Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, dobar dan. Nastavljamo rad Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, sednici prisustvuje 130 narodih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Zahvaljujem. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 86 narodnih poslanika, odnosno da postoje uslovi za rad. Pošto nema obaveštenja da su sprečeni da sednici prisustvuju neki narodni poslanici, a pošto je Narodna skupština obavila pretres o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, preći ćemo na odlučivanje posle pauze u 10,30 časova. U međuvremenu zaseda Zakonodavni odbor. Hvala. [[Posle pauze, 10,55.]] Nastavljamo sa radom. Molim vas, zauzmite svoja mesta. Pošto ćemo preći na odlučivanje, molim vas da proverimo da li postoji kvorum za odlučivanje. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Zahvaljujem. Primenom elektronskog sistema konstatovano je da je u sali prisutno 129 narodnih poslanika i da možemo da počnemo sa glasanjem. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O RASPODELI TRANSFERNIH SREDSTAVA IZ BUDžETA REPUBLIKE SRBIJE I UČEŠĆU OPŠTINA, GRADOVA I GRADA BEOGRADA U POREZU NA ZARADE U 2006. GODINI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade u 2006. godini, u načelu. Za 130, nije glasao jedan, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman, sa ispravkom, podneo je Bojan Kekić. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 23, protiv 100, uzdržan jedan, nije glasalo sedam, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo Živojin Stefanović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 23, protiv 68, uzdržan jedan, nije glasalo 39, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo poslanik Toma Bušetić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 29, protiv 97, nije glasalo šest, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo poslanik Bogoljub Pejčić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 31, protiv 95, nije glasalo šest, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo poslanik Hranislav Perić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 29, protiv 97, uzdržan jedan, nije glasalo pet, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Hranislav Perić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 3. doda novi član 3a. Vlada i Zakonodavni odbor predlažu da se amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 29, protiv 93, uzdržan jedan, nije glasalo devet, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade u 2006. godini, u celini. Za 128, protiv dva, nisu glasala dva, od 132 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade u 2006. godini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O JAVNOM DUGU REPUBLIKE SRBIJE PO OSNOVU PREUZIMANjA OBAVEZA REPUBLIČKOG FONDA ZA PENZIJSKO I INVALIDSKO OSIGURANjE ZAPOSLENIH NASTALIH PO OSNOVU NEISPLAĆENIH PENZIJA I NOVČANIH NAKNADA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona, u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom dugu Republike Srbije po osnovu preuzimanja obaveza Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih nastalih po osnovu neisplaćenih penzija i novčanih naknada, u načelu. Za 130, nije glasao jedan, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 105, nije glasalo 26, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 100, nije glasalo 29, od 130 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 103, nije glasalo 28, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 104, nije glasalo 27, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Nemanja Šarović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 101, nije glasalo 30, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom dugu Republike Srbije po osnovu preuzimanja obaveza Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih nastalih po osnovu neisplaćenih penzija i novčanih naknada, u celini. Za 130, nije glasao jedan, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom dugu Republike Srbije po osnovu preuzimanja obaveza Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih nastalih po osnovu neisplaćenih penzija i novčanih naknada. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O JAVNOM DUGU REPUBLIKE SRBIJE PO OSNOVU PREUZIMANjA OBAVEZA REPUBLIČKOG FONDA ZA PENZIJSKO I INVALIDSKO OSIGURANjE POLjOPRIVREDNIKA NASTALIH PO OSNOVU NEISPLAĆENIH PENZIJA I NOVČANIH NAKNADA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom dugu Republike Srbije po osnovu preuzimanja obaveza Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika nastalih po osnovu neisplaćenih penzija i novčanih naknada, u načelu. Za 131, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 108, nisu glasala 23, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Veroljub Arsić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 105, nije glasalo 26, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Zoran Anđelković. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 22, protiv 104, nije glasalo pet, od 131 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Zoran Mašić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 103, nije glasalo 27, od 131 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Paja Momčilov. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 105, nije glasalo 26, od 132 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 102, nije glasalo 29, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Antić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 102, nije glasalo 29, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom dugu Republike Srbije po osnovu preuzimanja obaveza Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika nastalih po osnovu neisplaćenih penzija i novčanih naknada, u celini. Za 128, nije glasalo četvoro, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom dugu Republike Srbije po osnovu preuzimanja obaveza Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika nastalih po osnovu neisplaćenih penzija i novčanih naknada. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O SOCIJALNOJ ZAŠTITI I OBEZBEĐIVANjU SOCIJALNE SIGURNOSTI GRAĐANA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanju socijalne sigurnosti građana, u načelu. Za 128, nisu glasala tri, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Rajko Baralić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 22, protiv 99, uzdržan jedan, nije glasalo 10, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 104, uzdržan jedan, nisu glasala 22, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 106, nije glasalo 26, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo Miroslav Nedeljković. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 104, nije glasalo 28, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanju socijalne sigurnosti građana, u celini. Za 130, nisu glasala dva, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanju socijalne sigurnosti građana. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O FINANSIJSKOJ PODRŠCI PORODICI SA DECOM Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, u načelu. Za 131, nije glasao jedan, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podneo Miroslav Nedeljković. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 104, nije glasalo 27, od 132 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 103, nije glasalo 29, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 104, nije glasalo 28, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo Miroslav Nedeljković. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 102, nije glasalo 30, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo poslanik Mileta Poskurica. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dva, protiv 103, nije glasalo 27, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 101, nije glasao 31, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo poslanik Paja Momčilov. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 104, nije glasalo 28, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo Miroslav Nedeljković. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 105, nije glasalo 27, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Hranislav Perić i Milisav Petronijević. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 22, protiv 101, nije glasalo 9, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo poslanik Vojislav Milajić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 105, nije glasalo 27, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, u celini. Za 132, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O HIPOTECI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona, u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o hipoteci, u načelu. Za 128, protiv jedan, nije glasalo dvoje, od 131 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na naslov iznad člana 1. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman.
Za 127, nije glasalo četvoro, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milan Stevović. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 107, nisu glasala 24, od 132 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 100, nije glasalo 30, od 131 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača je u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 118, protiv jedan, nije glasalo 13, od 132 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 3. i član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Milajić. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 103, nije glasalo 29, od 132 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljiljana Nestorović i Meho Omerović. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 102, nije glasalo 30, od 132 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 4. i član 4. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 108, protiv jedan, nisu glasala 22, od 131 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 5. amandman je podneo Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 115, nije glasalo 17, od 132 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 6. i član 6. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 115, nije glasalo 17, od 132 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 106, nije glasalo 25, od 132 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 103, nije glasalo 28, od 132 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 124, nije glasalo osam, od 132 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 116, nije glasalo 16, od 132 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo poslanik Miljko Četrović. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 103, nije glasalo 29, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 118, nije glasalo 14, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 114, nije glasalo 17, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 104, nije glasalo 28, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo poslanik Vojislav Milajić. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 106, nije glasalo 26, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podneo poslanik Nemanja Šarović. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 98, protiv pet, uzdržan jedan, nije glasalo 27, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na naslov Glave 3. iznad člana 15. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 119, nije glasalo 12, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 125, nije glasalo 6, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 101, nije glasalo 29, od 131 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 16. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 116, nije glasalo 15, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 121, nije glasalo 10, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 17. amandman je podneo Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 123, nije glasalo 8, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 98, nisu glasala 33, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljiljana Nestorović i Meho Omerović. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 98, nisu glasala 32, od 130 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podneo Milovan Radovanović. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 115, nije glasalo 16, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 100, nije glasao 31, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 96, nije glasalo 35, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo poslanik Vojislav Milajić. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 98, nisu glasala 34, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 101, nije glasao 31, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman je podneo poslanik Darko Glišić. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 99, nisu glasala 32, od 132 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman je podneo poslanik Stevica Deđanski. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 100, nisu glasala 32, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 118, protiv jedan, nije glasalo 13, od 132 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman je podneo poslanik Nenad Mitrović. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 90, nisu glasala 42, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman je podneo poslanik Veroljub Arsić. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 102, nije glasalo 30, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dva, protiv 100, nije glasalo 30, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Jovan Palalić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 36. doda novi član 36a. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 116, protiv jedan, nije glasalo 15, od 132 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 37. amandman je podneo poslanik Milan Stevović. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dva, protiv 98, nisu glasala 32, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv Glave Tri, naslov iznad člana i član 38, amandman je podneo narodni poslanik Bore Kutić. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 104, nije glasalo 28, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 112, nije glasalo 20, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman je podneo poslanik Vojislav Milajić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 116, uzdržan jedan, nije glasalo 15, od 132 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljiljana Nestorović i Meho Omerović. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 112, protiv sedam, uzdržan jedan, nije glasalo 11, od 131 narodnog poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 41. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 119, protiv dva, nije glasalo 11, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 49. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 100, nije glasalo 30, od 131 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 50. amandman je podneo poslanik Nemanja Šarović. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 103, nije glasalo 27, od 130 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na deo Šesti, naslove iznad članova i članove 56, 57, 58, 59, 60. i 61. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 102, nije glasalo 28, od 130 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 56. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 114, nije glasalo 16, od 130 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 57. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 114, nije glasalo 16, od 130 narodnih poslanika. Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 57. amandman su zajedno podneli poslanici Ljiljana Nestorović i Meho Omerović. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 101, nije glasalo 29, od 131 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 58. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 114, nije glasalo 18, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Ljiljana Nestorović i Meho Omerović podneli su zajedno amandman kojim predlažu da se u članovima 58, 59, 61. i 63. reč: "Agencija", u odgovarajućem padežu, zameni rečima: "Katastar nepokretnosti", u odgovarajućem padežu. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 104, nije glasalo 28, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 59. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 119, nije glasalo 13, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Pošto je prihvaćen ovaj amandman, neophodno je da se izvrši pravno-tehnička redakcija. Imaćemo pauzu od nekoliko minuta, kako bi to Zakonodavni odbor učinio. Molim vas, nemojte da napuštate salu, jer ćemo nastaviti veoma brzo. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što nastavimo sa radom, molim vas da utvrdimo kvorum. Pošto imamo kvorum za rad i glasanje, nastavljamo. Na član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljiljana Nestorović i Meho Omerović. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 105, nisu glasala 24, od 129 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 60. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima prihvatio je amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 122, protiv jedan, nije glasalo osam, od 131 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Pre nego što nastavimo sa odlučivanjem o amandmanima, potrebno je da se Narodna skupština izjasni o pravno-tehničkoj redakciji teksta Predloga zakona o hipoteci, koju je izvršio Zakonodavni odbor. Primili ste Izveštaj Zakonodavnog odbora u kome je sadržana pravno-tehnička redakcija teksta Predloga zakona o hipoteci. Stavljam na glasanje pravno-tehničku redakciju, koju je izvršio Zakonodavni odbor. Za 127, nisu glasala četiri, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila pravno-tehničku redakciju koju je izvršio Zakonodavni odbor. Na član 61. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 122, nije glasalo 10, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 63. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 106, nije glasalo 25, od 132 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 64. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. Predstavnik predlagača nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 103, nije glasalo 29, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o hipoteci, u celini. Za 128, protiv jedan, nije glasalo dvoje, od 131 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o hipoteci. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: – PRESTANAK DUŽNOSTI, RAZREŠENjE I IZBOR NOSILACA PRAVOSUDNIH FUNKCIJA Pošto je Narodna skupština obavila pretres o predlozima odluka, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija, broj 119-2804/05. Za 130, nisu glasala dva, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru sudija, broj 119-2804/05. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija broj 119-2807/05. Za 129, nisu glasala tri, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru sudija, broj 119-2807/05. Pošto su narodni poslanici osporili jedan broj predloga Visokog saveta pravosuđa iz Predloga odluke o izboru sudija, broj 119-2785/05, podsećam vas da Narodna skupština, saglasno članu 179. stav 4. Poslovnika o predlogu za izbor svakog od osporenih kandidata, odlučuje pojedinačno, a o predlogu za izbor kandidata koji nisu osporeni, odlučuje u celini, javnim glasanjem. Saglasno navedenom prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Opštinskog suda u Požarevcu izabere Robert Jovanović, čiju su kandidaturu osporili narodni poslanici Zoran Krasić, Žarko Obradović i Petar Cvetković. Za 20, protiv jedan, uzdržana tri, nije glasalo 108, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Roberta Jovanovića za sudiju Opštinskog suda u Požarevcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Opštinskog suda u Bačkoj Topoli izabere Čila Tilger, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Zoran Krasić. Za 128, nisu glasala četiri, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Čilu Tilgera za sudiju Opštinskog suda u Bačkoj Topoli. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Opštinskog suda u Šapcu izabere Slađana Jovanović, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Žarko Obradović. Za 105, uzdržan jedan, nije glasalo 27, od 133 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Slađanu Jovanović za sudiju Opštinskog suda u Šapcu. Pošto smo se izjasnili o osporenim predlozima iz Predloga odluke, prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke, u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija broj 119-2785/05, bez osporenih predloga o kojima se Narodna skupština prethodno izjasnila. Za 129, nisu glasala četiri, od 133 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru sudija, broj 119-2785/05, bez osporenih predloga o kojima se Narodna skupština prethodno izjasnila. Pošto smo se izjasnili o predlozima odluka o izboru sudija, broj 119-2804/05, 119-2807/05 i 119-2785/05, pitam da li ste saglasni da se ovi usvojeni predlozi objave u "Službenom glasniku Republike Srbije" kao pravno-tehnički objedinjeni akt – Odluka o izboru sudija? Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 130, nisu glasala tri, od 133 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj predlog. Pošto su narodni poslanici osporili jedan broj predloga Visokog saveta pravosuđa iz Predloga odluke o izboru predsednika suda, broj 119-2668/05, podsećam vas da Narodna skupština, saglasno članu 179. stav 4. Poslovnika o predlogu za izbor svakog od osporenih kandidata odlučuje pojedinačno, a o predlogu za izbor kandidata koji nisu osporeni odlučuje u celini, javnim glasanjem. Saglasno navedenom, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za predsednika Opštinskog suda u Lajkovcu izabere Nataša Kuznecov, čiju su kandidaturu osporili narodni poslanici Zoran Krasić i Žarko Obradović. Za 104, protiv jedan, nije glasalo 27, od 132 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Natašu Kuznecov za predsednika Opštinskog suda u Lajkovcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za predsednika Opštinskog suda u Despotovcu izabere Jovan Velisavljević, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Zoran Krasić. Za 125, nije glasalo sedam, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Jovana Velisavljevića za predsednika Opštinskog suda u Despotovcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za predsednika Opštinskog suda u Batočini izabere Miroslav Lepojević, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Zoran Krasić. Za 123, nije glasalo devet, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Miroslava Lepojevića za predsednika Opštinskog suda u Batočini. Pošto smo se izjasnili o osporenim predlozima iz Predloga odluke, prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke, u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru predsednika suda, broj 119-2668/05, bez osporenih predloga o kojima se Narodna skupština prethodno izjasnila. Za 101, protiv jedan, uzdržana dva, nije glasalo 28, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru predsednika suda, broj 119-2668/05, bez osporenih predloga o kojima se Narodna skupština prethodno izjasnila. Pošto su narodni poslanici osporili jedan broj predloga Visokog saveta pravosuđa iz Predloga odluke o izboru predsednika suda, broj 119-2784/05, podsećam vas da Narodna skupština, saglasno članu 179. stav 4. Poslovnika o predlogu za izbor svakog od osporenih kandidata odlučuje pojedinačno, a o predlogu za izbor kandidata koji nisu osporeni odlučuje u celini, javnim glasanjem. Saglasno navedenom, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za predsednika Okružnog suda u Užicu izabere Ljubiša R. Radulović, čiju su kandidaturu osporili narodni poslanici Žarko Obradović i Petar Cvetković. Za 12, uzdržan jedan, nije glasalo 117, od 130 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Ljubišu R. Radulovića za predsednika Okružnog suda u Užicu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za predsednika Trgovinskog suda u Leskovcu izabere Veselin Savić, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Petar Cvetković. Za 39, nisu glasala 92, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Veselina Savića za predsednika Trgovinskog suda u Leskovcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za predsednika Opštinskog suda u Boru izabere Dragica Stojanović, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Petar Cvetković. Za 36, uzdržan jedan, nisu glasala 92, od 129 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Dragicu Stojanović za predsednika Opštinskog suda u Boru. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za predsednika Opštinskog suda u Vladimircima izabere Mirjana Pajtić, čiju su kandidaturu osporili narodni poslanici Zoran Krasić i Žarko Obradović. Za 103, nije glasalo 28, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Mirjanu Pajtić za predsednika Opštinskog suda u Vladimircima. Pošto smo se izjasnili o osporenim predlozima iz Predloga odluke, prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke, u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru predsednika suda, broj 119-2784/05, bez osporenih predloga o kojima se Narodna skupština prethodno izjasnila. Za 125, nije glasalo šest, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru predsednika suda, broj 119-2784/05, bez osporenih predloga o kojima se Narodna skupština prethodno izjasnila. Pošto su narodni poslanici osporili jedan broj predloga Visokog saveta pravosuđa iz Predloga odluke o izboru predsednika suda, broj 119-2805/05, podsećam vas da Narodna skupština, saglasno članu 179. stav 4. Poslovnika o predlogu za izbor svakog od osporenih kandidata odlučuje pojedinačno, a o predlogu za izbor kandidata koji nisu osporeni odlučuje u celini, javnim glasanjem. Saglasno navedenom, prelazimo na odlučivanje. 1. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za predsednika Trgovinskog suda u Somboru izabere Biljana Nastasić, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Zoran Krasić. Za 127, nisu glasala četiri, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Biljanu Nastasić za predsednika Trgovinskog suda u Somboru. 2. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za predsednika Opštinskog suda u Negotinu izabere Milan Blendić, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Zoran Krasić. Za 121, protiv jedan, nije glasalo devet, od 131 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Milana Blendića za predsednika Opštinskog suda u Negotinu. 3. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za predsednika Opštinskog suda u Staroj Pazovi izabere Dušan Ćetojević, čiju su kandidaturu osporili narodni poslanici Zoran Krasić, Žarko Obradović i Petar Cvetković. Za 16, uzdržanih sedam, nije glasalo 108, od 131 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Dušana Ćetojevića za predsednika Opštinskog suda u Staroj Pazovi. Pošto smo se izjasnili o osporenim predlozima iz Predloga odluke, prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke, u celini. Stavljam na glasanje predlog odluke o izboru predsednika suda, broj 119-2805/05, bez osporenih predloga o kojima se Narodna skupština prethodno izjasnila. Za 126, protiv jedan, nisu glasala četiri, od 131 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru predsednika suda, broj 119-2805/05, bez osporenih predloga o kojima se Narodna skupština prethodno izjasnila. Pošto smo se izjasnili o predlozima odluka o izboru predsednika suda, broj 119-2668/05, 119-2784/05 i 119-2805/05, pitam da li ste saglasni da se ovi usvojeni predlozi objave u "Službenom glasniku Republike Srbije", kao jedan pravno-tehnički objedinjeni akt – Odluka o izboru predsednika sudova? Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 130, nije glasao jedan, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj predlog. S obzirom da smo se izjasnili o svim predlozima, dozvolite mi da u vaše i svoje ime, čestitam nosiocima pravosudnih funkcija i poželim uspeh u radu. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O DAVANjU KONTRAGARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE SRBIJI I CRNOJ GORI PO ZAJMU EVROPSKE INVESTICIONE BANKE (Projekat sveobuhvatne rehabilitacije infrastrukture kontrole letenja – Srbija i Crna Gora) Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona, u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Srbiji i Crnoj Gori po zajmu Evropske investicione banke (Projekat sveobuhvatne rehabilitacije infrastrukture kontrole letenja – Srbija i Crna Gora), u načelu. Za 130, nije glasao jedan, od 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Vlada i Zakonodavni odbor predlažu da se amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 105, nije glasalo 26, od 131 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Zakonodavni odbor predlažu da se amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 99, nisu glasala 32, od 131 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo poslanik Nemanja Šarović. Vlada i Zakonodavni odbor predlažu da se amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 103, nije glasalo 28, od 131 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo poslanik Vojislav Milajić. Vlada i Zakonodavni odbor predlažu da se amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 100, nije glasao 31, od 131 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić Vlada i Zakonodavni odbor predlažu da se amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 100, nije glasao 31, od 131 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Srbiji i Crnoj Gori po zajmu Evropske investicione banke (Projekat sveobuhvatne rehabilitacije infrastrukture kontrole letenja – Srbija i Crna Gora), u celini. Za 130, nije glasao jedan, od 131 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Srbiji i Crnoj Gori po zajmu Evropske investicione banke (Projekat sveobuhvatne rehabilitacije infrastrukture kontrole letenja – Srbija i Crna Gora). Prelazimo na odlučivanje o povredama Poslovnika na koje su u toku sednice ukazali narodni poslanici. Pošto je u toku sednice ukazano na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 100. stav 4. Poslovnika prema kojoj, i ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će bez pretresa odlučiti o tom pitanju u danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Zoran Krasić, na sednici 8. decembra 2005. godine, u 17,45 časova, ukazao je na povredu članova 104. i 28. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Za jedan, protiv 117, nije glasalo 12, od 130 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 99. Poslovnika, zaključujem Osmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. (Sednica je završena u 12,50 časova.)
DEVETA SEDNICA DRUGOG REDOVNOG ZASEDANjA 22. decembar 2005. godine (Sednica je počela u 12,50 časova. Predsedava Vojislav Mihailović, potpredsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Devetu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Na osnovu službene evidencije, konstatujem da sednici prisustvuje 130 narodih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 114 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je u Narodnoj skupštini Republike Srbije obrazovana nova poslanička grupa pod nazivom poslanička grupa –Za evropsku Srbiju, koju sačinjava 5 narodnih poslanika. Za predsednika poslaničke grupe određena je narodni poslanik Ljiljana Nestorović, a za njenog zamenika, narodni poslanik Slobodan Živkucin. Pošto imamo 128 poslanika u sali, možemo da pređemo na usvajanje zapisnika. Dostavljen vam je zapisnik Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Obaveštavam vas da je proverom u Službi za poslove Administrativnog odbora utvrđeno da tom Odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na zapisnik sa navedene sednice. Prelazimo na odlučivanje o zapisniku. Stavljam na glasanje zapisnik Sedme sednice Drugog redovnog zaseda Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, održane 28, 29. i 30. novembra i 1. i 8. decembra 2005. godine. Za 118, nije glasalo 10, od 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, održane 28, 29. i 30. novembra i 1. i 8. decembra 2005. godine. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno odredbama Poslovnika, potrebno je da odlučimo o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, koji je podnela Narodnoj skupštini 8. decembra 2005. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 106, protiv 21, nisu glasala dva, od 129 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Komisija za hartije od vrednosti predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Finansijski plan Komisije za hartije od vrednosti Republike Srbije za 2006. godinu, koji je podnela Narodnoj skupštini 9. decembra 2005. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 11, protiv 8, uzdržana tri, nije glasalo 106, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Miloljub Albijanić, predsednik poslaničke grupe G17 plus, predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo Narodnoj skupštini 21. decembra 2005. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 165, protiv jedan, nije glasalo 11, od 177 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Grupa od 43 narodna poslanika poslaničke grupe DSS, predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red tačka – Izbor potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 21. decembra 2005. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 177, nije glasalo 6, od 183 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe SRS, predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo Narodnoj skupštini 22. decembra 2005. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 177, nije glasalo 6, od 183 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, na osnovu člana 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Za 106, protiv 19, nije glasalo 58, od 183 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Devete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, u celini. D n e v n i r e d 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, koji je podnela Vlada, 2. Izbor javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca: - Predlog odluke o izboru javnih tužilaca, koji je podneo Visoki savet pravosuđa, - Predlog odluke o izboru zamenika javnih tužilaca, koji je podneo Visoki savet pravosuđa, 3. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo narodni poslanik Miloljub Albijanić, predsednik poslaničke grupe G17 plus, 4. Izbor potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije, na osnovu predloga koji je podnela grupa od 43 narodna poslanika poslaničke grupe Demokratske stranke Srbije u Narodnoj skupštini Republike Srbije, 5. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. Prelazimo na rad prema utvrđenom dnevnom redu sednice. (Meho Omerović, sa mesta: Po Poslovniku.) Povreda Poslovnika, narodni poslanik Meho Omerović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, reklamiram povredu Poslovnika, član 225. i član 226. Molio bih predsednika Skupštine da zauzme svoje mesto, jer će biti u prilici da mi odgovori na ovo.
