Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 156 narodnih poslanika. Molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su javili da će odsustvovati sledeći narodni poslanici: Nada Kolundžija, Vasilije Pavićević, Radmilo Milošević, Miloš Lukić, Višnja Nežić, Nenad Lemajić, Slobodan Tomović, Kermeci Karolj, Zoran M. Nikolić, Dejan Mihajlov, Branko Bešević, Jon Čizmaš, Petar Mišić, Marijan Rističević, Branislav Pomoriški, Zoran Bošković, Dragan Kovačević, Juhas Atila, Milutin Prodanović, Sava Popadić, Marko Đurišić, Pal Šandor i Predrag Bajčetić. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik,potpredsednici,ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O PRIVREDNIM KOMORAMA(pojedinosti) Nastavljamo pretres o amandmanu narodnog poslanika Tomislava Nikolića na član 1. Podsećam vas da je u pretresu o amandmanu učestvovao Tomislav Nikolić, podnosilac amandmana. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 24, protiv 133, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 8, ukupno 165 narodnih poslanika. Konstatujem da amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Ima reč narodni poslanik Nataša Jovanović.
Obrazložiću svoj amandman na član 2. ovog zakona. SRS je juče u načelnoj raspravi iznela svoj stav da se mi protivimo ovakvom organizovanju privrednih komora u Srbiji, i to u okviru administrativnih, teritorijalnih granica. Znači, počev od Republike, preko autonomnih pokrajina, regiona, odnosno okruga i opština. Mi smatramo da prostor Republike Srbije i kod pravljenja ovakvih zakona mora da bude jedinstven, kao što smatramo da i tržište treba da bude jedinstveno na čitavom prostoru Republike Srbije. U tom smislu i privredni subjekti i preduzetnici moraju da se udružuju radi ostvarivanja svojih interesa na celoj teritoriji, granski ili bilo kako drugačije, dakle, po njihovoj volji i proceni. Mi smo juče u više navrata izneli argumente u prilog našoj tvrdnji da bi bilo najbolje da se primeni princip dobrovoljnosti, a ne princip obaveznosti. Iako je sam predlagač naveo u obrazloženju, odnosno u prilogu, iskustva i primere iz nekih zapadnoevropskih zemalja i tamo se apsolutno ne vidi, čak, ako ste to hteli da favorizujete (a nama je jasno zbog čega jer i ovde stoji da ovaj zakon ide u prilog tome da se izvrši harmonizacija sa EU i sa onima koji, praktično, za celokupno delovanje naše privrede i Republičke vlade vama daju instrukcije) kod tih primera se ne vidi jasno (to ste nevešto uradili) da je svuda primenjen taj princip obaveznosti. Ali, bez obzira na to mi treba da gledamo naša posla i da pogledamo kakvo je naše višedecenijsko iskustvo,pre svega privrednih subjekata, da u saradnji i u mogućnostima (kako su navedene u članu koji definiše delatnost privredne komore - 10), šta je to sve što treba da im pruži privredna komora. Mnogi privredni subjekti, ne samo u Šumadiji nego i na području cele Srbije, nisu se ovajdili kada su u pitanju privredne, regionalne ili opštinske, kao i Komora Republike Srbije. Zato mi smatramo da ne treba da ide taj princip teritorijalne podeljenosti u administrativnim granicama kako je to ovde predlagač dao, već, a to ću vam ilustrovati kroz nekoliko primera, bi bilo najbolje da se oni strukovno udružuju. Na primer, ako su tekstilci, a to je grana naše industrije koja je teško posrnula i zaista se nalazi u nezavidnoj situaciji - ako je u pitanju zaštita njihovih interesa na području jedinstvenog tržišta cele Republike Srbije, onda bi bilo najbolje da oni imaju svoje udruženje i svoju komoru. Zbog čega to potenciram? Pa, evo uči nas iskustvo iz Savezne skupštine npr. odbora koji su se bavili tom problematikom;recimo, kada je u pitanju uvoz repromaterijala za tekstilnu industriju, znači za sve ono što je njima neophodno nije baš dolazilo do tesne saradnje samih subjekata iz tekstilne industrije, preko komora. Jer, složićete se, ovi u Vojvodini imaju jedan stav, u Zlatiborskom okrugu gde je ta grana industrije razvijena drugi, a u Šumadiji neki treći itd. Najbolje bi bilo da se oni udružuju strukovno, jer sami najbolje znaju koji su njihovi problemi. Takođe, u našoj zemlji su i banke privredni subjekti koji su članovi komora. Zbog toga je veoma važno da im se omogući taj princip granskog, strukovnog osnivanja komora. Recimo, ako je u pitanju banka sa kojom oni žele u poslovnom smislu da sarađuju, da budu njeni deponenti, može da se desi takav primer da na teritoriji tog dela Srbije ne egzistira ta banka sa kojom bi oni hteli da rade. Recimo, u Šumadiji nema Vojvođanske, a u Valjevu nema ove druge itd. Ovde je izražen još jedan problem kroz buduće delovanje ovako zamišljenih komora na prostoru Kosova i Metohije, jer se jasno pokazalo posle ovihokupatorskih izbora koji su održani, fingirani, 17. novembra, da je ova vlast apsolutno nezainteresovana u tom smislu šta će se dešavati sa našim privrednim subjektima ... (Predsednik: Vreme.) ... u ruke Hansa Hekerupa, a sada i Rugove, okupatora na Kosovu i Metohiji.Postavlja se pitanje ko može i koja je to komora u stanju da zastupa ili da zaštiti interes "Trepče" ili drugih naših rudnika i privrednih subjekata koji se nalaze na okupiranom delu našeg jedinstvenog prostora Republike Srbije.
Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Ovaj amandman trebalo bi prihvatiti da izbegnete zamku da iz prethodnog sistema uzimate i ono što ne valja, što vam se čini da će pomagati da ostvarujete ciljeve koje je imao i prethodni režim. Uzeti privredu u svoje ruke i onda manipulisati privredom tako što će pojedini subjekti biti favorizovani, a pojedini biti pušteni na milost i nemilost tržištu i tržišnoj utakmici. Ako ovako koncipirate privredne komore, pa ih zatvorite u regione, koji se čak i ne slažu sa podelom Srbije na okruge, neke ste gradove, neke ste opštine iz jednog okruga prebacivali u drugi kada su u pitanju privredne komore, ne poštujući ni Zakon o lokalnoj samoupravi. Ako na taj način formirate privredne komore, vrlo brzo ćete dobiti lokalne age, begove, kmetove, koji će odlučivati o svemu što se u privredi dešava i koji će nekome pomoći da preživi, nekome pomoći da uspešno posluje, a nekoga pustiti niz vodu da se snalazi kako sam ume. Zašto tekstilna industrija nije u jednoj komori, bez obzira na to da li je tekstilna fabrika u Novom Pazaru, Jagodini ili Novom Sadu. Zašto ne omogućite da imaju svoju komoru u koju će slobodno da se udružuju, da imaju 10 svojih komora u koje će slobodno da se udružuju, bez državnog tutorstva nad privredom. Shvatate vi vrlo dobro da je ovo tutorstvo nad preduzećima i drugim oblicima privrednog organizovanja, ali to nećete da kažete. Da ste opozicija, da je vreme od pre nekoliko godina, izlazili biste za ovu govornicu i ove reči govorili. A, moja je dužnost da govorim isto i kada sam u poziciji i kada sam u opoziciji, za razliku od vas koji mislite da sada imate neku drugu dužnost - da branite ono što ste napadali pre nekoliko godina. Napadali ste državno mešanje u privredu, tutorstvo, komandovanje nad privredom, odlučivanje u privrednim komorama. Znate vi vrlo dobro kojiudeo državne vlasti peuzima privredna komora. Privredna komora odlučuje o listama, kvotama, kontingentima. Privredna komora potvrdi ima li te robe dovoljno u Srbiji, sme li da se izveze, ima li manjka te robe, pa sme da se uveze. Privredna komora da bonitet ko može da uveze. Privredna komora omogući svom članu da dobije kredit od Fonda za razvoj, da tim istim novcem kupi alate i mašine, koje posle proda državnom preduzeću. I sad je to veliki i uspešan biznismen, i ako to vredi dva miliona dolara, i ako je 10% razlika u ceni, to je 200.000 dolara samo po jednoj transakciji. Naravno, cilj vam je da nestanu velika društvena preduzeća.Ajde, neka nestanu, ali vas još jedanput pitam: šta ćemo sa fabrikama, šta ćemo sa radnicima, šta ćemo sa članovima njihovih porodica? Neko mi je juče dobacivao - da proizvode hranu. Evo, od nas 250, da nas neko vrati na selo - koliko nas uopšte ima neku kolibu na selu u kojoj bi mogao da preživi, a ne poljoprivredne mašine, a ne zemljište na kome može poljopriveda da se radi tako da se čoveku isplati. Molim vas da još jedanput razmislite. Neki su ovde bili u pravu, ovo nije reforma. Ovo je samo sankcionisanje, ozakonjenje jednog divljeg stanja u Privrednoj komori Srbije i pretvaranja tog stanja u neko legalno stanje. Ali, stanje do koga se nije došlo na legalan način, nikada ni jednom merom, ni jednim zakonom, ni jednom odlukom ne može da bude legalno. Još jednom vas molim, ovu svoju ogromnu energiju koju ulažete u održavanje sednica Narodne skupštine uložite u zakone koji su nam potrebni, u zakone koje država i narod od vas očekuju. Ovo sigurno nije taj zakon.
Ima reč narodni poslanik Stanko Kovačević.
Kao što mi ponekad moji prijatelji iz SPS daju šlagvort za izlazak za ovu govornicu, evo, sada mi je dao šlagvort i gospodin Nikolić, zalažući se za prihvatanje amandmana gospođice Jovanović, koji ima glavni cilj da se spreči ovakav oblik organizovanja Privredne komore Srbije, već da se inisistira na takozvanom granskom organizovanju. Gospodin Nikolić kaže da mu je zadatak da i danas govori istinu, da se i danas zalaže za ono isto za šta se zalagao u vreme dok je učestvovao ili vršio vlast. Pa, gospodine Nikoliću, zašto te svoje ideje o granskom organizovanju privrede u Srbiji niste sproveli u vreme kada ste učestvovali u vlasti, ili vršili vlast, nego sada nama predlažete da mi to uradimo. Uzgred se mora reći da ovaj zakon ne zabranjuje privrednim subjektima, ako imaju interesa, da se granski organizuju u specijalizovanu asocijaciju. To je suštinski zbog čega ovaj amandman ne treba prihvatiti, jer zakon ne zabranjuje takav oblik organizovanja, ako jedna privredna grupacija ima interesa za to. Isto tako, nadam se da smo juče raščistili da nije obavezno udruživanje u Privrednu komoru Srbije. Svaki privredni subjekt koji nema interesa da se udruži u Privrednu komoru Srbije, on će reći da neće da bude udružen u Privrednu komoru Srbije, ali isto tako, nema pravo da očekuje usluge koje Privredna komora Srbije treba da mu odradi. Jer, to samo po sebi jedno drugo isključuje. Iz tih razloga ne treba ovaj amandman prihvatiti.
