Děkuji. Pan poslanec Výborný stáhl žádost o faktickou poznámku, proto požádám o vystoupení pana poslance Skopečka. A připraví se paní poslankyně Richterová. Vaše dvě minuty, pane poslanče. Prosím. A máme tady půlnoc.
Dobrý hezký nový den přeju, dobré ráno. Já tři poznámky k tomu vystoupení paní ministryně práce a sociálních věcí, když by se člověk mohl vyřádit na každé nesmyslné větě, kterou tady pronesla. Podpora rodin. Zaznělo tady, že předchozí vlády neudělaly nic. Je to lež, paní ministryně. Když už v tom rezortu jste, tak si zjistěte, co se v něm dělalo v předchozích letech a při vašich předchůdcích. I ODS podporovala a mnohokrát hlasovala pro zvýšení daňových slev pro děti, opakovaně. To je velmi významná podpora rodin. Já osobně jsem navrhoval ještě v předchozím volebním období - bohužel se zákoník práce, nebo možná bohudík, když ho psali sociální demokraté, neprojednal - ale navrhoval jsem větší motivaci ke zkráceným pracovním úvazkům. To by také rodinám velmi pomohlo. Ale vy prostě žijete uzamčená ve slově dávka. Vy jiné slovo, jiný nástroj v sociální politice neznáte než dávka, tak u vás si prostě musíme zvyknout na to, že budete mluvit jenom o dávkách. A ta přezdívka v podobě dávkomatu, si myslím, že poměrně sedí. Co se týče minimální mzdy, tak zase nemáte pravdu. Není pravda, že by všude ve světě byla centrálně stanovená minimální mzda. Je řada ekonomik, které minimální mzdu nemají vůbec. Dokonce tam díky tomu mají v průměru nižší nezaměstnanost než v zemích, kde minimální mzda je. A v řadě zemí, kde je minimální mzda, se ta minimální mzda liší třeba podle odvětví. To znamená, že v automobilovém průmyslu, kterému se aktuálně třeba daří, může ta minimální mzda být vyšší, v textilním průmyslu, který třeba může být v té době v krizi, je ta minimální mzda nižší. Vyjednávají o tom odbory vždycky v tom sektoru. Takže není pravda, že bychom jako jediní, nebo že by nebyly země, které minimální mzdu nemají. A jinak jsem vám chtěl na závěr poděkovat a myslím to zcela upřímně. Chtěl jsem vám poděkovat za to, že po šesti letech, co má sociální demokracie na starosti rezort práce a sociálních věcí, jste slíbila, že v září možná přijdete se svým návrhem. Těch šest let je vcelku kosmická rychlost. [[Předsedající upozorňuje na čas.]] A já myslím, že... Dobrá, tak já se přihlásím ještě jednou.
Prosím dodržujme ten čas. Je tady mnoho přihlášek. Máme po půlnoci. Tak prosím, paní poslankyně Richterová s faktickou poznámkou a připraví se pan poslanec Ivan Bartoš, předseda Pirátů. Prosím vaše dvě minuty.
Děkuji vám, vážený pane předsedající. Vážení přítomní členové vlády, vážené kolegyně, vážení kolegové, já bych chtěla říct, že mi přijde škoda, že - možná je to i tím oblečením - prostřednictvím pana předsedajícího jste, paní ministryně, dnes taková bojovná. Protože myslím, že udílíte opravdu rány na nepravých místech. Opravdu ta výtka, že nechodíme na vámi svolaná setkání, když je pravidelně svoláváte na jednání Poslanecké sněmovny, za to my opravdu nemůžeme. To opravdu bylo vedle. A ještě bych ráda zdůraznila, že jakmile jsou termíny předem, tak třeba na komisi pro důchody mají Piráti stoprocentní účast. Kromě toho, že tam máme ty konstruktivní návrhy, kterých jste si všimla, za to jsme rádi. Dále chci zdůraznit, stěžujete-li si na kritiku vašeho návrhu k revizi dávek, tak je to zase boj za něco, co je mnoho let připraveno v šuplíku ministerstva, vrací se to, jako se vracejí duchové ze skříní a ožívají. A něco, co je pak potřeba zase zaplašit. Já doufám, že to opět zaplašíme, poněvadž se to tváří jako řešení, řešení to není. Obdržela jste od Pirátů mým prostřednictvím deset zásadních připomínek. Je mi líto, že to berete osobně, ale je to věcná debata, kterou je potřeba věcně vypořádat. Poslední věc - dostupné bydlení. Opravdu na tom vámi vedeném ministerstvu intenzivně spolupracujete s místním rozvojem? Spolupráce, sociální práce, podpory lidí v bydlení mezi MMR a MPSV. Jak se to daří? Opravdu by mě to velmi zajímalo. Vaše bojovnost není na místě, prostřednictvím pana předsedajícího samozřejmě.
Děkuji. A nyní předseda Pirátů Ivan Bartoš. Pane poslanče, vaše dvě minuty. A připraví se pan poslanec Jan Bauer. Tak máte slovo.
Já bych si dovolil také krátce reagovat na některé věty, které zazněly od paní ministryně. Já jsem byl třeba u těch prvních jednání, když ještě nebyla tato vláda ANO a ČSSD, kdy se řešilo například téma dostupného bydlení. Chodili jsme na kulaté stoly na MMR. Byla tam účast na MPSV. MPSV pak z toho bylo vyčleněno, vznikl investiční plán Výstavba. A já jsem si od té doby nevšiml, že by tento investiční plán, kde obce mají čerpat peníze, byl doprovázen jakoukoliv související iniciativou ze strany MPSV. Přitom pro dostupné bydlení je to naprosto klíčové, abychom nevybudovali za těžké peníze třeba nějaká další ghetta nebo vyloučené lokality. Vždycky zazní ale opozice, občas tam tedy zazní, že Piráti se na tom podílejí. Já si nemyslím, že mít v názvu sociální, jako má sociální demokracie, jí dává patent na to řešit sociální politiku. Jestli jste viděla program Pirátů do voleb, tak my jsme tam měli silná sociální témata od rodin po vyloučené lokality pro bydlení a intenzivně se jim věnujeme. A já bych chtěl říct jenom takový jeden příklad, protože u nás se ty věci sbíhají. A my nemáme aparát ministerstva, ta moře úředníků, kteří připravují legislativu. My máme nějaké zdroje za mandáty a máme naše expertovné, a i přesto se snažíme být vždy partnery ministerstvům v té kvalitní přípravě. A my jsme, myslím, že od minulého roku, připravovali portál, protože to je nejvíc dotazů, jak můžeme jako maminky získat ty peníze, kde si máme požádat, tak jsme připravili portál socialnisystem.pirati.cz, na kterém jsme zohlednili všechny možnosti. Radíme lidem, jak, pokud potřebují ve složité životní situaci, jako je bohužel i rodičovství v České republice stále, získat nějaké peníze, jak mají postupovat. A den, kdy jsme tento portál spustili, tak reakce ministerstva byla - ježíš my ho spouštíme. Také vyšel na webu nějaký termín, tak věřím, že ten termín, který teď někdy má být, že tedy ministerstvo spustí ten portál, bude dodržen. Jestli toto není pouze PR.
Já vás chci požádat všechny znovu o dodržování času. Víte, že máme mnoho přihlášek, a už je po půlnoci. Pan poslanec Bauer, vaše dvě minuty a připraví se paní poslankyně Radka Maxová. Prosím.
Děkuji. Vážená paní ministryně práce a sociálních věcí, já vím, že nejste poslankyně, ale já jsem tady odpozoroval za ta léta v Poslanecké sněmovně jenom takový efekt, že když někdo mluví moudře, chytře, třeba někdy i vtipně, tak ta sněmovna je prostě v klidu a kolegové dokážou poslouchat. A naopak jsem vypozoroval na druhou stranu, že když někdo mluví hloupě, třeba někdy i přidrzle nebo jízlivě, tak ta sněmovna burácí. A musím tedy říct k vaší nelibosti, že do té doby, dokud jste nevstoupila do sněmovny, tak tady byl relativní klid. A chtěl bych říci, že mě mrzí, že unikly ty materiály, dávky na bydlení. A už tady o tom bylo řečeno, ale ke mně bohužel jako k místopředsedovi sociálního výboru zatím neunikly. Tak jsem vás chtěl jenom poprosit prostřednictvím pana předsedajícího, jestli by mohly uniknout i ke mně. Mám pocit, že i ostatní členové sociálního výboru je také nemají. Děkuji moc.
To byl pan poslanec Bauer. Nyní tedy požádám o vystoupení paní poslankyni Radku Maxovou a připraví se pan poslanec Aleš Juchelka. Prosím, paní poslankyně, vaše dvě minuty.
Děkuji, pane předsedající. Já budu reagovat jako předsedkyně výboru pro sociální politiku. Bylo to tady už zmíněno možná třikrát, čtyřikrát. Chtěla bych se ohradit proti tomu, že poslanci nechodí na vámi svolané kulaté stoly, protože vy je opravdu svoláváte v době, kdy poslanci nemohou. A pro ně je samozřejmě prioritní účast na jednání Poslanecké sněmovny. My všichni členové výboru pro sociální politiku jsme vás dvakrát, ne-li třikrát vyzývali k tomu, abyste zvážila data kulatých stolů, různých seminářů, abychom se my mohli účastnit. A výbor vás vyzýval i minule, kdy jste svolala zrovna tento kulatý stůl na revizi dávek či kulatý stůl na sociální služby. To, že by se minulá vláda a Ministerstvo financí nevěnovalo rodinám, to také není pravda. Odsouhlasily se dětské skupiny, zvýšily se několikrát daňové slevy, zavedlo se školkovné, snížilo se DPH na dětské výrobky. Takže neříkejte, že vy pouze jediná bojujete za rodiny. Jen taková poznámka. Vy se stavíte do roli obhájkyně rodin. Ale pokud já si dobře vzpomínám, tak v minulém volebním období se vám moc koncepce rodiny nepovedla, protože se nedostala ani do Sněmovny. Děkuji.
Nyní požádám o vystoupení pana poslance Aleše Juchelku a připraví se pan poslanec Vít Kaňkovský. Stále jsme ve faktických poznámkách. Vaše dvě minuty.
Děkuji, pane předsedající. Paní kolegyně Maxová už spoustu věcí řekla. Úplně jenom takovou doušku předtím, než se dostanu k meritu věci. Když tady vadí v Poslanecké sněmovně a v tom plénu oslovení Verunko, anebo že je někdo mladý, tak oslovovat paní ministryni, že je hloupá, tak to si myslím, že paní Černochová prostřednictvím pana předsedajícího, že to je malinko přes čáru. Tak si myslím, že byste se měla trošičku omluvit paní ministryni. [[Potlesk části poslanců vlevo.]] A co se týká průběžného důchodového systému, my musíme říct samozřejmě i tu druhou věc. Protože se neobejdeme bez těch dalších generací. To znamená, že když chceme zachovat průběžný důchodový systém, tak musíme k tomu mít ty lidi, kteří ho budou jednoduše do budoucna financovat. To znamená podporovat rodiny s dětmi. V tuto chvíli máme 1,67 dítěte na matku. Potřebujeme 2,1 dítěte pro to, abychom dodrželi nějaký demografický růst v České republice. K obhajobě můžu říct, že to nedosahuje vůbec žádný stát v EU. Nejblíž je tomu Francie 1,7 dítěte. A to znamená, že bychom měli podporovat rodiny se dvěma až třemi dětmi. A v tuto chvíli my víme, že u třetího dítěte se nám samozřejmě láme ekonomika rodiny, potřebujeme větší auto, potřebujeme větší byt, prostě jednoduše se nám nevejdou do osobáku tři sedačky dozadu, potřebujeme větší auto atd. Myslím si, že obecně podpora rodinné politiky právě pro rodiny s více dětmi by měla hrát možná i v národní koncepci rodinné politiky opravdu prim. A myslím si, že je to ten absolutní základ právě pro to, abychom mohli udržet, pokud to chceme v rámci důchodového systému, ten průběžný systém, ale hlavně my prostě potřebujeme děti. Potřebujeme děti. Děkuji moc.
Děkuji i za dodržení času panu poslanci Juchelkovi. Takže nyní vyzývám pana poslance Víta Kaňkovského na faktickou a připraví se pan poslanec Jan Bartošek. Tak prosím, vaše dvě minuty, pane poslanče.
Vážený pane předsedající, milé kolegyně, kolegové, dobré ráno. Mně také nedá, než reagovat na paní ministryni Maláčovou. Paní ministryně Maláčová možná ví, možná neví, že jsem se jí tady v řadě ohledů v minulosti zastával. Bohužel po estrádě, která tady proběhla při závěrečném projednávání dofinancování sociálních služeb, jsem musel tento svůj postoj přehodnotit. Neříkám, že to je navěky, ale to vystoupení, které tady měla paní ministryně dnes, mě znovu zase nabádá k tomu být velmi ostražitý. Chápu, paní ministryně, že obhajujete svoji stranu, to je naprosto v pořádku. Že obhajujete svůj resort, to je taky naprosto v pořádku. Ale to, co jste tady předvedla, to byla míra arogance, drzosti, pololží, polopravd, prostě to se nedělá. Ano, sociální demokracie má samozřejmě na řadě věcí v sociální politice svoji zásluhu. Zmiňovala jste tady rodičovskou, ta ale ještě nedospěla do finále. Zmiňovala jste příspěvek na péči, ano, na tom má sociální demokracie svoji zásluhu, na zrušení karenční doby. Ale dofinancování sociálních služeb, to je jeden velký průšvih. A to, co jste tady zmiňovala ohledně rodinné politiky - no to snad nemyslíte vážně! Zákoník práce, který připravili vaši úředníci, jste smetla pod stůl. V tuto chvíli tady není připravena novela zákoníku práce. Flexibilní úvazky? Co jste pro ně udělala? Takže paní ministryně, nezlobte se, chlubte se tím, co si chloubu zaslouží, ale nepoužívejte tady tu směsici populismu a všeho možného odporného, co tady dneska zaznělo. Omlouvám se, ale bohužel je to tak.
Další s faktickou poznámkou vystoupí poslanec Jan Bartošek a připraví se paní poslankyně Pekarová. Tak pane poslanče, vaše dvě minuty. Prosím.
Děkuji, pane místopředsedo. Ono slovy klasika: "To neděláš dobře, s těma sirkama, Jaromíre." Paní ministryně, víte, přesně tohle chování, které jste předvedla, je právě to chování, které pohřbívá sociální demokracii a vede ji do vytracena. Ta míra arogance, přezírání a neschopnost vidět věci v souvislostech je právě to, co sociální demokracii nejvíce ubližuje. A za co vás chci pochválit? Vy jste skvělý koaliční partner hodný obdivu. My tady řešíme střet zájmů premiéra a sociální demokracie nastoupí a prsama odvrátí útok, který jde na premiéra, a říká: My jsme koaliční partner, my ho budem chránit! A všechno se to otočí proti sociální demokracii. Kde je premiér, kde je hnutí ANO? Nikde! Tady ano, já vás vidím, já vás vidím. Nikde! Všichni jdou do sociální demokracie. Skvělá práce, skutečně jako koaliční partner k nezaplacení. [[Potlesk zprava.]] A je třeba říct, že - jak to vypadá v praxi? No, všechno to, co jste zde říkala, co se vám povedlo, si prodal Andrej Babiš. Vám zůstává jenom ostuda. Měla jste možnost mlčet a odejít se ctí. Promluvila jste a tohle jste sklidila. A myslím, že po zásluze.
Další s faktickou poznámkou poslankyně Pekarová a připraví se předseda klubu ODS Zbyněk Stanjura. Paní poslankyně, vaše dvě minuty. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, a pánové, já jsem vlastně chtěla říci podobná slova jako už můj předřečník. Ten důvod, proč jsme svolali jako opozice dnešní zasedání, dnešní mimořádnou schůzi k vyslovení nedůvěry vládě, je zejména enormní střet zájmů Andreje Babiše. To už je teď zapomenuto, protože tady v tuto chvíli probíhá defilé, demonstrují se tady názory ohledně rodičovského příspěvku, důchodů a dalších sociálních dávek a vlastně ten střet zájmů je zapomenut. Andrej Babiš, možná, tady není, tak asi v teple své kanceláře, protože tam je opravdu určitě tepleji než tady, se tomu všemu musí smát a musí si říkat: Jo, tak skočili zase na špek. Prosím, vraťme se k tomu tématu, kvůli kterému tady dneska zasedáme už od 10.30, a pojďme se vrátit k tomu, co skutečně je zásadním problémem, byť samozřejmě ty věci, které tady probíhají a které tady řešíte, jsou problémem nemalým. Ale skutečně tím zásadním, proč tady dneska jsme, to není. A nechme si prosím tu věcnou debatu ohledně reformy důchodů a dalších věcí na ty debaty, které k tomu budou určeny. Teď se věnujme té aroganci moci, kterou tady předvádí Andrej Babiš, byť mu tady směle konkuruje jeho stranická ne, ale vládní kolegyně paní Maláčová.
Nyní požádám o vystoupení předsedu poslaneckého klubu ODS Zbyňka Stanjuru a připraví se předseda ČSSD a ministr vnitra Jan Hamáček. Tak prosím.
Já volně navážu na to, co říkala má předřečnice. Nejdřív krátký komentář a pak konkrétní dotazy na paní ministryni. Tak sociální demokraté dostali 7,3 % ve volbách - nepříjemné, rozumím tomu, taky se nám to stalo. Před rokem se rozhodli, že budou svůj skvělý program prosazovat ve vládě, pak byly senátní volby, ze 13 okrsků jeden. Mimochodem odpůrce vstupu ČSSD do vlády. Pak byly komunální volby. V Praze ani zastupitel, ani na magistrátu, ani na jedné z 15 velkých městských částí. Teď jsme měli evropské volby a podívejte se, jak voliči tu skvělou politiku paní ministryně ocenili - 3,9. Sedm, šest, pět, čtyři, myslím, že můžeme počítat dál, tři, dva, jedna. Mě k těm otázkám inspirovala i barva šatů paní ministryně. Paní ministryně, jaké jsou vaše red lines pro vaše působení ve vládě? Jaké to je pracovat pro trestně stíhaného premiéra? Jaké to je pracovat pro člověka, jehož firma bere na dotacích ročně zhruba tolik, kolik vám chybí na sociální služby? Jaké to je nechat se ponižovat, že nejste schopni za šest týdnů vyměnit ministra z vaší strany? To mě dneska zajímá! Ne vaše jájínkovství, já, já, já, první, který tady něco dělá v sociální oblasti. Jaké jsou vaše red lines? Budete pracovat i pro obžalovaného premiéra? Budete pro něj pracovat i v okamžiku, kdy se potvrdí podezření, která jsou v auditorské zprávě? Na to chceme slyšet dneska odpověď. Neodvádějte pozornost! Vy sloužíte Andreji Babišovi, my ne!
Nyní požádám o vystoupení ministra vnitra a předsedu ČSSD Jana Hamáčka. A připraví se pan poslanec Jan Skopeček. Tak pane ministře, vaše dvě minuty. Prosím.
Děkuji. Vážený pane místopředsedo, kolegyně, kolegové, já si kladu otázku, zda má v tuto časnou hodinu smysl vystupovat, ale musím. Já chci ocenit průběh té debaty, protože až do doby před nějakými osmi minutami jsem měl pocit, že tady probíhá relativně kultivovaná výměna názorů. A nebyl to jenom můj názor, já také sleduji sociální sítě a celá řada uživatelů sítě Twitter si pochvalovala, že v pokročilou noční hodinu tady Poslanecká sněmovna kultivovaně diskutuje o reformách penzijního systému. To celé vzalo zasvé vystoupením paní poslankyně Černochové. [[Protesty v lavicích ODS.]] [[(0.20 hodin)]] Já jsem přesvědčen, že některé věci by se prostě říkat neměly. Jsou na světě parlamenty, např. britský, který říká, co si poslanec může dovolit a co už je za čárou. Oslovit nebo označit někoho za hloupého, označit někoho, že lže, to já pokládám za čárou a stejně tak to za výraz za čárou pokládá i britský parlament. Takže já bych byl velmi rád, pokud je to jen trošku možné, abychom se vrátili ke kultivované debatě a abychom nebyli osobní, protože pokud to budeme posunovat do osobní roviny, tak tady budeme pravděpodobně do pěti do rána a nic nevyřešíme. To za prvé. A za druhé, prosím všechny ty, kterým leží na srdci osud sociální demokracie, aby to nechali na nás. Honza Bartošek - použiju to slovo, protože si tykáme - tady vystupoval s tím, jak tady všichni útočí na sociální demokracii, a z té pistole se mu ještě kouřilo. Nechte to prosím na nás.
Nyní pan poslanec Jan Skopeček s faktickou. Já jenom... Tak vy ji stahujete. Dále pan poslanec Válek s faktickou poznámkou. A zatím mám přihlášky jenom tři, tedy pan poslanec Válek, pan poslanec Klaus a pan předseda klubu ODS Stanjura. To jsou zatím tři faktické poznámky. Prosím, vaše dvě minuty.
Já se prostřednictvím pana předsedajícího kolegům omlouvám, ale už je to stejně ztracené, tak si to aspoň užiju. Tak já bych souhlasil s tím, že s dětmi je potřeba pomáhat a je potřeba pro větší porodnost něco dělat, ale pokud budeme zasedat každý den do rána, tak jako parlament s tím nic nenaděláme, my v tomto směru budeme nepoužitelní. Snad jedině pokud posuneme legislativu. A tady bych chtěl připomenout opoziční poslankyni, svoji kolegyni paní docentku Putnovou z Brna, která prosadila jako opoziční poslankyně - a já to opakuji znovu, jako opoziční poslankyně prosadila, a já si vážím všech poslanců tehdejšího parlamentu předchozího, kteří pro ten návrh hlasovali - to, aby studentky na vysokých školách v době, kdy jsou na mateřské, tak tato mateřská se jim nezapočítávala do studia, aby se to studium prodloužilo. Málokdo si na to dneska vzpomene, ale bylo to nesmírně záslužné a všichni z vás, kteří mají dcery a ty dcery studují na vysokých školách a jsou v situaci, kdy buď si musí vybrat kariéru, nebo si můžou vybrat děti, tak tento návrh ocení. Řada mých kolegů nebo přátel, kteří mají dcery doktorky, a během studia jejich dcery otěhotní, tak si vzpomínají, a vzpomínají s láskou na paní docentku, která jako opoziční poslankyně za TOP 09 tento návrh prosadila. Myslím si, že podpora rodin, podpora mladých, podpora dětí není pravá, není levá, ale je správná nebo špatná. A abych to na závěr v posledních 30 vteřinách odlehčil, my celou tuto debatu samozřejmě vedeme o panu premiérovi, o jeho střetu zájmů, a pan premiér zvolil taktiku, nasazuje ministry, ti ministři jsou odborníci, někteří jsou takoví odborníci, že je během roku už třikrát vystřídal na těch ministerstvech, a jako nejsilnější zbraň naposled nasadil paní ministryni. Já tomu rozumím, chápu to. A to vystoupení vypadalo podle toho. Nicméně já jsem pozitivní a optimista a věřím tomu, že paní ministryně teď sáhne do... [[Předsedající: Čas, pane poslanče!]] Já se přihlásím ještě jednou.
Takže nyní pan poslanec Václav Klaus na faktickou poznámku a připraví se předseda klubu ODS Zbyněk Stanjura a potom mám na faktickou poznámku přihlášenou paní ministryni Maláčovou. Další přihláška zatím není. Ještě pan poslanec Válek. Tak prosím, vaše dvě minuty.
Minule jsem vystupoval jako odborář, teď vystoupím trošku jako pedagog. Já mám pocit, že už je to stejně teď fraška, co se tady odehrává do tří do rána, ale řekl bych jednu věc. Já velice nesouhlasím se sociální politikou paní ministryně Maláčové a budu o tom hovořit ve svém projevu, proč nedám důvěru této vládě. Naprosto nekompromisně. Na druhou stranu bych se jí rád zastal jako ženy, protože tady někomu říkat, že je hloupá - tady bych řekl jako pedagog, že bych si nebyl tak jistý v kramflecích, paní poslankyně Černochová, vaším prostřednictvím, v porovnávání chytrosti u těchto dvou dam. A druhá věc. Pane Bartošku, takové ty vtipy ze sedmé třídy, kdo co -.
Oslovujte se prosím mým prostřednictvím, poslanci vzájemně.
Pardon, prostřednictvím pana předsedajícího. - kdo co odvrací prsama, a tak se u toho uhihňávat, bylo také myslím poměrně nedůstojné, aspoň já jsem to tak vnímal. Děkuji.
Tak nyní požádám o vystoupení pana poslance Zbyňka Stanjuru. Dále se připraví paní ministryně Maláčová a pan poslanec Válek. Tak prosím, vaše dvě minuty, pane předsedo.
Tak Václav Klaus se zastal paní ministryně, proč ne, a urazil mou kolegyni. Takže nejste o nic lepší, o nic, ani o vteřinu. A já nechci být arbitr, ani vy byste neměl být arbitr intelektu našich kolegyň. O to bych poprosil. Pan předseda Hamáček zaměnil příčinu za následek. Ano, ta debata byla relativně klidná. Ministři, mistři uhýbání a nesmyslných projevů, splnili svou práci. Já o jejich funkci také budu mluvit, až se dostanu na řadu, o tom, jak to chápou. Kdo rozčeřil tu soudružskou pracovní atmosféru, pane předsedo Hamáčku prostřednictvím? Vaše paní ministryně. Úctyhodný výkon. Ona vystoupila klidně, věcně, konkrétně, nikoho neurazila a spustila 38 faktických připomínek v prvním kole, 36 ve druhém, příště to bude 31. Takže asi 90 faktických připomínek na dvě minuty, 180 minut, a pak ještě řekne: proč tu jsme tak dlouho? [[Pobavení v řadách ODS.]] Já nevím, pane předsedo. Ale já tomu rozumím a je správné, že se předseda zastane své kolegyně. Ale pane ministře prostřednictvím pana předsedy, když tady váš šéf Andrej Babiš, myslím vládní šéf, nás všechny uráží, všetci kradnú, je tady pět zlodějů ve Sněmovně, vy to všichni víte, co jste dělal? Mlčel! Tak buď mluvte vždycky, nebo mlčte vždycky!
Tak další s faktickou poznámkou paní ministryně Maláčová. Paní ministryně, máte slovo a připraví se pan poslanec Válek. Zatím mám přihlášky pouze na tyto dvě faktické poznámky. Paní ministryně, vaše dvě minuty. Prosím, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Já jsem ve svém příspěvku při vyslovování nedůvěry vládě poukázala na to, co se za poslední rok v sociální oblasti podařilo. A myslím si, že toho bylo opravdu hodně. Ještě více práce nás čeká. A jaká reakce jsem sklidila? Bylo toho opravdu hodně, že jsem arogantní a hloupá. Já si myslím, že ta reakce sama o sobě vypovídá o úrovni debaty v této Sněmovně. Další věc, kterou bych ráda zmínila. Vyčítat ministryni práce a sociálních věcí, že řeší dávky, já myslím, že to všichni víme, že dávky jsou důchody [[námitky zprava]], důchody jsou dávky, ano, jsou to dávky, můžeme se společně podívat do zákona, je to rodičovský příspěvek, příspěvek na péči, a já myslím, že vyčítat ministryni práce a sociálních věcí, že řeší dávky, když je to 70 % náplně zejména ministryně práce a sociálních věcí, řekla bych, že těch dalších 10, 15 jsou dotace, ale to je další zakázané slovo pro pravici, tak to je opravdu bezpředmětné. Takže ještě jednou. Prosím vás, nebudu vyžadovat od paní poslankyně omluvu, neberu si to osobně, je to zapálená opoziční rétorika, ale myslím si, že to do slušné racionální debaty nepatří. Děkuji.
