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo i jedan od naših trenutno najeminentnijih pravnika i verovatno najbolji poznavalac izborne problematike u Republici Srbiji, čije je ogromno znanje i iskustvo utkano u sva tri predloga nova izborna zakona. On je, svakako, najzaslužniji za to što smo u prilici da razmatramo veoma kvalitetne zakonske predloge. Istovremeno, zahvaljujem se ljudima koji su zaista tokom prethodnih nekoliko meseci, reći ću, bez preterivanja, u dvadesetčetvorosatnom radu bili posvećeni izradi predloga ovih zakona. Bitno je da napomenemo da rešenja sadržana u predloženim zakonima predstavljaju proizvod širokog kruga konsultacija obavljenih na više različitih nivoa. Od početka rada na pripremi zakona želelo se u zakone ugraditi ono na šta nam je ODIR ukazivao u izveštajima o praćenju izbora u Srbiji. Jedna od tih preporuka je da mnoga značajna pitanja izbornog procesa treba da se regulišu zakonom, a ne više podzakonskim aktima Republičke izborne komisije. Prihvatanjem te preporuke, bitno se unapređuje pravna sigurnost u sprovođenju izbora, jer će sada zakonom biti regulisano sve ono što po svojoj suštini predstavlja zakonsku materiju, a do sada je bilo propisivano od strane Republičke izborne komisije. Ovo se odnosi na pravila u vezi sa obrazovanjem biračkih odbora, pravila u vezi sa podnošenjem izbornih lista i pravila o registraciji domaćih i stranih posmatrača, rada organa za sprovođenje izbora, koja nedostaju u važećem zakonu. Jedan od razloga što se sa podnošenjem predloga izbornih zakona Narodnoj skupštini čekalo do sredine januara, bilo je i to što se čekalo sa dobijanjem nezvaničnih komentara ODIR-a na sva tri nacrta, tako da je osim najznačajnih preporuka iz izveštaja, u zakonske tekstove ugrađen i najveći broj komentara ODIR-a iznetih na nacrte zakona koji su bili u javnoj raspravi. Drugi aspekt, vrlo bitan za izradu predloženih zakona, su bili međustranački dijalozi, vođeni pod pokroviteljstvom predsednika Narodne skupštine. Iz ta dva paralelna međustranačka dijaloga, vođena sa i bez uključivanja predstavnika Evropskog parlamenta, proistekli su dokumenti značajni i za izgled aktuelnih zakonskih projekata. Tu mislim na Sporazum o unapređenju uslova za održavanje izbora, koji je zaključen 29. oktobra 2021. godine u okviru međustranačkog dijaloga vođenog bez učešća evroparlamentaraca. Tim dokumentom su definisana mnoga pitanja koja su materijalizovana kroz odgovarajuće zakonske odredbe. Treći aspekt koji je uticao na sadržaj izbornih zakona je bila sprovedena javna rasprava, u kojoj je primljen veliki broj konstruktivnih komentara i predloga, kako pojedinaca, uključujući tu i lica iz lokalnih samouprava, koji su svojim komentarima unapredili pojedina rešenja u Predlogu zakona u lokalnim izborima, tako i organizacija civilnog društva koja se bave izbornom materijom, sa kojima se uspostavljena kvalitetna komunikacija u razmatranju nacrta ovih zakona i čiji je značajan broj primedbi i predloga našao svoje mesto u predloženim zakonima. Kada se sve navedeno uzme u obzir, stiče se utisak da će predloženi zakoni svakako unaprediti kvalitet predstojećih izbornih procesa. Upravo ova blizina izbora, koji nas očekuju u aprilu, uticala je na to da se u ovom trenutku ne pristupi reformi izbornog sistema u Republici Srbiji, jer kompleksnost ovog problema zahteva mnogo više vremena i za promišljanje adekvatnih rešenja i za sveobuhvatne društvene i političke konsultacije za koje u datom političkom trenutku u kojem se pristupilo izradi ovih zakona nije bilo vremena. Upravo ova okolnost koja je konstatovana i u zaključcima u okviru pomenutog sporazuma sa kraja oktobra prošle godine, u kojima se konstatuje da nema dovoljno vremena da se pristupi strukturalnim reformama izbornog sistema, kao ni korenitim promenama postojećeg izbornog sistema, jer takve reforme nije moguće da sprovedemo do održavanja predstojećih izbora, usled čega je predmet ove faze dijaloga bilo unapređenje postojećeg proporcionalnog izbornog sistema. U ovom smislu je vredno da pomenemo i to da je u istom sporazumu zaključeno da će se međustranački dijalog nastaviti i po završetku predstojećih izbora, kada će se raspravljati i o mogućnostima za strukturalne promene izbornog sistema, odnosno širim reformama postojećeg izbornog sistema. Najznačajniji i ujedno najobimniji zakonski predlog je Predlog zakona o izboru narodnih poslanika, s obzirom na to da se ovim zakonom uređuju sva ključna pitanja izbornog sistema u Republici Srbiji, koja se shodno primenjuju i na izbor predsednika Republike i kroz Zakon o lokalnim izborima prenose i na izbor za lokalne parlamente. Iako je po broju članova značajno obimniji od trenutno važećeg zakona, mora da se naglasi da se Predlogom zakona o izboru narodnih poslanika ne menjaju suštinski aspekti izbora za narodne poslanike. Naime, u skladu sa Kodeksom dobre prakse u izbornim pitanjima Venecijanske komisije, prema kojem osnovni aspekti izbora ne bi trebalo da se menjaju manje od godinu dana pre izbora, zakon je zadržao dosadašnja zakonska rešenja koja se mogu i smatrati osnovnim postulatima našeg izbornog procesa, a to je: Republika Srbija kao jedna izborna jedinica, glasanje za izborne liste sa kojih se mandati narodnih poslanika dodeljuju mandatima prema njihovom redosledu na listi, primena sistema najvećeg količnika za raspodelu mandata i izborni cenzus od 3%. Značajno je ukazati na odredbe kojima je u sva tri predloga zakona definisano izborno pravo, odnosno pravo da se bira i da bude biran kako za narodnog poslanika, tako i za predsednika Republike i za odbornika skupštine jedinice lokalne samouprave. U tu svrhu usklađivanja sa međunarodno-pravnim dokumentima o pravima osoba sa invaliditetom, a vodeći računa o ustavnoj odredbi o izbornom pravu, predlaže se rešenje kojem izborno pravo ne bi moglo da vrši punoletno lice koje je potpuno lišeno poslovne sposobnosti, kao i lice sa ograničenom poslovnom sposobnošću kojem je sud rešenjem kojim mu ograničava poslovnu sposobnost izričito utvrdio nesposobnost vršenja izbornog prava. U svrhu uspostavljanja uslova za adekvatnu primenu ovakvog rešenja predlaže se i dopuna Zakona o vanparničnom postupku dodavanjem odredbe prema kojoj će sud biti dužan da u rešenju, kojim neko lice delimično lišava poslovne sposobnosti, izričito navede da li je to lice sposobno da vrši izborno pravo, kako bi se u praksi moglo nedvosmisleno utvrditi da li lice kojem je ograničena poslovna sposobnost može da vrši svoja izborna prava. U osnovi, zadržana su i rešenja o raspisivanju izbora i kandidovanju, tako da će izborne liste i dalje moći da podnesu registrovane političke stranke, koalicije registrovanih političkih stranaka i grupe od najmanje 10 građana. Za podnošenje izborne liste i dalje će biti potrebno 10 hiljada overenih izjava birača, ali će se uz izbornu listu dostavljati znatno manja količina prateće dokumentacije za kandidate za narodne poslanike, što će zainteresovanim učesnicima na izborima bitno olakšati i ubrzati pripremu kandidature. Bitnu novinu predstavlja olakšano kandidovanje za političke stranke nacionalnih manjina, što je tema o kojoj se diskutovalo duži niz godina, ali koja tek sada doživljava realizaciju. Naime, iako je nacionalnim manjinama još od 2004. godine olakšano dobijanje poslaničkog mandata kroz uvođenje tzv. prirodnog praga, tek sada se novim zakonom smanjuje broj potrebnih izjava birača za proglašenje manjinske izborne liste sa deset na pet hiljada izjava, čime se dosledno zaokružuje princip pozitivne diskriminacije nacionalnih manjina. Nacrti izbornih zakona unose i značajne novine u pogledu organa nadležnih za sprovođenje izbora. Ono što je i ODIR prepoznao u svojim izveštajima u sprovođenju izbora na republičkom nivou, nedostajao je među organ kao prirodna spona između RIK-a, kao centralnog izbornog organa, i preko osam hiljada biračkih odbora u 161 jedinici lokalne samouprave, ubrojivši tu i gradske opštine Grada Beograda. Sada se predlaže formalno uvođenje tog, nazovimo ga, međuorgana, odnosno davanje značajnih nadležnosti opštinskim i gradskim izbornim komisijama u sprovođenju izbora na republičkom nivou. Pred lokalnim izbornim komisijama je veoma ambiciozna dužnost da se aktivno uključe u sprovođenje izbora na republičkom nivou, tako što će biti nadležne da određuju biračka mesta na svojoj teritoriji, da obrazuju biračke odbore u stalnom i proširenom sastavu, da rešavaju po zahtevima za poništavanje glasanja na biračkim mestima i da utvrđuju rezultate izbora na svojoj teritoriji. Zadržava se postojeće stanje, kada je u pitanju sastav Republičke izborne komisije i način njenog obrazovanja. Stalni sastav RIK-a i dalje će imati predsednika i 16 članova i njihove zamenike, koji moraju da imaju visoko obrazovanje u oblasti pravnih nauka i koje će imenovati Narodna skupština na predlog svih poslaničkih grupa u Narodnoj skupštini srazmerno njihovoj veličini. Predlog zakona, međutim, sadrži jedno novo rešenje koje je ishod međustranačkog dijaloga i prema kojem će pravo na predlaganje člana ili zamenika člana RIK-a imati narodni poslanici koji su izabrani sa iste izborne liste koja nije osvojila broj mandata dovoljan da se obrazuje poslanička grupa, a nisu pristupili nijednoj poslaničkoj grupi. Ti narodni poslanici, pa čak i narodni poslanik pojedinac, ako ispunjava navedene uslove, moći će da učestvuje u predlaganju stalnog sastava RIK-a. Ovim rešenjem se, kada je u pitanju RIK, pre svega izlazi u susret nacionalnim manjinama koje u najvećem broju slučajeva ne mogu da osvoje najmanje pet poslaničkih mandata, koliko je trenutno potrebno za obrazovanje poslaničke grupe u Narodnoj skupštini. Međutim, ovo pravilo će se primenjivati i na lokalu prilikom obrazovanja lokalnih izbornih komisija gde će, sigurno, imati daleko širu primenu, s obzirom na to da na lokalu postoji značajan broj izbornih lista koje na izborima ne osvoje broj mandata koji je potreban za formiranje odborničke grupe. Na ovaj način se doprinosi zastupljenosti svih političkih opcija u organima za sprovođenje izbora i time unapređuje demokratičnost izbornih procesa. Ono što jeste zadovoljstvo, da posebno naglasimo, je jedno potpuno novo rešenje kada je u pitanju stalnog sastava RIK-a. Prvi put se poslaničkim grupama uvodi obaveza da prilikom odlučivanja koja lica će predložiti za imenovanje u RIK… Moraće da vode računa o zastupljenosti polova, tako što će prema slovu zakona poslanička grupa kojoj pripada pravo da predloži dva lica u stalni sastav RIK morati da predloži po jednog pripadnika oba pola, poslaničkoj grupi kojoj pripada pravo da predloži tri lica moraće da predloži dva pripadnika jednog pola i jednog pripadnika drugog pola itd, dok će predlozi poslaničkih grupa koji će imati pravo da predlože više od pet lica morati da sadrže najmanje 40% pripadnika manje zastupljenog pola među predloženim licima. U vezi sa ovim, zadovoljstvo je što mogu da istaknem činjenicu da poslanička grupa SNS već sada ispunjava ovaj poslednje navedeni uslov, što ukazuje na to da SNS i kroz RIK promoviše značajno učešće žena u izbornim procesima, kao bitnom delu političkih procesa u našoj državi, što je jedan od principa Zakona o rodnoj ravnopravnosti. Po pitanju članstva u organima za sprovođenje izbora zakonom će se prvi put propisati osnovi za prestanak članstva i regulisati način postupanje nadležnih organa, a u slučaju da nekom licu prestaje članstvo u organu za sprovođenje izbora. S tim u vezi želim da naglasim da prema slovu zakona poslaničke grupe neće više moći da zatraže razrešenje člana ili zamenika člana RIK kojeg su predložili, čime se značajno unapređuje nezavisnost, prvo samih članova RIK, a time posredno i same RIK, što je jedna od preporuka ODIR-a sa kojom se apsolutno slažemo. Bitno je da ukažem da je Sporazumom međustranačkog dijaloga bez posredstva evroparlamentaraca postignuta saglasnost da predstojeće izbore sprovede RIK čiji će zakonom propisan stalni sastav biti privremeno proširen sa još šest članova i šest zamenika članova koje treba da predloži predsednik Narodne skupštine, a u skladu sa dogovorom opozicionih učesnika oba međustranačka dijaloga. Ovakvo rešenje je, da napomenem, već bilo primenjeno prilikom sprovođenja referenduma radi potvrđivanja akta o promeni Ustava Republike Srbije. Slično rešenje će biti primenjeno i u pogledu sastava lokalnih izbornih komisija i biračkih odbora koji će biti prošireni sa po jednim članom i zamenikom člana, takođe u skladu sa dogovorom opozicije. Kada govorimo o biračkim odborima, Predlog zakona o izboru narodnih poslanika preuzima dugogodišnje rešenje koje je sadržano u uputstvima RIK-a, a prema kojima stalni sastav biračkih odbora predlažu poslaničke grupe u Skupštini srazmerno svojoj snazi u parlamentu, s tim da ni jedna poslanička grupa ne može da ima više od polovine članova u biračkom odboru. Ovaj koncept je prvi put primenjen na referendumu o potvrđivanju novog Ustava Srbije 2006. godine i od tada se primenjuje uz opštu saglasnost svih političkih aktera i predstavlja dobar primer dobre prakse. Oko toga nikada nije bilo sporenja. U pogledu transparentnosti rada RIK i lokalnih izbornih komisija novi zakoni donose još neka nova bitna unapređenja. Tako se sada zakonom propisuje obaveza RIK-a da na svojoj veb prezentaciji prenosi sednice i konferencije za medije i objavljuje zapisnike sa svojih sednica, kao i da objavljuje sve svoje odluke u roku od 24 časa od završetka sednica na kojima su te odluke donete. Ovo poslednje je od posebnog značaja za zaštitu prava u izbornom procesu, s obzirom na to da Predlog zakona o izboru narodnih poslanika uvodi jednu značajnu novinu da ubuduće rokovi za ulaganje prigovora i žalbi na odluke organa za sprovođenje izbora neće počinjati da teku od donošenja odluka, odnosno uručenja rešenja po prigovorima, već isključivo od trenutka objavljivanja ovih akata na veb prezentaciji RIK-a. Na ovaj način postupci zaštite prava biće bitno efikasniji i transparentniji. Bitno je da ukažemo na još jednu novinu kada je u pitanju objavljivanje odluka organa za sprovođenje izbora. Naime, lokalne izborne komisije od sada će imati obavezu da sve svoje odluke, bez obzira na to da li ih donose za sprovođenje republičkih ili lokalnih izbora, objavljuju na veb prezentaciji RIK-a, kao budućem primarnom kanalu za objavljivanje akata lokalnih izbornih komisija. Ovakvo rešenje je proisteklo iz potrebe da se princip transparentnog rada organa za sprovođenje izbora dosledno primeni i na lokalne nivoe vlasti, kao i činjenice da najveći broj lokalnih izbornih komisija nema svoje veb-prezentacije, usled čega će se izneti koncept u vezi sa zaštitom prava o izbornom procesu ne bi mogao da primeni, dakle, i na lokalne izbore. Po pitanju samog kandidovanja, a u vezi je sa podnošenjem izbornih lista nacionalnih manjina, Predlog zakona o izboru narodnih poslanika ne donosi bitne novine. Nov zakon će prvi put sadržati detaljne odredbe o sadržaju izborne liste, pravila za sačinjavanje izborne liste i obrazovanje koalicija i grupa građana. Te odredbe ne predstavljaju neka nova rešenja, do sada su bila sadržana uputstvima RIK-a i dobro su poznata dugogodišnjim akterima naše političke scene. Ono što jeste novo u postupku kandidovanja, jeste utvrđivanje novog roka za podnošenje izbornih lista, koji će ubuduće isticati 20 dana pre dana glasanja kako bi se obezbedilo dovoljno vremena da u slučaju vođenja postupaka za zaštitu prava u postupku kandidovanja, za šta se sada utvrđuju duži rokovi, ne bude ugroženo blagovremeno utvrđivanje zbirne izborne liste i samim tim blagovremen početak štampanja glasačkih listića. Druga novina sadržana u Predlogu zakona je pravilo da jedan birač može da svojim potpisom podrži više izbornih lista. Tu treba obratiti pažnju. Ovo je, javnost je bila vrlo zainteresovana za ovo rešenje. Dakle, jedan birač može svojim potpisom da podrži više izbornih lista, a ne samo jednu, kako je do sada bilo propisano zakonom i ovo rešenje predstavlja usaglašavanje sa međunarodnim standardima Venecijanske komisije, na čemu ODIR insistira u skoro svim izveštajima o posmatranju izbora u Republici Srbiji. Međutim, kao što rekoh, ovo rešenje je naišlo na nerazumevanje i oštro protivljenje predstavnika opozicije,, usled čega je Vlada Republike Srbije spremna da se ova odredba, iako definisana u zakonu, izmeni i vrati postojeće rešenje, što je i predložio narodni poslanik Vladan Glišić u jednom od svojih amandmana. Po pitanju zastupljenosti polova, zadržava se rešenje koje je usvojeno februara 2020. godine prema kojem na izbornoj listi mora biti 40% manje zastupljenog pola, s tom razlikom što se novom formulacijom želi izuzeti prostor za izbegavanje smisla ovakve norme kakva je dosadašnja odredba omogućavala. Ono što predstavlja jako bitno unapređenje u odnosu na postojeći zakon su odredbe o utvrđivanju rezultata izbora. Trenutno važeći zakon ne sadrži odredbe koje bi upućivale na način rešavanja pojedinih situacija koje se javljaju u praksi i do sada su predstavljale veliki problem kod utvrđivanja rezultata izbora. Tako su se na skoro svim izborima unazad 20 godina sukobljavala mišljenja učesnika u izborima u pogledu toga kako može i treba da postupi RIK u situacijama kada je praktično nemoguće utvrditi rezultate glasanja na određenom biračkom mestu, s obzirom na to da zakon nije izričito pripisivao pravo RIK-a da u tim situacijama postupi, osim ako neko nije podneo prigovor. Ta se tema u praksi svodila na pitanje da li RIK ima pravo da po službenoj dužnosti donosi odluke u vezi sa rezultatom glasanja na određenom biračkom mestu, na šta je negativan odgovor dao nekadašnji Vrhovni sud Srbije u jednom od svojih pravnih shvatanja. Međutim, takav negativan stav Vrhovnog suda Srbije je dao odgovor šta RIK ne može da uradi, ali nije dao ključni odgovor šta RIK može i treba da uradi u situaciji kada, na primer, neko biračko mesto uopšte ne bude otvoreno ili kada birački odbor ne dostavi zapisnik o svom radu ili taj zapisnik bude prazan ili nepotpisan. To su situacije koje ukazuju na nepravilnost usled kojeg se glasanje na takvom biračkom mestu ne može smatrati pravilnim. Drugi problem koji se sve češće javlja u praksi jesu neuredni zapisnici o radu glasačkih odbora, odnosno zapisnici u kojima su upisni rezultati koji se ne mogu prihvatiti kao ispravni, jer su međusobno logički neusklađeni. Kao što rekoh, sve navedene okolnosti su predmet diskusije i sporenja praktično na svakim izborima i zakon tu nije pružao adekvatne smernice, a još manje odgovore. I iz tih razloga Predlog zakona o izboru narodnih poslanika sadrži detaljne instrukcije o postupanju lokalnih izbornih komisija kada se nađu u situaciji da sa nekog biračkog mesta ne mogu da utvrde rezultate, bilo zato što su faktički onemogućeni da to urade, jer uopšte nije dostavljen glasački materijal ili iz dostavljenog materijala proističe neka nelogičnost ili nepravilnost,, na primer da je broj glasačkih listića u glasačkoj kutiji veći od broja birača koji su izašli na izbore, što je, složićete se, teorijski nemoguće, pa s toga predstavlja nepravilnost koja ako se pokaže kao tačna dovodi do poništavanja glasanja na tom biračkom mestu. S toga se zakonom uvode novi pravni instituti, institut kontrole zapisnika o radu biračkog odbora sa sačinjavanjem izveštaja o izvršenoj kontroli, institut rešenja o ispravljanju zapisnika u slučaju da se prilikom kontrole utvrdi da je konstatovana nepravilnost posledica otklonjive greške biračkog odbora, institut rešenja o konstatovanju nemogućnosti utvrđivanja rezultata glasanja na biračkom mestu, ako je nedostatak takav da se ni ne može govoriti o postojanju rezultata glasanja, kao što je to na primer slučaj kod zapisnika koji nisu potpisala najmanje tri člana biračkog odbora i institut rešenja o poništavanju glasanja na biračkom mestu u slučaju da je na biračkom mestu učinjena nepravilnost koja je definisana kao razlog da se glasanje smatra nepravilnim, kao što je to, recimo, omogućavanje da glasa lice koje nije upisano u izvod iz biračkog spiska. Navedeni instituti svakako će pomoći izbornim komisijama u radu na utvrđivanju rezultata glasanja na svojoj teritoriji, ali i bitno uticati na uspostavljanje pravne sigurnosti u pogledu načina na koji će se postupati prilikom utvrđivanja rezultata glasanja, što je, kako sam navela do sada, bio predmet ozbiljnih sporenja i nesuglasica. Posebnu novinu predstavlja institut tzv. „kontrole zapisnika po uzorku“ od strane opozicione izborne liste, koja je osvojila najmanje 2% glasova prema preliminarnim rezultatima, koje RIK objavi u roku od 24 sata od završetka glasanja. Ovaj institut je u Zakon unet u skladu sa zahtevom opozicije, koji se radno zvao „čelendž“ ili „izazov“ koji je predložio jedan deo opozicije i to je izneto u međustranačkom dijalogu bez učešća Evropskog parlamenta i predstavlja instrument u rukama opozicije koja želi da proveri da li su na određenim biračkim mestima pravilno utvrđeni rezultati izbora, navedeni u zapisniku o radu biračkog odbora. Ovakvo rešenje će, kako očekujemo, uticati na podizanje poverenja u integritet i legitimitet celog izbornog procesa, što predstavlja interes svih učesnika u izborima, uključujući i tu svakako i političke stranke vladajuće većine. Po pitanju raspodele, dodeljivanju i prestanka mandata narodnih poslanika, Predlog zakona tu ne predviđa nikakve novine, te se zadržavaju postojeća rešenja o cenzusu od 3% kako je dogovoreno na međustranačkom dijalogu. Pravila o ostavci poslanika takođe ostaju nepromenjena. Manjinske izborne liste će u raspodeli mandata učestvovati bez obzira na broj osvojenih glasova, uz uvećanje količnika za 35% onim manjinskim listama koje su osvojile manje od 3% glasova. Republička izborna komisija i dalje će biti nadležna da utvrdi da li neka izborna lista koja želi da stekne položaj manjinske izborne liste ispunjava uslov za priznavanje tog statusa, pri čemu će zakonom biti ovlašćena da dobije zahtev za priznavanje takvog statusa, ukoliko utvrdi da postoje okolnosti koje nesumnjivo ukazuju na to da iza tog zahteva stoji namera da se izigra zakon i neosnovano stekne privilegovan položaj u raspodeli poslaničkih mandata, a ne iskrena želja da se zastupaju interesi određene nacionalne manjine. U prošlosti bilo je prilike da su neki pokušavali na te načine da steknu pozicije u parlamentu lokalnom ili republičkom. Na kraju, bitno je naglasiti da Predlog zakona drugačije i znatno detaljnije od postojećeg zakona uređuje zaštitu prava u izbornom postupku. U tom smislu, najširi obim prava se priznaje podnosiocima proglašenih izbornih lista, dok se prava birača štite u onim segmentima u kojima su oni direktno zainteresovani za pravnu valjanost donetih odluka, odnosno preduzetih radnji. Na primer, kao što je poništavanje glasanja na biračkom mestu na kojem je birač upisan u izvod iz biračkog spiska ili izveštaj o ukupnim rezultatima izbora. Sistem zaštite prava dodatno je unapređen produžavanjem rokova, tako se opšti rok za ulaganje prigovora sa 24 produžava na 72 sata, a rok za žalbu upravnom sudu sa 48 takođe na 72 sata. Praktično, sve što je navedeno u ovom Zakonu o izboru narodnih poslanika primenjivaće se i u postupku sprovođenja izbora za predsednika Republike zbog čega je taj Predlog zakona i najmanjeg obima jer reguliše samo one aspekte koji su specifični za ovu vrstu izbora, dakle za izbor predsednika Republike. Izbore za predsednika Republike sprovodiće ista tri nivoa izborne administracije RIK, lokalne izborne komisije i birački odbori. Sam Predlog zakona o izboru predsednika Republike ne donosi i suštinske novine u ovaj izborni postupak već se njime uglavnom postojeće odredbe, terminološki i logički prilagođavaju rešenjima iz Predloga Zakona o izboru narodnih poslanika, o kojem sam do sada govorila. Novina je predlog da se redosled kandidata na listi kandidata, odnosno glasačkom listiću više ne utvrđuje žrebom, već prema redosledu proglašenja, što je princip koji važi na parlamentarnim i lokalnim izborima. Međutim, kao i kod prethodnog rešenja, gde je bilo mnogo polemike oko toga dali jedan birač može da podrži više izbornih lista, pa je podnet amandman da o tome razmislimo u petak kada budemo pričali o pojedinostima, tako da i u ovoj situaciji kada je žreb kandidata za izbor predsednika Republike u pitanju, taj predlog je naišao na oštru kritiku opozicije koja insistira na tome da se institut žreba zadrži u predsedničkim izborima, što predstavlja zahtev koji je za Vladu prihvatljiv. Tako da će Vlada verovatno prihvatiti i taj amandman, narodnog poslanika Vladana Glišića. Predsednika Republike i dalje će moći da predlažu političke stranke i koalicije stranaka, kao i grupe od najmanje 10 građana, a zadržava i se i postojeći rok za podnošenje izbornih lista, dakle najkasnije 20 dana pre dana glasanja za predsednika Republike. Što se tiče lokalnih izbora, Predlog Zakona o lokalnim izborima donosi značajne novine, pored već pomenutih, unapređenje u pogledu transparentnosti rada organa za sprovođenje izbora na svim nivoima, što se odnosi i na lokalne izborne komisije, bitna novina se uvodi u pogledu sastava lokalnih izbornih komisija. Dugi niz godina je stalni sastav izborne komisije je brojao najmanje sedam članova i njihovih zamenika, odnosno predsednik i šest članova, pri čemu se jedinicama lokalne samouprave ostavljalo da odluče koliko će tačno članova brojati njihova izborna komisija, što je u praksi dovodilo do najrazličitijih rešenja posmatrajući stanje o opštine do opštine. Predlogom zakona se sada uspostavlja raspon broja članova izborne komisije u zavisnosti od broja birača u jedinici lokalne samouprave. Ono što ovde treba istaći je da broj birača, uglavnom prati broj odbornika u lokalnoj skupštini. Kod većeg broja odbornika je često i složenija odbornička struktura, što u slučaju postojanja samo sedam članova stalnog sastava izborne komisije ne može adekvatno da odrazi i srazmernost odborničke strukture u predstavljanju u stalnom sastavu izborne komisije. Zakon predviđa četiri grupe jedinica lokalne samouprave, do 50 hiljada, do 100 hiljada, do 500 hiljada i preko 500 hiljada birača i utvrđuje sastav izborne komisije na sedam, devet, 11 ili 13 članova i zamenika članova. Tako je utvrđena obaveza novog saziva Skupštine da imenuje novi stalni sastav izborne komisije u roku od šest meseci od konstituisanja Skupštine. S obzirom na opšte pravilo da nijedna odbornička grupa ne može da ima više od polovine članova stalnog sastava izborne komisije ovim zakonom se prvi put uređuju moguće situacije kada jedna odbornička grupa ima više od polovine od ukupnog broja odbornika, odnosno kada postoji samo jedna, odnosno dve odborničke grupe što je trenutno česta situacija u lokanim skupštinama, nezavisno od navedenih situacija. Odbornička grupa koja može da imenuje predsednika, članove i zamenike u broju koji nije veći od polovine broja članova izborne komisije. U situaciji kada postoji jedna, odnosno dve odborničke grupe nedostajeće članove i zamenike članova izborne komisije imenovaće načelnik opštinske, odnosno gradske uprave iz reda zaposlenih u organu uprave koji ima iskustva u sprovođenju izbora. Značajnu novinu na koju treba posebno ukazati je propisivanje nadležnosti Višeg suda za rešavanje sporova do kojih dođe u primeni Zakona o lokalnim izborima. Nadležnost Višeg suda će se primenjivati po protoku roka od godinu dana od stupanja na snagu ovog zakona do kada se zadržava nadležnost Upravnog suda. Razlog za uvođenje ove promene je u potrebi da se obezbedi veća efikasnost u odlučivanju povodom izbornih sporova na način što će ova nadležnost biti raspoređena na 25 viših sudova umesto na tri odeljenja Upravnog suda. Ovo je posebno značajno kod sprovođenja izbora za odbornike u redovnim terminima kada se raspisuju izbori za oko 130 skupština jedinica lokalne samouprave. U okviru odredbi koje određuju početak izbornog postupka napominjem da se prvi put utvrđuje rok kada se najranije može doneti odluka o raspisivanju izbora u odnosu na istek mandata odbornika aktuelnog saziva skupštine jedinice lokalne samouprave. Tako se lokalni izbori mogu raspisati najranije 120, a najkasnije 45 dana pre isteka mandata skupštine kojoj ističe mandat u skladu sa Zakonom o lokalnoj samoupravi i taj rok se računa od dana konstituisanja aktuelnog saziva skupštine. Posebnu novinu predstavlja utvrđen minimalan broj potrebnih birača koji svojim potpisima podržavaju izbornu listu. Utvrđen je raspon u sedam grupa u odnosu na broj upisanih birača u jedinici lokalne samouprave, a raspon potrebnog broja birača, potpisa birača je od 200, kao što je do sada bio slučaj, pa do tri hiljade za jedinice lokalne samouprave sa preko 500 hiljada upisanih birača. Na predloženi način napušta se princip utvrđivanja potrebnog broja potpisa u odnosu na broj kandidata na izbornoj listi, što je osnovno pravilo prema trenutno važećem zakonu, već se po ugledu na izbor narodnih poslanika utvrđuje konkretan minimalan broj potpisa za podnošenje svake izborne liste naravno u zavisnosti od broja birača u toj jedinici lokalne samouprave. Ovim se u značajnom broju opština smanjuje broj potpisa koji je potreban za podnošenje tzv. pune izborne liste, a to važi posebno za one opštine sa malim brojem birača, a velikim brojem odbornika. U pogledu konstituisanja lokalne skupštine utvrđeni su novi rokovi kako bi se izbegla mogućnost opstrukcije konstituisanja. Propisan je kraći rok u kojem predsednik skupštine iz prethodnog saziva treba da se sazove konstitutivnu sednicu. Biće 10 umesto dosadašnjih 15 dana, kao i obaveza da odredbi njeno održavanje u roku od 30 dana od objavljivanja rešenja o dodeli mandata na veb prezentaciji. Do sada nije bio utvrđen krajnji rok za održavanje konstitutivne sednice koju saziva predsednik skupštine iz prethodnog saziva pa je bilo moguće da odredi i poslednji dan roka za održavanje sednice skupštine koji prema Zakonu o lokalnoj samoupravi iznosi dva meseca od objavljivanja rezultata izbora, što nosi rizik da skupština tog dana ne bude konstituisanja i u tom slučaju moraju da se raspišu novi izbori i tu je bila određena mogućnost zloupotrebe. Po pitanju učešće političkih stranaka nacionalnih manjina na lokalnim izborima preuzimaju se odgovarajuća rešenja iz Predloga zakona o izboru narodnih poslanika pa se tako predviđa da je za proglašenje manjinske liste dovoljno da se podnese duplo manji broj potpisa od onoga koji važi za ostale izborne liste. Zadržava se takođe rešenje iz postojećeg Zakona o lokalnim izborima prema kojem podnosilac izborne liste može da ima položaj političke stranke nacionalne manjine samo u jedinicama lokalne samouprave u kojima prema podacima iz poslednjeg popisa stanovništva žive pripadnici nacionalne manjine koju taj podnosilac reprezentuje, ali je novina da postoji i odredba kojom se ovaj navedeni minimalni uslov uvodi i maksimalan uslov, dakle, uz ovaj minimalni imamo i maksimalni uslov po pitanju broja pripadnika nacionalne manjine koji dozvoljava nekoj izbornoj listi da bude priznat manjinski status, naime neko ne može da ima manjinski status, ne može da bude priznat u onoj izbornoj listi koja zastupa interese nacionalne manjine čiji pripadnici u toj jedinici lokalne samouprave zapravo čine više od 50% ukupnog stanovništva. U tom slučaju po logici stvari ne možemo da govorimo o manjinskom statusu te manjine tamo gde oni praktično predstavljaju većinu. Na kraju ovog, verujem za vas, predugog izlaganja o izbornim zakonima, želim da naglasim da je prelaznim i završim odredbama Predloga zakona o izboru narodnih poslanika i Predloga zakona o lokalnim izborima predviđena obaveza formiranja novih izbornih komisija uključujući i RIK i u skladu sa ovim rešenjima u ovim zakonima i to u roku od sedam dana od stupanja zakona na snagu, što znači da će nove komisije imati jako malo vremena da se pripreme za predstojeće izbore. Pred svim političkim akterima, a posebno pred svim izbornim komisijama, su ozbiljni izazovi koje pred sve nas stavljaju kako ovi novi zakoni tako i činjenica da ćemo istovremeno imati izbore i za narodne poslanike, i za predsednika Republike i treba dodati i vanredne i neke redovne lokalne izbore u 14 jedinica lokalne samouprave. Uverena da će ovi novi zakonski tekstovi osim izazova ponuditi i ključne smernice, kako da ovi izbori prođu u svemu na zakonit način, što nam je izuzetno bitno, a pred nama je kao političkim akterima da damo svoj doprinos da ti izbori prođu u demokratskoj i tolerantnoj atmosferi. Moraću da vas zamolim samo za još tri, četiri minuta, da predstavim i ostale zakone koji su u ovom objedinjenom načelnom pretresu. Hvala. To je Predlog zakona o finansiranju političkih aktivnosti, izuzetno važan predlog zakona i on će značajno doprineti unapređenju izbornog procesa. Doneće veću transparentnost u pogledu finansiranja političkih aktivnosti. Važeći Zakon o finansiranju političkih aktivnosti je donet 2011. godine, pa je menjan 2014. i 2019. godine, a ja ću vas podsetiti da je Vlada 2019. godine obrazovala Radnu grupu za saradnju sa OEPS-om i Kancelarijom ODIR radi praćenja sprovođenja preporuka za unapređenje izbornog procesa. Ta Radna grupa je nastavila da radi i u 2020. godini. Ministarstvo finansija je na osnovu preporuka te Radne grupe i kasnije opširne rasprave, pripremilo ovo zakonsko rešenje. Želim da naglasim da iz Akcionog plana za Poglavlje 23. proizilazi potreba za izmenu ovog Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, kako bi jasno utvrdili i razgraničili obaveze Agencije za sprečavanje korupcije, DRI i drugih organa u postupku kontrole političkih aktivnosti i subjekata, i kako bi precizno utvrdili šta su obaveze i šta su mehanizmi za transparentno finansiranje političkih subjekata. Ministarstvu finansija, koji je odgovoran subjekt za izvršenje ove mere je utvrđena je obaveza da propiše da se programom revizije obavezno obuhvati revizija parlamentarnih stranaka na republičkom nivou i obaveza direktora Poreske uprave da u godišnje ili vanredni plan poreske kontrole obavezno uvrsti davaoce finansijskih sredstava i drugih usluga političkih subjekata, u skladu sa izveštajem Agencije za sprečavanje korupcije o finansiranju političkih aktivnosti i subjekata. Naravno, ovim rešenjem se predviđa i zaduživanje političkih subjekata isključivo kod banaka i drugih finansijskih organizacija kojima je to osnovna delatnost, politički subjekti se obavezuju i da se zadužuju pod redovnim i zakonskim propisanim uslovima, čime se sprečava mogućnost zaduživanja kod fizičkih i pravnih lica, koji bi davanjem takve pozajmice mogli da ostvare uticaj na političke subjekte. Utvrđena je maksimalna visina kredita i zajma do kojeg se svi politički subjekti mogu zaduživati kod banaka, a to je do 25% sredstava koji se obezbeđuju iz javnih izvora za finansiranje redovnog rada ili pokriće troškova izborne kampanje političkih subjekata. Zatim je dopunjena odredba koja se odnosi na nepokretnu imovinu koju politička stranka stekne sredstvima iz javnih izvora. Propisano je da politička stranka nepokretnost koju stekne iz javnih izvora ne može da otuđi bez naknade ili po ceni koja je niža od tržišne, već po proceni nadležnog poreskog organa. Izmenjena je i maksimalna vrednost davanja na godišnjem nivou koje jedno fizičko lice može da političkom subjektu za redovan rad i sada iznosi najviše deset prosečnih mesečnih zarada, odnosno kada je u pitanju pravno lice, to je najviše 30 prosečnih mesečnih zarada. Ono što je zanimljivo, finansijeri političkih aktivnosti ne mogu da budu, recimo javni beležnici ili izvršitelji, dakle pojedinci na koja su preneta javna ovlašćenja i naravno političkim subjektima se zabranjuje finansiranje aktivnosti humanitarnog karaktera, kao i da oglasi svaki drugi vid reklamnog materijala koji se koristi u izbornoj kampanji, mora da sadrži identifikaciju političkog subjekta u političkoj kampanji. Dakle, jasno vam je da smo pokušavali da svedemo na minimum ili da onemogućimo svaku mogućnost zloupotrebe. Mada se ja sa srpskom dovitljivošću nikad ne bih igrala. Uvek nas iznenadi u odnosu na zakonske predloge, svi smo svedoci toga. Vrlo je važno da znate da politički subjekti su u obavezi da Agenciji podnose konačan izveštaj o troškovima izborne kampanje i naravno izvršena je podela prekršajnih sankcija za političke stranke i odgovorna lica. Postoje neke lakše povrede za političku stranku od 100.000 do milion dinara, za odgovorna lica od 20.000 do 100.000 dinara i naravno novčane kazne za teže povrede, za političku stranku od 200.000 do dva miliona, a za odgovorna lica od 50.000 do 150.000 dinara. Želim još dve rečenice. Kada je u pitanju Zakon o sprečavanju korupcije i Zakon o dopuni Zakona o vanparničnom postupku. Ta dva zakona koja su u nadležnosti Ministarstva pravde zaista se menja samo po jedan član, ali je vrlo važno da to naglasimo u javnosti. U Zakonu o sprečavanju korupcije, izmenom je precizirano na koje se javne funkcionere ne odnosi propisana dužnost nedvosmislenog predočavanja sagovornicima i javnosti, svojstva u kojem javni funkcioner istupa, odnosno da li istupa u vezi sa članstvom i funkcijama u subjektu ili u skladu sa funkcijom. Dakle, ministar koji se nalazi u kampanji bi morao posebno u svom obraćanju da naglasi da li govori kao ministar ili kao predstavnik političke organizacije, stranke. Dakle, iz ove obaveze su izuzeti narodni poslanici, dakle direktno birani funkcioneri, narodni poslanici u republičkom parlamentu, poslanici u pokrajinskom parlamentu i odbornici u lokalnim skupštinama. Osim ove tri kategorije neposredno izabranih lica, svi ostali će morati nedvosmisleno da predoče, žargonski rečeno, iz kojih cipela govore, sa koje pozicije i to se odnosi i na predsednika republike, za koga do sada to nije glasilo. Sada važi to i za predsednika republike. Dopuna Zakona o vanparničnom postupku, to sam već spomenula u prethodnom izlaganju. Lice koje se delimično lišava poslovne sposobnosti će morati da ima posebnu potvrdu na osnovu rezultata medicinskog veštačenja da li je to lice sposobno da vrši izborno pravo. To je to što se tiče izbornih zakona i izborne materije. Nešto što jeste u nadležnosti Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave, na čijem sam čelu i zaista smo posebno sada, imajući u vidu da sve ovo o čemu danas govorimo će stupiti na snagu gotovo od vikenda, svakako od ponedeljka, ako do kraja nedelje usvojimo, izglasate ove predloge zakona, ali vam moram reći da vrlo važan segment rada Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave se odnosi na položaj i zarade plata državnih službenika i pred nama se nalazi Predlog izmena Zakona o platama državnih službenika i nameštenika. Znam da sada izlazimo iz ove izborne materije, ali vas molim da i ovo pažljivo saslušate, jer smo i na ovome dugo radili. Dakle, Predlog izmena Zakona o platama državnih službenika i nameštenika kojim je predložena izmena koeficijenta za obračun, isplatu plata zaposlenih nameštenika koji obavljaju prateće pomoćno tehničke poslove u državnim organima, vrlo je važno za ove ljude koji su zaista imali niske plate, niske zarade, korekcijom ovog koeficijenta smo pokušali da izađemo u susret, jer i nameštenici koji rade i u pravosuđu i u državnoj upravi, rade vrlo važan posao bez čijeg doprinosa ozbiljni procesi u državi, posebno u pravosuđu ne bi mogli da se odvijaju u ovom obimu i kvalitetu. Dakle, ovim predloženim zakonom ćemo napraviti razliku u odnosu na poslove nameštenika za koje se zahteva osnovna škola i niži nivo kvalifikacija, a čija isplaćena plata je bila izjednačena sa nameštenicima čiji poslovi zahtevaju srednje stručno obrazovanje. Obzirom da je osnovica za obračun plata zaposlenih nameštenika u organima državne uprave rasla sporije od rasta minimalne zarade, osnovne plate nameštenika čija su radna mesta razvrstana od četvrte do šeste platne grupe, ostale su ispod minimalne zarade. Ovim predlogom zakona, nakon sprovedenih opsežnih konsultacija sa socijalnim partnerima, dakle sa reprezentativnim sindikatima zaposlenih u državnim organima, prihvaćena je njihova inicijativa da se uveća koeficijent nameštenika imajući u vidu prirodu njihovih poslova i njihov doprinos, kao što rekoh na početku. To su poslovi pravosudne straže, daktilografa, dostavljača, kurira, zaposlenih na prijemu u ekspediciji pošte i drugo i time se značajno doprinosi nesmetanom funkcionisanju sudova i tužilaštva na teritoriji Republike Srbije. Na taj način ćemo adekvatno moći da razlikujemo vrednovanje tih poslova različite složenosti. Da samo probam da pojednostavim, mada to nije pametno kada je ovakva vrsta zakona u pitanju. Dakle, moram vam reći da su neki od tih ljudi imali kao visinu osnovne plate nameštenika u državnoj upravi od 23.000 i sada bi po ovom obračunu to iznosilo oko 28.000 dinara, dakle negde oko 5.000 dinara više. Kažem, to je samo na papiru, ti ljudi će svakako primati minimalnu zaradu u Republici, u pravosuđu takođe. Ali, u tom iznosu od 5.000 do 6.000 dinara će biti uvećanje za ljude koji su radili na pozicijama nameštenika, to je u ovom vremenu u kojem živimo značajno uvećanje i zaista je rezultat rada, opsežnih konsultacija i posebno zadovoljstvo imamo što ćemo usvojiti ovu izmenu zakona. Samo jednu rečenicu o Zakonu o predmetima opšte upotrebe. To je zakon u nadležnosti Ministarstva zdravlja. On je donet u aprilu 2019. godine. Uređen je time pojam predmeta opšte upotrebe, uslovi zdravstvene ispravnosti, odnosno bezbednosti koji moraju da ispunjavaju predmeti opšte upotrebe koji se isporučuju na tržište. Ovaj zakon je zapravo usklađen sa relevantnim EU propisima u ovoj oblasti onoliko koliko je to moguće, jer on će stupiti na snagu, u punu snagu, tek onda kada budemo imali status države članice EU. Na ovaj način se samo uklanja jedna prelazna odredba koja je propisana članom 120. Zakona o predmetima opšte upotrebe, a odnosi se na označavanje konkretno igračaka u tom segmentu, ali ja ću još jednom ponoviti, dakle u ovom trenutku, da ovaj član ne proizvodi pravno dejstvo sve dok ne postanemo država članica EU. Hvala vam na pažnji, bili ste izuzetno pažljivi. Bila možda preobilna u izlaganju, ali još jednom ću ponoviti, ovo je bilo šest izbornih zakona koji do detalja definišu sve ono po čemu ćemo postupati, rekoh već, od sledećeg ponedeljka, dakle za nekoliko dana, a strogo ćemo se svega ovoga držati od 15. februara kada se očekuje raspisivanje predsedničkih i republičkih, ali i nekoliko lokalnih izbora. Zato vas molim da i u diskusiji budete maksimalno posvećeni i da mi javnosti, jer ovo je kratak rok, da mi javnosti, građanima, a to će biti i posao vas narodnih poslanika i svakako poslanika u pokrajini i na lokalu odbornika, da u svakodnevnom radu sa građanima objašnjavamo koje su to promene, a posebno sve ljude koji utiču u ovom izbornom procesu na sam proces to su i članovi biračkih odbora i posmatrači i svi oni koji su aktivni u političkim strankama, da objasnimo koliko su važne ove promene i kako je ta transparentnost i zakonitost koju želimo da uvedemo ovim novim predlozima nešto čime se nikada u ovoj meri nije odlikovalo izborno zakonodavstvo u Republici Srbiji. Posebno sam ponosna što sam ja neko ko ispred Vlade Republike Srbije može da predoči ova rešenja, jer ovo nije u svim tačkama nešto što posebno može da odgovara vladajućoj većini, ali imajući u vidu demokratičnost i tolerantnost u kojem treba da se odvija politički i ovaj izborni proces u Srbiji, ja se nadam da će svi to ceniti. Posebno su važni paralelni dijalozi međustranački koji su se dešavali, i sve vreme, svi mi, tokom ovih dana u Republičkom parlamentu, dok pričamo o ovim izbornim zakonima, a kasnije kažem i na terenu, treba da objašnjavamo građanima koliko smo truda uložili da ovakve predloge zakona dobijemo. Dakle, hvala vam na pažnji odgovoriću na svako vaše pitanje i tokom današnjem pretresa, naravno i u pojedinostima. Hvala vam još jednom i izvinjavam se koleginici Kisić Tepavčević što smo ovoliko oduzela vremena, ali evo slušaću i ja vas pažljivo. Izvolite.
