Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, dobar dan, nastavljamo rad Prve sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Izvinjavam se zbog malog kašnjenja sednice. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuju 122 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da su u sali prisutna 122 narodna poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sednici narodni poslanici koji učestvuju u radu 117. konferencije Interparlamentarne unije. Prelazimo na zajednički jedinstveni pretres 15, 16, 17, 19. i 20. tačke dnevnog reda: – PREDLOZI ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU SRBIJE I CRNE GORE O SOCIJALNOM OSIGURANjU; SPORAZUMA IZMEĐU SCG, MAĐARSKE I RUMUNIJE O TAČKI SUSRETA DRŽAVNIH GRANICA IZMEĐU SCG, MAĐARSKE I RUMUNIJE; SPORAZUMA IZMEĐU SRBIJE I ZEMALjA BENELUKSA O UKIDANjU VIZA ZA NOSIOCE DIPLOMATSKIH I SLUŽBENIH PASOŠA; DODATNOG PROTOKOLA UZ KRIVIČNOPRAVNU KONVENCIJU O KORUPCIJI I GRAĐANSKOPRAVNE KONVENCIJE O KORUPCIJI (nastavak) Reč ima narodni poslanik magistar Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege poslanici, poštovani građani, način kako je objedinjena rasprava o ovim tačkama dnevnog reda čak je i skupštinske izveštače doveo u dilemu, pa su ovu raspravu nazivali konfuznom. Ona nije bila konfuzna, nego je zbog mešanja nespojivih tačaka dnevnog reda čak i njima delovala kao takva. Opredelila sam se da u okviru ove tačke dnevnog reda pričam o Građanskopravnoj konvenciji o korupciji, zato što smatram da odgovornost države koja je definisana članom 5. ovog zakona, rokovima zastarelosti koji su ovom konvencijom definisani i odgovornost u smislu obezbeđenja dokaza za korupciju nije do sada dosledno sprovedena kroz zakonske projekte, a morala bi biti, jer na to Građanskopravna konvencija obavezuje. Ono što u razlozima za donošenje zakona piše, a to je da treba da usvojimo ovu konvenciju da bismo doprineli povećanju ugleda naše zemlje među državama članicama Saveta Evrope, u najmanju ruku je neozbiljno. Mi ćemo svoj ugled povećati ako uradimo ono što smo kao država dužni, a to je da zakonskim projektima doslovno izvedemo vladavinu prava. Šta je, u stvari, korupcija? Kada građanin ne može da dobije ono na šta inače po zakonu ima pravo, a to je da se školuje, da se zaposli, da dobije zdravstvenu zaštitu, nego to mora dodatno da plati nekome ko inače mora da radi taj posao, a to se zove korupcija. Kada građanin želi da dobije ono što mu po zakonu ne pripada, pa za to plati, to je korupcija. Ako dobije diplomu za koju ne poseduje znanje, ako dobije unapređenje na poslu koje je platio, a nema odgovarajuće kvalitete, to je takođe korupcija. Ima korupcije i kada građani žele da izbegnu kaznu za kršenje zakona, time što će platiti onom ko je zadužen da po zakonu tu kaznu sprovede. Znači, u svim pojavama koje sam ja najjednostavnije uprostila kao primer korupcije u životu, svuda se pominje reč zakon, odnosno izigravanje zakona. Iako je zdravlje kao pravo na operaciju, na primer, ili lečenje, stvar u kojoj ne možemo da zamerimo nekome ako daruje lekara koji je to uradio, jer je to naš običaj, mi ne možemo da dozvolimo da neko, zato što se operacija ili pravo na zdravlje odugovlači, bude ucenjen i uslovljen da korumpira da bi mogao da sačuva pravo na život. Ali, da li po ovoj konvenciji država može da ima odgovornost, jer će kazniti lekara, profesora, koji neovlašćeno daje diplomu ili nekog drugog ako oni za to ne ostavljaju dokaz koji se ovde traži? Nema nesavršenih pljački, to ćemo dokazivati kada je korupcija u privatizaciji u pitanju, ali kada je korupcija ove vrste na sceni, nije me ubedila međunarodna zajednica, ni potpisnici ove konvencije da su spremni da se sa korupcijom izbore čak i kad je očigledna. Hajde da uzmemo najaktuelniju stvar u kojoj je zalog nešto što sa pravom mnogi od nas nazivaju svetinjom. Korupcija na međunarodnom planu, a zove se milionska korumpiranost gospodina Ahtisarija, otkrivena je od strane nemačke obaveštajne službe, za koju su dokazi predati nadležnim organima u Nemačkoj i čame u nekoj fioci, a onaj ko ih je predao, kada je shvatio da se neće boriti protiv korupcije, dao je novinarima i javnost se zabavlja temom koja se zove korupcija. Znači, kada je korupcija obelodanjena i kada se zove afera, ako nadležni organi ne preduzmu mere za onoga ko je hteo da dobije ono na šta nema pravo, države koje su potpisnice ove konvencije moraju da reaguju. U čemu se ogleda korumpiranost u našoj državi? U tome što država donosi zakone koji omogućuju korupciju. Želimo da izigravamo državu u kojoj je sve uređeno i da je korupcija ekscesna pojava, a u stvari, od 2001. godine pa nadalje donet je set zakona u kojima ne da je postala, na primer, važnija privatizacija od vladavine prava, nego je korupcija postala motiv za obavljanje privatizacije. Neoliberalni, nedavno preminuli, ekonomista Milton Fridman je na kraju svog naučnog veka, koji je bio i praktično primenjen, rekao: priznajem svoju najveću grešku, umesto privatizacija, privatizacija, privatizacija, trebalo je reći - vladavina prava iznad privatizacije. Mislim da smo mi kao država najbolji primer da pokažemo pogubnost korupcije na korupciji u privatizaciji zbog najmanje dva razloga. Dvadeset i šest procenata nezaposlenih u ovoj zemlji, znači, na stotine i hiljade porodica u kojima nema od čega da se živi, rezultat je privatizacije i mislim da je taj razlog mene opredelio da se u masi ostalih stvari osvrnem na to. Koncept je napravljen tako da je omogućio najbogatijima, znači onima koji su i onda bili uz aktuelni režim i onima koji su se vešto prestrojili 5. oktobra, da imaju pristup društvenom bogatstvu, da ne poštuju nikakve standarde, ne morala nego ni zakona, ni zaštite zdravlja i ljudi, da mogu da obavljaju neograničeno korupciju i nesmetano pranje novca. To što postoji zakon koji zabranjuje pranje novca i to što postoji odbor koji se bavi sprečavanjem sukoba interesa, to su mrtva slova na papiru. Zakon i naknadna uputstva koja je Agencija svojevremeno pripremila... Nijednog trenutka nije bila spremna da odredi, znači od 2001. godine, onoga ko ima pravo da učestvuje u privatizaciji. O tome se priča pred kraj privatizacionog procesa. Procedure su stvorene za fizička lica. Sećate se kako je mama gospodina Miodraga Kostića kupovala ogromne površine zemljišta, ogromne njive u Vojvodini, a to je samo jedan od primera. Jer, učešće fizičkog lica u privatizaciji bilo je mnogo povoljnije u smislu kredita na šest godina, znači, ne živim i pravim novcem kupovati, i za posrednike, advokate i ostale koji su služili da se pravi vlasnici i kupci sakriju. To je naročito bilo zanimljivo i poželjno kada su se krili finansijeri mnogih stranaka tada na vlasti. Vrlo je interesantno da je Agencija za privatizaciju, koja je osnovana parama budžeta, a kasnije delom i finansirana iz budžeta i koja radi kao javna ustanova, bila obveznik zakona o pranju novca u 2001. godini, a onda je kasnije ta obaveza za Agenciju izbrisana. To nije uradila Srpska radikalna stranka. Stranke na vlasti su svesno izbegle da javnosti pružaju podatak o tome ko kupuje preduzeća u Srbiji. Svaki razgovor o nezakonitosti u privatizaciji proglašavan je neprijateljstvom prema privatnoj svojini, prema tranziciji i daljem napretku društva. Svaka priča o poreklu kapitala kojim se privatizuje imovina Srbije, svaka priča o proceni vrednosti kapitala... Da podsetimo građane, snižavali ste vrednost preduzeća pa su se mogla prodavati po knjigovodstvenoj vrednosti, pa ako se niko ne pojavi u prvom pozivu i niže od toga. Primenjivali ste Zakon o stečaju u kojem je bilo dovoljno da neko učini verovatnim, pogledajte koliko je to precizno, da neko neće moći da plati fakturu od 20.000 maraka, kasnije evra. Postojanje diskrecionih prava Narodne banke da zatvara banke, da daje pravo da se otvara osiguravajuće društvo jeste otvoren poziv na korupciju. Tamo gde od nečije volje, koja se zove - dajte mi novac da radim u vašem interesu, zavisi odluka u ime države, prisutno je u stvari otvaranje vrata korupciji. Usvajanje ovakve konvencije nije potrebno Srbiji da bi se izborila sa najvećim zlom, koje se zove korupcija. Kada promovišete pohlepu kao vrhovnu vrlinu u društvu ne čudite se što vam korupcija kuca na sva vrata i viri iz svakog zakona. Onog trenutka kada novac ne bude bio jedini motiv za bavljenje politikom, mislim da će biti drugačija rešenja. Na kraju samo da dodam da agencija, nevladina organizacija koja se bavi izučavanjem pojave koja se zove korupcija, ima puna usta priče o tome da je Zakon o finansiranju političkih stranaka taj koji omogućava korupciju na najvišem nivou. U ime SRS kažem - u delovanju, ponašanju, odbrani zakona i napadu na loša rešenja u određenim zakonima neka se javi onaj ko prepoznaje ijednog moćnika koji danas odlučuje o vlasti Srbije, a da to nije, u stvari, sam narod koji je glasao za nas.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam da li žele reče predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem zajednički jedinstveni pretres o ovim tačkama dnevnog reda. Pre nego što dam reč po Poslovniku, želim da vas obavestim da smo danas imali sastanak šefova poslaničkih grupa i da je dogovoreno sledeće. S obzirom na to da se od ponedeljka do danas po Poslovniku javilo najmanje 100 poslanika, mada me potpredsednik Nataša Jovanović upozorava da je bilo mnogo više, čak 150 poslanika se javilo da reklamira povredu Poslovnika, mi smo danas hteli da vas obavestimo da ćemo se striktno pridržavati Poslovnika. Prihvatamo grešku da možda sednica nije vođena na način kako treba i da ste sa pravom ukazivali na kršenje Poslovnika. Želimo da striktno poštujemo ovaj poslovnik, tako da ćemo voditi sednicu na način kako je to Poslovnik odredio i član 100. ćemo poštovati u svakom svom segmentu. Znači, imaćete pravo da se javite povodom kršenja Poslovnika, a potom ćete morati da pročitate član za koji smatrate da je prekršen. Nakon toga ćete dobiti tri minuta da kažete zbog čega smatrate da je taj član prekršen. Nakon toga će jedan zvučni signal da vas upozori da je tri minuta isteklo i zatim će govornica biti isključena. To je zbog toga što za kršenje Poslovnika imate tri minuta da obrazložite i to će važiti za sve narodne poslanike, to nije ništa lično i nemojte da se ljutite, toliko je vreme određeno. Što se tiče postavljanja poslaničkih pitanja, ovim Poslovnikom, članom 199, regulisano je da se poslanička pitanja postavljaju nakon iscrpljivanja dnevnog reda, odnosno po završetku rasprave o svim tačkama dnevnog reda. Ukoliko poslaničke grupe žele da se organizuju posebne sednice gde bi poslanici postavljali poslanička pitanja ministrima, spreman sam da takvu sednicu organizujem u najkraćem mogućem roku, da tada postavljate pitanja ministrima i da vam ministri direktno odgovaraju, ali da plenarna rasprava o tačkama dnevnog reda zadrži jedan svoj tok da se ne bi dešavale scene koje su se dešavale u prošlim zasedanjima, da se ne bi dešavalo da ova skupština, rasprava u ovoj skupštini ne liči ni na šta. Ovo radim sa uverenjem da je zaista potrebno boriti se za puno dostojanstvo ove skupštine i siguran sam da ćete me svi vi narodni poslanici u ovome podržati. Po Poslovniku su se javili narodni poslanik Tomislav Nikolić, potom narodni poslanik Dejan Rajčić i potom narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, da ne bi ovo izgledalo kao neka pretnja u kojoj sam i sam učestvovao, gospodine Duliću, nije trebalo ništa od ovoga da nam pričate, to sve piše u Poslovniku i to je potpuno normalna situacija. Što se tiče Srpske radikalne stranke i poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, sve dok postoji mogućnost da se Poslovnik poštuje mi ćemo ga potpuno poštovati. Našim poslanicima je sasvim dovoljno tri minuta da ukažu na ono što ih tog časa tišti. Jedna druga stvar je u pitanju, a to je apsolutno neustavno stanje u zemlji koje se prenosi u Narodnu skupštinu, apsolutno nepoštovanje Narodne skupštine od strane Vlade i njenih ministara, neizvršavanje Ustavnog zakona koji je jedini mogao da bude osnov za sazivanje dnevnog reda, medijski rat koji se vodi protiv narodnih poslanika, medijski rat koji direktor javnog servisa vodi protiv, kako je rekao LDP, dela Srpske radikalne stranke i dela Socijalističke partije Srbije. Stanje u zemlji je izuzetno loše. Vladajuća koalicija se dogovara po dva-tri meseca, a ostane Skupštini dan ili dva da to sprovede, jer, gospoda ministri, predsednik Vlade i predsednik države su se dogovorili, šta sad vi poslanici o tome raspravljate. Predsednik Srbije najavljuje izbore. Znate, u njegovim i u vašim rukama su ti izbori, pa recite nam hoće li ih biti ili ne, da znamo da li je sad ovo predizborna kampanja. Ako je predizborna kampanja, baš me briga da li će ministar Cvetković da obrazlaže svoju konvenciju koju je Srbija i Crna Gora sklopila sa Indijom. Baš me briga. Za kampanju se drugačije radi. Kad se izbori raspisuju Skupština prekida da radi. Mediji su potpuno u vašim rukama, moć je u vašim rukama. Dakle, nemojte da insistirate da jedino Skupština Srbije radi po zakonu i po Poslovniku. Neka svi rade po zakonu i po Poslovniku, radićemo i mi. Evo, kao doprinos, narodni poslanici Srpske radikalne stranke striktno će se pridržavati Poslovnika. Vi ne morate uopšte da ih opomenete da je vreme isteklo. Od sada, narodni poslanici Srpske radikalne stranke će to poštovati, znači, u okviru ta tri minuta završavaće svoje diskusije.
Zahvaljujem se. Veoma korektno od vas, gospodine Nikoliću. Povodom povrede Poslovnika su se javili narodni poslanik Slobodanka Mladenović, potom narodni poslanik Petar Jojić.
Javila sam povodom povrede Poslovnika, član 225. stav 1.
Izvinjavam se, izvolite Poslovnik, pa ćete pročitati taj član, pošto je to tako definisano. Dobićete svoje vreme. Izvolite.
Pošto je nov Poslovnik, nije još razrađen. Član 225: "Narodni poslanik ima pravo da bude obavešten o svim pitanjima potrebnim za vršenje funkcije narodnog poslanika." I, član 226: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje od predsednika Narodne skupštine, predsednika Odbora Narodne skupštine...".
Nema potrebe da se čita ceo član, ali mora da se naglasi na koji član se pozivamo da bismo znali zbog zapisnika. Izvolite, imate tri minuta.
Gospodine predsedniče, cenjene kolege narodni poslanici, uvaženi ministre, očekivala sam da će možda biti i gospodin ministar Ljajić, ali dobiće on informacije i nadam se da će ovo što ja danas budem rekla doći i do njega. Rekla sam po kom članu se javljam i zbog čega se javljam sa ove govornice. Tražim obaveštenje i objašnjenje od nadležnog ministra. Naime, juče se javila za reč moja koleginica dr Kovačević i na sednici je iznela zapanjujući podatak da je jedna mlada žena samo zbog toga što se porodila ostala bez posla. Čini se neverovatnim činjenica da ste vi sve ovde u ovoj skupštini čuli i da ste prešli preko toga, kao da to nikoga ne dotiče, kao da to nikoga ne interesuje. Znam da se ovde raspravlja o mnogim važnim temama, ali znajte da je ova tema jedna od najvažnijih tema u našim životima. Moja struka mi ne dozvoljava da ostanem hladnokrvna i ovom prilikom molim sve moje koleginice, bez obzira na političku pripadnost, molim koleginice koje su majke i one koje će tek biti majke da me podrže, kao što su do sada podržavale sve ostale koleginice koje su za ovom govornicom iznosile razne probleme koje tište nas žene. Isto tako, tražim da se na Odboru za rad i socijalnu politiku ovo uvrsti u dnevni red i po hitnom postupku raspravlja o ovoj temi. Naime, ako ste zaboravili, juče je moja koleginica dr Kovačević iznela podatak da se 26. septembra 2007. godine porodila jedna mlada žena, zove se Snežana Banković, i zamislite, ostala je bez posla samo zbog toga što se porodila. Samo zbog toga, i to vas ne zabrinjava. Deset odbornika u Skupštini opštine Knić, među kojima nijedna žena, to mi je jako važno, to me ohrabruje da izađem za ovu govornicu, nijedna žena nije podržala ovo... Znači, deset odbornika Skupštine opštine Knić potpisalo se za njenu smenu. Baš zbog toga što sam ginekolog po struci, srećna sam što ova mlada žena ne spada u grupu od 10% bračnih parova koji leče sterilitet i koji nikada neće moći doći do potomstva. To vas ne zabrinjava. Deset posto bračnih parova neće moći da ima potomstvo. Drago mi je što ova žena nije u grupi majki koje su rodile, ne daj bože, bolesno ili nesposobno dete. Ne možete da shvatite šta znači roditi zdravo dete, i za ovu državu, ne samo za porodicu, nego i za ovu državu. S obzirom na to da sam ginekolog, najbolje znam probleme... izneti zdravo i za život sposobno dete... [[Isključen mikrofon.]]
Hvala vam, doktorka, moramo da poštujemo Poslovnik. Žao mi je što moramo da počnemo od vas, ovo je važna tema. Po Poslovniku se javio narodni poslanikPetar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, na državnoj televiziji u jutarnjem dnevniku...
Gospodine Jojiću, izvinjavam se, koji član Poslovnika?
Član 226. stav 1. i član 225. stav 1. Poslovnika. Radi se o tome da je u osam časova jutros državna televizija prenela informaciju da je na području odakle ja dolazim kao narodni poslanik otkriveno u šest slučajeva da je data lažna vakcina protiv tetanusa i da je otkriveno da je u još jednom gradu u Srbiji, ne mogu da preciziram kom, bilo 16 slučajeva davanja lažne vakcine umesto vakcine protiv tetanusa i da je u pitanju bila voda. Postavljam pitanje i tražim odgovor od ministra unutrašnjih poslova - jesu li pohapšeni vlasnici firmi koje su proizvodile ove lažne i falsifikovane preparate, tj. vakcine za lečenje naših građana? Dame i gospodo, nedopustivo je da se ovakve stvari dešavaju. Ovo je tihi ubica, jer građanin koji ode da primi vakcinu, u uverenju da je vakcinu primio i da je zaštićen, može kasnije da se povredi i može doći i do smrtnog slučaja. Ko odgovara za ovo? Postavljam pitanje ministru unutrašnjih poslova - da li su otkrivene kompanije koje su proizvodile ove proizvode, da li su vlasnici lišeni slobode i da li se nalaze u pritvoru, da li policija ima prepreke u tome? Šta je ministar zdravlja preduzeo u tom pravcu? Kada je u pitanju zdravlje, postavljam pitanje zašto Zdravstveni centar u Pančevu, kojem gravitira 360.000 stanovnika u osam opština, izgleda neprimereno za jednu zdravstvenu ustanovu, bez ikakve opreme i nije na nivou koji su građani južnog Banata zaslužili? Kada odete u bolnicu, u taj bolnički centar, osim gvozdenog kreveta i vojničkog ćebeta iz Prvog svetskog rata sve drugo morate poneti u bolnicu. Prema tome, dame i gospodo narodni poslanici, stvar je vrlo ozbiljna. Koji su mafijaši i koje su lopuže proizvodile umesto vakcine vodu? Građani Srbije više nemaju poverenja u ovakve zdravstvene ustanove, a preti opasnost i ne znamo da li je bilo smrtnih posledica. Tražimo da se obavesti javnost koje su te kompanije, a radi se o tri kompanije, kako je juče rečeno, ali se prikrivaju vlasnici i nazivi kompanija. Prema tome, tražim odgovor na postavljeno pitanje i od ministra unutrašnjih poslova i od ministra zdravlja, da se obavesti javnost ko se bavi ovim aferama i ovim kriminalom. Kada je u pitanju zdravstvo, samo da napomenem, ako mi dozvolite, još dve-tri rečenice, šta se ovo događa u poslednje dve-tri godine, da građani gube više vremena na administriranju ovih...
Hvala. Što se tiče poslaničkih pitanja, poslanička pitanja se postavljaju, po pravilu, pošto Narodna skupština okonča rad po svim tačkama dnevnog reda. Međutim, s obzirom na to da u ovom dnevnom redu nismo kao poslednju tačku predvideli postavljanje poslaničkih pitanja, molim vas da postavljate poslanička pitanja tokom tri minuta, kada se pozovete na član 226, a na svakoj od sledećih sednica ćemo ostaviti mogućnost postavljanja poslaničkih pitanja kao zasebnu tačku dnevnog reda. Po Poslovniku se javio narodni poslanik dr Nikola Žutić, a potom narodni poslanik Nataša Jovanović.
Po članu 226. stav 1. Pre mesec dana pitao sam Vladu šta misli preduzeti protiv antisrpskih akata otvorenog separatizma vojvođanskih ligaša. Otvoreno razbijanje Srbije preko isticanja državnosti Vojvodine Vladu mnogo ne interesuje. Svaka ozbiljna država svakako bi preduzela mere državne zaštite, preko hapšenja, procesuiranja i zabrane rada antidržavnim separatističkim elementima. U tom upitu sam istakao koji su to uspesi vojvođanskih separatista: pre svega, razbijen je jedinstveni informativni prostor Republike Srbije; nesmetano deluje vojvođanska akademija nauka i umetnosti; ističu se nekakvi pasoši; viore se vojvođanske zastave. PredsednikSkupštine Vojvodine Kostreš otvoreno se zalaže za državu Vojvodinu, zahtevajući ništa manje nego da država Vojvodina dobije izvršnu, sudsku i zakonodavnu vlast, kako bi se stvorila nova panonska država. Međutim, on naivno tvrdi da se tu samo radi o nekakvoj benignoj autonomiji, koja nema nikakve državnosti. Ako se traže tri ključne vlasti za jednu autonomnu regiju, kako se to drugačije može nazvati, nego stvaranje nove države? Najnoviji novosadski događaji potvrđuju moju bojazan da je država ili blagonaklona ili pasivna prema nosiocima separatizma u Novom Sadu i Beogradu. Ako je zabranjeno okupljanje pripadnika "Stroja", trebalo je da bude zabranjeno okupljanje mnogo opasnijih vojvođanskih separatista. Ministarstvo policije je tu mnogo pogrešilo, jer su mogle nastati kobne posledice. Setimo se samo mitinga i kontramitinga iz devedesetih godina kada je, nažalost, bilo i žrtava na takvim mitinzima. Treba istaći da je "Stroj" samo poligon, sredstvo vojvođanskih separatista, preko kojeg nastoje kompromitovati ideju srpskog jedinstva, ideju unitarne srpske države. Ubuduće će svako zalaganje za uspostavljanje potpunog teritorijalnog jedinstva Srbije biti proglašavano za nacizam i fašizam. Projekt "Stroja" i projekt ligaša potiče iz iste antisrpske radionice, kako bi naš narod rekao - udarilo zlo na gore. Hvala.
Zahvaljujem, po Poslovniku se javila narodni poslanik Nataša Jovanović, pa potom narodni poslanik Sulejman Spaho.
Javljam se na osnovu člana 31. Poslovnika stav 1. Moja obaveza je, gospodine Duliću, da vam pomažem u radu kao potpredsednik. Naravno, to govorim zbog očigledne neobaveštenosti vas kao predsednika Skupštine o tome šta se dešavalo i zašto je sednica poprimila takav tok, kako vi kažete - haos, mada u Skupštini Srbije nikakav haos se nije dešavao. To je sve zbog toga što ste vi navrat-nanos sazvali sednicu, što je neustavno sazvana i što ljudi koje ste ovlastili da je vode, isključujući gospodina Mrkonjića, jer je on uletao u kritičnim situacijama, nisu bili sposobni da vode sednicu Narodne skupštine. Javila sam se da pomognem koleginici iz Nove Srbije i celoj Novoj Srbiji kako da rešite taj problem. Slučaj Snežane Banković mi je poznat, to se dešava u Šumadiji. Srpska radikalna stranka je opozicija u opštini Knić, a predsednik našeg odbora gospođa Ljiljana Žiropađa i ostali odbornici nisu želeli da učestvuju u šikaniranju člana vaše stranke gospođe Banković. Za nas je osnov za smenu, i nje, i predsednika opštine i svakoga iz Nove Srbije koji hara opštinom Knić, javašluk i nered u toj opštini prouzrokovan lošom vladavinom. To što su odbornici Demokratske stranke, vi i gospođa Kovačević ih niste identifikovali, stavili svoje potpise za smenu gospođe Banković, zato što je rodila i donela na svet živo i zdravo dete, verovatno je – ako nije, onda nemate šta da pričate, ni vi kao lekar, ni vaša koleginica, onda je to hipokrizija kod vas – razlog da napustite koaliciju sa Demokratskom strankom. Šikaniraju jednu ženu, člana vaše stranke, to se dešava na očigled naše javnosti, reagovao je Odbor za ravnopravnost polova, reagovali su svi mediji. Izvolite, gospođo, kod Velje Ilića i recite - nećemo sa tim žutim mafijašima više da budemo. Šikaniraju ženu koja je majka i koja je htela da radi svoj posao. Što se žalite meni? Što se žalite bilo kome drugome? Izvolite kod Borisa Tadića preko puta. Aleksandra Ljubojević, supruga našeg preminulog kolege poslanika Dragana Ljubojevića, posle petooktobarskog puča otpuštena je s posla zato što je bila u drugom stanju. O čemu vi pričate? Pokušali smo da spasemo tu ženu i na sva zvona smo govorili o tome. Bila je na trudničkom bolovanju tada i otpuštena je iz ministarstva gde je radila. Prema tome, vi ste sada u vlasti. Mi smo pokušali da zaštitimo integritet Aleksandre Ljubojević i njena prava, kao opoziciona stranka, bilo nas je samo 23 tada, a vas 176, učestvovala je i Nova Srbija u tome i ceo DOS. Izvolite, saopštite ovim "žutima" da nećete više sa njima da budete u koaliciji, a ne da se posipate pepelom tako što ćete navodno da štitite Bankovićkina prava, a da budete sa njima zarad otimačine i vlasti. Hvala.
Po Poslovniku se javio narodni poslanik Sulejman Spaho, a potom narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo, reklamiram povredu Poslovnika, članovi 225. i 226. Narodni poslanici, vi znate dobro da je sutra veliki muslimanski praznik i ja kao musliman bih želeo da taj praznik dočekam u miru i blagostanju. Ali, kakva se situacija dešava trenutno u Raškoj tj. u Pazaru, ne verujem da ću dočekati svoj praznik onako kako sam ga dočekivao ovih godina. Za sve to su krivi ovi koji su trenutno na vlasti u Sandžaku, tj. Ljajić i Sulejman, dve stranke koje su na sve načine pokušavale da pridobiju što više glasača, ali kroz veru, što je neprimereno bilo kome. Pojavile su se dve struje: jedna tvrda, koja je direktno povezana sa Sarajevom i jedna struja koja deluje ovde u Srbiji, koja propagira ono što islam treba da bude, human, dobar prema svima, ma koje veroispovesti i nacionalnosti oni bili. Kao Srbin, musliman, osećam se pogođenim zbog svega ovoga što se dešava. Molim gospodina Jočića, ministra policije, da mi objasni i da nam kaže u što kraćem vremenu, u toku dana, zato što se sutra dešava nešto u Novom Pazaru, a preti se svima onima koji su na drugoj strani, koji imaju drugačije mišljenje što se tiče islamske zajednice, da zaštiti one koji su na liniji poštovanja prema svim građanima ove naše Srbije. Ujedno čestitam Ramazan Bajram u moje ime i u ime Srpske radikalne stranke.
Čestitkama se pridružuju svi narodni poslanici. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Dragan Todorović, a potom narodni poslanik Vjerica Radeta.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 242. stav 1. Hteo bih da vas obavestim, predsedniče, da je u vašem odsustvu ...
Gospodine Todoroviću, izvinjavam se, taj član ne postoji.
Ne postoji? Izvinjavam se, gospodine predsedniče.
Vidim ja da vi mene kontrolišete. Ja sam siguran da vi znate da taj član ne postoji.
Neke stvari nisu u redu u ovoj skupštini, postoje povlašćeni poslanici i oni koji nisu povlašćeni, ako je bilo moguće da za ovu govornicu izađe poslanik i da kaže da se javlja po članu 242. i da dobije reč. Možda je to neka šifra koja podrazumeva da predsedavajući, u to vreme na vašem mestu, možda zna, jer mu je taj poslanik drag, i zna šta će da kaže, pa verovatno govori sve ono što on ne sme da kaže, a siguran je...
Gospodine Todoroviću, siguran sam da je to bila greška. Izvinjavam se svim narodnim poslanicima zbog toga.
Ne sumnjam u vaš zdrav rezon, gospodine predsedniče, ali verujte mi da nije tako, jer znam da je poslanik koji je izašao izneo nesporne činjenice vezane za Mlađana Dinkića i za njegovu kriminalnu delatnost još od 5. oktobra.
Gospodine Todoroviću, da li mogu da vas zamolim sada da se pozovete na član Poslovnika, pa da nastavite?