Izvolite. Ima repliku gospodin Nikolić.
Tačno je to da onaj ko nije član Privredne komore više neće moći da računa na usluge Privredne komore. Te usluge Privredne komore (član 11. stav 1. alineja prva) su i određena javna ovlašćenja koja su komorama poverena zakonom. Znači, država će ovlastiti isključivo privredne komore da izdaju razne papire. Vi sada kažete, onaj ko nije član privredne komore neće moći da dobije te papire. To će biti papiri bez kojih ne može da se funkcioniše u privredi. Znači, mora da bude član baš ovakve privredne komore. Ne može ni jedan privredni subjekt da ostane izvan privredne komore. Ne može, neće moći da radi. Sada, na taj vaš šlagvort da vam kažem: kada smo ušli u Vladu Republike Srbije, marta 1998. godine, oko 28% teritorije Kosova i Metohije bilo je pod okupacijom terorista. Oni su zaustavljali vozove, automobile, otimali ljude. O tome i sada imate dovoljno dokaza. Ta vlada je imala, zaista, prečih poslova od ovoga da se bavi privrednim komorama, na način da potvrdi stanje iz 1970. i neke godine. Kad je Vlada prestala da bude ratna, postala je Vlada obnove. Budite nam na tome zahvalni, jer da nismo tih godinu dana još vršili vlast, vi biste plivali i dalje preko reka, jer kako smo mi otišli sa vlasti ni ona dva mosta u Novom Sadu, koja su vam još ostala da uradite, niste uspeli da uradite, iako imate podršku čitave međunarodne zajednice. Razmislite dobro, što se Srpske radikalne stranke tiče, a mislim i mnogih pojedinaca iz SPS, uopšte nemaju čega da se stide zbog poslova koje su radili do sada. Pozivam vas još jednom, pojedince prozivajte, optužujte, svako ko je kriv neka odgovara. Generalno SRS, i pojedinačno, ponosno je bila u Vladi i ponosno je izašla iz Vlade i mirno čeka nove izbore. Da ste bili samo onoliko uspešni, koliko smo bili uspešni mi pre vas, da je hleb četiri dinara, ja sada ne bih mirno čekao sledeće izbore.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 25, protiv 117, uzdržanih 26, nije glasalo 15, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Živica Predojev. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Živica Predojev.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, malo je čudna situacija - ja sam predlagač zakona, a u isto vreme podnosim i amandman. Nakon podnošenja Predloga zakona, na traženje ljudi, odnosno privrednih subjekata iz Severnobanatskog okruga,ja sam jednostavno podneo takav amandman , koji je, po meni, amandman za zakon, a ne protiv zakona. To je rekao i Zakonodavni odbor, koji je rekao da je on pravno moguć; to je rekao i matični odbor ove skupštine, koji je prihvatio taj amandman; to je rekao i predlagač, koji je rekao da taj amandman ne kvari zakon. Jedino mi malo smeta nonšalantno čitanje, ja bih to tako rekao, tog amandmana od strane Vlade, koja se nije udubila u suštinu - šta on zapravo predstavlja, a predstavlja zapravo način da se interes privrednih subjekata koji se organizuju kod privredne komore, u stvari, što više približi njima samima, odnosno da im se da mogućnost da mogu što bolje da učestvuju u radu komore i što bolje da valorizuju svoje interese. Mislim da je potrebno ovaj amandman da prihvatimo, da ovaj amandman (kao i amandman gospodina Trajkovića, koji će verovatno ići iza ovoga) pomaže da ovaj zakon o komorama bude bolji nego što je predlagač dao. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 139, protiv 32, uzdržana dva, nije glasalo 11, ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Trajković. Vlada nije prihvatila ovaj amandman.Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Ima reč narodni poslanik Branimir Trajković.
Poštovano predsedništvo, poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam ovaj amandman na član 2, a to je čisto tehnički amandman u kome se region Kraljeva, sa nekoliko jakih industrijskih centara, praktično Kruševac, izdvaja sa opštinama Aleksandrovac (ovde piše Aleksinac, a to je tehnička greška), Brus, Varvarin, Kruševac, Trstenik i Ćićevac, sa sedištem u Kruševcu. To je u cilju decentralizacije i mislim da bi trebalo ovaj amandman da se prihvati. Vlada je odbila ovaj amandman, iako nije predlagač, a odbori za razvoj i za industriju su prihvatili ovaj amandman. Zato mislim da bi ovaj amandman trebalo da se prihvati. Hvala.
Da li još neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Stanko Kovačević.
Mislim da ovaj amandman koji je kolega izneo treba prihvatiti, ako ni zbog čega drugog, ono zbog prava privrednih subjekata da se opredele za regionalnu organizaciju privredne komore u koju treba da se udruže. Poštujući takvo pravo, mislim da je apsolutno amandman opravdan i da ga treba prihvatiti, posebno što su ga i podnosioci Predloga zakona i nadležni odbori prihvatili i rekli da je pravno moguć. Hvala.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 133, protiv 30, uzdržana dva, nije glasalo 18, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Petrić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Ima reč narodni poslanik Radojko Petrić.
Poštovani poslanici, u članu 2. Predloga zakona o privrednim komorama, između ostalog, sistematizovane su vrste komora i koja područja pokrivaju. Ja sam podneo amandman na ovaj član, i on se sastoji u sledećem - da se područje opštine Sjenica uključi u regionalnu privrednu komoru Užice, umesto regionalne privredne komore u Kraljevu. Ukratko ću izneti razloge za podnošenje ovog amandmana. Naime, opština Sjenica pripada Zlatiborskom okrugu, sa sedištem u Užicu. Prosveta, zdravstvo, inspekcijske službe i druge institucije su takođe vezane za Užice. Na drugoj strani imamo opštinski sud, javno tužilaštvo, službu platnog prometa za Sjenicu - to se sve nalazi u Novom Pazaru; i sada privredna komora treba da bude vezana za Kraljevo. Mislim da zaista ovakva rascepkanost nadležnosti i povezanosti nije dobra. Nije to ni u interesu građana, ni privrede, da po jednom poslu idu u Užice, po drugom u Novi Pazar, po trećem u Kraljevo. Trebalo bi opštinu Sjenica inkorporirati, znači, treba je povezati sa jednim okrugom, bilo Zlatiborskim okrugom, biloRaškim okrugom. Amandmanom sam predložio da se Sjenica priključi, regionalnoj privrednoj komori u Užicu, jer su poslednja razgraničenja koja su vršena u ovom pravcu Sjenicu svrstala prema Zlatiborskom okrugu. U amandmanu sam takođe napisao, a i sada koristim ovu govornicu da to kažem - u principu, ako ima i drugih opština, trebalo bi ih svrstati i povezati sa istim okrugom, a ne da postoji rascepkanost koja je neracionalna, koja otežava poslovanje i završavanje poslova i građana, i privrednih i drugih subjekata. Mislim da su ti razlozi opravdani, zbog čega bi trebalo Sjenicu povezati sa Zlatiborskim okrugom. Hvala.
Gospodin Zeldžo Hurić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman ne bi trebalo nikako prihvatiti. Argument na koji se prethodnik pozvao - da je Sjenica u okviru Zlatiborskog okruga - ne može biti nikakav argument zato što je i to urađeno protiv volje i interesa tog naroda 1991. godine, koliko se sećam, onda kada je sprovedena regionalizacija Srbije. Tvrdim, iako nisam baš iz tog grada, da je ovo protiv interesa i volje tih građana. Uostalom, ovde je prisutan i narodni poslanik Slađan Mijajlović, koji je iz te opštine, i evo otvaram mu prostor da izađe i da kaže šta je volja i interes naroda tog grada. Dakle, još jednom molim poslanike, bar ove iz DOS-a, da misleći na one od 5. oktobra, ne prihvate ovaj amandman i da učine ono što je volja i interes ljudi sa tog područja. Zahvaljujem.
Najpre replika, gospodin Mijajlović, a zatim gospodin Ivković.
Ovo je najbolji dokaz koliko je ovaj zakon loš. Ovo je čisto dokazivanje regionalnog patriotizma, i od kolege Petrića i od kolege Hurića. Niko nije pitao privrednike iz Sjenice da li je to protivno volji građana Sjenice, mislim da je 1991. godina manje bitna. Najbitnije je da dvojica kolega poslanika iz Prijepolja štite sjeničku privredu pored mene živog. To im omogućava ovaj zakon. Po ovom zakonu ove komore služe samo sebi, a najradije bih da ne budemo ni u jednoj. Ako mora, onda mislim da je bolje u Kraljevu. Mislim da su ti putevi biznisa utabani. Eto, da se ne menja. Hvala.
Gospodin Ivković, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, stvar je mnogo ozbiljnija nego što se možda čini. Treba istinu da kažemo, Sjenica je mešano nacionalno područje u kojem žive građani Srbije, kako je definisano Ustavom Srbije, a ne narodi. U Srbiji postoji samo jedan narod, a to je srpski narod. Postoje nacionalne manjine, čije većine kao narodi imaju svoje države. Ako je država organizovala okruge i organizovala da okrugu zlatiborskom sa sedištem u Užicu pripada Sjenica, onda je država znala šta radi. Država je uz okrug zlatiborski, uz Užice, vezala Sjenicu - i u pogledu društvenih delatnosti, a zasigurno i u pogledu privrednih delatnosti. Logično je da privredna komora sledi taj tok, zbog niza administrativnih obaveza i potreba. U tom smislu i jeste predlog, a pogotovo uzimajući činjenicu koja govori o lociranju dela veza Sjenice sa Novim Pazarom. Izuzetno je značajno da Sjenica ostane u okviru okruga i, u regionalnom privrednom smislu, kao regionalna privredna komora, vezana za Užice. Ako mi to sada vežemo za Kraljevo, a neke nadležnosti su dole po nekim drugim funkcijama vezaneza Novi Pazar, onda u tom trojstvu mogu da budu različita rešenja koja će direktno uneti u taj narod u Sjenici, u građane Sjenice, i neke druge moguće podele koje ovoj zemlji ne trebaju. Zato je u tom smislu i usmeren amandman magistra Radojka Petrića. Ako je država okrugu zlatiborskom, užičkom, pridodala Sjenicu i vezala kroz sve državne funkcije u tom smislu Sjenicu za Užice, onda je sasvim logično da privredna komora u regionalnom smislu veže Sjenicu za Užice. Hvala lepo.