Zahvaljujem ministarki Obradović pre svega na sveobuhvatnom izlaganju. Prvo jedno obaveštenje. Saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da ćemo danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Dajem reč uvaženoj ministarki Dariji Kisić Tepavčavić. Izvolite.
Uvaženi narodni poslanici, pred vama se nalazi Predlog zakona o socijalnom preduzetništvu. Ovakav način poslovanja do sada nije bio pravno regulisan ni normativno u svakom smislu, tako da je to jedna novina, jedna značajna inovacija. Naime, potreba za izradu ovog zakonskog akta je praktično prepoznata, sada u nekim vremenskim rokovima već može da se meri decenijama, ali na samoj izgradi zakona je započeto 2010. godine, tako da sam izuzetno ponosna, kao resorni ministar, na svoj tim koji je imao dovoljno snage, upornosti i znanja da izradi Predlog ovog zakona. Šta je to socijalno preduzetništvo? Socijalno preduzetništvo predstavlja jedan poseban način poslovanja gde kao i kod svakog preduzetništva ekonomska komponenta jeste izrađena. Međutim, ono što je jako bitno, a to je socijalna dimenzija ovakvog načina poslovanja. Naime, da se kroz zaradu koja se obezbeđuje u ovim preduzećima putem prodaje proizvoda ili usluga, da se uvek jedan deo zarade odvoji radi ispunjavanja određene socijalne misije. Na koji način je moguće to da se sprovede? Moguće je putem zapošljavanja onih najugroženijih kategorija na tržištu rada, zatim putem direktnog izdvajanja dela zarade preduzeća ka rešavanju određenih društvenih, ekonomskih i ekoloških izazova, kao i takođe moguće je da se ovakva vrsta delatnosti ispolji i kroz direktno pružanje usluga u zajednici, pre svega socijalno najugroženijim kategorijama. Ovakva preduzeća, već smo rekli, imaju poseban način poslovanja i njihovim aktiviranjem omogućavamo da se iskoristi njihov ne iskorišćeni potencijal u zajednici i da se poboljša položaj upravo onih koji su socijalno najugroženiji, a pre svega se odnosi na smanjenje stope nezaposlenosti u onim kategorijama koje su najranjivije na tržištu rada. Ovaj zakon zasniva se na širem konceptu socijalnog preduzetništva, a koji podrazumeva da se na ovaj način ne uvodi nova pravna forma, već da status socijalnog preduzetništva može steći preduzetnik, privredno društvo, zadruga, udruženje u oblasti sporta, udruženje i u drugim vrstama delatnosti, fondacije i drugo pravno lice koje može ispuniti uslove propisane ovim zakonom. Specifičnosti subjekta socijalnog preduzetništva ogledaju se u dostizanju ravnoteže društvenih i ekonomskih ciljeva, u praticipativnom odlučivanju, odnosno odgovornom upravljanju, u drugačijem načinu raspolaganja imovinom, kao i obavezi izveštavanja o ispunjavanju društvene uloge. Takođe, ovaj zakon predviđa i pružanje aktivne podrške ovim subjektima od strane države kako finansijske, tako i ne finansijske prirode što će biti utvrđeno programom razvoja koji donosi Vlada na period od pet godina. Takođe, predviđeno je i formiranje posebnog saveta za socijalno preduzetništvo koje će se zasnivati na partnerstvu javnog i privatnog sektora i stručne javnosti, a koje će davati jasne smernice za unapređenje ovog sektora. Predlog zakona prepoznaje upravo ove društveno najosetljivije kategorije u našem društvu, kao one grupe građana kojima je potrebna dodatna sistemska podrška kako bi se mogli ravnomerno uključiti u sve životne tokove zajednice. Društveno osetljive grupe jesu lica u sistemu socijalne zaštite, zatim teže zapošljiva nezaposlena lica, kao i druge osetljive društvene grupe određene posebnim zakonima, kao što su npr. kategorije žena sa sela, žrtve nasilja, osobe sa invaliditetom. Društvena uloga socijalnog preduzetništva ogleda se u proizvodnji dobara i pružanju usluga, socijalnih, obrazovnih, zdravstvenih i u radnoj integraciji i poslovanju koje doprinosi održivom razvoju devastiranih područja i lokalnih zajednica, kao i poslovanju kojim se rešavaju problemi u drugim oblastima od društvenog interesa. Predlog zakona postavlja jasno definiciju ko može steći status subjekta socijalnog preduzetništva. Status može steći preduzetnik ili pravno lice, privredno društvo, zadruga, udruženje, udruženje u oblasti sporta, fondacija, ali i drugo pravno lice koje može ispuniti zakonom propisane uslove upisom u nadležni registar Agencije za privredne registre. Imajući u vidu specifičnost socijalnog preduzetništva kojim se teži uspostavljanje ravnoteže društvenih i ekonomskih ciljeva, ovim zakonom propisano je odgovorno upravljanje u subjektima socijalnog preduzetništva, tzv. participativno odlučivanje, zatim način raspolaganja imovinom, naime, prestankom statusa imovina se prenosi drugom subjektu solidarnog preduzetništva, zatim raspolaganje ostvarenom dobiti koja se reinvestira ili dalje donira, kao i izveštavanje o ispunjavanju društvene uloge. Takođe, Predlogom zakona propisana je i aktivna podrška subjektima socijalnog preduzetništva koja obuhvata sprovođenje različitih mera i aktivnosti usmerenih na podršku zapošljavanju i unapređenju poslovanja ovih subjekata. Predloženim zakonom predviđeno je i donošenje petogodišnjeg programa za razvoj socijalnog preduzetništva kojim će se planirati mere aktivne podrške subjektima socijalnog preduzetništva, usmerene na podršku zapošljavanju i unapređenju poslovanja subjekata socijalnog preduzetništva, u cilju opstanka u uslovima tržišne konkurencije, kao i druge mere u aktivnostima kojima se pruža kako finansijska, tako i nefinansijska podrška, u vidu edukacija i promotivnih aktivnosti ovih subjekata. Predviđeno je stupanje na snagu ovog zakona, kao što znamo, osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“, s tim da će se primenjivati istekom devet meseci od dana njegovog stupanja na snagu. Odložena primena je nužna, imajući u vidu vreme koje je potrebno Agenciji za privredne registre da svoja softverska rešenja prilagodi potrebama upisa statusa socijalnog preduzetništva. Očekujemo da će primena ovog zakona doprineti jačanju ekonomije zasnovane na solidarnosti u našoj zemlji i da će snažno uticati na poboljšanje standarda pre svega socijalno najugroženijih kategorija stanovništva u našoj zemlji. Takođe, ovaj zakon predstavlja i snažno podsticajno okruženje za razvoj svih najlepših osobina koje postoje u našem narodu, a to su marljivost, preduzimljivost, solidarnost i humanost, kojima svi zajedno gradimo još lepšu, jaču i napredniju Srbiju. Hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima uvaženi narodni poslanik Marijan Rističević, koji je predložio Zakon o izmeni i dopuni Zakona o oružju i municiji. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, 5. marta 2022. godine, po Zakonu o oružju i municiji, koji je važeći, ističe rok za zamenu oružnih listova i preregistraciju, a time, po odredbama istog zakona, oni koji to ne učine moraju da vrate oružje ili će im oružje biti oduzeto uz pisanje odgovarajućih prekršajnih prijava. Da se to ne bi desilo, s obzirom da je u poslednje dve godine korona uzimala maha, moj predlog je, a i predlog više poslanika, ja sam samo potpisnik, moj predlog je da se rok za preregistraciju produži u naredne dve godine i tako se stiče vreme da oni zakonsku obavezu učine. S tim u vezi, u tom roku, verovatno će posle izbora biti izabrana nova Vlada, neko će dužiti Ministarstvo unutrašnjih poslova, stiče se i uslov da ukoliko se ukaže potreba da se zakon promeni više nego što je to sada moj predlog, odnosno da se neke zakonske odredbe sačine da budu u korist vlasnika oružja. Trenutno imamo 950.000 komada oružja. To je 8% od stanovništva, ali imamo 580.000 vlasnika, što znači da imamo negde 6% do 7% lica sa oružjem. Trenutno je preko trista i nešto hiljada nepreregistrovanih oružnih listova, odnosno vlasnika koji poseduju oružje, njih ima oko 350.000. Možete zamisliti koje bi gužve nastale, ne samo u Ministarstvu unutrašnjih poslova, nego i kod lekarskih komisija, nego i na streljanama, zato što je obaveza prilikom zamene oružnih listova da vlasnik mora da prođe obuku, to znači na streljani, i da vlasnik mora da izvadi lekarsko uverenje. S tim u vezi, moja preporuka budućem ministru unutrašnjih poslova, ili sadašnjem, ako to mesto bude zauzimao, da razmisli o tome da lekarsko uverenje bude lekarsko uverenje koje će važiti sve dok ga ne ospori neki lekar, jer za čuditi je da, recimo, kada sam vadio lekarsko uverenje za vozača, pa to lekarsko uverenje „B“ kategorije mi je važilo do 65. godine, bez obzira na zdravstveno stanje. Znači, imali ste pravo da dobijete lekarsko uverenje i da vam vozačka dozvola na osnovu lekarskog uverenja važi do 65. navršene godine. Takođe, polagao sam kasnije „C“ i „E“ i lekarsko uverenje mi je važilo 40 godina, bez obzira što je to profesionalna vozačka dozvola, za mene je gotovo neverovatno da vlasnik oružja mora da ide svakih pet godina. Mislim da bi u nekim budućim izmenama, koje treba da budu obimnije od ove moje, pokušaju ili pokušamo da ugradimo odredbu da se lekarsko uverenje jednom vadi, ali da je lekar, specijalista ili izabrani lekar, u obavezi da obavesti organ koji vodi unutrašnje poslove za svakog pojedinca koji više ne ispunjava uslove da drži oružje, tako bismo skratili muke. Moram da vas podsetim da ima raznih vlasnika oružja. Zakon kao da je pisan samo za gradske vlasnike oružja koji vrlo lako mogu da dođu na streljanu i koji vrlo lako mogu da nađu lekarsku komisiju koja vrši preglede koji su vezani za sadašnji važeći zakon. Zamislite da vam Albanci pucaju tamo negde kod Kuršumlije, da u celom selu imate tri starca koja imaju tri lovačke puške koje brane stado od vukova i divljači i da pri tome strepe od ulaska na administrativnoj liniji od ulaska Albanaca koji kradu drva, a nedavno je bio veliki obračun između naše žandarmerije i albanskih kradljivaca drva. Dakle, možete zamisliti čime mogu da se zaštite stanovnici u tim selima koja su veoma slabo nastanjena. I drugo, starije osobe nemaju interes da idu na lekarske preglede. Sa druge strane, teško mogu da im budu dostupne streljane na kojima se vrši obuka. Mislim da svako onaj ko je služio vojni rok zaslužuje da može da poseduje oružje. Recimo, u Švajcarskoj svaki vojni obveznik ima pušku kod kuće i dve kutije municije i to ne sme da dira, jer Švajcarska nema vojsku, ali svi Švajcarci su vojska. Dakle, možete zamisliti da i naprednije zemlje imaju daleko više vlasnika oružja nego što u ovom trenutku ima Srbija. Mislim da imamo najmanje problema sa registrovanim oružjem i registrovanim vlasnicima oružja i da ćemo ukoliko ubuduće malo ne dopunimo ovaj zakon, koji ja samo dopunjavam da u naredne dve godine ne mora da se vrši zamena oružnih listova, i tako dajem vreme ne samo vlasnicima, već i budućem ministarstvu da eventualno doradi zakon i da ovo što sam izneo kao nepravilnosti da pokuša da ugradi u neke nove izmene. Dame i gospodo narodni poslanici, veoma je bitno da imamo naoružane lovce, jer nam je gospodin Ponoš budući kandidat, on nam je samo lovce ostavio kao najveću oružanu silu. To je bio načelnik generalštaba, oficir, brzo unapređeni oficir, po činu, čini mi se, muž svastike Agima Čekua i Borisa Tadića ili tako nekako, brzo unapređeni oficir, koji je radio na razoružavanju vojske, kao da je bio alergičan na oružje. Da vas podsetim da je nedavno Srbija nabavila ubicu tenkova. Srpski ubica tenkova se zove "Kornet". Znate li kako se zove hrvatski ubica tenkova? Zove se "Ponoš". Zdravko Ponoš. Nas je "Kornet" verovatno koštao daleko više nego što je Zdravko Ponoš koštao Hrvate. Zdravko Ponoš je radio, eno generala tamo pa neka kaže da li sam u pravu ili ne, na dobro razoružanoj vojsci, zato je lovačko društvo, odnosno lovački savez, za njegovo vreme bio najveća oružana sila u našoj zemlji. Zdravko Ponoš je radio ne na vojnoj neutralnosti Srbije, već na vojnom neutralisanju, odnosno dobro razoružanoj vojsci, što je i radio. Nestalo je na stotine tenkova. Ovo je poslednji što je ostao od Zdravka Ponoša i pripadnici obezbeđenja, moram da kažem, da su me upozorili da bi trebalo to da vratim, a ja sam rekao - nemojte, to mi je od oružja za vojsku, jedino što je od Ponoša ostalo, nemojte mi to uzeti. Dakle, Zdravko Ponoš, kandidat NATO pakta, čiju kandidaturu samo treba da potpiše Đilas, mora da se upozori na sledeće. Kandidaturu Zdravka Ponoša vežite, ja sam seljak čovek, ja sam bio poslanik od 2000. do 2003. godine, tada su mi ubili premijera i tada su nama koji smo živeli u Srbiji ubili premijera i da znate da je u to bio umešan, gospodine Đukanović, M-6 i CIA. Hoćete li vi meni da kažete, vi koji se bavite poslovima bezbednosti, hoćete li vi meni da kažete da Milo Đukanović i onaj njegov Zvicer, da su sami, na svoju ruku, rešili da isplaniraju atentat a da za to nije znala CIA i M-6? Jel ima nekog u sali da veruje u to? Zato kandidaturu ovog kandidata NATO pakta za dobro razoružanu srpsku vojsku dobro uvežite sa mogućnosti atentata, jer ide izborna kampanja. Zdravko Ponoš živog Aleksandra Vučića ne može da pobedi. Ono drugo ja neću da iskažem, jer, ne daj bože da se nešto ponovi što sam ja doživeo 2003. godine. Ali, morate imati to u vidu, da M-6 i CIA znaju gde svi đavoli spavaju. Dakle, oni su morali znati za namere Zvicera, odnosno njegovog političkog pokrovitelja Mila Đukanovića. Narko klanovi su navodno ubili premijera. I ovaj drugi atentat je navodno plan narko klana. Narko klan, da vas upozorim, je samo Li Osvald, zapamtite, kojima se posluži CIA, kao što se poslužila Li Osvaldom prilikom ubistva Kenedija. Ja vas upozoravam na Zdravka Ponoša da nije bezazlen i da pristaje na sve. Podsetiću vas samo da je veoma veliki majstor za prisluškivanje. Dakle, ove slušalice ću mu ja pokloniti onda kad ubedljivo izgubi izbore. On je prisluškivao i samog Jeremića. Jer, onaj razgovor između Roćena i Jeremića je verovatno snimio Zdravko Ponoš. Samo da vas podsetim da je Zdravko Ponoš i funkcioner, ne samo Jeremićeve stranke i Đilasov kandidat, već je Zdravko Ponoš, dame i gospodo, bio funkcioner i onog njegovog udruženja koje se zove CIRST, centar za ne znam čega, Zdravko Ponoš je bio predsednik skupštine tog udruženja i sada ima funkciju višeg savetnika Jeremića. Dakle, Jeremić je dopustio, zato što je morao, da Đilas u ime NATO pakta kandiduje Ponoša, jer je morao, zato što Ponoš prisluškivanim razgovorima zna mnogo o Jeremiću, a zna i o njegovim kontaktima sa belosvetskim kriminalcima tipa Patrika Hoa. Sve to uvežite i molim vas da glasate za ovaj zakon o oružju da prolongiramo rok, da svih 580 hiljada vlasnika oružja mogu posle 5. marta da budu legalni, jer to je jedina oružana sila koja nam je ostala posle Ponoša, jer ko zna šta Ponošu može da padne napamet posle toga, a verujem da ćemo u nekom budućem sazivu doneti još bolji zakon nego što sam ja sad predložio. Ja sam predložio samo da se dve godine produži rok za zamenu oružanih listova i da svi vlasnici budu legalni, da ne moramo da im otimamo oružje posle 5. marta i da im pišemo prijave. Hvala unapred.
Zahvaljujem uvaženom narodnom poslaniku Marijanu Rističeviću. Prelazimo na ovlašćene izvestioce nadležnih odbora. Prvi je predsednik Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, uvaženi narodni poslanik i predsednik Odbora, Vladimir Đukanović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući, pomaže Bog svima. Gospođo Obradović, nije mi baš najjasnije zašto ste sa tolikim ushićenjem čitali i obrazlagali sve ove predloge zakone. Vi treba da kažete otvoreno javnosti o čemu se ovde radi. Ovo su predlozi zakona, koji mogu da se nazovu izborni zakoni za ograničavanje normalnog učešća SNS ili vladajuće stranke u izbornoj kampanji. Zapravo, ovo što mi uvodimo, ovo nikada niko nije uveo i ja mislim da nijedna vladajuća stranka u svetu ovo nije uvela, a to je da praktično mi kompletnu kontrolu izbornog procesa, što na samim biračkim mestima, što uopšte u izbornim komisijama, pa ako hoćete, i medijski u potpunosti prepustimo opoziciji. Građani Srbije, ovo moraju da znaju, ovim se sve prepušta opoziciji i SNS, kao vladajuća stranka se potpuno eliminiše iz svega. Zašto smo to uradili? Pravo da vam kažem lično, ne znam, ali glasaću za ovo, iz samo jednog jedinog razloga, jer su toliko kukumavkali, toliko su cmizdrili kako su im strašni izborni uslovi, kako nemaju mučenici mogućnosti nigde ništa da kažu itd. a sada im je dato sve. Oni su insistirali da dođu čak ti evropski predstavnici, i onda su čak i oterali te evropske predstavnike, iako su se oni kleli u njihovu demokratičnost. Sada im je dato sve, i ne mogu oni da kažu ništa da im je nešto loše. Mi smo im sve ovo dali, a dali bi čak i više, jer smo ubeđeni da ćemo ih pobediti. Ubeđeni smo da ćemo 3. aprila ponovo ostvariti pobedu. Zašto? Razlog je ključan u tome, jer mi bre nudimo ljudima nešto, postoji neki program, neki rezultati, i nešto smo uradili, a oni nisu ništa, njih je mržnja pojela. Njihovi kandidati izađu na televiziju i kažu kako nisu sposobni da se bave svojim poslom. Možete da im date kakve hoćete izborne uslove. Mene samo čudi stvarno što niste uneli u zakon, da recimo, opozicija ima u startu 20% prednosti, i da mi moramo da ih stignemo, što, pa mogli ste da kažete, ili recimo da kažete zabranjuje se funkcionerima SNS da uopšte učestvuju u kampanji i da budu na nekoj televiziji i da uopšte mogu negde nešto da kažu, jer ionako ste nam ograničili 90% stranke, pošto su to javni funkcioneri, ne mogu da učestvuju u kampanji nigde. Mogu samo narodni poslanici, a i to je sada od momenta raspisivanja izbora limitirano, zato što uvek morate da stavite da je plaćeni termin i da za to dajete novac, koji inače nije mali, da biste negde gostovali. Znači, mi smo u potpunosti našu stranku izbacili iz predizborne kampanje i omogućili opoziciji apsolutno sve, pa me samo čudi što do kraja niste to zabranili, trebalo je skroz da nam zabranite da učestvujemo u predizbornoj kampanji. Ali uprkos tome, namerno ću da glasam za ovako nešto, jer sam ubeđen u našu pobedu. Ubeđen sam da ljudi gledaju rezultate i da ljudi cene ono što je urađeno i bez obzira na ovakve antiuslove za nas, katastrofalne uslove za nas, kao vladajuću stranku, a ponavljam, ovo niko nikada nije uradio, baš me zanima da li je neko nekada u njihovo vreme, pomislio da ovo uradi. Ovo nije nikakva demokratija, ovo je apsolutni liberalizam i dozvola onome ko čak nije ni u parlamentu, da imaš sve što poželi, a da onaj ko je na vlasti, nema ništa, i da praktično bude odsečen u potpunosti u kampanji, ali uprkos tome, i bez obzira što su ovakvi skandalozni uslovi po nas, ubedljivo ćemo ih pobediti zato što ćemo doći do svakog čoveka i zato što se mi ne stidimo ni Marinkove bare, niti Lazarevca, niti Sopota, niti smo elitisti, niti glumimo nekakvu lažnu elitu. Mi smo obični ljudi koji vole svoj narod, koji se ne stide da dođu kod seljaka i da se pozdrave sa njim i ne glumimo kojekakve navodno velikane uzdignute iznad običnog sveta. Mi volimo naš narod i poštujemo svakoga ko nešto radi. Doći ćemo u svako selo, u svaki zaseok. Obići ćemo svakog čoveka. Tako se vodi kampanja. Hoćemo da nas ljudi vide. Oni se stide da svoje salonske cipelice ne zamažu negde blatom, da se negde nešto ne uprljaju. Mi se toga ne stidimo, mi želimo da dođemo do svakog čoveka. Naša kampanja će biti to, a njima evo svi mediji. Još moram nešto da kažem. Veliki sam pristalica i nije mi jasno zašto to nije uvedeno da se ukine izborna tišina. Taj relikt, taj besmisleni relikt koji postoji godinama – izborna tišina u eri društvenih mreža to je nešto najgluplje što postoji. Ali, dodatno i nama to otežava što se ne ukida izborna tišina iz sledećeg razloga – zato što izborna tišina neće da važi za „N1“ i „Novu S“, jer su oni registrovani u Luksemburgu i mogu da emituju šta hoće, a na drugim televizijama će biti izborna tišina i vi nećete moći da parirate tome. Opet kažem, evo pozivam vas da možda razmislite do kraja da se, eventualno, podnese neki amandman da se, makar to skrati na jedna dan ili da se to skroz ukine, jer je to najbesmislenija kategorija koja postoji u eri društvenih mreži i u eri interneta, da postoji izborna tišina. U svakom slučaju, glasaću i kao izvestilac pozivam sve ostale da glasaju za ove zakone baš da sebe skroz odsečemo i da sebe onemogućimo, da imamo normalne uslove u kampanji jer ćemo i u takvim uslovima sigurno da ih pobedimo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima ministarka Marija Obradović. Izvolite.
Gospodine Đukanoviću, drago mi je što ste tako govorili, jer upravo u ovoj diskusiji između mene i vas, ako je bude bilo, evo sad je moj odgovor samo na vaš komentar će se pokazati snaga Srpske napredne stranke. Vi jeste, posebno u javnosti, u poslednje vreme prepoznati kao neko ko je iznosio dosta drugačije stavove pre nego što smo doneli odluku, naravno, u Srpskoj naprednoj stranci kako ćemo se izjasniti po određenim temama. To zaista pokazuje stepen demokratičnosti i u našoj stranci i u našem društvu inače, kako god to ljudi komentarisali ili želeli da predstave. Da pojednostavim. Rekli ste da sam ushićeno izlagala. Ushićeno, recimo da možemo da koristimo tu reč, ali sa druge strane ja ovde izlažem sa pozicije ministra. Ministar nema pravo dok je na toj poziciji da bude stranački ostrašćen, to je stav koji ja zastupam, i on je ministar svim građanima Republike Srbije i mora podjednako da omogući pravo svakom građaninu Srbije. Sa te strane postupajući u cipelama ministra ja zaista jesam ovaj zakon obrazlagala na taj ponosan način, jer smo svi mi izašli iz zone konfora, a najteže je i u privatnom životu, posebno u poslovnom izaći iz zone konfora, kada imaš neka stečena prava, beneficije u kojima dobro plivaš i onda treba da izađeš i na svoju štetu omogućiš još veći stepen demokratičnosti, tolerancije, legaliteta, posebno ovog izbornog procesa. Sa tre strane ja verujem da me razumete. Nisam sigurna vi kada biste bili ministar koji brani ove zakone kako bi to sve izgledalo ili biste možda isto postupili kao i ja. Sa druge strane, u ovom zakonu ne piše ono što ja lično osećam, a ja osećam slično vašem stavu. Dakle, da je zaista SNS, vladajuća većina ovakvim predlozima zakona praktično, kao što vi rekoste, ne znam da li ću vas baš citirati, izbačena iz izbornog procesa, svako naše pojavljivanje, funkcionera, predstavnika, aktivista SNS, smatraće se maltene kao prekršaj u izbornom procesu. Isto osećam kao i vi na tu temu, ali je atmosfera takva da smo morali da izađemo iz zone konfora i da zaista nekim zakonskim rešenjima koja su i u skladu sa preporukama međunarodne zajednice i ova dva paralelna međustranačka dijaloga koja smo vodili sa i bez učešća evroparlamentaraca je pokazala poseban napor sa naše strane. Sve je to nešto što mi nismo bili u obavezi, ali smo pokazali svoju tolerantnost, demokratičnost, spremnost na kompromis, pruženu ruku kako bi Srbija zaista mogla da nastavi brzinom kojom ide. Vi ste i sami, gospodine Đukanoviću, više puta rekli da nikada ne biste mogli da budete na poziciji Aleksandra Vučića kao državnika, predsednika države, svakako i kao predsednika stranke, jer ste mu suviše zamerali da je demokratičan, da je sklon kompromisima, da prihvata nešto što vama kao jednom vrlo strastvenom političkom aktivisti i političkom borcu često nije dovoljno jasno. Rekli ste da vam to nije nešto sa čime biste vi mogli da se nosite napred. Zbog toga i postoje različite pozicije i svi smo mi različiti da nekad budemo spremni da nosimo neku poziciju i da uđemo u cipele, neke uloge, privatno ili poslovno. U tome se ogleda ta snaga SNS, odnosno vladajuće većine i ona priča da je SNS „keč ol“ stranka gde su svi različiti, gde su ministri koji su u Vladi Republike Srbije koji su u SNS drugačiji, različitih profila, različitih stavova, različitih karaktera. Tako i sa vama kao poslanikom. Drago mi je, još jednom. Privatno mislim vrlo slično vama. Sada sam u cipelama ministra i moram da pokažem ono što je lice zakonodavne strane u okviru izborne materije, kada je Srbija u pitanju. Ovo je nešto što je međunarodna zajednica pohvalila, što je rezultat dogovora sa opozicijom. Nije nam lako, ali tek u teškim situacijama pokazujete koliko ste široki, ozbiljni, posvećeni i koliko možete i u teškim situacijama da napravite iskorak za svoju državu i da je izvedete iz teške krize u koju su u ovom trenutku predstavnici opozicije uveli državu. Nadam se da ćemo u predstojećem periodu u opoziciji imati saradnike, bilo u kojoj vrsti opozicije, jer i sad tu imamo dva, tri krila u opoziciji, da ćemo imati saradnike da zaista ovaj težak period u državi koji se ne tiče samo izbornih procesa, nego i teške ekonomske i energetske situacije, ali i bezbednosne u svetu, da nekako se Srbija provuče i da isplivamo iz ovog teškog perioda. Tako da, u tom svetlu ulogu vašeg strasnog obraćanja ja vidim samo u smislu da treba stalno podsećati ljude da ovo nije nešto zbog čega smo presrećni, ali je to rezultat kompromisa i tako rade ozbiljni političari. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, pravo na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospođo Obradović, ne radi se ovde da li sam ja srećan ili nesrećan, ja sam samo želeo da ljudima ukažemo o čemu se ovde radi. Dragi građani Srbije, buduća kampanja naše stranke će biti takva, neko vam puca u noge, a onda vas tera da trčite. Znači, mi ovde sami sebe potpuno odsecamo u kampanji. Ali, ja kažem, glasaću za ovo, isključivo zato što me još više motiviše da o takvoj kampanji gde mi dajemo potpunu kontrolu izbornog procesa opoziciji i koje kakvim organizacijama koje dolaze iz Evrope, sveta, u medijskom nadzoru, itd. gde potpuno oni imaju dominaciju, i u takvim uslovima ćemo ih pobediti. To me više motiviše da ih pobedimo. Zato molim ljude da glasaju za ovo, da ne mogu nikad ništa da nam kažu kako im nije nešto omogućeno. Na svim biračkim mestima opozicija će imati mnogo više ljudi nego što ćemo imati mi. Što se tiče medija, apsolutna je njihova kontrola. Ne radi se ovde o strasti, o ne znam čemu, ovde se, prosto radi o tome da ljudima kažemo da nikada nigde u svetu ovo neko nije uveo. Ovo je prvi put da neka vlast u potpunosti sebe eliminiše u mogućnosti da bila šta ima učešće ili nekakav uticaj u izbornom procesu. (Aleksandra Tomić: Ravnopravan uticaj.) O ravnopravnom uticaju, uvažena koleginice, ne možemo ni da govorimo, nema ni približno ravnopravnog uticaja. Tako da, ja o tome govorim. To želim javnosti da kažem. Zato molim naše birače, molim sve ljude koje vole ovu stranku, koje vole ovu zemlju da izađu na izbore i da im i u ovakvoj situaciji pokažemo koliko oni ništa ne vrede i da je njihova kampanja jedino mržnja prema Vučiću i „ua Vučiću“, a da je ovde neko prikazao rezultate. Pobedićemo ih, ubeđen sam u to. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministarka Marija Obradović: Izvolite.
Da ne bude da ste me preveli sasvim na vašu stranu, ali nešto u korist vaše diskusije, da se našalim, tako žargonski. Treba javnost da zna da će opozicija imati preko 16.000 svojih članova biračkih odbora širom Srbije i više, naravno, ovo je minimum. Ovo je minimum - 16 hiljada ljudi u Srbiji će pratiti ispred opozicije kao članovi biračkih odbora u stalnom sastavu, plus posmatrači. Dakle, apsolutno nikada nisu imali ovakvu mogućnost i ne želim da bilo ko kaže da se nešto muvalo, žargosnki rečeno, da je nešto podmetano, da su nepravilnosti od strane vladajuće većine nastale na izbornim mestima. To je uvek moguće, ali ne u startu ova atmosfera koja se pravi i ne u startu ova atmosfera da ćemo sigurno imati pokradene izbore i da sigurno treba da se pripremamo za kampovanje širom Srbije. Ovi zakoni apsolutno to pokazuju i zbog toga mi je jasno zašto kolega Đukanović ovako govori, ali treba na svakom mestu da ponavljamo. Dakle, preko 16 hiljada ljudi. Ne mogu da kažu da nemaju pristup, da nemaju moć kontrole. Da li imaju dovoljan broj ljudi da im se prijavi za kontrolore, e to je druga priča, ali treba da znaju da nema prostora za njihovu dosadašnju priču, niti huškanje i najave ljudi unapred da se kampuje širom Srbije nezadovoljni rezultatima izbora. Oni mogu da budu nezadovoljni svojom lenjošću, a to odlično vidim i u situacijama kada opozicione stranke u ovom trenutku na različite načine pokušavaju da naprave promene u registru političkih organizacija, koliko su lenji, koliko su neozbiljni pri prikupljanju dokumentacije, pri nepoštovanju rokova. Znači, jasno mi je da ne doživljavaju ozbiljno politički život, niti pripremu. Za njih je stranačka politička infrastruktura ništa. Samo ih zanimaju mediji, vređanje Aleksandra Vučića, njegove porodice, njegove politike, a mislim da im to ovoga puta neće uspeti, tako da je odlično, kolega Đukanoviću, da nastavimo da pričamo o tome koliko je opoziciji ustupljeno prostora više nego ikada.