Děkuji a nyní mám dvě faktické poznámky. Takže pan poslanec Válek. Prosím, vaše dvě minuty. A jako druhý se přihlásil poslanec a předseda klubu ODS Zbyněk Stanjura. Prosím, vaše dvě minuty.
Tak abych to dokončil, tak prostřednictvím pana předsedajícího k paní ministryni. Vy víte, že když jsme se bavili o eNeschopenkách, tak jsem se snažil být velmi korektní. Říkal jsem vám, co si myslím, co mám za tipy, a myslím si, že to nebylo k neprospěchu věci. Tak buďme do budoucna pozitivní. Vraťme se zpátky k tomu problému, kvůli kterému jsme se dneska sešli, a to je premiér a jeho potíže. A my se bavme na zdravotním a sociálním... [[Reakce v sále.]] No já neříkám, že má. My se vraťme na sociálním a zdravotním výboru k problému, který se týká těchto dvou výborů a pana ministra Vojtěcha, k reformě psychiatrické péče. A já věřím, že tentokrát se sejdeme v plné síle obou výborů a obou ministrů tak, abychom ten problém posunuli a mohli si říct: reforma psychiatrické péče se posune pozitivním směrem kupředu. Já vám tímto děkuji, že se této schůze zúčastníte.
Tak děkuji a nyní zatím poslední faktická poznámka, předseda klubu ODS Zbyněk Stanjura. Prosím, vaše dvě minuty. Utíkáte k mikrofonu, děkuji.
Paní ministryně nás tak školí, co je slušné, nebudu se s ní přít. Ale je slušné odpovídat na otázky, tak já zopakuji aspoň dvě. Ptal jsem se na vaše red lines, takže zopakuji dvě otázky. Jaké to je, pracovat pro obviněného premiéra? Děláte to ráda, nebo ne? Je to pro vás problém, nebo je vám to úplně jedno? A za druhé, druhá otázka. Budete pracovat, i pokud bude premiér obžalovaný? Nebo je vám to zase jedno? Děkuji za odpovědi.
Tak, děkuji, žádnou další faktickou poznámku nemám, takže požádám, v obecné rozpravě vystoupí pan poslanec Vojtěch Munzar a připraví se pan poslanec Pavel Žáček. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající, dobrou brzkou nebo pozdní hodinu, jak chcete. Přehoupli jsme se přes půlnoc a dnes je tedy tomu přesně rok, kdy byla tato vláda jmenována. Symbolicky v Den památky obětí komunistického režimu a v den výročí popravy Milady Horákové. A dnes znovu se Andrej Babiš bude spoléhat při hlasování o nedůvěře na komunisty. Jak symbolické. Máme levicovou vládu hnutí ANO, ČSSD a i KSČM, která vyznává socialistické recepty. Ale hnutí ANO a ČSSD nám se svými socialistickými recepty vládnou již šestým rokem. A jejich socialistické recepty vedou k tomu, že stát je pro daňové poplatníky stále dražší a dražší. Rostou provozní výdaje státu, rozdávají se různé populistické dárečky typu sleva na jízdném a vláda už neví, z jaké kapsy daňového poplatníka by brala. A to vše zaplatí střední třída. Státní aparát bobtná, proto nás stojí každý rok více a více. A čím více bobtná, tím více regulací a byrokratické zátěže vymýšlí a tím více chce přerozdělovat. A tím tato vláda vytváří přebyrokratizovaný a přeregulovaný stát. Snižuje se tím konkurence ČR. Ve výkonnosti veřejného sektoru podle globálního indexu konkurenceschopnosti obsadila ČR až 97. místo. Tolik tedy k těm reklamním vložkám o efektivní státní správě v úvodních projevech ministryně financí a ministra průmyslu a obchodu. Tato vláda se jen veze na vlně ekonomického růstu, ze kterého teď těží, ale na budoucnost moc nemyslí. V době ekonomického růstu máme deficitní rozpočty a provozní výdaje státu rostou mílovými kroky. Složená daňová kvóta nejenže roste, ale i dále poroste. V roce 2015 byla na úrovni 32,6 %, v roce 2021 má být již 36,1 %. Znamená to, že stále větší podíl z našeho hrubého domácího produktu přerozdělujete. Jinými slovy, abyste mohli více populisticky rozdávat, tak tím více lidem chcete peníze brát. Andrej Babiš chtěl řídit stát jako firmu. A poprosil bych pana premiéra, prostřednictvím pana předsedajícího, aby mi nemluvil do zad.
Já myslím, že i obecně ve sněmovně je trošku větší hluk, než by se slušelo. Já vím, že je pokročilá hodina, ale poprosil bych všechny, aby případně pokud něco diskutují, to diskutovali v předsálí. Myslím, že máme na to ještě docela dost času. Prosím, pane poslanče, pokračujte.
Děkuji. Andrej Babiš chtěl řídit stát jako firmu. A jak by asi dopadla taková firma, jejíž efektivita by byla stále menší, její provoz dražší a neustále by se zadlužovala? Možná tím myslel řídit stát jako dotovanou firmu. Ale tím, kdo dotuje, je daňový poplatník. Naše ekonomika do budoucna potřebuje silnou střední třídu. Potřebuje lidi, kteří svými soukromými aktivitami dokážou přispívat k ekonomické síle naší země. Dokážou se postarat sami o sebe a svoji rodinu. A vy jste, vážená vládo, příspěvek takových lidí v celé ekonomice zredukovali a ponížili pouze na jejich příspěvek do státní kasy. Aktivní lidi zatěžujete další a další administrativou. V ČR musí firmy věnovat ke splnění svých daňových povinností o 40 % více času, než činí průměr zemí EU a Evropského sdružení volného obchodu. Nadměrná byrokracie dusí podnikání a vlastní aktivity lidí. Pokračujete ve svém tlaku na drobné živnostníky, malé a střední firmy. Před pár dny jste protlačili na sílu další vlny EET. Chcete tím zatížit tisíce drobných živnostníků, řemeslníků, kadeřnic, švadlen, lékařů, zahradníků a dalších. Z nich chcete vyždímat každou korunu. Místo aby stát byl pro občany partnerem, místo ochrany občana, jeho práv před státní mocí se zde znovu dostávají ke slovu tendence k ochraně státní moci na úkor občanů. Jsme svědky nadužívání zajišťovacích příkazů, které vedou k neoprávněné likvidaci firem. Jsme svědky, kdy státní aparát na pokyn shora zaklekává na firmy. Jsme svědky situací, že beze studu státní správa vyzývá novomanželské páry, aby státu sdělovaly své soukromé údaje o svatební hostině. Jsme svědky desetitisícových pokut za nezaúčtovanou krabičku tiktaků, koláček nebo pár ponožek. Pro státní moc zřejmě zásadní podrývání základů státu. Na ty malé jste takto přísní, ale nadbíháte těm velkým. Důvod, proč tomu tak je, se dá najít ve vyjádření Andreje Babiše už v roce 2013, kdy prohlásil - cituji: "Malé a střední podniky, to jsou klišé a kecy. My potřebujeme podporovat velký průmysl, který tu má tradici." PR tým panu premiérovi poradil, aby už to neříkal. Ale fakticky jeho vláda postupuje stále stejně. Pomocí EET a tlaku na malé živnostníky a podnikatele umetá cestičku těm velkým, protože těm mizí konkurence. Od roku 2016 zaniklo skoro dva tisíce malých prodejen na venkově. Venkov tak ztrácí základní služby, které potřebuje. Když se tady probíral zákon o investičních pobídkách, tak nový vicepremiér vlády a ministr průmyslu a obchodu tady argumentoval množstvím dotačních titulů pro podnikatele. Ale každý dotační titul křiví trh, protože potom podnikatelé nekonkurují svou šikovností udržet se na trhu a nabídnout nějakou činnost našim občanům, ale konkurují pouze tím, jak jsou šikovní ve vyjednávání na ministerstvech o získávání různých dotací. Masivně tak přispíváte k tomu, že měníte ekonomiku tržní na ekonomiku dotační. Samozřejmě že z takového systému těží ti velcí. Ti malí a střední to zaplatí. Stejně tak postupujete v otázce bydlení. Přitom je to jeden z největších aktuálních problémů naší země. Bydlení se dnes vzdaluje dokonce střední třídě, obzvláště v některých bohatých regionech. Průměrný Čech na průměrný starší byt 3+1 vydělává osm let a devět měsíců - a to by si nesměl nic koupit. Pražan dokonce necelých 15 let. A co dělá tahle vláda? Dále komplikuje a zdražuje přístup k vlastnímu bydlení. Odmítá zrušení daně z nabytí nemovitosti. Předkládá zákon na další regulace a zpřísňování hypoték. Chce zdražit poplatky za vklad do katastru nemovitostí, chce zrušit osvobození od spotřební daně pro domovní kotelny. Nabádá města a obce, aby zvedly daň z nemovitosti. A pak nabídne pár drobtů od stolu ve formě omezených státních půjček. To není podpora střední třídy a prorodinná politika a podpora bydlení. Ronald Reagan říkal: Pokud se to hýbe, zdaň to. Když se to stále hýbe, zreguluj to. A když se to přestane hýbat, dotuj to. Vláda hnutí ANO, ČSSD a KSČM přesně takto jedná. Ale pan prezident Reagan to tehdy nemínil jako návod. To jste si to trochu popletli. Všem brát a vybraným možná něco má dávat při růstu státní moci a ceny státu, to je politika socialistická, kterou vy reálně děláte, a proto tato vláda nemá moji důvěru. Děkuji za pozornost.
Já také děkuji a prosím dalšího řečníka, jímž je pan poslanec Žáček. Připraví se pan poslanec Skopeček. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážení kolegové, vážené kolegyně, než začnu, než se zaměřím na své vlastní téma, hlavní téma je vnitřní bezpečnost, tak bych položil otázku paní ministryni spravedlnosti. Bohužel jsem zde nebyl přítomen v sále, když mluvila o těch telefonních odposleších. Proto bych se chtěl zeptat, jak to bylo míněno - odposlechy jejích kritiků. Chtěla nám naznačit, že někteří poslanci jsou odposloucháváni? Pokud tedy tomu rozumím v kontextu jejích slov, tak by to měli být kritici. Takže týká se to opozice? Nebo se to týká Milionu chvilek pro demokracii, které veřejně nálepkují? Považuji to za vážnou věc. Již jednou v minulosti jeden vysoký vrcholný politik byl za to nadužívání těchto zdrojů kritizován, byl to dokonce předseda vlády. Říkám to také z toho důvodu, že jsem člen komise pro kontrolu odposlechů, takže jestli ta její slova máme brát jako podnět. [[(0.40 hodin)]] Nicméně teď k tomu hlavnímu tématu. Nacházíme se v polovině volebního období, třicet let od klíčového a přelomového roku 1989, který přinesl pád komunistického totalitního režimu a návrat svobody a demokracie nejen do naší země. Namísto důstojného připomínání se stejně jako v roce 2018 zabýváme problémy předsedy vlády Andreje Babiše. Politika zvláštního ražení, symbolu našeho nedostatečného vyrovnání se s naší komunistickou minulostí a specifického návratu komunistů k moci. Rád bych se vyjádřil k naplňování programového prohlášení Babišovy vlády v otázkách vnitřní bezpečnosti, přičemž nemohu odhlédnout od jeho problémů s orgány činnými v trestním řízení, případně různými auditními orgány. Pokud je předseda vlády, vrcholový představitel vládní administrativy, vyšetřován policií a státním zastupitelstvím, klíčovými orgány moci výkonné, případně i propírán různými audity, a to v důsledku jeho střetu zájmů, nedivme se zájmu orgánů činných v trestním řízení o jeho osobu. A protože Andrej Babiš stvořil v našich podmínkách nový model vrcholového politika, dotačního oligarchy, pro něhož je domácí i zahraniční politika jen pokračováním v byznysu jinými prostředky, nedivme se na druhou stranu ani jeho zájmu o tyto státní orgány. Tento gigantický střet zájmů a některé další faktory - o nichž bude ještě řeč - tak logicky ovlivňují činnost, a dokonce i personální situaci v bezpečnostních sborech a zpravodajských službách. Není divu, že tato objektivní situace zasahuje a mnohdy zpochybňuje i činnost - pravda, někdy, zdá se, spíše nečinnost - útvarů Policie České republiky, a vyvolává dokonce konflikt se státními zástupci. Tato nenormální situace se zdá být stále více nepřehlednou a hlavně alarmující. Ale obraťme pozornost k plnění programového prohlášení Babišovy vlády, respektive obou jeho vlád, které se ve svých formulacích příliš neliší. Dovolím si vás i naši veřejnost upozornit, že vláda v naplňování svých programových tezí zcela selhala, ze svých slibů nesplnila prakticky nic, vyjma postavení se tzv. povinnému relokačnímu mechanismu. Zjevně bylo a je jedno, kdo stojí aktuálně v čele resortu Ministerstva vnitra. Slabost výkonu této klíčové funkce je zcela evidentní. Situaci zde nelze označit jinak než za tristní a udržovací, dlouhodobě jednoznačně neudržitelnou. Ale abych nemluvil jen abstraktně, vyberu několik citátů z programového prohlášení vlády. Cituji: "Budeme rozvíjet integrovaný záchranný systém na řešení mimořádných situací a ochranu proti terorismu. Za tímto účelem posílíme celou koordinaci bezpečnostní politiky státu." Ani téměř po dvou letech není jasné, jak chce vláda posílit koordinaci bezpečnostní politiky státu, když stále ještě ani nevíme, kdo tuto agendu na Úřadu vlády vlastně spravuje. Pokud je známo, byl odtud v uvozovkách odejit téměř celý odbor, který měl tuto oblast na starosti. Takto se realizuje ona lepší koordinace? Další citát: "Vytvoříme funkční struktury pro předcházení a boj s hybridními a kybernetickými hrozbami." Ani v této oblasti se dosud vlastně neudělalo nic, snad kromě planých řečí. Když už se objevila nějaká pracovní verze zákona o kybernetické obraně, nebyla příliš kvalitní a spíše než odpovědi vyvolala celou řadu dalších otázek. Přitom všichni víme, že se dnes jedná o klíčovou oblast naší obrany a národní bezpečnosti. Poslední ucelená právní norma o kybernetické bezpečnosti pochází z roku 2014. Od té doby se situace výrazně posunula a dnes již tento zákon ani zdaleka nepostačuje aktuální potřebě. Nemáme k dispozici nástroje, ale hlavně legislativu, jak se efektivně bránit v případě kybernetického napadení. Další citát: "Zaktualizujeme a implementuje doporučení vzešlá z Auditu národní bezpečnosti." Další z důležitých slibů, který nebyl dosud vcelku naplněn. Velmi se těším, až budeme konečně projednávat tento zaktualizovaný klíčový dokument a jeho implementaci, respektive plnění našimi bezpečnostními složkami. Další citát: "Budeme vyžadovat nezávislou kontrolu všech zpravodajských služeb a zajistíme jejich lepší koordinaci na vládní úrovni, aby se výsledky jejich práce sčítaly." Jak všichni dobře víme, po dlouhém jednání nakonec vznikl orgán nezávislé kontroly, který až dosud existuje pouze na papíře. Jinými slovy, stále absentuje adekvátní kontrola zpravodajských služeb. Přitom jsou zjevné a do jisté míry i pochopitelné tendence navyšovat kompetence a rozšiřovat oprávnění zpravodajským službám a dalším bezpečnostním orgánům státu. Je nepřijatelné, aby zároveň s rozšiřováním pravomocí bezpečnostním složkám paralelně nedocházelo k posílení jejich parlamentní kontroly. Další citát: "Finančně podpoříme zkvalitnění a zefektivnění fungování bezpečnostních sborů a integrovaného záchranného systému." Přestože došlo k navýšení finančních prostředků, navýšení tarifů, je iluzorní si myslet, že zároveň došlo ke zkvalitnění a zefektivnění fungování bezpečnostních sborů. Více peněz automaticky neznamená více bezpečnosti. Tak to prostě nefunguje. Zkuste se zeptat přímo příslušníků na ulici, schválně co vám odpovědí na otázku, jestli pocítili zkvalitnění a zefektivnění fungování za posledních pět šest let. Není totiž náhodou, že dnes často bezpečnostní sbory opouštějí ti nejzkušenější a nedaří se přijímat do služebního poměru nové, kvalitní adepty. Další citát: "Posílíme a stabilizujeme personální obsazení na všech úrovních, zvýšíme efektivitu řízení i spolupráci jednotlivých složek a zatraktivníme kariérní růst v bezpečnostních složkách včetně zvýšení hodnocení práce." Co pro Ministerstvo vnitra a vládu znamenají pojmy "zatraktivníme kariérní růst a zvýšíme hodnocení práce", lze ukázat na příkladu novely zákona o služebním poměru příslušníků bezpečnostních sborů, jejímž schválením je příslušníkům povoleno podnikat prakticky v kterémkoliv odvětví. Tento krok pro mnohé z nich znamená signál: raději si ještě přivydělejte, protože my nejsme schopni vás stabilizovat. Normální přece je, že příslušníci bezpečnostních orgánů státu nepotřebují podnikat, protože stát se o ně postará. Jakákoliv privatizace těchto důležitých státních orgánů, a nemyslím tím pouze jejich případnou agrofertizaci, by měla být absolutně nepřijatelná, zvláště když v této podobě ji Ústavní soud ani nevyžadoval, a dříve či později se nám všem může pouze vymstít. Navíc všechny parlamentní strany, vyjma ODS, která jako jediná proti novele hlasovala, měly evidentně za to, že snížení administrativy a byrokracie u bezpečnostních sborů nejvíce pomohou tím, že zavedou další administrativně náročné, nákladné a zdlouhavé řízení ve věci služebního poměru. Nejenom podle mého názoru zůstává pouze otázkou času, kdy soudy opět budou řešit nejednotnost přístupu k příslušníkům bezpečnostních sborů a nyní již i vojákům z povolání. Bezpečnostní sbory zkrátka nejsou v příliš dobré kondici a už vůbec nelze hovořit o jejich stabilizaci. Připomeňme jen, jak se personálně takzvaně posilovalo a stabilizovalo jejich vedení. Nejprve byl předsedou vlády v dubnu 2018 po dvouměsíčním veřejném očerňování zlikvidován ředitel Generální inspekce bezpečnostních sborů plukovník Michal Murín, v čemž mu mimochodem asistovali tři nejvyšší státní zástupci, dnes stojící na druhé straně pomyslné barikády. Málokdo věřil, že důvodem změn ve vedení GIBSu nebyla snaha ovlivnit vyšetřování Čapího hnízda vedené Krajským ředitelstvím hlavního města Prahy. V květnu 2018 skončil, údajně dobrovolně, ředitel právě Krajského ředitelství Policie České republiky hlavního města Prahy generál Miloš Trojánek. Málokdo věřil, že důvodem změny ve vedení ředitelství nebyla snaha ovlivnit vyšetřování Čapího hnízda. V rámci určité politické revanše vůči Úřadu pro zahraniční styky a informace, to znamená civilní rozvědce, skončil v květnu 2018 i jeho ředitel generál Jiří Šašek. Mimochodem, stále ještě nevíme, zda podezření zveřejněná v holdingovém tisku byla relevantní. V srpnu 2018 byl vyměněn ředitel Národní centrály proti organizovanému zločinu plukovník Michal Mazánek za svého jmenovce plukovníka Jiřího Mazánka. Málokdo věřil, že důvodem změn ve vedení NCOZ nebyla snaha ovlivnit některá další vyšetřování týkající se minulosti Andreje Babiše. V listopadu 2018 se ocitl stávající policejní prezident generál Tomáš Tuhý, údajně z vlastní vůle, na diplomatickém postu v Bratislavě. Málokdo věřil, že důvodem změny ve vedení Policie České republiky nebyla snaha ovlivnit vyšetřování Čapího hnízda. V červnu 2019 skončil plukovník Jan Ptáček ve funkci ředitele Krajského ředitelství Policie České republiky hlavního města Prahy a byl nahrazen brigádním generálem Tomášem Lerchem. Málokdo věří, že personální změny ve vedení krajského ředitelství nebyly provedeny v důsledku malé snahy ovlivnit vyšetřování Čapího hnízda. Zde je namístě konstatovat, že díky vyšetřování premiérových kauz se policejní orgány, ale dnes například i státní zastupitelství, musí bránit nařčení z podjatosti. Každý jejich nový funkcionář se po svém jmenování za vlády trestně stíhaného premiéra musí bránit podezření, že mu půjde na ruku a bude zasahovat do živých kauz v jeho prospěch. Každý z nich si musí být přitom vědom, že až za chvíli Andrej Babiš skončí ve funkci, a nemusí to dlouho trvat, bude muset skládat účty. Další citát: "Snížíme byrokracii a administrativní zátěž policistů, aby se mohli soustředit na svoji základní činnost, jíž je zejména boj s kriminalitou a s ní souvisejícími doprovodnými jevy." Za celé období fungování Babišovy vlády jsem neslyšel o opatřeních, kterými by byla snížena policistům administrativní zátěž či byrokracie. Opravdu mě nic nenapadá. A nakonec i z jednání výboru pro bezpečnost naší ctěné Sněmovny spíše vyplývá, že je tomu naopak. [[(0.50 hodin)]] Další citát: "Obecní policii je třeba zapojit do integrovaného záchranného systému a činností souvisejících se zajištěním vyšší bezpečnosti občanů, a to ve spolupráci se státní policií." Myslím, že to ani nemá smysl hlouběji rozebírat či komentovat. Naprostá nula, nic. Další citát: "Budeme i nadále podporovat právo na vlastní obranu a držení legálních zbraní." I "nadále podporovat" v newspeaku této vlády asi znamená, že se slíbí hory doly, udělá se série fotografií při podpisu peticí za legální držení zbraně, ale faktickou práci opět odvede někdo jiný. Všichni se pak budeme následně divit, že jsme byli v Bruselu zase přehlasováni, protože nikdo nic nevyjednal. Rád bych při této příležitosti vzpomněl iniciativu kolegyně Černochové, která tuto agendu od roku 2015 řeší a aktivně se zastává zákona dbalých legálních držitelů zbraní. Co ale pro ně udělal nejdříve ministr a následně předseda vlády a jeho dvě vlády? Snad pouze usilovné přípravy k implementaci hloupé, tzv. zbraňové směrnice, namísto toho, aby se iniciovala nová jednání, jak po tom jako první volala právě ODS, a k nimž máme dokonce usnesení Poslanecké sněmovny. Předposlední citát: "Zpřísníme podmínky pro soukromé bezpečností služby a prosadíme přijetí zákona o soukromých bezpečnostních službách, aby byly pod přísnější kontrolou státu." Zejména z důvodu malého zájmu ministra vnitra jde zatím o prázdnou proklamaci. Zákon o soukromých bezpečnostních službách stále v Poslanecké sněmovně nemáme. A konečně poslední citát: "Podpoříme dobrovolné programy připravenosti občanů na krizové situace při ochraně obyvatelstva." Už je mi vcelku trapné se pořád opakovat, ale ani v této oblasti se nestalo vůbec nic. Závěrem jsem tedy nucen konstatovat, vyhodnocení naplňování programu vlády je v oblasti vnitřní bezpečnosti poměrně zdrcující. Bylo by možné na tomto místě vzpomenout ještě celou řadu přešlapů, nesplněných slibů, nečinnosti a dalších hříchů, ale zdůrazním alespoň stále více se rozevírající nůžky mezi sociálními službami na straně jedné a na straně druhé bezpečností státu a právní ochranou. Asi není nutné zdůrazňovat, tím spíše po té diskusi, která před chvílí skončila, která oblast, a to za současné celkově nejisté bezpečnostní situace, je dlouhodobě zanedbávána a podceňována. Nejsem přesvědčen, a to i na základě prezentovaných faktů, že by vláda Andreje Babiše věnovala záležitostem národní bezpečnosti takovou pozornost, jakou si tato problematika dnes rozhodně zasluhuje. A v samotném závěru mi dovolte zareagovat na dopolední oslovení přímo ze strany premiéra Babiše, mimochodem tak nějak pravidelně opakované při příležitosti hlasování o důvěře vládě, a pronést několik slov na téma Státní bezpečnosti. Ano, opětovně potvrzuji, že otevírání archivů československé komunistické tajné policie a jednotlivých svazků občanské veřejnosti trvalo příliš dlouho. Jde to jednoznačně na vrub prvních politických garnitur po listopadu 1989. Ale považuji za obzvláště pikantní, pokud to kritizuje osoba, jejíž agenturní svazek je od roku 2004 uložen a přístupný badatelské veřejnosti v archivu Ústavu paměti národa v Bratislavě. Ale jinak souhlasím s kritikou v tom smyslu, že pokud by se archivy Státní bezpečnosti odtajnily a otevřely dříve, tak bychom zde neseděli a neřešili ani polistopadové problémy Andreje Babiše. A ještě jednu poznámku musím věnovat tzv. skartacím či ničení agenturně operativních materiálů příslušníky Státní bezpečnosti, kterou dopoledne zmiňoval také pan premiér. Dovolím si ho na základě dlouholetého studia pramenů opět opravit. Tato skartace desítek tisíc svazků neproběhla pod prvním nekomunistickým ministrem vnitra Richardem Sacherem, který byl jmenován do funkce Václavem Havlem v posledních dnech roku 1989, ale již v první dekádě prosince 1989 v gesci tehdejšího prvního náměstka federálního ministra vnitra Alojze Lorence. Ano, toho generálporučíka Lorence, posledního faktického velitele Státní bezpečnosti, který byl zodpovědný mimo jiné za řízení centrálních útvarů politické policie, včetně správy kontrarozvědky v Bratislavě, tj. XII. správy Sboru národní bezpečnosti a jejích příslušníků, kteří kromě jiné činnosti organizovali agenturně důvěrnickou síť v podnicích zahraničního obchodu, včetně PZO Petrimex. A úplně na konec dodávám, že tato skartace, která měla zničit kompromitující důkazy o činnosti komunistické strany a jejích mocenských orgánů, nebyla úplně důsledná, o čemž svědčí dnes i tolik diskutované agenturní svazky s krycími jmény Bureš a Falmer. Agenturní svazky, abych tak řekl, které vzhledem k naší zvláštní politicko-společenské situaci ještě třicet let po pádu komunistického režimu utužují stávající vládní koalici. Moji podporu tato vláda pochopitelně nemá. Děkuji za pozornost.
Já děkuji. Než dám slovo dalšímu řečníkovi v řádné rozpravě, jsou tu nějaká přednostní práva a nějaké faktické poznámky. Takže jako první s faktickou poznámkou pan poslanec Králíček, poté pan poslanec Růžička. Vaše dvě minuty, pane poslanče.
Takže dobré ráno všem. Já bych chtěl reagovat jenom na výstup pana Žáčka, protože si myslím, že to je důkaz jenom toho, že ta vystoupení jsou v některých případech, jak bych to řekl, lživá nebo účelově zkreslená. Konkrétně jeho vystoupení, kde mluví o tom chybějícím zákonu o soukromých bezpečnostních službách, tak on sám byl přítomen na několika odborných debatách, které jsme v minulém roce a půl uspořádali, a v současné době ten zákon je na vládě. Takže není pravda, že se v tom nic nestalo. Je na vládě a bude se posouvat do Poslanecké sněmovny.
Děkuji. A nyní pan poslanec Růžička s faktickou poznámkou. Prosím.