Izvolite.
Možete li da umirite poslanike. Vidim da ste izabrali gospodina Anđelkovića za predsednika Skupštine, ali molio bih vas da mi vratite vreme, pošto ću citirati član 226. Poslovnika, na koji se pozivam.
Imate vreme, svo vreme ovog sveta, samo izvolte.
Hvala, druže Baki. Član 226. Poslovnika kaže: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenja i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine...o pitanjima iz okvira prava i dužnosti funkcionera, iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalazi, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika" u Skupštini Republike Srbije. Danas je tačno mesec dana kako sam u svojstvu narodnog poslanika tražio od predsednika Skupštine, gospodina Predraga Markovića, to je zavedeno u Pisarnici Skupštine pod rednim brojem 114-2715/05, sledeće obaveštenje: Na osnovu člana 225. i člana 226. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, gospodine predsedniče, molim vas da mi dostavite podatke o službenim putovanjima u inostranstvo narodnih poslanika Skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Dakle, danas je tačno mesec dana, niti od predsednika Skupštine, niti od sekretara, niti od stručnih službi u Skupštini Srbije nisam dobio nikakvo obaveštenje, niti bilo kakav odgovor. Međutim, imajući u vidu sve ovo što danas, juče i prekjuče možemo da čitamo po dnevnim novinama, što možemo da čujemo i vidimo preko elektronskih medija, plašim se da gospodin predsednik Skupštine nije mogao ili nije hteo da mi da odgovor i objašnjenje, jer naprosto, ako se ovakve stvari u Skupštini Srbije dešavaju sa putnim troškovima i sa dnevnicama kada je u pitanju zemlja, šta li se tek radi kada je reč o putovanjima u inostranstvo. S tim u vezi, gospodine predsedniče, dozvolite mi da vam postavim još nekoliko pitanja, a upravo pozivajući se na član 226. Poslovnika. Prvo, dobili smo i bili smo u prilici da pročitamo dostavu informacija koju je potpisao sekretar Skupštine Republike Srbije, gospodin Marko Danilović, koja je zavedena pod brojem 120-2998/05. Gospodine predsedniče, s tim u vezi, pozivajući se ponovo na član 226, pitam vas ko je i po čijem nalogu izbacio sve podatke o poslanicima DSS, iako se zna da je to, posle SRS, poslanička grupa koja najviše košta građane Srbije? U stvari, citirao sam gospodina Gorana Paunovića, koji je istu izjavu dao medijima. Nije valjda da DSS nema poslanike van Beograda? Drugo, kako je moguće da stranka koja ne postoji od građana Srbije uzme 1.761.971 dinar? Mislim na Narodnu demokratsku stranku. Zašto SDPO, iako je uredno registrovan pri Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu kao politička organizacija, ne dobija sredstva koja joj pripadaju po Zakonu o finansiranju političkih stranaka i da li se poslanici SDPO na neki drugi način podmiruju kada su u pitanju troškovi koji im po zakonu pripadaju? Gospodine predsedniče, da li pojedini poslanici iz Beograda naplaćuju putne troškove na ime prebivališta koje su, navodno, prijavili u opštinama daleko van Beograda i na taj način uzimaju milionske sume iz budžeta, odnosno od građana Srbije? (Predsedavajući: Vreme.) Još jedno pitanje. Gospodine predsedniče, poznato je, da bi neko ostvario pravo iz tačke 1) u dopisu Marka Danilovića o dnevnicama za službeni put u zemlji, potrebno je da vi, kao predsednik Skupštine, date rešenje i odobrite službeni put u zemlji! Zahvaljujem se.
Reč ima predsednik Skupštine, Predrag Marković, replika.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je dobro pravilo da treba dati ljudima ono što traže. Tražili ste nešto, gospodine Omeroviću, na šta nemate pravo, a to je da određujete kada će ko da predsedava Narodnom skupštinom i ko će da sedi na kom mestu, te nisam mogao da vam izađem u susret, jer odgovaram za svoj posao, te molim da vi odgovarate za svoj. Član 226. glasi, u celini: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenja i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama, o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera (a ne o pitanjima iz tuđih prava i dužnosti), iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika". Dakle, ako narodni poslanik, recimo, traži obaveštenja o službenim podacima drugog narodnog poslanika, a potrebna su mu da on nešto putuje, ne podleže ovom članu. Nego, isključivo tamo gde postoji Zakon, a Zakon je jasan, donela ga je ova skupština, o dostupnosti informacija. Na osnovu toga, svi koji su tražili informacije od nadležnog, dakle sekretara, dobili su podatke. Svi koji su tražili podatke iz nadležnosti posla predsednika Narodne skupštine, dobili su podatke. Podsećam vas, zakon mora da važi za sve. Dakle, razumem toleranciju gospodina Anđelkovića, koji smatra da neki poslanici imaju pravo da govore po šest minuta po Poslovniku. To razumem, prihvatam, ali molim sve vas koji želite da postavite poslaničko pitanje, ako je poslaničko pitanje, ono može da se postavi pismeno, može da se traži da se zabeleži, ali nije moguće odgovarati za poslove iz tuđe nadležnosti. Srećom, kao što ste vi dobro primetili, sekretar Narodne skupštine je dao čitav niz traženih podataka. Tu poslanici nisu izuzetak od drugih građana. Tražili su te podatke novinari, tražile su neke druge organizacije i dobili su. Pretpostavljam da ste vi hteli da skrenete pažnju na činjenicu da objavljeni podaci nisu tačni. U pravu ste. Nisu tačni. I većina njih je, zbog toga vam upravo po ovom članu stojim na raspolaganju,za to da u okviru svojih nadležnosti dobijemo tačne podatke od službe, uporedimo, da se ne bi dešavalo da je moguće da se neko nađe u zabludi, pa da postavi onu vrstu pitanja koju ste vi malopre postavili. Da ne bi do toga došlo, daću tačne podatke i javnosti i narodnim poslanicima, i na taj način ćemo povezati nešto što je obaveza i nešto što je odgovornost, nadam se, na zadovoljstvo svih, a naša sada obaveza je da hitno nastavimo da radimo svoj posao, a to je zakonodavna delatnost.
Po Poslovniku, narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Najpre, po Poslovniku. Na osnovu članova 27. i 31. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam predsednika Narodne skupštine da on predsedava sednicama Narodne skupštine, a da samo u slučaju privremene sprečenosti može da ga zameni jedan od potpredsednika, o čemu predsednik Narodne skupštine obaveštava ostale potpredsednike i sekretara Narodne skupštine. Tako da ova vaša "leteća" izmena, kao u hokeju, kojom je gospodin Anđelković preuzeo predsedavanje Narodnom skupštinom, a vi niste sprečeni, nego sedite tu, a niste ni gospodina Zankova obavestili da će gospodin Anđelković da predsedava, predstavlja povredu Poslovnika. Sada da odgovorim, pošto je ona tirada gospodina Omerovića bila upućena Televiziji BK, da vam odgovorim, gospodine Omeroviću, šta vam je trebalo da čačkate SRS? Mislite da nisam čuo između redova ono što će da vrti Televizija BK, da posle SRS neka druga poslanička grupa najviše košta građane Srbije. Ne koštamo mi ništa građane Srbije. To košta vaš ideolog. On košta građane Srbije 600 miliona evra, a na dušu ovima, na dušu predsedniku Vlade, Ministarstvu unutrašnjih poslova, tužilaštvu, Ministarstvu pravde i ostalima koji treba da brinu o tome da čestiti i pošteni ljudi budu na ulici, u kući, na poslu, a kriminalci i lopovi da budu u zatvoru. U tome je razlika između vas i nas. Mi ne koštamo građane Srbije ništa, možda bi bilo najbolje da neko ukine Narodnu skupštinu pa da uvede diktaturu. Tada nijedan poslanik ne bi primio ni dinar. Na blagajni ne bi zaradio ni dinar. Da li bi građani Srbije bili zadovoljni? O ceni demokratiji neću sa vama da raspravljam. O ceni demokratije raspravljaću sa onima koji se politikom bave da bi građanima Srbije bilo bolje. O tome – gde ko živi i gde ko stanuje, kada bismo zabranili ljudima da se sele, vi biste danas živeli, gospodine Omeroviću, u Foči.
Šta ste hteli, gospodine Omeroviću? Vratite se na mesto! Video sam vas, gospodine Omeroviću. Ovog trenutka ne zamenjujem predsednika Skupštine, to sam učinio samo u jednom navratu, kada sam zakazao sednicu Skupštine po ovlašćenju predsednika Skupštine, to je stav 2. (član 31.) u kome se kaže da, predsednika Narodne skupštine, u slučaju privremene sprečenosti, zamenjuje jedan od potpredsednika koga odredi i o čemu obaveštava potpredsednike. Svi su obavešteni da sam imao pravo da zakažem sednicu Skupštine kada smo hapsili one tužioce ili ne znam koji su. Tada sam imao čast da zamenjujem predsednika Skupštine. Sada, po članu 31. stav 1. pomažem predsedniku u predsedavanju i to su različite stvari. Prvo, idemo po vremenu javljanja za reč po Poslovniku, pa potom za replike. Reč ima gospodin Aligrudić po Poslovniku, član 104. Gospodine Aligrudiću, posmatram kada se ko javio za reč, a ne vi. Izvolite.
Član 104. govori o obavezi poštovanja dostojanstva ovog doma. Nažalost, to je jedini član na koji se mogu pozvati, kao što sam se i do sada na njega pozivao u sličnim situacijama. Dakle, imamo prilike da vidimo, na početku ove sednice, koja je započela, dobili smo obaveštenje o formiranju novog poslaničkog kluba, sastavljenog od narodnih poslanika koji žele da svoj poslanički klub imenuju kao, valjda, Poslanički klub Za evropsku Srbiju ili tako nešto. Nemam ništa protiv toga da imaju takvo opredeljenje, takvo opredeljenje ima većina u ovom parlamentu. Međutim, bilo bi suviše naivno kada bismo pomislili da to nema nikakve veze sa Bogoljubom Karićem. Tvrdim da i te kako ima veze sa Bogoljubom Karićem, jer su dva člana tog poslaničkog kluba u otvorenoj koaliciji sa Bogoljubom Karićem i predstavljaju praktično isti politički subjekt, preko koga je Bogoljub Karić već do sada uspeo da se infiltrira u Narodnu skupštinu, iako nikada na izborima nije učestvovao. Zatim je taj broj povećan za određeni broj poslanika da bi se, prema odredbama Poslovnika, mogao formirati poslanički klub. Dakle, ne govorim da li su tu povređene formalne odredbe Poslovnika o tome kako se formiraju poslanički klubovi u Narodnoj skupštini, to je u redu, u svakom slučaju. Dakle, sa formalnog aspekta to postoji i to ne može da se ospori. Ovde govorim o nečemu drugom i prinuđen sam još jednom da govorim, pošto smo govorili o dostojanstvu, govorimo i o moralu. Ljudi, da li je normalno da neko bude izabran na jednoj izbornoj listi, da za njega građani glasaju i da onaj ko je izabran na toj izbornoj listi uradi nešto potpuno suprotno od očekivanja građana na izborima, koji su bili održani? Razumem da mogu postojati i redovni i vanredni izbori. Vlade nikada ne padaju zbog nedostatka legitimiteta, nego zbog nedostatka podrške u parlamentu. Razumem da neko promeni političko mišljenje. Razumem čak da jedna poslanička grupa otkaže poverenje Vladi zato što je to njihov politički stav, pa da to dovede u krizu Vladu i da se nađe jedno od dva moguća rešenja nakon toga, koja su po Ustavu i zakonu moguća. Ali, ne mogu da razumem da neko zbog toga što je očigledno primio novac ili neke druge materijalne pogodnosti ili obećanje da će imati drugih materijalnih pogodnosti, menja političku realnost u parlamentu Srbije i na taj način vređa dostojanstvo građana ove države koju mi ovde reprezentujemo. Prema tome, jednostavno to nije moguće, ali vidite da se to dešava. Moramo biti u jednoj stvari uvek na istoj strani, ako smo i malo moralni i pošteni tj. da osudimo ove pojave. Građani koji gledaju ovaj televizijski prenos, koji će čuti naše izjave posle ovoga, moraju znati da se ovde radi o nemoralnom činu, usmerenom protiv demokratskog pluralizma i parlamentarizma u Srbiji i protiv njihovih interesa. To je ono što mora da se zna. Nažalost, ja mogu da poštujem odredbe Poslovnika i mogu da uvažavam formalni aspekt ove stvari, da uvažavam realnost da postoji poslanička grupa koja se ovako naziva, čiji je pravi naziv – prikriveni PSS, ali nikako ne mogu, ni zbog interesa onih zbog kojih se nalazim u ovom parlamentu, da te ljude poštujem. To od mene nikada niko ne može da traži. Mislim da ovo što sam danas rekao, iako neće popraviti u ovom trenutku tu stvar, mora da služi kao nauk onima koji gledaju ovaj prenos i onima koji su nas birali, bez obzira koga su od nas birali, da li SRS, DS, DSS, G17 plus ili neku drugu političku stranku, SPO – Novu Srbiju, da je potpuno svejedno. Samo su izbori u ovoj zemlji ono mesto na kome građani mogu da iskažu svoju političku volju, da promene političku realnost u ovom parlamentu. (Predsedavajući: Vreme, gospodine Aligrudiću.) Odmah završavam, zahvaljujem. Svi drugi načini su nešto što je moralno nedopustivo i što mora ići na dušu svima.
Gospodine Aligrudiću, nažalost, na Skupštini nije da ceni šta je normalno, a šta nije. Na Skupštini je da ceni šta je po Poslovniku, a šta nije po Poslovniku. Kao što znate, pre mesec dana sam vas upozorio da je po Poslovniku ovako i da će nam se to dogoditi ako ozbiljnije ne radite, ali to je vaš problem. Reč ima gospodin Veroljub Stevanović, po Poslovniku. Oni, kao što znate, ne kriju da predstavljaju ovde Bogoljuba Karića.
Dame i gospodo poslanici, nisam shvatio gospodina Omerovića da li je branio srpski demokratski pokret obnove ili je napadao. To je ono, da ne kažem jer ćete mi zameriti, specifično, da ne kažem ovo što rekoste, brani vas, da bi vas napadao. Ali, Srpski demokratski pokret obnove, to će možda malo zvučati vama neprirodno, ne dobija ni dinar zato što je posebna grupa, ali na drugi način ne dobija ništa. To je verovatno za vaš sluh nepojmljivo. Činjenica je. Kao što je, gospodine Omeroviću, činjenica, a da sve podsetim, ono što ste vi radili dok ste bili u G17 plus. Dakle, to su bile ucene, to su bile pojave na koje smo svi ukazivali, doduše, ne tako baš javno, ali je javnost Srbije to znala. Ja bih ipak zamolio da vi ne pričate o moralu. Ako analiziramo svakog člana ove grupe u kojoj ste sada, poslaničke grupe, pa malo pogledamo automobile, pa malo poslušamo šta je u krugovima između nas pričano, pa frizuru, onda je stvarno očigledno šta je to moral, a šta nemoral. Ovo što se po novinama dešava, gospodine Omeroviću, malo je čudno, pa, recimo, kada pogledamo neke od vaših članova onda tačno možemo da vidimo ko to živi u Beogradu, a nikada nije otišao iz Beograda, a prijavio se negde, tamo, malo dalje 100 ili 200 kilometara i svakog dana putuje mislima, recimo, do Mionice ili gde već. Gospodine Omeroviću, ostavite vi nas na miru, javnost Srbije zna kako ste i na koji način napravili ovu grupu. To – Evropska Srbija nekako više zvuči ''Srbija po vašoj meri'', gde je bitan evro. To je za vas Srbija.
Za repliku se javio narodni poslanik Meho Omerović. Da li je to replika na Šormaza, oko automobila ili povodom koga? Replika na izlaganje gospodina Tomislava Nikolića.
Gospodine Anđelkoviću, znam da je vama teško objasniti šta se sve dešavalo u prethodnih 10 minuta.
Meni uopšte ništa nije teško. Samo tražim da poštujete Poslovnik i da mi prvo kažete povodom koga želite repliku, pa onda da vam dam reč. Inače, neću vam dati reč dok mi to ne kažete. Sada izvolite, rekli ste. Ja sam rekao replika povodom izlaganja Tomislava Nikolića.
Replika povodom izlaganja prethodnih govornika, mislim na gospodina Nikolića, na gospodina Aligrudića i na gospodina Stevanovića. To je svim građanima Srbije jasno, samo vama nije, gospodine Anđelkoviću, ali to je vaš problem.
Meni je sve jasno, ali se morate pridržavati Poslovnika, kao što se ja pridržavam Poslovnika da vas prihvatim kao poslaničku grupu. Tako se vi pridržavajte Poslovnika da obavestite predsednika Skupštine povodom koga je replika. Kada sam čuo povodom koga imate repliku to sam saopštio poslanicima i dao sam vam reč. Zato, izvolite sada i krenite na repliku, a ne na objašnjenje.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Po običaju predsednika Skupštine, Predraga Markovića, nema, on tako nešto kaže i onda samo pobegne, kao što je pobegao kada je trebalo glasati o Rezoluciji Skupštine Srbije o Kosovu i Metohiji, ali to je, nažalost, ne samo njegov problem nego i problem ovog parlamenta, jer mi smo ga izabrali. Nekoliko stvari koje su izneli moji prethodnici zaslužuju posebnu pažnju. Gospodine Nikoliću, za vas jedno obaveštenje. Izgleda da vas je ova neobaveštenost jednog dela vladajuće koalicije zarazila pa niste obavešteni da BK televizija ne prenosi direktno televizijske prenose skupštinskih zasedanja, nego to radi Treći kanal državne televizije, odnosno RTS. Drugo, gospodine Nikoliću, nisam od vas očekivao, da budem iskren, da primenjujete iste metode zbog kojih ste pre neki dan hteli da napustite Skupštinu, kada je jedan poslanik DSS optužio i uvredljivo govorio o mojoj uvaženoj koleginici Vjerici Radeti, koja je rođena u Livnu, koji se slučajno ili namerno nalazi na teritoriji Bosne i Hercegovine, bivše SFRJ. To je jedna stvar i radi istinitosti, govorili ste mene poistovećujući sa rodnim gradom Foča. Nisam rođen u Foči, gospodine Nikoliću, rođen sam u Goraždu. Podaci koji su izneseni naravno da su tačni. Žao mi je što sam morao da citiram ono što je gospodin sekretar u svom dopisu obavestio javnost. Dakle, sredstva koja dobijaju poslaničke grupe na osnovu troškova su takva kakva jesu. Nemam ništa protiv što poslanici SRS koriste sva svoja prava i to je njihovo pravo. Samo sam naveo tačne podatke koje poslaničke grupe troše i koliko troše. Što se tiče ovoga o čemu je govorio gospodin Aligrudić, gospodine Aligrudiću, podsetio bih vas, tačno je to što ste rekli, otvorena koalicija, baš tako. SDP je davno, mesec i po dana ima, dobro ste to primetili i raduje me što pratite naš rad, sklopila sporazuma o saradnji sa strankom PSS. Podsetio bih vas, ovom prilikom, da je to stranka koja je učestvovala na lokalnim i na izborima za Skupštinu AP Vojvodine, da je to stranka koja učestvuje u lokalnoj vlasti, uključujući i vlast na nivou AP Vojvodine. Dakle, to je nešto što je sasvim normalno. Vi kažete da neko može biti izabran na jednoj listi, a kasnije napustiti tu listu, preći u neku drugu stranku, postati nezavisan ili van poslaničke grupe, kako god hoćete i kažete da to nije normalno. Normalno je sve dok Ustavni sud Republike Srbije, koji je rekao da mandati pripadaju poslanicima, ne kaže drugačije. Pitam vas, gospodine Aligrudiću, da li je normalno da vi direktno pocepate jednu veliku stranku koja se zove Srpski pokret obnove, da direktno otmete dva mandata Demokratskoj stranci, da direktno uzmete mandat Dragiši Đokoviću?! Da li je to normalno? To, naravno, nije normalno, gospodine Aligrudiću, i upravo zbog toga nenormalnog stanja u kojem živi ovaj parlament, stanja i situacije koju građani Srbije više ne mogu da podnesu mislim da je krajnje vreme da se raspišu vanredni parlamentarni izbori. Gospodine Aligrudiću, govorite da je neko primio novac. O kakvom novcu pričate?! Nema tih para koje neko može dati poslanicima vladajuće koalicije kada na ovakav način uzimaju pare za putne troškove i dnevnice. Koji je prikriveni naziv vaše stranke neću govoriti, ali ću vas podsetiti da su visoki funkcioneri DSS, članovi kabineta Vojislava Koštunice ponikli, rođeni, stvarani i učeni poslu kod Bogoljuba Karića. Mislim na gospodina Nikitovića, na gospodina Đurića i na gospodina Aleksandra Tijanića. Toliko o tome ko je čiji.
Sve sam vas video koji ste se po Poslovniku javili, vas gospodine Šormaz. Vi, gospodine Albijaniću, sačekajte, nemojte da se šetate jer ću vas vratiti. Samo da razjasnimo, gospodine Omeroviću. Nije baš tako gospodin Aligrudić rekao. On je rekao – sve što je u skladu sa zakonom i Poslovnikom može biti normalno, samo nije moralno, ali to je drugo pitanje. Po Poslovniku, gospodin Albijanić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu Poslovnika član 104. Ovde ne samo da se vređa dostojanstvo Narodne skupštine, nego ugled i čast narodnih poslanika. O čemu se radi? Dođe trenutak da Meho Omerović dođe za skupštinsku govornicu i reklamira povredu Poslovnika. Ako iko može da svedoči o beščašću takvog poslanika, to sam ja. Dakle, o čemu se radi? Vi dobro znate, gospodine Omeroviću, na kojoj ste izbornoj listi bili kada ste ušli u parlament Srbije. Sreća naša te smo saznali da ste nas slagali o učešću u glasanju Bodrum, pa pojedini članovi SDP su tada učestvovali, pa smo srećom na vreme saznali te nisu mogli ući u parlament Srbije. Šta sledi posle toga? Vrlo brzo okrećete leđa i kod koga god dođete pokušavate na određeni način da ga ojadite, pa bih rekao poruku i ovom oligarhu, tajkunu ili kako ga već zovu u Srbiji, da se pričuva vas, pošto će svakako imati i on problema istih. Nije to sporno, možete da radite šta god hoćete, možete vašu dušu da prodate kome god želite, za šta god hoćete, ali radi se o tome da svi poslanici u Skupštini Srbije znaju kada je u pitanju glasanje ili neki važan trenutak u Parlamentu. Ja sam bio taj čovek koji vas poziva da siđete, ali vi nemate obraza i časti da kažete – gospodine Albijaniću, neću sići da glasam. Nikada nećete da kažete šta hoćete. Stalno nešto vrdate, tražite, muvate, petljate itd, to je vaš lik i delo. Nije moguće da ste vi danas različitiji nego juče. Samo ste vašim gestom, činom, sporazumom sa Bogoljubom Karićem, pokazivali svoje istinski pravo lice. To Srbija treba da zna. Srbija treba da zna da ovde časni poslanici žele da se od takve stvari jasno ograde, da takav čin osude i da kažu da na tako nešto, narodni poslanici koji su časni i pošteni, ne pristaju. To je suština.