Izvolite, gospodin Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, marta meseca 1993. godine, u ime poslaničke grupe SRS, podneo sam predlog ovoj skupštini da idemo na referendum i da ukinemo autonomne pokrajine. Nažalost, tada nismo imali podršku većine u ovoj skupštini, a tada bismo izbegli mnogo toga lošeg što nam se posle toga dešavalo. Videli ste na primeru male Sjenice kako odjednom u stvari ispliva čitav naš problem i izađe na površinu. Kome je od vas iskreno stalo do toga gde će biti, u kojoj privrednoj komori, Sjenica? Vi sada ispoljavate svoje političke stavove. Jedni se boje da je to neka nova podela Srbije, a neki takvu novu podelu Srbije priželjkuju. Ovim zakonom nas cepkate, razbijate, usitnjavate, izazivate niske strasti. Bilo je dovoljno da trojica poslanika izađu i da meni sve bude jasno. Čak je izašao jedan mlad čovek i kaže - pored mene živog rešavaju pitanja Sjenice. Znači, sada je taj jedini čovek bitan za Sjenicu, on će to da reši, pa sada pored njega živoga hoće neko drugi. Rešiće se kako se ovde Skupština dogovori, ali vas molim da dobro razmislite. Ova podela sada sa Kikindom - janisam hteo da se mešam, ispašće da ja imam nešto protiv toga da se privreda Kikinde udruži. Ja imam protiv toga da se i privreda Kragujevca udruži mimo privrede Jagodine, mimo privrede Kraljeva. Vi to sada hoćete, vi to pravite, tu podelu. Već imamo 15-16 regionalnih privrednih komora. Da vas neko pita zašto, ne znate vi zašto. Samo zato što je tako bilo. Bile su podeljene privredne komore, pa ćemo i sada da ih delimo. Da vam neko predloži da privrednici iz Novog Sada budu u komori koja je u Beogradu, skočiće svi iz Novog Sada. Ne zato što to smeta poslu i biznisu, nego politički smeta, zato što je većina koja vlada Vojvodinom sada protiv toga da ih na bilo koji način vezujete sa Beogradom, pa i sa privrednom komorom. Zato zameram predlagaču ovo kako sada cepkate. Još kada biste i školstvo ovako razdvojili, a pretpostavljam da hoćete... Pogledajte kako se deca upisuju u školu. Šta je odlučujuće gde će dete, u koju će školu dete moći da ide? Videćete samo, poklopac je još uvek na loncu, ali voda unutra vri. Ja sam 2 - 3 dana bio kod kuće, imao sam prilike da gledam prenos Skupštine Vojvodine. Pogledajte ga, dragi moji poslanici, i niko ne pada. I vi koji ste ovde kao jagnjići mirni, a tamo vas gledam, nastupate kao hajduci. Pogledajte dobro, vi koji činite većinu i u Vojvodini i u Srbiji, šta nam činite ovim podelama. Neko vas je nazvao petooktobarskim strankama, odlično vas je nazvao. Ja molim petooktobarske stranke da dobro razmisle, da povuku ovaj predlog zakona. Ako već vršite vlast, ako je potrebno da svi budete tu da bi bila većina u Skupštini, kada sačinite predlog budite sa njim saglasni svi, pa neka dođe pred Skuštinu. Nemojte predlog sa kojim polovina poslanika iz vlasti nije saglasna da uopšte dolazi na Skupštinu, ni da zavisi od opozicionih stranaka. Za jedan predlog vam pomogne jedna opoziciona stranka, za drugi predlog druga opoziciona stranka. Bogami ova prava opoziciona stranka neće vam nikada pomoći. Glasali smo sa vama za Deklaraciju o Kosovu i Metohiji, vi ste prevarili Narodnu skupštinu. Deklaracijom smo naredili svakom građaninu Srbije i detetu u kolevci da ne prizna Hekerupov ustav, a vi ste pozvali građane Srbije, mimo volje Narodne skupštine Srbije, na izbore.
Reč ima gospodin Veselinović, predlagač, izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovana gospodo narodni poslanici, u Predlogu zakona i predlagač je ovde decidno rekao da Sjenica pripada Privrednoj komori Kraljeva. Ovde je bio amandman gde se želelo da Sjenica pripadne Privrednoj komori Užice. Mislim da je prirodno, ako govorimo o privrednim komorama, da pripadne onom području gde je ekonomski više zavisna i gde ekonomski radi. U svakom slučaju ovde smo imali primere i od gospodina iz Sjenice a takođe i iz Regionalne privredne komore Kraljeva koji smatraju da je dobro kako stoji u zakonu, pa stoga predlažem da se ovaj amandman odbije. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Niko.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 60, protiv 106, uzdržano 6, nije glasalo 15, ukupno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Dragiša Marinković. Predstavnik predlagača, Vlada , Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Poštovano predsedništvo, gospodine predsedniče, gospodo narodni poslanici, ovaj amandman kao i sledeći na član 21. je po mom mišljenju bio vezan za nešto što se zove u Predlogu zakona - naplata javnih prihoda. Znači, ako je to bilo regulisano od strane Republičke vlade da tako bude, a očito je da je Republička vlada odustala od toga, pa nije više onako kako je predloženo u samom zakonu, ja ću odustati od ovog amandmana, a i od amandmana na član 21. U pitanju je organizacija privredne komore, ostaje da se privredne komore između sebe dogovore oko svoje organizacije i ja ću kolegi Stanku, pošto me pomenuo juče u svom govoru, da kažem nešto u vezi organizacije i zajedničkog rada svih privrednih komora. Postoji jedno veliko nejedinstvo između Privrednih komora Jugoslavije i očigledna netrpeljivost između ljudi koji vode te privredne komore, pa i regionalneprivredne komore, i neka nam je bog u pomoći da će se oni dogovoriti na pravi način. U svakom slučaju, znajte da kada otvorite veb-sajtove komora znaćete kako koja komora radi. One koje prihvataju moderan način rada i plasman informacija u svakom trenutku imaju bolji veb-sajt. Inače, odustajem od ovog amandmana a i od sledećeg na član 21. Zahvaljujem.
Konstatujem da je predlagač povukao amandman na član 4. odnosno narodni poslanik Dragiša Marinković. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Gordana Pop- Lazić. Predstavnik predlagača, Vlada i Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 7. uređuje odnos komora i drugih organa i organizacija. Tražila sam brisanje člana, pre svega smatrajući da je sve to što je sadržano u članu 7. već sadržano u članu 5. i 6. koji mu prethode, a i iz još jednog razloga. Međutim, imajući u vidu ceo Predlog zakona, moram da kažem da je on jako dobro tehnički urađen, ako sam kompetentna da o tome govorim, a mislim da jesam. Pouzdano znam da ga nisu radili predlagači koji ga ovde brane, nego stručni ljudi iz komore. Očigledno je da tamo ima i pismenih, i stručnih i onih koji poznaju pravno normiranje, tako da nema mnogo zamerki, ali ovde se potkrala ta greška. Pored toga, član 7. je prilično neprecizan i nejasan. On kaže: "Privredna komora Srbije sarađuje sa Vladom Republike Srbije" (a to već imamo u članu 5.) "i određuje svoje predstavnike u organe i u stalna ili povremena radna tela, u skladu sa posebnim propisima". Neprecizan je u tom smislu što ne kaže koja to stalna ili povremena radna tela. Koliko je meni poznato, ako se misli na stalna ili povremena radna tela Vlade, a imamo Poslovnik o radu Vlade kojim je predviđeno da Vlada može da obrazuje i stalne odbore i povremena radna tela, to su:Odbor za privredu i finansije, Odbor za javne službe, Odbor za pravni sistem i državne organe, ali je tim poslovnikom, a takođe i odlukom Vlade, regulisano ko može da bude član tog odbora. I, u njemu ne stoji da to mogu da budu članovi, predsednik privredne komore ili bilo ko drugi koga bi skupština privredne komore delegirala. Ako se misli na to da članovi komore mogu da budu članovi upravnih odbora pojedinih preduzeća, onda je jasna namera predlagača da treba udomiti svakog direktora koji je u milosti sadašnje vlasti da dobije još neko mesto predsednika upravnog odbora nekog dobro stojećeg preduzeća, ako takvih ima, ili javnog preduzeća, ili već kako će sarađivati sa Vladom, pošto je očigledno da je komora u bliskom odnosu sa državom, odnosno da je jak uticaj države na komore, a da sa druge strane, država komorama za uzvrat ima obavezu da pruži i jednu ovakvu privilegiju. Znači, apelujem na predlagače da je član 7. neprecizan, u izvesnoj meri potpuno suvišan, jer nemaju šta da traže predstavnici komore ni u jednom radnom telu Vlade, niti bi trebalo da se u zakonu nalazi jedna takva odredba koja bi davala mogućnost predstavnicima komore da budu članovi radnih tela, možda nekih drugih državnih institucija. Dakle, neprecizno je u potpunosti, a u obrazloženju nam ne govorite o čemu se radi.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Izvolite gospodine Nikolić.