Dobro, pozivam se na član 100. To je stav 3, kaže - predsednik Narodne skupštine je dužan da nakon toga da objašnjenje. Baš zbog tog ekscesa koji se desio, ili slučaja, da se poslanik pozvao na član 242, da je izneo to što je izneo, a da predsedavajući na vašem mestu u to vreme nije uradio ono što je trebalo da uradi, i pored upozorenja da taj član ne postoji. Ovo vam sve govorim zbog vašeg izlaganja pre nego što smo krenuli da se javljamo po Poslovniku. Na neki način ste poslanike okrivili za dešavanja prethodnih dana, da sednice traju nepotrebno dugo, da se gubi dosta vremena i tako dalje. Hoću da vam kažem, evo, iz ovog slučaja ste mogli da vidite da nisu poslanici ti koji su odgovorni. Postoje mnoge stvari koje bi trebalo da se urade u ovoj skupštini i da se sednice Skupštine odvijaju na način koji bi omogućio svim poslanicima, svim poslaničkim grupama da ravnopravno učestvuju u radu Skupštine. Pošto vi niste bili ovde, gospodine predsedniče, moram da vas obavestim da je u Skupštini grada Beograda grubo prekršen Poslovnik, da je odbornička većina zavela teror i da nije omogućila svim odbornicima u Skupštini grada Beograda da, na način kako je to predviđeno Poslovnikom, predlože svog kandidata za predsednika Skupštine grada Beograda. Mi smo na to upozoravali, to je bilo u utorak, vi niste bili tu. Verovatno onima koji smo slali upozorenje to ne odgovara. Smatraju da je na takav način Skupština Srbije zloupotrebljena, odnosno ova govornica. Mi mislimo da nije. Mislimo da je naš osnovni zadatak da zaštitimo zakon, da ukažemo na sve probleme kada se taj zakon krši i na stvari koje vode Srbiju na neke puteve koji nisu dobri. Pošto ste se vratili, sada i vas upozoravam, mislim da će stenogram sa te sednice u Gradskoj skupštini biti završen danas, pa ćete i vi imati prilike da se uverite u sve ovo što smo mi izneli. Nadam se da ćete u skladu sa zakonom – pošto ne postoji nijedan validan dokaz za razloge koje su izneli predstavnici koalicije na vlasti u Beogradu, vezane za izbor predsednika, rotiranje predsednika Skupštine i njegovog potpredsednika i s obzirom na to da ste dobili juče obaveštenje da je prestao mandat preminulom magistru Nenadu Bogdanoviću, da je izabran drugi poslanik sa liste Demokratska stranka - Boris Tadić – raspisati izbore za gradonačelnika Beograda, jer neprimereno je, gospodo, da v.d. ostane na tom mestu, jer...
Zahvaljujem. Da vam dam, u skladu sa članom 100. stav 3. Poslovnika, objašnjenje, odnosno izvinjenje zbog činjenice da je predsedavajući tog trenutka prečuo član Poslovnika. Dobio sam objašnjenje da je u tom trenutku bila velika buka u sali i da se nije dobro čulo koji je član Poslovnika. Dajem vam obećanje da se to više neće ponoviti. Po Poslovniku se javila narodni poslanik Vjerica Radeta. (Dragan Todorović, sa mesta: Nisam zadovoljan.) Sada, po članu 100, ja vas pitam - da li ste zadovoljni odgovorom? (Dragan Todorović, sa mesta: Nisam.) Zahvaljujem. Da li želite da se Skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika? (Da.) Po Poslovniku, narodni poslanik Vjerica Radeta.
Gospodine Duliću, ne znam od kog člana da počnem citiranje i kako ćete vi, poštujući član 100, da pratite ovo što imam nameru da kažem. Najpre moram da vam kažem da ste prekršili član 104. i to ste sada pre minut učinili. Sada moram da nađem član 104, pa da vam pročitam: "Narodni poslanici su dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine." Vi ste narodni poslanik i morate da poštujete dostojanstvo Narodne skupštine. Morali ste gospodinu Draganu Todoroviću da dozvolite, odnosno da ga pozovete da sa ovog mesta, radi stenograma, radi javnosti, radi svih poslanika... Pa, pitajte poslanike u poslednjim redovima da li su čuli kakva je bila komunikacija između vas i gospodina Dragana Todorovića, niko nije čuo. Dakle, nema te vrste komunikacije u Poslovniku, gospodine Duliću. Kada poslanik kaže da nije zadovoljan, da vam znak iz klupe, sa mesta da nije zadovoljan, vi morate da ga pozovete da sa govornice objasni zbog čega nije zadovoljan. Da ste to dozvolili gospodinu Todoroviću, on bi vam rekao da ste vi dobili dezinformaciju i da je bila takva tišina u sali u momentu kada je poslanik govorio po tom nepostojećem članu da je to bilo zaprepašćujuće. Dakle, uopšte nije bilo buke. Vi ste dezinformisani i to je sada problem. Sledeće, sada ponovo citiram član 225. stav 1: "Narodni poslanik ima pravo da bude obavešten o svim pitanjima potrebnim za vršenje funkcije narodnog poslanika." Zatim citiram član 226: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenja i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama, o pitanjima iz okvira prava i dužnosti svih funkcionera, iz nadležnosti organa na čijem čelu se nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika." Vidite kako vi, gospodine Duliću, produžavate rad po Poslovniku, zato što nas terate da citiramo nešto što svaki poslanik ima ispred sebe. Sasvim je dovoljno da se navede član Poslovnika, ali dobro, mi poštujemo ovo što ste vi od nas tražili.
Gospođo Radeta, samo jedan sekund, imaćete tri minuta. Dakle, nijedan drugi poslanik nije imao obavezu da pročita ceo član i ja sam i rekao da nema potrebe za tim, samo je bitno da se jasno izjasni na koji se član poziva kada reklamira Poslovnik. To je važilo i za vas. Hvala vam što ste pročitali te članove, ali ubuduće neće biti potrebe za tim. Što se tiče ovoga na čemu ste insistirali, i do sada je bio običaj da ukoliko narodni poslanik ostaje pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupštinabez pretresa odlučuje o tom pitanju. Dakle, nije do sada bio običaj da narodni poslanik ponovo izlazi za govornicu da bi rekao da je zadovoljan odgovorom ili ne, tako da nemojte insistirati na tome, to ne stoji u ovom poslovniku. Da li reklamirate još neki član Poslovnika? Izvolite.
Dakle, nije tačno ovo što ste rekli. Nikada nisam dozvolila da vam iz klupe kažem da li sam zadovoljna ili nisam, svaki put sam insistirala da izađem. Da li ste tu sedeli vi ili neko od potpredsednika, svaki put sam izašla i rekla zbog čega nisam zadovoljna, da bi narodni poslanici u danu za glasanje znali da se opredele koje dugme će da pritisnu. Drugo, uzećemo stenogram ili uzmite sami stenogram, kada ste započeli današnju sednicu rekli ste da ćete striktno poštovati član 100. i tražiti od svakog narodnog poslanika da pročita član na koji se poziva. Jasno ste to rekli. Vezano za član 225. i 226, vi ste to pokušali da pretvorite u poslaničko pitanje. To nisu poslanička pitanja. Ima i toga, gospodine Duliću, ali ovo što se desilo, ovaj kriminal u Skupštini grada Beograda, pa neustavno stanje u zemlji, zahvaljujući Koštunici i Tadiću, pa juče zabrana da osam hiljada radnika Robnih kuća dođe pred Skupštinu Srbije, to nisu poslanička pitanja i ne mogu da čekaju odgovor na poslaničko pitanje. Nemojte slučajno da se poigrate da ovo izbrišete iz ovog novog poslovnika. Mi moramo u momentu da reagujemo. Član 199. stav 1: "Poslanička pitanja postavljaju se, po pravilu, pošto Narodna skupština okonča rad po svim tačkama dnevnog reda Narodne skupštine. Pored toga, može bez pretresa odrediti drugo vreme za postavljanje poslaničkih pitanja." Dakle, po pravilu, pošto Narodna skupština okonča rad po svim tačkama dnevnog reda. Pitanje za vas, gospodine Duliću, od kada ste predsednik Narodne skupštine, koliko puta smo na dnevnom redu imali, po završetku svih tačaka, tačku - poslaničko pitanje? Tvrdim, nijedanput.
U pravu ste i to ćemo da ispravimo na sledećoj sednici. Nadam se da ćemo onda poštovati činjenicu da imamo tačku dnevnog reda - poslanička pitanja i da će se poslanička pitanja postavljati kada je ta tačka na dnevnom redu. Takođe, poslaničke grupe imaju pravo da traže od predsednika Skupštine da zakaže posebnu sednicu sa poslaničkim pitanjima, na koju bi pozivali ministre. Pozivam vas da iskoristimo to pravo i da zajednički organizujemo sednice koje će se direktno prenositi, gde ćete imati priliku da postavite direktno poslanička pitanja ministrima. Da li ste zadovoljni odgovorom? (Ne.) U danu za glasanje ćemo se izjasniti o kršenju ovih tačaka Poslovnika. Po Poslovniku su se javili narodni poslanik Milena Stanković, a potom narodni poslanik Miša Petronijević.
Dame i gospodo poslanici, uvaženo predsedništvo, gospodine predsedniče, član 225: "Narodni poslanik ima pravo da bude obavešten o svim pitanjima potrebnim za vršenje funkcije narodnog poslanika". Javljam se povodom onoga što je rekla gospođa Slobodanka Mladenović. Mi, poslanici LDP-a, zaista smatramo da je događaj koji se desio u Kniću skandalozan. Moram da vas obavestim o tome da smo na Odboru za ravnopravnost polova, čija nisam članica, ali zbog događaja koji su se prošle nedelje dešavali, a tiču se, ako se sećate, onog skandaloznog izdanja emisije "48 sati svadba", razgovarali i o ovom problemu. Upravo na sednici Odbora, koja je bila prošlog četvrtka, pre nedelju dana, dogovoreno je da se uputi pismo ministru kojim će se tražiti da on odreaguje i da ovakvo ponašanje bude sankcionisano, a prava naše koleginice zaštićena. Dakle, niste u pravu, trebalo je da se informišete pre nego što ste izašli da govorite. Ono što se tada desilo, a što je jako važno, jeste da ste vi i vaše koleginice iz Nove Srbije i DSS-a napustile sednicu Odbora, sa obrazloženjem da ne želite da prisustvujete zato što ste promenile mišljenje koje je dan pre toga bilo usvojeno, a to je da se osudi ponašanje gospodina Tijanića. Razlog zašto ovo ne znate je upravo taj. Ono što je jako važno, a što bih htela ovom prilikom da naglasim, jeste da kada već govorite o materinstvu tako potresno, vi danas, a koleginica juče, trebalo bi da znate da je u Srbiji položaj žene i majke u ovom trenutku jako loš, u smislu da žena koja se usudi da rodi, koja se odluči na tako hrabar potez u ovoj zemlji, kada održava trudnoću prima samo 65% naknade zarade. Lekovi za održavanje trudnoće se nalaze na pozitivnoj listi lekova, ali ih, nažalost, u prodaji nema. Vi ste stručnjak i znate da lekari preporučuju da se kupuju neki lekovi, za koje kasnije žene ne mogu da refundiraju troškove ni u periodu od dve godine. Dakle, kada govorite o položaju žene u Srbiji, kao neko ko to poznaje, trebalo bi da malo ozbiljnije i dublje ulazite u sve to. Što se tiče ovoga što ste sada govorili, a reakcija je Odbora za ravnopravnost polova, vi bi to trebalo da znate... Uostalom, ministar je, koliko mi je poznato, čovek sa kojim vi vladate u koaliciji, tako da ste mogli i tako da reagujete. Ovako ste reagovali vrlo ishitreno i neprofesionalno.
Po Poslovniku se javio narodni poslanik dr Miša Petronijević, a potom narodni poslanik Aleksandra Jerkov.
Dame i gospodo narodni poslanici, samo jedan kratak komentar pre nego što postavim pitanje, a pozivam se na član 226, da ne trošim vreme na citiranje. Mislim da je razlog za bujicu ovih događanja u Skupštini poslednjih dana upravo u tome što Skupština radi i ide drumom, a život šumom. Prema tome, imajući u vidu kakvi se zakoni nalaze na dnevnom redu Skupštine, da ključnih zakona još uvek nema u proceduri i da za to vreme izuzetno teška socijalna situacija, od dece do penzionera, izlazi na površinu, velike zloupotrebe u privatizaciji, otimanje imovine itd, logično je, a uz to, Skupština, pored zakonodavne, ima i kontrolnu funkciju, logično je da se ova pitanja postavljaju. Tražim sledeće obaveštenje. Svedoci smo ovih dana da radnici često dolaze u Narodnu skupštinu, oni i treba tu da dođu, to je njihova Narodna skupština – juče "Magnohrom", gde se radnici bore da prežive, mali akcionari "Centromarketa", koji upozoravaju državu da je "Centromarket" opljačkan, da je privatizovan za izuzetno male pare, upozoravaju i tužilaštvo da ne vrši svoju funkciju, radnici RK "Beograd" koji, nažalost, od države čuvaju ogromnu imovinu, pored svojih prava. Evo još jednog primera gde državni organi najnovijim odlukama Šećeranu Beograd guraju iz redovne privatizacije u stečaj, a sve radi kupovine velike imovine ovog preduzeća u bescenje. Agencija za privatizaciju je 2006. godine donela zaključak o prekidu postupka privatizacije, jer nisu postojali organi upravljanja u preduzeću, koji su neophodni za vođenje i usvajanje privatizacionih dokumenata. S obzirom na to da je restrukturiranje počelo 2002. godine, nije bilo moguće sprovesti to zbog nepostojanja organa, ali zato Vlada i resorno ministarstvo formiraju odbor u Šećerani Beograd juna 2006. godine, a vršioca direktora postavljaju februara meseca 2007. godine. Za samo par meseci ti organi su uspeli da formulišu potrebnu privatizacionu dokumentaciju i spremili su preduzeće za privatizaciju. U međuvremenu, Vlada menja svoju odluku i nameru u vezi sa ovim preduzećem, predviđajući stečaj za ovu kuću. Dakle, samo od marta do jula meseca. Zbog čega je to interesantno pitanje? Iz prostog razloga što je očigledno opet neko od tajkuna bacio oko na 10 hektara zemljišta na najatraktivnijoj lokaciji, na Čukarici, u Beogradu i 110 hektara u Padinskoj skeli. Iz tih razloga guraju ovo preduzeće u stečaj da bi deo ove imovine neko dobio badava. Zbog toga tražim obaveštenje od Vlade, a imajući u vidu da su ugroženi i imovina i prava radnika, zbog čega to Vlada radi i zašto ne pruži šansu ovom preduzeću i novoizabranim organima uprave da sprovedu regularan postupak privatizacije. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Po Poslovniku se javila narodna poslanica Aleksandra Jerkov, a potom narodna poslanica Slobodanka Mladenović.
Dame i gospodo narodni poslanici i narodne poslanice, gospodine predsedniče i predsedništvo, reklamiram povredu člana 104. Poslovnika stav 3 - nije dozvoljeno korišćenje uvredljivih izraza. Smatram, gospodine predsedniče, da ste morali reagovati kada je kolega Žutić Ligu socijaldemokrata Vojvodine nazvao separatističkom strankom. Za mene je uvreda da mi neko kaže da sam separatista. Međutim, pre toga samo bih prokomentarisala izlaganje koleginice iz NS koja je govorila o ženskim pravima. Zaista je za svaku osudu to što se dešava u opštini Knić, međutim, vi koleginice, to očigledno zloupotrebljavate i to je još za veću osudu, što borbu za ženska prava zloupotrebljavate za stranačku promociju. To radite tako što očigledno ne razumete srž borbe za ženska prava, pošto koleginice u ovoj skupštini nazivate majkama ili budućim majkama. Mada je to vama neverovatno, neka žena ne mora da bude majka, možda ne može, možda ne želi i to je suština borbe za ženska prava. Žena nije majka, tako da nemojte govoriti o ženskim pravima dok to ne shvatite. To je izbor, i to je osnovno žensko pravo, pravo na izbor. Prosto nemojte govoriti o ženskim pravima dok to ne uradite. Druga stvar, da ste usvojili amandman koji je svojevremeno Liga socijaldemokrata Vojvodine predlagala, da se napravi ministarstvo za rodnu ravnopravnost, tada bi u Vladi bilo nekoga ko bi hteo da sasluša. S obzirom na to da ste tada odbili taj amandman i da ste odbili da se napravi ministarstvo koje bi se bavilo rodnom ravnopravnošću, koje bi se bavilo ženskim pravima, mislim da nemate prava da govorite o ženskim pravima sada. Gospodine Žutiću, što se tiče toga što ste vi rekli, mislim da te optužbe o separatizmu zaista više ne vredi komentarisati. Njih slušamo 17 godina. Pre svega, reći ću da je ta zastava, koju vi ističete kao dokaz separatizma Lige socijaldemokrata Vojvodine, ustavna kategorija. Ona je definisana Ustavom koji je vaša stranka podržala, tako da molim sada da ga poštujete i dozvolite regionima da imaju svoje zastave. Predsednik Skupštine Vojvodine Bojan Kostreš ni u jednoj svojoj izjavi, ni u jednom svom nastupu nije pozivao na državu, kako vi to kažete, ili bilo šta. Uostalom, zna se za vreme čije vlasti se država sve više cepala i sve više smanjivala, tako da ni to ne treba komentarisati. Što se tiče izjednačavanja fašista i antifašista, o tome smo već imali prilike ovde da slušamo. Što se tiče izjednačavanja osoba, odnosno Firera koji slavi Himlerov rođendan u Novom Sadu, osoba koje ''zig hail'' viču legalno, osoba koje gađaju kamenjem građane Novog Sada koji idu da stave cveće na spomenik žrtvama racije u Novom Sadu i tih građana koji su to radili, jeste jasno stavljanje na stranu fašista... Završavam. Hvala.
Zahvaljujem se. Samo da vam odgovorim, pošto ste reklamirali član 104. Činjenica je da se za ovom govornicom ponekad govore neke reči koje su uvredljive, ali je i prag tolerancije za uvredljivost različita. Reč ''separatista'' nije nešto zbog čega bih ja reagovao, ali svakako jesu reči koje su izgovorene ovde, a na koje nisam do sada reagovao, ali ću morati zbog toga što to zaista jeste kršenje dostojanstva ove skupštine, kao što su npr. lopov, lopovčina, lupež, kriminalac, narko-diler itd. Svaki put kada se ta reč izgovori upozoriću poslanika da ne koristi takve reči i koristiću svoje poslovničko pravo u vođenju ove sednice. Po Poslovniku se javila narodna poslanica Slobodanka Mladenović, a potom narodni poslanik Momir Marković.
Gospodine predsedavajući, cenjene kolege narodni poslanici, javljam se po Poslovniku, član 101. Da li ima potrebe da ga čitam? (Predsednik: Ne, izvolite.) Hvala. Jako mi je žao što bar među koleginicama nemam razumevanja. Javila sam se po Poslovniku. Malopre ste videli da nisam imala dovoljno vremena da sve objasnim i da sam želela da vam pokažem članak iz novina, pošto ovde kolege stignu da pročitaju novine. Nadam se da ćete ovo uspeti da pročitate. Piše ovde - nemaju novca da kupe mleko. Da li je ovo sramota za sve nas? Ono što sam htela da vam kažem, to je da sam ginekolog i da je moje opredeljenje takvo da ću se uvek boriti da smanjimo broj neželjenih prekida trudnoće, a da povećamo broj zdrave i za život sposobne dece. To je jako važno. Ja koja radim tamo najbolje znam koliko to košta majke koje se za svih devet meseci bore, neke održavajući trudnoću, a znamo kako to izgleda, da iznesu na svet zdravo i za život sposobno dete. Nikada za ovu govornicu nisam izlazila radi političke promocije svoje stranke. Što se tiče ovoga što piše ovde, ne poznajem majku, povod je bio slučaj gospođe iz Knića, a imam mnogo toga da kažem o svemu ovom. Za gospođu Natašu Jovanović samo da kažem: dva odbornika SO Knić iz DS-a, dva odbornika Karića i grupa odbornika Grupe građana. Toliko da se zna o čemu se radi. Uvek ću se zalagati, koleginice, za to da se rađa što više. Sramota je što me druge koleginice ne podržavaju, a ja sa ove govornice nikada neću koristiti, kao neki, deklarativno pravo da pričam samo o povećanju nataliteta, a da se za to konkretno ne borim. Znači, konkretno sa ove govornice kažem da ću se zalagati da se što više rađa u ovoj zemlji. Hvala.
Hvala. Po Poslovniku su se javili narodni poslanici Momir Marković, Vjerica Radeta, Slobodan Maraš, Milorad Belić, Milena Stanković. S obzirom na to da je već 11.30 sati i da smo potrošili sat i po vremena na javljanje po Poslovniku, zaista vas molim da polako privodimo kraju javljanje po Poslovniku i da pređemo na raspravu o temi. Izvolite.
Sada isključite vreme dok citiram članove Poslovnika po kojima se javljam, član 225. i član 226 - narodni poslanik ima pravo da bude obavešten o svim pitanjima potrebnim za vršenje funkcije narodnog poslanika. Dame i gospodo narodni poslanici, da li je neinformisanost ili insinuacija ili je ... Uglavnom, pomenut je u negativnom kontekstu Odbor za ravnopravnost polova, čiji sam član. Podsećam članove Odbora za ravnopravnost polova iz NS i druge koji su bili u četvrtak kada smo doneli odluku i prosledili je Ministarstvu upravo povodom ovog slučaja, jer je predstavka stigla Odboru za ravnopravnost polova, da su koleginice iz tog odbora izašle, jer se radilo i o zahtevu za Tijanićevu smenu. Kada sam jednu koleginicu pitao - pa, dobro, vaš je stav bio da se ovo oko Tijanića razreši. Kaže, jeste, to je moje mišljenje, ali ja se sa njim ne slažem. Odbor za ravnopravnost polova je reagovao. Ne možete reći da Odbor za ravnopravnost polova ne preduzima ništa po ovom pitanju. Ministarstva su dužna da završe svoj deo posla. Ovo nije prvi slučaj, od "buldožer revolucije" naovamo je mnogo slučajeva da su trudne žene otpuštene s posla. Od "buldožer revolucije" naovamo, kada je sinulo nad Srbijom, jer ste zapalili Skupštinu i Televiziju, mnogi su ostali bez hleba; mnogi, od kada ste vi na vlasti, draga moja gospođo, polovina Srbije nema ni za hleb, ni za mleko. Toliko o tome. Samo jedno upozorenje braći muslimanima povodom ove iftar večere koju je organizovao američki ambasador. Posle toga je izašla izjava gospodina ambasadora, kaže - umiriću muslimane. Ne prave oni razliku, draga moja gospodo, između glagola umiriti i umirati. Trideset godina već umiruju muslimane u Palestini, evo, 10-12 godina u Iraku, 10-15 godina u Avganistanu, a čujem da se pripremaju izgleda i u Iranu da umiruju. Vodite računa, bojim se da ta iftar večera ne bude zapaprena.
Hvala. Po Poslovniku se javila narodni poslanik Vjerica Radeta, potom narodni poslanik Slobodan Maraš.
Gospodine Duliću, stav 4. člana 100. kaže: "Ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će bez pretresa odlučiti o tom pitanju u danu za glasanje." Dakle, nema pitanja kao što vi postavljate, jeste li zadovoljni ili niste zadovoljni, nego narodni poslanik mora, ovo jeste nedorečena forma ovog propisa, ali narodni poslanik mora sa ovog mesta da kaže da li ostaje pri tvrdnji. To je moja tvrdnja. Niste dali gospodinu Todoroviću objašnjenje vezano za ovo stanje u Skupštini grada nelegalno, nezakonito, neustavno, niste odgovorili na konkretno i direktno pitanje gospodina Todorovića da li ćete raspisati izbore za gradonačelnika, jer vas na to obavezuju i Ustav i zakon. Kada ste odgovarali meni, gospodine Duliću, pokušali ste da omalovažite mene kao narodnog poslanika i da potcenite moju inteligenciju, obrazlagali ste član 199. stav 2. a ja sam reklamirala član 199. stav 1. Gospodine Duliću, najlepše vas molim da pratite rad ovog parlamenta i da vodite računa o tome da, bar što se nas iz SRS tiče, ne može nijedno slovo a kamoli jedna reč da nam promakne. Malopre ste rekli da nećete dozvoliti da se za ovom govornicom pominju reči lopov, lopovčina, kriminalac itd. zato što ćete da čuvate ugled Narodne skupštine. Gospodine Duliću, ako za nekoga postoji osnovana sumnja ili narodni poslanik ima saznanja da je proneverio neke pare, da je ukrao nešto, da je uništio neko preduzeće, narodni poslanik može i mora da ga nazove pravim imenom, da kaže da je lopov, da kaže da je kriminalac, i vi to ne možete da zabranite. Ako hoćete da čuvate dostojanstvo Narodne skupštine, gospodine Duliću, onda povedite računa da prestane ovo neustavno stanje u Narodnoj skupštini, jer vi od samog početka ne poštujete Ustav. Još uvek nisu ispunjene obaveze iz Ustavnog zakona, a vas to baš briga. Još samo jedna rečenica. Vidite, pošto ste jutros izašli na početku sa jednim potpuno nepotrebnim monologom, izazvali ste to da mi, umesto da raspravljamo o dnevnom redu, već sat i po vremena vas upozoravamo na povrede Poslovnika.
Zahvaljujem se gospođi Radeti. S obzirom na to da ste otvorili veliki broj pitanja, gospodin Todorović je rekao da će mi uputiti stenogram, da ću dobiti stenogram, nakon toga će naravno on dobiti i moj stav vezan za to. Što se tiče svih ostalih stvari, ne smatram da sam povredio Poslovnik ako sam izrekao ovde nekoliko reči za koje smatram da nisu korektne da se spominju za skupštinskom govornicom. Ukoliko vi imate dokaz da je neko radio nezakonite radnje, imate pravo o tome da govorite, ali nemate pravo da vređate tog čoveka sa ove govornice. Ne mogu vam to zabraniti, ali mogu da vas upozorim da koristite reči koje prosto nisu u skladu sa činjenicom da stojite za govornicom Narodne skupštine Republike Srbije. Da više ne bismo ulazili u polemike, molim vas da privedemo ovu raspravu kraju. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Slobodan Maraš, potom narodni poslanik Milorad Belić i potom narodna poslanica Milena Stanković. Nadam se da ćemo nakon toga preći na rad po dnevnom redu. Izvolite, gospodine Maraš.
Hvala lepo, gospodine predsedniče. Zadovoljstvo je ponovo vas videti da predsedavate parlamentom. Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, hteo sam prvo da reklamiram povredu Poslovnika. Morate praviti razliku, gospodine Duliću, ovaj poslovnik ima svoje delove. Znači, deo 14. govori o odnosu Narodne skupštine i Vlade. Član 199. govori o tome da je moguće da se odredi dan kada će se postavljati poslanička pitanja. Za razliku od tog dela 14, deo 16. govori o pravima i dužnostima narodnih poslanika, i tu je član 225. Ja bih sad citirao, pa molim da mi zaustavite vreme: "Narodni poslanik ima pravo da bude obavešten o svim pitanjima potrebnim za vršenje funkcije narodnog poslanika". Tu je član 226, gde kaže: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama" itd. Da ne bih više oduzimao vreme, molim vas, ako možete, da vratite vreme. Hvala lepo. Juče sam iskoristio priliku da se javim povodom povrede Poslovnika, odnosno da iskoristim, po članovima 225. i 226, svoje pravo da postavim pitanje ministru pravde. Nažalost, nismo dobili nikakve indikacije da je to pitanje stiglo do njega. Moram ponovo da ga postavim, a vas bih molio, ili one koji su mu najbliži, znači ministar Cvetković, koji trenutno nije tu ali je takođe deo Vlade ... Znači, pitanje je bilo - kako je moguće da se u dnevnim novinama dva dana ...
Gospodine Maraš, vi ste juče pročitali to poslaničko pitanje. To poslaničko pitanje je izvučeno iz stenografskih beležaka i poslato je ministru pravde, danas ću ga ja potpisati i poslati. Da li smatrate da stvarno postoji potreba da ponovo danas pročitate izneto poslaničko pitanje?
Apsolutno smatram, zato što je to jako važno. Sad ću vam reći i zašto je važno, ali nadam se da ovo vreme gde mi upadate u reč ...
Čekajte, kako mislite da je moguće da vi juče postavite poslaničko pitanje u popodnevnim satima i da ste nezadovoljni što jutros niste dobili odgovor na njega?
Zato što je to izrazito važno pitanje. Znači, vidimo da država ne funkcioniše, da je Vlada neefikasna, da dozvoljava da oni koji se nalaze u zatvoru, koji se ...
Dobro, izvolite, postavite poslaničko pitanje, ali budite sigurni da je vrlo nekorektno ovo što radite. Izvolite.
Gospodine Duliću, zaista poštujem funkciju koju vi obavljate i nikada do sada se nisam nekorektno ponašao niti prema vama, niti u ovoj skupštinskoj sali. To što možda pitanje koje postavljam ili način na koji postavljam pitanje vas iritira, to vam ne daje za pravo da etiketirate poslanike da se ponašaju nekorektno ili da, kao pre sedam dana, opominjete poslanike da ne rade u skupštinskoj sali i da taj posao ne rade na način koji je odgovarajući. Znači, primetio sam da i vi niste bili tu nekoliko dana, imali ste obaveze kao predsednik Skupštine i to je sasvim u redu. Nismo vas prozivali zašto niste tu, računamo da radite u interesu Narodne skupštine. Zato vas molim da me ne prekidate, pogotovo sa upadicama da je nekorektno ovo što radim. Zaista moram da pitam, zato što je to tema koja je važna za sve građane Srbije, naravno i za građane Novog Sada i za nas koji pripadamo LDP-u. U novinama je izašao intervju, koji je dala osoba koja se nalazi u pritvoru, koja predvodi "Nacionalni stroj" i koja je, osim toga što je izjavljivala neke druge stvari, iznela neke nebuloze i kad su u pitanju članovi LDP-a. Moje pitanje za ministra pravde je - kako je moguće da onaj ko se nalazi u pritvoru, a nije prvi, ja to podvlačim, ili se nalazi u zatvoru daje intervjue dnevnim novinama, na koji način ti intervjui stižu u dnevne novine i za koga rade stražari i zaposleni u zatvorskim i pritvorskim jedinicama, da li rade za državu i u njenom interesu ili rade za one koji su kršili zakon? Hvala lepo.
Zahvaljujem. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Milorad Belić, pa potom narodna poslanica Milena Stanković.
