Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 114 narodnih poslanika, a radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 114narodnih poslanika, odnosno da je prisutno najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni sednici da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Borislav Pelević, Miroslav Petković, Dušica Močev, Bojana Božanić, Slobodan Veličkovići Jelena Mijatović. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvao da današnjoj sednici prisustvuje predstavnik predlagača dr Jorgovanka Tabaković, guverner Narodne banke Srbije. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda - PREDLOGA ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O NARODNOJ BANCI SRBIJE Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona po 1. tački podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Radojko Obradović, Gordana Čomić, Marijan Rističević, Ivan Jovanović, Zlata Đerić, Milica Delević, Božidar Đelić, Mirko Cvetković, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić i Srđan Miković, kao i amandmane koje na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Narodne banke Srbije o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo, ovaj amandman sam predložio s obzirom da se u pomenutom članu govori o kontroli i zaštiti prava korisnika finansijskih usluga. S obzirom da na našem tržištu postoje i finansijske organizacije koje se bave finansijskim uslugama a da nisu registrovane, ovim amandmanom sam želeo da NBS obavežem da zabrani rad takvim firmama koje se neovlašćeno, suprotno članu 5. Zakona o bankama, bave finansijskim uslugama. U Zakonu o bankama u članu 5. doslovce piše – niko osim banke ne može se baviti primanjem depozita, niko se osim banke ne može baviti davanjem kredita i izdavanjem platnih kartica, osim ako na to nije ovlašćen zakonom. Kao dokaz da postoje davaoci finansijskih usluga koji nisu registrovani po Zakonu o bankama i bave se time, navešću "Diners klub Beograd". Moje pitanje za guvernerku Narodne banke je – ko se bavi kontrolom "Diners kluba Beograd", koji izdaje platne i kreditne kartice, po meni suprotno članu 5. Zakona o bankama? Dakle, bivša vlada, Vlada Mirka Cvetkovića je to omogućila i na takav način moguće je da se izvrši više zloupotreba. U ovom slučaju o kome govorim nema revizije, nema obaveznih rezervi, nema primene Zakona o sprečavanju pranja novca, nemakontrole visine limita koji se dozvoljavaju po platnoj kartici, nema kontrole nad brojem platnih kartica koje se puštaju u opticaj. Dakle, po informacijama koje imam, "Diners klub Beograd" sasvim neovlašćeno emituje platne kartice, bavi se izdavanjem kredita i s obzirom da nisu registrovani, da nisu banka, nisu ni podložni kontroli od strane NBS, da ne govorim o tome da postoje osnovane sumnje da ukoliko se pojavi ono što se pojavljivalo u nekim bankama, da može doći do velike štete koje mogu naneti trgovcima, jer ukoliko ta firma propadne, u tom slučaju svi oni koji su robu dali, neće je naplatiti, neće moći da je naplate s obzirom da niko nije zadužen za tu kontrolu, s obzirom da nisu banka, s obzirom da nema nikakvog osiguranja. Dakle, moje pitanje je konkretno – ko će izvršiti u tim slučajevima kontrolu i ko će zabraniti rad takvim davaocima finansijskih usluga i ko će zaštiti prava onih koji te finansijske usluge koriste? Hvala.
Hvala. Reč ima dr Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Tim problemom bi mogao da se pozabavi onaj ko se bavi Agencijom za registrovanje pravnih lica, jer zaštita prava i interesa korisnika usluga koje pružaju takve institucije, ako ih pružaju, jednostavno ne mogu da budu u nadležnosti Narodne banke, jer se ona bavi po zakonu svojom funkcijom, gde radi nadzor samo nad onima koji ovlašćeno obavljaju te poslove, a to su banke, društva za osiguranje, dobrovoljni penzijski fondovi itd, a ova vrsta organizacija koja ne potpada pod nadležnost Narodne banke ne može da bude predmet kontrole Narodne banke, već nekih drugih institucija, ali nije moje da delim zadatke drugima. U svakom slučaju, treba preispitati njihovo registrovanje i bavljenje tom delatnošću koja, po vašim rečima, može biti štetna.
Hvala. Da li još nekom želi reč povodom ovog amandmana? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Za reč se javio gospodin Radojko Obradović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. U četvrtak smo imali raspravu u načelu. Danas raspravljamo u pojedinostima. Stav o izmenama ovog zakona izneli smo u četvrtak. Danas ćemo moje kolege i ja iz poslaničke grupe DSS obrazložiti naše amandmane i obrazložiti zašto bi te izmene bile neophodne. Član 6, odnosno član 2. izmena i dopuna Zakona o Narodnoj banci menja dosadašnji član 6. Do sada je postojala procedura da najvažniji akt, pored zakona kojim se uređuje rad NBS, najvažniji unutrašnji akt je Statut NBS. Procedura donošenja Statuta je da Izvršeni odbor koji čine guverner, viceguverneri i direktor Uprave za kontrolu, naprave predlog statua, prosledi ga Savetu NBS i Savet NBS ga donosi, a posle toga dolazi u Skupštinu na potvrđivanje. Potvrđivanje znači da se otvori rasprava, da narodi poslanici razmatraju rešenja predviđena Statutom i da se ta rasprava završava glasanjem. Narodna skupština odnosno narodni poslanici mogu samo da glasaju za ili protiv i ne mogu da promene ni jedno jedino rešenje predviđeno Statutom . Predložili smo da to rešenje ostane, a NBS je predložila da se iz procesa donošenja Statuta i procesa potvrđivanja isključi Narodna skupština, da Statut donosi Savet guvernera na predlog Izvršnog odbora. Obrazloženje zašto se naš amandman odbija je sledeće – amandman se ne prihvata zato što je ocenjeno da je celishodno rešenje po kome NBS ima Statut, budući da u njegovo donošenje učestvuju organi NBS čije članove je izabrala Narodna skupština, pa nema potrebe da Statut potvrđuje Narodna skupština. Ako bismo usvojili ovo rešenje, odnosno da svi oni koje je birala Narodna skupština,dalje mogu da donose brojne akte, neophodno je onda da skinemo i sledeću tačku dnevnog reda. Zašto onda potvrđujemo Statut Agencije za energetiku? Zašto onda brojne druge akte potvrđujemo? Druga stvar, ne stoji da ako je Narodna skupština nekoga birala, da je taj element kontrole suvišan. Setimo se samo prethodnog saziva Saveta i setimo se guvernera. Čini mi se da u ovom sazivu Skupštine u ovih nekoliko meseci se najviše govorilo o NBS, o guverneru i o bankarskom sektoru. Guverner NBS, gospodin Šoškić, na čiji rad smo imali brojne primedbe, imao je potpunu podršku Saveta. Sve ovo što smo čuli, i uništenje bankarskog sektora, bilo je praćeno uz potpunu saglasnost Sveta guvernera. Očigledno je da ta stepenica i činjenica da ih je Skupština birala, i jednog i drugog, nije pomogla da javnost sazna sve detalje o njihovom radu. Čini mi se da prihvatanje ovakvog rešenja vodi, ili će imati rezultat, dve važne stvari. Jedna stvar je da, pozivajući se na ovo rešenje, Narodna skupština mora da bude dosledna i da ovakav princip primeni na sva ona nezavisna tela. Recimo, Narodna skupština donosi i potvrđuje Poslovnik DRI, ne čak Statut, nego Poslovnik baš da bi mogla da ukaže na određene manjkavosti. Što se tiče nezavisnosti NBS, ona se ne postiže ovakvim rešenjem. Narodna skupština ni na koji način ne ugrožava nezavisnost i rad NBS time što će na sednici potvrditi Statut NBS. Naprotiv, mislim da se potvrđivanjem Statuta i otvaranjem rasprave o tome, glasanjem za taj Statut, samo jača i kontrolna funkcija Narodne skupštine i jača se veza između Narodne skupštine i tako važnog organa kao što je NBS. Samo molim da mi se ovo vreme, ovih dva minuta, računa od vremena ovlašćenog predstavnika. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsedniče, uvažena guvernerko ili guverneru, kako želite, koleginice i kolege, mislim da je ovaj član izmena Zakona o NBS suština ovih izmena. Ovde moramo da poklonimo malo više pažnje. Apsolutno je jasno da je početkom avgusta zakon menjan da bi se promenio guverner. Je li tako? Tako je. To se desilo. Nećemo da se pravimo ludi. Tada smogovorili da je to loše, da se ugrožava nezavisnost NBS, da ćete brzo doći u skupštinu sa izmenama tog zakona i to se opet desilo. Posle negativnog stava u izveštaju Evropske komisije o napretku Srbije smo došli ovde i šta smo dobili? Osim onih, kako ih zovete,pravno-tehničkih izmena i redakcija, šta god to značilo, da ne kažem lekture, ovo je suština. U avgustu ste pričali da će se Statut NBS potvrđivati u Skupštini, a danas toga nema. Mislim da je to najbolji dokaz šta ste hteli sa ovim zakonom i šta se u međuvremenu u tih vaših 100 dana desilo. Nekako ova priča o Zakonu o NBS i smena guvernera, a nismo glasaliza onog prethodnog, tako da neko ne misli da ga branimo, najbolji je pokazatelj tumaranja u tih vaših prvih 100 dana. Zato apsolutno mislimo da je amandman kolega iz DSS na mestu. Nismo davali amandmane zato što smo od početka bili protiv tog zakona, a nešto što se grbo rodi, vreme ne ispravi, pa nije bilo smisla popravljati. Ako ostajete pri stavu da želite da očuvate nezavisnost NBS, onda nema razloga da mi u Skupštini ne potvrdimo Statut. Ta činjenica da smo birali Savet, pa da onda ne moramo o onome što on donosi kao akt da raspravljamo, pa birali smo i Vladu, pa raspravljamo o zakonima koje Vlada predlaže. Mislim da, a da ne govorimo da je to praksa sa drugim regulatornim telima i agencijama slična i ima takve prakse, mislim da treba još jednom da razmislite. Ne vidim nikakvu opasnost, da kažem, vas u NBS ili vašu vlast u NBS, ukoliko se Statut pojavi pred poslanicima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Predsedniče Skupštine, uvažena guvernerko, kontrola ne ugrožava nezavisnost nijedne institucije. Pre svega od toga polazimo, a naročito ne davanje saglasnosti na Statut. Ne vidim da bi trebalo da postoji neki strah u NBS od kontrole koju parlament ima i na taj način da daje saglasnost na Statut koji će da predloži Savet. Što se nas tiče smatramo da treba da usvojite naš amandman i da on ostane kako je i sada u zakonu. Prosto, meni kao poslaniku nije jedna stvar jasna. Pre tri meseca ste nas vi ubeđivali da treba da prihvatimo izmene Zakona o NBS u kome stoje da Narodna skupština daje saglasnost. Kako je stajalo u vašem predlogu, to je prirodno, šta je prirodnije nego pravo Skupštine da daje saglasnost Statut NBS? To su bile reči predlagača ovog zakona, a vi ste tada bili šef poslaničke grupe, odnosno stranke koja je predložila ovaj zakon. Mene kao narodnog poslanika, koji krajnje dobronamerno u ovoj skupštini pristupa svim predlozima i vlasti i opozicije, i uvek imam nameru da tražim ono što je dobro i tražim neki argument za svaka rešenja koja postoje, ovde mi to prosto nije jasno. Pre tri meseca je nešto bilo prirodno pravo Skupštine, koje izvire iz same prirode Skupštine, da uređuje zakonodavni okvir države u kojoj živimo, države Srbije, a sada to više nije prirodno pravo, već je prirodno pravo Saveta NBS. Zanima i to obrazloženje koje ste dali, da mi biramo Savet, a da će Savet to da bira, to prosto nije tako. Narodan skupština naročito u situaciji kada imamo veliki problem u bankarskom sektoru, Narodna skupština mora da taj deo prava da daje saglasnost na Statut, koji će Savet da usvoji i da NBS, i ako možda ima neki veći značaj u samom sistemu same države Srbije kao organ i kao telo, treba da dajemo saglasnost za Statut kao i za ostala regulatorna tela, koje ova skupština bira, o čijem Statutu i radu Skupština odlučuje. Dužniste nam objašnjenje – šta se to promenilo za tri meseca od kada ste vi kao šef poslaničke grupe, koja je predložila izmene Zakona o NBS, predlagali da je prirodno pravo Skupštine da usvoji, da daje saglasnost na Statut, a da sada od kada ste na čelu NBS, predlažete drugo? Šta je po vama bolje rešenje? Zašto je onda u onom trenutku ono rešenje bilo bolje, a zašto je sada ovo rešenje bolje? Da li je ta procedura koja je potrebna i koja je možda i malo duža u ovom trenutku nešto što kočiili onemogućava rad NBS, ili prosto vi smatrate da je ta procedura nepotrebna i da je dovoljno da Savet da? Mene zanima da čujem od vas objašnjenje na ovaj amandman. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Stvari stoje ovako. Neću ponavljati više puta, ali svim kolegama ću dati odgovor. Od 2001. godine do 2012. godine, nekada kada su mnogi od vas bili na vlasti pa u opoziciji postojala je pravna situacija da se statut usvajao ili da se nije usvajao u Skupštini. Jednostavno, postojale su obe prakse. To neću da vezujem, niti sam upoređivala kada je ko bio na vlasti, a morate da priznate da se neke stvari poklapaju, da dva različita postupanja jesu vezana za mnoge ljude koji o tome govore. Što se mene tiče, sada kada sam u prilici da dođem u Skupštinu i da vam predložim tu izmenu, pošto postoji i jedna i druga praksa, pošto je bila primenjivana u RS i jedna i druga praksa, sklona sam da dođem i tražim da se izmeni da statut ne mora da dolazi na saglasnost u Skupštinu zato što ga predlažu i o njemu daju konačnu reč oni koje Skupština bira i time se ostvaruje princip odgovornosti nezavisnog tela, ali pre i iznad svega, i uopšte mi nije neprijatno da to kažem direktno i javno, zato što je praksa u EU i stav Evropske centralne banke da one centralne banke koje su na putu priključenja ka EU ne treba da imaju zakonska rešenja po kojima bilo ko može da usmerava odluke NB, može da poništava odluke NB ili da odlaže odluku centralnih banaka, zato što se statut čak i u vreme kada je ovde bio odobravan nije mogao menjati, ali je moglo da se odlaže njegovo donošenje, i nema razloga da ne izađemo sa takvom izmenom i da kažemo – da, konzistentni smo u rešenjima koja ne čine štetu ovoj državi ali doprinose usklađenosti. To je sva filozofija na ovu temu. Ovim povodom usvajanja statuta, ne njegovim odobravanjem više u Narodnoj skupštini, nego na Savetu u Narodnoj banci više neću komentarisati.
Narodni poslanik Radojko Obradović, replika. Imate pravo i kao ovlašćeni predstavnik.
Rešenje koje ste nam predložili pre tri meseca smo prihvatili kao dobro rešenje. Slažem se da možemo da se vraćamo dve, tri, četiri, pet koliko hoćete godina unazad, ali nisam siguran da će nas povratak unazad sve zajedno dovesti na pravi put i da ćemo svi zajedno moći iz dovoljno dugog vraćanja unazad da izvučemo prave zaključke. Da se vratimo 20 godina unazad, bojim se da bi kolega Škundrić imao drugačije stavove. Samo je pitanje koliko dovoljno dugo se vratimo unazad. Pre tri meseca ste nas ubedili da je to rešenje dobro. Prihvatili smo vašu argumentaciju pre tri meseca. Tri meseca kasnije usvajamo potpuno drugačije rešenje sa argumentacijom da je ovo rešenje bolje. Nezavisnost NB se obezbeđuje na mnogo načina. To što će pisati u statutu nije dovoljno. To što će pisati u zakonu nije dovoljno. I vi i ja znamo koliki je politički uticaj na NB bio godinama unazad, iako je NB deklarativno bila nezavisna institucija. Čini mi se da je politički uticaj na NB daleko veći ako se viceguverneri biraju u ovoj sali nego ako se statut potvrđuje u ovoj sali. Čini mi se da rešenje sa izborom viceguvernera, direktora uprave je daleko opasnije po nezavisnost NB od rešenja da se statut potvrdi ovde.
Gospodin Mihajlov.
Kažete da Savet usvaja statut. Savet, koliko znam, nije sastavljen od pravnika, niti od ljudi koji su stručni u toj oblasti. To su ljudi koji se bave ekonomijom. Krajnje, statut pišu ljudi koji su pravnici, kao i u svim drugim slučajevima gde su glavni zakonodavci u ministarstvima koja se bave finansijama, socijalnom zaštitom oni koji pišu zakone uglavnom pravnici. Tako je verovatno i u NB. Postoji sektor pravni koji priprema zakone, koji se bavi zakonodavstvom i izmenom propisa. Savet usvaja statut. Statut usvaja telo koje je sastavljeno od ljudi koji nisu pravnici, čija to nije struka, tako da je to jedna stvar koju moramo da konstatujemo. Ako je vaša primedba to da Skupština može da oteže sa donošenjem statuta i na taj način da se onemogućava rad NBS trebali ste da stavite rok da Narodna skupština u roku od 30 dana od kada NB dostavi predlog statuta mora da da saglasnost, ili ukoliko ne da u tom roku saglasnost smatra se ćutanjem administracije ili ćutanjem Skupštine, kako god hoćete, da je saglasnost data i to pozitivna saglasnost. To je moglo da bude rešenje i time bi se otklonile sve opasnosti da neko pokušava na taj način da ometa rad NBS. Pre tri meseca smo pohvalili rešenje da se usvaja statut, da se daje saglasnost na statut NBS u Skupštini Srbije. U ovom trenutku jedno obrazloženje koje imate je da tako nije u zemljama EU. Slažem se. Mnoga rešenja u zemljama EU su kvalitetna i treba da ih implementiramo. Samo Srbija sa stanjem koje ima u našem bankarskom sektoru, koje treba da bude uređenije i koje treba da približimo zemljama EU, gde postoji veća kontrola od one koja postoji u Srbiji, ali ipak kontrola parlamenta je ta koja još uvek u Srbiji mora da postoji.
Vreme.
Završavam za sekundu. Da smo imali kontrolu parlamenta u ranijem periodu možda nam se ne bi desilo "Agrobanka", možda nam se ne bi desila "Razvojna banka", možda bi Fond za razvoj bolje poslovao, a ne da svake godine treba da dajemo dodatna sredstva, ili možda "Diners klub"… Ne vidim da je problem da Skupština daje saglasnost i to uopšte neće ugroziti nezavisnost NB, kao što nije ni u prethodnom periodu, kao što nije ni u našem slučaju. Hvala.
Narodni poslanik Zoran Ostojić koristi vreme poslaničke grupe.