Dobré ráno. Já bych pro pana profesora Žáčka prostřednictvím pana předsedajícího k IZS. To, co vy jste tady říkal, že nám IZS nefunguje - já takový dojem nemám. IZS funguje perfektně, hasičům se kupuje nová technika, hasiči jsou suprově vycvičeni, hasiči dělají suprové zásahy. A ono to není jenom tak. Je to věcí ministra vnitra, je to věcí pana premiéra, je to věcí celé vlády. Takže to, co jste tady říkal, rozhodně není pravda. Další věc, jak jste říkal školení nebo výuka do škol. To také funguje. Funguje to, jako garant Ústecký kraj a Zlínský kraj, kde požární ochrana jde do škol. Jsou programy, kde se děti učí, jak mají reagovat na mimořádné události, co mají dělat, když vznikne požár, učí se poskytovat první pomoc. To také funguje, možná třeba jenom o tom nevíte. A poslední věc - implementace zbraňové směrnice. Nedělá to jenom paní poslankyně Černochová, dělají to i naši poslanci. Naši poslanci jsou v kontaktu s Ministerstvem vnitra, s tím odborem, který řeší implementaci. Pravidelně s nimi spolupracujeme a snažíme se, aby implementace byla co nejlepší a aby vyšla vstříc všem držitelům zbraní. To bych chtěl říct, že to tak je. Děkuji.
Já také děkuji. A nyní s faktickou poznámkou paní poslankyně Černochová. Prosím.
Děkuji, pane místopředsedo. Já bych jenom možná si dovolila trošku poopravit svoje předřečníky, protože pan Žáček nijak nezpochybňoval integrovaný záchranný systém. V tom se všichni shodneme, že skutečně je to funkční systém, systém, který by si zasloužil určitě lepší techniku, lepší vybavení, více finančních prostředků, lepší ohodnocení. On tady citoval z programového prohlášení, kde stojí, že finančně podpoříme zkvalitnění a zefektivnění fungování bezpečnostních sborů a integrovaného záchranného systému, což tato věta, snad se shodneme, neznamená jeho zpochybnění. A k tomu zákonu o bezpečnostních agenturách, bezpečnostních službách. Pokud ten systém [[zákon]] je na vládě, my nemáme jako poslanci přístup do eKLEPu. Já se to teď dozvídám od vás, byť vím i od pana poslance Ondráčka, že o něčem takovém se hovoří. Ale zatím jsem paragrafové znění já jako poslankyně výboru pro bezpečnost ještě nedostala. Takže jsem zvědavá, co ten návrh bude obsahovat. A jenom doufám a věřím, že to nebude stejný návrh, jako se tady projednával v minulém volebním období a který naštěstí se nedoprojednal, protože byl velmi špatný. Takže ani v tomto ohledu pan Žáček nelhal. Vy jste použil to slovo, já jsem za něj předtím byla káraná. Já vás za něj nekárám, protože na slovu lež nebo hloupost já nevidím nic pejorativního. Takže tady to bylo míněno tak, že to ještě nebylo předloženo Poslanecké sněmovně do procesu. Jsme víc než dva roky od voleb. Pokud tyto normy nebudou předloženy řekněme do podzimu letošního roku, tak si myslím, že se nestihnou v tomto funkčním období projednat, což je škoda a bude to v rozporu s vaším programovým prohlášením.
Tak to byly všechny faktické poznámky a nyní prosím s přednostním právem pana místopředsedu vlády Hamáčka.
Tak ještě jednou - nevím, jestli hezký večer, nebo dobré ráno. Každopádně doba pokročila. Já jsem pochopil, že kolegové z klubu ODS dostali za úkol si tematicky vybrat ministry a každý podle své odbornosti nám to vytmavil, takže já jsem vyšel na pana poslance Žáčka nebo on vyšel na mě, to už je jedno. Chci říct panu poslanci prostřednictvím pana předsedajícího, já jsem přišel připraven unést kritiku a jsem připraven se zodpovídat z toho, co jsem za ten rok na Ministerstvu vnitra udělal. Ale chci vás, pane poslanče prostřednictvím pana předsedajícího poprosit, útočte na mě. Neútočte na ty policisty a na ty hasiče. To, co jste tady řekl o tom, že náš bezpečnostní systém je v principu rozvrácený, spálená země, nic nefunguje - tak to prostě není. Já po republice jezdím, objel jsem si všech čtrnáct krajů, mluvil jsem s krajskými šéfy jak policie, tak hasičů. Věřím, že i v rámci vašeho náročného programu jako člena výboru pro bezpečnost si čas od času najdete čas a vyrazíte mezi hasiče či policisty, pak se s nimi vyfotíte. Všichni jim děkujeme za tu práci. Tak do nich prosím nekopejme a neříkejme, že jejich práce nemá smysl, nebo že to prostě nefunguje. Náš bezpečnostní systém je jeden z nejlepších na světě. Naši policisté a hasiči fungují. Integrovaný záchranný systém - nám se sem jezdí z celého světa koukat, jak to máme zorganizováno. A my velmi rádi se o zkušenosti dělíme. A těm, kdo to takto dobře nemají zorganizováno, těm vždycky rádi poradíme. Takže prosím kritizujme věcně fungování Ministerstva vnitra. Já jsem připraven dorazit na bezpečnostní výbor. Koneckonců chodím tam často. A pokud se nepletu, zítra od devíti, nebo vlastně už dneska od devíti máme další jednání. Takže já klidně dorazím. Tam mě můžete kritizovat. Ale prosím, nekopejme do lidí, kteří slouží České republice. To zaprvé. A s tím souvisí ta druhá věc. Znova říkám, já jsem ochoten akceptovat kritiku. Co nemůžu přijmout, jsou ty personálie, které pan poslanec použil tuším v polovině vystoupení. Vy jste tady zmiňoval konkrétní příběhy konkrétních lidí. Já u každého z nich ten jejich příběh znám. Ale netroufnu si tady na mikrofon za ně mluvit, proč se rozhodli, jak se rozhodli. Vy jste to vzal šmahem. Vy jste řekl, oni všichni odešli, protože to souviselo s Čapím hnízdem. Z čeho vycházíte, pane poslanče prostřednictvím pana předsedajícího? Vy máte nějaké důkazy? Tak se obraťte na GIBS. Já vím, proč odešel pan generál Trojánek. Možná kdybyste zajel do Jihlavy a dal si s ním kafe, tak on vám to řekne. Rozhodně to nebylo kvůli kauze Čapí hnízdo. A prosím, seberte se a zeptejte se ho, než ho tady napadnete na mikrofon, že byl z Prahy vyhnán, nebo že odešel kvůli Čapímu hnízdu. Není to pravda. Případ pana generála Šaška, to si můžeme rozříkat, jak to na té rozvědce bylo. Já jsem rád, že celá ta věc se vyšetřuje. Rozvědka má nové vedení, které s minulými problémy není spojeno. A ta služba je stabilizovaná. A to je moje práce. Pan Mazánek odešel na vlastní žádost. Taky si ho můžete zavolat. Já jsem s ním mluvil před jeho odchodem, děkoval jsem mu, dostal ode mě nějaký dárek. A nastoupil člověk, kterého on sám vybral. Tomáš Tuhý - to si myslím, že víme všichni, se rozhodl v nějakou dobu ukončit svůj poměr u policie a přejít do diplomacie. A myslím, že to je velmi dobrý velvyslanec České republiky na Slovensku. A co se týká té poslední výměny v Praze, tak pan plukovník Ptáček se za posledního půl roku, tuším na serveru neovlivni.cz, dostal do dvojí role. Nejprve byl obviňován, že je to vlastně on, kdo s nějakými nekalými úmysly poslal GIBS na pana vyšetřovatele Nevtípila. Přitom všichni víme, aspoň ti, kteří se těm věcem věnujeme, že nemohl konat jinak, protože ve chvíli, kdy v rozsudku soudu se objeví, že tam došlo k nějakému trestnému činu či nějakému podezření, tak oni prostě musí konat a tu věc prošetřit. Takže nejprve byl napaden z toho, že chtěl odstranit pana Nevtípila, a poté, co byl vyměněn, tak se dozvíme, že vlastně byl vyměněn proto, že nezvládl tu kauzu zamést pod koberec. To jsou prostě novinářské spekulace. Já znám pana nového ředitele, nebo nastupujícího ředitele v Praze Tomáše Lercha osobně a pokládám ho za špičkového policistu. A věřím, že pražské krajské ředitelství pozvedne a udělá přesně to, co se od něj očekává. Stejně tak stojím za policejním prezidentem brigádním generálem Švejdarem. Je to špičkový profesionál. V životě bych si nedovolil zpochybňovat jeho personální rozhodnutí. Takže prosím, pokud chcete kritizovat Ministerstvo vnitra, mě, klidně do toho. Nekopejte do policistů a nekopejte do hasičů.
Děkuji. A nyní s faktickou poznámkou paní poslankyně Černochová. Prosím.
Děkuji, pane místopředsedo. Chtěla bych požádat pana ministra vnitra, aby tady neříkal slova o tom, že někdo na někoho zbyl. Buďte rád, že jste nezbyl na mě. [[Pobavení ve všech částech sálu.]] Ale vážně, pane ministře. Možná by nedošlo k tomuhle nedorozumění s panem Žáčkem, kdybyste využil svého přednostního práva jako ministr a vystoupil tady, odprezentoval nám úspěchy resortu Ministerstva vnitra pod vaším vedením, tak jako to udělali vaši jiní kolegové z této vlády. Vy jste se vlastně celý den schovával. Schovával jste se před novináři, protože ještě před několika málo hodinami to vypadalo, že dneska vláda možná důvěru nedostane. A místo toho, abyste tady v tom sále seděl a možná panu Žáčkovi, ale i nám ostatním řekl, co se za vás na Ministerstvu vnitra podařilo, aby tedy pan Žáček nemusel čerpat pouze z programového prohlášení vlády. Vy jste se tady měl svými úspěchy pochlubit, jako to udělali vaši předřečníci. Jako to udělal i pan ministr Staněk, ministr za ČSSD. Jako to udělala paní ministryně Maláčová. Proč vy jste tady neměl stejnou prezentaci jako vaši kolegové? Takže se skutečně důrazně ohrazuji proti tomu, aby tady někdo říkal, že někdo na někoho zbyl. Ne. Pan Žáček je místopředseda výboru pro obranu [[správně pro bezpečnost]]. Takže se k němu chovejte laskavě slušně!
Děkuji. Prosím nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Žáček, poté pan ministr Hamáček. Vaše dvě minuty, pane poslanče.
Děkuju. Samozřejmě jsem zvažoval už při prvním silném argumentu Jany Černochové, že svoji poznámku stáhnu, protože co se dá víc říct, než že pan ministr mohl spadnout do její gesce. Ale dost legrace. Dovolil bych si poznámku. Určitě slova "spálená země" z mých úst, pane ministře, nikdy neuslyšíte. To je styl jiného druhu politiků z jiné strany, vaší strany, nebo vašich bývalých kolegů. Politické konsekvence všech těchto výměn, jak jsem zdůvodnil ve svém příspěvku, jsou naprosto legitimní. Jestli jste si všiml, všude byla otázka. Všude byla otázka. Ty věci nebyly zodpovězeny. My jsme je v průběhu posledních dvou let v podstatě kontinuálně řešili. Myslím, že jsem ve svých postojích naprosto konzistentní, takže se nemusíte divit, že jste to dneska slyšel. Klíčová otázka, o které se zde přesně bavíme, je ten střet zájmů. Na policisty ani na další příslušníky integrovaného záchranného systému ani hasiče jsem neútočil. Přečtěte si to znova. Myslím, že oni to tak pochopí. Ten můj politický pohled byl směřován někam jinam. A kolegovi Robertu Králíčkovi. Já jsem jenom vycházel i z toho našeho posledního jednání. A jsem rád, že slyším, že to je na vládě. Ale shodli jsme se tam všichni, nebo nejenom my, že tam chybí ta silná politická figura, která by ten zákon táhla. A tou měl být ministr vnitra. Ten tam nebyl. Byl tam vždycky jenom náměstek. Děkuji.
Děkuji. A nyní pan ministr Hamáček. Prosím, pane ministře.
Tak zaprvé, pokud jsem se dotkl paní poslankyně Černochové či jiných kolegů v klubu ODS slovy, že jsem na někoho zbyl, nebo někdo zbyl na mě, tak se omlouvám. Přijde mi to trošku pikantní v kontextu předchozího výroku paní poslankyně Černochové. Ale já se omluvím, pokud se to někoho dotklo. A příště se pokusím se toho nějak vyvarovat. [[(1.10 hodin)]] A k těm výhradám, co tu zazněly. Pokud se nepletu, abych zase někoho neurazil, tak tady padaly výroky z řad opozičních poslanců, že tady ministři defilují jako na orloji, že tím tady natahují čas, že těmi vystoupeními zakrývají tu pravou podstatu dnešní schůze, a teď je mi vyčítáno, že jsem to neudělal. Tak já jsem pokládal za důležité být přítomen a v případě, že padnou dotazy a výroky k Ministerstvu vnitra, na ně odpovědět. To za prvé. Já nevím, jak došla paní poslankyně Černochová k tomu, že jsem se někde schovával před novináři. Když jsem se podíval na svoje dnešní mediální skóre, tak si myslím, že budu tak druhý nebo třetí, protože jsem tady dával rozhovory jak na běžícím pásu, ale fajn, možná jsem měl ještě přidat a ještě udělat dvě tiskové konference. Ale rozhodně jsem se neschovával. A to poslední, co chci říct panu poslanci Žáčkovi. Vy jste řekl, že ty otázky nebyly odpovězeno. Tak já vám tady říkám na mikrofon a na záznam, ani v případě generála Trojánka, ani v případě plukovníka Ptáčka, ani v případě plukovníka Mazánka a ani v případě pana generálporučíka Tuhého ta jejich personální změna neměla žádnou souvislost s kauzou Čapí hnízdo. To vám tady říkám jako ministr vnitra a věřím, že mám v Poslanecké sněmovně aspoň nějaké zbytky kreditu, tak to říkám s tím, že za to ručím. Děkuji.
Děkuji za dodržení času a nyní s faktickou poznámkou paní poslankyně Černochová. [[Nepřeje si.]] Už ne? Dobře. Tak v tom případě pan poslanec Skopeček do obecné rozpravy. Prosím, pane poslanče.
Děkuji pěkně za slovo. Já jsem měl na dnešek připraven osmistránkový projev. Chtěl jsem se tady utkat s paní ministryní financí, nicméně něco už jsme odehráli během faktických poznámek, tak se to budu snažit velmi, velmi zkrátit. Vezmu si k srdci ta slova z rána nebo z dopoledne od paní ministryně, že by bylo dobré se držet faktů a diskutovat na základě faktů a spolupracovat atd. To já velmi rád budu spolupracovat, paní ministryně. Tady mi říká, že by bylo dobré spolupracovat, tak já odpovídám, že budu spolupracovat velmi rád, až budete chtít snižovat a zjednodušovat daně, až budete chtít snižovat státní přerozdělování, tak ta spolupráce, a já jsem k ní otevřen maximálně, a jakékoliv snížení daní nebo zrušení daní podpořím. Ale vážně. Já jsem chtěl aspoň shrnout v nějakých základních bodech, proč z mé strany vláda nedostane důvěru vedle toho, co se dneska diskutuje, střet zájmů pana premiéra, tak i to, co se děje na Ministerstvu financí jak během roku této vlády, tak během těch předchozích let předešlé vlády, kdy hnutí ANO mělo Ministerstvo financí ve své gesci. Můj první problém, proč nemůžu podpořit tuto vládu, je, že zvyšuje státní přerozdělování, zvyšuje tím vliv státu na úkor svobodných občanů. Když se na to podíváme čísly, a paní ministryně, jsou to čísla z vašeho Ministerstva financí, tak zatímco v roce 2014, což beru za takový start hnutí ANO na Ministerstvu financí, činily veřejné výdaje 1,2 bil. Kč, tak v roce 2020 už to bylo téměř 1,6 bil. Kč. Čili za těch několik let, co hnutí ANO ve vládě spravuje Ministerstvo financí, tak utrácí o více jak 380 mld. korun více, než když vstoupilo do vlády. Byť samozřejmě to je výsledkem i jiných rezortů atd., ale máte na starosti rozpočet, ten bobtná a to státní přerozdělování roste, a protože se zvyšuje role státu a vliv státu a ubírá se soukromému sektoru, tak mně to vadí. To bobtnání státu lze vyjádřit i jiným číslem, je to počet zaměstnanců. V roce 2014, zase to beru jako jakýsi startovací rok hnutí ANO ve vládě, tak pro stát pracovalo 424 306 zaměstnanců. Když se podíváme do aktuálního státního rozpočtu, tak je to už 469 737 zaměstnanců. Čili za těch pár let od roku 2014 je ze státního rozpočtu, z veřejných zdrojů placeno o více jak 45 431 lidí více. Jenom pro ilustraci, 45 tisíc je velikost ve Středočeském kraji třeba města Mladá Boleslav. Takže zhruba jednu Mladou Boleslav jsme vzali z efektivního soukromého sektoru a začal ji platit stát. Samozřejmě to bobtnání státu, ať už díky většímu přerozdělování, větší byrokracii, více regulace, a tedy i více státním zaměstnancům, i když korektně dodávám, že tam jsou i učitelé, policisté a armáda, to je potřeba říct, ale shodneme se na tom, že rostly i počty úředníků na ministerstvech, tak samozřejmě toto bobtnání státu vede i k tomu, že roste daňové zatížení našich spoluobčanů. Zatímco v roce 2014 stát vybral 1,1 bil. Kč, tak v roce 2020 už je to více jak 1,5 bil. Kč, čili během těch šesti let se vám podařilo vytahat z kapes daňových poplatníků 420 mld. Kč navíc. Abychom byli korektní a nesrovnávali absolutní čísla, protože tam není započtena inflace a růst HDP, tak to srovnejme i tím poměrovým ukazatelem. Složená daňová kvóta je za vaší vlády rekordně vysoká. V letošním roce se očekává, a zase jsou to data z vašeho Ministerstva financí, že se vyšplhá na úroveň 35,7 %. To je úroveň, na které složená daňová kvóta v historii ČR ještě nikdy nebyla a oproti předchozím letům vzrostla o několik procentních bodů. Od toho roku 2014 vzrostla zhruba o tři procentní body. Čili poměrně vyšší daňové břemeno uvalujete na naše spoluobčany a to je také důvod pro mě jako liberálního politika a ekonoma, že takovou vládu, která si přeje stále více a více tahat z kapes daňových poplatníků, tak ji samozřejmě já nemůžu podpořit. Jenom mě trošku překvapuje, že i když ta data jsou poměrně jasná, že jste tady dopoledne bez uzardění mluvila o tom, že snižujete daně, a přitom realita jsou rekordní výběry a rekordní složená daňová kvóta, a navíc v tom ještě ani nechcete přestat. Když se podíváme na poslední týdny a měsíce, tak to je armagedon, to je prostě bomba, která vybuchla, a ty jednotlivé šrapnely přinášejí nové a nové nápady, jaké daně zavést a jaké daně zvýšit, tak jenom za těch pár měsíců daňový poplatník se třese, že v uvozovkách buď bude zavedena sektorová daň, kterou zaplatí ve větších poplatcích, nebo v nižší dostupnosti úvěrů. Bavíme se o zavedení digitální daně, připravuje se návrh na zvýšení sazby spotřebních daní na alkohol a na tabák, uvažuje se o zvýšení zdanění hazardu, je tu návrh zdanění technických rezerv pojišťoven, čili potrestat pojišťovny za to, že si šetří a připravují se na nějaké nenadálé události. Ale jsou to i takové drobné věci, jako je zdvojnásobení poplatku za vklad do katastru nemovitostí. Kolega Kolovratník navrhl zdražení dálničních známek. Čili týden co týden přichází od této vlády další a další nápad na to, jaké daně zvýšit nebo jaké daně zavést, a to, říkám znovu, ve chvíli, kdy tato vláda vybírá rekordní daně. Vy se za to chválíte, OK, to je politický postoj, chcete vybírat víc peněz a víc jich přes ten stát přerozdělovat. Já bych se za to nechválil, já bych se za to kritizoval. Já bych se pochválil jedině za to, kdybych daně dokázal snižovat a zjednodušovat a nechávat lidem více peněz v peněženkách, protože jsem bytostně přesvědčen, že ti lidé je utratí lépe než stát. O státním dluhu už jsme se bavili, to byl další můj příspěvek. Znovu říkám, je trošku nefér porovnávat výši státního dluhu k HDP s pravicovou vládou ve chvíli, kdy tu byl prostě ekonomický propad, kdy tu byla recese. Na jedné straně klesaly daňové příjmy, na straně druhé rostly nároky na výdajové straně, klesal k tomu ještě hrubý domácí produkt, tak jak jsme si vysvětlili ten zlomek, tak bylo jasné a logické, že i kdyby vláda já nevím co udělala, tak prostě to zadlužení bude růst. Už jenom z důvodu toho, že klesal ten jmenovatel zlomku, který vyjadřuje poměr státního dluhu k HDP. A zase naopak je hloupé se chválit za to, že tento poměr klesá ve chvíli, kdy hlavní část toho klesajícího trendu dělá rostoucí HDP, s čímž tato vláda nemá příliš mnoho společného. Proč této vládě nedám důvěru, je ta neexistence reforem, která ve svém důsledku znamená zranitelnější veřejné finance v budoucnu ve chvíli, kdy nějaká ekonomická krize, za kterou nebude moct vláda, ať už bude jakákoliv ve Strakově akademii, tak díky tomu, že jsme prostě prohospodařili to šestileté poměrně ekonomicky úspěšné období k tomu, že jsme neudělali nic a) s penzijním systémem, a znovu, tady jsme o tom dlouho debatovali, neudělali jsme ani nic se zdravotním systémem, tak nám samozřejmě v tom rozpočtu, který stále bobtná, jak jsem o tom hovořil, tak nám ty mandatorní výdaje jsou stále na úrovni přes 50 % HDP a nerostou jenom díky tomu, že zase poměrově jim pomáhá ten růst HDP. Ale ve chvíli, kdy ekonomika půjde dolů, tak samozřejmě objem i v relativních vyjádření mandatorních výdajů poroste a bude se snižovat jakýkoliv fiskální prostor vlády pro to dělat něco s fiskální politikou, protože bude muset zaplatit mandatorní. Kdybych k tomu přidal kvazimandatorní výdaje, se kterými také ta vláda toho příliš mnoho udělat nemůže, tak ta vláda bude ještě ve složitější situaci. Takže vy po těch šesti letech, kdy tu byl poměrně slušný ekonomický růst, předáte veřejné finance v mnohem zranitelnějším stavu, než jste je získali, a pro vládu, která přijde, a přijde krize, tak to pro tu vládu bude problém. [[(1.20 hodin)]] Proč tedy, na závěr, krátce, nedám, nemůžu hlasovat pro důvěru a vyslovím se pro nedůvěru této vládě, tak jednoduše. Přes letité sliby nemáme vyrovnaný rozpočet a na nadcházející roky, i když ekonomika má stále podle odhadů růst, počítáme až do roku 2022 se schodkem. Já jsem tady v interpelacích, a když je tu pan premiér, tak se ho zeptám, on kdysi prohlásil, že kdyby mu někdo sestavil byznys plán s deficitem, což je podle něj ztráta, tak ho okamžitě z firmy vyhodí. Tak já jsem tak trošku v nadsázce se ptal, kdy, pane premiére, odvoláte paní ministryni financí, když vám předkládá ten byznys plán se ztrátou už poněkolikáté, a to i v době toho ekonomického růstu. Tak tomu úplně nerozumím, co ještě paní ministryně Schillerová na tom místě dělá, když dělá tak špatné byznys plány. Takže nemáme přes opakované sliby vyrovnaný rozpočet a na další roky se předpokládá rozpočet se schodkem 40 mld. korun. Nepodařilo se za těch šest let, co má hnutí ANO ve správě Ministerstvo financí, nepodařilo se zjednodušit velmi složitý daňový systém. Podle indexu daňové složitosti se umístila ČR až na 85. místě ze 115 sledovaných. Přes sliby a opakování teze, že bude zrušena superhrubá mzda, ať už ve vládním programu, nebo v programu hnutí ANO, znovu za těch šest let, i když to tady bylo jako pozměňující návrh, tak superhrubá mzda zrušena nebyla. Chybí nový zákon o příjmových daních. Návrh, někde jsem zaslechl, že by tu mohl být během léta, nevím, jestli je to pravda a kdy bude realita, kdy se to stane realitou. Ale chybí nový zákon o příjmových daních, přestože jste ho slibovali. Stále chybí elektronizace daňového systému on-line komunikace s finančním úřadem, i když vím, že se tam v tomto směru něco posune dopředu. Ale přesto po šesti letech tady nic nemáme. Důchodová reforma, neexistuje ani její náznak. Já jsem rád, že paní ministryně Maláčová tady slíbila, že po šesti letech, co má sociální demokracie ve správě rezort práce a sociálních věcí, tak aspoň přijde s návrhem. No, pokud to bude pokračovat stejnou rychlostí, tak si, paní ministryně, myslím, že tou elektronickou evidencí tržeb budeme rychleji platit za ty vesmírné lety, než abychom se dočkali nějaké smysluplné reformy, protože za šest let tu máme jenom příslib nějakého návrhu. Také se tato vláda, zejména hnutí ANO, velmi, velmi intenzivně zabývalo slovem investice a investovat. A slibovala velké investice. Já jenom řeknu, že v roce 2019 je ten podíl investic na celkových výdajích státního rozpočtu nižší, než byl v letech krizových, kdy vládly pravicové vlády. V roce 2019 je ten poměr 8,1 % k celkovým výdajům, v roce 2009 byl 11,4. Takže to ta podle vás zločinná pravicová vláda investovala mnohem více než vy. Takže to je další věc, která stojí za kritiku a důvod, proč hlasovat pro nedůvěru této vládě. Slyšeli jsme i sliby o rozšíření institutu paušální daně. Také se nestalo, také nesplněno. Také jsme to neměli na plénu Sněmovny. Když se podíváme na Finanční správu, tak já jsem si tu poznamenal zdivočelá Finanční správa, která od kontrol svatebčanů přes kontroly tržnic, přes zaklekávání na firmy a už několik proher u soudu, co se týče zajišťovacích příkazů, a měli jsme tu kauzu, kde i vás vyzval rozpočtový výbor, který má v rukou koalice, abyste personálně řešila věci, které souvisely s tím, že pracovníci Finanční správy byli finančně motivováni na výši doměření daní, to je také určitě problém, který stojí za to tady zmínit, když vy jste zmiňovala ty úspěchy, tak já na druhé straně ty neúspěchy. Mohl bych takhle pokračovat dál. Já jediné vlastně, co považuji, že se vám povedlo, i když já z toho radost nemám, je, že jste dokázali protlačit Sněmovnou EET. To se vám skutečně podařilo, to byla priorita. Ale to je jediné, co tak jako můžeme za viditelnou věc považovat, i když já ji za pozitivní nevidím. Ale celá ta řada věcí, o kterých jsem tu hovořil, mluví za to, že Ministerstvo financí nebylo a není spravováno dobře a že jsme prohospodařili těch šest let, v rámci kterých se s veřejnými financemi dalo něco strukturálně pozitivního dělat. Děkuji za pozornost.
Já také děkuji. A nyní s přednostním právem bude reagovat paní ministryně Schillerová. Poté bychom se dostali snad zpět do obecné rozpravy. Prosím, paní ministryně.