Po Poslovniku narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Ne želim da raspravljam sa kolegom Omerovićem, mada sam imao repliku na njegovo izlaganje, a on posle replicirao ponovo meni i povredio Poslovnik. Zato što imam previše ozbiljnih poslova da bi se bavio ovim što će da radi Meho Omerović i njegova poslanička grupa u ovoj skupštini, a i SRS sa ovolike visine ne stiže da prati šta mravi rade. Hoću samo da otklonim još jedan napad na SRS i da vas pozovem ako nas napadate da to otvoreno činite, a da ne uvijate u nekakve složene rečenice. Nikada niste mogli da čujete od mene da vam zameram to što ste se doselili iz Goražda. Ja sam vama zamerao što zabranjujete ljudima da se sele, pa sam rekao da Ustav ne garantuje slobodu nastanjivanja i vi biste morali da ostanete gde ste se rodili. Ovo što je zamereno iz neke poslaničke grupe koleginici Vjerici, to nikada jedan radikal ne bi bilo kom građaninu Srbije zamerio. Vama nisam zamerio, samo sam vas podsetio da ne kritikujete poteze drugih ako ste ih sami činili da sebi i svojoj porodici donesete dobro. Tražili ste u Beogradu uslove za egzistenciju, da budete na vlasti, da budeteu upravnom odboru Parking servisa, ovoga, onoga. Ko to vama može da zabrani? To nemojte zabranjivati ni drugima. Ako je jedan poslanik izabran zato što je bio u Beogradu, pa se preseli u Užice, nemojte da mu zabranjujete da se seli u Užice, jer on tamo hoće da živi. Samo to. Zamolio bih i ostale kolege iz pravih poslaničkih grupa da ne poklanjamo previše pažnje, čini mi se da ste se vi upecali na sitan mamac. Zar Narodna skupština da raspravlja o Bogoljubu Kariću ceo dan? O njemu se ne raspravlja u Narodnoj skupštini. O njemu treba u tužilaštvu da se raspravlja. Ako hoćete o Bogoljubu Kariću i vi iz vladajuće koalicije donesite onaj materijal koji sam ja video koji dokazuje da je on ukrao 600 miliona evra. Što ga krijete? Nemojte da krijete taj materijal, počinjem da sumnjam da ne smete da ga iznesete u javnost. Ako hoćete tako, hajde tako da raspravljamo. Ovako, da li je on ukrao poslanike – jeste. Da li je potkupio poslanike – jeste, pa evo nije. Možda je lep gospođi Nestorović, možda hvata na lepotu. Vi ste bili u drugoj stranci dok je nosio brkove, a kad je obrijao vi pređoste kod njega. Možda je i to razlog, ali hajde da batalimo i da radimo ozbiljna posla.
Gospodine Aligrudiću, vi po Poslovniku? Vrlo pažljivo beležim kada se ko javio. Gospodine Todoroviću, pre vas je gospodin Šormaz.
Dakle, po Poslovniku, član 104, jer je uvredljivo reći za pripadnike jedne političke stranke da su pokušali da kradu mandat. Kako može DSS da ukrade sopstveni mandat? To je potpuno neverovatno. Dakle, imamo 53 mandata kao rezultat izbora za Narodnu skupštinu i onda odjednom zahvaljujući zakulisnim radnjama,dogovorima i kršenju džentlmenskog sporazuma, koji smo imali na početku ovog saziva, da se neće prelaziti iz poslaničke grupe u poslaničku grupu, DS reši da drpi mandat poslaničkoj grupi DSS, tako što je, jednostavno, napravila dogovor sa Dragišom Đokovićem, koji je tu poslaničku grupu i tu stranku nazivao pežorativnim nazivom žuti, koju nikada ne upotrebljavam u javnim političkim istupima. Govorio je sve najgore o toj političkoj stranci u našoj poslaničkoj grupi do tri-četiri nedelje pre toga. Ničim nije nagoveštavao da je promenio političko mišljenje. Dakle, tu se radi o nečemu sasvim drugom. Prema tome, naša obaveza je obaveza prema biračima. Pa nije narodni poslanik ono što je u centru pažnje ove države. Na bazi takvih ideja,na bazi svega toga i na bazi takvih razgovora se i prave novinski članci koji se prave. Na toj osnovi su postojali novinski članci kada je bilo reči o donošenju zakona o Narodnoj skupštini, pre godinu dana, obezvrediti ovaj dom i stvoriti sliku da narodni poslanici brinu samo o sebi i o svojoj brizi. To se uklapa u taj profil. Ko vas zna? Ko za vas zna u trenutku izbora? Niko. Razlika između pozicije ovih narodnih poslanika i onih koje ste maločas spomenuli, kada je bilo reči o grupi koja se nalazi na listi DS, to je koalicija Sandžak, jeste ogromna. Nakon lokalnih izbora koji su održani nakon toga, lista Boris Tadić–DS nije dobila nijednog odbornika u Novom Pazaru. Dobili su onoliko glasova koliko je lista Boris Tadić–DS dobila na izborima republičkim decembra 2003. godine, zato što su ti ljudi, suština je bitna, znali za koga glasaju glasajući za tu listu. Ni za koga od vas, dame i gospodo, ljudi nisu znali. Znali su za nosioce liste i politiku političke stranke za koju se izjašnjavaju. To je ono što je tačno i možete sada da govorite o svemu i svačemu, o zakonu, o Poslovniku, o tome šta je u skladu sa čim, šta nije u skladu sa čim, na šta ko ima pravo. Nikome to ne osporavam formalno. To uopšte nije predmet rasprave. Govorim o tome da ste prevarili građane Srbije i ko god je to uradio to je učinio, makar to palo i na teret nekoga ko se nalazi u vladajućoj koaliciji. Najlepše vas molim, to da su nepobitne činjenice. Vi ne možete zamenjivati teze i govoriti da nemam prava kao šef poslaničke grupe DSS i bilo ko iz DSS da brani interes onih zbog kojih smo danas ovde. Kada budu građani Srbije odlučili na izborima da bude drugačije, kada budu odlučili da nas ima pet ili deset ili da nas bude stotinu, biće tako.
Gospodin Šormaz, po Poslovniku.
Naravno, predsedavajući, član 104. i povreda dostojanstva Narodne skupštine. Gospodin Meho Omerović, ne mogu se ni setiti imena, jer prvo što sam želeo da kažem jeste da se izvinjavam pre svega gospodinu Tomislavu Nikoliću, on je to navikao od mene u poslednjih nekoliko dana. Nije jedini Aligrudić koji se izvinio. I kažem – izvinjavam se, bio je potpuno u pravu, ne treba obraćati pažnju, da ne bi spominjao Njegoša kao pre desetak dana što sam spominjao za svaku koju je rekao, samo što se ne bi složio sa mravima, jer mravi su vredne životinje koje nešto stvaraju. Meni ovo više liči na one parazite koje gledamo ovih dana u reklamama, sa staništem gde im je i mesto. Gospodine, prvo mora tečnost, pa puštanje vode, pa sve ostalo. Pazite ko traži, poslednja istraživanja kažu ta stranka ima 0,2% biračkog tela, vanredne parlamentarne izbore, samo zato što ste na račun nekog drugog ušli u Skupštinu, pa možete to da izgovorite ovde. Drugo, sada vam kažem, svaki dinar koji ste uzeli, dobili, bez obzira što je po zakonu, u Parking servisu, po Zakonu o dostupnosti informacija, kao predsednik Upravnog odbora, sve ću doneti za ovu skupštinsku govornicu, pročitati i podeliti novinarima. Sve za nekoliko godina. Poslednjih godinu dana ste to bili na račun DSS, jer naravno niste mogli da pređete cenzus. Mi kao stranka plaćamo zbog toga određenu cenu jer smo sa takvima, sa staništem gde im je i mesto, sarađivali, ali ubuduće sasvim sigurno nećemo, jer vi ste izabrali svoje društvo i kada bude bila puštena voda i vi ćete sa tim društvom zajedno otići.
Kasno se setio gospodin Šormaz. Reč ima Jovan Todorović po Poslovniku, potom Ljiljana Nestorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, reklamiram povredu Poslovnika u onom delu koji se odnosi na povredu dostojanstva Narodne skupštine Republike Srbije, što će reći svih nas narodnih predstavnika koliko nas u ovoj skupštini ima, dakle, svih 250. Svedoci smo jedne orkestrirane kampanje koja se ovih dana vodi protiv najvišeg doma u ovoj zemlji. Svi se u tome služe nečasnim sredstvima i lažima, pri čemu ne izbegavaju ni takve izraze poput – lopovi, barabe, stoka bezrepa. Nažalost, tome se priključila i naša državna televizija, a mi za državnu televiziju izdvajamo budžetom za 2006. godinu milijardu i 500 miliona dinara. Mi u ovoj skupštini ovde glasamo za zakon o taksi koja će omogućiti redovne prihode državnoj televiziji. Kako ja mogu kao čovek koji se smatram časnim i čestitim da nazovem one koji nas zovu – stoko bez repa, osim da ih nazovem imenom koje zaista zaslužuju, oni su stoka ali repata. Jeste, zameriće se Jovan Todorović medijima. Ali više ne mogu da slušam licitacije o tome kako je i koliko ko od narodnih poslanika ukrao državnih para, jer je reč o čistoj laži i ne mogu više da je podnesem. Zato je moje dostojanstvo povređeno, a nadam se da i vi delite to moje uverenje. Kada sednem u Loznici u svoj auto ujutru u 7,00 i dođem u Skupštinu u 10,00, a vratim se svojoj porodici uveče u 10,00 – imam li pravo na naknadu troškova tog prevoza? Ali nisam mogao da sednem na kantu benzina i da dođem u Beograd, nego sam morao da kupim auto, morao sam da budem vozač, pa ne znam da li sam vozač ili narodni poslanik, morao sam da ga osiguram, da kupim nove gume, da mu promenim ulje, da platim registraciju i da stavim glavu u torbu i da dođem na ovu sednicu. One koje sam nazvao stokom repatom sada pitam – da li je bolje za Srbiju, za 250 poslanika obezbediti 250 automobila i 250 vozača u svim pravcima da nas dovoze na ovu skupštinu. Ako još niko iz ove vlasti ili iz Vlade neće da zaštiti narodne poslanike, ohrabrio sam se da vas sve zaštitim, a obećavam vam, ako se sa ovim nastavi, dolazićete po nas u Loznicu, u Niš, u Vranje da glasamo za zakone. Nisam lopov i neću da me tako niko proziva. U životu to nikada nisam bio i znam da većina mojih kolega, narodnih poslanika, nisu lopovi, jer da jeste, već bi se davno otkrilo, već bi bile zaprećene novčane kazne ili zatvorske kazne od preko pet godina, pa bi, takođe, kao i drugima što smo radili, skinuli imunitet i sudili bi takvim ljudima. Molim predsednika Skupštine da nas zaštiti, molim predsednika Vlade da nas zaštiti, molim vas iz vlasti, naročito vas iz DSS, zaboravite za lažnu demagogiju, zaboravite za lažni legalizam, donesite zakone koji regulišu status narodnog poslanika. Donesite zakon o Narodnoj skupštini, jer smo ga imali, a povukli smo ga zato što niste hteli da ga usvojite. Hvala lepo.
Po Poslovniku, narodni poslanik Ljiljana Nestorović. A vi za repliku, Meho? Video sam vas, ali prvo mora po Poslovniku.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Nemam nameru uopšte da odgovaram na gomilu besmislenih i vulgarnih reči koje su se čule, mogu samo da čestitam vama, gospodine Nikoliću. Ljubav gospodina Šormaza prema vama, očigledno, ne zavisi ni od brkova, ni od čega drugog. I konstantno ovde prisustvujemo izlivima njegovih nežnosti prema vama, što vama, naravno, imponuje, ali nas mnogo ne zabavlja. Ono što je moja obaveza da ovde kažem, potpuno je jasno, jer je bilo i u medijima, i veoma transparentno. Gospodinu Albijaniću, da odgovorim na neke optužbe koje sam čula iz njegovih usta. Gospodine Albijaniću, inače nisam ni znala da je u stranci G17 plus onda kada su sadašnji predsednik, i rukovodstvo te stranke, i nekadašnji šef poslaničkog kluba G17 plus, gospodin Paunović Goran, sedeli na sastancima sa SDP-om, na njihov zahtev, sa našim rukovodstvom, da traže od nas podršku, da omogućimo da se stane na put onakvim stvarima koje su se dešavale u prethodnom sazivu parlamenta. Zar treba, gospodine Albijaniću, milioniti put da vas podsećam kako ste u to vreme vi postali parlamentarna stranka. Niste postali tako što ste izašli na izbore, nego tako što ste ubedili poslanike vladajuće koalicije da pređu u koaliciju i da budu članovi vaše stranke! I to je ono što je istina. Vi u ovom trenutku osporavate isti princip koji ste vi inaugurisali u ovoj skupštini. Vi ste tada od nas, gospodine Albijaniću, tražili da ustanemo protiv činjenice da se u ovoj skupštini glasalo iz Soluna i iz Bodruma, i mi smo tada rekli, naravno da se protivimo takvim manirima. Gospodine Albijaniću, vi ste tada od nas tražili, odnosno ne vi lično, nego vaši šefovi, mnogo istaknutiji članovi stranke tada, da podržimo raspravu o poverenju Nataši Mićić i da podržimo raspravu o poverenju Vladi Zorana Živkovića. Mi smo to tada podržali, zato što je to osnovno pravo opozicije koja to traži, zato što je bilo razloga da zbog brojnih afera to učinimo. Onda smo ušli u zajedničku koaliciju, a onda vi i vaša principijelnost dalje stupate na snagu. Pa onda uzimate dva mandata SDP-u koje smo dogovorili, ljudima na osnovu lažnih optužbi, za koje se dokazalo da nisu ni u čemu učestvovali. Onda, gospodine Albijaniću, krećete da učestvujete u još gorim aferama nego što su karakterisale Živkovićevu vladu. Mi tražimo odgovore, gospodine Albijaniću, nikada ih ne dobijamo. Nismo nikada dobili odgovor zašto je država oštećena preko 20 miliona evra u aferi "Knjaz Miloš". Nikada nećemo očigledno od vas dobiti odgovore kako je moguće da jedna Nacionalna štedionica postane privatna banka i da nekoliko ljudi prodajom te Nacionalne štedionice stekne ogromno bogatstvo. Nikada nećemo od vas dobiti odgovore i možemo ih dobiti samo raspisivanjem novih vanrednih parlamentarnih izbora da bismo dobili novu skupštinu .... (Predsedavajući: Vreme.) .... koja će imati hrabrosti da ustanovi šta ste vi to radili, i to je pojedinačno pravo svakog poslanika. Niko ne treba da kupi poslanika koji misli svojom glavom da traži tako nešto.... (Predsedavajući: Vreme.) Vaš princip – drž'te lopova, dok vi pravite mahinacije koje nećete da objasnite građanima Srbije i na koje nećete da date odgovore. Tu smo priču već prozreli. Omogućili ste ljudima ovde da bez ikakvog pokrića dižu novac.... (Predsedavajući: Vreme.) ... časne poslanike doveli u neprijatnu situaciju. Ova skupština liči na Ali Babinu pećinu, u koju možete da dođete i da uzmete pare iz budžeta, od narodnih para, samo ako znate... (Predsedavajući: Da li mogu da zamolim narodnog poslanika...) Koja je šifra, gospodine Albijaniću? Kažite nam tu šifru.
Polako. Stvarno, kada slušam ovo, mislim da treba kao Skupština da formiramo jedan anketni odbor, da raspravi šta se dešavalo u DOS te tri godine, kako ste pokrali poslanike poslanicima SPS, pet mandata. Vi, u stvari, treba da budete tu, da mi to vidimo šta se stvarno dešavalo, jer ovo što vi pričate ne razumemo. (Ljiljana Nestorović, sa mesta: Javi se za reč, nemaš pravo.) Šta imam pravo ili nemam pravo, to ću ja da odlučim, a ne ti. Gospodine Meho Omeroviću, imate pravo na repliku. Izvolite, replika.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. U pravu je, nažalost, uvaženi kolega Jovan Todorović iz Loznice. Sve što je govorio, tačno je, dakle, zbog nekolicine, samo zbog nekolicine, uvažene dame i gospodo poslanici, gledam vas sve, i iz vladajuće koalicije i iz opozicije, samo zbog nekolicine narodnih poslanika najveći deo časnih i poštenih poslanika uredno i u skladu sa zakonom i svim odlukama obavlja svoju dužnost. Samo zbog nekolicine narodnih poslanika mi se nazivamo tako kako se nazivamo. Zašto dopuštamo, pitam vas, zašto dopuštamo da zbog te nekolicine koja očigledno, ne samo da krši moralne odredbe na koje se većina mojih prethodnika poziva, nego direktno i zakone. Ako kažete za nekoga, nisu vas građani birali na jednoj listi, a da izlazite iz te liste, isto tako, drage moje kolege poslanici, možemo postaviti pitanje – nisu vas građani izabrali kao Beograđanina, a posle pet meseci vi se prijavite u Vranju, Leskovcu, Vladičinom Hanu ili što dalje to bolje, jer ima više para na putne troškove. To je isti red veličina. U pravu je kolega Jovo Todorović, najveći deo poslanika upravo radi ovo što je on i rekao. Nemojmo dopustiti, nemojmo dozvoliti da ovaj parlament, koji je inače urušen, za to urušavanje Parlamenta ja sam i partija kojoj pripadam više puta je direktno optuživala predsednika Skupštine Predraga Markovića. On je najodgovorniji za ovakvo stanje u parlamentu. Mislim da treba što pre da se donese, a poslednji put se tu slažem sa gospodinom Todorovićem, zakon o Narodnoj skupštini. Replika na ono što je govorio i gospodin Albijanić i gospodin Aligrudić. Drage moje kolege, očigledno je da je u vaše redove ušla neviđena panika. Potpuno vas razumem, gospodine Albijaniću. Kada su poslanici SDP i SDP napustili vladajuću koaliciju i otkazali poslušnost zbog skandaloznog zakona o NIS, vi ste, kao profesor matematike objašnjavali građanima da je 129 više i od 131. Gospodine Albijaniću, objasnite im sada kada oduzmete još dva ili pet, kako će i to možda biti više. Mislim da ne postoji ta matematika, čak i vi kao profesor ne možete da nam objasnite da je manje više od nečega što je više. Što se tiče jednog od prethodnika, a koga je zaista milina i lepota gledati kada stane za ovu govornicu, jedino što mogu da kažem i da uputim prekore za povredu Poslovnika direktno predsedavajućem, vama gospodine Anđelkoviću. Kada je jedan od ministara, neću mu spominjati ime, sa ove govornice moje uvažene kolege poslanike SRS nazvao barabama, bili smo svedoci da se šef poslaničke grupe DSS Aligrudić izvinio u ime cele vladajuće koalicije. Da li će neko od članova vladajuće koalicije da se izvini za reči paraziti i mravi, pitam vas, gospodine predsedavajući? Ako to nije uvreda, onda zaista ne znam u kakvom se mi zdanju nalazimo, da li ovo liči na Skupštinu i da li ovo liči na mesto kome su građani ukazali svoje poverenje. Plašim se da su građani izgubili svako poverenje... (Predsedavajući: Vreme, gospodine Omeroviću.) ... u ovaj parlament i u ovu skupštinu. Zahvaljujem.
Sada, gospodine Omeroviću, video sam vas, da ste bili u Skupštini kada je ta rasprava vođena između SRS i ministra Dinkića, onda mi ne biste takvo pitanje postavili. Ako ste bili, znate da sam tada upozorio i jedne i druge i rekao sam da pokušaju da upotrebe neke primernije reči. Uputio sam ih da kupe rečnik SANU, da pročitaju i da tamo vide da li ima tih reči ili ne, a da nemam nameru nikoga da upozoravam, svako vodi računa o tome šta kaže, vodi računa pred svojim biračima i pred sobom. Prema tome, oko toga je to. Drugo, oko ovih putnih troškova, nije bitno gde je ko izabran nego gde je prijavljen. Ja sam Varvarinac, ali sam prijavljen u Beogradu, pa nikada nisam naplatio putne troškove. Prema tome, ovde je pitanje gde je ko odlučio da živi i gde je prijavljen, to treba imati u vidu. Gospodine Albijaniću, po Poslovniku ste se javili? Ako je replika, prvo da vidimo da li po Poslovniku, gospodin Verko isto, izvolite, samo da otpoštujemo red. Izvolite, gospodine Albijaniću.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, nemojte javnost da obmanjujete. Niste vi napustili Vladu Republike Srbije nego ste iz Vlade Republike Srbije izbačeni. To je prvo. Drugo, pozivate se ovde na čast, moral. To je zaista sramotno. Ponoviću i pitaću vas, dok ste ovde bili u vladajućoj koaliciji, za koliko zakona ste glasali? Na koliko sednica ste učestvovali? Kada uopšte ovde glasate i učestvujete? Postavlja se osnovno pitanje, zašto vi sada napadate narodne poslanike, dnevnice, a posebno one koji uredno dolaze na skupštinska zasedanja.
A vi ste ih uredno trpeli godinu dana.
O čemu se tu radi? Sada postaje jasno da ova kampanja koja se vodila u javnosti zapravo je kampanja kreirana iz lonca Bogoljuba Karića, sa novim napadom na Skupštinu, jer se danas vidi šta ste hteli. Bojim se da vam je slabo pamćenje. Slabo vam je pamćenje iz sledećeg razloga. Guverner Narodne banke Jugoslavije i Narodne banke Srbije bio je Mlađan Dinkić dok smo bili nevladina organizacija G17 plus. Miroljub Labus je bio potpredsednik Savezne vlade. Kao nevladina organizacija napravili smo program DOS-a za reforme Srbije. To što nisu sprovedene sve stvari, zato smo i postali politička stranka. Ljudi koji su članovi nevladine organizacije i ne mire se sa smenom svog guvernera, ovde ih napadate zašto su to radili. To je nečasno sa vaše strane. Jasan je vaš put. Neka vam je sa srećom Bogoljub Karić, to je moja poruka vama!
Zahvaljujem se, gospodine Albijaniću. Reč ima gospodin Predrag Marković, po Poslovniku, predsednik Narodne skupštine. Izvolite.
Tako je, nisam bio u sali.
Televizija je čudo, sve se vidi i sve se čuje i kada niste u sali. Izvolite, gospodine Markoviću.
Naravno da nije korektno koristiti naivnost. Eventualno ljudi koji gledaju televiziju i mogu da pomisle da je posao predsednika Skupštine samo predsedavanje. Dok radim ostale poslove pogledao sam i video neverovatan podatak. Dakle, gospodin Omerović kaže da je predsednik Skupštine negde pobegao. Predsednik Skupštine je ovde svakog dana, 365 dana u godini, kao što znate, i radi svoj posao, i zato je, gospodine Omeroviću, možete od sekretara da dobijete tačne podatke, daleko manje novca primio od vas. Zašto? Zato što živim u Rakovici. To ne smatram svojom prednošću. Živim u svom suterenskom stanu, nisam bio u upravnim odborima, nije mi se moglo, žao mi je. Molim vas, nikada nigde nisam bežao i neću pobeći, a naročito neću pobeći kada se govori o evropskoj Srbiji. Šokirao sam se kada sam čuo da je član grupe koja se registrovala danas, a to je predsedavajući pročitao, kao grupa koja se zove – "Za evropsku Srbiju", gospodin Omerović, ispred te grupe izgovorio da se ovaj parlament urušava. Izvinite, o kojoj Evropi vi govorite? Nije Sibir Evropa. Evropski parlament je uputio čestitke ovom parlamentu na poslu koji je uradio, i to poslanicima i pozicije i opozicije, poslanicima u ovom parlamentu, jer se, srećom, ne urušava, učinili da se zakoni poboljšavaju, da odbori rade. Vidite, neko to danas zove službenim putovanjima. Ljudi dolaze na odbore i petkom i subotom, i iz pozicije i iz opozicije. Samo zahvaljujući tome bilo je moguće stvoriti preduslov, a videćemo da li je to dovoljno. Čestitke predsednika Evropskog parlamenta predsedniku ove skupštine, jer vas predstavlja, javne su. Ako vi to zovete urušavanjem, izveštaje Evropske komisije o tome da je učinjen ogroman napredak u zakonodavstvu preko parlamenta Srbije, ako vi zovete urušavanjem izveštaj monitoringa o tome šta su uradili poslanici Narodne skupštine za napredak i evropske standarde svoje zemlje, ako to zovete urušavanjem, to se jednostavno rešava – promenite naziv ove poslaničke grupe, jer to deluje uvredljivo po parlament. Zato se pozivam na član 104. Ne možete se zvati poslanička grupa "Za evropsku Srbiju" i protiviti se svakoj evropskoj oceni o radu ovog parlamenta. Molim vas da tokom pauze od sat vremena, koju će predsedavajući, verovatno, sada odmah dati, razmislite i promenite naziv. Mogu da vam predložim nekoliko, kao što sam vam i do sada davao dobre predloge. Zbog toga sam ovde.
Zahvaljujem se gospodinu predsedniku. Žao mi je što me je upozorio, jer bih inače dao pauzu. Računam da su se neki pregrejali i treba da se ohlade, drugi ogladneli i treba da se nahrane, a treći su se malo zaneli, pa bi bio red da sačekaju 15 sati i da nastave. Vidimo se u 15 časova.