Reklamiram povredu Poslovnika, član 101, koji se odnosi na pogrešno tumačenje onoga što su dr Kovačević, juče, i dr Mladenović, danas, iznele o temi o kojoj je bilo reči. Dakle, da ne čitam taj član. Vidite, ja se ne bih upuštao ovde u ocenu i u procenu ko demagoškim parolama i floskulama pokušava da pridobije birače. To je vaše legitimno pravo. Samo hoću da vas podsetim na nekoliko konkretnih činjenica koje treba da zabrinu sve koji sede u ovom domu, u Narodnoj skupštini, koja jeste nadležna da donosi zakone. O čemu se radi? Vidite, prema egzaktnim podacima Zavoda za statistiku i drugih ustanova koje se bave problemom demografije, kada je poslednji put vršeno to istraživanje, novorođenčadi i dece do četvrte godine starosti bilo je 4,5% u odnosu na celokupno stanovništvo u Srbiji, preko 40 godina 8%, a preko 65 godina 6,5%. Prema projekciji do 2012. godine ta situacija će biti još nepovoljnija. Novorođenčadi i dece do četvrte godine starosti biće jedva 4% ili do 4%, preko 55 godina starosti biće 8%, a preko 75 godina skoro 10%. Dakle, ako uzmete te podatke vidite kakva opasnost preti Srbiji. Naravno, nepovoljni su podaci o odnosu umrlih i novorođenih, tako da ste imali nedavno priliku da čujete ili pročitate i podatak da je u 2006. godini oko 35.000 ljudi više umrlo nego što je rođeno. U prvi razred osnovne škole 2002. godine upisano je 10.457 devojčica manje nego 10 godina pre toga, odnosno 11.911 dečaka manje nego pre 10 godina, 1991 - 1992. godine. To su podaci o kojima su govorili poslanici Nove Srbije i kojima su želeli da ukažu na ozbiljnost ove problematike. Ne radi se o ubiranju jeftinih političkih poena, verujem da će toga biti ovde, bilo je i ranije, nego se radi o dramatičnoj situaciji. Verujem, poslanici su dobili u prošlom sazivu i brošuru uvaženog dr profesora, novinara, "Srbija, sveća koja dogoreva", čoveka koji se decenijama bavi tim problemom u Srbiji. Poslanik iz poslaničkog kluba DSS - NS - dr Vojislav Koštunica dr Radoslav Jović već je podneo konkretan predlog zakona o materijalnoj obnovi, odnosno reprodukciji stanovništva u Srbiji. Ne radi se o demagogiji, nego o onome čime se bave i čime treba da se bave poslanici u ovom domu. Isto tako treba da kažem, da iskoristim i ovo kao vreme, kada sam se već javio, da dr Zorica Kovačević nije napustila Odbor za ravnopravnost polova, iz prostog razloga što zbog profesionalnih obaveza nije ni bila na toj sednici.
Da li narodna poslanica Milena Stanković odustaje? (Ne.)
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženo predsedništvo, gospodine predsedniče, otvorili smo jednu vrlo važnu temu. Kada govorimo o položaju žena u Srbiji mislim da je prilika... Član po kojem sam se javila je član 225: "Narodni poslanik ima pravo da bude obavešten o svim pitanjima potrebnim za vršenje funkcije narodnog poslanika." Ono što ću sada reći je potrebno za vršenje funkcije narodnog poslanika ili poslanice. Srbija je zemlja u kojoj se godišnje izvrši 200.000 abortusa i to je nešto na šta niko od nas ne može da bude ponosan, naprotiv, to je nešto zbog čega svi mi treba da budemo vrlo zabrinuti i nešto o čemu treba da razmišljamo i da shvatimo kao ozbiljan problem, za koji treba da tražimo rešenje. Ovo o čemu kolege iz NS govore jeste lečenje posledica, a ne lečenja uzroka, jer u ovoj zemlji niko trudnoću ne prekida iz obesti, niko se na takav potez ne odlučuje zato što ne želi da ima decu, nego naprotiv, zato što se ne usuđuje da takav korak načini u svom životu iz razloga što nisu svi tako dobro situirani i bogati kao poslanici u parlamentu Republike Srbije i nemaju svi takav odnos prema rađanju i prema materinstvu, što ne znači da ne žele da imaju decu. Juče novinama sam pročitala jedan članak koji kaže da je prosečna plata u Nišu samo 13.000 dinara. Kako neko ko ima 13.000 dinara može da se usudi da rodi, ako, recimo, ima još i supruga koji ima takvu platu? Zamislite onda, troje ljudi, a 26.000 dinara u kućnom budžetu. Ono što se postavlja kao pitanje, ono što je jako bitno u ovom trenutku, a o čemu svi treba da razmišljamo, jeste ko je odgovoran za to. Ko je odgovoran za to što je Srbija najnesrećnije društvo u Evropi, zemlja u kojoj žene ne rađaju, iz koje mladi odlaze, u kojoj penzioneri mole boga da umru što pre da se ne bi mučili? Ko je za to odgovoran? Postoji jedno istraživanje, nedavno je objavljeno u jednom dnevnom listu, koje kaže da samo 5% građana Srbije sebe definiše kao srećne ljude; 95% građana ove zemlje sebe smatra nesrećnim. Ko je za to odgovoran? Ako razgovaramo, koleginice, vi i ja, koleginice iz NS, mogu da vam kažem da je stranka čija ste vi poslanica u vlasti već dva mandata i vi nosite veliku odgovornost. Ovde govorite o tome kako je mleko skupo i kako deca u Srbiji ne mogu da se prehrane, a šta ste vi uradili da to tako ne bude? Setili ste se sada da govorite o ženskim pravima i problemima dece u Srbiji, kada je vaš kadar u Kniću lično ugrožen.
Po Poslovniku, narodna poslanica Svetlana Kitić, pa potom narodni poslanik Željko Vasiljević. Molim zaista da pređemo na raspravu po dnevnom redu.
Javljam se po Poslovniku, član 226. Nisam mogla da ostanem ravnodušna na sve ovo što se dešava. Kao prvo, treba da vas podsetim, u stvari, da postavim pitanje ministru - zašto još uvek nije skinut porez na bebi opremu? Drugo pitanje, ukoliko se već borite za sva ta prava, samo bih vas pitala, kada je bilo glasanje za skidanje PDV-a na bebi opremu, vi ste glasali za šta?
Narodni poslanik Željko Vasiljević, izvolite. Moliću ministra da nakon izlaganja po ovim tačkama dnevnog reda možda pojasni, pošto se otvorila tema vezana za natalitet i probleme nataliteta, može da da svoj stav.
Javljam se po članu 225. i verovatno će na kraju ovog mog izlaganja proisteći i neko pitanje koje zadire u član 226. Poslovnika o radu. Moram da vam kažem da smo, na poziv građana Jaše Tomića, inženjer gospodin Milutin Mrkonjić i ja sinoć prisustvovali jednom sastanku na kojem je bilo više od 400 građana iz Jaše Tomića. Verovatno znate kakvi problemi muče ove naše građane. Selo Jaša Tomić ima više od 3.000 stanovnika, a 20. aprila 2005. godine ih je zadesila poplava, najveća u poslednjih 100 godina. Verovatno se sećate svi ovde kampanje koja je vođena u prethodnom periodu da bi se pomoglo tim ljudima. Mi želimo sada da vas podsetimo da je 830 kuća u tom selu srušeno. Želimo da iskoristimo prisustvo gospodina ministra finansija, iako znamo da nema čarobni štapić i da nije sve u njegovim rukama, ali da nam odgovori na neka pitanja. Tamo ima još 272 kuće, koje su obeležene žutom bojom, što znači da treba da se sruše. Građani tvrde da su sredstva za sanaciju umanjena za 40%. Iako je bilo obećano da će im biti isplaćena sredstva u celosti, razočarani građani pitaju zašto su uskraćeni za 40% od iznosa. To je otprilike oko 50 miliona dinara za sve kuće. Oni još traže da se završi 70 započetih kuća da bi mogli pre zime da se u njih usele; da se isplati šteta koja je nastala od podzemnih voda, koja nikome nije isplaćena, i da se snimi šteta nastala od podzemnih voda koje su aktivirale klizišta, usled čega je srušeno još 13 kuća. Takođe, da se isplati ostatak naknada koje nisu isplaćene na ime poljoprivrednog zemljišta, njiva i bašta, što im je takođe obećano; da se za 800 domaćinstava isplati nadoknada za uništeno pokućstvo, nameštaj itd. Ono što njih najviše boli i što mislim da ih je najviše nagnalo na ovakvu ideju, to je da je nepravda i da nisu ravnomerno isplaćeni, odnosno nisu isplaćeni po spiskovima koji su dostavljeni. Oni navode primere da su neki dobili i po milion dinara, a neki nisu dobili ništa. Ne znam koji su razlozi zašto je napravljena ta razlika među njima, kada su svi oni u istom problemu, nemaju krov nad glavom. Takođe želim da vam skrenem pažnju, pošto je selo Jaša Tomić najviše medijski eksponirano, da se to isto odnosi i na selo Među.
Zahvaljujem se svim narodnim poslanicima na korektnom postupanju u ovoj raspravi po Poslovniku. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima zakona po tačkama 21 - 25. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 149a stav 3, a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupne vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam narodne poslanike da je ovlašćeni predstavnik za poslaničku grupu SRS narodni poslanik Jorgovanka Tabaković, a za poslaničku grupu SPS narodni poslanik Milan Nikolić. Prelazimo na zajednički jedinstveni pretres 21 - 25. tačke dnevnog reda: – PREDLOZI ZAKONA O POTVRĐIVANjU OKVIRNOG UGOVORA O ZAJMU ZAKLjUČENOG IZMEĐU SRBIJE I BANKE ZA RAZVOJ SAVETA EVROPE; SPORAZUMA O EKONOMSKOJ SARADNjI IZMEĐU SCG I INDIJE; UGOVORA IZMEĐU SCG I INDIJE O IZBEGAVANjU DVOSTRUKOG OPOREZIVANjA U ODNOSU NA POREZE NA DOHODAK I NA IMOVINU; SPORAZUMA IZMEĐU SRBIJE I POLjSKE O SARADNjI U CARINSKIM PITANjIMA I SPORAZUMA IZMEĐU SRBIJE I SLOVENIJE O UZAJAMNOJ POMOĆI U CARINSKIM PITANjIMA Saglasno članu 149a stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres. Dajem reč dr Mirku Cvetkoviću, ministru finansija.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred vama se, radi ratifikacije, nalaze predlozi pet zakona kojima se potvrđuju potpisani ugovori. Od tih pet zakona jedan ugovor odnosi se na kredit, a četiri ugovora odnose se na potvrđivanje bilateralnih odnosa između Srbije i odgovarajuće zemlje. Proći ćemo kroz njih da vidimo o kojim zemljama se tu radi. U ovom kratkom izlaganju osvrnuo bih se na suštinu pojedinih od ovih zakona, s tim da bismo nakon toga dali neke preporuke. Prvi zakon o kome je reč jeste zakon o potvrđivanju Okvirnog ugovora o zajmu zaključenog između Republike Srbije i Banke za obnovu Saveta Evrope. To je ugovor koji je potpisan još 30. novembra 2006. godine i on se odnosi na zajam od 10 miliona evra koji je predviđen za finansiranje rekonstrukcije i obnove stambene i prateće infrastrukture u većem broju opština centralne Srbije, i to onih koje su pogođene klizištima. Ukupna vrednost projekta o kome je reč iznosi 12,5 miliona evra. Od toga, kao što sam rekao, ugovor je potpisan za zajam od 10 miliona, a 2,5 miliona evra obezbediće Vlada kroz budžet Republike Srbije. Ovaj kredit se daje pod veoma povoljnim uslovima. Rok otplate iznosi 10 godina, a grejs period je pet godina. Kada se radi o kamatnoj stopi, ona je varijabilna i različita je od tranše do tranše, što će se odrediti u zavisnosti od kretanja libora, odnosno euribora, ali je predviđeno da se da subvencija koja bi iznosila oko 3%, tako da bi se ovde zaista radilo o izuzetno povoljnom kreditu. Imajući u vidu da je on potpisan, kao što sam rekao, još krajem 2006. godine, apelujem da se ratifikuje kako bi mogao da bude što pre pušten u opticaj. Sledeći predlog jeste Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o trgovini i ekonomskoj saradnji između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Republike Indije. Ovaj sporazum je potpisan 7. februara 2006. godine. Kao što ste videli iz samog naslova, potpisao ga je predstavnik Saveta ministara Srbije i Crne Gore, a tek je sada došao na ratifikaciju. Naravno, Srbija kao sukcesor praktično preuzima sve ovo što je potpisano i zbog toga je potrebno da ga ratifikuje ovaj parlament, ali je naslov i dalje ostao da se odnosi na Srbiju i Crnu Goru zato što se to, kako su pravnici objasnili, ne može menjati u odnosu na naslov dokumenta koji je potpisan. U samom sporazumu se potvrđuje da obe strane, dakle u konkretnom slučaju Srbija s jedne strane i Indija sa druge strane, izražavaju spremnost da proširuju trgovinu i ekonomsku saradnju na tržišnim principima, zatim da jedna drugoj odobravaju tretman najpovlašćenije nacije u međusobnoj trgovini u pogledu carina i drugih dažbina i, konačno, da obezbeđuju slobodan tranzit za robu namenjenu drugoj strani i daju ostale pogodnosti uobičajene za ovu vrstu sporazuma. Sledeći ugovor takođe se odnosi na ugovor između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Republike Indije, ali ovog puta radi se o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu građana jedne, odnosno druge zemlje. Ovaj ugovor potpisan je 8. februara 2006. godine. Praktično, objašnjenja koja su data za prethodni sporazum važe i za ovaj, dakle, da ga je potpisao predstavnik Saveta ministara, a mi kao sukcesor ratifikacijom preuzimamo prava i obaveze koje iz njega proističu. Suština ovog ugovora jeste da se njegovim stupanjem na snagu otklanja problem dvostrukog oporezivanja dohotka i imovine građana jedne i druge zemlje, zatim se eliminišu ili značajno redukuju poreske smetnje koje otežavaju slobodno kretanje kapitala, robe, usluga i ljudi, stvara se pravna sigurnost pri obavljanju delatnosti i, u krajnjoj liniji, stimuliše se ulaganje kapitala rezidenata jedne države u drugu pod uzajamno jednakim uslovima. Sledeći predlog zakona odnosi je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Poljske o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima. Ovaj sporazum je potpisan 15. maja 2007. godine i on u osnovi predstavlja pravni okvir za razmenu podataka čija je svrha, prvo, da se pomogne u sprečavanju kršenja carinskih, deviznih i spoljnotrgovinskih propisa, zatim, što je veoma važno, da se obezbedi koordinacija u suzbijanju krijumčarenja, a takođe, omogućena je razmena stručnjaka i obuka kadrova jedne i druge strane. Konačno, njegov zadatak jeste i usklađivanje carinskih sistema i rešavanje problema nastalih u primeni carinskih propisa. Konačno, poslednji predlog zakona jeste Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Slovenije o uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima. Ovaj sporazum jeste po svojoj tehničkoj suštini identičan sa sporazumom koji se daje kao predlog za odnose sa Republikom Poljskom. Dakle, on se takođe odnosi na razmenu podataka i pomoć u sprečavanju kršenja carinskih propisa, krijumčarenje, usklađivanje carine, obuku kadrova, razmenu stručnjaka itd. Znači, suštinski je jako sličan ovom prethodnom, s tim što je on potpisan 1. juna 2007. godine, dakle nedavno, i potrebna je njegova ratifikacija da bi stupio na snagu. Imajući u vidu značaj ovih ugovora o kojima je do sada bilo reči – kao što sam rekao, samo se jedan odnosi na zajam od ovih deset miliona, drugi se odnose na regulisanje bilateralnih odnosa – predlažem vam i apelujem da se ratifikacija ovih ugovora izglasa, kako bi oni stupili na snagu i kako bi naša strana mogla da koristi sve prednosti koje su njima date. Zahvaljujem.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre, javljam se kao predsednik Odbora za urbanizam i građevinu, koji nije matični odbor, matični odbor je Odbor za finansije, međutim, sigurno je zainteresovan odbor i to po tački dnevnog reda koji je sada na redu. Kao što znate, jedna od tačaka dnevnog reda današnjeg zasedanja je razmatranje Predloga zakona o potvrđivanju Okvirnog ugovora o zajmu zaključenog između Republike Srbije i Banke za razvoj Saveta Evrope, takozvane C banke, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Želim da vas informišem da je tim povodom skupštinski Odbor za urbanizam i građevinu, čiji sam ja predsednik, imao sednicu 3. oktobra tekuće godine i kao zainteresovani, kao što sam rekao, a ne matični odbor, odlučivao i doneo jednoglasno odluku da se podrži usvajanje Predloga ovog zakona. Kao što znate, te 2006. godine teritoriju Republike Srbije zadesio je niz elementarnih nepogoda: poplave, suše, grad, klizišta. Bilo i ne ponovilo se. Dolazim iz opštine Trstenik, gde je 2006. godine aktivirano najveće klizište na Balkanu. U naseljenom mestu Bogdanje ukupna površina kliznog područja je 68 hektara i 75 ari u samom centru naseljenog mesta. Ukupan broj stambenih objekata na ugroženom području je 131, a broj domaćinstava 128. Po izveštaju CIP-a, koji je radio geotehnička istraživanja, sanacija klizišta nije moguća, već je potrebno iseliti celo naselje. Zato je na mestu Polje ili Orlovac otkupljeno tri hektara i 75 ari zemlje i počela je izgradnja novog naselja, sa kompletnom komunalnom i putnom infrastrukturom. Dosad je izgrađeno 23 od predviđena 44 objekta u prvoj fazi, površine od 65 do 115 metara kvadratnih, i završen je veći deo putne, vodovodne, komunalne i elektro-mreže. Osim naseljenog mesta Bogdanje, kao najvećeg klizišta, klizište se javilo na još desetak lokacija. Pomenuću samo klizišta gde su neposredno ugroženi stambeni objekti. To su naseljena mesta Jasikovica, Dublje, Brezovica i Rujišnik. Štetu u opštini Trstenik nije moguće lako utvrditi, jer je klizište proces koji traje. Imali smo sreću u nesreći što su prethodne dve godine bilo izrazito sušne, tako da je usporen rad klizišta. Inače, projektovani budžet opštine Trstenik je oko 350 miliona dinara, priznaćete, jako malo na 52.000 stanovnika, tako da je bez pomoći Republike ona u nemogućnosti da se sama izbori sa katastrofom ovolikih razmera. Nešto kasnije ću vam reći i za ostale opštine. Videćete da je većina njih u sličnoj ekonomskoj situaciji. Projekat otklanjanja posledica nastalih aktiviranjem klizišta na teritoriji Republike Srbije u investicionom smislu predstavlja veoma ozbiljan projekat. Ukupna ulaganja na celoj teritoriji nastalih klizišta podeljena su u dve celine. To u prvoj fazi, koja je predmet ratifikacije, obuhvata 20 ugroženih opština, gde su radovi na sanaciji štete već odmakli i to će biti finansirano od pomenutog kredita od 10 miliona evra. Druga faza je možda još ozbiljnija jer se bavi otklanjanjem posledica klizišta nastalih na celoj teritoriji Republike Srbije. Predmet je neke nove ratifikacije u okviru kredita takozvane C banke, za koji je već dobijena saglasnost za visinu od 20 miliona evra kreditnih sredstava. Ukupna predračunska vrednost prve faze, kao što je rekao gospodin ministar, iznosi 12,5 miliona evra, od toga 10 miliona iz kredita Svetske banke, 2,5 miliona iz sredstava Republike Srbije. Naravno, pošto nije moja struka, neću se baviti povoljnostima kredita, grejs periodom i ostalim. Samo bih pomenuo ovih 20 opština, pošto nije samo centralna Srbija, videćete i sami, malo veći deo Srbije je pogođen, kojima su opredeljena sredstva na osnovu dostavljenih zapisnika opštinskih komisija. Ovo namerno podvlačim. Znači, sve se radilo na osnovu izveštaja o proceni štete opštinskih komisija. To su: već pomenuta opština Trstenik...
Vreme je isteklo. Reč ima narodni poslanik Jorgovanka Tabaković, ovlašćeni predstavnik poslaničkog kluba Srpske radikalne stranke.
Poštovane koleginice i kolege, poštovani građani Srbije, na dnevnom redu je set zakona, odnosno potvrđivanje jednog ugovora o zajmu, dva sporazuma o saradnji u carinskim pitanjima i dva sporazuma sa Indijom koja predstavljaju razvijanje dobrih prijateljskih odnosa, ali u ekonomskoj sferi. Za one koji nemaju strpljenja, pre svega ću da iznesem stav Srpske radikalne stranke. Za najteži deo ovog seta zakona, to je ugovor o zajmu sa Bankom za razvoj Saveta Evrope, Srpska radikalna stranka ne može da glasa, bez obzira na dobru nameru onih koji nam pare nude, jer ću ja ovde uporno ponavljati i zahtevati od vas, ministre, ono što je vaša zakonska obaveza. Formirana je Uprava za javni dug 2005. godine, koja je dužna da Narodnoj skupštini Republike Srbije, njenim poslanicima i građanima kaže koliko para uzimamo kao obavezu, koliko će to koštati u smislu kamate, provizije, šteta, naknada, kamata za kašnjenje, kamata za nepovučena sredstva, koliko kaznenih evra moramo da snosimo kao teret ako ne budu namenski iskorišćena sredstva i da li budžet Srbije može da izdrži ovoliko zaduživanje. Kad izađete kao ozbiljno ministarstvo pred ovu Skupštinu Republike Srbije i zaduženje od deset miliona evra, u kojima Vlada Republike Srbije obezbeđuje 2,5, pa navedete, kao što ovde niste naveli, kamatu, pa stavite makar jedan pregled, koga ovde nema, o tome šta su dosadašnja zaduženja, da li ćemo biti u situaciji da ih otplaćujemo ili ćemo sav svoj novostvoreni društveni proizvod morati da dajemo na otplatu kredita, onda ćemo videti da li možemo da u ime građana Srbije, jer oni pune budžet, odobrimo jedan ovakav zajam. Verujte mi da nije prestroga reč ako kažem da nemamo minimum neophodnih podataka za odlučivanje o ovom zajmu. Pre nego što pređem na konkretne činjenice u vezi sa njim, reći ću dve stvari koje takođe nimalo ne idu u prilog dva sporazuma koja govore o uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima sa RepublikomSlovenijom i Poljskom. Drage kolege, iako ste imale preobiman dnevni red, ako ste samo uzeli da uporedite ova dva zakonska teksta koja tretiraju istu materiju, ona od prve strane različito definišu pojmove carinskog propisa, carinske dažbine, organa molioca itd. O čemu to govori? Govori o tome da Vlada Srbije i njena ministarstva dobijaju tekstove sa kojima se saglase, nemajući minimum samopoštovanja da dva teksta koja tretiraju istu materiju, makar i formalno, liče jedan na drugi. Ako mislite da oni nemaju nikakvu težinu ili da je reč o nečemu što je zakeranje Srpske radikalne stranke, jer je forma drugačija, uveravam vas da u ova dva predloga sporazuma postoje vrlo zanimljiva rešenja u vezi sa korišćenjem informacija i dokumenata koja se tiču pojedinaca, građana, informacija koje mogu biti korisne, poželjne u vođenju određenih sudskih sporova i postupaka, u kojima se mogu naći ljudi iz ovog sporazuma. Kada je u pitanju Slovenija, te odredbe su regulisane vrlo precizno i ograničavajuće prema nama, za razliku od Poljske, gde je to nešto liberalnije. Znači, vrlo površno, i to govori o tome da Srbija ne vodi računa o interesima građana koji jesu predmet ovih sporazuma, u smislu carinske saradnje. Znači, stojimo iza potrebe da se sarađuje, ali principijelno, kao i svuda, partnerski odnos, a ne služenje i prepisivanje dokumenata koje vam neko drugi ponudi. Kada je u pitanju sporazum o trgovini i ekonomskoj saradnji sa Indijom, samo ću načelno reći da Indija pripada grupi zemalja sa kojima ćemo rado razvijati poslovne, ekonomske, prijateljske, političke i sve druge odnose. Predstavlja zanimljivo područje, veliki broj stanovnika i budućnost i za plasman naše robe tamo. Međutim, gospodin JadrankoVuković, moj kolega, preciznije će vam izneti ocenu, koja se uklapa u opštu ocenu: nemate pregled efekata, uporedne podatke o poreskim i ostalim elementima na osnovu kojih možemo da vidimo da je interes građana da u ime njih pristanemo na ovaj sporazum. O detaljima u vezi sa gradnjom IT parka u Inđiji takođe ćete dobiti podrobnije obaveštenje od njega. Gospodine ministre, materija koja najviše zanima naše građane, a mene posebno, ne da vam dajem primedbe, nego da vas upozorim, jeste sledeće: iako ova Banka za razvoj Saveta Evrope predstavlja jednu od banaka koje zaista imaju vrlo humane namere da ulažu samo u socijalne aspekte razvoja bilo koje zemlje članice Saveta Evrope... Naglašavam, znači, organizacija u kojoj smo mi članica i koja priznaje zemlje bez obzira na vrstu demokratije koju razvijamo unutar naše tržišne privrede, što nije slučaj sa Evropskom bankom za obnovu i razvoj prema kojoj imamo dve vrste vrlo teških garancija. Znači, ovo nije banka koja nam uz kredit zahteva i određena politička ograničenja ili nam nameće obaveze u tom smislu. Recimo da je taj potez, da je ovaj kredit koji uzimamo povoljan sa te strane. Znači, nema nikakvih političkih uslovljavanja. Međutim, pošto smo mi od 2003. godine, kao SCG, članica ove organizacije, valjda smo toliko zasluživali da nam kažete gde i kako je dosad utrošeno, na primer: izgradnja stanova za izbeglice 20 miliona evra, za opštine 10 miliona evra, zapošljavanje, prva tranša, država i građani su dobili obavezu da vraćaju, 20 miliona evra, pomoć u otklanjanju posledica lanjskih poplava u Banatu, maločas je kolega govorio o tome, takođe je pomoć koja je finansirana, i ovo poslednje, pomoć za žrtve klizišta. Gospođa Slađana Prica, ambasador pri Savetu Evrope u stalnoj misiji Crne Gore, 27. aprila 2006. godine daje izjavu o ovih 60 miliona evra do sada korišćenih sredstava. O tome nema podatka u materijalu koji ste dostavili. Načinom na koji se mi radikali pripremamo za ove sednice saznajem i vas građane upoznajem... Ne mora ministar da sluša, mislim da je Saša Dragin zaista redak primer ministra koji se odnosi odgovorno prema poslaniku i poslu koji radi. Onog ko to ne oseća kao obavezu ja ne mogu da nateram, a i nemam nameru. Želim da kažem da je tih 60 miliona plasirano do sada preko "Delta banke", koja je već bila članica "Inteza" grupe. Čak i one međunarodne finansijske institucije koje ne koriste politiku otvoreno ili sporednim putem je uvlačeći u finansiranje, plasiraju svoja sredstva preko onih banaka koje su u krugu zainteresovanih činilaca koji na kraju završavaju kreditom za budžet Republike Srbije. Do sada nije plasiran gotovo nijedan kredit a da to nije bila "Cepter banka", koja više kao takva ne postoji, "Pro kredit banka", "HVB banka" - to je ona banka iz koje je guverner bio najavljen pre nego što je došao. Takođe, Evropska banka za obnovu i razvoj, koja inače vrlo ulaže kod nas i to će biti predmet sledećih garancija. Preko tih i takvih organizacija plasira sredstva u ovoj zemlji. Gospodine ministre, da li smo mi poslanici dostojni obaveštenja da su ovi krediti iskorišćeni namenski, pošto su im rokovi bili npr. osam godina za opštine i pet godina, ovih 20 miliona, za mala i srednja preduzeća, to se zvalo finansiranje novog zapošljavanja, rok je bio pet godina u trenutku kada su krediti krenuli. Rečeno je - ako ti rokovi budu prekratki, produžićemo ih na 10 ili 15. Dragi građani, da smo na pijaci, pa bi prodavac sa one tezge znao da vam kaže - pre mesec dana sam vam prodao paradajz po 60 dinara, danas on vredi 80. Ja ovde ne znam, kao poslanik, kao ekonomista koji treba da podigne ruku i glasa za ovo, na koliki su rok zaista odobrena ta sredstva. Kako bih i znala, ako je kredit koji uzimamo 10 miliona evra, a gospodin ministar kaže - naše učešće je još 2,5 miliona evra. Nije tačno. Nije rekao da je naš trošak, trošak budžeta, i kamata koja se plaća na ova sredstva. Ta kamata je povoljnija od tržišnih, unutar zemlje, od ove blagodeti koje se zovu strane banke na našem području, jeste mesečni euribor koji će se svakih 30 dana usaglašavati. Taj mesečni euribor iznosi 4,137, pre tri dana kada sam ja počela da se pripremam za ovu tačku dnevnog reda. Šestomesečni iznosi 4,75. Da li će neko da plati tu kamatu i da li ona treba da uđe u obračun ukupnih troškova ovog posla koji mi zovemo ugovor o zajmu? Da je beskamatni, to bi pisalo, ali nije, kamata je predstavljena, a vi nećete da nam je naglasite. Nama gospodin Jelašić pravda svojih 30 milijardi dinara gubitka, ili 376 miliona evra gubitka, kursnim razlikama ili valutnim rizikom. Da li ste vi nama, gospodine ministre, ovde rekli koliki je devizni rizik kredita koji je uziman u evrima? Kada je gospoda, sa Jelašićem i Dinkićem na čelu, zatvarala banke, nije pitala zašto su "Beogradska banka", "Jugobanka", "Investbanka", zašto su sve one u gubicima, da li zbog sankcija, kursnih razlika, velikih javnih preduzeća ili ne znam čega. Ne, banke su zatvorene i u jednom danu je 8.000 ljudi ostalo na ulici. Da li o tom valutnom riziku, danas kada brani svoj gubitak, gospodin Jelašić hoće da kaže da je došlo do nekih strašnih pomeranja u valutnim odnosima na svetskom tržištu ili hoće da kaže da kursom upravlja neko drugi, a ne on, čime može da opravda taj gubitak? Čime vi možete da nam opravdate da nam ne govorite šta za državu Srbiju i budžet znači rizik zaduživanja u evrima? To guverner zna i on bankama kaže, 30% vaših pozicija mora da bude strogo preračunato, šta znači devizni rizik, i on za naše poslovne banke iznosi 21,1%. Znači, one su u zoni sigurnog poslovanja po pitanju valutnog rizika. Šta je sa budžetom? Ja pitam onoga ko je zadužen, dragi građani, a da li ćemo dobiti odgovor, ja sam optimista, ali se bojim da će to čekanje biti uzaludno. Zašto će biti uzaludno? Zakon o javnom dugu je donet 2005. godine, Uprava za javni dug je samo kockica u sistematizaciji Ministarstva finansija na sajtu Ministarstva finansija i Vlade Republike Srbije. Nema imenovanog direktora, nema službi, a posao za nju radi Uprava za trezor. Uprava za trezor je pod vašom nadležnošću, pa sam očekivala jedan izveštaj o ovome o čemu danas govorimo. Koliko je opterećenje po ovom kreditu? Niste nam preračunali, ali ste se zato obavezali, i to Ministarstvo za infrastrukturu, da Banci za razvoj Saveta Evrope dostavite izveštaj koji će sadržati ocenu ekonomskih, finansijskih, socijalnih i ekoloških efekata projekta. Da li ste prvo morali takvu ocenu ekonomskih, finansijskih i ostalih posledica da ovde iznesete? Znate šta je to, kakva je to studija koja je preduslov da dobijete kredit. Svaka banka bi vam rekla da neće ni najmanjem preduzetniku, ni firmi da da kredit dok ne donese biznis plan i ocenu opravdanosti najmanjeg i najnižeg kredita. Da li smo mi država? Da li smo mi manje ozbiljni od jedne zemljoradničke zadruge ili STR preduzeća koje ima pravo da dobije kredit, ali pod ovakvim uslovima? Ja zaista to doživljavam kao potcenjivanje građana Srbije. Da li mislite, ako ste 34 tačke dnevnog reda stavili, da mi ovo nećemo da čitamo? Da li mislite da smatramo da ovo nije važno, nije teško, da nije opterećujuće i da će neke pare pasti sa neba? Ma ne, sve će biti manje prihoda od privatizacije iz kojih će moći da se servisiraju krediti kojima nas zadužujete. Ja neću imati vremena u ovom obraćanju da iznesem još neke primedbe, ali ću ih iznositi u toku rasprave. Ono što želim građanima da kažem jeste najinteresantniji podatak da je u tekstu ovog predloga zakona dat netačan podatak da je sporazum potpisan 30. novembra 2006. godine, sa željom da se poslanici uhvate u zamku saznanja da ovlašćeno lice, na čemu insistira ova banka, kao i svaka, da po Zakonu o javnom dugu samo ima ministar finansija ovlašćenje da potpiše ovakav kredit. Svi mi znamo da gospodin Dinkić, čiji potpis stoji na ovom sporazumu, već tada nije bio ministar finansija. Međutim, način na koji vi vršite vlast je za nas suviše providan i zato ću uz težinu finansijske prirode ovog sporazuma da istaknem i ovo, da ne upotrebim težu reč, što se zove - nekorektnost. Gospodin Dinkić je, ako se sećate, mnogo ranije pričao o svojoj ostavci, izašao iz Vlade, ali je ostajao da radi neke poslove i svečano nam je objavio 9. novembra da izlazi iz Vlade, da je ostavio prepunu kasu i završio sve poslove. Koliko je kasa bila prepuna, videli smo, gospodine ministre, iz budžeta koji ste nam vi predstavili, minus koji ste vi zatekli i onaj zaboravljeni novac iz fondova zdravstvenog osiguranja. Međutim, odlukom Vojislava Koštunice 14. novembra, odlukom predsednika Vlada, sva ovlašćenja su sa ministra finansija preneta na Parivodića. Sporazum jeste potpisan od one druge strane 30. novembra, ali ga je gospodin Dinkić, otvorite tekst i videćete, potpisao 8. novembra. Nisam spremna da tvrdim da je u pitanju antidatiranje ili bilo šta, ali zaista nije reč o nepreciznosti. Reč je o načinu na koji vršite vlast. Znali ste da gospodin Parivodić nije ovlašćen da to potpiše. Da li je zaista 8. novembra potpisan, to nije ni važno. Važno je da namećete finansijske obaveze državi i građanima, da nam lažno predstavljate efekat tih mera u koje uvlačite sve nas, a da usput i međusobna potkusurivanja ovlašćenih, neovlašćenih, zaduženih ili nezaduženih traju do dana današnjeg i to do mere da mladi talenti nemaju para da im se finansiraju njihove stipendije, jedan projekat u kome ste učesnik i vi, jer su izgleda i vama podmetnuli da se zaborave te pare, kao što je Parivodiću svojevremeno zaboravljeno subvencioniranje kredita za stambenu izgradnju. Toliko u ovom javljanju, ali zadržavam pravo da se kao diskutant javljam i dalje.