Zahvaljujem. Predlagač zakona Marijan Rističević. Izvolite.
Kao predlagač Zakona o oružju da kažem da naoružana lica nemaju pravo da budu članovi biračkih odbora, odnosno da sa ličnim naoružanjem ne mogu da ulaze i da pokušam da dopunim, jer je ministarka iznela samo podatak o stalnim članovima u biračkim odborima. U Republičkoj izbornoj komisiji imaju dodatnih onih šest što je častila vladajuća većina, što je nezapamćeno. Za šest članova RIK-a, govorim o RIK-u, vam je potrebno, recimo, 80 do 90 poslanika u Narodnoj skupštini, ali je Srpska napredna stranka insistirala da im se pokloni šest članova RIK-a. Što se biračkih odbora tiče, poklanja im se tih 16 hiljada članova i zamenika članova u biračkim odborima, ali u proširenom sastavu sa istim pravima imaće koliko izbornih lista budu imali, a imaće dvadesetak, kao i do sada, i uvek su imali većinu u prethodnim izborima, i sada će imati, u proširenom sastavu sa istim pravima. To je negde, otprilike, po mojoj proceni 320 hiljada članova biračkih odbora, i imaće jedno 26 članova u Republičkoj izbornoj komisiji, što znači da će imati apsolutnu većinu u svim organima za sprovođenje izbora i da nema krađe bez Republičke izborne komisije. Ukoliko je, ne daj Bože, bude, a u tim organima oni će imati ubedljivu većinu, vlast ne sprovodi izbore, građani to treba da znaju i moji dragi lovci, Republička izborna komisija i birački odbori sprovode izbore, a vlast omogućava samo prostor u kome će boraviti birački odbori, izborne komisije i gde će se sprovoditi glasanje. Znači, vlast ne može da ukrade izbore, a ako ne daj Bože do krađe dođe, ni vladajuća većina ne može da ukrade izbore, to može samo opozicija, jer će imati većinu i u biračkim odborima i u RIK-u zato što im je to Srpska napredna stranka omogućila. Ja lično im to nikad ne bih dao. Hvala.
Zahvaljujem. Predsednica Odbora za evropske integracije, narodna poslanica Elvira Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena potpredsednice, ministarke sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o predmetima opšte upotrebe je donet 2019. godine, u aprilu i u ovom periodu od 2019. do 2021. do juna je postojao tzv. prelazni period i, kao što smo to čuli, vreme donošenja i do tada ovaj zakon je dobio pozitivno mišljenje Evropske komisije. Međutim, onda su stigli komentari Evropske komisije da što pre moramo ipak da izmenimo ovaj zakon ili da brišemo prelaznu odredbu koja se odnosi na označavanje proizvoda srpskim znakom usaglašenosti u prelaznom periodu i da je to jedan jedini uslov da bi se otvorilo još jedno poglavlje, Poglavlje 1, da je pregovaračka grupa koja radi na ovom pitanju dobila tu preporuku i Odbor za evropske integracije je i na sednici inače pozdravio, što mi zapravo ovim ispunjavamo jedan od uslova za otvaranje još jednog poglavlja i što smo mogli da konstatujemo da je zapravo zakon u potpunosti usklađen sa propisima EU, kao što je i ovaj deo ili predlog izmena zakona u potpunosti usklađen. Stoga, Odbor za evropske integracije svakako podržava ovaj predlog koji se nalazi na dnevnom redu, ali bih istom putem iskoristila priliku da u ime Odbora za evropske integracije naglasim koliki je značaj, kako to u Evropskom parlamentu zovu, IPD-a ili međustranačkog dijaloga uz kofasilitatore iz Evropskog parlamenta, pošto je Odbor konstatovao da je nova predsednica Evropskog parlamenta Roberta Mecoli na nedavnom sastanku sa predsednicom Vlade Republike Srbije Ane Brnabić pitala skoro isključivo kako stoji implementacija onog što je dogovoreno na međupartijskom dijalogu uz posredstvo evroparlamentaraca. Ovde je uvažena ministarka već iznela činjenice, a verujem da ćemo danas više puta razgovarati o tome, koliko zapravo ovaj proces traje. On je počeo od kraja 2019. godine, ali ako se baziramo samo na ovu godinu i na ovaj saziv Narodne skupštine, od marta pa do danas je bilo tri runde. Poslednja runda je završena prošle nedelje, kada su bivši i sadašnji evroparlamentarci bili u Srbiji da provere implementaciju mera koje su dogovorene 18. septembra ove godine i svakako Odbor za evrpske integracije sa stanovišta evropskih integracija raduje što su oni konstatovali da su mere sprovedene i da je ova današnja sednica i ovi predlozi zakona koji se nalaze pred nama zapravo rezultat toga. Naravno, oni su na tim sastancima imali još nekoliko možda i ne tako sitnih primedbi, ali i nedoumica i nadamo se, pošto vidimo da u skupštinskoj proceduri ima nekoliko amandmana, da će, u skladu sa dogovorom, stići pozitivno mišljenje Vlade i da ćemo ipak ići u tom pravcu koji predlažu evroparlamentarci. Znamo da ovaj proces nije gotov, da je dogovoreno da će se posle izbora nastaviti rad na ovim pitanjima. Nadalje, moram da naglasim da nije manje bitno, pošto Odbor za evropske integracije je u ovom sazivu intenzivno radio i organizovali smo i dve plenarne sednice o Izveštaju Evropske komisije o Srbiji, ali nije manje značajna ni Rezolucija Evropskog parlamenta o Srbiji i mi smo imali sednicu gde smo pozvali i samog izvestioca. Znamo da je izvestilac jedan od kofasilitatora i on je naglasio da zapravo čeka da mi usvojimo ove zakone, da se vidi kakva je njihova primena i od ovih pitanja i od primene ovih novih propisa zapravo zavisi kako će izgledati rezolucija o Srbiji, čiji prvu verziju planira da pripremi da se objavi negde krajem aprila. Dakle, posle izbora koji će se održati u Srbiji. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima predsednica Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, narodna poslanica dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministri, kolege poslanici, tačno je da na osnovu mnogih ovih predloga zakona koje smo imali prilike da čujemo postoji jedan potpuno neravnopravan odnos političkih subjekata koji će u sledećoj kampanji uzeti svoje učešće, ali je isto tako tačno da je najveća odgovornost uvek na poziciji i na strankama koje vode državu i koji imaju najveći stepen odgovornosti. Tačno je da opozicione stranke se nalaze u jednoj lagodnoj poziciji i tačno je da ćemo imati potpunu neravnopravnost kada je u pitanju i medijsko izlaganje političkih subjekata, članovima SNS će se svaki sekund i minut brojati. Oni koje vodi Đilas, Jeremić i ostali jednostavno neće imati taj brojač. S druge strane, tačno je da ćemo morati svojstvo u istupanju svakog političkog aktera tačno da definišemo, ali nemojte da zaboravite da smo zaista pokazali jedan veliki demokratski kapacitet, jer sve ono što su rezultati pregovora vanparlamentarnih stranaka i onih koji su želeli da budu pod posrednicima evropskih parlamentaraca i onih koji nisu želeli učešće evropskih parlamentaraca u tim razgovorima sa vladajućom koalicijom, jednostavno su doneli određene svoje zaključke i dokumente i ta dokumenta su implementirana, pogotovo kad su u pitanju izmene i dopune Zakona o sprečavanju korupcije i pogotovo kada su u pitanju predlozi ovih zakona kada je izbor i predsednika i poslanika u pitanju i lokalnih skupština. Jako je važno što je donesen Zakon o finansiranju političkih aktivnosti, po najmodernijim standardima koji postoje danas u razvijenim državama. Zašto ovo govorim? Prvi zakon je donesen 2011. godine, izmene i dopune 2014. godine i 2019. godine. Sve vreme od 2003. do 2017. godine postoje preporuke i OEBS-a i ODIR-a i Kancelarije za demokratske institucije i ljudska prava, u kojima se govorilo – ne, nije dovoljno urađeno, ne, nisu dovoljno postignuti standardi koji važe u svetu, pa smo mi tako po svim tim njihovim preporukama imali ovde nevladine organizacije i udruženja na izborima koji su dobili poslanike i samo prvi na listi uzima kompletan novac za sve poslanike i raspolagao sa njima kako je hteo. Pa smo 2017. godine imali novca, ako se sećate, na računima nevladine organizacije koji se kandidovao za predsedničkog kandidata, ako se sećate, Vuka Jeremića. Znači, niko nije kontrolisao na način na koji zaista treba da važi za sve jednako igrače, kad je u pitanju izborna kampanja. Zato mislim da je jako važno što je Zakon o finansiranju političkih aktivnosti nov donesen, 51 član, stroga pravila kako se troši novac, velika transparentnost, velika odgovornost za političke subjekte i kaznena politika, koja nije postojala. Znači, tačno ćemo morati svaki akter da da okvirni plan trošenja sredstava ako želi pare iz budžeta za predizbornu kampanju, moraće da prijavi Agenciji za sprečavanje korupcije, nakon toga ćemo morati da da konačni izveštaj o svemu tome i dobiće sredstva ukoliko postigne jedan preko 1% u biračkom telu. Poreska uprava sada upravo prvi put uvodi svoje izveštaje, vanredne izveštaje i plan kontrole trošenja ovih sredstava, što do sada nije bio slučaj i podleže svim zakonskim obavezama koje imaju svi pravni subjekti koji se nalaze, kada je u pitanju uopšte rad poreske uprave. Ono što je važno, po prvi put imamo raspolaganje imovinom političkih stranaka. Ne može da bude po sistemu poklanjanja, već mora da se iznese određena novčana vrednost, ukoliko želi određena stranka da ono što se nalazi kao imovina te političke stranke, ukoliko želi da otuđi. Ne može da se desi, kao što smo imali slučaj za Đilasom, da jednostavno uzme u određenu garanciju za hipoteku stanove fizičkih lica, pa da tako izlazi na izbore kroz određene kredite, već sada postoji tzv. političko izborno jemstvo koje politička stranka uzima kada izlazi na izbore, da taj nivo sredstava je tačno definisan, drugo, da svi krediti moraju da idu preko poslovnih banaka. Nema više finansiranja kampanja iz inostranstva preko nevladinih organizacija, pa onda se to koristi u svrhu kampanja za političke subjekte ili politike ili i predsedničke kandidate. Znači, sve će biti podložno jednostavno sudu građana i sudu svih državnih organa, koji zakoni jednostavno postoje u ovoj državi. I jako je važno reći da svaki politički subjekt će birati način na koji će da funkcioniše u skladu sa zakonom i na kraju krajeva, da i humanitarne usluge, koje su određene organizacije imale, ne mogu da budu više u funkciji političke stranke i da svi javni oglasi koji imaju svoju kampanju moraju da budu potpisani od strane političkih subjekata. Izvinite, predsedavajuća, što sam možda bila opširna, ali je jako važno reći da je ovo jedini način i mehanizam i obaveza na osnovu kojih ćemo obezbediti podjednak status svima da ovu trku, koja je nepravedna i tačno je ovo što je gospodin Đukanović rekao, mogu da istrče svi politički subjekti. Mi kao vladajuća stranka se uzdamo u podršku građana Srbije i zbog toga jednostavno i pristajemo na ovaj način da pokažemo svetu da se ne plašimo bilo kakvih standarda koje uvodimo, a koje oni traže od nas. Hvala.
Reč ima zamenica predsednika Odbora za rad i socijalna pitanja, narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovana predsedavajuća. Uvaženi ministri, gosti u Narodnoj skupštini, kolege poslanici i poslanice, Odbor za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva na svojoj sednici razmatrao je Predlog zakona o socijalnom preduzetništvu, jednoglasno je predloženi zakon prihvatio i, naravno, predložio Narodnoj skupštini da u danu za glasanje Predlog zakona o socijalnom preduzetništvu prihvati. Zašto? Zato što prvi put se socijalna ekonomija uvodi u pravni okvir Republike Srbije. Prvi put u vreme vlasti Aleksandra Vučića i ove Vlade socijalna ekonomija i socijalno preduzetništvo dobijaju na značaju. Zašto? Zato što je zahvaljujući merama koje je sproveo Aleksandar Vučić 2014. godine Srbija ekonomski ojačala, u Srbiji je postavljen temelj, ako se Srbija posmatra kao jedna kuća, temelj svake kuće je ekonomija. Srbija je danas na zdravim ekonomskim osnovama. Zato danas idemo napred i predlažemo ovakav jedan zakon, čiji je jedan od ciljeva ostvarivanje socijalne ekonomije. Naravno, želim da naglasim da do 2012. godine o socijalnoj ekonomiji nije bilo ni reči, odnosno socijalna ekonomija možda je bila samo misaona imenica, mada ne verujem da je ni to bila, jer u vreme pljačkaša Dragana Đilasa i raznih njegovih uposlenika, ekonomija ove zemlje, odnosno briga o građanima uopšte, bila je na zadnjem mestu. Socijalna ekonomija za nas je značajna sa tog aspekta zato što je jedan od prioriteta socijalne ekonomije u stvari društvena korist, a ne profit i lično bogaćenje, kako je to jedan od osnovnih postulata uopšte ekonomije. Naravno da je profit značajan i kod socijalnih preduzeća, ali ponovo naglašavam da je opšta društvena korist, a ne lična korist, osnovni postulat socijalne ekonomije. Takođe, želim da naglasim da socijalna ekonomija i socijalno preduzetništvo imaju za cilj inkluziju, odnosno uključivanje posebno osetljivih i ranjivih grupa, a te osetljive i ranjive grupe su svi korisnici iz sistema socijalne zaštite, teže zapošljiva lica, pripadnici određenih etničkih zajednica, kao što je npr. romska populacija. Do 2012. godine Dragana Đilasa apsolutno nisu zanimale posebno osetljive i posebno ranjive grupe, pa otuda ne samo da ništa nije radio za ovu populaciju, nego ih je očigledno pljačkao. Kako je pljačkao? Pljačkao je decu ometenu u razvoju preko izgradnje dvorca Heterlend u Bečeju, tako što su uzeli novac a renoviranje i adaptacija tog dvorca nikada nije ostvarena. To je ostvarila Pokrajinska vlada, jer Pokrajinska vlada i uopšte Vlada Republike Srbije imaju odgovornost prema svim kategorijama stanovništva. Dragan Đilas na najgori mogući način kršio je osnovna ljudska prava, posebno osetljive manjine, a to je romska nacionalna manjina, na taj način što su oni postojali, ali u stvari oni nisu stvarno postojali, jer nisu imali izvod iz knjige rođenih, nisu imali lična dokumenta, nisu imali pravo na socijalnu i zdravstvenu zaštitu. Na taj način grubo je ugrožavao pravo na život i opstanak romske nacionalne manjine. Mi smo to ispravili i otprilike od 30.000 ljudi najveći broj njih, zahvaljujući izmenama i dopunama Zakona o vanparničnom postupku, ostvario je pravo na svoja lična dokumenta, a samim tim i na druga prava koja im zakonom pripadaju. Ono što želim da kažem je da je Zakon o socijalnom preduzetništvu značajan sa aspekta smanjenja siromaštva i povećanja zaposlenosti posebno osetljivih društvenih grupa. Na pitanju smanjenja nezaposlenosti ova Vlada i predsednik Aleksandar Vučić učinili su dosta, jer u vreme tajkunskog režima Dragana Đilasa nezaposlenost je bila 25,9%. Sada je nezaposlenost jednocifrena. Želim da kažem da ovaj zakon jeste u cilju smanjenja siromaštva i moram da istaknem da sve međunarodne institucije kažu da, i pored pandemije kovida, u Srbiji nije došlo do povećanja siromaštva. To je zasluga i politike Aleksandra Vučića, ali i zasluga ove Vlade. Ono što je značajno, ovaj zakon nije usmeren samo na integraciju, odnosno uključivanje u rad društveno osetljivih grupa, već i na mere zaštite životne sredine, zatim razvijanje posebno osetljivih i ruralnih područja. Poruka koju ovim zakonom želimo da pošaljemo građanima je da brinemo o svim građanima Republike Srbije, i to posebno o onim najosetljivijim i ranjivim, i to ne samo da brinemo, već da ćemo pružiti i finansijsku i nefinansijsku podršku i pomoć kako bi se svaki građanin Republike Srbije osećao zadovoljno, kako bi radio, kako bi ostvarivao prihode i imao jedan smislen i normalan život. U fokusu SNS, politike Aleksandra Vučića jeste srećan i zadovoljan građanin Republike Srbije, bez obzira kojoj kategoriji pripadao, a ovde se konkretno radi o posebno osetljivim i ranjivim kategorijama. Zato pozivam sve građane i pozivam i građane iz ove populacije da 3. aprila na izborima nemaju dilemu, već da podrže politiku Aleksandra Vučića i listu SNS. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima predsednik Odbora za zdravlje i porodicu, narodni poslanik dr Darko Laketić.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, poštovani ministri sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, pre svega kao predsednik Odbora za zdravlje i porodicu dužan sam da informišem građane i informišem narodne poslanike o tome da smo održali sednicu Odbora za zdravlje i porodicu i praktično jednoglasno podržali izmene Zakona o predmetima opšte upotrebe. Objasniću zašto smo to uradili i zašto je neophodno praktično da prilagođavamo naše zakonodavstvo zakonima EU. Pre svega, sve ono što je značajno i sve ono što je korisno za našu zemlju, moj stav je da treba usvajati. Sve ono što će državu Srbiju učiniti modernijom u svakom smislu, učiniti da njeno zakonodavstvo bude ne samo modernije već i efikasnije, svakako da treba usvajati. Podsetiću, takođe, javnost da smo unazad, već koliko godina, svaki zakon koji je u ovoj Skupštini donesen, svaki zakon, govorim o zdravstvenim paketima zakona, koji je razmatran u ovom domu je pre toga prilagođen zakonodavstvu EU. Podsetiću da su i Zakon o zdravstvenoj zaštiti, taj krovni zakon, Zakon o zdravstvenom osiguranju, Zakon o transfuzijskoj medicini, o medicinskoj evidenciji i dokumentaciji itd, svaki od njih je prilagođen i usaglašen. Ono što je posebno značajno jeste otvaranje tog poglavlja 28 koji se tiče zdravlja i ono što je posebno značajno, vezano za to poglavlje, jeste da ćemo ovim usaglašavanjem dobiti visoku bezbednost određenih predmeta, medicinskih predmeta, dobićemo, takođe, ne samo visoku bezbednost, nego jednu, rekao bih, jednu mnogo značajniju kontrolu u ovom sektoru, u ovoj oblasti. Najbitnije je, suštinski gledano, imaćemo zadovoljnijeg građanina, zadovoljnijeg čoveka koji koristi usluge tog sistema. Ono što je vrlo bitno jeste da u sklopu otvaranja ovog poglavlja i u sklopu prilagođavanja našeg zakonodavstva, govorim o zdravstvenom zakonodavstvu, postoje vrlo osetljive oblasti u zdravstvenoj zaštiti. Ovde govorim o proizvodnji sterilnih medicinskih proizvoda i govorim o proizvodnji derivata krvi. Za ove dve jako osetljive oblasti će biti poseban režim, odnosno mi ćemo imati dodatno vreme za prilagođavanje, i to je posebno značajno, i apsolutno pozdravljam taj momenat iz razloga što u ovom dodatnom periodu prilagođavanja mi ćemo biti u stanju da ove osetljive grane našeg zdravstvenog sistema dodatno prilagodimo i dodatno u nekom narednom periodu afirmišemo za razvoj. Na kraju, rekao bih da su upravo ovi zakoni i ove izmene adekvatan primer kako Vlada razume svoje obaveze, kako Vlada Republike Srbije doživljava svoje obaveze koje je preuzela, dakle na jedan vrlo temeljan i ozbiljan način. Sve ono što je preuzeto mora da se ispoštuje i, na kraju krajeva, implementira kroz zakonska rešenja. Želim vam srećan rad i nadam se jednoglasnom usvajanju ovog predloga. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima izvestilac ispred Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, narodni poslanik Ilija Matejić. Izvolite.
Hvala, poštovana predsedavajuća. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici iz Vlade i, ono što je meni najbitnije, poštovani narode Republike Srbije, ja bih iskoristio priliku da izrazim moje saučešće za pokojnu Kseniju Vučić. Naime, imao sam tu čast da upoznam tu ženu i ostavila je na mene prelep utisak. To je jedna divna, pametna, elokventna žena koja je tom prilikom meni i ostalim mladima koji su bili tu dala neke lekcije koje ćemo verovatno pamtiti do kraja života. Njoj neka je večna slava, a njenoj porodici i predsedniku Aleksandru Vučiću, ali i njenoj deci Danilu i Milici želim da se što pre oporave od ovakvog gubitka, ukoliko je to uopšte i moguće. Što se tiče ovih predloga zakona, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo je zasedao i doneli smo odluku da su svi predloženi zakoni u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Možemo ih podeliti u dve grupe – zakoni koji se tiču izbornih uslova i oni koji se tiču investicija u našoj zemlji. Što se tiče izborni uslova, ja ću samo podsetiti da je SNS bila ta koja je u februaru 2020. godine snizila izborni cenzus sa 5% na 3% i time omogućila opoziciji da lakše uđe u Narodnu skupštinu. Tu mogućnost oni nisu iskoristili zbog onog potpuno besmislenog bojkota, a pod izgovorom kako nema izbornih uslova, kako ih nema u medijima itd, što apsolutno nije bilo istinito. Što se tiče njihovih gostovanja u medijima, oni tu igraju jednu zanimljivu igru. Naime, oni dobiju poziv da učestvuju u nekoj emisiju, odbiju, pa se žale kako ih nema nigde ili odu u, recimo, „Reč na reč“ gde ih obično dočeka neki mladi kadar iz SNS i potpuno ih uništi argumentima. Dakle, oni treba da rade na tome, a njih je u stvari i tada bolelo ono što će ih boleti i sada, ono što nemaju, onaj krunski uslov za izlazak na izbore, a to je da ih narod želi, da narod želi da glasa za tebe, da si uradio nešto za njih. Što se konkretno izbornih uslova tiče, u istoriji od kada postoji višestranačje u Republici Srbiji, od 1990. godine nikada ni jedan član vanparlamentarne opozicije nije bio član Republičke izborne komisije, odnosno RIK-a, a sada ih ima šest. A što se tiče samih biračkih odbora, dakle opozicija će imati na svakom glasačkom mestu u Republici Srbiji od osam do deset članova, ako ne i više, a verovatno će ih biti i više. Zašto sada sve ovo pričam? Pa, vidim da se u Srbiji polako pred izbore, kao i pred svake izbore, podiže tenzija kako bi na kraju ona strana koja je izgubila optužila ove druge za neku izbornu krađu i izašle na ulice i pravili nered. Imali smo takve one nemile slike kada su policajcu prošle godine slomljene obe noge, kada su gađani kamenjem itd. Vidimo to, recimo, na primeru ovog čoveka, Save Manojlovića, koji je diplomirao na istom fakultetu kao i ja. Dakle, on je diplomirani pravnik koji se bavi ekologijom. On je prvo govorio - evo, vi kao Narodna skupština izmenite Zakon o referendumu i narodnoj inicijativi i mi ćemo prestati sa protestima. Mi smo izmenili, a on kaže – e, sada zabranite „Rio Tinto“. Mi smo im ukinuli dozvole, a on je nastavio sa protestima. Sad kaže – e, sada uvedite moratorijum na iskopavanje litijuma i Bora 20 godina, pa ćemo stati. Dakle, vidi se da su protesti cilj sami po sebi, da pravih uslova za proteste nema, da su izborni uslovi nikada bolji. Nisu postojali ovakvi izborni uslovi, nikada nigde drugde u Evropi. I kažem, drugi deo zakona je za mene lično bitniji, tiče se podizanja plata, penzija i investicija. Mi ovim zakonima podižemo palate našim državnim službenicima, podižemo i penzije kako smo i rekli da ćemo ih podizati, a ja ću podsetiti naš narod da su juče socijalni slučajevi, da su danas mladi dobili po 100 evra od svoje države, da će naši penzioneri dobiti po 20.000 dinara jednokratne pomoći već sredinom februara i nastavljamo dalje sa investicijama. Dakle, to znači nove puteve, nove pruge, nove bolnice, nove škole i nove fabrike. Mi smo otvorili 260 novih fabrika u prethodnom periodu. Otvoriti novu fabriku u Srbiji više nije ni vest, već je postalo normalno. Dakle, mi se borimo da gradimo i obnavljamo Srbiju, borimo se da podižemo standard našeg stanovništva, da od naše zemlje izgradimo lepšu, moderniju i jaču Srbiju i ako ovako nastavimo da radimo, a hoćemo, Srbija će uskoro biti jedna od najjačih, ako ne i najjača država na čitavom Balkanu. Živela Srbija!
Zahvaljujem. Prelazimo na predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa. Reč ima narodni poslanik Samir Tandir. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovana ministarko Obradović, poštovana ministarko Kisić Tepavčević, poštovani predstavnici Vlade, građanke i građani, pre nego što se osvrnem na današnji dnevni red želim da iskoristim ovu priliku i da i ovim putem porodici predsednika Republike Srbije izrazim najdublje saučešće povodom smrti prve supruge, Ksenije Vučić. Ono što je na mene ostavilo poseban utisak, jeste da, nažalost, i u tako tragičnoj situaciji, preranoj smrti jedne majke, određeni ljudi pronalaze potrebu da vređaju političke neistomišljenike i čak i da se raduju i vesele. To je nešto što hoću da kažem građankama i građanima, da dobro razmisle ko to želi da nam vodi našu zemlju i kakvi su to mozgovi kod tih ljudi. Hoću da se osvrnem, zadnji put kada smo imali ovde zasedanje, naširoko smo govorili o situaciji u Priboju i posle te sednice predsednik Republike, Aleksandar Vučić, je posetio Priboj. Ja hoću da mu se zahvalim. Kao neko ko živi u Prijepolju u susednoj opštini, znači često sam u Priboju, kao predstavnik najjače bošnjačke stranke u parlamentu Republike Srbije. To je jedan državnički potez, potez koji dokazuje da su sve, suštinski dokazuje da su građanke i građani ravnopravni i da ova država pripada svima i većinskom srpskom narodu, ali i manjinskim zajednicama, Bošnjacima, Mađarima, Albancima i svim drugim. Želim da se zahvalim i ministarki Obradović i dosta ministara je taj dan bilo u Priboju. Ono što je na mene ostavilo poseban utisak jeste da su taj dan bili verski velikodostojnici, vrhovni poglavar islamske zajednice u Srbiji, muftija Dudić je sedeo pored vladike mileševskog Atanasija i da smo dobili od verskih velikodostojnika takođe poruke mira. Hoću da kažem da smo mi muslimani u Republici Srbiji ponosni što je naš duhovni lider, muftija Dudić i sve što je on taj dan kazao, mi apsolutno podržavamo. Mogu da kažem da to što je učinio sa posetom Priboju, predsednik Vučić, nije bilo karakteristično za neke prethodne vlasti. Setimo se, i ovo govorim prvenstveno zbog mog bošnjačkog naroda, zbog svih građanki i građana u Republici Srbiji, da 2010. godine je Boris Radić poslao Žandarmeriju da otme jednu parcelu islamske zajednice i koristio je specijalne jedinice u obračunu sa imamima. Ne da nije došao, ne da nije pružio ruku da on razgovara pa da vidi šta se tu, da li je zbog jednog katastarskog problema važno upotrebiti u takvoj međunacionalnoj sredini, u jednom trusnom području, specijalne jedinice. Ne. On nije hteo da razgovara. Poslao je čovek Žandarmeriju. Važno je da pravimo komparaciju ne zato da li poslanik Tandir ili stranka Pravde i pomirenja je deo vladajuće većine ili ne, nego zbog istine. Šta je uradio Vojislav Koštunica 2007. godine? Poslao je policiju u džamije. Ne da nije razgovarao, ne da nije poslao nekog državnog sekretara ili nižeg činovnika, ne, on je poslao policiju da zavodi red po džamijama. To nije tako davno bilo, pre desetak, dvanaest i trinaest godina. Tako da je potez predsednika i dolazak u Priboj državnički. Ja znam u razgovoru sa kolegama iz Vlade Republike Srbije da sve ono što se taj dan dogovaralo i razgovaralo, da ide određenom dinamikom i da će neka višedecenijska pitanja, otvorena pitanja i problemi biti rešeni na zadovoljstvo svih građanki i građana, dokazali smo da je Priboj jedna multietnička sredina, gde zaista smo imali neke incidente, ali da su to izolovani incidenti pojedinaca i da su institucije sistema pokazale svoju snagu i ulile dodatno poverenje za sve građanke i građane. Takođe, hoću da se osvrnem na jednu prljavu kampanju koja se u određenim medijima vodi i protiv predsednice Vlade Republike Srbije, hoću da kažem iskustvo naše poslaničke grupe i moje osobno, da je predsednica Vlade osoba koja je zaista profesionalna, predana svom radu i želim da se zahvalim i njoj lično i njenom Kabinetu, da smo veliki broj otvorenih pitanja koja su se ticala života građanki i građana u delu zemlje odakle ja dolazim, znači sandžačke opštine, kada je u pitanju ekologija i kada su u pitanju infrastrukturni problemi i kada su u pitanju neki životni problemi kao što je dečiji dodatak za učenike medrese, da su rešeni preko njenog Kabineta. Ako govorimo o tome kako ona radi svoj posao, moje skromno mišljenje je odlično i ja se ovom prilikom zahvaljujem i iz tog razloga smo glasali za Vladu Republike Srbije. Što se tiče seta zakona o kome danas razgovaramo, stranka Pravde i pomirenja, rahmetli predsednik Zukorlić i kolega Jahja i ja smo učestvovali u svim razgovorima koji su počeli još 2019. godine na fakultetu i kroz jedan i drugi kolosek i kada je u pitanju posredništvo evroparlamentaraca i bez posredništva evroparlamentaraca. Stranka Pravde i pomirenja je ponudila svoju platformu u tim razgovorima. Smatramo da je dobro što se razgovaralo. Naprosto kada govorimo o izborima istorija nas tome uči da ne postoji stranka koja je izgubila izbore i da je ona rekla – pa, dobro izgubili smo izbore zato što imamo lošiji program, loše smo radili, imamo loše kandidate. Naprosto svi upiru prstom u pobednike i kažu – pa, ovo je neka krađa. Nismo mi tu, ni država Srbija, ni balkanski prostor, ni ovaj deo Evrope jugoistočna Evropa, jugozapadni Balkan, možemo da zovemo kako hoćemo, specifični. Znači, 2016. godine kada je demokratski kandidat Hilari Klinton izgubila izbore u SAD ona je rekla da je žrtva hibridnog rata i da naprosto su neke strane sile uticale na regularnost izbora u SAD i to je tako ostalo do dana današnjeg. Ona se drži svojih stavova. Čitav mandat predsednika Trampa je bio obeležen time da je on pobedio na pokradenim izborima. Godine 2020. kada je pobedio demokratski kandidat i aktuelni predsednik Džozef Bajden predsednik Tramp, koji je izgubio, je rekao da je on pokraden i prema istraživanjima javnog mnjenja i dan danas imate jednu trećinu najmanje biračkog tela u SAD koji ortodoksno tvrde da su izbori namešteni, da su pokradeni, itd. Tako da mi tu nismo nikakva specifičnost. Jednostavno, to se uvek dešava kada imate utakmicu da onaj koji izgubi u većini slučajeva kaže da je sudija kriv ili da teren nije bio dobar, ili ne znam da lopta nije bila dobro naduvana, itd. Tako i u politici i u sportu i svim drugim segmentima života. Ono što hoću da istaknem jeste da je na predlog rahmetli predsednika Muftije Zukorlića usvojeno da stranke manjinskih zajednica dovoljno je da predaju pet hiljada potpisa, a ne 10 hiljada potpisa, kao što je do sada bio slučaj. To je zaista bila jedna diskriminatorska odluka. Ovo je veliki korak unapred. Ja čestitam i Vladi i svim kolegama koji su učestvovali u ovom procesu. Prema zadnjem popisu jedna trećina građanki i građana u Republici Srbiji su predstavnici manjinskih zajednica, a nema ih toliko ovde u parlamentu. Nama kao jednoj, da kažem, organizovanoj i zajednici i stranci možda nam to i ne ide u prilog, ali smatramo da je to jedan civilizacijski iskorak, da je to jedna demokratska tekovina kojom svi treba da se ponosimo, što ćemo u narednom sazivu parlamenta, ja se nadam, imati više predstavnika nacionalnih zajednica i da će i parlament biti svakako reprezentativniji. Što se tiče nekih konkretnih stvari o kojima smo razgovarali, hoću prvenstveno da istaknem medijsko predstavljanje. Znači, pogotovo hoću da istaknem ponašanja Medijskog javnog servisa, koji ne može samo da tretira vlast i opoziciju i stranke koje imaju svoje sedište u Beogradu. Znači, kroz probleme, kroz emisije ne može to samo da bude „Verski kalendar“ i emisija „Građanin“, molim vas, u to u nekim tamo potpuno terminima koji su daleko od prajm tajma. Znači, mi kao parlamentarna stranka, kao najjača bošnjačka stranka apsolutno smo nezadovoljni kako Medijski javni servis ima tretman naše stranke, ali i drugih stranka nacionalnih manjina i pitanja kao što i ekonomija, i spoljno-politička orijentacija i, ne znam Srbija, između istoka i zapada i evropske integracije i, ne znam, infrastruktura koje god hoćete teme to su teme koje se tiču i manjinskih zajednica i stranka i to je nešto što očekujem, da se promeni ta politika, a ne zovete predstavnike nekakve opozicije, nemam ništa protiv, a to su u stvari nekakve kombi stranke koje nemaju ni tri odbora, a imate parlamentarne stranke koje imaju tri, četiri, pet, šest, ne znam i više, narodnih poslanika, ali ne gostuju ni u jednoj emisiji. To je apsolutno neprihvatljivo. Što se tiče promene zakona kada je u pitanju izbor predsednika i kada se vraćamo na tu poziciju i to je amandmanom rešeno da imamo taj žreb, drago mi je zbog toga jer naprosto došli smo u situaciju da je mnogo važnije od politike, od stranke, od vašeg ličnog kredibiliteta, od ljudi koja ste vi pozicija na listi i to je apsolutno jedna banalizacija izbora i drago mi je što bežimo iz toga. Sa svim ovim prihvatanjima kroz jedan i drugi dijalog i želim da se zahvalim evroparlamentarcima, jer je EU naš najvažniji spoljno politički prioritet, to su naši partneri. Mislim da kroz ove razgovore smo napravili dobar konsenzus, čak i oko toga se neki nisu složili u tzv. opoziciji, ali jednostavno dobar konsenzus je kada su svi pomalo nezadovoljni i u vlasti i u opoziciji i hoću da istaknem da je važno da ćemo imati izborni proces u koji niko neće moći da izrazi bilo kakvu sumnju i to je jedan veliki korak unapred. Kako su se izbori održavali pre 2012. godine. Vrlo često na ovu temu sam isticao primer izbora za nacionalne savete 2010. godine i ponovo ću to da istaknem. Zašto? Zato što očigledno pojedincima sve dok oni ne postanu vlast njima nikakvi izborni procesi ne odgovaraju. Ključna razlika između aktera jedne političke utakmice jeste da li ste vi vlast ili opozicija. Međutim, da bi vi postali vlast morate da radite, da vežbate, da trenirate i da radite na svojoj partijskoj infrastrukturi. Godine 2010. mi lista Bošnjačke kulturne zajednice – muftija Muamer Zukorlić nije imala pravo nijednog člana u stalnom sastavu imati za izbore za nacionalne savete. To je demokratija po načinu, ne znam, DS. Mi smo na tim izborima pobedili. Imali smo samo po jednog predstavnika u proširenom sastavu. Možete misliti da sada neko takve izbore organizuje. Zašto ovo govorim? Zbog jedne jasne usporedbe, komparacije, samo da vidimo kako je to bilo pre jedno desetak godina, a ko je sada. Apsolutno podržavam dijalog. Apsolutno podržavam i to što su i u RIK ušli predstavnici vanparlamentarnih stranaka. Važno je da građani znaju da kada prođu izbori onaj koji je pobedio na izborima da nema apsolutno nikakve sumnje u tu njegovu pobedu. Posebno mi je drago što ćemo imati taj jedan srednji nivo koji se tiče lokalnih izbornih komisija, jer vi dođete u situaciju da određene stranke koje imaju samo kancelarije u Beogradu i nijedan odbor van Beograda i po Srbiji pišu na desetine nekih pritužbi, krivičnih prijava itd. Oni nikada nisu otišli ni u Prijepolje, ni u Priboj, ni u Sjenicu, ni u Novi Pazar, a na desetine krivičnih prijava su prijavili. Nijedan odbor čak tamo nemaju. Nemaju pojma šta se tamo dešava, a oni izražavaju sumnju kako je sproveden izborni proces ili ne znam referendum itd. u određenoj opštini. Tako da je jako važno jer ljudi na lokalu najbolje znaju te lokalne specifičnosti. Što se tiče, samo kratko, Zakona o socijalnom preduzetništvu, važan zakon. Jedan od razloga zašto podržavamo ovu Vladu Republike Srbije jeste socijalno odgovorna politika, zapošljavanje ranjivih grupa. Dosta ljudi i danas i kroz istoriju su bili bogati. Međutim, ono što odvaja ljude koji su se upisali u istoriju i onih koji su bili bogati i prošli jeste taj osećaj za onog koji je slabiji od vas. Zato imamo nešto što se u našoj kulturi zove – vakuf, u bošnjačkoj kulturi, a u srpskom narodu kao zadužbinarstvo. To su ti ljudi koji su iza sebe ostavili trajna dobra, a to je neka socijalno odgovorna politika određene kompanije ili određenog imućnog čoveka i nešto o čemu bi više trebali da govorimo i da se to na neki način vrati u modu. U danu za glasanje poslanički klub Stranke pravde i pomirenja i Ujedinjene seljačke stranke će glasati za predložena zakonska akta.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanika Selma Kučević. Izgleda da vam jedinica ne radi. Izvucite karticu pa se ponovo prijavite. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, na današnjem dnevnom redu imamo nekoliko tačaka. Ja ću se u svom izlaganju danas osvrnuti na izborne zakone, ali i na Predlog zakona o finansiranju političkih aktivnosti. Kao predstavnici manjinskog naroda, odnosno manjinskih naroda, prihvatili smo učešće u međustranačkom dijalogu sa ciljem preduzimanja konkretnih koraka ka uspostavljanju fer uslova i slobodnih demokratskih izbora, SDA Sandžaka je sa svojim predlozima i zahtevima učestvovala u svim nivoima dijaloga, od Fakulteta političkih nauka, pa do poslednjeg sastanaka međustranačkog dijaloga, gde smo pokušali da napravimo neki iskorak. Međutim, sudeći po onom što danas imamo ovde, dakle, te preporuke i zaključci nisu ispoštovani do kraja. Danas ćemo ovde govoriti o izbornim uslovima, o izbornim zakonima, o raspisivanju izbora. U Priboju smo nedavno imali jednu veoma zabrinjavajuću situaciju. Situaciju sve učestalijih pretnji, širenja nacionalne i verske mržnje, netrpeljivosti, a pored toga dešava nam se i da državni organi čiji je zadatak da osiguraju i slobodu i bezbednost, da osiguraju slobodne i demokratske izbore, policija nam upućuje genocidne pretnje, podstiče na nove ratne zločine, a tužilaštvo svojim ćutanjem i nečinjenjem legalizuje to krivično delo. Mi sa ove govornice upozoravamo na ove opasne pojave već nekoliko puta. Tražimo sankcionisanje lica koje ciljano pred izbore upućuju genocidne pretnje, tražimo da Srbija i njeni građani prestanu da budu taoci ove ratnohuškaške retorike, ali u svojim zahtevima ostajemo usamljeni. Sada i pod takvim okolnostima treba da se sprovode izbori. Izbori koji bi trebalo da budu slobodni, fer, demokratski. Slavljenje, veličanje genocida postaje dominantna tema na početku izborne kampanje, nametajući tako predizbornu atmosferu. Kada govorimo o predloženim izbornim zakonima, pri tom uzimajući u obzir i obim predloženih izmena, kao i to da je ostalo samo nekoliko dana do raspisivanja izbora, postavlja se pitanje kako će ove predložene izmene, kakav će efekat imati i kako će ovaj obim izmena uspeti da se primeni. Kroz učešće u međustranačkom dijalogu pod posredstvom evropskih parlamentaraca izneli smo niz zahteva kojim bi se očuvao integritet izbornih procesa, te omogućili korektni izborni uslovi za sve učesnike u ovom procesu. Jedan od naših zahteva koji smo istakli, bio je da se za podnošenje izborne liste političkih subjekata manjinskih naroda broj potpisa smanji, što je i predviđeno ovim Predlogom zakona o izboru narodnih poslanika, pa je umesto dosadašnjih 10.000 potpisa, ovim predlogom zakona predviđeno 5.000 potpisa za izborne liste manjinskih naroda. Mi ćemo neke nedostatke i propuste koje smo uočili pokušati da ispravim amandmanima. Takođe, još jedan od zahteva bio je i smanjenje izbornog jemstva za političke subjekte manjinskih naroda. Smatram da nikako ne mogu uživati isti tretman politički subjekti koji predstavljaju manjinske narode i koji deluju na regionalnom nivou u odnosu na one koji deluju na republičkom nivou. Ovo je bio jedan od zaključaka sa poslednjeg sastanka međustranačkog dijaloga koji nije ispoštovan i ne nalazi se u ovom Predlogu zakona o finansiranju političkih aktivnosti, koji smo mi obuhvatili amandmanom. U predlogu zakona o lokalnim izborima predviđeno je takođe da se izbornom listom nacionalne manjine na lokalnim izborima smatraju izborne liste samo onih nacionalnih manjina čiji pripadnici ne čine više od 50% stanovništva u datoj jedinici lokalne samouprave. Baš nasuprot ovom mišljenju smatram da status nacionalne manjine ne može utvrđivati na nivo jedinice lokalne samouprave, pogotovo ukoliko su pripadnici nacionalne manjine na državnom nivou prepoznati kao manjina. Ne postoji osnov da se ovaj status dodeljuje selektivno, u zavisnosti od udela u stanovništvu na teritorijama jedinica lokalnih samouprava. Na osnovu ovog predloga, političke stranke nacionalnih manjina gube status liste nacionalnih manjina i to će bitno uticati na raspodelu mandata za lokalne odbornike. Ovim predlogom bi samo političke stranke Roma bile u nekoj prednosti i na nekom dobitku, ali to ovu normu čini diskriminatorskom, jer uvodi dvostruke standarde prema manjinama. Zato smatram da je neophodno brisanje ove odredbe. Kod Predloga zakona o lokalnim izborima, takođe i Zakona o izboru narodnih poslanika, smatram da je neophodno brisanje teksta, citiram – ako dostavljeni zapisnik o radu biračkog odbora nisu potpisala najmanje tri člana biračkog odbora. dakle, ovo ne potpisivanje zapisnika od tri člana biračkog odbora može imati karakter sabotaže, karakter zloupotrebe, što će svakako doprineti i ponavljanju izbora na ovim mestima, kao i mogućim zloupotrebama, što svakako ne smatram primerom dobre prakse i smatram da je neophodno da se izbriše i ovaj član. Kod Zakona o lokalnim izborima smatram da je definisanje odredbe – proizvoljnošću, da nosilac može, ali i ne mora da bude istovremeno kandidat odbornika na toj izbornoj listi, kao i da nosilac liste ne mora imati prebivalište na toj jedini lokalne samouprave na kojoj se sprovode izbori. Dakle, ovo može u određenoj meri dovesti u zabludu birače, zbog čega smatram da je važno da nosilac liste bude kandidat za odbornika na istoj. Ukoliko postoji volja da se javni interes stavi iznad političkog, odnosno stranačkog, predložena rešenja mogu u kratkom periodu doprineti izgradnji poverenja u izborni integritet. Međutim, do raspisivanja izbora nije ostalo još mnogo vremena i opravdano se javlja zabrinutost u pogledu nedostatka vremena da se svi učesnici, prvenstveno organi za sprovođenje izbora adekvatno pripreme i obuče, pa se i ovog puta javlja ona loša praksa iz 2020. godine koja je suprotna međunarodnim standardima, dakle menjanje pravila izbornih procesa pred sam početak izborne kampanje. Pozivam vas da usvojite amandmane koje smo predložili, jer su oni korektivni faktor ovih zakona, a ujedno i deo dogovora i preuzetih obaveza koje smo postigli na poslednjem međustranačkom dijalog. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima predsednik poslaničke grupe SDPS, narodni poslanik Branimir Jovanović.