Nastavljamo rad prema dnevnom redu posle jednočasovne pauze. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONIKA O KRIVIČNOM POSTUPKU Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, saglasno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe, srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Srpska radikalna stranka – jedan sat, 36 minuta; Demokratska stranka Srbije – jedan sat, tri minuta, 36 sekundi; Demokratska stranka – Boris Tadić – 43 minuta, 12 sekundi; G17 plus – 37 minuta, 12 sekundi; Socijalistička partija Srbije – 26 minuta, 24 sekunde; Nova Srbijai samostalni poslanici 9+9 – 20 minut, 24 sekunde; Poslanička grupa za evropsku Srbiju – 6 minuta; poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, tiri poslanika SPO i tri nezavisnaposlanika – po pet minuta, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 140. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača Zoran Stojković, ministar pravde želi reč? Izvolite, gospodine Stojkoviću.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pred vama se nalazi jedna mala, ali značajna izmena Zakona o krivičnom postupku. Ona je vezana za pitanje dužine trajanja pritvora koja je određena zakonom. U članu 1. stav 1, gde je bilo predviđeno da se pritvor koji je bio određen do dve godine za teška krivična dela vezana za organizovani kriminal, a nije bila zaprećena kazna od 40 godina, predlaže se izmena da i za ta krivična dela zakonski limit bude četiri godine. Daću obrazloženje, u toku je izrada nacrta zakona o krivičnom postupku, gde će to biti definitivno regulisano. Međutim, ovde se pojavio jedan problem što se pokazuje da naši sudovi nisu dovoljno solidni i valjani da mogu u predviđenim rokovima da završe i složene predmete kod organizovanog kriminala, iz tih razloga je predloženo da za ta dela, znači, gde je predviđena kazna zatvora od deset godina naviše, a radi se o organizovanom kriminalu, bude izjednačen rok na četiri godine. Mnogo značajnija izmena, a predlažem da nju usvojimo sa tehničkom korekturom, kako bi ova izmena bila daleko jasnija tako da u stavu 2. umesto broja "tri" stoji broj "sedam", a umesto broja "četiri" broj "osam" tj. da se doda novi stav koji bi glasio: Za one optužene koji su pušteni na slobodu po isteku zakonskog pritvora u slučaju skrivanja, bežanja ili neodazivanja pozivu suda, koja bi značila opstrukciju suđenja, može se odrediti pritvor kao kaznena mera do donošenja prvostepene presude. Normalno, sa ovakvom tehničkom korekturom koja čini ovu izmenu potpuno jasnu, ne bi bili potrebni stavovi 5. i 6, onda je potpuno jasno da se dodaje osmi stav u ovom članu i ova novina. Objasniću ovde od kog je on značaja. Novim zakonom će to biti definitivno regulisano na jedan valjan način. Očekujem da će marta biti u Skupštini, pošto je završen, ići će na javnu raspravu. Znači, u Skupštinu će ući na prvoj sednici. Druga izmena ima sledeći značaj: sa ovim odredbama o dužini trajanja pritvora, koje su uvedene po zahtevu Evrope, jer se pokazalo da naši sudovi nisu dovoljno solidni da mogu u razumnom roku da završavaju predmete, pa kako se ne bi pritvor pretvarao, ne više od mere obezbeđenja prisustva, nego maltene u meru izdržavanja kazne, uvedena su ova ograničenja. Tu se pokazala, evo, već sada, jedna falinka. Pre par meseci nekoliko lica iz organizovanog kriminala tzv. zemunske grupe izašli su na slobodu, jer im je istekao pritvor. Sada se javlja jedan problem sudu. Sud, koji nije solidno radio, dozvolio je da pritvor istekne, a da ne završi predmet. U pritvoru se još uvek nalazi najveći broj osumnjičenih lica. U slučaju da se ovi, koji su izašli na slobodu, ne javljaju uredno ili beže ili se kriju, sud ne bi imao više mogućnost da odredi pritvor i da obezbedi njihovo prisustvo. To bi značilo da ovim ostalim koji leže u pritvoru ne može da se sudi, ali bi oni sedeli u pritvoru zato što sada sud nema tehničku mogućnost da obavi suđenje. S druge strane, onda bi postojala opasnost da tim razvlačenjem i sva ostala lica, po isteku ovog roka od četiri godine za organizovani kriminal, izađu na slobodu. To je ono što mi ne možemo da dozvolimo. Zato je uvedena ova izmena, kao vrlo bitna i ako se prihvati sa ovom tehničkom redakcijom, stav 8. navedenog člana. Još jednom ponavljam da se radi o principijelnoj izmeni vezanoj za organizovani kriminal i za najteža krivična dela organizovanog kriminala. Znači, ne za klasičan kriminal, ne za ostala dela koja mogu da imaju i težu zaprećenu kaznu, ali se ne radi o slučajevima organizovanog kriminala. Izmena je principijelna, a ova dopuna treba u stvari da poboljša postojeće stanje. Ponavljam, ako bi izašla lica po isteku zakonskog pritvora više ne bi bilo mogućnosti njima da se odredi pritvor, a on ako beži i krije se, ne bi mogao predmet da se završi. S druge strane, ostala lica koja su u pritvoru ležala bi, čekajući da se nekako reši problem sa ovima koji su na slobodi. Zato je ova druga izmena mnogo značajnija i mislim da će naći svoje mesto i u novom Predlogu zakona koji će se uskoro naći pred ovom Skupštinom, kao kompletan novi krivični zakonik, u skupštinskoj proceduri. Ako bude nekih pitanja, spreman sam da odgovorim i da dam objašnjenja. Za sada, mislim da je ovo dovoljno da bi se shvatilo zašto se vrše ove izmene. Hvala vam.
Hvala vama, gospodine Stojkoviću. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima Ivica Dačić, predsednik poslaničke grupe SPS. Izvolite, gospodine Dačiću.
Dame i gospodo, uvaženi gospodine ministre, uvaženi predsedniče, danas smo izgubili dosta vremena na neke nebitne i sporedne likove i teme. Dozvolite mi da u ime SPS kažem nekoliko reči vezano za zakon koji je na dnevnom redu – Zakon o izmenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku. SPS je glasala protiv stavljanja ovog zakona na dnevni red i protiv dnevnog reda u celini. Prvo, SPS nije bila upoznata sa Predlogom izmena i dopuna ovog zakona. Smatramo da je apsolutno neprihvatljivo da kad god neki kriminalac treba da izađe iz zatvora, jer mu se bliži kraj pritvora, zbog toga što naši sudovi i tužilaštva ne rade kako treba, da mi ovde moramo da menjamo Krivični zakon, pa se ponekad pitam zašto uopšte ograničavati pritvor. Što odmah niste napisali da neko može biti u pritvoru sve dok mu se ne izrekne kazna? Šta ćemo sa onima koji, kada istekne dve godine i četiri godine, ne budu osuđeni i optuženi ni za šta? Ne govorim da bih branio kriminalce. Sve ovo što danas govorite, gospodine ministre, motivisano je ne principijelnim razlozima, nego onim što piše u novinama, a to je da će šestorica pripadnika zemunskog klana izaći iz pritvora zato što Specijalni sud nije mogao da ih osudi za ove dve godine. Vi umesto da menjate Specijalni sud menjate zakon. Sećate se da je SPS bila i protiv prethodnih promena. Pritvor je do sada bio dve godine. Promenama zakona, koje ste vi predložili, na zahtev nekih stranaka, SPO pre svega, da ne bi tada iz zatvora izašao Rade Marković, traženo je da pritvor odmah bude četiri godine. Mi smo prihvatili kompromisnu varijantu da to važi za najteža krivična dela. Sada predlažete da to važi i za ona krivična dela organizovanog kriminala za koja je zaprećena kazna od deset godina zatvora ili teža kazna. Onda, u drugom stavu predlažete da, kada neko izađe iz pritvora, pa ga ponovo vratite u pritvor, taj pritvor može da traje neograničeno dugo. To nigde ne postoji! Molim vas da povučete ovaj zakonski predlog. Glasaćemo protiv. Hapsite vi kriminalce, gonite ih, ali nećemo valjda zbog svakog kriminalca u zatvoru, a ne možete da mu nađete dokaze, ili sud neće da radi kako treba, ili tužioci ne mogu da pohvataju ceo predmet, da menjamo zakon. Pa specijalni tužilac umesto da razdvoji postupak ovde, traži da vi promenite zakon, da tih šest pripadnika zemunskog klana ne izađe iz zatvora. Kakav je to način? Vi znate, gospodine ministre, ko se može naći na udaru vaše promene Zakona. Vi govorite o organizovanom kriminalu. Hoćete da vam pročitam šta je po definiciji DOS vlasti, pošto su oni doneli Zakon o organizovanom kriminalu, organizovani kriminal: "Organizovani kriminal predstavlja vršenje krivičnih dela od strane organizovane kriminalne grupe, odnosno druge organizovane grupe ili njenih pripadnika, za koje je predviđena kazna zatvora od četiri godine ili teža kazna". Nemate nabrojano i pobrojano koja su to dela organizovanog kriminala. ''Organizovana kriminalna grupa'', po tom zakonu, ''jeste grupa od tri ili više lica koja postoji određeno vreme i deluje sporazumno u cilju vršenja jednog ili više krivičnih dela, za koje je predviđena kazna zatvora od četiri godine ili teža kazna, radi sticanja, posredno ili neposredno, finansijske ili druge materijalne koristi''. Pod drugom organizovanom grupom, znači, ne kriminalnom, ne organizovanom kriminalnom grupom ''podrazumeva se grupa koja nije obrazovana u cilju neposrednog vršenja krivičnih dela, niti ima tako razvijenu organizacionu strukturu, definisane uloge i kontinuitet članstva svojih pripadnika, ali je u funkciji organizovanog kriminala''. Gospodine ministre, u vašem Predlogu zakona, koji ste nam dali, stoji da četiri godine može biti u pritvoru onaj ko je osumnjičen, optužen za dela organizovanog kriminala, za koje je zaprećena kazna od 10 godina zatvora ili teža kazna. Da vas podsetim na Krivični zakon koji smo doneli pre određenog perioda – za izdavanje čekova i korišćenje platnih kartica bez pokrića, gde neko sebi ili drugome pribavi korist od 100.000 dinara, zaprećena je kazna do 10 godina zatvora. Ako izdavanje čekova slučajno organizuje troje ljudi, petoro i to se može nazvati organizovanom kriminalnom grupom. Hoćete li vi njih držati četiri godine u pritvoru? Možete ih držati koliko hoćete, vi ovim što radite dajete pravo svakoj vlasti da bude diktatorska vlast! Vi ovde dajete pravo da se ponovi akcija "Sablja". Nećete biti sto godina ministar. Doći će neko na vaše mesto pa će vas oceniti kao organizovanu kriminalnu grupu. Nemojte mnogo da razmišljate, znamo mi kako to izgleda i kako je bilo u akciji "Sablja", gde je u Srbiji uhapšeno 12.000 ljudi na osnovu sumnje da su, eto, oni počinili neka dela iz tzv. organizovanog kriminala!! Zatim, pod ovu vašu odredbu može da se stavi krivično delo prouzrokovanja lažnog stečaja. Pod ovu vašu odredbu može da se stavi i odavanje poslovne tajne, nesavesno pružanje lekarske pomoći. Evo, gospodin je lekar, hoće li vas sutra pacijenti optužiti da ste mu dali nesavesnu lekarsku pomoć, pa će reći da ste to uradili zajedno sa vašom medicinskom sestrom i sa još jednim lekarom, pa ćete provesti četiri godine u pritvoru. Razliku između zatvora i pritvora objasniće oni koji su bili u pritvoru, a nikada nisu bili u zatvoru. Znači, pod ovo što predlažete, gospodine ministre, može da se stavi krivično delo nadrilekarstvo i nadriapotekarstvo. Sve to može da bude predmet organizovanog kriminala. Gospodine ministre, ugrožavanje teritorijalne celovitosti, celine naše države, napad na ustavno uređenje, oružana pobuna je izazivanje nacionalne, rasne i verske mržnje i netrpeljivosti, pripremanje dela protiv ustavnog uređenja i bezbednosti. To su sve dela koja su dar božiji za diktatorsku vlast, dar božiji za tužioca, jer sve nas gde nas ima više od troje u ovoj sali ili u ovoj državi možete optužiti da deluje protiv ustavnog poretka ove države. Šta treba – da nas držite četiri godine u pritvoru i da nas po isteku tri godine i 11 meseci pustite iz pritvora?! Ono što vi pripremate je apsolutno suprotno onome za šta se vi zalažete. Vi se plašite od javnosti da kažete da specijalni sud i specijalno tužilaštvo ne rade svoj posao. Nećemo mi valjda sada kada nekom kriminalcu ističe pritvor ponovo da donosimo krivični zakon. Ovo je apsolutno neprihvatljivo šta radite! Zato što dajete mogućnost ljudima da arbitrarno odlučuju koga će držati u pritvoru, a koga ne. Vraćate nas u vreme Nataše Mićić i vreme vanrednog stanja, da mi treba da razmišljamo da li će neki tužilac da u delovanju troje, četvoro ili petoro politički organizovanih ljudi ili običnih građana pronađe neku vrstu organizovanog kriminala. Zloupotreba službenog položaja takođe je delo, krivično delo koje može da se okarakteriše da spada pod vašu izmenu i dopunu Zakona. Gospodine ministre, postoji na hiljade socijalista u Srbiji i drugih koji su nekada bili u onoj vlasti, koji su optuženi, osumnjičeni. Ovo je bilo omiljeno delo DOS-ovskih tužilaca – zloupotreba službenog položaja i nenamensko trošenje sredstava. Sada vi to definišete, zloupotreba službenog položaja, prevara u službi, to je delo za koje takođe neko može da bude četiri godine u pritvoru samo da postoje još dvojica koji su bili zajedno sa njim i koji su, eto, navodno kriminalno organizovani.
Da li ćete koristiti i drugih 10 minuta?
Koristiću. Naročito je interesantno, gospodine ministre, da u isto vreme dok predlažete amnestiju onih koji su pobegli iz vojske ili se nisu odazvali vojnom pozivu, vi ovde uvodite opasnu mogućnost. Da za izbegavanje vojne obaveze i samovoljnog odsustvovanja i bekstva iz vojske, i ako to neko uradi u grupi više od tri, da za to može da bude četiri godine u pritvoru. Dogovorite se u Vladi Srbije – da li ste za bežanje iz vojske ili ste za to da se vojska služi? Oni po vašem Krivičnom zakonu, koji ste usvojili, koji pomažu slabljenju borbenog morala, sprečavanju borbe protiv neprijatelja, pomaganje neprijatelju, takođe mogu da budu četiri godine u pritvoru. Gospodine ministre, za ta dela: napad na ustavno uređenje, izbegavanje vojne obaveze, pomaganje neprijatelju i slabljenje borbenog morala, nemojte se ljutiti, ali mnogi od onih koji su nekada bili u DOS-u do sada nije trebalo ni da izađu iz pritvora po ovom vašem Predlogu zakona. Prema tome, okanite se ovog zakona. Smenite one koji ne rade svoj posao u tužilaštvu i u pravosuđu. Koliko godina treba specijalnom sudu da donese presudu? Tužilaštvo pravi spektakularne procese, spaja na desetine slučajeva. Koje veze imaju ovih šest kriminalaca, koji su vršili otmice, sa ubistvom Zorana Đinđića? I sada, ako se oni puste, znam šta je vama, ministre. Nisam od juče, bavim se politikom 15 godina. Nemojte mi pričati o principima ovde, nego mi recite iskreno, svima nama, vi se plašite da će, ako ti kriminalci izađu iz zatvora, cela ta, navodna, demokratska javnost da kaže da ste pustili da izađu ubice Zorana Đinđića. Po njihovim idejama, DOS-a i Demokratske stranke, za vreme vanrednog stanja svi smo mi bili potencijalni atentatori na Zorana Đinđića, 12.000 onih koji su pritvarani. Šta je trebalo da oni do današnjeg dana ne izlaze iz pritvora? Mislim da je ovaj predlog veoma loš za imidž ove vlade. Vi treba da skraćujete pritvor. U Ustavu piše da pritvor mora biti ograničenog vremena. Ljudi su se borili vekovima, stotinama godina da skrate samovolju onih koji u svojim rukama imaju mogućnost da nekome sude, da ga sumnjiče, optužuju itd. Vi ovde govorite stalno, iz godine u godinu predlažete zakone gde nam produžavate pritvor. Još, ne daj bože, da dođete na Batićev predlog da vratimo malo smrtnu kaznu, pa da je opet ukinemo posle određenog perioda. Kada neko četiri godine bude u pritvoru, pazite, gospodine ministre, četiri godine da budete u pritvoru i da o vama svaki dan pričaju da ste deo organizovanog kriminala, da ste deo organizovane grupe, da ste zločinac, da ste ovakav ili onakav, izađite vi posle te četiri godine i probajte da nastavite svoj život dalje normalno kao da se ništa nije desilo! Nemojte da se igrate ljudskim životima i ljudskim sudbinama. Zar ćemo mi sada zbog šest kriminalaca, koje specijalni sud ne može da osudi, da menjamo zakon? Da li ste vi, gospodine ministre, pogledali dobro spisak svih kriminalaca kojima ističe pritvor? Dajmo bar sada kada menjamo sve da promenimo. Mislim da ste dali visoku kaznu, visoku granicu za dela koja su teža da bude od deset godina. Probajte da smanjite malo. Ovaj drugi stav vam je možda i najbolji – kada ga dovedete u zatvor, u pritvorsku jedinicu, da odmah taj pritvor bude neograničen i traje do izricanja presude. Možda je to najbolje, da ne moramo svake godine da menjamo Zakon shodno zahtevima određenih političkih stranaka iz vaše koalicije, koji su govorili o nezavisnosti sudstva, a ovde svaki dan bi da oni budu tužioci, da budu sudije, da budu ombudsmani i sve ostalo. I zato mi ćemo glasati protiv ovog predloga zakona, zato što smatramo da je ovakav Predlog apsolutno protivan svim nastojanjima Vlade Republike Srbije da se u ovu oblast unese red. Ovo je apsolutno protivno nastojanjima Vlade Srbije da se približavamo evropskim standardima. U Evropi, kao što znate, postoji tendencija smanjivanja pritvora, postoji mogućnost izlaska iz pritvora uz određenu kauciju. Kod nas, mi samo produžavamo pritvor. Ovo ne govorim, i molim vas ako mi odgovarate, gospodine ministre, nemojte uopšte da se osvrćete na to da li će zbog ovoga što pričam neko da oceni da mi branimo nekog kriminalca ili ne, ili da će ako ne glasamo za promenu ovog zakona neki kriminalac da izađe iz zatvora. Govorim principijelno. Nemojte nikada raditi nešto što vam se sutra može obiti o glavu. Nemojte sutra raditi ništa zbog čega će ovde na desetine ljudi morati da se plaši da će otići u zatvor zbog ovoga što ste vi promenili sada. Zloupotreba službenog položaja, da li vi znate koliko je široko to delo da svakoga možete da optužite za to? Nađite još dvojicu, evo vam organizovane kriminalne grupe, evo vam organizovane grupe koja nije kriminalna, koja takođe spada pod udar vaše promene Zakona. Promenom vašeg Zakona, onaj ko izda ček bez pokrića na 100.000 dinara ili da karticu bez pokrića na 100.000 dinara, i ako ima mogućnost da se to zlonamerno okarakteriše, da je to uradio organizovano, da je imao neke namere, da je naneo velike štete, može da se podvede pod ta vaša najteža krivična dela. Neću vama, gospodine ministre, da verujem da ćete vi da radite tako. Hoću da u zakonu piše da mora da se radi tako. Zakoni se ne donose da bi se dala mogućnost da neko arbitrarno odlučuje, nego se zakoni donose da bi se ograničila samovolja pojedinaca, tužilaca, sudija i svih ostalih. U svakom slučaju, mi smo apsolutno protiv i zato smo glasali protiv ovog dnevnog reda. Smatramo da se ovim unosi bespotrebna restriktivnost u ono što se zove dužina pritvora. Unosi se neograničen pritvor, koji može da traje do kraja procesa, do izricanja presude. A vi znate da su naši sudovi toliko ažurni u izricanju presude da to može da traje i traje, da se na kraju ni oni koji su tog čoveka poslali u pritvor ne sećaju više u kojoj se pritvorskoj jedinici nalazi. Gospodine ministre, nije u redu i nije za vas dobro da budete zapamćeni po tome što ste povećavali pritvor. Znam da to nije vaše mišljenje. Znam da i vi smatrate možda lično da to nije u skladu sa nekim vašim opredeljenjima, ali nemojte zbog dnevno-političkih razloga da donosite zakone koji svima nama mogu da se obiju o glavu. Vama možda neće, ali onima koji su onim tzv. demokratama bili na tapetu svih ovih godina, kada pomenete prvo slovo od ove promene vaših zakona, diže se kosa na glavi. Znamo kako to izgleda kada sude DOS-ovi sudovi, kada nas neko pošalje u pritvor, pa to traje nekoliko meseci ili nekoliko godina, pa kada uđete u pritvor, kada treba da izađete, a za to vreme vas niko ne ispituje i bilo šta drugo, donesete zakon da se taj pritvor produži za još jedno dve godine. Znajući ko se sve nalazi u tim sudovima, sagledajte šta sve treba da promenimo, koliki pritvor treba da bude za neka dela za koja možda nikada nećete dokazati da je neko uradio. Najbolje je da kažete da će taj čovek bez ikakve presude do kraja života biti u pritvoru.
Da li još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika želi reč? (Ne.) Obaveštavam vas da su, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele poslaničke grupe G17 plus i SRS. Reč ima narodni poslanik Marko Krstin, potom Zoran Krasić, pa Petar Jojić.
Dame i gospodo, gospodine ministre, pred nama je Predlog zakona kojim se praktično produžava pritvor. Mi smo nešto tako slično imali već pre određenog vremena i tada sam diskutovao na isti način kao što ću i sada da diskutujem. Mislim da ne možemo po slobodnoj volji pristupati određivanju pritvora, bez obzira što se u našim rukama nalazi zakonodavna vlast. Zakonodavna vlast je ograničena Ustavom na srpskom jeziku. Ustav znači ustaviti samovolju. Ustav ima svoj tekst. U tom tekstu piše i Ustav sadrži odredbe kojima se ograničava pritvor. Čitajući Predlog zakona, pogotovo njegov ustavni osnov, on se poziva na član 15. stav 2, u kome se kaže da niko ne može biti lišen slobode, osim u slučajevima i u postupku koji su utvrđeni zakonom. Predlog zakona se poziva i na član 72. stav 1. tačka 2. Ustava koji sadrži procesni osnov, jer Republika Srbija uređuje i obezbeđuje ostvarivanje i zaštitu sloboda i prava čoveka i građanina. Međutim, Ustav posle člana 15. ima i član 16. Pošto je to najviši normativni akt ove države, ja ću ga citirati: "Lice za koje postoji osnovana sumnja da je izvršilo krivično delo može, na osnovu odluke nadležnog suda, biti privedeno i zadržano u pritvoru, samo ako je to neophodno radi vođenja krivičnog postupka ili bezbednosti ljudi". Već u prvom stavu nalazimo ograničenje kada se može odrediti pritvor. Samo ako je to neophodno radi vođenja krivičnog postupka ili bezbednosti ljudi. Time se apsolutno isključuje svaka druga mogućnost, svaka druga potreba, znači pritvor nije kažnjavanje, on je mera obezbeđenja da bi se mogao postupak voditi ili da bi se obezbedila bezbednost ljudi. Stav 2. kaže: ''Trajanje pritvora mora biti svedeno na najkraće nužno vreme''. Mi vreme merimo, naravno, sekundama, minutima, satima, danima, mesecima, znači, nekim rokovima. U Predlogu zakona ne vidim rok. Nama je rok određen ni dve ni četiri godine, nego kako Zakon kaže, tako određen, pri tom može trajati do izricanja prvostepene presude. Ako uzmemo Krivični procesni zakon, tamo nema roka da se donese presuda, znači, za pritvor nema roka i pritvor nam izlazi izvan okvira onoga što propisuje Ustav. Nadalje, Ustav propisuje da pritvor može trajati po odluci prvostepenog suda najduže tri meseca od dana pritvaranja. Ovaj rok se može odlukom Vrhovnog suda, to naglašavam, produžiti još za tri meseca. Dakle, ako se do isteka tih rokova ne podigne optužnica, okrivljeni se pušta na slobodu. Ustav, naravno, služi za tumačenje svih zakona, za ponašanje svih i svakoga, pa ako ovo tako tretiramo, Ustav kaže, samo odlukom Vrhovnog suda se pritvor može produžiti i još za tri meseca, a posle isteka tih rokova pušta se na slobodu. Znači, tu Ustav operiše sa rokovima. On ne kaže do donošenja neke odluke, Ustav kaže, do isteka rokova. Mi ovde, nasuprot tome, u zakonukažemo – tako određeni pritvor može trajati do izricanja prvostepene presude. Pošto nema roka za izricanje, mislim da bi predlagač morao da predvidi rok. Koji bi rok bio, to ne znam, to zavisi od potreba koje iziskuju donošenje ovog zakona, ali očigledno je da Ustav traži rok, pošto u procesnom Krivičnom zakonu nemamo rok za donošenje presude, mislim da je ovde pritvor praktično ograničen eventualno zastarelošću krivičnog gonjenja, što ne može biti rok za određivanje pritvora, niti je to tako određeno. U samom obrazloženju zakona nalazimo analizu efekata zakona, pa kaže ovako – ''donošenje ovakvog zakona neće izazvati troškove građanima i privredi, posebno malim i srednjim preduzećima''. Ne vidim kakvu ulogu imaju mala i srednja preduzeća kod pritvaranja građana. Mislim da je trebalo ovde da napišemo koliko građana ima u pritvoru, koliko će oni morati duže da ostanu u pritvoru zbog ovoga itd. Zatim, kod razloga za stupanje na snagu pre osmog dana, predlaže se da zakon stupi na snagu narednog dana kako ne bi istekao pritvor optuženima za krivična dela organizovanog kriminala. Taj deo obrazloženja nije u skladu sa normom koja se predlaže, a koja glasi – protiv optuženog, koji je zbog isteka roka pušten na slobodu, može se odrediti pritvor. Znači, tek ako je pušten na slobodu, može mu se odrediti pritvor. Ovde u obrazloženju piše da im ne bi istekao pritvor. Tu ima nekih nesaglasnosti. Kao i prvi put kada sam diskutovao kod donošenja ovakvog sličnog zakona, ne mogu da se otmem utisku da imamo određeni popust prema određenim pravosudnim organima koji ne bi smeli da imamo, jer se radi o pravima građana koja su opet garantovana Ustavom, i to članom 12. Ustava, gde se slobode i prava ostvaruju i dužnosti ispunjavaju na osnovu Ustava, osim kada je Ustavom predviđeno da se uslovi za ostvarivanje prava i slobode propisuju zakonom. Mislim da se u ovom slučaju radi o tome da naša odeljenja, posebno odeljenja pri Okružnom sudu koja postoje u Beogradu, koja se bave najtežim oblicima kriminala, očigledno nisu u mogućnosti da u određenom, pristupačnom ili vremenski ograničenom, roku izvrše ovaj zakon. Treba da razmišljamo o tome kako da poboljšamo rad tih odeljenja, a ne da svakih šest meseci menjamo zakon. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, a potom Petar Jojić, pa Vjerica Radeta. U međuvremenu jedno obaveštenje, 20. sednica Odbora za prosvetu zakazana za petak, 23. decembar 2005. godine, odložena je za ponedeljak, 26. decembra u 12,00 časova, sala na trećem spratu. Izvolite.