I nepažljivom čitaocu ovog predloga zakona jasno je da bi ovu privrednu komoru trebalo nazvati državnom privrednom komorom. Očigledno je da vi u stvari ovim konstituišete državne privredne komore. I, više tu nema konkurencije. Sećam se mnogih promašaja ljudi iz drugih političkih opcija koji su hteli da zadrže monopol. Sećam se promašaja nad stranačkim organizovanjem kada je rečeno da to sve može u okviru socijalističkog saveza. Sećam se promašaja u vezi sa sindikatima, kada je jedan državni sindikat preimenovan u samostalni pa se raščulo da će u njemu biti članovi, i svi zaposleni u zemlji. Međutim, bujao je otpor protiv toga, drugi vidovi organizovanja, drugi sindikati su se izborili za svoj legalitet. Tako će vam biti i sa ovim privrednim komorama. Neće izdržati privrednici koji ne budu kod vas na dobroj listi, neće izdržati a da se ne organizuju mimo vas i na kraju ćemo ovaj zakon menjati i omogućiti formiranje privrednih komora svakom ko to želi. Videćete. Ovom državnom privrednom komorom favorizovaćete svoje privrednike, kao što je to bilo uvek. Ali, u vreme pre vas bezmalo, ne kažem u poslednjih nekoliko godina, ali pre toga, sva preduzeća su bila društvena, svi direktori su bili državni direktori, postavljao ih je CK i onda je privredna komora samo odlučivala u zavisnosti od različitih interesa, ali je najčešće bio interes da firma ne propadne. Sada imamo samonikli ali veoma razvijen privatni sektor. Društvena preduzeća su porukom ministra i porukom predlagača juče ostavljena na milost i nemilost. Ova državna privredna komora će se baviti privatnicima, onima koji su u petooktobarskim strankama, više onima koji nisu neće se baviti uopšte, a uostalom oni već godinu i nešto dana uopšte ne mogu da rade, i raznim uredbama Vlade skoro svi su već i propali. Uz očigledan trend zatvaranja i državnih banaka i privatnih banaka koje nisu po volji, očigledno je da pripremate teren za monopole. Ali, u svetu više nisu mogući monopoli, pa neće biti mogući ni u Republici Srbiji, u to sam ubeđen, tim pre što, ponavljam, ovakav monopol koji je poslednjih godinu dana izražen u našojzemlji, nije doneo bolji život. Možda bi neko i prihvatio monopol da se u Srbiji iz dana u dan živi za mikron bolje nego juče. Ali, pošto se ne živi, a monopol je strašan i stege su strašne i okovi su strašni, okoviće popucati. Zato bi bilo dobro da prihvatite ovajamandman. Međutim, ja i ne insistiram na parcijalnom prihvatanju ovog ili onog amandmana. Koncept zakona, po našem shvatanju, nije dobar.Vi ćete se u to uveriti kada zakon bude počeo da se ostvaruje, ukoliko budete imali podršku većine za njegovo prihvatanje. Ali, bilo bi dobro da sprečite donošenje tog zakona, da se još jednom dobro razmisli o tome koji deo preduzeća će ostati izvan pažnje, izvan pomoći i izvan države. Ovim zakonom će država deo svojihnadležnosti preneti državnojprivrednojkomori i od toga će zavisiti sva preduzeća i sva privreda.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 25, protiv 117, uzdržanih 18, nije glasalo 23, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovajamandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Vukosav Tomašević. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili amandman. Da li podnosioc amandmana želi reč? (Da.)
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom na član 8. ovog zakona predlažem drugačiji način regulisanja članstva u komori. Za razliku od predlagača zakona koji članstvo u komori tretira kao obavezno, predlažem da to bude dobrovoljno. U jučerašnjoj raspravi i gospodin ministar Vlahović i predstavnik predlagača dali su jednu verziju svog tumačenja - da ovim zakonom nije decidno utvrđena obaveza članstva u komori. Međutim, mislim da to nije bilo uverljivo i da pažljivim čitanjem i tumačenjem člana 8. ovog zakona dolazimo do zaključaka da je predložena obaveznost članstva. Takođe, mislim da ne možemo prihvatiti ni tumačenje da će se naknadno, statutom komore, regulisati dobrovoljnost članstva. U tom slučaju, statut komore bio bi u nesaglasnosti sa ovim zakonom, a druga stvar, ko nam garantuje da će upravni odbor komore doneti takav statut kojim bi se na ovajnačin dobrovoljno regulisalo članstvo u komori. Ovim mojim amandmanom bi se ispravila jedna nesaglasnost između članova 1. i 8. ovog zakona. Između ta dva člana postoji i logička, a ubeđen sam i pravna kontradikcija. Naime, članom 1. se komore definišu kao internesneorganizacije. U ovom članu tri puta se pominje reč interes. Molim vas, ako nešto definišemo kao interes, onda je sasvim logično da pustimo onoga na koga se tajinteres odnosi da svojomslobodnom voljom utvrdi tajsvojinteres i da ga onda artikuliše, a ne da nešto definišemo kao interes, a zatim da narednim članom zakona tajinteres nametnemo kao obavezu. Dakle, pustite mene kao preduzetnika da utvrdim da li jemojinteres da budem član komore. Ako je to mojinteres, ja ću seu komoru učlaniti. Nemojte mi davati na jednom mestu interesno pravo, a odmah zatim i zakonsku obavezu koja tajmojinteres potire. Druga stvar, ako prihvatimo ovakav član 8. ovog zakona, doći ćemo u koliziju između odredaba ovog zakona i odredaba zakona o radu, koji je pred nama na ovojsednici. Naime, Vlada je prihatila amandman grupe narodnih poslanika, amandman na član 6. Predloga zakonao radu. Tajčlan, koji će postati sastavni deo Predloga zakona i koji će, pretpostavljam, skupštinska većina ovde usvojiti, utvrđuje sindikat, sasvim normalno, kao slobodno udruženje. Tajčlan utvrđuje i udruženje poslodavaca, takođe, kao interesno slobodno udruženje. Dakle, i tu je članstvo dobrovoljno. Zašto bi onda treći faktor, koji čini privredni milje jedne države, dakleprivrednu komoru, utvrdili kao obaveznu organizaciju? Ako se poslodavcu na jednommestu, kroz udruženje poslodavaca, daje pravo da bira, da ustanovi svojinteres, pa onda da se tamo učlanjuje, zašto to isto ne biuradili i na primeru privredne komore. Ponoviću ono što sam rekao juče: ubeđen sam da je obaveznost potrebna samo onim uskim krugovima, onim uskim privrednim grupama -lobijima i činovništvu zaposlenom u privrednim komorama, jer im treba ta ogromna baza preduzetnika kao izvor za sticanje prihoda. Možda sto dinara nije neki namet za bilo kog, pa i najmanjeg preduzetnika, ali puta nekoliko desetina hiljada, to su velike pare, kojima onda privredne komore raspolažu. Zbog toga se, ubeđen sam, i predlaže ovakva varijanta. Pozivam vas da otvorimo mogućnost da članstvo u komori bude dobrovoljno.Sasvim sam ubeđenda će u tojvarijanti i komore bolje da funkcionišu, više da rade i da rade, pre svega, u interesu svog članstva. Onda će kod mene, kod vas, kod svih preduzetnika, morati da dođu ljudi iz komora, moraće sa nama da razgovaraju, da vide šta je to naš interes, da se onda bore da te interese autentično zastupaju, da bi nas privukli u članstvo i da bi imali našu podršku i članarinu. (Predsednik: Vreme.) Iz tih razloga, pozivam vas da glasate za ovajamandman.
Reč ima gospodin Veselinović.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se ovaj amandman odbije iz razloga što je kompletan ovaj zakon rađen u saglasnosti sa zakonima iz razvijenih zemalja. U svakom slučaju, hoću da kažem da u svim zemljama u okolnom regionu, kao što je Austrija, Nemačka, Slovenija, Hrvatska, imaju uređeno na sličan način. Stoga, predlažem da ovaj amandman odbijete.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 67, protiv 99, uzdržano 5, nije glasalo 16, ukupno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovajamandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Sudeći po datumima pod kojima su zavedeni amandmani, otprilike smo u isto vreme predali amandmane prethodnik i ja, koji su u neku ruku slični ali nisu istovetni. Mislim da je amandman koji smo podneli potpuniji, ukoliko želi da se ostvari cilj i svrha koju je obrazlagao i prethodnik. Naime, amandmanom sam predvideo stav 6. koji će glasiti jasno: "Članstvo u komori je dobrovoljno". Tako da bismo mogli da izbegnemo sve dileme, a pretpostavljam da će biti dilema oko toga da li je članstvo u komori obavezno ili ne. Znao sam da će nas ubeđivati da nije obavezno, a da će napisati da jeste. Mislim da predlagač tu ne treba mnogo da se dvoumi. Ako nam je juče govorio da je članstvo u komori dobrovoljno, danas bi bilo najlakše da amandman prihvati. Međutim, predložio sam da se brišu st. 2. i 3. ovog člana. To je ono o čemu smo govorili u raspravi u načelu - da komora uzima preduzetnike pod svoju kontrolu, oni mogu biti članovi samo ako su članovi udruženja preduzetnika, i da će o svim njihovim aktima, o njihovom ponašanju, članstvu i predstavljanju odlučivati skupština privredne komore. Zašto onda preduzetnici ne mogu da budu direktno članovi privredne komore? Zašto zemljoradnici ne mogu direktno da budu članovi privredne komore? Zašto moraju da se udružuju najpre u zadruge, pa da zadruge budu članovi privrednih komora? Juče nas je neko ko podržava Predlog zakona ubeđivao da u severnom delu Italije najbolje posluju firme koje imaju jednog zaposlenog. Dobro, seoska imanja imaju troje, nekad četvoro, a daj bože da imaju samo dvoje zaposlenih. Ali, to imanje bi trebalo da bude član privredne komore i da ima ista prava koja imaju i ostali subjekti komore. Zadruga je jedan drugi vid organizovanja. Mogu dva-tri seljaka za izvoz šljiva da naprave zadrugu, zadruga izveze šljive, a uveze đubrivo. Ako to budete pustili, da lopovi više ne uzimaju novac na razlici u ceni. Ali, zašto moraju da se učlanjuju u neke druge oblike organizovanja da bi postali članovi privredne komore? Ako su članovi privredne komore, oni će se baviti nekom drugom privrednom delatnošću. Zašto moraju prethodno da se grupišu da bi im skupština komore odobrila da budu članovi komore ili ne znam na koji će to način biti. Dakle, izbrisati st. 2. i 3, što će automatski značiti da svako može biti član privredne komore i dodati stav (sadašnji 6.) 4. - da je članstvo u privrednoj komori dobrovoljno.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? Ima reč predstavnik predlagača.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman nije prihvatila ni Vlada, a ni odbori, stoga smatram da amandman treba odbiti iz istih razloga kao što sam rekao i za prethodni.
Stavljam amandman na glasanje. Za 60, protiv 96, uzdržan jedan, nije glasalo 25, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Kovačević. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li Dragan Kovačević želi reč? (Nije tu.) Da li neko drugi želi reč? (Niko.) Stavljam amandman na glasanje. Za 74, protiv 78, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 30, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Ima reč narodni poslanik Nataša Jovanović.
