- Prijedlog Rezolucije o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom Predlagatelj Rezolucije je Nacionalni odbor. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja Rezolucije primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Predstavnik odbora predsjednik Nacionalnog odbora gospodin Ivica Račan će uvodno obrazložiti prijedlog. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici! Pred vama je Prijedlog Rezolucije o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom kojim Nacionalni odbor izvršava obvezu iz zaključka Hrvatskoga sabora od 20. siječnja 2005. godine. Posebice ističem da je Prijedlog Rezolucije Nacionalni odbor pažljivo raspravio, uredio te usvojio jednoglasno. Time je potvrđena namjera parlamentarnih stranaka da se maksimalno nastoji promicati nacionalni konsenzus o strategijskim pitanjima pristupanja Europskoj uniji a u cilju jačanja pregovaračkih stajališta i određivanja nužnih pretpostavki za uspješno vođenje pregovora. Ovaj se tekst može ocijeniti kao logičan, daljnji korak u procesu sudjelovanja Hrvatskoga sabora u raspravi o svim bitnim pitanjima pregovora za punopravno članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji. Naime, u siječnju ove godine Sabor je usvojio Deklaraciju o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo koja u osnovi govori o hrvatskom prihvaćanju europskih vrijednosti i načela te čvrstoj namjeri Sabora da podrži i sudjeluje u procesu reformi kojim će se te vrijednosti, načela i pravila prihvatiti i dakako provesti u Hrvatskoj. Ova Rezolucija ide korak dalje i svrha joj je odrediti strateške opće okvire unutar kojih će se kretati pregovarački tim. Njome Sabor definira svoju poziciju i ukazuje na ono što je značajno za definiranje uloge i budućeg mjesta Hrvatske u Europskoj uniji ali na način koji neće ograničavati prostor za djelovanje hrvatskim pregovaračima u fazi prije usvajanja pregovaračkih stajališta Republike Hrvatske za pojedinačna pregovaračka poglavlja. Stoga ovaj Prijedlog Rezolucije sadržajno upravo odgovara onome što u ovom trenu, što u ovom trenutno Sabor treba odrediti kao širi strateški okvir poglavito s obzirom na činjenicu da nakon ovoga dolazi naredna faza u kojoj će Sabor kroz nacionalni odbor također imati veliku ulogu kod utvrđivanja hrvatskih pregovaračkih pozicija sa Vladom i pregovaračkim timom za svako pojedinačno poglavlje. Kolegice i kolege preambularni dio rezolucije kao što ste mogli vidjeti potvrđuje sva ona politička načela u kojima je u ovom Domu već dosegnut stupanj opće suglasnosti. Iznova se ističe kako je strategijski cilj Republike Hrvatske punopravno članstvo u Europskoj uniji, prihvaćaju se sve vrijednosti, ciljevi i načela na kojima Europska unija počiva. Poziva se na prethodne dokumente koje je Sabor usvojio, podsjeća se na odluke Europske unije relevantne za početak pristupnih pregovora, kao i na odgovarajuće operativne odluke Vlade Republike Hrvatske, naglašava važnost provedbe Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju te značaj koji ima pretpristupna pomoć Europske unije. Preambula naglašava i politički cilj očuvanja nedjeljivosti, integriteta i cjelovitosti državnog teritorija kao i zaštite baštine kulture jezika i društvenih vrijednosti kao osnove nacionalnog identiteta a posebno ističe i očekivanja hrvatske javnosti kako će članstvo u Europskoj uniji doprinijeti unaprjeđenju gospodarskih i demokratskih odnosa u društvu te poboljšanju životnog standarda. Želim upravo na ovom mjestu nešto posebno napomenuti. I u ovoj zadnjoj dionici puta u Europskoj uniji kada je riječ o brzini toga puta i o kvaliteti toga puta treba reći da štošta ovisi o nama samima. Put, taj ostatak puta neće biti lak ali ni do sada naš put u Europsku uniju nije bio lak kao što je poznato. Štošta moramo još mijenjati u svom životu. U Europskoj uniji na drugoj strani ne čekaju nas med i mlijeko i neke zlatne ulice, čeka nas rad zajedno sa drugima u Europskoj uniji. Ali, uz naš dobar rad ulaskom u Europsku uniju svjesni smo, imamo veću šansu za uspjeh, za bolji život, a posebice to će biti u punoj mjeri ostvareno za generaciju, za mladu generaciju i generaciju hrvatske koje dolaze. Ono što također želim napomenuti jeste da bi se spomenuta načela na kojima inzistira ova Rezolucija ostvarila i provela Sabor ovom Rezolucijom utvrđuje kako je cilj Hrvatske ostvariti punopravno članstvo u Europskoj uniji koje će počivati na načelima jednakosti, partnerstva i solidarnosti među državama članicama uz očuvanje i promicanje nacionalnog identiteta i različitosti i to pod najpovoljnijim uvjetima i u najkraćem mogućem vremenskom roku zalagajući se za načelo individualnog pristupa Uniji Republici Hrvatskoj u procesu pristupanja. Sabor stoga poziva Vladu da pregovore vode kvalitetno i učinkovito uz punu zaštitu nacionalnih interesa te sa ciljem da ih se nastoji dovršiti do vremenskog okvira koji bi hrvatskim građanima omogućio sudjelovanje na izborima za Europski parlament 2009. godine. U skladu sa ciljem, tim ciljem Sabor će ojačati suradnju sa Vladom Republike Hrvatske kako bi se proces usklađivanja zakonodavstva provodio kvalitetno i u skladu sa zadanim rokovima. U pregovorima o pristupanju Republika Hrvatska mora promicati i očuvati svoj posebni identitet što uključuje i prihvaćanje hrvatskog jezika kao službenog i radnog jezika Europske unije institucija te se podržava namjera da se pregovori u većem broju poglavlja upravo i vode na Hrvatskom jeziku. Sabor u Rezoluciji posebice naglašava kako je nacionalni cilj Republike Hrvatske u pregovorima o pristupanju postizanje najboljih realno mogućih prelaznih razdoblja, ako je moguće i izuzeća za one dijelove pravne stečevine u kojima ne postoji ili neće postojati u trenutku pristupanja Europskoj uniji dovoljna razina naše spremnosti za njihovo puno usklađivanje i provedbu. To bi se odnosilo na ona područja od osobitog interesa za Republiku Hrvatsku u kojima je nužna prethodna učinkovita priprema i prilagodba hrvatskog gospodarstva za ravnopravno sudjelovanje u tržišnoj utakmici unutar Europske unije. Takva prelazna razdoblja trebaju biti zasnovana na stvarnim potrebama a njihovo trajanje trebalo bi ovisiti o analizi i ocjeni vremena nužnog za prilagodbu hrvatskog gospodarstva. Dakako tu će upravo uspjeh pregovora biti vrlo važan. Potreba za odgovarajućim prijelaznim razdobljima poglavito se ali ne isključivo odnosi na poglavlja poljoprivrede i ruralnog razvitka i zaštite okoliša te područja stjecanja nekretnina i državnih potpora. U Rezoluciji se za ova područja ističu pojedini elementi u kojima će se posebno trebati voditi računa u pregovorima. Sabor u Rezoluciji podsjeća da je konačni cilj i namjera pregovora da se građanima Republike Hrvatske osigura viši i kvalitetniji životni standard te u tom smislu naročito ističe potrebu da pregovori o pristupanju u Europskoj uniji budu praćeni kontinuiranim unutarnjim reformama. Stoga se u Rezoluciji Vladu Republike Hrvatske potiče na što skorije usvajanje odgovarajućih nacionalnih strateških dokumenata i programa - Provedbu Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i Europske unije, daljnje jačanje institucionalne sposobnosti državne uprave Republike Hrvatske, nastavak suradnje sa Međunarodnim kaznenim sudom za bivšu Jugoslaviju, učinkovito i odgovorno korištenje predpristupne pomoći, te sudjelovanje u programima zajednice, daljnje jačanje političkog dijaloga sa Europskom unijom, te usvajanje i provođenje sveobuhvatne komunikacijske strategije upravo naše Republike. Iz svega navedenog Nacionalni odbor ocjenjuje da ovaj Prijedlog Rezolucije sadrži osnovne opće strategijske odrednice za pregovore između Republike Hrvatske i Europske unije što je bilo, bio i cilj i namjera Sabora u ovoj početnoj fazi pregovora, te vas stoga pozivam da ovaj Prijedlog Rezolucije podržite. Hvala lijepo.
Hvala lijepa predsjedniku Nacionalnog odbora. Otvaram raspravu. U ime Kluba IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjena nam ministrice, poštovani gospodine Drobnjak, uvažena gospodo zastupnici. Meni je drago doista da je ova točka na dnevnom redu. Prije svega stoga da bi se na neki način mogla definirati hrvatska politika na tom međunarodnom planu barem za dvije, tri, četiri iduće godine da bi znali znači koji su naši ciljevi i kakvu politiku ova zemlja prema vani ima voditi. Utoliko, jasno ne mislim da ova zemlja treba voditi neku dodvorničku politiku. Ne znam, na primjer slati avion po Rena da bi gledao ovdje utakmicu već ona mora biti svoja. Ja, i to ću reći, početak pregovora držim između ostalim i velikim uspjehom premijera Sanadera. Jasno ja nikad ne izostavljam predsjednika Mesića ali ovo je na neki način i uspjeh gospodina Sanadera. A zašto? Pa zato jer je morao prelomiti ono dominantno mišljenje unutar svoje stranke koja je uvijek bila rezervirana do Europske unije, do odnosa do Haaškog suda i tako dalje iako se zbog odnosa na vlasti ponekad isplati i pregristi jezik jer možete se na taj način brinuti o tisućama i tisućama članova vlastite stranke koji su ponovo u poziciji vlasti. No pustimo sada to. Taj početak pregovora na neki način reći ću je i satisfakcija IDS-ove politike jer je i IDS na neki način bio reakcija na politiku isključivosti početkom devedesetih godina. To je prvo što želim reći. Znači ohrabriti Vladu da nastavi proeuropsku politiku jer Hrvatska druge opcije nema. Ili će doći kapital u zemlju ili će naši ljudi za tim kapitalom tamo gdje ga ima. Činjenica je da su i prilike u ovoj zemlji bitno različite od kraja do kraja. Da je na primjer nezaposlenost u Istri 6,1%, a u jednoj Slavoniji i preko 30%. Jasno je da je danas ključno pitanje prije svega povratak izbjeglog srpskog stanovništva, daljnja suradnja sa Haagom iako i tu treba primijetiti da se spremno žrtvuje vojnike, a političari koji su odgovorni za mnogo toga nečasnog vješto se sačuvalo. Međutim iako nema potrebe oko euforije glede početka pregovora jer pregovori neće nahraniti gladna usta barem ne preko noći to je znak da će Hrvatska biti primljena u Europsku uniju. Znači to je znak da je Hrvatska napustila političku sudbinu tzv. zapadnog Balkana a to sigurno nije mala stvar jer odluka o početku pregovora je «de facto» odluka o prijemu Hrvatske u Europsku uniju, a drugo je pitanje da li će se to dogoditi za 4 ili 5 godina. Hrvatska jasno na to treba biti spremna već za dvije, tri godine, a biti će ako privuče kapital jer on, znači kapital uveo je u Europsku uniju i jednu Češku i Slovačku i Mađarsku i Poljsku. Međutim što želim reći? Sve zemlje koje sam sad spomenuo na neki način pristigle su, prestigle su pardon, Hrvatsku. I jedna Slovačka i Češka i Mađarska. Gospodarski su danas one znatno razvijenije. Po standardu danas isto tako znatno privlačnije. I to je Europska unija. Hrvatska s druge strane jednostavno nije jedna Švicarska ili Norveška da može biti izvan Europske unije. Ali i te zemlje, na primjer jedna Norveška, ona plaća oko jednu milijardu EUR-a godišnje Europskoj uniji da bi mogla koristiti blagodati zajedničkog europskog tržišta kojeg mi znamo ponekad sa raznim aferama, sa šećerom i tako dalje kompromitirati. Međutim ono što osobno držim propustili smo jedan bitan moment spomenuti u ovoj našoj rezoluciji i deklaraciji. To je povrat nacionalizirane imovine. Izgleda da je u pozadini početka pregovora sa Europskom unijom i ovo kako će Hrvatska zaključiti imovinsko-pravne ugovore o povratu nacionalizirane tj. konfiscirane imovine nakon Drugog svjetskog rata. Prva na redu je izgleda Austrija pa ne čudi i njihova gorljiva podrška Hrvatskoj. Druga će biti Italija. Za razliku od Italije sa kojom je ex Jugoslavija kompenzirala ratnu štetu sa tzv. ustupljenim dobrima ex Jugoslaviji koja Hrvatska nije dužna na nikoji način naknaditi bivšim vlasnicima, sa Republikom Austrijom takvih međunarodnih ugovora nema pa je moguće očekivati više od, pod navodnicima, više tisuća odštetnih zahtjeva jer je podunavskim Nijemcima kako saznajemo u posljednje vrijeme oduzeto 20 tisuća posjeda ukupne površine oko 120 tisuća hektara …
Kolega, kolega zastupniče držite se teme.
Držim se, držim se teme [[Upadica: Upozoravam se držite se teme.]] Jer to je jedan ogroman problem koji će nastati. I iz ovoga se vidi gospodo da je Hrvatska na početku tranzicije i da se izlazak iz balkanskog lonca skupo između ostalog plaća, a da će se platiti možda i milijardama EUR-a kroz te obveze povrata imovine. To je ono što između ostalog isto tako treba reći. Jasno danas uz ovaj set političkih pitanja, o tome nešto kasnije, najbitnije je sigurno kako reformirati, reformirati gospodarstvo Republike Hrvatske koje je silno ovisno o Proračunu. Svi spominju u javnosti brodogradnju. Kako skinuti tvrtke s Proračuna? Kako sačuvati znači i smanjiti ove proračunske rashode? Nažalost to je preko noći nemoguće postići u zemlji u kojoj već 7, 8 godina isključivo se kupuje da se tako izrazim socijalni mir i u kojem je možda i kapital preuzeo naše sudstvo. Što je i vidljivo iz onih dviju uvjetnih osuda i dvije novčanih kazna nakon revizije pretvorbe i privatizacije. Ono što je također ovdje bitno reći kod ove rezolucije to je ta sudbina nekretnina. Mi općenito u toj rezoluciji znamo što nećemo. Ne znamo uvijek što hoćemo. Ali ponekad isto tako znamo bacati prašinu ljudima u oči. Koliko se recimo kad smo već kod tih nekretnina to je sigurno apostrofirano kao možda posebna točka u ovoj rezoluciji, znači koliko se proda nekretnina u Istri? Oko 30 tisuća godišnje. Tko ih prodaje? Prodaju ih građani. Lokalna samouprava možda 50-tak, ne više od stotinu. Kome ih prodaju ljudi? Prodaju ih onima tko da više, ali mi smo ponekad licemjerni do kraja. Na primjer prodali smo banke strancima, a sada one jasno kontroliraju stotine tisuća hipoteka na našim stanovima. Imaju u svom posjedu stotine tvornica, stotine hotela. Znači njima da, a seljak ne može prodati recimo hiljadu kvadratnih metara da bi išao u Magdalenu liječiti, ne znam, srce. PIF-ovi [[Upadice se ne razumiju.]] Samo malo gospodo! PIF-ovi, PIF-ove nam isto tako vode stranci. To su monstrumi sa stotinama poduzeća u svom portfelju. Jednu «Liburniju» bi prodali strancima, ne znam da li je grof Eltz i hrvatski državljanin, ali seljak u Ližnjani ne smije onih 500 metara. Prodali smo HT, prodali smo INA-u strancima, ne znam, prodat ćemo HEP, Croatia osiguranju i tako dalje i tako dalje i ta će se jasno politika nastaviti i ubuduće jer treba vratiti dug i penzionerima. Treba godišnje u proračun puniti 4 do 5 milijardi kuna jasno prodajom javne imovine i da ne nabrajam sve dalje, a danas čitam da i možda će «Uljanik» ići na burzu što vjerujem da se neće dogoditi. No bez obzira na sve ovaj početak pregovora zasigurno je veliki uspjeh zemlje u cjelini. Jasno je da ovo na neki način treba iščitavati i kao poruku Europske unije drugim zemljama na tim balkanskim prostorima kao što, ne znam, uvođenjem Turske treba iščitavati poruku velikih prema muslimanskom svijetu. Međutim da li će Europska unija biti spremna za Hrvatsku 2009., 2010. sve češće se danas spominje godina 2012. Ja mislim da je to ključno pitanje da se ne nastavi trgovati sa Hrvatskom i isto tako nemojmo da nam se sruši ovaj obećavajući početak jer bi zemlja doista u cjelini mogla stradati. Znači, ja ponekad kritiziram Europsku uniju iako se njoj iskreno nadam. Ne znam, zamjeram ponekad neprincipijelnost kao slučaj Jović Haagu, ali isto znam da bez njega ne možemo. U mnogo čemu se ne slažem s vlašću, ali oko Europske unije sigurno je podržavam. Znači, omogućimo i ulazak kapitala vis a vis zemlje u cjelini, omogućimo povrat izbjeglicama prije svega jasno srpske nacionalnosti, pokušajmo na neki način iako to nije hrvatska krivnja pomiriti odnose do susjeda glede Slovenije, rekoh da tu nije Hrvatska krivnja. Budimo odlučni u raščišćavanju prilika glede ratnog zločina i hrvatskog pravosuđa, liberalizirajmo te gospodarske procese u zemlji i pokušajmo suzbiti ortodoksni nacionalizam koji je hranio podjele, mržnje, odnosno isključivost. Jedno je sigurno, Hrvatska je zaslužila početak pregovora. Hrvatska sigurno zaslužuje mjesto u Europskoj uniji. Hrvatska će iz godine u godinu biti sve privlačnija, u to ne treba sumnjati, sve civiliziranija, sve atraktivnija zemlja koja će teško, ali će ipak iz godine u godinu mijenjati prilike i standard popravljati na bolje. Utoliko je sigurno i potreba podržati ovu rezoluciju.
Hvala. Idemo na šest ispravaka netočnih navoda. Poštovani zastupnik Marijan Bekavac.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Kajin je kazao kako je većina članova HDZ-a protiv europskih integracija što nije točno, jer u Programskoj deklaraciji HDZ-a iz 1990. godine i njenog autora dr. Franje Tuđmana jasno i nedvosmisleno stoji da je HDZ za europske integracije i ulazak u NATO savez, a premijer Sanader i HDZ 2005. i tu je Programsku deklaraciju ispunio na zadovoljstvo svih građana Hrvatske.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Ante Markov.
Hvala lijepa. Kolega Kajin je u svom nadahnutom govoru kazao … …/Predsjednik: Nadahnutom?/… … nekoliko grešaka. Ja bih ispravio jedan netočan navod. Naime, kazao je da je zemlje koje su netom ušle u Europsku uniju Slovačka, Češka, Mađarska daleko ispred Hrvatske po svim pokazateljima. Ne znam, koje to pokazatelje kolega Kajin ima. On može davati takvu ocjenu koja zasigurno ne stoji jer prema pokazateljima i gospodarskim i društvenim i infrastrukturnim pa i demokratskim ne držim da su te zemlje ispred Hrvatske.
Hvala. Poštovana zastupnica Marija Bajt, treći ispravak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Iako ne želim narušavati suglasje i jedinstvo parlamentarnih stranaka postignuto oko pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom ipak moram ispraviti navod gospodina Kajina koji je rekao da je dr. Ivo Sanader morao ispravljati i sankcionirati euro skeptike u vlastitim redovima. Pojedinaca euro skeptika ima u svim strankama, ali gospodin Kajin ne zna, gospodin Bekavac je već rekao, ali ja ću ponoviti da je u Programskoj deklaraciji Hrvatske demokratske zajednice iz 90.-te godine u jedanaestom njenom retku stoji da Hrvatska u zajednici evropskih naroda se određuje i vidi uz stvaranje Republike Hrvatske tako da je to potpuno netočan navod. Hvala.
Hvala. I četvrti, poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Poštovani gospodine predsjedniče, ja bih želio ispraviti netočan navod gospodina Kajina o dolasku gospodina Rena na nogometnu utakmicu. Mislim da bi trebalo zaštititi integritet i gospodina Rena. On nije došao na nogometnu utakmicu, nego je došao ovdje razgovarati sa predsjednikom Vlade, s Predsjednikom države, sa saborskim odborima o nastavku procesa pregovora i smatram da duh, odnosno cijela diskusija gospodina Kajina ukazuje na to da ne razumije niti filozofiju i duh Europske unije, niti novu poziciju Republike Hrvatske, pa tom svojom diskusijom u stvari sam sebe definira kao balkanskog, sam sebe kao balkanski političar.
Poštovani zastupnik Ivan Jurkin, ispravak netočnog navoda.
Netočni navod, gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolega Kajin netočni je vaš navod da bacamo ljudima prašinu u oči. Kolega Kajin kad ja vas slušam onda i vaše izlaganje onda se sjetim poznate Churchilove rečenice: «Ništa me tako ne može razveseliti kao kad pucaju a promaši!», a vi kolega Kajin stalno pucate, promašujete i mene razveseljavate.
I poštovani zastupnik Mato Crkvenac, ispravak netočnog navoda.