Gospodine Markoviću, koliko sam shvatio, SPS je protiv Predloga zakona, G17 plus je protiv Predloga zakona, SRS je protiv Predloga zakona. Ako baš želite da pokažete efikasnost, bilo bi najbolje da se dogovorite sa predstavnikom Vlade da se ovaj zakon povuče iz procedure, jer je iluzorno da trošimo reči, ukoliko ovakav Predlog zakona neće da prođe. Vidim da ne obraćate pažnju na ono što poslanici sa ove govornice pričaju, onda ću da nastavim. SRS, naravno, protivi se jednom ovakvom Predlogu zakona, ima mnogo razloga. Prvi razlog je što je ovakva inicijativa za promenu ovog člana Zakonika o krivičnom postupku u suprotnosti sa onim što vi zovete Ustavna povelja državne zajednice, kako nazivate ono – mala povelja, Povelja o građanskim i političkim slobodama, u suprotnosti sa Ustavom Republike Srbije. Ali, moram da kažem da je to i u suprotnosti sa Evropskom konvencijom o ljudskim pravima, naročito sa odredbom člana 7. Evropske konvencije o ljudskim pravima. Ništa novo ne otkrivam kada ponavljam ono što su moji prethodnici rekli. Kada dođe do velikog sukoba unutar DS, onda DSS koja je na vlasti menja propise, upravo onako kako bi to hteo Boris Tadić, ovaj Šutanovac, što vodi medijsku kampanju protiv Narodne skupštine, i svi ovi drugi. Prošli put sam vam objasnio da su svi ovi specijalni sudovi, sudovi DS. Kada se dva politički rođena brata, Vuk Drašković i Boris Tadić, nešto zavade, onda se DSS trese i mora da menja zakone. Dakle, DSS se trese i menja zakone, i tako u stvari DSS priznaje da je na vlasti u Srbiji DS, koja je prividno opoziciona i opravdano odsutna iz ove sale. Jeste, oni su 2003. godine promenili pravni sistem Republike Srbije, formirali neke specijalne sudove, ali ja moram da vas podsetim, od tog datuma kada je nastao povod za formiranje tih specijalnih sudova i tužilaštava, da li su sudovi i odeljenja nije bitno u krajnjem slučaju, jer ovo je ipak jedna politička diskusija, prvo su medijski osudili sve i svašta, samo da vas podsetim, po logici DS je bilo normalno da napadaju SRS. Ali, po onoj njihovoj logici, zamalo je falilo da vaš Vojislav Koštunica u "Sablji" bude jedna od žrtava demokratije. Kod nas je zavladala demokratija. Kako je zavladala demokratija, tako se povećava pritvor. Kod nas kada je započeta "Sablja", gle čuda, Srbija i Crna Gora su primljene u Savet Evrope, potpuno suprotni procesi. Znači, ovima koji vam komanduju iz inostranstva odgovara što gore stanje u Srbiji. Kada je gore stanje u Srbiji, vi dobijate pohvale, nagrade, priznanja itd. Onda se javi jedan vrlo pametan tužilac, a imamo dva specijalna, nedodirljiva, koji otprilike ovako kaže: postoji opasnost da neki da odu na slobodu, a za njih, znate sami, važi prezumpcija nevinosti, a to ne bi bilo dobro, jer tužilac smatra da su oni kriminalci. Svi se plaše od reakcije DS, koja je u suštini bila nesposobna, dok je bila na vlasti. Jeste da je pohapsila 12.000 do 13.000 ljudi i da se cela priča o 12.000 do 13.000 ljudi svela na 45. Gospodine Stojkoviću, pokažite dokumentaciju na osnovu koje je došlo do tih hapšenja. Ne znam, ovi ljudi koji su u Odboru za bezbednost, oni su imali prilike da gledaju malo tu dokumentaciju, čak i oni ateisti iz Odbora postali su hrišćani, jer su se krstili. Krstili su se kada su čitali stenogram sastanaka sednica Vlade Republike Srbije kako se dogovaraju neki, ako vi meni uhapsite ovoga, onda ćemo mi da tražimo da se uhapsi onaj vaš. Zašto ne uhapsite Nenada Čanka, pošto je on u to vreme hteo da preuzme mafiju, hteo da preuzme grupu za trgovinu narkotika na teritoriji Vojvodine. Vi ćutite, ali se zato plašite, pa i Karić je tu, nego hajde, pustite sada. (Šormaz Dragan, sa mesta, dobacuje.) Pogledajte malo one policijske izveštaje. Kada završim, dođi i to pametno kaži. Ne mogu to pametno da ponovim što ti kažeš. Znam da je nasrnula inteligencija, ali posle mene dođi, molim te, pusti me samo da završim ovo. Suzdrži se od te inteligencije, nikome ne smetam, možeš slobodno da pričaš. (Predsednik:Molim vas...) Ovako, onda specijalni tužilac da bi prikrio upotrebu alkohola u tom demokratskom sudu, gde sudije ne razgovaraju, gde su se sudije jednostavno, kao na aukciji, prijavili, ko hoće veliku platu ide u specijalni sud, hoćemo nekog tužioca, hoćemo. Koga ćemo? Prijića?! Pa, bio je JUL-ovac. Nema veze, sada završava posao. To je ta demokratija koja nas je zapljusnula sa Vladom Zorana Đinđića. Te haški, te antihaški lobi. Nema ni haškog ni antihaškog, u specijalnim sudovima se sudi zato što nije napravljena pravilna parcelacija kriminalnih područja. Sukobljeni su kriminalni interesi ljudi koji su u to vreme bili na vlasti. Kako bi se zabavljala publika u Srbiji, hajde, specijalni sud, suđenje stoleća, veka itd. Vidite i sami kako koji dan ide, svi ste zaboravili prvu početnu informaciju kada je krenulo suđenje. Ovo je sada otišlo u nešto drugo. Sada DS sudi sama sebi i teško joj ide posao, jer su svi umešani. Da li je Tadić uspeo da reši ono iz Bodruma, a obećao je i prevario verovatno 10% građana koji su glasali, rekao je to će sve DS da raščisti. Koliko vidim, Novaković i dalje drma tamo nešto, Pajtić još napredovao, a da ne pričam o ovim drugim. Jedino se nešto Neda prićutala, snima neki film verovatno. To je demokratija. To je ta pokvarena demokratija DS, koja je produkt onog boljševičkog načina razmišljanja 1945. i 1948. godine koji je bio u Srbiji. To su njihovi ideološki naslednici, unučići. Eto, vidite kako oni to rade i kako oni to završavaju. Sada da se vratimo na ono što bi možda ministar mogao prilikom izlaska da komentariše i da kaže da su to pravni razlozi zbog čega se predlaže promena ovog zakona. Odmah da vam kažem, gospodine Stojkoviću, ne postoji nijedan pravni razlog za promenu ovog zakona. Uzmite Evropskukonvenciju o ljudskim pravima, pogledajte član 6. i 7, a imamo i ove silne nevladine organizacije koje prate rad Evropskog suda za ljudska prava. Neka prelistaju malo odluke i stavove Evropskog suda za ljudska prava kada je u pitanju pritvor. Sada, zbog moje profesije i zbog nečega što ovih dana intenzivno radim, a tiče se Haga, moram vas i javnost da obavestim kako to gleda teorija i kako to gleda sudska praksa. Evropskom konvencijom o ljudskim pravima svakom licu se garantuje da se smatra da je nevino dok se pravosnažnom sudskom presudom ne osudi. Oni moji prethodnici koji su ovde pričali o onim licima koja su u pritvoru da su kriminalci, bilo bi bolje da izađu i da daju neko izvinjenje, jer ako ne date izvinjenje, onda se ponašate isto kao Zoran Đinđić ili kao onaj Mićunović, koji kaže: šta, neka idu i neka nevinost dokazuju. Druga stvar, kao minimum garancija svakom ljudskom stvoru garantuje se pravo na pravično, brzo i ekspeditivno suđenje. Svako ko je osumnjičen, pa još optužen, a naročito onaj koji je pritvoren, njegovo elementarno pravo, koje država mora da mu obezbedi u vidu suda i u vidu onoga koji ga proganja, bez obzira koji je optužni sistem u pitanju – da li ovaj istražni ili onaj drugi optužni tzv. akuzatorski, taj minimum prava mora država da garantuje pojedincu. Njegovo je pravo da mu se brzo sudi. Njegovo je pravo da bude odmah obavešten o svim tačkama optužnice i o svemu onome što mu se stavlja na teret. Njegovo pravo je da mu se da dovoljno vremena da pripremi svoju odbranu. On ima pravo na efikasno i brzo suđenje. Država mora da poštuje još jednu obavezu, svoju obavezu, a to je da poštuje pravo optuženog da se suđenje obavi bez nepotrebnog odugovlačenja. Negde se kaže, u nekom razumnom roku. Ne sporim da postoje i u kontinentalnom, a pogotovo u anglosaksonskom pravnom sistemu rešenja koja vremenski ne ograničavaju trajanje pritvora. Tamo je sudska praksa poprilično učinila i definisala vremensko trajanje pritvora. Za anglosaksonsko pravo karakterističan je predmet Barker protiv Vinga, a za naše kontinentalno interesantne su brojne odluke, naročito one koje su donete od 1982. godine naovamo, a tiču se i Austrije, i Holandije, i Engleske, i Turske i da ne pričam dalje. Međutim, postoje pravni sistemi u kojima se zakonskom normom ograničava, odnosno određuje maksimalno trajanje pritvora. Mi smo jedna od retkih država koja je imala to dobro rešenje. Svako vremensko ograničenje trajanja pritvora bilo je u funkciji zaštite pritvorene osobe i optuženog, ali je istovremeno to bio nalog za sud koji sudi i za tužioca koji proganja da završe svoj posao. Gospodine Stojkoviću, mi nećemo da glasamo za ovaj zakon. Pošto verovatno ovaj predlog zakona neće da prođe, to znači da obavestite Republičkog javnog tužioca da pokrene krivični postupak protiv sudija i tužilaca koji su bili neaktivni, jer su oni pripadnici jednog organizovanog udruženja koje ima za cilj da omogući tim ljudima, koji su osumnjičeni u pritvoru, da izađu na slobodu. To je prava priča ovoga što se dešava. Vi nama ovde zamenjujete teze. Mi treba da pokrijemo neefikasnost suda. Neću da pokrivam neefikasnost suda. Treba da pokrijemo nesposobnost tužioca. Neću da pokrivam nesposobnost tužioca promenom zakona gde se produžava pritvor. Čak i u onim državama gde vreme trajanja pritvora, odnosno dužina trajanja pritvora nije izričitom zakonskom normom određena, limitirana, postoje neki principi i neki kriterijumi i neki testovi koji se vrše da bi se utvrdilo da li je došlo do povrede prava pritvorenog lica. Da li mu je povređeno pravo na pravičnost suđenja kao najširi oblik jednog prava, a pogotovo pravo na brzo i efikasno suđenje i pravo na suđenje bez nepotrebnog odugovlačenja. Tada su dati neki kriterijumi, samo ću da ih navedem, ima sedam-osam šire posmatrano, a uže posmatrano to su četiri. Prvi: složenost predmeta; kakva je složenost ovih predmeta, konkretno, koji se koriste kao povod za Predlog zakona. Po policijskim izveštajima i po onome što tužilaštvo raspolaže, po onome što je javnost obaveštena, ti predmeti su laki. Zašto? Oni su iz oblasti gde se stvarno javlja u formi organizovanog kriminala vršenje onih dela koja se tiču iznude, promet opojnih droga, odnosno droga i drugih sredstava i eventualno još dva dela. Demokratskoj stranci treba veza sa ubistvom, sa saučesništvom u ubistvu njihovog premijera, i računaju – produžite pritvor, u međuvremenu će Bogoljub da plati, Šutanovac da reklamira, Zapad da podrži, da padnu ovi, da se oni vrate i da završe onu drugu etapu koja im je naprasno prekinuta decembra 2003. godine. Kada podnosite ovakav predlog zakona, vi ste sa njima u koaliciji, upravo sa takvima koji su tako nešto i osmislili da se desi u našoj zemlji. Dalje, drugi test ili uslov: nemar ili zatrpanost suda. Nemar postoji, ali neka pitanje nemara u tim specijalnim sudovima rešava onaj ko je u okviru sudske grane vlasti nadležan za to pitanje. Evo, pomenuću predsednika Vrhovnog suda i sve one asocijacije i institucije unutar Vrhovnog suda Republike Srbije, počev od Velikog personalnog veća, do Visokog saveta pravosuđa, pa i Nadzornog odbora, koji treba da ima uvid, pa i predsednika suda, koji rukovodi tim odeljenjem i tim sudom. Oni su odgovorni za nemarnost. Ako je iskazana nemarnost u ovako značajnom predmetu za DS, onda to nije obična nemarnost, onda je to nešto teže u čemu sigurno ima i elemenata nekog krivičnog dela. Da li je sud zatrpan? Ko ga je zatrpao? Demokrate zatrpale svoj sud, hapsili 12 hiljada ljudi. Ima nekih koji su sedeli u nekoj samici po dva-tri meseca i niko nije došao da ih pita - kako se zovete, šta radite, da li ste nešto uradili, da li imate nekih dodirnih tačaka sa Mutavim i drugima itd. Ko je onda tu kriv? Neko iz vlasti. Pročešljajte to tamo. Jočić je u ministarstvu koje je nadležno za policiju. Jedan deo policije hapsi, privodi, vodi borbu protiv organizovanog kriminala. Razrešite. Krivica što suđenja nisu počela je tamo, ne kod onih koji leže. Oni su samo jadnici pasivni posmatrači. Za njih važi prezumpcija nevinosti, a svako novinarsko piskaralo može u novinama da napiše o njima šta god hoće, naravno, neki put iz svojih usta, a neki put prenoseći izjavu nekog vidnog političara iz DS, naravno, da bi novinar izbegao svoju ličnu odgovornost za ono što piše. Treće: doprinos optuženog da ne počne suđenje. Nijedan optuženi u pritvoru ne može da da doprinos da se odugovlači sa početkom suđenja. Kad kažem početkom suđenja, možete slobodno da proširite i na sam postupak trajanja suđenja, pa sve do donošenja pravosnažnih odluka. Kako on može? Neko je ovde bio mnogo pametan, pa je u novinama kritikovao advokate koji su bili branioci i koji su, navodno, zloupotrebili pravo, pa su podnosili podneske, tražili izuzeće, tražili veštačenje itd. Šta su oni tu zloupotrebili? Da li oni imaju to pravo po Zakoniku o krivičnom postupku? Imaju. Ako imaju to pravo, kako oni mogu da zloupotrebe? Neka se sud organizuje. Čini mi se da smo prošle godine promenili taj deo Zakonika o krivičnom postupku, pa smo to suzbili da, parafraziram, jedanput mogu to da urade, ali ne mogu stalno da ponavljaju. Šta je dalje? Optuženi ne može da da neki doprinos tome. Dalje, ko trpi štetu? Trpi štetu optuženi koji je u pritvoru, naročito onih predmeta gde suđenje nije ni počelo ili kod onih slučajeva gde je suđenje počelo, ali ide traljavo. Sada da vam objasnim kakva je to prirodna veza između ovih iz DS koji su ovo osmislili, a znam ko stoji iza ovoga: Nataša Kandić, Sonja Biserko i onaj Vojin Dimitrijević, onaj što je odavno radio za tuđe. Oni su preko medija uplašili vas koji ste na vlasti, ali to što oni predlažu, to radi Karla del Ponte u Hagu. Evo, 24. februara 2006. godine navršavaju se pune tri godine otkako je Vojislav Šešelj u pritvoru, a faza postupka u Hagu se zove predpretresna faza. Da bi kupila vreme Karla del Ponte, da bi se ovde nešto završilo, ako mogu da se dignu na noge ovi njeni demokrate, pošto je on tamo samo zbog političkih interesa, na zahtev Nebojše Čovića, Zorana Đinđića i onog Sokrata-Svilanovića, jer im je Šešelj bio kost u grlu, nisu mogli ovde ništa da rade, plašili su se da ne pobedi na predsedničkim izborima, oni brže-bolje zamole prijateljicu Karlu, koja je sada postala velika prijateljica sa Vukom Draškovićem ( obećala mu je da on neće da ide u Hag zbog Srpske garde i ovih drugih), podignu lepo optužnicu. Vojislav se javio 24. februara, 26. februara 2003. godine kaže – sam se branim, ne treba mi nijedan branilac, dajte da krenemo sa suđenjem odmah. Devetog maja 2003. godine, na zahtev Karle del Ponte, pretresno veće odluči da Vojislavu Šešelju, koji se brani sam, dodeli branioca u pripravnosti, pa prvo bude jedan nesrećni Lazarević. Kada je video da je to nešto pokvareno, pobegne i sada dođe jedan Holanđanin, odnosno već godinu i po dana, kućni prijatelj sa sekretarom Haškog tribunala. Ugradili se tamo kako da uzimaju pare UN, ali i da onemoguće Vojislavu Šešelju da se sam brani. Usput, devet meseci zabrana komunikacije sa porodicom, sa rodbinom, sa prijateljima, sa stručnim timom koji mu pomaže u pripremi odbrane, usput zabrana telefonske komunikacije, slušanje svih telefonskih komunikacija. Naravno, oni se svuda hvale kako ničim nisu dezavuisali i sproveli bilo kakvu diskriminaciju prema optuženom Vojislavu Šešelju. A on je jedini čovek na kugli zemaljskoj, od svih pritvorenika koji ima te elementarne probleme, odnosno ne priznaje mu se ono što je osnovno pravo svakog ljudskog bića. Šta se sada dešava? Na njegov zahtev da suđenje krene napokon do 24. marta sledeće godine, kada se navršava tri godine pritvora, ili da se pusti na slobodu, odnosno da se oslobodi, jer očigledno tužilaštvo nema ništa, u skladu sa Opštom deklaracijom i svim mogućim konvencijama, paktovima kojima se tretiraju ljudska prava– pošto ima pravo na ekspeditivno suđenje, pravite vezu sa ovom inicijativom DS za promenu ovog našeg Krivičnog zakonika, vidite da je to potpuno ista priča – Haški tribunal odbija takav zahtev. I onako, što bi rekli naši u žargonu, 'ladno saopštava – mi nismo ni planirali da ti krene suđenje do 24. marta sledeće godine. Toliko. Cela odluka jedna rečenica. Nešto ima kao uvod na pola strane i prva odluka Haškog tribunala u kojoj nema ni fusnote, nema ni poziv na pravni osnov, nema ništa. Mogu sve, kao da je odluku pisala DS. Eto, vidite kako međunarodna zajednica, navodno, poštuje ono što je standard na kome oni kažu da se zasniva moderna civilizacija, a vi nas gurate glavom bez obzira da idemo toj mečki na rupu. Gospodine Stojkoviću, to je drugi razlog zbog koga mi smatramo da je po pitanju ograničenja trajanja pritvora, a to je u funkciji optuženog, i to jeste zadatak - da se vodi računa o optuženom, naravno, kao što treba da se vodi računa da se materijalno i na drugi način pomogne tužilaštvu i sudovima. Koliko vidim, ovde nije inicijativa da se pomogne tužilaštvu i sudu materijalno, organizaciono, stručno. Ne, nego ćemo sve te probleme i nedostatke da rešavamo tako što ćemo čoveku da produžimo pritvor, pa umesto dve godine biće četiri godine. Među nama rečeno, moram da vam kažem da je mnogo humanije ovo što sada tražite da se promeni nego ono što ste prvi put promenili. Ono prvi put – definisano je da može da traje četiri godine zbog pretpostavke kolika bi mogla da bude kazna zatvora, pa teoretski svako može da potpadne pod onu odredbu. Ali, problem ovoga što danas predlažete, da se obuhvate dela iz oblasti organizovanog kriminala, ne rešava se produženjem pritvora, nego se rešava mnogim radnjama, merama i ovlašćenjima, za koja moram da kažem da postoje u Zakoniku o krivičnom postupku, a tiču se pretkrivičnog postupka, posebnih jedinica, posebnih odeljenja, koja će da snimaju, prate, kontrolišu, formiraju predmet pre hapšenja, pa onda da liše slobode, odrede pritvor i kroz tri-četiri meseca krene suđenje. To je put borbe protiv organizovanog kriminala, a ne – smestimo ga u zatvor, pa čekajmo. Da vidite kako to demokrate oponašaju demokratiju SAD. U predmetu Barker protiv Vinga bila je takva situacija, bili su neki nemiri, gradska neposlušnost, desilo se posle toga, kao rezultat nemira, da je pored kuće jednog bračnog para, staraca, pronađena žrtva. Sumnjalo se na dve osobe. Obe su pritvorene bez ijednog dokaza. Postupak je trajao godinama, odnosno ništa nije rađeno u postupku. Tužilac je svoju pasivnost pravdao time – nismo se mi koncentrisali na prvooptuženog, nego da u toku pritvora izvršimo pritisak na drugooptuženog da on prizna, a njegovo priznanje da iskoristimo protiv prvooptuženog. Zar vam nije poznato da se to radi i u specijalnom sudu? Eto, to se radi u specijalnom sudu. Znam, gospodine Stojkoviću, da ćete da izađete posle toga i da mi kažete da postoje stavovi Evropskog suda za ljudska prava gde je pritvor trajao i 11 godina, gde je trajao 7 godina, gde je trajao 5 godina. Znam da ima takvih primera, gde je cenio Evropski sud za ljudska prava upravo ove aspekte o kojima sam pričao, čak je išao dalje – na sedam-osam kriterijuma, tzv. testova, i utvrdio da nije došlo do povrede prava na suđenje u razumnom roku. Tako se to definiše u Evropskoj povelji. U Ujedinjenim nacijama kaže se – bez nepotrebnog odugovlačenja, a u Evropi se kaže – u razumnom roku, pa sada razumni rok tumači ko kako hoće. Ne želim da ga tumačimo ko kako hoće. Zalažem se da se ova odredba, koju ste vi predložili, ne menja, da ostane. Sada imate sasvim dovoljno elemenata da ispitate ko je to iz struktura tih specijalnih sudova i tužilaštva omogućio da, oni koji su bili osumnjičeni, s puno prava za koji dan izađu i prozivaju sve one koji su ih prozivali dve i više godina i u novinama kvalifikovali kao neke kriminalce. Ne ulazim u materijalnu sadržinu. Moguće je da ima i takvih u toj grupi. Međutim, mene demokratski sud nije ubedio u to, ništa demokratsko me nije ubedilo. Setite se, što god je napravila DS, to je loše. Državna zajednica – katastrofa; još ona dva bezobraznika koja potpisuju Beogradski sporazum krste se, kažu – nešto smo potpisali, ne znamo ni šta je, a onda zastupaju u ovoj skupštini 2003. godine da se to usvoji. Pa se formira jedan sud. Evo, Radiodifuzni savet. Da li ga je napravila DS? Katastrofa, još ništa ne radi. Napraviše Savet za telekomunikacije, ne mogu da podele frekvencije, a sve je epohalno. Oni samo kukuriknu i ništa više drugo, posle toga nema ništa, posle toga nestaje država. Imaju tu svoju lepu priču preko svojih medija, nevladinih organizacija, šarene laže, građanima upute lepe pričice, organizuju specijalne emisije, obrnu suštinu, marginalizuju glavno političko pitanje nekim pitanjem koje je, možda, čak i najbrutalnija perverzija. To je Demokratska stranka, koja uništava temelje ovog naroda, ove države, menja mentalnu sliku. Vidite i sami koliko se vodi medijska kampanja preko novina, gde se sve okreće. Primat je – biće pušteni kriminalci. Gde su njihove sudije? Oni međusobno ne razgovaraju. Žalila se ona žena sama, što je tamo neki portparol, zovu je – narodni heroj. Kaže, treba da objavim nešto, ne mogu da dobijem informaciju od Kljajevića. Oni međusobno ne razgovaraju. Kako vas nije sramota da dođete da tražite da menjamo zakon što oni ne razgovaraju? Sa ove govornice pre nekoliko dana sam vam pričao o onom Brunu Vekariću i Vučkoviću, čini mi se da tako beše, za ratne zločine. To je Tadićev tužilac. Sve će da vas osude samo da bi se pokazali u svetu ko su i šta su. Ako treba – ima da se montira. Što to ne menjate? Jeste li vlast? Vladajte ljudi! Uzmite zakone i vladajte! Ne dozvolite da Demokratska stranka, koja je samo prividno izašla iz ove skupštine, ona je ovde prisutna, preko medija, svojih sudija, tužilaca, vrši pritisak, atak. Vi, da vas neko ne bi prozvao, ima jadnici da progutate i udicu da se dodvorite. Kome da se dodvorite? Tadiću ili njegovima? Čedi Jovanoviću i onim njegovim narkomanima da se dodvorite? Tu nećete imati podršku SRS. Znači, da zaključim, građani Srbije, nijedan ustavno-pravni razlog ne postoji da se ova odredba Zakonika o krivičnom postupku promeni. Svaka promena bi značila narušavanje temeljnih prava garantovanih svakom pojedincu, ne samo u Srbiji, nego u svetu. Zaključite ko ovo gura i zašto. Demokratska stranka, jer je dobila zadatak da uništi Srbiju. Na primeru iz Haga, na primeru iz San Franciska, Barker protiv Vinga, samo sam vam pokazao identičnost onoga što radi Karla del Ponte, Demokratska stranka i oni koji mrze ovaj narod. Zato predlažem vama iz DSS, pošto vidim da ste vi samo ostali, da niste kritikovali ovakav predlog zakona, utičite na Vladu da se ovaj zakon povuče iz procedure. I odmah pokrenite odgovarajuće postupke, videćete da li je to disciplinski, krivični, protiv ovih ljudi koji su omogućili neaktivnost suda i vas prevarili da je opravdano menjati ovaj zakon. Drugo, napokon treba da kažete kada ćete Karića da uhapsite?