Zahvaljujem gospođi Tabaković. Reč ima narodni poslanik Milan Nikolić, ovlašćeni predsednik SPS-a po ovoj tački dnevnog reda.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mi danas ponovo raspravljamo o neprirodno spojenim tačkama dnevnog reda. Da podsetim, razgovaramo o Predlogu zakona o potvrđivanju Okvirnog ugovora o zajmu zaključenog između Republike Srbije i Banke za razvoj Saveta Evrope, razgovaramo o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o trgovini i ekonomskoj saradnji između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Republike Indije, Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Republike Indije o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Poljske o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Slovenije o uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima. Socijalistička partija Srbije smatra da ovakvo neprirodno povezivanje tačaka dnevnog reda i objedinjavanje, po poslovničkoj proceduri, rasprave o pet tačaka ne pruža dovoljno prostora da se može sa svih aspekata sagledati određeni zakonski projekat, da se daju određene primedbe i eventualno izvrši popravka predloženih dokumenata koji pred nama stoje. Pokušaću da se ukratko osvrnem na sve predložene projekte. Dosta toga je rekla gospođa Jorgovanka Tabaković, kada je u pitanju ovaj predlog zakona o potvrđivanju Ugovora sa Bankom za razvoj Saveta Evrope. To je iznos od 10 miliona evra, sredstva koja treba da posluže za saniranje i rekonstrukciju oštećenih infrastrukturnih objekata i stambenih objekata oštećenih u klizištima i poplavama koje su početkom 2006. godine i u proleće uništile mnoge prostore u Srbiji. Onda su mediji i štampa naširoko pisali o tome i podrobno obaveštavali o pokretanju mnogih klizišta i uništavanju saobraćajnica, rušenju kuća, iseljavanju porodica, pa i čitavih naselja. Posebno su onda bila naglašena ugrožena naselja u okolini Kruševca, Brusa, Ljiga, Sečnja, Kragujevca, Koceljeve, Jagodine, Čačka, Uba, Majdanpeka, posebno Bogdanja na teritoriji opštine Trstenik, gde je proglašeno stanje elementarne nepogode. Nisam nabrojao još mnoga druga klizišta. Vlada Republike Srbije je tada obećala svesrdnu pomoć pre svega u izgradnji kuća, sanaciji oštećenih kuća, ali i u sanaciji infrastrukturnih objekata. Naravno da ovaj zajam treba da posluži u potpunosti svojoj svrsi, i iznos od dva i po miliona evra izdvojenih iz budžeta. Nažalost, moram da primetim da i ovaj predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu sa Bankom za razvoj Saveta Evrope, od strane ovog visokog doma, dosta govori o odnosu Vlade Republike Srbije prema Skupštini. Osim uslova koji su nabrojani, rekao bih u nekim fazama povoljnim i u drugim vrlo rigoroznim za ovakvu visinu zajma, posebno u pogledu podnošenja izveštaja o namenskom utrošku sredstava koja se dobijaju u tranšama i šturog obaveštenja da će se sredstva trošiti u obnovi oštećenih kuća i infrastruktura, predlagač nije našao za shodno da Skupštinu obavesti šta je to do sada urađeno, odnosno kojom će se dinamikom vršiti sanacija, koliko se porodica vratilo u renovirane i novosagrađene kuće i šta je urađeno na sanaciji klizišta. Narodni poslanici ove skupštine, ali i građani Srbije, imaju pravo da dobiju informaciju; ako smo se već zaduživali, ako smo već uzeli obavezu da sprovedemo ovu akciju, pre svega humanu, da znaju šta se sa tim uradilo. Mi smo ovih dana dosta razgovarali o drugim tačkama dnevnog reda, o globalnom zagrevanju, o efektima stvaranja staklene bašte; kao posledica toga nastupaju periodi dugotrajnih suša, iza toga dugotrajnih kiša i poplava, što direktno za posledicu ima otvaranje novih klizišta, pored onih koji već tamo postoje. Upravo ovakve vremenske prilike će sigurno ovaj problem potencirati u narednom periodu. Trebalo je da nas predlagač upozna da li su sva potencijalna i aktivna klizišta, pre svega, registrovana, koje su mere preduzete da se na takvim područjima dalje ne gradi, da li je neko od tih klizišta koja su aktivna sanirano, jer sanacija klizišta, po svemu sudeći, mnogo je jeftinija od štete koja može uslediti kada se klizište aktivira. Umesto toga, mi imamo ugovor o zajmu, koji je već potpisan i očekuje se da ga Skupština potvrdi. Verovatno će skupštinska većina potvrditi ovakav predlog, ali kod velikog broja poslanika, pa i kod građana će ostati utisak da se Vlada olako zadužuje, po dosta rigoroznim uslovima vraćanja kredita, a da nije preduzela mere koje će sprečiti da do ovakvih velikih šteta dalje ne dolazi, bez saznanja da li se u narednim godinama predviđaju budžetska sredstva za ove namene. Kada je u pitanju drugi zakonski predlog, ekonomska saradnja sa Republikom Indijom, verovatno ste primetili da u obrazloženju ovakvog sporazuma stoji da je inicijativu pokrenula Vlada Republike Indije. Želim da podsetim na tradicionalno prijateljske odnose između naše zemlje i Indije, koji su u sećanju oba naroda, pre svega iz perioda kada je postojao Pokret nesvrstanih; nažalost, dobri prijateljski i ekonomski odnosi su prekinuti zbog nesrećnih događanja na ovim prostorima, pre svega sankcija i raspada Jugoslavije. Ovim sporazumom ti odnosi se poboljšavaju, obnavljaju. Indija za srpske prilike treba da predstavlja veliki izazov. Indija je velika zemlja, po površini nekoliko puta veća nego što je Evropa, koja broji preko milijardu stanovnika. To je druga zemlja na svetu po broju stanovnika, uz tendenciju ubrzanog rasta broja stanovništva. Iako se radi o relativno nerazvijenoj zemlji, gde su izrazite razlike između bogatih i siromašnih, postaje izuzetno privlačna zemlja, jer poseduje veliko prirodno bogatstvo, poseduje, nažalost, jeftinu radnu snagu i ima ogromno potencijalno tržište. Na kraju, ne bi evropski proizvođači masovno investirali u ovu zemlju, tako da je poslednjih nekoliko godina ekonomski rast ove zemlje vrlo izražen, privredni rast je zabeležen procentom od 11 do 13, a rast bruto društvenog proizvoda u proseku sa 9,3%. Očito je da je privreda Indije u ekspanziji i za nas je pravo vreme za povezivanje sa ovom velikom zemljom. Prema predviđanjima stručnjaka, Indija će se sigurno, poput kineske privrede, dalje brzo razvijati. Procene su da će do sredine ovog veka Indija postati druga ekonomska sila na svetu. Interes je naše zemlje, pre svega imajući u vidu naklonost naroda Indije prema nama, da iskoristimo šansu koju možemo da imamo u raznim oblastima, pre svega u saradnji u poljoprivredi, saobraćaju, telekomunikacijama, zdravstvu, tekstilnoj industriji, gde je veoma bogata sirovinama, a očekivanja su Indije da im Srbija bude prozor, kako to oni kažu, u svet prema Rusiji i Evropi. Novoformirani mešoviti ekonomski komitet kroz ovaj sporazum pruža šansu da ostvarimo zajedničke ciljeve i realno je za očekivati da ćemo se vratiti nekadašnjem nivou saradnje, gde smo ostvarivali visoke razmene robe i suficit, što je veoma važno u robnoj razmeni sa ovom zemljom. Država i privrednici moraju sinhronizovati korake ka razvoju ove saradnje, posebno Komora, koja mora da izađe iz stereotipa zatvorene institucije i da aktivnom ulogom pomogne brži prodor naše robe ka Indiji. Zadivljujuća je aktivnost ambasadora Republike Indije, koji mesecima obilazi gradove i privrednike i afirmiše svoju zemlju, svoju proizvodnju i traži načine za saradnju sa Srbijom. Posebno je važno da se u ovom sporazumu definiše status najpovlašćenije nacije. Mislim da to ide u pravcu i u cilju ostvarenja obostranih interesa dveju zemalja. Uporedo sa potvrđivanjem Sporazuma o trgovini i ekonomskoj saradnji, Skupština treba da potvrdi i Sporazum o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu. Svakako da ovakav sporazum otklanja problem dvostrukog oporezivanja i stvara uslove za efikasnije privređivanje, otklanjaju se poreske smetnje u poslovanju privrednih subjekata, stvara se fiskalna i pravna sigurnost, stimulišu se ulaganja kapitala u jednu ili drugu zemlju, unapređuje se saradnja poreskih organa i obezbeđuje se jednak tretman za sva pravna lica kada je u pitanju porez i u jednoj i u drugoj zemlji. Naravno da će SPS glasati za ova dva predloga zakonskih projekata. Sporazumi između vlada Republike Srbije i Republike Poljske i Republike Srbije i Republike Slovenije o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima u suštini su identični. Dobro je primećeno da nije bilo nikakvih razloga da to ne bude u potpunosti identičan tekst, jer nama tekst sporazuma koji je napravljen sa Republikom Poljskom u potpunosti odgovara. Međutim, suština je da ćemo imati zajedničku saradnju koja će omogućiti i pružanje međusobne pomoći u carinskim pitanjima, u cilju predupređivanja i suzbijanja kršenja carinskih propisa, spoljnotrgovinskih i deviznih propisa, suzbijanju krijumčarenja robe i ljudi, olakšanju i ubrzanom razvoju robnog i putničkog prometa između zemalja, kao i razmeni iskustava carinskih organa. Ovakvi sporazumi o zajedničkom delovanju zemalja posebno dobijaju na značaju u sprečavanju krijumčarenja droge i drugih opojnih sredstava koja sve više uzimaju maha i postaju globalni predmet trgovine između mnogih zemalja, naravno, u nelegalnom obliku. Inače, sporazumima su opisani postupci u saradnji i načinu te saradnje, propisani su postupci u podnošenju molbi za proveru sumnjivih poslova, međusobno informisanje i edukacija, zajedničko preduzimanje mera u sprečavanju novih nedozvoljenih radnji. SPS će i ova dva zakonska predloga potvrditi. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Milanu Nikoliću. Da li još neko od šefova poslaničkih grupa ili ovlašćenih predstavnika želi reč? (Ne.) Obaveštavam vas da su, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijave za reč, u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika podnele poslaničke grupe: DSS-NS dr Vojislav Koštunica, DS i SRS. Ukupno 11 poslanika. Reč dajem narodnom poslaniku Miloradu Beliću, a neka se pripremi narodni poslanik Milorad Buha.
Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, gospodine ministre, u svojoj diskusiji najviše bih se zadržao na Predlogu zakona o potvrđivanju Okvirnog ugovora o zajmu zaključenog između Republike Srbije i Banke za razvoj Saveta Evrope, s obzirom na to da dolazim iz Kolubarskog okruga koji je ozbiljno bio pogođen elementarnim nepogodama i zaista zaslužuje posebnu pažnju. Ovaj Okvirni ugovor o zajmu zaključen je, inače i potpisan, 30. novembra 2006. godine. Srbiji je tada odobren zajam od 10 miliona evra, a namenjen je finansiranju obnove i rekonstrukcije objekata i prateće infrastrukture u opštinama koje su pogođene velikim klizištima u februaru i martu 2006. godine. Preostalih 2,5 miliona evra, koliko je inače procenjeno da će trebati za realizaciju celog posla, u prvoj fazi, obezbediće Vlada. Najpre nešto o samom zajmu, mada je o tome bilo reči i od strane prethodnih govornika i ovlašćenih predstavnika iz drugih političkih partija. Treba reći da je svaki dug najgori drug, kako to kaže narodna poslovica. Međutim, ovaj zajam se dobija po dosta povoljnim uslovima i, koliko sam shvatio, kamatna stopa će se kretati između 1,5 - 2,7%, pošto je predviđeno subvencionisanje od strane zajmodavca. Zatim, treba znati da su izuzetno teške posledice prošlogodišnjih klizišta i da je država morala izuzetno brzo da reaguje, kako na sanaciji klizišta, tako i na zbrinjavanju porodica. Zaključkom Vlade bilo je formirano koordinaciono telo, a poslove je vodilo Ministarstvo za kapitalne investicije. U prvoj fazi bila su obuhvaćena klizišta u 21 opštini, čiji budžeti, znamo, nisu bili dovoljni da pokriju ni one najelementarnije troškove. Zbog hitnosti posla korišćena su i sredstva iz republičkog budžeta. Dakle, Vlada je morala da reaguje. Podsetio bih da sam prilikom usvajanja budžeta za ovu godinu tražio i da se 200 miliona iz budžetske rezerve, poštujući i uvažavajući činjenicu da je prenapregnut, odnosno da su budžetske rezerve zaista preopterećene, odmah opredeli za hitno reagovanje Vlade kada su u pitanju bila ova klizišta. Nažalost, taj amandman nije prošao, ali Vlada je morala hitno da reaguje, jer građani iz ovih područja su znali koliko im je značilo gotovo svakodnevno prisustvo na terenu ljudi iz Ministarstva za kapitalne investicije, a posebno ministra Ilića, kako bi se radovi odvijali kvalitetno i na vreme. Od zajmodavca su dobijene najviše ocene kako za kvalitet, tako i za udobnost izgrađenih objekata. Vrlo je bitno da su izvođači radova bili iz tih ugroženih područja, što ne treba zanemariti, s obzirom na to da su određena sredstva i određeni prihodi ostali i samim opštinama. Od planiranih 12,5 miliona evra, koliko je bilo potrebno, utrošeno je šest miliona evra. Građevinska direkcija Srbije će vršiti nadzor radova, po ovlašćenju Ministarstva za infrastrukturu, što podrazumeva da će se banci kvartalno slati izveštaji kako o stanju iskorišćenosti zajma, tako i o napredovanju finansijskog plana projekta, napredovanju samog projekta i o upravljanju ovim projektom. U drugoj fazi rekonstrukcije koja će obuhvatiti, za sada, još 38 opština, a kažem to zato što gotovo svakodnevno Vladi i resornim ministarstvima pristižu zahtevi ili apeli iz lokalnih samouprava kojima traže pomoć za saniranje posledica klizišta, biće potrebno oko 32 miliona evra. Jedna od takvih opština kojoj je neophodna pomoć Vlade i ministarstva i koja željno očekuje svaki dinar jeste i valjevska opština, u kojoj je, verovali ili ne, bilo evidentirano 1.143 klizišta. Od toga je više od 200 većeg obima. Oštećeno je bilo 86 stambenih i ekonomskih objekata, a na još 20 objekata evidentirana je šteta manjeg obima, što znači da se u tim objektima moglo i dalje stanovati. U prvoj fazi je urađeno 10 kuća, pet stanova je podeljeno najugroženijim porodicama i kupljeno je jedno poljoprivredno domaćinstvo. Vrednost ovih ulaganja je 46,5 miliona dinara. Ostala šteta se odnosi na poljoprivredno zemljište i puteve. Vlasnici registrovanih poljoprivrednih domaćinstava koji su na vreme podneli prijavu o šteti dobijali su novčanu naknadu od Ministarstva finansija, odnosno preko Uprave za trezor. Oštećeno je bilo oko 80 puteva, uglavnom lokalnih, ali i regionalnih puteva, kao i nekoliko gradskih ulica. Procenjena šteta po ovom osnovu iznosi 217 miliona dinara. Do sada je sanirana polovina puteva, a za sanaciju preostalih puteva biće potrebno još oko 120 miliona dinara. U drugoj fazi ostalo je da se sanira još 25 stambenih i 36 ekonomskih objekata. Na 20 objekata su urađeni drenažni rovovi i postavljeni šipovi kako bi se sprečila dalja oštećenja, a na svim velikim klizištima izvršeno je geotehničko ispitivanje tla i urađena je projektna dokumentacija. Sopstvena sredstva su potrošena, zbog čega je dva puta i vršen rebalans opštinskog budžeta, a sve oči uprte su u Vladu, jer posledice koje je valjevskom kraju nanelo veliko nevreme u junu prošle godine... Treba se podsetiti i na posledice od kiše, grada, velikih poplava; one su uvećale troškove i opteretile opštinski budžet za još 70 miliona dinara, a od Vlade je dobijena prva, urgentna pomoć, u iznosu od pet miliona dinara. Dakle, jasno je u kakvoj se situaciji nalaze pojedine opštine i zbog toga je neophodno da se država snalazi i putem dobijanja, odnosno potpisivanja ugovora o zajmovima. Iskoristio bih priliku da podsetim i da apelujem da se obrati pažnja kada je u pitanju ona, još uvek bolna tema, a to je sanacija posledica zemljotresa iz 1998. godine. Nažalost, evo, gotovo deset godina je proteklo, ali još uvek značajan broj objekata čeka na rekonstrukciju i obnovu. Znamo da se država ne može beskonačno zaduživati. Do nekih vremena kada će društvo biti bogatije, a kada ćemo moći da od osiguravajućih društava naplaćujemo eventualnu štetu, pa i u ovakvim slučajevima, možemo dosta toga da uradimo u smislu preventivnog delovanja. Na primer, koliko sami meštani održavaju lokalne puteve, odnosno da li seku obalu od koje ne može da se prođe, da li čiste rigole, kanale, propuste? Zaista, ja jesam, verujem i dobar deo ovih poslanika, gotovo svakodnevno na terenu, sa narodom delimo tu muku, i činjenica je da posle možda dvadeset, trideset, četrdeset godina jedno selo dobije pristojan put, ali kad ga obiđete posle godinu dana on je zarastao u obalu, korov, rigole su zakrčene, kanali su prepuni šodera. Dakle, to je ona obaveza koja je do meštana, odnosno do vlasnika njiva pored kojih prolaze ti putevi i zaista bi mogli dosta toga da uradimo da bismo izbegli ovolike štete kao posledice elementarnih nepogoda. Dalje, nebriga i nemar ubrzavaju propadanje puta, a na izgradnju novog ko zna koliko treba čekati, rekoh već, decenijama pojedini krajevi Srbije čekaju na put. S druge strane, Vlada će razmotriti mogućnost da se selima obezbedi komunalna i putna infrastruktura, a da poljoprivrednici dobiju povoljne kredite za izgradnju stambenih objekata, što bi takođe bilo jedno od rešenja. Na kraju, poslanici DSS-a i Nove Srbije će glasati za ovaj predlog zakona, a očekujem da to isto učine i ostali poslanici. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Miloradu Beliću. Reč ima narodni poslanik Milorad Buha, a neka se pripremi narodni poslanik Dragan Vujadinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, prva primedba koju bih izneo, a odnosi se na dnevni red ovog redovnog jesenjeg zasedanja Skupštine Republike Srbije, jeste da mi raspravljamo o sporazumima koje je sklopila naša bivša država, državna zajednica Srbija i Crna Gora. Zašto stavljati u dnevni red ovog zasedanja materiju koju je regulisala bivša država? Da li je to prioritet? Mislim da nije i ne može biti. Umesto da raspravljamo o sprovođenju novog Ustava Republike Srbije, Ustavnog zakona, o brojnim sistemskim i osnovnim zakonima, mi smo stavili na dnevni red periferne sporazume, za koje mislim da nisu prioritet ove skupštine. Vlada je napravila ogromnu grešku, ne prvu, a verovatno ne i poslednju, koncipirajući ovakav dnevni red ove skupštine. Kada govorimo o ovih pet zakona, moramo se osvrnuti na brojne odredbe i brojne zakone koje smo i do sada imali u praksi, a to su zajmovi koje sklapa Republika Srbija sa finansijskim organizacijama, u kojima nemamo jasno decidirane i utvrđene sve elemente koji su bitni za te ugovore. Radi se o visini kamate u ovom Okvirnom ugovoru o zajmu koji je sklopljen između Vlade Republike Srbije i Banke za razvoj. To nije slučajno, jer se iza toga krije sakrivanje određenih obaveza koje će naša država morati da plati, a Vlada smišljeno ulazi u ovakvo definisanje odredaba koje nisu jasne, decidirane. Upozoriću vas da je Zakonom o obligacionim odnosima definisana obaveza svih pravnih subjekata, a time i države, da kada ulaze u ugovorni odnos jasno definišu kao predmet tog ugovora kamatu. Ona mora biti po odredbama tog zakona jasno određena ili odrediva. Ovo što je navedeno u ovom zakonu niti je određeno, niti je odredivo. S druge strane, moj prethodnik ovde je jako lepo izložio sve ono što je od strane opština učinjeno u cilju saniranja klizišta i saniranja posledica od poplava. To je trebalo da navede ministar finansija i da izađe sa svim tim podacima. Ministre, kada ulazite i izlazite u ovu skupštinu, morate izaći sa jasnim podacima o tome zašto smo uzeli taj kredit. Vi ga niste potpisali, ali ste morali dobiti te podatke iz pravne službe vašeg ministarstva, iz administracije vašeg ministarstva i prikupiti sve ostale podatke vezane za sve elemente bitne za sprovođenje ovog ugovora. Niti mi sada znamo za šta je konkretno uzeto, ni ko su korisnici tog kredita, koliko smo povukli sredstava po odredbama ovog ugovora, ko su korisnici poimenično, da vidimo koliko je to po opštinama, da vidimo da li je tu bilo kumova, pa malo kumu, malo prijatelju, malo švalerki itd. Ne znamo ništa. Obaveza je, zbog javnosti i zbog poslanika koji odlaze u opštine i prenose sve ovo što se raspravlja ovde, da date potpunu, jasnu, konciznu informaciju o svim bitnim elementima ovog ugovora. Mi je nemamo. Predlažem predlagaču da povuče ovu tačku dnevnog reda i da je vratimo u nekim drugim prilikama, kada dobijemo potpuno jasnu, konciznu informaciju o svim elementima o kojima govorimo. Kada govorimo o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovenije o uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima, moramo reći da je stav SRS da se mora ulaziti u uzajamnu saradnju itd., ali to mora biti sve u domenu uzajamnosti i ravnopravnosti ugovornih strana. Mi u malo dužem vremenskom periodu sa Slovenijom nemamo izgrađene odnose o kojima možemo govoriti da smo ravnopravni i da se uzajamno možemo pomagati i sprovoditi određene postupke. Osvrnuću se samo na raspad Jugoslavije kada su oružane snage Republike Slovenije ubile 40 pripadnika bivše JNA, golobrade mladiće, nenaoružane, ostavili ih po njivama, po putevima itd. Tragična je i sramna sudbina tih omladinaca koji su poginuli tu. S druge strane, vidimo šta nam Slovenija čini sada. Otvorila je u Republici Srbiji preko 500 predstavništava. Kao kobac se nadvila nad privredom Republike Srbije, i u trgovačkom, i u finansijskom smislu i u smislu obezbeđenja preduslova za kupovinu određenih kuća u oblasti osiguranja, i vidimo brojne druge privredne i ekonomske poteze u cilju razbijanja, rasturanja Republike Srbije i njene privrede, ekonomije itd. U finansijskom smislu imamo na tržištu "Novoljubljansku banku", koja je ušla pre nekoliko godina, kupila je jednu banku u Novom Sadu, razvija poslovni sistem. S druge strane, u oblasti trgovačkog poslovanja, razvoja i unapređenja trgovine imamo dve kuće koje se ozbiljno bave robom široke potrošnje "Merkur" i "Merkator". Očekujemo i druge trgovačke lance koji će ući na ovo tržište, ali nemamo reciprocitet. Srpska roba ne može na slovenačko tržište. Slovenci to ne dozvoljavaju. Naše trgovačke kuće, naši trgovački lanci ne mogu izaći na tržište Slovenije. Gde je tu reciprocitet? Vi ste nosioci vlasti i morate izaći sa ovim i tražiti podršku, ne možemo ulaziti u sklapanje sporazuma sa državama koje ne poštuju reciprocitet. Slovenija to ne čini. Ne čine ni druge države u okruženju. O Hrvatskoj je iluzija i govoriti. Kada govorimo o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Indije u oblasti carinskih pitanja, uzajamne pomoći u carinskim pitanjima, moramo reći da mi moramo okrenuti naš interes prema trećim zemljama. Aktuelna vlada uporno insistira na EU i pravcu koji ide prema EU, međutim, spoljnotrgovinsko poslovanje koje imamo sa EU jasno nam govori da mi tamo ne možemo sa našom robom. Jednu trećinu prometa u spoljnotrgovinskom poslovanju ostvarujemo sa EU, ali svega 10% je naš izvoz, a 90% je uvoz. Uglavnom roba široke potrošnje. Moramo se okrenuti prema trećim zemljama. Fantastična tržišta su ono što su Slovenci iskoristili, Rusija, Ukrajina, a i treće zemlje. Mi se moramo okretati prema Rusiji, Ukrajini, Belorusiji, a i prema Indiji. Ovo je zgodno i prihvatljivo sa aspekta obezbeđenja preduslova za određene ravnopravne uslove nastupa na zajedničkim tržištima. Indija kao država to sigurno treba da nam omogući i ona će to omogućiti.
Reč ima narodni poslanik Dragan Vujadinović, a neka se pripremi narodni poslanik Nataša Jovanović, potpredsednik Skupštine Srbije.