Brojne su primedbe Evropske komisije i MMF na početkom avgusta usvojeni zakon i mislim da se ovde radi o jednoj stvari koju zbog građana treba reći. Te primedbe se odnose na samostalnost NB zato što izmene sa početka avgusta narušavaju samostalnost NB i to znate. Pravdali ste se i objašnjavali da nismo dobro razumeli, da je izgubljeno u prevodu itd, ostavimo sada to. Nezavisnost NB nije ustavna kategorija. pogledajte Ustav gde jasno piše da je samostalna a ne nezavisna. Pustite sada nezavisnost. I ja sam grešio dok nisam pogledao kada sam koristio tu reč. Znači, samostalna treba da bude izmenama Zakona iz avgusta, kako to kažu oni u čije društvo treba da uđemo. Čak i vi sa novootkrivenim evro-entuzijazmom želite tamo. Kažu da se narušava samostalnost kada vladajuća većina u parlamentu zajaše NB. U tom smislu, kažite otvoreno. Kada uticaj na NB ima vladajuća većina to je narušavanje samostalnosti, tako oni misle. Između brojnih stvari kojima je narušena početkom avgusta, izmenama zakona, samostalnost nalazite ovu da ponudite i kažete – to neće da se pita Skupština, za statut, i time jačamo samostalnost. Nije u tome suština. Suština su drugi članovi koje ne menjate i time mislite da ćete zadovoljiti ili otkloniti primedbe koje postoje u MMF ili iz Evropske komisije. Nećete, zato što ostaju one druge odredbe sa početka avgusta koje bitno narušavaju ne nezavisnost nego samostalnost NB. Mi koji ne glasamo za ovo nismo protiv parlamentarne kontrole NB, samo kažemo – ovo je ništa u odnosu na ono što smo govorili početkom avgusta, što bitno narušava samostalnost NB i na kraju krajeva da se vratim – bila je to izmena zakona da bi se promenio guverner. Kakav god da je bio prethodnik to se tako ne radi i to je najbolji dokaz narušene samostalnosti NB. Zahvaljujem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana guvernerko, dame i gospodo narodni poslanici, pre nešto više od tri meseca bili ste deo vladajuće većine, potpredsednik SNS i predlagali ste izmene i dopune Zakona o Narodnoj banci Srbije. Mi smo vas, kao poslanička grupa DS, upozoravali da ćete tim izmenama narušiti integritet Narodne banke i da može na drugi način da se imenuje i neko ko je partijski funkcioner i neko ko jeste političar. To nije problem, ali to neće doprineti ni jačanju naših institucija, niti će doprineti našim evropskim integracijama. Tvrdili ste da ne postoji nikakav nesklad sa našim evropskim integracijama i da ne postoji pozitivna praksa evropskih centralnih banaka, kada je u pitanju ovaj zakon. Danas, tri meseca nakon toga, imamo ponovo izmene i dopune zakona sa obrazloženjem da treba da približimo odredbe ovog zakona evropskim propisima. Kada se govori o ovom amandmanu, govori se o principijelnosti koju ste imali tada ili sada. To vas takođe pitam. Govorili ste u prilog tim izmenama, uzeo sam stenogram sa te sednice Skupštine, i navodili teze da će izmene zakona i guvernera doprineti, citiram poslanika vladajuće većine, smirivanju nervoze građana koji ne mogu da spavaju zbog previsoke vrednosti evra i nestabilnog kursa. Danas je taj kurs evra niži dva dinara, ali se postavlja pitanje – da li građani mogu za taj evro da kupe ono što su mogli pre tri meseca ili pre 12 meseci? Inflacija će do kraja godine biti preko 12%, a maloprodajne cene osnovnih životnih namernica su povećane preko 20%. To je jedini rezultat izmena i dopuna ovog i ostalih zakona koje je sprovela vladajuća većina. Kada je ovlašćeni predstavnik predlagača na sednici od 3. avgusta govorio o članu 8. i njegovoj izmeni rekao je, takođe ću citirati: "Članom 8. menja se član 20. zakona kojim se propisuje ograničenje u izboru guvernera, a koja se primenjuje na druge funkcionere. Povezana lica su šire, ali preciznije definisana. Unete su izmene koje omogućavaju povezanom licu da otuđi akcije, odnosno udele. Odredbe su pojednostavljene u skladu sa definicijom finansijskih institucija." Tada je to bilo obrazloženje, a vi ste danas odbili moj amandman sa obrazloženjem da se ne prihvatam, jer se rešenjem predloženim u članu 5. zakona izjednačava tretman funkcionera Narodne banke sa drugim funkcionerima, koje bira Narodna skupština u skladu sa zakonom kojim se uređuje Agencija za borbu protiv korupcije. Pitam vas – gde je tu principijelnost? Da li ima skrivenih namera? Ne treba da se pozivate na saradnike. Recite zašto sada treba da se gleda uže, a pre tri meseca je trebalo da se gleda šire na povezana lica kada se ona definišu u ovom članu. Ukoliko je u pitanje obrazloženje, kao i za statut, da je problem u prevodu sa engleskog jezika, da vas obavestimda je Zakon o agenciji za borbu protiv korupcije na srpskom i da nije imalo šta da se prevodi, samo da se pročita definicija. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Zlata Đerić. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Delević, Božidar Đelić i Mirko Cvetković. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Milica Delević. Izvolite.
Zahvaljujem se gospođo predsedavajuća. Suština ovog amandmana je dalje usklađivanje sa članom 14. tačka 2. Statuta evropskog sistema centralnih banaka koji je usmeren na to da ukoliko neko od vice guvernera prekine svoju funkciju, iz bilo kog razloga, pre isteka mandata, da se na njegovo mesto bira neko sa minimumom trajanja funkcije, znači za ceo mandat, a ne samo do isteka trajanja mandata vice guvernera kojem je mandat iz nekog razloga prekinut. Svrha usklađivanja je da se obezbedi minimum trajanja funkcije, a i kontinuitet u radu za koji predlagač tvrdi da je pokušao da uredi u drugim članovima koji su predloženi ovim izmenama i dopunama. Mislim da zbog svrsishodnosti rada Narodne banke Srbije, a i zbog daljeg usklađivanja sa evropskim zakonodavstvom, što vidimo da je cilj, kao i zbog odgovora na primedbe Evropske centralne banke, predlažem da se usvoji ovaj amandman. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandman kojim predlaže dodavanje novog člana 6a. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Reč ima gospođa Tabaković. Izvolite.
Prihvatam amandman u ime Narodne banke Srbije. Zahvaljujem se odboru što je po analogiji sproveo tu kaskadnost izbora svih funkcionera na jednak način. Očekujem da on postane sastavni deo zakona.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Ukazao bih na jednu praksu koju je Narodna skupština usvojila, a to je da od odlučivanja u vezi podnetog amandmana, na član 1. ovog predloga zakona, do dozvoljavanja da se podnose amandmani tako što se ide i van okvira samog predloga zakona. Znači, širi obim se amandmanima napada, nego što je sam predlog zakona. Ovde imamo situaciju da, praktično, postaje sastavni deo predloga zakona i nešto što nije bilo tretirano u samom predlogu zakona. Ponavljam, posle člana 6. dodaje se član 6a koji glasi, znači, ukoliko se dodaje novi član 6a. To se prihvata, a očigledno je da se to prihvata u praksi, znači u odlučivanju odbora. Praktično, ukoliko odbori ne odbace takav amandman dolazimo u situaciju da ovde raspravljamo u plenumu. Mi time otvaramo praksu, novu praksu, da ukoliko se rebalansom budžeta napadnu samo određene tačke daće za pravo svakom poslaniku da da predlog za izmenu celokupnog, na primer, budžeta. Ukoliko se izmenama i dopunama predlaže samo produženje roka trajanja ili važenja zakona ili stupanja na snagu, usvajanjem ovakve prakse dozvoliće se svakom poslaniku da podnese amandman na ukupan tekst zakona koji možda ima 100 ili 200 članova. Time principijelno narušavamo princip da se predlozima izmena i dopuna amandmani mogu da se odnose samo na to, a ne šire. Mi smo jedinstvenim metodološki pravilima za izradu propisa precizirali da ukoliko se ide na izmenu više od polovine članova da se radi o novom zakonu, a ukoliko je do polovine članova, onda može da se radi o izmenama i dopunama. Usvajanjem ove prakse moći ćemo da imamo kod svakog predloga zakona o izmenama i dopunama praktično mogućnost da se napada osnovni tekst zakona u svakom članu koji jeste predmet i koji nije predmet ovoga. Mislim da sam dovoljno jasan. Na to sam ukazivao i kada je plenum odlučivao o amandmanu koji je branio gospodin Ilić, gde je dodavano 24a i molio sam tada, ukoliko se zbog brzine određena greška desila, da nam se to ne dešava i da to ne postane stalna praksa. Ovim praktično uvodimo stalnu praksu da se podnetim amandmanima ide van okvira predloga zakona o izmenama i dopunama nekog osnovnog zakona.
Hvala. Rečima gospođa Tabaković. Izvolite.
Zahvaljujem. Moje parlamentarno iskustvo mi dozvoljava da vam kažem ono što je činjenica, da je bilo i ovakvog i onakvog postupanja i da nije bilo diskrecionog prava da se dozvoli da nešto bude, što vi kažete, šire napadnuto ili uže, nego su o tome odlučivali razlozi. Zadovoljna sam što je Ustavni odbor usvojio ovakav predlog. Radi javnosti, nemojte da kažemo da se proširuje nešto u odnosu na izmene zakona, jer član 6, koji jeste predmet izmena, ima takva rešenja kojima se predviđa da se obezbedi kontinuitet u radu Izvršnog odbora i Saveta, tako što se njihovi mandati kaskadno obezbeđuju, pet, četiri, tri godine. Članovi Izvršnog odbora su, ne samo viceguverneri, na koje su se izmene odnosile, nego i direktor Uprave, onaj za koga su se neki bojali da će biti guverner broj dva ili da će staviti guvernera u džep, i vi bi iz tog razloga trebali da podržite ovo, zato što je Odbor za ustavna pitanja podržao i što je to suštinski isto rešenje koje izdvaja guvernera kao prvog, a članove Izvršnog odbora obezbeđuje u kontinuiranom radu, gde se njihovi mandati kaskadno smenjuju. Ova dopuna koju je dao Odbor za finansije, baš zato sam im se i zahvalila, bukvalno funkcionere stavlja u isti rang i to jeste, ne proširenje ovim amandmanom problematike, nego dosledno sprovođenje istog principa za funkcionere, tj. članove Izvršnog odbora Narodne banke. Nemojte da stvarate lažni strah da to može da otvori praksu da se podnesu amandmani na sto drugih članova, a ne onih koji su predmet izmene i dopune zakona. Da, oni mogu da se podnesu, ali Odbor za ustavna pitanja ih može odbiti ili prihvatiti ako smatra da su celishodna za ukupno rešenje. Vi ste pravnik i nije u redu da ja kao ekonomista, ali iz svoje duge parlamentarne prakse ponovim vrlo važnu maksimu – gledajmo, čitajmo duh zakona, a ne samo slovo zakona. Ovo je u duhu izmena koje su predložene i od vas kao od pravnika, kao vrlo konstruktivnog kolege, očekujem podršku u ovome.
Hvala. Reč ima gospodin Miković.
Jesam pravnik i u vezi ovoga sam govorio i na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Činjenica je da je većina u odboru prihvatila da se praktično promeni praksa koja je do sada bila. Napominjem, ne ulazim u celishodnost uopšte predloženog rešenja, samo tražim da se principijelno poštuje Poslovnik i opšta pravila. Da li je na vreme ili naknadno uočena neka greška ili potreba da se nešto dotera, popravi, ali dajte da to radimo u skladu sa važećim propisima i da to odmah vidimo, da ukoliko je potrebno na neki način intervenisati u članu 21a osnovnog teksta, onda neka to stoji i u Predlogu zakona. Napominjem, u članu 6. Predloga zakona je predloženo menjanje člana 21. osnovnog teksta zakona. U članu 7. je predloženo menjanje člana 22. osnovnog teksta zakona, ali ni jednim članom Predloga zakona nije predviđeno menjanje člana 21a osnovnog teksta zakona. Mi sada amandmanom odbora imamo menjanje člana 21. osnovnog teksta zakona. To nije bilo u Predlogu zakona, a to je uvedeno. Znači, ne sporim to, naknadno ste videli grešku, pokušali ste da popravite grešku, ko je kome sugerisao, sve je to u redu, ali mi time što u kratkim rokovima predlažemo zakone ne vidimo gde sve može zamka da nam se sakrije i naknadno vidimo gde je greška. Govoriću i o članu 10. gde sam na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo predložio, odnosno ukazao na neustavnost člana 10. Predloga zakona, a kasnije moj amandman nije usvojen, ni od strane odbora, ni od strane predlagača zakona. Isti taj amandman, u pogledu toga da se ne sme ukidati ustavna žalba, biva predlagan, usvajan i praktično postaje sastavni deo. U tom smislu, verujte mi, svako od nas ima nameru da popravi svaki zakon. Neko od nas ukazuje na određene greške čim ih vidi, dok je još moglo da se popravi, dok još nije počela načelna rasprava. Upravozbog toga ne sporim ukoliko ovu praksu usvojimo, ali znajmo da tu praksu onda moramo da preslikamo za svaki predlog zakona.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo Kovač. Dve stvari. Otvorila se vrlo interesantna rasprava oko toga šta može da bude sastavni deo i šta može da sadrži zakon o izmenama i dopunama zakona. Gospodin Miković je advokat, a ja sam građevinski inženjer i kao kod advokata i kod nas preciznost ima vrlo važnu ulogu. Ispravio bih samo, ako mi dozvoli kolega Miković, pošto je on rekao – ako uspostavimo ovu praksu, a ja mislim - ako nastavimo ovu praksu, jer ta praksa je i te kako primenjivana u prethodne četiri godine. Što se nas tiče, smatramo da treba očigledno promeniti Poslovnik i jednoznačno utvrditi šta može da se menja, a šta ne. Dok se to ne uradi, često imamo primedbe kao poslanička grupa i mislimo da se izmenama i dopunama zakona ne menjaju oni članovi koje je potrebno promeniti. Ovu praksu ćemo primeniti kod prvog sledećeg zakona. Pošto sada možemo da dodajemo brojne članove, kada bude prva imena i dopuna zakona na dnevnom redu napisaćemo sve ono što mislimo da treba da se promeni i zadovoljstvo nam je što ćemo moći u plenumu da raspravljamo o svim članovima koje smatramo da je potrebno promeniti. Dok se ne promene metodološke odredbe i Poslovnik, mi ćemo vrlo rado ovu praksu primenjivati u skupštinskoj raspravi. Što se tiče samog amandmana, mi ovaj amandman ne možemo da prihvatimo kao poslanička grupa iz više razloga. Prvo, nije dovoljno precizan, jer ako se nekim narednim članovima određuje rok od 90 dana da mora da bude izabran viceguverner, odnosno svi funkcioneri kojima je mandat prestao, teoretski može da se desi da ako im mandat, odnosno funkcija prestane 91 dan pre isteka mandata funkcionera i budu izabrani u roku od 90 dana, što je obaveza Narodne skupštine po nekom od članova koji slede, o kojima ćemo razgovarati, onda teoretski funkcioneru može mandat da traje samo jedan dan. Postoje ovakva i slična rešenja u nekim drugim zakonima, recimo, kod privremenih organa lokalnih samouprava, ali tamo postoji rok i ako se uđe u taj rok, recimo šest meseci do redovnog izbora ili do kraja mandata, onda se zamrzavaju te odredbe, jer bi u suprotnom došlo do rešenja koja su apsurdna. U ovom slučaju, ako se to desi 91 dan novi viceguverner može teoretski da bude izabran i da mu mandat traje samo jedan dan.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Cvijan, predsednik Odbora za ustavna pitanja. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo guvernerko, moram da naglasim da je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo jednoglasno prihvatio amandman Odbora za finansije, gde se u članu 6. dodaje novi član 6a. Samo da objasnimo i zbog gospođe Tabaković i zbog javnosti i zbog svih narodnih poslanika, da smo jednoglasno usvojili iz sledećih razloga – baš zbog nepreciznosti samoga Poslovnika može se tumačiti da je dodavanje novog člana 6a. izlazak iz okvira predloženog zakona. Ali, podsećam da u Poslovniku jasno stoji da se vodi računa o predmetu zakona. Da li bi, po mišljenju nekih narodnih poslanika, bilo u skladu sa Poslovnikom da smo član 6a. nakalemili na ostatak teksta? U tom slučaju bi možda ispunili formu po Poslovniku, ali bismo dobili jedan rogobatan član, rogobatan stav koji, da je prošao Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, čiji sam ja predsednik, mene bi bilo sramota od Vuka Karadžića, za početak. Iz tog razloga, potpuno sam ubeđen i jednoglasno smo tako odlučili na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo gde su, ponavljam, svi glasali za takvu odluku, dakle, jednoglasno smo ustanovili da je dodavanje člana 6a. u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije i da ne izlazi iz okvira Poslovnika koji insistira da Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo vodi računa o predmetu zakona. Dakle, nije ustanovljena nova praksa, nismo izašli iz nikakvih okvira i ponavljam još jednom, jednoglasno smo doneli tu odluku na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Zahvaljujem. Prosto, slažem se sa gospodinom Cvijanom i mislim da moramo hitno da otvorimo raspravu na Odboru o načinu izmene Zakona. Uzmimo na primer prečišćeni tekst Zakona o Narodnoj banci, taj tekst koji danas menjamo amandmanima skinut je sa sajta NBS. Osnovni tekst počinje sa članom 1. i završava se sa članom 98. Pri tom, čl. od 92. do 96. su brisani i to je osnovni tekst. Onda slede samostalni članovi zakona o izmenama i dopunama Zakona o NB iz 2010. godine i to su čl. 96, 97. do 99. Onda slede samostalni članovi, znači, zakon sada ima i samostalne članove, izmenama iz 2012. godine, i to je čl. 24, 25, 26. i 27. Drugim rečima, Zakon o NB u ovom trenutku ima čl. 24, 25, 26. i 27. i samostalne čl. 24, 25, 26. i 27. Ako treba da se pozovemo na član 24, moramo da istaknemo da li je to član zakona ili samostalni član Zakona o Narodnoj banci. Složićete se da je prilično komplikovano i da pod hitno treba doneti akt i odlučiti šta da radimo u ovim slučajevima.
Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Jesmo na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo jednoglasno odlučili. Upravo zbog toga sam ovde na plenumu ukazivao na opasnosti dozvoljavanja širih izmena nego što su obuhvaćene samim podnošenjem predloga izmena i dopuna određenog zakona. Taj stav očigledno nije prihvaćen. Ukoliko nije prihvaćen, ja sam apsolutno saglasan sa time da svaki put kada dođe predlog zakona o izmenama i dopunama nekog novog zakona, da menjamo osnovni tekst ukoliko je moguće, a ako ne, hajde da popravljamo u celini. Jeste da će to doprineti da kažem malo široj raspravi ovde u plenumu, ali smatram da je apsolutno legitimno i tako se postaviti. Znači da svaki put kada imamo izmene i dopune jednog ili dva člana, možemo da napadamo 100 do 150 članova osnovnog teksta zakona. Znači, prihvatio sam većinski stav na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo, ali samo ukazujem ovde na plenumu da ću takođe insistirati da tu praksu primenjujemo i ubuduće.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, kolege narodni poslanici, čini mi se da smo se upustili u nešto što podrazumeva preveliku energiju koja se troši na objašnjavanje nečega što je savršeno jasno. Konkretno, ovaj amandman jeste na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo ocenjen kao potpuno u skladu sa Ustavom i pravnim propisima i čini mi se da ovaj kolokvijalni razgovor ne ide u dobrom pravcu zbog toga što zaista ne postoji nijedan jedini razlog da se amandmanu stavi bilo kakva primedba sa pravno-formalnog aspekta. Na kraju krajeva, postoji još jedan racionalan razlog zbog čega se amandman treba prihvatiti, a to je činjenica da se upravo amandmanom koji ima faktički sada zakonsku snagu i obavezujuću snagu izjednačavaju svi pred zakonom, niko se ne stavlja u povoljniji niti neko drugi u privilegovan položaj. Prema tome, taj kaskadni sistem koji guvernerka objašnjava je upravo u duhu ovog amandmana. Imajući u vidu da je amandman usklađen sa zakonom, da ga je ocenio Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, nema potrebe da se bavimo sada time da li je ovo u duhu prakse ili ne. Mi praksom ni u kom slučaju nećemo izmeniti ništa, osim toga što možemo razmišljati eventualno da ova skupština kroz Poslovnik, eventualno izmene i dopune Poslovnika, precizira šta se menja a šta se ne menja i na koji način, a do tada zaista ne postoji nijedan jedini razlog da se vreme na ovaj način troši oko objašnjavanja nečega što je savršeno jasno. Dakle, amandman ovakav kakav jeste, jeste u skladu sa zakonom, jeste u skladu sa pravnim propisima i prema tome, treba ga prihvatiti i to je stav SPS. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Pošto je predstavnik predlagača prihvatio ovaj amandman, konstatujem da je on postao sastavni deo Zakona. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Delević, Božidar Đelić i Mirko Cvetković. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Milica Delević. Izvolite.