Zahvaljujem se, gospodine Krasiću. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić, a za reč da se pripremi Vjerica Radeta. Izvolite, gospodine Jojiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, ni u jednoj evropskoj zemlji, a i van Evrope, u uporednom pravu nećete naći da će se pristupiti izmeni i dopuni sistemskog zakona, pogotovo kada je u pitanju krivični zakonik ili zakonik o krivičnom postupku, za pojedinačne slučajeve. Ne donose se zakoni, niti se zakoni menjaju za pojedine slučajeve. Ovaj predlog zakona za izmenu Zakonika o krivičnom postupku, koji se odnosi na poglavlje koje reguliše i normira određivanje, trajanje i prekid pritvora, očigledno je delo onih koji žele da naruše pravni poredak, pogotovo kada je u pitanju krivično pravo, ali delo i onih koji žele na dva slučaja da primene nove odredbe norme koja se predlaže. Ibarska magistrala, zemunski klan i ubistvo premijera Srbije Zorana Đinđića, ne mogu biti slučajevi za izmenu krivičnog zakonodavstva. Otuda predlozi potiču i otuda pritisak potiče i sad se postavlja pitanje da li aktuelna vlast želi da poštuje Ustav Republike Srbije, Ustavnu povelju, Deklaraciju o ljudskim pravima, Rezoluciju UN i sve druge norme koje regulišu prava i slobode građana. Sve je rizično ukoliko se udaljimo od Ustava. Ustav je jemstvo za prava i slobode. Ustav treba da je jemstvo da svi uživaju pod istim uslovima jednaka prava u pogledu ostvarivanja ličnih prava i ličnih sloboda. U ovom slučaju ovim predlogom očigledno se želi nametnuti parlamentu da donese takav zakon od koga bi se ovaj parlament pred evropskim parlamentima mogao da postidi. Zašto? Ako Ustav Republike Srbije u članu 22. predviđa da svako ima pravo žalbe na odluku bilo suda, bilo kog državnog organa, onda predlagač nije smeo pred ovaj parlament da izađe sa predlogom norme koja kaže da u slučaju da veće odbije predlog za ukidanje pritvora ili odredi produženje pritvora osumnjičeni ili okrivljeni, odnosno optuženi nema pravo žalbe. Dakle, na najgrublji način krši se odredba člana 22. Ustava Republike Srbije. Drugo, ono što su govorili prethodnici, u svakom slučaju da su kolege ukazivale na veoma ozbiljnu materiju, ukazali su na bitne činjenice, ukazuju da nema pravnog osnova, prvo nema ustavnog osnova, a samim tim nema ni zakonskog osnova da se menja odredba Zakona o krivičnom postupku koja reguliše trajanje pritvora. Šta je ovde u pitanju? Doći ćemo do činjenica na koje ću vam skrenuti pažnju. Iz budžeta Republike Srbije samo za Specijalno tužilaštvo izdvaja se 41 milion. Dame i gospodo, recimo, tužilaštvo za ratne zločine – proglasismo vitezove i heroje Srbije da su ratni zločinci, mnoge, a mnogi ne znaju ko je sve na tajnim optužnicama i na spiskovima tzv. samozvanog Haškog tribunala. Optužen je, kao što je rekao gospodin Krasić, i predsednik SRS prof. dr Vojislav Šešelj za udruženi zajednički zločinački poduhvat i pripisuju profesoru Šešelju da je bio udružen sa onima, sa tim i tim, sa kojima nikada profesor Vojislav Šešelj nije imao nikakav susret, niti poznaje te ljude. Između ostalog, optužuju ga da je držao vatrene govore. Mnogi su se plašili prof. dr Vojislava Šešelja, jer je izuzetno popularan u našem narodu, plašili su se izbora i izbornih rezultata, pa su onda u Beogradu sklepali jednu optužnicu sa kojom Haški tribunal ne zna šta sada da radi. Mogu da je vežu mačku o rep i po Hagu vozaju, jer nema dokaza da je prof. dr Vojislav Šešelj počinio bilo kakvo delo. Sada će tri godine, nema suđenja. Deklaracija o ljudskim pravima predviđa razuman rok za početak suđenja. Šta se ovde upravo sprema? Ovde se sprema da ozakonimo bezakonje iz akcije "Sablja". Druge vam nema. Uz učešće pravosudnih organa i izvršnih organa, organa uprave, učestvovalo se u lišavanju slobode 12.500 naših građana. Gde su te optužnice? Gde su ti ljudi da su proglašeni krivim ili da su osuđeni? Gde su ti dokazi brojnih protagonista u akciji "Sablja"? Dakle, ovde treba neko da ozakoni bezakonje Nataše Mićić. Nemojmo to zaboraviti. Od stvaranja moderne Srbije do današnjih dana, a verujem da se to neće u istoriji ni ubuduće ponoviti, da je jedna žena, koja je sama sebe proglasila za v.d. predsednika Republike, donela uredbu po kojoj proglašava vanredno stanje i nalaže – hapsite ovaj šljam po Srbiji, kako je na tajnoj sednici Vlade Republike Srbije tada i rečeno; ovo treba pohapsiti, pogotovo pohapsiti političke protivnike. Ono što je isto tako zanimljivo, dame i gospodo narodni poslanici, jeste da se svaka vlast grabila da prigrabi pravosuđe pod svoju komandu i uzme u svoje ruke. Ne mislim da ćete vi, gospodo iz koalicije, dozvoliti da se donese jedan zakon, koji pre svega nije u saglasnosti sa Ustavom, ni sa Ustavnom poveljom. Zašto je došlo do ideje da se da predlog za produženje pritvora sa dve na četiri godine? Nema nikakvog opravdanja. U Odboru za pravosuđe parlamenta Republike Srbije, čiji sam član, predložiću da se dostave podaci o optuženima, o dokazima, o procesnim radnjama koje su te sudije preduzele u svakom predmetu, da vidimo njihovu opterećenost, da vidimo da li je to složen predmet. Nisu to složeni predmeti, to su izmišljeno složeni predmeti, da bi se stvorila u javnosti predstava i utisak građanstva da su ubistva u pitanju. Ta ubistva sude i danas naši okružni sudovi. O čemu mi govorimo? Organizovani kriminal, troje ili više izvršili krivično delo, među kojima ima izvršilac ili izvršioci, ima pomagač, podstrekač, u širem smislu saučesnici. Ta najteža dela od 1945. godine do sada sudili su okružni sudovi, izricali najteže kazne, koje je naš parlament propisao. Mi smo sada napravili od specijalnog suda jednu predstavu. To je Gornji dom lordova koji odlučuje o najtežim delima u engleskom parlamentu. To je nedodirljiv sud, bog iznad boga, sud iznad svih sudova, tužilaštvo iznad svih tužilaštava. Molim vas, vratimo to u redovne tokove, ukinimo to! To mnogo državu košta. Da vam kažem zašto su spore te sudije. Njima odgovara. Imaju duplo veću platu nego što imaju sudije Vrhovnog suda ili sudije okružnog suda, dva ili tri puta, evo kolege pominju, a i ministar Stojković potvrđuje da imaju dva puta veću platu. Ako imate, gospodo, u tom specijalnom sudu, u tom odeljenju i u specijalnom tužilaštvu dva puta veće plate, vi morate da imate duplo veće norme, no što imaju redovne sudije. Šta je to što će oni ovoj državi da donesu kao dobro, što će se zvati sudije specijalnog odeljenja i specijalni tužilac? Ništa. U Okružnom sudu Beograd, Pančevo, Smederevo, Novi Sad, Kragujevac, Valjevo, Užice, Niš sude se ubistva, sudi se za organizovani kriminal, izriču se najteže kazne, a zašto je potrebno tužiocu da on čeka godinu dana da li će da podigne optužnicu ili ne? Zašto ova država treba da plati građanima štetu stotine miliona, zato što su nevino zatvarani, hapšeni i nad njima vršena tortura? O tome imamo podatke u Odboru za bezbednost. Oni koštaju državu više nego što su zaslužili. Drugo, hajde da vidimo u kom svojstvu Nataša Kandić prisustvuje suđenjima gde je branilac? U kom svojstvu jedno lice koje nema svojstvo stranke, nema svojstvo punomoćnika, odnosno branioca? Gde je branilac, gde je advokat punomoćnik, šta će neko iz humanitarnog prava tamo? Ko je u tom sudu dozvolio da Nataša Kandić postavlja pitanja pet sati, da ometa sud, da sprečava sud da efikasno završava predmete? Ko je njoj dozvolio da ona formira od 1991. godine za mnoge građane u Srbiji njene tajne dosijee? Ko je to dozvolio? Gospodine ministre, u okviru vaših ovlašćenja i nadležnosti proverite ili zatražite informaciju da li je Nataša Kandić na ovim suđenjima stranka u postupku, ima li prava da učestvuje, da postavlja pitanja optuženima, svedocima i svima onima koji učestvuju u tom postupku. Smatram da, po važećem Zakoniku o krivičnom postupku, nema šta da traži, niti može da učestvuje u postupku i da ima aktivnu legitimaciju. To ne može, to treba prekinuti! Drugo, sve sudije u specijalnom odeljenju morate pozvati na odgovornost zašto su držali predmete i zašto ne zakazuju pretrese. Sada da vidimo koliko su imali suđenja, koliko su suđenja trajala, koliko je svedoka saslušano koga dana, kada je bilo odlaganje, čijom krivicom je bilo odlaganje, koliko koštaju podnesci advokata, koliko košta žalba, koliko košta svaki pripremni podnesak koje pišu advokati. Još i sledeće proverite, ako prihvatite moj predlog, proverite ko su advokati pred tim sudom. Imam saznanja da su uglavnom advokati pred specijalnim sudom bivše sudije, a da ne mogu da dođu da brane po službenoj dužnosti advokati koje dostavlja Advokatska komora. Zašto? Neko treba da uzme pare. Znate koliko košta jedan pristup na glavni pretres gde je zaprećena kazna 40 godina? Oko 200 evra i više. S druge strane, svima koji učestvuju u interesu je da odugovlače postupak. Nemojte da završimo predmete za godinu-dve dana, da ih teramo deset godina, imamo računicu. Dakle, ti ljudi imaju motiv. Šta je motiv? Vidite samo koliko vas oni koštaju preko budžeta Republike Srbije, koliko košta odeljenje specijalnog suda, koliko koštaju specijalni tužioci i doći ćete do računice da ova država nije toliko bogata da finansira sve i svašta, kada imamo dobre sudije, imamo stručne sudije u okružnim sudovima, izuzetno sposobne. Naše sudije, kada poredite sa evropskim i svetskim sudijama, kada poredite one koji sude u Hagu, naše sudije su velemajstori za one koji tamo sude. Pitajte ko su i odakle su i vidite njihove kvalifikacije, a mi imamo u našim sudovima izuzetno dobre i časne sudije. Te sudije mogu da presuđuju u predmetima koji se nalaze trenutno pred specijalnim sudom. Dakle, tu je sprega onih koji mogu da dođu da učestvuju u postupku, ovi imaju interesa – što mi moramo da završimo deset predmeta ili dvadeset u specijalnom sudu, ajmo mi to da odlažemo. Drugo, imaju li oni obezbeđenje i pratnju? Aaa, koliko košta njihovo obezbeđenje i pratnja? Ko je dao obezbeđenje njima? Zašto? Imaju li obezbeđenje sudije okružnog suda ili Vrhovnog suda? Nemaju. E, ne mogu da imaju ni oni. Šta je to, kada prime platu da im čuvaju da im neko ne pokrade, da neko ne izvrši razbojništvo na njima? Nemojte, molim vas, ovo nije primereno ovoj državi. U redovne tokove sve. Smatram da treba ukinuti specijalni sud, ukinuti specijalno tužilaštvo i vratiti na nivo okružnih tužilaca. Imamo Vrhovni sud, treba ojačati Vrhovni sud – rešavaju se svi predmeti, ali na vreme. Šta čeka sudija da piše presudu. Još ako mu se omogući, ovde u stavu 2. ovo što se predlaže, da može da ostane u pritvoru! Ako nijedan sudija nije ispoštovao odluku i normu iz Zakonika o krivičnom postupku gde je propisano u kom roku mora da napiše presudu, da sam ministar i predsednik Vrhovnog suda, odmah predlog za razrešenje. Taj nema šta da traži. Neka ide tamo gde može da obavlja neku drugu dužnost, ali on nije za sudiju. On nanosi štetu. Ponavljam, stotine miliona ćete platiti za ono što je Nataša Mićić, zajedno sa onom njenom samozvanom grupom, hapsila 12.000 ljudi. Pojaviće vam se sada mnogi. Sada pitam, hoće li i jedan javni tužilac odgovarati, koji je podnosio predloge za istragu, podizao optužnice, bez dokaza i osnova, hoće li neko od njih biti pozvan na odgovornost? Zašto bi država Srbija iz budžeta poreskih obveznika plaćala štetu koju ne mora, a tu štetu su naneli pojedinci svojim nestručnim radom i neznanjem ili je to bila politička odluka. Onda se postavlja pitanje imamo li nezavisno pravosuđe. Do nezavisnog pravosuđa ima još mnogo trnovitog puta. Političke stranke moraju da dižu ruke od pravosuđa. Bez toga nama nema uopšte reforme pravosuđa. Ono što činite činite, ali još više učinite da imate u opštinskim sudovima prave predsednike sudova, u okružnim prave predsednike okružnih sudova, tužioce. Nađite starešine pravosudnih organa. Kontrolišite njihove budžete. Kontrolišete da li se namenski troše sredstva. Dakle, mnogo toga ima da bi se uradilo i da bi se došlo do reforme pravosuđa. To je ono što sam želeo da kažem. A, evo, ponovo, gospodine ministre, vidite u članu 22. Ustava predviđeno je da svako ima pravo žalbe na svaku odluku suda ili državnog organa. U ovom predlogu ako se odlučuje i donosi odluka, odluka o produženju pritvora ili ukidanju pritvora je odluka suda. Ne može se reći da protiv te odluke nema pravo žalbe. Dakle, u svakom slučaju, gospodine ministre Stojkoviću, ukoliko bi ovaj predlog zakona stupio na snagu, vi ćete se suočiti sa ozbiljnim problemima u praksi. Znate li koliko će ovde biti zloupotreba? Brojne zloupotrebe. Otvorena je mogućnost da radi ko šta hoće. Kaže – ako očigledno ne dođe na glavni pretres, možda iz opravdanih razloga, neće sudija više da razgovara sa njim da li je on bio u bolnici ili je bio na sahrani oca ili majke, nego ću mu doneti rešenje da odredi pritvor. Neće imati pravo na žalbu, ni obrazloženje, neće moći da se brani, neće moći da kaže – ljudi, bio sam na sahrani svoga oca, majke, brata, rođaka, bio sam u bolnici, operisan sam. Ne, rešenje je doneto, na njega nemaš pravo, vodite ga pravo u CZ. Ne može tako, ipak je ova Srbija u novijoj istoriji pokazala da zna da bude i demokratska država. Bez naziva Demokratske stranke ili bez naziva demokratskog bloka, od 1990. godine, kada je uveden višeparlamentarni sistem, bez 5. oktobra, mi smo bili jedna demokratska država, razvijamo se i postajemo jedna od modernijih država. Usaglasili smo 12.000 zakona sa Evropskom unijom i evropskim zemljama još pre 5. oktobra. Ko misli da to nije tačno neka proveri kod saveznih i republičkih nadležnih organa, uveriće se u to. Dobro je, donose se zakoni, ali ja smatram da treba donositi dobre zakone. Ponoviću, gospodine ministre, bili ste odsutni, bili ste zauzeti. Ne možemo dozvoliti, gospodine ministre, da se zakon menja za pojedine slučajeve. Ibarska magistrala, zemunski klan i ubistvo premijera Srbije Zorana Đinđića ne sme biti razlog da mi menjamo zakon i da se taj zakon odnosi možda na 20 lica, ali da date mogućnost pojedincima da ovaj zakon široko tumače i široko zloupotrebljavaju. Ja sam protiv toga. Više decenija sam pravnik, advokat sam, znate i sami, i mogu vam reći – ovo nije dovoljan razlog, niti potreba naše države, niti Vlade da izlazi sa ovakvim predlogom. Nema potrebe. Rekao sam vam, izvršite ukidanje specijalnog odeljenja, specijalnog suda, specijalnog tužilaštva. Vratite u normalne tokove i nadležni organi, ministarstva da rade po svom poslovniku i u okviru svojih nadležnosti. Naravno, imate dobre namere, ali morate da napravite realizaciju. Ako su vam dobre namere, da pravimo dobro zakonodavstvo, građani traže rezultat. Šta je rezultat ovoga? Rezultat ovoga su široke mogućnosti za zloupotrebe. Biće, njih troje provalilo prodavnicu, npr. u Sopotu, možda četvoro, a četvrti je prikrivao; hajde da podignemo optužnicu, ide Specijalni sud, odnosno Odeljenje za organizovani kriminal. Organizovani su, jer su u seriji provalili tri-četiri prodavnice usput i benzinsku pumpu, i gotovo. Ja vam kažem, pratim 35 godina kako rade sudovi, učestvujem u pravosuđu na direktan ili indirektan način i mogu vam reći, u praksi sam imao hiljade slučajeva gde je učestvovalo 10, 15, 20 lica i nismo to dizali na nivo organizovanog kriminala. Na pijedestal da postavimo da smo mi jedina država u Evropi koja je najgora i da imamo najgori organizovani kriminal. Daj bože da se spasemo tog zla. Ne, sve ovo valja vratiti u normalu, jer samo tako ćete postići više uspeha, nego sada donoseći ove zakone. Vi ste, gospodine ministre, svedok da je u ovom parlamentu bilo slučajeva, ne gde ste vi bili predlagač, jer vi temeljitije pristupate kada želite nešto da promenite, mada nedovoljno, da tako kažem, sagledate sa svih strana, ali pravnici SRS vam ukažu. Bili ste u situaciji kada ste naše amandmane prihvatali i time ste potvrdili da su srpski radikali i stručni i da su bili dobronamerni, da su doprinosili poboljšanju tekstova sa kojima ste vi izlazili pred ovaj parlament. Prema tome, mišljenja sam da ovaj predlog, gospodine ministre, treba povući; nema razloga, nema opravdanja, nisam siguran da ćete u parlamentu dobiti većinu. Neka vam je bog u pomoći ako bi parlament ovo prihvatio. Ali, ja sam čuo ovde i iz G17 i iz drugih stranaka, i SRS za ovaj predlog zakona neće glasati iz razloga što on neće ničim biti delotvoran. Bio bi samo štetan, stvorio bi uslove, ponavljam, za brojne zloupotrebe. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta, a neka se pripremi narodni poslanik Milan Stevović.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada je ovih dana počelo da se piše po novinama da ćemo imati na dnevnom redu ovakav predlog zakona, zaista nisam verovala da ćete vi, ministre Stojkoviću, čovek ozbiljan kao vi, sebi dozvoliti ovako nešto, da stanete iza ovog zakona, odnosno izmena i dopuna ovog zakona, i to sa nekim obrazloženjem koje zaista nema nikakve veze ni sa onim što je suština zakona, ni sa onim što je napisano u samom obrazloženju zakona. Naravno, kada su mediji najavljivali izmene ovog zakona, onda se otvoreno govorilo da ovaj zakon mora da se menja, da se donese upravo ovakav kakav je predložen, zato što ako ne bude donet ovaj zakon moraju se pustiti na slobodu, kako su rekli, ubice Zorana Đinđića i ubice sa Ibarske magistrale. Stalno se pitam zašto nikada ne reaguje neko iz Ministarstva ili iz Vrhovnog suda, pitam to često i javno, kada tako nešto, takvu izjavu daju, i to zvanični predstavnici; onaj tamo Bruno Vekarić, on je portparol. To su novine demokratije da svaki sudija ima svog portparola, svaki tužilac ima svog portparola. Pa onda Bruno Vekarić i ona Maja Kovačević, ne znam kako joj beše drugo prezime, izađu i kažu – mora zakon da se menja da ne bi bile puštene ubice Zorana Đinđića i ubice sa Ibarske magistrale. Sada pitam vas, ministre, a pitam i njih – ko to zna ko su ubice Zorana Đinđića i ko su ubice na Ibarskoj magistrali? Jesu li to pravosnažno završeni postupci? Ja sam pravnik i zaista sebi tako nešto nikada ne bih dozvolila. Postoje ljudi koji su osumnjičeni, protiv kojih se vodi postupak, ali da ih nazovem ubicama, zaista to sebi nikada ne bih dozvolila, jer to ozbiljan čovek ne sme da kaže. Ovaj vaš zakon, odnosno ova dva člana, koji su ovako, naizgled, možda mogli da prođu i neprimećeno, ali ne i pored poslanika SRS, dokaz su da Srbija nije pravna država i da u Srbiji uopšte nema pravne sigurnosti. Koliko god se vi deklarisali da ste legalisti, da pripadate stranci legalista, hvala na pitanju, vi se redovno demantujete ovakvim predlozima zakona. To nije dobro. Nije dobro da nam predlažete zakon koji derogira prezumpciju nevinosti. Nije dobro da nam predlažete zakon koji podrazumeva retroaktivnost. Sve su to poznata i priznata načela u pravu i zaista nijednoj vladi koja stoji iza ovoga to ne može da služi na čast, niti može da se pohvali stručnošću. Zato sam uverena, ministre, da je ovo što ste vi ovde govorili nešto što vam je valjda zadato da kažete, jer ne mogu da verujem da vi mislite da to jeste onako kako ste rekli. Rekli ste da je ovaj predlog zakona – i onaj prvi o kojem smo mi govorili svojevremeno, jer ovo je već peta izmena Zakonika o krivičnom postupku; svaki put kada mi, srpski radikali, govorimo i najavimo vam nešto što će biti predmet nekih sledećih izmena i dopuna, svaki put se zaista to obistini, ne znam kako više ne shvatate ozbiljno ovo što mi radimo i govorimo – odnosno ovaj deo zakona donet po zahtevu Evrope, jer naši sudovi nisu solidni. Stvarno ne znam šta ste hteli da kažete. Šta znači solidan sud? Sudovi mogu dobro da rade i mogu loše da rade. Solidan i nesolidan, zaista ne znam; meni je nesolidno kada izađe Bruno Vekarić i onako ledenim pogledom gleda u prazno i komentariše nepravosnažne presude. Nesolidno mi je kada izađe ona Maja Kovačević, koja je portparol takođe specijalnog odeljenja i koja komentariše nepravosnažne presude. To je nesolidno, to je neozbiljno. To, da bude kriterijum Evrope ili bilo koje evropske institucije, to nije moguće i nije tačno. Rekli ste takođe, ministre, da je deo zemunske grupe pušten na slobodu, jer