Ovdje govorimo o načelima koje je predočio gospodin Račan kao predsjednik Nacionalnog odbora na temelju kojih će se Hrvatska ravnopravno uključiti u pregovore kako su uostalom činile i druge države. Međutim, gospodin Kajin kaže, ja samo uzimam detalj, brodogradnja, ali poljoprivreda i drugi treba ih skinuti sa proračuna. Evropa će to učiniti. Istodobno kaže čitam jutros Uljanik će ići na burzu što se nadam da neće. Pa niti će Evropa sutra, niti onda kad mi ne budemo to mogli poduzeti bilo koga skinuti s proračuna, niti će na žalost Uljanik sutra, a trebao bi na burzu.
Hvala. Poštovana zastupnica, potpredsjednica Vesna Pusić u ime Kluba HNS-a, PGS-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođo ministar, gospodine glavni pregovaraču, kolegice i kolege. Mislila sam to reći, ali nisam mislila s tim početi, međutim obzirom na raspravu koja je prethodila ovoj u ime Kluba HNS-a, PGS-a reći ću nekako se uvriježilo od trenutka od kad smo saznali da su pregovori počeli, uvriježilo se u javnosti upozoravati da nije vrijeme, nema prostora, ne treba padati u euforiju oko toga. Ja se slažem da ne treba padati u euforiju ali moram reći da mislim da se treba veseliti i da trebamo biti zadovoljni oko toga. To je dobra stvar. To je za nas dobra stvar. Puno je bilo loših stvari, oko puno stvari smo i ovdje u ovom Saboru se natezali, svađali, raspravljali, oko puno stvari se nismo slagali, oko puno stvari je većina nas mislila da treba biti jako zabrinut i danas misli da treba biti jako zabrinut, oko puno stvari smo bili jako kritični. Ali ovo je jedna stvar, a dužnost je ljudi koji su na sebe preuzeli zadaću da barem u nekim segmentima vode ovu zemlju da brinu i oko toga da onda kad je nešto zbilja dobro i kad se nešto zbilja dobro dogodi da je to i vlasništvo, sastavni dio svih građana ove zemlje. Prema tome i osjećaj da je nešto dobro i pozitivno i da na tome svi mogu participirati je također nešto što po mom mišljenju treba naglasiti, podvući, pokazati i u tome znati i zajednički se tome veseliti i u tome uživati i naravno primit se posla koji nam je i inače predstojao i koji je naravno pred nama i zato mislim da je tako moja ideja o tijeku ove rasprave o rezoluciji je bio da će to više biti jedan izraz ljudi koji dolaze iz i političkih projekata i stranaka i pojedinaca koji dolaze iz vrlo različitih opredjeljenja, svjetonazora i stavova koji se u jednom elementu ili u jednoj važnoj točci slažu, a to je da smo sa početkom pregovora, a ova Rezolucija je bitno kamen koji čini stepenicu od koje idemo dalje, da smo napravili važan korak na putu za koji smo se neki od nas zalagali od 1990., a ja moram reći i cijeli život. Prema tome, ovo je dobar trenutak za Hrvatsku, dobra stvar i ono što od sada na dalje treba raditi, jednim dijelom je naravno ono što smo trebali i trebamo raditi bez obzira da li smo počeli ili nismo počeli pregovore i što smo trebali raditi cijelo ovo vrijeme, bez obzira na početak pregovora, a to su reforme unutar zemlje. I ono što je dobro da ova Rezolucija, po mišljenju kluba HNS-a, PGS-a naglašava su upravo te reforme unutar zemlje koje su nama prijeko potrebne, koje su naš projekt, hrvatski projekt i u kojima Europska unija služila samo kao, ja bih rekla neka vrsta podsjetnika, neka vrsta putokaza koje sve reforme, pa eventualno i kojim redoslijedom, uzimajući za primjer neke druge zemlje, kojim redoslijedom se te reforme najlakše mogu provesti, koje su sve poteškoće u njihovoj provedbi. Ali to nisu ideje ili to nisu reforme koje mi radimo zbog Europske unije ili opće vezano na pregovore sa Europskom unijom. Što se HNS-a i PGS-a tiče to su reforme koje mi želimo i hoćemo za Hrvatsku, bez obzira na Uniju. S druge strane, naravno u prostoru u kojem se mi nalazimo, zemljopisno, politički, povijesno Europska unija, pitanje Europske unije za Hrvatsku se opće ne postavlja kao pitanje da li da ili ne, postavlja se kao pitanje kako najpametnije, dakle kako najefikasnije i najpametnije postati članicom Europske unije i taj zadatak, ta zadaća je upravo sada pred nama i pred nama kao Saborom i sa tog stanovišta naravno ne možemo gledati kao da je odgovornost za pregovore samo neposredno na pregovaračkom timu i voditeljici ili kao da je neposredno samo na Vladi. Ta odgovornost je i na nama. To je i naš posao i mi zato zahtijevamo da u tome sudjelujemo. Ali, naravno, onda za to trebamo preuzeti odgovornost i sa tog stanovišta u ovom trenutku Europska unija za nas nije ideja novih reformi nego je za nas samo garancija da će reforme, tako ih mi u klubu vidimo, da će reforme koje provodimo u Hrvatskoj, koje su usklađene sa nekakvim europskim standardima, pa i prelaze europske standarde. Što se nas tiče ti europski standardi u hrvatskim ambicijama trebaju biti minimum ne samo gospodarski, nego i u pogledu funkcioniranja institucija, standarda građanskih i ljudskih prava, trebaju biti ono što je apsolutno zagarantirani minimum. A što se nas tiče, ambicija je da idemo i preko toga u Hrvatskoj. Dakle, u tom pogledu članstvo u Europskoj uniji, koje se sada otvara kao realna, da ne kažem izvjesna mogućnost u nekoj perspektivi, to članstvo je dugoročna garancija da te reforme neće moći biti ni zaustavljene, niti prekinute, niti revidirane izborima i različitim Vladama koje u budućnosti budu dolazile u Hrvatskoj na vlast i u naše vrijeme i nakon našeg vremena. Jer to postaje onda dugoročni institucionalni, pa i sa stanovišta političke kulture dugoročni kontekst i okvir unutar kojeg Hrvatska funkcionira. I konačno, treći moment koji se tu otvara sa početkom ovih pregovora i sa našom budućnošću unutar Europske unije je promatranje Hrvatske i potreba da se promijeni, ja bih rekla samo razumijevanje, način na koji mi vidimo sami sebe, u kojoj mi sada postajemo aktivni sudionik, ne samo u približavanju Europskoj uniji, nego u perspektivi u profiliranju toga što će Europska unije u budućnosti biti. Sa ulaskom 8 tranzicijskih zemalja, 10 sve skupa, ali 8 tranzicijskih prije nešto manje od godinu i pol dana, Europska unija sigurno je dobila novu dimenziju i u budućnosti će, činjenica da su te zemlje ušle u Uniju, utjecati na profiliranje Unije. I naša ambicija treba biti da zajedno sa svim zemljama koje jesu članice, činjenicom vlastitog ulaska doprinesemo i sudjelujemo u profiliranju toga kako će se Unija razvijati u budućnosti, što će ona biti, da budemo tu aktivni čimbenik i možda da doprinesemo nečemu, što, po mom mišljenju tranzicijske zemlje možda više nose u sebi nego stare članice Europske unije, a to je svijest da je ta vrsta miroljubive, kooperativne Europe koja rješava nesporazume i sukobe dogovorima, koja definira čvrste institucije vis a vis osionih pojedinaca, da je takva Europa jedina mogućnost jer smo mi koji dolazimo iz tranzicijskih zemalja još puno svjesniji toga što je alternativa. Ako nema takvog uređenja Europe, što je druga mogućnost i kako izgleda ta druga mogućnost u različitim oblicima oštrijih ili blažih diktatura? Sa tog stanovišta tranzicijske zemlje možda taj projekt Europske unije cijene i promatraju sa više entuzijazma nego stare članice ili sa onom vrstom entuzijazma s koje su stare članice to gledale možda u '50., '60. i donekle '70. godinama i sa tog stanovišta naravno tranzicijske zemlje imaju, pa tako i Hrvatska, kao svoj element na ovom putu i doprinijeti i profiliranju novih lidera, europskih lidera i profiliranju Europske unije u budućnost i to nije, po mom mišljenju, preambiciozan cilj, to je naša i odgovornost i punopravno mjesto. Ova Rezolucija naravno je samo prvi korak. Mišljenje kluba HNS-a, PGS-a je da Sabor i dalje mora vrlo aktivno sudjelovati u ovom procesu, jer je Sabor prostor u kojem su direktno predstavljeni građani ove zemlje i to je najneposredniji način na koji u odlučivanju oni u tome mogu sudjelovati. Sabor je i najreprezentativniji za strukturu hrvatskog društva i prihvaćanje nekih standarda u Saboru puno lakše približava prihvaćanje tih standarda u ukupnom hrvatskom društvu. Naravno da je, kao što je poznato, u procesu pregovora biti će mnogih poteškoća, biti će razno-raznih i sadržajnih i tehničkih razmimoilaženja. Postoji činjenica da od tih 35 poglavlja o kojima mi pregovaramo da se de facto svi skupa zatvaraju tak kad onda kad se završe ukupni pregovori. Dakle, svako poglavlje koje završimo pregovarati završili smo samo provizorno, a završavamo sveukupno kad završimo sve skupa. Međutim, to je onda dio tehničkog posla u kojem sudjeluju u različitim oblicima od našeg pregovaračkog tima do Hrvatskog sabora različite hrvatske institucije na različiti način pa onda i Nacionalni odbor koji će vjerojatno u budućnosti imati ja bih rekla kontraverznije i teže probleme nego što je bila ova Rezolucija. Kontraverznije i teže, ali manje načelne, manje općenite. I ono što mislim da je značajno, pa na neki način da trebamo i sami se dobro osjećati što smo u sazivu Parlamenta koji je uspio postići nakon puno godina napora, koji je uspio postići dovoljni koncenzus, dovoljno međusobno slaganje o činjenici da Hrvatska sa sobom nosi europski profil, da Hrvatska u svojoj budućnosti ima europsku perspektivu i da je Hrvatska u stanju realizirati europske standarde u svojim institucijama i svom funkcioniranju. Da smo o tome postigli koncenzus i da smo se uspjeli složiti ja bih rekla relativno u kratko vrijeme što se Nacionalnog odbora tiče, o sadržaju ove Rezolucije koji čak po mom mišljenju je za ovakvu rezoluciju ide dosta u detalje, navodeći čak i segmente pregovora koji će biti posebno teški, odnosno koji će biti posebno kontraverzni kao što ste vidjeli spominjući tu zaštitu okoliša, nekretnine, poljoprivredu, dakle i neke vrle ja bih rekla tehničke stvari oko kojih je također postignut koncenzus. Konačno bez obzira na sve poteškoće, statistička je činjenica da su zemlje koje su pred manje od godinu i pol ušle u punopravno članstvo Europske unije, danas imaju veću stopu rasta nego što su imale prije toga i veću stopu rasta od Hrvatske inače kolega Markov samo da podsjetim, dakle veću stopu rasta nego što su imale prije nego što su ušle u Europsku uniju, veći per capita nacionalni dohodak nego što su imale prije nego što su ušle u Europsku uniju. Dakle ekonomske pokazatelje koji pokazuju povećanje životnog standarda. Ali ono što je za nas ovdje također važno, nije samo poboljšanje ekonomske situacije i ekonomskih pokazatelja što se iz primjera koji vidimo iz susjednih zemalja i iz zemalja naše regije pokazuje da je tako, nego je važno i postići standarde funkcioniranja institucija, standarde zaštite građanskih i ljudskih prava koja prepoznaju neotuđivo dostojanstvo pojedinca i garantiraju to neotuđivo dostojanstvo pojedinca na dugi rok u ovoj zemlji. Za nas je to gledajući povijesno možda dugoročno najvažnije od svega, a ovaj prvi korak je u tom pogledu svakako ohrabrujući. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Ispravljam netočan navod uvažene potpredsjednice ovoga Doma, koji je očito posljedica prethodnog izlaganja gospodina Kajina, a to od nje nisam očekivao. Naime, kazala je, neki su rekli da ne treba padati u euforiju. Pa to je rekao predsjednik države prvo. Predsjednik države je rekao prvo da ne treba padati u euforiju i nemojmo za predsjednika države upotrebljavati izraz "neki". Hvala lijepa.
To je opet komentar, to nije ispravak netočnog navoda. Pa vi ispravljate mišljenje i stajalište. Neki su rekli, pa to potpredsjednica kaže "neki su rekli", neki to i jesu rekli. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa rekao je, ali to nije ispravak navoda. Poštovani zastupnik Ante Markov.
Uvažena potpredsjednica Doma je kazala da su zemlje koje su netom ušle u Europsku uniju, imale veću stopu rasta, privrednog rasta u odnosu na godinu kada nisu ušle, ali replicirajući vjerujem meni, u smislu da imaju i veću stopu rasta nego Hrvatska. Pretpostavljam da uvažena zastupnica nije valjda mislila da Hrvatska treba čekati da uđe u Europsku uniju da bi podigla stopu gospodarskog rasta. Mi to možemo i bez Europske unije. Mislim da je to i sama kazala na početku svog izlaganja.
Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, poštovani zastupnik Gordan Jandroković. Izvolite.
Cijenjeni gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine glavni pregovaraču, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji projekt je koji će presudno utjecati na budući razvoj zemlje i život svih građana Republike Hrvatske. Svjestan važnosti tog procesa i temeljnih odrednica na kojima bi trebalo voditi pregovore o pristupanju Europskoj uniji, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire prijedlog Nacionalnog odbora o usvajanju Rezolucije o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske s europskom unijom. Istovremeno Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice izražava nadu da će se tijekom rasprave u Hrvatskom saboru o ovoj temi potvrditi već postignuto suglasje te da će se usvojiti dokument koji će na najbolji mogući način odrediti temeljne smjernice, ali i pružiti potporu hrvatskim pregovaračima u vođenju procesa pregovora. Članstvo u Europskoj uniji jedan je od temeljnih prioriteta i unutarnje i vanjske politike Republike Hrvatske o čemu postoji kontinuitet u hrvatskoj politici i suglasje svih relevantnih političkih snaga. Rezolucija Hrvatskog sabora o pridruživanju Republike Hrvatske Europskoj uniji iz 2002. godine, zajednička izjava svih parlamentarnih stranaka o početku pregovora Republike Hrvatske i Europske unije iz prosinca 2004. godine kao i Deklaracija o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji i izjava Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske o zajedničkom djelovanju u procesu pregovora za članstvo u Europskoj uniji dokaz su da je i u najvišem predstavničkom tijelu građana postignuta suglasnost svih parlamentarnih stranaka o punopravnom članstvu u Europskoj uniji. Klub Hrvatske demokratske zajednice izražava nadu da će se usvajanjem Rezolucije o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske s Europskom unijom to suglasje još jednom potvrditi i dodatno ojačati, o temi važnoj za budućnost cijele zemlje, svih njezinih građana i budućih naraštaja. Početak pregovora o punopravnom članstvu u Europskoj uniji od povijesnog je značenja za našu zemlju. Njime se zaokružuje projekt stvaranja i demokratske izgradnje Hrvatske države i na tome treba čestitati i Vladi premijera Ive Sanadera, prošloj koalicijskoj Vladi i svim drugim bivšim hrvatskim Vladama kao i svima onima koji su omogućili stvaranje Hrvatske države i njenu pobjedu u Domovinskom ratu. Početak pregovora znači i ulazak u novo razdoblje odnosa s Europskom unijom u koje Republika Hrvatska ulazi kao stabilna demokracija, država sa ojačanom vladavinom prava, društvenom tolerancijom, država koja poštuje ljudska i manjinska prava, s funkcionirajućim tržišnim gospodarstvom. Dakle kao država koja je izišla iz tranzicijskog razdoblja svog stvaranja u razdoblje vrijednosti na kojima počiva i Europska unija. Prijedlog Rezolucije o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske s Europskom unijom dobro je izbalansiran tekst koji vodi računa o najvažnijim odrednicama kojih se hrvatski pregovarači moraju držati tijekom procesa pregovora. Prije svega Rezolucija donosi još jednom potvrdu o tome da je punopravno članstvo u Europskoj uniji nacionalni interes Republike Hrvatske i cilj pregovora o pristupanju. Njome se ponovo potvrđuje namjera Republike Hrvatske da dosegne razinu spremnosti za punopravno članstvo do 2008. godine kako bi se građanima Republike Hrvatske omogućilo sudjelovanje na izborima za Europski parlament 2009. godine. Ovdje želim naglasiti da je uzimajući u obzir dosadašnju razinu spremnosti Republike Hrvatske to moguće ostvariti. Ali pritom, osnovna vodilja pregovora mora biti ta da se pregovori vode što kvalitetnije, u nacionalnom interesu Republike Hrvatske, te da se članstvo ostvari pod najpovoljnijim uvjetima. Što znači da Hrvatska u konačnici mora biti najbolje moguće pripremljena za svoj ulazak u Europsku uniju. Kada govorimo o političkoj pripremljenosti i političkim ciljevima Republika Hrvatska mora tijekom pregovora očuvati svoje temeljne ustavne vrijednosti. Nedjeljivost, integritet i cjelovitost teritorija, kontinuitet i zaštitu tradicije, kulture, jezika i društvenih vrijednosti kao osnovne osnove svog nacionalnog identiteta. Pri tom Hrvatska želi doprinositi jačanju i obogaćivanju zajedničkih europskih vrijednosti te društvenih i kulturnih procesa. I posebno naglašavam, pregovori nisu samo jednostrani proces u kojem prihvaćamo europske standarde i povlačimo financijska sredstva, već on ujedno znači i davanje odnosno pružanje naših vlastitih vrijednosti i shvaćanje problema i interesa drugih država i ukupne zajednice država članica Europske unije. Politički cilj je da i tijekom procesa pregovora Republika Hrvatska osigura što bolji status kao ravnopravne članice. Odnosno, da njezin politički, gospodarski i financijski položaj odgovara njezinoj razmjernoj snazi u usporedbi s ostalim državama članicama. Taj će položaj biti osobito važan kada će Hrvatska kao ravnopravna članica Europske unije sudjelovati u zajedničkom donošenju odluka i kada će po prvi puta unutar najsnažnije svjetske integracije ravnopravno odlučivati o vlastitoj sudbini. Politički i gospodarski cilj procesa pregovora mora voditi računa o nacionalnim interesima države u osjetljivim područjima i granama gospodarstva. Pri tom, hrvatski pregovarački tim mora osigurati najpovoljnija izuzeća i prijelazna razdoblja za pojedina područja od vitalnog interesa u kojima se neće postići dovoljna razina spremnosti za potpuno usklađivanje i provedbu s pravnom stečevinom Europske unije. Posebno ističemo područja poljoprivrede i ruralnog razvitka, zaštite okoliša, područja stjecanja nekretnina i državnih potpora. Držim da se ova dva cilja i politički i gospodarski mogu kvalitetno ostvariti. Vlada Republike Hrvatske uz konzultacije i suglasje svih političkih snaga odredila je pregovarački tim sastavljen od najkvalitetnijih, najiskusnijih i najstručnijih ljudi. Takav tim djelujući u skladu s načelima koje smo mi u Hrvatskom saboru odredili u Deklaraciji o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji, kao i u skladu sa smjernicama o kojima danas raspravljamo, zasigurno će djelovati u skladu s hrvatskim nacionalnim interesima i postići najbolje moguće rezultate. Podsjećam da te rezultate u konačnici moraju prihvatiti hrvatski građani na referendumu. Da su pregovori o članstvu u Europskoj uniji zahtjevan proces govori i činjenica da će Republika Hrvatska voditi pregovore ne samo s jednom stranom već s 25, odnosno 27 država članica u kojima će svaka država članica zasigurno nastojati obraniti i zaštititi svoj interes. Stoga se Republika Hrvatska mora što bolje pripremiti i za tu vrstu razgovora. Političko suglasje koje smo postigli o pitanju članstva u Europskoj uniji moramo stalno jačati. To jačanje suglasja podrazumijeva i povjerenje u sposobnost hrvatskih pregovarača. Stoga ovdje pozivam sve kolege da pruže potporu hrvatskom pregovaračkom timu u njihovom odgovornom i zahtjevnom zadatku. Želio bih naglasiti još jednu činjenicu. Prijedlog rezolucije o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske s Europskom unijom jasno određuju smjernice kojih se hrvatski pregovarači moraju držati tijekom procesa pregovora. Tekst rezolucije ne bi trebalo proširivati jer proširivanje bi ujedno značilo i smanjivanje manevarskog prostora našim pregovaračima i otežavanje njihova posla. Uostalom, iskustvo govori da niti jedna od novih država članica nije glasno, javno i detaljno iznosila svoje pregovaračke pozicije. Pri tom, ništa se ne želi sakriti od građana već određena diskrecija štiti hrvatska stajališta i pozicije i upravo obrnuto, ona je u interesu hrvatskih građana. Uostalom, Hrvatski sabor ima zadatak praćenja i nadzora vođenja procesa pregovora, te uključivanja u raspravu o svim bitnim pitanjima koja proizlaze iz pregovora posebno putem Nacionalnog odbora. Nacionalni odbor kao posebno radno tijelo i forum raspravljat će detaljno o pregovaračkim stajalištima po pojedinim poglavljima pregovora u transparentnom dijalogu sa Vladom Republike Hrvatske. Cijenjeni gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Pregovori o članstvu u Europskoj uniji veliki su izazov koji traži mobiliziranje svih raspoloživih potencijala, ne samo među donositeljima odluka i unutar Državne uprave već ono traži i mobiliziranje cjelokupne stručne javnosti i cjelokupnog hrvatskog društva. Uz političko suglasje oko tog pitanja koje smo već postigli i koje moramo dodatno ojačati tijekom procesa pregovora, uspješno ostvarivanje zajedničkog strategijskog cilja možemo ostvariti samo uz potporu svih segmenata hrvatskog društva i građana. Kako bismo postigli da članstvo u Europskoj uniji bude opće prihvaćeni nacionalni cilj i mi zastupnici imamo posebne odgovornosti. Postoje teme i projekti, a članstvo u Europskoj uniji je upravo to kada bismo se trebali izdići iznad svojih, ponekad uskih, dnevnopolitičkih razmišljanja i interesa. Na taj ćemo način dati potporu hrvatskim pregovaračima, ali ćemo i uputiti pozitivnu poruku hrvatskim građanima. Pokazati im svoju ozbiljnost i odgovornost, a europskoj javnosti i europskim pregovaračima pokazati spremnost za dosljednu borbu za nacionalne i državne interese i što bolji status Republike Hrvatske unutar Europske unije. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Pa kolega je rekao da je Vlada predložila pregovarački tim koji je sastavljen od najsposobnijih, najkvalitetnijih i najljepših ljudi. Ja bi htio da je tako, ali mi ništa to ne znamo. Treba pričekati da vidi se da li je taj navod sasvim točan ili je eventualno preuranjen.