Zahvaljujem se. Isto obrazloženje kao i za prethodni amandman – obezbeđivanje kontinuiteta rada Saveta i uvažavanje primedbi Evropske centralne banke u smislu usklađivanja sa članom 14. tačka 2. evropskih sistema centralnih banaka. Hvala.
Hvala. Reč ima gospođa Tabaković. Izvolite.
Sačekala sam da komentarišemo ovaj vaš sledeći amandman i nisam očekivala da ponovite činjenicu koja ne stoji – obezbeđivanje kontinuiteta u Statutu Evropske centralne banke, član 14. tačka 2. se odnosi samo na guvernera, na kontinuitet njegove funkcije, a ne na viceguvernere i ne na ovaj način na članove Saveta. Upravo uvažavajući stav, ne pritisak, ne zahtev, već stav Evropske centralne banke, guverner je ostao izvan ove konsekutivnosti prilikom izbora. To je jedina prava činjenica.
Hvala. Reč ima Milica Delević. Izvolite.
Zahvaljujem se gospođi Tabaković. Moja primedba je isključivo u vezi sa komentarima koji su mi kao predsednici Odbora za evropske integracije Skupštine Srbije dostavljeni i koji se upravo odnose i na potrebu obezbeđivanja minimuma trajanja funkcije viceguvernera i članova Saveta. Pretpostavljam da su oni protumačili Statut na način koji je prenet u komentarima, a verujem da su komentare podelili ne samo sa Skupštinom, nego i sa predlagačem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Član 26. odnosno član 8. izmena i dopuna Zakona dodaje novi stav koji kaže da ako funkcioneru Narodne banke funkcija prestane pre isteka mandata, novi funkcioner bira se u roku od 90 dana od dana prestanka funkcije. Znači, dodaje se novi stav kojim se precizira rok. Naša poslanička grupa DSS predložila je da se ovaj stav briše. Amandman nije prihvaćen. Dobili smo obrazloženje da se amandman ne prihvata jer predloženim rešenjem se utvrđuje preciziran rok za izbor novog funkcionera, čime se obezbeđuje kontinuitet u radu Narodne banke Srbije. Ako se ne varam, danas je 5. novembar 2012. godine, još uvek je na snazi, pošto ovaj zakon nije, izmene nisu usvojene, verovatno će to biti danas u toku dana. Na snazi su izmene koje su usvojene 5. avgusta 2012. godine. Samostalni član 26. tog zakona, objavljenog u "Službenom glasniku" br. 76/12, u stavu 2. kaže – guverner, viceguverner, direktor Uprave za nadzor i članovi Saveta biće izabrani u roku od 90 dana od stupanja na snagu ovog zakona. Ako dobro računam 90 dana je isteklo u subotu 3. novembra. Znači, imali smo saziv koji normalno radi, početak je mandata, najmanje problema, najmirniji period u odnosu na periode u radu kakve može da ima Narodna skupština, i pod svim tim uslovima nije ispoštovan rok od 90 dana da se izaberu svi funkcioneri Narodne banke. Još uvek nije izabran ni savet, ni direktor uprave, čak tačka dnevnog reda nije ni u dnevnom redu sednice – izbor direktora uprave. Znači, mi nismo ispoštovali rok od 90 dana. Menja se zakon i ponovo se utvrđuje rok od 90 dana, do sada je bilo šest meseci. Dešava se u radu Skupštine da postoje pauze i od po šest meseci kada Skupština ne radi. To smo imali ove godine, od februara čini mi se, pa do juna. U tom periodu trebalo je izabrati poverenike, odnosno Zaštitnika građana, pa Skupština nije mogla taj uslov da ispuni. Čini mi se da ovako oštriji rokovi ne uvažavaju praksu u radu Skupštine, i da mogu da stvore situaciju u kojoj se rokovi neće ispoštovati. Kažem, ako ništa drugo, mi smo ga ispoštovali ovoga puta, jer taj rok istekao u subotu, i zašto onda sve odlučujemo za tako relativno kratke rokove, ako praksa pokazuje da ne tako retko, da se oni ne ispoštuju.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Isto kao i kod prethodnog amandmana, jer ovim članom se šest meseci menjaju, 90 dana, obrazloženje je isto. Velika verovatnoća je da taj rok od 90 dana neće biti ispoštovan kao što ga nismo ispoštovali ovih dana.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandmane su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanik Gordana Čomić i zajedno narodni poslanici Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
Gospođo potpredsednice, gospođo Tabaković, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo govorili u četvrtak o problemu koji postoji u vezi člana 10. i naravno i kao poslanički klub podneli smo amandman, i očekivali smo da će i predstavnik predlagača, gospođa Tabaković, i Odbor za finansije, uvažiti argumente koje smo izneli, a to je da funkcioneri Narodne banke nemaju pravo žalbe Ustavnom sudu, i da je takvo rešenje protivustavno. Umesto toga, rasprava se svela na sasvim opravdane argumente, da se ne može nikome, pa ni funkcionerima Narodne banke uskratiti pravo na ustavnu žalbu. Ali, ustavna žalba i žalba Ustavnom sudu uopšte nisu dve iste stvari, i ako se svi složimo sa tim da pravo na ustavnu žalbu ne može da se uskrati nikome, što je nesporno, otvara se pitanje zašto se dozvolilo kao jedinim funkcionerima u Srbiji, koje bira Narodna skupština, sem sudija i tužilaca, pravo podnošenja žalbe Ustavnom sudu, guverneru, viceguverneru i ostalim funkcionerima. Mi smo u četvrtak slušali diskusiju i argumente koji su izneti ovde u Narodnoj skupštini, da je Evropska komisija uputila kritike u svom izveštaju, kad se pročita izveštaj to se vidi, da je faktički zaostala sudska kontrola i sudska zaštita u slučaju razrešenih funkcionera Narodne banke. U ovom dokumentu koji je došao u sredu ili četvrtak u Narodnu skupštinu, u Odbor za evropske integracije, ukazuje na potrebu da se preko nekog suda reši pitanje sudske zaštite. Mi smo kao poslanička grupa pažljivo analizirali situaciju koja je nastala kada su došle u Narodnu skupštinu izmene i dopune ovog zakona i smatrali smo, takođe važnim da se reši pitanje sudske zaštite, ne samo funkcionera Narodne banke, nego i svih onih lica kojima ta mogućnost eksplicitno u zakonima kojima se rešava o njihovim nadležnostima, pravima i obavezama nije dato. Smatramo, i to je ono o čemu smo govorili uvaženoj gospođi Tabaković, da je Narodna banka na takav jedan zahtev Evropske komisije mogla da da samo jedan jedini odgovor, da u našem pravnom sistemu i Ustavu Republike Srbije postoji sudska zaštita za razrešene funkcionere, a da nema nikakve potrebe i ne vidim zašto traže to od nas da to posebno piše. Ja ću sada u ovom trenutku da pročitam radi javnosti, i naravno ovde je i predsednica Odbora za finansije i gospođa Tabaković, koja je to sudska zaštita. Član 198. Ustava Republike Srbije, stav 2. kaže – zakonitost konačnih, pojedinačnih akata, a to jeste akt o razrešenju, kojima se odlučuje o pravu, obavezi ili na zakonom zasnovanom interesu, podleže preispitivanju pred sudom u upravnom sporu, ako u određenom slučaju zakonom nije predviđena drugačija sudska zaštita. To je upravo ovaj slučaj. Ustav Republike Srbije jemči pravo na sudsku zaštitu, a ne pravo za žalbu Ustavnom sudu i razrešenom funkcioneru Narodne banke pred Upravnim sudom. Zakon o upravnim sporovima, koji razrađuje ovu normu, u članu 3. stav 2. kaže – u upravnom sporu sud odlučuje i o zakonitosti konačnih pojedinačnih akata, kojima se rešava o pravu, obavezi i na zakonom zasnovanom interesu u pogledu kojih, u određenom slučaju zakonom nije predviđena sudska zaštita. To je upravo ovaj slučaj. Prema tome, sudska zaštita se pruža funkcionerima u našem pravnom sistemu i to Zakonom o upravnim sporovima i normom Ustava Republike Srbije. Mi smatramo da ste ovim rešenjem, koji ste sada ugradili kroz amandman Odbora za finansije prekršili Ustav Republike Srbije, jer dajete pravo razrešenim funkcionerima koji nema ni jedan drugi funkcioner koji je biran u Narodnoj skupštini, počev od regulatornih tela, nezavisnih institucija, ministara i svih drugih koji bi imali takođe puno pravo da traže izmene zakona kojima se rešava ili utvrđuje njihovo pravo i da traže u izmeni zakona da se njima ustanovi pravo na žalbu Ustavnom sudu. Zaista nam nije jasno zašto se potegloza ovim pitanjem? Mi smo u našoj raspravi rekli da to što traži Evropska komisija ne treba da bude ispunjena tako što će se kršiti Ustav ili naš pravni sistem. Mi smo mogli, u ovom konkretnom slučaju da im odgovorimo da naš pravni sistem to obezbeđuje i da nema potrebe da nas terate da to piše, jer bi onda morali za svako lice i svakog o kome se rešava konačnim i pojedinačnim aktom, da napišem u tom zakonu da imaju pravo da podnesu tužbu Ustavom sudu. Zašto onda Zakon o upravnim sporovima? Ignorantia iuris nocet, ne poznavanje prava ne izvinjava. Znači, ako neko ne zna da ima to pravo, izvinite molim vas, on trpi posledice zbog toga. Uvek kada se dođe u situaciju da se šire prava na uštrb Ustava, mi ćemo kao poslanička grupa reagovati. Ne možemo da prihvatimo da se u ovom konkretnom slučaju daje pravo samo zato što se smatra ili je neko smatrao, time ojačava nezavisnost ili samostalnost Narodne banke, a na osnovu toga što je to tražila Evropska komisija. U krajnjoj liniji, i sam izveštaj Evropske komisije ne govori koji je to sud, pa je vrlo zanimljivo čuti zašto baš žalba Ustavnom sudu, a ne pokretanje postupka pred Upravnim sudom, koji svaki funkcioner ima pravo na osnovu Ustava i zakona u Upravnom sudu da sprovede. Bojim se da stvaramo jedan opasan presedan, da će Narodna skupština doći u situaciju da se bavi žalbama pred Ustavnim sudom, da Ustavni sud, koji je, takođe, pretrpan predmetima, neće moći u rokovima da odgovori na te zahteve i onda ćemo imati razne situacije, da jedne funkcionere razrešava Skupština, sud o njima ne odlučuje, mi druge biramo i kršimo zakon tako što će veliki broj funkcionera, što razrešenih, što pod tužbama, egzistirati u našem sistemu. Još jednom, izabrali ste loše rešenje. Naš pravni sistem jemči pravo na postupak pred Upravnim sudom i to je bilo sasvim dovoljno i nije bilo potrebe da išta o tome piše u zakonu. Zato smo podneli naš amandman, da se član 10. briše. Molim vas da još jednom razmotrite ovo rešenje, jer ne znam ko vas je savetovao da je jedini izlaz žalba Ustavnom sudu. Hvala.
Hvala. Reč ima gospođa Tabaković. Izvolite.
Najkraće moguće. Upravni spor na akte parlamenta? Postoji li pravnik koji će se složiti sa vašim rešenjem, da se na akte parlamenta, jer su to funkcioneri koji se biraju u parlamentu? Pa, na njih se ne može primenjivati pravilo niti voditi pravni spor. Drugačija je situacija u EU, oni imaju sud pravde i Evropska centralna banka upućuje na sud pravde. Kod nas je taj najviši organ upravo Ustavni sud. Savetovali su stručnjaci, koji se bave tom materijom, u koje imamo poverenje, diskutovali su sa stručnjacima iz drugih zemalja i iz uporednog prava predložili da je to jedino rešenje u ovoj situaciji. Smatram da je primereno. Zato je amandman i odbijen.
Hvala. Reč ima gospodin Palalić, replika. Izvolite.
Upravo ovo što ste vi rekli – šta je konačan pojedinačan akt? To je akt o razrešenju. To je pojedinačan akt. Nema veze što ga je donela Narodna skupština, to je pojedinačan akt. Ako nije obezbeđena drugačija sudska zaštita, ima pravo da pokrene upravni spor ukoliko smatra da je prekršen zakon. Konačan pojedinačan akt je akt o razrešenju. Ne znam kako su vas pravnici savetovali, ali priroda pravnih akata govori upravo da taki akti podležu postupku pred Ustavnim sudom. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Zaista je veliku nedoumicu, u stručnoj javnosti pre svega, stvorio ovaj član 10. izmena i dopuna Zakona o Narodnoj banci. Iako smo u političkom smislu mogli da razumemo sve ono što su pravnici satkali u prve izmene i dopune Zakona o Narodnoj banci, očigledno je da se tu radilo o politici, ovde zaista ne mislim da je u pitanju politika. Ovde se zaista radi i o stručnoj pravničkoj problematici. Ako je Ustav već predvideo ustavnu žalbu kao mogućnost zaštite u slučaju da su iscrpljena ostala pravna sredstva ili da pravna sredstva nisu predviđena, zbog čega se sada ide na neko dupliranje? Zbog čega se ne ostavi samo ustavna žalba, nego se to definiše kao žalba Ustavnom sudu? Samim tim se i ovaj član 170. Ustava Republike Srbije dovodi u neko novo tumačenje. Sa mnogim kolegama iz struke smo ovih dana na ovu temu diskutovali i nikome od njih nije jasno zašto, ako zakon predviđa da ne postoji dvostepen postupak, da se o pravima razrešenih funkcionera odlučuje pred našim najvišim sudom, pred Ustavnim sudom, ako je ta odluka suda konačna i zbog čega se ne ostavi ustavna žalba kao kod svih ostalih slučajeva, već se ide na podnošenje neke posebne specijalne žalbe, koja se definiše kao žalba Ustavnom sudu. Zaista ne mislim da je u pitanju politika. Ne sumnjam u to da ste se konsultovali sa pozvanim stručnjacima, ali ovde se u obrazloženju, u odbrani ovih izmena poziva na uporedno-pravnu praksu. Međutim, to bi bilo sasvim uredu da je uporedno-pravna praksa u duhu našeg Ustava. Međutim, uporedno-pravna praksa je imala rešenja koja su bila u duhu Ustava tih zemalja. Sigurno je da će ovo rešenje, po meni, jako biti sporno pred Ustavnim sudom. Zbog toga ne razumemo zbog čega se ušlo u ovu, po nama, apsolutno ničim izazvanu i nepotrebnu avanturu, jer ovim predlagač zakona ništa ne dobija. Po meni, mislim da bi trebalo ostaviti to rešenje koje predviđa Ustav. Sigurno je da će ovo biti jako interesantan predmet pred Ustavnom sudom Republike Srbije. Moje skromno mišljenje kao pravnika je da postoji mnogo više šansi da Ustavni sud ovaj član 10. proglasi neustavnim. Zbog toga kažem da ne treba ulaziti u ovu avanturu, koja je apsolutno besmislena.
Hvala. Reč ima gospođa Tabaković. Izvolite.
Dali ste mi šlagvort da kažem jednu meni vrlo važnu stvar i Narodnoj banci Srbije, kao predlagaču zakona. Nijedan jedini član kojim se predviđa izmena nije donet pred vas reda radi i formalno i da bude mrtvo slovo na papiru. Znači, radimo samo ono što zaista smatramo potrebnim, korisnim, ne za bilo koga unutar Narodne banke, nego najšire moguće, za državu pre svega, ali i primenljivim. Da li će izazvati nedoumice i kako će to ići na Ustavnom sudu, videćemo. U tome nemamo iskustva. Ali, da se Upravni sud oglasio nenadležnim kada je jedan funkcioner koga bira Skupština, razrešila, to imamo kao iskustvo i kao istoriju iz koje treba da učimo. Kada je razrešena gospođa Bajalović kao predsednica Komisije za zaštitu konkurencije, koja se obratila Upravnom sudu, sud se oglasio nenadležnim. Znači, ne mogu da ostavim taj pravni lek kao predlagač kad on u praksi ne funkcioniše, ali smo ostavili onaj koji je maksimalno, da kažem, po analogiji primenljiv i sprovodljiv u postojećim uslovima. Volela bih da to imate na umu kada ocenjujete predloge koje smo dali. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz, replika. Izvolite.