Poštovane dame i gospodo, poštovani gospodine ministre, ja sam lansirao tezu - cifre ispred politike, i ja se te svoje teze držim, u svojoj knjizi, u diskusijama, a molio bih i svoje kolege da tu osnovnu filozofiju poštujemo. Dakle, ponavljam, cifre ispred politike. Pošto juče nisam hteo da se uključim, zamoliću ministra da me sluša, u taj niz diskusija po Poslovniku ili replika, nisam reagovao na neke cifre, tako da ću sada u prvom delu vrlo kratko reći o čemu se radi. Kolega Buha kaže - deficit u 2006. godini 10 miliona dolara, a ove godine će biti 12 - 13. Dakle, cifre kažu - 6,27 milijardi deficit u 2006. godini, a u ovoj godini svi smo zabrinuti, zaista zabrinuti, da će deficit biti oko 8 ili čak 8,5 milijardi dolara. To je i jedno i drugo mnogo, ali je mnogo manje nego što ste vi rekli. To je prva tačka. Druga tačka, kolega Topalović kaže - hvalite se, a prihodi od privatizacije 2,5 milijardi evra. To nije tačno. Privatizovano je 1750 preduzeća, 250 raskinuto, prihodi od privatizacije iznose 3,5 milijardi evra, znači za celu milijardu više ili 40%. Nije to malo. Treće, koleginica Tabaković kaže - bruto društveni proizvod je bio 24,7 milijardi evra, 2000. godine je bio 10 milijardi, a stope su mnogo manje. Zaista je tako, ali stope se izražavaju u stalnim cenama i predstavljaju povećanje realne stope bruto društvenog proizvoda. U tom smislu, realni bruto proizvod je od 2001. godine do 2006. povećan za 36,6%, a ovo su nominalne cifre koje su uzele u obzir povećanje cena minerala i svih ostalih proizvoda u zemlji. To je logično. Ništa tu nije, samo vama ne sme da bude začuđujuće. Ne smete tome da se čudite. Ovo je 24 milijarde u nominalnim cenama, a realna cena stopa rasta je zaista bila 5,7, a bila je prethodne godine 6,2, pa prethodne 8,4 itd. To su realne stope u stalnim cenama. Ono što je bilo dinar 2001. isto tako je dinar 2004. godine. Kada se uzmu nominalne cene, onda se dobijaju ovi podaci, što je potpuno regularno. Za mene je možda zabrinjavajuće to što su u istom tom intervalu plate bile 57,5 evra, a sada su 350, dok je prosek u zemljama okruženja 250 evra. Sada su kod nas plate 350, a u okruženju su 250, 260 u BiH, Crnoj Gori. Prosečna plata u Srbiji je apsolutno tolika, neto. Sledeće, svi su mogli da pročitaju, samo možemo da ne verujemo ili verujemo, spoljni dug države 31. decembra 2006. godine iznosio je 5.515.000.000, prema ino-poveriocima. Kada se tome doda unutrašnji dug države od 3.836.000.000 proizilazi da je ukupni dug države 8.785.000.000. Koji je unutrašnji dug? To je 8.785.000.000 evra, ali pri tom je 3.836.000.000 unutrašnji dug države, gde je država preuzela obavezu, nova država posle 5. oktobra, da servisira propalu staru deviznu štednju, "Dafiment banku" i "Jugoskandik" od 3,2 milijarde evra. Mi to svi dobro znamo. (Momir Marković, sa mesta: Koliko je država dužna?) Dužna je 8,8 milijardi evra na kraju, 31. 12, spoljni dug, plus osam milijardi privatni dug. Još jedno pitanje pre konkretne rasprave o tački. Da li naša roba može u Sloveniju ili ne može? Govorim iz iskustva firme gde sam radio. Imamo bruto izvoz 200 miliona evra. Na tabeli neto prodajnih cena prvo mesto ubedljivo BJRM, Hrvatska i Slovenija prvo mesto po cenama, to su valjani i vučeni proizvodi od bakra i mesinga. Jedan od najvećih izvoznika u Srbiji. Drugo mesto, Nemačka, treće mesto Italija, četvrto mesto Češka i Slovačka, odnosno centralna Evropa, pa na kraju Amerika i Bliski istok, a u Rusiju ne možemo da uđemo, zato što Rusija uvozi iz Nemačke, možda baš naš bakar, i to po skupljoj ceni. Hajde pomozite nama, ja ću vas uputiti na našu firmu, na valjaonicu bakra i ostale firme, da uđemo u Rusiju kada je to blagodet, ili u Indiju. U Indiju ne možemo da priđemo, slali smo desetine uputa, ali ne možemo da uđemo, jer je tu Kina koja potpuno dampinguje cene da bi ušla na tržište. Dakle, da govorimo o ciframa. Lako je reći - hajmo u bratsku Rusiju. Pa hajdemo, odvedite nas u bratsku Rusiju sa našom robom. Izvolite, ja vas pozivam kod mene, dođite u firmu, kod mog direktora, odvedite nas u bratsku Rusiju i Indiju. Konačno o tački dnevnog reda. Dakle, takođe bih molio, cifre ispred politike i ovde. Zašto mi zbog politike za potpuno preferencijalne kredite moramo da nađemo crnu stranu? Zašto ne kažete, koleginice, da uzimamo prefercijalne kredite pa da smanjujemo spoljni dug za komercijalne kredite? Ajmo tako da kažemo, to je ekonomski pošteno. Sve zemlje koje ne mogu da priđu preferencijalnim kreditima evropskih banaka se hvataju za glavu i samo čekaju da stanu u red. Isto je i sa nama. Mi jedva čekamo da uđemo u red za preferencijalne kredite. Ako možemo da vratimo, treba da vratimo kredite koje smo zaključili po komercijalnim elementima, sa komercijalnim bankama, koje je država zaključila. To se i desilo. Mi smo smanjili spoljni dug. Po mom mišljenju, pisao sam više puta, nedovoljno. Trebalo je iz privatizacionih prihoda, umesto u NIP, jedan deo da ide na smanjenje spoljnog duga još uvek, jer kada prodajem imovinu treba da vratim dug, što više duga da vratim, ali zato isto tako treba da stojim u redu pred evropskim bankama. Ovo je Banka za razvoj Saveta Evrope. Razumete li vi? Zašto nalazite neke skrivene mane za Banku za razvoj Saveta Evrope, kao, ona hoće nešto nama da podvali. Ne treba da objašnjavate, to je neobjašnjivo. Pazite šta piše u članu 20, tu je predviđena subvencija 2,4 miliona evra za kamate. Na strani 20 je rečeno - ako bi, međutim, kamatna stopa pre subvencionisanja, ova 2,4 miliona ili 3% godišnje, bila niža od stope subvencije, onda će subvencija biti jednaka toj stopi, što znači da možda uopšte neće biti kamate. Ako bude kamata na euriboru, koja sada iznosi 4,1 - 4,7, padala, pa oduzmemo 3%, možda neće biti uopšte kamate. Predviđa se da će kamate na deviznim tržištima padati. U tom smislu, gospodo, mislim da zaista ne treba govoriti pozitivno o ovakvom preferencijalnom kreditu. Ne treba govoriti pozitivno, niti braniti ovakav preferencijalni kredit, odnosno mi treba da pokušamo da sve ostale koje ugovori, odnosno potvrđivanje kredita... Tu je i klizište dva, apelujem na gospodina ministra da klizište dva odmah ide na ratifikaciju, jer mnogo ljudi na lokacijama gde su se desila klizišta čeka i to klizište dva, novi kredit od 20 miliona evra, isto preko C banke, i druge preferencijalne kredite koji bi trebalo da pomognu da se saniraju određene elementarne ili druge, ekonomske, nepogode koje su se nama dešavale godinama. Prema tome, ako imamo višak para treba da vratimo komercijalne kredite, da smanjujemo opšti nivo spoljnog i javnog duga. U tom smislu moja lična sugestija jeste da treba da se bavimo predmetom, da govorimo o ciframa i da kažemo da glasamo za ovaj zajam ili da ne glasamo za ovaj zajam, zato što je skup ili zato što je loš, a ne zato što sedim na desnoj strani.
Reč ima narodni poslanik Jorgovanka Tabaković, po Poslovniku.
Gospodine Vujadinoviću, moje kolege kažu da bi ja trebalo da imam ovde beneficirani staž zbog torbe koju stalno nosim i podataka. Kada ste vi u pitanju, ne znam odakle da počnem, ali ajde prvo od poslednjeg. Kažete - trend pada kamata. Potres na svetskom finansijskom tržištu, upozorenje Svetske banke i Evropske banke za obnovu i razvoj pogodiće države sa visokim deficitom tekućeg platnog bilansa, i to Letoniju, Mađarsku, Bugarsku, Rumuniju i Srbiju. Svesne rizika, zemlje bi morale da smanje ekspanziju zasnovanu na kreditnom finansiranju. Ovdašnji ekonomisti priznaju ranjivost Srbije zbog spoljnog deficita i deficita tekućeg platnog bilansa. Moramo da idemo na povoljnije izvore finansiranja, jer će Srbija sigurno osetiti krizu kroz uvećanje kamatnih stopa i promenu dinamike priliva kapitala. Toliko o svetskom finansijskom tržištu i trendovima. Dalje, vi tvrdite, gospodine, da podaci koje iznosimo ovde nisu tačni. Imam za vas samo jednu informaciju, čak i da ne idem dalje. Dobili ste, kao i ja, Predlog budžeta za 2007. godinu, koji je potpisao gospodin Mlađan Dinkić. Ista kasa, ista država, isti građani, isti poreski obveznici. Suficit je bio 13 milijardi. Je l' tako? Dinkićev suficit u njegovom predlogu, pre nego što je otišao, odlično znam o čemu pričam. Dolaskom ovde prisutnog gospodina Cvetkovića šta smo dobili? Ista država, isti obveznici, deficit u iznosu većem nego što je 13 milijardi dinara. Gospodo, građani Srbije, šah-mat za vas, gospodine Vujadinoviću. Isti podaci, ista država, različito prikazivanje. Drugo, nemojte građane da dovodite u zabludu. Gospodin Topalović vam kaže - privatizacija i prihod od nje dve milijarde i 600 miliona evra; realni sektor preduzeća, a vi sabirate i banke, a sa bankama to je 3,5. Ja ovde nisam izašla da pričam, to su vrlo zvanični podaci. Znači, nemojte delimičnim saopštavanjem podataka da dovodite u pitanje činjenice koje ovde iznosimo, a naše su činjenice zvanični izvori ove države, koja vrlo smišljeno prikazuje podatke o inflaciji i sve ostale podatke. To što ste izneli podatak o unutrašnjem dugu na dan 31. decembra ne slaže se sa podatkom Vlade, dobili smo prekjuče konsolidovani izveštaj i potpuno je drugačiji taj podatak. Jedno da vam kažem, lažno se iznosi podatak o društvenom proizvodu da bi javna potrošnja sa svojim učešćem u njemu izgledala manja. Tvrdim, i svi ekonomisti koji imaju profesionalno poštenje će potvrditi, da se sa tim počelo 2003. godine, kada je promenjena metodologija obračuna, pa su trgovinski lanci i finansijske usluge ušle u obračun, što do tada nije bio slučaj. Znači, iza svakog podatka koji smo izneli moje kolege i ja stoje činjenice i ne vrede vam ružičaste naočare apsolutno.
Po Poslovniku se za reč javio narodni poslanik Vladan Batić.
Član 226. Tražim objašnjenje i obaveštenje. Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, lepo je što danas na dnevnom redu imamo predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Srbije i Slovenije o uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima, ali me je to ponukalo na nešto drugo. Da se malo primiri šefica poslaničkog kluba Demokratske stranke, pa ću ja nastaviti. Gospođo Kolundžija, to vam se dešava, stvarno nema smisla da sa vašim poslanicima... Da li ćete ih sprečiti da diskutuju i umirivati, šta ćete raditi, radite u poslaničkom klubu, ali nemojte ovde, nema smisla. Vi ste bar neko ko poštuje red i ko je uvek imao takve manire, ali pokvarili su vas ovi oko vas. Dakle, ovo me je ponukalo na nešto drugo, da dobijem objašnjenje od Vlade, pogotovo onog njenog dela koji je činila i čini tzv. narodnjačka koalicija koja je pre izbora tvrdila da će nam porasti standard. Na bilbordima je pisalo – Srbija, srećna i zadovoljna, plodna i rodna. Setite se njihovih bilborda. Kako onda objašnjavaju da su u Srbiji životne namirnice najskuplje u regionu, da su u Srbiji osnovne životne namirnice 22% skuplje nego u Sloveniji sa kojom sada ratifikujemo ovaj sporazum, u Sloveniji gde su plate 2,5 puta veće nego u Srbiji i četiri puta veći bruto nacionalni dohodak. Nemojte nam pričati o srećnoj budućnosti. To je bruka i sramota. Dakle, u vreme ove vlasti, i to prema rezultatima evropske statistike, Eurostata, nije to improvizacija Vladana Batića ili Demohrišćanske stranke Srbije nego je najmerodavnija institucija u Evropi objavila te podatke, ponavljam još jednom, da su u Srbiji osnovne životne namirnice najskuplje u regionu. To je jedna stvar. Drugo, tražim od ministra unutrašnjih poslova gospodina Jočića, a povuklo me je prisustvo gospodina Cvetkovića jer sam to pomenuo svojevremeno, nema veze sa pitanjem i sa gospodinom Cvetkovićem... Svojevremeno mi je odbornik u Skupštini opštine Loznica gospodin Milivoje Andrić dostavio podatke, prezentirao sam ovde taj papir, o zloupotrebama i nepotizmu predsednika opštine Loznica vezanom za zapošljavanje na nivou Uprave carina preko tadašnjeg generalnog direktora Uprave carina gospodina Dragana Jerinića. Prezentirao sam taj dokument i te podatke. Direktor Uprave carina je smenjen. Predsednik opštine Loznica će još malo biti predsednik opštine. Nije to tema, nego, čoveku koji mi je dostavio ove podatke događaju se najneprijatnije stvari. Prvo mu je još ranije, jer je opozicija i na republičkom i na lokalnom, opštinskom nivou, 2005. godine postavljena eksplozivna naprava ispred kuće, 2006. godine dogodila se teška krađa, 2006. je pretučen, a pre nekoliko dana su mu zapaljena dva automobila ispred kuće. Jočić je obavešten, šef policije je obavešten. Zašto oni koji javno, otvoreno iznose svoj opozicioni stav i govore istinu moraju da trpe takve posledice i šta je policija tim povodom preduzela? Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Vladanu Batiću. Po Poslovniku, za reč se javio narodni poslanik Dragan Vujadinović.
Član 101. Koleginica Tabaković je mene kritikovala, a u stvari smo isto govorili, samo što sam ja rekao da treba da podržimo preferencijalne kredite, a da ukupnu zaduženost smanjujemo, koliko je to moguće, iz privatizacionih prihoda i ostalih prihoda. Prema tome, zašto se sporimo o preferencijalnim kreditima, koje svi traže i svi mole za njih. Pod dva, rekao sam da je očekivanje da će se veoma dinamično, intenzivno narasle kamatne stope na deviznom tržištu smanjivati u budućnosti kada ovo bude otplaćivano, pa će se možda desiti da će kamata na ovaj kredit biti nulta. Pod tri, ne nosim ružičaste, nego obične naočare da bih bolje video cifre; samo da bih bolje video cifre, obične naočare nosim. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Draganu Vujadinoviću. Narodni poslanik gospođa Jorgovanka Tabaković, po Poslovniku.
Naravno da su ružičaste naočare bile metafora za viđenje ulepšane stvarnosti. Samo jednu stvar ne razumem. Zovete preferencijalnim kreditom ovaj u kojem nam ministar nije dao ni elaborat o korisnosti ovog kredita, ni podatke o iskorišćenosti kredita od ovog istog finansijera. Zašto ga štitite? Ima on infrastrukturu. Rekoh, Agencija za privatizaciju, na primer, gde je radio, ima 250 zaposlenih a na stotine miliona evra prihoda od provizije iz privatizacije. Znate da je Uprava za trezor država u državi. Oni vode poslove Uprave za javni dug koja je, nije ovo moj hir, po zakonu obavezna da nam to kaže. Zašto ja to tražim? Pa, sećate se, mi još ovde nismo raspravljali o završnom računu budžeta za 2006. godinu, ali sam ja iznela podatak da smo mi, kao država Srbija, siromašna, sa ovakvim cenama, sa ovolikim brojem nezaposlenih, platili milijardu dinara kaznenih kamata na nepovučene tranše odobrenih kredita. Znači, vlast me nije uverila da se zadužuje kao dobar domaćin, a zadužuje se u naše ime. Ne tražim ništa preko onog na šta zakon obavezuje, a to je čista računica da li ovi krediti zaista vrede i u šta su već uzeti uloženi. Hvala.
Zahvaljujem gospođi Jorgovanki Tabaković. Po Poslovniku, narodni poslanik Milorad Buha, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kolega spominje preferencijalne kredite. Dajte nam. Neka nam daju. Evropske banke su ušle u našu državu. Evropske banke plasiraju svoja sredstva u evropskim državama u rasponu od tri do pet posto. Kod nas iste te banke plasiraju od 15 pa do 25. Imam ovde administrativnu zabranu koju sam potpisao kao direktor preduzeća jutros, fotokopiranu. Radi se o kreditu "Sosijete ženeral banke" na dve godine. Mesečna kamatna stopa je dva posto. Lično vama ću doneti čak i sa 2,2%. Sada, iste te evropske banke koje ovde plasiraju 15 - 25, pa čak i više, u Hrvatskoj plasiraju od 8 do 12, u Bosni i Hercegovini od 12 do 18. Jesmo li mi ravnopravni? Da li možemo biti ravnopravni? A u vlastitoj državi plasiraju, kažem, između 4 i 6%, čak i niže. Gde je kriminal? Moramo reći to. To sam naglasio u jednoj od svojih diskusija. Svoje devizne rezerve plasiramo, kažemo, u bonitetne strane države uz kamatu, guverner nam reče pre neki dan, od 4 od 5,5%. Banke koje dobiju naša sredstva deviznih rezervi plasiraju se preko stranih banaka ovde, a to ćemo isto dokumentovati izjavom jednog direktora strane banke, dobijaju ta sredstva sa kamatnom stopom od 6 do 8%, a nama, našim građanima plasiraju od 12, 15 do 25, pa i više posto. Šta je to? To je pljačka ovog naroda. Ovaj narod, koji je gladan kredita, živi u vrlo teškom stanju. Prisiljen je da uzima te kredite. Ali, gde ih plasira? Gde plasiraju te kredite? Plasiraju ih za robu široke potrošnje. Čija je to roba? To je uvozna roba, iz država koje nam i plasiraju ta sredstva. Hvala vam.
Zahvaljujem poslaniku Miloradu Buhi. Za reč se javila narodni poslanik Nataša Jovanović, potpredsednik Skupštine Srbije.
Hvala gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, moram da vas podsetim na jednu istinu u kontekstu ove dosadašnje rasprave koju je izrekla koleginica mr Tabaković pre petnaestak dana, ako se sećate, da je danas novac najubojitije oružje. Ove strane banke, osnovane uz pomoć aktuelne Vlade i bivšeg i sadašnjeg ministra Dinkića i guvernera Jelašića, koje posluju po povoljnim domaćim uslovima ne samo da duplo skuplje prodaju novac koji dolazi iz njihovih matičnih zemalja, već u pravom smislu reči vode stanovnike Srbije u dužničko ropstvo. To što se Jelašić dosetio da brine o džepovima naših građana ograničavajući te keš kredite o kojima je govorio kolega Buha na rok otplate od dve godine ne znači ništa, jer na isti takav način, kroz druge vidove potrošačkih kredita, sa izuzetno visokom kamatom kakva ne postoji nigde u zemljama u okruženju, naši građani dolaze u situaciju da im je svakog dana dug sve veći, a u svojim kućama i u svojim domaćinstvima nemaju ništa opipljivo, možda neki televizor, neki novi tehnički uređaj, i to je dotrajalo, ima po 15-20 godina, uglavnom je to za namirivanje visokih komunalnih računa, za golu egzistenciju, za školovanje dece, jer je godišnja upisnina na fakultete za one koji nisu u budžetskim sredstvima od 1.500 evra pa naviše, zavisi o kojim se fakultetima radi. Prema tome, to je jasno, očigledno i to su cifre koje su neumoljive, kao i malopređašnja komparacija što se tiče cena životnih namirnica. Da ostavimo i Slovence i ove zemlje koje se nalaze u regionu tzv. jugoistočne Evrope, evo, mi smo prošle nedelje kao delegacija našeg parlamenta bili u Francuskoj, gotovo su izjednačene cene, i niže, pojedinih prehrambenih proizvoda u Francuskoj, sa takvim prihodima i sa takvim zaradama i sa takvim penzijama u odnosu na Srbiju gde... Kako kaže koleginica Radeta, recite gde to ljudi imaju 350 evra platu, gde je to prosek i koliko je to ljudi. Možda postoje, ali koliko je to u odnosu na broj stanovnika i aktivno zaposlenih stanovnika? Mi danas treba da razgovaramo o potvrđivanju nekoliko sporazuma koji su pretočeni u formu zakona a koji, kako ovih nekoliko poslanika iz vlasti, pošto vas ima desetak u sali, i ministar kažu, doprinose stabilnosti i razvoju ekonomske politike Srbije. To je tačno samo u delu koji se odnosi na dva sporazuma sa Indijom, jednom od najmnogoljudnijih zemalja na planeti, koja je istinski prijateljski saveznik svih ovih godina, decenija, a naročito u ovoj situaciji kada se borimo za sudbinu Kosova i Metohije, naše države i našeg naroda. Moram da vas podsetim da je ovo za vas samo mrtvo slovo na papiru i sada ću to vam objasnim, kao i građanima, da vi ovo radite samo pro forme radi, jer je neko, odnosno izvesni Ivanović, u ime Saveta ministara Srbije i Crne Gore, na inicijativu indijske vlade, u Nju Delhiju 7. februara 2006. godine potpisao ova dva sporazuma. Futuristički gledano, ta dva sporazuma mogu da imaju i te kako pozitivne efekte na srpsku privredu i na bolji život i standard naših stanovnika, naročito u sektoru direktnih stranih investicija, ali je to za vas samo nešto što piše i za šta se u institucionalnom smislu ne trudite da stvarno funkcioniše. Da je to tačno govori podatak da još uvek Vuk Jeremić nije otišao u Indiju u zvaničnu posetu kao ministar inostranih poslova, što mi je i sam priznao u jednom neformalnom razgovoru, kad mi se hvalio - znaš koliko sam obišao zemalja za dva meseca. Ja kažem - koliko. On kaže - 20. Ja kažem - hajde, ređaj. On sve počeo okolo, juče je bio u Portugalu. Pitam ga - jesi li bio u Rusiji? Kaže - nisam. Pitam - jesi li bio u Kini? Kaže - nisam. Jesi li bio u Indiji? Nisam. Jesi li bio u Indoneziji? Nisam. Šta si tražio i od koga si tražio pomoć da nam pomogne za odbranu Kosova i Metohije i da nam pomogne za investicije? Sve ovo je lepo, jer najvećim delom su u pisanju ovih sporazuma učestvovali odgovorni ljudi iz te države, iz Indije, ali u pravom smislu reči država ništa ne radi, niti preduzima jasne korake da privuče indijsku vladu i njihove investitore da dođu u našu zemlju. Da je to tačno govori podatak da se u Srbiji organizuju dani Indije, u srcu Srbije. Ta manifestacija će se održati početkom decembra meseca i trajaće osam dana, dva dana u Beogradu i šest dana u Kragujevcu. Jedan gospodin, čije ime ne želim da pominjem da ne bi bilo u funkciji neke reklame, koji je uspešan kragujevački preduzetnik, privrednik, na sebe je, u izvesnom smislu reči, preuzeo ulogu države. On je već dugo godina vezan svojim poslom za tržište Indije i kroz mnogobrojna poznanstva koja izgrađuje u tom poslovnom odnosu (inače je diplomirani ekonomista po obrazovanju) shvatio je da je to zemlja koja, u ekspanziji politike globalizma koju sprovode Amerika i zemlje zapadne Evrope, svakako ima nameru da ulaže na svetsko tržište i na tržište Evrope, u koje se valjda i mi računamo, jer je to strateška odluka indijske vlade od pre dve godine. Naime, pošto su oni u proteklih nekoliko godina kroz izgradnju ogromnog broja industrijskih parkova, što manjih, što većih, malih i srednjih preduzeća, kao država doživeli fantastičnu ekspanziju privrednog rasta, industrijskog rasta, koji je na godišnjem nivou 8,6 posto, sa tendencijom da bude sve veći, shvatili su da zemlja, i to je precizan podatak koji imam, sa milijardu i 200 miliona stanovnika, koja je u proteklih nekoliko godina zaposlila 20 miliona svojih građana, može da ima i te kako značajnu ulogu u Evropi i u našem delu Evrope, u regionu, kako vi to volite da kažete. Oni su odlučili da od tih sredstava koja su za plasiranje na evropsko i svetsko tržište, od 220 milijardi dolara, ulažu i u našu zemlju. Naravno, nije bilo nikakve indukcije takve vrste sa srpske strane, niti su se na oglašavanje velikih kompanija iz Indije oglašavale i naše privredne komore, kako Srbije, verujem i grada Beograda. Onda su ti pojedinci, poput ovog gospodina koji je u pravom smislu reči rukovodilac celog projekta za organizovanje dana Indije u srcu Srbije, odnosno u Beogradu i u Kragujevcu, odlučili da stvari uzmu u svoje ruke. Naravno, u tome im je pomogao indijski ambasador, i bez toga to ne bi bilo moguće. Ovom prilikom se u ime SRS, a pre svega i građana Kragujevca (za koje očekujem da će i te kako biti značajne koristi u privrednom smislu), zahvaljujem njegovoj ekselenciji gospodinu Svarupu što je imao toliko sluha da, uprkos očiglednoj nesposobnosti aktuelne vlasti, za ono što mi imamo kao narod i u metaloprerađivačkoj industriji, i u automobilskoj industriji i u raspoloživim kapacitetima, odnosno sada već pustim fabričkim halama, zainteresuje grupu privrednika. To nije mala grupa, već oni koji prednjače u ekspanziji industrijskog rasta Indije. Došli su u Srbiju i u formi okruglih stolova i direktnih pregovora, kako sa poslovnim rukovodstvom grupe "Zastava", tako i sa ostalim privrednim subjektima našeg glavnog grada, Kragujevca i drugih gradova, ostvarili prve konkretne kontakte u toj, nadamo se i verujemo, budućoj uspešnoj komunikaciji. Toliko o vašem zalaganju i o tome da ste ne nesposobni da odlazite kod takvih prijateljskih zemalja i da oni dolaze i investiraju na naše tržište i da imamo sporazume koji će da funkcionišu... Malopre je kolega pomenuo Rusiju i rekao - odvedite nas vi tamo. Hoćemo, drage volje, jer vaš aktuelni ministar, kao i ministar u prvoj dosovskoj vladi, pa kasnije predsednik Privredne komore, Slobodan Milosavljević za to nije bio sposoban. Naši privrednici su pokušali 2004. godine – svedok tih događaja je, uostalom, i gospodin Goran Cvetanović, kao tadašnji predsednik SO Leskovac, dr Branislav Blažić, kao predsednik opštine Kikinda – na privrednom sajmu koji je organizovan u Moskvi da promovišu srpsku privredu, naše gradove i ono što mi imamo u oblasti budućih braunfild i grinfild projekata za potencijalne investitore, ali to je doživelo, u pravom smislu reči, krah, katastrofu, jer je država tamo otišla nezainteresovana i nespremna. Počeli ste da se interesujete tek onog trenutka kada ste shvatili da takve zemlje, Indija, Indonezija, Kina i svi oni koji se danas bore protiv politike globalizma, mogu da nam pomognu da sačuvamo i da odbranimo Kosovo i Metohiju. Koliko je iluzorno da samo pričate o integracijama u okviru EU govori podatak da su prošle nedelje na sednici Parlamentarne skupštine Saveta Evrope na dnevnom redu bile dve rezolucije. Jedna je govorila... Čak je, za vašu informaciju, Britanac Toni Lojd napravio izveštaj o globalizaciji, novom svetskom poretku i socijalnoj politici u Evropi i kako se to odražava na evropske zemlje, šta sve zemlje trpe zbog takve politike Amerike, u kakvoj su nemilosti pojedine zapadne kompanije zbog takve politike koju Amerika sprovodi u procesu globalizacije. Druga rezolucija se odnosila na dosadašnju saradnju zemalja članica OECD-a, zapravo, nosila je naziv - OECD i svetska politika.Generalni sekretar OECD-a nam se obratio u Savetu Evrope prošlog petka, zamolivši da učinimo sve preko naših zemalja i preko odbora koji se bavi tim pitanjem, da pozovemo Rusiju, Indiju i Kinu da postanu članice te svetske organizacije. Zbog čega oni to žele? Zbog činjenice da je privreda tih zemalja u takvoj ekspanziji i da je potrebno, baš kao i Indiji da dođe na ovo tržište i na tržište cele Evrope, i da druge evropske zemlje i njihove industrije sarađuju sa ovim zemljama. Malo poznati podaci koje mi je pripremio gospodin iz Kragujevca, u saradnji sa njegovom ekselencijom gospodinom Svarupom, više su nego impresivni, kada je u pitanju kompletna industrijska politika i privreda Indije. Te činjenice su zanimljive, ali su veoma malo dostupne našoj javnosti. Ja ću da vas pozovem, kao i druge građane, da se zainteresujete i da koristite mogućnost da putem sajta www.india-serbia.org dobijete dodatne podatke o mogućnosti povezivanja naše i ove mnogoljudne i prijateljske zemlje. Činjenica je da je indijska telekomunikaciona mreža i njihova tehnologija u tom smislu jedna od najboljih u svetu i da oni nisu do sada mogli da imaju pristupa na našem tržištu zbog Hamovića, Lazarevića i ostalih tajkuna koje drži aktuelna vlast DS-a i DSS-a. Taj državni monopol na razne oblasti u našoj zemlji je toliko prisutan da je pitanje, kada ovi ljudi početkom decembra dođu i kada izraze spremnost i dobru volju, u šta ja verujem, kako će da se probiju i kako će da se suprotstave farmaceutskoj mafiji koju predvodi ministar zdravlja Tomica Milosavljević. Indijski lekovi i njihova farmaceutska industrija danas zauzimaju... (Predsedavajući: Nataša, nemojte upotrebljavati teške reči.) ... jedno od vodećih mesta u svetu. Što se tiče njihovih lekova, i te kako su malo prisutni na našem tržištu, jer u procesu licenciranja novih lekova, a svedok toga je i moj uvaženi kolega prof. dr Mileta Poskurica, pošto trenutno i on sam radi na jednom projektu, moraju stručna komisija, agencija koja radi licencu za velike pare kod jedine naše farmaceutske kompanije, dakle, da ispitaju tržište, sve, da bi se u funkciju stavio lek. Imate primer, takav lek, jedan od njih, neću da ga pominjem pošto je uglavnom za reumu, za takve vrste bolova, verovatno većina vas koristi, a upravo dolazi sa indijskog tržišta. Šta ćete više? Da li mi možemo onda da govorimo o tome da moderne tehnologije dolaze samo iz zemalja Evropske unije? Naravno da ne, jer dolaze i iz Kine, Rusije. Mi smo zemlja koja treba jasno da se opredeli i da sarađuje sa čitavim svetom. Pitanje je koliko će da funkcionišu ova dva sporazuma, jer ja ne verujem da će to biti za vreme vaše vladavine. Zato verujem da će napredak u tom smislu, i pravi privredni oporavak Srbije i dolazak tih investicija iz ovih zemalja kao što je Indija doći u trenutku kada gospodin Tomislav Nikolić bude pobedio na izborima za predsednika Republike Srbije. On je jedini imao sluha da u više navrata primi akreditovane ambasadore iz ovih zemalja i da sa njima razgovara o takvoj saradnji i o najvažnijoj činjenici da oni pomažu našoj državi da sačuva svoj teritorijalni integritet. Što se tiče buduće prodaje Fabrike automobila "Zastava", želim da vam kažem da je Indija jedna od zemalja koja je poznata po industrijskim parkovima, gde se proizvode komponente za najveće auto-industrije u svetu, a i sama je jedna od zemalja gde su neke velike kompanije prisutne. Verujem da će u tom smislu i oni napaćeni radnici, čitavi drugi gradovi i kompletna industrija u našoj zemlji imati sreće da neko tako otvoren ne samo dođe na naše tržište, nego da kroz stratešku proizvodnju i ulaganje u "Zastavu" u budućnosti proizvodi automobil koji može i svojom kubikažom i izgledom i pre svega cenom da konkuriše na zaista jakom svetskom tržištu, da se opredele da do kraja ove godine, a naročito u tim danima, jer jedan dan je čitav posvećen samo tome – ulaganju u automobilsku industriju u Kragujevcu, to urade na najpovoljniji način za našu državu i za naš narod. Ovo su samo neki od podataka koje sam iznela zbog činjenice da želim da ostavim i drugim kolegama vremena da o tome govore. Zaista želim da vas podsetim da je, pored njegove ekselencije ambasadora Rusije Aleksejeva više puta u više navrata, gotovo u svakom javnom istupanju i ambasador Svarup govorio o tome da su Kosovo i Metohija neotuđivi deo Srbije i da mora da se poštuje Rezolucija 1244. Koliko se sve ovo danas, dakle 2007. godine uklapa u onu priču koju zagovara SRS još od početka devedesetih godina, da moramo da gledamo ko su nam tradicionalni prijatelji, da u tom smislu moramo da izvršimo privatizaciju našeg preduzeća... Kamo te lepe sreće da su tadašnji direktori u "Zastavi", a i vlastodršci, poslušali našeg predsednika, pa da je Fabrika automobila privatizovana još 1991. godine. Mi bismo danas, iako su nam te zemlje, dakle, vaši prijatelji koji nisu želeli dobro našem narodu i državi, uveli sankcije 1992. godine, ipak imali kontinuirani industrijski razvoj i održali bismo našu auto-industriju. Gde bi nam kraj bio da je, recimo, Indija, Japan ili Koreja uložila ogromne milijarde u tom trenutku. Moram da vam kažem da je njihov cilj da u narednih 10 godina 1,5 miliona dolara ulože u industriju, odnosno u razvoj evropskih zemalja. Gospodine predsedavajući, na kraju želim, podsećajući se na ono o čemu govorimo već 17 godina, da iskoristim priliku da čestitam rođendan našem predsedniku dr Vojislavu Šešelju, da mu poželim dobro zdravlje i da nastavi do kraja da se bori sa novim svetskim poretkom i globalistima u haškom kazamatu. Uverena sam da će on to da uradi tamo, a mi, za dobrobit Srbije i zbog toga što smo mu to obećali, ovde. Hvala najlepše.