Klub HSP-a, poštovani zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Doista složio bi se sa svima koji su rekli da nije vrijeme euforije, ali da određena doza zadovoljstva svakako postoji. A posve je jasno da će i Klub HSP-a pridružiti se općem atmosferi potrebe za postizanja suglasja oko cilja ovih pregovora. Odnosno, oko cilja koji se navodi u 1. točki ove rezolucije o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom. Pa mi dopustite da unatoč tome što je u ime predlagatelja gospodin Račan gotovo naveo sve točke ove rezolucije, da ipak citiram tu 1. točku, naprosto radi javnosti. "Cilj Republike Hrvatske u pregovorima o pristupanju Europskoj uniji jest ostvariti punopravno članstvo u Europskoj uniji koje će počivati na načelima jednakosti, partnerstva i solidarnosti među državama članica, uz očuvanje i promicanje nacionalnog identiteta i različitosti." Doista mislim da u Hrvatskoj postoji konsenzus oko ostvarivanja ovog cilja u pregovorima. No ipak mi dopustite nekoliko riječi o tome da ovi pregovori ne daju odgovor na to hoće li Hrvatska postati članica Europske unije ili nećemo postati članica Europske unije. Ovo su otvoreni pregovori, ne o našem članstvu nego pregovori o uvjetima pod kojim će Hrvatska postati članica Europske unije, ako ostvarimo ovako proklamirani cilj iz rezolucije. Ako, dakle, govorimo o uvjetima i o rezoluciji koja bi trebala dati strategijske odrednice pregovaračima za ostvarivanje tih uvjeta, onda treba prije svega spomenuti da mi kao država ne počinjemo od nule, odnosno od nulte točke ove pregovore, nego da smo mi država koja je prije nekoliko godina potpisala Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju s Europskom unijom koji je u velikoj mjeri već odredio određene uvjete i koji je u velikoj mjeri već odredio polazne točke našeg pregovaračkog tima o pristupanju Europskoj uniji. To nikako ne smijemo smetnuti sa uma. Nadalje, U Rezoluciji se navodi još jedan cilj, ne znam da li je to pametno za Rezoluciju da ona proklamira dva cilja, no u točki 3. u točki 3. stoji ovako "nastaviti sa ulaganjem osobitih napora kako bi do 2008. godine kako bi svi politički, gospodarski, pravni i institucionalni kriteriji za članstvo u Europskoj uniji bili ispunjeni i Republika Hrvatska dostigla punu razinu spremnosti za pristupanje Europskoj uniji. U skladu sa tim ciljem itd.". Dakle, mi imamo još jedan cilj a to je do 2008. godine prema ovoj Rezoluciji ispuniti sve ono da bi postali sukladni i sa zakonodavstvom i na gospodarskom i na političkom i institucionalni kriteriji bili ispunjeni. Postavlja se zapravo pitanje da li na izvjestan način postavljajući si u Rezoluciji strategije jedan takav cilj da to sve bude ispunjeno do 2008. mi na izvjestan način uvjetujemo nešto našim vlastitim pregovaračima. Naima, ako postignemo puno zakonodavno suglasje i institucionalno i političko i gospodarsko, ispunimo sve kriterije, drugim riječima prevedeno sa hrvatskog na hrvatski zapravo imamo posve sukladne i političke i gospodarska i sva ostala rješenja kao zemlje Europske unije, onda smo mi zapravo izgubili prednost, prednost koju primjerice imaju Švicarska ili Norveška koja nije u potpunosti uskladila to svoje zakonodavstvo i svoje kriterije upravo štiteći neke svoje nacionalne interese koje smo mi proklamirali u prvom cilju. Naime, što ako mi uskladimo praktički sve sa Europskom unijom do 2008. godine a onda zapravo 2009. godine ne postanemo punopravna članica nego se to protegne na još nekoliko godina, jesmo li možda na taj način recimo umanjili svoje prednosti za strana ulaganja u Hrvatskoj, jer se postavlja pitanje zašto bi netko iz Europske unije ili iz svijeta ulagao nešto u Hrvatskoj ako ima iste uvjete kao i u svojoj zemlji. NO, to je pitanje koje možda treba razmisliti da li u ovakvoj Rezoluciji dakle ograničiti naše pregovarače sa ovakvim jednim rokom. Pitanje, koje kaže u 3. točki kako bi taj proces usklađivanja zakonodavstva se provodio kvalitetno i u skladu sa zadanim rokovima. Pitanje koje se samo po sebi nameće je to tko je zadao te rokove, da li te rokove zadaje Sabor sam sebi, da li te rokove zadaju pregovarači, da li te rokove zadaju pregovori ili da li te rokove možda zadaje suprotna strana u pregovorima. Još je nekoliko stvari koje bih želio posebno apostrofirati, u 7. se točki Rezolucije kaže nacionalni clj Republike Hrvatske u pregovorima o pristupanju jest postizanje najboljih realno mogućih prijelaznih razdoblja. Samo po sebi sintagma koja moram priznati meni je posve nejasna što to znači najbolji realno mogući ili su realno mogući ili su ajbolji, najbolji realno mogući je nešto što zapravo je okruglo pa na ćošak. U točki 8. govori se o pristupanju potrebno osigurati odgovarajuća prijelazna razdoblja ako je moguće i izuzeća. Naročito se referiram na ovaj termin izuzeća, zašto, zato što izuzeća je nešto što država u pregovorima može tražiti samo u slučaju ako je njezinim zakonodavstvom riješeno nešto od čega ona ne želi odstupiti a da to nije sukladno kriterijima odnosno zakonodavstvu Europske unije, ako to nije riješeno domaćim zakonodavstvom izuzeća se ne mogu tražiti. Navest ću primjer koji možda sve nas najviše boli, a to je primjer stjecanja vlasništva stranaca nad nekretninama u državama članicama Europske unije. Kako je Belgija u svom zakonodavstvu imala riješeno vrlo jasno da stjecanje vlasništva nad nekretninama strancima, nije omogućeno ako ti stranci nemaju prebivalište u Belgiji, ona je za taj kriterij stjecanja vlasništva u pregovorima tražila primjer izuzeća. Dakle, ne prijelazno razdoblje nego izuzeće. Zašto? Zato što je to imala tako riješeno u svom zakonodavstvu. Mi smo ovdje sa ove govornice i u ovome Domu razvili političke opcije vrlo često govorili o problemu stjecanja vlasništva stranaca u Hrvatskoj, i nismo učinili ništa i bojim se na žalost propustili odlučujuću priliku da u Hrvatskom saboru donesemo zakon o stjecanju vlasništva stranaca koji bi omogućio našim pregovaračima da traže izuzeće poput Belgije i još nekih zemalja Europske unije po kojem stjecanje vlasništva nad nekretninama ne bi bilo omogućeno građanima članica europske unije koji nemaju mjesto prebivališta u Hrvatskoj. Mislim da ne trebamo posebno isticati, eksplicirati, navoditi zašto bi to bilo jako bitno a zašto takvo izuzeće sada ne možemo tražiti jer takav zakon nismo donijeli. Ono što nam ostaje u pitanju stjecanja vlasništva stranaca nad nekretninama u Hrvatskoj ostaje nam na žalost samo instrument utvrđivanja prijelaznih razdoblja odnosno odgode ili vremenske odgode jednog takvog instrumenta koji je u Europskoj uniji. Imali smo priliku tražiti za to izuzeće i to bi bilo od izrazito velike važnosti za Hrvatske nacionalne interese u svakoj gotovo točki ove Rezolucije spominjemo hrvatske nacionalne interese ali kada smo ih trebali zaštititi onda to nismo učinili. Tako u toj 8. točki na žalost piše upravo to da postoji potreba za prijelaznim razdobljima u pogledu stjecanja nekretnina koji proizlazi iz činjenice što u ovom trenutku postoji značajna razlika u kupovnoj moći između Hrvatskih građana i građana pojedinih država članica Europske unije, dakle ostaje našim smo pregovaračima ostavili samo mogućnost utvrđivanja prijelaznih razdoblja. Nadalje, u točki 9. koji se govori o strategijama koje treba prilagoditi u pregovorima Europskoj uniji navodi se ovako dakle u tom kontekstu Hrvatski sabor potiče Vladu Republike Hrvatske da na što skorije usvajanje potrebnih strategijskih dokumenata i programa pri čemu se u ovom trenutku važnošću posebno izdvajaju "Nacionalni razvojni plan", "Nacionalna strategija ravnomjernog regionalnog razvoja", "Strategija ruralnog razvitka", Strategija razvoja industrije" i onda piše "Strategija usklađivanja zakonodavstva na području zaštite okoliša". Ne znam zašto se posebno kada je u pitanju područje zaštite okoliša navodi samo Strategija usklađivanja zakonodavstva, a ne navodi se kao i za sve ostale strategije strategija dakle zaštite okoliša. Potrebno je uskladiti našu strategiju zaštite okoliša sa onom Europske unije a ne samo usklađivanje zakonodavstva na području zaštite okoliša jer to zapravo znači da na izvjestan način također u samoj strategiji spominjemo da mi nismo možda u stanju uskladiti našu strategiju zaštite okoliša nego smo eventualno to u stanju učiniti samo na papiru tj. uskladiti zakonodavstvo. U točki 10. se govori dakle upravo o onom što sam već u ime kluba rekao, da mi polazimo već od određene točke a ne od nulte točke. Dakle, spominje se puna provedba Sporazuma o stabilizaciji kroz koje su riješeni već mnogi i definirani već mnogi uvjeti pregovora. I dopustite mi samo da se osvrnem još na sam tekst deklaracije, na dvije stvari, na dva primjera koja držim da nije dobro da stoje u ovakvim rezolucijama bez obzira koliko one bile deklaratorne a to je određena frazeologija na razini ispraznosti. Pa ću spomenuti ovo. Dakle, Hrvatski sabor poziva Vladu Republike Hrvatske da između ostalog u 3. stavku točke 10. kaže: "održavanju i daljnjem jačanju dosegnute razine pune provedbe kopenhaških političkih kriterija." Ja postavljam ovdje pitanje baš zbog frazeologije. Kako je moguće daljnje jačati punu provedbu? Ako je nešto puna provedba ona je puna provedba, nemoguće ju je dalje jačati. Ili je nepotrebno reći da trebamo jačati punu provedbu, pa izbacimo riječ: "punu", pa neka ostane "održavanju i daljnjem jačanju provedbe kopenhaških političkih kriterija". I konačno, u stavku iza piše: "učinkovitom i odgovornom korištenju pretpristupne pomoći te sudjelovanju u programima zajednice koje treba maksimalno iskoristiti za provedbu unutarnjih reformi.". Nije mi posve jasno na koju zajednicu se to odnosi. Dakle, sudjelovanje u programima zajednice. Koje? Hrvatske zajednice, međunarodne zajednice ili neke druge zajednice jer piše sa velikim "z". I na kraju ima još jedna fraza koja zvuči tako frazeološki posve a to je "daljnjem jačanju političkog dijaloga sa Europskom unijom koji će pridonijeti boljem međusobnom razumijevanju daljnjem približavanju stajališta Europske unije i Republike Hrvatske te općem promicanju interesa Republike Hrvatske." I tu mi nije jasno da li se možda željelo reći promicanju općih interesa Republike Hrvatske ili općem promicanju tih interesa. No, u svakom slučaju Klub HSP-a dakako podržat će ovakvu Rezoluciju o strategijskim odrednicama jer smo suglasni oko cilja a cilj je, ponavljam još jedanput, da Republika Hrvatska u pregovorima o pristupanju Europskoj uniji ostvari punopravno članstvo u Europskoj uniji. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Izvještavam da je isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od deset minuta po ovoj temi. Klub zastupnika HSS-a poštovani zastupnik Zlatko Tomčić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, hvala vam lijepa. Gospođo ministrice, gospodine glavni pregovaraču, gospođe i gospodo zastupnici! Ova rezolucija koja je pred nama je logičan prirodni nastavak Rezolucije o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji koji smo donijeli u ovom Domu 18. prosinca 2002. godine kao i Deklaracije o temeljnim načelima pregovorima za punopravno članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji koju je ovaj Dom donio 19. siječnja 2005. godine. I danas kada su formalno počeli pregovori 3. listopada ove godine ja vjerujem da ćemo mi političari i u ovom Domu i općenito političari u Hrvatskoj iskazati ponovo visoki stupanj suglasja oko ukupne politike prema Europskoj uniji i potrebi na koncu donošenja i ovakve rezolucije. No, ja ponavljam svoju staru tezu. Ne smijemo ni u kom slučaju zaboraviti da uz naše suglasje, uz političko suglasje postoje i određene dvojbe javnosti i određeni strahovi javnosti što zapravo to znači ulazak Hrvatske u Europsku uniju. Podsjećam da je to raspoloženje javnosti o Europskoj uniji vrlo oscilirajuće. Ono je pred godinu i pol dana bilo negdje na razini 82%, prije dva mjeseca se spustilo na nekakvih 37%. Ovih dana nakon početka pregovora ponovo se penje na razinu iznad 60%. I zapravo, to silno osciliranje raspoloženja javnosti dovoljno govori o tim dvojbama javnosti. Obzirom da ovu rezoluciju upućujemo prije svega hrvatskoj javnosti ali upućujemo je i javnosti Europske unije i institucijama Europske unije možda je zapravo dobro shvatiti i ovu rezoluciju kao svojevrsni početak borbe za prihvaćanje hrvatske javnosti u čim većem postotku ukupne politike oko Europske unije. Zato ću ja i govoriti praktično jer mislim da smo sa deklaracijama, rezolucijama i općim stavovima oko Europske unije završili da se zapravo naša stajališta znaju a dakako govorit ću i na određeni hipotetski način. Upućujemo je hrvatskoj javnosti prije svega sa ciljem da na početku pregovora jasno demonstriramo svoju spremnost dakako i Vlada i Sabor koji su jedni i drugi implementirani u daljnji tijek pregovora, da zapravo svaki detalj pregovora, svaka sporna stvar pregovora mora biti zapravo posve jasna prezentirana javnosti. To mora biti danas, to mora biti i ubuduće. Jer ako ne bude tako, ako javnost ne bude dovoljno dobro upoznata sa svim onim što radimo oko pristupanja Europskoj uniji, oko pregovora dogodit će nam se apsurdna situacija da će političari biti u suglasju, da će biti eurofili, da će vjerovati u Europsku uniju a da će javnost biti euroskeptična odnosno da neće vjerovati. Zato je taj odnos prema javnosti, to tumačenje javnosti na jedan otvoren i jasan način bez ikakvog skrivanja vrlo važna stvar. Ovu rezoluciju upućujemo i javnosti Europske unije i institucijama Europske unije dakako sa ciljem da uoče našu odlučnost, našu odgovornost koju ćemo i mi zastupnici i hrvatska Vlada imati u obrani nacionalnih interesa, zastupanju nacionalnih interesa a na koncu i identiteta ove zemlje nakon ulaska u Europsku uniju. Već sam rekao da govorim na određeni način i hipotetski. Hipotetski govorim radi toga što cijeli postupak pregovora vodi Vlada Republike Hrvatske. Ona je ta koja je po Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju, koja ima direktnu komunikaciju, koja odlučuje itd. Dobro je da smo odlukom ovog Sabora formirali Nacionalni odbor, dobro je da donosimo ovu Rezoluciju o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom. Na taj način Hrvatski sabor ostaje u igri i Hrvatski sabor može imati utjecaj, na koncu i na sam tijek pregovora. No, moramo jasno znati da će Vlada imati najveću odgovornost jer zapravo o njenim odlukama koje će donositi u tijeku kod svakog poglavlja ovisit će i implementacija ove Rezolucije o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom. Bojim se da svi skupa raspravljamo previše teoretski i previše deklarativno i da bi trebalo upravo radi javnosti neke stvari posve jasno reći. Pa na koncu i demistificirati što su to pregovori sa Europskom unijom. Pregovori sa Europskom unijom su samo prihvaćanje europskih pravnih stečevina i ništa više u konačnici. Dakle, prihvaćanje europskih pravnih stečevina. Ne treba to nikoga zabrinjavati jer smo se za to na koncu opredijelili. Dakako, da nema klasičnih pregovora, da nema klasičnih pogađanja ali da i u tom prihvaćanju pravnih stečevina Europske unije za primjenu u Republici Hrvatskoj postoje određena pitanja na koja mi imamo pravo tražiti posebni tretman. To su ona pitanja i mi ćemo ih vjerujem definirati za koja ovog momenta Republika Hrvatska ni zakonodavno ni praktično, ni gospodarski, ni socijalno nije spremna prihvatiti u potpunosti pravnu stečevinu Europske unije ili ona područja u kojima postoje određene specifičnosti koje želimo trajno zadržati. Dakako, radi se o privremenim izuzecima ili trajnim izuzecima. Privremene izuzetke zemlja pregovarač može dobiti na određeni broj godina, trajne izuzetke zauvijek. U ovoj Deklaraciji mi trajnih izuzetaka nismo nabrojili što ne mora značiti da ih eventualno neće ni biti u tijeku pregovora, i da ih neće naš pregovarački tim eventualno jedan dan identificirati, ili eventualno nacionalni odbor. Dakle, ne treba mistificirati što su pregovori, oni su prihvaćanje pravne stečevine Europske unije u kojima zemlja koja pregovara u ovom slučaju Hrvatska ima pravo tražiti za ona područja za koja nije spremna tzv. privremene izuzetke na određeni broj godina. Nikakva to novost, to su dobivale i zemlje koje su prije godinu i pol dana ušle, 10 novih zemalja. To pravo konzumiraju čak i neka prava o trajnim izuzecima konzumiraju i neke stare članice Europske unije. Takvih primjera ima i ne vidim i zašto se ne bi i mi pozabavili pitanjima na toj razini. Zašto su ova izuzeća bez obzira kojeg karaktera zašto su ona važna? Pa upravo radi toga što se stalno naglašava da se osposobimo da možemo primjenjivati pravnu stečevinu Europske unije i da se osposobimo da zadržimo identitet kojeg gradimo stoljećima. Opasno bi bilo po nacionalne interese da budemo neuspješni pregovarači u traženju izuzetaka ili da budemo loši analitičari u identifikaciji tih izuzetaka. Zato pregovori ovakvi kakvi jesu moraju biti i javni posao bez obzira koliko on ne može u potpunosti biti javni jer je to ipak ne praktično da se javno vode pregovori sa Europskom unijom. Pregovore ne može voditi Hrvatska javnost, pregovore vodi Vlada uz potporu nacionalnog odbora i ovoga Doma, ali sva sporna pitanja