Hvala potpredsednice. Poštovana ministarko, poštovani predstavnici ministarstava, koleginice i kolege, zakoni koji se odnose na sprovođenje izbornih procesa o kojima danas razgovaramo, koji su danas glavna tema na dnevnom redu, jesu rezultat jednog višemesečnog, a možda i višegodišnjeg rada kada govorimo pre svega o dijalogu između stranaka koje čine vlast i stranaka koje su u opoziciji, kako onih u parlamentu, tako i onih koje su bile van parlamenta. Sam proces tih razgovora nije bio jednostavan. Zato smatram da smo danas ipak postigli jedan uspeh, danas treba da finaliziramo jedan proces razgovora, ali naravno na tome ne treba da stanemo. Kada kažem da imamo rezultat, vidi se po tome što za predstojeće izbore koji su najavljeni za april, pre svega predsedničke, parlamentarne, ali i za lokalne izbore, nema najava bojkota kao što je to bilo prošli put, tako da smo postigli uspeh kada govorimo o dogovoru konkretno izbornih uslova. Smatram da ćemo na ovaj način unaprediti naš izborni proces, naš politički sistem, da je u interesu svih političkih stranaka da izborne uslove uskladimo sa modernim političkim tokovima. Za SDPS najvažnije je da stvorimo jedan stabilan sistem, sistem koji će vratiti poverenje građana u izborni proces. Sistem koji će najbolje oslikati volju građana i pokazati realnu snagu političkih partija. Mi smo u taj proces razgovora o kome sam malopre govorio, ušli sa konkretnim predlozima, imali smo našu političku platformu, naravno nisu svi predlozi usvojeni. Tako da je možda i to još jedan pokazatelj da očigledno ni jedna strana u tim pregovorima nije zadovoljna u potpunosti, ali je to možda pokazatelj uspeha, jer ne možemo svi biti zadovoljni onim što smo razgovarali proteklih meseci. Mi na ovaj način unapređivanjem izbornog procesa promovišemo osnovna ljudska prava, građanske i političke slobode i težimo zaista i doprinosimo stvaranju jednog otvorenog demokratskog društva gde će svako moći da izrazi svoju političku volju, političko mišljenje na slobodan način. Zato je važno da imamo kvalitetnu diskusiju da bismo pronašli konsenzus oko najvažnijih pitanja. Kada govorimo o ovim rešenjima koja se tiču izbornog procesa, smatram da ne treba ovde da stavimo tačku, treba i dalje nastaviti sa razgovorima i unapređivati u kontinuitetu naš izborni sistem. Moguće je unaprediti pojedine delove izbornog procesa, izbornog sistema u kratkom periodu i mislim da ćemo to uskoro i videti, kada ovi zakoni stupe na snagu. Takođe, činjenica je da mi već tri godine u kontinuitetu, s vremena na vreme, menjamo izborne uslove i podsetiću da kada se vratio višestranački sistem u Srbiji, da uslovi pod kojima su se tada odvijali izbori i danas zaista nisu jednaki, promenjeni su umnogome i imamo sada jedan drugačiji sistem koji je na snazi. Iako donosimo zakone uoči raspisivanja izbora, moram da napomenem da je dogovor bio da se postigne sporazum šest meseci pre održavanja izbora. Mi smo taj dogovor ispunili i bilo je potrebno vreme da se sve te stavke iz dogovora pretoče u jedan pravni okvir, u preporuke i procedure, danas govorimo konkretno i o zakonima, i mislim da je vladajuća koalicija pokazala dobru volju, da je vladajuća koalicija održala reč i ovaj današnji dnevni red je zapravo potvrda toga da smo na vreme usvojili sve ono što smo dogovorili za okruglim stolom. Zakon o izboru predsednika Republike u najvećem delu usaglašava se sa ostalim zakonima, a oni se odnose pre svega na izbor narodnih poslanika, odnosno zakone o lokalnim izborima. Suštinski će izbori za predsednika Republike biti održani po istim pravilima kao i u prethodnim ciklusima, kao i prethodnih 20 godina, s tim što ćemo imati ovim izmenama sada efikasnije izborne procedure. Zbog rešavanja eventualnih pravnih procedura u vezi sa glasanjem u prvom krugu, drugačije će se određivati rok za drugi krug glasanja. Po važećem zakonu, taj rok je 15 dana od prvog dana glasanja, a sadašnji Predlog zakona predviđa da vreme počinje da se meri od dana kada je doneto rešenje o ponavljanju glasanja. U vezi sa ponovnim glasanjem je i predlog koji podrazumeva da u procesu glasanja se precizno definišu stalni sastavi biračkih odbora. Podsetiću da je dogovor političkih partija da se privremeno uveća broj članova u stalnom sastavu organa koji su zaduženi za sprovođenje izbora. Ovo je jedan iznuđen potez, ali u svakom slučaju, ovo je jedna dobra mera, pre svega zbog toga što ćemo dati svim učesnicima na izborima šansu da imaju svoje predstavnike u relevantnim organima koji se bave izbornim radnjama. Morali smo da pronađemo jedan ovakav način da bismo izašli u susret i onim strankama koje nisu učestvovale na izborima, onim strankama koje nisu prešle cenzus i koje se ne nalaze danas u parlamentu. Na ovaj način oni će imati svoje predstavnike u Republičkoj izbornoj komisiji i to je plus za celo naše društvo. Bez obzira što je izuzetak, smatram da smo napravili jedan pozitivan iskorak kada govorimo o izbornom procesu. Ni novi Zakon o izboru narodnih poslanika ne menja suštinske aspekte izbora. U Srbiji i dalje ostaje jedna izborna jedinica, ostaje proporcionalni sistem, cenzus ostaje na 3%, mandati se raspodeljuju po "Dontovom obrascu", tako da sve ono, čini mi se, što je ranije bilo propisano u formi određenih procedura, uputstava, onde gde je trebalo ispraviti određene nedostatke, sada smo pretočili u zakonsku normu i na taj način mi smo otklonili mnoge nedoumice koje su se mogle javiti u prethodnim slučajevima. Još jedna novina koju predviđa novi zakon odnosi se na formiranje izbornih komisija jedinica lokalne samouprave. Ovo je izuzetno dobar predlog, jer je iskustvo od ranije pokazalo da nije postojala ta najbolja spona između RIK i biračkih odbora kao organa koji se bave sprovođenjem izbora. Morali su članovi RIK da na različite načine dođu do biračkih odbora, pa su tako svoje članove ili zamenike članova slali kao koordinatore određenim okruzima, a ovi su pri tom davali uputstva, formirali određena radna tela, itd. Znači, bili su jedna ozbiljna tehnička podrška u sprovođenju određenih izbornih radnji. Sada smo zakonski regulisali i ovo pitanje i osim što će biti efikasnija procedura, smatram da će umnogome i olakšati rad RIK u budućnosti. Za pohvalu je i izmena koja se odnosi na deo koji se tiče prigovora, odnosno objavljivanja rezultata izbora. Po novom zakonskom rešenju, donosi se obaveza objavljivanja svih odluka RIK na zvaničnom sajtu i prigovori počinju da se računaju, odnosno dan kada može da se prigovori na bilo kakvu odluku, jeste onda kada se rezultat objavi na zvaničnom sajtu RIK-a. Mislim da je to od ključnog značaja za obavljanje svih neophodnih radnji u izbornom postupku, koji zaista po prirodi često bude kratak, a često bude i hitan. Zarad uvida javnosti u proces glasanja, važna je novina u Zakonu, u članu 55, gde se navodi da birač ima pravo da zatraži od lokalne izborne komisije informaciju o tome da li je u izvodu iz biračkog spiska evidentirano da je glasao na izborima. Republička izborna komisija propisuje način ostvarivanja prava na informaciju o tome da li je evidentirano da je neki birač glasao. Na ovaj način otklanjamo svaku eventualnu sumnju u onaj deo koji se tiče glasanja da neko posumnja da je neko možda glasao umesto njega, ili ako on nije izašao da glasa, da njegov glas je postao upitan. Mislim da je ovo jedan dobar mehanizam da svako može da proveri i da odbrani svoje biračko pravo. Novina ima mnogo, ja pokušavam da izdvojim samo ono što je najvažnije. Olakšavajući predlozi se odnose na prikupljanje potpisa, a sadržani su u zakonu o lokalnim izborima. Broj potpisa sada je preciziran i odnosi se u odnosu na broj birača na teritoriji određenog grada ili opštine. Pokušaću i da slikovito to prikažem. Recimo, u mom gradu, u Kraljevu, za punu izbornu listu od 70 odbornika bilo je potrebno prikupiti 2.100 potpisa. Po novom zakonskom rešenju, sada je dovoljno 1.000 potpisa. To će, naravno, olakšati mnogim političkim subjektima da uđu u utakmicu kada govorimo o izborima, da izmere svoju snagu i na taj način ćemo možda dobiti bolju reprezentativnost, pre svega u lokalnim skupštinama. Kada govorimo o Zakonu o finansiranju političkih aktivnosti, veoma važan zakon, veoma osetljiva tema pre svega što su građani, odnosno birači zainteresovani i veoma je važno da znaju da se prate tokovi novca i da javnost ima uvid kako stranka troši novac. Takođe, veoma je važno da se ispoštuju svi oni rokovi koji se odnose na podnošenje izveštaja. U tom smislu je važno dati određena ovlašćenja, odnosno mehanizme Agenciji za sprečavanje korupcije. Pre dve godine su bile izmene ovog zakona, koje su pratile izmene Zakona o sprečavanju korupcije, Agencije za sprečavanje korupcije i odnosile su se na onaj deo da ne može da dolazi do zloupotrebe javnih resursa tokom izborne kampanje. Mislim da smo i tada napravili jedan pomak, ali u svakom slučaju želim da istaknem da je sve to jedno vrednosno pitanje, pitanje jedne političke kulture. Onog trenutka kada svi mi zajedno budemo delovali tako da osudimo bilo kakvo korišćenje javnog resursa za ostvarivanje nekakve komparativne prednosti tokom izbornog procesa znaćemo da smo tada uspeli, a naravno to podrazumeva i promenu određenih vrednosti u samom našem društvu. Za nas iz SDPS ove izmene i dopune zakona nisu važne samo iz razloga što se mogu primeniti na sledećim izborima, dakle na proleće 2022. godine, već to smatramo kao unapređenje izbornog procesa na duži rok. Verovatno ćemo i u narednom periodu imati još dobrih predloga koje ćemo pretočiti u zakonske norme da bi naš politički sistem bolje funkcionisao. Važno je naravno da i sve političke strane, to uvek ističemo, budu zastupljene u medijima, da imaju ravnomeran tretman, pre svega mislim na javni servis. Važno je da se ažuriraju redovno birački spiskovi. Tu mogu da pohvalim Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu da dobro radi svoj deo posla. Svedoci smo ipak da od obnavljanja višestranačkog sistema u Srbiji se pravi takva atmosfera da uvek ona strana koja izgubi na izborima krivi za to nekog drugog. Nikad krivicu ne pronalazi u sebi, uvek jedna strana bude nezadovoljna. Želimo da napravimo takve uslove da izbori budu slobodni, da budu izbori pošteni, da kada se završe da političke partije, odnosno učesnici pruže ruku jedni drugima, čestitaju na rezultatu i dalje se nastavi sa formiranjem izvršne vlasti. Za kraj, za nas iz SDPS veoma, veoma važan zakon je Zakon o socijalnom preduzetništvu, koji je takav da imamo velika očekivanja od ovog zakona, jer sada na jedan pravi način po prvi put uvodimo ovu kategoriju u naš ekonomski, odnosno u naš pravni sistem. Ovaj zakon treba da bude korak ka socijalno uređenoj državi. Na ovaj način treba da postignemo, ja ću govoriti samo o tom delu, o socijalno osetljivim grupama, da takve grupe budu integrisane u naše društvo. Ne govorim to samo u kulturnom ili u nekom drugom smislu, ovde konkretno mislim o privrednom smislu, u smislu privrednih aktivnosti. Svi građani treba da imaju taj osećaj pripadnosti. Treba da imaju osećaj da doprinose društvu, da učestvuju u razvoju privrede naše države, a sa druge strane preduzetnici moraju da imaju razvijenu društvenu odgovornost, a država mora da podstiče socijalno preduzetništvo. To je, u svakom slučaju, jedno efikasno sredstvo kada govorimo o borbi protiv siromaštva, koja je izražena svuda u svetu, kada govorimo o borbi protiv nezaposlenosti, naročito za tako osetljive grupe, za osetljive društvene grupe koje su ili u sistemu socijalne zaštite ili su teže zapošljive grupe. Na ovaj način, ovako usmerenim merama, mi zaista težimo onome o čemu SDPS uvek govori, a to je da postanemo društvo jednakih šansi. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima predsednik poslaničke grupe Saveza vojvođanskih Mađara dr Balint Pastor. Izvolite.
Poštovana potpredsednice, poštovana gospođo Obradović, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je set izbornih zakona. Mislim da su dva najvažnija zadatka koja je ovaj saziv Narodne skupštine obavio ustavna revizija i završetak međustranačkog dijaloga, a proizvod završetka tog međustranačkog dijaloga je set izbornih zakona o kojima raspravljamo danas i koji će biti usvojeni najverovatnije za dva dana. Taj međustranački dijalog je počeo još u prošlom sazivu, leta 2019. godine, i nastavljen je u ovom ciklusu pod vođstvom predsednika Narodne skupštine gospodina Dačića. Taj dijalog se odvijao na dva koloseka. Imali smo jedan dijalog uz učestvovanje predstavnika Evropske unije, tačnije Evropskog parlamenta, a drugi kolosek je bio onaj dijalog bez učešća predstavnika Evropskog parlamenta. Ispred Saveza vojvođanskih Mađara u svim tim dijalozima je učestvovala potpredsednica naše poslaničke grupe i parlamenta Elvira Kovač. Znamo da je taj dijalog trajao jako dugo, da su stranke učestvovale u tom dijalogu, i parlamentarne i vanparlamentarne stranke. Danas imamo na dnevnom redu krajnji rezultat tog dijaloga koji je trajao dve i po godine, u dva saziva ovog parlamenta. Mislim da je najvažnije reći, i nije dovoljno reći samo jedanput, nego to treba ponavljati, da je najveće dostignuće ovog dijaloga što će sve stranke u Republici Srbiji učestvovati na prevremenim vanrednim parlamentarnim izborima 3. aprila tekuće godine. Ja ne znam ni jednu stranku, ni parlamentarnu, ni vanparlamentarnu, koja je najavila da će bojkotovati sledeće parlamentarne izbore. Mislim da je to jako dobro zbog toga što će konkurencija biti puna i zbog toga što niko neće moći da kaže da ne učestvuje na izborima jer izborni uslovi nisu dobri, jer su izborni uslovi dogovoreni tokom dijaloga koji je trajao dve i po godine na dva koloseka. Možemo da slušamo kritike o tome da se izborni zakoni menjaju u poslednji trenutak, u poslednji čas, da to nije u skladu sa nekakvim demokratskim standardima, da se to u civilizovanom svetu ne čini, ne radi na takav način, itd. Želeo bih da podsetim cenjene narodne poslanike, a i građane Republike Srbije da ovo što mi danas činimo nije bez presedana, sa jedne strane, a sa druge strane, nije slučajno što se tek sada događa, jer su do sada bili u toku razgovori, dijalog sa svim strankama koje su u tome želele učestvovati, a sve stranke su u tome želele učestvovati. Što se tiče nekog istorijata donošenja izbornih zakona u Republici Srbiji, želeo bih da vas podsetim jedne činjenice. Siguran sam da nisam jedini u ovoj sali ko se toga seća, pod kojim uslovima i kada je donet danas važeći Zakon o izboru narodnih poslanika. Danas još uvek važeći i do subote ili do ponedeljka, u zavisnosti od toga kada će biti proglašen novi zakon nakon usvajanja u Narodnoj skupštini, znači, danas još uvek važeći Zakon o izboru narodnih poslanika je usvojen 9. oktobra 2000. godine, četiri dana nakon petooktobarskih promena, na poslednjem zasedanju Narodne skupštine u tom sazivu pre raspuštanja. Nakon toga smo imali izbore za Narodnu skupštinu Republike Srbije i, kao što znate, kolega Rističević je to spominjao, nekoliko meseci kasnije, tačnije, ako se dobro sećam, 25. januara 2001. godine je izabrana Vlada dr Zorana Đinđića. Znači, dva ili tri meseca pre formiranja Vlade usvojen je danas važeći zakon, a u međuvremenu su, naravno, održani i parlamentarni izbori. Znači, toliko o tome da se izborni zakon u civilizovanim zemljama ne menja nekoliko meseci pre izbora. Taj zakon je ostao na snazi sledeće skoro 22 pune godine. Još jedna je činjenica da se prisetimo, ne znam ko se još toga seća, predlagač tog zakona, još uvek važećeg Zakona o izboru narodnih poslanika, bila je Srpska radikalna stranka, a u raspravi je učestvovao tada narodni poslanik Tomislav Nikolić kao ovlašćeni predstavnik predlagača i svega još jedan narodni poslanik iz tog saziva gospodin Džemail Suljević iz Stranke demokratske akcije. I to je bila rasprava. Mi danas raspravljamo o predlozima izbornih zakona, o tome ćemo raspravljati i u petak, u petak ćemo usvojiti ove zakone i o izboru predsednika Republike i o izboru narodnih poslanika i o lokalnim izborima i o još nekim zakonima koji su bitni za izbornu kampanju i za sprovođenje izbora. Nakon toga će, u skladu sa dogovorom sa međustranačkog dijaloga, biti raspisani vanredni parlamentarni izbori. Rekao sam kada je donet sada još uvek važeći zakon i najbitniji elementi tog još uvek danas važećeg zakona u poslednje 22 godine nisu menjani. Proporcionalni izborni sistem, Srbija kao jedna izborna jedinica. U nekoliko navrata smo imali neke sitne korekcije ili relativno sitne korekcije izbornog zakona. Ja bih spomenuo neke od njih. Godine 2004. uveden je sistem tzv. prirodnog praga koji omogućava listama, odnosno strankama nacionalnih manjina da uđu u parlament i ako ne dostignu cenzus nekada od 5%, danas od 3%, što je apsolutno u skladu sa ustavnim načelom o tome da pripadnici nacionalnih manjina treba da budu zastupljeni u predstavničkim organima, pa i u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Imali smo izmenu izbornog zakona kada su uvedene kvote, prvo 30%, pa, nakon toga 40% za manje zastupljeni pol. Godine 2010. je Ustavni sud Srbije doneo jednu odluku koja je sa jedne strane relativizovala institut blanko ostavki, a sa druge strane zaključila izborne liste, jer do tada je poslanik mogao da postane i kandidat sa dvestatridesetog mesta, koji određena stranka osvojila, recimo, 13 ili 15 mandata, i manje, više, je to sve što je menjano prethodnih više od 20 godina, sve do 2020. godine, kada je cenzus smanjen sa 5% na 3% i kada je u okviru tog paketa da stranke nacionalnih manjina ne bi bile oštećene, uvedeno povećanje količnika za 35% u slučaju stranaka, odnosno, lista nacionalnih manjina. Komparacije radi, danas 34 države u Evropi pripadaju široj porodici proporcionalnih izbornih sistema, a od devet evropskih država koje imaju zatvorene blokirane liste, tj. da građani birači ne mogu da utiču na to ko će postati poslanik sa izborne liste, znači, od svih tih zemalja, postoje jedino dve zemlje u kojima je čitava država jedna izborna jedinica, jedna država se zove Crna Gora, a druga država se zove Srbija. U svim drugim zemljama Evrope sa proporcionalnim izbornim sistemom postoji više izbornih jedinca. Ovo govorim samo zbog toga da bi se ukazalo na to, da ni ove sadašnje izmene nisu od nekog suštinskog, epohalnog značaja u smislu da bi se u potpunosti uveo novi izborni sistem, nekoliko dana pre raspisivanja vanrednih parlamentarnih izbora. Ovaj Predlog zakona o izboru narodnih poslanika na sveobuhvatan način obezbeđuje pravnu sigurnost, ravnopravnost svih učesnika u izbornoj utakmici i utvrđuje zadovoljavajući okvir za poštene izbore. Što se tiče položaja stranaka nacionalnih manjina, ovaj zakon i te kako uzima u obzir specifičnosti postojanja stranaka nacionalnih manjina, i pozdravljamo rešenje da se zadržava sistem prirodnog praga. To i nije moguće ukinuti zbog dostignutog nivoa ljudskih i manjinskih prava. Isto se odnosi i na rešenje da se količnici stranaka nacionalnih manjina uvećavaju za 35%, s tim što je sada to na precizniji način određeno i jasno se vidi iz teksta Predloga zakona da se to odnosi, a mi smo to tako od samog početka zamišljali, na situaciju kada stranka nacionalne manjine ne dostigne cenzus, a taj cenzus je na državnom nivou 3%, što se zadržava, a na lokalnom nivou isto. Ono što je jako značajno i što je druga strana medalje, jeste da Predlog zakona, precizira položaj i pojam stranke nacionalne manjine i utvrđuje konkretne mehanizme za zaštitu od zloupotreba statusa stranke nacionalne manjine. Želeo bih da iznesem nekoliko podataka, da bi bilo jasno zašto je to nama kao stranci nacionalne manjine, mađarske nacionalne manjine, bitno da se spreče zloupotrebe. Četrnaestog januara 2022. godine, je od ukupno 114 aktivnih političkih stranaka u Republici Srbiji, znači od 114, dalje 69 su upisane i registrovane kao stranke nacionalne manjine. Godine 2016. je od ukupno 29 predatih izbornih lista na republičkom nivou na parlamentarnim izborima 16 tražilo status liste nacionalne manjine. Ne bih da pravim reklamu bilo kome znamo iz prethodnih saziva Narodne skupštine, konkretno imenom i prezimenom, ko su bili oni poslanici, koji su zloupotrebljavali ovaj status, a da veze nisu imali ni sa jednom nacionalnom manjinom niti su bilo kada, bilo šta uradili ili bar podigli glas u interesu neke nacionalne manjine, a uživali ove pogodnosti i radilo se o klasičnoj zloupotrebi prava. Republička izborna komisija, odnosno, lokalna izborna komisija će rešenjem utvrđivati da li je izborna lista podneta sa osnovnim ciljem da se predstavlja i zastupa interes nacionalne manjine, a i Nacionalni saveti nacionalnih manjina će imati konkretne nadležnosti u tom postupku, ali poslednja reč neće biti njihova, jer su određene stranke nacionalnih manjina verovatno, zbog toga što su same sebe stavljali u taj položaj i polazili od toga kako bi se oni u tom slučaju ponašali kada bi imali većinu u Nacionalnom savetu nacionalne manjine, pribojavali toga da bi Nacionalni savet mogao da uskrati taj status nekoj drugoj stranci iste nacionalne manjine. Tako da, Nacionalni savet neće imati mogućnost odlučivanja, već samo davanja mišljenja. Uz već postojeće afirmativne mere, još dve su bitne u slučaju stranaka nacionalnih manjina, broj potrebnih potpisa se smanjuje sa 10 na 5 hiljada, a na lokalnim izborima će biti potrebno dvostruko manji broj potpisa, da ovo nije uvedeno u 71 jedinici lokalne samouprave, bi bilo potrebno više podrške, više potpisa podrške, nego što je to trebalo 2020. godine na poslednjim lokalnim izborima. Mene čini tužnim činjenica da što se tiče naše nacionalne zajednice, mađarske nacionalne zajednice, izgleda da će SVM biti jedina stranka, koja će imati hrabrosti da samostalno nastupi na izborima, neke druge manjinske mađarske stranke će se šlepovati na nekim opozicionim, i danas opozicionim, a i u sledećem sazivu, opozicionim listama i siguran sam u to, bez obzira što je smanjen cenzus. Mene čini tužnim i čudim se što nije dovoljno ni smanjiti na 5 hiljada, ni tada ne mogu da izađu na izbore samostalno, ali to je njihova odluka i verovatno su svesni svoje „snage“ u mađarskom biračkom telu. Ja se nadam da će u ostalim manjinskim zajednicama konkurencija biti jača, npr. unutar bošnjačke nacionalne zajednice, albanske itd. Ono što još želim da kažem, to je da su podneti određeni amandmani, ti amandmani su isto proizvod i posledica međustranačkog dijaloga i u potpunosti je do samog poslednjeg trenutka, izloženo u korist argumentima opozicionih stranaka, tako da sam ja siguran da će ti amandmani biti usvojeni i da će na predsedničkim izborima ostati žreb, kao način određivanja mesta na glasačkom listiću, uprkos tome što u predlogu zakona, to ne stoji, ali sam siguran da će u usvojenom zakonu, toga biti i ostaje žreb. Ono što nas raduje, a to je isto jedan podneti amandman, i da će jedan birač moći da podrži samo jednu izbornu listu svojim potpisom u procesu kandidovanja izborne liste, a da neće biti usvojeno rešenje koje je u predlogu zakona da će jedan birač moći da podrži više izbornih lista. Mi smatramo da je sasvim logično što jedan birač može da podrži samo jednu listu. Suštinska izmena je i uvođenje funkcionisanja, odnosno uvođenje srednjeg nivoa funkcionisanja izborne administracije, videćemo kako će to na terenu, u praksi odvijati ali je to pretpostavka za to da opozicione stranke i vanparlamentarne i parlamentarne u okviru lokalnih izbornih komisija, a i u Republičkoj izbornoj komisiji imaju jako puno predstavnika što će sigurno dovesti do toga da na osnovani način neće moći da će da se probudi sumnja u regularnost sledećih izbora. Da zaključim, poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara podržava što je ovaj saziv parlamenta do kraja izneo ovaj proces međustranačkog dijaloga, što imamo ove predloge zakona na dnevnom redu i mi ćemo u danu za glasanje podržati sva predložena rešenja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe Jedinstvena Srbija, Života Starčević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospođo Jevđić, poštovana ministarka gospođo Obradović, poštovane kolege narodni poslanici, danas raspravljamo o setu zakona koji pripadaju, odnosno spadaju u tzv. izborno zakonodavstvo. Tu mislim na Zakon o izboru narodnih poslanika, Zakon o izboru predsednika Republike i Zakon o lokalnim izborima, kao i Zakon o finansiranju političkih aktivnosti. Naravno, danas ćemo pričati i o drugim zakonima kao što je Zakon o socijalnom preduzetništvu i Zakon o platama državnih službenika. Ja ću ispred poslaničke grupe Jedinstvene Srbije da se usredsredim na pre svega na ove izborne zakone, a koleginica Jevđić i Aleksić će nešto više pričati i o drugim predlozima zakona. Naime, dame i gospodo narodni poslanici, Jedinstvena Srbija nikada imala nije problem sa izbornim zakonodavstvom, jer jednostavno, znamo da izborna volja građana ne zavisi od izbornog zakonodavstva već zavisi jedino i isključivo od političkog programa, od toga koliko i u kojoj meri sprovodite politički problem, odnosno kakva su vam politička dela i od toga da li držite reč datu narodu. Jedinstvena Srbija ima i jasnu politiku i prepoznatljivu politiku, Jedinstvena Srbija ima dela, Jedinstvena Srbija drži reč i zato se ne brinemo za izbornu volju građana Srbije. Sa izbornim zakonodavstvom imaju problem oni koji nemaju politiku ni po jednom od za građane Srbije bitnih političkih pitanja. Sa izbornim zakonodavstvom imaju problem oni koji dok su vladali i bili vlast imali su katastrofalna dela, odnosno katastrofalne rezultate, kako po građane Srbije, tako po državu Srbiju. Zato Jedinstvena Srbija smatra da je ovaj proces izmene izbornog zakonodavstva u stvari jedan deo demokratskog procesa koji se razvija i teče Republikom Srbijom. Taj demokratski proces, deo tog demokratskog procesa jeste i ova izmena izbornog zakonodavstva i zato ćemo u danu za glasanje podržati sve ove izborne zakone. Ovde danas donosimo te izborne zakone, ali ne bi bilo loše da kažemo i kako je došlo do ovih izbornih zakona. Naime, čitav ovaj proces koji doveo do ovih zakona započeo je 2019. godine, kada je već bilo izvesno da će biti izbori raspisani 2020. godine, kada je deo opozicione scene podigao veliku medijsku halabuku oko toga da izborni proces navodno nije fer, da izborni proces naravno nije demokratski i da nije dovoljno transparentan. Kažem veliku medijsku halabuku, da neko ne pomisli da taj deo opozicije koji je tu halabuku podigao ima neku veliku podršku u narodu i vi drage kolege, i ja znamo da oni tu podršku u narodu nemaju, ali imaju veliki medijski uticaj. Možemo slobodno reći da kada je taj deo opozicije u pitanju odnos podrške u narodu i odnos njihovog medijskog uticaja su u obrnutoj srazmeri, jer taj deo opozicije predvođen velikim medijskim tajkunom, čovekom koji kada je bio na vlasti bio je medijski monopolista, znači taj deo opozicije predvođen Draganom Đilasom je taj koji je kreirao tu medijsku halabuku. Da cela stvar bude interesantnija te 2019. godine, oni su se bunili protiv izbornih zakona, kako je i gospodin Balint Pastor maločas rekao, koji su napravljeni u njihovo vreme, posle 5. oktobra, posle petookobarske revolucije, i oni su se nekako 2019. godine borili protiv svog zakona, odnosno protiv sopstvene tvorevine. Naravno, usled svega toga, stranke na vlasti i deo pojedine organizacije iz nevladinog sektora započele su međustranački dijalog sa opozicijom na Fakultetu političkih nauka. Naravno, mi iz Jedinstvene Srbije smo učestvovali u tom dijalogu. Nekako, od samog početka je bilo jasno da taj deo opozicije neće ni ono što oni hoće, niti onako kako oni hoće. Jednostavno, za njih dijalog i nije bio važan, već je čitava ta medijska halabuka bila priprema alibija za neizlazak na izbore kako bi kako-tako prikrili sramoti zbog očajno male podrške koju je taj deo opozicije imao i koju ima danas u narodu. Taj format dijaloga na Fakultetu političkih nauka odjednom je počeo da im ne odgovara, odjednom su našli novi izgovor da ne učestvuju u tim razgovorima, pa su rekli – mi ne verujemo strankama na vlasti. Mi ne verujemo nikome. Hoćemo evroparlamentarce. Onda je taj razgovor sa Fakulteta političkih nauka premešten u Narodnu skupštinu Republike Srbije. Lično smatram i Jedinstvena Srbija smatra da je to pravo mesto gde takvi razgovori i treba da se vode, ali su insistirali na posredovanje evroparlamentaraca i onda su na te razgovore u Narodnu skupštinu Republike Srbije pozvani i evropski posrednici, Tanja Fajon, Vladimir Bilčik, Kurt Flakenštajn, Eduard Kukan i drugi. Međutim, i tada i na tim razgovorima u skupštini i uz posredstvo evroparlamentaraca koje su oni pozvali i na čijem prisustvu i posredovanju su oni insistirali, oni su te razgovore na kraju napustili, oni su na kraju odlučili za ono što su od samog početka znali da će uraditi, a to je da bojkotuju te izbore 2020. godine. Ali, ti razgovori tada nisu ostali bez rezultata. Naime, tada je izborni prag ili takozvani cenzus sa 5% spušten na 3%, upravo kao najdirektnija moguća podrška tadašnjoj opoziciji, sadašnjoj opoziciji koji su imali tako malo uporište i podršku građana Srbije. Naravno da im bojkot nije uspeo, naravno da su na tim izborima doživeli politički fijasko, i odmah nakon izbora opet im se izlazi u susret. Pazite, odmah nakon izbora rečeno je – biće novi parlamentarni izbori u narednih godinu i nešto dana. I dat im je rok, evo, imate godinu i više dana, konsolidujte se, pripremite se i idemo na nove izbore. Ovo kažem jer građani treba da znaju da ovi predstojeći parlamentarni izbori 3. aprila nisu nešto što je zakonska obaveza, nije nešto što je redovna procedura, parlamentarni izbori 3. aprila jesu odraz političke volje da se u politički život uvede što više političkih činioca i ništa više. Niko nije morao, niko nas nije primorao. Naravno, pošto im je bilo jasno da će i ove 2022. godine biti raspisani izbori, kako je počelo da teče to vreme odmah su ti isti iz opozicije ponovo pokrenuli tu medijsku halabuku i kuknjavu nad izbornim uslovima. Ponuđeni su im razgovori u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Deo opozicije je prihvatio te razgovore, jer, još jednom tvrdim, to je mesto gde takvi razgovori jedino i treba da se vode, u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Deo opozicije, o kome sam i maločas pričao, predvođen Draganom Đilasom je to odbio. Opet su insistirali na posredovanju evropskih parlamentaraca i opet smo prihvatili i taj uslov i rekli smo – u redu. Ponovo su doši i Tanja Fajon i Eduard Kukan i Vladimir Bilčik i Kurt Flakenštajn i ponovo je krenulo to. Prvi razgovori su bili onlajn razgovori u ovoj Narodnoj skupštini. Ja se sećam da je tokom tih onlajn razgovora Dragan Marković Palma ispred poslaničke grupe Jedinstvene Srbije rekao tim evroparlamentarcima o kakvim ljudima se radi. Rekao je evro parlamentarcima da taj deo opozicije zbog kojih su oni krenuli u posredovanje u tim razgovorima ne drži reč, da su prevaranti, da vole da lažu, da za njih njihova reč ne znači ništa i tada, moram priznati, ti evro parlamentarci su gledali malo čudno Palmu kada im je to rekao. Međutim, šta se desilo? Imali smo još dve sesije kasnije i nakon druge sesije, kada je trebalo da dođe do dogovora, ti njihovi puleni tadašnji, dotadašnji, su strašno izvređali upravo te evroparlamentarce koje su pozvali da posreduju. Optužili su ih oni i njihovi mediji da su oni pravili dogovor sa Vučićem, a ne sa opozicijom, da su oni pravili dogovor sa vlašću, a da nisu uvažili opoziciju i na razne druge načine su ih izvređali, te je došlo do toga da su pojedini evroparlamentarci napustili taj sastanak i tada je tim evroparlamentarcima bilo jasno o kakvim ljudima se radi i o kojim ljudima je govorio na prvom sastanku Dragan Marković Palma. Naravno, bilo je i rezultata tih pregovora. Bilo je rezultata pregovora koji su paralelno vođeni u Narodnoj skupštini Republike Srbije i koje je vodio predsednik Narodne skupštine Republike Srbije gospodin Dačić i došlo se do nekih 16 zahteva opozicije, koju su prihvaćeni, i upravo u ove zakone o kojima danas pričamo jesu implementirane i te tačke iz tih dogovora. Da smo sve što smo dogovorili implementirali i da smo sve što smo dogovorili ispoštovali, potvrdili su pre neki dan kada su dolazili i upravo ti evroparlamentarci, odnosno evroposredinci. Međutim, i pored tih izbornih uslova i pored činjenice da smo sve učinili, s obzirom da su videli da nemaju više taj izgovor vezan za izborne uslove, deo opozicije umesto da se usredsredi na predstavljanje svog političkog programa građanima Srbije, svesni i sada male podrške koju imaju u narodu, pribegavaju sada drugačijim scenarijima - izazivanju nezadovoljstva u narodu, izmišljajući probleme od ekologije, pa opet doći ćemo do tog izbornog procesa i tako pod plaštom borbe za zdraviju životnu sredinu organizuju proteste, blokiraju auto-puteve i puteve, želeći da podstaknu sukobe i nezadovoljstvo. Kada im je Vlada Srbije ispunila i te uslove sa tih protesta oni su i dalje nastavili da protestvuju i to je najjasniji mogući signal da ti protesti i nisu bili ekološki, nego su bili pre svega politički protesti. Jasno je da je tada ekologija bila samo maska za te političke proteste, a lideri opozicionih stranaka skrivali su se iza tih ekoloških, navodno, protesta, ali se skrivaju iza svega drugog. Naime, i Đilas i Jeremić ne izlaze na izbornu utakmicu. Sede na tribinama u VIP loži i isturaju razne Ponoše, Marinike, Jankoviće kao neke pozorišne lutke, znate one lutke za onim konopcima, gde ih oni pokreću i povlače njihove pokrete, poteze onako kako njih dvojica žele. Napravili su, naravno, i podli plan za sledeće izbore. Svesni da će izgubiti, napravili su scenario da odmah, nakon zatvaranja biračkih mesta, optuže vlast za krađu izbora, izazovu nerede. Svi ste bili i mogli ste videti pre jedno desetak dana, nedelju ili deset dana, snimak gde jedan opozicioni lider, odnosno lider opozicione stranke u Jagodini, da tako kažem, iznosi drugim kolegama, predstavnicima drugih opozicionih stranaka svoj plan da, na dan referenduma je taj sastanak bio, uveče izađu sa svojim referendumskim rezultatima, koji su izmišljeni, koji su lažni, kako on kaže, da mi spinujemo te rezultate i da optužimo vlast za krađu izbora. To nije bilo ništa drugo nego pokazna vežba, trening za ono što su planirali da se desi na izborima 3. aprila. Naravno da to neće da im uspe. Naravno da to samo pokazuje ko su oni. Nemaju politiku ni po jednom pitanju od značaja za građana Srbije. Njihova dela iz vremena kada su bili na vlasti narod dobro pamti, rasprodaja svega vrednog u Srbiji, otpuštanje radnika, prezaduženost. Jedino što im je tada, dok su bili na vlasti, išlo na ruke jeste punjenje sopstvenih džepova. Svesni da ne mogu da se takmiče po delima koja su nastala kao posledica njihove politike, posežu za lažima, lažnim aferima za dehumanizacijom i kriminalizacijom političkih protivnika i ne biraju sredstva i ne prezaju ni od čega i za njih ne postoji ni jedna jedina crvena linija. Jednostavno, cilj opravdava sredstva. To je njihova politika. Upravo plan koji je izneo taj jedan njihov predstavnik govori o svoj njihovoj nemoći, svesni svoje nesposobnosti, nesposobnosti čak i da pokriju sva biračka mesta, a kamoli da vode grad ili državu. Pokušavaju da svoju slabost prikažu kao argument da je vlast loša, ali iza ove vlasti stoje dela i svi njihovi jalovi pokušaji padaju u vodu pred našim delima. Postoje auto-putevi, pruge, klinički centri, bolnice, škole. Obezbedite vi, gospodo, besplatan prevoz u Jagodini, vi koji ste planirali da izađete sa tim lažnim rezultatima u Jagodini, kao što je to obezbedio Dragan Marković Palma. Dovedite makar jednog investitora, asfaltirajte makar jednu jedinu ulicu i makar sebe zaposlite, za razliku od Jedinstvene Srbije koja je stvorila uslove da se zaposli na hiljade i hiljade ljudi. Ali, njih jednostavno ne interesuju građani. Oni vlast vide ne kao mogućnost da se radi na razvoju grada, države, njenih građana, već vlast isključivo gledaju kao mogućnost da se dođe do položaja i privilegija. Kada optužuju vlast za najgore moguće afere i laži, oni u stvari projektuju sebe kako bi oni ili kako su oni kada bi ili kada su bili na vlasti, jer početak i kraj njihove politike nije narod, početak i kraj njihove politike jedino i isključivo jesu lični interesi. Da zaključim. Narod će 3. aprila glasati za dela, a ne za laži na društvenim mrežama. Zato će izbori 3. aprila za Jedinstvenu Srbiju biti potvrda volje naroda, a ne rezultat nikakvih izbornih uslova izbornog zakonodavstva ili drugih nekih stvari, jer to su samo instrumenti, a izborna volja naroda, još jednom ponavljam, zavisi od vašeg političkog programa, od toga kakva su vam politička dela i koliko držite reč datu narodu. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15 časova i pet minuta. Zahvaljujem.