Pridružujem se čestitkama, sa željom da idući rođendan provede sa svojom porodicom. Reč ima narodni poslanik Dejan Perjaničić.
Dame i gospodo narodni poslanici, moraću da na početku svoje diskusije reklamiram povredu Poslovnika, i to član 93. Siguran sam da to nije bilo zlonamerno. Mislim da je došlo do nesporazuma i zato se nisam ranije javljao. Član 93. stav 2. kaže – izvestilac nadležnog odbora, koji ima pravo da govori jednom u trajanju do 10 minuta, a u toku pretresa ima pravo da dobije još jednom reč preko reda u trajanju do pet minuta. Meni je, nažalost, oduzeta reč a da nisam iskoristio svoje vreme. Međutim, možda je to i dobro, jer ću da iskoristim i da vežem svoju diskusiju sa onom prethodnom, da odgovorim na neka pitanja koja su moje kolege poslanici postavljali u svojim prethodnim diskusijama.
Izvinjavam se kolegi Dejanu, nije bila namera. On zna da bih želeo o tome da pričam i daleko više.
Svestan sam toga, bilo je mnogo povreda Poslovnika i znam da sigurno nije bilo zlonamerno.
Vraćamo odmah vreme nazad.
Prvo bih želeo da kažem ovlašćenom predstavniku Socijalističke partije Srbije, koji je postavio pitanje da li su sva klizišta evidentirana na teritoriji Republike Srbije - nažalost, nisu. U martu 2006, kada je počela da se sprovodi prva faza, bilo ih je 20, a u ovom trenutku, kao što je rekao moj kolega poslanik Belić, ima ih 38. Razlog zašto nisu sva klizišta evidentirana je upravo ono što sam rekao, da se procene potrebnih sredstava ugroženih opština rade na osnovu dostavljanja opštinskih komisija. Niti Vlada, niti Koordinaciono telo Vlade, niti Ministarstvo za infrastrukturu nisu u mogućnosti da znaju za klizišta ako lokalne samouprave nisu reagovale na vreme i odradile svoj posao kako treba. U onda prekinutoj diskusiji sam hteo da vam nabrojim opštine koje su ušle u prvu fazu, a to je ovih 20. Kada budem iščitao koje su to opštine (ne bih vas mnogo davio brojkama, brojke nisu život, ali ipak pokazuju realno stanje stvari na terenu), kad budemo videli kojih 20 opština, videćete da nema nikakve političke pozadine, da su to opštine gde su na vlasti i opozicija i pozicija u republičkom parlamentu, pa i u Vladi Republike Srbije. Iz prostog razloga što nesreća ne bira niti vlast, niti opoziciju, jednostavno, pogodi jednu zemlju i jedan narod. Već sam pominjao opštinu Trstenik, koja je dobila značajna sredstva, u ovom trenutku 341 hiljadu evra, i to za geotehnička istraživanja, kupovinu zemljišta za izgradnju novih kuća, izgradnju interne saobraćajnice, izgradnju vodovoda i kanalizacije, sanaciju objekta infrastrukture u zoni klizišta u selu Bogdanje, izgradnju električne mreže, rušenje i raščišćavanje porušenih kuća, koje je u tom trenutku bilo jako bitno. Opština Brus je radila geotehnička istraživanja i predviđena je izgradnja 20 novih objekata. Opština Mionica - predviđena je izgradnja sedam novih kuća, sanacija na objektima vodovoda i kanalizacije, sanacija lokalnih puteva u dužini od 283 metra, izgradnja četiri nova mosta. Opština Koceljeva - predviđena je izgradnja 14 novih kuća, sanacija objekta vodovoda i kanalizacije, sanacija elektroenergetske mreže, sanacija lokalnih puteva u dužini od 400 metara. Opština Valjevo - predviđena je izgradnja 27 novih kuća, sanacija lokalnih puteva u dužini od 1000 metara. Da vas ne bih zamarao mnogo brojkama, samo ću da pobrojim opštine. Opština Osečina - 16 novih kuća, Ljig - 10 novih kuća, Čačak - 10 novih kuća, Niš - 10 novih kuća, Leskovac - sanacija brane na Presečinskom jezeru, sanacija lokalnih puteva, Požega - izgradnja 3 nove kuće, Ljubovija - izgradnja 10 novih kuća, Novi Pazar - 14 novih kuća, Kruševac - 20, Kraljevo - 20, Kragujevac - 2, Majdanpek - 10, Kosjerić - sanacija lokalnih puteva, Lučani - 13 novih kuća, Gornji Milanovac - 20. Projekat bi, po dinamici, morao biti završen u prvoj fazi do kraja 2007. godine. Nešto o konstrukciji finansija, mada je dosta toga i rečeno, možda će neke nejasnoće koje su iskazivali predstavnici SRS, moje uvažene kolege i koleginice, biti razjašnjene. Žao mi je što imam sintetičku tabelu u ekselu, gde ima svaki dinar koji je otišao, međutim, uzelo bi nam mnogo vremena da kažemo gde je otišao i kojim povodom, ali nešto u globalu. Planirano finansiranje projekta rekonstrukcije i uklanjanja posledica nastalih aktivnim klizištima na teritoriji Republike Srbije, prva faza: sopstveno učešće Vlade Republike Srbije je dva i po miliona, kredit C banke je 10 miliona, ukupno 12 i po miliona evra; 80% sredstava u iznosu od 10 miliona evra, koji će biti obezbeđeni putem kreditne linije Banke za razvoj Saveta Evrope CEP. Navedenim sredstvima finansiraće se 80% ukupne predračunske vrednosti. Finansiranje PDV-a nije predviđeno ovom sumom. To namerno podvlačim.Učešće u visini od 20% predstavlja ulaganje Vlade Republike Srbije, preko Komisije za elementarne nepogode, već je realizovano. Ukupan iznos sredstava raspoređen je odlukom Vlade po ugroženim opštinama i iznosi 190 miliona dinara, odnosno 2.183.908 evra. Ostatak od 20% neophodnog učešća u ukupnim troškovima biće realizovan preko Ministarstva za infrastrukturu. Ne bih vam pričao o dinamici realizacije projekta, osim da ponovim da je prva faza predviđena da se završi do 31. decembra 2007. godine. Ponovio bih još nešto. Iz svega napred navedenog, proizilazi ukupno ugovorenih radova na izgradnji 12.132 bruto metara kvadratnih stambene površine, približno 9.201.174 evra. Ukupan broj izvođača je 82. Tu bih hteo da naglasim da je više od 90% izabranih izvođača radova sa lokalnog terena, znači, iz lokalnih samouprava gde se klizišta nalaze. Do sada je ukupno isplaćeno izvođačima za izvedene radove 9.242 bruto metra kvadratna. Zajedno sa pratećom komunalnom, elektro i putnom infrastrukturom i kupovinom gotovih stanova, o kojoj se već pričalo, iznosi 693.159.139,40 dinara ili približno 8.664.489 evra. Ostali deo projekta čeka realizaciju kreditnih sredstava. Iz svega napred navedenog, apelujem, jer klizište ne bira politiku i ne gleda ko je ko na vlasti u lokalnim sredinama, apelujem na sve poslanike da glasaju za Predlog ovog zakona. Zahvaljujem.
Za reč se javila gospođa magistar Jorgovanka Tabaković, po Poslovniku.
Zaista, onako kako iznosim stav tako precizno slušam. Nedopustivo je da kažete - nejasnoća kolege iz Srpske radikalne stranke. Vrlo jasno i precizno smo tražili da nam ministar za već korišćena sredstva po drugim namenama daje izveštaj kako su pare korišćene od ovog finansijera koji se zove Banka za razvoj Saveta Evrope. Međutim, ono što sam ja htela da pitam vi ste sami izneli. Zanimljivo je da je 40% avansa koji je bilo moguće koristiti po ovom sporazumu koji tek treba da ratifikujemo, a koji je mogao da se koristi 18 meseci od dana odobrenja zajma, dan odobrenja po tekstu koji smo dobili je 6. 9. 2006, znači, krajnji rok za početak povlačenja para je mart 2008., a vi ste avans od 40% već utrošili i izneli ste ovde način kome, koliko i šta. To govori u prilog tome da vi izgleda baš ne razumete šta smo mi sa ove govornice tražili. Rekla sam da je ovo banka koja nema politička uslovljavanja i jedan je od najpozitivnijih finansijera u tom smislu. Za klizišta je potrebna hitna reakcija i pronaći sredstva za to. Ne možete ni ministra, ni Vladu zaštititi od obaveze da podnesu izveštaj o već korišćenim sredstvima. Tek toliko o nerazumevanju.
Zahvaljujem gospođi Jorgovanki Tabaković. Izvolite, gospodine Perjaničiću, ali kratko, onda ćemo dati pauzu do 15.00 sati. Prvi govornik u 15.00 sati biće narodni poslanik Marko Milenković.
Izvinjavam se ako se nismo dobro razumeli. Upravo ste rekli ono što sam i ja mislio - da su klizišta i elementarne nepogode nešto što ne može da čeka. Odmah moram da priznam, nikad nisam bežao od toga, to sam rekao i kada sam počeo, da ja nisam finansijski ekspert i da je moj posao građevina i urbanizam. Reći ću vam samo ono što znam, a mislim da i vi to znate kao ekonomista, čisto još jedan podatak. Pročitaću vam: "Vlada Republike Srbije zaključkom od 28. 4. 2005. godine prenamenovala je posebna sredstva, a Banka za razvoj Saveta Evrope dala saglasnost na tako nešto." To je ono što ja znam i što sam dobio iz izveštaja kao predsednik Odbora od menadžmenta Građevinske direkcije Srbije, koja vrši nadzor ili, što bi rekli, monitoring nad ovim projektom. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Perjaničiću. Dajem pauzu do 15.00 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad posle pauze. Po Poslovniku, Vjerica Radeta.
Član 225, stav 1: "Narodni poslanik ima pravo da bude obavešten o svim pitanjima potrebnim za vršenje funkcije narodnog poslanika." Član 226, odnosi se na vas, gospodine predsedniče Skupštine: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenja i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministra i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika." (Predsednik: Izvolite. Imate tri minuta.) Sada ćemo tačno po Poslovniku. Dakle, gospodine Duliću, od vas zahtevam da tražite od Dragana Jočića, ministra policije, da nas u najkraćem mogućem roku obavesti o jednom događaju koji se desio noćas u Šapcu. Juče je narodni poslanik Srpske radikalne stranke gospodin Srboljub Živanović ovde, u okviru ovih tačaka dnevnog reda koje su se odnosile na neke sporazume, vezano za korupciju, govorio o korupcionaškim aferama u Šapcu, pominjao je nekoliko firmi iz Šapca, pominjao je imena nekoliko tajkuna iz Šapca, iznosio je neke činjenice koje je on kao narodni poslanik imao. Noćas u tri sata neko ga je zvao na kućni telefon i pretio mu. Neko ga je pozvao, on naravno ne zna, niti može da tvrdi da je to neko od tih ljudi koje je juče pominjao, ali čini nam se logičnim da jeste. Dakle, zvao, pretio, psovao i nekoliko puta u toku noći ga uznemiravao. Dakle, molim vas da kao predsednik Narodne skupštine zaštitite integritet svakog narodnog poslanika, da od gospodina Jočića tražite hitnu reakciju i da narodne poslanike o tome obavestite. To je naše pravo, a ovo sam iznela pre svega zbog javnosti, da građani Srbije znaju kako se pokušavaju narodni poslanici sprečiti da iznose činjenice o nekim alarmantnim stanjima u našem društvu i u našoj državi. Nažalost, korupcija, tajkuni, korupcionaška vlada, to je ono što hara Srbijom, to je ono što razara Srbiju i tome mora da se stane na put. Poslanici Srpske radikalne stranke apsolutno su spremni da se suprotstave svakoj kriminalnoj radnji i svakom kriminalnom poslu u državi. Naravno, to ćemo raditi kada budemo vlast, a do tada ćemo redovno obaveštavati javnost i nadležne organe. Ovde ima mesta i za reakciju javnog tužioca. Dakle, mi srpski radikali ne tražimo nikakvu milost, niti se plašimo takvih pretnji, mi smo spremni svakog svog narodnog poslanika da zaštitimo, ali to je naša stranačka stvar, a vaša državna obaveza je da to učinite.
Zahvaljujem. Hitno ćemo poslati ovo pitanje ministru Jočiću, hvala vam što ste ukazali na problem. Reč ima narodni poslanik Marko Milenković, a neka se pripremi narodni poslanik Milan Vuković.
Dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog ugovora o zajmu zaključenog između Republike Srbije i Banke za razvoj Saveta Evrope, u najmanju ruku je štetan po našu državu i građane zbog krajnje nepovoljnih uslova otplate deset miliona evra. Ponavljam, deset miliona evra. Predlog koji je danas pred nama krajnje je nedefinisan kada je u pitanju iznos tranše, kamatna stopa, datum isplate i rok vraćanja koji će se utvrđivati naknadno putem faksa. Ima li ijednog poslanika među vama koji će uzeti kredit pod ovakvim uslovima? Ima li ijednog građanina Srbije koji će se ovako zadužiti? Osim, naravno, onih koji i ne planiraju da vrate. Možda vi ne mislite da vratite ovaj kredit, podesili ste grejs period na pet godina. Znate da kad dođe vreme otplate, ovaj zajam će otplaćivati SRS, ali će zato mnogi od vas Skupštinu moći videti samo na razglednici i na televiziji. Euribor stopa koja će se primenjivati prilikom otplate ovog kredita je od momenta dogovora između Vlade Srbije i Banke za razvoj Saveta Evrope, dana 31. jula 2006. godine, i te kako povećana, jer od tada do danas prošlo je više od 14 meseci. Pitamo se koliko je razumno nastaviti sa realizovanjem ovog zajma i dodatnim zaduženjem Srbije i njenih građana. Osim toga, ko nam garantuje racionalnu raspodelu ovih sredstava? Niste nam pružili ni adekvatan izveštaj gde će i na koji način za klizišta biti usmeren novac, ako iz prakse znamo koliko puta su do sada ogromne svote novca izgubljene dok dođu do oštećenih ljudi, a da zbog toga niko nije odgovarao pred nadležnim organima. Već kroz projekciju budžeta, ali i sa ovim novim kreditima Vlada je jasno definisala svoje namere na koji način želi da vodi ovu državu. U nova zaduženja, u direktni porast spoljnog duga, u stvaranje mega dužnika od države. Pogledajte samo dokle smo dovedeni. Samo je Evropska banka za obnovu i razvoj od otvaranja svoje kancelarije u Beogradu 2001. godine do danas izdvojila kredite od preko milijardu evra. Godine 2001. ste uzeli 100 miliona evra za Elektroprivredu Srbije. Godinu dana kasnije 76 miliona evra za rekonstrukciju puteva. Godine 2005. 72 miliona evra za autoput Beograd-Novi Sad. Godine 2006. 60 miliona evra za Železnice Srbije. Naveo sam samo ove ogromne kredite od preko 60 miliona evra. Dok prosečan građanin Srbije ne može da zamisli ni 100 evra u svom džepu, vaša vlada je pre tri meseca već dogovorila sa Evropskom investicionom bankom nova zaduženja, od novih 66 miliona evra kredita za popravku beogradske Gazele i regionalnih puteva i mostova, a od Evropske banke za obnovu i razvoj još 25 miliona evra. Istovremeno je i potpredsednik vaše vlade Božidar Đelić od predsednika ove druge banke Žana Limijera "herojski" izdejstvovao još 260 miliona evra kredita za četiri naredna projekta. Stvarno je genije onaj koji je od strane banke izdejstvovao kredit koji će njegov narod osiromašiti, jer nije uložen u proizvodnju, a banci će sigurno doneti profit. Već danas od narodnih poslanika tražite potvrđivanje novog zajma od 10 miliona evra. Umesto da Vlada domaćinskim poslovanjem i vođenjem države napravi znatne uštede i sopstvenim sredstvima rešavamo probleme, uništimo korupciju, ojačamo privredu, zaposlimo ljude, izgrađujemo Srbiju, ona nas sve više uvodi u dužničko ropstvo. Srpska radikalna stranka neće glasati za dodatno zaduživanje svog naroda i države. Kada je reč o Sporazumu između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovenije o uzajamnoj pomoći, naglašavam pomoći, u carinskim pitanjima, pitam vas o kakvoj pomoći je ovde reč kada se Slovenija otvoreno zalaže za nezavisnost Kosova i Metohije? Koliku pomoć nam nudi i pruža Slovenija dokazuju nedavne izjave njihovog ministra spoljnih poslova Rupela koji je brže-bolje pohitao da podrži Ahtisarijev plan. Rekao je, citiram: "Mi mislimo da nema boljeg predloga od Ahtisarijevog." Zatim je na savetovanju francuske diplomatije Rupel izjavio da je status Kosova u vreme Jugoslavije bio praktično izjednačen sa statusom republika. Zatim nastavlja, citiram: "U krajnjem slučaju, podela na Kosovu bi mogla da se desi i sama po sebi čim bi Kosovo jednostrano proglasilo nezavisnost." Dakle, on ne kaže da ne sme doći do jednostranog proglašenja, već kaže desiće se podela Kosova kad ono jednostrano proglasi nezavisnost, pa bi još uvodio i specijalne pogranične režime između Republike Srbije i Kosova. Je li Rupel bio tamo u svojstvu Tačijevog pregovarača, predstavnika? Odakle mu pravo, odakle mu smelosti za ovakve postupke? Premijer Janez Janša 28. avgusta obećava Čekuu da će Slovenija biti prva država u svetu koja će priznati nezavisnost Kosova, čak i ako Evropska unija ne postigne jedinstvo po ovom pitanju. Možemo li mi kao ozbiljna država da ostanemo nemi nad ovim činjenicama? Ja Rupela i Janšu sa pozicije njihovih makijavelističkih sredstava i interesa u potpunosti razumem, ali ne razuzmem vašu ponoćnu vladu. Šta Vlada preduzima kao odgovor na sve ovo? Reći ću vam sada. Vlada razvija bilateralne ekonomske, trgovinske odnose sa Slovenijom beležeći deficit od 40 miliona evra u 2006. godini, sa uvozom od 99 miliona dolara. Još na poslaničko pitanje kolege Zdravka Topalovića Vlada odgovara da je zadovoljna kretanjem i strukturom robne razmene između dve zemlje. Građani Srbije nisu zadovoljni, jer se u Srbiji sve teže živi, jer se sve to obija o njihova leđa i glave, dok Srbija polako postaje ekonomska kolonija.
Reč ima narodni poslanik Milan Vuković, a neka se pripremi narodni poslanik Saša Valjarević.
Dame i gospodo, gospodine ministre, predsedavajući, ja bih govorio o Predlogu zakona o potvrđivanju Okvirnog ugovora o zajmu zaključenog između Republike Srbije i Banke za razvoj Saveta Evrope, u tehničkom smislu. Kao član Odbora za urbanizam i građevinarstvo, koji je podržao ovaj zakon, iako nije resorno zadužen, pošto je bilo polemike o visini i vrsti zaduživanja, mislim da svakako treba podržati ovaj zakon. Čuli smo i od gospodina Vujadinovića i drugih poslanika, a i sam ministar je u svom ekspozeu rekao da je ova vrsta kredita izuzetno povoljna. Radi se o elementarnoj nepogodi, koja se niti naručuje, niti očekuje i, u svakom slučaju, država mora da vodi računa o svom građaninu, poreskim obveznicima. Država je reagovala na način kako je reagovala. Sada postavljam pitanje, da li je to novembar 2006, da li smo mi u 2007. godini... Prema onim informacijama koje smo imali na Odboru za urbanizam i građevinu, pristupilo se sanaciji, čuli smo ovde i od prethodnih govornika da je izgrađeno nekih 28 objekata ili 23, možda nisam tačan. To je očigledno iz sredstava budžeta, a očekuje se ratifikacija ovog ugovora da bi on mogao da stupi na snagu i da bi mogao da se koristi. Radi se o 280 stambenih objekata, pre svega za ugroženo stanovništvo. Moram vas podsetiti, bila vlast kapitalistička, komunistička, socijalistička, elementarne nepogode u zakonima o građevinarstvu, o planiranju i izgradnji uvek su podrazumevale da treba da se otklone posledice zbog kojih je nečiji život bio ugrožen, način stanovanja. Tako se i po sadašnjem Zakonu o planiranju i izgradnji, kao i onim koji su važili u prethodnim državama u kojima smo živeli, podrazumeva da uvek mora da se reaguje promptno, pa onda da se te posledice otklone kroz, između ostalog, i ovakve finansijske inekcije i kredite koji treba da omoguće građanima koji su ugroženi bolji život u narednom periodu. Mislim da je ovo još jedan dokaz i u tom delu se slažem, možda, sa govornicima da Srbija baš nije u situaciji da svojim budžetom može sve da uradi, a to se povezuje sa tim da nismo dovoljno bogati da bismo kupovali jeftine stvari. Treba i te kako da se pozabavimo u narednom periodu planskom dokumentacijom, izradom karata klizišta i svih onih neuralgičnih tačaka koje treba da se naslone na Prostorni plan Srbije koji je donet 1997. godine. Mislim da jednom strategijom razvoja Srbije, izradom prostornih planova opština svakako treba popisati sva ta područja gde je moguće da se pojave ovakvi vidovi elementarnih nepogoda i samim tim da se u narednom periodu preduprede slične stvari. To podrazumeva izradu zakonske regulative prema evropskim standardima. Mislim da bi u narednom periodu Ministarstvo finansija, Vlada i resorno ministarstvo koje bi trebalo da radi te zakonske projekte u oblasti planiranja i izgradnje trebalo da naprave značajan iskorak. Možda je u ovom trenutku demagoški reći, ali značajnije bi bilo zadužiti se za izradu tih planskih dokumenata, jer mi očigledno nećemo uvek imati dovoljno sredstava da sve opštine na teritoriji Republike Srbije od svojih budžeta izrade te prostorne planove, već to treba da bude jedna državna priča koja se vodi preko resornog ministarstva, kako bi se u budućnosti objekti gradili samo na onim područjima gde se ne pojavljuju, u ovom slučaju, klizišta. Elementarne nepogode ne treba čekati i ne treba se obrukati uz sva ona znanja koja poseduje današnji savremeni svet, a siguran sam da u Srbiji ima izuzetnih stručnjaka, organizacija, instituta koji mogu u toj oblasti da daju odgovor. Ovde se ne radi samo ostambenim objektima, ne treba zaboraviti, već i o obnovi infrastrukture koja povezuje te objekte, a to je oko 20 i nešto hiljada evra po objektu, tako da bi trebalo podržati ovaj zakon, a realizaciju pratiti kroz sve one principe kako je predviđena realizacija ovog kredita. Mislim da nije u redu da samo Skupština o tome raspravlja. Bio je Odbor za urbanizam i građevinu gde su mogle da se dobiju bliže informacije. Pripadnici jedne političke organizacije ne prisustvuju tom odboru, pa nisu imali ove relevantne činjenice o kojima se danas čuje ovde na plenarnoj sednici. U svakom slučaju, mislim da svi poslanici, zarad građana Srbije koji su pretrpeli u više opština štetu, treba da podrže ovaj zakon.
Replika, narodni poslanik Jorgovanka Tabaković.
Kolega poslaniče, ne znam da li ste vi prisustvovali prepodnevnoj raspravi; nisam dužna da u ime kolege koji je predsednik Odbora za urbanizam repliciram, ali zaista je kolegijalno da kažem da je kolega rekao da sredstva jesu uložena, ali ne kako vi mislite iz budžeta, nego je iz sredstava kredita za druge namene, uz saglasnost Banke za razvoj Saveta Evrope, zbog hitnosti odobreno da se sredstva koriste za sanaciju klizišta, a pre ratifikacije ovog sporazuma. To je čisto da niste u zabludi što se tiče izvora sredstava. Ono što kažete mi daje za pravo da sada kažem ono što nisam uspela u 14 časova, jer se završavala rasprava pre pauze. Znači, gospodine ministre, vi ste izvestilac Vlade, vi ste odgovorni za zaduživanje Republike Srbije, jer je u vašem sastavu Uprava za javni dug, a ne Direkcija za infrastrukturu, izgradnju ili bilo koja druga organizacija koja je uz Odbor za urbanizam dostavila preciznije informacije. Dragi kolega, svaki poslanik ima pravo da zna elemente za zaduživanje, a ne samo članovi Odbora. Znači, nevažno je ko je učestvovao u radu tog odbora. Informacije koje ima Odbor za urbanizam, a tražio ih je i dobio od Direkcije, ko je administrator, uslovno da kažem, ovog zajma, nisu način za upoznavanje svih poslanika sa elementima kredita. Ono što je dostavila ta direkcija morala je da dostavi ministru za finansije, koji je ovde ispred Vlade zadužen da sve nas jednako informiše. Sada, ko je ispred koalicije u Direkciji, ko je u Ministarstvu, kakav je tu unutarstranački dogovor, zaista ne bi bio red da trpimo svi mi. Građani moraju da imaju informaciju o tome i u tom smislu zaista molim da, nezavisno od toga koja direkcija koga ima na čelu, upoznaju ministra finansija sa elementima koji nama ovde moraju da budu predstavljeni.
Reč ima narodni poslanik Milan Vuković.
Član 104, dostojanstvo poslanika i Narodne skupštine. S obzirom na izlaganje gospođe Tabaković, a posebno kada mi se obraća kao "dragi kolega", ja to shvatam ironično i u tom smislu smatram da je povređen član 104. stav 1, dostojanstvo poslanika, a pošto sam poslanik u ovoj sali i van ove sale, želeo bih da dam obrazloženje. Mislim da se beneficiran radni staž i znanje ne nose samo u torbi. Ima nekog ko to nosi u glavi. To vam je dokaz da pratim ceo dan ovu sednicu, bez obzira da li sam u sali ili nisam, jer vi ste ovde pomenuli da vam kolege govore da treba da imate beneficiran staž zato što nosite punu torbu dokumenata da biste se dobro pripremili. Ja mnoge stvari nosim u glavi i danas sam za ovo poneo samo ovaj zakon. To je sa jedne strane. S druge strane, da li je potrošeno ili nije, nisam ekonomista da bih se sa vama mačevao ovde u smislu povoljnosti kredita, ali u svakom slučaju, ako se kredit realizuje u tranšama, ako je do sada utrošeno šest miliona evra, to znači da će prva tranša uz potrebnu dokumentaciju u poverenim situacijama izgrađenih objekata itd, vrlo brzo biti povučena, što znači smanjiće se period za koji se država zadužuje, na koji se obračunava kamata, smanjuje se glavnica koja ostaje da se koristi dalje. Iz dokumenta koji imaju svi poslanici ovde u sklopu ovog predloga zakona vidi se da je predviđeno na koji način se dokumentuje realizacija tog kredita i dalje zaduživanje, premise na osnovu kojih se povlače tranše itd. Nisam hteo da zadržavam i da zamaram javnost, Skupštinu i sve ostale, a inače, pomalo se razumem i u tu vašu oblast koju vi držite u tašni. Sa druge strane, hteo bih da ponovim, možda da pojasnim, kada se radi o elementarnoj nepogodi otklanjaju se posledice bez pribavljanja odgovarajućih dokumenata u smislu građevinskih dozvola, planske dokumentacije itd. Smatram da je potrebno da Srbija izradi jedan savremeni prostorni plan sa strategijom razvoja, sa prostornim planom opštine, pa ma ko da je na vlasti, kada se desi elementarna nepogoda, u skladu sa tim planskim dokumentima da određuje lokacije gde će se to graditi i raditi, a kada se poplava povuče onda se normalno sve vraća u totalno zakonske tokove kao da se tek gradi objekat od početka. Iz tog razloga smatram da je dobro što su napravljene te 23 kuće, ne znam kvalitet sredstava koja su u tih šest miliona evra... Mislim da treba ovo što pre realizovati i krenuti u primenu ovog zakona da bismo iskoristili ta povoljna sredstva.