pregovarači i Vlada moraju na adekvatan način znati predočiti hrvatskoj javnosti i na adekvatan način tražiti od hrvatske javnosti sugestije kako ih riješiti. Sugestije iz vrlo jednostavnog razloga kako bi izbjegli najgori mogući scenarij da nas javnost ne razumije i da u ključnom trenutku kada dođe do referenduma u ulasku u Europsku uniju nam javnost eventualno okrene leđa. Dakako ja govorim hipotetski, govorim sa velikom opreznošću, upravo radi toga da sve ove moguće probleme koji su uistinu mogući da naprosto ih izbjegnemo. Zato je isto važno da imamo odluku o postupku izrade usvajanja pregovaračkih stajališta Republike Hrvatske u koju je uključen i Hrvatski sabor kroz nacionalni odbor i sve Vladine strukture. Ali isto tako da je poštujemo u potpunosti pa makar u nekim slučajevima nešto duže i trajali pregovori oko pojedinih poglavlja. Bilo kakvo skrivanje, bilo kakve diskrecione odluke Vlade u ovim pregovorima su nepoželjni, bilo kakvo izbjegavanje komunikacije sa dijelovima zainteresirane javnosti je naprosto nedopustivo. I biti će osjetljivo pitanje koje će dovoditi, biti će osjetljivih pitanja koja će dovoditi pregovore u škripac. Ni u tome ne vidim nikakvih problema, sjećam se nekih zemalja iz ovog zadnjeg kruga proširenja koje su došle na rub čak otkazivanja želje za ulazak u Europsku uniju radi nemogućnosti adekvatnog rješenja određenih prijelaznih razdoblja ili izuzetaka. U tim slučajevima moramo koristiti hrvatsku javnost, u tim slučajevima moramo hrvatsku javnost detaljno upoznati, upravo radi toga da dobijemo i privolu hrvatske javnosti za nastavak pregovora pa makar se neka poglavlja ako treba i preotvarala. Upravo kada dođu pregovori u škripac i ako dođu u škripac, tada će se morati pokazati puno suglasje i u ovom Domu i u Nacionalnom odboru i u hrvatskoj javnosti i tada će se, zapravo mora pokazati taj osjećaj naših pregovarača, naše Vlade, pa i Nacionalnog odbora da se moraju uvažavati i mišljenja javnosti. Ova Rezolucija usuđujem se reći da je dovoljno dobro identificirala relevantna pitanja i područja u kojima treba tražiti određene izuzetke. Dakako da tek kada počnu pravi pregovori da ćemo sukcesivno za svako poglavlje utvrditi određena pragmatična konkretna stajališta da se radi o izuzecima dvije, tri, pet ili petnaest ili osamnaest godina. Posebno naglašavam važnost da je na istaknutom mjestu, odnosno na prvom mjestu za traženje izuzetaka stavljena poljoprivreda, odnosno zahtjev za prijelaz konstatacija da će se tražiti prijelazna razdoblja, za mehanizme u pogledu visine i dinamike izravnih plaćanja hrvatskim poljoprivrednim proizvođačima iz proračuna Europske unije, utvrđivanje proizvodnih kvota za posebno osjetljive proizvode te rokova za dostizanje standarda kakvoće. Mi kroz ovakvu jednu općenitu definiciju znamo vrlo precizno što hoćemo. Hoćemo omogućiti da onaj silnih broj hrvatskih poljoprivrednih proizvođača se kroz određeno vrijeme osposobi i bude konkurentan proizvođačima u Europskoj uniji. To nije samo gospodarsko pitanje, to je i sociološko pitanje, to je na koncu i identitetsko pitanje. Nemojte zaboraviti činjenicu da u Hrvatskoj danas postoji svega 10 do 12 tisuća velikih poljoprivrednih proizvođača. Da postoji stotinjak tisuća onih koji su u sustavu poticaja i PDV-a, koji dakako posluju na čisto tržišnim principima ali da postoji i više od 120 tisuća onih koji su van jedne i van druge kategorije i tu se na njihovom pitanju kako će oni funkcionirati, kako ćemo njih uvesti u Europsku uniju zapravo odražava puna smisao sociološkog pitanja. I nemojmo zanemariti činjenicu da rješavajući pitanje poljoprivrede zapravo i egzistencije tih ljudi rješavamo zapravo pitanje oko pola milijuna ljudi u ovoj Državi. Zato je važno da je poljoprivreda ovdje na prvom mjestu. Pa na koncu nisu ni druge zemlje bile nimalo amnestirane od toga da o poljoprivredi najviše razgovaraju i nije ni Europska unija amnestirana od toga da na poljoprivredu upravo troši najveći dio svojih, svojih fondova. Osim poljoprivrede dobro je da smo stavili stjecanje nekretnina jer se radi o evidentnoj disproporciji kupovne moći između nas i ljudi iz Europske unije, da smo stavili zaštitu okoliša kako bi zadržali atraktivnost naših prostora, ali uz napomenu da su potrebna, itekako velika ulaganja. Da je potrebno restrukturirati gospodarstvo i tako dalje, ali i van onih poglavlja koji stoje u ovoj Rezoluciji postoji čitav niz poglavlja poput kretanja radne snage i kretanje roba, javne nabave, sigurnost hrane, ribarstvo, carine itd., koje dakako ćemo morati vjerojatno tražiti određena izuzeća, to kada počnu ti pregovori, kada se počnu utvrđivati strateška polazišta onda ćemo dakako detaljnije o tome razgovarati. Dakako ima manevaraskog prostora i za ta poglavlja. Postoji odredba u Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju i praksi Europske unije o tzv. općoj ekonomskoj klauzuli. Bez obzira što sam izrazio određenu opreznost, određenu želju da posve javno i otvoreno komuniciramo sa javnosti, da tražimo i pomoć javnosti u onim spornim situacijama nemamo u klubu nikakve dvojbe da ovu Rezoluciju treba prihvatiti. Donošenjem ove Rezolucije postavili smo tvrde i jasne okvire i nema nam drugog posla nego gospodine glavni pregovaraču, članovi Vlade i gospođo ministrice prihvatiti se posla. U tom poslu siguran sam, a čini mi se da smijem to reći kao član Nacionalnog odbora imat ćete snažnu podršku Nacionalnog odbora ali isto tako imat ćete i permanentne zahtjeve Nacionalnog odbora da u potpunosti javno radite, da se u potpunosti konzultirate sa Nacionalnim odborom, da redovito izvještavate hrvatsku javnost i da na taj način stvorimo onu potrebnu klimu da hrvatska javnost, a ne političari prihvate Europsku uniju kao svoju budućnost. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Klub SDP-a poštovani zastupnik Neven Mimica, izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine glavni pregovaraču, kolegice i kolege. Hrvatska je država kandidatkinja za članstvo u Europskoj uniji i počinje pregovore o tom članstvu. To je dobra vijest za Hrvatsku jer znači i priznanje svih onih napora i promjena koje su Hrvatsku nepovratno približavale vrijednostima Europske unije posebice u posljednjih 5, 6 godina. To je dobra vijest i za Europsku uniju jer znači potvrdu da nakon nesnalaženja na početku krize i rata u bivšoj Jugoslaviji Europska unija konačno ima definiranu politiku koja može pridonijeti stabiliziranju stanja na jugoistoku Europe i proizvesti da tako kažem novu kandidatkinju i novu članicu Europske unije. A to je dobra vijest i za regiju koja u Hrvatskoj dobiva motiv, politički model i gospodarskog predvodnika koji može zagovarati Europu u regiji i regiju u Europi. Danas Hrvatski sabor ima jedinstvenu prigodu. Ima prigodu još snažnije uključiti se u postupak prilagodbi koji će Hrvatsku uvesti u članstvo Europske unije kao ravnopravnog partnera. Tako važnu ulogu u određivanju okvira, dinamike i sadržaja budućega razvoja Hrvatske države i društva imao je malo koji saziv Hrvatskoga sabora. Možda tek onaj prvi s početka devedesetih čije smo povijesne, državotvorne odluke neki dan proslavili. Mi danas u Saboru čestitamo Vladi Republike Hrvatske, Predsjedniku Republike Hrvatske i svima onima koji su svojim jasnim opredjeljenjima i djelima stvorili uvjete za donošenje odluke o početku pregovora o pristupanju Hrvatske u članstvo Europske unije. Istovremeno mi danas u Hrvatskome saboru kažemo da smo spremni biti onaj čimbenik koji će u proces prilagodbi europskim standardima i kriterijima unijeti sva opravdana očekivanja hrvatskih građana i pobrinuti se da pregovarački proces odrazi i oživotvori sve njihove nade u bolji život u boljoj Hrvatskoj. I zato mi zastupnici Hrvatskoga sabora imamo pravo i dužnost uključiti se u određivanje strateškoga okvira koji će definirati buduće mjesto Hrvatske u Europskoj uniji i kojim ćemo jasno izreći kakvu Hrvatsku želimo vidjeti u društvu sa ostalim europskim narodima? Pred nama je Prijedlog rezolucije o strategijskim odrednicama za pregovore o članstvu Hrvatske u Europskoj uniji. Izradio ga je i jednoglasno usvojio Nacionalni odbor za praćenje pristupnih pregovora. Time je Nacionalni odbor potvrdio da politička suglasnost oko temeljnih ciljeva našeg proeuropskog opredjeljenja živi i dalje. Ujedno je ovim tekstom Rezolucije pokazao da su se sve parlamentarne političke snage odlučile i da su spremne uključiti se u najvažniju fazu, fazu komunikacije Europe građanima, fazu otvaranja javne debate u Europskoj uniji, fazu dokazivanja da nakon impulsivnih i emotivnih reakcija građana na odugovlačenje Europske unije da prizna našu stvarnu spremnost za članstvo da sada dolazi vrijeme smirenih promišljanja o tome koje su prednosti, a koje nedostaci članstva u Europskoj uniji. Za nas u SDP-u nikada nije bilo sumnji u dugoročnu korist od članstva i to će nas voditi i kod odlučivanja o ovoj Rezoluciji. Klub SDP-a podržat će donošenje ove Rezolucije. Podržat ćemo je jer je ona za nas prirodni nastavak našeg zalaganja za modernu, demokratsku europsku Hrvatsku. SDP nikada nije imao problema sa javnim deklariranjem svoga proeuropskog opredjeljenja. Nismo imali problema ni onda kada smo to opredjeljenje imali prigodu pretočiti u konkretnu politike vlade u kojem smo sudjelovali. Niti na vlasti niti u oporbi nikada se nismo doveli u situaciju da se stidimo ili da pokušavamo zametnuti tragove svoga dugoročnoga i dosljednoga proeuropskog djelovanja. Zbog toga i ovdje kod davanja suglasnosti na ovu rezoluciju želimo poslati jasnu poruku. Za SDP je proces priključenja Europskoj uniji bio i bit će važniji od samog priključenja. Tokom procesa reformi mijenja se zakonodavstvo, stvaraju se novi ekonomski uvjeti poslovanja, jača demokratski sustav, mijenjaju se društveni odnosi, utvrđuju se institucije, a mijenjaju se i ljudi i njihov način razmišljanja i djelovanja što je ustvari i najteža reforma. Prava vrijednost približavanja Europskoj uniji nije samo članstvo nego je to onaj unutarnji proces stalnih promjena na bolje. Članstvo dolazi na kraju puta kao logična zaslužena i očekivana nagrada za dobro obavljene prilagodbe. Zbog toga proces europskih integracija shvaćamo kao unutarnje važan proces na koji smo se odlučili zbog sebe samih. Na članstvo u Uniji gledamo kao na sredstvo, a ne cilj vlastitog društvenog, ekonomskog i demokratskog razvoja. I zato ne pitajte kada ćemo ući u Europsku uniju nego pitajte kada ćemo dovršiti reforme i prilagodbe i postati spremni za članstvo u Uniji. Polazeći od takvih postavki SDP poziva sve parlamentarne klubove da jednoglasno podupru ovakav pristup i ulogu Sabora u jačanju parlamentarne dimenzije procesa europskih integracija. Našu spremnost na jednoglasnost u pitanjima pristupanja Europskoj uniji ne treba i ne smije se shvaćati kao nekritičko prihvaćanje svega što će Vlada predlagati i provoditi u pregovorima i u europskim prilagodbama. Kao najsnažnija oporbena stranka imamo pravo i odgovornost ukazivati na sve vladine greške i propuste u definiranju proeuropske politike, na grijehe nečinjenja koje uočimo a naravno zadržavamo pravo i na razotkrivanje svih pokušaja prikrivanja i pokrivanja nekih poteza navodnim zahtjevima iz Bruxellesa. Budite uvjereni da će SDP to svoje pravo iskoristiti i tu svoju odgovornost ispuniti. Bit ćemo konstruktivni u potpori svega što su stvarne europske prilagodbe i kritički prema svemu što nas ne vodi dovoljno brzo i dovoljno izravno do napretka i popravljanja sadašnjega stanja gospodarstva, životnoga standarda i sigurnosti građana. Već sada javno kažemo: nećemo poduprijeti pokušaj da se uspjeh pregovora mjeri njihovom brzinom. Za nas je naglasak na kvaliteti pregovora, na argumentaciji kojom ćemo pokazati i dokazati zašto u nekim pregovaračkim poglavljima i područjima trebamo više vremena za prihvaćanje pravne stečevine Europske unije. Za nas je upravo razdoblje koje predstoji do formalnoga članstva u Europskoj uniji najvažnije razdoblje za provođenje odlučnih i specifičnih mjera koje stvaraju uvjete za bolju prilagodbu, gospodarski rast, povećanu konkurentnost i ravnopravniju utakmicu sa članicama Unije. Rasprava o odrednicama pregovaračkoga okvira dobra je prigoda za ukazati na još dvije stvari. Prvo, nitko, a pogotovo ne Vlada i pregovarački tim ne smije shvatiti da su nam sada preostali još samo pregovori i ako ih uspješno obavimo sve će imati sretan završetak. Moramo se svi zajedno pripremiti na trostruki posao: na pregovore, na dovršenje reformi i na komunikaciju Europe građanima. Već danas možemo reći da pripreme za pregovore dobro napreduju, ali su reforme usporene, a na komunikaciji prednosti i nedostataka članstva u Europskoj uniji Vlada ne čini ništa učinkovitoga. Time već sada određujemo i naglaske sa kojima trebamo uči u definiranje budućih aktivnosti i Vlade i Sabora i cijeloga društva na ova tri područja. I drugo, najveća zabluda cijeloga procesa proširenja Europske unije nastala je već onda kada je netko taj proces nazvao pregovorima. Sve što se događa u odnosima države koja želi ući u članstvo Unije i institucija Europske unije ni u čemu ne odgovara definiciji pregovaračkoga procesa. Država koja želi ući u članstvo nema baš nikakve izglede promijeniti uvjete pod kojima će biti primljena u članstvo. Ti uvjeti su unaprijed zadani od strane Europske unije, isti su za sve države i o njima nema pregovora. Eventualno se može samo postići dogovor o privremenoj ili u nekim slučajevima trajnoj odgodi primjene nekog od uvjeta za članstvo i o trajanju te odgode. Zato bih ono što se događa između zemlje pristupnice i Europske unije prije nazvao dogovaranjem nego pregovaranjem. To onda isključuje i očekivanja da dobar pregovarački tim može nadmudriti i pobijediti pregovarače Europske unije. Ovdje se zbilja ne radi o pobjednicima i pobijeđenima u pregovorima, nego o olakšavanju provedbi reformi koje će omogućiti da se zemlja što brže razvije po modelu po kojem se razvila i Europska unija i da što pripremljenija uđe u društvo ravnopravnih članica Unije. Ako negdje u tom procesu i postoji potreba za pregovaranjem onda je ona najizraženija na domaćem planu u pregovaranju nositelja procesa europskih integracija sa svima onima koji se zbog ovih ili onih razloga opiru nužnim reformama. Ocjenjujući predloženi tekst rezolucije možemo se složiti da on predstavlja daljnje konkretiziranje i usmjeravanje pregovaračkog procesa od strane Sabora kao predstavničkog tijela i izraza parlamentarne demokracije. Ovakvom rezolucijom Sabor će ispuniti svoju ulogu u fazi pregovaračkih priprema i ojačat će pregovaračke pozicije koje će Vlada definirati i o kojima će pregovarati u slijedećoj fazi odnosa sa Europskom unijom. Rezolucija snažno i jasno utvrđuje temeljne odrednice na kojima će se graditi pregovaračke pozicije. Ona se zalaže na nekoliko izuzetno važnih polaznih opredjeljenja od kojih ističemo odrednice od nužnosti da Hrvatska uđe u članstvo Unije na načelima jednakosti, partnerstva i solidarnosti, da se u pregovorima osigura očuvanje nacionalnog identiteta i različitosti, te puna zaštita nacionalnih interesa, da se održi individualni pristup u članstvo, da hrvatski jezik bude službeni i radni jezik institucija Europske unije i da politički i gospodarski i financijski položaj Hrvatske u članstvu u Uniji bude razmjeran i usporediv sa članicama slične veličine. Gotovo se može reći da ovakvim određenjima Sabor već sada definira pozicije koje će Hrvatska zastupati u predstojećim raspravama o ustavnome uređenju Unije kad god da se one pokrenu i to na način da se zalaže za Evropsku uniju kao savez država, a ne kao saveznu državu. Rezolucija također dovoljno precizno ukazuje i na poglavlja i područja u kojima će pregovarački tim morati uložiti posebne napore da argumentira i izbor i odgovarajuća prijelazna razdoblja pri čemu se ističu poljoprivreda, raspolaganje nekretninama, zaštita okoliša i državne potpore kao posebno važna, ali ne i isključiva područja u kojima će se tražiti produženo razdoblje za primjenu pravne stečevine Europske unije. U pogledu određenja da će se pregovori nastojati dovršiti u vremenskome okviru koji bi omogućio građanima Republike Hrvatske da sudjeluju na slijedećim izborima za Evropski parlament u lipnju 2009. godine. Držimo da je takvo opredjeljenje moguće zadržati u tekstu rezolucije više kao motivirajući faktor, nego li kao pokušaj definiranja realno održivih i preciznijih vremenskih određenja trajanja pregovora. Za nas je ponavljam važnije određenje iz onog slijedećeg paragrafa rezolucije koji govori i poziva na ulaganje posebnih napora da se reforme i prilagodbe dovrše i unutarnja spremnost za članstvo ostvari do 2008. godine. I evo za kraj ponavljam poziv. Budimo za ovu rezoluciju, pokažimo da Sabor ima jasne, zajedničke stavove ne samo o potpori evropskim vrijednostima, nego i o načinu kako te vrijednosti konkretizirati u hrvatskom, političkom i zakonodavnom životu, a o još konkretnijem utjecaju Sabora na formiranje pregovaračkih pozicija za svako pregovaračko poglavlje. Sve stranke imat će prigodu izjašnjavati se i pridonositi u redovnome radu nacionalnog odbora i u redovnim šestomjesečnim raspravama o pregovaračkom procesu na plenarnim zasjedanjima Sabora. Hvala.