sud nije solidno radio. Stvarno ne znam šta ovo znači. Sud mora da poštuje zakone, mora da poštuje rokove. Svakako da je prošlo dovoljno vremena otkako su svi ti ljudi pritvoreni i da je sud mogao da se opredeli i da je mogao da odluči. Zašto nije, to je pitanje na koje tražimo odgovor već godinama. I svaki put kada govorimo na temu sudova ili zakona iz ove oblasti, svaki put, ministre, skrećemo pažnju da nije problem u propisima, problem je u organizaciji, u funkcionisanju i problem je u jednom malom broju ljudi u sudovima koji žale i pare po sudovima. Vi nas ne slušate i onda dođete u situaciju da ovde slušate ono što mi imamo da kažemo o ovim predlozima. Potpuno sam ubeđena da vam nije prijatno da čujete sve ovo, ali moramo da kažemo ono što zaista mislimo i što znamo da zaista jeste istina i da jeste pravno potkovano. I, sve ono što budemo danas govorili vi ćete ponavljati za nekoliko meseci kada nam budete opet predlagali izmene i dopune, mada ste rekli, naravno, da ćete nam predložiti kompletno novi zakon. Mi srpski radikali uvek podržavamo taj način zakonodavnog rada i Vlade i parlamenta; izmene i dopune ne znače ništa. Udovoljavanje ovom ili onom uslovu, menjanje zakona iz ovog ili onog, opravdanog ili neopravdanog razloga, to nije ozbiljno. To može eventualno da se radi i prvih mesec ili dva meseca rada Vlade, pa nešto je baš urgentno, Vlada je uočila da je nešto je potpuno neustavno ili vrlo loše regulisano, pa onda navrat-nanos predloži izmene i dopune nekog propisa. To može da se prihvati. Ali, posle dve godine postojanja Vlade, izmene i dopune su neprihvatljive. Rekli ste takođe, ministre, da se ove izmene zakona ne odnose na klasičan kriminal, već za neka posebno teška krivična dela. Nema klasičnog i modernog kriminala. Postoji kriminal za koji je zaprećena odgovarajuća kazna. Ovo što je ovde predviđeno, ovaj najniži nivo zaprećenosti kazne, može da bude zaista i to što ste vi nazvali klasičan kriminal. Pretpostavljam da ste mislili na kriminal koji nije organizovane zločinačke grupe itd. Takođe, rekli ste da je ovo što nam danas predlažete, da su to principijelne izmene. Ako je ovo principijelno, ministre, onda stvarno ne znam kako izgleda neprincipijelnost. Šta ste nam predložili? Da u Zakoniku o krivičnom postupku u članu 146. stav 3. posle reči "zatvora" dodate reči "i za dela organizovanog kriminala za koja je zaprećena kazna od deset godina zatvora ili teža kazna". Suština je da od podizanja optužnice pritvor može trajati najduže dve, odnosno četiri godine za dela za koja je zaprećena kazna, a bilo je od 40 godina zatvora, a vi sada kažete ''i za dela organizovanog kriminala za koja je zaprećena kazna od deset godina zatvora ili teža kazna''. Dodajete potpuno nov stav i kažete: ''Protiv optuženog koji je zbog isteka roka iz stava 3. ovog člana pušten na slobodu, može se odrediti pritvor ako se krije (taj optuženi), pobegne ili pokuša bekstvo, ili ako je uredno pozvan, a ne dođe ili očigledno izbegava da dođe na glavni pretres. Tako određen pritvor može trajati do izricanja prvostepene presude''. Ne znam kako vama, ali meni, ministre, ovo liči na doživotnu robiju. Ničim niste ograničili, prvo, kako ćete vi i koliko otvarate mogućnost za zloupotrebu kod ovog, sada, člana 4. Dakle, protiv optuženog koji je zbog isteka roka iz stava 3. ovog člana pušten na slobodu, može se odrediti pritvor ako se krije. Dobro, to je tehnički, suština je, ako se krije. Uvek može da se kaže da se krije, da ode s posla, ako negde radi, i ne ide direktno kući, nego svrati kod kuma, sudija može da kaže – krije se i ne ide sa posla kući. Kaže, može da pobegne ili pokuša bekstvo. Ako pobegne, pobegao vam je, pobegli su vam već neki i šta ćete sa njima to ćete već da vidite. Kažete, ako pokuša bekstvo, i to uvek možete da kažete. Uvek možete da kažete, vidite čoveka da upali svoj auto i krene na more i tamo negde kod Mehovog krša, kod Tutina, vi ćete tu da ga zaustavite i kažete – krenuo je da beži, da, u drugu državu, naravno. Kažete, ako je uredno pozvan, a ne dođe ili očigledno izbegava da dođe na glavni pretres. Šta to znači, zaista, o ovome je i Jojić govorio. Znamo šta znači kada je uredno obavešten, ali šta znači ako ne dođe; da li ima pravo da objasni zbog čega nije došao i da li može da mu se desi da usput polomi nogu, da li može da mu se desi da mu, ne daj bože, neko umre baš tog jutra, da li može da mu se desi da mu, ne daj bože, izgori kuća baš tog jutra. Gospodin Mikavica se krsti, a ja sve govorim "ne daj bože", i treba da se krstite, jer ćete glasati za takav zakon. U obrazloženju zakona pozivate se na ustavni osnov za donošenje ovog zakona, a mi srpski radikali vam tvrdimo da ustavnog osnova nema, i kažete da je ustavni osnov sadržan u članu 15. stav 2. Ustava Republike Srbije. Član 15. stav 2. Ustava Republike Srbije glasi: ''Niko ne sme biti lišen slobode, osim u slučajevima i u postupku koji su utvrđeni zakonom''. Lepo vi ovo utvrđujete zakonom. Ako je ovo vaše rešenje, onda zaista… Mi dalje tvrdimo da je to neustavno i ceo ovaj predlog neustavan, kao što nije u skladu sa propisima EU i Evropske konvencije o ljudskim pravima. Da je to tačno dokazuje da ovaj predlog nije urađen u skladu sa Poslovnikom Narodne skupštine, članom 136. Ovo je novina, ovo je demokratski produkt, da ovlašćeni predlagač zakona podnosi predlog zakona u obliku u kome se zakon donosi sa obrazloženjem, pa onda, između ostalog, predlagač zakona po pravilu navodi u obrazloženju zakona i osnov u zakonodavstvu EU i opšteprihvaćenim pravilima međunarodnog prava. Ovo niste naveli, znači da to ne postoji. Mi vam to upravo i pričamo. Znači, čak Predlog nije ni u skladu sa Poslovnikom, mada imamo primedbe i na taj deo Poslovnika, ali to je nešto drugo. Gospodine ministre, trebalo bi da odgovorite narodnim poslanicima kada imate nameru da hapsite ove ljude zbog kojih donosite zakon. Na koji način ćete to da uradite? Da li će to da bude neka velika frka, pompa, da li ćete samo da ih stvarno pozovete ili ćete večeras ili sutra, pošto zakon sutra stupa na snagu, da proglasite da su počeli da beže i da završe kao Dule Spasojević i onaj Kum, jer i to može da se desi ako neko za kim se raspisuje poternica beži. Dakle, vrlo osetljivo i očekujemo zaista da nam to objasnite. Sve ovo što danas imamo na dnevnom redu, gospodine ministre, posledica je postojanja specijalnih sudova i specijalnih tužilaštava. Vi ćete sada meni da kažete, ali ću odmah da se ispravim – ne postoje specijalni sudovi i specijalna tužilaštva; naravno, ja to znam, tužilaštvo da, ali ne specijalni sudovi, govorim onako kako je uobičajeno da se kaže. To jeste odeljenje Okružnog suda i baš je to nama bilo problematično od samog početka – zašto praviti takvu razliku među sudijama. Imaju istu završenu školu, istu stručnu spremu, isto radno iskustvo, u istom sudu, u istoj kancelariji radili, u istoj sudnici sudili i neko je zaslužan da doskoro dobija tri puta veću platu, a sada dva puta veću platu od kolege koji je ostao u onoj sudnici i u onom kabinetu gde su godinama skupa radili. Tada je napravljena greška. Više puta sam vam rekla da mi je bilo vrlo prijatno za slušanje kada ste u nekom od prvih obraćanja izneli svoj stav o tim specijalnim odeljenjima. Zaista sam očekivala da će ova vaša vlada i Ministarstvo, na čijem ste vi čelu, vratiti u normalno stanje i da će se ovim poslovima baviti sve sudije koje ispunjavaju uslove, koje inače sude u krivici za teška krivična dela. Nikakva razlika nije mogla da se napravi, niti je trebalo da se menja zakon i da se formiraju ovi ''specijalisti''. Vidite kako su vam ovi drugi ''specijalisti'' dobro uradili posao, govorim o onima za ratne zločine, da bi se dokazali da su oni solidni, pošto vi koristite taj izraz – ponovo se izvinjavam što govorim uopšte o ovoj presudi, jer je u pitanju prvostepena presuda i znam da ne treba u javnosti da se govori o takvim presudama, ali moram da spomenem – presudu za Ovčaru doneli su na osnovu iskaza dva zaštićena svedoka. To je kao nekad 1946. godine kada su se sa dva svedoka skidale glave. To isto i sad u ovom savremenom tzv. demokratskom zakonodavstvu. Tu niste imali problema da se poštuje zakon. Brzo su ih priveli, pritvorili, brzo završili postupak i, što je najtužnije, zvanično onaj Bruno Vekarić, ono čudo od čoveka, prvi saradnik Vladana Batića i onda i danas, Batić ga postavio tu, bio je tamo desna ruka u Ministarstvu, pa se plašio kad dođe novi ministar da će da mu šutne Bruna Vekarića, pa ga je on postavio u specijalno tužilaštvo, taj Bruno Vekarić izađe i kaže da posao oko Ovčare još nije završen, pogotovo u odnosu na one koji su oslobođeni krivice i koji su dobili manje od 20 godina zatvora. Kaže: "Ovi su oslobođeni zbog nedostatka dokaza". To su zaista neverovatne formulacije. Ako postoji dokaz, onda on postoji i onda je neko kriv na osnovu nekog dokaznog postupka koji se pred sudom izvodi. Šta znači nedostatak dokaza? Znači da može neko vas, mene, bilo koga da nazove ubicom, da nas pritvori i da nas posle izvesnog vremena pusti zbog nedostatka dokaza. O tome treba malo ozbiljnije da razmišljamo i da shvatimo šta se u suštini krije iza takvih izjava zvaničnih predstavnika srpskog pravosuđa. Naravno, ne mogu ni ja da propustim, moje kolege su govorile o slučaju predsednika srpskih radikala u Hagu. Skoro će tri godine da je prof. dr Vojislav Šešelj u haškom kazamatu. S obzirom na onakvu šuplju optužnicu i besmislenu kakva postoji protiv njega, koja je napisana u Beogradu, reče Krasić i ja ću da ponovim, napisali su je Zoran Đinđić, Goran Svilanović i Nebojša Čović i na osnovu te takve optužnice Vojislav Šešelj čami skoro tri godine u tom haškom kazamatu i ne pada im na pamet da počnu suđenje. Naravno, plaše se tog suđenja, znaju da nemaju dokaza i zato ništa ne preduzimaju, pogotovo ne pored onog svedočenja koje je Vojislav Šešelj imao u procesu Slobodanu Miloševiću. Sutra će u Domu sindikata, u 16 časova, biti održana promocija njegove knjige sa tim svedočenjima i određenim komentarima. Svi koji su zainteresovani, koji budu došli u Dom sindikata, čuće mnogo toga što ide u prilog ovome što mi srpski radikali ovde govorimo. Kada govorimo o organizovanim kriminalnim grupama, gospodine ministre, ovo je vrlo škakljiva kombinacija, i bilo bi dobro da svi koji su prihvatili da ovo tek tako postane sastavni deo zakona dobro razmisle o tome šta ovo može da znači i na koji način može neko da bude svrstan u organizovanu kriminalnu grupu. Pitam vas, ministre Stojkoviću, da li ste vi spremni na doživotnu robiju u skladu sa ovim zakonom? Šta može da se desi? Vi ste član Vlade Vojislava Koštunice. Može da se desi da jednog dana nadležni organi pravosnažno utvrde da je Mlađan Dinkić zloupotrebio Nacionalnu štedionicu, da je tamo uzeo neke pare. On je član Vlade i vi se proglašavate organizovanom kriminalnom grupom, i Koštunica, i vi, i Dinkić i ostali ministri, da ih sada ne nabrajam. Da li ste vi spremni da u skladu sa tim članom odgovarate, ne daj bože da vam se to desi, gde kaže "tako određen pritvor može trajati do izricanja prvostepene presude". Ili, recimo, ko će da ode na ovu doživotnu robiju. Jer zaista tako tumačim, peti put čitam: "Tako određen pritvor može trajati do izricanja prvostepene presude". To je neograničeno vreme. To doživljavam kao nečiju doživotnu robiju, koja ne postoji u našem zakonu. Ako se utvrdi, ovo što su novine pisale, da je BIA prisluškivala narodne poslanike, ko će onda, kao organizovana kriminalna grupa, ko će sve tada da bude pritvoren, ko će sve da odgovara i da ide u zatvor? Gospodine ministre, u vreme akcije "Sablja", o kojoj se ovde govorilo, kada je zaista učinjeno nešto nezapamćeno u savremenoj Evropi, podsetiću vas da Nataša Mićić sa tašnom o ramenu izađe za neku govornicu pred novinare i kaže – odlučila sam da proglasim vanredno stanje. Pa proglasi akciju "Sablja" i da u toj akciji "Sablja" preko 12.000 časnih građana Srbije završi u pritvoru; da se protiv njih ne vodi nikakav postupak i da danas, ministre, svi mi građani Srbije moramo da plaćamo za to krivično delo koje je učinila Nataša Mićić, a nadležni pravosudni organi ništa nisu učinili na tome da Nataša Mićić odgovara za svu štetu koju je učinila i tim građanima i državi Srbiji. Građani su imali štetu tada, verovatno mnogi nikada neće oprati ljagu i sumnju sa svoga imena i sa svoje porodice, a država ima posledice sada, jer, svi znamo i svi znate, ko god se pojavi pred sudom sa zahtevom za naknadu štete, država će morati (već se isplaćuju te naknade štete) da isplati tu štetu. Pošto već donosite ovaj zakon, mada su se čuli komentari da ovaj zakon možda neće biti usvojen, jer su se neke poslaničke grupe izjasnile da ne prihvataju ova neustavna rešenja. Ali ako ipak usvojite ovaj zakon i pošto ga donosite, volela bih da čujem objašnjenje – da li će po ovom zakonu da se postupi kod organizovane kriminalne grupe jednog čoveka koji dnevno krade 7.000 evra od građana Srbije, koji od tih para svojoj supruzi plaća prepisivanje kuvara, svojoj ćerki i bratanici snimanje nekog CD. Znači, ima ih četvoro, a ne troje, to jeste organizovana kriminalna grupa, plus ostali, plus brat, plus Čović, plus Tadić, ima ih koliko hoćete. Da li ćete, kada već donosite ovakav zakon, da uradite nešto dobro za ovu Srbiju i građane Srbije i da primenite na takvoj jednoj organizovanoj grupi? To ne očekujemo od vaše Vlade i ovakvog sastava u vrhu sudskog pravosuđa, gospodine ministre. Ali, bilo bi dobro, i zbog vas lično i zbog onog ugleda koji uživate među narodnim poslanicima i među građanima Srbije, nemojte da se brukate, povucite ovaj zakon. Potpuno sam ubeđena da se vi slažete sa nama. Pustite vi to što vam je neko rekao da morate, vi ste pravnik, čuvajte struku.
Zahvaljujem se gospođi Vjerici Radeti. Reč ima narodni poslanik Milan Stevović. Izvolite, imate osam minuta vremena.
Dame i gospodo narodni poslanici, iako mi je ostalo osam minuta za diskusiju o ovom vrlo kratkom zakonu, pokušaću da iskoristim tih osam minuta na najbolji način. Želim gospodinu ministru da ukažem na vrlo bitnu činjenicu, a to je da ovim zakonom i ovim predlogom zakona – niti imamo manji zakon, niti veću muku. U pitanju su dva člana koja nose ogromno breme i ogromne probleme će stvoriti u našem pravosudnom sistemu i u realnom životu. Ako bismo govorili o pritvoru, možemo da govorimo i sa teorijskog i sa realnog aspekta. Najbolje je ako se ta dva pojma podudaraju, i ako se u praksi ta dva pojma sasvim poistovete. Međutim, nije to stalno tako. Jedno je teorija, a drugo je sprovođenje te teorije u praksi. Pritvor je, sa aspekta suda, u isto vreme i jedno pravo, ali jedna velika obaveza za sud. Takođe, sa aspekta optuženog, odnosno pritvorenog, pritvor predstavlja jednu veliku obavezu, ali predstavlja i njegovo pravo. U suštini, to je pravo na određeno trajanje pritvora. Dakle, na jedno efikasno i što celishodnije postupanje pravosudnih organa ako se neko nalazi u pritvoru. Podsetio bih na činjenicu da je pritvor krivično-procesni institut i to jedan od najosetljivijih krivično-procesnih instituta. Pritvor ima toliki značaj da je to i ustavna kategorija, pa se na pritvor, kada je u pitanju zakonska regulativa, mora obratiti posebna pažnja. Krivični postupak jeste u suštini postupno kretanje unapred i postupno regulisanje prava, obaveza i dovođenje do pravične odluke, odnosno presude. Međutim, teorija krivično-procesnog prava nalaže da se svaki dan nešto uradi, a posebno da se delatnost pravosuđa i sudstva ogleda u pogledu pritvorskih predmeta. Međutim, nažalost, moram da konstatujem da to nije uvek tako i da postoji neažurnost kada su u pitanju ovakvi predmeti. Inače, stav je teorije da materijalno krivično-procesno pravo treba da bude dinamično, za razliku od materijalnog prava koje je, ipak, na neki način, jedna statična kategorija, vrlo teško promenljiva kategorija, koja se na neki način menja tek kada sazru određeni uslovi. U svakom savremenom pravnom sistemu jasna je jedna činjenica, a to je da, koliko god da je stabilna država i koliko god da je stabilno državno uređenje, toliko je stabilna i procesna materija. Što je stabilnija država, to su manje izmene procesnog zakonodavstva. Nažalost, kod nas su vrlo česte promene procesnog prava i vrlo često smo menjali ovaj Zakonik o krivičnom postupku. Čak smo potezali i za onom kodifikacijom, te ga nazvali – zakonikom o krivičnom postupku. To samo dokazuje da postoji jedna politička, socijalna i svaka druga nestabilnost naše države, pa se to reflektuje i na ovaj zakon o krivičnom postupku. Danas menjamo samo dve odredbe, ali dve odredbe koje imaju vitalan značaj i za funkcionisanje pravosuđa, i za funkcionisanje države, i za ozbiljnost države, ali i za optužene. Dolazimo do one istine, na koju je ukazivala SRS, a to je da nama nisu potrebni specijalizovani sudovi i da u okviru naših redovnih sudova imamo dovoljno snage, dovoljno kvaliteta da organizujemo sve procese i da donesemo zakonite odluke. Međutim, kao što se nismo izborili protiv ovih specijalizovanih sudova, tako danas moramo da se borimo protiv specijalizovanih sudija, protiv specijalizovanih tužilaca, protiv specijalnih plata, protiv specijalnih portparola itd. Dakle, moramo iskazati opšte neslaganje u pogledu svega ovoga što sam napred naveo. Ono što je bitno, to je da je pritvor najteža mera koja može da pogodi jednog građanina države i to je, sa sociološkog aspekta, možda najveći udar na ljudsku ličnost. Tu se prekida sloboda, tu počinju da dejstvuju neki drugi principi i da se odvija neka druga zakonitost. To su vrlo teški momenti za svakog čoveka, pa i za onoga ko je kriminalac, i ko je organizovani kriminalac, i ko je izvršio teška dela, ali i ona dela koja su manje teška. Kada sve ovo imamo u vidu, moramo napomenuti jednu vrlo važnu činjenicu, a to je da se u određivanju pritvora uvek uzima, kao bitna i odlučna kategorija, težina dela, a ne način izvršenja dela, odnosno nije prevashodno i nije osnovno da se govori o organizovanom kriminalu. Dakle, određuju se pritvori prema težini dela, a ne prema tome da li su ona vršena u organizovanom sadejstvu. Smatram da se u ovom predlogu zakona o tome nije dovoljno vodilo računa i da ima mogućnosti i nade da se ovaj zakonski predlog povuče iz skupštinske procedure. Ako se to ne učini, zamolio bih da se uvaže amandmani SRS koje smo podneli na ova dva člana. Još bih ukazao na jedno vrlo značajno odredište kada je u pitanju pritvor. Kada se radi o pritvorskim predmetima ima se uvek na umu i mora se imati uvek na umu jedno nepisano pravilo, ali je vrlo često, a to je da, kada su u pitanju pritvorski predmeti, u pitanju je određen vid specijalizovane veze, povezanosti sudija, tužilaca, policije i advokata. Nema tog advokata koji ne želi da dobije pritvorski predmet, i kada zakuca pritvorski predmet na advokatska vrata, to je mnogo milije nego ako zakuca nekih drugih deset ili dvadeset parnica. Iz tih razloga, da bismo to sprečili, moramo voditi računa o dužini pritvora. I što je duži pritvor, što produžavamo ovu vremensku instancu u kojoj lice može biti lišeno slobode, ostavljamo veću mogućnost, veći manevarski prostor za ove specijalizovane vidove kriminala vezanih za sadejstvo napred navedenih institucija. Ne bih želeo da se na ovu temu više osvrćem, ali bih naglasio da je vrlo bitno posmatrati ovaj institut i sa jedne praktične činjenice, a to je da postoji mogućnost da se posle ovako dugog provedenog pritvora prema nekome ne donese osuđujuća presuda. To zahteva određenu restituciju, određenu naknadu štete, koju ova država teško može da naknadi i ispravi ono što se uradilo u jednom nezakonitom postupku. Prema tome, predložio bih da se ovaj zakon ili zakonski predlog za sada povuče iz skupštinske procedure, a ako se to ne učini da se usvoje amandmani SRS, koje smo podneli. U suprotnom, dovelo bi se u pitanje i pravnička struka, ali i ono osnovno pravo optuženih da, s obzirom na težinu dela koje su izvršili, provedu određeno vreme u pritvoru.