Hvala. Gospođo Tabaković, nisam pominjao Upravni sud zbog toga, kažem, što sam se pozvao na član 170. Ustava Srbije, koji kaže – ako ne postoje druga pravna sredstva, drugi pravni lekovi ili su iscrpljena već postojeća pravna sredstva i postojeći lekovi, pa ako je već okončan postupak, jedino sredstvo koje ostaje onome koji je razrešen ili su povređena njegova prava to je pravo na podnošenje ustavne žalbe. Ustav to već predviđa, a vi kažete – žalba Ustavnom sudu. Znači, uvodi se jedan, po meni, nepotreban institut koji možemo definisati. Kada bi nekog pravnika sa iskustvom pitali koja je razlika između žalbe Ustavnom sudu i ustavne žalbe, niko ne bi znao da da kvalitetan odgovor. U čemu je razlika, izuzev u redosledu reči? Mislim da je suština ista i da je postupak pred Ustavnim sudom, pošto se ovim predlogom člana 10. ne reguliše postupak... Znači, onda će važiti ona pravila i Poslovnik o radu Ustavnog suda i onda je nepotrebno, kad već Ustav definiše pravo na podnošenje ustavne žalbe, to definisati kao neku posebnu žalbu Ustavnom sudu. Pričam o nekom specifičnom pleonazmu koji je, po meni, nepotreban. Možemo krenuti od onoga da od viška glava ne boli, ali bojim se da će upravo zbog toga što Ustav to već predviđa ovakvo rešenje biti proglašeno neustavnim.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dilema je da li član 10, na koji sam podnela amandman sa predlogom da se član briše, iz obrazloženja koja su već data i koja su različita, ali u suštini sa deljenjem stava da ne može zakonom da se stavlja van snage Ustavom definisana odredba o pojedinačnoj ustavnoj žalbi. Ako to uradite jednom, onda to možete da uradite svaki put u bilo kom drugom zakonu. Onda je veliko pitanje šta od Ustava na kraju ostaje na snazi. To obrazloženje nije za mene nesporno. Ono što je za mene sporno jeste da li taj član još uvek postoji? Dakle, da li vreme koje koristim je dva minuta za amandman ili od poslaničke grupe? S obzirom da je Odbor za finansije podneo amandman, da se predstavnica predlagača saglasila sa amandmanom i član 10. koji je u prvobitnom tekstu zakona imao odredbu o pravu funkcionera koji je razrešen, da podnosi žalbu Ustavnom sudu. S tim što mu se zabranjuje da koristi pojedinačnu ustavnu žalbu, takav član više ne postoji. Neće se ni glasati o tome jer saglasnošću Odbora i predstavnika predlagača je postao sastavni deo Predloga zakona. Tako da ostaje na predsedavajućoj da proceni da li vreme koje trošim je dva minuta za podneti amandman ili od vremena poslaničke grupe. Rekla bih da je od vremena poslaničke grupe. Komentar za amandman koji je Odbor za finansije dao, ostaje se pri tome da se podnosi žalba i to je sada rešenje u zakonu, pošto je teško da ćemo imati prostora da se interveniše tekstom ili u toku glasanja, ako se uoči da ovo nije dobro. S tim što je dodat rok od 30 dana od dana objavljivanja odluke u "Službenom glasniku RS". Obrazloženja koje čujemo koja bi trebala da pobiju argumentaciju da član 10 ne treba da postoji, vidimo da on i ne postoji u obliku u kakvom smo ga dobili u prvobitnom tekstu zakona, je da neko nije hteo da postupa po pojedinačnom rešenju. Zato što se upravni sud oglasio nenadležnim, dakle u našoj praksi čuvena negativna nadležnost – nemoj da ja odlučujem, bolje gurni to negde. Zato što je neko u upravnom sudu procenio da ne treba da razgovara o pojedinačnom aktu, mi ovde prvo dobijamo predlog da se ukida pojedinačna ustavna žalba, pa onda imamo promenu da to ipak radi Ustavni sud. Kako bi bilo da mi razgovaramo sa tim upravnim sudom, da vidimo na okruglom stolu, na javnom slušanju u razgovoru sa Odborom za pravosuđe, bilo kim, hvala bogu institucija ima. Da vidimo koja je argumentacija da se postupkom jedne od institucija u državi stvara zakonska praksa – neće upravni sud pojedinačno rešenje – e sada ćemo za funkcionere NBS, pojaviće se neki drugi sektor, pa ćemo za neke druge funkcionere. To nije dobro zato što se ponavlja ideja da Skupština treba svoja ovlašćenja da daje nekom drugom, odnosno da se ne petlja u komentare ako je upravni sud rekao da neće. Oni neće da sude i molim lepo. Vrlo je ozbiljan problem, mnogo ozbiljniji nego što je ovo rešenje. Biće tek ozbiljno ako se pojavi pravi slučaj. Zato što, kada se traži analogija sa sudijama, odnosno sa ustavnim osnovom za sudije, ispušta se iz vida da Ustavni sud govori samo o postupku kod sudija. On se ne meša u to šta je bilo od materijala. On gleda da li je procedura poštovana. Šta će Ustavni sud da ceni od procedure u slučaju razrešenja funkcionera NBS? Ustavni sud će da ceni da smo mi tokom razrešenja kršili proceduru, da je Narodna skupština kojoj Ustavni sud može da se obrati samo sa svojim komentarom, pa da mi onda odlučujemo da li će zakon ili član koji je proglašen i ocenjen neustavnim ići ponovo u proceduru ili neće. Dakle, mi imamo dijalog sa Ustavnim sudom. Ovim vi kažete – Ustavni sud će da proceni da li Narodna skupština poštuje proceduru. Molim vas da to ipak izbrišete iz zakona. Ne zbog toga što će se smanjiti sigurnost funkcionera razrešenih u budućnosti u NBS, ne zbog toga što upravni sud kaže da on neće, nego zato što je to pitanje samopoštovanja nas svih zajedno u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Pre nego što dam reč gospođi Tabaković, dužna sam da vam odgovorim o ovom amandmanu, kao i o svima ostalima o kojima se vodi rasprava. Priznali smo vam dva minuta kao predlagaču amandmana, ostatak se odbija od poslaničke grupe. Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Vi ste gospođo Čomić meni uvek od koristi. Sada shvatam u čemu je problem kod poslanika. Ne, ovo je izuzetak u kojem bi Ustavni sud odlučivao, ne da li je poštovana procedura, već o suštini. Da li je član 28. Zakona o NBS, koji propisuje razloge za razrešenje, da li su zaista nastupili ti uslovi iz člana 28. Znači, ne da li je poštovana procedura u kom postupku i kako. Da li su nastupili zaista razlozi? Zato smo došli do ovakvog rešenja, jer u razgovorima koji su bili da li Ustavni sud treba ili ne treba da bude nadležan, postavilo se pitanje da ukoliko bi razrešeni funkcioner podneo pomenutu žalbu, koji pominju neki poslanici. Kaže se ne bi imao pravo da podnese i ustavnu žalbu. Razlog je sasvim jasan. Ne postoji opravdanje da Ustavni sud dva puta odlučuje o istoj stvari. To morate da priznate. Postavlja se pitanje u postupku po ovoj žalbi. Sud je utvrđivao da li je razrešenje sprovedeno, ne samo po propisanom postupku, ali pre svega da li su nastupili razlozi za razrešenje. Govorila sam u načelnoj raspravi o tome. Ne da li je otišao u penziju ili da li je poslovno nesposoban, nego da li je prekršio nešto od uslova koje ne bi smeo i koje neko mora da ceni. Znači, to utvrđivanje, da li su nastupili razlozi za razrešenje su ono što se ceni na Ustavnom sudu. Dakle, jedini preduslov da se koristi ovo pravno sredstvo jeste da funkcioner bude razrešen pre isteka roka na koji je biran. To nije praksa koja se otvara za ne znam koliko i stotinu, nego za maksimalno četiri vice guvernera, koliko po zakonu postoji. Mi smo odlučili da ih je tri dovoljno. Znači, zaista jedini uslov da se o ovome razgovara jeste razrešenje pre isteka, ali se ceni ispunjenost uslova iz člana 28. Reč je o tome da ukoliko postoji povreda zakona u smislu nastupanja uslova, ali i procedura, ne samo procedure kao kod sudija i tužioca, sud bi takvu žalbu mogao da usvoji i da poništi odluku o razrešenju. Govorim, uslovno bi mogao, jer je to praksa koju sada stvaramo. Želeći da sa najboljim namerama i usklađujući se sa onim što je praksa zemalja koje imaju taj sud pravde, a mi ga kao takvog nemamo pokušamo da stvorimo analogiju zaštite funkcionera institucija za čiju se nezavisnost svi na ovaj način zalažemo. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić, po osnovu replike.
Reč je o tome da Ustavni sud ne može da raspravlja o razlozima. Dakle, ne možemo da se pozivamo na to da važi analogija sa sudijama. Kod sudija isključivo o postupku, o proceduri Ustavni sud kada je donosio odluke po žalbama sudija, ni jednog trenutka nema nadležnost da razgovara o razlozima o osnovu. On je osporio razrešenja na osnovu povrede procedure. Ne može oba. Ne može – staviću razrešene funkcionere NBS po analogiji sa sudijama, zato što nema osnov za funkcionere NBS u Ustavu. Znači – staviću ih po analogijama, ali ću onda dodati da Ustavni sud razmatra da li su nastupili razlozi. Čemu mi onda služimo? Onda stavite da Ustavni sud razrešava funkcionere NBS, ovo je karikirano sa lošim cinizmom. Kako će onda da razmatra da li su nastali razlozi, čemu mi služimo onda? O tome govorim. Dati takvu nadležnost Ustavnom sudu, a da nismo ni pitali, možda ljudi uopšte i ne bi. To pretpostavljam da ne bi. To je nedostatak poštovanja za ovu instituciju i to je moje čvrsto stanovište. Nadam se da ova odredba neće proizvesti probleme pri nekom budućem razrešenju, jer do sada nemamo slučaj.
Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković.
Razlozi zbog kojih se ta analogija primenjuje, a i ne primenjuje, su isti oni kojima se rukovode kritičari, nezavisnost, samostalnost ili posebnosti Narodne banke. Jednom je hoćemo, drugi put je nećemo. Moram otvoreno da kažem svima vama ono što vi ne želite da vidite. Nije primereno, ali moram da kažem. Svojevremeno su agencije napravljene kao nezavisna regulatorna tela da bi se izvuklo političko uticanje i biranje organa koji njima rukovode, da bi se stvori privid nezavisnosti, morate da se složite sa time, imamo dokaza. Danas kada želimo da izbegnemo stvaranje privida da postoji nezavisna institucija koja neće biti pod političkim uticajem i kada za to obezbeđujemo mehanizam, nama se ne sviđa i zato ću otvoreno reći – traži se da postoji ovakva vrsta zaštite da ne bi većina, bilo koja, ova danas, ona sutra, mogla da ceni ispunjenost uslova za razrešenje, rukovođena političkim stavom. Uvek se ide na dvostepenost odlučivanja, u kojem jedan organ može da pogreši, a onaj iznad može da vrati na preispitivanje ili da odluči drugačije. Ustavni sud bi po prirodi stvari morao da bude neko ko nije rukovođen političkim interesima i samim tim da potvrdi ili ospori odluku. Verujem da se i vi sećate, gospođo Čomić, kada smo ovde imali jedno od predavanja profesora koji se bavi parlamentarnom praksom i podeljenošću poslanika između onoga što se zove opšti interes građana i podeljenošću sebe kao člana političke partije koji ipak zavisi od onoga ko ga u parlament šalje, pa mora da glasa onako kako mu se, a to se najmanje na vas lično odnosi, ali jeste praksa koja postoji, da postoji to političko uticanje jer su svi na neki način, u većoj ili manjoj meri, poslušni u smislu stava koji partija ima. Da bi se izbeglo političko razmišljanje i procenjivanje razloga za razrešenje, traži se sistem duplog ključa za ovu vrstu nezavisnih funkcionera. To je zahtev, to je praksa. Pokušavamo ovde da je stvorimo, sa najboljim namerama. Na vama je da to kritikujte, ali ja vam kažem koji su to razlozi koji su doveli do jedinog mogućeg rešenja u ovom trenutku u Srbiji.
Hvala. Gospođa Čomić, replika.
Upravo to i govorim. Predloženim rešenjem kažete – Narodna skupština ne ume da proceni razloge za razrešenje funkcionera, jer je sastavljena od političkih stranaka. Od čega da budemo sastavljeni, nego od političkih stranaka? Karikiram namerno, zato što je stvar izuzetno ozbiljna. Ili će Narodna skupština imenovati, birati i razrešavati, a oni koji su nadležni za pojedinačna akta i odluke raditi svoj posao, ili ćemo ući u praksu da Narodna skupština, zato što smo članovi političkih stranka, imaćemo uvek mišljenje nekoga u političkoj stranci, a ne svoje sopstveno. Da bi to sprečili, onda ćemo da kažemo da Ustavni sud razmatra sadržinu razloga zbog kojih je Narodna skupština većinom glasova odlučila da razreši nekog funkcionera Narodne banke. To i ne valja i mi se slažemo. Nemojmo zajedno da Narodnoj skupštini ono što je njena ustavna nadležnost i što je naš zajednički posao. Neću se više javljati. Zahvaljujem na replikama i na strpljenju, ali se zaista nadam da ćemo do dana za glasanje ponovo koristiti član 165. i ispraviti ovaj član.
Hvala. Izvolite, gospođo Tabaković.
Ne bih želela da ostanemo na zaključku koji ste izvukli, da Skupština ne ume, da poslanici ne umeju, da su zamračeni stavom svoje političke stranke itd, jer mnogo je više on ih koji zaista razmišljaju svojom glavom i sama se, čemu se neki čude, ne mnogi, ponosim time da politički stav i najdobronamerniji građanski stav i profesionalan stav mogu da imaju znak jednakosti između te tri stvari. Postoje mnogi koje lično poštujem i cenim zbog toga i trudim se da i sama budem takva. Ali, ne možemo da budemo, kako ono kažete, u Evropi malo da budemo, a da mi postavljamo uslove. To je upravo taj razlog gde se traži povećana zaštita za ovu instituciju i mi pokušavamo da ne budemo predmet spora da bi se otvarale druge stvari i da ne bi Zakon o Narodnoj banci bio deo o kojem se priča, a da druge bitnije i važnije stvari ostavljamo zapostavljenima. Znači, da bi svi išli napred i kao parlament i kao institucija i kao društvo i kao pojedinci, mi ćemo se truditi da naučimo sva ta pravila iz velikog sveta, u kojima i sami priznaju nesavršenost izbora organa nezavisnih institucija, jer ih predlažu političke partije, pa se kaže – nezavistan stručnjak, uvažen. Ko mu je dao licencu da bude uvažen, kada ovde treba da ga predlaže politička partija?U tom smislu, vi i ja volela bih da smo reprezenti najširi i da smo onaj uzorak koji zaista može da bude u Srbiji uzet kao najširi, da mi kažemo – taj je čovek uvažen i nije važno što je iz ove ili one političke stranke. To nije slučaj ni u kojoj zemlji, u punoj meri. Svako od nas se trudi da ga i lično, a i zakonskim projektima, onemogući da politički stav bude važniji od ovog građanskog, zakonskog, da kažem opšte-evropskog. Vi i ja znamo da odužimo diskusiju. Drugima je možda dosadno, ali stvarno mislim da smo rekli bitnu stvar građanima. Pokušaj da primedbe koje s pravom, ali ne svo, pravosuđe nosi i da pravednost koja ne može da se obezbedi samo u jednom nivou npr. sudske vlasti, jedan sud presudi i ne možete nikom više da se žalite. Od Turaka ostalo – kadija te tuži, kadija ti sudi, da to ne može da radi isti organ. Ide neki viši. Prosto, mislim da je to izvođenje želje da se ovde obezbedi ne namerna političkih partija, ne neznanje, taman posla, ja bih na sebe samu bacila kamen ako bih prihvatila da je to razlog. Ali, izgleda da još mnogo toga treba Srbiji da se dokazuje da je na putu promena ka EU činila greške i da ih neće činiti. Uvek kada dođete u poziciju da odgovarate i za ono što niste uradili, od vas traže da uradite dvostruko više. Prosto, shvatite to kao napor i kao potrebu da pokažemo da greške više neće da pravi niko u Srbiji, bez obzira na to koja je to vlast, koja je to politička partija, ne zalažući se za jednopartijski sistem ili za komunizam ili bilo kako, prosto da kao ljudi ne grešimo i da ne činimo nepravde u najvećoj meri koliko je to moguće.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
Gospođo Tabaković, slušajući vas čini mi se da živim u nekoj prelepoj bajci. Sada pokušavamo na tanan i lep način da uskladimo te evropske standarde i da uprkos određenim specifičnostima našeg pravnog sistema obezbedimo da u svakom momentu svaki funkcioner ima zajamčena ljudska prava. Čujemo koliko je bitno da čak i ono što je privid depolitizacije postane prava depolitizacija. To nam danas saopštava zamenik predsednika SNS. O čemu ovde pričamo? Govorite o tome kako bi bilo najbolje da se na pravi način oceni razlog za eventualnu smenu nekog funkcionera, a vaša stranka i vaši koalicioni partneri nisu imali ni najmanju želju pre nekoliko nedelja, nekoliko meseci da ocene zašto bi oni koji su tada vodili NBS trebali da odu sa njihovih pozicija. Ne, tu vam uopšte nije bio potreban ni Ustavni sud, nije vam bio potreban ni Upravni sud, nije vam ništa trebalo, nego ste sproveli političku čistku, kao što ste i uradili izmenama zakona, koje su obezbedile da neki ministar može bez ikakvog obrazloženja da nekoga smeni, makar se ta osoba godinama trudila da poveruje ono što joj je govoreno godinama, a to je da se ide u profesionalizaciju državne uprave. Gospođo Tabaković, ne može ovako dvolično. Ne može s jedne strane da pokušavate da kažete da treba sprovesti istinsku depolitizaciju, a da sprovodite političke čistke, da smenjujete ljude koji vode NBS, samo da bi vi došli kao političar koji ovoga puta nije uspeo da postane premijer, na njihovo mesto. Kada već govorimo o kompetentnosti, čuli smo da ovde zbog ekonomičnosti i efikasnosti u radu ove Narodne skupštine, dolazite samo sa dobro promišljenim koracima. Izvinite, i sami ste sada priznali da je član 10. protivustavan. Sami ste priznali, onim amandmanom koji je sada predložen i uvažen, da ono što je predloženo, a to je ukidanje ustavne žalbe, je nešto što je protiv člana 170. našeg Ustava. Toliko o poštovanju Ustava. I dan danas imamo odluku o imenovanju članova Saveta. Kao član Odbora za finansije, pozvan sam prošlog petka na Odbor, gde je jedina tačka dnevnog reda bila povlačenje te odluke. Posle deset minuta su me zvali da mi kažu da se povlači povlačenje i da se zapravo na dnevnom redu tog odbora nalazi rasprava o amandmanima. Prošle nedelje je bilo rasprave u ovom domu, a i danas imamo odluku, koja je očigledno u koliziji sa ovim zakonom. Da ne govorim o tome da ste nam pre tri meseca predložili jedan zakon, gde ste napisali da nema ni jednog evropskog teksta sa kojim treba da se uskladi, a danas smo čuli celu priču o tome koliko ne možemo da budemo upola usklađeni. Gospođo Tabaković, za početak, ako ste stvarno iskreni u usklađivanju sa evropskim standardima, prepoznaćete da prava politizacija jeste i ovo što je kolega Radojko Obradović rekao malopre. Mnogo je veći rizik da dođe do politizacije u imenovanju viceguvernera ukoliko se direktno biraju u Skupštini. Ovoga puta je to izbegnuto i na tome vam čestitam, ali ne možemo raditi na pojedinačnim slučajevima i u zavisnosti od osobe. Naravno da treba da se vratimo na onu prethodnu praksu, gde je Savet imao ingerenciju da na predlog guvernera bira viceguvernere. Moramo da se vratimo na praksu da nemamo dvovlašće u NBS, nego guvernera koji upravlja bankom i koji, u skladu sa primedbama koje držimo u ruci, koje nisu uvažene, i Evropske centralne banke i Evropske komisije, koje su zabrinute o odlukama koje ta uprava može doneti, i napokon, na kraju da vam pročitam i drugi put, gde se kaže sa strane EU sa kojom želite tako da se uskladite, sa tim velikim svetom – da postoji ozbiljna zabrinutost zbog činjenice da je guverner NBS nedavno izabran za zamenika predsednika SNS. Mada se kaže da su te funkcije zamrznute, to može da uspostavi potencijalni konflikt interesa i da ugrozi nezavisnost Centralne banke i guvernera, što je u potpunosti u kontradikciji sa članom 130. osnovnog teksta EU. Gospođo Tabaković, nema razloga da nas ovde uveravate da oko nekih odluka, razrešenja ćemo naći bolji način da se zaštite ljudska prava funkcionera, uraditi ono što bivaša profesionalna etika trebalo da naloži, vratite ono što je bilo u zakonu pre, i obezbeđivalo da ne bude politizovano i dajte ostavku na mesto zamenika predsednika SNS. Hvala.