Hvala lijepa. Za Klub HSLS-a, DC-a, LS-a poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče Sabora, štovani gospodine Drobnjak, štovane kolegice i kolege. Doista moram iskazati jedno svoje privatno zadovoljstvo i osjećaje da se dobro osjećam jer govorim ipak u ime kluba, odnosno stranaka koje su od samog početka izražavali izrazito pro evropsku orijentaciju i uvijek je i to ne samo od devedesete godine, nego to je doista bio i dio neke životne filozofije, jedne stalne političke filozofije i uvijek je dobro i dobar je taj osjećaj kad jedna takva orijentacija, jedan takav stav postane i opće mjesto naše politike i kada se postigne puni nacionalni konsenzus oko toga da se eto mi danas odnosno ovih dana možemo dobro osjećati. Iako vjerujem da ću se još bolje osjećati ako doista građani Republike Hrvatske tamo u svibnju 2009. godine budu mogli glasovati i za Evropski parlament. Onda će, kažem, moći zadovoljstvo biti puno. Ovdje već danas se malo govorilo o tome da li je prevladao jedan osjećaj euforije ili nije i mislim da je dobro što zapravo Vlada sama nije poticala jedno takvo raspoloženje, nego što se prema ovoj činjenici pristupilo kao jednom dobro odrađenom poslu. I to doista moramo reći da je taj dio posla relativno dobro odrađen. Neki od nas koji smo, eto kažem, imali stalno nas je u našim političkim promišljanjima vodio taj eurofilsko raspoloženje možemo iskazati možda žaljenje da je nešto možda predugo trajalo, ali očito da su konteksti i okolnosti bili takove da je kod nas tranzicija nešto predugo traje i upravo moramo iskazati želju, odnosno nadati se da će sada otvaranje ovoga početka pregovora se taj proces tranzicije ipak bitno smanjiti i da zapravo jedan dio javnosti uvijek je imao jedan blagi osjećaj da se prema nama nepravedno postupa i da mi nismo ništa slabiji ni u bilo kojem pogledu od ostalih tranzicijskih zemalja. Isto također ne bih sada želio u ime Kluba ovdje licitirati da li je teži dio posla odrađen ili nas taj dio posla čeka, nego jednostavno i ovo što sada slijedi također je zapravo je jedan posao koji ćemo također morati odraditi i ono što isto nam mora biti jasno ovdje nama kao političarima, kao ljudima koji na neki način stvaramo jedan određeni politički ambijent da nema prostora za švinglanje. Jednostavno i taj posao koji nas čeka također će se morati otvarati neke, isto neke teme koje još uvijek u našoj javnosti izazivaju blage frustracije. To znači i odnos prema Haagu i povratak prognanih, da su to i dalje teme koje će na neki način biti teme koje će se pojavljivati u javnosti i koje će tražiti određena rješenja i njih ćemo morati odraditi. Ali, ono što mislim da je vrlo važno reći da moramo imati jedan jasan stav da ih ne odrađujemo zbog drugih, nego da prije svega sve i tema Haaga i tema povratka prognanih, pa i one neke ostale teme koje su i u ovoj rezoluciji naznačene su zapravo teme koje mi prije svega moramo odraditi u ime nas samih i za nas same jer jednostavno nitko nam neće ništa pogledati kroz prste. Uvijek postoje te mogućnosti suspenzivnoga veta i da jednostavno opet zbog nekih naših možda unutarnjo političkih odnosa ne dođemo u jednu situaciju gdje ćemo sami sebi predstavljati problem. Ovo je ovdje već rečeno i to treba isto ponoviti. Jučer je to i kolega Drobnjak bio rekao i oko nekih stvari se ne raspravlja, a to su upravo te pravne stečevine Europske unije. Ali sada isto ono što ipak u cijeloj toj priči mora biti jasno, a to je da ne samo da je moguće nego reći da je poželjno braniti i određene vlastite nacionalne interese. Kažem, ne samo da je to dopušteno nego to je jedno i poželjno ponašanje. Ono što bi zapravo bilo možda najgore, a to je da na neke stvari pristanemo, a onda kada pristanemo da ih već drugi dan počnemo osporavati, da se zapravo počnemo ponašati suprotno onome što smo sami potpisali. Upravo zbog toga, tu je sada i ta velika odgovornost ovoga pregovaračkoga tima koje će upravo na neki način imati taj jedan zadani okvir, a da su u nekim stvarima, to se zove pravne stečevine ne raspravlja, ali sada vidjeti koliko je moguće iz iskustva nekih drugih zemalja, tranzicijskih zemalja, npr. Poljske i ostalih, zapravo akceptirati i na tom tragu postavljati i braniti vlastite nacionalne interese, interese koji svakako ipak moramo biti nam jasniji da ne startamo sa iste pozicije, da ipak sada ulazimo u jednu zajednicu, zajednicu koja je i razvijenija od nas, koja je kompleksnija, koji na tu kompleksnost, njihovu kompleksnost moramo odgovoriti i vlastitom kompleksnošću. Naime, ti pregovori se ne odvijaju u nekom vakuumu, u nekom zrakopraznom prostoru nego doista se radi, radi se problemima, koji ne samo da su veliki, teški, nego su i dinamični. Ni jedan problem koji će se postaviti nije statična kategorija nego će upravo zahtijevati da se, kažem, na tu europsku kompleksnost odgovori i našom vlastitom kompleksnošću. To, upravo ono maloprije o čemu je kolega Mimica govorio, to je sad ta ljepota ovih reformi i promjena koje se moraju dogoditi u našem vlastitom društvu. I ono što je, zapravo što je jako dobro, što je sada jedan fokus i na naše politike koje se uglavnom u posljednje vrijeme bio bavio ovom vanjskom politikom, da sada ga možemo transferirati na naše unutrašnje probleme i da sada doista u prvi plan dolazi i naše gospodarstvo i naša poljoprivreda i problemi nezaposlenosti i problemi privatizacije, koji još uvijek nisu jednom za svagda riješeni. Ono što i mene raduje da je, ovaj Nacionalni odbor je pobrojio upravo te probleme s kojima će se, s kojima se Hrvatska suočava i s kojima će se i u buduće suočiti i koji će na neki način također sada biti i dio nekih i ovih naši pregovora. To je recimo jedan odnos prema regijama, to je vrlo bitno, jel'. Svatko, jel', isto kao što mi startamo u odnosu spram Europe, sa istih pozicija kao što recimo su to razvijenije zemlje u toj istoj Europskoj uniji, tako i unutar nas postoje regije, postoje prostori koji se nisu razvijali ravnomjerno. Na kraju moramo uvijek imati na umu i situaciju poslije rata, da su neki prostori više stradavali, da su neki i da na neki način sada jedna pametna, mudra politika Vlade mora da vodi onu selektivnu politiku, a da ima poseban pristup kako bi omogućila da i ti prostori i te regije uhvate zapravo jedan ritam sa razvojem onih krajeva zemlje koji su imali tu sreću da, recimo, nisu prošli ono što su recimo neki drugi prostori prošli. Jer ako se tako ne bude vodilo ona pored ovih gospodarskih problema suočavat ćemo se i sa političkih problemima i onda doista, uvijek postoje jedne političke snage koje jednu takvu činjenicu mogu kompromitirati, mogu zlouporabiti, a kažem to ne bi bilo dobro. Znači, upravo ono što nam i ova sada ova nova situacija, a to je početak otvaranja pregovora može omogućiti, a to je doista da i ove unaprijedimo vlastite gospodarske i demokratske odnose. Jer nitko od nas normalan ne može reći da kod nas ne postoje problemi, da smo mi zemlja koja je oslobođena ljudskih i građanskih problema, da smo riješili sa problemom netrpeljivosti, da su to zapravo stvari koje smo usvojili. Nažalost to su stvari koje se ne, nisu one lekcije koje jednostavno možete reći da smo stavili ad acta, nego upravo, ja ću biti duboko sretan ako doista i ulazak u Europsku uniju, između inoga i ove tipično liberalne ideje, kažem kao ideje ljudskih prava, probleme privatizacije bude rješavao ne jedan drugačiji i bolji način nego što je to radilo se i prije. I ono kao što uvijek su neki mudriji ljudi rekli pitanje boljega života je zapravo pitanje svih pitanja. I doista ako građani Republike Hrvatske ne budu bolje živjeli onda se, onda jednostavno mi nismo kao političari nismo uspjeli i oni će od nas upravo očekivati taj, tu bolju kvalitetu života, bolji i viši standard. Dobro je čuti da i sada ovi neki ekonomski pokazatelji ovim zemljama koje su prije godine i po dana ušle u Europsku uniju pokazuju ove, te pozitivne pomake. To na neki način, analogija je, kažu u logici, nisu dobre, ali se isto također se nadam da će se to isto također dogoditi i kada Hrvatska uđe u Europsku uniju da će onda ovi ekonomski pokazatelji pokazati da građani Republike Hrvatske bolje žive i da je ovaj princip boljega života, kao zapravo princip svih političkih principa u Hrvatskoj je i demonstriran. I za kraj, ono što svakako treba reći i poneki puta i brzina ne mora svaki puta biti i vrlina, ali mislim da je ovo sada i vrijeme kada mi možemo i sami sudjelovati u anticipaciji nekih budućih procesa i odnosa u Europskoj uniji. Kažem, bilo bi pogrešno kada bismo Europsku uniju shvatili kao jednu statičnu činjenicu, koja je jednom za svagda zadata. To nije beskonfliktna zajednica, to je zajednica koja je u određenim procesima. To smo mogli vidjeti i već prilikom prošle godine, prilikom negativnih glasovanja o Europskome ustavu, recimo u Francuskoj i Nizozemskoj. A isto također, ako i čitate ove europske, neke europske novine onda ćete isto vidjeti da se i tamo ponavlja priča koja je nama itekako dobro ovdje u Hrvatskoj poznata, a to je da već neki govore kako puno više plaćaju u Europskoj uniji to svoje članstvo, nego što iz iste te Europske unije dobivaju. Mi znamo jako dobro kako je u onoj bivšoj državnoj zajednici su to bili mučni razgovori i mučne situacije, ali to je sve ono što nas može očekivati i gdje, kažem, jednostavno moramo vidjeti. Ta budućnost Europske unije je takva kakva je, to je, kažem, dobar cilj, pozitivan cilj. Dobro je biti dio europske obitelji, ali isto također moramo shvatiti da i tamo će biti puno problem i da će se i tamo se stvaraju određeni frontovi, polarizacije i da i tamo svatko ipak, prije svega, ipak brine i pored europskih ovih interesa brine svoje i brani i promiče svoje vlastite političke, gospodarske i ine interese. Mislim, upravo u tom smislu ovaj Sabor, odnosno uopće kao zakonodavno tijelo ono zapravo pruža mogućnost upravo za da budemo maštoviti i da, kažem, pomažemo pregovaračkome timu u anticipaciji ti budućih odnosa i zapravo da imamo i mi sami neke odgovore na te izazove koji će iz te Europske unije dolaziti. I za, doista sam kraj, nadam se da neću, znate čovjek ipak ne može pobjeći od svog zanimanja, pa onda to ne bih htio da budem doživljen kao sitničav čovjek, ali ono što je, recimo Krleža rekao, znate neki puta nered u rečenicama je zapravo rezultat nereda u vlastitim glavama. Za nijansu bi ovu Rezoluciju predložio nacionalnom odboru da je malo skrati, malo je, redakcija teksta je nužna. Tim više što je pak pisana jednim jezikom za koji je … [[Govornik se ne razumije.]] analizirao ga je pod onim sintagmom žargona autentičnosti. Taj jezik poneki puta ne izražava baš ono što se htjelo, odnosno htjelo reći, odnosno ako to mi razumijemo što se htjelo reći to ne mora značiti da će razumjeti javnost. Ja bih samo ovako dao, evo, za primjer da se priča točka 9. onda bi se vidjelo kako u toj točki 9. ima puno nejasnoća. Jedna čak i pogrešna lingvističko-semantička analiza pokazala bi upravo tu zapravo prazninu misli, a mislim da to ne bi bilo dobro da jedna rezolucija koja je odlična, koja doista i koja dobro prati ono što će se trebati događati u ovom narednome periodu. Ipak bi morala biti sa jezičnoga aspekta puno bolje složeno, jer kaže recimo npr. s ciljem promicanja gospodarstva temeljenog na znanju, u redu, to ovako mislim ovako malo je nezgrapno i nije baš u duhu hrvatskog jezika, ali isto također zašto ne i promicanjem gospodarstva koje bi se temeljilo recimo na tržištu i nekim drugim ne samo na znanju i kažem, ali eto ne bih želio kažem da ispadnem previše sitničav, ali izgleda da na kraju ipak mora progovoriti i ono za što sam se zapravo u životu i školovao. I još jedanputa klub LS-a, DC-a i HSLS-a dat će punu potporu ovoj Rezoluciji upravo sa željom da eto 2009. godine već i naše stranke i naši političari sudjeluju u izboru za Europski parlament. Puno vam hvala gospodine predsjedniče.
Hvala. Klub SDSS-a, poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodo državni tajnici. Ja ću se ovdje pridružiti onima koji su izrazili zadovoljstvo u vezi sa početkom pregovora sa Europskom unijom o našem članstvu i naravno izraziti zadovoljstvo činjenicom da smo, da su i pripadnici nacionalnih manjina u ovom segmentu bili u prilici mogli i dali važan doprinos tome da ti pregovori mogu početi. Ne kažem to zbog toga što mislim da treba posebno isticati pripadnike nacionalnih manjina ili njihovu politiku nego zbog toga što hoću kazati da je za nas nepovratno iza nas vrijeme u kojem su nacionalne manjine bile predmet sporenja, sukobljavanja i osporavanja unutar Republike Hrvatske i da se upravo na ovoj točki članstva s Europskom unijom, približavanja Europskoj uniji, nacionalne manjine pokazuju kao sastavni dio toga što se zove nacionalni korpus u Hrvatskoj u političkom i u vrijednosnom smislu te riječi. I to je ono što želim posebno istaći i to je ono što smatram rezultatom posla oko Europske unije koji smo u proteklih nekoliko godina obavljali. I to je sasvim sigurno postignuće koje je nenadoknadivo, nenadomjestivo i bez kojega ništa, nikakve druge vrijednosti ne mogu funkcionirati ako takvih nema. U tom smislu ja sam uvjeren i siguran da će predstavnici nacionalnih manjina, da će članovi manjinskih zajednica u Republici Hrvatskoj ostati čvrsto uz proeuropsku orijentaciju i Hrvatske i naravno vrijednosti koje u Hrvatskoj razvijamo i želimo razvijati. Duboko sam uvjeren da ukoliko se i pojavi neki nesporazum u vezi sa implementacijom tih vrijednosti, ukoliko se i pojavi neki nesporazum koji će neki možda pogrešno protumačiti, da će ta politika koju sam okarakterizirao kao karakteristiku politiku ukupnog nacionalnog interesa, nadjačati, nadmoćati bilo separatne, bilo neke jako opstruktivne elemente koji se u društvu u tom pogledu mogu čuti. Doista za mene europska Hrvatska je Hrvatska koja nije podijeljena ni po etničkoj, a niti po nekim drugim podjelama koje su kod nas još uvijek vidljive, bile one ideološke tako snažno kako drugdje nisu, bile one regionalne tako snažno kako u drugim europskim zemljama više nisu, bilo dakako na neki treći ili četvrti mogući način. I utoliko je ovaj posao kojeg smo se prihvatili i kojeg radimo sa ovim otpočinjanjem pregovora doista dobio svoju potpunu i punu zadovoljštinu i potpunu i punu potvrdu. Sad mi dozvolite dvije riječi u vezi s onim što mi zovemo pregovori. U našoj javnosti se naravno u političkom jeziku i u političkim govorima mnogo češće govori o pregovorima u članstvu negoli što se govori o reformama koje mi trebamo učiniti zbog sebe, za sebe da bismo mogli imati Europu u Hrvatskoj. Drugim riječima za nas Europa nije samo pitanje pregovaračkoga članstva niti to može biti. Za nas pitanje pregovora i postizanje pozicije članstva nije samo brojan uspješan, stručan i možda najbolji pregovarački tim koji imamo, jer sasvim sigurno taj pregovarački tim neće obaviti ili neće biti u poziciji ili dobar dio ljudi koji su u pregovaračkom timu neće biti u poziciji da mogu provoditi reforme u društvu, a bez tih neophodnih reformi u društvu naravno samo članstvo nas može skupo koštati. Bez tih neophodnih reformi koje treba učiniti u pojedinim segmentima našega društva mi dakako sa članstvom možemo biti zatečeni čak i ako bismo ga dobili prošavši sa nekom vrstom ocjene koja nije među najboljima ili najvišima. Drugim riječima kada bismo dobili ne možda neku veoma dobru nego samo prolaznu ocjenu. Takvo članstvo sasvim sigurno za Hrvatsku bi bilo riskantno. Takav pristup problematici članstva za Hrvatsku bi bio sasvim sigurno problematičan. U tom smislu što bi zapravo Europa za nas trebala značiti ako ne samo članstvo? Što bi za svakog našeg čovjeka u Hrvatskoj Europa trebala značiti? Sasvim sigurno dobar dio onoga što su simbolizirale promjene 90-tih i što su ljudi u nekoj svojoj političkoj ideji imali u glavi kada su se opredijelili za promjenu političkog sistema i za samostalnu državu. Tada su sasvim sigurno imali Europu u glavi ne posve artikulirano, ali jesu. Što bi to danas točno trebalo za nas biti? Meni se čini da je to normalan život. Normalan život u kojem se ni u ovom Saboru, a ni u većini naših sredina neće umjesto borbenih, umjesto normalnoga funkcioniranja i življenja pjevati i slušati borbene. Normalan život u kojem će ljudi biti sigurni u vrijednosti koje će, koje oni žive, koje će živjeti njihova djeca i koje će živjeti oni nakon njih. Mi danas takvih vrijednosti nemamo gospođe i gospodo. Mi imamo opće vrijednosti koje se spominju i ovdje, i u pogledu nacionalnog, i u pogledu jezičnog i u pogledu državnog. Ali kada su u pitanju ono s čim se mi svakodnevno kao ljudi susrećemo, mi tih vrijednosti još uvijek u društvu nemamo razvijenih. Drugo, sasvim je sigurno kada se govori o privrednim i drugim aspektima naše pozicije, kod nas jedna od temeljnih pretpostavki dobrog življenja, a to ljudi žele, to ljudi poistovjećuju sa Europom. Zašto treba biti u Europi? Pa zato što je Europa mjesto dobrog življenja, sređenog, civiliziranog, sređenijeg nego na nekom drugom mjestu. Gdje ljudi žive i mogu živjeti od svojega rada ili od onoga što drugi naprave ako baš nisi u situaciji da možeš istog trenutka dobiti posao. Mi toga nemamo. Mi nemamo situaciju da u punom smislu te riječi imamo vrijednosti i kulturu rada. Kod nas ta vrsta vrijednosti, kod nas ta vrsta stečevine zapravo je narušena temeljito, debelo i tek je trebamo stvoriti. I kad o tome govorimo, zapravo to onda implicira ne samo kulturu i vrijednosti rada nego istovremeno i zaštićenost rada i mogućnost rada, ono što u ovom trenutku kod nas zapravo u obilatoj mjeri manjka. Mi smo naravno prva zemlja koja pristupa pregovorima o članstvu po specifičnom modelu. Po drugačijem nego što je to bio slučaj sa zemljama koje su sada već članice. Mi, dakle, osim što nećemo pregovarati samo sa Komisijom nego ćemo pregovarati sa svim postojećim članicama pojedinačno, mi uz to još imamo i Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Dakle, nemamo samo pravnu stečevinu Europske unije, nemamo neke specifične interese Hrvatske u pogledu trgovine, u pogledu imovine, u pogledu ekologije ili u pogledu stanja industrije. Mi i uz to imamo i Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, koji kao što znamo, imaju i neke druge zemlje s prostora bivše Jugoslavije i jugoistoka Europe. I u tom smo mi zapravo prvijenac, i u tom smo mi zapravo oni na kojima se mnoge stvari kušaju koje do sada drugi nisu iskušavali. I pitanje je toga Sporazuma, realizacije toga Sporazuma će sasvim sigurno imati jednaku važnost, ako ne i veću usudio bih se reći, nego sama tehnika pregovaranja. Nego sam posao koji će dobar dio našeg pregovaračkog tima obavljati. Utoliko naravno da je onda to posao Vlade, naravno da je onda to posao i ovoga Sabora i naravno da je to posao jedinica lokalne samouprave i različitih segmenata institucije koju imamo u našem društvu. Pregovarački tim, gospođe i gospodo, ne može razriješiti pitanje stupnja korupcije u našem društvu. Pregovarački time ne može razriješiti pitanje razmjera organiziranog kriminala u našem društvu. Pregovarački tim ne može riješiti, npr., pitanje tolerancije, uvažavanja različitosti, pripadnika različitih nacionalnih manjina. On to ne može rješavati, on može eventualno braniti ono što se u danim trenucima može braniti ili treba braniti. To je onaj posao koji zapravo trebamo mi obaviti i zbog kojega sjedimo ovdje u Saboru, odnosno Vlada koja ima u tom pogledu više moći nego što je možemo imati mi. I u tom smislu htio bih kazati da svatko od nas svojim političkim poslom, svatko od nas svojim političkim ponašanjem može doprinositi, trebao bi doprinositi tom što se zove stvaranje hrvatskog identiteta kao dijela europskog identiteta. Europskoga identiteta kao dijela hrvatskoga identiteta. Od političke kulture koju možemo imati ovdje do političke kulture koju možemo imati u Saboru. Nedavno sam čuo da je jedan od naših kolega ovdje bio upitan na državnoj televiziji da li bi dozvolio da ju se dijete, u ovom slučaju kćerka, uda za nekoga tko je nehrvat. Pa još dalje, tko je Srbin. Dalje neću više govoriti zato što se tiče mene, odnosno ne tiče se mene nego se tiče nekoga koga se to ne bi trebalo ticati. Odgovor je bio, ne ukoliko ću ja utjecati na to. Gospođe i gospodo, na javnoj televiziji u civiliziranoj zemlji, ne nužno europskoj, takva pitanja pristojnost ne dopušta. U Americi uz sve rasne razlike pa i oblike diskriminacije koje postoje nedopustivo je da se na javnoj televiziji nekoga pitaju takva pitanja. A još je manje dopustivo da netko tko sebe predstavlja kao demokratskog političara i stremioca prema Europi smjelo odgovara na takva pitanja. Drugim riječima, drugim riječima u mjeri u kojoj ćemo se osloboditi onih elemenata, onih zavjesa koje nas sprječavaju da vidimo kakav je realni život u Hrvatskoj, u toj mjeri ćemo zapravo biti u stanju razvijati bolju i europskiju Hrvatsku nego što je ovog trenutku imamo. Ovdje u našoj deklaraciji koja je dobro sročena, izbalansirano sročena i Klub SDSS-a će je podržati, mnogo je mjesta posvećeno tradiciji, jeziku, kulturi, identitetu i to je dobro. Ali ne toliko mjesta onim drugim pitanjima, onim o kojima ovisi koliko ćemo identiteta, jezika, kulture i tradicije imati. Nama se dogodilo da nemamo više ni banaka, ni tvornica, ni niza drugih stvari koje smo imali, a može nam se dogoditi da imamo i manje ako nećemo imati obazriv odnos prema tome što se zove "Projekt Europa". A ako nećemo shvatiti da Europa nije samo prostor ravnopravnoga članstva nego je istovremeno i prostor u kome se pokušava kolonizirati druge i ne biti jednak sa drugima, ako dakle s te strane pogledamo stvari onda ćemo moći pristupati doista onome do čega nam je stalo, zbog čega smo ovdje. A to je održavati suverenu volju ovoga naroda i štititi svakodnevni životni interes, a ne samo temeljna ustavna prava naših birača, odnosno naših građana. Hvala vam.
Hvala. Imamo dva ispravka. Prvo je poštovana zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. S velikim dijelom izlaganja gospodina Pupovca se mogu složiti, ali ispravljam njegov netočan navod da još uvijek nemamo temeljne vrijednosti u našem društvu. Hrvatski narod 14 stoljeća pripada katoličkoj crkvi i ima temeljne vrijednosti koje ga vežu uz to, a i u posljednjem popisu stanovništva se većinski preko 80% izrazio svoju pripadnost katoličkoj crkvi i temeljnim vrijednostima. Tu postoje i tradicijske, i vjerske, i nacionalne i kulturološke vrijednosti u hrvatskom društvu, a po njima i pripadamo europskom kulturnom krugu kroz stoljeća. Hvala lijepa.
Gospodin Pupovac je izrazio mišljenje. Drugi ispravak netočnog navoda, gospodin Slaven Letica. Izvolite.
Netočan je navod da na drugim javnim televizijama nije dopustivo izražavanje govora mržnje, etnocentričnih, nacionalističkih, rasističkih stajališta. U Americi se prepušta najgore rasiste da to izražavaju, a misija ili poslanje je televizije da ukaže javnosti da se radi upravo o takvim stavovima. Bilo bi loše da hrvatska javnost nema pravo znati da postoje u hrvatskom društvu i takvi ljudi. A mi moramo znati da su to stavovi koji su nama kao većini neprihvatljivi.