Poštovani narodni poslanici, nastavljamo sa radom, sa ovlašćenim predstavnicima poslaničkih grupa. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe PUPS – „Tri P“, narodni poslanik, odnosno predsednik Hadži Milorad Stošić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, na dnevnom redu današnje sednice u sklopu objedinjene rasprave je razmatranje više zakona posvećeno izbornom procesu i izbornim procedurama. Na samom početku, istakao bih da će poslanička grupa PUPS – „Tri P“ u danu za glasanje podržati ove predloge i glasati za. Današnja sednica je verovatno i poslednja plenarna sednica u ovom sazivu Narodne skupštine na kojoj će se voditi diskusija o zakonskim i ostalim predlozima koji su na dnevnom redu. Zakoni koji su predloženi i u današnjoj su raspravi, svakako su veoma važni zakoni. U svakom uređenom društvu zakoni koji se odnose na izbor nosioca vlasti, članova parlamenta i šefova država, predstavljaju pravnu materiju od prvorazrednog značaja, koja faktički dopunjuje opšte ustavne odredbe. Potpuno novi zakonski tekstovi koji se predlažu plod su višegodišnjih diskusija u međustranačkom dijalogu, sa i bez stranih posrednika, ali i konsultacija sa predstavnicima civilnog društva, sektora i naučnih institucija. Kao predstavnik stranke koja čini deo vladajuće većine, mogu da kažem da smo mi u PUPS ova pitanja razmotrili, iako smo imali neke svoje sugestije za poboljšanje određenih segmenata izbornog procesa, na njima nismo želeli da insistiramo po svaku cenu, svesni potrebe da se što pre postigne kompromis i usvoje valjana rešenja koja bi zadovoljavala što je moguće širi broj političkih subjekata u državi. Istovremeno želim da kažem da onaj ko svesno i svojevoljno nije učestvovao u dijalogu, odnosno ko nije davao apsolutno nikakve konstruktivne predloge, sada ne može ni biti bilo kakvo moralno pravo da nešto prigovara usvajanju predloženih promena u izbornom zakonodavstvu. Što se tiče krovnog Zakona o izboru narodnih poslanika, tu su uglavnom zadržana dosta dosadašnja osnovna načelna rešenja. Poslanici će se i dalje birati na osnovu izbornih lista metodom najvećeg količnika, uz cenzus od 3%, dok će posebna pravila i pogodnosti ostati za liste nacionalnih manjina. A novost je da će umesto uobičajenih 10.000 overenih potpisa birača, ove partije moći da podnesu listu sa 5.000 overenih potpisa birača. Međutim, bitnije promene se odnose na neka tehnička pitanja u postupku organizacije samog glasanja. Kada se ovaj novi zakon bude usvojio, u čitavom tom postupku značajnu ulogu će preuzeti i lokalne izborne komisije na nivou gradova i opština, kojih po sada važećim rešenjima u postupku republičkih izbora nema. One će biti nadležne da svojim rešenjima određuju biračka mesta i što je još važnije, da one obavljaju poslove oko formiranja glasačkih odbora u stalnom i proširenom sastavu na tim biračkim mestima na svojoj teritoriji, jer je sve to do sada bilo rađeno u RIK-u ili preko njega, čime se u suštini gubilo znatno vreme u komunikaciji između ljudi sa lokala i članova RIK i zaposlenih u stručnim službama. Ovim promenama značajni deo tih poslova izmestio bi se iz RIK-a na lokal, a time bi se trebalo postići da se oni brže i efikasnije izvršavaju, s obzirom da se ljudi po opštinama u velikom broju slučajeva i lično međusobno poznaju. RIK bi zadržao kontrolu i usmeravajuću ulogu za ove poslove. Bio bi instanca za žalbe na odluke lokalnih izbornih komisija u ovim slučajevima, a zadržao bi vođenje ovih poslova jedino za biračka mesta koja se nalaze u inostranstvu ili zatvorima. Rok za predaju liste pomeren je sa sadašnjih 15 na 20 dana pre održavanja izbora, što se opravdava potrebom da se ostavi vreme za eventualna sudska osporavanja, kako bi posle, kada se proglasi zbirna izborna lista više ne bi bilo pravnih mogućnosti da se ona obara. Posebnim članom zakona stvorena je pravna mogućnost da se na području Kosova i Metohije može odustati od ovih pravila zarad bezbednosti tog glasanja i tu ćemo svi zajedno morati da se dobro pripremimo za predstojeće izbore, kako nam se ne bi ponovio slučaj sa referenduma, da se delu našeg stanovništva grubom zabranom samozvanih prištinskih organa izjašnjavanje znatno otežalo ili bilo gotovo onemogućeno. U prelaznim odredbama predviđeno je da će za predstojeće izbore RIK biti dodatno proširen sa šest članova i zamenika na predlog parlamentarne opozicije koja je učestvovala u međustranačkom dijalogu, a lokalne izborne komisije u birački odbor u stalnom sastavu sa po jednim članom i jednim zamenikom, takođe na predlog te opozicije. Važne promene izvršene su i u postupku utvrđivanja izbornih rezultata. Dosadašnja rešenja nisu davala mogućnost da se glasanje na nekom biračkom mestu ponovi ako niko nije stavio prigovor u zapisnik, a naknadnom kontrolom se utvrde nelogičnosti i greške u zapisniku ili neslaganje rezultata iz zapisnika sa faktičkim brojnim stanjem listića spakovanim u određene koverte i vreće. Podsetiću da smo mi u nekoliko prošlih izbornih ciklusa imali i takve slučajeve gde je RIK morao da radi tzv. anuliranje rezultata sa biračkih mesta, kojih je 2016. godine bilo čak do 15 slučajeva, a sve to je dodatno raspirivalo sumnju u rad izbornih organa, same rezultate i doprinosilo podizanju političkih tenzija u najosetljivijim momentima. Po usvajanju novih rešenja to više neće biti slučaj. Sada će lokalne komisije i RIK moći da po službenoj dužnosti, čak i ako nema formalnog prigovora u takvim situacijama, da odluče da li je moguće utvrdi stvaran, tačan rezultat, pa će učiniti, ako je moguće, ako nije onda će postojati pravni osnov da se glasanje ponovi. Novinu predstavlja i mogućnost kontrole po uzorku izbornog materijala na zahtev stranke koja je osvojila više od 2%, a manje od tri glasa na izborima gde će vršiti ponovno prebrojavanje na delu ili u pojedinačnim situacijama u određenim slučajevima, čak i na svim biračkim mestima u pojedinoj opštini. Treća grupa važnih promena odnosi se na povećanje mogućnosti za eventualne žalbe u postupku. Pošto su uvedene lokalne izborne komisije, sada će podnosioci prigovora i žalbi moći da se najpre obrate njima, pa da se nakon njihove odluke žale RIK-u, pa da se na kraju na odluku RIK-a eventualno dalje žale Upravnom sudu. Svi rokovi za žalbe su produženi sa 24 na 72 sata od uočene nepravilnosti, odnosno zatvaranja biračkog mesta, a sve odluke o ovim postupcima će se obavezno kačiti na sajtove lokalnih izbornih komisija i sajtu RIK. Mislim da se ovim novim rešenjima na zaštiti i kontroli izbornog prava apsolutno nema šta prigovoriti. Šta više, mi ćemo u praksi najverovatnije imati jednu usporavanje saopštenja zvaničnih konačnih rezultata izbora od strane izbornih komisija, ali kada se oni budu napokon utvrdili više niko neće moći da dovodi u pitanje njihovu zakonitost i legitimitet. Novi Zakon o lokalnim izborima najvećim svojim delom prati nova rešenja koja su već predložena i za Zakon o izboru narodnih poslanika. Kod predlaganja izbornih lista napušta se dosadašnje rešenje od 30 potpisa po kandidatu za odbornika za opštine preko 20 hiljada birača, a ukupno 200 potpisa za opštine koje imaju manje od tog broja. Predloženo je da se minimalni broj potpisa određuje preko skale počev od 200 potpisa birača u opštinama do 20 hiljada birača, pa tako po skali 300 potpisa u opštinama do 30 hiljada birača, 500 potpisa za opštine do 50 hiljada birača, 600 potpisa za opštine do 70 hiljada, 800 potpisa za opštine do 100 hiljada i hiljadu birača za opštine do 500 hiljada birača, a za gradske izbore u Beogradu tražiće se najmanje tri hiljade potpisa za listu. Ova rešenja imaju za cilj da omoguće veću političku ponudu, pogotovo u manjim opštinama gde imamo slučaj da postoji puno birača koji se pravno moraju voditi u biračkom spisku prema mestu prebivališta, ali neretko u tim mestima odavno već ne žive, pa je postupak kandidovanja u praksi bio znatnije otežan. U postupcima prigovora i žalbi u izbornom postupku odlučivaće lokalna izborana komisija, u drugom stepenu Viši sud sa područja te opštine. U Zakonu o finansiranju političkih aktivnosti najvažnije izmene su vezane za ograničenje maksimalne visine stranačke članarine fizičkih lica na 3.000 dinara na godišnjem nivou i drukčijeg odnosa javnih sredstava koji se daju za izbornu kampanju, jer će se deo koji se pre izbora deli svim podnetim listama podjednako sada povećati sa postojećih 20% na 30% ukupnog iznosa koji se odredi, a samim tim se i smanjuje deo koji će dobijati samo liste koje preskoče izborni cenzus sa dotadašnjih 80% na 65%. Ako se sprovodi drugi krug predsedničkih izbora precizira se da će se ovih 65% deliti srazmerno broju glasova koji osvoje dva kandidata u drugom krugu, i to je daleko privlačnije rešenje, jer je do sada važećim zakonskim odredbama svih 80% sredstava namenih za drugi krug dobijao konačni pobednik tj. predlagači izabranog predsednika. Pored ovog paketa zakona vezanog za izbore na današnjoj sednici nalazi se i veoma bitan Predlog zakona o socijalnom preduzetništvu. Ovaj zakon je bio dugo najavljivan, čak su u nekim ranijim skupštinskim sazivima bili upućivani konkretni predlozi u parlament, ali dalje od toga se nije išlo. Ovog puta je dobro što se stvaraju mogućnost da se ova oblast preduzetništva napokon prepozna u pozitivnim propisima i da se time nešto konkretno uradi na pružanju pomoći teže zapošljivim kategorijama stanovništva, kao i onima u ruralnim i pograničnim krajevima naše države. Inače, PUPS, kao partija socijalne pravde, je u prethodnom periodu insistirala na donošenju ovog zakona i pored javnog sektora i privatnog sektora imamo jedan vid zapošljavanja, a to će upravo omogućiti ovaj Zakon o socijalnom preduzetništvu. Predlogom zakona se predviđa da će onim preduzetnicima, privrednim subjektima i udruženjima građana koji se opredele da posluju po sistemu socijalnog preduzetništva biti omogućene određene olakšice svih vrsta – direktna pomoć kroz dotacije, poreske olakšice, davanje prostora za rad po povoljnim uslovima i druge olakšice, ali će istovremeno takvi morati da ispune i određene zahteve, među kojima su najvažniji da će najmanje 50% ostvarene dobiti morati da se reinvestira u ovakve programe podrške društveno osetljivim grupama ili da se daju u namenske donacije u ove svrhe. Takođe, subjekti koji uđu u ovaj sistem moraće da obezbede i učešće u donošenju odluka zaposlenih korisnika, kao i da podnose redovne izveštaje o svom poslovanju. Našoj Vladi će predstojati da to kraja ove godine, kada zakon treba da počne sa primenom, sačini i usvoji program razvoja socijalnog preduzetništva, tako da se treba nadati da će početkom naredne 2023. godine sve biti spremno da se zakon konkretizuje u praksi i da da prve očekivano pozitivne efekte. Poštovani narodni poslanici, usvajanjem paketa predloženih izbornih zakona stvorićemo jedan solidan osnov za sprovođenje svih predstojećih izbora, ali na kraju današnje rasprave, mislim da bi bilo dobro da predložim da se u novom sazivu parlamenta pokrenu i neke druge teme vezane za izborni sistem koje do sada nisu bile dotaknute, a to je sam sistem i način raspodele poslaničkih, odborničkih mandata u užem smislu. Stranke koje su učestvovale u dijalogu su iznosile različite stavove po ovim pitanjima, ali mislim da je većina predstavnika iznela načelan stav da su postojeća rešenja od pre decenije odavno zrela za ozbiljnu analizu efekata u praksi i potencijalnu reformu, a uz postizanje što je moguće šireg konsenzusa. Verujem da smo u ovim međustranačkim pregovorima dostigli neki nivo saglasnosti i da ovi zakoni idu u tom pravcu. Mišljenja smo da, nakon izbora, novi skupštinski saziv treba da otvori široku javnu debatu o ovoj temi na način kako smo imali oko ustavnih amandmana usvojenih prošle godine. Od toga bi mi svi u strankama, ali i celo društvo, mogli imati velike koristi. U svakom slučaju, naša poslanička grupa PUPS – „Tri P“ će u danu za glasanje dati svoju podršku za usvajanje svih zakonskih predloga sa dnevnog reda današnje rasprave. Takođe, poslanička grupa PUPS – „Tri P“ će u danu za glasanje podržati i ostale predloge i zakonska rešenja razmatrana na ovoj sednici i glasati za. Poštovani prijatelji, uvaženi građani Srbije, poštovana ministarko sa saradnicima, zahvaljujem se na pažnji.
Zahvaljujem se predsedniku poslaničke grupe PUPS – „Tri P“. Reč ima predsednik poslaničke grupe SPS, narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem. Uvažena potpredsednice Narodne skupštine Republike Srbije, gospođo Kovač, poštovana ministarko Obradović, poštovani predstavnici ministarstva, ne želeći da umanjim i minimiziram značaj svih i pojedinačno bilo kojeg zakonskog predloga, ja ću kao šef poslaničke grupe, jer smatramo da je to jako važno i da je važno da građani Srbije znaju šta se dešavalo tokom međustranačkog dijaloga, govoriti pre svega, o setu izbornih zakona, a u nastavku današnje rasprave moje uvažene koleginice će govoriti o preostalim zakonskim predlozima. Dakle, hajde da budemo potpuno otvoreni prema građanima Srbije, a i sami da se prisetimo nekih činjenica. Da li je i kada došlo do pominjanja reči „izborni uslovi“ od strane bilo koje političke partije u parlamentu od 2008. do 2019. godine? Podsetiću vas da kada je reč o izbornom zakonodavstvu, promenjena je samo jedna stavka koja se tiče finansiranja političkih stranaka, jer je prioritet bila ušteda. Štedelo se tamo gde ima, ne može se štedeti tamo gde nema novca, dakle ušteda sredstava koja su se usmeravala ka finansiranju političkih stranaka. Smanjio se iznos sredstava. Dakle, od 2008. do 2019. godine mi nemamo ni jednu promenu kada je reč o izbornim uslovima. Tada je sve uredu. Da li je tako? Tada svi učestvujemo na izborima. Ni jedna parlamentarna stranka do 2019. godine, a bilo je i onih iz redova opozicije ovde u poslaničkim klupama, nisu pominjali izborne uslove. Danas mi govorimo kako je nešto solidno, kako je nešto dobro. Dajte da budemo potpuno iskreni i potpuno otvoreni. Mi danas govorimo o ustupcima koje je vladajuća koalicija učinila prema vanparlamentarnoj opoziciji. Sa druge strane, da vanparlamentarna opozicija u ovom trenutku u Srbiji ima odgovornost kakvu ima naša vladajuća koalicija, siguran sam da ne bi učinila ovakve ustupke i da ne bi prihvatila ovakve predloge. Dame i gospodo, 2019. godine mi dolazimo do priče izbornih uslova. Ako se sećate, tada jedan deo opozicije napušta parlament pa traže vanredne parlamentarne izbore. Kada shvataju da bi vanredni parlamentarni izbori doveli do njihovog političkog kraja i političkog kraha, onda moraju nekako da iskalkulišu i prisetili su se izbornih uslova, ali zaboga, neće o tome u martu 2019. godine da razgovaraju ovde zajedno sa nama i sa predsednicom Narodne skupštine Republike Srbije, Majom Gojković, koja je zakazala sastanak da razgovaramo o tome kako da unapredimo parlamentarni dijalog, parlamentarnu praksu, kako da implementiramo sve ono što je sadržano u izveštaju Evropske komisije, a tiče se konkretno rada Narodne skupštine Republike Srbije. Ne, oni ne žele da razgovaraju sa nama, nego sasvim slučajno žele sa evropskim parlamentarcima. Prihvatili smo i to. Mnogi nas pitaju - zašto ste to prihvatili? Mi nemamo šta da krijemo. Da smo u tom trenutku odbili evropske parlamentarce, bilo bi da mi ne želimo fer i demokratske izbore i bilo bi da želimo nešto da prikrijemo i da nešto u izbornim uslovima kada je reč o Srbiji nije uredu. (Vladimir Đukanović: Đorđe, samo istinu.) Kao i uvek, gospodine Đukanoviću, samo istinu. A vi pratite pa recite ako nije istina.
Molim vas, bez dobacivanja i ako možemo malo tiše. Hvala.
Dakle, što se tiče vanparlamentarne opozicije, tada se prisetila izbornih uslova. Trebao je razlog da bi se izbori prolongirali. Pozivaju evropske parlamentarce, ne zato što veruju u to da će evropski parlamentarci doneti najkvalitetniji modalitet kada govorimo o izbornim uslovima, već da bi pokušali preko evropskih parlamentaraca da izvrše pritisak na vladajuću koaliciju i da bez izbora dođu do vlasti i privilegija. To je čista istina. To je istina. Danas kada neko kaže, čujem od ovog dela opozicije, bojkot je razlog zašto je nastavljena druga faza međustranačkog dijaloga. Nije tačno. Bojkot je propao. Propao je scenario koji je planiran nakon bojkota, šest meseci nakon bojkota, a to je da se destabilizuje Srbija, da se izazovu protesti, da se izazovu nemiri i na taj način da proba da se preuzme vlast. To je propalo. I to nije bio nikakav razlog. Razlog je taj što smo se mi nakon prve faze međustranačkog dijaloga dogovorili da nakon izbora nastavimo sa drugom fazom međustranačkog dijaloga i da otvorimo i druge teme, jer mi kao vladajuća koalicija smo mnogo puta rekli, Srbija je demokratska i slobodna država i naravno da izražavamo spremnost da uvek razgovaramo o izbornim uslovima i naravno da izražavamo spremnost da sagledamo svaku sugestiju i predlog koji može da poboljša izborne uslove. Sa druge strane, imate farsu i zamajavanje javnosti i pokušaj da od čitavog procesa od sebe naprave žrtvu kako bi ih prepoznao neko u Srbiji kao žrtvu i možda privukli njegovu pažnju ili dobili njihovu podršku. Ni to im nije uspelo. Veoma je važna bila inicijativa predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, u dogovoru sa predsednikom Republike, da se ovaj dijalog vodi na dva koloseka, da nastavimo međustranački dijalog, ali da se razgovara i sa političkim strankama koje ne žele da razgovaraju sa evropskim parlamentarcima. Ako govorimo o izbornim uslovima, ne možete vi isključiti ni jednu političku stranku, ne možete je degradirati - sa ovom parlamentarnom strankom hoćete da razgovarate, a sa ovom vanparlamentarnom strankom nećete da razgovarate. Dakle, smatramo da je to bila veoma dobra inicijativa i kada smo poslednji put imali sastanak sa predstavnicima Evropskog parlamenta pre nekoliko dana, jedno od pitanja predstavnika Evropskog parlamenta je bilo – da li ćemo mi stići da implementiramo sve ovo što smo dogovorili? Ja mislim da su oni promašili i temu i adresu. Prvo, ne treba da se obraćaju nama, vladajućoj koaliciji, da to pitanje postavljaju nama. Zašto? Zato što su u martu mesecu još dobili poziv od predsednika Narodne skupštine Republike Srbije da se započne sa drugom fazom međustranačkog dijaloga. Oni nisu putovali, pandemija je bila problem. Mogli smo on-lajn. Toliko se sastanaka održalo, važnih sastanaka održalo on-lajn, mogli smo i mi on-lajn održati i međustranačke dijaloge. Danas kažu – usvajate zakone u godini neposredno pred izbore. Kada da ih usvajamo? Datum i termin nastavka međustranačkog dijaloga su definisali evroparlamentarci, ne vladajuća koalicija. Vladajuća koalicija je u dogovoru sa drugim vanparlamentarnim strankama imala kontinuitet u razgovorima, mislim na vanparlamentarne stranke koje nisu želele razgovore sa evropskim parlamentarcima, imala kontinuitet u razgovorima i tu je pokazan jedan visok stepen i političke tolerancije i političke kulture. Ono što je veoma važno, pokazan je jedan visok stepen političke odgovornosti. U kom smislu? Nije svedena priča samo na izborne uslove. Razgovaralo se i o nacionalnim i državnim interesima. Podsetiću vas, predsednik države, pre nego što je izašao pred poslanike, sastao se sa vanparlamentarnom opozicijom i predočio im izveštaj o trenutno najvažnijem nacionalnom i državnom pitanju, pitanju Kosova i Metohije. Dakle, da bi na kraju nas doveli oni koji su pozvali evropske parlamentarce u jednu paradoksalnu situaciju, dakle oni dovode evropske parlamentarce, oni sve vreme insistiraju na razgovorima sa evroparlamentarcima, dolazimo do konačnog dokumenta koji treba da usvojimo i oni odjednom ne prihvataju taj dokument, ne prihvataju nacrt dokumenta koji su izradili evropski parlamentarci. Danas sam čuo ovde da su postojali neki predlozi u tom nacrtu kada je reč o manjinama. Ja se ne sećam da je bilo tog predloga, ne sećam se da je bilo predloga o manjinama. Ne sećam se da je bilo predloga o jemstvu i ne znam šta je spominjano. O tome nismo ni razgovarali, niti je to bio predlog evropskih parlamentaraca. Sve ono što je bio predlog evropskih parlamentaraca, mi smo prihvatili. Sve ono što je dogovoreno u drugoj fazi, na drugom koloseku, je prihvaćeno. Ja ne znam šta još? Da li je još neophodna ta prednost od 20%, pa da započnemo izbornu trku? Da li bi onda bili ravnopravni? U pravu ste kolega, malo bi bilo i 20%. Prvo pitanje je bilo to - da li ćete uspeti da implementirate? Mi smo rekli da ćemo, kao i uvek, imati ozbiljan, odgovoran i posvećen odnos, kao što smo imali i tokom prve faze međustranačkog dijaloga i sve ono što je dogovoreno implementiraćemo na narednoj sednici Skupštine, poštujući procedure koje nam je upravo definisao izveštaj evropske komisije, a to je - nema akata po hitnom postupku, nego sve idemo po redovnom postupku. Znači, zakonski predlog pristigne u parlament, odleži dve nedelje i onda se nađe na dnevnom redu. I ovaj saziv je u poslednjih ne znam koliko godina jedan od retkih saziva koji je imao najmanji broj akata usvojenih po hitnom postupku i koji je uspeo da implementira sve ono što je sadržano u izveštaju evropske komisije, a tiče se konkretno rada Narodne skupštine Republike Srbije. Osvrnuću se još na nekoliko stvari. Ako govorimo o suštinskoj reformi izbornog zakonodavstva, hajde da budemo i tu potpuno otvoreni, jer video sam da jedan deo opozicije ne zna šta priča kada govori o suštinskoj reformi izbornog zakonodavstva. Svi zajedno smo bili na sastanku i tragikomično je kada oni koji se bore za 3% kažu - bilo bi dobro da u Srbiji bude većinskog izbornog sistema. Da li oni uopšte znaju šta podrazumeva većinski izborni sistem? Oni kažu - danas imate jednopartijsku Skupštinu. Ne, imamo Skupštinu koja je glas naroda. Pa, kako bi ta Skupština izgledala kada bi bio većinski izborni sistem, da li su se uopšte zapitali? Sa druge strane, SPS smatra da proporcionalni izborni sistem u ovom trenutku jeste politička realnost u Srbiji. Možemo o razgovarati o nekom kombinovanom ili mešovitom izbornom sistemu, u kontekstu proporcionalno personalizovanog izbornog sistema, ali za to je potrebna javna rasprava, jedan širok konsenzus svih relevantnih političkih činilaca. Za to smo uvek spremni. Ali, da nam neko kaže - odgovara nam većinski sistem, zaista deluje tragikomično. Ja mislim da smo mi kao deo vladajuće koalicije koji je učestvovao u razgovorima uspeli da realizujemo onaj ključni cilj, a naš cilj je bio da, poštujući različitosti, dođemo do kompromisa. I mislim da smo to uspeli na ovom drugom koloseku. Što se tiče prvog koloseka, tu neka odgovore daju oni koji su pozivali evroparlamentarce. Ja sam samo jedno pitanje postavio evroparlamentarcima, pošto smo mi svi zajedno imali 45 minuta za razgovor, a mi predstavljamo građane Srbije, i to koliko miliona građana Srbije, a vanparlamentarci su narednog dana imali tri sata za razgovor, i to u sedištu Evropske unije, ja sam zamolio predstavnike Evropskog parlamenta samo da pitaju tu, nazovite proevropsku opoziciju, pošto je tada upravo završen bio referendum - da li se oni zaista zalažu za evropske integracije Srbije ili ne? Zašto se nazivaju proevropskom? Kako mogu biti proevropski, a glasati protiv i voditi kampanju protiv referendumskog pitanja koje treba da ubrza proces evropskih integracija u Srbiji koji se tiče konkretno vladavine prava? Mislim da smo postigli kompromis i da je to jako dobro, da rešenja koja se nalaze u ovim zakonskim predlozima, taksativno ću samo preći preko nekoliko rešenja za koja smatram da su važna, dakle, biće formirano nadzorno telo za praćenje medija u odnosu šest članova REM-a plus šest članova vanparlamentarne opozicije, dakle, nema predstavnika vladajuće koalicije jer se želi ravnomerna zastupljenost u medijima a oni definitivno ne razumeju šta znači ravnomerna zastupljenost u medijima. Kada mi kažemo - ravnomerna zastupljenost u medijima, mislimo na tematske debate na javnom servisu, gde prikažete program, ljude koji su garant za realizaciju tog programa, ukrstite koplja, a građani na izborima neka odluče kome će ukazati poverenje. Ne, oni kada kažete - ravnomerna zastupljenost u medijima, smatraju da treba da se bave uređivačkom politikom medija. Mediji moraju da ostanu autonomni i slobodni. I 2000. godine je neko napravio Strategiju o privatizaciji medija, da vas podsetim, kada je većina medija privatizovana. Jel ste hteli kapitalizam - dobili ste ga. Odakle vam danas potreba da se bavite uređivačkom politikom privatnih medija? I kako to privatnim medijima mi možemo da definišemo pravilnik? Mi pravilnik možemo da definišemo Javnom servisu i oni će taj pravilnik ispoštovati. Ali, znate šta kaže, recimo, Javni servis Vojvodine? Dobili smo informaciju, pošto je predsednik Skupštine uputio pismo svim televizijama sa nacionalnom frekvencijom, Javni servis Vojvodine kaže da ima tri ili četiri emisije političkog karaktera i da su u te tri ili četiri emisije političkog karaktera više bile prisutne opozicione političke stranke i vanparlamentarne opozicione političke stranke nego stranke vladajuće koalicije. To je zvaničan dokument koji smo dobili od Radio-televizije Vojvodine. Drugo, nemojte da tek tako prelazimo preko RIK-a. To je nešto što oni sigurno nama ne bi učinili. Po prvi put vanparlamentarne stranke imaju šest predstavnika u RIK-u i imaju jednog člana i jednog zamenika u stalnom biračkom odboru. Dakle, vanparlamentarne stranke. Vi znate da je zakon jasno definisao na koji način se formira RIK, na osnovu broja poslanika koji osvoji određena izborna lista, pa shodno tome dobija i broj članova RIK-a i zamenika članova RIK-a. Po prvi put se nekome daje kao na tacni - izvolite, dobili ste šest, a vi opredelite kojih će to šest biti. Oni ne znaju ni koga će da predlože. Oni nisu za referendum ni popunili sva mesta. Oni daju javni konkurs da bi došli do ljudi koji će da čuvaju biračka mesta i koji će da čuvaju biračke kutije i predstavljaju sebe kao neku alternativu. Kakva je to alternativa u Srbiji? Da se vratim na izborne zakone. Dakle, što se tiče glasanja van biračkog mesta koje nam se vrlo često spočitavalo evo definisano je vrlo jasno - troje ljudi odlazi na glasanje, gde jedan obavezno mora biti iz redova opozicije. Eto rešili smo i to pitanje. Kao što je neko malopre rekao, RIK ima obavezu da svaki zapisnik sa svakog biračkog mesta okači na veb stranicu i to pitanje je definisano. Što se tiče nacionalnih manjina, meni je poznato da smo razgovarali o jednoj temi, a to je da snizimo broj potpisa koji je neophodan za nacionalne manjine sa 10 hiljada na pet hiljada i tu se izašlo u susret. Što se tiče funkcionerske kampanje koja im je vrlo često nekako trn u oku, znate SPS smatra i mi smo to definisali u platformi koju smo predali predsedniku Narodne skupštine i evroparlamentarcima da iako su izbori Srbija ne sme da stane, nosioci javni funkcija moraju da rade svoj posao i dok je i kampanja i posle kampanje, ali da jesmo za to da se nađe određeni modalitet koji će zadovoljiti opoziciju da to ne bude funkcionerska kampanja i mislim da je nađena jedna prava mera za to koja je definisana kroz zakonske predloge. Što se tiče finansiranja političkih aktivnosti, tu smo izašli i više u susret od onoga što je opozicija tražila. Oni su tražili da sredstva preraspodelimo 30 prema 70, mi smo dali predlog 35 prema 65. Dakle, izašlo im se u susret i više nego na iznosu od onoga koji su očekivali. Produžen je rok za žalbe, o tome je već bilo reči, sa 48 na 72 časa. U izbornoj administraciji, dakle, definiše se i taj srednji nivo. Pored RIK-a imaćemo sada i lokalne izborne komisije. To nije bio stav ni vladajuće koalicije, ni opozicionih političkih stranaka, to je, čini mi se, bio stav OEBS-a i ODIR-a. Mislim da je to nešto što smo prihvatili, pre svega kao zaštitu i kontrolni mehanizam. Svaka opoziciona lista koja ostvari rezultat od preko 2% može izvršiti proveru materijala na uzorku od 5%. Dakle, vrlo jasno definisano, u svakom trenutku možete proveriti birački spisak koji je ažuriran. Dakle, da li je neko glasao umesto vas ili nije glasao umesto vas, da otklonimo i tu famu već jednom. Ukoliko postoje određena neslaganja između izbornog materijala i onoga što ima RIK, oko stavova koje ima RIK, može se podneti krivična prijava.
Vreme.