Děkuji mnohokrát, pane předsedající. Já už jsem myslela, že už dnes reagovat nebudu, ale přece jenom musím ještě na pana poslance Skopečka tady pár věcí říct. To budou témata, která stejně budeme řešit teď v průběhu dalších měsíců, ale zareaguji, protože se ta témata neustále vrací a opakují. A já si dovolím je uvést na pravou míru. Už nebudu otevírat důchodovou reformu. Já si myslím, že jsme si řekli hodně. Já už nic nového v tuto chvíli... anebo určitě bych měla, ale zas bychom to eskalovali dál. Složená daňová kvóta. Už si myslím, že jsme tady spolu tu rétoriku vedli, pane poslanče, neznamená, že se zvyšují daně. Složená daňová kvóta roste a vy to dobře víte. Ale přitom se nezvýšily žádné plošné daně. Proč ona roste? Protože přes 50 % výnosu tvoří daň z příjmu ze závislé činnosti neboli ze mzdy. A protože nám roste průměrná mzda, tak nám samozřejmě roste ten objem včetně sociálního, ale žádné daně, ani sociální, ani pojistné se nezvedlo, tak ať jsme korektní. Růst složené daňové kvóty neznamená, že nám rostou daně. Co se týče rozpočtu. Samozřejmě rozpočet je teď schválen v té své první fázi. A budeme celé léto na něm pracovat. Nicméně já bych si dovolila říct - a mluvila jsem tady o tom, mám tady graf příslušný, ale už to nebudu v tuto hodinu, o půl druhé ráno, vytahovat - že veřejné finance nikdy nebyly v tak dobré kondici, jak jsou nyní. Samozřejmě to neznamená, že se nemůže cokoliv zhoršit. Takže musíme pořád dbát, aby v té kondici zůstaly. Veřejné finance jako celek. A státní rozpočet je pouze součástí těchto veřejných financí. Říkám to tady donekonečna. Ohodnotila to i Evropská komise. Opakovala jsem to tady už dnes, opakovat to nebudu. Takže my jsme případně, kdyby pokračovalo zpomalování ekonomiky, tak jsme na to dobře připraveni. Opakovaně se objevuje, a nejen od vás, ale třeba i od pana předsedy Kalouska, ten tady teď není, tak ho nebudu citovat, ať jsem korektní, objevuje se ten podíl investic na celkovém objemu investic. Ano, je to zhruba něco přes 8 %, co plánujeme v rozpočtu na rok 2020. A pořád to srovnáváte s těmi starými lety, kdy to bylo 11 %. Já bohužel teď jsem v rychlosti nenašla tu tabulku, kde ty přehledy mám, ale příště budu připravena. Já ji tam mám někde, ale jak jsem už šla sem, tak jsem ji nevyhledala. Ano, tam bylo 11 % - ale za jakou cenu? Byl tam obrovský schodek a růst tam byl asi 4,5 %. Ale dohledám tabulku a příště řeknu úplně přesně, protože určitě debata nekončí. My jsme ten schodek 40miliardový, který neustále, a víte, že jsem ho snížila v tom rozpočtu roku 2019 o 10 mld., v tuto chvíli díky zpomalení ekonomiky prostě jsem připravila první návrh rozpočtu 40miliardovým schodkem, ale uvědomme si, že jenom ty důchody, jenom ten nárůst důchodů o 900 korun v průměru dělá 37 mld. A jste na schodku. [[Hlas z pléna.]] To je v pořádku. Já to vůbec nevyčítám. Já jenom říkám, že bývám - dnes to nepadlo z vaší strany, ať jsem korektní, ale často slýchám, že projídáme, že prostě... A co je tedy to projídání? Dnes jste to neřekl, takže to říkám, chci být korektní, ale padá to jindy. Jsou to ty důchody, jsou to ty platy učitelů. V loňském roce jsme zvedli i platy veřejného sektoru, protože tam máme 60 % úředníků. A to, co jste vy jste mi tady vyčítali třeba při projednávání rozpočtu 2019, tak nejčastěji zaznívalo... [[Ministryně pije vodu.]] Pardon, já se omlouvám. Nejčastěji zaznívalo, že nám rostou platy, mandatorní výdaje - to je pravda. Že nám rostou počty úředníků. Já jsem vysvětlovala, měla jsem tady grafy, koláče, jak to vzniklo, že tam došlo k přesunům, že většina těch úředníků jsou učitelé, které nemůžeme si dovolit snižovat, to souvisí s reformou regionálního školství, kterou připravila minulá vláda a tato vláda ji musela finančně zabezpečit. [[(1.30 hodin)]] Nicméně já jsem už loni jako první ministr financí přišla s redukcí takzvaných mrtvých duší neboli neobsazených míst. Snížili jsme, tuším, o 1 700 nebo 1 600 místa, ale zavedla jsem systém vázání prostředků: 3 % fluktuace, 3 až 5 % vázání prostředků na obsazení místa a nad 5 % jsem ta místa prostě škrtala. Tím jsme v rozpočtu roku 2019 ušetřili 3,4 mld. A aby nezůstalo jenom u rozpočtu a některý z dalších ministrů financí se nevrátil k tomuto systému, tak jsme zpracovali novelu rozpočtových pravidel, kde toto vázání bude jednou provždy. Ta je teď momentálně zhruba na úrovni Legislativní rady vlády, takže směřuje na vládu. Takže to jsou kroky, které jsme začali v loňském roce. A já jsem jasně řekla kolegům, budeme pokračovat. A taky, co jsem slíbila...
Já bych poprosil kolegy a kolegyně o to, aby se ztišili v Poslanecké sněmovně, a pokud mají nějaké věci, které chtějí řešit, ať je řeší vedle. Je přecejen už pokročilá hodina a myslím si, že bychom to chtěli všichni nějakým způsobem ukončit.
Děkuji. To znamená, že já jsem hned v lednu, což je korektní, kolegům oznámila, že budeme pokračovat v redukcích. Jestliže nám postupuje digitalizace, jestliže se prostě ta práce dělá jinak, moderněji, já vycházím ze zkušeností ze svého rezortu a to se plus minus opakuje, tak prostě nemůžeme pořád pracovat se stejným počtem. A řekla jsem prostě, vytvářím na vás tlak, abyste začali optimalizovat, začali systemizovat a začali šetřit. A teď se nebavíme o těch úsporách 10 % provozních výdajů, které jsem prostě všem rezortům vzala. V rozpočtu 2020 všechny rezorty snížily provozní výdaje, ty užší provozní výdaje o 10 %, ale současně jsem nastavila snížení určitého motivačního prostředku. Zatím počítám, dokud nebudu znát makroekonomickou predikci červencovou, která jasně řekne, přesněji, jak ten vývoj se bude dále ubírat, tak prostě zatím počítám s 2% růstem platů ve veřejném sektoru, což kopíruje inflaci. My jsme odhadli inflaci příští rok na 1,6, ale už teď víme, že bude o něco, nebo tušíme, že bude o něco vyšší, protože tam nebyl započten sazbový balíček, který, protože jsme to dělali k 5. dubnu a on ještě nebyl schválený vládou, takže určitě se bude pohybovat kolem 2 %. A řekla jsem prostě, navrhuji systém snižování - rezorty 10 %, organizační složky státu 5 %, příspěvkové organizace 3 % a polovinu ušetřených prostředků vrátíme do mezd. Anebo prostě snižovat rezorty nebudou a pak samozřejmě ty mzdy porostou jinak. Protože jsou samozřejmě rozdíly. Jsou ministři, kteří jsou ochotni si to odpracovat. A ono to chce nějakou práci. To nejsou tupé škrty. Já na Ministerstvu financí jsem k tomu přistoupila tak, že jsme provedli optimalizaci, systemizaci, sloučili jsme různé útvary, aby nebyly 1 : 5, že prostě máme jednoho vedoucího na pět zaměstnanců v průměru ve veřejném sektoru, a tak dále. Tato úspora, tak jak jsem to nastavila do rozpočtu 2020, do toho prvního návrhu, tak činí úsporu asi 5 700 zaměstnanců. A finanční úspora je to asi 1,7 mld. a úspora těch užších provozních výdajů jsou asi 3 mld. Já vím, řeknete, že je to málo, ale někde se začít musí. Každopádně bych chtěla říct, že kromě těch důchodů - důchod vzroste od 1. ledna 2020 zhruba na průměr 14 358 korun. To je nárůst, vlastně těch 900 korun už jsem říkala, 37 mld. Tak jsme tam zabezpečili v souladu s vládním prohlášením rodičovský příspěvek, jak už jsem to říkala ve svém některém jiném vystoupení. Je tam samozřejmě zohledněna karenční doba, která znamená propad v příjmech kolem 4 mld. na sociálním pojištění. Je tam zabezpečen příspěvek na péči, který se pohybuje také zhruba kolem 4 mld. Čili celá řada těchto věcí. A zejména chci říct, že je tam zabezpečen růst platů učitelů pro rok 2020 o 10 % a pro rok 2021 už do střednědobých výdajových rámců jsem nechala dát 9 %, tak abychom v roce 2021 dosáhli závazku daného vládním prohlášením. To znamená průměrný plat pedagogů asi 45 tisíc. Co je důležité, a to vás určitě bude také zajímat, že počítáme s dalším nárůstem kapitálových výdajů o téměř 13 mld. na celkových 135, včetně EU. Čili z národních zdrojů by to bylo asi 85 mld. A výzkum, vývoj, inovace o 5,5 mld. posilujeme, což je asi 48 mld. A z národních zdrojů to bude financováno ze 78 %. O výdajích na obranu bylo tady už mluveno během dne, zvyšujeme to o téměř 8 mld., to znamená, že počítáme v roce 2020 s 1,3 HDP růstem výdajů na obranu a 1,5 % v roce 2022. Také opětovně valorizujeme příspěvek na samosprávu o 5 %. To znamená, takový ten příspěvek, který slouží k přenesené působnosti těch jednotlivých municipalit. Pak jste hovořil, pane poslanče, o těch nových daních. Co se týče tvorby rezerv, nebo regulace rezerv pojišťoven. To není nová daň prosím. Je to něco, co bylo korektně vloženo do vládního prohlášení. Takže to není nic, co bychom si vycucali z prstu. Jde o ten problém, že některé pojišťovny - a ne všechny, některé s tím mají problém a některé ne, podle toho, jak k tvorbě rezerv přistoupily. Kdybych to měla úplně zlidovět, ten problém, tak ta pojišťovna prostě uzavře s vámi třeba pojistku, havarijní pojistku na auto, která stojí - já si vymyslím - 500 korun měsíčně. A vytváří si podle své úvahy účetně rezervu na případný vznik škody. A ta tvorba rezerv není nijak regulována. To znamená, že ty pojišťovny některé, některé se řídí už evropskou směrnicí Solvency II, některé to dělají prostě. Ale pak jsou pojišťovny, které to dělají opravdu ve velkém. To znamená, že ony si vlastně regulují tvorbu rezervy, tou rezervou si snižují základ daně a daň. Jenom a propos pojišťovny u nás platí daň ročně asi 2,6 mld. No a my říkáme - samozřejmě ony někdy v budoucnu zaplatí, ony si odkládají to placení [[nesroz.]]A my jsme řekli ve vládním prohlášení, chceme to zregulovat, dáme vám na to pět let a v podstatě chceme ten deadline. Dodaníte to v určitý okamžik, rozkládáme to ještě na dva roky a pak už to budete dělat podle evropské směrnice Solvency II všichni stejně, to je fér. Měli jsme to ve vládním prohlášení, dáváme to do sazbového, nebo daňového balíčku až na rok 2020, účinnost vlastně nastane až 2021, protože to má roční zpoždění. Nebo ta realizace, účinnost nastane dříve, ale ta realizace až 2021. A ještě to dva roky rozkládáme. Takže to je pět let. To je prostě fér. Ale o tom se budeme určitě bavit na schůzi, kde budeme probírat sazbový balíček. [[V sále je rušno.]] Co se týče spotřební daně na alkohol a na cigarety, o tom budeme také mluvit. On tady není pan ministr zdravotnictví, ale bude to na té bezprostředně následující schůzi, takže si ty argumenty všechny řekneme. My jsme dělali tiskovou konferenci, dělali jsme ji s kapacitami lékařskými na adiktologické klinice. Byl tam pan přednosta, byla tam paní profesorka Králíková, která je naše specialistka na problémy spojené s kouřením. A tam představoval ministr zdravotnictví společně s vládní zmocněnkyní pro závislosti ta tvrdá data. Nám vzrostla za pět let průměrná mzda o 40 % a spotřební daň na tvrdý alkohol se deset let nezvyšovala. Na cigarety v podstatě minimálně. Takže my chceme zvýšit tu nedostupnost. V České republice se na osobu ročně spotřebuje 12 litrů čistého lihu včetně kojenců. To není normální. Podle statistik OECD jsme na krásném druhém místě. Budu tady mít čísla, resp. ministr zdravotnictví, kolik spotřebují mladiství. A jenom ještě řeknu tři čísla -
Paní ministryně, já vás přeruším, protože v této pokročilé hodině je velice těžké udržet morálku v Poslanecké sněmovně. Nechci jmenovat jednotlivé poslance a poprosil bych vás opravdu o to, abychom mohli dokončit dnešní jednací den a navzájem se poslouchali. Protože jinak přeruším jednání schůze a budeme pokračovat, až tady bude klid, což asi nikdo nechceme.
Děkuji, pane místopředsedo. Budu se snažit už to zrychlit. Jenom tři čísla a já je tady podrobně budu mít, až budu představovat sazbový balíček. Celospolečenské náklady spojené - a teď ta čísla vždycky přehodím, takže kdybych to řekla nepřesně, tak se vám omlouvám, už jsou přece jenom dvě hodiny skoro - spojené s následky kouření jsou 100 mld. ročně, spojené s následkem požívání tvrdého alkoholu 60 mld. ročně - možná je to obráceně. A spojené s dopady hazardu je 15 mld. ročně. A stát získá nějakých 10 mld. Ani ne, osm? Kapka v moři. Takže to je ten důvod. A ministr zdravotnictví požadoval toto zvýšení prostě v podstatě už několikrát. A já tady budu mít čísla, grafy. Hazard je další téma, tam jsme oprášili jenom ten původní návrh bývalého ministra financí, za mnou sedícího premiéra Andreje Babiše, z roku 2015, který tady ta tehdejší Poslanecká sněmovna prostě přehlasovala. Tam byly tři sazby a najednou se tady staly z nich dvě. Tak já jsem ten návrh vzala a vrátila jsem ho zpátky do hry. To je celé. Protože byl spočítán, byl podložen analýzami. Takže to je důvod, proč jsme přistoupili k těmto úpravám. A digitální daň? Víte, já jsem, už když jsem se stala ministryní financí, tak okamžitě jsem podpořila aktivity OECD, aby se digitální daň přijala na celosvětové platformě. To je jediné správné řešení. Jenomže toto je běh na dlouhou trať a myslím si, že to bude trvat ještě řadu let, než se v rámci OECD ty země domluví. Pak jsem podpořila následně asi za dva nebo tři měsíce nato Bruno Lemmera, francouzského ministra financí, který přišel s návrhem, ať se digitální daň zavede aspoň v rámci Evropské unie. Tento návrh taky spadl pod stůl, tak jsme řekli po vzoru Rakouska, Francie, ještě mám pocit Anglie, teď si nejsem úplně jistá, že to prostě zavedeme. Mezinárodní rychlík taky neprojede územím České republiky, pokud tady nebudou koleje. Takže ty digitální IT obrovské firmy, teď myslím Facebook, Google, YouTube, tyto obrovské giganty, taky tady nemohou podnikat a získávat z toho příjmy, kdybychom tady neměli vybudovanou IT infrastrukturu. Takže my jsme v podstatě to připravili. Teď se nachází tento návrh v meziresortním připomínkovém řízení, takže směřuje pomalu a jistými kroky na vládu a následně do Poslanecké sněmovny. A já jsem si velmi cenila ocenění časopisu Bloomberg, který napsal, že Češi ukázali světu, jak správně zdanit internetové giganty. A už se nám ozývají kolegové z okolních zemí, že by se s tím naším návrhem chtěli seznámit. Takže to je celé. Prostě je to doba, není to žádná nová daň. Je to jakási vyrovnávací daň. Oni platí svoje daně ve své zemi. Podle našich daňových zákonů jim tady stálá provozovna nevzniká, tzn. není tady právní titul jakkoliv je zdanit. My tam musíme zavést proces určitého hlášení a těchto věcí. A prostě je to krok správným směrem. Ještě toho mám hodně, ale už nebudu, protože už tady pan premiér říká: Ježišmarjá! Ještě jsem vám chtěla povykládat o on-line finančním úřadu. Dělala jsem snídani pro novináře. Jestli budete mít zájem, udělám klidně snídani i pro vás. Přestavím vám on-line finanční úřad, co umí. Těšilo se to velkému zájmu, minulý pátek jsme to dělali. Ještě to nemá ten konečný facelift, takže pan Ferjenčík mě bude určitě kritizovat, že je to nemoderní. A já jsem hned novinářům řekla, to není konečný facelift, to vám ukazujeme jenom funkcionalitu. Takže dopředu říkám, že to ještě nevypadá tak, jak to vypadat bude. Ale už to prostě ukazuje to propojení, vstupy atd. Když budete mít zájem, tak vám to rádi zprezentujeme. [[Ze sálu: Dneska ráno tu snídani.]] Říká pan ministr, že dneska ráno. [[Předsedající: Prosím vás, nepokřikujte na sebe!]] Já už končím. Takže ještě bych vám toho hodně chtěla říct, ale tady už na mě všichni křičí, že mám jít pryč. Tak se omlouvám. Děkuji.
Děkuji. Máme tady dvě faktické poznámky. Pan poslanec Jan Skopeček, připraví se pan poslanec Marian Jurečka.
Nic si z toho, paní ministryně prostřednictvím pana předsedajícího, nedělejte, já toho mám také hodně a také hodně jsem toho neřekl. A na snídani se těším a rád přijdu. Ale tři body nebo jenom tři reakce na to vaše vystoupení. Složená daňová kvóta, opravdu se s ní měří daňové břemeno, které v dané ekonomice vláda na daňové poplatníky uvaluje. A nevymluvíte se z toho nijak. Je to prostě ukázka toho, jak velké daňové břemeno na lidi uvalujete, a je prostě objektivní fakt, že za vaší vlády je to daňové břemeno nejvyšší. A dobře víte, že jsme tady diskutovali základní slevu na poplatníka, že jsem i podával pozměňovací návrh, který reagoval na to, že už se mnoho let základní daňová sleva na poplatníka nezvyšovala, to znamená, že se s inflací i s růstem průměrné mzdy její relativní výše na mzdě poplatníka snižuje, to znamená, že aniž byste cokoliv udělali, tak už tímto zvyšujete daňovou zátěž toho daňového poplatníka, což se projevuje i v té vyšší daňové kvótě. Takže nevymluvíte se z vyšších daní. Pak jste se ptala na to, co to je projídání, co si pod tím máte představit. Opět jste mluvila o těch důchodech, tak já vám dám jeden příklad toho projídání. Pro mě projídání je třeba proplácení slev na jízdném, které proplácíte seniorům a studentům bez ohledu na to, jestli jsou to studenti z chudých, nebo bohatých poměrů. To je jedna z ukázek toho, co já považuji za plýtvání. A vy jste říkala 40 mld. schodek. Je tu zvýšení důchodů. Pokud se nemýlím, tak zvýšení důchodů dělá 37 mld. a v rozpočtu na příští rok počítáte se 100 mld. korun navíc, co se týče inkasa. Čili 100 mld. navíc, 37 mld. náklady na důchody a 40miliardový schodek. [[Předsedající: Čas!]] Já myslím, že jsou to tři čísla a že si to každý umí spočítat.
Děkuji. Další v pořadí s faktickou poznámkou je pan poslanec Marian Jurečka. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Dobré ráno. Já děkuji paní ministryni za takový obsáhlý výčet, který zajisté mohl být ještě delší, a on by člověk mohl nabýt dojmu, že je tady všechno sluncem zalité, i když jsou necelé dvě hodiny ráno. Tak já bych jenom trošku to uvedl do reality. Když, paní ministryně, říkáte, jak nás všichni chválí v té Evropě za to, jak máme v pořádku veřejné finance, tak by bylo také fér lidem, kteří to úplně nesledují dopodrobna a kteří se na nás dívají, říct, díky čemu jsou v pořádku ty veřejné finance. Díky dobrému hospodaření obcí, měst a krajů, které mají své přebytky. A když se podíváte na hospodaření státu, já poprosím, nekomentujte to, paní ministryně prostřednictvím pana předsedajícího, slovy ježíšmarjá apod. Můžeme v rámci potom faktických o tom diskutovat tady veřejně. Ale když se podíváme na tu situaci i z hlediska hospodaření vaší vlády, já dám takové srovnání. V letech 2014 až 2017 za vlády Bohuslava Sobotky celkový deficit za ty čtyři roky byl 84,9 mld. Kč. Pokud jde o vaši vládu, realitu plus plán, který jste tento týden stvrdili, tak ten deficit bude na konci roku 2021 118 mld. Kč. Ano, skutečnost může být lepší, ale to je ten plán a to je to, jak Andrej Babiš kdysi svého času říkal, když vstupoval do politiky, jak by toho ředitele vyhodil z té firmy, kdyby mu sestavil ten deficitní rozpočet. Takže tolik jenom. A kdybych to deklaroval ještě pro lidi, kteří sledují některé historické věci, tak jestli si vybavujete onu historickou Kalouskovu složenku, která vyjadřovala onen symbolický státní dluh přepočtený na jednoho obyvatele, tak já nevím, jestli si to vybavujete, kolik na té složence tehdy bylo, ale na té složence tehdy bylo 121 tisíc korun. Když si to vezmete k letošnímu 1. čtvrtletí, tak ta složenka by byla na 163 tisíc korun - dluh na jednoho obyvatele. A samozřejmě mohl bych tady ještě třeba také oživit to dnešní jednání o tu publikaci, která vyšla včera ráno, od Nadačního fondu proti korupci, Čas oligarchů [[Předsedající: Čas!]], kde váš bývalý kolega Ondřej Závodský popisuje spoustu zajímavých věcí. Děkuji.
Děkuji. Paní poslankyně Tereza Hyťhová se omlouvá dnes do konce jednacího dne ze zdravotních důvodů. Pan poslanec Jakub Janda v obecné rozpravě. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedající, vážená vládo, vážené dámy, vážení pánové, pokud očekáváte, že tady budu mluvit o střetech zájmů současného premiéra, o jeho vyšetřování z dotačního podvodu, o auditních zprávách, kvůli nimž můžeme přijít o stamiliony korun, o jeho paktování s komunisty v roce 30. výročí sametové revoluce, musím vás zklamat. Samozřejmě jsou to vážné problémy a také hlavní důvod, proč tu teď v tuto pozdní hodinu vedeme debatu o tom, zda má mít vláda nadále důvěru této Sněmovny. Já ale stejně jako ODS nepraktikuji žádný program antibabiš, jak se pan premiér snaží kritiku bagatelizovat a své odpůrce očerňovat, že nic jiného neumějí. Soustředím se na konkrétní výsledky této vlády ve sportovní oblasti, neboť - nedejme se zmást - je to již šest let, co se Andrej Babiš a jeho politické hnutí podílí na řízení této země, a měl proto dostatek času a prostředků aplikovat svůj slogan "bude líp" do praxe. Premiér se proto nemůže na nic vymlouvat. Nemusím snad ani připomínat, že stejně tak i ČSSD seděla v minulé vládě, takže zodpovědnost za sportovní oblast je stejným dílem. A je jedno, kdo z nich zrovna měl svého člověka na postu premiéra či v křesle ministra školství, mládeže a tělovýchovy nebo ministra financí. Přesněji řečeno, může to být jedno sportovcům, ať již profesionálním, tak i amatérským, trenérům, předsedům klubů, dětem, rodičům, prostě všem, kteří marně čekají na nějaké zlepšení sportovních podmínek v této zemi. Před šesti lety byl sport popelkou vládního rozpočtu a bohužel je i dodnes. Pozornost si zasluhoval jen při úspěších našich reprezentantů a o sportu se na nejvyšší politické úrovni mluvilo jen v době při aférách s dotačními podvody. Je dnes situace jiná? Můžeme snad dnes přijít mezi trenéry a zeptat se jich - je líp? Můžeme dnes přijít na kluby nebo svazy a zeptat se jich - je líp? Ne, nemůžeme. Realita všedního dne je totiž taková, že mnoho klubů je dnes na hraně existenčního krachu, mládež nemá kde sportovat, protože infrastruktura je zastaralá, a vrcholové výkony dnes podávají především sportovci vychovaní mimo systém. A to i přesto, že má tato vláda o 25 % zdrojů více než vláda před šesti lety. Stejně jako jiných agend se to týká i daňových příjmů plynoucích ze sportovní činnosti. Přesto sportovci nepociťují o 25 % výraznější zlepšení. Z volebního programu hnutí ANO ostatně můžeme číst - cituji: "Naším cílem je v první řadě zařadit sport jako samostatnou položku do státního rozpočtu, výrazně navýšit výdaje státu na sport a nastavit pravidla tak, aby financování sportu bylo zcela transparentní." To "v první řadě" se pak v programovém prohlášení objevilo až na posledním místě, opět jako popelka, opět jako něco tolerovaného na konci řady. Symbolické by však nebylo ani tak to poslední místo, ale to, že samostatná rozpočtová položka státního rozpočtu pro sport se nekoná. Nastavení transparentních pravidel se nekoná. Navýšení výdajů státu na sport se sice koná, nicméně v sumě zhruba odpovídající financím slev na jízdné. A co jiného než objem finančních prostředků je vypovídající o tom, jak moc pozornosti věnuje tato vláda sportovní oblasti? Suma 7 mld. na MŠMT a asi 1,4 mld. u jiných resortů vypovídá o tom, že sport má o něco málo lepší postavení než slevy na jízdném. Smutný, ale reálný stav českého sportu. V sále je velmi rušno.) Za oněch šest let včetně toho posledního roku se nepohnulo s žádnou velkou výzvou nebo reformou a opět a znova se to týká i sportu. Stále zde existuje přebyrokratizovaný a přeregulovaný stát, který do oblasti sportu vnáší nové a nové povinnosti a doslova otravuje všední chod sportovců. Vládou ohlášený plán osekat alespoň byrokracii o 10 % se dodnes sportu vůbec nedotknul. Já bych poprosil bych pana předsedu Okamuru...
Já bych poprosil, abychom se ztišili. Děkuji.