Hvala lijepa. Sve su ovo različita mišljenja. Prelazimo na raspravu pojedinačnu. Prvi je na redu gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine glavni pregovaraču, kolegice i kolege. Meni je žao da ću ja vjerojatno malo pokvariti ovu svečanu atmosferu koja se osjeća u zraku sabornice vezano uz donošenje ove Rezolucije, ali ja spadam u one ljudi koji vole manje načelno raspravljati, a više konkretno i primjenjivo. Ja bih uvijek volio da su naše odluke takve da imamo jasne ciljeve, jasne nositelje, točno određene rokove i sankcije ako nešto ne realiziramo. U tom smislu ću ja ovdje dati nekoliko prijedloga, sugestija, da neke stvari ubuduće možda činimo malo drugačije. Mogu se složiti da ova Rezolucija ima dva temeljna cilja. Jedan je cilj da uvjerimo Europsku uniju i Europi da su sve političke snage u Hrvatskoj jedinstvene glede proeuropske politike. To je jasna politička poruka i s time se ja slažem. Druga korist od ove Rezolucije vjerojatno leži u tome da dajemo evo prvi okvir našim pregovaračima, unutar kojeg oni moraju promišljati i nastojati odraditi svoj vrlo značajan posao. To je dobro, to je jako dobro ali da li je to dovoljno kolegice i kolege. Naime, 3. prosinca je prošao, sada se od nas očekuje nešto više, to se posebno, to od nas očekuje i Europa ali mislim i naši građani. Ja se nadam da je ovo posljednji načelni dokument ove vrste koji je došao na naše saborske klupe, ponavljam da je to posljednji dokument. Od sada na dalje moramo puno konkretnije, puno ozbiljnije, sa puno više stručne analize pristupiti svemu onome što će se ticati Europe u svakom smislu. Naime, kolegice i kolege za samo 7 dana počinje screening, počinje ocjenjivanje stanja u Hrvatskoj u pojedinim područjima i spremnosti za početak pregovora. Taj će screening trajati otprilike godinu dana i bilo bi jasno dobro da mi u ovom Saboru znamo nešto malo više o tome, znamo posve malo nešto više o redoslijedu kojim će taj screening ići da znamo nešto više o onome što će Vlada poduzeti da pripremimo pojedina područja i ljude u tim područjima za taj screening kako bi jasno pregovori počeli što brže i bili na zadovoljstvo svih nas. Evo u ovoj Rezoluciji ja bih, ja kao ja istaknuo samo tri članka, tri točke, točku 8., 9. i 10. i u te tri točke ja bih cijelu Rezoluciju sveo na svega 5, 6 ključnih rečenica. Nacionalni razvojni plan, u točki 9. se spominje, zašto ga nemamo, koje su posljedice ne imanja takvoga plana, kolegice i kolege ja vas želim podsjetiti a nadam se da Nacionalni odbor već pomalo prikuplja građu u tom smislu, Hrvatska je u razdoblju od 2001. do 4. iskoristila svega svaki 10 euro nepovratnih sredstava za reforme o kojima danas ovdje govorimo, zašto je to tako, ne znam, ili bolje reći znam ali bi jako dugo trajalo da o tome ovdje raspravljamo. Zatim u ovom razdoblju 2005. i 6. ponovno nam se nudi 250 milijuna eura, kako prolazimo u pokušaju da dobijemo ta sredstva, ja sam nedavno razgovarao sa ljudima bliskim Europskoj komisiji i oni su rekli da na žalost su dosta razočarani sa načinom na koji su prezentirani pojedini regionalni projekti. i da nisu mogli dati zelene svjetlo tim projektima, neću govoriti o onima koji su dobili crveno svjetlo ali ću reći da su recimo jako lijepo govorili o kolegama u Karlovcu, ja ne znam tko je u Karlovcu bio u pregovaračkom timu za te regionalne razvojne projekte ali je lijepo čuti u Europi da se uvažava pristup kolega u Karlovcu način prezentacije, elemente s kojima su išli i da nije uopće sporno da će iz CARDS-ovih sredstava dobiti taj novac. Prema tome, to nam se ne smije dogoditi, da takva sredstva kvalitetna, nepovratna sredstva ne iskoristimo, a bilo bi jasno dobro da uoči screeninga i početka pregovora koji će sigurno uslijediti za 3, 4 mjeseca da i ovaj Sabor prati kroz Nacionalni odbor sve što se događa na tom polju. U točki 8. govori se o standardima u poljoprivredi i posebno se ističu standardi kakvoće. Jasno bilo bi dobro čuti što planiramo učiniti u ovih godinu dana da korigiramo upravo te standarde kakvoće, ja vjerujem da bi gospodinu Drobnjaku bilo puno lakše pregovarati kada bi imao certifikate glede kvalitete naših poljoprivrednih proizvoda i tada dogovarao kvote nego bez jasno tih dokumenata, i takve jasno garancije jamstva da su to uistinu kvalitetni proizvodi u skladu sa Europskim standardima. Što se tiče dužih prijelaznih razdoblja koje su predložene recimo za davanje potpore, ja se potpuno slažem istaknuta je brodogradnja, istaknuta je industrija čelika, međutim, moji primorci i moji otočani će mi svakako prigovoriti i pitati a zašto se nisi pokušao izboriti jer cijela europa uvažava te ekstremne uvjete u kojima žive ljudi na otocima, ekstremne uvjete u kojima žive ljudi u brdsko-planinskim područjima zašto to ne stoji i ovdje da se i tu pokuša jasno odmah dati unutar ove priče okvir našim pregovaračima da i njih pokušamo zaštititi, jer to Europa uistinu uvažava, prema tome, dajmo budimo onda konkretniji jasno ako smo to imali za cilj, onda nemojmo tako velike grupacije preskakati jer to sigurno može pomoći našim pregovaračima da stojimo iza njih. Prema tome, kolegice i kolege, možda samo završim sa jednim mogućim zadatkom našeg Nacionalnog odbora. Taj da prati implementaciju, dakle primjenu svih onih zakona koje smo uskladili sa zakonima Europske unije, evo prije dva dana smo gospođa Čikeš i gospodin Mimica i ja bili u Londonu na sastanku svih predstavnika odbora za europska pitanja i glavna tema bila je "Impact asasement" to bi bila procjena učinkovitosti Europskih zakona, Europa predlaže ako zakoni nisu učinkoviti…/govornik se isključio./. Dakle, ako su zakoni neučinkoviti onda ih treba povući, nema razloga da mrtvo slovo stoji na papiru, ako se može nešto učiniti, treba jasno otkloniti te greške, treba iskoristiti i postići ciljeve koji se žele postići kroz primjenu Europskih zakona, a mi smo evo 200 zakona takvih ugradili u našu legislativu, a analizu nikakvu nismo do sada učinili glede učinkovitosti tih zakona, a čim uđemo u Europsku uniju budite sigurni kolegice i kolege to će biti jedan od prvih zadataka Europske unije da upravo nas ocijeni i prati glede implementacije i učinkovite primjene tih Europskih zakona. Prema tome, ja bih samo zaključio, dakle manje isticanja, manje poticanja, manje pozivanja a više konkretnih zaduženja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, gospodin zastupnik Pero KOvačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. U biti nije klasična replika nego je dopuna ovog dijela kojeg je gospodin uvaženi kolega rekao, odnosi se na taj dio da je mene moram priznati strah tih 1000 ljudi naših pregovarača, zbog toga jer smo do sada imali puno primjera gdje smo imali loše pregovaračke timove, kao što je zadnji onaj memorandum sa SAD-om vezano za one besplatne vojne baze što je Ministarstvo obrane radilo. Naime, u kuloarima vam čak postoje priče što se mi moramo dobro zabrinuti da mnoge koji će pregovarati koji će biti u ovima ekipama prije svega zanima mjesto u birokraciji Europske unije i zbog toga bi mi trebali imati podatke o tihi 1000 ljudi da vidimo tko će to pregovarati u ime Hrvatske i kako će pregovarati. Da mi možemo pravovremeno poduzeti mjere da nam se ne dogodi ona varijanta kao što su imali sada u mnogim slučajevima pregovora da je bila varijanta što je ponuđeno to su prihvatili jer su vodili više interesa o sebi nego o interesima Hrvatske i Hrvatskih građana, to je veliki problem će biti i velika bojazan zbog toga mislim da bi trebali mi redovito ovdje kao zastupnici Hrvatskog sabora koji donosimo ovu Rezoluciju znati tko će to pregovarati i kako će pregovarati, da mi imamo podatke o svim tima ljudima jer bojim se da bi to moglo loše završiti. Hvala lijepa. Samo u tom smislu.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Ivica Maštruko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja svakako osobno ne spadam u one koji posebno cijene i imaju visoko mišljenje inače o Rezolucijama i deklaracijama različite vrste osim jasno onih rezolucija koje donosi Vijeće sigurnosti i koje su djelotvorne i učinkovite barem što se tiče dijela njihove realizacije. Rezolucija i deklaracije su inače ono što bih nazvao dodatkom jelima, svojevrsnim VEgetama ili Vegetom u političkim jelovnicima. NO, iskreno da vam kažem ne vidim drugu mogućnost u našem slučaju kada počinjemo ove dogovore što je rekao kolega MImica ispravno sa Europskom unijom od toga da Sabor donese i prihvati upravo jedan takav dokument, jednu takvu rezoluciju, jedan takav načelan politički dokument koji nema nikakvu operativnu vrijednost sam po sebi nego je zaista proklamacija, deklaracija i jedan načelni stav. Jer, u čemu je stvar? Sabor ne može ulaziti u operativu i u operativne detalje pregovora. Zato upravo imamo pregovarački tim, imamo jedan veliki široki krug ljudi. Nisu oni svi pregovarači nego je u tih tisuću ljudi uključen sav onaj broj ljudi, konzultanata onih koji u toj proceduri prihvaćaju. Operativa je dakle na pregovaračkom timu, mi možemo samo načelno govoriti. A znamo i čuli smo da ni sam operativni pregovarački tim nema mnogo manevarskog prostora s obzirom na acquis i na sve one dokumente što je ovdje već rečeno. Što se pak tiče konkretnih primjedbi ili napomena ja ću spomenuti točku 2., 4. i 7. i 8. ove Rezolucije. Ovo prvo oko datuma koji je tu naveden i koji se navodi kao cilj koji se nastoji dovršiti u vremenskom okviru koji bi omogućio Hrvatskoj da sudjeluje na slijedećim izborima za Europski parlament 2009. godine. Doista se slažem s onima koji su naveli da ovaj datum ne treba uzeti kao onaj koji je obavezujući. To je dobro i dobro je što se navodi kao obaveza Vladi ali ne i kao nekakvo opterećenje čitavog društva i čitave Hrvatske kao neko veliko isčekivanje da bismo dočekali Godoa odnosno kao imperativ jer smo i dovoljno isfrustrirani u zadnjih par godina različitim datumima. Živimo od ovog do onog datuma, opterećujemo se datumima u javnosti početka pregovora, potpisivanja ovog ili onog dokumenta. Pri tom je sva pažnja javnosti usmjerena na te datume i onda dakako slijedi iza toga čitav niz različitih propagandno-političko-stranačkih istupa koji instrument-alizirajući te datume zapravo nastoji ideologizirati i samu činjenicu za koje se ti datumi vezuju. Dakle, htio bih da prestanemo živjeti između jednog, drugog i trećeg datuma. Ljudi uglavnom kod nas žive između 1. i 30. ili 31. ali za datum se zalažem kažem samo kao cilj, kao obavezu Vlade ali ne i kao jedno opće opterećenje i kad budemo spremni jasno dakako onda možemo računati, kad Hrvatska bude spremna da će i učestvovati u izborima za Europski parlament. U točki 4. mi je drago a htio bih to na neki način sugerirati i pregovaračkom timu što se navodi uz ovaj srednje-europski kojeg u zadnje vrijeme kontinuirano ističemo što se navodi i identitet mediteranske zemlje, podunavske već znamo jer u zadnje vrijeme čini mi se da smo u jednoj našoj općoj orijentaciji pa i vanjsko-političkim aktivnostima zaboravili na naš mediteranski mentalitet, na mediteranski identitet i sve ono što se za mediteran … [[Govornik se ne razumije zbog buke.]] Vezano za točku 7. i 8. ono što mene brine nisu rokovi i prijelazna razdoblja da li će ona biti tri ili četiri godine. Svjedoci smo zapravo kad mi i u našim ovdje domaćim obavezama imamo ili zakonima prijelazna razdoblja da ta prijelazna razdoblja uglavnom ne koristimo odnosno ne iskoristimo za prilagođavanje već da to obično činimo u zadnjem trenutku. Da li je nešto prihvaćeno kao prijelazno razdoblje, kao odgoda za tri ili pet godina mislim da je nebitno. Ukoliko smo nešto spremni učinili za pet vjerojatno prve dvije, tri godine po našem starom običaju ne radimo ništa da bismo u zadnjem trenutku iskoristili da to prijelazno razdoblje učinimo, naime da ga završimo na uspješan način za budućnost. Prema tome, onaj naglasak o tim prijelaznim razdobljima natezanje oko godine, dvije ili tri neće biti od osobite važnosti za Hrvatsku ukoliko ne budemo spremni da to prijelazno razdoblje iskoristimo u interesu hrvatskog gospodarstva i hrvatskih građana. Dakle, jedno rekao bih važnija mi je od ovog prijelaznog razdoblja obaveza pametnog korištenja prijelaznih tih termina. Izuzeća će jasno biti teško uspjeti progurati ali kažem iskustvo je drugih zemalja koje nisu pametno koristile ova prijelazna razdoblja mislim da bi trebala biti i nama upozorenje. Na kraju, osobno ću glasati za ovu rezoluciju ali jasno s obzirom na one ograde koje sam na početku rekao glasat ću za nju prvenstveno kao za dokument koji manifestira, koji na neki način pokazuje našu dobru volju. Dakle, kao jedan oblik političkog marketinga, rekao bih kao, da budem malo prizemniji, kao oblik coca-cole marketinga, kao dodatak tom političkom jelovniku svojevrsne "Vegete" i uz napomenu da ne treba očekivati i nisam ni očekivao da rezolucija ima bilo kakvu operativnu učinkovitost i djelotvornost jer zapravo to i nije namjena rezolucije. Ona tu dimenziju u sebi ne sadržava. I konačno na kraju u zagradama da spomenem vezano za ove primjedbe koje se tiču jezičke i terminološke redakcije teksta i jednog političkog meta jezika, vjerujte bit će to bolje i jasnije kad se prevede na jedan od stranih jezika jer će morati ispasti prijevod logičniji. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin Slaven Letica. Izvolite!
Evo, gotovo slučajno ja ću se kretati na tragu diskusija kolege Dorića i Maštruka. Moj je stav također da usvojili ili ne usvojili ovu deklaraciju ništa se bitno neće dogoditi, ona nema nikakvu praktičnu vrijednost za pregovarače. To je jedan u nizu oglednih dokumenata. Osobno mogu biti i protiv i za nju, nema nikakve koristi. Ono što nas ovdje treba puno više brinuti jeste pregovaračka povijest hrvatske diplomacije. U manje više svim pregovorima smo loše prošli, ja ću kazati zbog čega je to bilo. Ako uzmete granične pregovore sa Slovencima, pregovore oko Ljubljanske banke, pregovore oko razgraničenja dole kod Kleka i Neuma, pregovore oko razgraničenja dole u Boka kotorskom zaljevu kod rta Oštro, pregovore oko sukcesije itd. Ako napravite jednu ozbiljnu analizu vidjet ćete da su uvijek pametni ljudi, vrlo obrazovani ali koji nisu imali nikakva specifična znanja o pregovaranju. To su bili sveučilišni profesori, diplomati, pristojni ljudi koji su imali neke druge prioritete, ljudi koji su pregovarali oko prodaje nekih banaka su imali ambiciju da završe u Svjetskoj banci ili u Međunarodnom monetarnom fondu itd. Znači, mi moramo znati da u Hrvatskoj nažalost nema nijednog udžbenika o političkom i diplomatskom pregovaranju. Ja kod kuće imam dva, tri pa ću kolegi Drobnjaku pokloniti jer sam ih ionako dobio od svojeg starijeg sina. Nema seminara. Na nijednom od hrvatskim sveučilišta nema ni work shopa. Znači, mi bismo prije svega sutra već trebali na barem diplomatskoj akademiji organizirati jedan tečaj ozbiljni o pregovaranju, o strategijama pregovaranja. Čovjek kojeg ja poznam zvao se Loan … [[govornik se ne razumije.]] to je jedan američki čuveni pravnik. On je vodio praktične tečajeve pregovaranja sa hindusima. Ja sam bio osam mjeseci u hindusima. Hindusi su izuzetno pametan narod, pogotovo siki. Međutim, imaju jedan nedostatak koji je metaboličke naravi. Oni često jedu i nakon dva, tri sada pregovaranja postaju gladni i nervozni i taktika je pregovaranja s takvim ljudima da se oduže pregovori da hipoglikemičke krize njih natjeraju na ad hoc sklapanje pregovora. Znači, na drugačiji se način pregovara sa šećernim bolesnicima, neurotičarima itd.. Pregovarački tim praktički nema nikakvih pregovaračkih iskustava. Boris Vujčić, recimo ja ga nikad ne bih stavio u taj tip, on je jedan dečko mlad, bez ikakvih iskustava, bavio se nekim financijama. Prema tome, ako mi hoćemo napraviti ozbiljan posao mi moram kazati prije svega prvu stvar, da je premijer Ivo Sanader, mislila lijeva ili desna strana, što god hoće, jedan od možda najuspješnijih hrvatskih pregovarača. Ovo što je on tu napravio je veliki, možda najveći pregovarački uspjeh u suvremenoj Hrvatskoj. On bi bio puno bolji pregovarač od drugih pregovarača, a to ćete lako zaključiti ako čitate medijsku pokrivenost u zadnjih 15 dana, 15-ak dana o Europi. Nitko dobra nije ništa napisao o činjenici da je Hrvatska uspjela započeti pregovore o Europskoj uniji. To je veliki zadatak hrvatske diplomacije, hrvatske javnosti i trebao bi dati zaduženje Sabor ovoj Vladi da napravi jednu pozitivnu pregovaračku klimu za te pregovarače. Ja ću vam kazati, bio sam s kolegom Doričem sada u Strasbourgu i tamo sam sreo sasvim slučajno Dennisa McChain, to je onaj čovjek koji je u Financial Times-u napisao da je pokojni Tuđman, ja ga od milja zovem pokojni diktator bio jednaki razbojnik, lopov i ubojica kao i Slobodan Milošević. I s njim me upoznao Miomir Žužul i ja sam njemu rekao, gospodine McChain šta vam to bude, moj sin mi je poslao e-mail kaže da ste vi neki luđak. A kaže on otprilike ovako, meni je Robin Cook ispričao, to što govorim mogu potvrditi i kolega Mimica i Dorić i bio je tamo Miomir Žužul, on mi je ispričao kako se dolazi do doktora Tuđmana. Kaže, dolazilo se kroz hodnik koji je bio dug 100 metara, ulazilo se u predvorje koje je veliko bilo kao omanje igralište za odbojku, a njegovi office je bio kao košarkaško igralište i on je sjedio za stolom odjeven u bijelu uniformu kao Mussolinni. Manje-više, kako vi vidite i, ja sam rekao otprilike vi ste jedna budala, vi ništa ne razumijete, naravno da tone može reći Drobnjak. Mi moramo znati kako pregovaramo, o čemu pregovaramo. Kad govorim o ovim samim tečajevima koje bi trebalo organizirati i testirati pregovarače imate izuzetno obrazovane ljudi koji sve na svijetu ne znaju koji su katastrofalni pregovarači. Ja sam takav čovjek. Imate ljude koji se bave prodajom športske opreme. Moj prijatelj, jedan zove se Zaradić Luka, ja bih njemu dao da pregovara o svemu. On je iz Imotskoga i bavi se cijeli život tim poslom. On to zna napraviti. Kako će pregovarati Drobnjak ja to ne znam, prepristojan je i iz predobre obitelji. Ja vjerujem da će dobro pregovarati, ja to ne znam. Ja znam pregovarati sa Hindusima. Prema tome, loša je okolnost to, molim vas lijepo, to, ja o čemu govorim o vrlo ozbiljnoj stvari. Načelu Nacionalnog odbora je Ivica Račan, izuzetno štetočinski pregovarač, to ja imam ugovor sa Slovencima. Kad bi se na ovoj akademiji organizirao tečaj pregovaranja, onda bi se to navodilo, tzv. kao "failor story", kao jedna od promašenih priča o tome kako ne treba pregovarati. I u tom smislu ja bih htio danas da kažemo da naši pregovarači moraju vrlo hitno testirati ne njihova znanja, njihovu obrazovanost i praktične vještine, govorenje stranih jezika, da li su bili sa tim ljudima, da li znaju pregovarati, nego da se vidi tko su ti ljudi, kakvi su njihovi interesi, kakve su njihove specifične sposobnosti, da li su oni negdje pregovarali, kakvi su njihovi pregovarački životopisi. To su stvari o kojima mi moramo govoriti. I kad se govori o samom dokumentu tamo postoji mnoštvo stvari koje na neki način predstavljaju poniženje za ovaj Visoki dom. Od, recimo prečestog korištenja pojma prijelazno razdoblje, što je poznati marksistički pojam, do pretjerane upotrebe pojma hrvatskih nacionalnih interesa. Bolje je govoriti o hrvatskim interesima jer oni mogu biti i nacionalni, mogu biti građanski, mogu biti zavičajni, mogu biti strukovni, mogu dolje. Tamo se na jednoj točki tvrdi da treba se založiti za doslovno poštivanje Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Ja sam apsolutno protiv toga. Jer ovi novi pregovori nama omogućavaju da one elemente Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju koji su ad hoc površnim pregovaranjem bili uneseni u Sporazum, prije svega, o pravu stranaca da stječu prava na nekretnini u okviru 4 godini od datuma stupanja na snagu ovog Sporazuma, preinače ovim novim pregovorima. Dakle, ja ne bih dao nikome ovdje na neki način mjenicu bez pokrića u pregovaranju. Mi moramo imati saborska saslušanja za najodgovornije pregovarače. Budite sigurni, ja bih rado sudjelovao, imam iskustva kako testirati nekoga, da li zna pregovarati ili ne zna. Ako je iz Imotskog ja bih mu dao stanovitu prednost u odnosu na pregovarače iz drugih dijelova Hrvatske. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ima Imoćana i koji nisu iz Imotskog. A druga stvar, gospodin predsjednik Nacionalnog odbora, gospodin Ivica Račan nije nikakav pregovarač nego predsjednik Nacionalnog odbora u ime ovoga Sabora koji je Sabor izabrao. Pa prema tome, mislim da nije primjereno da se govori u kontekstu, ovome u kojem ste vi govorili o gospodinu Račanu. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, nije pregovarač nego je predsjednik Nacionalnog odbora. Sada je na redu gospodin zastupnik Frano Piplović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani gospodine pregovaratelju, kolegice i kolege. Pa ja vjerojatno neću biti ovako argumentiran i oštar kao što je kolega Letica, ali dopustite da na samom početku kažem par riječi. Kad se već očitujemo o davanju podrške o ovoj rezoluciji da kažem par riječi o iskazima koje smo imali na početku ove rasprave. Kada bi sudila Europa po ovim iskazima onako kako ih je kolega, kako je i kolega Kajin oslikao Hrvatsku i odnose u Hrvatskoj bojim se da bi se Europa uplašila i Hrvata i Hrvatske i da bi umjesto nekih uspješnih pregovora i prilagođavanja zapravo imali jednu vrlo razvijenu "kroatofobiju" u europskim razmjerima. U povijesti je zabilježeno da su se Europljani in illo tempore uplašili Hrvata. Uplašili su se Franje Trenka i njegovih Pandura. Zapravo ne svi Europljani nego muži i pojedini muži koji su se uplašili da njihove žene ne gledaju tako čežnjivo za Hrvatima odnosno Pandurima Franje Trenka, htjeli su da više gledaju njih. Prema tome, ja mislim da ova, ja bih volio da nas opet na takav način nas Hrvate ova Europa i Europljani gledaju, čežnjivo, ali da se mi znamo u svemu tome kvalitetno postaviti. Ovom se Rezolucijom zapravo, tko je pomno prati, može vidjeti jedna namjera da se u pregovore ide uspravno, da se ide dostojanstveno i da se ide odgovorno i k tome što je čini se najvažniji, da se ide složno. I dopustite jednu paralelu, recimo sa 1991. godinom kada je društveno-političko okruženje bilo takvo da smo složno krenuli u obranu Hrvatske i zato smo uspjeli. Čini mi se da ima elemenata, istih elemenata imamo i danas 2005. godine da je ipak stvoreno slično društveno-političko okruženje i da se ide složno konsenzusom u pregovore za punopravno članstvo Hrvatske u Europskoj uniji. Ja vjerujem da ćemo i opet uspjeti, jasno ukoliko budemo složni i držali za sebe onoga što se budemo dogovorili. Ova Rezolucija je logičan slijed postupaka koje su učinile Vlade, znači i ova sadašnja Vlada premijera Ive Sanadera i bivša Vlada, bivšeg premijera Ivice Račana. Vjerujem da je to i slijed onih čina, odluka koje je donio ovaj Visoki dom. Ja bih posebno naglasio da je dobro što je sam premijer Ivo Sanader i ovdje u Parlamentu i u javnosti odao priznanje bivšem premijeru Ivici Račanu, dobro je što je i gospodin Ivica Račan odao priznanje, zahvalio gospodinu premijeru Ivi Sanaderu. Dobro je što je i predsjednik Parlamenta gospodin Vladimir Šeks u svom govoru prije par dana ovdje u Parlamentu, odao priznanje predsjedniku države. Prema tome sve je to utjecalo ja vjerujem, na stvaranje tog jednog povoljnog okruženja da možemo izaći sa ovakvom jednom rezolucijom. Cijeli proces prilagođavanja i pregovaranja to je svima jasno da će se odvijati na dvije razine. Jedna je razina ovaj uži tim pregovaratelja za koje ja vjerujem da su oni spremni za te pregovore. Ja ne bih unaprijed iskazivao sumnju u njihovu sposobnost i spremnost pregovaranja. Druga razina je, to smo zapravo svi mi, cijelo društvo koje se moramo dok budu trajali pregovori moramo se preobražavati i usklađivati u skladu sa standardima koji su propisani od tempa naše preobrazbe i usklađivanja sa postavljenim standardima ovisi i tempo pregovora i sami rezultati koliko budemo kvalitetni, to će biti dobar, povoljan vjetar u leđa naših pregovaratelja. Međutim ja bih pri kraju izrazio i jednu bojazan, zapravo da bi naglasio odgovornost svih nas da će biti daleko teže nama ovdje u Hrvatskoj, svima nama nego što će biti pregovarateljima. Ne vjerujem da će oni nešto učiniti i napraviti što neće Nacionalni odbor imati, na neki način biti informiran, što neće znati Vlada, što neće znati i ovaj Sabor. Zato je dobro što je ova Rezolucija rezultat suglasja svih bitnih političkih čimbenika u Hrvatskoj i u toj smislu ja je pozdravljam i dati ću svoju potporu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. S time je rasprava, prijavljeni za raspravu su, završili smo s tom raspravom. Sada će se obratiti predsjednik odbora koji je i obrazlagao ovaj prijedlog Rezolucije. Izvolite gospodin Račan.