Tokom rasprave o Predlogu zakona o privrednim komorama u pojedinostima sve više u izlaganju predlagača, a i onih koji ga podržavaju u nastojanju da ovakav zakonski projekat prođe u pojedinostima, očigledno je da je u pitanju jedna manja interesna grupa u okviru grupe predlagača, ali rekla bih po broju onih koji su kreatori i manjih po broju stranaka ovde u vladajućoj koaliciji koja odlučuje o tome, ali veoma moćne grupacije koja će ubuduće u tesnoj saradnji sa Vladom Republike Srbije da odlučuje o profitabilnim privrednim subjektima, o tome koga će podržati, koga ne. Naravno, imaće upliv u sve ono što je za njih korisno. Amandman na član 9. se nadovezuje na član 2. i na amandman koji sam malopre obrazlagala, gde se pored regionalne teritorijalne podeljenosti i podeljenosti na pokrajine definiše koji su to privredni subjekti koji su članovi privredne komore, pa se onda navodi u članu 9. za koja područja. Taj član mora da se veže za ono što su govorili oni koji su učestvovali u diskusiji, a pre svega gospodin Nikolić o članu 8. zakona. Onda se vraćamo na to da su članovi komore preduzeća i drugi oblici organizovanja koji obavljaju privrednu delatnost, banke i druge finansijske organizacije i organizacije za osiguranje imovine i lica, jer u članu 9, kroz njihovo izmeštanje po teritoriji ili klasifikovanje, govori se koji su to privredni subjekti. To nisu preduzetnici i zemljoradničke zadruge, jer njima ovim zakonom nije data mogućnost da budu direktno članovi komore ili da osnuju svoje komore po principu njihove dobrovoljnosti, a ne obaveznosti, da budučlanovi preko nekih opštih udruženja, preko posrednika. Tu se postavlja pitanje kako je moguće da predlagači zakona u obrazloženju da poslanici prihvate ovakav zakon kažu da će slobodna tržišna privreda, razvoj privatnog preduzetništva, itd. (to je samo deklarativno) uticati na to da se opšte stanje u privredi naše zemlje poboljša, a ne da se mogućnost preduzetnicima i zemljoradničkim zadrugama, odnosno zemljoradnicima koji žele da budu članovi komore direktno, da oni to budu. Jer, imamo primer kada su u pitanju turističke agencije: skoro sve veće i poznatije turističke agencije su članovi Jugoslovenskog udruženja turističkih agencija, tzv. JUTE. JUTA je direktni član Privredne komore Srbije i oni koji rade u toj oblasti znaju da određene beneficije, i to jako velike za neke bolje i veće poslove, svakako omogućuje to Jugoslovensko udruženje turističkih agencija. Sada se postavlja pitanje zašto neke agencije koje to žele, koje sarađuju u oblasti subagenture na području cele Srbije, bez obzira da li su sa juga ili sa severa, istoka ili zapda, ne mogu same da osnuju svoju privrednu komoru, nego to moraju da rade preko posrednika i da dobijaju takvu mogućnost za svoje poslovanje. Ovde se pojavljuje jedan klasičan brozovski termin iz najmračnijeg komunističkog doba.To su zadružni savezi. To je naša davna prošlost. Zemljoradničke zadruge ne funkcionišu onako kao što bi trebalo da funkcionišu i ne omogućuju privrednicima da zaštite svoje interese, o čemu je malopre govorio Nikolić. Ali, mi imamo već određena udruženja, iz oblasti grana poljoprivrede, ljudi koji su se samoorganizovali kroz udruženja, recimo, Agrozajednice Srbije ili Udruženja voćara Srbije. Zaista je njihovo iskustvo takvo, ja to pouzdano znam, da oni nikakvu mogućnost nemaju, niti bilo kakvu korist, da od Privredne komore Srbije, od regionalne, od opštinske privredne komore zatraže neku pomoć da bi, recimo, na inostranom tržištu prezentovali svoje proizvode. Ako učestvuju na međunarodnim sajamskim manifestacijama, kao što je jedna od najvećih poljoprivrednih u toku godine, oni preko svoje agrozajednice, preko Udruženja voćara otputuju tamo gde misle da mogu da plasiraju svoje proizvode. Dakle, ništa njima tu komora ne pomaže, pa zašto onda oni ne bi mogli sami da se organizuju i da osnuju komoru za sebe.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Da.) Da li po Poslovniku ili po amandmanu?
Po Poslovniku. Dame i gospodo narodni poslanici, morao sam da se javim i da predložim da utvrdimo kvorum, jer ipak mislim da nije u redu o ovako važnoj materiji raspravljati pred možda jedva stotinak poslanika.
Dobro, da utvrdimo kvorum.
Konstatujem da možemo da nastavimo rad. Ako se niko ne javlja po amandmanu narodnog poslanika Nataše Jovanović, stavljam na glasanje amandman. Za 9, protiv 108, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 35, ukupno 152. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Petrić. Predstavnik predlagača, Vlada i Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom nisu prihvatili amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Ima reč narodni poslanik Radojko Petrić.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, u članu 10. Predloga zakona taksativno u 16 alineja navedene su delatnosti koje obavlja Privredna komora. Svojim amandmanom sam predložio da se dodaju sledeće dve alineje: prva, da Privredna komora u cilju afirmisanja i podsticanja stvaralaštva u privredi, a posebno pronalazaštva i racionalizatorstva dodeljuje, pravnim i fizičkim licima, nagrade i druga društvena priznanja. Smatram da su javno afirmisani i izuzetno dobri rezultati i poslovanje, posebno u inovatorstvu i pronalazaštvu, značajan podstrek za dalje unapređivanje rada i poslovanja u privredi. Taj vid afirmacije značajan je i za fizička lica i za preduzeća. Smatram da to nije primaran zadatak, ali ipak nije ni beznačajan, da on treba da ostane kao zadatak koji je predviđen da Komora bude obavezna da prati ostvarene rezultate i da za posebno postignute i dobre rezultate u privredi dodeljuje nagrade i druga priznanja. Treba imati u vidu da se u oblasti kulture, umetnosti, sporta putem dodeljivanja nagrada javno afirmišu ostvareni i značajni rezultati i time se vrši podsticaj za budući rad. Tako treba organizovati da se afirmišu i dodeljuju priznanja i za oblast privrednog stvaralaštva, a ne samo u oblasti umetnosti, kulture, sporta itd. U razgovorima sam obavešten da to predlagač nije prihvatio, jer smatra da će to statutom biti obuhvaćeno. Može to, u krajnjem slučaju, i tako da bude rešeno, ali to nema istu težinu kao kad se predvidi zakonom,i ima mnogo veću težinu i afirmiše se to stvaralaštvo ako je i zakonom predviđeno da se to čini. Drugim delom amandmana predložio sam da se u ovom istom članu 10. doda na kraju nova alineja, da se obaveže Privredna komora da izda uverenje o činjenicama o kojima vodi službenu evidenciju. Znači, o svim činjenicama o kojima vodi službenu evidenciju da je obavezna, na zahtev privrede, da izda odgovarajuću potvrdu, odgovarajuće uverenje. Ovo u zakonu nije obuhvaćeno, izuzev u članu 11. gde kaže: "Izdaje uverenje o bonitetu svojih članova". To je samo jedan deo segmenta, gde se proverava bonitet, mada to radi i Zavod za obračun i plaćanje pri Narodnoj banci Jugoslavije; ali ne smeta, ako pređe platni promet u banke, da ovaj deo ostane kod Privredne komore i da izvrši proveru, da prati itd. I, dalje stoji, da daje potvrdu i uverenje, odnosno da uverenja imaju karakter javnih isprava. Nigde se ne predviđa da se potvrde i uverenja daju drugom. Prema tome, to je čisto tehničko pitanje i logično je da se prihvati. Ne vidim zbog čega to nisuodmah, na bazi amandmana, predlagač i Vlada prihvatili.
Da li se još neko javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Branislav Ivković.
Magistar Radojko Petrić, poslanik SPS, Skupštini je, sa svojim ličnim iskustvom dugogodišnjeg privrednika i čoveka koji je završavajući fakultet nastavio da se usavršava, podneo zaista amandman gde mislim da treba da se opredelite pozitivno i da ga prihvatite. Posebno bih, kao profesor univerziteta, insistirao na tome da mi u zakonu obavežemo Privrednu komoru Srbije da obavezno podstiče razvoj stvaralaštva u onim oblastima koje su privredi interesantne. Znači, privreda jeta koja ima potpuno pravo da iskaže svoj interes za one oblasti istraživanja, naučnog stvaralaštva, koje će dati podsticaj privrednom razvoju u onim oblastima gde možda nismo u dovoljnoj meri sa svetom, ili ne možemo da razumemo i prihvatimo rešenje sveta. Zašto to ne bismo uradili, zašto ih tu ne bismo obavezali da oni nagradama za diplomske radove, za magistrature, za doktorate, za naučne doprinose u suštini imaju pravo i obaveze da stimulišu naučni rad, i konačno usmeravaju naučni rad u one oblasti za koje je to privredi važno. I, da se vratim na onu priču o regionima - vrlo je dobro što je Privredna komora Srbije strukturirana tako da ima Privrednu komoru Beograda i regionalne privredne komore. Oni koji su stavljali zamerke na takvu priču su zaboravili da svaki region ima svoju specifičnost u resursnom potencijalu i jasno je da regionalizacija privrednih komora, koja jeste prisutna u praksi danas, i zakonom treba da bude verifikovana. Podrazumeva obavezu regionalnih privrednih komora da vrše afirmaciju naučnog, stručnog stvaralaštva, ali i privrednog razvoja, u onom smislu gde se optimalno koriste resursi kojima taj region raspolaže. Užički region ima primenu tehnologije, jer je tu vodni potencijal 55% vodnog potencijala Srbije, vode za piće, leži upravo u Užičkom regionu, ali on ima drugu specifičnost - da razvija čiste tehnologije, ali sigurno da razvija i tercijarne delatnosti, turizam itd. Znači, zato i jeste regionalizacija, da bi bilo primereno resursu, potencijalu tog regiona, razvoju privrede, a amandman Radojka Petrića upravo govori o primeni i razvoju naučnog stvaralaštva, naučnog istraživanja, svrsishodnog istraživanja,a ne "priča radi priče", teorijska, nego primenjivog istraživanja u privredi, da bi se dobio rezultat i povećala privredna proizvodnja. U tom smislu apelujem i na vas da podržite ovaj amandman. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 45, protiv 99, uzdržana dva, nije glasalo 17, ukupno 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Predstavnik predlagača, Vlada i Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Ima reč gospodin Tomislav Nikolić.
Amandman predviđa dopunu stava 1. člana 21. Stav prvi glasi: "Sredstva za rad komore obrazuju se od članarine, naknada za usluge i iz drugih izvora." Mi smo predložili da se tačka izbriše iza reči: "izvora" i da se doda deo teksta: "u skladu sa zakonom". Ovo zbog toga što je nejasno šta se krije iza termina "drugih izvora". Ovaj zakon mora da bude apsolutno jasan po tom pitanju, zato što onaj ko finansira privrednu komoru, taj upravlja privrednom komorom. Ako je potrebno donošenje posebnog zakona, onda ga treba doneti, ali finansiranje privredne komore mora da bude u skladu sa zakonom. Ako je članarina, naknada za uslugu, regulisana statutom privredne komore, onda drugi izvori moraju da budu regulisani zakonom, zato što tu onda otvarate mogućnosti za raznovrsno finansiranje rada privredne komore, i ono koje je u neku ruku protivzakonito, koje može da predstavlja korupciju, mito, potplaćivanje, ponudu da privredna komora bude blagonaklonija prema jednom preduzetniku, u odnosu na drugog itd, tim pre što se naplata članarine ne može kontrolisati kao javni prihod. Sada me interesuje šta je predlagač u vezi toga mislio, hoće li privredna komora imati neku inspekciju, hoće li privredna komora imati mogućnost blokade računa subjekta koji ne plati članarinu, ili uslugu privredne komore, i tome slično. Ja vas molim, gospodine predsedniče, da utvrdimo kvorum.
Molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum. Da li se još neko javlja za reč po amandmanu na član 21? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 28, protiv 98, uzdržan jedan, nije glasalo 26, ukupno 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Dragiša Marinković, i povukao amandman. Na član 21. amandman je podnela Vlada Republike Srbije, koji su prihvatili predstavnik predlagača, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor, te je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 21. amandman su, na osnovu člana 145. Poslovnika Narodne skupštine, podneli predlagači zakona, jer je potreba za amandmanom nastala usled prethodnog prihvatanja amandmana Vlade Republike Srbije, koji je postao sastavni deo Predloga zakona. Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom je prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? Ima reč gospodin Radoslav Veselinović.
Poštovana gospodo narodni poslanici, s obzirom da je amandman prihvaćen od strane Vlade Republike Srbije, po članu 145. predlagač je podneo amandman: "Kontrola naplate članarine vršiće se na način utvrđen statutom Privredne komore Srbije", koji je podržan od matičnog odbora, a juče je podržan takođe, tako da predlažem da ovaj amandman usvojite. Hvala.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 89, protiv 17, uzdržanih 31, nije glasalo 18, ukupnoprisutno 155 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, tražila sam brisanje člana 22, smatrajući da čitavom poglavlju koje se odnosi na opšte udruženje nije mesto u ovom zakonu. Da bih obrazložila zbog čega tražim brisanje člana 22, vratila bih se na član 8. stav 2, koji kaže da preduzetnici koji u vidu registrovanog zanimanja obavljaju privrednu delatnost, njihove zadruge su članovi komore preko opštih udruženja preduzetnika. Znači, oni prvo moraju u zadruge, pa se onda formiraju opšta udruženja i onda preko tih ureduženja tek u komore. Član 22. predviđa da se radi ostvarivanja zajedničkoginteresa osnivaju opšta udruženja preduzetnika. Tu se misli na vlasnike samostalnih trgovinskih, zanatskih i ugostiteljskih radnji. Dalje, član 23. precizira da se opšta udruženja osnivaju za područja opštine, područje regionalne privredne komore, a član 24. čak, što je stvarno jedan pravni nonsens i nešto što je protivno duhu čak i ovakvog zakona, da odluku o osnivanju opšteg udruženja donosi skupština Privredne komore Beograda ili regionalne privredne komore. Znači, vlasnici samostalnih trgovinskih, samostalnih zanatskih, samostalnih ugostiteljskih radnji nemaju čak ni tu slobodu da sami osnivaju takva opšta udruženja, nego je komora ta koja će na skupštini odlučiti: osnovaćemo opšte udruženje recimo pekara, ali zato nećemo poslastičara, šnajdera ili ne znam koje delatnosti. To već znači preveliko mešanje komore u rad ovih privrednih subjekata. S druge strane pokazuje da ne postoji nikakva zainteresovanost ni države ni privredne komore, a privredna komora je državna komora za ove privredne subjekte, znači za samostalne trgovinske radnje, samostalne zanatske radnje, samostalne ugostiteljske radnje, a što nas i ne čudi u ovom zakonu. Po meni, verujte, nedostaje samo onaj termin dostojnosti, koji ste uveli u zakone o pravosuđu. Kada se pitamo da li narodni poslanik, član Odbora za industriju, kao predlagač, a istovremeno i predsednik Republičke privredne komore, zaslužuje po mišljenju privrednika da se nađe na tom mestu, kada vrlo dobro javnost zna čime se bavi njegova firma "Galeb", da se uvozi sitan alat kao škart iz Italije, malo prepakuje, udari etiketu.......
Molim vas da ne iznosite činjenice iz privatnog života, jer ćete dobiti opomenu koja više nije jeftina.
Nije privatni život, radi se o... (pa može da bude i skuplja, nema veze, to je vaš problem). Gospodin predsednik privredne komore preuzeo je "Metaloplastiku" onako kako je preuzeo, sa čarapom na glavi, kupujući van berze obveznice koje su vredne po 100 maraka za 15 maraka. To je krivično delo za one koji ne znaju ali, svejedno, našao se na ovoj poziciji na kojoj se nalazi. On sada nama ovde treba da obrazlaže šta će raditi sud časti i ovaj poseban izbrani sud u privrednoj komori. Mislim da je to sramota, ako je to od vas gospodine Veselinoviću, mnogo je, ali imam amandman i na ova dva člana zakona, pa ćemo vam onda još bolje to objasniti.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 22, protiv 128, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 8, ukupno 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Vukosav Tomašević. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Poštovano predsedništvo, uvažene kolege, ovaj amandman je u direktnoj vezi sa prethodnim amandmanom. Dakle, amandmanom na član 22. predlagao sam da se i članstvo u opštim udruženjima preduzetnika utvrdi kao dobrovoljno. Pošto nije prošao prethodni amandman, naravno onda nema logike da ovaj amandman eventualno bude izglasan. To bi bila jedna dodatna konfuzija u ovom inače lošem zakonu. Iz tog razloga ovaj amandman povlačim. Međutim, iskoristiću nešto malo vremena koje mi pripada da kažem još par stvari oko stava Vlade i predlagača povodom ovih mojih amandmana. Pre svega, čudan je stav Zakonodavnog odbora, odnosno njegovo mišljenje da ovi amandmani nisu u skladu sa koncepcijom zakona. Dakle, Zakonodavni odbor nije se izjasnio da li su amandmani pravno mogući ili nisu, a što je njegov posao. Dao je sebi za pravo da ocenjuje da li nešto jeste u skladu sa jednom ili sa nekom drugom koncepcijom. Da se razumemo, za mene je to dokaz da koncepcija zakona u celini nije dobra. Mislim da smo mi iz DSS to juče na ubedljiv način dokazali, za razliku od nemuštog uveravanja predlagača zakona da je zakon dobar. Vlada u odgovoru na moje amandmane kaže da se odbijaju iz razloga što je pitanje članstva u Predlogu zakona uređeno na isti način kao i u zakonima drugih evropskih zemalja, a da se Predlogom zakona samo vrši usaglašavanje propisa u Republici Srbiji sa odgovarajućim propisima u drugim evropskim zemljama. Ovo obrazloženje bi bilo logično i prihvatljivo da je ceo ovaj zakon u saglasnosti sa zakonimarazvijenih evropskih zemalja. Međutim, smešno je da seovaj zakon, koji je po svojoj suštini zakon dogovorne ekonomije, samoupravnog socijalizma, samo jednim njegovim članom, samo odredbom koja se odnosi na obaveznost članstva, usaglašava sa zakonodavstvom razvijenih evropskih zemalja liberalne ekonomije. Mislim da niko, pa ni predlagač, nije nas ovde uverio da je to dovoljan razlog da se njihov predlog podrži. Dakle, zašto samo po pitanju obaveze članstvapostoji usaglašenost sa iskustvom Evrope, zašto ceo ovaj zakon nije usaglašen sa iskustvom Evrope? Zašto nismo, naprimer, prepisali ili prilagodili našim uslovima Zakon o komorama Nemačke, pa da imamo 83 komore kao Nemci, ilizakon Italije, koja ima 92 komore? Zašto samo obaveznost članstva kao iskustvo drugih zemalja? Ponavljam, amandman povlačim.
Konstatujem da je narodni poslanik Vukosav Tomašević povukao amandman na član 22. Na član 23. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Predstavnik predlagača, Vlada , Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Ovim predlogom zakona se vrši svojevrsna diskriminacija privatnih preduzetnika. I član 22, o kome je govorila koleginica Gordana Pop - Lazić, a i član 23, koji tačno definiše za koja područja se osnivaju opšta udruženja, govori u prilog ovakve naše tvrdnje koju smo izneli i juče i danas, i to je sada zaista jedan veliki problem zbog toga što gospodin Veselinović, kao predlagač (a on je predstavnik vlasti ovde, ova privredna komora Republike Srbije, čiji je on predsednik, je u stvari produžena ruka Vlade Republike Srbije i aktuelne vlasti) uopšte ne razume kakva treba da bude dalja uloga privatnih preduzetnika u razvoju naše tržišne privrede, a kakva treba da bude uloga države u svemu tome i šta treba da radi Republička vlada. Uloga države u svakom slučaju treba da bude dozirana u stvaranju uslova privređivanja. Šta treba da obezbedi Republička vlada, kao izvršna vlast, a što do sada nije obezbeđivala, da bi se stvorili normalni uslovi za stvaranje tržišne privrede o kojoj vi toliko pričate - ona treba pre svega da izvrši strukturne promene u privredi. Mi smo juče ovde imali na početku rasprave prisustvo ministra Vlahovića, koji je dan pre toga doživeo potpuni debakl i pravo da vam kažem mislila sam da se čovek nije oporavio, da neće imati ni mogućnosti ni hrabrosti da dođe, ali došao je, rekao nekoliko stvari u prilog podrške ovom zakonskom projektu i otišao. A, još uvek ništa nema od izveštaja Vlade i samog ministra što se tiče tih strukturnih promena koje su preko potrebne našoj zemlji. Tako se privatni preduzetnici nalaze u jednoj zaista nezavidnoj poziciji, jer oni ne mogu da budu direktni članovi Privredne komore Srbije, već samo preko opštih udruženja. Zalaganje nas srpskih radikala nije ni da oni budu članovi Privredne komore Srbije, već da sami osnuju svoje komore, jer šta će se zaista desiti, a mnogo je takvih primera, neki su malopre pomenuti, ako Privredna komora Srbije ne odluči da osnuje opšta udruženja recimo za mlinare, za one koji proizvode cveće, za one koji proizvode stvari od keramike itd. To sve nisu zanatski poslovi i oblast koja treba da se potcenjuje. Na njima treba da se, pored krupnih grana, pored krupnih privrednih subjekata i ovih većih privrednih grana, zasniva funkcionisanje naše tržišne privrede, naročito u situaciji (a o tome ćemo već koliko sutra ili narednih dana da govorimo) kada za nekoliko stotina hiljada radnika preti otkaz. Tada oni izlaskom iz svojih fabrika, a sve su to odlične zanatlije, ljudi sa velikim iskustvom, sa mnogo rada i mnogo uspeha, ljudi koji su dali doprinos u svom dugogodišnjem radu, ne mogu sve to da pretoče u privatno preduzetništvo, jer je očigledno da država nije zainteresovana da ih štiti i da na njima bazira budući razvoj tržišne privrede u našoj zemlji. Zbog toga mislim da treba da prihvatite ovaj amandman, kao i amandman na član 27. koji sam podnela, kao i sve sledeće iz celog ovog poglavlja gde se govori o opštim udruženjima. Jednostavno treba omogućiti tim ljudima da se sami udružuju i osnivaju svoje komore, a ne ovako preko posredinika, jer nikakvu zaštitu ne mogu da dobiju, nikakvu pomoć, i moraju sami u pravom smislu reči da se snalaze. Hvala.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne želi.