Děkuji. Vysoké a složité daňové zatížení dopadá jak na sportovce samotné, tak na výdělečně činné subjekty sportovní činnosti. Andrej Babiš ostatně nedodržuje ani vlastní sliby. Kolikrát jsme již slyšeli o kompletně novém daňovém zákoně, který by mimo jiné zjednodušil daně a ve sportu by to výrazně ulehčilo život profesionálním i vrcholovým sportovcům, kteří vlastně dodnes nevědí, jak daně mají nebo nemají odvádět. O nízkých investicích do infrastruktury a stagnujícím školství pak můžeme mluvit zejména v souvislosti s volebním programem ČSSD. Zde se přímo dočteme: "Podpoříme investice do modernizace a rozvoje infrastruktury sportovních oddílů, tělovýchovných jednot i obcí." A podobně se pak ve vládním programovém prohlášení dočteme o modernizaci a rozvoji sportovní infrastruktury lokálního, regionálního, ale i celorepublikového významu. Ještě konkrétnější pak bylo ve svém volebním programu hnutí ANO. Ostatně to hovořilo o celé pasportizaci sportovní infrastruktury v České republice a najdeme zde hezké sny o multifunkční hokejové aréně a fotbalovém stadionu v Brně Za Lužánkami, gymnastickém centru v Praze, plochodrážním stadionu v Mariánských Lázních, a ano, oblíbeném tématu pana premiéra, snu o rychlobruslařské hale Martiny Sáblíkové v Novém Městě na Moravě, v neposlední řadě také o rekonstrukci mamutího můstku v Harrachově. A já se společně se všemi, kteří na tyto slibované projekty čekají, ptám, kdy se probudíme do reality. Jak dlouho budeme stále plánovat, mlžit, dávat silná prohlášení do večerních zpráv a falešné naděje sportovcům? Pohnulo se snad alespoň s jedním z plánovaných projektů? Staví se někde? Na papíře zůstaly modernizace olympijských sportovních center, jako jsou Nymburk či Račice, které jsou rovněž vyjmenovány jako cíle hnutí ANO. Stejně tak jako i systém financování pro výstavbu sportovní infrastruktury, který by měl být vůbec základem pro taková silná prohlášení, která ve svých spanilých jízdách po krajích slibuje vláda. Kde je onen investiční plán, který podpoří výstavbu všech úrovní sportovní infrastruktury, o které se i zde ve Sněmovně mluvilo skoro jako o zaklínadlu? V realitě nám odrůstají generace, které nemají kde trénovat, špičkoví trenéři nám odcházejí do zahraničí a stadiony, haly a v neposlední řadě také skokanské můstky se nám rozpadají před očima a očekávaná pasportizace sportovní infrastruktury je v nedohlednu. O výstavbě multifunkčních sportovišť v každé větší obci, jak nám hnutí ANO slibovalo, ani nemluvě. V programovém prohlášení vlády se ještě také píše: "Připravujeme nový zákon, který bude reflektovat současný společenský význam sportu včetně institucionálního legislativního a finančního zabezpečení." Donekonečna opakovaný slib nynější koalice a na něj navazující koncepce Sport 2025, k ní doplňující akční plán schválený v srpnu loňského roku pak logicky mluví o potřebě nového legislativního rámce pro sport s tím, že současná úprava je nedostatečná a nevyhovující. Jiné zásadní dokumenty strategické povahy, které mají udávat směr sportovní politiky státu, jednoznačně hovoří, že je třeba vytvořit nový zákon o sportu. Kde je? Máme konec června 2019 a nový zákon nikde. A já se tedy ptám, kdy se jej dočkáme. Ale abych byl spravedlivý a férový, neříkám, že se věci ve sportovní oblasti vůbec nepohnuly vpřed. Vznikla nová sportovní agentura, která byla slibována jak v programu hnutí ANO, tak v programovém prohlášení vlády a jejíž vznik jsem také podpořil. Nemohu však opomenout řadu výhrad, které jsem vůči návrhu podal ve svých pozměňovacích návrzích. Pro připomenutí to v souhrnu bylo přes 50 paragrafových změn a ani jednu, ani jednu jste vy, vládní koalice, nepodpořili. Namátkou ve stručnosti zopakuji... Ani jednu jste nepodpořili, paní poslankyně, nepokřikujte na mě. Pokřikovala jste. Namátkou tedy zopakuji, co jsem zde detailně vysvětloval při jednání o novele zákona o podpoře sportu. Pozice šéfa agentury je nešťastně definovaná, má široké pravomoci, bude operovat s miliardovými sumami, přitom podmínky pro jeho výběr jsou velmi vágní. Není přesně určeno, kdy vláda může předsedu agentury odvolat a kdy jeho funkce zaniká. Způsob jmenování obou místopředsedů agentury je nevhodný. Mnohem vyváženější by bylo, pokud by jeden z místopředsedů byl zvolen Sněmovnou. Nedostatečné jsou první parlamentní kontroly, Poslanecká sněmovna je v kontrole výrazně okleštěna, Senát je vyloučen úplně. Poskytování dotací osobám, které nejsou sportovními organizacemi, mělo být daleko lépe specifikováno. Za naprosto nešťastné pak považuji, že nebyla jako sídlo agentury zvolena Ostrava, nikoli pouze proto, že jsem chtěl vyjádřit podporu svému kraji, ale severní Morava si zaslouží, aby i zde bylo sídlo některé významné instituce celonárodního významu, a v neposlední řadě by to mělo pozitivní vliv na fungování agentury. Škoda. [[(2.00 hodin)]] Ačkoli Národní sportovní agentura vznikla, se sportem se nijak výrazně nepohnulo. Ambiciózní a velkolepě pojaté paragrafové znění novely zákona o podpoře sportu v části sportovního rejstříku sice dává nějakou naději na transparentnost, jaká je však dnešní realita? Sportovní rejstříky, které měly fungovat od 1. 1. 2016, dodnes pořádně nefungují. Výchova trenérů, jejich motivace a zapojení na základních školách a centrech volného času se nekoná. Systematická výchova talentů, podpora sportovních středisek a center mládeže a nově uvažovaných sportovních olympijských center nebo center krajského sportu se nekoná. Stejné je to i s pohybovou gramotností, o níž se píše jak ve volebním programu ČSSD, tak v programovém prohlášení vlády. Realita je opět jiná. Pohybová gramotnost klesá stejně jako fyzická zdatnost obyvatel. Kde je slibovaný komplexní motivační program pro děti předškolního věku? Kde je systém návaznosti organizované sportovní činnosti pro studenty přecházejících ze středních škol na univerzity, o které se před volbami tak hojně mluvilo? Vše to jsou samozřejmě věci, které vyžadují dlouhodobé řešení. Nelze je napravit během jednoho či dvou roků. Strany nynější vládní koalice jsou ale u moci šestým rokem a oblastí, kde bychom zaznamenali výrazné zlepšení, je pomálu. Musím samozřejmě ocenit přínos Milana Hniličky, který pro to, aby český sport se dostal zpátky na světovou úroveň, udělal a dělá mnohé. Bohužel jedna vlaštovka však jaro nedělá. Byl jste to vy, pane premiére a vládo, kdo v tom nechali mého poslaneckého kolegu samotného. Místo koncepční zákonodárné iniciativy vládní úrovně jste jej nechali v těžké úloze předložit komplikovaný zákon a namísto pomoci celého vládního servisu jste jej nechal čekat, jak si s tím poradí. Na závěr musím konstatovat, že nemám důvěru ani ve vás, ani ve vaši vládu. Děkuji.
Děkuji. S přednostním právem pan ministr Plaga. Já bych chtěl upozornit poslance a poslankyně, že tady budeme ještě dlouho. A čím víc se budeme navzájem vyrušovat, tím déle tady budeme. Takže jenom abychom to brali v potaz. Pane ministře, máte slovo.
Vážený pane předsedající, dámy a pánové, druhá hodina, druhá minuta a já se pokusím po tomto příspěvku, který vnímám jako velmi nefér vůči práci Ministerstva školství, mládeže a tělovýchovy v posledních letech, tak to vrátím na věcnou rovinu. Toho času, který pan poslanec Janda věnoval tvrzením a dalším charakteristikám v oblasti sportu, tak já jsem využil, abych si dohledal čísla. Takže investice z centrální úrovně v roce 2015 500 milionů korun do sportovní infrastruktury, 2016 800 milionů korun. Ano, a tady je jediné místo, kde vám dám za pravdu. Kauza roku 2017, která nikoho z nás netěší. Dotační kauza na Ministerstvu školství, mládeže a tělovýchovy vedla k tomu, že v tom roce bylo vyplaceno pouze 86 milionů korun. Ale od té doby, a věřte, že ten dohled nad Ministerstvem školství a došetřování těch kauz skutečně tu práci nečiní úplně lehkou, tak přesto byl nastaven informační systém Sport, to znamená elektronická evidence těch žádostí. A v roce 2018 bylo vyplaceno 1,21 miliardy korun. A v letošním roce bude rozděleno do zanedbané, dlouhodobě zanedbané sportovní infrastruktury 1,8 miliardy korun. A teď to podstatné k tomu. Ta infrastruktura není v majetku státu. Ta infrastruktura je v majetku buď spolku, nebo je v majetku měst a obcí. Takže stát zde přikládá ruku k dílu, nezříká se jí, a jak ukazuju od těch čísel, je to téměř čtyřnásobek, nebo chcete-li proti roku 2015 je to letos 3,6 násobek. Takže ne že se nic neděje, ale děje se a je to podstatné. A říkám úplně upřímně, kdyby úředníci na Ministerstvu školství, mládeže a tělovýchovy po roce 2017 odložili tužky a báli se podepisovat, neb probíhá stále došetřování té kauzy, nikdo se nemohl divit a nic se tady neudělalo. Přesto jsme ta opatření udělali, nastavili jsme ten systém a je téměř 300 staveb v republice, které tu podporu v těch dvou letech dostaly. Takže to je jedna věc. Co se týká národních sportovních center, zase je to záležitost, která se táhne nikoliv jedno volební období, nikoliv dvě volební období, ale delší dobu. A vy sám dobře víte, že problém, proč se nestaví v Harrachově, není na úrovni státu, ale je kvůli tomu, že tam nejsou vypořádané pozemky. A nechci zacházet do detailů, jak je majetkově vypořádaná sjezdovka, která je hned vedle těch můstků, a že by stát měl platit pouze ty můstky, zatímco výdělečné aktivity jdou někomu jinému, a to je jak spolku, tak některým svazům. To je k investicím. Stejně bych mohl pokračovat v případě Nymburka, kde v případě Nymburka investice za 2,7 miliardy korun, která je uvažovaná, není v majetku státu, tak je nedílnou podmínkou to, aby ty svazy, které by se tam měly podílet, respektive měly by tam využívat ten Nymburk, tak by ho měly využívat a měly by se upsat k tomu, že ho budou využívat v míře takové, aby se tato investice státních peněz vyplatila. Je to velmi jednoduché. Není to selhání státu, nehraje v tom stát sám. Kdyby to bylo státní zařízení a státní majetek, tak se bavme o tom, jestli je tam nějaká liknavost. Ale problémy v těch vámi zmiňovaných případech velkých investic nejsou na straně státu dlouhodobě. To není o mně jako ministrovi školství a nebude to ani o Milanovi Hniličkovi nebo jakémkoliv jiném šéfovi Národní sportovní agentury, Ministerstva sportu. Pokud nebudou vyřešeny ty elementární věci, tak k té investici nedojde. Co se týká podpory, tak já zopakuji, protože jsem to dnes ještě neříkal, říkal jsem to včera, tak opakování je matkou moudrosti. Můj klub 2016, tři tisíce klubů, 310 milionů; 2019, šest tisíc klubů, 1,4 miliardy přímo do obcí na sportující děti. Já tam prostě vidím nárůst, který není zanedbatelný. Je pětinásobný. A to, že na některých obcích navýšení státní podpory vede k tomu, že ta obec přestane podporovat, protože říká "o vás se postará stát", tak to není správně. I na obce a místní samosprávu byly dány prostředky a přesměrovány prostředky z videoloterijních terminálů a dalších věcí, které měly mimo jiné směřovat do oblasti sportu a jeho podpory. Některé obce se toho zhostily, budiž jim za to dík. Stát k tomu přidává peníze. Ale jsou obce, které spoléhají na ten stát. A zase, stát nemůže vyřešit z centrální úrovně všechno. Takže ale ten nárůst a ta podpora, aby vůbec fungoval nějaký přímý nástroj podpory klubů, tak tady je a funguje. Zopakuji ještě jednou. Sportuj ve škole, to znamená pohybová gramotnost dětí, v roce 2019 tisíc zapojených škol. Ano, máme, včetně, nebo když vezmu základní školy, tak máme čtyři a půl tisíce základních škol a je to 40 tisíc dětí, které jsme zapojili. V roce 2016 to bylo jenom 160 škol a pilotovalo se to, sedm tisíc zapojených dětí. Talentovaná mládež, program, kde ne stát rozhoduje o tom, jaký bude systém výchovy mládeže, ale je to přímo ten sportovní svaz, který má mít propracovaný systém, jak vybírá mládež, jak s ní pracuje, jak pracuje s trenéry, jak pracuje s metodikou a dalšími věcmi. Do Talentované mládeže šlo 324 milionů korun, v letošním roce 900 milionů korun. Ten, kdo je primárně zodpovědný za to, protože tomu sportu rozumí, není úředník na Ministerstvu školství. My vytváříme podmínky na Ministerstvu školství a stejně tak to bude činit agentura, stejně tak to bude činit případné Ministerstvo sportu. Podmínky pro to, aby ty svazy, které mají rozvíjet sport nebo ten spolek, kde ta činnost probíhá, tak aby tam se ta činnost skutečně realizovala a oni si mohli nastavit. My k tomu vytváříme jako stát, centrální úroveň, podmínky. Je tady trojnásobný nárůst prostředků. A prosím, buďme féroví. Ta zodpovědnost je i na tom, a vy to víte, protože jste členem jednoho svazu, který má hodně vnitřních problémů, sám mezi jednotlivými sekcemi, že ten problém častokrát bývá uvnitř toho svazu, nikoliv na centrální úrovni. Co se týká reformy toho systému, zase k ní během těch posledních nebo roku a půl, k té změně, došlo. 750 milionů korun na platy trenérů. A já vám řeknu, že v letošním roce jsme poprvé do toho programu, kdy ty svazy si ty prostředky nárokovaly téměř automaticky, dali podmínku, aby tam daly rozvojový program. Aby ony ukázaly státu, jak chtějí pracovat s těmi trenéry. A to, co jsem říkal, jak vybírají mládež, jak s ní pracují, kde mají ta centra a jestli mají ten propracovaný systém. Nepřejte si vidět, jak vypadaly některé projektové žádosti některých svazů, kam jdou vysoké objemy prostředků. To znamená, že - a toto byla skutečně část toho hodnocení a opravdu, byli jsme tam tvrdí. To, že pak nedostanou tolik prostředků, když nemají ani vymyšleno, jakým způsobem budou rozvíjet systémově podporu mládeže tak, abychom zase byli úspěšní třeba v kolektivních sportech, tak to není opět selhání státu. Anebo pak v tu chvíli nemáme mít svazy, máme mít sportovní úseky a máme mít obrovské ministerstvo sportu, kde bude mít každý sport svou sekci? Asi ne. [[(2.10 hodin)]] Co se týká zjednodušení administrativy, tak zase se stačí podívat, kdy došly prostředky, první finanční prostředky, přestože jsou to dotace, a kdy došly na ty svazy. A zimní sporty, a v historii to také nebývalo, měly prostředky na konci té zimní sezóny. Nemůžou je dostat 1. ledna. To prostě ze státního rozpočtu nedokážu vyplatit, nedokáže nikdo vyplatit, ani kdyby byl bůh. Ale měly je nejrychleji, nejrychleji v historii. Aspoň nějaké prostředky, buď z programu 1 - reprezentace, 2 - talentovaná mládež, nebo 5 - organizace sportu. To znamená, prosím, prosím, buďme v tomto nečase téměř, 2.10 hodin, buďme k sobě upřímní. A chápu, že to má být o grilování vlády, ale, prosím, nelžeme si tady. Děkuji.
Děkuji. S faktickou poznámkou pan poslanec Milan Hnilička. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já se omlouvám, já jsem nečekal, že budu mluvit. Kubo, prostřednictvím pana předsedajícího, vždyť to vůbec není pravda, co jsi tady říkal. Já nevím, kdo ti to napsal, ale měl by trošku dávat větší pozor ten člověk, co se ve sportu děje. Po dlouhé době tady tato vláda definovala spoustu věcí, a tak jak pan ministr tady správně ta čísla všechna vyčíslil, já jsem rád, že to udělal za mě, že si to nemusím teď nikde hledat. A je to pravda, sportu věnujeme velkou pozornost. Sám víš, byl jsi se mnou v několika debatách, ať už na úrovni podvýboru pro sport, nebo i v médiích. Nepřestáváš mě překvapovat. Toto vystoupení opravdu, to se ti opět povedlo, a to, že v podstatě jsme spolu spolupracovali na tom zákoně o podpoře sportu, a víš sám dobře, že jsme zohlednili spoustu tvých připomínek, tak k tomu - pardon, tak prostřednictvím pana předsedajícího. Tak se na mě nezlobte...
Ano, já se omlouvám, já jsem to nezaregistroval, protože přece jenom je to moje chyba. Takže poprosím, abyste se oslovovali mým prostřednictvím, přece jenom nejste členem vlády. [[Ano, dobře.]] Děkuji.
Tak já už to zkrátím, ono stejně už to nikdo neposlouchá. Takže prostě byli jsme spolu na spoustě debatách, a prostřednictvím pana předsedajícího, ve finále pro to zlepšení těch podmínek ve sportu, které se domnívám, že jsme měli na tom i shodu, pomocí té nově vznikající agentury, jste, vážený pane kolego prostřednictvím pana předsedajícího, ruku stejně nezvedl. Bohužel. Moc mě to mrzí. A to, co tady dneska zaznělo, tak prostě není pravda.
Děkuji. S faktickou poznámkou pan předseda Stanjura. Připraví se pan poslanec Jakub Janda. Prosím.
Chtěl bych použít staré české přísloví "podle sebe soudím tebe". Teď netykám panu poslanci Hniličkovi, to je to přísloví. Nevím, pane poslanče Hniličko, jak vy... [[Předsedající: Prostřednictvím mým prosím.]] Zrovna jsem to chtěl říct - prostřednictvím pana místopředsedy - ale neurážejte mé poslance. Pan poslanec Janda si to napsal sám. Nechte si věty typu "nevím, kdo ti to psal". Napsal si to sám. Vám to možná někdo píše, já nevím, podle sebe soudím tebe. A nechtěl jsem vystupovat, ale respektujte, že Jakub Janda hlasoval proti. Neříkejte mu věty typu, které jste mu říkal po hlasování, které jste mu říkal po hlasování: uvidíš, teď tam nic nepůjde, protože jsi to nepodpořil. To do nezávislé, deklarované nezávislosti nestranné agentury prostě nepatří. To za prvé. A za druhé. Při všem respektu k tomu, co říkal pan ministr školství, já jsem nebyl pro to, aby se agenda sportu vytrhla z vašeho ministerstva, pane ministře prostřednictvím pana místopředsedy. Pokud je to všechno tak skvělé, jak jste nám to popsal, a nechci to zpochybňovat, nejsem, já na rozdíl od Jakuba Jandy na tuhle debatu nejsem připravený, abych to podrobně říkal - proč vám to vzali z resortu? Pamatujete si slova i vašich stranických kolegů, kteří u tohoto mikrofonu říkali, že Ministerstvo školství není schopno zajistit rozvoj sportu? Jak to koresponduje s tím, jak jste před chvílí říkal, jak se to hrozně zlepšilo? Své vlastní kolegy jste nepřesvědčil. Nepřesvědčil. Nemá důvěru vaše ministerstvo, že by se dobře, koncepčně, dlouhodobě věnovalo Ministerstvu školství [[sportu]], a proto vznikla nová agentura. Takže nejdřív přesvědčte své kolegy, a pak choďte k nám. My jsme stáli v tom hlasování za vámi.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. V obecné rozpravě vystoupí pan poslanec Václav Klaus.
Dobré ráno, dámy a pánové. Já jsem se konečně v prime time, je 2.15 hodin, dostal k debatě o důvěře vlády. Já bych si dovolil tu debatu vrátit k meritu věci, a to je důvěra či nedůvěra této vládě, a opustit takové to kdo si psal svůj projev sám nebo nepsal. Já jsem si to napsal sám v tomto případě. Když vláda vznikla, neměla moji důvěru. Již jsem o tom tady pohovořil: chci žít v zemi, kde... To bych mohl směle zopakovat, protože za celou tu dobu nenastalo nic, co by mě přesvědčilo o opaku. Dnes to vezmu stranicky. Když vezmu naše hlavní programové pilíře hnutí Trikolóra, první je: Bohatství vzniká z práce, nikoliv z dotací a dávek. Tady musím říci, že sociální politika vlády je taková vpravdě venezuelská - jak říká vox populi - a dotace bují. Vláda jede na dotačním mezkovi, který běží čertvíkam, občas okolo státního zastupitelství, občas jinudy. Vláda zvyšuje daně, místní daně se zvýšily. Teď je tu návrh zvýšit dálniční daň. Jedna věc za druhou. Buzeruje tlumočníky, směnárníky, kdekoho. Čili ne. Dalším našim pilířem je: Braňme normální svět. Tady, když si vezmu školství, s plošnou inkluzí se nestalo nic až na pár kosmetických úprav. A nebudu teď rozebírat, je noc, co jsou ty důvody. Naprosto devastační reforma financování regionálního školství. Nechali jste si vnutit sociálně demokratickou agendu. Stojí to desítky miliard do škol, těm kantorům se to víceméně dostane ve velice omezené míře, respektive je to nástroj na zvýšení počtu učitelů a na sanaci poloprázdných škol. Ekologie. Pan ministr Brabec tady s pomocí pana Kalouska prosadili zákon proti lidem žijícím v národních parcích. Pan ministr zdravotnictví Adam Vojtěch - to tady několikrát probíhalo Sněmovnou - všechno proti kouření, tučným jídlům, alkoholu a tak dále. Vodáci - to jsme se tady bavili dlouhé týdny. Takový ten politický homosexualismus přinesla vaše paní poslankyně paní Maxová, kterou jste teď tedy uklidili do Bruselu, protože drtivá většina normálních homosexuálů nic takového nepožaduje, a ten zákon je zamrazen, ale všechny ty genderové audity a další věci vesele bují republikou. A to není naše politika, tohle my nepodporujeme. A třetím naším pilířem je: My žijeme v České republice. Vy hlasujete pro všechna EU nařízení jak o život - GDPR, evropský zatykač - a pak se hrozně divíte, když vám přijde evropský audit, to je toho součástí, samozřejmě. Bagatelizování válečných zločinů na Ukrajině ministrem zahraničí Petříčkem, a celkově přispíváte k oslabování suverenity České republiky. To jsou ty hlavní důvody, proč já vládu nechci podpořit. A ještě je tam jedna taková emoční rovina. Podle mě vy už nemáte moc sílu vládnout. Máte Silné Česko, tu čepici, ten marketing, ten je vynikající, to je bez ironie, říkám ano, to obdivuji, ale víceméně jenom vykrýváte nějaké útoky, přisypáváte na dluh voličským skupinám a necháte se šikanovat sociální demokracií. Tohle je sociálně demokratická vláda, co si budeme povídat. Proto prostě dnes hnutí Trikolóra nemůže vyslovit vládě důvěru, ale naopak musí vyslovit nedůvěru. A teď z druhého soudku. Není to souboj Andrej Babiš a uvědomělí občané. Je totiž i nemalá skupina lidí, která vládu nepodporuje, a přitom je velice odtažitá ke krvelačnému třeštění, k transparentům vyzývajícím k nějakému znárodňování a podobně. [[(2.20 hodin)]] A pak je tady ještě morální aspekt, který bych rád zdůraznil. Jestli je někdo zloděj, rozhoduje v České republice, doufám, soud. A dokud soud nerozhodne, tak by se slušní lidé měli vyvarovat nějakých útoků v této oblasti. Tomu se totiž říká demokracie. Jestli vláda dává demisi, to rozhoduje většina v Poslanecké sněmovně, a nikoliv ulice. Tomu se zase říká zastupitelská demokracie. Tak to jsou zase principy, které bych byl rád, kdybychom demokraticky hájili, ač je nám někdo extrémně nesympatický nebo je naším politickým soupeřem. Slušný člověk také má většinou pozitivní cíle, např. chci lepší vládu. A už ji tady máme - Hamáček, Okamura, Výborný, Fiala, už to sem neseme. Ale to vy nemáte ani nechcete. No anebo druhá možnost - chceme předčasné volby. To je další pozitivní řešení. No ale tady zase spousta politických stran se děsí, že už třeba voliči by došli k tomu, že STAN patří do kempu nebo do přírody a nikoliv do parlamentu, takže radši to ne a předčasné volby taky nechceme. Takže se tady akorát budete slučovat do bezvědomí, ale v jádru podle mého názoru děláte akorát užitečné idioty Pirátům, kteří to samozřejmě s potěšením sledují, tyhlety debaty, co tady vedeme. O tom podle mě byl včerejší den ráno, odpoledne, večer a dnešní noc. Takže to je asi tolik, co bych k tomu řekl. Děkuji.
Děkuji. S faktickou poznámkou vystoupí pan poslanec Jan Lipavský. [[Ozývá se: To ne!]] Nechme prosím osobních komentářů, které jsou nahlas, abychom se nerušili, abychom mohli pokračovat v jednání. Prosím, pane poslanče, máte dvě minuty.
Vážený pane předsedající, dámy a pánové, já tedy, ač jsem z opozice, musím zareagovat na projev pana poslance Klause. Mě tam zaujala ta myšlenka s těmi národními parky. Víte, pane poslanče skrze pana předsedajícího, ty národní parky se zřizují na ochranu přírody a ne na ochranu lidí. Tak to je takový zásadní detail. Děkuji za pozornost.
Pan poslanec Václav Klaus s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Pane poslanče Lipavský prostřednictvím pana místopředsedy, já patřím k lidem, kteří si myslí, že i lidé jsou součástí přírody. Zrovna na Šumavě žije mnoho lidí v národním parku. Já jsem tam byl na několika konferencích i s poslancem Zahradníkem z mé bývalé strany. A bylo tam velmi negativně přijímáno to, co tam český parlament i proti vůli Jihočeského kraje a Plzeňského prosadil. K tomu jsem si dovolil se tady vyjádřit. Já na té straně stojím nadále, proto třeba taky nepodporuji tuhle vládu. Tak to je asi tolik, co bych k tomu vysvětlil jaksi pedagogicky.
Vracíme se do obecné rozpravy. Vystoupí paní poslankyně Majerová. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Hezké dobré ráno, vážené dámy a pánové. Tady můj kolega předřečník Václav Klaus mluvil za Čechy, tak já zase budu za tu Moravu a Slezsko, zatím jsme pouze dva. Pravým uměním politiky i života je hledat něco dobrého i v tom nejhorším možném. Je však něco dobrého na této levicové vládě sociálního inženýrství? Je něco dobrého na vládě, která si v době ekonomického růstu schválí rozpočtový schodek 40 miliard? Je něco dobrého na vládě, která neustále omezuje, přikazuje, zakazuje a reguluje životy občanů? Vládě, která si z živnostníků udělala své rukojmí, z učitelů a žáků pokusné králíky v rámci nesmyslného projektu plošné inkluze? Vládě, která zpochybňuje tradiční konzervativní hodnoty, která ekonomicky aktivní ničí a potřebným nepomáhá? Naši lidé a firmy tvrdě pracují. Jsou úspěšní, platí vysoké daně a za to nepožadují nic víc, než aby jim vláda neházela klacky pod nohy. A tato vláda nevyjde ani s těmito penězi, s penězi daňových poplatníků, ale je závislá na dotacích z EU, a dokonce je na nich závislý i pan premiér. A tak bych mohla pokračovat další desítky minut. Vládu jsem nepodpořila, když vznikla, a není tedy žádným překvapením, že ji nepodpořím při dnešním hlasování. Jako poslankyně za Trikolóru budu vždy konstruktivně prosazovat náš program napříč Sněmovnou. Budu vždy hájit konzervativní hodnoty, zájmy našich rodin a našich občanů, suverenitu naší země. Budeme prosazovat kvalitní a odpolitizované školství a vzdělání, nízké daně a malý stát. Stát, který má lidem sloužit, a ne jim život, jak současná vláda činí, komplikovat. Jak kdysi řekl Ronald Reagan, první povinností vlády je chránit lidi, a ne řídit jejich životy. A takovou vládu já budu podporovat. Děkuji vám.