Kolegice i kolege zastupnici, dozvolite mi samo nekoliko riječi na kraju ove naše rasprave. Prvo, podsjećam još jedanputa da je ova Rezolucija izvršavanje obveze koju je Nacionalni odbor dobio od ovoga Sabora. Drugo, kao sa svakim dokumentima koji maju namjeru biti kratki i jezgroviti, oni mogu biti uvijek napisani i malo drugačije. U odnosu na kritičare ovoga prijedloga teksta, prisjećam se jednoga poznatoga u povijesti državnika koji je rekao: "Najbolje je kritičare staviti u iduće pisanje zakona ili teksta pa će onda njihova kritika biti manja." No, nešto je od toga i razumljivo. Ono što mi se čini da se može reći na kraju, rasprava, i ja se zahvaljujem ljudima koji su, kolegama i kolegicama koji su raspravljali, posebno u ime klubova zastupnika jer tu je u toj raspravi vidljivo podržan ovaj prijedlog Rezolucije. Ono što je logično u odnosu na nekoliko manjih primjedaba, oni će biti uneseni u jezičnoj redakciji teksta ove Rezolucije što ne prijeći da mi ovu Rezoluciju sutra stavimo na glasanje. Također odmah predlažem, pošto su mnoge stvari bile itekako prisutne u raspravi, a mi nismo mogli te stvari unijeti, obrazložiti u tekstu Rezolucije, ja predlažem da jedna cjelovita informacija o tome što predstoji u ovim pregovorima posebno u screeningu koji je prvi na dnevnom redu, da ta informacija bude dana od našeg pregovaračkog tima, od glavnog pregovarača ili šefice pregovaračkog izaslanstva ili oboje, kao što je dobro bila dana na Nacionalnom odboru, da bude dana, kada je prvo moguće i ovdje pred nama svima saborskim zastupnicima, a mislim da je ta informacija vrlo dobra i da bi otklonila neka pitanja koja su se čula u ovoj raspravi, a koja se ne tiču samoga teksta Rezolucije. Dakle moj je oficijelni prijedlog što je prije moguće da se dogovori da tu informaciju dobijemo svi zastupnici ovdje. Mislim da je to neophodno i ja to predlažem kao predsjednik Nacionalnog odbora. E sada bih samo nekoliko stvari taksativno kratko rekao. Prvo, doista je pitanje netko je to problematizirao, možemo li ovu fazu pred kojom se nalazimo nominirati kao pregovore. Znamo što znače pregovori. Pregovori negdje podrazumijevaju da sjednu dvije strane i pokušavaju argumentima se dogovoriti o nekom zajedničkom stajalištu koje će potpisati. Ovi pregovori u tom smislu nisu pregovori dijalog ravnopravnih. Netko je dobro rekao, to je najkraća formulacija, pregovori njihov sadržaj i cilj je naprosto preuzimanje pravnih stečevina Europske unije. Međutim, ne samo to, pitanje na koji način se preuzimaju pravne stečevine recimo ovdje u našoj državi. Mislim da je strašno važno imati na umu i nešto, ja ću to sada reći ovako radno, gdje će Hrvatska biti možda u težoj situaciji nego prethodne države koje su pregovarale sa Europskom unijom i uspješno završile pregovore i ušle u Europsku uniju. Ovdje se već sada baca veći akcenat od strane Europske unije ne samo nepreuzimanje pravnih stečevina, kako ćemo mi standarde i propise Europske unije pretočiti u zakone Republike Hrvatske koje ćemo glasati ovdje već sada se snažno zaoštrava i ja to želim upozoriti radno, snažno zaoštrava pitanja ne samo preuzimanje i usvajanje zakona nego i njihova primjena. Europska unija do tog zaoštravanja nije došla slučajno. Ima iskustvo upravo u pregovaranju sa drugim zemljama. Netko je dobro rekao u pregovorima s naše strane da se razumijemo odmah, ne treba, treba odmah izgubiti svaku nadu da u tim pregovorima je moguće na neki laki način ostvariti neke naše ciljeve i interese. Pregovarači od strane Europske unije su profesionalci i oni su se već izvježbali u odnosu na sve takove moguće trikove, pokušaje itd. I ja vjerujem da je naš ozbiljan pregovarački tim i sumnje u njega i osobno za sada odbacujem, a rezultat ćemo vidjeti doista kada se pregovori završe. Ne bi se moglo desiti da se tu kaže sve unaprijed, ja očekujem i dobar rezultat, ali ono što je bitno siguran sam da ozbiljan pregovarački tim neće se služiti sredstvima koji mogu nas kompromitirati. Ali Europska unija je naučila na neke stvari, posebno zemlje koje tek trebaju ući u Europsku uniju, da ovdje mogu reći radno, mislim na Rumunjsku i Bugarsku. Tamo je išlo fenomenalno brzo usvajanje zakona, donašanje zakona i na papirnati način usvajanje pravnih stečevina Europske unije, izostajala je primjena. Nakon toga Europska unija s pravom ide i baca težište i na primjenu i mi ćemo možda biti prva zemlja koja će na taj način osjećati i jedan zahtjev više i moramo na to biti spremni. Tu se slažem sa onim diskutantima koji su pokušali manje ili više u ovom pravcu upozoravati na probleme koji nas čekaju. Ja u tom smislu bih odbio raspravu o tome da li je iza nas teži put ili ispred nas teži put. Težak put je bio iza nas, znademo odakle smo krenuli da bi došli sada do ove zadnje dionice pregovora sa Europskom unijom. Ali da ne citiramo, ne kompariramo, težak put je, ja ipak mislim, i pred nama zbog ovoga o čemu sam govorio. I ne samo zbog toga o čemu sam govorio. Neke stvari neće biti lako primijeniti u Hrvatskoj. Neke promjene koje moramo nastaviti ubrzanije raditi u Hrvatskoj neće biti lako prihvaćene od dijela stanovništva, ljudi. Trebati će izuzetno dobru, slažem se, promocijsku strategiju koja treba da prati te pregovore. Neće to biti lako. Pretpuštam, kada to možemo napraviti jeste i zajednički rad koji je, čini mi se, i počeo i osjećaj zajedničke odgovornosti za ovaj strateški interes Hrvatske. Ali slažem se sa nekima koji su na to upozorili sa ove govornice. Mi još štošta moramo usvojiti od vrijednosnih standarda koji nisu sastavni dio naše prakse i našeg života. Promjena u tom pravcu neće ići lako. Neka, dozvolite mi, ponašanja koje možemo pežurativno kvalificirati i balkanskim i netolerantnim, itd., normalno da će morati padati i za vrijeme tih pregovora i odstupanje od neke prakse s kojom se znademo miriti, neće biti moguće ako je riječ o ulasku u Europsku uniju. Prema tome, posla će tu biti dosta. I da zaključim. Mi spominjemo u tekstu, u Prijedlogu rezolucije neke moguće datume do kada bi željeli posao završiti. Tako spominjemo 2008., uključujući i 2008. godinu, a ne samo do nje. Želju da završimo svoj dio posla, to je samo namjera. Iskazujemo i želju i da Hrvatska završi ovaj posao ne bi li Hrvatska učestvovala u izborima za Europski parlament 20096. godine. To je, dozvolite da sada želim i osobno reći, izuzetno ambiciozan plan. Neki kažu nerealan, ali ja se sada ne bi oko toga je li to i koliko je to realan, koliko je nerealan plan. Ovisi o nama. Ja bih volio situaciju da mi možemo sebe pohvaliti. Mi smo završili naš dio posla, na Europi je da završi svoj dio posla i prihvati ulazak Hrvatske u Europsku uniju. I zato mi se čini da, a tu je mnogo posla, ne samo za Sabor, za pregovarački tim, za Vladu. Mi još štošta moramo napraviti sami i zbog sebe, o čemu je bilo jako mnogo ovdje, s pravom, govora, a ne zbog Europske unije. Pa bi ja doista podržao ovdje misao mog kolege Mimice koji je rekao, biti će jako pametno ako u ovom od sada pa ubuduće mi više ne budemo citirali oko datuma. Ne oko toga kada će Hrvatska biti primljena u Europsku uniju već kada ćemo mi zbog sebe izvršiti neophodne promjene, prilagodbe i reforme. Do kada? A onda tek tada postavimo pitanje a što je sa prijemom u Europsku uniju. Ako bi to mogao biti i sastavni dio promocije našega posla i u javnosti onda bi već mnogo toga napravili. Zaključujem, zato mi se čini da je jedna šira informacija koja bi otklonila barem neka pitanja i neke dileme bila neophodna. I ja sugeriram ako je već moguće sutra, ako nije moguće, da vi koji vodite Sabor se dogovorite prvom mogućom prilikom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Htio bi zaključiti raspravu o Rezoluciji o strateškim odrednicama. Glasovanje će biti sutra. Obavještavam zastupnike da je predsjednik Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu gospodin Dragutin Pukleš sazvao sjednicu sada u 13 i 30 u dvorani "Ivana Kukuljevića". Sad ćemo prekinuti sjednicu, a u 15 sati nastaviti onu raspravu koju smo prekinuli, Prijedlog strategije gospodarenja otpadom Republike Hrvatske, u 15 sati. Hvala lijepo.
Prijedlog Rezolucije o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom. Dajem na glasovanje prijedlog Rezolucije, ali prethodno imamo jedan zaključak Kluba zastupnika HSU-a kojega mislim da bi trebalo prije se, ili možemo i naknadno. Radi se samo o zaduženju Vlade RH da u određenom roku uputi Hrvatskom saboru na usvajanje sveobuhvatne komunikacijske strategije. Tko je tu iz Vlade oko toga? [[Upadica: Nitko.]] Ja sam danas razgovarao sa ministricom … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas kolega Kovačević, sa ministricom, molim vas, to je amandman Kluba zastupnika HSU-a. Razgovarao sam sa ministricom vanjskih poslova i europskih integracija koja je trebala biti ovdje nazočna, ne znam zašto je nema. A s time da je rekla da bi prihvatila taj amandman samo da je prekratak rok od 30 dana i da se slaže sa rokom od 60 dana. Dakle, da. Dajem na glasovanje prijedlog Rezolucije prvo. Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je Rezolucija o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske s Europskom unijom usvojena sa 95 glasova za, 1 suzdržanim i 1 protiv. I sada dajem na glasovanje i ovaj zaključak, s time da je u suglasnosti sa predlagateljem zaključka. Rok nije 30 dana, nego 60 dana za obvezu Vlade da ga u roku 60 dana uputi Hrvatskom saboru komunikacijsku strategiju. Molim uključite se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 90 glasova za i 5 suzdržanih donesen je predloženi zaključak sa rokom od 60 dana.