Po Poslovniku se javila narodni poslanik Vjerica Radeta, pa potom narodni poslanik Jorgovanka Tabaković.
Dame i gospodo, član 104. stav 2: "Narodni poslanici dužni su da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem." Kolega Vuković, ako sam dobro zapamtila prezime, malopre nije poštovao odredbu ovog člana, a vi, gospodine predsedniče Skupštine, niste reagovali. Bili ste u obavezi, pogotovo posle onog jutrošnjeg monologa kako ćete strogo da se držite odredaba ovog poslovnika. Nedopustivo je, kolega, vaše ponašanje, vaš komentar. Ja znam, naravno, da ste svi vi zasenjeni znanjem iz ekonomije naše drage koleginice Jorgovanke Tabaković, da vi imate kompleks njenog pojavljivanja na ovom mestu, ali tu zaista ne možemo da vam pomognemo. Neverovatno je da je vas povredilo to ili da ste shvatili da je to ironično zato što je koleginica Jorgovanka rekla "drage moje kolege". Ja vrlo često sa ovog mesta takođe kažem "drage moje kolege" i zaista ničeg ironičnog u tome nema. Znate, razlika između nas i vas jeste u tome što mi srpski radikali ne znamo da mrzimo. Vi mrzite još od 5. oktobra 2000. godine, vi žalite za 6. oktobrom i to pokazujete čak i na taj način. U najmanju ruku, vaše ponašanje je nedžentlmensko. Pošto gospodin predsednik Skupštine u popodnevnom delu sednice očigledno nema nameru da primenjuje Poslovnik, ja ću da rizikujem sada potpuno svesno da povredim stav 2. člana 104. Poslovnika pa da vama direktno, kolega, kažem da Jorgovanka Tabaković nosi dokumentaciju u torbi, ima mnogo znanja, kao što ste videli, i u glavi, a to što vi imate veliku glavu ne znači da imate i veliki mozak.
Mislim da je vaš odgovor bio u skladu sa komentarom kolege Vukovića. Razmenili ste dva komentara i mislim da može da ostane na tome. Imate pravo da odgovorite, pa predlažem da nastavimo raspravu. Izvolite.
Dragi kolega, meni ironija i cinizam nije stran, ja sam vrlo direktna osoba pa kažem svakom ono što mislim, ali ste vi, kolega, nemajući drugi razlog da ostanete upamćeni i zabeleženi, misleći da će nešto što je nazoviduhovito, upućeno meni, biti danas interesantno... Verujte da ja uopšte ne držim do onog što ste vi rekli. Ja sam svoju inteligenciju, pamet i znanje dokazala više puta i najmanje ste vi neko kome ću to dokazati. Ja sam vas, ne želeći da se ovde sa vama nadgornjavam oko toga, uputila na odgovor koji niste čuli. Znači, problem je veći nego što sam mislila. Vi imate problem sa pažnjom. Kolega je rekao da su sredstva koja su već utrošena odobrenjem i zaključkom Vlade i odobrenjem Banke za razvoj iz drugog kredita odobrenog za druge namene preimenovana u ovu svrhu zbog hitnosti, koju niko ne dovodi u pitanje. Šta ja mogu? Ovde želimo da budemo konstruktivni. To što jedan kolega ima problem s tim da ne može da prati, to je njegova stvar. Da vam kažem, sada mi otvarate ovde posebno pitanje. Ako je tačan podatak da je šest miliona evra već potrošeno, ako je kredit 10 miliona od banke, učešće Vlade 2,5 miliona, 40% avansa koji odobrava banka nije šest miliona. Da li to znači da smo već ušli u trošenje preko 40% dozvoljenog avansa i ko će to da pravda i na koji način će to biti plaćeno? To je problem više za Vladu kojoj ste hteli da učinite uslugu.
Reč ima narodni poslanik Saša Valjarević, a neka se pripremi narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, gospodine ministre, što se tiče zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu zaključenog između Republike Srbije i Banke za razvoj Saveta Evrope, komentar poslanika SRS mogli ste da čujete u prepodnevnom izlaganju. Zašto mi pribegavamo tome da uzimamo zajam od Saveta Evrope? Naše domaće bankarstvo posle 2000. godine je totalno uništeno. Jednostavno, posle dolaska DOS-a na vlast i silnih obećanja, počev od toga da će infrastruktura koja je u bombardovanju 1999. godine uništena, u vrednosti od preko 100 milijardi dolara, biti nadoknađena od prijatelja iz Evrope i Amerike, od toga se nije ništa obistinilo. Dobili smo neka sitna sredstva u odnosu na ono što je trebalo da bude nadoknađeno državi Srbiji, tada Srbiji i Crnoj Gori. Međutim, od toga nije bilo ništa. Jednostavno, došlo je do rasparčavanja i uništavanja i ono malo privrede što je funkcionisalo u našoj državi. Kada je u pitanju bankarski sistem, poznata je ona velika prevara što se tiče Nacionalne štedionice i obećanja tadašnjeg guvernera Mlađana Dinkića da će jedna najjača domaća banka izvući ovu privredu iz kolapsa, uz pomoć Svetske banke i Evropske banke za razvoj. Međutim, od toga nije bilo ništa, došlo je do prodaje i te Nacionalne štedionice, koja je u međuvremenu sve značajne objekte tadašnjeg SDK preuzela kao svoje. Sada dolazi do prodaje svih tih objekata, do otpuštanja svih tih radnika iz domaćih banaka i, evo, dolazimo do toga da se sve više i više zadužujemo i da zadužujemo ovu državu Srbiju. Što se tiče pomoći u obnovi, poslanici Srpske radikalne stranke normalno podržavaju to da se nadoknadi gubitak svim građanima koji žive u tom delu Srbije. Srpska radikalna stranka je pokazala, kao najveća stranka, da je stranka koja brine o svojim građanima; kada su bile poplave u naselju Jaša Tomić, izgradila je iz sopstvenih sredstava... Pitam vas, koja je od vaših stranaka, koja je sada na vlasti, izdvojila bilo koja sredstva, sopstvena sredstva, ne državna, budžetska, da izgradi neku od kuća ili da pomogne tim našim građanima koji žive u tim poplavljenim područjima. Što se tiče pomoći našim građanima koji žive na Kosovu i Metohiji, Srpska radikalna stranka je pokazala koliko brine i kako se stara o svojim građanima, iako nije na vlasti, pa je iz sopstvenih sredstava izdvojila i izgradila kuće i na Kosovu i Metohiji. Što se tiče ovog zajma, kao što je rekla koleginica, vidi se ovde da su veća sredstva već potrošena nego što su predviđena po ovom sporazumu i po ovom zakonu, koji je i ranije ratifikovan od strane Vlade, a sada treba da bude od strane Skupštine, tako da se vidi da se sredstva već troše nenamenski, da se ne poštuje ovaj predlog zakona koji je danas u proceduri i u raspravi. Što se tiče ovog drugog pitanja, Sporazuma o trgovini i ekonomskoj saradnji između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Republike Indije, pošto je Srbija pravni sledbenik državne zajednice Srbija i Crna Gora, poslanici SRS podržavaju da se ovaj sporazum sa Indijom ratifikuje, s obzirom na to da je i ranije bio veliki suficit od strane tadašnje Savezne Republike Jugoslavije u trgovinskoj razmeni između Jugoslavije i Indije. Međutim, sa iznurivanjem države i ekonomskim sankcijama došlo je do toga da smo imali deficit u toj robnoj razmeni koja je kasnije i ratom prekinuta. Sada je, na insistiranje Republike Indije, došlo do inicijative da se ta saradnja i nastavi. Kada su vam poslanici Srpske radikalne stranke govorili da treba nastaviti i uspostaviti kontakte sa Rusijom, Indijom i Kinom, svi su se, i u lokalnim parlamentima i u republičkom parlamentu, izrugivali tome i govorili kako vi imate velike prijatelje u Zapadnoj Evropi i u Americi, da će oni mnogo da pomognu ovoj državi, a vidimo da se sada vraćate na sve ono o čemu su vam govorili poslanici SRS i na čemu su insistirali. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, potpuno se slažem da treba sanirati posledice elementarnih nepogoda. Međutim, zašto to stalno raditi pomoću kredita? Neko dobacuje da nema para. Pa, voleo bih da mi taj koji podržava ovu Vladu Republike Srbije odgovori zašto u budžetu nema para. Verovatno zato što imate gomilu agencija koje ste napravili kao organe državne uprave, zato što imate paralelne uprave i paralelna ministarstva, gde ste zaposlili familije, rođake, prijatelje, stranačke kolege, velike revolucionare petooktobarske revolucije. Zato nemate para u budžetu. Nemate para u budžetu zato što je Narodna banka Srbije u toku 2006. godine napravila gubitak od 30 milijardi dinara, a to je oko 40 ovakvih kredita, a vi ste nagradili tadašnjeg guvernera Jelašića novim mandatom, da bude guverner Narodne banke Srbije. Pa, nemate para zato što ste milijardu dinara upotrebili kao prateće troškove zaduživanja za nove kredite. Nemate para zato što ste milijardu dinara morali da platite penale i kazne na odobrene kredite koje niste povukli, jer niste mogli da ispunite odredbe ugovora i garancija koje je izdavala Skupština Srbije. Mnogi ministri iz prethodne vlade, a i u ovoj vladi su ministri, a neki čak i novi, hvalili su se kako ste navodno neke stare kredite prevremeno vratili. Postavljam pitanje, zašto ste vraćali daleko povoljnije kredite, prevremeno ih otplaćivali, a onda državu i građane zaduživali sa novim kreditima, po nepovoljnijim uslovima, sa novim troškovima oko zaduživanja, pravljenja dokumentacije? Zašto? Pa, da nije tako rađeno, Božidar Đelić, u narodu poznat kao Boža Derikoža, vojvoda od "Meridijan banke", ne bi sada imao preko 10 miliona evra u hartijama od vrednosti kod "Meridijan banke". Sve što god ste radili, od kad ste došli na vlast 5. oktobra, radili ste samo uz provizije. Neko manje, neko više, neko je krao, neko je malo kraduckao, ali, u svakom slučaju, i jedni i drugi dobro su radili za svoju ličnu korist, a na štetu građana Republike Srbije. Kada je sam zajam u pitanju, ono što je sporno u zajmu jeste što piše kako se povlači kredit, pod kojim uslovima itd., piše da će biti subvencionisana kamata, ali niko ne reče koja je to kamata. Još jedno pitanje, šta bi sa tim deviznim rezervama? Što se devizne rezerve nalaze kod banaka u drugim državama? Ko može da mi garantuje da ova sredstva koja podižemo kao kredit nisu naše devizne rezerve? Ko kaže da nije tako? A morate kod stranih banaka i u stranim državama, jer nemate svoje banke. Pa čak i da položite devizne i zlatne rezerve kod domaće banke, od te iste domaće banke podignete novac, ono što banka bude zaradila ostaje na prvom mestu ovde u Srbiji, biće upotrebljeno za neke druge kredite, za neke druge investicije, a i plata će ići radnicima koji su građani Srbije a ne po belom svetu. Tako to radi DOS od kada je na vlasti. Bitna je samo provizija. Što je građanima gore, vama je bolje. Čak znam i za situaciju da je jedan predsednik opštine iz DS molio Boga da u prošlogodišnjim poplavama Dunav poplavi njegovu opštinu, jer su mu bila obećana sredstva iz Vlade Republike Srbije, od kojih će deo da podeli građanima, a deo da zadrži za sebe i svitu oko sebe. Tako vi koristite elementarne nepogode i zloupotrebljavate tuđu nesreću. Kada je u pitanju sporazum sa Slovenijom po pitanju carine, hajde da pogledamo taj vaš odnos prema problemu koji Slovenija pravi ovde i kako vi ponižavate i građane i domaću privredu. Pre nekoliko meseci, otprilike baš kada je ovaj ugovor ili sporazum potpisivan, veći kontingent robe jedne domaće srpske fabrike zaustavljen je na granici sa Slovenijom. Roba je stavljena van prometa, sa obrazloženjem da je neispravna za ljudsku ishranu. Iz Vlade Republike Srbije niko ne reaguje, a i malom detetu je jasno da ni jedan jedini proizvod iz Republike ne može da pređe državnu granicu, da izađe odavde, dok nema svu potrebnu dokumentaciju o ispravnosti robe, poreklu, zemlji proizvođaču itd. Niko od naših ministara iz Vlade nije reagovao. Napravila se šteta za tu našu domaću firmu, kako na domaćem tržištu, jer, eto, Slovenci tvrde da mi prodajemo i pravimo ovde otrov, tako i na stranom. Postavljam pitanje, zašto ni jedan jedini kamion robe slovenačkog porekla nije zaustavljen na granici, kad su oni mogli neopravdano robu iz Crvenke, iz "Jafe", da zaustave, da naprave medijsku pompu od toga, zašto niste zaustavili "Kolinsku"? Ne možete, tamo je Đilasov kum. Što niste zaustavili "Drogu" - Portorož? I tamo je nečiji kum ili delite pare? Što niste zaustavili "Gorenje"? Ne možete, i tu se talite, tu se talite preko "Merkatora", preko drugih robnih kuća, jer ste uzimali proviziju od "Merkatora" da bi dobili lokaciju. Šta vi radite? U čijem interesu? Zaustavite vi njihovu robu. Oni tako brane svoje tržište, napišu - roba je neispravna, ne izvine se posle, nema problema, pogrešili smo, nema veze, ali šteta je napravljena. Što vi to ne uradite? Što vi našu privredu ne štitite? Kao poniženje i za te radnike i za domaću privredu, Vlada Republike Srbije potpisuje ovaj sporazum sa Slovenijom, umesto da im zaustavite sve kamione, sve na granici, izvinite, vi držite naše, mi ćemo vaše, pa ko više izdrži. Tako radi ozbiljna država i tako štiti svoje građane, svoju privredu i industriju, a vi očigledno radite samo za proviziju.
Izvolite, po Poslovniku, narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Nikoliću, moram prvo vas kao šefa svoje stranke i predsednika naše poslaničke grupe da obavestim da sam upravo otvorila koverat i da sam skandalizovana ponašanjem pojedinih poslanika, samim tim i predsednika Odbora za odbranu i bezbednost gospodina Ivice Dačića, a pre svega vašim, gospodine Duliću, jer ubeđena sam da je ovo vaše maslo. Naime, kada smo govorili o preporukama za vaš izbor, kada ste posle pet dana od legitimnog izbora gospodina Nikolića došli na mesto predsednika, predloženi kao kadar DS-a, rekli smo da ste vi jedan od favorita Sonje Liht. Da je to tačno govori i ovaj dopis u kome se vi obaveštavate, kao predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštava vas upravo Sonja Liht, sa poštovanjem, kao predsednik Beogradskog fonda za političku izuzetnost, da će u Domu Narodne skupštine 17. i 18. oktobra narodnim poslanicima, da vam ne čitam ko je sve od nas pozvan, da održi predavanje, u saradnji sa ambasadom Velike Britanije, na temu - Srbija u Partnerstvu za mir. Ako je i od vas i od Sonje Liht, zaista je previše, jer takav način i ulazak neprijateljskih tzv. nevladinih Sorošovih organizacija u najviši skupštinski dom je direktni atak na našu državu. Sasvim je očigledno da vlast u Srbiji vodi politiku koja nije u interesu države i naroda, naročito u situaciji kada treba da se branimo i da sačuvamo Kosovo i Metohiju. Ako vi mislite da ćete na takav način, dovođenjem Sonje Liht i onih koji hoće da nam otmu 15 posto naše teritorije, da učinite dobro narodnim poslanicima i svima koje ste naveli ovde ili u dogovoru sa njim pozvali, mislim da je to zaista skandalozno i strašno. Predlažem vam da otkažete gostoprimstvo ovoj Sorošovoj instituciji koja nam je toliko zla nanela u proteklim godinama i čiji je jedini cilj da, uz pomoć Amerike i zapadnih sila, radi na razbijanju naše države i našeg naroda. Upozoravam i gospodina Dačića, koji nije ovde, i svakoga kome ubuduće padne na pamet da sa ovakvim zlikovcima sarađuje i da ih uvodi na mala vrata, odnosno sada i na velika, u Dom Narodne skupštine da ponižavaju narodne predstavnike, da se ne šale sa time i da im više nikada ovako nešto ne padne na pamet.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Momir Marković, a neka se pripremi narodni poslanik Jadranko Vuković.
Pre nego što pređem na ovo, u ime svih poslanika SRS bih da pitam predsednika Skupštine ko ga je ovlastio da dovodi kojekakve u ovu Narodnu skupštinu koja je naše radno mesto? Ko ga je ovlastio da neke tzv. nevladine organizacije uvlači u instituciju koja se zove Narodna skupština? Dame i gospodo narodni poslanici, kad čujem reč "ratifikacija" naježim se, jer znam da iza toga stoji još jedno zaduženje države Srbije, još jedan tovar na grbači svakog građanina Srbije. Građani Srbije mogu ovoj demokratorskoj, dosmanlijskoj vlasti od 2000. godine naovamo da kažu - hvala vam, mnogo ste nas zadužili. Da vas podsetim da je država Srbija u vreme SFRJ bila dužna četiri milijarde dolara. Da vas podsetim da je 2000. godine, posle "buldožer revolucije", država Srbija bila dužna devet milijardi dolara. Da vas podsetim da smo u međuvremenu prodali gotovo celu privredu, ostali su još NIS, EPS, još ove dve osiguravajuće kuće i posle toga može neko da ugasi svetlo u ovoj balkanskoj krčmi. Danas je država Srbija, pored svega toga što je prodato, dužna 20 milijardi dolara. To što pokušavaju neki poslanici DS-a da kažu - unutrašnji dug, spoljni dug, dug prema ovome, dug prema onome, pomerili smo, prolongirali smo, grejs period smo napravili, država Srbija je dužna 20 milijardi dolara. Podelite to sa brojem stanovnika Srbije, pa ćete videti koliko ste svaku kuću, svaku glavu opteretili. Pri tom, uopšte nije bitno gde će se novac trošiti, krediti se uzimaju po sistemu IMT, tačnije - ima li mene tu, uz debele provizije. Kamate po ovom poslednjem zajmu nisu određene, nego će se naknadno faksom odrediti i u tu kamatu će se verovatno uračunati i provizija za onog ko je to potpisivao. Gde se novci troše? Nije nam poznato. Ko je korisnik kredita? Takođe nam nije poznato. Znamo samo da ovi krediti ne idu u proizvodnju, nego direktno u potrošnju. To će neko sutra morati da plaća, država je dovedena u dužničko ropstvo, jer nećemo moći ni kamate da otplaćujemo, glavnice će se i dalje gomilati. Kako su pare raspoređene? Takođe ne znamo, ali znamo, dame i gospodo narodni poslanici, da ove banke koje je dosovska vlast dovela ovde imaju najveće kamate ovde u Srbiji, mnogo veće nego u okruženju. Pri tom, znamo i to da ako ste kod "Rajfajzen banke", pa odete u Nemačku u "Rajfajzen banku" da podignete svoja sredstva, kažu - izvinite, ali to nije naša banka. Neke tetke su otvarale banke. Da ne govorim o Nacionalnoj štedionici, koja je neverovatna pljačka, jedna od najvećih pljački svih vremena. Da ne govorim o ovim bankama koje su uz debele provizije ušle u državu. Da ne govorim o tome da su četiri državne banke uništene samo zato što su privredna preduzeća, koja ste raskrčmili ko Alajbegovu slamu, bila dužna tim bankama. Prema tome, banke su bile vlasnici dela imovine tih preduzeća. Podsećam vas da je FBI utvrdio da postoji ogromna razlika između novca koji je isplaćen državi Srbiji prilikom te transakcije i onog novca koji je tamo uplaćen. Negde je zalutalo nekoliko desetina miliona dolara ili evra, sasvim je svejedno. Prekjuče smo imali tačku dnevnog reda koja govori o korupciji. Nekad imam utisak, kada biste gotovo sve ministre pohapsili i rekli im - svi po pet godina, mnogi bi rekli - dobro sam prošao. Šta je sa tržištem? Pre potpisivanja CEFTA sporazuma, šta se dešavalo sa tržištem? Kada je "Merkator" ušao u Beograd i dobio onoliko prostora tamo da napravi prodajni objekat? Ko je tu maznuo debelu proviziju? O tome treba da razgovaramo, jer su u to vreme u Srbiji na vlasti bili demokratori. Da vas podsetim da je supruga jedne perjanice demokratske "buldožer revolucije" postala prodajni direktor "Merkatora" za Srbiju. Dakle, za ženino radno mesto on je prodao dva hektara zemlje Beograda i države Srbije. Tržište kao nacionalno bogatstvo ste raskrčmili sa ovim CEFTA sporazumom, i tako ste udarili tačku na slovo "j". Odnos Slovenije... Neću da vas podsećam na to da su 20 i nešto golobradih dečaka, Srba, slovenački žandari i lovci ubili '91. godine. Neću da vas podsećam na to kako se Slovenija odnosi prema robi koja dolazi iz Srbije. Neću da vas podsećam na to da mi nijednu prodavnicu nemamo u toj istoj Sloveniji. Podsetiću vas na to da kranjsku kobasicu Slovenija više ne može prodati u Evropskoj uniji, jer ima veću količinu masnoće i vode. Ona ovde prolazi, eno vam je u "Merkatoru". Tu je i "Merkur". Do kada mislite da krčmite ono što vam nije babovina, nego ono što vaši potomci treba da koriste? Da vas podsetim, ta ista Slovenija u Srbiji prodaje voćni jogurt na kome na deklaraciji piše - država Kosovo. To je onih 15% teritorije o kojoj je govorila gospođica Nataša Jovanović. Ova roba sa natpisom "država Kosovo", prodaje se u Srbiji, u tim objektima, te zemlje sa kojom vi hoćete da sklopite ovaj sporazum. Da vas podsetim da imate smisla za biznis, svi vi koliko vas ima. Jutros sam dobio iz Kruševca informaciju da je jedan vaš poslanik otvorio lanac kioska sa brzom hranom i azil za pse lutalice. On vozi džip, ali se više lavež u Kruševcu ne čuje.
Po Poslovniku, narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se u skladu sa 2. i 3. stavom člana 104. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Javio sam se zbog izjave jednog od diskutanata pre nekoliko minuta, koja bi se mogla pogrešno protumačiti. Dakle, nisam razumeo kontekst u kojem se pominje gospodin Ivica Dačić. On nije šef protokola Narodne skupštine Republike Srbije i nije predsednik Narodne skupštine Republike Srbije. On je, po koalicionom, međustranačkom i međuklubovskom sporazumu, predsednik Odbora za odbranu i bezbednost. Srbija nije postala članica Partnerstva za mir voljom SPS-a. Dakle, želeo sam da kažem da se gospodin Dačić ne bavi protokolom u Narodnoj skupštini i ne poziva goste, niti im određuje protokol. Nije danas prisutan, službeno je odsutan. Nisam razumeo kontekst njegovog učešća u skandalizaciji bilo kog uvaženog kolege ili koleginice i zbog toga sam se javio. Izvinjavam se ako nisam precizno razumeo ono što je gospođica Jovanović rekla, ali svakako, Narodna skupština Republike Srbije funkcioniše u skladu sa Poslovnikom. Ako je ovde eventualno nešto nejasno, onda potpredsednica Narodne skupštine Republike Srbije može da raspravi sa predsednikom Narodne skupštine Republike Srbije, pošto sede jedno do drugog, a da to pri tom ne košta SPS i da ne ide preko leđa gospodina Dačića, jer to nema nikakve veze. Molim da dobijem odgovor u vezi sa tim.
Po Poslovniku, gospodin Nikolić.
Gospodine Baraliću, da bi vam bilo jasno o čemu se radi, 27. septembra Sonja Liht je u ime svoje nevladine organizacije pisala predsedniku Narodne skupštine i predložila mu dane, 18. oktobar u periodu od 15.00 do 20.00 časova i 19. oktobar od 10.00 do 15.00 časova, da u Domu Narodne skupštine, uz prisustvo članova tri odbora Narodne skupštine, nekoliko ljudi iz NATO-a i jedan ambasador podignu kapacitet rada Narodne skupštine, da bi narodni poslanici mogli odgovorno da donose odluke, da se sprovodi zakonodavstvo i da se kroz razmenu mišljenja ustanovi koje su to prednosti. Predsednik Odbora za odbranu i bezbednost Ivica Dačić uputio je pismo članovima Odbora, obavestio ih da će se 18. i 19. oktobra u Domu Narodne skupštine Republike Srbije u sali I održati sastanak na temu - Srbija u Partnerstvu za mir. Organizator sastanka je Beogradski fond za političku izuzetnost. Tako piše Ivica Dačić, uz podršku ambasade Velike Britanije u Srbiji, i poziva one koji su zainteresovani da učestvuju na tom sastanku. E pa, 81 poslanik Srpske radikalne stranke konačno će otići na taj sastanak, da vam ispričamo šta mislimo o NATO-u, o evroatlantskim integracijama, o tome kako radi Narodna skupština i šta vi sve prihvatate, gospodine predsedniče. Vi nazovite to kako god hoćete, a mi ćemo se obratiti predsedniku Skupštine i tražimo da svaki poslanik SRS ima pravo na izlaganje u trajanju od pet minuta, a potom možemo da otvorimo diskusiju. Od sada, kada god zakažete takav neki sastanak, eto vam 81 poslanika SRS da iznese svoje mišljenje, u trajanju od pet minuta. Hvala.
Izvolite, gospodin Baralić, po Poslovniku.
Samo dve rečenice. Dakle, predsednik odbora, u skladu sa praksom i Poslovnikom, obaveštava narodne poslanike koji su zainteresovani da prisustvuju jednoj sesiji da to mogu da učine. Ovo govorim zbog konotacije i intonacije koja je ovde prisutna. Svaki narodni poslanik, u skladu sa svojim opredeljenjima, stavovima, može da donese odluku da li želi ili ne želi da učestvuje na ovakvim sesijama. Nijedan predsednik odbora u Skupštini Srbije se ovde ne nalazi privatno. Dakle, predsednik odbora ne obavezuje nikoga da bilo gde ode, već, pretpostavljam, i vas molim, gospodine predsedniče, da to objasnite, u skladu sa nekakvim dogovorom koji je kod vas postignut. U tom smislu ovo shvatite kao obaveštenje članovima Odbora. Inače bi oni koji to žele, a nisu iz stranaka koje na ovaj način ovu stvar razumeju, imali pravo da se jave po Poslovniku i da kažu da ih predsednik Odbora o tome nije obavestio. Dakle, ovde je samo o tome reč, a ne o kvalifikaciji da li je neko za ili protiv ovoga. Sve drugo je pitanje slobodnog izbora, slobodne volje i slobodnog opredeljenja.
Reč ima narodni poslanik Jadranko Vuković, a neka se pripremi narodni poslanik Božidar Delić.
Gospodine Baraliću, pre nego što krenem na ovu tačku dnevnog reda, kao član Odbora za odbranu i bezbednost moram da vam kažem da mi uopšte nije jasno zašto izlazite za ovu govornicu i koga branite. Da sam predsednik Odbora, mene bi bilo sramota da pošaljem ovaj poziv svojim kolegama članovima Odbora. Gospodine Baraliću, vi ste opozicija. Na Odboru sam skrenuo pažnju gospodinu Dačiću, čudno mi se ponašao na Odboru, kao da je predstavnik vlasti. Nemojte se ljutiti, meni je žao što on nije ovde, nego ste vi izazvali ovu polemiku, a to ćemo mi sa njim raščistiti. On je, u najmanju ruku, morao da sakupi nas iz Odbora i da kaže: "Ljudi, Dulić, predsednik Skupštine, dovodi Sonju Liht da nam drži predavanje", pa da porazgovaramo, gospodine Baraliću. Ništa lično, uvažavam vas, ali ovo je strašno i ovo ne možete odbraniti. Nemojte da polemišemo na ovu temu. Ovo moramo da raščistimo, ali na drugom mestu. Što se tiče ovog zakona o ratifikaciji Ugovora između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Republike Indije o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, u obrazloženju, gospodine ministre, nisu jasno navedeni razlozi i ciljevi koji se zakonom ostvaruju. Pre svega, bilo je potrebno navesti koliko ima naših registrovanih firmi u Republici Indiji i obratno, kako bismo mogli da shvatimo stvarne efekte ovog zakona. Osim toga, trebalo je navesti kakva je razlika između poreskih sistema Republike Srbije i Republike Indije. Bojim se da će neko iskoristiti ovaj zakon da svoje firme iz Srbije registruje po sedištu upravo u Indiji, ako je tamo porez povoljniji. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kao što je uvažena koleginica Jorgovanka Tabaković istakla, mi nemamo ništa protiv da se prave ovakvi i slični sporazumi sa nama prijateljskim zemljama, kao što je Republika Indija. Lično nijednog trenutka ne sumnjam da je iskrena namera druge strane u potpisivanju ovog ugovora, ali nažalost, moram vam priznati da osnovano sumnjam u iskrenost predlagača. Zašto, gospodine ministre? I vama je poznato, ja sam to iz medija saznao, u udarnim vestima jedne televizije, ne znam koja je bila, savetnik Božidara Đelića i predsednik opštine Inđija Goran Ješić, po povratku iz Indije, dolazi u televizijski studio i obaveštava građane Srbije da je sa privrednom delegacijom, meni je bliži izraz, znajući tog čoveka, sa nekom tajkunskom delegacijom, bio u Indiji, da su napravili velike dogovore i da će dovesti ovde privrednike, da će praviti velike projekte. Znači, upravo iz ovog razloga sumnjam da je iskrena namera predlagača i bojim se da će mnogi tajkuni, ako je porez povoljniji, sedište svoje firme iz Beograda prebaciti u Indiju itd.