Da li se još neko javlja za reč po pravu koje ima na osnovu člana 93. Poslovnika ili da neko nije iskoristio svoje pravo? (Ne.) Zaključujem načelni pretres. Gospodine ministre, da li ste želeli da se uključite? Niko nije želeo od poslanika, ali evo ministar je stigao.
Obećavam da ću biti kratak. Samo zbog nekih stvari koje su ovde rečene da kažem o čemu se radi. Da krstimo nestručni, neefikasni sudovi ili nekvalitetni. Koristi se uopšteni termin nesolidni sudovi. Svi kao da zaboravljamo da je do 2002. godine postojala odredba da pritvor, za razliku od kolege Krstina da kažem, jeste bio predviđen Ustavom, mesec dana, dva meseca i još tri meseca Vrhovni sud, ali ima i onaj drugi deo rečenice – ako se ne podigne optužnica. Ako se podigne optužnica, onda ide preispitivanje pritvora svaka dva meseca, pa bogami moglo bi, kako kaže gospođa Radeta, da traje do zastarelosti. Govorite o eventualnim zloupotrebama suda. Ako će da zloupotrebi, mogao je da ga drži do zastarelosti. Problem tih sudova ogleda se u tome što je onda Evropa rekla, Savet Evrope, da su naši sudovi nesolidni, da ne daju nikakvu garanciju da može da se predmet završi u razumnom roku ili da ljudi leže u pritvoru. Šta se desilo? Imali smo veliki broj pritvora, pa čak kod opštinskih sudova za ona blaža dela do pet godina, ljudi leže dve ili tri godine u pritvoru, što je bilo zapanjujuće. Zato je uvedeno ograničenje. Mi sada govorimo protiv ograničenja, a ono će morati da postoji sve do onog roka dok se sudovi ne pokažu da su sposobni da u razumnom roku završe predmet, da ljudi ne leže neograničeno u pritvoru. Zato je to uvedeno. Ovde je rečeno, dve godine, četiri godine. Ne, radi se o organizovanom kriminalu kao posebnoj vrsti povećane opasnosti krivičnih dela, koja ugrožavaju ne samo one koji sude ili gone, nego i građane, a složeni su i teški za otkrivanje u finalu, suđenje, kasnije i izricanje presuda. Znači, ne za dve ili četiri godine, nego samo za najteže slučajeve ovih dela, deset godina i više. Rečeno je takođe da se radi o tome da je pritisak na ovo jer je to suđenje Đinđiću, pa da se ne bi reklo. Ne. Za ono što ste pokazivali u novinama, radi se u stvari o izdvojenom postupku za druga krivična dela, kao što su ubistva, iznude, pa u ovom slučaju radi se o otmici sa smrtnom posledicom, čovek je ubijen. Tu bi se radilo o izlasku eventualno tih lica napolje među nas kao obične građane. Znači, nije vezano za postupak za ubistvo premijera Đinđića. Ovde je takođe rečeno nekoliko stvari, pitan sam da se pozovem na standard, reći ću jedan slučaj koji mi je poznat – mafija. Đovani Bruska, šef napuljske kamore, 8,5 godina pritvora, i sud je rekao, imajući u vidu specifičnost slučaja, smatra se da je bilo u standardu za tako složene predmete, sa tolikim brojem izvršilaca i težinom. Samo kažem što bi za nas bilo dobro ako bi bilo samo u izuzetnim slučajevima. Hoću da kažem da ono što su se pozivali na Ustav to ne stoji. Lepo kaže, ako se zakonom reguliše, ovo je zakon i tako se reguliše. Jedino što još na kraju želim da kažem da mi imamo ovu situaciju na koju sam ukazao. Slažem se potpuno da treba regulisati i biće zakonik o krivičnom postupku, pa će obuhvatiti i ovu materiju vezanu za taj organizovani kriminal i ratne zločine. Tako ćemo zaista dobiti kompletan zakonik, valjano regulisane ove stvari i on će biti u martu. Mislim da treba usvojiti ovaj zakon i siguran sam da se svi mi znamo dobro. Ako sudovi ne rade dobro i neefikasno, pa ne mogu da završe u nekim razumnim rokovima, ako nema ograničenja bilo bi opasno, zato jesu uvedena i budite sigurni da će biti ukinuta onog trenutka kada dobijemo sposobne i efikasne sudove.
Molim vas da ne ulazite, napraviću pauzu pre glasanja, ne sekirajte se. Nije još vreme za pauzu, imamo još da radimo, tako da ne morate naglo da ulazite i izlazite. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – IZBOR JAVNIH TUŽILACA I ZAMENIKA JAVNIH TUŽILACA Za ovu tačku dnevnog reda primili ste Predlog odluke o izboru javnih tužilaca, broj 119-2926/05, koji je podneo Visoki savet pravosuđa i Predlog odluke o izboru zamenika javnih tužilaca broj 119-2927/05, koji je podneo Visoki savet pravosuđa. Podsećam vas da, prema članu 160. stav 3. a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme za raspravu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme za raspravu iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave, po poslaničkim grupama: SRS – jedan sat, 36 minuta; DSS – jedan sat, tri minuta, 36 sekundi; DS – 43 minuta, 12 sekundi; G17 plus – 37 minuta, 12 sekundi; SPS – 26 minuta, 24 sekunde; Nove Srbije i samostalnih poslanika 9+9 – 20 minuta, 24 sekunde; pet narodnih poslanika Za Evropsku Srbiju – šest minuta; poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi po pet minuta, po članu 93. stav 3. Poslovnika. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 160. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine otvaram jedinstveni pretres o predlozima odluka. Da li predstavnik predlagača Slobodan Janković, Republički javni tužilac, želi reč? (Ne.) Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Obaveštavam vas da je, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranje pretresa prijave za reč u pisanom obliku sa redosledom narodnih poslanika podnela poslanička grupa SRS. Ima reč Zlatan Jovanović, narodni poslanik.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su dva predloga odluka o izboru javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca i uopšte kada su ovakve stvari na dnevnom redu, kada se radi o izboru pojedinaca, ličnosti pojedinih, radi se o vrlo osetljivom pitanju. Znači, mi kao poslanici moramo biti vrlo obazrivi kada pričamo o pojedinačnim ljudima, ličnostima, kada ih osporavamo ovde. Javio sam se za reč povodom ove druge odluke o izboru zamenika javnih tužilaca, sa namerom da osporim predlog za kandidata za zamenika opštinskog javnog tužioca u Užicu, gospodina Srđana Božovića. Pokušaću ukratko da obrazložim taj svoj predlog za osporavanje ovog kandidata. Prvo, moram da kažem da mi kriterijumi koje Visoki savet pravosuđa ima pri izboru kandidata nisu jasni, jer kada sam pregledao ovaj kompletan predlog odluke vidim da mnogo kandidata ima koji su studirali sedam, osam, pa i više godina. Studije prava koje su trajale četiri godine oni su završili za deset, a neki čak i više od deset godina. Gledao sam i listu prijavljenih kandidata i video sam da ima mnogo kvalitetnijih kandidata od onih koji su predloženi ovde. Kvalitetnijih u pogledu same stručnosti i zato kažem da mi nisu ti kriterijumi jasni na osnovu kojih se Visoki savet opredelio za ove kandidate, ali ne osporavam sve, osporavam samo jednog, gospodina Božovića. Naime, iz ovih podataka koje ovde imamo o njemu vidimo da je on završio fakultet u 30-toj godini, odnosno sa punih 30 godina, što nije neka preporuka. Ne mora da znači da nije stručan, ali mislim da je bilo mnogo kvalitetnijih kandidata od njega u tom stručnom pogledu. Pokušao sam da bar za ove kandidate iz Užičkog okruga iz koga dolazim prikupim neke podatke, da vidim kakvo je mišljenje ljudi koji su u struci o ovim kandidatima i iz više izvora sam dobio uveravanje da je gospodin Božović bliski saradnik gospođe Nataše Mićić. Verovatno je i član GSS-a, što bi trebalo proveriti, ali ako je to tačno, da je njen bliski saradnik, njen prijatelj, onda izražavam sumnju u objektivnost njegovog rada na mestu zamenika opštinskog tužioca. Jednostavno ne mogu da prihvatim da će on kao takav biti objektivan i nezavisan u svom radu na mestu zamenika javnog tužioca, s obzirom da znamo ko je Nataša Mićić, o kojoj je danas bilo mnogo reči. Radi se o gospođi Mićić koja je personifikacija najmračnijeg perioda novije srpske istorije. Žena koja je, nažalost za Srbiju i njene građane, bila na čelu ove države u jednom periodu koji je iza nas, ali koji je ostavio velike posledice po Srbiju i njene građane. Molim sve poslanike da preko svojih predstavnika u Užicu do glasanja provere ovo i razmisle da li ima osnova da se ne izglasa gospodin Božović za zamenika opštinskog tužioca. Kažem još jednom da se radi ipak o osetljivim stvarima, ličnostima, pojedincima. Donosimo odluke koje mogu da utiču na njihove živote i naravno da utiču, ali čini mi se, jer sam dobio informacije iz više izvora, postoji osnov da se ovaj predlog ospori. A posebno naglašavam nisu mi jasni kriterijumi Visokog saveta, jer više kandidata ovde imamo koji su predloženi i koji su studirali po deset i više godina, koji sa nekoliko godina radnog staža, i to ne u pravosuđu, već na nekim drugim poslovima, idu za zamenike tužilaca.
Zahvaljujem se gospodinu Jovanoviću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam da li žele predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? Da, Ivica Dačić.
Samo u najkraćem, da ne bih oduzimao puno vremena, želim da u ime poslaničke grupe SPS osporim predlog za javnog tužioca u Okružnom javnom tužilaštvu u Šapcu i ne bih dalje gubio vreme oko obrazlaganja svega toga. Po mišljenju naših ljudi iz tog kraja on nema dovoljnih stručnih kvalifikacija za obavljanje tako odgovorne dužnosti i funkcije javnog tužioca u Okružnom javnom tužilaštvu u Šapcu. Ovo sam izašao da kažem zbog toga što će uskoro biti glasanje, zbog procedure glasanja, da bi se moglo pripremiti i odvojeno glasanje povodom ovog predloga.
Znači, osporen je kandidat za javnog tužioca u Opštinskom javnom tužilaštvu u Šapcu Radenka Anđelić. U Okružnom? Važno je da razrešimo da tačno znamo ko je osporen. Za javnog tužioca Okružnog javnog tužilaštva u Šapcu bira se Dragoslav Milanović, advokat, Advokatska komora Šabac. Znači, on je osporen. Pre nego što zaključim jedinstveni pretres o predlozima odluka, da li predstavnik predlagača, Slobodan Janković, želi reč? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres o predlozima odluka. Pošto smo obavili jedinstveni pretres o predlozima odluka, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučiti o predlozima odluka, o osporenim predlozima shodno članu 179. stav 4. Poslovnika, a zatim o svim ostalim neosporenim predlozima u celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Primili ste Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo narodni poslanik Miloljub Albijanić, predsednik poslaničke grupe G17 plus. Podsećam vas da, prema članu 160. stav 3. a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme za raspravu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Da li neko želi reč o ovom pitanju? (Ne.) Da li predstavnik predlagala želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Obaveštavam vas da, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, niko nije podneo prijavu za reč. Pošto na listama poslaničkih grupa nema više prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Da li gospodin Albijanić ponovo želi reč? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – IZBOR POTPREDSEDNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Obaveštavam vas da sam, u skladu sa članom 16. Poslovnika Narodne skupštine, primio jedan predlog kandidata za potpredsednika Narodne skupštine. Predlog kandidata za potpredsednika Narodne skupštine vam je uručen. Kao što ste videli, za potpredsednika Narodne skupštine predložen je narodni poslanik Radojko Obradović, član DSS, shodno dogovoru na početku mandata. Pošto prema članu 17. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, izvestilac predlagača ima pravo da obrazloži predlog, pitam izvestioca predlagača, narodnog poslanika Miloša Aligrudića, predsednika poslaničke grupe DSS, da li želi da obrazloži predlog za potpredsednika, za gospodina Radojka Obradovića? (Ne.) Ako ne želi, evo da obrazložim. Gospodin Radojko Obradović je zamenik predsednika Odbora za finansije, mislim da je dobro radio kao zamenik predsednika Odbora za finansije, jer je predsedavao, pošto gospodin Bogdanović ne prisustvuje sednicama Odbora i Skupštine, tako da je pokazao da može da radi ovaj posao. Nadam se da ćete prihvatiti moje obrazloženje i da se gospodin Aligrudić ne buni zbog toga. Podsećam da, shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, nadam se da se niko ne javlja za reč. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Pošto se niko ne javlja za reč, saglasno članu 17. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres i mislim da taj pretres mogu da zaključim, je li tako? Zaključujem pretres, shodno članu 17. stav 5. Poslovnika, utvrđujem listu kandidata za potpredsednika Narodne skupštine na kojoj se nalazi samo jedan kandidat i to: 1. Radojko Obradović. Narodna skupština će u danu za glasanje obaviti izbor potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Primili ste Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. Podsećam vas da, prema članu 160. stav 3. a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Da ne govorim koliko ko ima, pošto se nadam da i oko ovog pitanja neće biti rasprave, molim poslaničke grupe koje to nisu učinile, a žele, da prijave? (Ne želi niko.) Saglasno članu 160. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o predlogu odluke. Da li gospođa Vjerica Radeta želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Obaveštavam vas da, saglasno članu 93. stava 4. Poslovnika Narodne skupštine, nismo primili nijednu prijavu za reč. Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, ne žele predsednici ili predstavnici poslaničkih klubova i neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika. Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Prelazimo na pretres u pojedinostima. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONIKA O KRIVIČNOM POSTUPKU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Zoran Krasić, Vjerica Radeta i Petar Cvetković, kao i pisana obaveštenja kojima su te amandmane povukli iz procedure, tako da nemamo amandmane. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora, u kome je sadržana pravno-tehnička redakcija teksta Predloga zakona koju je izvršio Zakonodavni odbor. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stava 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima, ali nema amandmana. Pošto su povučeni svi amandmani koje su narodni poslanici podneli na Predlog ovog zakona, pre nego što zaključim pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača Zoran Stojković, ministar pravde, želi završnu reč? Ne verujem, dao je malopre. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pravno-tehničkoj redakciji koju je izvršio Zakonodavni odbor i o Predlogu zakona u celini. Pošto smo završili raspravu o svim tačkama dnevnog reda, saglasno članu 85. stava 3. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 22. decembar, četvrtak, 2005. godine, u 17,37 časova, a može i 17,38 časova, kao dan za glasanje. Dakle, minut pauza dok se svi smestite.
Molim vas, bez ovacija za gospodina Anđelkovića. Molim sve narodne poslanike, molim vas, ostanite na svojim mestima, samo da omogućimo minut vremena stručnoj službi da pripremi, zbog ova dva osporavanja, precizno sinopsis za glasanje. Dakle, samo malo strpljenje još. Radili ste najviše dana u istoriji Skupštine, možete da se strpite još par minuta. Dok tehnička služba priprema 2. tačku, možemo da počnemo glasanje. Molim vas da pre glasanja utvrdimo da li postoji 126 prisutnih u sali? Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje potvrđeno da je u sali prisutno 127 narodnih poslanika i da možemo otpočeti odlučivanje. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONIKA O KRIVIČNOM POSTUPKU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, u načelu. Za 104, protiv 20, uzdržan jedan, nisu glasala dva, od 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, podsećam vas da su, pisanim putem, amandmane povukli narodni poslanici: Zoran Krasić na član 1. Vjerica Radeta na član 2, i Petar Cvetković, povukao je amandman kojim je predložio da se posle člana 1. dodaju članovi 1a i 1b. Pošto drugih amandmana nije bilo, pre nego što pređemo na odlučivanje o Predlogu zakona u celini, potrebno je da se Narodna skupština izjasni o pravno-tehničkoj redakciji, koju je izvršio Zakonodavni odbor. Stavljam na glasanje pravno-tehničku redakciju koju je izvršio Zakonodavni odbor. Za 120, protiv tri, nisu glasala četiri, od 127 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila pravno-tehničku redakciju, koju je izvršio Zakonodavni odbor. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, u celini. Za 105, protiv 20, nisu glasala dva, od 127 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – IZBOR JAVNIH TUŽILACA I ZAMENIKA JAVNIH TUŽILACA Predlog odluke 119-2926/05, koji je podneo Visoki savet pravosuđa i Predlog odluke o izboru zamenika javnih tužilaca broj 119-2927/05, koji je podneo Visoki savet pravosuđa. Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o predlozima odluka, prelazimo na odlučivanje. Pošto je narodni poslanik osporio jedan predlog Visokog saveta pravosuđa iz Predloga odluke o izboru javnih tužilaca, broj 119-2926/05, podsećam vas da Narodna skupština, saglasno članu 179. stav 4. Poslovnika, o predlogu za izbor svakog od osporenih kandidata odlučuje pojedinačno, a o predlogu za izbor kandidata koji nisu osporeni odlučuje u celini, javnim glasanjem. Saglasno navedenom, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za javnog tužioca u Okružnom javnom tužilaštvu u Šapcu izabere Dragoslav Milanović, čiju kandidaturu je osporio narodni poslanik Ivica Dačić. Za 99, protiv 19, uzdržana dva, nije glasalo sedam, od 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Dragoslava Milanovića za javnog tužioca u Okružnom javnom tužilaštvu u Šapcu. Pošto se Narodna skupština izjasnila o osporenom predlogu iz Predloga odluke, prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke, u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru javnih tužilaca broj 119-2926/05, bez osporenog predloga o kome se Narodna skupština prethodno izjasnila. Za 126, protiv jedan, od 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru javnih tužilaca broj 119-2926/05, bez osporenog predloga o kome se Narodna skupština prethodno izjasnila. Pošto je narodni poslanik osporio jedan predlog Visokog saveta pravosuđa iz Predloga odluke o izboru zamenika javnih tužilaca, broj 119-2927/05, podsećam vas da Narodna skupština, saglasno članu 179. stav 4. Poslovnika, o Predlogu za izbor svakog od osporenih kandidata odlučuje pojedinačno, a o Predlogu za izbor kandidata koji nisu osporeni odlučuje u celini, javnim glasanjem. Saglasno navedenom prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za zamenika javnog tužioca u Opštinskog javnom tužilaštvu u Užicu izabere Srđan Božović, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Zlatan Jovanović. Za 118, nije glasalo 9, od 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Srđana Božovića za zamenika javnog tužioca u Opštinskom javnom tužilaštvu u Užicu. Pošto se Narodna skupština izjasnila o osporenom predlogu iz Predloga odluke, prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru zamenika javnih tužilaca, broj 119-2927/05, bez osporenog predloga o kome se Narodna skupština prethodno izjasnila. Za 125, protiv jedan, nije glasao jedan, od 127 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru zamenika javnih tužilaca broj 119-2927/05, bez osporenog predloga o kome se Narodna skupština prethodno izjasnila. Pošto se Narodna skupština izjasnila o svim predlozima, dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam javnim tužiocima i zamenicima javnih tužilaca na izboru i poželim uspeh u radu. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Za 125, nisu glasala dva, od 127 narodnih poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – IZBOR POTPREDSEDNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila pretres i pošto je, saglasno članu 17. stav 5. Poslovnika, predsednik Narodne skupštine utvrdio listu kandidata za potpredsednika Narodne skupštine, podsećam vas da, prema članu 18. Poslovnika, pre pristupanja izboru potpredsednika Narodne skupštine, Narodna skupština odlučuje da li će se glasati tajno ili javno, s tim što se javno glasanje vrši izjašnjavanjem narodnih poslanika za svakog kandidata pojedinačno, dizanjem ruke ili prozivkom. Predlažem da se izbor potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije obavi javnim glasanjem – dizanjem ruke. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 121, nije glasalo 6, od 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da se izbor potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije obavi javnim glasanjem – dizanjem ruke. Pošto je Narodna skupština odlučila da se izbor potpredsednika Narodne skupštine obavi javnim glasanjem – dizanjem ruke, podsećam vas da se, prema članu 123. Poslovnika, ako se glasa dizanjem ruke, narodni poslanici prvo izjašnjavaju ko je za predlog, zatim ko je protiv predloga i na kraju ko se uzdržava od glasanja, kao i da je za potpredsednika Narodne skupštine izabran kandidat za koga je glasalo više od polovine prisutnih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije izabere narodni poslanik Radojko Obradović. Ko je za ovaj predlog? (125) Da li je neko protiv? (Ne.) Da li se neko uzdržava? (Da, narodni poslanik Radojko Obradović.) Pošto smo obavili glasanje za izbor potpredsednika Narodne skupštine – dizanjem ruku, zaključujem glasanje i saopštavam rezultat glasanja. Od 127 prisutnih narodnih poslanika, za kandidata Radojka Obradovića glasalo je 125 narodnih poslanika. Pošto je za kandidata Radojka Obradovića glasala većina prisutnih narodnih poslanika, konstatujem da je Radojko Obradović izabran za potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam potpredsedniku Narodne skupštine na izboru i molim ga da zauzme mesto za predsedavajućim stolom. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Za 126, nije glasao jedan, od 127 narodnih poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke. Pošto smo se izjasnili o Predlogu odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije u okviru treće tačke dnevnog reda i o Predlogu odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije u okviru pete tačke dnevnog reda, pitam da li ste saglasni da se usvojeni predlozi objave u "Službenom glasniku Republike Srbije", kao jedan pravno-tehnički objedinjeni akt – Odluka o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije? Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 126, nije glasao jedan, od 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj predlog. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 99. Poslovnika, zaključujem Devetu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Samo još nekoliko obaveštenja, mislim da će vam biti važna. Kao što znate, bila je zakazana još jedna sednica. Predstavnik predlagača, gospodin Branko Pavlović, u dogovoru povukao je sa dnevnog reda jedine tačke koje su bile na dnevnom redu. One će se razmatrati na vanrednoj sednici, pretpostavljam, tako da smo malopređašnjim glasanjem, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, završili jesenje zasedanje. Dozvolite mi da vam na kraju dam nekoliko suštinskih i tehničkih informacija o dosadašnjem i budućem radu. Kao najviše telo vlasti, vi narodni poslanici za koje je glasalo skoro četiri miliona građana, usvojili ste 208 zakona, što je najviše u istoriji parlamentarizma u Srbiji. Istovremeno, to znači da ste radili najviše dana, da ste predložili nekoliko hiljada amandmana i da ste, što se krije od javnosti, institucija koja je i ove i prošle godine uštedela najviše budžetskih para. Pri tome ste zastupali sopstvene političke opcije, jer su vas građani birali da se ovde u Skupštini borite za njihove stavove i da utičete na zakone, svejedno da li ste vlast ili opozicija. Ova skupština je narodna i zbog toga je vaš impresivan rezultat kolektivna politička pobeda našeg naroda, zbog toga ste vi najzaslužniji za sve impresivne ocene rada ove skupštine. Ali, zbog toga ste stalna meta napada, uvreda i osporavanja od onih koji su suštinski protivnici naroda, demokratije ili evropske budućnosti, toga ste svesni i od toga ćete se odbraniti dosledno radeći svoj posao i donošenjem zakona o Narodnoj skupštini, nadam se. Evropske budućnosti nema bez sopstvenog identiteta i samopoštovanja. Na pultu gde prijavljujete svoje prisustvo svi narodni poslanici će sada dobiti na trobojci značku Narodne skupštine, jer ste vi saziv koji je Srbiji jednoglasno vratio njene simbole. Tu značku će dobiti i oni poslanici koji su glasali, a sada iz različitih razloga nisu tu. Neki nažalost više nisu živi a glasali su za ove simbole, njih će dobiti njihove porodice. U januaru, tokom prvih 15 dana neće biti tehničkih i finansijskih mogućnosti za održavanje poslaničkih klubova, ali odbore čeka veliki posao, jer će vanredna sednica najverovatnije biti zakazana za 6. ili 7. februar. Od 7. januara 2006. godine, iz ličnih razloga, kao što verovatno znate, jedno vreme neću učestvovati u javnom životu. U mom odsustvu ovlašćujem da me menja potpredsednik Vojislav Mihailović ili lice koje on odredi. Sada vas sve pozivam na zajednički koktel.