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 23, protiv 115, uzdržan jedan, nije glasalo 26, ukupno 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Kovačević. Predstavnik predlagača, Vlada , Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 33, protiv 100, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 28, ukupno 161 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Predstavnik predlagača, Vlada , Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, treba ozbiljno razmišljati o tome u kakvu to mi organizaciju sada guramo preduzetnike. Članom 10. u delatnostima komore nije predviđeno da Komora osniva opšta udruženja. A, članom 24. pružamo mogućnost komori, jedinoj Komori, da osnuje opšte udruženje odlukom svoje skupštine - Privredne komore Beograda, odnosno regionalne privredne komore. I, sada će oni koji su članovi opšteg udruženja preduzetnika, a članom 22. smo predvideli da im se osniva udruženje, čekati da im skupština Privredne komore Beograda ili regionalna skupština, najpre utvrdi za koju delatnost i za koje područje će da osnuje udruženje preduzetnika, a onda da donese i odluku o osnivanju udruženja preduzetnika. E, sad, kad budu onako kao poslovno nesposobni, kao maloletni, kada budu od strane nekog drugog osnovani, daje im se mogućnost: da imaju statut, da izaberu organe, da imaju svojstvo pravnog lica i da se upišu u registar opštih udruženja koji vodi Privredna komora Beograda, koja će utvrditi način vođenja registra opštih udruženja. Istovremeno, skupština komore Beograda ili regionalna skupština određuje broj i sastav kao i način izbora članova zajednice preduzetnika, zato što je i pored opšteg udruženja predviđeno da se radi usaglašavanja zajedničkih interesa pri privrednim komorama obrazuje i zajednica preduzetnika. Znači, sve da se stavi pod jednu kapu, sve pod kontrolu. Ništa više nije slobodno, a ponavljam vam - privatni sektor u Srbiji je samonikao. Njemu zakonski propisi, njemu država, nisu pomagali da nastane, da se razvije, da ojača i da pređe u snagu koja će da vuče razvoj društva kao samonikao - a ponikao je od privatnih prodavnica, od seljaka kome nikada nisu uspeli da ukinu svojinu, iako su strašno svi to želeli još od oktobarske revolucije, od SSSR-a pa preko FNRJ i SFRJ, seljaku imovinu, bar onaj deo maksimuma koji su određivali, niko nije mogao da uzme. Sada je ovo način da čovek više ne može da nastupa. Dobro je što ste se vi privatnici do sada borili protiv države. Svi smo vam u tome pomagali, a sad sviu državni tor, jer više nemate razloga da se borite protiv ove države. Ovo je reformska, demokratskadržava koja vam sve pruža, pa šta vam sada još to i treba, da vi sada imate neko svoje samostalno organizovanje. Šta ćete vi, političke stranke iz opozicije, kada u okviru DOS-a ima i vlast i opozicija.Narode biraj:DOS je tu za tebe, glasaš za vlast, glasaš za opoziciju, posle izbora niko od njih ne može sam. A kako će sa bivšim režimom, opet će morati, kao zajedno, pa će opet doći do ovih sukoba u Skupštini, poslanici će da žvaću žvake, da čitaju novine, da izlaze sa sednice, ministara na sednicama neće biti, ali će država da se hvali da je reformska, da je demokratska, da je pustila narodu na volju, da su slobode jače nego ikada. Kad ovako privredu stegnete u ovakve okove, onda nemojte da pričate da će bilo ko od nas, čak i od nas koji se ne bavimo nikakvom privredom, imati bilo kakvu slobodu.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 26, protiv 122, uzdržana tri, nije glasalo 15, ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovajamandman. Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Kovačević. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoji ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovajamandman. Podnosilac amandmana nije prisutan. Da lise neko drugi javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 42, protiv 103, uzdržana četiri, nije glasalo 18, ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovajamandman. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoji ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovajamandman. Podnosilac amandmana nije prisutan. Da li se neko drugi javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 20, protiv 128, uzdržana tri, nije glasalo 15, ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovajamandman. Na član 26. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop-Lazić. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoji ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovajamandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Dame i gospodo narodni poslanici, i ovaj amandman je u stvari dosledno zalaganje SRS-a za dobrovoljnost u komorama i neposrednost u učlanjavanju i učestvovanju u radu komora, pre svega, obzirom da se član 26. odnosi na opšta udruženja. Potenciram da su to vlasnici samostalnih trgovinskih radnji, samostalnih zanatskih radnji, samostalnih ugostiteljskih radnji. Sam član, čije brisanje tražim, kaže, između ostalog, da se "konstituisanje opšteg udruženja vrši donošenjem statuta udruženja i izborom njegovih organa". Znači, privredna komora je ta koja i konstituiše opšte udruženje, donosi statut i izbor organa. Sada se pitamo - zar ne treba da postoji obrnut proces? Zar ne treba ti privredni subjekti, koji imaju svojstvo pravnog lica, sami da konstituišu opšte udruženje, pa da onda opšte udruženje evenutalno bude član privredne komore, čak i ovako kako ste vi zamislili ovajzakon. Ne, vi ste stavili sve pod svoju kapu. Znači, vi odlučujete u privrednoj komori koliko ćete opštih udruženja osnovati i za koje delatnosti. Donećete i njihov statut, izabrati njihove organe. Da li će uopšte to udruženje imati članove ili neće, to vas ne interesuje. Ali, naravno, imaće, jer bez članstva u tim udruženjima, a preko tih udruženja i u privredne komore, neće moći da dobijaju ono što, inače, po članu 11. privredna komorau formi javnih ovlašćenja, izdaje članovima privredne komore. Potpuno je okrenut proces učlanjivanja u privredne komore. Zbog toga smo intervenisali u svakom od ovih članova, od 22. do 29, koji se tiču opštih udruženja, smatrajući da ova država nije uopšte zainteresovana za vlasnike samostalnih trgovinskih radnji, zanatskih i ugostiteljskih. Ukupno je njih 6.000 zatvorilo vrata u poslednjih nekoliko meseci zahvaljujući monopolskim uredbama Vlade Republike Srbije i visokim poreskim stopama. Ne zaboravite, u tim i takvim radnjama radilo je sigurno, pored vlasnika radnji, još dvoje zaposlenih. To je bila i zakonska obaveza. To je 18.000 nezaposlenih. Preko 300 špediterskih firmi je zatvoreno. Srednja preduzeća više i ne postoje, sem onih koja, kao "Metaloplastika", recimo čiji ste vi sada postali većinski vlasnik, gospodine Veselinoviću, ne dobiju od Fonda za razvoj50 miliona dinara, pa onda mogu možda i da pokrenu proizvodnju. Ali, treba neko da se nađe na mestu predsednika Republičke privredne komore, da bi iz Fonda za razvojdanas od gospodina Đinđića dobio tolike pare.
Reč ima gospodin Veselinović, replika.
Poštovana gospodo narodni poslanici, predlažem da ovaj amandman odbijete. Ovo što je gospođa Gordana Pop-Lazić rekla, sve je netačno. Nikakav kredit od Fonda za razvoj nije dobila ova firma koju je pomenula.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 21, protiv 131, uzdržana četiri, nije glasalo 13, ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovajamandman. Na član 27. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoji ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovajamandman.
Član 27. govori o statutu opšteg udruženja. Kako se mi zalažemo za to da ne postoje opšta udruženja, da preduzetnici mogu samostalno, na osnovu srodnosti, onoga čime se bave njihove samostalne zanatske radnje, da se udružuju, nepotrebno je zbog toga da postoji celo ovo poglavlje - opšta udruženja. Zato smo mi tražili brisanje svih članova od 22. do 29. Međutim, opet se vraćamo na ono o čemu sam malopre govorila, ali sada sledi nastavak, a to su uslovi tržišnog privređivanja za privatne preduzetnike i sve druge subjekte privrede, koje je aktuelna vlast apsolutno nesposobna da obezbedi. Mi nemamo nikakav privredni rast. To je pokazatelj vašeg neuspeha i nezainteresovanosti da se sveukupno stanje u privredi poboljša, a privredni rast je bio mnogo veći u prvoj posleratnoj godini nego što je sada. Ministar Vlahović je priznao, samo u mnogo manjoj meri, koliki je bio pad industrijske proizvodnje u prvoj polovini ove godine. S druge strane, mi nemamo stabilnost domaćih cena. Uvozi šta ko hoće. To su miljenici režima preko monopolskih uredbi, i mi danas imamo situaciju da je celokupno tržište Srbije preplavljeno raznoraznom robom, a naročito onom koja dolazi iz zemalja sa kojima neki članovi iz vladajuće nomenklature imaju direktne, povezane interese. Oni prave određene dilove. Ako imate na umu podatak da je uvoz, recimo, tehničke robe i svake druge iz Slovenije do sada (znači, završno sa ovim kvartalom u godini) oko 140-150 miliona dolara, a da je naš izvoz u tu državicu, banana-republiku samo 40 miliona dolara, za isti period ove godine, videćete da ne samo što nema nikakvog reciprociteta nego da neko i te kako ima interesa da sarađuje i sa "Gorenjem" i sa svim tim firmama od kojih se u milionskim dolarskim iznosima uvozi ta roba. Da ne govorim o tome da uopšte nema ni kod prehrambene industrije, poljoprivredne industrije zaštite naše domaće proizvodnje, a da ne govorim o tome da se desilo i to (a po tome ova vlada treba i da se zapamti, to je svojevrsni fenomen) da je pod vašom vlašću devalvirala i nemačka marka. Pa, čak i oni koji nešto proizvode, koji uspešno rade i koji su možda u situaciji da tu robu plasiraju na inostrana tržišta, jednostavno to ne mogu da urade zbog toga što ste vi potcenili, odnosno što je pod vama i nemačka marka devalvirala. Da se osvrnem još i na opšta udruženja i na stege u koje stavljate privredne preduzetnike. U jednom delu Zakona ste rekli, znači pre ovog poglavlja o privatnim preduzetnicima, da svi ti subjekti koji se posredno udružuju mogu to da urade na području opštinske, regionalne ili pokrajinske privredne komore, a ovde kažete da se opšta udruženja osnivaju za područje (i to samo ona koja diktira privredna komora) Privredne komore Beograda, regionalne privredne komore ili za područje jedne ili više opština, i to za jednu ili više privrednih delatnosti. Pa, ako se sada desi da se preduzetnici sa juga i sa severa Srbije udružuju, kakvu onda komoru oni mogu da imaju. Oni mogu da idu preko opšteg udruženja samo u Komoru Republike Srbije, a opet se vraćamo na ono što je najbolje rešenje, a što smo mi za govornicom promovisali, a to je da je najbolje da se svi privredni subjekti strukovno udružuju i da se i preduzetnicima da ta mogućnost. Tako bi oni mogli da štite svoje interese. Ovako, nadležnosti se prepliću i stvara se jedna opšta konfuzija, a pre svega sami privatni preduzetnici od tih opštih udruženja neće imati nikakve koristi. Zato je potrebno da se i ovaj amandman prihvati i da se briše član 27.