Dužna sam zbog obaveštenja, pošto sam ujedno i predsednik Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, da demantujem ono što ste pričali, gospodine Đeliću. Ni u jednom trenutku prošle nedelje nije bio zakazan Odbor sa temom o povlačenju odluke. Duboko sam svesna da, pošto zakon nije stupio na snagu prošle nedelje, nije bilo ni osnova za povlačenje odluke. Povlačenje odluke može da nastupi tek kada ovaj zakon, ukoliko se usvoji, stupi na snagu. (Božidar Đelić: To su meni rekli.) Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Dve rečenice. Nikoga nisam smenila, niti smenjujem. Neki su otišli dobrovoljno. Koliko je za to bilo razloga, videćete u vremenu i danima koji dolaze. Koliko je dobro što je tamo neko ko zaista nema problem sa svojim obrazom, sa svojim računom, sa svojom zloupotrebom političkog stava, sa rentiranjem političke pozicije, poput nekih, videće građani Srbije u najkraćem mogućem roku. Svim zabrinutima, pre svega vama, mogu da kažem – dani pred nama će pokazati zašto i kontrola bankarskog sistema nije bila kako valja i šta sve ne valja, ali ne da bi se reklo šta ne valja, nego zato da se popravi i da bude bolje. Nadam se da ćete biti u Srbiji da to dočekate. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
Verujem da ste tražili najbolje pravno rešenje da se reši problem sudske zaštite funkcionera. Međutim, moram da se nadovežem na diskusije koje su se čule – kakve su sve još moguće posledice i problemi koji nastaju ako se ovo rešenje usvoji. Ovde se razgovaralo o proceduri. Vidite, da bi se, ako ovo rešenje ostane, uopšte moglo, ako je to moguće, postupati pred Ustavnim sudom, vi morate hitno da uđete u izmene Zakona o Ustavnom sudu. Hitno. Zakon o Ustavnom sudu reguliše postupak pred Ustavnim sudom. On ne pominje ni u jednoj svojoj odredbi, i kod postupanja, i kod načina donošenja odluka, situaciju koja se odnosi na žalbu razrešenih funkcionera NBS. Znači, nemoguće je da se na osnovu normi koje je Zakon o Ustavnom sudu definisao, podneta žalba razmatra, jer je ni Ustav, ni Zakon o Ustavnom sudu ne predviđaju. Praktična posledica svega toga će biti to da će i Ustavni sud da odbaci tu žalbu, jer ne može po njoj da postupa. Činjenica je da je Upravni sud nečiju žalbu odbacio, sasvim sigurno ga ne oslobađa obaveze da postupa po Zakonu i po Ustavu situacijama kada bilo kom funkcioneru, a to Ustav govori i Zakon o Upravnom sudu, nije omogućena sudska zaštita, a o njegovom prvu, obavezi i odgovornosti je odlučeno konačnim pojedinačnim aktom. Mislim da bi bilo bolje da, umesto da se ušlo u jedno rešenje koje ste smatrali da je bolje,koje mi smatramo da nije utemeljeno na Ustavu, koje će proizvesti obavezu izmena Zakona o Ustavnom sudu, izmena još niza drugih zakona, da bi se napravila konsultacija, između ostalog, i Ustavnog i Upravnog suda, da vidimo kako taj sud radi i šta on smatra, ko je nadležan za uprave sporove koji se tiču pojedinačnih akata. Prema tome, mislim da će biti ista posledica to što Ustavni sud neće moći da postupa. U krajnjoj liniji, i ovo rešenje koje ste smatrali kao najbolje, kao najbolju zaštitu, biće tako da će ga i sam Ustavni sud odbaciti, jer u zakonima koji regulišu njegov rad, ovo apsolutno ne postoji. Kako može Ustavni sud da odlučuje o proceduri, a on se toga tiče, ili da ocenjuje ustavnost i zakonitost akata, i odlučuje o tome da li je prekršena procedura nečijeg razrešenja, da odlučuje o tome da li je Skupština na taj način prekršila zakon? Molim vas da još jednom razmislite. Kažem, imajući u vidu želju da ste hteli da rešite taj problem, ali mislim da je izabrano pogrešno rešenje.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Poštovane kolege, poštovana guvernerko, pažljivo slušajući sve kritike na ovaj amandman, stičem utisak da postoji opasnost da tim kritikama ne uđemo u jednu drugu i daleko opasnu poziciju u odnosu na povredu zakona. konkretno, povredu Zakona o uređenju sudova. Zašto? Iz jednostavnog razloga što i, pored iskrenog uvažavanja i poštovanja prema kolegama koje su elaborirale danas ovu materiju, odluke ovog parlamenta, ove skupštine nisu upravnog karaktera. Ne radi se o upravnim aktima. To jesu pojedinačni akti, ali nisu proistekli iz postupaka koji bi se regulisao Zakonom o upravnom postupku ili materijom koja podrazumeva da je Upravni sud nadležan za odlučivanje po bilo kakvom pravnom sredstvu, konkretno, tužbi, upravnoj tužbi protiv takvog akta. Prema tome, pogledajmo Zakon o uređenju sudova, pogledajmo šta kaže taj zakon u pogledu nadležnosti suda i uverićemo se da ovaj način ili ovaj model na koji se ukazuje nije dobar, jer bi naišao na grubu povredu Zakona o uređenju sudova. Sa druge strane, lica koja su obuhvaćena odlukom parlamenta, ako su nezadovoljna takvom odlukom moraju uživati sudsku zaštitu. Ako sudsku zaštitu ne može da pruži Upravni sud kao specijalizovan sud, a ne mogu da pruže ni sudovi opšte nadležnosti, postavlja se pitanje – koji bi to sud mogao da pruži zaštitu ako to nije Ustavni sud u skladu sa nadležnostima koje su propisane Zakonom o ustavnom sudu? Ne sporim da će tada Ustavni sud u svakom slučaju, shodno onome zašta je nadležan u oblasti svoje rezdikcije, odlučivati o prevashodno zaštiti procedure, primenjivati shodno onome za šta je nadležan zaštitu i zabranu načela diskriminacije i u tom pravcu doneti valjanu odluku. Ne sporim da Ustavni sud ima pravo da kaže da je ne nadležan za određenu materiju, ali ostavimo to Ustavnom sudu u praksi da se sud odredi prema konkretnom aktu koji se pobija žalbom, odnosno ustavnom žalbom i shodno tome ćemo definitivno odrediti, odnosno sud će nam ukazati šta je to šta će biti predmet daljih postupanja pred Ustavnim sudom, a šta je to što ne može da bude u jurizdikciji Ustavnog suda. Postoji nešto što podrazumeva isključivo sudsku praksu i da kroz sudsku praksu dođemo do rešenja koja se danas afirmišu. Zahvaljujem se.
Jorgovanka Tabaković ima reč.
Izvinjavam se što malo širimo raspravu, ali mislim da je kolega ovoga puta govorio o suštini stvari. Imamo li mi prava ovim zakonom da namećemo Ustavnom sudu obavezu koju inače nema? Svesni smo ograničenog prostora, i o tome sam prvog dana govorila, kako da ispunimo uslov a da ne narušimo ničiju unutar našeg pravnog sistema nadležnost, nezavisnost, ograničenost koju zakon dozvoljava. Ostavimo Ustavnom sudu da proceni to jer moramo da stvaramo neku novu praksu i ovo je možda početak, niko nije predložio bolji, ali priznajem da su sva pitanja koja ste otvorili, koja je kolega potpuno na mestu, svesni smo i bili, sagledali i zaista nije se moglo pronaći u ovom trenutku bolje rešenje. Imajte na umu da ovo ne zadire ni u čija druga prava. Pokušaćemo da zaštitimo prava, a to se od nas očekuje. Koliko će to biti moguće, zavisi i od svih ostalih, a računam da smo na istom poslu kao i mi ovde u ovoj sali, tako u čitavoj državi. Hvala posebno.
Narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
Hvala predsedniče. Hteo bih da dobijem razjašnjenje od gospođe guvernera, kada je na kraju njenog izlaganja rekla da se nada da će biti u Srbiji, da li je to njena pratnja mojih putovanja kada se nešto desi, da li je to neka pretnja i uobičajni odgovor na argumentovane kritike? Hteo bih da saznam zapravo šta je vaša ideja. Hvala.
Jorgovanka Tabaković.
Mislim da odgovor na vaše pitanje nije u mom domenu.
Narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, već duže vreme se ta višestepenost u odlučivanju kada su u pitanju funkcioneri NB provlači kroz Narodnu skupštinu i diskusije pojedinih narodnih poslanika. Čuo sam izuzetno zanimljive diskusije i ne mogu da kažem da nije bilo dobre volje da se pomogne i da se zakon napravi što je moguće bolje, ali ako pogledamo kako je ovaj problem nastao, zbog čega je nastao i zašto se vrši, ne da kažem pritisak, nego jedna određena preporuka da postoji višestepenost u odlučivanju, hajde da to rasčistimo. Zemlje EU nemaju precizno definisan stav i jedinstvo oko izbora funkcionera njihovih nacionalnih banaka. Negde imamo situaciju da to predložu, imenuju njihovi nacionalni parlamenti, negde to radi predsednik Vlade, negde to radi ministar finansija, negde to radi Vlada. Nemaju jasno definisan stav kako to da rade. Zato što u najvećem broju slučajeva to radi izvršna vlast, može da se povede upravni spor ili neki spor po njihovom zakonodavstvu na odluku izvršen vlasti, jer ako pogledate sistem naš ustavni najviša vlast je zakonodavna vlast, ovaj parlament, pa sudska vlast, pa izvršna vlast. Zbog jednog problema, a to je da je to stav Evropske centralne banke zbog svog unutrašnjeg uređenja i statuta koja nije nacionalna banka nego nadnacionalna banka, pa može da se desi Evropski parlament smeni guvernera Evropske centralne banke i to poslanika koji su npr. u svojim nacionalnim parlamentima u opoziciji, a u Evropskom parlamentu u poziciji. Zamislite da neko tako smeni guvernera koga je predložila ili imenovala Angela Merkel. Raspad čitavog ekonomskog sistema. Pokušava se da se uvede ta dvostepenost u odlučivanju. Hajde jedno prosto pitanje – ako prihvatimo da to treba da radi Upravni sud, stavimo zakon, izglasamo, a onda neko od naših kolega koji se ne slaže kaže – to nije dobro, napisaću predlog za pokretanje postupka ustavnosti ovog zakona. Da ne prejudiciram odluku Ustavnog suda ako se tako nešto desi. Ustavni sud bi to proglasio ustavnim jer na odluke Skupštine Srbije ne može da ceni sud opšte ili posebne nadležnosti iz pravosudne vlasti. Nemoguće je. Niži je organ. Može na odluke Vlade, ali ne može na odluke Skupštine. Jedino moguće rešenje jeste da odluke koje donosi Skupština po njima postupa u drugom stepenu Ustavni sud. Neko kaže – na osnovu čega će? Ustavni sud ima određenu praksu. Može da primeni i analogiju, a možemo i izmenama i dopunama Zakona o Ustavnom sudu da to pitanje doteramo do kraja. Ustavni sud već postupa po žalbama koje podnose nosioci javno–tužilački i pravosudnih funkcija. Jeste to Ustavom predviđeno, ali nije ustavna žalba. Znači, već postoji mehanizam. Možda ga treba doraditi Zakonom o Ustavnom sudu, ali nije kasno ni takav jedan zakon da se nađe u proceduri pre nego što dođe do ovakvih situacija da nekoga razrešavamo po ovim novim izmenama i dopunama Zakona. Malo dublje posmatrajte problem. Zašto u EU postoji praksa da to rade sudovi opšte nadležnosti ili posebni sudovi ali u okviru pravosudnog sistema vlasti? Zato što uglavnom funkcionere nacionalnih banaka postavlja izvršna vlast. Po kom sistemu, nije bitno. Svakako da je sudska vlast iznad izvršne, a zakonodavna iznad sudske i iznad izvršne. Kapa nad svim je Ustavni sud.
Narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Mislim da je ova rasprava jako dobra i kvalitetna i da smo ipak uspeli da se približimo samom centru problema. Ukazivali smo Zakon o Ustavnom sudu ne predviđa žalbu Ustavnom sudu na način na koji predviđa ovaj zakon. Znači, samim tim nema usklađenosti zakona i zakon nije u skladu sa našim pravnim sistemom, odnosno predlogom člana 10. Sa druge stran, postavlja se pitanje, pominje se dvostepenost. Zakon o Ustavnom sudu ne predviđa da po žalbi Ustavnom sudu rešava Ustavni sud u prvom postupku, a onda po ustavnoj žalbi Ustavni sud u drugom postupku. Dolazimo u jednu prilično pravnički složenu situaciju, a samim tim ne regulisanu situaciju – kako može Ustavni sud da odlučuje o žalbi Ustavnom sudu u prvom postupku. Sada pošto je Narodna banka predložila amandman da ostaje ustavna žalba, onda ćemo imati pred Ustavnim sudom, ovako kako je to zamišljeno, naravno, svim vrstama tumačenja, prvostepeni i drugostepeni postupak, što opet ne može. Naravno da je ovo sve posledica onoga o čemu smo mi pričali u avgustu ove godine kada je politika uradila to što je uradila sa Narodnom bankom Srbije. Sada, kako dalje idemo, pošto je sve to bilo regulisano na dobar način i pošto je sve bilo u skladu sa Ustavom i našim pravnim sistemom, mi ćemo sa ovakvim i sličnim izmenama sve više zadirati u neustavnost i neusklađenost sa našim pravnim sistemom. Molio bih da mi gospođa Jorgovanka Tabaković objasni koji je to postupak, pošto se iz predloga ne vidi, po kom zakonu će Ustavni sud rešavati po žalbi Ustavnom sudu, a kako će onda Ustavni sud postupati po ustavnoj žalbi? To nikome ovde nije jasno. Mislim da je to suštinsko pitanje.
Reč ima gospođa Tabaković. Izvolite.
Rado ću vam odgovoriti na to pitanje, ali posredno odgovarajući. U ovom domu mora da bude donet jedan poseban zakon koji rešava problem vredan na stotine miliona evra napravljenih problema koji će se, na kraju krajeva, prelamati preko države i leđa građana u tom savršenom funkcionisanju nepolitičkog guvernera, nezavisne Narodne banke i savršeno harmonizovanog pravnog sistema u kojem su kontrola i nadzor funkcionisali savršeno. Kada se budem tim problemom pozabavila i kada na red dođe nekad neki razrešeni funkcioner, koji treba po ovom zakonu, eventualno, ako se uopšte desi, da utvrđuje povređenost njegovih prava, tada ćemo pričati o tome. Danas imamo prečih, nasleđenih problema koje treba da rešavamo i o kojima će uskoro biti reči.
Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz, replika.
Znači, odgovora nema. Pretpostavio sam da ga neće biti. Nemoguće je dati pravnički odgovor. Što se tiče nasleđenih problema, za rešavanje svih nasleđenih problema i svih problema u našem društvu koja su u skladu sa Ustavom i zakonom i koja su u korist građana Srbije, uvek ćete imati našu podršku. Što se tiče onoga što ste pričali, verujem da ste mislili na "Agrobanku". Mislim da je vlast našla praktično najbolje rešenje, ali opet protivustavno, zbog toga što se nisu poštovala prava akcionara, zato što se radilo o nacionalizaciji itd. O tome smo pričali kada smo pričali o Zakonu o "Agrobanci". Zbog toga imate, mislim da ima još poslovničkih mogućnosti preko odbora da prihvatite ono o čemu smo mi pričali, jer je očigledno da odgovori na krucijalna pitanja, kako će Ustavni sud postupati po žalbi Ustavnog suda i po ustavnoj žalbi i kako će jedan te isti najviši sud u ovoj zemlji rešavati u prvostepenom i drugostepenom postupku, ne postoje. Zato vam kažem, a i kolega Veroljub Arsić kaže, naravno, ono što je notorna činjenica i na koju smo mi ranije ukazivali, da Zakon o Ustavnom sudu ne predviđa ovu situaciju i samim tim mi vama u najboljoj nameri ukazujemo na neustavno rešenje koje ne treba izglasavati. Čujem da je zakazano glasanje za danas. Time ništa nećemo rešiti, ne rešavamo mi tekuću problematiku. Sa druge strane, mislim da su neke kolege koje su oponirale nekim vašim stavovima u nekoj svojoj argumentaciji takođe pogrešili. Ustavni sud rešava o svemu onome što izađe iz Narodne skupštine, o svim odlukama, zakonima, u smislu da li su usklađeni sa Ustavom i našim pravnim sistemom, pa samim tim i o ovim aktima, a za to je predviđen postupak u Ustavu u članu 170, a on se zove – ustavna žalba.
Hvala. Reč ima gospođa Tabaković. Izvolite.
Znate, kada bi neki drugi ljudi, kao vi i ja, mogli da sede u malo neudobnim, ali ipak udobnom prostoru i mogli da pričaju dugo pravnički o ekonomiji, uporednom pravu, svetskim iskustvima, možda bi i njih zanimala pravna perfekcija. Možda bi i ja bila na istom stanovištu da dođem do pravne perfekcije kako možda, a možda nikada, a možda nekada, rešavamo problem, kao Skupština, država, razrešenog funkcionera. Ponavljam, imamo nametljivijih problema, evidentnijih, činjeničnih koji su predmet loše procene ili različitog viđenja vas i mene. Ti problemi su se stvorili u dobrom pravnom sistemu, u dobrom ranijem rešenju po Zakonu o Narodnoj banci i po Zakonu o bankama i sve je bilo lepo napisano, nacrtano, ali su se pojavili prilični problemi koji uslovljavaju nelikvidnost privrede i različite zloupotrebe i povrede zakona, povrede prava i mnogo toga što ne valja. Znam da zakon mora da se poštuje. Poštujemo ga. Ono što nije dobro promenili smo. Ne možemo da budemo savršeni, ali izvinite, molim vas, vaš i moj posao je da radimo ono što je u najboljem interesu građana. Ostavimo raspravu za taj slučaj kada se bude desio i da radimo zajedno na stvaranju te prakse. Danas, verujte, da je motiv za taj poseban zakon koji je ovde usvojen, to je bila krajnja nužda, to su iznuđena rešenja, ne nečinjenjem nas, koji vam sada to predlažemo, ne ni vašim lično, što ni mene, ni vas ne oslobađa obaveze da te probleme rešavamo da građani Srbije zadrže poverenje u institucije, da zadrže poverenje u Narodnu banku, da zadrže poverenje u to da postoji kontrola i da neko vodi računa o onome što se zove bankarski sistem, sigurnost štednje, vrednost valute. Zbog toga donosimo ova i ovakva rešenja. Vreme pred nama će pokazati, vrlo brzo, koliko govorim istinu i koliko sam u pravu. Ne dugo, imaćete priliku da se uverite.
Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
Gospođo Tabaković, samo bih vas informisao da manir nije da se preti opozicionom poslaniku. Što se mene tiče, biću u Srbiji, kao što ćemo svi biti u Srbiji i onog momenta kada mi budemo kontrolisali šta ćete vi raditi, jer je vlast smenjiva. To je nešto što je normalno. Molio bih da u budućnosti, u slučaju, ako neko ima bilo kakve sumnje da se to dešava na način kako to treba da se desi, a da očuvamo dostojanstvo u ovom domu, da ne pretimo jedni drugima. Demokratska stranka se ne boji nikoga, ona ne štiti nikoga ko su bude ogrešio o zakon, ali će braniti sve njihove članove. Očekujemo da se na taj način i vi ophodite, i vi gospodine predsedniče, da bi videli, nezavisno od toga kome pripadamo, kojoj političkoj opciji, imamo ista prava. Hvala.
Reč ima gospođa Tabaković. Izvolite.
Gospodine Đeliću, vi niste DS, vi ste član DS i nemojte da svaku reč koja vam se uputi doživljavate pretnjom. Upravo zato sam rekla da to nije u domenu moje nadležnosti. Zašto vi doživljavate pretnjom kada kažem – nadam se da ćete biti u Srbiji i da ćete videti rezultate rada u Narodnoj banci? Vi ste čovek koji je došao iz francuskog krila "Mekinzija" 2001. godine. Bili ste savetnik po mnogim zemljama. Otišli ste u "Credit Agricole Bank", vratili se. Jednostavno, šetate, odlazite, dolazite. Samo u tom smislu očekujem da podelite sa mnom radost uspeha koji će se pokazati u ispravnom radu i zaustavljanju negativnih pojava. Zaista vas molim, nikada nemojte moju reč da doživite kao pretnju, jer sam ja osoba koja ne preti. Taman posla, zašto bih ja pretila? Zar obećanje da ćemo uraditi najbolje može za bilo koga da bude pretnja? Ne znam zašto to tako razumete.
Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Samo u vezi diskusije koja se odvijala u dijalogu između uvaženog kolege Mirka Čikiriza i gospođe guvernerke, gde je navedeno da postoje mnoge hitnije stvari od samog zakona i detaljne analize svakog člana, da postoje urgentne stvari koje rešavate. Opet se držim toga da ukoliko dobijemo određeni predlog zakona, naročito ukoliko taj zakon dobijemo sa zahtevom da se razmatra po hitnoj proceduri, ukoliko taj zakon treba da stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja, onda zaključujem da postoji posebna hitnost da se ovako nešto usvoji. U tom smislu, čak bih razumeo i određenu nesavršenost u samom predlogu zakona, ali jedino što ne mogu da prihvatim, ne mogu da prihvatim da ukoliko postoji neka dobronamerna sugestija za popravljanje ovog zakona postoji različiti tretman u pogledu predloga u zavisnosti od toga iz kojih redova je stigao predlog za popravljanje predloga zakona, ali o tome ću da diskutujem kada stigne moj amandman na red.