Já vám děkuji, paní poslankyně. Další v pořadí je pan poslanec Martin Kupka. Prosím, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené členky vlády, vážení členové vlády, milé kolegyně, milí kolegové, vlastně včera ráno, ne dnes ráno, včera ráno na samém začátku Andrej Babiš vystoupil a zmínil, že opozice chce destabilizovat stát. Znělo to jako výhrůžka, připomnělo to jazyk známého článku z Rudého práva Ztroskotanci a samozvanci. Ten jazyk to opravdu připomíná. Sice připustil, že to je naprosto relevantní politický nástroj a že se to od opozice dá očekávat. Ale Andrej Babiš se v tomto týdnu dopustil ještě jiného silného vyjádření. Zmínil, že čím více peněz pumpujeme, tím víc jsou lidé nespokojení. To je možná míň mrazivá, ale zároveň nejpřiléhavější zkratka o této vládě. Děsivá v tom, že také připomíná tentýž jazyk, o kterém jsem před chvílí hovořil. Lidé od vlády očekávají, že bude schopná řešit zásadní problémy od zdravotnictví přes daně, důchodovou reformu až např. po administrativu. Pan premiér si stěžuje, že přes všechno pumpování lidé demonstrují. Pravděpodobně, nebo zcela jistě, protože ta vláda ve skutečnosti nenabízí systémová řešení. Nabízí rozdávání, rozdělování a to samozřejmě nestačí. A ono to má i svůj háček. Já tady ještě zmíním jedno důležité číslo, které tu dnes zaznělo, abych ho zdůraznil, a týká se důchodů, protože pořád slyšíme, že vládě se podařilo přidat důchodcům. To je dobře, udělala by to každá rozumná vláda. Ale kdybychom se podívali na to, jak to je vlastně s tím poměrem - a to je relevantní ukazatel - s poměrem vůči průměrné mzdě, tak ten poměr vzrostl, nebo klesl za posledních sedm let? Bohužel klesl. Klesl o čtyři procentní body. A to je přece významná zpráva a znamená to, co si reálně můžou důchodci v současné době dovolit. Tedy jestli je líp? No podle mého soudu a podle soudu mnoha lidí lépe není. Není, protože jenom ten pojem čerpání a pumpování prostě nepostihuje celou politiku. A nesmí ji postihovat. O tom nemůže být vláda v České republice. Pokud vláda bude opravdu chtít zlepšit podmínky, tak musí řešit systém, musí řešit to, aby se v klíčových oblastech dařilo systémově něco podniknout, a to se nedaří. Velká priorita vlády zaznívá na mnoha místech - Digitální Česko a jednodušší administrativa. Jaká je pravda? No bohužel zase smutná. Úředníků přibývá. Za posledních šest let přibylo 7 tisíc úředníků. To jsou oficiální čísla Ministerstva vnitra. To je celé malé město. A ročně jsou to více než 4 miliardy korun ze státní kasy navíc. Je prokazatelné, že byrokratizace a byrokracie bují a papírování přibývá. Přibývá administrativních překážek pro lidi, kteří chtějí podnikat, pro lidi, kteří chtějí normálně žít. [[(2.30 hodin)]] Zcela prokazatelně za dobu působení ANO v české politice jsme v digitalizaci jako důležitém nástroji k debyrokratizaci propadli. Dokonce i Nejvyšší kontrolní úřad konstatoval - cituji doslova: "V oblasti rozvoje digitálních veřejných služeb Česká republika nadále výrazně zaostává mezi zeměmi Evropské unie. Míra online kontaktu mezi orgány veřejné moci a občany je jedna z nejnižších v Evropské unii." To je zpráva za rok 2018 Nejvyššího kontrolního úřadu, tedy čerstvá data. Digitální Česko je nepochybně dobrý plán a lákavá marketingová značka. To je pochvala. To není narážka. Ale co z toho zatím pocítil občan? Co pocítil na vlastní kůži? Objektivně bohužel pramálo. Rozhodně nechceme, aby to tak bylo dál. Proto se koneckonců celá řada poslanců napříč Sněmovnou pustila do poslanecké iniciativy k vytvoření digiústavy neboli zákona o právu občana na digitální službu. A co se teď dozvídáme? Že resort Ministerstva vnitra místo toho, aby takové normě pomohl na svět a pomohl na svět Digitálnímu Česku, tak naopak důležitou digiústavu brzdí, nebo přímo torpéduje. To ale nejsou jediné skvrny na kráse Digitálního Česka. Pak jsou tu posunuté eNeschopenky, nepořádek v IT systémech na Ministerstvu práce a sociálních věcí. Pak je tu NEN. To není ani tak skvrna. To je přímo kráter na Digitálním Česku. Vláda ve svém programu píše, jak chce zjednodušovat zadávání veřejných zakázek, a pak nás obdaří kolabujícím systémem pro zadávání veřejných zakázek. Takže v mnoha jiných případech, stejně i v tomto - hezká značka, Digitální Česko, za ní se ale zatím pro občany mnoho neskrývá. Jako když jdete otevřít dveře a nikdo tam. Je pravda, že Česká republika skutečně potřebuje reformu státu. Jen to ale nesmějí být sliby a musí se to promítnout do života. Zatím to končí například závěrem znovu Nejvyššího kontrolního úřadu, že vážným problémem pro lepší správu státu je zatěžující vládní regulace. Ta se nezmenšuje, ale pořád bují. A není možné říct, že za to můžou staré vlády ODS, jak to často slyšíme. Pravda je taková, že se právní aparát státu dál zamotává a víc a víc komplikuje. Vláda říká, jak chce prosazovat zrychlení stavebního řízení. Ale když dojde na činy, tak se dostavuje pravý opak. Změna stavebního zákona po roce 2018 zásadně zkomplikovala život stavebníkům. Ano, a to nebyla práce občanských demokratů ani současné pravice. To byla práce ministryně za ANO. Nemůžeme tak věřit upřímnosti vlády, že chce opravu se stavebním řízením něco udělat, když konkrétní návrhy, konkrétní kroky, které navrhují opoziční strany, které v principu nabízejí opravdu změnu k lepšímu, tak systematicky zabíjí. To je několik pádných důvodů, proč této vládě marketingových klamů není možné ve skutečnosti důvěřovat. Nepřináší skutečná a kompetentní řešení vážných problémů. V čem ale podle mého přesvědčení selhává nejvíc? To je slibovaný lepší styl politiky. Z toho totiž ve skutečnosti zbyla jen karikatura. Žádná vláda nezažila takový střet zájmů u svého premiéra, nezažila tolik kauz, nezažila tolik policejních prohlídek, nezažila tolik nehorázných vyjádření, lží a polopravd. A žádná také tolik nezostudila a neponížila menšího koaličního partnera jako tato vláda. To všechno jsou podle mě zcela pádné důvody pro jasné vyjádření nedůvěry této vládě.
Děkuji vám. Jako další je do rozpravy přihlášen pan poslanec Vít Kaňkovský.
Dobré ráno, vážený pane předsedající, vážení členové vlády, milé kolegyně, kolegové. Původně jsem se chtěl vyjádřit ke dvěma oblastem, ke dvěma resortům, kterým se tady ve Sněmovně věnuji, to znamená k sociální politice a ke zdravotnictví. Musím ale říci, že k sociální politice zde zaznělo už poměrně hodně v průběhu celého včerejšího a části dnešního dne, takže se ve svém příspěvku budu zabývat už pouze oblastí zdravotnictví. K sociální politice možná jenom jednu větu. Kdybych měl vzít celé vládní prohlášení v oblasti sociální politiky bod po bodu, tak bych musel v kontroverzi s paní ministryní Maláčovou říci, že těch úkolů, které byly splněny a které paní ministryni Maláčové zbývají, je mnohem víc těch, které jsou k řešení. Bohužel z jejího vystoupení to znělo jako opak. Pokud se týká zdravotnictví, tak musím říci, že s panem ministrem Vojtěchem, který tady měl jedno z nejdelších vystoupení, v řadě ohledů souhlasím. Musím říct, že oceňuji to, že je to ministr, který má široký záběr, a že je to člověk, který skutečně se zdravotnictví snaží maximálně věnovat. Bohužel, a to už budu kritický, nemohu souhlasit s tím, jakým způsobem si nastavil priority ve svém resortu. On už nám tu samozřejmě řadu věcí představil. Měl to vystoupení opravdu, opravdu dlouhé a zmiňoval tam spoustu a spoustu úspěchů, které už jako by byly vyřešeny. Bohužel ale ty nejdůležitější věci, které nás ve zdravotnictví v tuto chvíli trápí, a netrápí nás jenom jako zdravotníky, protože my jsme jenom ti, kteří se snažíme ve zdravotnictví fungovat pro pacienty, ale trápí ve svém důsledku ty pacienty, tak tam se bohužel s panem ministrem úplně nepotkáváme. Zmíním se o těch nejdůležitějších. K tomu, aby mohlo zdravotnictví dlouhodobě v naší zemi fungovat, potřebujeme dva pilíře. Jeden je stabilní financování a druhý je personální stabilita. Obě tyto oblasti jsou v naší zemi rozkolísané. Stabilita financí se sice zdá, že v současné době je ve zdravotnictví jakž takž zařízena, ale všichni víme, že tak jak nám strmě vzrůstají náklady na nové typy léčby, zejména na biologickou léčbu a některé nové přístroje a technologie, tak že pokud dlouhodobě neučiníme zásadní kroky ve změně financování zdravotnictví, tak je zdravotnictví neufinancovatelné. A toto si současné Ministerstvo zdravotnictví dostatečně neuvědomuje. A bohužel se domnívám, že si to neuvědomuje ani tato vláda. Kdy jindy než v době ekonomického růstu bychom měli přijít se zásadní změnou financování českého zdravotnictví? Kdy jindy než v době ekonomického růstu bychom se měli bavit o tom, jaké udělat změny, aby financování českého zdravotnictví bylo dlouhodobě udržitelné? A s tím financováním samozřejmě souvisí i ta personální stabilita, byť v tom není úplně přímá úměra. Jestli něco může zásadním způsobem rozkolísat české zdravotnictví, a bohužel už ho rozkolísává, tak je to personální nedostatek, a to jak u lékařů, tak u zdravotních sester a některých dalších profesí. A to je oblast, které by se pan ministr měl zcela prioritně věnovat. Já neříkám, že se jí nevěnuje vůbec. On tady představil některé dotační programy týkající se větší dostupnosti zubařů a praktických lékařů, ale bohužel je to zatím jenom kapka v moři. Jsem přesvědčený o tom, že pokud se tomuto Ministerstvo zdravotnictví nezačne věnovat opravdu s nejvyšší naléhavostí, tak se dostupnost zdravotní péče bude dále zhoršovat. Já jsem z vnitrozemského kraje, z Kraje Vysočina. Mohl bych vám doložit, jak už dnes se v tomto kraji, který je uprostřed naší republiky, zhoršuje dostupnost některých typů zdravotní péče. Například revmatologická péče. Průměrně pacient v Kraji Vysočina čeká na první ošetření od revmatologa půl roku. V některých okresech už dneska ani revmatolog není. Pokud bychom se bavili o primární péči, o péči praktických lékařů jak pro dospělé, tak pro děti a dorost, máme řadu i velkých obcí a měst, kde není v tuto chvíli dětský praktický lékař. A mohl bych pokračovat. Na závěr si neodpustím ještě jednu glosu k dnešnímu vystoupení pana ministra tady ve Sněmovně, nebo musím říct už včerejšímu. Pan ministr tady prezentoval jako velký úspěch reformu primární péče. Já musím za sebe říci, že to je jedna z cest, která by nám rozhodně v českém zdravotnictví pomohla. Takže cíl je správný. Bohužel provedení, jakým pan ministr reformu primární péče chystá, tam už tomu musím dát čtyři minus v terminologii blížícího se vysvědčení. [[(2.40 hodin)]] Jestliže pro takto důležitou reformu, jakou reforma primární péče je, pan ministr do toho týmu, který o této změně jedná, součástí toho není, není tam pozvána Česká lékařská komora, nejsou tam pozváni zástupci sdružení ambulantních specialistů, tak celý ten projekt je v podstatě odsouzen k neúspěchu. Reforma primární péče skutečně může být zásadním momentem v tom, abychom i tu personální krizi, kterou dneska prožíváme, dokázali nějakým způsobem přežít, ale musí se na tom domluvit všechny důležité segmenty. Nelze to projednávat pouze s praktickými lékaři, i když jich se to bude nejvíc dotýkat. Ale dotýkat se to bude i všech dalších segmentů. A já se vůbec divím panu ministrovi, že i z některých dalších jednání, která na ministerstvu má, se snaží vytěsnit některé profesní organizace. Myslím si, že to nedává smysl, protože vzápětí mu to přinese problémy. To znamená, to je možná apel směrem k Ministerstvu zdravotnictví. Každou změnu je potřeba projednat se segmenty, kterých se to týká. Jedině tak to může přinést úspěch. Na závěr chci říci, že stejně jako další členové poslaneckého klubu KDU-ČSL nejenom z hlediska toho, co se děje v českém zdravotnictví, ale mnohem kritičtější bych byl k těm dalším oblastem, speciálně k sociální politice, nemohu dát této vládě důvěru a budu hlasovat pro nedůvěru této vládě. Děkuji vám za pozornost.
Já vám děkuji, pane poslanče. Jako další je do rozpravy přihlášen pan poslanec Tomáš Martínek. Máte slovo.
Děkuji. Vážené dámy, vážení pánové, rád bych krátce uvedl na pravou míru pár zavádějících informací, které tu zástupci vlády zmínili. Jako první bych se zaměřil na nepřesné informace ohledně starobních důchodů. Rád bych podotkl, že samotná valorizace navyšovala v tomto roce důchody o zhruba 573 Kč. Navýšení průměrného důchodu nad rámec automatické valorizace, které podpořily všechny parlamentní strany včetně Pirátů, bylo něco málo přes 300 Kč. Vláda v čele s ANO naopak odmítla opoziční návrhy, které mohly důchody ještě zvýšit. I proto se za vlády premiéra Babiše dostaly důchody na nejnižší úroveň ve srovnání s průměrnou mzdou v celé historii České republiky, a to pod 40 %, konkrétně k pouhým 36 %, jak správně zmínila ministryně Maláčová. Jinak mi od paní ministryně financí Schillerové přijde trochu pokrytecké říkat něco o prosazených návrzích. Mrzí mě to, ale akceptuji, že vládní hnutí jen kvůli tomu, aby zde mohlo říkat, že opozice neprosazuje své návrhy, zamítá i kvalitní opoziční návrhy, které poté samo navrhuje. Jako Piráti se chováme konstruktivně a na příkladu našeho návrhu na prodloužení lhůty pro podání elektronického daňového přiznání chci říci, že nám nevadí to, že ten samý návrh nyní předkládá vláda. Naopak jsme rádi. Nepotřebujeme tato gesta zneužívat ve veřejných vystoupeních. Hlavní je, aby se zlepšoval život občanů České republiky. Stejně tak ohledně daně z digitálních služeb nadnárodních korporací jsem rád, že Ministerstvo financí po mém apelu na jeho zástupce na únorovém podvýboru pro digitální ekonomiku začalo připravovat národní úpravu zákona po vzoru Francie či Rakouska. Finální podobu ještě budeme jistě řešit, ale doufám, že pomůže narovnat daňové nerovnosti zahraničních a českých společností, kdy mnoho zahraničních díky agresivní daňové optimalizaci odvádí v Česku na daních výrazně méně než české společnosti. Dále pokud pan premiér Babiš zmiňuje respektování výsledků demokratických voleb, bylo by vhodné, kdyby je respektovali i členové jeho hnutí, aby dodržovali poměrný klíč, který tu v Poslanecké sněmovně dlouho platí při volbě například do Rady ČTK. Neměli by podporovat rozporuplné kandidáty SPD, když výsledek voleb tomu neodpovídá. Měl by naopak prokázat, že respektuje demokratické výsledky voleb a doporučuje svým poslancům volit nezávislého odborníka, kterého navrhuje více poslaneckých klubů včetně Pirátů, kteří dle výsledků voleb mají mít možnost nominovat jednoho člena. Demokracie pomáhá zajišťovat občanům této země prosperitu, bezpečí i sociální jistoty. Nebořte ji. Děkuji.
Děkuji vám, pane poslanče. Jako další je přihlášena paní poslankyně Lucie Šafránková. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedo, a vám všem přeji krásné ráno. Dámy a pánové, tato vláda důvěru poslanců SPD neměla před rokem v době svého vzniku a nebude ji mít ani dnes. Důvody jsou čistě věcné. Činnost většiny vládních rezortů je ve vztahu k zájmům státu a občanů nedostatečná a někdy dokonce i kontraproduktivní. Pokud budu hovořit za oblast rezortu sociální politiky ovládaný sociální demokracií, důvodů k vyslovení nedůvěry je zde více než dost. Zmíním jen ty nejzásadnější. Ministryně Maláčová na sjezdu úřednických odborů v březnu například prohlásila, že Česko zásadní důchodovou reformu nepotřebuje a neumí ji ani pořádně připravit, což je tvrzení jednak nepravdivé a také hrubě urážlivé vůči našim občanům a mnoha odborníkům, kteří tyto znalosti a schopnosti mají a na neudržitelnost důchodového systému opakovaně upozorňují. Toto prohlášení zaznělo přesto, že i aktuální propočty samotného MPSV a vládní Národní rozpočtové rady ukazují, že bez zásadních reformních změn nebude naše penzijní soustava funkční. Je to krajně nezodpovědné zejména vůči střední a mladé generaci. Politik a vláda, kteří nemyslí systémově dopředu v takto klíčových záležitostech veřejného zájmu a odmítají konat, by ve vrcholných exekutivních funkcích být neměli. Všichni máme ještě v dobré paměti nedávné diskuze o nedostatku financí pro naše sociální služby, včetně nedodržení a zpochybňování usnesení Sněmovny ze strany ministryně práce a sociálních věcí. Neschopnost a neochota hledat zde rychle a zodpovědně systémové řešení je taktéž zarážející a neudržitelná. Tato vláda se blíží k polovině svého funkčního období a například situace nízkopříjmových důchodců a statisíců osob v dluhových a exekučních pastech není taktéž uspokojivým způsobem řešena. Stále zde nemáme dlouho slibovaný zákon o sociálním bydlení. V záležitosti slibovaného zvýšení rodičovského příspěvku předvedla paní ministryně již tolik piruet, že by pravděpodobně velmi dobře uspěla v nějaké rekreační krasobruslařské soutěži. Veřejné spory mezi paní ministryní Maláčovou a paní ministryní financí Schillerovou se už bohužel také staly smutným folklorem naší politické scény. Mohla bych o nejrůznějších dalších nedostatcích a chybách v rezortu Ministerstva práce a sociálních věcí mluvit ještě déle, ale toto jsou asi ty nejzásadnější. Sociální politika je zásadním pilířem veškerých veřejných politik a veřejných služeb a jako taková má být řízena a spravována. Dnes tomu tak není, a i proto nemůže mít stávající vláda naši důvěru. Děkuji.
Já vám děkuji. Dalším přihlášeným je pan poslanec Marian Jurečka. Prosím, máte slovo.
Děkuji, vážený pane předsedo. Milé kolegyně, kolegové, ctěná veřejnosti, přeji vám dobré ráno. Přemýšlel jsem, že bych svolal procedurálně tady a požádal o přítomnost pana premiéra, ale nebudu to dělat, protože je opravdu pozdní hodina. Přesto mi dovolte alespoň v pár minutách říci některé důležité důvody, které mne vedou k tomu, abych vyslovil této vládě nedůvěru a hlasoval pro návrh předložený opozičními stranami. Vy často, pane premiére, mluvíte o tom, jak bude líp. Měl jste to na svých billboardech, volebních heslech - ale co to znamená, ono bude líp? Že porostou výdaje státního rozpočtu? Že všem ve společnosti budeme měřit hodnotou peněz? Že se následně vy potom divíte, že sice některým skupinám obyvatel přidáváte, ale oni přesto nejsou spokojeni? Určitě nelze vyjadřovat všechny životní okolnosti a hodnoty člověka jen hodnotou peněz. Přesto, i když budeme hodnotit poslední roky vaší vlády, a vládnete už rok a tři čtvrtě, optikou finanční mají se některé skupiny lidí opravdu lépe? Často se tady mluvilo o důchodech. Já už jsem se dneska k tomu na této schůzi vyjadřoval, ale položme si otázku - mají se maminky, ženy, které se celý život staraly o děti a jsou dnes v důchodu, mají se lépe? Nemají! Ty nůžky jsou stále stejně rozevřené. Vůbec nic se v této věci nezměnilo. Když jsme tady navrhovali v loňském roce, aby se každé této mamince přidalo 500 korun měsíčně za každé vychované dítě, tak jste tento návrh odmítli. Těchto žen je 1,2 milionu a mají měsíčně nižší důchod o 1 800 korun, než je průměr. Ještě hůře jsou na tom vdovy a vdovci, těch je 600 tisíc a mají v průměru nižší důchod zhruba o 2 400 korun. Opět pro tyto lidi bohužel vaše vláda neudělal vůbec nic. A takto bych mohl pokračovat. [[(2.50 hodin)]] Vy jste psal minulou neděli na svém facebookovém profilu dlouhý status o tom, kdo jsou vaši hrdinové. Jmenoval jste tam dokonce i zdravotní sestry, ale nějak jste zapomněl na zdravotní sestry v sociálních službách. Já se k nim ještě vrátím. Vidíte jen to, co chcete vidět a říkáte jen to, co chcete říkat. Tak to je i v diskusi, kdy máte své grafy, svá čísla. Ale před pravdou prostě utéct nelze. Určitá část veřejnosti, se kterou občas diskutuji, která vás podporuje, a jsou to v mnoha případech vzdělaní, pracovití, poctiví lidé, tak používají jeden takový zvláštní argument a říkají, tím že jste bohatý, takže už nemusíte krást nebo podvádět. Ale ono to je stejně logické, jako kdybychom o lidech, kteří nejsou bohatí, kteří jsou chudí, říkali, že oni krást musí. Překvapil mě váš výrok tento týden na evropské úrovni, kdy jste říkal před jednáním Evropské rady, že vy nechcete a nemusíte řešit, co bude v roce 2050, za 31 let. Měl jste na svých billboardech to, aby se za nás děti nemusely stydět. Pro koho dělá zodpovědný politik politiku, když ne pro budoucí generace? A právě z hlediska klimatu to je největší hrozba, která ohrožuje život budoucích generací tady v ČR i globálně ve světě. Je to největší výzva pro nás, pro politiky, protože loňský rok, rok 2018 byl rekordně nejteplejším rokem v ČR od doby, kdy tady máme teploměry a kdy měříme. Jestli s tímto nebudeme něco dělat, tak budeme ve velkých problémech. A to samozřejmě souvisí s tím, jestli dokážeme snižovat emise, jestli dokážeme směřovat k vyrovnané emisní bilanci, jestli dokážeme tady mít čisté zdroje, obnovitelné zdroje, rozumně nastavenou politiku v této oblasti. Já tady zatím ve vaší legislativě tyto kroky nevidím. Nevidím tady podporu domácností, tak aby si tyto domácnosti mohly za rozumnou podporu státu pořizovat fotovoltaiku, solární systémy, tepelná čerpadla, aby ušetřily, v případě i něco málo vydělaly. To tady opravdu nevidím. Vy často mluvíte o tom, že vašimi vzory jsou Masaryk či Baťa. To právě byli politici a státníci a podnikatelé, kteří dokázali myslet na budoucnost. Díky nim máme tento stát. A díky nim, když přijedeme do Zlína a do okolí, tak vidíme výsledky práce těchto lidí. Lidé proti vám také mimo jiné protestují, že jim vadí i styl vaší politiky a komunikace, když s nimi mluvím. Vadí jim ta hrubost i to, že vlastně opovrhujete, vyjádřil jste se opovržlivě o tom, že ti lidé se scházejí. Přece volební program, vaše smlouva s občany, kterou jste dal, to není bianko šek, který končí s tím, že se zavřou volební místnosti a teď čtyři roky se může dělat v tomto státě, co se chce. Ti lidé vyjadřují určitý nesouhlas s tím stylem. A já jsem zažil spoustu jednání, kdy komunikace byla hrubá, neuctivá z vaší strany. Jeden kolega z vašeho hnutí, kterého si vážím, mi kdysi říkal: Na to si musíš zvyknout, to prostě takhle je. A přiznám se, já si na tento styl komunikace zvykat nechci. Dovolte, abych vám tady odcitoval jednu stránku z knihy, která včera ráno měla premiéru a křest, protože i vy jste svého času tady před pěti šesti lety citoval z podobné knihy ze stejného vydavatelství na adresu Miroslava Kalouska, kterého vůbec nechci hájit. Ale chci tady jenom využít a přiblížit i veřejnosti situaci od člověka, který čtyři roky s vámi úzce spolupracoval na Ministerstvu financí, a byl to náměstek, kterého jste jeden čas docela výrazně i veřejně chválil, jakou udělal dobrou práci v regulaci hazardu, v lepší správě státního majetku - Ondřeje Závodského. Dovolím si citovat ze strany 127. "Velká část lidí z Babišova okolí se rovněž nechává inspirovat slovníkem svého šéfa. Jak jednou po poradě podotkl jeden kolega: 'Vždyť on neřekl skoro nic, to byly buď pohlavní orgány, nebo předložky a spojky.' Někteří další kolegové si ty nejlepší výroky zapisovali. Po odchodu jednoho kolegy, který byl pilný v zapisování, jsem ho poprosil, aby mi udělal výtah, jakési The Best of Babiš. Namátkou tedy uvádím: 'Ta Grässleová je taková pí.., že si nevidí ani na špičku nosu.' Na mě pak řval: 'Ten váš pí... Belobradok si asi myslí, že ví, čo je to veda, ale v tom vašem bratěrstvu ani neviete, ak si utríť prdel, hlavne že chodíte ke spovedi, kokoti!' Nebo: 'Ten Kalúsek, ten ludský odpad, ten má, ten kokot, 9 miliárd s Hávou v rakúskej banke, ten zločiněc tam može len na to své zosraté konto kúkať, len si nad ním može pohonit vtáka, pretože keď by si ich vybral, tak by ho zavreli, kokota zosratého.'"
Vážený pane poslanče, jste si jistý, že je to povznášející text pro tuto Poslaneckou sněmovnu a má to nějaký hlubší smysl, že nám to tady čtete?
Má, vážený pane předsedo této Sněmovny. Já totiž cituji to, jak běžně na poradách i na jednáních vlády a na jiných orgánech mluví předseda vašeho hnutí, premiér tohoto státu. Myslím si, že to má smysl, a docela hluboký.
Já vás poprosím, jestli byste to nezvládl i jiným stylem. Tady u toho mikrofonu se to neděje. Jestli se to děje jinde, tak ne tady v této Poslanecké sněmovně. Ne když já předsedám. Děkuji, že mi vyhovíte. Předpokládám, že už jste třeba končil s tou citací.