Da li još neko želi reč? (Niko.) Stavljam amandman na glasanje. Za 20, protiv 138, uzdržana dva, nije glasalo 14, ukupno 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman je podneo narodni poslanikAleksandar Vučić. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Pošto narodni poslanik Aleksandar Vučić nije prisutan, da li se neko drugi javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 21, protiv 124, uzdržana tri, nije glasalo 25, ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanikTomislav Nikolić. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 17, protiv 126, uzdržana četiri, nisu glasala 23, ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Kovačević. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Nije prisutan.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 36, protiv 110, uzdržana tri, nije glasalo 23, ukupno prisutna 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo, član 32. odnosi se na stalni izbrani sud, a pre toga smo imali sud časti. Od kad postoje privredne komore postoje i sudovi časti. Sećam se kada su tržišni inspektori podnosili privrednoj komori zahtev da se sud časti odredi prema određenim privrednim subjektima i kao sankcija za neku nepravilnost ili nelojalnu utakmicu u nekom javnom glasilu je bilo objavljeno da je taj i taj privatnik ili to i to preduzeće učinilo to i to, pa je to spuštalo kredibilitet tog preduzeća i upozoravalo druge privredne subjekte sa kim eventulano imaju posla, ukoliko imaju bilo kakve privredne komore. Međutim, mi smo imali, vrlo skoro, na dnevnom redu zakone o sudovima i nigde nismo imali predviđen, kao neki makar i specijalizovani sud, stalni izbrani sud. Sada, ovim zakonom se ustanovljavaju i evo ovakvi sudovi koji su van pravosudnog sistema. Naravno, moguće je da privredni subjekti govore, recimo, i o nadležnosti ovakvog jednog suda. Ali, ovo što je nelogično je da je odluka ovakvog suda konačna i ima snagu pravosnažne presude. Samim tim se krši i član 22. Ustava Republike Srbije, koji govori o tome da je svakome zajemčeno pravo na žalbu, ili drugo pravno sredstvo protiv odluke kojom se rešava o njegovom pravu ili na zakonu zasnovanom interesu. Ne mislim da sud časti ne treba da opstane, ali stalni izbrani sud je apsolutno suvišan i protivan je Ustavu i našem pravnom sistemu, i kao takav ne bi smeo da egzistira, pogotovu što privrednim subjektima ne omogućava pravo žalbe i pravo na drugostepenu odluku. Ja vas podsećam, predsedniče Privredne komore, da ste i vi mogli da budete predmet odluke jednog, recimo, suda časti u vreme kada ste falsifikovali grebenaste prekidače koji se koriste za aparate za varenje, ali ste tad u redovnom postupku pred sudskim organima bili šest meseci u pritvoru. Znači redovni sudovi su odlučivali o tome šta ste uradili, da li ste za to odgovorni ili niste. Zbog toga i svega onoga što ste i sada, u najskorije vreme radili, vezano za zadruge u Jelenči, Maloj Vranjskoj, koje ste preoteli i domove kulture u Maloj Vranjskoj i Cerovcu, mislim da biste vi bili prvi koji biste mogli da odgovarate pred jednim ovakvim sudom koji ustanovljavate.
Da li se još neko javlja za reč?
Ja znam da vama sednica Narodne skupštine nije zanimljiva ako nisu tu predstavnici poslaničkih grupa DOS i DSS, pa nema varnica i nema svađa. Ali, molim vas, još dva-tri člana ima, izdržite još toliko. Zaista je trebalo da se malo bolje razmisli kada je pisan član 32. Predloga zakona, zato što upada u pravni sistem ove zemlje, a samo nekoliko dana pre toga isti ljudi su učestvovali u predlaganju, obrazlaganju i izglasavanju paketa sudijskih zakona. Tim zakonima dobili smo trgovinski sud, sud koji neće imati neki veliki autoritet. Zamislite sudiju koji kaže - ja sam sudija trgovinskog suda, ali je sud. Taj sud treba da rešava nekakve sporove, a vi sada imate stalno izbrani sud. Prihvatam, to može da bude arbitraža, ili neki drugi izraz da se koristi. Ali je taj stav 3. zaista besmislen, koji kaže: "Odluka stalnog izbranog suda je konačna i ima snagu pravosnažne presude". U kom smislu pravosnažne presude? Ima li pravo onaj koji misli da je oštećen tom presudom stalnog izbranog suda, da vodi redovni sudski postupak? Onda, šta će mu takav izbrani sud i šta će mu pravosnažna presuda. Komora, znači, nema drugostepeni organ koji odlučuje o tim sporovima. Ja mislim da, čak i ako se pojave pred trgovinskim sudom, niko neće moći da se poziva na odluke izbranog suda, jer on ne predstavlja ništa. Za nadležni sud odluka nekog izbranog suda Privredne komore ne predstavlja čak ni papir koji će ući u proces. Nije relevantan, ne sme da prejudicira odluku suda, zato što nemate zakon po kome će taj sud da sudi, nemate pravila toga suda. Jednostavno, skupićete nekoliko ljudi koji će da kažu - mi smo sudije stalnog izbranog suda. Zašto to? Zašto niste predvideli dogovor, poravnanje, arbitražu, pokušaj da se izglade odnosi, a ljudi da se sude pred redovnim sudovima, a ne sada svako udruženje da osniva svoje sudove, svaka grupacija da ima svoje sudove. Gde će nas to odvesti? Očigledno je da ćete posezati za ovakvim principima i dalje. Treba da prihvatite ovaj amandman zato što će ubrzati rešavanje sporova i ubrzati donošenje pravde. Jer, ako moraju pred stalnim izabranim sudom prvo da se sude, a nema rokova za njegove odluke, a vi statutom komore predvidite da moraju prvo pred sudom komore da se sude, ili ako onaj krene u redovni sud, da ga isključite iz članstva komore, jer ne poštuje statut i taj stalni izbrani sud nema rokove, nema pravila ponašanja, parnica teče u nedogled, onda izgubi kapital, ode u stečaj. Vidite da za dan može čovek da ode u stečaj, iako ima stotine miliona maraka. Posle mu je uzalud da se obraća redovnom sudu. Možda neće imati para ni za taksu da podnese tužbu redovnom sudu, odnosno trgovinskom sudu, kako ga vi nazvaste.
Poštovane dame i gospodo, Sud časti i stalni izbrani sud i sada postoji u Privrednoj komori Srbije. Tačno je utvrđeno kako radi. Ovde se govori o privrednim subjektima koji govore o nadležnosti izbranog suda. U svakom slučaju, ovde se samo proširuje da se ovaj sud odnosi na Privrednu komoru Vojvodine i Privrednu komoru Kosova i Metohije. Zbog toga predlažem da se ovaj amandman odbije.
Da li se još neko javlja za reč? (Niko.) Ako se niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 22, protiv 124, uzdržana tri, nije glasalo 16, ukupno prisutno 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 23, protiv 130, uzdržan jedan, nije glasalo 12, ukupno prisutno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč?
Ovo je poslednji ili pretposlednji naš amandman. Svrha mu je bila da objedini sve dosadašnje amandmane. Naime, predlagali smo vam da prestanu sa radom regionalne privredne komore, pokrajinske, Privredna komora Beograda, da prestanu sa radom od godinu dana, a da se privrednici organizuju po sasvim drugom sistemu, po sistemu komora u kome neće biti nikakvog ograničenja. Pošto niste prihvatili dosadašnje amandmane, sigurno da i ovaj nećete prihvatiti, mada od njega nećemo odustati. Ja bih vas ipak uputio u to da bi stalni izbrani sud trebalo da sudi po zakonu, i nema u Srbiji suda koji sam sebi donosi pravila po kojima će suditi. To u svetu jedini radi Haški tribunal; pa niste valjda za privrednike predvideli jedan takav sud, koji će sam odlučivati i svoju nadležnost, iprocesno, i način odlučivanja. Hvala.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 23, protiv 126, uzdržan jedan, nije glasalo 16, ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Predstavnik predlagača, Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 27, protiv 128, uzdržana dva, nije glasalo 7, ukupno 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Time smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima i odlučivanje o amandmanima. Da li predstavnik predlagača, po Poslovniku, želi završnu reč? Ima reč gospodin Radoslav Veselinović.
Poštovano predsedništvo, pre svega želim da vam se zahvalim na ova dva dana iscrpnog rada na ovom zakonu, što ste podržali Predlog zakona o privrednim komorama, a isto tako i stvorili meni obavezu, kao predsedniku Privredne komore Srbije, da se u celosti sprovede ovaj zakon i da ovaj zakon bude pozicija razvoja privrede Srbije. Zato želim još jedanput da vam se zahvalim i da glasate za ovaj zakon. Kao što vidim, mislim da će on većinom glasova biti usvojen. Dobro došli u komorski sistem Srbije. Hvala.
Ima reč gospodin Nikolić, po Poslovniku.
Pošto, kao i većina narodnih poslanika u Skupštini, ne delim vaše oduševljenje, ja vas molim da na osnovu člana 114. glasamo dizanjem ruke.
Narodna skupština će se izjasniti o vašem predlogu da se glasa javno, podizanjem ruke. Molim poslanike da se izjasne. Za 29, protiv 122, uzdržana dva, nije glasalo 12, ukupno 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima i molim narodne poslanike da se izjasne o Predlogu zakona o privrednim komorama, u celini. Za 99, protiv 54, uzdržanih 5, nisu glasala tri, ukupno 161 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o privrednim komorama. Znam da ste vi veoma nestrpljivi da pređemo na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, ali moram da vas pitam da li ste za to da se danas završi sednica, ili da nastavimo sa radom? Dakle, imam predlog da se sada prekine sa radom, da u desetu tačku krenemo sutra, u 10,00 sati. Ja vas molim da se o tome izjasnite. Za 129, protiv 7, uzdržanih 8, nije glasalo 9, ukupno 153 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Nastavljamo rad sutra u 10,00 sati. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 138 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma, molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice. Molim službu da izvrši prebrojavanje broja prisutnih narodnih poslanika u sali. U sali je prisutno 130 narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da izvrše svoju poslaničku obavezu da ubace identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Izvolite.