Gospodine Čikiriz, vidim vas prijavljenog u sistemu, ali nemam osnova da vam dam reč. (Mirko Čikiriz, s mesta: Replika.) Niste pomenuti u odgovoru. U prethodnom delu ste imali pravo na repliku. (Mirko Čikiriz, s mesta: Vreme poslaničke grupe?) Vreme poslaničke grupe je isteklo, a niste ovlašćeni predlagač. Pošto se niko više ne javlja za reč, nastavljamo sa amandmanima. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 10. podneo je Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Narodna banka Srbije prihvatila je ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Ipak bih pitao da li se prihvata moj amandman? Vidim da se neko nasmejao. I ja sam se nasmejao, naročito kada sam video predlog amandmana koji je upravo postao sastavni deo Predloga zakona i kada sam video izjašnjenje Narodne banke u pogledu tog amandmana koji je podneo naš odbor, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Naime, u članu 10. Predloga zakona stoji da u članu 28. posle stava 7. dodaje se stav 8. koji glasi – protiv odluke o razrešenju funkcioner Narodne banke ima pravo žalbe Ustavnom sudu. Zatim, čitam reči – s tim da izjavljena žalba isključuje pravo na podnošenje ustavne žalbe. Na sednici Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo rekao sam, taj drugi deo rečenice – s tim da izjavljena žalba isključuje pravo na podnošenje ustavne žalbe, bez obzira što možemo da diskutujemo i o prvom delu rečenice, ovaj drugi deo je apsolutno protivustavan. Istina, ostao sam u manjini na sednici Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, ali sam ostao kod toga da je to protivustavno i podneo sam amandman gde tražim da se briše zapeta i reči: "s tim da izjavljena žalba isključuje pravo na podnošenje ustavne žalbe". To sam predložio da se briše. Na to sam dobio izjašnjenje Narodne banke Srbije gde se ne prihvata moj amandman jer, naime, utvrđena samostalnost Narodne banke predviđa da je potrebno utvrditi eksplicitno sudsku zaštitu u slučaju razrešenja funkcionera centralnih banaka, ne izjašnjavajući se o tome što sam predložio da se briše protivustavni deo. Zatim, skupštinski Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava predlaže da ostane deo teksta iz Predloga zakona – protiv odluke o razrešenju funkcioner Narodne banke Srbije može podneti žalbu Ustavnom sudu, briše ono što sam i ja svojim amandmanom predložio da se briše, s tim da izjavljena žalba isključuje pravo na podnošenje ustavne žalbe. Znači, identično predlaže brisanje, s tim da se u amandmanu Odbora dodaje – u roku od 30 dana od dana objavljivanja ove odluke u "Službenom glasniku Republike Srbije", precizirajući rok. U redu je, ali ne vidim zbog čega moj amandman nije usvojen ni od strane Odbora, ni od strane guvernera Narodne banke, odnosno Narodne banke, a isto to kada stiže kao predlog Odbora se usvaja. Mislim da ne treba da se deli na to da li je neko iz neke poslaničke grupe, nego da vidimo da li je predlog dobar ili nije dobar. U tom smislu sam postavio pitanje da li se moj amandman usvaja, na šta se jedan broj poslanika nasmejao. Ponavljam, i ja sam se nasmejao na to, pogotovo što se u obrazloženju Narodne banke Srbije, kojim je usvojen amandman Odbora, kaže – amandman se prihvata jer su kao pravno utemeljeni ocenjeni navodi koje je ovlašćeni predlagač izneo u obrazloženju ovog amandmana, da se amandmanom vrši usklađivanje sa Ustavom Republike Srbije. Znači, daje mi se za pravo da sam na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo bio u pravu da je bilo neusaglašenosti sa Ustavom Republike Srbije. Sam Odbor za finansije se izjasnio u tom pravcu, a Narodna banka prihvata da se suštinski mojim predlogom usaglašava Predlog zakona u ovom delu sa Ustavom Republike Srbije. Možemo da diskutujemo o tome da jedini koji je vlastan da ocenjuje usaglašenost sa Ustavom je Ustavni sud, ali ovde sam posredno dobio izjašnjenje svih da je moj predlog bio u skladu sa Ustavom i da se time usaglašava to, naročito imajući u vidu da je sam Odbor za finansije to rekao, Narodna banka je to rekla, a i Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, izjašnjavajući se o amandmanu Odbora, praktično je dao za pravo da je Odbor za finansije time na neki način otklonio neusaglašenost sa Ustavom, naročito u pogledu postojanja prava na ustavnu žalbu koja je predviđena u članu 170. Ustava Republike Srbije. U tom smislu, molim guvernera Narodne banke da se izjasni da li se suštinski prihvata moj amandman ili se ne prihvata?
Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković.
Ako vas je iko slušao pažljivo kao ja, onda je jasno zašto vaš amandman nije usvojen. Rekli ste da ste ga podneli u jednom tekstu, pa ste posle brisali. Pitam da li je to bila ispravka? Onda kažete – identičan je, samo nedostaje rok od 30 dana. Čekajte, da li je isti, pa samo neko nije hteo da kaže da je i vaš amandman, ili se ipak razlikuje od konačnog rešenja koje je usvojeno? Znam da su vaše primedbe uvek bile dobrodošle, da smo se uvek odlično razumeli, ali ono što je usvojio Odbor za finansije i vaš predlog nisu identični. Drugo, koliko sam informisana, kolega iz Odbora za ustavna pitanja je izašao, vi ste imali nešto nedostajuće u samom tehničkom uređenju amandmana i mislim da je to bilo problem. Kao što vidite, konačno rešenje se razlikuje od vašeg podnetog amandmana i mogu da kažem da ste vi imali dobru nameru koja je u obrazloženju definisana, ali da je ona u amandmanu definisana ispravno samo onako kako je to dao Odbor za finansije.
Neistina je da sam ja bilo šta menjao u podnetom amandmanu. Znači, isti stav sam imao na prvoj sednici Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, tu je gospodin Jovanović i ima tu još ljudi koji su bili na toj sednici Odbora. Znači, na sednici Odbora sam izneo primedbu da naročito ovaj drugi deo rečenice je u suprotnosti sa Ustavom. Citirao sam član 170. Ustava gde je predviđena ustavna žalba i vaši saradnici su bili na sednici Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, to se dešavalo pre početka načelne rasprave. Znači, pre početka načelne rasprave sam ukazao gde je suprotnost sa Ustavom. Drugo, kada sam video da je ipak izglasan, odnosno da je data saglasnost da je Predlog zakona u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, uzeo sam i odmah napisao amandman ne bi li popravio tu stvar. Popravljajući to dobio sam odgovor Narodne banke gde se ne izjašnjavate uopšte o tome da li se time ispravlja neustavnost ili se ne ispravlja neustavnost. Dajete iskopirano obrazloženje koje je dato za amandmane gospođe Gordane Čomić i gospodina Jovana Palalića i Miloša Aligrudića bez obzira što prvi deo tog člana nisam napadao nego samo ovo pitanje ustavne žalbe. Nigde se ne govori o ustavnoj žalbi. Glavni deo obrazloženja, znači Odbora za finansije bilo usklađivanje sa Ustavom Republike Srbije. Ne sporim da postoji mogućnost svakog pojedinca koji je ovlašćeni predlagač amandmana da uz neko popravljanje još nešto popravi, ali što je bilo koga sramota ukoliko se jedna popravka prihvata da se i to ne prihvati. Neka se prihvati predlog odbora u pogledu samog roka. Mislim da sa te strane nije u redu, odnosno principijelno nismo korektni u pogledu samog otklanjanja ustavnosti, odnosno neustavnosti. Činjenica je da se predlogom amandmana Odbora dodaje rok koji nije bio napisan u Predlogu zakona. Saglasan sam sa time da treba što je moguće odrediti bliže, da to treba odrediti bliže. Ali, ne vidim zbog čega je sramota priznati da je jedna poslanik opozicije bio u pravu. To je bio u pravu dok svi ostali nisu videli da taj problem postoji jer taj problem je konstatovan tek nakon sednice Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo gde je u sali dva posle toga održan radni sastanak gde je ukazano, gospodin Arsić je bio prisutan, da li je tako?
Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedniče. Član 11. se tiče originalnog člana 73, a tiče se imovine prihoda, rashoda i kapitala Narodne banke, bar se tako zove poglavlje. Do sada je vezano za imovinu NBS Izvršni odbor donosio opšta akta, a guverner donosio pojedinačna akta u konkretnom slučaju. Predloženim rešenjem ukida se nadležnost Izvršnog odbora, a ubuduće će i opšta i pojedinačna akta donositi guverner. Mi smatramo da je do sadašnje rešenje bolje, tim pre imajući u vidu da je imovina NBS, odnosno imovina Republike Srbije koju koristi NBS čine dinarski i devizni, kratkoročni i dugoročni plasmani, devizna sredstva, hartije od vrednosti, ostala aktiva i imovinska prava u posedu NBS, pokretne i nepokretne stvari i novčana sredstva na žiro računu NBS. Kada se pročita stav 1. koji ostaje na snazi, šta je sve to imovina NBS onda je potpuno jasno da bi bilo mnogo bolje da opšta akta donosi Izvršni odbor, a da pojedinačna akta donosi guverner. Tim pre ako se uzme član 6. o kome smo govorili na početku ove rasprave u kojoj se kaže – ako ih sve bira NBS, ako guverner predlaže Narodnoj skupštini viceguvernere, nema razloga da u njih nema poverenja. Mislimo da naš amandman omogućava da NBS mnogo bolje sprovodi svoju funkciju.
Narodni poslanik Mirko Čikiriz, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Izvolite.
Mislim da je predloženi amandman zaista celishodan i mislim da je jednostavnije guverneru da radi sa starim rešenjem i celishodnije, a samim tim je njegova odgovornost podeljena sa odgovornošću Izvršnog odbora, odnosno Izvršni odbor zadržao bi ovlašćenja koja je imao. Neću se više javljati po ovim amandmanima ali budući da malo pre nisam dobio reč reći ću nešto vrlo kratko, pošto je očigledno bilo pogrešno protumačeno jedno moje izlaganje. Naime, sa svojim kolegama iz naše poslaničke grupe sam dosta puta rekao u ovoj skupštini, mi uopšte nismo zadovoljni iz SPO o reformama i brzinom približavanja naše zemlje EU. Mi smo zaista mnogo zakasnili u odnosu na civilizovani svet i bivše komunističke zemlje i budući da smo bili u nekoliko vlada posle 5. oktobra, mi smo svim vladama na to ukazivali. Ukazivali smo da reforme nisu bile sveobuhvatne, nisu bile pravične i često su rešenja bila dosta loša. Ali, reforme u okviru bankarskog sektora su sigurno najbolje reforme koje su sprovedene posle 5. oktobra. Mislim da niko ne treba da pominje ni Dafinu, ni Jezdu, ni kako je to državna televizija svojevremeno reklamirala i nasleđeno stanje, a mislim da je 2000. godine osnivački depozit da bi se osnovala neka banka bio 10 ili 12 hiljada dolara, a kasnije su depoziti povećavani od milion i po na tri hiljade evra itd. Ako se ne varam centralna banka i dalje drži 60% plasmana svih banaka kod sebe, što je dobro rešenje. Mi smo podigli visinu, čini mi se 2010. godine Zakonom o osiguranju depozita građana na 50 hiljada evra država garantuje svakom građaninu svoj štedni ulog što je takođe dobro. Loše je što vlada fama da su banke koje nose imena nekih stranih banaka u stvari starana pravna lica. Mislim da je premijer davao dosta ne odmerenih izjava da oni pljačkaju naše građane, iznose novac, pa on upozorava finansijski sektor da se tako ne ponaša, a što nije odgovorno ponašanje premijera. Ali, u svakom slučaju zbog građana treba reći da su sve banke bez obzira da li imaju naziv na srpskom ili naziv neke strane banke, domaća pravna lica i da ovde posluju po našim propisima, da je zaista u tom delu, ne samo poslovanja banaka bilo mnogo bolje već neuporedivo bolje sa poslovanjem svih banaka do 2000. godine, nego da je i harmonizacija pravnih propisa bila dobra. O tome sam pričao, a mi sada idemo u neku disharmoniju svesno sa tim da se pravdajući to da možda zakonska rešenja nisu bila dobra. Ne, rešenja su bila dobra, a pitanje je da li su kontrole bile adekvatne, da li su bile sveobuhvatne, da li su se neke banke kontrolisale, a neke ne i šta je u tom delu radila politika, rukovodstvo banaka itd. Kao narodni poslanik kada je ovde bila rasprava o Zakonu o sudskim veštacima, a što je pokazala i afera "Agrobanke" da su sudski veštaci imovinu koja vredi određenu vrednost procenjivali možda 10, 20, 30 puta većom nego što je ona realna. To nije pitanje zakona i to nije bilo pitanje uređenja zakonskih normi što se tiče Zakona o NBS, to je bilo pitanje ljudi i kriminala za koji oni u svakom slučaju treba da odgovaraju. Ono o čemu sam pričao, a to je da smo mi sa jednom usklađenošću pravnog sistema, znači Zakon o NBSbio je u potpunosti usklađen sa Ustavom i pravnim sistemom sada čini mi se u velikoj meri svesno ulazimo u neku vrstu neusklađenosti zarad nekih rešavanja praktičnih problema, a praktični problemi se mogu rešavati i na neki drugih način. Mislim da je ovo dobro i da je moja diskusija konstruktivna. Pre svega, zbog razloga da bi se razbila fama koju je i premijer posle kampanje često neodgovorno ponavljao, da bankarski i finansijski sektor u Srbiji postoji da bi pljačkao građane Srbije i da bi iznosio novac iz ove zemlje. Onda se postavlja pitanje zašto banke sa većinskim udelom države u njihovoj imovini i kapitalu nisu davale našim građanima povoljnije uslove u odnosu na banke, eventualno sa poreklom stranog kapitala, a očigledno je da su se i banke sa većinskim državnim kapitalom, i banke sa većinskim privatnim kapitalom ponašale istovetno na domaćem tržištu zbog opštih prilika koji važe u zemlji Srbiji. Mislim da sve ovo na šta ukazujem je dobronamerno, konstruktivno i još jedna čini mi se, a kasnije je bilo i sa drugih nivoa, opomena premijeru da je finansijski sektor jako osetljiv da reaguje na svaku izjavu vlasti, a posebno na izjavu prvog čoveka Vlade, i da u svakom slučaju svako onaj ko bira gde će uložiti svoj novac, jako dobro osluškuje šta će o njemu, kao potencijalnom investitoru reći premijer. Ako vam premijer, nekome kao potencijalnom investitoru, u startu kaže da ste vi neko ko će doći tu da opljačka građane Srbije i šalje jasnu poruku finansijskom sektoru da tako ne sme da se ponaša. Finansijski sektor će sigurno tražiti neko pogodnije tržište i tražiće da uloži tamo gde će ga premijer na drugi način tretirati, poštovati njegov kapital, a naravno da tu komunističku famu o tome da neko osniva firmu da bi se obogatili, ili osnovao banku da bi stvorio profit, treba razbiti. Profit, stvaranje profita na zakonitim i pravilnim osnovama je dobro. Dobro je da dođe što više novca, dobro je da dođe što više i banaka, bez obzira da li je kapital domaći ili strani, ali mi prema njima treba da imamo drugačiji odnos i čini mi se da je to premijer shvatio i u zadnje vreme se, što se toga tiče ućutao. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić.
Poštovani predsedniče, poštovana guvernerko, koliko pre par meseci, odnosno u avgustu, mi smo već po hitnom postupku imali raspravu o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije, i mi iz DSS smo tada kritikovali tu hitnost tih izmena, prevashodno razmišljajući i akcentujući to da li će se te izmene, dopune zakona odnositi na bolju nadzornu funkciju NBS nad finansijskim sistemom, nad bolje regulisanje stabilnosti i cena, a mnogo manje smo obratili pažnju na to koliko su te izmene i dopune Zakona o NBS usklađene sa evropskom regulativom, koliko su se bavile neke druge poslaničke grupe i što su vam tada najviše i spočitavale. Vi sada tu opravdavate, evo samo posle par meseci, doduše, mi smo i tada rekli da može vrlo lako da se desi da ćemo posle par meseci doći zbog one hitnosti u situaciju da sada opet, kao što je sada slučaj po hitnosti, opet donosimo neke izmene i dopune Zakona o NBS. U vašem obrazloženju uglavnom se jedan od glavnih razloga i ciljeva koji se žele postići ovim izmenama i dopunama navodi baš to usklađivanje sa evropskom regulativom, kada je u pitanju Zakon o NBS. Međutim, ako samo kratkom analizom povučemo nit kroz izmene i dopune sadašnjeg zakona, mi vidimo sledeće, znači ono kratko, da vidimo gde su to te suštinske promene. U članu 4.dodaju se NBS poslovi zaštite korisnika finansijskih usluga, da ne širim dalje kako tačno glasi ovaj ceo stav, jasno će biti; u članu 6, briše se stav da Statut NBS potvrđuje Narodna skupština, a nakon toga se objavljuje u "Službenom glasniku", već se uvodi novi stav kojim se kaže da NBS ima Statut koji se objavljuje u "Službenom glasniku" RS. To je ovde bilo prilično napadano, i naravno mi iz DSS smo i na taj član podneli amandman. Novi stav člana 8. je samo preformulisao poslovanje Zavoda za izradu novčanica u Topčideru, ništa suštinski nije promenio; u članu 20. – tumačenje povezanih lica sa guvernerom, samo se novim stavom upućuje na Zakon o sprečavanju sukoba interesa, naravno izostavlja se ovo pobrojavanje, kako je to bilo u dosadašnjem stavu; u članu 21. i 22. dodaju se novi stavovi, kojima se predviđa da ako viceguverneru ili članu saveta prestane funkcija pre vremena, kako će se birati novi viceguverneri i novi članovi saveta, znači u roku od isteka mandata tih svojih prethodnika, kao i član 26. koji kaže da – ako funkcioneru NBS prestane funkcija pre isteka mandata, novi se biraju u roku od 90 dana, znači tu je precizirano u kom roku se biraju. Uostalom, na taj amandman ste i čuli obrazloženje našeg poslanika Radojka Obradovića. U članu 28. novim stavom protiv odluke o razrešenju, funkcioner NBS ima pravo podnošenja žalbe Ustavnom sudu ali ne i na podnošenje ustavne žalbe. Čuli smo dva sata, maltene, raspravu naših kolega poslanika da li je član ustavan ili ne. U članu 73… (Predsednik: Izvinite što vas prekidam, ali mi sada razgovaramo o amandmanu po članu 11. Mislim, samo vas vraćam na raspravu.) Evo završavam. Upravo sam kod člana 11. kojim se menja član 73. i naravno da se još jednom pridružim i diskusiji odbrani amandmana našeg poslanika Radojka Obradovića. Ne vidimo svrsishodnost i celishodnost da se u stavu promeni stav 3. koji kaže da guverner sada donosi akte o pribavljanju, korišćenju, raspolaganju imovinom i zašto je sve to izmeštaj iz nadležnosti izvršnog odbora, zašto je ranije izvršni odbor mogao da donosi opšta akta a guverner samo posebna akta, koliko su ove izmene, prosto bi hteli da znamo zbog, na kraju krajeva i javnosti. Znam da gospođa guvernerka i te kako drži do toga da i javnosti ovde bude jasno o čemu govorimo, koliko su ove, hajde da kažem suštinske ili manje suštinske izmene, u stvari usklađene sa EU. Zahvaljujem.
Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Za reč se javio narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Jedna od osnovnih stvari koja mora da važi za Narodnu banku je da bude nezavisna i samostalna u ostvarivanju svojih funkcija. Za ceo bankarski sektor, ili ceo bankarski sektor je baziran na poverenju. Treba podsetiti kako su u stvari nastale banke. Banke, pa samim tim i centralne banke su nastale iz potrebe, ili kada su shvatili da, u stvari, kad narod ostavi ili građani ostave depozite, nije potrebno da u svakom trenutku svi depoziti budu raspoloživi, odnosno da uvek postoji neka rezerva koju je moguće finansirati. U neka davna vremena kada su banke stvarno bile banke, da bi dokazali koliko su one pouzdane i da bi kod građana stvorile poverenje, to su obavezno bile zgrade zidane od kamena, vrlo moćne, da pokažu da je depozit koji je ostavljen u banci siguran. E sad, kako je vreme prolazilo banke su počele da dobijaju staklene fasade, pa su i depoziti postali isto toliko sigurni koliko i nove fasade. Kolega Čikiriz je pričao o osiguranju depozita i odlična je stvar što je država Srbija osigurala depozite do 50.000 evra. Postoji direktiva EU, postoji neka preporuka da se i ona primeni u Srbiji, da se osiguraju depoziti do 100.000 evra i to je odlično rešenje. Ali ako se pažljivo pogledaju podaci, u ovom trenutku u Srbiji, otprilike oko devet i po milijardi je ukupna štednja. Mislim oko osam milijardi su devizni depoziti, milijardu i nešto su dinarski depoziti. Sve to treba da osigura Agencija za osiguranje depozita. Nisu još objavili podatke za 2011. godinu, ali 2010. godine su na računu imali 140 miliona evra. Ako su imali priliv kakav su imali 2010. godine, danas oni na svom računu nemaju više od 200 miliona evra. To nije dovoljno da se isplate depoziti samo za "Novu Agrobanku". Osigurani depoziti u "Novoj Agrobanci" su bili 250 miliona evra. Odlična je stvar da Srbija garantuje, ali to vam dođe kao sa svim onim stvarima, kako je besplatno zdravstvo, besplatno školstvo, sve je besplatno, jedino ako nema para da se to besplatno realizuje, onda to da je besplatno ne važi. Nažalost, ovo što se desilo sa "Novom Agrobankom", odnosno "Agrobankom" pa "Novom Agrobankom", pokazuje nam da će država teško ostvariti te depozite. Mislim da je bolje da imamo zakone koji su primenljivi, i da garantujemo samo ono što možemo da realizujemo, nego da obećavamo mnogo, a da ne možemo da realizujemo sve to. Ovaj konkretan član omogućava da mandat svih funkcionera bude stepenast i da se svake godine menja jedan od funkcionera Narodne banke. Istini za volju, ovo rešenje je već bilo u zakonu ranije. Moram da priznam da nikakva pozitivna iskustva vezana za ova rešenja nemam. Nikakvu razliku nisam primetio kada je bilo ovo rešenje na snazi u odnosu na rešenje kada je mandat isto trajao. Ne mislim da će se samo ovim stavom omogućiti i povećati nezavisnost NBS. Ukoliko se vratimo na praksu Srbije, jer idealna rešenja bez prakse takođe ništa ne znače, vi ste imenom i prezimenom peti guverner. Bilo ih je ukupno šest od 2000. godine, jer je gospodin Jelašić, promenom Ustava, bio biran dva puta. Četiri vaša prethodnika nisu otišla sa funkcije tako što im je istekao mandat. Svaki od njih je otišao tako što je smenjen. Gospodin Šoškić je podneo ostavku, nije smenjen, ali je bilo jasno da će biti smenjen izmenom zakona. Sva četiri dosadašnja guvernera su promenjena tako što je pronađena forma da se promeni zakon. Promenom zakona je utvrđen prelazni period. Tako je bilo sa gospodinom Dinkićem 2003. godine. Tako je bilo i sa Kori Udovički 2004. godine. Tako je bilo i sa Radovanom Jelašićem. Skoro da je tako bilo i ove godine. Preduhitrio nas je Šoškić svojom ostavkom, ali je zakon uvodio nekakav rok. Ovakvo rešenje je možda dobro, ali praksa u Srbiji pokazuje da, u odnosu na NBS, imamo vrlo fleksibilan odnos i da promena zakona omogućava da se promeni bilo koji funkcioner. Jedan od prvih zakona koji je ovaj saziv Skupštine doneo je bio izmena i dopuna Zakona o državnim službenicima, jer svaka stranka u Srbiji, svaka vlada u Srbiji se zalagala za profesionalizaciju državnih službenika. Jedan zakon je utvrdio da postoji rok kada oni mogu da se promene. Oni su takođe promenjeni zakonom, iako im je zakon garantovao stalnost funkcije na mandat na koji su izabrani. Mislim da je dug put do nezavisnosti Centralne banke. Svi u ovoj sali imamo najbolje moguće želje vezano za nezavisnost. Praksa će pokazati koliko će to biti dobro. Na žalost, dosadašnja praksa govori sve suprotno od toga.
Hvala. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 13. podneo je Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je ovaj amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima gospođa Tabaković. Izvolite.
Prihvatam amandman koji je podneo Odbor za finansije.
Hvala. Konstatujem da je guverner NBS prihvatila amandman, te je amandman postao sastavni deo zakona. Na član 14. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Gordana Čomić i zajedno narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je ovaj amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Čomić. Izvolite
Zahvaljujem. Član 14. u predloženom tekstu izmena i dopuna zakona glasi: "Guverner i viceguverneri NBS, izabrani u skladu sa Zakonom o NBS", pa se u zagradama navodi broj Službenog glasnika u kojem su objavljeni osnovni tekst zakona i naknadne izmene i dopune, "svoje funkcije utvrđene ovim zakonom nastaviše da obavljaju do isteka mandata na koji su izabrani". Predlogom amandmana ovaj član se briše. Obrazloženje je više nego očito – ni jednim drugim članom ovog zakona nije obuhvaćen ni guverner ni viceguverneri. Praktično imate jedan deklarativan član zakona koji nije u vezi ni sa čim što inače izmene i dopune imaju za temu, a to je da oni koji su već izabrani, da li je guverner i troje viceguvernera, će ostati na svojoj funkciji, utvrđenoj ovim zakonom, nastaviće da obavljaju do isteka mandata na koji su izabrani. Ne propisuje im se ovim izmenama i dopunama ovog zakona skraćenje mandata. Ne propisuje se da su i guverner i viceguverneri izabrani u mandat prethodnog funkcionera NBS, bez obzira da li je dao ostavku ili je razrešen, svejedno. Dakle, inače se time ne bavimo, ovim zakonom, ali ipak stoji u članu 14. da guverner i viceguverneri ostaju u mandatu bez obzira na primenu drugih članova zakona, koji se odnosi na Savet guvernera. Volja da se ovaj član ne izbriše meni daje dve poruke. Prva je poruka koja je skoro pa psihološka. Nemoj da neko pomisli da se neki od ovih članova odnosi i na izabranog guvernera i viceguvernera, što nije moguće. Ne postoji način da tumačite skraćenje mandata izabranog guvernera ili troje viceguvernera ni po jednom od članova zakona. Druga je da se bez ikakve potrebe, jer je i mandat viceguvernera i guvernera već definisan zakonom, dodatno utvrdi šta je njihov mandat. Činjenica da viceguverneri su birani u Skupštini, biće i razrešavani u Skupštini, kao i guverner, pokazuje da nismo sigurni da li bez jasno napisanog člana to nekome neće pasti na pamet. To je druga vrsta poruke koja je nepotrebna, kao i ova prva. Dakle, ako guverner i viceguverneri urade bilo šta što nije u skladu sa Zakonom o NBS ili bilo šta što je definisano kao razlog za pokretanje razrešenja, to će se desiti. Mislim da se svi zalažemo za to i da ne postoji član zakona koji bi garantovao bilo kom viceguverneru ili bilo kom guverneru da se apsolutno ništa neće desiti, da će mandat trajati. I u načelnoj raspravi sam predložila da se razmisli da se ovaj član izostavi iz zakona upravo zato što nije povezan sa izborom ni predsednika Saveta guvernera, ni članova Saveta guvernera NBS. Sada je tu novo rešenje koje će većina podržati ili neće, ali na mandat guvernera i viceguvernera ni jedna od drugih odredbi se ne odnosi. Mnogo važnije bi bilo, ovo je uz obrazloženje amandmana, odnosno zahteva da se briše član 14, nadam se da ćemo dogovorom u poslaničkoj grupi DS poslati predlog predsedniku Skupštine, da i guvernerka NBS i guverneri na sednici o aktuelnoj temi sa poslanicima razgovaraju o monetarnoj stabilnosti, o planovima i o svemu onome što je inače NBS obavezna da deli kao plan, kao viziju, kao spisak problema i da na jednoj takvoj sednici sa aktuelnom temom bude potpuno jasno ko od funkcionera NBS zaslužuje da bude na toj funkciji. Ne sumnjam da svi koji su izabrani u Skupštini i treba da budu, ali mislim da je ovakva jedna sednica sa aktuelnom temom potrebna pre svega NBS. Da sam na mestu NBS, sama bih imala tu inicijativu. Svakako je potrebno najširoj javnosti da se u raspravi i u debati u Narodnoj skupštini saslušamo o onome što je do sada urađeno, promenjeno na bolje u NBS i o planovima koji čekaju sve nas kada je u pitanju monetarna stabilnost i saglasnost sa fiskalnom politikom koju vodi Vlada Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Reč ima gospođa Tabaković. Izvolite.
Htela sam da promentarišem samo kada je gospodin Čikiriz otvorio raspravu na temu koju sada pominjete, ali kritikom postojećeg stanja, htela da kažem da sam srećna što predsednik parlamenta nije promenio praksu i održao je svoje obećanje, da je pokazao posebnu blagonaklonost prema poslanicima opozicije, jer je gospodinu Čikirizu dozvolio da naknadno preda zahtev da je ovlašćeni predstavnik, čime mu je omogućio vreme. Ja sam prisustvovala tu. Moja mi je praksa to omogućila. On je lepo o tome govorio kratko. Tada sam htela da kažem da smo raniju praksu razgovora sa guvernerom i njegovim saradnicima, ostvarivanu na Odboru za finansije, prosto zanemarili danas, ali to nije tema. Narodnu banku očekuje izveštaj o tromesečnom radu. Sa zadovoljstvom tu nasleđenu praksu nastavljamo. Ukoliko poslovnička mogućnost dozvoljava, zašto da ne i ovako kako ste predložili, rekla sam da nijedna odluka u Narodnoj banci neće biti donešena iza zavese i sve ono što nije predmet uznemirenja i uznemiravanja javnosti, sigurno je da će biti i da može biti predmet rasprave. Onaj koga ovaj parlament bira mora da bude odgovoran prema tom parlamentu, upravo polažući račune za plan, ali i za rezultate koje ostvaruje. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović.
Stigli smo skoro do kraja i moram da primetim jednu interesantnu stvar. Računajući amandmane Odbora za finansije, ukupno je bilo predloženo 16 amandmana. Od tih 16 amandmana, 14 imaju istovetan tekst. Bojim se da jedna grupa naših kolega koji nisu sada sa nama u parlamentu, mogu da traže autorska prava, jer su oni prvi u ovom parlamentu zaštitili autorska prava na tekst amandmana – briše se. Tako da u ovom predlogu zakona od 16 amandmana, 14 imaju istovetan tekst – briše se. To dobrim delom govori o odnosu poslanika opozicije prema predloženom zakonu. Što se tiče člana 14, gospođa Čomić ga je pročitala i nema potrebe da čitam i ja. Brisanje, izostavljanje ovog člana nema nikakvog pravnog dejstva ni na jednog funkcionera i brisanje tog člana ništa ne menja u suštini ovog zakona. Ni jedno rečju ovog zakona se ne pominju guverner i viceguverner koji su sada izabrani. Podrazumeva se da ako nisu nigde pomenuti da im se skraćuje mandat, da nastavljaju da vrše svoj posao i ovaj član je potpuno suvišan u ovom predloženom tekstu zakona. Tako da, dobra volja guvernera bi podrazumevala da se bar ovaj član koji ništa ne menja i ništa ne znači, obriše.
Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković.
Uz svo poštovanje gospodina Radojka Obradovića koji je inženjer i gospođe Čomić koja je sa dugom parlamentarnom praksom, ali stručnjak za fiziku i mnogo čega i mene koja sam ekonomista, niko od nas troje nije pravnik. Pravnici tvrde da ovakva odredba treba da postoji, jer u pravu ne važi ono što se ne napiše da se podrazumeva, tako da sam verovali ili ne, pristala na njihovo tumačenje da ovo nije suvišna odredba. Već da treba da postoji a ima i određenu poruku, s obzirom da se čitava rasprava o izmenama zakona vodila u jednoj malo napetoj političkoj atmosferi, gde je želelo da se ostavi utisak da su problem same ličnosti koje su izabrane, što je na ovaj način demantovano.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Istina je da niko od nas troje, koji smo sada učestvovali u raspravi, nije po formalnom obrazovanju pravnik. Takođe je istina da ova Narodna skupština donosi akta koje svi treba da razumemo, bili pravnici ili ne. Potpuna je besmislica, ne ovo što smo razmenili ovde, nego generalan stav. To samo pravnici razumeju. Kada bi to bilo tačno, onda bi uslov za kandidovanje bilo da ovde sedi 250 pravnika. Ne smem ni da zamislim kako bi izgledala Narodna skupština. Dakle, Narodna skupština podrazumeva naša različita formalna obrazovanja i to je bogatstvo svakog parlamenta, naravno i obavezu da pitamo, učimo i stičemo znanja i veštine iz oblasti iz kojih nemamo formalno obrazovanje. Ali, nažalost je da su na ovoj istoj sednici, isti ti pravnici tvrdili da je u redu da u članu 10. se odrekne pravo podnošenja pojedinačne ustavne žalbe. Dakle, ponovo ne može oba, ili smo pitali dva različita pravnika. Imali smo jedan period gde su pravnici tvrdili da treba da ostane, sada imamo zakon bez odredbe iza koje su pravnici stajali. Mi tvrdimo da odredba, da ceo član 14. može da bude argumentacija da treba da ostane samo pravnička sujeta nekog pravnika koji ima neku količinu sujete. Sujeta nikome nije dobar saveznik, sujeta zaslepljuje, sujeta sprečava da uoči kontekst onakav kakav je u zbiru činjenica onih koje su i koje neće nestati zato što ih naša sujeta ignoriše. Činjenice u članu 14. su da je čist višak u ovom zakonu. Možda da ova rasprava o zakonu traje još jedan dan, moguće je da bi se dogodilo isto ono što se dogodilo sa članom 10. i da pravnicipromene mišljenje, što bih pozdravila. Ne zato što je amandman potpisan od strane mene ili nekog drugog kolege poslanika, nego zato što bi se pokazalo da razumemo šta znači pravničko obrazloženje. Ne postoji, bar nisam uspela da čujem ni na Odboru za evropske integracije, gde sam imala prilike da komuniciram sa predstavnicima Narodne banke, ništa što bi ličilo na obrazloženje. Naprotiv, jedan od predstavnika je rekao da taj član može da stoji ili ne mora. Smatrajući da neće biti učinjena šteta ni ako ostane, ni ako se izbriše, jer ne proizvodi posledice, više trošim vreme u obrazlaganju da bi doneli nekakvu odluku svi zajedno kada budemo ubuduće imali argumentacije za podnošenje amandmana, da ili imamo čvrsto i jasno obrazloženje pravne struke, koje je nepobitno. Da ga imamo ovde, ja bih prva povukla amandman, nije nikakav problem. Ili, da dozvolimo svima nama, koji smo različitog formalnog obrazovanja, da imamo dobrog osnova da branimo neki stav za koji samo pravnici misle da valja. Da se razume, nemam ništa protiv pravnika, pravničkog znanja, tumačenja ili obrazloženja. Naprotiv, bez njih ne bih mogla da vodim ovde raspravu, bez pomoći stručne službe u Skupštini, koja je pravnička, bez kolega koje mu pomažu, ali generalno obrazloženje nedovoljno dobro da bi nešto stvorilo ubeđenje kod mene kao podnosioca amandmana na član 14. Zahvaljujem.
Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković.
Sujeta nije svojstvena samo pravnicima i hvala Bogu nije svojstvena svim pravnicima. Sve ovo što smo pričali o zakonu, moglo bi što se mene tiče da padne u vodu i u zaborav, ako bih oćutala da sujeta i pravnici idu neizostavno jedno s drugim. Zbog Marina Papadakis, Dejana Devića, gospođe Svetlane Kozarev, gospođe Tanje Jovanić i tima koji je na ovome radio, jer se svaki njihov mejl u razmeni komunikacije na ove stavove, završava rečenicom – sugestije su dobrodošle. Otvorenost za učenje i za primanje tuđeg stava, volela bih da postane praksa i među pravnicima. Na ovaj način im zaista izražavam zahvalnost na način na koji su sarađivali, radeći na ovom zakonu svih ovih 90 dana. Ponavljam, bili smo u roku i bili smo u prilici da ispoštujemo zakon, da uradimo zakonske rokove i da oformimo sve organe kojeje zakon nalagao ne želeći da ostanemo ni tvrdoglavi, ni gluvi na primedbe koje se neke osnovano, neke neosnovano pojavljuju u javnosti. Mi smo dan, dva van roka, ali je svako od njih uradio svoj posao i još jednom da zaključim. Kada mi nešto ode sa uma, kada treba da zaboravim, gospođa Čomić me podseti, da ne ostanem dužna svojim saradnicima jednu ovakvu pohvalu. Još jednom hvala.
Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović.
Bojim se da ovakav način diskusije nas neće dovesti nigde, i, i6z razloga što da postoje formalni uslovi za narodne poslanike, onda bi sigurno postojali. Da je uslov da ovde sede samo pravnici, ili kada bi samo pravnici mogli da raspravljaju o zakonima, građevinski inženjeri samo o načinima na kojima se grade mostovi, onda ni parlament ne bi trebao da izgleda ovako kako izgleda. Naša je obaveza da čitamo zakone. Pažljivo sam pročitao ovaj član. Nisam pravnik, niti sam ikada imao ambiciju da se mešam pravnicima u posao. Kao neko ko radi dugo godina na fakultetu, cenim i svoju struku, ali cenim i sve druge. Ostajem pri tome da ovaj član zakona, ako se izbriše, ništa promeniti u zakonu neće. Ovde dajem puno priznanje svim ljudima koji su na ovom zakonu radili, ali su i pravnici iz naše stranke i naše poslaničke grupe rekli isto ovo što i mi govorimo. Kao što su i ti pravnici tvrdili za neke druge članove da je to potpuno drugačije nego što je bila intencija predlagača. Nemam ništa protiv da počnemo da razgovaramo i o kriterijumima i o školskoj spremi funkcionera koji obavljaju određene funkcije. Kako to da je ministar za trgovinu i telekomunikacije lekar po obrazovanju? Da li onda treba svaki put da stavimo veliki znak pitanja pred bilo šta što on izjavi, vezano za oblast telekomunikacija? Ovaj član će očigledno ostati, ne proizvodi nikakvo pravno dejstvo i to je činjenica.