Ta citace skončila. Bude pokračovat jiná, už asi ne tak hrubého zrna. "Jedna věc je to, že podobně mluví i další miliardáři a že tím zřejmě jakýmsi způsobem upouštějí páru z kotle stresu a napětí. Problém je to, že své božstvo napodobují mladí nohsledové, kteří nechtějí zůstat pozadu i ve ventilovaném slovníku. Jednou mi ze Sněmovny doručoval písemnosti nějaký asistent poslance nebo jenom stranický podržtaška a začal mi problematiku z písemností vysvětlovat Babišovým slovníkem, tak jsem ho vyhodil, ať si dá odchod, a až se naučí mluvit jinak než kriminálník na valdickém dvorku, ať mi to přijde dovysvětlit. Problém je ovšem to, že takhle mluví předseda vlády, a toho se vyhazuje špatně. A infikuje tím jedince, kteří ho napodobují. Když za mých časů o něčem polemizoval Babiš jako ministr financí a Chovanec, dříve zelinář, tehdy ministr vnitra se svým potlačeným 'voe' na konci věty, říkal jsem si, jak na nás asi musí nahlížet v zahraničí a jak se musí někteří prvorepublikoví politici obracet v hrobě. Uvědomme si, že Babiš je v úřadu předsedy vlády následníkem lidí, jako je Alois Eliáš, jeden z největších hrdinů domácího odboje, člověk, kterému vděčíme za svobodu. A teď tu máme primitiva, který bez použití genitálií ve větě neumí vyjádřit myšlenku." - Tolik citace z této knihy, která včera ráno byla zveřejněna. Já už se blížím ke svému konci. A chtěl bych s dovolením ještě se tady dotknout některých faktů. Pan premiér, tehdy jako předseda hnutí a lídr, vydal smlouvu s občany před volbami v roce 2017. Je zde spoustu vzletných frází, jako třeba: "Chci vás ujistit, že budeme se snažit budovat úspěšnou zemi, ve které budou naše děti chtít žít a pracovat a na kterou budou hrdé." Nevím, jestli v roce 2050, až tady bude teplota průměrná vyšší o čtyři stupně, budou na tuto zemi a na tyto politiky hrdé. V bodě jedna: "Budu vládu řídit s péčí řádného hospodáře." V bodě dva: "Budu se snažit řešit vaše každodenní problémy." Nevím, jak se na to dneska dívají pracovnice v sociálních službách. Bod tři: "A chránit svobodu a důstojnost každého člověka." Nejsem si úplně jistý, jestli komunikace slovní pana premiéra chrání svobodu a důstojnost každého člověka. A takto bych mohl dále pokračovat. A pak stojí také za pozornost podívat se do rok starého dokumentu programové prohlášení vlády ČR. Je to zajímavé čtení. Já jsem jen namátkou vybral několik momentů, které stojí za určitou rekapitulaci. O důchodové reformě tady dneska byla již poměrně intenzivní debata okolo půlnoci. A když se podíváme na stranu dvě: "V prvé řadě předložíme nový zákon o liniových stavbách." Žádný takový zákon vládní do Sněmovny nikdy nedoputoval. Řešilo se to poslaneckým návrhem napříč poslaneckými stranami. Strana tři: "Budeme chránit půdu jako základ našeho přírodního bohatství před záborem a erozí. Potřebujeme co nejvíce udržet vodu v krajině." Když se dneska podíváme, Ministerstvo životního prostředí dává zelenou zastavování nejlepší půdy, kterou máme v ČR, pro průmyslovou zónu v době, kdy máme nejnižší nezaměstnanost, máme prázdné jiné průmyslové zóny, máme prázdné brownfieldy a ostatní plochy. To stejné ministerstvo dává zelenou tomu, aby se v lokalitě Uherský Ostrov vybudovalo velké ložisko těžby štěrkopísku na úkor ochrany spodních vod. [[(3.00 hodin)]] Bod Finance a hospodaření státu na straně pět: "Klademe důraz na zvyšování investic a efektivní čerpání zdrojů a investice z EU. Budeme podporovat nárůst důchodů a také platů u vybraných profesí." To se děje, patří poděkování. Například u pedagogů a pracovníků v sociálních službách. To se děje, ale pouze částečně a velká část těchto lidí neví na konci roku, z čeho bude dostávat výplaty. Strana sedm: "Zavazujeme se aktivně podporovat pracující rodiny s dětmi prostřednictvím daňových slev." Loni tady tento návrh ve Sněmovně byl v rámci balíčku. Neprošel ani jeden z těchto návrhů na zvýšení slevy. Když se podíváme dál, tak je tady otázka EET, kde se hovoří o tom, že po důkladné analýze se bude realizovat další rozšiřování fáze EET včetně naplnění nálezu Ústavního soudu. Ten nález Ústavního soudu mimo jiné hovoří o tom, že je tady nějaký rakouský model, ve kterém do zhruba 250 tisíc korun jsou podnikatelské subjekty plně osvobozeny od podobného režimu EET. Strana 16: "Přijmeme pravidla pro dofinancování krajské dopravní infrastruktury - silnice II. a III. tříd - Prostřednictvím rozpočtu SFDI s cílem zajistit pro ně finanční prostředky ve výši 4 miliard korun ročně." Tento návrh, který přesně naplňuje to, co tady říká vládní prohlášení, jsem předložil - na vládě byl zhruba před dvěma měsíci. Vláda k němu dala negativní stanovisko. Žádný svůj vládní návrh vláda v této věci nepředložila. Strana 17: "Budeme klást důraz na bezpečnost na silnicích." Bohužel nám roste počet úmrtí za loňský rok. A takto bych mohl pokračovat dál a dál. Byla tady dneska řeč o kultuře. A když se podívám na stranu 27, tak je tady jasně řečeno: "Navýšíme rozpočet Ministerstva kultury." Nevím, jak to myslíte vážně, ale kultura na příští rok má minus 423 milionů korun oproti rozpočtu v letošním roce. Proč to tady píšete, když to není pravda? Je tady kapitola Sucho na straně 37. Nejsou peníze na pozemkové úpravy. Převis žádostí ze strany obcí je zhruba trojnásobný než to, co je tam dnes alokováno. Zemědělci v letošním roce poprvé žádají v případě závlahových dotačních titulů a poprvé letos nejsou uspokojeni v plné výši. To se v minulosti nestalo. A takto bych mohl pokračovat. A ještě tady mám poznámku na straně 39 v kapitole Životního prostředí - vyšší ochrana půdy před erozí. Dneska jsme o tom s panem ministrem Brabcem mluvili. A chápu, že je to složité. Ale na protierozní vyhlášku se tady čeká už tři a půl roku. Je mnoho důvodů, ať už těch faktických z hlediska neplnění vlastních slibů a předsevzetí, až po ty komunikační, principiální - to jakým způsobem náš premiér funguje, jak se chová a tak dále - proč ani já nemůžu této vládě vyjádřit svoji důvěru. Děkuji za pozornost.
Já vám děkuji. Vážené kolegyně, vážení kolegové, po dohodě s panem kancléřem jsme se rozhodli, že teď dáme posledních deset minut, kdo má zájem si ještě koupit nějaké občerstvení. A s ohledem na personál, který opravdu měl dneska náročný den, bychom uzavřeli provozy. Tak jestli si chce ještě někdo koupit třeba něco k pití, tak deset minut a pak jsem tady rozhodl, že je uzavřeme. Tak doufejme, že naše debata nebude už o moc delší. [[O slovo se hlásí poslanec Kalousek.]] Faktická poznámka, pan předseda Kalousek.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Dámy a pánové, jenom velmi stručně a velmi zdvořile. Já jsem slyšel několik citací z toho, co tomu takovému fondu, co občas píše na zakázku dehonestující texty, řekl pan Ondřej Závodský, bývalý náměstek ministra financí. Možná to je pravda, možná ne. Já bych nicméně rád téhle Sněmovně řekl, že mám v těle 21 let praxe poslance a osm let státního úředníka. A že jedna z věcí základní etiky státního úředníka je v žádném případě nemluvit o tom, co jsem v tom úřadě zažil, co jsem slyšel na poradách, kdekoliv. Kdyby pan Ondřej Závodský, kdyby to pro něj bylo tak neúnosné v té době, kdy dělal náměstka panu ministru Babišovi, že by prostě odešel a zveřejnil to, tak bych to snad ještě pochopil. Ale on to zveřejnil, až když byl vyhozen. Do té doby to snášel. To se prostě nedělá! Prosím pěkně to je fuj! Ať to udělá kdokoliv komukoliv. Máme-li zachovat minimální standardy chování politické reprezentace a státní správy, tak tohle prostě nesmíme nikomu tolerovat! Tohle se prostě nedělá, to je neslušné. Kdyby to byla tisíckrát pravda, myslím si, že mě nikdo nemůže podezírat ze sympatií k ministrovi financí Babišovi, ale tohle bych netoleroval nikdy žádnému státnímu úředníkovi! Protože to je porušení všech etických pravidel, která na státní správu klademe.
Děkuji za přesné dodržení času. Další faktická poznámka, pan poslanec Jurečka.
Děkuji. Já jsem zvažoval, jestli tady mám citovat tyto věci. Nicméně je to veřejná kniha, která vyšla, vydal ji Nadační fond proti korupci. Ale teď fakticky k tomu, co tady teď řekl pan poslanec Kalousek prostřednictvím pana předsedajícího. Ctěný kolego, tady s vámi nemohu souhlasit. Protože pokud by platilo to, co vy říkáte, tak se nikdy veřejnost nedozví o tom, co se dělo v blízkosti například německého říšského kancléře. Nedozvěděli bychom se věci, které se tady děly například i v dobách totality, kdy tady byli blízcí spolupracovníci ministrů, premiérů, prezidentů. Myslím si, že takovýto princip, který vy tady teď prezentujete, není možné aplikovat a vyžadovat. V ten okamžik bychom tady řekli prostě: co se děje tam, kde se děje, tak se nikdy veřejnost nedozví? Nepřijde vám to zvláštní? Já si spíš myslím, že zvláštní je to, že se vůbec takovéto věci dějí. Já si myslím, že prostě normální člověk, který je nejenom ministrem, ale který je v zaměstnání, v rodině a podobně, se má vyjadřovat v nějakých normálních mezích. Já jsem člověk z vesnice, nemám problém občas zajít někam blíže pro jadrné slovo. Ale všechno má své meze. Tady si myslím, že ty meze se evidentně dostávají úplně do roviny, kdy nastavujeme jiné standardy, které už dneska část veřejnosti začíná přebírat jako naprosto běžný způsob komunikace. Nejde o ta slova. Jde o ten přístup vůči tomu člověku, jakým způsobem mu dávám najevo, co si o něm myslím, jak jím pohrdám a podobně.
Děkuji. Já jsem to zmáčkl pozdě, ale do dvou minut jsme se vlezli. Reagovat chce pan předseda Kalousek s faktickou poznámkou.
Nechci to protahovat. Prostřednictvím pana předsedajícího pane poslanče Jurečko, já jsem vám nic nevyčítal, že jste citoval z otevřených zdrojů. Já jsem jenom chtěl říct téhle Sněmovně, že bychom měli trvat na nějaké etice státních úředníků. Tam prostě patří loajalita. Můžu to místo opustit a pak to říkat, ale nemůžu to začít říkat, když jsem byl vyhozen. To se prostě nedělá, to je nefér. A to, že bychom se nic nedozvěděli. No samozřejmě že není úkolem těch státních úředníků, aby pak všechno vykecali na své šéfy. Já jsem v dobách, kdy jste chodil do školky, byl blízkým spolupracovníkem Josefa Luxe. Kdybych všechno řekl, co jsme spolu prožili, tak bych vám ho hodně demytizoval. A nemám pocit, že na to mám právo. Prostě žádnou tu větu neřeknu, protože mám etiku bývalého státního úředníka. A té etiky já se dovolávám.
Děkuji. Jako další je do rozpravy přihlášen pan poslanec Dominik Feri. Prosím máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Dobré ráno, vážené kolegyně, vážení kolegové. Myslím, že už se všichni chceme vyspat, není nad to se vyspat hezky dorůžova, ne že bych to znal. Ale jako člen ústavněprávního výboru musím nadnést jedno téma, které jaksi vyčnívá mezi desítkou různých témat, která se tu za těch několik hodin probrala, a to je téma nezávislosti justice. To téma má mimořádnou důležitost z toho důvodu, že to bylo právě postavení vedoucích státních zástupců, co dostalo desítky tisíc lidí do ulic a vzbudilo obavy, které ještě dodnes nebyly uspokojivě rozptýleny. A jeden z důvodů, proč budu hlasovat pro vyslovení této vládě, je i to, že zkrátka k problematice nezávislosti justice přistupuje veskrze technokraticky. Dovolávají se lidé, veřejnost, ale i opozice posílení pozice vedoucích státních zástupců, no tak vláda se na to podívá, udělá si nějakou rozvahu a řekne: No tak pojďme upravit nějaké paragrafy. Pojďme napsat paragrafové znění, udělat tomu důvodovou zprávu a poslat to do Parlamentu. Ale úplně jí uniká ta stránka symbolická, nebo ta stránka jakéhosi konsenzuálního gesta. To znamená, že by možná tu novelu neměla do Parlamentu postupovat ministryně, která tu dneska říká: V minulosti jsem byla účastna, slyšela jsem nějaké odposlechy, týká se to některých z vás, nebudu jmenovat. To jenom jako jedna věc za mnohé. O nějaké příklonnosti k Hradu, o příklonnosti k panu předsedovi vlády, to ponechme stranou. Z toho důvodu bych chtěl zmínit, že jsou tu - není to jenom jedna předloha, je jich tu více. Jedna předloha je ještě před vládou. Další dvě už jsou ve sněmovním systému. A velmi bych se přimlouval za to, že chce-li vláda udělat nějaký vstřícný krok, ať už to dneska dopadne, jak to asi dopadne, tak je to, aby se tyto předlohy projednávaly dohromady. Prostě není možné říci, tak upravíme nějakým způsobem kárné řízení, to znamená, že ten vedoucí státní zástupce bude moci být odvolán jenom na základě uloženého kárného opatření v kárném řízení kárným senátem, ale že zkrátka to bude předloženo napříč, že to bude předloženo pokud možno všemi stranami zastoupenými v Poslanecké sněmovně, a že se tím požadavkům opozice a občanské veřejnosti zkrátka vyjde vstříc. Protože nezávislost justice, to nejsou jenom paragrafy, ale to je velmi důležitá součást víry a důvěry občanů v demokratický právní stát. A to paragrafy, které bude předkládat pouze vláda osobou paní ministryně Benešové, rozhodně není. Díky.
Já vám děkuji. Další přihlášenou do rozpravy je paní poslankyně Miroslava Němcová.
Děkuji za slovo, vážený pane předsedo. Přeji všem dobré brzké ráno a dovolte mi, abych se alespoň několika slovy zmínila o tom, co považuji já za nejdůležitější, proč byla svolána tato schůze k vyslovení nedůvěry vládě. Budu se snažit být co nejstručnější, ale chci pojmenovat to, co považuji za důležité, a zároveň vyvrátit některé věci, které zde dnes z úst předsedy vlády zazněly. Tak tedy za prvé. Nemyslím si, že může být tolerováno, aby v čele země, v čele vlády České republiky stál spolupracovník StB. Andrej Babiš loni prohrál navzdory tomu, co říká, klíčový spor s bratislavským Ústavním soudem kvůli jeho evidenci ve svazcích Státní bezpečnosti. Ústavní soud zrušil všechna předchozí rozhodnutí nižších soudů a předseda české vlády je i nadále evidovaný jako agent Bureš. Loni v prosinci neuspěl ani u Evropského soudu pro lidská práva, který zamítl jeho žalobu na Slovensko kvůli evidenci ve svazcích Státní bezpečnosti. Bylo to zároveň poprvé, co se člen české vlády v této věci soudil dokonce na mezinárodní úrovni. Po rozhodnutí bratislavského Ústavního soudu se slovenské soudy nemohou již nadále opírat o klíčové svědky Andreje Babiše, tedy o řídící důstojníky StB, ale právě jak vyplývá z rozhodnutí Ústavního soudu, budou muset čerpat více z listinných důkazů shromážděných v bratislavském Ústavu pamäti národa. To je první klíčový důvod, proč nemá být Andrej Babiš předsedou vlády a proč budu hlasovat pro vyslovení nedůvěry této vládě. Druhá věc. Andrej Babiš je trestně stíhaný premiér. V lednu 2018 Sněmovna podruhé vydala Andreje Babiše k trestnímu stíhání. Před necelým rokem tak dostala poprvé v polistopadové historii důvěru vláda vedená trestně stíhaným premiérem. Přestala platit dříve naprosto samozřejmá presumpce viny pro politiky. Nároky na profil členů vlády proti minulosti tedy, tak jak říká Andrej Babiš té době, doba matrixu, ty nároky prudce klesly. Dnes ministři, nebo dokonce premiér neodstupuje kvůli vážným podezřením ze spáchání trestné činnosti, ale naopak za největší až smrtelný hřích je považováno opisování při disertačních nebo podobných pracích. Třetí bod, který chci zmínit, je střet zájmů. Loni 13. prosince poprvé v polistopadové historii hlasoval o problémech českého politika Evropský parlament. Drtivou většinou 434 hlasů, tedy 80 % přítomných, přijal usnesení vyzývající Evropskou komisi k zásahu proti Babišově střetu zájmů a požadoval zastavení dotací pro Agrofert. Z českých europoslanců premiéra hájili pouze zástupci ANO a KSČM. Čtvrtý důvod. Vláda Andreje Babiše se opírá o komunistickou stranu. Když Bohuslav Sobotka v únoru roku 2017 uvažoval o povolební spolupráci s komunisty, Andrej Babiš charakterizoval tuto jeho snahu takto: Pan Sobotka udělá cokoliv, aby byl znovu zvolen premiérem, s klidem se spojí i s ďáblem. - Takže nakonec se s tím ďáblem spojil sám pan Andrej Babiš a poprvé v polistopadové historii tak komunisté, mezi nimiž je stále mnoho vyznavačů nejen Husákova režimu, ale i Klementa Gottwalda, umožnili vznik vlády. Toho Klementa Gottwalda, na jehož příkaz byla oběšena přesně před 69 lety 27. června roku 1950 doktorka Milada Horáková. Pátý důvod, proč nemá být Andrej Babiš předsedou vlády a proč má být této vládě vyslovena nedůvěra. Je to rekordní státní represe, které se tato vláda dopouští na českých občanech. Andrej Babiš zvýšil v zemi tuto represi na úroveň, která nemá po listopadu obdoby. Ztrpčuje život především živnostníkům a malým podnikatelům, které ocejchoval jako podvodníky. Ještě nikdy nebylo podnikání sešněrováno takovým růstem administrativních povinností, nákladů, drakonických sankcí i za malé prohřešky a rekordním počtem kontrol. Nelze se divit nespokojenosti mnoha živnostníků, když současně vychází najevo, že vláda štědře podporuje hlavně velké firmy na úkor těch malých, a tím pokřivuje trh. Přímým důsledkem represivního přístupu státu je uzavření 1 600, říkají některé údaje, 2 000, říkají jiné údaje, malých prodejen na venkově jen v letech 2017 a 2018, přičemž poslední kapkou pro ně bylo zavedení EET. Není pravda, že je tento specifický on-line systém chorvatské provenience zavedený ve většině evropských zemí. Nedávno jsme tady hlasovali o tom, že tento systém EET se rozšíří na dalších 800 profesí, mezi nimiž jsou například chovatelé velbloudů anebo ti, kteří chtějí podnikat v oblasti mořského rybolovu. Takže po těch, kteří už dříve byli vystaveni této praktice této vlády, tedy obchodníci, hospodští, k nim nyní přibývají řemeslníci, všechny švadleny, truhláři, kadeřnice, budou tlačeni prostě do poslední koruny daní a drakonickými pokutami k tomu, aby odvedli co nejvíce, protože je potřeba míti dosti peněz pro dotace pro předsedu vlády. [[(3.20 hodin)]] Šestým důvodem, a to zde bylo zmíněno myslím panem poslancem Jurečkou, je smlouva Andreje Babiše s občany, kterou před volbami vydal a z níž nezůstal prakticky kámen na kameni, nezůstalo z ní nic. Mimo jiné slíbil, že - teď budu citovat: "Slibuji, že na nejvyšší míru ztížím život korupčníkům a lidem, kteří vysávají veřejné prostředky, a tím i vaše daně," sdělil premiér tehdy občanům před volbami, parlamentními volbami v roce 2017. V praxi to vypadá tak, že dnes policie rozkrývá rozsáhlou korupční kauzu ANO v Brně, byl vyšetřován sponzor hnutí ANO pan David Rusňák kvůli neoprávněným přístupům do policejních databází, dostal podmínečný trest. Vyšetřovaný je Andrej Babiš, aktuálně policie zasahuje na hejtmanství Jaroslavy Jermanové a k tomu pan ministr zdravotnictví, jak se dozvídáme, získával nějaké zvláštní kompromitující materiály či informace pomocí opravdu divných osob, kterým dovolil, aby se pohybovaly v jeho přítomnosti. Jestliže tedy předseda vlády slíbil, že ztíží život všem, kteří vysávají veřejné prostředky, tak je třeba dodat, že tím, kdo vysává veřejné prostředky nejvíce, je příjemce dotací pro Agrofert, kterému každoročně plynou další miliardy z daňových úlev a veřejných zakázek. Někdy čerpá pravděpodobně i za hranou zákona, jak ukazuje draft auditu Evropské komise. O podezřelé machinace s rozdělováním dotací holdingu se už začaly zajímat policie a státní zastupitelství. Jen v letech 2014 až 2017, kdy Andrej Babiš působil jako ministr financí, Agrofert obdržel na dotacích celkem 6,8 mld. korun. Proti předchozímu období se jeho dotační příjmy zdvojnásobily. Výroční zpráva za loňský rok ještě není k dispozici, ale lze dovodit, že Agrofert inkasoval v době, kdy byl jeho majitel členem vlády, zhruba 9 mld. korun pouze na dotacích. Řečeno slovy Jiřího Paroubka: pánové a dámy, kdo z vás to má? Sedmým důvodem a ten se dnes odkryl pro mě nejzávažněji, je porušování Ústavy, základního dokumentu naší země, ze strany členů vlády. Mluvím nyní o ministru kultury panu Staňkovi, který podal demisi. Dnes nám tady sice vyprávěl, že není ministrem v demisi, ale on sám tu demisi podal, předseda vlády ji přijal, a jak mu ukládá Ústava, předal ji prezidentu republiky. Prezident republiky nekoná, chystá různé diskuse, zve si účastníky, pořád něco řeší, šest týdnů uplynulo a nevíme stále nic. Až dneska se objevila zpráva, že prezident republiky tuto demisi nehodlá přijmout, čímž naprosto jednoznačně porušuje Ústavu. A já se nyní opřu o vyjádření ústavního právníka Jana Kysely, který dnes pro server Echo24.cz uvedl - cituji: "Počínání prezidenta Miloše Zemana kolem obsazení postu ministra kultury je protiústavní, především jeho neochota odvolat Antonína Staňka. Pokud by chtěl prezident skutečně odmítnout navrhovaného Michala Šmardu, musel by k tomu mít závažné důvody. Prezident republiky si počíná protiústavně především tím, že otálí s odvoláním ministra Staňka. Pokud jde o jmenování ministrů, zastávám názor, že prezident republiky může návrh odmítnout při existenci zákonné překážky, typově střet zájmů nebo bezpečnostní riziko, např. na základě zpráv tajných služeb nebo při očividném defektu." Pan dr. Kysela uvádí např. kanibal, kdyby tedy byl ten nominant kanibalem nebo analfabetem, jinak je povinen prezident návrhu předsedy vlády vyhovět. A co je pro mě nejdůležitější, je tato poznámka: "Podstatné ovšem je, aby premiér za svými návrhy stál, s prezidentem jednal a využíval právních prostředků, tedy kompetenční žaloby, nebo podpořil ústavní žalobu pro hrubé porušení Ústavy. Při stanovování pravidel není úplně radno spoléhat na to, že budou dobrovolně dodržována, je třeba je vymáhat," dodává Kysela. Tím končí tato citace. A já k tomu dodám pouze jedno. Zaznamenala jsem, že jednala sociální demokracie, je tam jakýsi rozpor, protože jeden z místopředsedů říká, že byli domluveni, že budou požadovat kompetenční žalobu, a to nějak do pondělka. Pan předseda sociální demokracie bere zpátečku a říká, že tak prudké to asi nebude. A já si myslím, že vím, co je za tím. Protože zcela jednoznačně, pokud by pan předseda Hamáček přišel za předsedou vlády, že ho žádá, aby napsal onu kompetenční žalobu a poslal ji, no tak ho s tím předseda vlády vyhodí, protože to je spjato s jeho existencí. Tak dlouho bude držet prezident republiky Andreje Babiše, pokud Andrej Babiš bude dobře sloužit jeho zájmům. Jakmile by přišel Andrej Babiš s kompetenční žalobou, tak má Andrej Babiš utrum s tím, že by mohl být příště opět jmenován premiérem, přestože mu to Miloš Zeman mnohokrát slíbil a opakoval, že při jakékoli příležitosti jej znovu bude premiérem jmenovat. Ovšem tohle by byla ta základní překážka, která by ty plány narušila. To, že sociální demokraté se zachovali, jak se zachovali, pro mě novinkou není. Nebudu jim radit, oni vědí nejlépe, co mají dělat. Ale pro mě je zásadní věcí to, že vláda nedodržuje Ústavu, nebrání ústavní pořádek naší země, premiér nevyzývá prezidenta k tomu, aby konal tak, jak mu Ústava ukládá. A jestliže máme vládu, která nedodržuje Ústavu, tak už si neumím představit vážnější důvod, pro který by měla být odvolána. Děkuji vám za pozornost.
Já vám děkuji. Mám zde jednu faktickou poznámku, pan poslanec Bělobrádek. Je to tak. Máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Vážení členové vlády, kolegyně, kolegové, dovolte mi tři poznámky. Jedna se týká vystoupení pana ministra Havlíčka k vědě a výzkumu. On říkal, co všechno vláda dělá. Já jsem rád, že pokračuje v mnohém to, co jsme začali, protože to, co tady vydával za úspěchy této vlády, tak se začalo, nebo z podstatné části připravilo už za vlády Sobotkovy. A já jsem jenom rád, že pan předseda vlády změnil svůj názor na vědu a výzkum, o kterém se vyjadřoval s velkým despektem. Jsem rád, že pan ministr Havlíček v tom pokračuje, sice s drobnými změnami, mrzí mě třeba to, že prý nebudou pokračovat vědečtí diplomaté, ale chtěl bych jen říct, že skutečně vláda Andreje Babiše nezačala v roce 2014. Naopak jsme museli často hlasovat jemu navzdory. Co se týká toho, co tady padlo, že tady není žádná varianta B a v případě, že by byla vyslovena nedůvěra vládě, se v podstatě zhroutí svět a země bude v nějakém chaosu, tak to samozřejmě není, Ústava s tím počítá. A ta varianta B, já myslím, že je pro všechny srozumitelná. A i z řad opozice jasně zaznělo, že je tady možné, aby hnutí ANO, které vyhrálo volby, pokračovalo, ale s jiným premiérem. To je zcela legitimní. A měli jsme tady i vlády, které stačily vyměnit tři premiéry, resp. volební období, kdy měla premiéra jedna strana a byli to tři různí lidé. A pak bych chtěl také říct, že předseda vlády určitě dobře ví, že se s ním stýkají a telefonují si s ním šéfové vlád a špičky Evropské unie, ale neznamená to, že s ním nemají problém nebo o jeho problémech nevědí. Já jsem s mnohými z nich mluvil osobně a oni s ním problém mají, vědí, že má velký problém, ale prostě s ním jednají, protože je předseda vlády, stejně tak jako jednají mnozí i s šéfy zemí, jako je Čína, KLDR nebo Rusko.
Váš čas! Děkuji. Nyní zde mám dvě přihlášky s přednostním právem. Nejprve pan místopředseda Filip, poté pan předseda Stanjura.
Děkuji. Vážený pane předsedo, členové vlády, paní a pánové, jistě jste si všimli, že Komunistická strana Čech a Moravy se do této debaty nezapojila. Dovolte mi stručně vyjádřit náš postoj. Česká republika na začátku transformace měla majetek ve výrobních prostředcích cca 2,6 až 2,7 bilionu korun a v roce 2017 po volbách dluh České republiky byl více než 1,6 bilionu korun. To znamená, že od nezadluženého státu jsme před těmito volbami byli v situaci, kdy nějakým způsobem bylo rozpuštěno více než 4,5 bilionu korun a stát byl v situaci, kde reálně při zvyšování dluhu hrozil bankrot. Vzhledem k tomu, jak dopadly volby a byla vytvořena nejdříve jednobarevná vláda, která nezískala důvěru, a potom vláda menšinová koaliční, KSČM se rozhodla pro jednorázové řešení, že podpoří vznik vlády s důvěrou a že tuto vládu bude tolerovat. To je pozice, ve které jsme nyní, a podotýkám, že podmínky, které jsme dojednali s vítězným hnutím ANO, bylo jich sedm, se v současné době plní. To znamená, že se zvyšují mzdy, je růst minimální mzdy jako jednoho z nástrojů pro dosažení toho, že budeme mít srovnatelné mzdy jako okolní země, když máme evropské ceny. Že se trvale zvyšují důchody a sociální dávky, že tady existuje ochrana přírodních zdrojů, vytvořila se příslušná sekce na Ministerstvu průmyslu a obchodu, budeme o tom dále jednat. A samozřejmě se nezvyšuje ani spoluúčast pacientů na zdravotní péči, protože respektujeme ústavní princip, že mezi pacientem a lékařem je všeobecné zdravotní pojištění, které má zabezpečit, aby zdravotní péče byla pro občana bezplatná. To je také ústavní princip. Vzhledem k tomu, že je pro nás důležité, aby ČR byla stabilním státem. Nemáme zájem na tom, aby se vraceli do politiky ti, kteří tento stát zadlužili. Kteří způsobili řadu věcí a excesů v rámci privatizace, kteří se podíleli na tom, že existuje v ČR pojem tunelování, že tady existuje výrazná korupce. Některé strany se staly v minulosti přímo symbolem korupce v českém prostředí. A je pro nás nepřijatelné, aby takové pojmy se vracely do našeho prostředí. KSČM nemá tedy žádný důvod, aby hlasovala pro vyslovení nedůvěry této vládě. A nejde tady o to, co bylo řečeno, že snad jednáme o panu premiérovi Andreji Babišovi. Jednáme o ústavním kroku vyslovení nedůvěry vládě. A myslím si, že ten důvod tady pro řadu občanů, a tedy ani pro voliče KSČM není. Proto se KSČM zdrží v tomto hlasování a nepodpoří vyslovení nedůvěry vládě. Děkuji vám.