Reč ima narodni poslanik Božidar Delić, a neka se pripremi narodni poslanik Jorgovanka Tabaković.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Srbija nikada nije bila zatvorena zemlja, uvek je bila spremna za saradnju. Koji god istorijski period u njenom razdoblju pogledate, osim ovog perioda devedesetih godina kada su nam drugi stavili ograde, blokade i sankcije, Srbija je sarađivala sa većinom zemalja u svetu. Međutim, ono o čemu Srbija uvek treba da vodi računa, to su njeni interesi. Ovde je danas pominjana Indija. Mogu vam reći da smo se ovih dana sreli sa indijskom delegacijom povodom nekih drugih obaveza.Ta delegacija uvek prema našoj zemlji i prema našoj delegaciji ima izuzetno pozitivan stav. Delegacija Indije podržava Rezoluciju 1244 i ističe da će i dalje podržavati sve ono što je u interesu Srbije. Kakva je to privreda? Valjda i sama činjenica da ona ima 5,5 miliona privrednih subjekata, gotovo koliko Srbija ima stanovnika, dovoljno govori kakve su njene mogućnosti. To je zemlja koja ima bezbroj naučnih institucija i instituta, to je zemlja čija telekomunikaciona mreža prekriva ceo svet i na tome zarađuje godišnje oko 50 milijardi dolara. Međutim, to što se ističe kao problem u saradnji je otežano dobijanje viza za indijske privrednike. Kada pogledamo statistički, mislim da verujete ovim podacima, jer su od Statističkog zavoda, ako posmatramo izvoz u prva tri meseca 2006. i 2007. godine, izvoz u Indiju bio je samo 600 hiljada dolara 2006. godine i 13,8 miliona dolara ove godine, dok je uvoz prošle godine u prva tri meseca bio 3,3 miliona, a ove godine 16,6 miliona. Dobro je što se povećava i izvoz i uvoz u zemlju, mada postoje interesi sa druge strane da to bude daleko više uravnoteženo nego što je to sada. Što se tiče Poljske, izvoz je prošle godine bio 11,5 miliona, ove godine 45 miliona, a uvoz prošle godine 29,1 milion, a ove godine 52,7 miliona. Posebno želim da navedem jednu zemlju, o kojoj ovde takođe treba da glasamo, a to je Slovenija, jer nisu dovoljni samo ovi podaci koje dobijamo od statističkog zavoda Srbije, ne znam da li ministar finansija može nešto više o tome da kaže. Ako je prošle godine izvoz u prva tri meseca bio 48,1 milion dolara, ove godine je 89,1 milion dolara, odnosno uvoz prošle godine 64,7, a ove godine 87,4, ispada da smo mi, gospodo, u prva tri meseca ove godine više izvezli u Sloveniju nego što smo uvezli iz Slovenije, ako je verovati statističkom zavodu Srbije. Međutim, gospodo, zamislite se nad jednom drugom činjenicom: u strukturi mađarskog izvoza 70 do 75% izvoza čine firme koje su kupile mađarske firme. Onda pitam ministra finansija da li može da nam kaže da li u strukturi našeg izvoza ovih 400 firmi iz Slovenije i Hrvatske čine 25, 30 ili 50%? To je ono što je važno. Znači, to je prevara na koju mi treba ovde da pristanemo, jer ako bismo samo gledali obične statističke podatke iz prva tri meseca prošle i ove godine, ispada da smo mi u Sloveniju izvezli za dva miliona dolara više robe nego što smo uvezli, a vi znate, svako od vas pojedinačno, da to nije istina. Hvala.
Reč ima narodni poslanik gospođa Jorgovanka Tabaković, pa gospodin Vladan Batić, po Poslovniku.
U ovom završnom izlaganju vezanom za set zakona ponovo ću se najviše posvetiti ovom projektu za koji nismo dobili dovoljno informacija. Bez obzira na namenu koja je socijalne prirode i koja je neophodna, bez obzira na hitnost reagovanja, potpuno sam sigurna da ne treba dati saglasnost za ovakav način zaduživanja. Pre nego što postavim jedno konkretno pitanje, pitam ministra - da li je nedostatak vremena i promena ovlašćenog predlagača dovela do toga da se vi, kao ministar finansija, niste informisali od onog koga vam je onaj ko daje kredit odredio kao glavnokomandujućeg za korišćenje ovih sredstava? Da li to radi Zakon o javnom dugu koji kaže da ste vi kao ministar finansija i Uprava za javni dug nadležni i odgovorni, ili je to pravo sebi uzela Banka za razvoj Saveta Evrope. Zašto to kažem? U tački 4 - implementacija projekta, piše: "Zajmoprimac", a to je država Srbija, "će poveriti zadatak implementacije projekta Građevinskoj direkciji Srbije koja će vršiti nadzor radova po ovlašćenju Ministarstva za kapitalne investicije." Ne postavljam pitanje pravnog sledbeništva Ministarstva za kapitalne investicije i onoga ko to sada stvarno radi. Zaista nije u redu da vas onaj koga je odredila banka, davalac zajma, ne informiše da ovde izađete sa punom informacijom. Meni može da bude malo neprijatno, a vama još više neprijatno što nemate potrebne podatke. Ipak moram da postavim konkretna pitanja. Ako smo u završnom računu Narodne banke Srbije za 2006. godinu dobili izveštaj da smo od ovog zajmodavca tokom prošle godine koristili iznos od 9,6 miliona evra za rekonstrukciju i obnovu kuća uništenih u poplavi u aprilu 2005. godine na području Vojvodine, da su sredstva u potpunosti iskorišćena u tri rate zaključno sa julom, da li postoji izveštaj o tome i zašto ga nismo dobili da bismo mogli da donesemo pravu odluku? Dalje, ako u sporazumu o zajmu piše da je 6. septembra odobren projekat, kolega je ovde izneo podatak da je u 2005. godini odobrena prenamena s jednog kredita na drugi, ako nije njegov lapsus, jer su klizišta bila februara 2006. godine, sa maksimalnim negativnim posledicama u martu 2006, otkud to da se sredstva u 2005. godini prenamenjuju sa već nekog odobrenog kredita za ove konkretne namene? Zašto to pitam? U Ugovoru precizno piše da za svaku tranšu zajmoprimac, znači Srbija, utvrđuje, zajedno sa onim ko daje kredit, iznos, kamatnu stopu, datum isplate, rok vraćanja i način na koji se vrši doznačavanje para. Ako je već iskorišćeno, kao što se ovde kaže, šest miliona, zašto nismo dobili informaciju o preciznim uslovima za već iskorišćeno? Dalje postavljam pitanje, ukoliko iz bilo kojih razloga troškovi projekta porastu ili budu revidirani, a mi odlično znamo da svaki od takvih projekata sigurno pređe onu planiranu okvirnu sumu sredstava koja se u ovakvim slučajevima potroši... Znači, vrlo je verovatno da će iznos sredstava da premaši planirani, ovde izneti. Ovde država Srbija dobija obavezu da obezbedi dostupnost dodatnih finansijskih sredstava. Znači, Srbija će morati iz budžeta da obezbedi ne samo deo od 2,5 miliona evra, koji ovde iznosite, nego ono što je kolega izneo za PDV i naglasio, odmah vam dajući do znanja da obezbedite sredstva za isplatu već izvršenih radova gde zajmodavac nije rekao da su ta sredstva uračunata u troškove zajma. To je nov trošak budžeta sa kojim se ovde ne upoznajete, a već je poznato koliko iznosi ta obaveza po osnovu PDV-a. Gospodineministre, da li postoji neki deo budžetske rezerve nekih sredstava, nekog priliva, nekog sufinansijera od kog očekujete da obezbedite sredstva za ono što je već trošak, a to je PDV, i za ovo što će vrlo verovatno biti dodatni trošak? Dalje, Ministarstvo za kapitalne investicije, piše ovde, podneće, pre prve isplate, rezultate raspisivanja tendera ili pregovora vezanih za ugovore za radove iz oblasti infrastrukture i za popravku kuća. Pitam jasno i precizno - da li je Ministarstvo za kapitalne investicije pripremilo, a posle raspisanog tendera, ugovore za radove iz ove oblasti? Izražavam sumnju, s obzirom na način kako su preduzeća koja su pod direktnom kontrolom tada ministra za kapitalne investicije gospodina Velimira Ilića obavljala određene poslove, u kojima se nije poštovao Zakon o javnim nabavkama. Ne bih želela, jer ovo ima materijalnu težinu, a svako će snositi posledice za ono što odgovara lično, tamo gde je lična odgovornost. Mislim i na gospodina Ilića i na Direkciju za izgradnju i infrastrukturu ili koga god. Ono što je meni ovde problem i ono što je problem građanima Srbije, ukoliko vam banka utvrdi bilo koju vrstu propusta, imaćemo kaznene kamate i momentalnu naplatu čitavog zajma. Član 6 - u slučaju da se sredstva, znači bilo koja, ne samo ona koja su predmet ovog zajma... Znači, ovde je već prikriveno saopšteno da ste vi unapred potrošili deo sredstva za koja danas tražite saglasnost od nas i da ćemo kao država Srbija, kao zajmoprimac morati da platimo dodatnu kamatu po jednomesečnoj euribor stopi koja danas iznosi 4,175 plus 2,5% godišnje od datuma dospeća ovog iznosa od datuma izvršene uplate. Ako imamo kašnjenje moraćemo da platimo kaznene kamate. Ako nenamenski koristimo ili bilo koji propust primete, momentalno ćemo morati da vratimo zajam, a po stopi euribora koja se ažurira svakih 30 dana. Kako će oni to da utvrde? Obezbedili su sebi u stavu 4. pravo gde kažu da smo dužni da ih primimo da u svakom trenutku mogu da na licu mesta izvrše reviziju računovodstva projekta, koju bi izvršio jedan ili više konsultanata po njihovom izboru, a o trošku zajmoprimca. Znači, o trošku države Srbije, o trošku budžeta, izvršiće kontrolu i neće moći da se desi kao u mnogim slučajevima kod nas kad su budžetska inspekcija, kontrolori ili televizija uz nepristojan rečnik isterani iz određenog preduzeća, nego će morati da se otvore poslovne knjige, situacije, ugovori, tenderi. Ukoliko se u njima pronađe propust, direktni materijalni trošak ide budžetu i državi Srbiji. Da ponovim, ukoliko zajmoprimac ne ispuni bilo koju od svojih obaveza po ovom zajmu, a ja sam dragi građani, drage kolege, poštovani građani i poštovane kolege, samo neke od obaveza iznela ovde. Da ponovim još jednom, sve dažbine i takse svih vrsta snosi zajmoprimac. Znači, priča o preferencijalnoj kamati, priča o predobrom kreditu na koji izgleda i nema kamate... Zaboravljamo da je besplatan sir samo u mišolovci i da nigde nema kredita koji nema kamatu, jer osnovna klauzula, osnovna svrha čitave tržišne ekonomije i kreditnog poslovanja je kamata na kredit. Vi nas ovde uveravate da treba da vam damo saglasnost za ono što ste već potrošili, prećutkujete ili vas nisu informisali, što je još gore sa vaše strane, da biste vi nas mogli da informišete koliko je ovaj kredit u stvari opterećujući za nas. Mislim da će danas biti na dnevnom redu još teža obaveza, koju dobijamo po osnovu dve garancije od Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Međutim, zaista insistiram na vašoj odgovornosti u odnosu na posao koji obavljate, u odnosu na budžet Republike Srbije, u odnosu na zakonodavno telo kome je posao da ovde proverava na koji način sprovodite zakonom propisane obaveze. Uz sve uvažavanje jedne od retkih međunarodnih institucija kao što je ova, a to je banka socijalnog opredeljenja, Banka za razvoj Saveta Evrope, koja daje sredstva za vrlo humanu socijalnu namenu, to sa druge strane ne oslobađa obaveze vas da nam predstavite punu istinu o stvarima koje su već učinjene, o troškovima koji su već napravljeni, o izveštajima koje smo morali da vidimo uz ovaj sporazum, kao što ćete morati da nam uz svaki sledeći kredit (nećete vi morati, ali mi ćemo tražiti, a građani nek procenjuju ko kome treba da podnosi račune), uz svako sledeće zaduživanje dostavite izveštaj. Zašto sumnjam u vaše izveštaje? Rekla sam da se podaci o suficitu i deficitu u budžetu razlikuju, u zavisnosti od toga koji ministar podnosi budžet za 2007. godinu. Kad je to radio Dinkić imali smo višak, kad je došao gospodin Cvetković imali smo manjak. Ima još jedna stvar. U javnosti se potegla priča da su političke stranke dobile više sredstava za finansiranje nego što im po zakonu pripada. Uverena da u ovoj zemlji postoji minimum profesionalnosti i odgovornosti u odnosu na posao koji se vrši, i u odnosu na dinar građana, bila sam uverena da je vaš izveštaj o završnom računu za 2006. godinu precizno izrazio podatak da je političkim strankama uplaćeno 534, mislim, miliona, i da je ta suma iskorišćena, kako zakon propisuje, sa 99,99%. Ne pitajte me kako, to ćete vi sutra izneti. Zaista se izvinjavam što ekskluzivnost vaših informacija na ovaj način gubim, i vi ćete sutra priznati da je strankama zaista u prošloj godini uplaćeno više, a u ovoj godini manje od tri miliona. Mislila sam da je to svojstveno samo gospodinu Dinkiću; kada je ostavio Parivodića da umesto njega jedan deo posla obavlja, a ostavio mu je svoje ljude da mu navodno profesionalno rade, pošteno, ili kako kaže - stručnost ispred politike, pa su zaboravljena sredstva, ponavljam, za subvencionisanje stambenih kredita. Uverena sam bila da je to prošlost. Od ovog trenutka, ne znam, zaista se nalazim u nedoumici, dragi građani, koji metod provere verodostojnosti podataka i računa koje nam iznosite da uradimo da bih bila sigurna da iznosim podatak koji je nedvosmislen. Znači, kakva je to revizija u kojoj imamo ljude sa sukobom interesa, u kojima će verovatno morati da polažu račune političkim strankama, jer dok nije bio postignut politički dogovor nismo imali ni predlog ljudi? Neću unapred da sumnjam u reviziju, ali ako ja sumnjam u podatak i u izveštaj, u završni račun koji ste mi dostavili i koji sam i sama branila kao predsednik Odbora za finansije, uverena u minimum profesionalnosti i da ste strankama isplatili ono što zakon nalaže, zaista se nalazim u dilemi i žao mi je što na građane moram da prenesem tu svoju sumnju da nama država u jednom vrlo bitnom delu (ne najbitnijem delu, najbitniji je onaj koji treba da očuva Kosovo i Metohiju), koji se odnosi na finansijsku potporu, nije dovoljno stabilna, jer ga ne vode dovoljno profesionalni ljudi. Vi, gospodine ministre, imate previše poverenja u one koji to ne zaslužuju, jer greška koja se desila prilikom pravljenja budžeta više nije slučajna. Tada ste Ministarstvo poljoprivrede oštetili za određeni iznos sredstava zato što su, takođe radeći na brzinu, imenovali dva puta jednu istu namenu, svojom greškom, a vi im to eliminisali pa ostali uskraćeni za deo sredstava. To se pojavljuje kad pravite budžet, to se dešava kad radite završni račun. Izlazite nam sa zahtevom za odobrenje kredita, gde nemamo minimum informacija. Pa, izvolite, drage i poštovane kolege, recite mi u koji podatak se više možemo pouzdati? U koju informaciju koju dostavlja guverner mogu da verujem? U koju informaciju koju dostavlja Ministarstvo mogu da verujem? Je li to bio cilj onog trenutka kad je uništena Služba društvenog knjigovodstva pod firmom okoštalog sistema koji je jedini na jednom mestu imao sve podatke o kretanju novca? Da postoji služba u koju se slivaju sve informacije o tokovima novca ne bi bilo potrebe da postoji Zakon o sprečavanju sukoba interesa i pranju novca, jer bi se vrlo lako mogao videti, onako kako se i u svetu gleda, svaki promet novca preko 20 hiljada evra. Ništa u ovoj državi nije slučajno. Pripremljeno je da se raskinu tokovi novca, da se nema uvid u cifre koje govore o makro podacima, šta su ukupna trošenja, šta su ukupni prihodi, šta se dešava sa budžetom i prilivom i da iz istih podataka, iz iste kuće dobijamo dvostruke informacije, prema potrebi ko je trenutno na vlasti ili ko odlazi, ili ko će doći. Ozbiljno izražavam sumnju da vam mogu poverovati više u bilo koji podatak koji ovde iznosite. Zaista mi se čini vrlo neozbiljnim način na koji kao koalicija vršite vlast. Kad to radite privatno, ne koristeći resurse države i ne sukobljavajući privatni interes sa javnim, kad na račun javnih funkcija punite svoje džepove... Ali, kada ovako pravite direktnu štetu građanima Srbije, to je prosto nedopustivo.
Zahvaljujem gospođi Jorgovanki Tabaković. Za reč se, po Poslovniku, javio dr Vladan Batić.
Uvaženi gospodine potpredsedniče, cenjene dame i gospodo, gospodine ministre, član 226. Žao mi je što tu nije predsednik parlamenta i sekretar Skupštine, ali tražim jedno obaveštenje i objašnjenje. Dobro je što je tu prisutan ministar finansija, jer i sa njim ima veze. Svaki dan u raznim sredstvima informisanja pratimo izveštaje o zloupotrebama narodnih poslanika, kada je u pitanju naplata dnevnica, putnih troškova, uvećavanje navodne kilometraže, hotelskih smeštaja itd. Nažalost, to je istina. Ne smemo da žmurimo na to. Pojedini poslanici koji to čine bacaju ljagu na sve narodne poslanike. Narodni poslanici treba da budu na neki način putokaz, kako hoćete, svetionik, uzor za građane koji su ih birali, a ne da na najtrivijalniji i najsramniji način zloupotrebljavaju tu funkciju. Neću pomenuti nijednu stranku, nijedno ime, ali bih apelovao na sve poslaničke grupe, na sve lidere stranaka da provere to. Da li je normalno da neko kada se završi sednica Skupštine u 18 časova tobože putuje 400 kilometara, pa se sutradan vrati i bude u 10 sati na sednici, i tako danima, a onda se pomeri ta kilometraža, uvećava. To je proverljivo na onim deonicama gde postoje naplatne rampe. Gospodine ministre, angažujte budžetsku inspekciju. Moram da kažem da sam kao predsednik DHSS-a pre dve godine podneo krivičnu prijavu, nemajući ništa protiv Predraga Markovića i Marka Danilovića, koji je tada bio sekretar Skupštine, ali fenomenološki, ako se laže, krade, kako onda može biti ovo najviši predstavnički dom jedne zemlje, a to se radi, nažalost. Hajde da pogledamo istini u oči, da priznamo da je 200.000 dece u ovoj zemlji na ivici gladi, hajde da se suočimo sa tom istinom. Primam ljude u svoje poslaničke kancelarije svake subote, susrećem se sa tužnim sudbinama i zato nema niko pravo da od njih, unesrećenih građana Srbije, iz njihovih praznih novčanika, od poreskih obveznika ove zemlje, uzima još nešto da bi sebi napravio više. Molim i predsednika Skupštine i sekretara i ministra da se izvrši jedna opsežna provera i da se ovakva praksa više ne dozvoli.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? Izvolite, gospodine ministre.
Dame i gospodo narodni poslanici, zahvaljujem na diskusiji, koja je bila zaista plodna i dala je puno ideja. Osvrnuo bih se na neka pitanja koja su ovde pokrenuta. Samo bih jedan minut iskoristio, vezano za ovo što je rečeno o finansiranju političkih stranaka, iako nema veze sa temom, ali biće sutra konferencija za štampu. Ovde se ne radi o grešci u cifarskom smislu. Svi izveštaji pokazuju stvarnu cifru, koja jeste doneta i utrošena. Greška je, odnosno pitanje je da li je ta cifra mogla biti veća ili manja, što nije posledica eksterne greške, već jedne sistemske situacije kako se ona utvrđuje i koja je njena sudbina. To je već malo složenije i ne bih sada ulazio u to, sutra ću imati više vremena da se na taj deo osvrnem. Sada bih se vratio tački dnevnog reda. Kao što je na početku bilo rečeno, tu se radi zapravo o jednom zakonu iza koga stoji kredit i o četiri zakona iza kojih stoje međusobni bilateralni odnosi, pa pošto je to različita problematika, ja bih o tome govorio. Vezano za ovaj prvi, kada se radi o kreditu, slušao sam diskusije i čini mi se da se primedbe uglavnom mogu grupisati u dve glavne grupe, eventualno da ima jedna treća podgrupa. Te glavne grupe primedaba otprilike bi se definisale na sledeći način. Prvo, bez obzira što je kredit OK, u smislu da se radi o jednoj katastrofi, treba pomoći ljudima, banka nije politička, sve je u redu, ali nema dovoljno informacija i zbog toga ne znamo kako su do sada trošena sredstva, namenski ili nenamenski itd. Jednom rečju, primedba u vezi sa informacijama i utroškom na toj poziciji. Druga primedba odnosila se na to da je, inače, država zadužena, prezadužena, a sada novo zaduženje dovodi građane u tešku situaciju da će oni u budućnosti morati da izdvajaju značajna sredstva i da plaćaju. To su te dve ključne primedbe, pa bih pokušao svojim argumentima da pokažem da te primedbe nisu na mestu i da vas ubedim da odustanete i da podržite ovaj zakon. Prvo, kada se radi o nepostojanju informacija u smislu dosadašnjeg utroška, trošenja, da li je 40%, da li nije, koji su uslovi kamate za do sada povučena sredstva, želim da vam kažem da postoji elementarni princip da se ne mogu povlačiti sredstva sa onih pozicija odnosno ugovora koji nisu doživeli ratifikaciju. Ugovori tek svojom ratifikacijom u ovom parlamentu, i od vas, daju mogućnost nekome da povlači sredstva. Dakle, sa ove pozicije o kojoj mi sada govorimo ni jedan jedini dinar, odnosno evro nije povučen. Ova priča o tome da je bilo sanacije klizišta itd. jeste tačna, ali se tu radi o drugim kreditima koji su prethodno već ratifikovani ili o sopstvenim sredstvima koja je država uložila. Prema tome, primedba da nema dovoljno podataka o tome ne stoji, a da nisu priloženi podaci o utrošcima sredstava kod istog finansijera, to je tačno, ali to nije predmet ove tačke. Vi možete zahtevati, nezavisno od ove tačke, da dobijete informaciju kako su se neke druge pozicije trošile i, isto tako, da se uverite da li je to dobro ili nije. Takođe, imate sada eksternog revizora koji će vam i u tom smislu pomoći. Drugo pitanje vezano je za preveliku zaduženost. Bilo je tu raznih izjava o visini: toliko milijardi, toliko miliona, pa ne znam koliko po glavi itd. Video sam da je jako popularno da se donose pisane potvrde stavova, pa sam iskoristio priliku da se pridružim tome. Ovde imate "Službeni glasnik", broj 58 od 23. juna ove godine, gde na strani 5 možete pročitati koliko je stvarno stanje javnog duga. Pod javnim dugom se podrazumeva ono što je država dužna i tu ćete videti da javni dug, zajedno sa garancijama koje su izdate javnim preduzećima, iznosi oko 9,3 milijarde, a bez njih ispod 9 milijardi, znači 8,7. Čak imate taj javni dug razbijen po stavkama, tako da upućujem svakog zainteresovanog da to uzme i da pregleda. Ako se ukupni nivo javnog duga podeli sa bruto društvenim proizvodom, što je uobičajena mera, onda se ispostavlja da je on ispod 30% društvenog proizvoda, što nas čini relativno manje zaduženom zemljom u regionu, u Evropi. Ima i nekih koje su bolje od nas, ali načelno smo manje zadužena zemlja. Po svoj prilici je upravo ta okolnost jedna od komparativnih prednosti zemlje da ima šanse i kapaciteta da privuče povoljna sredstva, da razvija svoju infrastrukturu, u krajnjoj liniji, da poboljša i aktivnost u ovoj zemlji i standard stanovništva. U svakom slučaju, moj argument jeste da mi nismo prezadužena zemlja, da građani ne treba da se sekiraju i da ovaj kredit, koji je inače dat i uzima se za humanitarne svrhe, znači za pomoć onima koji su postradali, treba podržati, pogotovo što se on uzima iz jednog jako povoljnog izvora. Drugo, mada ne i najvažnije, ali, evo, radi ilustracije, pošto kada neko kaže milioni i milijarde, to su toliko velike cifre za građane da oni ne mogu da imaju u vidu o čemu se tu radi... Ja bih, radi poređenja, rekao da ako se ovaj kredit, recimo, vraća nekih dvadesetak godina, ili da kažemo da je oko milion evra godišnje opterećenje sa kamatom i glavnicom, kada se to uporedi sa starom deviznom štednjom, koju budžet servisira, a koja je iznosila ove godine oko 270 miliona, biće i 300, to je oko 300 puta manje zaduženje, odnosno godišnje opterećenje po ovom kreditu, tako da on sam po sebi neće biti razlog za brigu da će građane opteretiti, a na kratak rok će omogućiti da se urade određeni plemeniti ciljevi. Sada bih se samo ukratko osvrnuo na dve konstatacije za koje mislim da su dobro rečene. Jedna se tiče ovog projekta, kaže - jeste, on možda jeste povoljan, ali zato je kontrola veoma ozbiljna, pa se banka osigurala, uradite ovo, onda će ona ono itd., ima kaznene mere. Ja sam jednog trenutka osetio da se to navodi kao negativnost kredita. Naprotiv, mislim da je to još jedan razlog zašto taj kredit treba uzeti, jer on pokazuje pažnju sa kojom će kreditor voditi računa o transparentnosti utrošaka, o činjenici da su sredstva došla u prave ruke i upravo ta njegova briga i ti oštri uslovi nama mogu da garantuju da će kredit biti utrošen za prave namene. Još samo jedan komentar vezan za ovu prvu tačku, to je pitanje - šta ako projekat više košta pa država mora da obezbedi dodatne pare, to nije predviđeno itd. Ta primedba jeste vrlo interesantna, ali mislim da nju treba posmatrati sa sledećeg stanovišta. Kada se kaže projekat, u ovom slučaju se ne radi o jednom jedinstvenom objektu, na kome se može desiti da dođe do prekoračenja i onda ulazimo u ovu situaciju koja je prethodno bila opisana. Ovde se zapravo radi o desetinama i stotinama sitnih projekata, odnosno domaćinstava, koje mi obuhvatamo i prekoračenje projekta može samo da znači širi obuhvat. U tom kontekstu je na nama hoćemo li širiti obuhvat i pomoći još nekima (logično, iz svojih sredstava) ili to nećemo učiniti. Dakle, ovde se ne radi o ulasku u neki dodatni rizik koji nas može sačekati. Imajući navedeno u vidu, pozivam vas da, kada se radi o ovom zakonu, glasate pozitivno za njega, odnosno da se pozitivno izrazite, jer smatram da ćete time pomoći, nezavisno od političkih stavova, ljudima koji ta sredstva očekuju. Drugi deo, o kome ću govoriti mnogo kraće, odnosi se na ova četiri sporazuma. Uglavnom, tu se radi o bilateralnim odnosima između Republike Srbije i ovih država. Iz diskusije se moglo videti da kada se radi o Indiji manje-više gotovo svi to podržavaju, a kada se radi o ovim drugim zemljama neki podržavaju, a neki ne. Verujem da će u finalu ipak svi ovi zakoni dobiti većinsku podršku. Treba imati u vidu da se ovde radi o bilateralnim i recipročnim sporazumima. Znači, ne postoji nikakva obaveza koju smo mi sebi dali, a da je nismo dali i našem partneru, odnosno potpisniku sa druge strane, niti pak neko pravo koje smo sebi uzeli, a da on nije uzeo. Zato nabrajanje šta on to ima prava nije nešto što je ekskluzivno dato jednome, a nije dato drugome. A, ona ideja o otvaranju firmi u Indiji, pa da se onda iskoristi pogodnija stopa poreza itd., jeste ideja koja je uvek prisutna. Dakle, vi imate takvu borbu i u regionu i svi se bore, u stvari, čak i poreskim merama, da budu atraktivni, da privuku druge. Ne verujem da će Indija tu baš biti neki konkurent, prosto zbog geografske udaljenosti, ali mislim da nama predstoji ta borba. Svedoci smo da je naših 10% stope poreza na dobit, što smo uveli pre par godina, već imalo uticaja i da su neke zemlje počele da reaguju i da snižavaju svoje stope, tako da je to isto deo jednog tržišta koje nas očekuje. Na kraju, još jednom se zahvaljujem na diskusiji i pozivam vas da glasate za ove zakone o ratifikaciji, jer ovde zaista nema nikakve politike i mislim da svi ovo treba da podržimo.
Zahvaljujem gospodinu Mirku Cvetkoviću, ministru u Vladi Republike Srbije, i njegovoj saradnici. Zaključujem zajednički jedinstveni pretres tačaka 21 - 25. Time završavamo današnji rad. Nastavak sednice zakazujem za ponedeljak, 15. oktobar 2007. godine, u 10 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, sazvane 1. oktobra 2007. godine. Danas je deveti dan rada, 15. oktobar. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 91 narodni poslanik. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno je da je u sali prisutan 101 narodni poslanik, odnosno da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Tu su elektroničari da nam pomognu u radu. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sednici sledeći poslanici: Aleksandra Jerkov, Esad Džudžević i Dušan Mrvoš. Prelazimo na zajednički jedinstveni pretres 26 - 30. tačke dnevnog reda: – PREDLOZI ZAKONA O POTVRĐIVANjU UGOVORA O GARANCIJI (ŽELEZNICE SRBIJE - VOZNA SREDSTVA) IZMEĐU SRBIJE I EVROPSKE BANKE ZA OBNOVU I RAZVOJ; UGOVORA O GARANCIJI IZMEĐU SRBIJE I EVROPSKE INVESTICIONE BANKE (PROJEKAT OBNOVE ŽELEZNICA II); SPORAZUMA O USPOSTAVLjANjU ŽELEZNIČKE MREŽE VISOKE PERFORMANSE U JI EVROPI; PROTOKOLA IZ 1999. GODINE O IZMENAMA KONVENCIJE O MEĐUNARODNIM ŽELEZNIČKIM PREVOZIMA (COTIF) OD 9. MAJA 1980. I COTIF-A OD 9. MAJA 1980. U VERZIJI NA OSNOVU PROTOKOLA IZ 1999. GODINE; AKATA SVETSKOG POŠTANSKOG SAVEZA Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstven pretres o predlozima zakona po tačkama od 26. do 30. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 149a stav 3, a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Srpska radikalna stranka – jedan sat, 37 minuta i 12 sekundi, Demokratska stranka – jedan sat, 16 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa DSS - Nova Srbija - Vojislav Koštunica – 56 minuta i 24 sekunde, poslanička grupa G17plus – 22 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa SPS – 19 minuta i 12 sekundi, LDP – 13 minuta i 12 sekundi, Poslanička grupa manjina - Savezvojvođanskih Mađara, Lista za Sandžak, Unija Roma Srbije, Koalicija Albanaca Preševske Doline – 7 minuta i 12 sekundi i Poslanička grupa Vojvođanski poslanici - LSV, SVM – 6 minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 149a stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres. Da li predstavnici predlagača žele reč? Izvolite, ima reč narodni poslanik Dragan Todorović, po Poslovniku.