Završavam. Vidim da im je bilo izuzetno stalo i do tog žrebanja. Dakle, da imamo žreb kada je reč o predsedničkim kandidatima. Jasno je zašto su to želeli, ali to je potcenjivanje građana Srbije. Zar misle da su građani Srbije nepismeni pa neće imenom i prezimenom pročitati ko je kandidat za predsednika nego će gledati po broju? Nemojte da toliko potcenjuju građane Srbije. Ali, evo, izašli smo u susret i kada je reč o žrebanju. Evo, i danas ćemo izaći u susret i kada je reč o amandmanima, pošto je bilo dodatnih predloga. Opet se izlazi u susret i biće prihvaćeni svi amandmani koje je podneo kolega iz opozicije, ja verujem da će biti prihvaćeni. Dakle, ja ne znam šta još može u ovom trenutku da učini vladajuća koalicija osim, i sa time završavam, dakle, kada govorimo o kontrolnim mehanizmima, mislim da je kolega Marijan Rističević to maločas pričao, imate osam i po hiljada biračkih mesta. Na osam i po hiljada biračkih mesta opozicija će imati najmanje od 10 do 20 ljudi. To je 85.000 posmatrača. Ako nisu sposobni sa tih 85.000 posmatrača puta dva, da proprate izbore, onda zaista ja ne znam šta više mogu da kažem. Dakle, nemoguće je da u ovom trenutku i na osnovu svega ovoga što smo učinili bilo ko postavi pitanje legitimnosti izbora. Još jednom ponavljam, smatram da je vrlo važno to što smo razgovore vodili na dva koloseka i što smo na ovom drugom koloseku imali jedan kontinuitet u razgovorima na inicijativu predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se predsedniku poslaničke grupe SPS. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kolega Milićević je propustio jednu stvar da kaže zato što po Zakonu o izboru narodnih poslanika jedan birač može da potpiše više kandidatura. Budite uvereni da će opozicija sa jedva prikupljenih 10.000 glasova verovatno multiplikovati i broj lista i da ono što mi očekujemo da će biti do dvadesetak izbornih lista može da bude i premašeno. Dakle, u toj situaciji od izašlog biračkog tela gotovo 10% će biti članovi biračkih odbora na strani opozicionih stranaka koji predlože te liste. Dame i gospodo narodni poslanici, vama je svakako poznato da smo mi otvorili dva muzeja – Muzej savremene umetnosti i Narodni muzej. To su oni bili zatvorili, ali su u vreme dok su oni vladali otvorili jedan najveći muzej na svetu – cela Srbija je bila muzejski eksponat. Srbija koja, ne da nije napredovala, već nazadovala, Srbija sa starim, lošim putevima, Srbija bez autoputeva, i ono što je bilo bilo je sasvim loše, Srbija bez bolnica, Srbija bez kliničkih centara, Srbija bez škola, Srbija sa razoružanom vojskom, Srbija bez obučenih kadrova, Srbija potpuno zastarela koja je išla nazad, u pravcu pećinske Srbije ili Srbije, kasnije Srbije, osnivača Srbije, Stefana Nemanja. Verovatno oni žele tu neku pećinsku Srbiju ponovo da stvore, zato im smeta i tvorac srpske države, Stefan Nemanja. Oni bi da ga sruše, premeste, ali ja mislim da na njegovo mesto hoće da stave Tanju Fajon i Violu fon Kramon. To je neki moj osećaj, jer po njima izgleda da su im Tanja Fajon i Viola fon Kramon daleko dragocenije i važnije od osnivača srpske države, Stefana Nemanje. Stefan Nemanja je rekao da nema naroda bez zemlje i mi moramo čuvati našu zemlju. Ali, da vas ja podsetim, sem što su od naše zemlje napravili najveći muzej, da vas podsetim kako smo mi kukali 2012. godine. To kolega Martinović sigurno pamti. Dakle, u vreme kada smo tražili izbore samo godinu dana ranije da zaustavimo propadanje tog muzeja koji su oni napravili od Srbije, nismo mogli da dobijemo iako se okupilo dva puta preko 100.000 ljudi na protestima koji su bili prijavljeni u skladu sa zakonom. Dakle, nije bilo moguće. Od medija, oni koji se zalažu za slobodu medija zalažu se za slobodu svojih medija, odnosno da mediji budu slobodni pod njihovom kontrolom, da streljaju sad, jel, urednike i da, šta su rekli, da pohapse urednike, vlasnike. Da vas podsetim, u njihovo vreme jednog su i uhapsili. Zvao se Raja Rodić, osnivač „Glasa javnosti“ i „Kurira“. U „Kurir“ su upadali u to vreme sa policijom, u „BK televiziju“ koju su zatvorili su ušli dugim cevima i zaustavili jednu televiziju koja je, po meni, bila sasvim normalna i koja je, onako, bila veoma politički neostrašćena, za razliku od nekih drugih televizija. To je bila njihova sloboda medija. Nismo mi podelili nacionalne frekvencije. U to vreme sve nacionalne frekvencije su podelile stranke bivšeg režima. Nisu naše supruge bile urednice u RTS-u, nego su njihove supruge i njihovi uređivački timovi su ušli u RTS i do dana današnjeg su ostali. Dakle, nismo mi zabranjivali štampane medije. Oni su zabranili, čini mi se, list koji se, dok su vladali, koji se zvao „Nacional“ koji je bio najtiražniji. Nije niko od nas bio na neprijavljenim demonstracijama, niti ih je vršio. Oni su tukli ljude i na prijavljenim javnim okupljanjima, a jednog demonstranta su tom prilikom i ubili. Dakle, ništa od toga mi nismo radili, a samo smo tražili godinu dana da izbori budu prevremeni. Izborne zakona nismo ni smeli pomenuti, a kamoli tražiti promenu izbornih zakona u našu korist. Nismo smeli zamisliti da vanparlamentarne stranke imaju neki termin u RTS-u, to je bilo nemoguće. Vanparlamentarnih stranaka nije bilo, a pobogu, još da budu neregistrovane političke stranke, nevladine organizacije ili antivladine organizacije, udruženja građana koje nisu registrovane kao političke strane koje primaju novac spolja, što političke stranke ne mogu i zakonom je zabranjeno, to nisi mogao zamisliti. Zamisli u njihovo vreme vanparlamentarne stranke nisu mogle, zamisli još vanparlamentarne neregistrovana stranka. Pa, mogao si da se ubiješ, ali takva osoba, predstavnik takve organizacije nije mogla tamo da se nađe. I registrovane stranke su veoma retko dobijale priliku da u informativnim emisijama RTS-a se nađu na tom programu. Sada, oni koji ničim nisu garantovali slobodu osim sami sebi, nisu hteli ni godinu dana ranije da pomere rok za izbore da se Srbija što pre izvuče iz blata, jer to je po meni bio nacionalni interes da se odustane čak od vlast, da sami vide da imaju podršku 20% građana u tom trenutku i da kažu – ljudi, mi smo sve upropastili do sada, hajde da damo šansu da na izborima godinu dana ranije možda neko drugi pobedi i pokuša da zemlju izvuče iz krize. To nije jednostavno bilo moguće. Sa 127 poslanika i 20% podrške rejtinga, vladali su do poslednjeg dana do koga su mogli da vladaju. Kako su postupali sa političkim protivnicima u kampanjama, ja sam najbolje osetio, jer sam kao protiv kandidat Borisu Tadiću na Svetog Stefana bio mučki prebijen u centru Beograda, a da pri tome su mediji izvestili tamo neki sporedni portali, negde tek treći dan posle prebijanja. Dakle, nikom nije bilo poznato da je jedan protivkandidat, kakav je – takav je, Borisu Tadiću bio prebijen u centru Beograda i da tom prilikom nisu našli za shodno da se izvine, već su čak rekli da je pod uticajem alkohola napao grupu mladića od deset momaka. Nikada nismo saznali šta je ta grupa itd. Bili su veoma surovi i sirovi dok su bili na vlasti, i sada mi činimo ustupak. Prošli put kada sam činio ustupak, gospodine Martinoviću, nisam baš dobro prošao. Prošli put sam ovde došao na Svetog Marka 2020. godine i oni, vernici iz Dveri, veliki vernici, na Svetog Marka između dva konja me prebili magarcem. Dakle, kad smo hteli da im olakšamo prikupljanje potpisa. To za vreme njihove vlasti nisi mogao zamisliti, da opštinski organi pomognu u skupljanju potpisa ili, bože moj, kao ovim predlogom da jedan birač može da potpiše više kandidatura, pa na takav način imamo više lista kada izađemo na izbore, jer je bilo kontra nego danas. Vladajuće stranke su imale niz tih izbornih lista i većinu u RIK-u i biračkim odborima. Najsnažnija stranka, Srpska radikalna stranka, koja je kasnije prerasla u Srpsku naprednu stranku, one su imale biračke odbore i pokušavale da opoziciju održe u životu koliko se to moglo. Ali to su bila organizovane partije, za razliku od ovih, spolja kreiranih, ne kreativnih, već spolja kreiranih nesrećnika, koji demokratiju doživljavaju, a ja im kažem – postoje države bez demokratije, ali nema demokratije bez države, a oni bi državu da sruše. Oni demokratiju doživljavaju kao imperijalni proizvod koji treba da im daju Englezi, Amerikanci, Tanja Fajon i Viola fon Kramon, da im naruči demokratiju, dve, tri kofe, pa da im donese u Beograd. Ali demokratija nije imperijalni proizvod koji se da usaditi narodu tek tako. Demokratija je pre svega proces i u tom procesu opozicija ne može da preti streljanjem, vešanjem, ubijanjem, jurenjem po ulicama, silovanjem, pučevima, nasilnim promenama vlasti itd. i pri tome čineći niz krivičnih dela. Dakle, ne možete imati demokratiju protiv opozicije, dela, velikog dela opozicije, koja se zalaže da nasiljem osvoji vlast, jer nasilje ne može da bude demokratija. Sve što mi njima želimo da učinimo i sve što možemo da učinimo, mi im činimo. Znači, cenzus smo skinuli sa 5% na 3%, a oni umesto da pohvale to, jer većina njih teško može i 3% cenzusa da pređe, oni su za to rekli da menjamo zakon uoči izbora itd, iako ta odredba treba da pomogne njima da uđu u parlament i da građani koji su glasali za njih budu zastupljeni. Oni su tvrdili da je to, ne znam, promena izbornih zakona pred same izbore, da to nije u redu itd. Čak i Tanja Fajon je bila stala na njihovu stranu. Danas, za razliku od njihovog vremena, imate njihovog kablovskog operatera. Eno, javio se Šolak od Sautemptona da podrži Đilasa od Mauricijusa, tvrdeći da srpski narod živi u naučnoj fantastici, u matriksu itd. Ni u naučnoj fantastici ne možete toliko da zaradite, tolike pare, da vozite tri „falkona“. Od te naučne fantastike najviše su Đilas i gospodin Šolak imali koristi. Dakle, ne bi danas kupovali Sautemptone da su taj kapital napravili negde napolju, što bi bilo nemoguće, ne bi danas kupovali fudbalske klubove i na Mauricijusu imali 619 miliona evra. Znači, imaju kablovskog operatora, imaju 30 luksemburških registrovanih kanala koji, navodno, reemituju program, u principu lažu, program se pravi u Beogradu. Znači, imaju televizije. Za vreme njihove vlasti na „Kopernikusu“ je Srpska napredna stranka poslednjih šest meseci imala dva ili tri sata zakupljenog termina, i to je bilo sve. Godine 2012. su bile kržljave društvene mreže, veoma slabo dostupne velikom broju građana u Republici Srbiji. Danas, u eri društvenih mreža, kada se preko 70% građana obaveštava preko društvenih mreža, daleko su povoljniji uslovi za opozicioni rad nego što je tada bilo. Danas imaju „Vreme“, NIN, „Nedeljnik“, „Blic“, „Danas“ itd. Opozicija je ugasila i onaj list „Pravdu“ pre 2012. godine, kada je ova vladajuća većina sačinjavala opozicione stranke. Danas ni to im nije dobro, oni i dalje pričaju o tome kako mediji nisu slobodni i pri tome najviše galame neregistrovani mediji, jer imate u Srbiji niz neregistrovanih televizija, imate niz neregistrovanih portala, imate neregistrovane političke stranke, imate neprijavljene skupove, dakle, niko ih ne ubija, čak ni prilikom drumskog razbojništva i sprečavanja slobode kretanja, gde su neki iz „žutog“ otišli u „zeleno“ i pri tome maltretiraju građane. Oni misle da su elita i da su samo oni narod. Mi nismo narod. Oni koji sede strpljivo u automobilima koje su blokirali i oni koji su prebijani uz povike: „Majku ti seljačku“ itd, braneći kao Nedeljicu, znači, oni za njih nisu narod, samo su oni narod. Oni drugi koji ne misle kao oni nisu narod, to je Marinkova Bara itd, i pri tome oni misle da samo oni imaju pravo, kao elita, na slobodu, oni mogu da budu vlasnici svoje slobode, ali i naše slobode. Valjda i mi imamo pravo da mislimo, valjda i mi imamo pravo da budemo narod, međutim, oni smatraju da je to pravo ekskluzive i da to mogu da imaju samo oni u Beogradu. Oni su najnezadovoljniji, iako imaju najbolje puteve, pozorišta, stadione itd, oni glume neku elitu, jer oni su protiv države, koja najviše ulaže u Beograd. Mi imamo patriotska osećanja, mi koji znamo šta je zemlja, preko brvna, naši birači idu preko brvna da glasaju, zemljanim putem kroz blato, idu da glasaju jer znaju šta je interes zemlje, znaju šta je patriotizam, znaju šta znači spašavati državu od nesrećnika koji su se okupili oko Šolakovog, je li tako, gospodine Đukanoviću, i Đilasovog biznisa. To sam govorio kod vas u televizijskim emisijama još pre četiri-pet godina da će se oni svi okupiti oko tog biznisa da brane Šolaka i Đilasa, koji su postali gazde za vreme njihove vladavine, a sada su oni postali njihove sluge. Znači, pomogli su im da postanu gazde, a sada su postali njihova sluganerija. Zamislite, na izborima derbi, derbi na izborima, zamislite kako to oni zamišljaju. „Multikom“ protiv „Sautemptona“. Đilas igra centarfora, a Marinika će tek da odluči za koga će da brani, nosilja liste, ona će tek da vidi, naša visokopreletačica, za koga bi ona htela da brani. Zamislite Sergeja Trifunovića kao upravnika u Moraviću, tamo upravnika, jer on od koka misli da je kokain, za njega je koka kokain, i zamislite Čeda mu pomaže, Čeda pomoćnik, je l'? E, tako oni vide demokratiju. Ono što je gospodin Vučić omogućio opoziciji, da budem iskren, ja im nikad ne bih dao. To nisam ni krio. Dakle, ja nikada ne bih dozvolio da mogu tako neregistrovanim medijima, sa neregistrovanim strankama, sa neprijavljenim skupovima, da divljaju po drumovima, jer bih tražio da se silom zakona spreči zakon sile koji oni guraju ovih meseci, razni ekolozi kojima je svetinja – neće oni ovo, neće ono. Uglavnom gledaju da spolja im neko pomogne, jer Srbiju niko ne može srušiti spolja, dok ne nađu neke nesrećnike koji su voljni da im pomognu iznutra. Setite se generala Simovića, isti raspored snaga, tamo neki Britanci, tamo neki, dobro, Amerikanci su još bili daleko, dao bog da su toliko daleko i ostali, setite se generala Simovića. Sad shvatam koje su ga misli naterale da bude izdajnik, da za 200.000 funti uvede Srbe u rat i da pobegne kao Teodorović, da pređe maltene na agresorsku stranu kao Teodorović, odnosno da ode u London, u Veliku Britaniju, uvede kraljevsku vojsku u rat, omogući rasparčavanje bivše Jugoslavije, time u Jajcu nastaje onaj biološki fenomen – iz jednog Jajca šest proizvoda, šest republika. Dakle, bez njega se to ne bi desilo. Srbiju je gurnuo u propast, a onda došao 1946. godine, jel tako gospodine Martinoviću, da svedoči protiv Draže Mihajlovića koga je on uvukao u rat i poslao da preko planina i gudura ratuje i da se bori, nažalost i protiv komunista koji su želeli da kroz revoluciju. Sad shvatam šta je nagnalo Simovića, po ponašanju ovih iz današnje opozicije koji su spremni, ja to nikada nisam bio spreman, da igram kako drugi svira. Oni koji su naučili da igraju kako drugi svira, očigledno lako nađu gazdu svirača. Jednog trenutka je to Tanja Fajon, drugi put ova fon Kramon, koja nam se bori za ekologiju i ako je njena država učestvovala u bombardovanju osiromašenim uranijom ove zemlje i valjda ona misli da je litijum toliko štetan, a da eto, osiromašeni uranijum lekovit. Vrlo je jasno da su se međusobno udružili, da ovi koji nas spolja pritiskaju i ovi nesrećnici koji im iznutra pomažu, da su voljni, ne da obore vlast u Srbiji, nego da ponovo Srbiju vrate putem u muzej koji su bili stvorili 2020. godine. Dakle, vrlo je jasno da oni žele borbu između nas, da pozivaju na sukobe. Ja moram da podsetim nesrećnike okupljene oko Đilasa, da u sukobu samih sa sobom sigurno gubimo mi, da je Dučić davno rekao da naši sukobi mržnji, jedinu korist imaju naši neprijatelji. Moj savet im je da poslušaju Dučića i da shvate od međusobnih podela i mržnji i međusobnih sukoba svakako da mi nećemo imati korist, nego će korist imati naši protivnici i neprijatelji. Ja bih voleo da naši protivnici, neprijatelji imaju načelnike generalštaba, tipa na našu nesreću nemaju, tipa, Zdravko Ponoš jer u tom slučaju ne bi postojala neke opasnosti iz okruženja protiv države Srbije. Na našu nesreću oni nemaju takvu vrstu načelnika generalštaba koji bi razoružao vojske u okruženju, to se desilo samo Srbiji, njima je lakše bilo da kupe Ponoša, a posebno govorim o Hrvatima, nego da isfinansiraju neki efikasan raketni sistem protiv tenkova. Ono što kao manjinski partner, ja molim vladajuće stranke koje su daleko veće i moćnije od mene od njih mi nećemo tražiti ništa, sem ubedljive pobede nad ovim nesrećnicima. Hvala.
Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu. Pošto su govorili svi predsednici ili ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa prelazimo na listu govornika. Prva po prijavama za reč je narodna poslanica Misala Pramenković.
Zahvaljujem poštovana predsedavajuća, poštovana ministarka, predstavnici ministarstava, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je veoma važan set izbornih zakona kao i drugih zakona koji su donekle produkt promene izbornih zakona i dosta toga smo danas u obrazloženjima čuli. Naime, postignuta rešenja su prevashodno rezultat dijaloga koji se vodio poslednjih meseci i ono što je veoma važno jeste da se kada se postigne kompromis određeni između vladajućih stranaka i opozicije i dođe do određenog rešenja, a sve u cilju poboljšanja izbornog procesa, jeste svakako za pohvalu, jer ne trebamo gledati kratkoročno na ove promene, već kao pozitivan efekat koji će se dugoročno odraziti na sve izborne procese i ne smemo gledati i na stvari koje se direktno samo na nas odnose, da li nas pogađaju ili ne, već da nastojimo da zakonska rešenja budu što kvalitetnija što bolja i da što manje izmena i dopuna kasnije zapravo i zahtevaju. Poslanici SPP na čelu sa našim liderom, rahmetli, akademikom Muamerom Zukorlićem, su uzeli aktivno učešće u dijalogu i svojim konstruktivnim predlozima svakako doneli i između ostalog ovim zakonskim rešenjima koja danas imamo na dnevnom redu. Svakako da je naš fokus bio u tim pregovorima da se poboljšaju izborni uslovi kada su u pitanju same liste nacionalnih manjina. U tom smislu bilo je nekoliko predloga koji su i uvršteni, kao što smo već čuli, smanjenje broja overenih izjava ili potpisa sa deset na pet hiljada za liste nacionalnih manjina je bitna promena i smatramo sasvim adekvatna u odnosu na pređašnje rešenje. Sa druge strane, sada liste nacionalnih manjina učestvuju u raspodeli mandata. One liste nacionalnih manjina koje budu osvojile manje od tri posto njihov količnik će se uvećati za 35% što je takođe značajno. Ono što je bio jedan od naših zahteva, a koji se ovog puta nije našao u ovom setu zakona koji će verovatno kao i što ste i sami istakli biti produkt neke šire promene i da kažemo obnove samog izbornog sistema, jeste pitanje smanjenja broja poslanika kada su u pitanju liste nacionalnih manjina, pri formiranju poslaničkih klubova u Skupštini, u Narodnoj skupštini Republike Srbije sa pet na tri posto narodnih poslanika. To bi svakako podrazumevalo da Zakon o Narodnoj skupštini promeni i očekujemo da će se to u budućem periodu i desiti. Zatim, tu su pored ostalih i Zakon o finansiranju političkih aktivnosti koji je veoma važan, na neki način će pospešiti transparentnost i efikasnost prilikom samih izbornih procesa. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik, Vladan Glišić.
Želim prvo da izjavim saučešće porodici gospođe Ksenije Vučić koja se upokojila, koju sam imao čast da poznajem i znam da je dosta uticala i na naš politički i medijski sistem. U vezi sa zakonima o kojima danas razgovaramo, hteo bih da skrenem pažnju na to da Zakon o platama državnih službenika i nameštenika, rešava dosta dobro neke kategorije, međutim, izostavlja rešenje problema one kategorije državnih službenika i nameštenika koji omogućavaju da ove naše sednice budu održavane, to su se ove prateće službe u domu Narodne skupštine i zgradi Narodne skupštine, oni imaju problem sa svojim platama koje su dosta niske i molim nadležne da obrate pažnju na to jer su me njihovi predstavnici zamoli da se to signalizira. Što se tiče zakona koji su danas predloženi, ja ću u danu za glasanje glasati za sve ove zakone i u tom smislu činim nešto zbog čega će mi sigurno kolege iz drugih opozicionih grupacija zameriti. Takođe, sada u predvečerju izborne kampanje u kojoj ćemo svi jedni o drugima govoriti nekad i preterano i preoštro, želim da uradim još nešto, a to je da čestitam vladajućoj većini, kolegama iz vladajuće većine, pre svega iz SNS, SPS i drugim kolegama iz vladajuće većine na državotvornosti, svesti, odgovornosti i na spremnosti da izađu u susret opozicionim strankama da usvoje ovaj predlog izborni izmena koje su dobre, koje dovode do društvenog konsenzusa i koje idu u dobrom pravcu rešenja našeg izbornog sistema. Sada ću iskoristiti priliku da se nadovežem na ono što je ministarka Obradović rekla, vezano za to da ovo neće biti promena izbornih uslova samo za ove izbore već da će se ozbiljno razmišljati i nastaviti i posle izbora da se radi na promeni celog izbornog sistema. To je neophodno i dobro i u tom smislu ću iskoristi ovo vreme koje mi preostaje da kažem nekoliko ideja o tome kako narodna mreža vidi potrebu za promenom izbornog sistema, pre svega zato što mislimo da je naš politički sistem koji već 30 godina luta i levo i desno, došao u situaciju da je toliko bolestan da pravi probleme daljem funkcionisanju države. Taj politički sistem podrazumeva da kao kada lekar ima bolesnika koji ima nekoliko sistemskih bolesti, on ne može da leči samo jednu, već mora da paralelno nekoliko tih sistemskih bolesti, nekih važnih organa. Izborni sistem je samo jedan deo toga. Dakle, potrebno je izvršiti promene u izbornom sistemu, promenu u medijskom sistemu i promenu u partijskom modelu da bismo došli do toga da postignemo ono što svi primećujemo, a to je da celo društvo misli da ovaj politički sistem više ne funkcioniše kako treba. U tom smislu što se tiče izbornog sistema već je sazrela svest u društvu da je potrebno narodne poslanike kao predstavnike koji nose suverenitet naroda, vezati više za birače nego za političke stranke. Kako to može da se postigne? Pretpostavljam da je najbolje razmišljati na nivou Srbije o nekom mešovitom, što većinskom, što proporcionalnom sistemu, ima više modela o kojima ne mogu sada da pričam. Ali je jedna stvar vrlo bitna, a to je da bar na lokalnom nivou možemo da primenimo većinski sistem, jer na taj način bi dobili potpuno vezivanje lokalnih odbornika za svoje birače, a prekinuli bi tu neprijatnu vezu stranačkih centrala ka lokalnom nivou. Pored ovih i mnoge druge promene treba uraditi, međutim ništa nam neće značiti promena izbornog sistema ako nastavimo da živimo u medijskom sistemu koji je potpuno nefunkcionalan, koji je potpuno neprijatan i koji se najmanje svodi na to koliko će se koji politički predstavnik, dali vlasti ili opozicije ili neke stranke više slikati na medijima ili manje. To jeste bitno, ali nije ključno. Dok se te bitke vode mi zaboravljamo da u ovom trenutku usled jedne neprirodne privatizacije medija većina Srbije nema svoje lokalne javne servise. Paradoksalno je da smo mi u skladu sa zahtevima Evropske unije mogli da imamo i regionalne javne servise, bar na nivou Austrije koja ima šeste regionalnih javnih servisa, a mi u Srbiji imamo samo jedan pokrajinski koji se može smatrati regionalnim, pa tako građani Vojvodine su privilegovani u odnosu na građane Šumadije, moje Šumadince koji nemaju svoj regionalni javni servis, a mogli bi da imaju i drugi krajevi Srbije svoj regionalni javni servis. To je nešto što bi moralo da se vrati iz prostog razloga što je ceo deo Srbije u mraku, u tom smislu ne postoji javni interes da se to pokrije. Potrebno je u medijima uvesti obavezu, jer ne možete govoriti o nezavisnim medijima, mediji mogu da budu samo objektivni i profesionalni. Da bi to mogli, moraju da budu novinari zaštićeni. Nedopustivo je da u mnogim medijima ne postoje sindikati novinara. Država tu mora da interveniše. Novinari treba da budu licencirani, tako da se razlikuju od civilnih novinara i da tako budu zaštićeni, a da mediji ne mogu da se osnuju bez određenog broja licenciranih novinara. Što se tiče partijskog modela nama su potrebne kadrovske partije sa kolegijalnim organima, a ne masovne partije sa jakim liderima i to su sve stvari koje su potrebne da se dešavaju da bi mi najzad dobili sistem koji će odgovarati našem narodu i našem suverenitetu. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Vladanu Glišiću. Izvinjavam se, što sam usput nekoliko puta zvonila, ali narodni poslanici toliko je glasan žagor u sali da ne čujem govornika. Stoga vas molim, ako imate o čemu da razgovarate izađite van sale, a u sali da poštujemo govornika, jer ovo je visoki dom. Zahvaljujem na razumevanju. Pre nego što dam reč narodnom poslaniku, moram da vam najavim, primili ste ostavku narodnog poslanika Samire Ćosović na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Izveštaj Odbora za administrativno budžetska i mandatno imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ove ostavke koji je utvrdio da je podnošenjem ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2. Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže – da Narodna skupština u smislu člana 88. stav 3. i stav 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovom narodnom poslaniku. Saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i stav 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština na Predlog Odbora za administrativno budžetska i mandatno imunitetska pitanja Narodne skupštine konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koji je izabrana, narodnom poslaniku Samiri Ćosović danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Reč ima narodni poslanik Nebojša Bakarec. Izvolite.
Hvala vam poštovana predsedavajuća. Poštovana gospođo ministarka sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, izmene izbornog zakonodavstva inače one koje je sprovela SNS od 2019. godine do danas, evo uključujući i ovo, su Srbiju učinile izborno najpravičnijom i najprivlačnijom državom. Režimi koji su vladali, inače u doba višestranačja koje ja potpuno pamtim, jer se 32 godine bavim politikom, od 1990. do 2012. godine nikada nisu opoziciji ponudili ovako privlačne izborne uslove. I to najbolje svedoči o pomirljivosti i širokogrudosti SNS i predsednika Vučića. Postoji sigurno svi već znate ona čuvena narodna izreka – od ptice mleko, koje se koristi da bi se opisao neopisivi raskoš i obilje. I upravo ta izreka opisuje raskoš i obilje izbornog ptičijeg mleka u Srbiji. Ako mi iz SNS i tu je gospodin Đukanović vrlo u pravu, ako budemo nastavili da poboljšavamo izborne uslove mi ćemo morati da se obavežemo da ćemo opoziciju uvoditi i preko cenzusa i u parlament, u naručju ili na krkače na našim leđima. Ja se nadam da mi to nećemo raditi. Što se tiče izmena izbornog zakonodavstva, inače tih mera fantastičnih od 1919. do danas ima 36 krupnih, ima još niz u podzakonskim aktima mera, tako da evo samo kratko da se setimo. Znači, od 1919. godine censuz, to je sprovedeno 2020. spušten sa 5% na 3%. znači manje zastupljeni pol ne može biti zastupljen sa manje od 40%, ograničena je upotreba javnih resursa u političke svrhe, zabranjena je zloupotreba položaja direktora javnih preduzeća, izabrani su nedostajući svi članovi REM-a, bilo ih je pet. Doneti su novi propisi za javne medijske servise, osnovan je Nadzorni odbor koji nije bio osnovan 20 i nešto godina, verifikovan je jedinstven birački spisak, a onda posle septembra 2021. godine, posle dijaloga u kome sam i ja učestvovao i to mi je bila čast da u ime stranke i u tome učestvujem, mi smo tamo osvojili 16 i mi smo sproveli 16 dogovorenih mera. Ja ću navesti samo brzo 10. Osnovano je Privremeno nadzorno telo, pola mesta je dato opoziciji, donet je obavezujuć Pravilnik medijskih javnih servisa, svi mediji moraju da objave svoje tarife, izmenjen je Zakono o elektronskim medijima, usvojene su preporuke za privremene emitere, definisana je metodologija praćenja medija tokom kampanje, ustanovljen je odgovarajući distributivni ključ na javnim medijskim servisima, usvojena je i samo regulacija opet koja se tiče medijskih javnih servisa, unapređen je sistem protiv borbe zloupotrebe javnih funkcija, izmenjen je i dopunjen Zakon o sprečavanju korupcije. Izmenjen je i stalni sastav RIK, dodavanjem još 6 članova i 6 zamenika, opet u korist opozicije i promenjen je način finansiranja troškova izborne kampanje, po volji opet opozicije, to je deseta promena, od ovih 16, ima još 6. Ove poslednje izmene zakonodavstva, koje ćemo u petak izglasati, ja se nadam, jer ja ću glasati za to, dakle, opet poslednje izmene ove, koje sada raspravljamo i koje je tražila opozicija, će biti usvojene. Novine su sledeće – birač svojim potpisom može da podrži više lista, strankama nacionalnih manjina biće potrebno duplo manje potpisa, tj. 5 hiljada, produženi su rokovi za zaštitu izbornog prava, rok za predaju izbornih lista je podignut sa 15 na 20 dana uoči izbora i umesto radnih tela RIK, uvodi se novi treći izborni organ, to su lokalne izborne komisije, odnosno LIK. Dakle, propisi po prvi put razdvajaju lake greške, da bi se lakše i bolje utvrdili zapisnici, koje su rešile bez uvida, imamo zaštitu izbornog prava, koje sada štiti na tri umesto na dva nivoa, dakle, RIK, LIK i Upravni sud, i podnosioci izborne liste mogu da traže uvid u 5% uzorka, po principu na teritoriji jedne izborne komisije, po principu izazova. Znači, ima još dosta promena i poboljšanja, znači ovih glavnih ima čak 36. Ja vas pita, kada je ko, pa da kažem, u novijoj istoriji Srbije, ponudio opoziciji, mi govorimo o parlamentarizmu, ali možda i o predmrtnom ovako opoziciji, ovako dobre izborne uslove. I onda se naravno postavlja logično pitanje. Naravno, Đilasovcima, zbog čega ste bojkotovali izbore 2020. godine, i zbog čega sada izlazite na izbore ukoliko je vaša odluka bila da bojkotujete bila ispravna a naravno sada ste dokazali da nije. I pored svih ovih darova za opoziciju, svega ovoga što sam nabrojao, što je fantastično, čuli ste, Đilasovski deo opozicije nam preti promenom vlasti na ulici u krvi, preti da će i ako pobede i ako izgube, a izgubiće sigurno, da nas jure po ulicama, da nas bacaju u Savu i Dunav, da će da nam sude sudovi revolucije, a Đilasov, Jeremićev, Ponošev i Vladete Jankovića, program, su krv, osveta, revanšizam, lustracija, i obećanje, da će srušiti ne samo u Beogradu, sve što je do sada izgrađeno, a Đilas i Jeremić, inače sami ne smeju da se kandiduju pa podmeću različite marionete, kulise, paravan kandidate i Ponoša u Srbiji i Vladetu Jankovića u Beogradu. I sa tim u najtešnjoj vezi, o ovome što govorim sada, jeste kandidatura koja je danas upravo predstavljena jednog kandidata za predsednika, a to je Ponoš. Dakle, šta je problem sa tim čovekom? Čuli ste šta je o njemu sjajno govorio gospodin Marijan Rističević. Reći ću. Dakle, problem je sa Ponošom to što on Hrvatsku i Zagreb voli više od Srbije i Beograda. Problem je što je Zdravko Ponoš kandidat Hrvatske i NATO za predsednika Srbije. Problem je to što je Ponoš Đilasov kandidat. Inače, Ponoš je iz Knina. Evo, danas je upravo general Mitar Kovač rekao da Ponoš nije branio ni Knin, ni Republiku Srpsku Krajnu, dok su drugi oficiri koji su bili rodom odande redom to činili. Kaže, general Kovač da su Hrvati Ponoša kao mečku vodili u rodno selo i na Brione da se malo oporavi. Zdravko Ponoš, i to je problem, s njim je bio žuti general, odnosno načelnik Generalštaba u doba Borisa Tadića. Onda su ga Boris Tadić i svi ostali, i Đilas i Jermić smenili i otpušten je iz vojne službe zbog toga što je Ponoš, čak i za njihov ukus, dakle, čak i za ukus Tadića i Šutanovca, koji su za NATO bio isuviše za NATO i služio interesima SAD i NATO. Službe, pazite, službe su zabeležile Ponoševo obraćanje i to su zabeležile i depeše „Vikiliksa“, Ponoševo obraćanje je američkom senatoru da će sastav vojske da smanji sa 62.000 na 27.000 ljudi, pazite, čuli ste o topljenju tenkova, da će zatvoriti brojne kasarne i da će se potruditi da promeni način razmišljanja o našim oružanim snagama u smislu da budu 100% za NATO. Američke diplomate su u depešama, koji objavio „Vikoliks“, pazite, evo, to su depeše, broj 06BELGRADE842 od 26. maja 2006. godine i od 2. juna 2006. godine, broj depeše je 06BELGRADE880. U tim depešama se nalazi sve ovo što sam malopre izgovorio vezano za posetu senatora Džima Inhofa itd. Od kada Đilas u svojim medijima gura Ponoša, kao kandidata za predsednika na Ponoševu sramotu on dobija podršku za kandidaturu upravo iz njegove Hrvatske. Tako je Hrvatski portal „Dnevno“ objavio tekst pod naslovom, citiram – „Oženio Hrvaticu, Srbija se konačno budi“. Hrvatski jutarnji list objavljuje tekst pod naslovom – „Oporbeni adut protiv Vučića, general oženjen Hrvaticom“. U tim tekstovima kažu da je Ponoš zaljubljen u Zagreb, jer on je tamo živeo do 24 godine i opisuju njegovu ljubav silnu prema Zagrebu. Kada znamo sve ovo možemo sa razlogom da se upitamo zbog čega se Zdravko Ponoš ne kandiduje za predsednika Hrvatske. Ponošev program je – NATO Srbija, to je teza SSP-ova da je Srbija počinila genocid i Đilasova teza da su 99% Srba sa Kosova kriminalci. To je Ponošev program. Danas je Đilas predstavio isto drugog kandidata za gradonačelnika Beograda, Vladeta Jankovića. Tu moraću da priključim lične utiske, ovde sedi još ljudi koji ga poznaju, ja ga poznajem 30 godina, tako da ću sa vama podeliti određene stvari nikako tračeve i nikako neistine, već samo istinu, kao što Đukanović kaže – samo istina, uvek istina. Dakle, postaviš Đilasova marioneta u 82 godini, Vladeta Janković je izveo politički salto mortale. Evo, reći ću vam. Dakle, 7. januara 2022. godine, Janković je kritikovao i pomisao informacija o sebi, kao kandidatu i rekao je, na TV „N1“, moram biti privatan kada o tome govorim, imam mnogo, 81 godinu, predlagati nekoga u ovim godinama, ne samo što nije ozbiljno, već nije ni odgovorno. Slažemo se, ali zašto ste se onda kandidovali? I tada, pre tri nedelje, gospodin Vladeta Janković je na Đilasovoj TV „Nova S“, rekao je da se neće kandidovati i naveo je tri nemoguća uslova, u stvari da se kandiduje. Rekao je: „Kandidovao bi se, ali to je treći uslov da sam mlađi 10 godina.“ Ne znamo, da li se u međuvremenu podmladio. Gospodin Janković je na jednoj televiziji 2020. godine sam rekao kako je teško bolestan i naveo je, da je još 2003. godine u Londonu imao dva plućna infarkta, kraj citata, on sam to govori. Takođe, ono što je poznato, gospodin Janković se 81 godinu svog života nikada nije bavio lokalnom samoupravom. Evo, ja ću vam reći, ja sam od 1992. do 2008. godine bio opštinski odbornik u opštini Stari Grad, od 2008. godine do sada, dakle 14. godina sam gradski odbornik. Znači, apsolutno poznajem lokalnu samoupravu. On čovek se nikada nije bavio time. Ljudi moji, Beogradu je potreban gradonačelnik koji će da juri, da se bavi kanalizacijom, vodovodom, ekologijom, gradnjom, socijalom, školama, vrtićima, kao što će raditi kandidat Srpske napredne stranke kada pobedi, normalno, na izborima. Da li možete vi da zamislite Vladetu Jankovića da sve to radi? Ne možete, normalno. Opet, citiraću njega. On sam kaže da nije kvalifikovan da bude gradonačelnik. Evo, u intervjuu za TV „N1“ 27. januara 2022. godine, kaže, citiram: „Ja, prosto, ne samo zbog svojih godina, već i stručne spreme nisam kvalifikovan da upravljam gradom, ali mogu da okupim, pazite sad, stručnu i poštenu ekipu.“ Sad, stručna, poštena, ali i ekipa. Ovo poslednje je totalno urnebesno smešno i čista je kontradikcija. Pazite, Đilasova ekipa poštenih i stručnih. Samo da pitam, da li je to ona ista ekipa koja je opljačkala od 2008. do 2013. godine, Beograd i opustošila ga? Da li je to ta ekipa? Preneću vam i sledeće, isto je kontradikcija. Znači, Vladeta Janković je stao na Đilasovu listu, u stvari podržao je Đilasa. Bio sam član predsedništva 2013. godine u oktobru kada je tamo odlučivano takođe da ćemo zajedno sa Srpskom naprednom strankom da smenimo Dragana Đilasa. Ja sam bio na toj sednici, Vladeta Janković je bio na toj sednici, i Vladeta Janković i ja smo glasali za smenu Đilasa. Znači, 2013. godine, Vladeta Janković je glasao da se smeni Đilas. Sećam se šta je on tada rekao na toj sednici predsedništva. Govorio je o pljačkaškoj vlasti Beograda. U suštini, govorio je o Đilasu. Sledeće, prihvativši kandidaturu za gradonačelnika bilo kakvu, Vladeta Janković je prihvatio Đilasov i Marinikin program, a njihov program je da je Srbija genocidna. Naime, podsetiću vas i na ovo. Vladeta Janković je 26. februara 2007. godine, kao savetnik za spoljnu politiku premijera Koštunice povodom presude Međunarodnog suda pravde u Hagu koji je utvrdio da Srbija nije počinila genocid u Bosni i Hercegovini, Vladeta Janković je hvalio tu odluku i ponovio je da Srbija nije počinila genocid. Danas Janković prihvatanjem kandidature koju su mu ponudili Đilas i Marinika gazi sve ono što je radio odavno, evo do juče, tokom 23 godine, i protiv čega je glasao na organima DSS. Danas je stav Jankovića jednak Marinikinom, a to je – oboje krive Srbiju i srpski narod da su počinili genocid. Kakva bezobalna nedoslednost. Pazite, ja sam siguran da se Vojislavu Koštunici prevrće utroba od muke kada vidi svog bivšeg višedecenijskog potpredsednika Vladetu Janković da je postao Đilasova marioneta i da okrivljuje svoj narod za genocid koji nije počinjen. Inače, Jankovićev program u Beogradu, to je više puta ponovio, je rušenje spomenika Stefanu Nemanji i njegovo premeštanje, ako ne u Marinkovu baru, onda na neko drugo mesto. On ne samo što ne poštuje, naravno stanovnike Marinkove bare, pokazuje da je besramni, arogantni elitista, što je, inače oduvek i bio. Dakle, program Vladete Jankovića, osim što neće da gradi metro, što je danas i rekao na konferenciji za štampu, njegov program je i rušenje „Beograda na vodi“. Naime, on je rekao da će, praktično za glavnog arhitektu Beograda da postavi Dragoljuba Bakića. Program Dragoljuba Bakića, ko je inače kandidat liste „Ne davimo Beograd“, imate u medijima koliko god hoćete puta je to rekao – Program Dragoljuba Bakića, kandidata Vladete Jankovića za glavnog arhitektu je da će srušiti „Beograd na vodi“. Takođe, Vladeta Janković je danas to ponovio više puta i rekao da najavljuje vraćanje Glavne železničke stanice na Savski trg. Da bi to uradio on mora, još jednom kažem, poruši „Beograd na vodi“, jer šine više ne postoje. Zna se gde je Glavna železnička stanica, u Prokopu, prva faza je završena. Inače, danas da vidite da se radi o svojevrsnom „Bajdenu“, ali koji, da li je dementan, Vladeta Janković je danas na pitanje novinara na konferenciji za štampu na pitanje – šta će mu biti prvi korak ako dođe na vlast u Beogradu, rekao sledeće, citiram, vrlo je zabavno. Slušajte, Vladeta Janković kaže: „Prvo što ću uraditi je da sprečimo ono što nanosi neposrednu štetu, moramo da zaustavimo Lešće.“ Pazite, kandidat za gradonačelnika Beograda kaže da će da zaustavi Lešće. Zašto, crni Vlajko, da zaustavimo Lešće? A Novo, a Centralno? Znate na šta to liči? To je ono - Đilasovi maratonci trče poslednji krug. Vledeta - Pantelija, Lutovac - Makisimilijan, Ponoš - Aksentije, Đilas - Milutin, Jeremić - Laki, Miki Aleksić - Mirko, Siniša Kovačević, naravno - Bili Piton, Marinika - Kristina, a Borko je ko? Pa, Đenka. Sada da se uozbiljim. Pre nešto više od godinu dana Vladeta Janković je u TV emisiji „Bez cenzure“, 29. decembra 2020. godine najavljivao i prizivao Vučićevu smrt rekavši: „Uzgred rečeno, ja verujem da će, kada jednom kucne sudnji čas Vučiću, će to biti od velikog značaja“. Da li slušate vi ovo? Da je bilo ko od nas rekao da će Đilasu da kucne sudnji čas, javile bi se UN, OEBS, evroposrednici. Bili bi osuđeni na smrt, izbačeni iz parlamenta, iz politike, itd, a ovo je Vladeta Janković rekao. Sada da pređemo na neko malo vedrije stvari. Zbog čega će SNS i predsednik Vučić da pobede na izborima? Pobediće zbog fantastičnih rezultata u poslednjih deset godina. Najbolji program je ono što su predsednik Vučić i SNS uradili u ovih deset godina, uzdižući Srbiju, gradeći Srbiju, vakcinišući Srbiju, lečeći Srbiju, lečeći prošlost od sadašnjosti radi budućnosti i navešću samo mali deo rezultata. Nezaposlenost je sa 25%, koliko je bila 2012. godine, smanjena na minimum sada, 2020. godine, od 9%. Inflacija je najniža u poslednjih 50 godina i iznosi 1,3%, dok je u vreme žute vlasti, 2011. godine, bila 11%. Od 2012. godine penzije su povećane za 30%. Prosečna zarada u odnosu na 2012. godinu je udvostručena i sada iznosi 610 evra. Srbija je prva po broju stranih direktnih ulaganja. Od 2012. godine Srbija je privukla više od 21 milijardu evra. Otvorili smo čuveni „Balkanski tok“. Koridor 10 je završen posle 50 godina. Izgrađen je auto-put „Miloš Veliki“, Beograd - Čačak 120 kilometara. U toku je izgradnja još deset auto-puteva. Izgrađena su dva ogromna mosta, onaj na reci Vrla na Koridoru 10 kod Vladičinog Hana, ogroman most i drugi „Žeželjev most“ u Novom Sadu posle 23 godine. Gradi se pruga Beograd - Budimpešta, a uskoro u martu će biti gotova ta deonica od Beograda do Novog Sada, gde će vozovi ići 180-200 kilometara na čas. Za pet godina uložena je jedna milijarda evra u zdravstvo. Izgrađene su mnoge bolnice širom Srbije. Tri kovid bolnice, KBC Niš, Klinika za interne bolesti u Vojvodini, Kamenica 3, KCV, KBC Zemun, obnovljena je Tiršova 1, gradi se Tiršova 2, a rekonstruisane su bolnice u Pirotu, Gornjem Milanovcu, Loznici, Palanci, Vrbasu, Leskovcu, Aranđelovcu, Prokuplju, a izgradnja Kliničkog centra Srbije je pri kraju. Srbija je nabavila na vreme, kada ih niko nije imao, vakcine. Sada imamo pet vrsta. Mi proizvodimo vakcine, gradimo još jednu fabriku vakcina. Kupili smo sve lekove protiv Kovida. Izgrađene su dve super moderne kovid laboratorije. Srbija je finansijski podržala građane i privredu. Setimo se 100 evra pomoći punoletnim građanima, 100 evra pomoći svim mladima, 27.000 penzionerima, 10.000 zdravstvenim radnicima, 60 evra svim građanima Srbije. Druga tura pomoći nezaposlenima je bila opet 60 evra, dodatna pomoć penzionerima još 50 evra. Svi vakcinisani su dobili, setimo se, 3.000 dinara, samostalni umetnici 90.000 dinara. Ono što je jako važno, prvi put su predete, i to traje već unazad godinama, mere populacione politike. Pomognute su porodilje. Za prvo dete majke dobijaju jednokratno 100.000, za drugo dete 10.000 mesečno tokom dve godine, za treće dete 12.500 dinara mesečno u toku 10 godina i za četvrto dete 18.000 dinara tokom 10 godina. Evo, završavam. Još bolji program će biti ono što će predsednik Vučić i SNS da rade u naredne četiri godine, uzdižući Srbiju, gradeći Srbiju, vakcinišući Srbiju, lečeći Srbiju, lečeći prošlost u sadašnjosti radi budućnosti. Predaja nije opcija, pobeda je opcija. Živela Srbija! Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Bakarec. Sledeći prijavljeni je dr Muamer Bačevac. Izvolite.