Děkuji. Další s přednostním právem pan předseda Stanjura.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Nejdřív možná jenom pár slov k tomu, v jaké noční hodině mluvíme nebo ne. Jestli jsem to dobře počítal, schůze probíhá bez polední přestávky, to znamená čistého času, zhruba 16 hodin. Stopky jsem v ruce neměl, ale řekl bych, že čas mezi vládu a opozici byl rozdělen tak padesát na padesát přibližně. Vláda z mého pohledu tady obstruuje, zvolila taktiku, že nás unaví. Tak mám pro vás špatnou zprávu, nás neunavíte. Nás neotrávíte, nás nepřesvědčíte. V mém prvním funkčním období 2010 až 2013 jsem díky kolegům ze sociální demokracie a KSČM zažil jednání v Poslanecké sněmovně, které začalo v úterý v devět a skončilo ze soboty na neděli asi ve dvě ráno. Vždycky byla pauza k osmi, devíti, kdy končil jednací den. Šest dnů, šest nocí, neunavili nás, neporazili nás, vyhráli jsme to. To se stane i v tomto volebním období. Takže viděl jsem zachmuřené tváře a řekl bych až nepříliš přátelské pohledy ze stran vládních poslanců. Tak já jenom připomínám, že když jsme vládli my, tak jsme tady v kuse šest dnů a šest nocí, a mnozí kolegové, a já se dneska na ně budu za chvíli obracet jmenovitě, zejména sociální demokracie si to dobře pamatuje. Tak to jenom to aranžmá, nějaký jednoduchý propočet. Já bych řekl, že to bylo padesát na padesát. Vrátím se k úplně prvnímu vystoupení. Dneska tady zaznělo, a to byl můj předseda, místopředseda Poslanecké sněmovny Petr Fiala, který řekl, že Andrej Babiš nerozumí své situaci a nechápe, co se ve společnosti děje. V zásadě hned v následujících vystoupeních Andreje Babiše ve funkci generálního ředitele ČR a jeho odborných náměstků, kterým asi ze zvyku ještě pořád říkáme ministři, se to plně potvrdilo. Já mám rád politickou diskusi a zaznamenal jsem pouze dvě politická vystoupení, dva politické projevy dvou členů vlády. Sice s jejich obsahem absolutně nesouhlasím, nicméně to byly politické projevy a dá se o ten obsah přít, a to byla vystoupení pana ministra Staňka a paní ministryně Maláčové. Co mě překvapilo, dojemná snaha některých ministrů, kteří nejsou ministři z vůle voličů, protože nekandidovali, dokonce nejsou ani ministry z vůle některé z vládních stran, ale jsou ministři z osobní vůle Andreje Babiše, jak projevili dojemnou starost o to, jestli my se dobře staráme o své pravicové voliče. Tito ministři se cítí dneska velmi silní v kramflecích. Tak jenom připomenu, že to už jsme tady zažili. Měli jsme tady paní ministryni Šlechtovou, která se úřednice stala ministryní, jak dopadla. Měli jsme tady pana ministra Pelikána, ten se taky z úřední pozice stal ministrem, jak dopadl. Ano, v následujícím funkčním období kandidovali, stali se poslanci, dokonce se stali i členy první vlády Andreje Babiše, jak dopadli. Tak se moc neradujte, oni vám ukázali váš osud. Ještě jsem zapomněl, omlouvám se, pan ministr Stropnický, který taky složil mandát v Poslanecké sněmovně. Dneska slouží, a myslím to v dobrém, jako velvyslanec ČR u našeho klíčového spojence na Blízkém východě, v Izraeli. A jak jsem se dočetl z vyjádření jeho ženy, v pondělí nebo v neděli obětavě roznášel v Tel Avivu vodu demonstrantům, kteří chtěli podpořit demonstraci na Letné. To je příběh těch, kteří už byli ve vládě ať už Sobotkově, nebo v první vládě Andreje Babiše. Teď se chci zamyslet nad tím - k Andreji Babišovi už asi dneska skoro nic neřeknu, myslím, že toho zaznělo hodně - nad tím, co by mělo být klíčové pro politický souboj v Poslanecké sněmovně, a to je program. Program politických stran. Tak dneska vládní většinu tvoří tři politické strany. Hnutí ANO. To nemá žádný program. Podle aktuální nálady na sociálních sítích nebo internetových fórech ukradne tu něco nalevo, tu něco napravo, něco bombasticky slíbí, aby od toho zase ustoupili, a tak se to děje. Takže první člen vládní koalice nemá program. [[(3.40 hodin)]] Pak tady máme komunisty. Strana, která má ve svém názvu do dneška název zločinné ideologie. Všichni víme, kolik za 20. století tato ideologie přinesla milionů mrtvých, týraných, umučených. Země, naše země, která si před několika dny připomněla umučení a popravu generála Heliodora Píky, bylo to před sedmdesáti lety, naše země, která si v lednu připomněla padesát let od tragické smrti Jana Palacha, naše země, která si v listopadu připomene společné vystoupení - podtrhuji společné vystoupení - proti komunismu, si nezaslouží, aby vládli komunisté. Nezaslouží. Ale díky Andreji Babišovi a jeho chuti vládnout dneska komunisté ovlivňují vládní politiku. A dokonce Andrej Babiš je označuje jako - cituji - jsou v pozici spolehlivého partnera. A to je pravda, abychom jenom nekritizovali Andreje Babiše. Pro nás, pro ODS, platí, že s komunisty se nevládne, nevládne se s nimi a nebudeme s nimi vládnout. S nimi se o vládě prostě vyjednávat nemá. Pokud máte, milí kolegové z těch dalších dvou stran, jiný názor, já ho respektuji, ale s tím se my nikdy nesmíříme. Já jsem si původně připravil dotazy, jmenovitě pro každého člena poslaneckého klubu sociální demokracie, protože počty jsou jasné. Máme tady hnutí ANO, spolehlivý partner komunisté a k tomu, aby byl pokus o vyslovení nedůvěry, protože proti zase stojí celá opozice, včetně nezařazených poslanců, protože jsem s nimi komunikoval, tak se omlouvám, ale oni to tady vyjádřili na mikrofon docela jasně. Bylo jasné, že rozhodnou sociální demokraté. Třetí strana, strana, která má program. Já s ním nesouhlasím, ale má program. Strana s dlouhou tradicí. Strana, která má slovo demokracie ve svém názvu. A u těch jediných fakt nechápu, co v té koalici vlastně dělají. A nechtěl jsem mluvit jmenovitě o jednotlivých ministrech, ale o jednom bohužel mluvit musím. A to je ministr zdravotnictví. Já jsem dlouho přemýšlel, co vedlo Andreje Babiše, že si vybral tohoto ministra zdravotnictví. Fakt jsem o tom dlouho přemýšlel. Nemohl jsem na to přijít. Teď už to vím. To je člověk, který fízloval a sháněl kompromitující materiály na svého koaličního ministra a jeho rodinu. Dneska už je to trošku jinak, ale kdybychom byli ve starší době, před rokem 1989, tak by měl krycí jméno. Můžu mu nabídnout - ministr, Ken, Superstar, Zpěvák. Metody jsou pořád stejné. Takže první dotaz třeba, když se podívám doleva na ctěného kolegu pana poslance Lubomíra Zaorálka. Dáte podporu vládě Andreje Babiše, když jeho ministr, nebo jeho tajemník, který se za odměnu stal ministrem, chtěl špiclovat vynikající lékařku, protože byla manželka ministra zdravotnictví za sociální demokracii? Je to přece člen sociální demokracie ve vašem kraji. Vy, pane poslanče prostřednictvím pana předsedajícího, chcete dát důvěru Andreji Babišovi? [[Potlesk v sále.]] Chci se zeptat pana místopředsedy Hanzela, který je taky z mého volebního kraje a který je poslancem za sociální demokracii, v zásadě za oblast Karviná. Pane místopředsedo Hanzele prostřednictvím pana předsedy, znáte příběh svého kolegy, vašeho předchůdce, sociálně demokratického poslance z Karviné, pana poslance Šincla, na kterého váš dnešní premiér Andrej Babiš měl složku, kde útočil na členy rodiny? Druhý příklad. To není náhoda. To je systém. Takže pane místopředsedo Hanzele, zastanete se svého kolegy, bývalého poslance Šincla? Nebo dáte důvěru Andreji Babišovi? Takhle to úplně přesně stojí. Vybral jsem si jenom poslance ze svého kraje, protože je všechny znám. Ať už bývalé, nebo současné. Tak to stojí. Tak z ní dneska otázka. A poslední dotaz mám pro - a teď to nemyslím vůbec ironicky, opravdu - ctěného kolegu Jana Hamáčka, s kterým, já doufám, že by to potvrdil, máme opravdu dobrý, možná velmi dobrý osobní vztah. A já jsem si, když jsem mluvil o tom programu - a ocenil jsem, že sociální demokracie má i program levicový. Já myslím, že demokratická pravice potřebuje zápas a ten souboj o ty ideje, hodnoty, metody, demokratickou levici, a dal jsem si tu práci a našel jsem si citaci z programového dokumentu sociální demokracie, který se jmenuje Hodnoty, cíle a principy ČSSD - a teď cituji: "Sociální demokracie zakládá svou politiku na humanitně demokratickém úsilí o to, aby všichni lidé bez rozdílu mohli nalézt svou lidskou důstojnost ve svobodě." Já myslím, že to je dobrá věta, dobré cíle. Tak moje otázka pro pana ministra, ctěného kolegu Jana Hamáčka: Jak to jde dohromady s komunismem a s podporou komunistů vaší vlády, pane místopředsedo Hamáčku? Na závěr - vynechal jsem, nevím, jestli to budou brát útrpně, nebo jsou rádi ostatní členové poslaneckého klubu, ale měl jsem pro ně připravené podobné osobní otázky - chci říct, zopakovat jasný vzkaz od opozice a taky od statisíců občanů, kteří protestují proti osobě Andreje Babiše. Nedá se všechno koupit. Nedají se všichni koupit. Nás si nekoupíte. Hodnoty, ideály, hrdost - to se nedá koupit. Dneska ještě možná vyhrajete, ale můj kolega Pavel Žáček dělal v pondělí konferenci, pořádal v pondělí konferenci s příznačným názvem Jako kůl v plotě. A tak skončí Andrej Babiš. Děkuji.
Děkuji. S faktickou poznámkou pan poslanec Jan Schiller.
Dobré ráno. Já se omlouvám, já jsem reagovat nechtěl a bohužel už musím - na pana kolegu Stanjuru vaším prostřednictvím, pane předsedo. Víte, vy jste tady předvedl teď krásné pokrytectví. Vy tady říkáte všichni z ODS, jak s komunisty se nespolupracuje, s komunisty se nevládne. Já jsem mimo jiné zastupitelem v Mostě. Tam s komunisty vládnete, nebo respektive podporujete vládu, a dokonce, abyste neporušili svoje vlastní usnesení, tak jste tak zbabělí, že neuzavřete ani koaliční smlouvu. Tak nevyprávějte tady lidem, že s nimi se nevládne. Děkuji.
Také děkuji. Nyní mám poznámku, přednostní právo pan předseda Kalousek. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Budou čtyři hodiny ráno a pokusím se být stručný. Nicméně za několik okamžiků každý z nás vstane a řekne - v přeneseném slova smyslu - důvěřuji nebo nedůvěřuji Andreji Babišovi, člověku, který nám dělá ostudu v celé Evropě. A nepochybně o tom rozhodnou poslanci vládní koalice podporované komunistickou stranou. Komunistická strana má svá hodnotová východiska. Ta jsou mi natolik vzdálená, že na ně nedokážu apelovat. U hnutí ANO si myslím, že žádná hodnotová východiska nejsou, tak když tam nic není, tak to na ně také neumím apelovat. Nicméně hodnotová východiska má nepochybně sociální demokracie jako nejstarší státoprávní demokratická strana v České republice. A já se chci obrátit právě na poslance sociální demokracie s prosbou, aby si uvědomili, o čem každý z nich bude v tuhle chvíli rozhodovat. S vědomím, co premiér s těmito problémy znamená nejenom v rámci české veřejnosti, jak zatěžuje vládu a její výkon, ale jakou dělá obrovskou ostudu v celé Evropě. Zvlášť například bývalý ministr zahraničí Zaorálek si musí být úplně bytostně vědom toho, co to znamená, když člověk s takovýto cejchem jezdí na klíčová zahraniční jednání, jak vážně ho tam berou a jakou optikou se přes něj dívají na celou naši zemi, to znamená, na každého z nás. Co to znamená za zátěž a za ostudu pro každého z nás. [[(3.50 hodin)]] A protože si tohle uvědomujete, kolegové ze sociální demokracie, není možné, abyste si to neuvědomovali, tak si na vás dovoluji před hlasováním apelovat. Rozhodujete o svojí vlasti, o svojí zemi, na základě svého nejlepšího vědomí a svědomí. Když to dopadne špatně a vy nás nepodpoříte, vstanete a řeknete "věřím Andreji Babišovi", tak bych se s vámi vsadil o jakýkoli obnos, že za deset let byste dali cokoli za to, abyste tu chvíli mohli vrátit a mohli tady stát a říct "pro návrh", protože ta hanba pro vás bude velmi těžko únosná, ale už to nepůjde zvrátit. Tak vás velmi prosím, abyste to zvážili.
Děkuji. Ptám se, zda má ještě někdo zájem o vystoupení v rozpravě. Nikoho nevidím. Končím rozpravu. Ptám se, zda je zájem o závěrečná slova ze strany zástupce svolavatele, případně pana premiéra. Není zájem o závěrečná slova. My už to samozřejmě známe, už jsme zkušení, co se týče těchto hlasování. Já přece jen připomenu, že podle § 85 odst. 1 a 2 zákona o jednacím řádu Poslanecké sněmovny se o návrhu na vyslovení nedůvěry vládě hlasuje podle jmen. K přijetí usnesení, kterým se vyslovuje vládě nedůvěra, je třeba souhlasu nadpoloviční většiny všech poslanců. Já poprosím určené ověřovatele této schůze, také už zkušenou ověřovatelku Janu Černochovou a pana poslance Petra Vránu, aby zaujali svá místa. Nejdříve přistoupíme podle § 74 odst. 4 jednacího řádu Poslanecké sněmovny k vylosování jména poslance, od něhož se bude v abecedním pořadí hlasovat. Kontrola lístků se jmény poslanců byla provedena. [[Losování.]] Jako první jsem vylosoval paní poslankyni Věru Adámkovou. [[Ruch v sále.]] Budeme to mít skoro od začátku abecedy. Připomínám, že podle § 74 odst. 4 jednacího řádu se vyvolaný poslanec vysloví "pro návrh", nebo "proti návrhu". Jestliže se zdržuje hlasování, řekne "zdržuji se". Jakýkoli jiný projev poslance se považuje za zdržení se hlasování. Já samozřejmě poprosím každého z poslanců, aby své stanovisko řekl dostatečně hlasitě, abych ho mohl v souladu s jednacím řádem opakovat na mikrofon. Přikročíme k hlasování. Je to možné, paní ověřovatelko? Jsme nachystaní? [[Poslankyně Černochová souhlasí.]] Přikročíme k hlasování. Přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna vyslovuje vládě nedůvěru." A nyní vás budu vyvolávat a prosím o vyslovení se. Zahajuji hlasování: Věra Adámková: Proti návrhu. Hana Aulická Jírovcová: Nepřítomna. Andrej Babiš: Proti návrhu. Andrea Babišová: Není přítomna. Margita Balaštíková: Proti návrhu. Dana Balcarová: Pro návrh. Lukáš Bartoň: Pro návrh. Ivan Bartoš: Pro návrh. Jan Bartošek: Pro návrh. Jan Bauer: Pro návrh. Martin Baxa: Pro návrh. Jiří Běhounek: Není přítomen, omluven. Petr Beitl: Pro návrh. Josef Bělica: Proti návrhu. Pavel Bělobrádek: Pro návrh. Marek Benda: Pro návrh. Ondřej Benešík: Pro návrh. Stanislav Berkovec: Proti návrhu. Jan Birke: Proti návrhu. Jiří Bláha: Proti návrhu. Stanislav Blaha: Pro návrh. Pavel Blažek: Pro návrh. Marian Bojko nepřítomen. Richard Brabec: Proti návrhu. Milan Brázdil: Proti návrhu. Andrea Brzobohatá: Proti návrhu. Jaroslav Bžoch: Proti návrhu. Lukáš Černohorský: Pro návrh. Jana Černochová: Pro návrh. Alexander Černý: Zdržuji se. Monika Červíčková: Proti návrhu. Jan Čižinský: Pro návrh. Jiří Dolejš: Zdržuji se. Petr Dolínek: Proti návrhu. Klára Dostálová: Proti návrhu. Lenka Dražilová: Proti návrhu. Jaroslav Dvořák: Pro návrh. František Elfmark: Pro návrh. Jaroslav Faltýnek: Proti návrhu. Kamal Farhan: Proti návrhu. Jan Farský: Pro návrh. Milan Feranec: Proti návrhu. Dominik Feri: Pro návrh. Mikuláš Ferjenčík: Pro návrh. Petr Fiala: Pro návrh. Radim Fiala: Pro návrh. Eva Fialová: Proti návrhu. Vojtěch Filip: Zdržuji se. Jaroslav Foldyna: Proti návrhu. Stanislav Fridrich: Proti návrhu. Alena Gajdůšková: Proti návrhu. Petr Gazdík: Pro návrh. Pavla Golasowská: Pro návrh. Miroslav Grebeníček: Není přítomen. Stanislav Grospič: Zdržuji se. Josef Hájek: Proti návrhu. Jan Hamáček: Proti návrhu. Tomáš Hanzel: Proti návrhu. Milan Hnilička: Proti návrhu. Jaroslav Holík: Pro návrh. Radek Holomčík: Pro návrh. Jan Hrnčíř: Pro návrh. Tereza Hyťhová: Je omluvena. Jan Chvojka: Proti návrhu. Ivan Jáč: Proti návrhu. Jakub Janda: Pro návrh. Miloslav Janulík: Proti návrhu. Monika Jarošová: Pro návrh. Pavel Jelínek: Pro návrh. Martin Jiránek: Pro návrh. Aleš Juchelka: Proti návrhu. Stanislav Juránek: Pro návrh. Marian Jurečka: Pro návrh. Pavel Juříček: Proti návrhu. Iva Kalátová: Proti návrhu. Adam Kalous: Proti návrhu. Miroslav Kalousek: Pro návrh. Vít Kaňkovský: Pro návrh. David Kasal: Proti návrhu. [[(4.00 hodin)]] Václav Klaus: Pro návrh. Jiří Kobza: Pro návrh. Jiří Kohoutek: Pro návrh. Tomáš Kohoutek: Proti návrhu. Lukáš Kolářík: Pro návrh. Martin Kolovratník: Proti návrhu. František Kopřiva: Pro návrh. Barbora Kořanová: Proti návrhu. Radek Koten: Není přítomen. Josef Kott: Proti návrhu. Pavel Kováčik: Zdržuji se. Věra Kovářová: Pro návrh. Lenka Kozlová: Pro návrh. Robert Králíček: Proti návrhu. Karel Krejza: Pro návrh. Jana Krutáková: Pro návrh. Roman Kubíček: Proti návrhu. Jan Kubík: Proti návrhu. Martin Kupka: Pro návrh. Jaroslav Kytýr: Proti návrhu. Helena Langšádlová: Pro návrh. Jana Levová: Není přítomna. Jan Lipavský: Pro návrh. Leo Luzar: Zdržuji se. Zuzana Majerová Zahradníková: Pro návrh. Taťána Malá: Proti návrhu. Přemysl Mališ: Není přítomen. Tomáš Martínek: Pro návrh. Jaroslav Martinů: Pro návrh. Karla Maříková: Pro návrh. Jiří Mašek: Proti návrhu. Květa Matušovská: Zdržuji se. Eva Matyášová: Proti návrhu. Ilona Mauritzová: Pro návrh. Radka Maxová: Proti návrhu. Marcela Melková: Proti návrhu. Jiří Mihola: Pro návrh. Jakub Michálek: Pro návrh. Jana Mračková Vildumetzová: Proti návrhu. Vojtěch Munzar: Pro návrh. Patrik Nacher: Proti návrhu. František Navrkal: Pro návrh. Miroslava Němcová: Pro návrh. Ivana Nevludová: Není přítomna. Marek Novák: Proti návrhu. Monika Oborná: Proti návrhu. Tomio Okamura: Pro návrh. Ladislav Okleštěk: Proti návrhu. Roman Onderka: Proti návrhu. Zdeněk Ondráček: Zdržuji se. Zuzana Ožanová: Proti návrhu. Jana Pastuchová: Proti návrhu. Petr Pávek: Pro návrh. Daniel Pawlas: Omluven, nepřítomen. Markéta Pekarová Adamová: Pro návrh. Marie Pěnčíková: Zdržuji se. František Petrtýl: Proti návrhu. Vojtěch Pikal: Pro návrh. Pavel Plzák: Proti návrhu. Zdeněk Podal: Pro návrh. Ivo Pojezdný: Zdržuji se. Ondřej Polanský: Pro návrh. Jan Pošvář: Pro návrh. Milan Pour: Proti návrhu. David Pražák: Proti návrhu. Ondřej Profant: Pro návrh. Věra Procházková: Proti návrhu. Pavel Pustějovský: Proti návrhu. Karel Rais: Proti návrhu. Vít Rakušan: Pro návrh. Michal Ratiborský: Není přítomen. Jan Richter: Proti návrhu. Olga Richterová: Pro návrh. Miloslav Rozner: Pro návrh. Radek Rozvoral: Pro návrh. Miloslava Rutová: Proti návrhu. Pavel Růžička: Proti návrhu. Jan Řehounek: Proti návrhu. Petr Sadovský: Proti návrhu. Jan Schiller: Proti návrhu. Karel Schwarzenberg: Pro návrh. Roman Sklenák: Proti návrhu. Jan Skopeček: Pro návrh. Antonín Staněk: Proti návrhu. Pavel Staněk: Proti návrhu. Zbyněk Stanjura: Pro návrh. Jiří Strýček: Proti návrhu. Bohuslav Svoboda: Pro návrh. Lucie Šafránková: Pro návrh. Karla Šlechtová: Proti návrhu. Lubomír Španěl: Pro návrh. Julius Špičák: Proti návrhu. David Štolpa: Proti návrhu. Petr Třešňák: Pro návrh. Karel Tureček: Proti návrhu. František Vácha: Pro návrh. Kateřina Valachová: Omluvena. Vlastimil Válek: Pro návrh. Jiří Valenta: Zdržuji se. Helena Válková: Nepřítomna. [[(4.10 hodin)]] Petr Venhoda: Proti návrhu. Jiří Ventruba: Pro návrh. Ondřej Veselý: Proti návrhu. Radovan Vích: Pro návrh. Adam Vojtěch: Proti návrhu. Jan Volný: Proti návrhu Lubomír Volný: Není přítomen. Radek Vondráček: Proti návrhu. Ivo Vondrák: Nepřítomen. [[Z pléna se ozývají hlasy, že předsedající má zopakovat svůj projev.]] Sebe zopakovat? [[Ano.]] Radek Vondráček: Proti návrhu. Ivo Vondrák: Nepřítomen. Miloslava Vostrá: Zdržuji se. Václav Votava: Není přítomen. Petr Vrána: Proti návrhu. Veronika Vrecionová: Pro návrh. Marek Výborný: Pro návrh. Tomáš Vymazal: Nepřítomen. Omluven. Rostislav Vyzula: Proti návrhu. Jan Zahradník: Pro návrh. Lubomír Zaorálek: Proti návrhu. Radek Zlesák: Proti návrhu. Pavel Žáček: Pro návrh. A konečně Ivan Adamec: Pro návrh. Ptám se, zda všichni přítomní poslanci byli čteni, případně zda jsou nějaké pochybnosti k průběhu hlasování. Jestliže tomu tak není, tak já poprosím ověřovatele. Ověřovatelé navrhují na sčítání hlasů deset minut, já proto přerušuji naše jednání do 4.20 hodin.
Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, já vás poprosím o klid a zaujměte svá místa. A poprosím o vystoupení za ověřovatele paní poslankyni Janu Černochovou. Ještě jednou prosím o klid. Paní poslankyně, dáme ještě kolegům chvilku. Já vás poprosím, abyste se v rámci možností opravdu usadili. Prosím.
Děkuji, pane předsedo. Tak dobré ráno i za nás, za ověřovatele. Dovolte mi, abych vyhlásila výsledky. Pro návrh, který spočíval v kladném hlasování o nedůvěře vládě, se vyjádřilo 85 poslanců a poslankyň. Proti návrhu o nedůvěře vládě se vyjádřilo 85 poslanců a poslankyň. Zdrželo se 12 poslanců a poslankyň, omluveno bylo 18 poslanců a poslankyň. To je výsledek. Pane předsedo, dovolte mi ještě takovou drobnost, protože dneska je to asi poslední schůze, poslední noc, poslední den, kdy jsou tady s námi dvě dámy, které vlastně se staly, byly zvoleny evropskými poslankyněmi, je to paní Radka Maxová a je to paní Veronika Vrecionová, užily si s námi tu dnešní noc opravdu naplno [[se smíchem]]. Komu by se o tom snilo, že to jejich závěrečné působení v naší Poslanecké sněmovně bude takové. Dámy, snad mohu mluvit úplně za všechny kolegy a kolegyně, dovolte mi, abych vám popřála hodně štěstí v Evropském parlamentu a abyste nezapomněly na to, že jste poslankyněmi za Českou republiku a hájily zájmy České republiky. Další věc, kterou ještě jsem měla na srdci a kterou jsem prošvihla před půlnocí, protože jsme se tady kočkovaly s paní ministryní. Dnes jsme zkazili kulaté narozeniny jednomu našemu kolegovi. Chtěla bych popřát Petrovi Sadovskému hodně zdraví, štěstí, lásky a trpělivosti.
Děkuji. A já tedy konstatuji, že Poslanecká sněmovna návrh usnesení nepřijala. Paní poslankyně, páni poslanci, projednali jsme stanovený pořad 32. schůze Poslanecké sněmovny, kterou tímto končím a přeji vám dobrou noc, dobré ráno... [[Potlesk.]] Ještě by chtěl k vám promluvit pan předseda Bartoš.
Já jsem chtěl poprosit členy výboru pro veřejnou správu, posuneme začátek výboru na 10. hodinu. Já s tím problém nemám. Já bych v devět šel.
Tak. Diskusi případně už přeneste... Ještě pan předseda Kalousek má sdělení.
Chtěl jsem poprosit členy rozpočtového výboru, že kdyby někdo něco chtěl, tak ať si to koupí.