Hvala. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Za reč se javio narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Ovo je naš poslednji amandman na Predlog izmena i dopuna Zakona. On glasi, kao i svi pre njega, predlažemo da se ovaj član briše. Kada se osvrnem na raspravu koju smo imali u prethodna dva dana, u četvrtak i danas, i dalje nisam ubeđen da ove izmene zakona doprinose nezavisnosti Narodne banke. Sa druge strane, u prethodnom periodu u Srbiji, recimo u poslednjih 20-ak godina, koliko to mene interesuje, nezavisnost je bila prilično zloupotrebljavana od starne Narodne banke. Sećam se da 90-ih i negde do sredine 2000, 2005/06. godine Narodna bankanije dozvoljavala nijednu vrstu kontrole, jer je smatrala da je to ugrožavanje nezavisnosti. Narodna banka ima svoje funkcije, pre svega monetarna politika, stabilnost cena, devizne rezerve, kontrola banaka, bankarskog sektora, lizinga, dobrovoljnih penzionih fondova itd, ali što se tiče primene Zakona o javnim nabavkama, ona je potpuno identična kao bilo ko drugi u sistemu. Što se tiče bilo kog drugog zakona, ona je takođe identična. Ne kažem da ste to vi radili, to su radili neki vaši prethodnici. Bilo je problema jer nisu dozvoljavali bilo kakvu kontrolu, jer su to smatrali ugrožavanjem nezavisnosti Narodne banke, kao i mnoge druge institucije koje su nezavisne. Jedino mi koji smo političari, koji pripadamo političkim strankama, sigurno nismo nezavisni, sigurno zastupamo interese samo svojih političkih stranaka. Evo, vi ste nam rekli sada da u stvari ne treba da se mešamo mimo svoje uske struke. To sigurno nije tako. Kao što apsolutno ne sumnjam u vaše dobre namere i rekao sam već, ponoviću to na samom kraju, vi imate našu punu podršku u sprovođenju politike. Nadam se da ćemo imati prilike da o toj politici razgovaramo. Apsolutno ne postoji, što se nas tiče, nijedna sumnja u vaše dobre namere. Nakon 90 i nešto dana postoji činjenica, uz sve dobre namere funkcioneri Narodne banke nisu izabrani u roku u kojem je trebalo. To nije vaša krivica, to je krivica Narodne skupštine, jer je Narodna skupština trebalo da predloži direktora uprave i predsednika saveta. Narodna banka sa tim nema nikakve veze, jer je to nadležnost Odbora za finansije i Narodne skupštine i ta činjenica ostaje, kao što činjenica da li će Narodna banka biti nezavisna ili ne, to ćemo videti u periodu koji je pred nama. Mislim da se u zemljama u razvoju, a Srbija svakako jeste zemlja u razvoju, prilično mešaju pojmovi nezavisnosti, nekritički se uzimaju uloge pa i centralnih banaka iz nekih razvijenih sistema. Razvijene zemlje koje imaju potpuno uređene privredne sisteme imaju drugačije problema. Uloga Narodne banke i uloge centralnih banaka u potpuno drugačijem sistemu, gde Centralna banka predstavlja glavni regulator, u sistemu gde se zemlja razvija, gde ima ozbiljne razvojne probleme, mora da postoji daleko veći stepen koordinacije između Vlade i Centralne banke, nego što je to slučaj sa razvijenim zemljama sa uređenim finansijskim tržištima. To su sve teme za poslanička pitanja na aktuelnu temu, za izveštaj Narodne banke i za neke druge teme. Biće prilike da o tome razgovaramo. Ne možemo da podržimo ovaj zakon iz razloga koje smo izneli u četvrtak i o kojima smo govorili danas, što naravno ne znači da kada bude neka druga tema, ako budete izašli sa programom iza koga mi možemo da stanemo, da to nećemo u tom trenutku podržati. Danas na glasanju, koje će uslediti verovatno posle ove sednice, DSS će glasati protiv izmena Zakona o Narodnoj banci.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić.
Hvala, gospodine predsedniče. Gospođo guverner, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, mislim da je ova diskusija u proteklih nekoliko dana bila produktivna, utoliko pre što se radi o jednoj izuzetno bitnoj temi za naše građane, u zemlji koja je doživela dve hiperinflacije, gde je devizna štednja bila konfiskovana, gde smo imali ogromne probleme u bankarskom sistemu, gde je izazov u svakoj zemlji i dan danas u Evropi, pa i u svetu, da se taj finansijski sistem održi, pa napokon u slučaju EU činjenica da dok raspravljamo o ovom zakonu se uveliko priprema i reforma nadzora finansijskog sistema evro-zone, pre svega, ali isto tako i generalne EU. To su sve teme koje sa pravom zavređuju veliku pažnju Narodne skupštine, pa i naših građana. Demokratska stranka pozdravlja činjenicu da je predlagač zakona NBS prihvatila jedan broj amandmana. To jeste unapredilo ovaj tekst. Međutim, verujemo da ovim izmenama i dopunama zakona se ne odgovara u dovoljnoj meri na izazove centralnog bankarstva i potrebi da stvarno obezbedimo nezavisnost naše centralne monetarne institucije. Zbog toga i samo zbog toga DS neće podržati ovaj zakon, jer mi očekujemo da ćemo, kao što smo imali mogućnost samo tri meseca posle prvih izmena i dopuna zakona, da ponovo po hitnom postupku razmatramo ove, da ćemo posle sigurno, u mesecima koji dolaze, ponovo imati na dnevnom redu izmene i dopune Zakona o NBS. Hteo bih da kažem da, čini mi se da nam je svima stalo da obezbedimo nezavisnost ove institucije, zato što je to jedan od ključnih garanta stabilnosti naše valute, sa jedne strane i sa druge strane, mogućnosti da se NBS izbori za ono što je već od 2003. godine pa do danas, jer se to nije menjalo u matičnom zakonu, Zakonu o NBS, da ispuni njen ključni cilj, a to je da se suzbije inflacija, da se obezbedi cenovna stabilnost. Očekujemo da ćemo kroz dodatne izmene i dopune zakona izvršiti dodatnu depolitizaciju ove institucije, da se imajući u vidu da imamo i formalne, ovoga puta, i dobroj je što je guverner NBS tražila sugestije što Evropske komisije, što MMF, što Evropske centralne banke, imamo dobru bazu i videćemo na primeni ovih izmena i dopuna kakav će biti njihov učinak. Ono što nas sada očekuje jeste da vidimo da li će Srbija ove i sledeće godine biti rekorder po inflaciji u svetu. Imaćemo debatu tokom budžeta i posle će sigurno deo vlasti reći da je za to kriva prethodna vlada. Ali, činjenica jeste da se inflacija za sada ne usporava, da će to biti veliki izazov za Centralnu banku. Čuli smo ministra finansija i privrede, koji kaže da je apsolutno potrebna Srbiji da bi bila stabilna i da bi dinar bio stabilan da imamo dve do tri milijarde evra godišnje stranih direktnih investicija. To je tačno. Sigurno je da odgovor za stabilnost dinara ne može biti još dodatno zaduživanje kroz evro-obveznice koje su započete u martu mesecu prošle godine. Poštovane narodne poslanice, dame i gospodo, poštovani građani Srbije, DS ne može podržati ovakve izmene i dopune, zato što one ne ispravljaju u dovoljnoj meri ono što je pogoršano prethodnim izmenama i dopunama i zbog toga što nas ne dovode dovoljno u skladu sa onim što su principi modernog centralnog bankarstva. Ali, sigurno je da ćemo insistirati u nedeljama i mesecima koji dolaze da sve kontrole finansijskog sistema budu sprovedene do kraja, da niko ne bude pošteđen i želimo da Centralna banka u potpunosti ispuni njene ciljeve. Nadam se isto da ćemo imati mogućnosti i kroz izveštaje o radu da razmotrimo ono što će se dostignuti u ovoj godini i da će Srbija, nadajmo se, u sledećih dve do tri godine, imati mogućnosti da napokon inflaciju svede na nešto što već postoji u regionu, da će Srbija imati mogućnost da očuva stabilnost finansijskog sistema i da Centralna banka bude u potpunosti depolitizovana. Neću zaključiti, kao što sam više puta tražio tokom ove debate, ali mislim da je to nešto što ne košta ništa, što je posve moguće i što nikome neće nauditi, niti će pasti, kako sad čujem da se često kaže u našem političkom miljeu, nikome neće pasti kruna sa glave ukoliko da ostavku na mesto, na jednu političku funkciju, ako je već izabrana. Na taj način mislim da bi stvarno imali korak napred i obezbedili da, kada naš guverner se druži i raspravlja, pre svega, raspravlja i o načinu na koji će Srbija biti više uključena u taj sistem centralnih banaka Evrope, da razgovara sa punim kapacitetom i legitimitetom, znajući da se ophodi i da ima funkciju koje su u skladu sa onim što jeste stvarno evropski standard i evropski princip. Hvala puno na vašoj pažnji.
Reč ima Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Mislila sam na kraju samo da kažem jedno hvala kolegama koje su učestvovale u rasprave, ali moram zbog kolege Obradovića i trenutno odsutne Gordane Čomić da pitam – da li sam bila konfuzna kada sam rekla da imamo svoj stav. Znate da sam vrlo često sukobljavala svoje stavove s pravničkim, ali u ovakvoj stvari koja je zaista čisto pravnička – da li jedna odredba treba da stoji ili ne, kao višak ili dodatno ojačanje, prosto sam pristala da kao neko ko se razume u tu materiju, dam prednost pravnicima iz jednog prostog razloga. Kada god nam se desi problem u životu, ili kada u tome da li smo u pravu ili ne, koga angažujemo i koga pitamo da razreši stvar? Pravnike koji su završili pravosudni ispit. Prosto, iz poštovanja prema struci, a ni slučajno zbog razloga da nekada može da se desi da ja na bilo kom organu raspravljam o razlozima za svoje razrešenje. To pred ukupnom javnošću kažem i obećavam, iz poštovanja prema pravničkoj struci. Ako nisam bila dovoljno jasna, verovatno nisam, izuzetno cenim rad svih poslanika ovde, pa i mnogih od nas koji se rado upuštaju, sigurna sam, i vrlo opravdano u razmatranje pravnih i pravničkih problema. Takođe, zahvaljujem se i vama, gospodine Đeliću, na konstruktivnom zaključku. Mogu da vam kažem da inflacija koja se delom prenosi, preliva, nasleđuje, kontroliše, biće još u većoj meri predmet transparentne ocene, izveštaja i procene od sajta NBS do komunikacija sa ovim parlamentom i nijednog trenutka neće biti prebacivanja odgovornosti, ni na ono što se ne može prebaciti, niti neko ima tendenciju da kaže – mi samo evidentiramo ili posmatramo ono što se dešava. Upravo je to način na koji želim da se u NBS radi - ne da budemo prosti evidentičari nadolazećih visokih cena, nego da možemo matematičkim modelima, kreativnim mladim ljudima, koji treba da misle svojom glavom, a ima ih u NBS, da predviđamo događaje i da predupređujemo negativne situacije i, ono što je najvažnije, da nikada ne lažemo sebe u kakvoj se situaciji nalazimo, da ostvarimo jednu maksimalnu otvorenost prema parlamentu, prema javnosti i da iznosimo najtačnije i najpreciznije moguće podatke, ali samo one i samo onda kada to ne škodi ukupnoj finansijskoj stabilnosti. Na mene u tom pogledu možete računati i moj kapacitet kao guvernera ničim nije ugrožen, ni zamrznutom političkom funkcijom. Naprotiv, ojačan je iskustvom u ovom parlamentarnom radu. Moj kapacitet nije umanjen nijednim problemom, jer nemam ni minus po tekućem računu i ne dugujem nikome ni jednu kafu neplaćenu. To je kredibilitet koji imam i želim da ga u NBS promovišem i među svojim kolegama. Volela bih da kažem da ono što je trenutno zadovoljstvo saradnjom rezultira ciljanom inflacijom od 4%, plus-minus 1,5%. Ali, kao što ste javno čuli, tek pred kraj iduće godine je moguće vratiti se u te okvir, a da ne podlegnemo pritiscima onih koji bi da potroše tuđ novac. Tu je bio prošli put moj nekadašnji kolega iz Odbora, gospodin Kasalović, koji mi je dao za to podršku i ona mi i znači. Verujte, čak i da nemam ni od koga podršku, radiću ono što je najbolje za stabilnost u Srbiji, pa dok budu hteli da me slušaju i podnose, ja sam tamo. Kada ne budu hteli, zdravlje Bože, kaže naš narod, niko se nije rodio ni kao guverner, ni kao predsednik partije, ni kao poslanik, ni kao advokat, ni kao bilo šta. Smenjivost i polaganje računa biće osnov i za našu dalju saradnju. Zahvaljujem se i nadam se da ste mi oprostili moju veliku pričljivost.
Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić.
Hvala, predsedniče. Guvernerko, koleginice i kolege, ponoviću stav da ne možemo glasati za ovaj zakon jer smo još u avgustu rekli da on ograničava samostalnost NBS, a ne nezavisnost. Kada bude nezavisna, to će morati da piše u Ustavu. Mi, kao što znate, jesmo za promenu Ustava koji ste svi vi zajedno doneli pre šest godina. Voleli bi da je NBS nezavisna. Za sada može da bude samo samostalna. Je li tako? Tako kaže Ustav. Da, inflacija je jedna od dve obaveze NBS. Nije kolega Obradović tu, a moram sa njim da prokomentarišem i polemišem, o obavezama u zemljama u razvoju, da Narodna banka koordinira sa Vladom. Upravo je to suprotno od samostalnosti i buduće nezavisnosti. Jasne su funkcije, u Zakonu o NBS, Narodne banke, a to je pre svega inflacija, odnosno cenovna stabilnost i kurs. Sve drugo je ona većina koju je izabrao narod na izborima. Zbog toga je samostalnost bitna, da se guverner suprotstavi lošoj, pogubnoj, trošadžijskoj, rasipničkoj politici Vlade. Kako on može da se suprotstavi ukoliko nije samostalan? Cenim vašu zamrznutu funkciju, ali zamrznuta funkcija je i dalje funkcija. Na kraju krajeva, ako imamo jedinstven primer u Evropi da predsednik partije je i ministar odbrane i koordinator službi bezbednosti itd, što mislim da ne postoji nigde, što ne bi i guverner bio na funkciji, makar zamrznutoj? Oko inflacije će biti vaš prvi zadatak. Ako ste samostalni, moraćete da dođete u sukob sa Vladom. Ni MMF koji šalje tehničku misiju ne veruje u parametre budžeta, da će 5% biti sledeće godine inflacija kada je u ovom tromesečju već 12%. Koliko će tek biti u poslednjem tromesečju ove godine? Da ne govorimo o rastu BDP od 2%, kada će ove godine biti verovatno pad od 1%. To je posao, po meni, onoga ko vodi centralnu banku da kaže Vladi, kao što kaže MMF, nerealne su vam procene i to će uticati i na sveukupnu situaciju u zemlji i nestabilnost itd, i kao guverner moram da reagujem i kažem istinu, da to ne valja. Da bi se obavljala na taj način funkcija guvernera, mora da bude samostalan i nezavistan. Nismo krivi, što kaže Rade, što nisu izabrani funkcioneri NBS još. Ne znam kakve veze imamo mi što nisu izabrani. Biće da je ipak vladajuća većina odgovorna što se to nije desilo. Ne sećam se da smo mi iz opozicije neku tešku opstrukciju napravili pa niste to uspeli da uradite. Niste u stanju do sada da se dogovorite, što dokazuje da komešanje među vama postoji. Kao guverner NB, ako dođe ovde ministar, a vi ste samostalniji od njega, i priča o propasti nekih banaka, priča o depozitima i frlja se stotinama miliona evra, velika šteta je 600 miliona, propašće depoziti osigurani i neosigurani, ode "Agrobanka", pa ode "Nova Agrobanka", pa "Razvojna banka Vojvodine", mislim da to sve svakako nije doprinos stabilnosti finansijskog sistema i uopšte nekog poverenja u ovu zemlju da bi neko došao da uloži pare. Ne morate da budete ni pravnik, ni ekonomista. Možete da budete običan čovek koji ima štednju i zbog takvih stvari možete da se poplašite, da podignete štednju. Takvo ponašanje izvršne vlasti bi moralo da bude pod kritikom samostalnog i nezavisnog guvernera, jer je funkcija guvernera i NB da očuva stabilnost finansijskog sistema. Ne mislim da je to doprinos stabilnosti. To je jedna sugestija koju imamo da damo. Ovo sve drugo smo rekli više puta i ostaćemo na tim pozicijama da se zalažemo za nezavisne i samostalne institucije. Na kraju krajeva, do ovih izmena smo došli zato što je neko ko je sada autoritet za vas, i dobro je što je neko napolju autoritet za vas, sa zapadne strane mislim, rekao da nije to dobro i vi ste to popravili. Hajde da vidimo šta ćete uraditi sa onim što je prvi zadatak vas kao guvernera Centralne banke, a to je inflacija. Čini mi se da smo na putu da postanemo lider, što bi rekao Boris Tadić, u regionu, ali ne samo u regionu nego i šire. Hvala.
Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. S obzirom na to da veliki broj amandmana koje su dale mnoge poslaničke grupe nije usvojen, pre svega oni iza kojih i mi stojimo, a koji se odnose na nezavisnost rada NB, LSV će glasati protiv ovog zakona u Danu za glasanje, koji će verujem uslediti nakon ove sednice. Glasali smo protiv prvih predloga za izmene i dopune u avgustu, s obzirom na to da najveći deo svih tih nedostataka koje su tada isticali poslanici i međunarodna i stručna javnost nije otklonjen, s obzirom na to da smatramo da predložene izmene i dopune ne samo da ne povećavaju nezavisnost NB, nego još više dovode NB u zavistan položaj. Smatramo da ovaj zakon nikako ne može imati našu podršku i plašimo se da ćemo za nekoliko meseci imati izmene i dopune ovog zakona na isti način na koji to činimo sada, kada će predlagač već treći put morati da posluša ono što su mu govorili narodni poslanici u ovoj skupštini i ono što je govorila stručna javnost, ono što je govorila međunarodna javnost, jer vidimo da se to desilo sada. Nažalost, osim onih amandmana koje je dao Odbor za finansije, predlagač je usvojio vrlo malo amandmana za koje verujemo da bi donekle popravili kvalitet ovog zakona i zbog toga će poslanička grupa LSV svakako glasati protiv ovog zakona. Hvala.
Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o jednoj tački dnevnog reda sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem ponedeljak, 5. novembar 2012. godine, sa početkom u 14.30 časova, kao Dan za glasanje o tački dnevnog reda Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Hvala vam i određujem pauzu do 14.30 časova. [[Posle pauze.]] Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tački dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 132 narodna poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da, prema tome, postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O NARODNOJ BANCI SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopuna Zakona o Narodnoj banci Srbije, u načelu. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – 12, uzdržanih – nema, nije bilo onih koji nisu glasali, od ukupno 143 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su sastavni delovi Predloga Zakona postali amandmani Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava na članove 10. i 13, kao i amandman kojim se posle člana 6. dodaje novi član 6a. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo – 138 od ukupno 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 134 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 143 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Zlata Đerić. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 138 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Delević, Božidar Đelić i Mirko Cvetković. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 141 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Delević, Božidar Đelić i Mirko Cvetković. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 141 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 135 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 135 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 10. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Gordana Čomić i zajedno narodni poslanici Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 134 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 135 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 136 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 14. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Gordana Čomić i zajedno narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 136 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Radojko Obradović. Narodna banka Srbije i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 135 od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Podsećam vas da je članom 16. Predloga zakona predviđeno da zakon stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije i članu 160. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, zakoni i drugi opšti akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – 10, uzdržanih – nema, nije glasalo troje od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – 13, uzdržanih – nema, nije bilo onih koji nisu glasali od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije. Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o povredama Poslovnika na koje su ukazali narodni poslanici. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbe člana 103. stav 6. i stav 10. Poslovnika, prema kojima ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u Danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Nada Kolundžija, na sednici 1. novembra 2012. godine, u 12 časova i 25 minuta, ukazala je na povredu člana 103. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 135 od ukupno 135 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje jedine tačke dnevnog reda sednice i odlučivanje o njoj, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Četvrtu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Poštovani narodni poslanici, pre nego što završimo današnji rad, a saglasno članu 101. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će prekinuta Druga sednica Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini biti nastavljena stura, odnosno u utorak 6. novembra 2012. godine, sa početkom u 10,00 časova, nastavkom rada po utvrđenom dnevnom redu sednice. Hvala vam.