Uvažena ministarko, uvaženi gosti, uvažene koleginice i kolege narodne poslanice i narodni poslanici, predložena rešenja, i to je najbitnije, koja su danas pred nama, a i bila su stvar dugotrajnih razgovora između opozicije i naše vlasti, pre svega imaju zadatak da stvaraju i da stvore i da ojačaju jednu klimu poverenja u izborni proces koji mi imamo u Srbiji. Želim da zbog građana Republike Srbije naglasim da je ova vlast učinila sve, da je bila spremna da razgovara na svakom mestu, u svakom obliku i, kao što vidite, da prihvati skoro sve sugestije i skoro sve predloge zaista pokazujući želju da vrati poverenje građana u izborni proces naše države i da osigura ono što stalno pričamo, a to je da imamo slobodne izbore, poštene izbore i da uvek stojimo iza tih postulata. Nije manje bitno ni to da smo ovim zakonima uskladili se sa EU. Malo koja zemlja u EU ima ovako otvoren i ovako transparentan način izbora i predsednika i poslanika. Kao što ste danas čuli, više od 17.000 će biti ljudi koji će biti na mestima izbora. Znači, apsolutno je nemoguće da se bilo koja nepravilnost desi, a da ne bude zabeležena i to je garant da ova vlast veruje u svoje rezultate i veruje u svoju sigurnu pobedu. Novi zakoni, a to mene kao predstavnika nacionalnih manjina i kao predsednika Odbora za ljudska i manjinska prava izuzetno raduje, pod posebnom stavkom se bave načinom i kandidovanjem manjinskih stranaka, odnosno manjinskih lista i ovim zakonima, i Zakonom o izboru narodnih poslanika, a i Zakonom o izboru lokalnih samouprava, se dodatno garantuje i na pravi način razrešavaju sve one dileme koje su do sada postojale. Pre svega, precizirana su jasna pravila kada će RIK utvrditi položaj liste nacionalne manjine. Zakon je to definisao kako bi se izbegle eventualne zloupotrebe kojih je, nažalost, i to je javnost mnogo puta videla u našoj državi, bilo. Posebno se obraća pažnja na prevenciju mogućih zloupotreba tako što se uvodi poseban član zakona koji je usmeren na zabranu izigravanja ovog zakona. Izbornom listom nacionalnih manjina smatra se lista koja je izabrana i Komisija utvrdila da je njen osnovni cilj njenog podnošenja predstavljanje i zastupanje interesa nacionalnih manjina, kao i zaštita i poboljšanje prava pripadnika nacionalne manjine, što je u pravu sa svim standardima, i našim i EU. Možda najznačajnija stvar za manjinske stranke jeste što je prepolovljen broj potpisa neophodnih za proglašenje liste nacionalne manjine dvostruko. Znači, sa deset hiljada sada će biti potrebno samo pet hiljada i ovo je velika stvar za nacionalne manjine, pogotovo za nacionalne manjine čija je brojnost mala u našoj državi. Svakako je za svaku pohvalu uvođenje novog člana Zakona o narodnim poslanicima koji reguliše ravnomernu zastupljenost polova i u RIK-u i moram reći da to više neće biti dobra volja partija, ali podsetiti da smo mi u SDPS-u uvek vodili računa o ravnomernoj zastupljenosti polova, tako da trenutno u RIK-u imamo zastupljena oba pola. Želim da se osvrnem, i meni je žao što jedan izuzetno bitan zakon o kojem danas raspravljamo, zbog važnosti ovih drugih zakona, nema toliku pozornost, na Zakon o socijalnom preduzetništvu. Podsetiću vas da u Srbiji socijalna privreda iznosi, njen doprinos u bruto nacionalnom dohotku iznosi samo 0,2%, odnosno zaposleno je oko 10.000 ljudi u ovoj branši, odnosno u ovom obliku. U svetu, u nekim razvijenim zemljama, kao što je Švedska, socijalno preduzetništvo čini 10% BDP-a i u ovom sektoru je zaposleno oko 15 miliona ljudi u nekim razvijenim zemljama. Mi danas prvi put na celovit način, kroz jedan jedinstven zakon, kroz jedan zaista neophodan Zakon o socijalnom preduzetništvu, prvi put uređujemo ovu oblast i razvijamo svest o značaju socijalne ekonomije i stvaramo povoljno okruženje za razvoj socijalnog preduzetništva. Nema sumnje da je društveno osetljivim grupama neophodna dodatna podrška, kao i ravnopravno uključivanje u životne tokove zajednice. Sam osećaj da pripadate, koji oni imaju, da su koristan deo društva i da rade i doprinose svojoj zemlji, je zaista velika stvar. Ono što mi ovim zakonom činimo, jesti da zaista podupiremo da osobe sa invaliditetom, bilo koje vrste, dobiju šansu da rade i pokažu svoju produktivnost, jer su oni značajan deo našeg društva. Grad Novi Pazar jako puno posvećuje pažnju socijalnom preduzetništvu i u uslovima kada nismo imali ovaj zakon, grad je u saradnji sa GIZ-om finansirao socijalno preduzetništvo sa nekoliko grantova od preko 4.000. Kao primer imamo taj projekat „NP rukotvorine“, koji je uvezao ogroman broj žena ovog kraja i one su postavile državnu etno mrežu. Još mnogo je takvih primera u Novom Pazaru, gde mi zaista pokušavamo da ovaj oblik socijalnog preduzetništva ojačamo na svaki način. U svakom slučaju, obzirom da je socijalno preduzetništvo za nas iz Socijaldemokratske partije Srbije jako bitno, mi ćemo ovaj zakon podržati zdušno, kao i sve druge.
Hvala vam. Reč ima potpredsednica Narodne skupštine Marija Jevđić.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Poštovana ministarko sa saradnicima, na današnjem dnevnom redu imamo nekoliko zakona kojima se uspostavljaju viši standardi demokratičnosti i transparentnosti celokupnog izbornog procesa. Znamo da nije u praksi da se izborni zakoni menjaju pred izbore, ali to sada radimo jer je to rezultat međustranačkog dijaloga i preporuke OEBS-a, kako bi izbornim uslovima u Srbiji bili svi relativno zadovoljni. Ovim predloženim zakonima najviše se izašlo u susret opozicionim strankama. I vi ste, ministarka, rekli, da najmanje 16.000 posmatrača, ako posmatramo i proširene sastave, to je negde oko 80.000 posmatrača će imati opozicione stranke, plus još jednog člana, plus jedan u opštinskim izbornim komisijama, to je 160 opština, po dva člana, to je još 320 posmatrača, tako da, ako žele i ako imaju ljudske resurse, mogu vrlo lako kontrolisati izbore. Što se tiče Jedinstvene Srbije, mogli ste danas čuti od mog kolege Živote Starčevića, da mi nemamo problema sa izbornim zakonima, jer znamo da oni ne utiču na volju građana, već dela. Jedinstvena Srbija je od svog osnivanja, na čelu sa Draganom Markovićem Palmom, isključivo radila i jedino se vodila interesom naših građana. Pokazali smo da od đaka do penzionera, da ne spominjem zdravstvene radnike i poljoprivrednike, uvek smo pomagali i uvek ćemo pomagati i voditi se time da je Srbija zemlja jednakih šansi za sve. Što se tiče Jedinstvene Srbije, mi smo učestvovali u međustranačkom dijalogu. Smatramo da je obezbeđena efikasna platforma za razmenu i izgradnju konsenzusa među različitim političkim snagama o pitanjima ključnim za budućnost srpske demokratije. Predlozima zakona se ne menjaju suštinski aspekti izbora za narodne poslanike, izbora za predsednika Srbije i odbornike i zadržavaju se dosadašnja zakonska rešenja koja se mogu smatrati osnovnim postulatom izbornog procesa u Srbiji. Mislim da novi zakoni najviše donose novinu u pogledu zaštite prava u izbornom postupku i lakšeg kandidovanja političkih stranaka nacionalnih manjina. Čuli smo danas da je za nacionalne manjine sa 10.000 potpisa smanjeno na 5.000 potpisa, kao i u pogledu organizacije i transparentnosti rada organa za sprovođenje izbora. Poseban napredak se može videti kroz efikasni rad izborne komisije, koja će svoje odluke da objavljuje na svojoj VEB prezentaciji i od vremena objavljivanja odluke na VEB prezentaciji počinju da teku rokovi za podnošenje propisanih pravnih sredstava i tu neće moći doći do zloupotrebe, kao što je bilo do sada, da određene političke, obično opozicione organizacije, ne prime obaveštenja i tako oduže proces privođenja izbora kraju. Bilo je dosta polemike i oko uvođenja lokalnih izbornih komisija u izbore za narodne poslanike, ali JS smatra da se time unapređuje efikasnost izbornog postupka, ali i dodatne pravne zaštite i kontrole izbornog postupka. Verujem da u lokalnim izbornim komisijama sede odgovorni ljudi, koji će sa velikom odgovornošću pratiti i raditi izbore koji nam predstoje. Još jedna od novina koja se uvodi ovim setom zakona jeste da se prvi put zakonom propisuje rok u kome se mora sazvati konstitutivna skupština jedinice lokalne samouprave. Da bi se sprečila mogućnost opstrukcije, propisan je rok od 10 dana da predsednik Skupštine iz prethodnog saziva sazove sednicu, ali i obaveza da odredi njeno održavanje u roku od 30 dana od dana objavljivanja rešenja o dodeli mandata na VEB stranici. Kao što sam i rekla, predloženi set zakona je rezultat sa jedne strane paralelnog međustranačkog dijaloga o izbornim uslovima uz učešće evropskih parlamentaraca, tj. bez njihovog učešća, a sa druge strane, primenjene su preporuke Kancelarije za demokratske institucije i ljudska prava Organizacije za evropsku bezbednost i saradnju. Mislim da je to dobar način da se demokratija i pravo izbora u Srbiji što više garantuje, jer jedini interes bilo koje političke stranke, da li ona pripada vlasti ili je ona opozicija, treba da bude život naših građana i građanki. Pitanje od kojeg Srbija ne treba da odustane je da se obezbede uslovi da Srbi na Kosovu i Metohiji, mislim da danas o tome baš niko nije govorio, glasaju na sledećim izborima i da se ne ponovi situacija… Gospodine Orliću, možete li samo malo zvonce? Sebe ne čujem dok pričam, ako verujete. Mislim da me ministarka, sve vreme me gleda i mislim da ni ona ne čuje šta govorim, a mislim da je ovo jako bitno pitanje. Niko nije spomenuo pravo izbora Srba na Kosovu i Metohiji i problemi koje smo imali na prošlim izborima, kada smo govorili o referendumu. Tako da je to pitanje od kojeg ne treba da odustanemo i treba da radimo na tome da kao i prethodnih godina, uz posredstvo međunarodne organizacije, omogućimo Srbima da glasaju na svim izbornim procesima koje sprovodi Republika Srbija i da im se to omogući da glasaju upravo na KiM, jer je to, mogu slobodno reći, jedan od krucijalnih načina da oni ostanu i opstanu na Kosovu. Mada je meni bila draga slika, kada je 16. januara bio Zakon o referendumu, slučajno sam se zatekla na putu ka Rašci i videla sam ogromne kolone naših građana koji su, bez obzira što im nije dozvoljeno da glasaju na KiM, stali i shvatili obziljnost referenduma i organizovano krenuli da glasaju u četiri opštine u Srbiji. Pošto više nemam vremena, treba da ostavim i svojoj koleginici iz poslaničke grupe, samo želim da naglasim, a i vi ste bili deo te priče, ministarka, pre dve godine, upravo u ovo vreme, u februaru smo doneli jedan istorijski zakon što se tiče nas žena koje učestvujemo u politici, a to je da 40% žena bude na izbornim listama, odnosno i na svim mestima gde se odlučuje do dana kada ćemo biti 50:50%, JS u danu za glasanje podržaće sve predložene zakone. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima potpredsednica Narodne skupštine Elvira Kovač.
Zahvaljujem. Ministarka sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, u toku današnje rasprave se mnogo govorilo o međustranačkom dijalogu, tako da ću ja pokušati da se baziram na to da su zapravo predložena rešenja u ovim zakonskim predlozima koji se nalaze pred nama rezultat, odnosno rešenja i mere iz tri dokumenta. Jedan je više puta spomenut dokument, odnosno mere za unapređenje izbornog procesa, koji su predložili kofasilitatori iliti posrednici iz Evropskog parlamenta tokom procesa međustranačkog dijaloga uz posredovanje EP, i ovo je objavljeno 18. septembra prošle godine. Drugo, mislim da je manje spominjan danas ovde, možda i nije, Sporazum o unapređenju uslova za održavanje izbora, koji su potpisali članovi Radne grupe za međustranački dijalog bez stranog posredovanja, i to 29. oktobra ove godine i treći, za koji sam prilično sigurna da nismo govorili o tome danas, su preporuke iz konačnog izveštaja Specijalne komisije Misije ODIR za procenu izbora, od 21. juna prošle godine. Nakon izbora 2020. godine Srbija je dobila dodatnih 29 preporuka, kao što je to poznato, i posle tih izbora Vlada Republike Srbije je obnovila rad Radne grupe za saradnju sa OEBS-om. Dakle, svi ovi zakonski predlozi koji se nalaze pred nama su objedinjeni predlozi iz svih tih preporuka sa tri koloseka. Dobro je što se predloženim rešenjima na sveobuhvatan način obezbeđuje pravna sigurnost, ravnopravnost svih učesnika u izborima i iznad svega utvrđuje se pravni okvir poštenih izbornih uslova. Za Savez vojvođanskih Mađara kao stranku manjinsku, najpre regionalnu manjinsku stranku, izuzetno je važno poštovanje standarda nediskriminacije i ravnopravnost svih učesnika u svim fazama izbornog procesa. Ovde je predsednik poslaničke grupe malo ranije u toku dana, dr Balint Pastor, govorio i o Ustavu, odnosno ustavnim odredbama. Dakle, poštujući aktuelni Ustav Republike Srbije, predloženim rešenjima koja se nalaze pred nama, obezbeđuje se ravnopravnost i zastupljenost pripadnika nacionalnih manjina. Dakle, poštujući Ustav Republike Srbije, ovi predlozi obezbeđuju ravnopravnost i zastupljenost predstavnika nacionalnih manjina u predstavničkim telima, budući da je pravo na političko predstavljanje izuzetno značajno, od suštinskog značaja za političku participaciju i integraciju nacionalnih manjina. Za Savez vojvođanskih Mađara, kao što sam spomenula, stranku mađarske nacionalne manjine, su izuzetno značajne stvari koje se upravo odnose na manjinske stranke, o kojima je takođe predsednik poslaničke grupe danas govorio, a i nekoliko kolega. Da se podsetimo, jedna od najznačajnijih je da se ne menja suština, da se ostaje, pored postojećeg rešenja po kojem izborne liste nacionalnih manjina učestvuju u raspodeli mandata, po formuli tzv. prirodnog praga, s tim da se količnici koji pripadaju ovim izbornim listama, ako su osvojile broj glasova koji je ispod cenzusa od 3%, povećavaju za 35%. S druge strane, ono o čemu se najviše razgovaralo tokom međustranačkog dijaloga i što je za nas od suštinskog značaja u ovim predlozima je i preciziranje pojma i položaja stranke nacionalne manjine i da se utvrđuju mehanizmi zaštite od zloupotrebe ovog statusa, koje su se dešavale, nažalost, u prošlosti, postavljanje jasnih kriterijuma za utvrđivanje statusa izborne liste nacionalne manjine je važno da bi se sprečila zloupotreba posebnih odredbi i afirmativnih mera koje su uvedene za podsticanje učešća, ali zaista učešća stranaka pripadnika nacionalnih manjina. Predlogom zakona o lokalnim izborima, o kojem je najviše govorila uvažena ministarka na samom početku, se dodatno preciziraju kriterijumi za utvrđivanje statusa manjinske izborne liste. Dakle, izborna lista može imati položaj izborne liste nacionalne manjine samo onda, isključivo u tim slučajevima kada na teritoriji te nacionalne manjine zaista i ima, pripadnici zaista žive na teritoriji te lokalne samouprave, prema poslednjim statističkim podacima, prema poslednjem popisu stanovništva i ono, mislim da je ministarka to formulisala kao kriterijum maksimalnosti - ako pripadnici nacionalne manjine žive, njihov procenat je zapravo ispod 50%, do 50%, što je u potpunosti logično i sa čime se Savez vojvođanskih Mađara slaže. Predlogom zakona o lokalnim izborima izborna komisija može proglasiti izbornu listu nacionalne manjine ako podnosilac te izborne liste podnese dvostruko manji broj potpisa koji je predviđen za ostale stranke, naravno, overenih potpisa. Ovo je izuzetno značajno zato što, kao što znamo, ovim predlogom se u potpunosti menja način odnosno propisuju se potpuno drugačija pravila koliki broj overenih potpisa je potrebno za predaju izborne liste i broj tih neophodnih overenih potpisa se uopšte više ne vezuje za broj kandidata, jer kao što znamo, u do sada važećem zakonu je stajalo 30 puta broj kandidata, ako pričamo, naravno, o većim lokalnim samoupravama. Sada taj broj neophodnih overenih potpisa zavisi od broja upisanih birača. Mi svakako podržavamo što je uslišen apel nekoliko manjinskih stranaka koje su se uplašile, s pravom, da pošto su u mnogim lokalnim samoupravama gde pripadnici određenih nacionalnih manjina žive u manjem procentu ranije predavane tzv. jednotrećinske liste i, na primer, ja mogu da govorim o svom rodnom gradu Zrenjaninu, gde na 67 odborničkih mesta smo mi predavali uvek listu od 23 kandidata, minimum, znači jednotrećinska, puta 30. Dakle, do sada nam je bio neophodan broj 690 potpisa. Da nije došlo do ove afirmativne odredbe da je neophodna polovina tih potpisa, grad Zrenjanin ima, što se tiče upisanih birača više od 100 hiljada, to bi značilo da nama za predaju liste treba hiljadu potpisa, dok je do sada trebalo 690, ali ovako kako piše, da je za stranke nacionalnih manjina neophodna polovina, smanjili smo taj broj na 500. Kažem, samim tim je uslišen apel mnogih stranaka nacionalnih manjina i na ovaj način se ipak njima olakšava kandidovanje i na lokalnim izborima i u onim lokalnim samoupravama gde njihov procenat nije visok, a sve to stoji i u Sporazumu o unapređenju uslova za održavanje izbora. Ono što je najznačajnije, o čemu se najviše govorile, to je smanjenje neophodnih potpisa za republičke izbore, i to konkretno stoji kao 16. mera koju su predložili kofasilitatori iz Evropskog parlamenta, konkretno da se smanji broj neophodnih overenih potpisa za predaju liste za parlamentarne izbore iliti za narodne poslanike sa 10 hiljada na pet hiljada, kao što su kofasilitatori takođe predložili, znači to je bila konkretna mera, da se spreče zloupotrebe zakona. Imajući u vidu značaj da izborni sistem predstavlja osnovni element predstavničke demokratije i zupčanike koji omogućavaju da točkovi demokratije pravilno funkcionišu, poslanička grupa zaista pozdravlja sva rešenja kojima se dodatno poboljšavaju uslovi i položaj izbornih lista nacionalnih manjina, ali smo i svesni toga da svega dva meseca pre izbora se usložnjava proces, komplikuje proces time što se uvode lokalne izborne komisije, umesto dosadašnjih radnih tela, da su drugačije nadležnosti, ovlašćenja koja se daju RIK-u i ostalim izbornim komisijama. U pogledu efikasnosti, smatramo da je ovaj predloženi trostepeni model zaštite biračkog prava, naravno, inovativan i dobar i on je, takođe, rezultat toga što je dogovoreno, ali činjenica je da je vremena za primenu, nažalost, vrlo malo i sve ovo, svi smo svesni toga, uvođenje i kako će to da funkcioniše, prigovori itd, može vrlo zakomplikovati i usporiti ceo proces zaštite biračkog prava i objavljivanje zvaničnih rezultata izbora. Dakle, da pokušam da zaključim. Imajući u vidu značaj predloženih izmena, činjenicu da učešće nacionalnih manjina u javnim poslovima je sastavni element njihove zaštite, posebno uvažavajući pravnu sigurnost odredbi kojima se, još jednom naglašavam, unapređuju prava pripadnika nacionalnih manjina, kao i činjenicu da proces integracija podrazumeva poštovanje i dužnosti i obaveza i sa naše strane, dakle dužnosti i obaveza koje preuzimaju i pripadnici nacionalnih zajednica kao članovi jednog društva, poslanička grupa SVM će u Danu za glasanje podržati sve ove predloge. U nadi da medijski natpisi i vesti govore o tome da će se prihvatiti amandmani koji se odnose na i sam žreb, što se tiče predsedničkih, ali što je za nas mnogo značajnije da jedan birač može da podrži jednu izbornu listu, svakako ćemo i za ove amandmane glasati. Zahvaljujem.
Hvala vam. Reč ima Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Uvažena ministarko sa saradnicima, poštovane kolege i građani Srbije, zaista važan set zakona, pre svega izbornih, lepo ste o tome govorili svi pre mene, ali i ne manje važni zakoni koji prate ove izborne zakone koji jesu trenutno u fokusu u Srbiji. Međutim, reći ću nešto, prosto, pre svega zato što smo svi u ovoj sali, a to je da godinu i po dana koje su iza nas pokazale su našu rešenost da zaista uradimo sve ono što je do nas kao narodnih poslanika i što se od nas očekivalo kada je rad zakonodavne vlasti. Pomogli smo onoliko koliko smo mogli uprkos otežanim okolnostima, činjenici da je i Kovid - 19 i te kako opterećivao uslove za rad svih, pa i nas ovde. Posledice svega toga što smo uradili su niz zakonskih rešenja, bezbroj akata koje smo doneli, ali i izborni zakoni o kojima govorimo danas, pre svega zato što se radi o izbornim zakonima, i o tome su govorili svi pre mene, koji su prosto proistekli negde iz jednog međustranačkog dijaloga koji se vodio na dva fronta pod budnim okom, rekla bih, predsednika parlamenta, gospodina Ivice Dačića. To nije bilo ni malo lagano u ovim okolnostima. Mogla bih i da se složim sa nekima od mojih kolega koji su govorili da ovakve izmene izbornih zakona jesu direktno na štetu vladajuće većine. I jesu. Napravili smo ustupke za koje gotovo mogu da tvrdim da se ne bi dogodilo da je bilo ko drugi odlučivao o tome, ali nije loše da u 2022. godini, neposredno pred nove parlamentarne izbore koji će se dogoditi 3. aprila, omogućimo sve ono što neko smatra kvalitetnim uslovima da bi uopšte učestvovao na izborima. Čak, moram priznati, iz mog ugla gledano, da smo zakonska rešenja doneli tako da im u dobroj meri pomažemo i da na tim izborima osvoje onoliko koliko im je potrebno da bi učestvovali u parlamentarnom životu. Sve ono što je bilo do poslanika u Skupštini Srbije uradili smo, sve ono što je moglo da se dogovori probali smo da dogovorimo, ostalo je još samo da svojim programima, nadam se da će to biti način na koji će animirati građane, da ne kažem ubeđivati, dođu do onog procenta koji bi im odgovarao i kojim bi bili zadovoljni. Da li će i koliko građani imati poverenje u sve nas i nas koji smo donosioci ovih zakona i sve one koje treba da izaberu i povere im pravo i dozvole mogućnost da uopšte odlučuju o nekim budućim zakonima, zavisi od toga šta ćemo pred njih izneti. Ako to budu politikanske parole koje su bez sadržaja, ako to budu banalne izjave koje smo često gledali, pretnje ili kojekakve, sada već ne mogu više ni da se setim, a da upotrebim prosto neke termine koji su za jedan civilizovan rečnik, jer citirati bi bilo teško, onda će se, verovatno, sudariti kvalitetne ideje i kvalitetni programi oko boljitka za sve građane Srbije. Ukoliko ne budu imali jedan takav koncept, onda je zasigurno da vladajuća većina koja danas postoji neće imati nekih većih problema ni u perspektivi. Dakle, definitivno je cilj bio da se izborni proces negde još više demokratizuje i decentralizuje, da se te izborne procedure pojednostave, opet kažem, isključivo i samo zbog toga da bi motivisali sve one političke aktere koji bi da utiču na kreiranje političkih odluka, ali i da bismo napravili, pa da, lepo je to rekao kolega Đukanović, možda neki ustupke koji nisu bili neophodni za one koji će svakako i ovakav zakon i ovakve izmene kritikovati kao neadekvatne, kritikovati kao nedovoljne, kritikovati sa neke pozicije sa koje još uvek nismo našli model kako tačno da im pomognemo da građani Srbiji poveruju u ono što pričaju i obezbede im prostor da eventualno sa svojim predstavnicima uđu u visoki Dom, odnosno parlament Republike Srbije. Ne bih dalje trošila vreme na sve ono o čemu ćemo svakako kao političari svi razgovarati u predizbornoj kampanji, ali ću reći još jednu po meni jako važnu stvar, a to je da me kao ženu raduje, o tome ste, ministarka, govorili, rešenja kojima se zahtevaju da se i u RIK-u pre svega vodi računa o manje zastupljenom polu i da smo ozbiljno shvatili Zakon o rodnoj ravnopravnosti. S tim u vezi, ja sam dozvolila sebi luksuz da sa pozicije narodne poslanice iskoristim svoje pravo, predložim amandman, zatražim još veću zastupljenost žena na izbornim listama. Ipak, u finalu sam odlučila da takav amandman povučem. No, moja ideja nije bila bez osnova, ona je bila pre svega motivisana činjenicom da, polazeći od te prirodne statistike, dođemo do ravnomernog prava da odlučujemo i u političkom životu. Ne pričam o tome sada sa žaljenjem, sigurna sam da će neki parlament sutra ili prekosutra doneti takvu odluku, ovo pominjem isključivo zato što sam naišla na brdo argumenata koji su demantovali da sam u pravu. Sve sam ih saslušala, neki su bili opravdani, neki ne, ali sam naišla i na podršku za koju želim da se zahvalim pre svega predsedniku Skupštine, a onda i predsedniku Republike sa pozicije dve važne funkcije, dva, rekla bih, najuticajnija čoveka u Srbiji su razumela i moju težnju i činjenicu da u Srbiji živi 54% žena. Dakle, neka smo mi imali i takav amandman za sva ta buduća vremena kada će se neko drugi baviti ovim amandmanom ili će to postati neko prirodno stanje. Ono što je važno i na šta ću se svakako osvrnuti, ja ne znam da li je ovo što čujem u sali je dobacivanje na temu ovog amandmana ili se kolege među sobom šale na neku drugu temu, ali je simpatično, ono što mi je važno jeste da imamo još jedan zakon na koji bih se posebno zaista osvrnula, pre svega zato što je o tome jutros govorila ministarka Kisić Tepavčević. Meni je žao što ona sada nije tu, ali ja ću govoriti o Zakonu o socijalnom preduzetništvu za koji mislim da je jako važan i da je velika sreća da se napokon našao pred nama i da ćemo o njemu glasati. Istina je da smo čitavu deceniju pokušavali da dođemo do zakonskog rešenja i ovo je, rekla bih, potvrda da ova vladajuća koalicija jeste, pre svega, socijalno odgovorna vlast i da vodi računa o svim društvenim grupama i njihovom socijalnom statusu. Ovoga puta nije u pitanju socijalna pomoć države, već je u pitanju jedna podrška, pre svega, teško zapošljivim kategorijama da dođu do posla i da sami sebi stvore uslove za samozapošljavanje po modelu socijalnih preduzeća. Sadržina i struktura pitanja kojim se bavi ovaj zakon potvrđuje ozbiljan pristup države, zaista, rekla bih, najugroženijim kategorijama stanovništva, pre svega od onih ranjivih, najranjivijih društvenih grupa, do kreativnih ljudi, koji koriste inovacije i neke nove tehnologije u koje možda ili ne verujemo ili ih ne razumemo. Radna grupa, ako se ne varam, je postojala za izradu ovog zakona i sigurna sam da smo kao socijalisti dali pun doprinos radu i ove radne grupe koja je pokazala i pred nas poslala jedan zakon na koji, ako ja imam precizan podatak, nema čak ni amandmana, što znači da je vrlo kvalitetno napisan. Iako pokaže neke svoje nedostatke, svakako ćemo ih rešavati, jer ni jedan zakon nije donet da ne bi mogao biti unapređen. Ja ću iskoristiti još jako malo vremena, pre svega, da naglasim da ovaj zakon jeste i podsticaj i podrška i već formiranim preduzećima kojih u Srbiji ima preko 1.200, ako se ne varam. Dakle, 1.200 pravnih subjekata koji posluju po načelima socijalne ekonomije. Tu se pre svega radi o zadrugama, udruženjima građana, fondacijama, preduzećima za zapošljavanje invalida, poslovni inkubatori i drugi manje zastupljeni oblici. Zato i naglašavam značaj jedne ovakve socijalne ekonomije za, pre svega, pa ako hoćete, i ukupan ekonomski i socijalni razvoj društva. Dakle, imalo bi se mnogo toga govoriti o svim zakonima koji su pred nama ne, ništa novo u odnosu na ono što su kolege pre mene govorile, ali ću zaista ostaviti vreme, zašli smo duboko u raspravu da se i kolege posle mene obrate i kažu šta misle. Reći ću samo da, svi zakoni koji se nalaze pred nama i koji se tiču današnjeg pretresa, ali i pretresa kojima ćemo se baviti i sutra i prekosutra, će svakako imati podršku poslaničke grupe SPS pre svega jer spadamo u kategoriju socijalno odgovorne partije koja na kraju baštini baš one tekovine levice koje poštuju čoveka i život od svog rada. Koliko god danas probali da nas plagiraju, negde mi se čini da u tom delu ostajemo autentični. Hvala vam.
Hvala. Reč ima prof. dr Jahja Fehratović.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Danas finaliziramo celi onaj proces razgovora i pregovora koji je vođe prethodnih perioda i Stranka pravde i pomirenja je učestvovala u oba formata tih razgovora. Dala je veliki doprinos. Učestvovala je u razgovorima sa predstavnicima EU, kao i u razgovorima stranaka koje nisu htele posrednike. Inicirala je dosta stvari od kojih su neke prepoznate i uvrštene su u ove predloge zakona. Za neke od njih je kazano da će se promisliti u nekom budućem rešenju i s tim u vezi smo zadovoljni sa onim što je postignuto, a pre ostalog sa ovim smanjenjem overenih potpisa za stranke nacionalnih manjina, kao i sa odbijanjem predloga koji su bili usmeno kazani da stranke nacionalnih manjina bi morale prilikom predaje lista da imaju predznak da su stranke nacionalnih manjina na glasačkome listiću, što smo smatrali svojevrsnom diskriminacijom i što je na predlog lidera naše stranke akademika muftije Zukorlića rahmetli i odbijeno. Svi ostali predlozi su doprineli poboljšanju ukupnih uslova izbornog procesa, i naravno, dali mogućnost da na predstojećim izborima izađemo svi koji želimo da ponudimo svoje političke programe i da tražimo podršku građana za njih. Ono što je u celom ovom procesu za nas bilo važno to jeste da dijalogom, da konkretnim razgovorima uvek možemo doći do promišljanja koja vode ka zajedničkom cilju, a to je prosperitetu i opštem dobru građana Republike Srbije, a to je nešto što je u principima i načelima Stranke pravde i pomirenja. Prosto smatramo da dijalog je jedino što može do kraja izlečiti sve strane na ovim našim prostorima i što može dovesti do približavanja suprotnih stavova, bilo onih koji su unutar jednog naroda, bilo onih koji su na mešanim sredinama, bilo na celom našem regionu. S tim u vezi, podržaćemo sve ove predloge, kako je već kazano, i nastojati da i u budućnosti učestvujemo u svim onim kvalitetnim rešenjima koja će pre ostaloga učiniti da građani Republike Srbije imaju što kvalitetnije predstavnike u svom najznačajnijem predstavničkom domu, a to je ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije, kao i u svim skupštinama gradskih, opštinskih sredina gde se odlučuje o njima, o njihovoj sudbini i o potrebama koje oni kao građani ove države imaju. Zahvaljujem.
Hvala vam. Reč ima prof. dr Vladimir Marinković.
Hvala uvaženi potpredsedniče Orliću. Poštovana ministarka, gospođo Obradović, sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, danas su mnoge moje kolege govorile o onome što jeste bio proces i čime smo se bavili u prethodnih nekoliko meseci, a tiče se unapređenjem izbornih uslova, izbornih zakona i svega onoga što naravno SNS, što jeste u stvari deo našeg portfolija, svega onoga čime se bavimo, i želimo da, naravno, uz unapređenje izbornih uslova, demokratičnosti društva, ali i svih onih sloboda koje smo posle 2012. godine, uspeli da obezbedimo, prvenstveno za građane Republike Srbije, tu govorim prioritetno o ekonomskim slobodama, socijalnim slobodama, pa i onim slobodama koje se tiču poštovanja ljudskih i manjinskih prava. Da smo u tom domenu napravili velike rezultate, da je i predsednik Republike i Vlada Republike Srbije, a i naša većina ovde u parlamentu u tom procesu dijaloga pokazala jednu veliku otvorenost i pokazala, zašto to ne reći, da je mnogo otvorenija i mnogo demokratičnija od mnogih zemalja koje imaju oreol tzv. zapadnih etabliranih razvijenih demokratija. I mi to pokazujemo i tu je glavna razlika na konkretnim stvarima, na terenu i to pokazuju rezultati. O tome je govorila i moja uvažena koleginica Elvira Kovač koja je govorila o velikim rezultatima koji se tiču unapređenja prava nacionalnih manjina, njihovih izbornih prava, prava na predstavljanje i to govori jednostavno o politici predsednika Aleksandra Vučića koji je mnogo puta i u mnogo navrata pokazao da su mu svi građani Republike Srbije jednaki i da sve ono što jeste njegova vizija, sve što jeste ono što on definiše kao cilj Republike Srbije, a to je razvijena, moderna, bogata zemlja, zemlja bogatih ljudi, zemlja koja ima kapacitet, zemlja koja ima mogućnost da iskoristi sopstvene resurse da na isti način gleda na sve ljude koji žive u ovoj zemlji, koji su građani Republike Srbije bez obzira kojoj naciji, kojoj religiji pripadaju. To jeste jedan od ključnih kvaliteta i SNS i predsednika Vučića koji je uvek bio tu da pomogne, da podrži sve one napore u smislu jačanja stabilnosti u našoj zemlji, jačanja bolje saradnje, kooperacije između svih građana bez obzira na njihovu nacionalnost, s obzirom da mi u različitim delovima naše zemlje imamo, i to jeste bogatstvo naše zemlje, i naravno jedan veliki broj nacionalnih manjina. Kada govorim o mađarskoj nacionalnoj manjini, koliko su ti odnosi unapređeni, koliko to daje rezultata govori i činjenica na međunarodnom planu, danas sam čitao izjavu državnog sekretara Ministarstva spoljnih poslova, gospodina Nemanje Starovića, koji je rekao da ćemo sa Mađarskom otvarati i deliti neka diplomatska predstavništva. Za sada i za početak to će biti na afričkom kontinentu i to govori o tome koliko Vučićeva politika saradnje, Vučićeva politika pružene ruke može da da rezultate i može da doprinese kvalitetu naravno i pozicioniranju geopolitičkom Republike Srbije i naravno poboljšanju života svih naših građana koji žive u Republici Srbiji. Kada je u pitanju ovaj dijalog, o kojem su moje kolege govorile tokom današnjeg dana, ja ne mogu da propustim priliku a da ne kažem da kao narodni poslanik moram da napravim jasnu distinkciju između onih političkih stranaka koje su zahtevale i koje su molile prisustvo stranaka u procesu dijaloga i onih koji su apsolutno to odbijale. Moram da kažem da mnogo više uvažavam one koji se ne slažu sa politikom SNS, koji imaju sasvim drugačiju ideološku i političku, ekonomsku platformu za Republiku Srbiju, ali koji su bili spremni da o svemu što smatraju za ključna pitanja za našu zemlju, ključna pitanja koja se tiču nacionalnog interesa, daljih razvojnih pravaca naše zemlje, razgovaraju sa svojim partnerima, sa najvećom partijom u ovoj zemlji, najbrojnijom, i našim koalicionim partnerima. Da razmenimo svoje ideje, da razmenimo svoje političke platforme i da se dogovorimo kako ćemo i kakve uslove da napravimo kako bi Srbija imala što bolje i kvalitetnije uslove za izbornu trku, kako bi imala što bolje i kvalitetnije uslove da upravo Srbija bude zemlja u kojoj će se napraviti jedan takav ambijent da ona bude zemlja koja će biti zemlja konkurencije političkih platformi, ideologija, ekonomskih i socijalnih programa. Da ne budemo država u kojoj će jedan deo te takozvane, kako većina građana Srbije njih zove, te bojkotaške opozicije, samo iznalaziti nove i nove razloge zašto ova zemlja danas nije dobra, zašto nisu dobri izborni uslovi, zašto Aleksandar Vučić nije dobar i ne radi dovoljno dobro za Srbiju. U stvari, iza toga se krije jedna sasvim, sasvim drugačija agenda. To smo mogli, nažalost, da vidimo u prethodnih nekoliko meseci, nažalost, na vrlo eksplicitnim primerima, moram to da pomenem, pokušaja i pripreme atentata na predsednika Aleksandra Vučića. To jeste definitivno rezultat podržan od stranih centara moći, domaćih i međunarodnih narko kartela, ali i tajkuna ovde u Srbiji. Njima je Aleksandar Vučić jedina prepreka i najveća prepreka, kao personifikacija razvoja Srbije, Srbije koja vodi samostalnu i nezavisnu politiku, tome da Srbiju opet vrate u period od 2000. do 2012. godine, da Srbiju opet vrate na nivo prelata i dominiona kojima su upravljali neki strani centri moći, imajući u vidu isključivo njihove interese, a ne interese Republike Srbije i građana Republike Srbije. I sve ovo što se dešavalo u prethodnih nekoliko meseci, te tzv. zelene agende, ekološki pokreti, svi oni koji su se u 7,5% privrednog rasta Republike Srbije, koja je šampion u ekonomiji na nivou cele Evrope, pomamili da urušavaju ugled ove zemlje, da urušavaju sve ono što je Srbija na čelu sa Aleksandrom Vučićem stvorila i napravila za ovih šest-sedam godina, pokušavajući da nas opet svedu na nivo države koja je pred bankrotom, na nivo one države koja je egzistirala do 2012. godine, sa potpunim odsustvom bilo kakve geopolitičke, spoljnopolitičke, ali unutrašnje političke i ekonomske strategije za našu zemlju i za naše građane. Jasno je da su svi oni koji imaju interes i koji ne misle dobro Srbiji, kako u regionu, tako i na globalnom nivou, našli saveznike ovde u Republici Srbiji sa kojima žele zajednički da uruše sve one ideje, celokupnu onu energiju Aleksandra Vučića u stabilnost na nivou celog regiona, u ekonomski razvoj, u realizaciju svih onih projekata koji se tiču povezivanja, infrastrukture, otvaranje novih radnih mesta, novih fabrika u ovoj zemlji, inicijativa kao što je „Otvoreni Balkan“, koje se tiču celokupnog regiona, boljeg života građana u celom regionu. Svi su se oni udružili i svi oni imaju naravno i svog mentora u inostranstvu kako bi srušili Aleksandra Vučića. Jasno je građanima Republike Srbije da je to proces koji traje u kontinuitetu, da je ta brutalna kampanja koja traje već nekoliko godina takva da oni ne prezaju od toga ni da udaraju i da na jedan brutalan način ugrožavaju čak i njegovu porodicu, i njegovu decu, i njegove roditelje i njegovog brata zarad samo jednog jedinog cilja, a to je lukrativni cilj preuzimanja vlasti u Srbiji bez izbora i ponovo dolaska, do mogućnosti da upravljaju budžetom i da upravljaju resursima ove zemlje, koji su definitivno veliki i koji su interesantni ne samo njima, nego i njihovim mentorima koji ih, naravno, logistički, materijalno, novčano i na svaki način podržavaju. Dame i gospodo narodni poslanici, koliko god oni, evo, ja imam to jedno istraživanje najnovije javnog mnjenja, evo, pogledajte, Aleksandar Vučić, SNS, 55,6% podrške građana Republike Srbije, svi oni su na nekih 3-4% podrške pojedinačno, koliko god da to narod vidi, koliko god da to građani Republike Srbije vide, upozoravam građane na tu činjenicu da nisu laki i da nisu bezazleni oni protivnici koji imaju stotine miliona dolara. Nisu bezazleni oni protivnici koji su do tog novca došli na, vrlo verovatno, nezakonit način, kroz korišćenje resursa, u stvari, najviše ove zemlje, Republike Srbije, da kažem narodski rečeno, koji su opljačkali resurse ove zemlje za 12 godina njihove vladavine, da bi sa tim istim novcem kupovali, umesto da investiraju ovde u Srbiju, da investiraju u proizvodnju, da investiraju u fabrike, u nova radna mesta, takvi kao što je Šolak investiraju u Ujedinjeno Kraljevstvo. Valjda njima nije dovoljno stranih direktnih investicija, nemaju dovoljno bogatstva, nego im samo treba jedan Šolak da investira i da kupuje fudbalske klubove i da troši pare koje su ko zna kako napravljene i iznešene iz Republike Srbije u Ujedinjeno Kraljevstvo. To su vrlo ozbiljni protivnici. Mi ćemo se, kao jedna vrlo ozbiljna državotvorna partija, dobro spremati, govorićemo našim građanima i imamo šta da govorimo o tome šta smo uradili, koji su rezultati, koliko smo puteva napravili, koliko je Aleksandar Vučić fabrika otvorio, koliko je radnih mesta otvoreno. Govorićemo o tome da je danas, dve godine posle teške pandemije, stopa nezaposlenosti u Srbiji 10%, u odnosu na 26% 2012. godine. Vodićemo jednu pozitivnu kampanju, ali stalno opominjući naš narod i naše građane na to sa kakvim protivnicima se suočavamo i sa kakvim izazovima se Aleksandar Vučić, kao predsednik Republike Srbije, suočava i sa čime će se suočavati u narednom periodu. Valjda nije dovoljno to što se svaki dan bori za vitalne nacionalne interese i odbranu naših nacionalnih interesa na Kosovu i Metohiji. Nije dovoljno to što se bori za Republiku Srpsku i za uspostavljanje regionalne stabilnosti. Nije to dovoljno, nego je, nažalost, potrebno i to da imamo ljude na domaćoj ovde političkoj, ekonomskoj, privrednoj sceni koji radeći za druge, radeći za sopstvene džepove žele, i to treba otvoreno reći, na nasilan način da sklone Aleksandra Vučića. Sav ovaj dijalog i sav taj njihov performans i zahtevi o boljim izbornim uslovima, većim pravima, naravno da je to jedna šarada, naravno da je to jedna vrsta groteske, ali složiću se tu sa kolegom Đukanovićem, mi verujemo u sebe, mi verujemo u predsednika Vučića, mi verujemo u građane Republike Srbije da će oni 3. aprila znati i da znaju i danas ko razmišlja o Srbiji i kako će Srbija da izgleda i 2025. i 2030. godine, zašta imamo jasan politički, ekonomski i socijalni program, kako će Srbija da izgleda za 30 i 40 godina. Ne kako će da izgleda 4. aprila, nego kako će da izgleda za nekoliko decenija. Kako će da nas ovde bude više, kako ćemo da osnažimo našu armiju, kako ćemo da zaštitimo naše nacionalne interese, uz naravno jedan dinamičan ekonomski razvoj. Naravno, zahvaljujući tome što je Vučiću to uspelo, on postaje neprijatelj mnogima ovde u regionu i mnogima koji bi voleli da koriste resurse Srbije, kao što su to radili u prethodnih nekoliko decenija. Završiću time i moram to da napomenem, jer ja mislim, evo naš šef poslaničkog kluba gospodin Martinović je dugo, dugo u politici i dugo ovde u parlamentu i ja mislim da je ovo jedna vrsta presedana. Ja sam gledao ove tzv. kandidate koje je istakla opozicija u jednoj emisiji, na toj Šolakovoj televiziji, i mogu vam reći da sam i lično bio razočaran i povređen kao građanin ove zemlje. Mogu samo da zamislim kako su se osećali ljudi koji žive u unutrašnjosti i koji žive na obodima Beograda, kako žive moji Čukaričani, gde su rođeni moja baka i deka, moj otac u Radničkoj ulici iznad Ade Ciganlije, kako su se osećali ljudi stanovnici Marinkove Bare, Borče i tih delova Beograda kada su ih javno u televizijskoj emisiji, kao valjda njihov glavni politički program, ismevali njihov kandidat za gradonačelnika, Vladeta Janković i njihov veliki, kako bi rekli podržavalac, nezavisni intelektualac, režiser, beogradska elita, ljudi iz kruga dvojke, Goran Marković. Možda su nam na jedan način olakšali posao, jer su u stvari prikazali u nekoliko rečenica, u nekoliko kako da kažem ekspresija njihovog lica i te šale koje su zbijali u toj emisiji između sebe, u stvari razliku između nas i njih. Razliku između Vladete Jankovića, Ponoša i razliku u odnosu na Aleksandra Vučića kojem nije bilo teško da ode i u Sjenicu, da ode i u Priboj, da ode u istočnu Srbiju, da ode kada god je trebalo i po svim mogućim vremenskim i drugim uslovima da razgovara sa najobičnijim građanima, sa seljacima, sa poljoprivrednicima, sa svima onima na koje on i mi kao SNS gledamo kao jednake građane u Republici Srbiji sa nama poslanicima, sa onima koji žive na Vračaru, sa onima koji žive na Starom Gradu ili u bilo kom gradu, opštini, selu u Republici Srbiji. Ja sam konsterniran time da danas ta vrsta neke, kako oni kažu elite koja dolazi iz kruga dvojke, može da se ponaša javno na takav diskriminatorski način, diskriminišući, ismevajući čitave, stotine i hiljade ljudi, diskriminišući ih samo zbog toga što oni žive tri, četiri, pet, sedam ili deset kilometara od Terazija. A, zamislite šta misle o građanima Surdulice, Vladičinog Hana, Vranja, Preševa? Šta misle o njima? Koliko preziru te ljude samo zato što oni nisu u stvari njihova kasta. Oni bi verovatno da uvedu kastinski sistem u ovu zemlju. I tako su se ponašali u periodu od 2000. godine do 2012. godine. Oni su bili vrhovna kasta. Oni su bili ti koji su trpali državne pare u svoje džepove, oni su bili ti koji imaju monopol i pravo da se bave biznisom, da vode državu, da vode državna preduzeća, da vode državne institucije i ko je sada tu glavna meta, onaj koji im je sve te kanale presekao i rekao – dosta. Srbija više neće biti šaka zobi koju svaka bitanga i baraba može da pozoba, nego će biti zemlja odgovornih ljudi, zemlja domaćina i ljudi koji imaju nameru, ali i političara koji žele dobro ovoj zemlji, koji su vrhunske patriote i koji žele posvećeno da rade svakodnevno na modernizaciji ove zemlje. Srbija to zaslužuje. Na tome hvala Aleksandru Vučiću. Imaće našu snažnu podršku u narednom periodu za sve ono što radi, za našu zemlju i nećemo dopustiti da ovakav, ne elita, nego talog nadvlada i da ikada dođe u situaciju da vodi ovu zemlju i ove građane. Hvala.
Hvala vam. Reč ima Nataša Mihailović Vacić.
Hvala predsedavajući. Mi danas govorimo o izmenama i dopunama izbornih zakona koji su rezultat međustranačkog dijaloga koji često nije bio ni malo lak, ali je važno na kraju da smo uspeli i da smo napravili jedan izuzetno važan korak ka dugoročnom unapređenju izbornog procesa. Od svog osnivanja SDPS privržena je idealima demokratičnosti, pluralističkog i otvorenog građanskog društva. U skladu sa našim političkim principima, mi iz SDPS ušli smo u proces međustranačkog dijaloga, otvoreni za svaki predlog koji će unaprediti izborni i proces i integritet izbornog procesa i koji će vratiti poverenje građana u izborni sistem, u izbore i unaprediti ga. Tako da se njihov glas čuje jasno, bez bojazni i sumnje u legitimitet izbornog rezultata. Unapređenje izbornog procesa i demokratske kulture je posao koji se nikada ne završava, on mora biti kontinuiran i konzistentan, zato mi ovaj proces međustranačkog dijaloga vidimo kao početak, dobar početak i nadamo se da će i na kraju ovih izbora želja za unapređivanjem izbornog postupka opstati i da će svi učesnici pokazati odgovornost, dobru volju i fleksibilnost kako bismo nastavili posao koji smo započeli uz uvažavanje i poštovanje političkih neistomišljenika i kako bismo naravno pronašli zajednički imenitelj u najvišem interesu građana koji su nas izabrali. To naravno ne znači da će rezultatima pregovora i samim procesom uvek i svi biti zadovoljni, u demokratijama i demokratskom društvu uvek su postojali oni koji se iz raznih legitimnih, ali i iz nelegitimnih razloga žale na pravila igre. Međutim, ako smo svi pošteni najpre prema sebi i ako pogledamo širu sliku izvan onoga što su samo naši interesi predložene izmene svakako unapređuju izborni postupak i izborne uslove, jer su gotovo sve stranke među kojima i one koje su bojkotovale prošle izbore, najavile učešće na njima i u tome se ogleda otvorenost vladajuće koalicije i volja da prihvati sve ono što su bili zahtevi opozicionih stranaka. Ozbiljnost naše namere u svim rundama međustranačkog dijaloga ogleda se i u našem aktivnom i konstruktivnom pristupu. Naši predlozi su bili fokusirani ne samo na kratkoročne već i na dugoročne mere, korenite reforme kako bismo izborni sistem unapredili i postojeći model proporcionalnog sistema unapredili tako da građanima omogućimo da za narodne poslanike glasaju imenom i prezimenom, što bi svakako unelo novu dinamiku, ne samo u ono kako građani vide politiku, već bi uticalo i svakako na aktivnost građana, približilo proces donošenja odluka, samim tim što bi građani glasali za one koje poznaju, čije rezultate rada cene i poštuju. To bi svakako doprinelo i uvelo jednu novu dinamiku i u sam rad političkih stranaka. Nažalost, fokus ovih pregovora bila su kratkoročna rešenja za probleme koji su se ticali pre svega učešća stranaka opozicije na izborima i čiji je glavni fokus bio na medijskoj zastupljenosti, na lakšem finansiranju kampanje i kontroli izbornog procesa. Sa našim partnerima iz parlamentarne većine, mi smo od samog početka pokazali otvorenost i volju, odgovornost i fleksibilnost, da se izađe u susret i onima koji su u prošlosti kreirali izborne uslove i koji velikim delom i sada postoje i koji su u jednom trenutku vlast i izgubili po pravilima koja su sami doneli. To je činjenica i bilo bi zaista krajnje nepošteno i nefer govoriti u javnosti drugačije i pred nama su upravo rezultati tog, kako sam već rekla procesa koji vrlo često nije bio ni malo lak. U skladu sa predlozima i rezultatima međustranačkog dijaloga na oba koloseka doneto je 16 mera koje su utkane u izmene i dopune zakona o kojima danas razgovaramo, izmene i dopune Predloga zakona o izboru predsednika, izboru narodnih poslanika, lokalnim izborima, finansiranju političkih organizacija i sprečavanju korupcije. Najznačajnije izmene koje nemaju presedan, svakako jesu proširenje stalnog sastava RIK i omogućavanje onim političkim partijama koje ne samo da nisu ušle u parlament, već na izborima nisu ni učestvovale, poseban značaj ima i promena načina finansiranja kojom se omogućava povećanje javnog finansiranja kampanje od 15% poena svim učesnicima izbornog procesa i to na samom početku kampanje. Preostali deo sredstava, dakle, 65% umesto dosadašnjih 80%, dodeliće se podnosiocima izbornih lista koje budu prešle cenzus i ušle u parlament. Izmenama i dopunama zakona o kojima danas raspravljamo unapređene su procedure prebrojavanja glasova, kontrole rezultata, popunjavanje zapisnika o radu biračkih odbora, njihovo objavljivanje itd, što je takođe bio jedan od ključnih zahteva učesnika u dijalogu. Kruna svega o tome su govorili i kolega Bačevac i koleginica Kovač, svakako jeste smanjivanje broja neophodnih potpisa za liste nacionalnih manjina sa 10.000 na 5.000 potpisa, ali i izmene kojima će se onemogućiti pojava lažnih manjinskih lista na izborima koji izvrću ruglu izborni sistem, dostignute slobode i prava nacionalnih manjina i pokušaje države i društva da kroz parlament zaštiti legitimna prava i interese nacionalnih manjina. Ono što svakako spada u tih 16 tačaka, što smo ranije već usvojili kroz izmene i dopune Zakona o elektronskim medijima, jeste osnivanje privremenog Nadzornog tela za medije, čija je nadležnost da prati i izveštava javnost o primeni Pravilnika za javne servise i praćenje sprovođenja preporuka za privatne emitere sa nacionalnom frekvencijom. Do sada je to Nadzorno telo održalo 11 sednica, uključujući i konstitutivnu, nadamo se da će uskoro biti doneto i konačno obavezujuće uputstvo i Pravilnik za rad javnih servisa tokom izborne kampanje, ti tekstovi su usaglašeni na sednici 12. januara, 14. januara upućeni su REM na dalje postupanje i verujem da će i taj proces do kraja vrlo brzo biti završen. Nadam se da će javni emiteri savesno i odgovorno primenjivati dogovorena uputstva i preporuke, da će omogućiti tačno, objektivno, pravovremeno, uravnoteženo i balansirano izveštavanje učesnicima izbora i time ispuniti svoju dužnost i odgovornost prema profesionalnim standardima, ali i prema građanima koji se upravo oslanjaju na medije kako bi doneli informisanu odluku o tome kome će na dan izbora dati i ukazati svoje poverenje. Na poslednjem sastanku sa evroparlamentarcima, pre nekoliko dana, naša poruka je bila jasna, da su predstojeći izbori od ogromne važnosti za dalji razvoj i unapređenje društva i države, i da će oni sudeći prema ovim izmenama zakona, biti sprovedeni na fer i demokratski način. Mi u SDPS verujemo da će usvajanjem ovih izmena zakona to tako i biti, i da će oni svi biti primenjeni u kratkom vremenskom periodu pre izbora što je bila i najveća, moram da kažem, neutemeljena i nepotrebna, bojazan i evroparlamentaraca. Hvala.
Hvala vam. Reč ima Zagorka Aleksić.
Hvala potpredsedniče. Uvažena ministarko, uvažene kolege, poštovani građani, kao što smo već istakli, naša poslanička grupa će u danu za glasanje dati podršku zakonskim predlozima sa ove rasprave. Što se tiče seta izbornih zakona, smatramo da su novine koje ovi zakoni donose povoljne za subjekte koji učestvuju u izbornom procesu, kao i da sva zakonska rešenja nose poboljšanja, pre svega, u samoj organizaciji i transparentnosti izbora, i ono što je takođe značajno, što su maksimalno uvažene evropske preporuke, tačnije relevantnih tela koja se time bave. Ja bih se ipak osvrnula na Zakon o socijalnom preduzetništvu, o njemu je danas bilo manje reči, ali ovaj zakon zaista jeste dokaz kontinuiteta i trajne opredeljenosti države Srbije da donosi korisne i pre svega, odgovorne javne politike. Građanima Srbije je poznato da JS, kao stranka prepoznatljivog socijalnog programa koji ima svoje jasne primene i u Jagodini i u drugim gradovima širom Srbije, na lokalnom nivou donosi konkretne odluke koje se tiču poboljšanja uslova života za najugroženije kategorije stanovništva. Donošenje ovog zakona ima za cilj da pomogne upravo ekonomskim najugroženijim grupama i mislimo da će ovaj zakon biti od posebnog značaja i za lokalne samouprave, jer će dati čvrst okvir za buduće postavke socijalnog preduzetništva, kao i za njegov razvitak. Ovim zakonom se definišu pojmovi koji su u vezi sa socijalnim preduzetništvom, precizira se važna društvena uloga socijalnog preduzetništva, pojedinosti koje određuju poslovanje, kao i sami program razvoja. Zakon će olakšati donatorima samu identifikaciju onih subjekata koji posluju po principima socijalnog preduzetništva i naravno, veću kontrolu zloupotreba, što će se ostvariti kroz poseban savet koji će formirati Vlada Srbije. Ulogu u razvoju i u promovisanju socijalnog preduzetništva ima i tim za socijalno uključivanje i smanjenje siromaštva Vlade Republike Srbije, razne civilne organizacije, mreže, kao i pojedinci koji pomažu i podstiču održivi razvoj i socijalnu ekonomiju. Ako pogledamo svetske brojke u Sektoru socijalnog preduzetništva, u svetu danas radi preko 40 miliona ljudi, a volontira čak oko 200 miliona ljudi. U EU u Sektoru socijalnog preduzetništva radi oko 13 miliona ljudi. U razvijenim svetskim i evropskim zemljama socijalno preduzetništvo učestvuje u značajnoj meri u ukupnom bruto društvenom proizvodu. Zapadne zemlje zaista imaju dugu tradiciju i kontinuitet socijalnog preduzetništva, a što se tiče Srbije uprkos nedostatku konkretnog pravnog okvira ono je više decenija prisutno i kod nas. Donošenjem, a nadamo se i očekujemo, pre svega, adekvatnom primenom ovog zakona, ova će se oblast urediti, jer i u samom zakonu se navodi da naš pravni sistem nije do sada prepoznavao socijalno preduzetništvo, kao kategoriju od opšteg značaja. Ono što želim da dodam je da istraživanja pokazuju da je postojeći Sektor socijalnog preduzetništva u Srbiji, usmeren na socijalne ciljeve, da ima važnu društvenu misiju i ovaj će zakon biti čvrst orjentir kako onima koji su već u ovoj oblasti, tako možda i nekim budućim učesnicima u socijalnom preduzetništvu. Samo donošenje zakona treba da bude početak jedne veće i obimnije državne podrške ovoj oblasti, jer kroz jačanje kapaciteta, veću socijalnu kooperaciju konstantno praćenje aktivnosti i nastojanje da se smanje eventualne zloupotrebe, dobićemo željene efekte, a to su vidljivost i zapošljavanje i zaštita ekonomski najranjivijih. Hvala.
Hvala vam. Poslednji na listi prijavljenih za reč je Radovan Arežina.
Poštovani predsedavajući, zahvaljujem kolege i koleginice narodni poslanici, poštovana ministarko sa saradnicima, danas govorimo o setovima veoma važnih zakona, koji označavaju dalju demokratizaciju našeg društva i potvrđuju odgovornost države u više značajnih oblasti našeg života. Najpre, pred nama je set od više, od šest zakona kojima se unapređuje izborni proces u Srbiji i ozbiljan je demokratski iskorak. Što je rezultat međustranačkog dijaloga kako je do sada više puta naglašavano u izlaganjima koleginica i kolega narodnih poslanika danas. Iskoristio bih priliku, iskreno da se zahvalim i čestitam predsedniku Dačiću na velikom strpljenju i posvećenosti sa kojima je organizovao međustranački dijalog i okupio predstavnike opozicije za jedan sto, a u dva koloseka, čime se izašlo u susret kompletnoj opoziciji i po mojoj oceni oba koloseka su pokazala da je moguće sesti za sto i ne mrzeti svoje političke protivnike, bilo da su za EU ili nisu, a to je neizmerna…. predsednika Narodne skupštine Ivice Dačića i ove Narodne skupštine. Ako tako mogu da kažem da su predlozi zakona o kojima danas debatujemo proizvod tog jednogodišnjeg međustranačkog dijaloga vođenog u Narodnoj skupštini gde su svi predstavnici opozicije imali mogućnost da saopšte svoje stavove, daju predloge za bolja zakonska rešenja, pre svega mislim na izborne zakone na koje opozicija uglavnom ima primedbe. Znamo da su važeći izborni zakoni doneseni u vreme kada je deo današnje opozicije vršio vlast. Tako da, sve primedbe koje su upućivali na račun izbornih zakona jesu primedbe na sopstvene zakone. To mu dođe nešto kao nova politička autofagija zakona. Autofagija je čišćenje organizma od štetnih materija, a u ovom slučaju to je predlog prečišćavanja zakona koji su oni onomad sami doneli. Sećamo se i kako su 2000. godine insistirali na promene izbornog sistema tada je Srbija postala jedna izboran jedinica, a mandati su pripadali političkim strankama, a ne poslanicima, jer se nije glasalo za ime, već za stranku ili koaliciju koja je podnela listu. To je DOS sam promenio 2003. godine kada su socijalistima oteti mandati. Nažalost, evo i danas politički mi živimo, a DOS-a nema. Nadam se da i njegovih naslednika neće biti. Citiraću jednu našu drugaricu koja kaže - graditeljima je potrebno znanje, rad i strpljenje, a rušiteljima samo sila. Tu silu su oni pokazali 5. oktobra, ali bi izgleda da i danas preko ulice dođu na vlast. Tom delu projektovane opozicije ne odgovara ni jedan i nikakav izborni zakon, zato bi oni sigurno i danas rekli živela ulica i sponzori dolaska na vlast sa ulice. Pratili smo svih prethodnih meseci međustranačku debatu, ali i politička ponašanja pojedinih opozicionara koji sada otvoreno ne biraju sredstva kako bi narodu pokazali da su oni reper demokratije, da oni nose ideje boljeg života, samo što te ideje i programe niko nije video, niti pročitao osim njihovog proverenog modela dolaska na vlast, na vlast sa ulice. Kada je ovaj set zakona u pitanju osvrnuću se na Predlog zakona o lokalnim izborima pošto dolazim sa lokala i aktivni sam akter i učesnik zadnjih 20 godina kroz razne, i kao predsednik Skupštine, i kao odbornik 16, 17 godina i kao predsednik opštine, itd, pa mi je to nekako bliže, prosto mi daje šlagort da kažem neke stvari koje su ovde možda ne obuhvaćene, a prosto i jednostavno, ta opozicija ih nije nikako stavila na dnevni red, a ona ih je donela i njoj su značajni, jer njih i ne interesuju lokali poput Kladova i poput drugih malih opština, njih interesuje Beograd, interesuje ih predsednik Republike i predsednički izbori. Na parlamentu kako tako, a ovo je samo pokazivanje kroz predloge u lokalnom zakonu, donošenju današnjeg zakona njihovog učešća, koliko njih ne interesuju da kažem male opštine koje su svet Srbije. Dva ostala izborna zakona nose promene koje će izborni proces približavati građanima i omogućiti ih da mnogo lakše ostvare svoje izborno pravo i ovaj zakon je produkt međustranačkog dijaloga i usklađivanja sa rešenjima predviđenim Zakonom o izboru predsednika i Zakonom o izboru narodnih poslanika. Ono što je suštinski zaključak to je da svim političkim akterima, pa i celokupnoj opoziciji, olakšano učešće u izborima. Procedure su precizno definisane i u zakonima utvrđene takve olakšice da posle ovoga opozicija ako ne izađe na izbore ili ne prođe cenzus, ostaje samo nada da će nekim dekretom bez izbora dođi na vlast. Ono što je novina u Zakonu o lokalnim izborima, a to je sadržano i u ostala dva zakona jeste to što su sada precizno uređene sve izborne procedure, postupci, uslovi, a koji su ranije bili predmet akata koji su donosili izborni organi, odnosno RIK i lokalne izborne komisije. Na ovaj način povećana je pravna sigurnost izbornog postupka. Zatim, predlaže se mogućnost da glasač svojim potpisom podrži više izbornih lista, što do sada nije bilo moguće. Lično se nadam da će ovo rešenje biti izmenjeno, jer obesmišljava pravilo da svaki glasač ima samo jedan glas. Danas time što je predloženo da se usvoji da mi koji smo trebali u Kladovu da imamo 840 skupljenih potpisa od dvadesetak hiljada birača, od nekih 11, 12 hiljada ljudi koje izlazi što je ogromno, a Beograd 3.000, danas ćemo po novom zakonu imati 300 i da sad u tih 300 može za dve, tri liste, onda to stvarno nema smisla, stvarno zakon ne bi ličio i ne ide nikome u prilog. A i neka ne ide nikome, ne ide demokratiji u prilog, ako ćemo i o demokratiji da govorimo na pravi istinski, iskusni način. Takođe bih pohvalio izmene koje se odnose na mogućnost overavanja potpisa. Ovo je bitno za nas sa lokala. Osim kod notara može se overavati i u opštinskoj upravi, i u sudu, odnosno sudskim jedinicama. To je veoma značajno zato što mi u Kladovu ili Negotinu, jedan je notar, zakazuje se. Sada, izvolite, imate i opštinska uprava, ima sudska jedinica. Veoma lako, veoma brzo i sa manje potpisa. Kad pominjem Kladovo, nemojte da zamerite, kao Kladovo vidim i Negotin, vidim i Boljevac, vidim i Knjaževac, vidim mnoge druge gradove širom Srbije, male opštine, manje opštine od velikih gradova kojima je ovo veoma značajno u izbornom procesu, i to je suština. Ovo treba pozdraviti. Ovo treba da pozdravi svaki građanin. Mislim da o ovome diskutuju, debatuju i žele da budu oni koji nisu učestvovali u izbornim procesima i koji obesmišljavaju na ovaj način i ovim svim sugestijama koji su sa strane i koje pratimo u medijima, pratimo na raznim konferencijama za štampu, obesmišljavaju stvarno izborni proces. Onda nemojte da se biramo. Onda dajte da se neka kozačka skupština osnuje. Na primer, u članu 43. i ovo želim građanima koji prate da kažem, danas u opštinama do 20.000 stanovnika treba prikupiti 200 potpisa, 20.000 sa 20.000 birača. Evo, konkretno Kladovo sada još uvek po zadnjem popisu pripada grupaciji od 20 do 30.000, malo pre sam naglasio, tu treba 300 potpisa. Prema tome, to je mnogo značajno, mnogo olakšava. Na prethodnim izborima smo skupili 840, 30 overenih potpisa po jednom odborniku. Opštine koje su imale više odbornika, a iste veličine skupili su 1000,1200, izađu dve, tri liste. Prosto je teško prikupiti potpise. Ovo sada omogućava i dozvoljava svakome ko smatra da svoju politiku treba da prezentuje građanima Republike Srbije, lokalnim samoupravama ima mogućnost da to iznese na najbolji mogući način, a to su izbori, izborna kampanja, ideje, predlozi i kadrove koje će staviti, odnosno koje će ljudi predstavljati, koji će predstavljati te ljude na ovoj skupštini. Zakonom se omogućava i to da jedna odbornička grupa ima većinu članova … Dobro je rešenje i to što ukoliko u skupštini postoji formirana samo jedna odbornička grupa ona može imati do polovine članova, odnosno zamenika, a ostale članove i zamenike će predlagati načelnik opštinske uprave iz reda zaposlenih koji poznaju izborni proces. Tako se onemogućava blokada rada izbornih organa. U celini posmatrano, novi Zakon o lokalnim izbornima nudi efikasna rešenja i daje mogućnost svim zainteresovanim političkim strankama, koalicijama i grupama građana da pod istim uslovima učestvuju na izborima. Ja bih samo dodao još na primer član 41. za lokalne samouprave, koje sada imaju… Po novom zakonu će imati izbore 3. aprila, a to je, da zapamtite, na izbornim listama je sada 40% nežnijeg pola ću ja nazvati, naših drugarica, prijateljica itd, 40%, ali u prvih pet, drugih pet, tako da znaju i da ovi što budu formirali liste o tome treba da paze i to je veliki pomak i nadam se da će i predlog amandmana koji je danas moja koleginica Snežana Paunović… uz dogovor je to odloženo, da će u nekoj budućnosti Narodna skupština izglasati da to bude 50% i ja se tome iskreno nadam. Ali, jedna stvar mene zanima kod naših prijatelja iz opozicije koji nisu uopšte pogledali član 74. i ovde treba i mi da se zamislimo, a on kaže: „Odbornik kom je mandat prestao pošto je izabran na funkciju gradonačelnika, zamenika gradonačelnika i člana gradskog veća, odnosno predsednik opštine, zamenik predsednika opštine i člana opštinskog veća, može po prestanku te funkcije podneti zahtev da mu se ponovo dodeli mandat u istom sazivu Skupštine ako postoji upražnjeno odborničko mesto koje pripada njegovoj izbornoj listi“. Izvinite, molim vas, kada izaberemo predsednika opštine, zamenika predsednika opštine, članove veća, a predsednik opštine i zamenik predsednika opštine se biraju iz redova odbornika, to znači da je neko na njegovo mesto sa njegove liste još ikada slučajno se desi neko … itd. i bilo čime drugim, da predsednik opštine bude smenjen ili zamenik predsednika opštine ili član veća, e onda on treba… Trebalo je tu opozicija da predloži ako samo nije mislila na sebe i kako će da otme vlast. Trebali su to da predlože, a to je njihov… Ovo je deo zakona koji je još od prethodnih, koji je ona donela, da se može onaj koji je tada ušao kao odbornik na mesto onoga koji je otišao na mesto predsednika opštine da taj vrati mandat i da se predsednik opštine vrati u skupštinsku, jer on je kreirao i vodio politiku i bio je nosilac i prema tome, time, njegovom nemogućnošću povratka u Skupštinu jedna politika izborna za koju su građani glasali se time narušava. Pošto sam opomenut, ja sam hteo da završim, mi ćemo glasati za ove zakone. Žao mi je što i o nameštenicima nisam rekao to što sam još imao nameru da kažem. To je dobar predlog, dobar put. Zahvaljujem se, ministarka. To je još Branko Ružić u prethodnom mandatu… To ste zajedno određivali. To je dobro da se izjednače plate. Želim svim građanima Republike Srbije, građankama i građanima Republike Srbije da svesno i odgovorno učestvuju na predstojećim izborima i da biraju najbolje. Hvala vam.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa? (Milija Miletić: Da.) Vreme vaše poslaničke grupe je, gospodine Miletiću, dva minuta. Izvolite.
Zahvaljujem se dr Orliću. Uvaženi kolege poslanici, uvažena ministarka, građani Srbije, ja bih kao zamenik šefa poslaničkog kluba Stranka pravde i pomirenja - Ujedinjena seljačka stranka podržao predloge svih ovih zakona zato što ti zakoni daju mogućnost da se u narednom periodu što se tiče izbornih zakona obezbedi nešto za nekog ko misli da mu je nekad uskraćeno da to može da ima, ali najbitnija stvar od svega ovoga jeste što naši građani Republike Srbije, svi ljudi koji žive na selu i od sela znaju ko je radio, ko nije radio i ko je kako radio prethodnih godina od 2001/2002, pa do 2012. godine. Prema tome, mi smo sada prihvatili sve one pozitivne stvari što je na štetu ove sadašnje većine, ali to je znak da želimo samo dobro svim našim građanima, da izađu na izbore, da podrže najbolje i da država Srbija nastavi da radi još brže i jače nego što je prethodni period bio. Ja ću i sa ovog mesta zahvaliti se i reći nekoliko stvari konkretno vezano za naše lovce koji će sada imati mogućnost, što je predlog gospodina Rističevića, inače je u prethodnom periodu i Vlada Republike Srbije, odnosno nadležno Ministarstvo unutrašnjih poslova imalo radnu grupu zajedno sa Lovačkim savezom Srbije, sa Bratislavom Ćirkovićem, koji je predsednik Lovačkog saveza Srbije, gde su u okviru tog zakona stavljeni vrlo kvalitetni predlozi, ali taj zakon će verovatno biti u nekom sledećem mandatu, odnosno posle parlamentarnih izbora. Ovo je dobar znak da oni naši lovci koji nisu uspeli da preregistruju svoje oružje da to urade za naredne dve godine. Ja ću za to glasati, ali još jednom pozivam sve te ljude koji do sada to nisu uradili da to urade, jer stvarno nema smisla prema onim ljudima koji su radili preregistraciju oružja, koji su to uradili na vreme, a neki od njih, koji su uzeli sada zdravstveno uverenje, to uverenje njima može da propadne i jednostavno treba da daju sredstva za novo. Još jednom, uvaženi dr Orliću, građani Srbije, ja vas sve pozivam da kada dođe vreme za izbore izađete da glasate za najbolje, a to je Vlada Republike Srbije i predsednik Srbije Aleksandar Vučić, koji su radili do sada na najbolji način. Hvala još jednom.
Hvala vama i svima koji su učestvovali u današnjoj raspravi. Zaključujem zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 1. do 11. dnevnog reda. Nastavljamo sa radom sutra u 10.00 sati. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Šesnaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 76 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Zahvaljujem. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 119 narodnih poslanika, odnosno prisutna su najmanje 84 narodna poslanika, pa postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje, u skladu sa članom 287. Poslovnika? Prvi reč ima narodni poslanik Milija Miletić.