Hvala vam lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo zastupnici. Predlažem Hrvatskom saboru u ime hrvatske Vlade da podupre odluku hrvatske Vlade od 12. listopada ove godine, kojom je Vlada donijela dakle Odluku o prijenosu 7% dionica INA-e, Industrije nafta d.d. u Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata i članova njihovih obitelji, bez naknade. Ovo je prijedlog koji će vjerujem svi zastupnici sa zastupnice u Hrvatskome saboru poduprijeti, on je naravno u skladu sa Zakonom o privatizaciji INA-e, Zakonom o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata, odnosno u skladu sa Zakonom o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata i članova njihovih obitelji. Dame i gospodo zastupnici, kad donesete odluku, ako je donesete, vjerujem da hoćete kojom ćete poduprijeti Vladu u njenoj odluci, mi ćemo u Fondu hrvatskih branitelja imati uz 7% dionica INA-e imat ćemo i 7% dionica Hrvatskog telekoma koje su već prenešene u taj fond. Zato bih ja, gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici uz vašu dozvolu iznijela još uz ovu odluku i samo vrlo kratku kronologiju događanja vezano uz Fond hrvatskih branitelja, uspostavljanje fonda, vjerujem da su to korisne informacije za sve vas i sigurna sam da su svima vama iznimno važne jer govore o skrbi svih nas, o skrbi hrvatske Vlade, o skrbi Hrvatskoga sabora za hrvatske branitelje i članove njihovih obitelji i naravno ostvarenje svih onih zakonskih obveza na koji nas obvezuje Zakon o fondu, Zakon o privatizaciji, ali isto tako Zakon o pravima hrvatskih branitelja. Želim podsjetiti da smo u prošloj godini, odnosno u 2004., da bismo krenuli uopće sa uspostavom Fonda hrvatskih branitelja morali dodatno mijenjati i dopunjavati Zakon o fondu u skladu sa zahtjevima Komisije za vrijednosne papire. Dakle, nije to bila samo ideja Ministarstva hrvatskih branitelja ili hrvatske Vlade, nego je to bio zahtjev Komisije za vrijednosne papire. Inače prema njihovim primjedbama fond prema zakonu koji je bio donesen 2003. ne bi se mogao u punini uspostaviti i bilo bi u njegovoj provedbi znatnih problema. Zatim, donesen je Statut Fonda hrvatskih branitelja, Pravilnik o kriterijima za odabir društva, raspisali smo natječaj za odabir društva, izabrali smo društvo za upravljanje imovinom, mislim da je to bila isto jedna od važnijih odluka. Zatim, vjerujem da većina zastupnika i zastupnica zna da je to na natječaju, dakle javnome natječaju, uz javno otvaranje ponuda i sve ono što ide uz takav natječaj postao "Erste invest d.o.o.", dakle kao društvo za upravljanje imovinom fonda i onda na sjednici fonda 15. veljače ove godine usvojen je zaključak da se Vladi dostavi zahtjev za prijenosom 7% dionica HT-a, tu je odluku fonda, odnosno taj prijedlog fonda Vlada ispoštovala i prenesene su, kao što sam rekla, dionice HT-a u Fond hrvatskih branitelja. Prema onome što imamo u izvješću Društva za upravljanje imovinom, želim vas izvijestiti dame i gospodo da do sada vrijednost dionica izražena u kunama, vrijednost dionica HT-a koje su prenesene u Fond hrvatskih branitelja iznosi negdje, nešto više sada, ne mogu reći u potpunu brojku jer se u međuvremenu naravno stvari mijenjaju, ali to je negdje oko milijardu i 300 milijuna kuna. Ova odluka Vlade koja je danas pred vama odnosi se na 7% dionica INA-e, što znači 700 tisuća dionica. Koliki će to, koliki je to iznos u kunama to ćemo vidjeti. Isto tako, dame i gospodo, znate da je paralelno s ovim poslom išao i posao na izradi registra hrvatskih branitelja koji je nužan zbog udioništva hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Mi smo taj posao završili i već dostavili registar društvu za upravljanje imovinom, dakle "Erste investu". Taj posao je obavljen 23. rujna i sada smo u jednoj novoj fazi, u jednome novom razdoblju. Mi smo se dogovorili, budući da kada je dovršen registar, smo i sami, dakle kad govorim mi mislim na Ministarstvo obrane, Ministarstvo unutarnjih poslova i Ministarstvo hrvatskih branitelja, najavili da taj posao treba dovršiti još u tom smislu što se moraju razraditi, odnosno razdvojiti borbeni od neborbenog sektora. Oko 85% toga posla već je dovršeno. Mi planiramo da će u skladu sa najavama iz Ministarstva obrane do kraja ovoga mjeseca taj posao biti potpuno dovršen, dakle odvojen borbeni od neborbenog sektora i tada počinje izračun broja udjela za svakog člana Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata sukladno kriterijima koje je donio Upravni odbor fonda, a prihvatila hrvatska Vlada. Predvidjeli smo da taj posao koji mora obaviti društvo za upravljanje imovinom, dakle izračunati udjel za svakoga branitelja, mora biti gotov do kraja siječnja 2006. godine i onda bi krenula dostava obavijesti svakom članu fonda hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji o broju udjela u fondu. I još na kraju vas evo uz ovu odluku podsjećam da smo kao što rekoh maloprije donijeli vrlo jasne kriterije za dodjelu udjela u Fondu hrvatskih branitelja. Te kriterije su upravnom odboru fonda predložile braniteljske udruge udružene u Koordinaciju udruga iz Domovinskog rata. Te kriterije fond odnosno upravni odbor fonda nije nadopunjavao, dakle nije dirao nijedno slovo i tako predložene kriterije Vlada je također usvojila bez ijedne jedine intervencije, tako da su ovi kriteriji zapravo izvorno kriteriji Koordinacije udruga iz Domovinskog rata, dakle hrvatskih branitelja. Ti kriteriji predviđaju nekoliko kategorija, dakle borbeni sektor naravno što je razumljivo, neborbeni sektor, zatim obitelji smrtno stradalog, zatočenog ili nestalog hrvatskog branitelja koji ostvaruju maksimalan broj bodova, zatočeni hrvatski branitelj iz Domovinskog rata koji je u obrani suvereniteta bio zatočen u neprijateljskom zatvoru i logoru. Svaki dan proveden u zatvoru vrijedi osam bodova. A što se tiče borbenog sektora tu su bodovi određeni prema vremenu sudioništva u obrani Republike Hrvatske odnosno u obrani suvereniteta Republike Hrvatske. Evo, dame i gospodo, gospodine predsjedniče predlažem još jedanput u ime Vlade Republike Hrvatske da prihvatite ovu odluku, ovaj prijedlog o prijenosu 7% dionica INA-e u Fond hrvatskih branitelja. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Odbor za ratne veterane? Predsjednik odbora poštovani zastupnik Vlado Jukić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, štovana gospođo dopredsjednice, kolegice i kolege! Odbor za ratne veterane Hrvatskoga sabora na svojoj 18. sjednici održanoj 13. listopada ove godine razmotrio je odluku o prijenosu 7% dionica INA-e industrije nafte d.d. u Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji bez naknade koju je predsjedniku Hrvatskoga sabora radi davanja suglasnosti dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 12. listopada 2005. godine. Odbor je raspravu proveo u svojstvu zainteresiranog radnog tijela sukladno odredbi članka 140. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Zakonom o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji propisano je pravo hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji na dionice bez naplate iz portfelja Hrvatskog fonda za privatizaciju odnosno prema posebnim propisima kojima su ili će se privatizirati trgovačka društva u vlasništvu Republike Hrvatske. Zakonom o privatizaciji INA-e industrije nafte d.d. propisan je prijenos 7% dionica hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji i to u fond koji će se posebnim zakonom osnovati Hrvatski sabor. Odlukom o redoslijedu i dinamici privatizacije INA-e propisana je potreba davanja suglasnosti Hrvatskoga sabora. Osnivanjem Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji koje je Hrvatski sabor osnovao zakonom od 1. listopada 2003. godine stekli su se uvjeti za prijenos dijela dionica koje se posebnim zakonima o privatizaciji trgovačkih društava u vlasništvu Republike Hrvatske namijenjeni braniteljima. Tako je i 7% dionica Hrvatskog telekoma već prenijeto u fond u veljači ove godine. U kraćoj raspravi članovi odbora pozdravili su odluku kojom se prenosi 7% dionica INA-e industrije nafte d.d. u Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji ali je izraženo i mišljenje da Vlada Republike Hrvatske ovom odlukom ne poštuje Zakon o privatizaciji INA-e industrije nafte d.d. tj. njegov članak 5. stavak 2. koji kaže da nije prihod državnog proračuna dividenda ostvarena od dionica namijenjenih hrvatskim braniteljima. Te članak 7. koji ne definira dospjelu dividendu od trenutka prijenosa dionica u fond. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova pet glasova za i tri suzdržana donio zaključak odluka o davanju suglasnosti na Odluku o prijenosu 7% dionica INA industrija nafte d.d. u Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji bez naknade. Predlaže naravno donošenje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu. Predsjednik poštovani zastupnik Drago Pukleš. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana ministrice, poštovani zastupnici! Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskoga sabora na 36. sjednici održanoj 13. listopada 2005. godine razmotrio je Odluku o prijenosu 7% dionica INA industrija nafte d.d. u Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji bez naknade koju je predsjedniku Hrvatskoga sabora radi davanja suglasnosti podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 12. listopada 2005. godine. Odbor je u smislu članka 67. Poslovnika Hrvatskoga sabora o navedenoj odluci raspravljao u svojstvu matičnog radnog tijela. Uvodno izlaganje podnio je predstavnik predlagatelja. Bez rasprave odbor je jednoglasno predložio Hrvatskom saboru donošenje sljedećeg zaključka: Daje se suglasnost na Odluku o prijenosu 7% dionica INA industrije nafte d.d. u Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji bez naknade. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Vlado Jukić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospođo dopredsjednice, kolegice i kolege! Kao zastupnik Hrvatske stranke prava, u trećem sam mandatu i branitelj u hrvatskom teško mi je što moram na ovakvu temu ovako raspravljati. Međutim, nisam se nadao da ću morati nakon što smo imali raspravu o dionicama HT-a da ću morati na ovaj način raspravljati i da će na ovako jednu lijepu krasnu odluku koja se donosi u korist hrvatskih branitelja pasti sjena, a sjena je pala u tekstu odluke. A pala je na način sličan sjeni koja postoji kod odluke o prijenosu dionica Hrvatskog telekoma. Nažalost, kolegice i kolege, ja sam kao zastupnik i kao ovlašteni predlagatelj prema Poslovniku Hrvatskoga sabora podnio u proceduru zahtjev za vjerodostojno tumačenje vezano za dividende dionica HT-a, međutim naš Odbor za zakonodavstvo nije našao shodno da ispoštuje Poslovnik Hrvatskoga sabora od 4. srpnja pa do dan danas jednostavno nisam našao načina a vjerujem da ću naći načina da se stavi moj zahtjev na dnevni red. Ne zato što mislim da bi nekome trebalo dati novce nego što sam uvjeren da se i kod te odluke nije poštovao zakon koji izričito kaže da dividende pripadaju Fondu hrvatskih branitelja. O tome nema niti spora i ista je stvar i u ovom slučaju. Vezano za Fond hrvatskih branitelja i za ova dva i ovu Zakon o privatizaciji INA-e a i za Zakon o privatizaciji HT-a valja spomenuti da oni koji su u teškim okolnostima jer bilo je puno otpora oko toga u prošlom mandatu da se donesu ta dva zakona i da se donese Zakon o fondu ipak je to prošlo. Iako je puno otpora bilo prošlo je i kolege koji su najzaslužniji za taj doprinos hrvatskim braniteljima danas više nisu među nama. Mislim da kolega Pavlek … [[Govornik se ne razumije.]] zaslužuje da ga se spomene i ovom prilikom jer je ova odluka današnja rezultat koliko je meni poznato najviše i njegovog zalaganja da se osnuje Fond hrvatskih branitelja i da se otvori pravni okvir da bi hrvatski branitelji mogli osim deklaratornih prava koja su do sada imali možda imati i nekakva konkretna materijalna prava. Nažalost, kolegice i kolege, mislim da ovaj Hrvatski sabor kao zakonodavno tijelo bi trebao biti bar ja tako percipiram Hrvatski sabor, tijelo u kojem će se itekako voditi računa o zakona, o poštivanju zakona. Međutim, i kod ove odluke i kod odluke o privatizaciji HT-a to nije slučaj. Nažalost, nije slučaj i obzirom da postoje različita razmišljanja i dvojbe vezano za tu moju tvrdnju ja se nadam da ću imati prilike pred pravosudnim tijelima u ovoj državi dobiti potvrdu tog svoga razmišljanja a to je razmišljanje Kluba Hrvatske stranke prava. U ovom konkretnom slučaju radi se o sljedećemu. Zakon o privatizaciji INA-e kaže u članku 7. "U fond koji će se prenijeti dionice iz članka 4. stavka 1. ovog Zakona sa svim pripadajućim pravima uključujući i dospjelu dividendu". To kaže Zakon o privatizaciji INA-e a Vlada to isto citira u svojoj odluci ali dodaje "od dana prijenosa ovih dionica u Fond hrvatskih branitelja". To što Vlada dodaje, to znači da dividende do dana prijenosa pripadaju, pitamo se kome, logikom stvari državnom proračunu. Ali članak 5. Zakona o privatizaciji kaže: "Nije prihod državnog proračuna dividenda ostvarena od dionica koje će biti u smislu odredbe članka 4. stavka 1. točke 1. ovoga Zakona prenesene bez naknade.". Koje će biti, ne koje jesu nego koje će biti. Mislim da ne treba biti neki veliki pravnik pa ustvrditi tko je tu u pravu, ali ono što mene više brine je politička dimenzija a politička dimenzija govori o tome da u obadvije odluke i kod dionica HT-a, i kod dionica sada INA-e, Vlada Republike Hrvatske koja se trudi ostvariti svoje obećanje o vraćanju dostojanstva hrvatskim braniteljima i trudi se donositi odluke u korist hrvatskih branitelja, kod ta dva slučaja itekako čini sve, pa i na ovakav način tumačenjem zakona kako bi novčana sredstva, navodno se radi oko 150 milijuna kuna kod HT-a. Ovdje su ta sredstva sigurno znatno manja, mi znamo da situacija u INI nije takva kao što je u HT-u, tu možda neće ni biti dividendi ali mi govorimo o načelu poštivanju zakona. Ako dividendi nema, neka ih nema, ako ih nema one pripadaju Fondu hrvatskih branitelja i to od dana kada je osnovan Fond, u najmanjem slučaju a pravno od onog dana kada su donesena oba dva zakona. Jer onda se postavlja pitanje i političko, moralno, načelno, etičko pitanje, zašto je Vlada čekala 16 mjeseci da bi donijela ovu Odluku. A ako zakon kaže odmah po osnivanju Fonda, odmah, kaže zakon po osnivanju Fonda prenijeti će se dionice. Čekali smo 16 mjeseci a onda donosimo odluku koja kaže, dospjelu dividendu od dana prijenosa. Znači imali smo namjeru 16 mjeseci zadržavati dionice u portfelju Hrvatske države kako bismo eventualni prihod od dionica zadržali za državni proračun a ne bismo ga dali hrvatskim braniteljima. To nije u skladu sa načelom skrbi i o dobrobiti hrvatskih branitelja i u potpunoj suprotnosti je sa najavama političkim o tome, što bi trebalo i na koji način obeštetiti hrvatske branitelje kroz Fond hrvatskih branitelja. Radi se o značajnim sredstvima, kolika je vrijednost dionica INE, to je sada diskutabilno i vidjeti ćemo o čemu se radi, ovakvu odluku koja kaže naravno pozdravljam odluku o prijenosu dionica, to siguran sam da niti jedan zastupnik neće osporiti tu odluku koja proizlazi iz zakona ali pokazuje namjeru Vlade da stvarno izvrši svoje obveze i da braniteljima omogući da postanu vlasnici dionica i svega onoga što tu pripada. Međutim, odluku koja kaže od dana prijenosa da dividende ne pripadaju tek od dana prijenosa Fondu hrvatskih branitelja ja ni u kojem slučaju ni moji kolege ne možemo prihvatiti. Jer to je da ne budem grub, to je zlouporaba zakona, to je nepoštivanje zakona, to je kršenje zakona, to je sve ono što ne bi smjelo biti u ovom Saboru a pogotovo što ne bi smjelo biti od Ministarstva koje se dijelom naziva Ministarstvo hrvatskih branitelja. Jer očito kada se radi o novcima onda postoje neki drugi, neki drugi kriteriji. Javno postavljam pitanje gdje su završili novci, novac, koji pripada hrvatskim braniteljima, po osnovi dividende od dionica HT-a, gdje je taj novac u fizičkom smislu završio na kojem računu? Nikada odgovora ne možemo konkretnog dobiti. Iako ni Vlada ne poriče da Zakon o privatizaciji HT-a kaže da dividende pripadaju hrvatskim braniteljima, tj. Ne mogu biti prihod državnog proračuna, pa gdje su onda, i u ovom slučaju kaže zakon nije prihod državnog proračuna. Gdje će završiti dividende ako mi ovako, u ovoj formi prihvatimo odluku, gdje će novac od dividendi završiti ako ne u državnom proračunu. Naravno da ne upotrjebljavamo teške riječi. Nije u redu i nije pošteno i nije fer od Vlade da sredstva dividendi jednostavno traži način, bilo odgađanjem donošenja odluke, bilo tumačenjem zakona nakaradno, traži načina da zadrži u državnom proračunu a da ih ne proslijedi u Fond hrvatskih branitelja. To jednostavno ne prihvatljivo, čak je meni kao zastupniku ne razumljivo obzirom na činjenicu da mi na izvršavanje zakona o pravima hrvatskih branitelja trošimo 4 milijarde kuna godišnje i što je sada, u čemu je problem, da tih 100, 150, 200 milijuna kuna je postalo sporno toliko važno da je Vlada spremna svojom odlukom direktno kršiti važeće hrvatske zakone a to ne treba biti kažem preveliki pravnik da bi se to vidjelo. Citiram članak 5. Zakona o privatizaciji INA-e, i članak 7. Zakona o privatizaciji INA-e, u kojima izričito stoji da dividende i dionice pripadaju Fondu Hrvatskih branitelja ako ovako u ovoj formi prihvatimo odluku. Naravno ova odluka je u obliku prihvati ili odbij, obzirom na to da se traži smo suglasnost, ne donosi Sabor odluku i vrlo je neugodna pozicija zastupnicima kod glasovanja jer naravno moramo dati suglasnost da bi uopće se izvršio prijenos a nemamo načina poslovničkog da ovaj dio koji u formi odluke omogućava da se sredstva od dividendi ostanu u državnom proračunu, da se ne daju hrvatskim braniteljima kroz Fond hrvatskih branitelja, jednostavno to našim poslovničkim pravilima nije moguće i zbog toga mi je žao što je pala cijena na ovakvu jednu važnu odluku jer ona će naravno kroz medije biti parcipirana hrvatski branitelji su dobili dionice, međutim, opet se ponavlja priča, priča od HT-a. Ja vas molim gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, temeljem Poslovnika Hrvatskoga sabora da sada ne nabrajam članke po kojima ste vi obvezni i dužni meni kao zastupniku omogućiti da istjeram poštivanje Poslovnika, da pokušate poduzeti ono što možete iz nadležnosti Hrvatskoga sabora, tj. kao predsjednik Hrvatskoga sabora da Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora stavi na dnevni red i donese odluku o mom prijedlogu za vjerodostojno tumačenje vezano za dividende HT-a. Nakon toga eventualno naravno otvorene su neke druge mogućnosti. Nažalost moram sa ovog mjesta reći da kako sada stvari stoje ovo će ipak završiti na nekakvom sudu. I meni je žao što ću, jer osjećam da mi je to dužnost, bez obzira što kao čovjek mislio u privatnom smislu kao predsjednik Odbora i kao zastupnik mi je dužnost ovakovu odluku nazvati nezakonitom, ja je sada nazivam nezakonitom i najaviti naravno postupak do Ustavnog suda. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, ispraviti ću netočan navod kolege Jukića gdje je naveo da Vlada je postupila protuzakonito i da je zapravo otela dionice Hrvatskih branitelja, tj. dividendu i … [[Govornik se ne razumije.]] Naime, točno je da je Vlada dala svoje tumačenje koje je vjerodostojno a vjerodostojno je zbog toga što je vezano na Zakon o trgovačkim društvima članak 167. u kojem jasno se govori da pravo na dividendu posjeduje svaki onaj koji ima dionice od dana prijenosa i od dana upravljanja dionicama.
Hvala. Ministrica i potpredsjednica Vlade, Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo javila sam se da bismo na početku rasprave u ime klubova možda razjasnili neke stvari koje možda predsjednik Kluba HSP-a i ne zna. Meni je žao da Klub Hrvatske stranke prava misli da na ovu odluku Vlade kojom Vlada vrlo jasno kaže, ono što prošle Vlade nisu rekle i nisu bile spremne učiniti, dakle, niti osnovati Fond hrvatskih branitelja a kamoli prenijeti u taj Fond bilo što a kamoli već evo 7% dionica HT-a i 7% dionica INA-e. Ja bih vas željela upozoriti, odnosno podsjetiti da na vjerodostojno tumačenje, na vjerodostojno tumačenje Odbora za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora, Hrvatski sabor je na zahtjev republičke koordinacije udruga proisteklih iz Domovinskoga rata koji su tražili, koji su tražili očitovanje ovoga Odbora o istom pitanju o kojem vi govorite, dakle, o pitanju dividenda jasno dali svoje mišljenje da pravo na dividendu pored ostalih prava na temelju vlasništva dionica pripada imatelju dionica nakon njihovog stjecanja i upisa u registar dionica, prilikom prve podjele dividende koja bude provedena nakon toga. U konkretnom slučaju kaže u odgovoru na zahtjev republičke koordinacije udruga, sukladno Zakonu o trgovačkim društvima hrvatski branitelji iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji tek nakon donošenja Odluke Vlade Republike Hrvatske od 17. veljače i 31. ožujka 2005. o prijenosu 7% dionica HT-a, kao njihovi imatelji mogu ostvarivati sva prava koja proizlaze iz tih dionica. Primjerice, pravo na sudjelovanje u odlučivanju u skupštini toga društva, u radu njegovih tijela i mogućem članstvu u nadzornom odboru do prava na dividendu. To je vjerodostojno tumačenje Odbora za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora. Ja pretpostavljam da zastupnici u Hrvatskom saboru moraju slijediti odnosno poštivati i uzeti u obzir vjerodostojno tumačenje svoga Odbora. Nikako ne stoji tvrdnja da je ova odluka Vlade u suprotnosti najavama Vlade o brizi za hrvatske branitelje odnosno o stavljanju na pravo mjesto hrvatskih branitelja i njihovih problema. Dapače ja mislim da smo u nizu poteza koje smo donijeli dokazali, a ovo je sasvim sigurno jedan od tih jer ponavljam ova Vlada, ova Vlada je prenijela, donijela odluku o prijenosu 7% dionica HT-a i 7% dionica INA-e. Ova Vlada pa ne može biti da odlukama o prenošenju dionica, o odlukama da se Fond hrvatskih branitelja stavi na noge, odlukama da se podupre funkcioniranje toga Fonda, konačno funkcioniranje toga Fonda na bilo koji način obezvređuje hrvatski branitelj i njegovo mjesto u društvu. Prema tome voljela bih da dame i gospodo raspravljate o odluci Vlade o prijenosu 7% dionica INA-e. Hvala vam lijepa.
Hvala. Šest ispravaka netočnih navoda. Poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Arlović.
Nije baš uobičajeno ali evo dogodi se i potpredsjednici … /Govornik je isključen./ … brani tekst Odluke o Fondu hrvatskih branitelja i da optuži bivšu Vladu da je bila protiv tog Fonda … … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas lijepo, a u isto vrijeme taj Fond je osnovan Zakonom o Fondu koji je prošli saziv Sabora donio u desetom mjesecu 2003. godine. I u tom pogledu ne samo da je osnovan postavljamo mi pitanje ovoj Vladi zašto do sada nije realizirala Zakon o privatizaciji INA-e i Zakon o Fondu hrvatskih branitelja i to onako kako to zakon nalaže gdje dividenda treba pripadati od osnivanja Fonda, a ne od … [[Govornik se ne razumije.]] dionica.
Drugi ispravak poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Netočno je da bivša Vlada nije željela osnovati ovaj Fond. Naime prijedlogom Vlade Sabor je donio Zakon o privatizaciji INA-e i HEP-a kao posebne zakone o privatizaciji ovih državnih poduzeća u kojima je definirano 7% dionica bez naknade da se prenose u taj Fond, a na temelju tadašnjih, na temelju prijedloga tadašnjih zastupnika saborske većine taj Fond je uz suglasnost Vlade odnosno zakon i izglasan ovdje u Saboru.
Treći ispravak poštovani zastupnik Vlado Jukić.
Nažalost bi ispravio netočan navod gospođe dopredsjednice Vlade. Pa ona je ustvrdila da je Odbor za zakonodavstvo odlučivao o vjerodostojnom tumačenju. Nažalost gospođo dopredsjednice, a vjerojatno niste u Saboru pa ne znate što se dogodilo. Pročitali ste to možda u novinama. Žalosna je činjenica da Odbor za zakonodavstvo na zahtjev ovlaštenog predlagatelja zastupnika Vlade Jukića koji je predan 4. srpnja nije održao sjednicu niti je dao vjerodostojno tumačenje a dao je tumačenje na osnovu zahtjeva neovlaštenog predlagatelja nekakvo kakvo kolokvijalno tumačenje kroz novine i kroz neformalnu točku dnevnog reda na sjednici Odbora. To samo pokazuje na koji način Odbor za zakonodavstvo radi u ovom Hrvatskom saboru i nažalost je tome tako.
Četvrti ispravak poštovani zastupnik Pero KOvačević.
Ispravljam netočan navod uvažene potpredsjednice. Očito je krivo informirana vezano za sjednicu Odbora za zakonodavstvo. Naime prema članku 171. Poslovnika Hrvatskog sabora prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja zakona može podnijeti ovlašteni predlagatelj zakona. I to sam ja rekao na sjednici Odbora … … [[Upadica se ne razumije.]] Samo malo gospodine Jukiću, ja sam govorim. Prema tome udruge nisu ni mogle podnijeti što sam ja rekao na Odboru za vjerodostojno tumačenje. Ja sam zatražio bio onda na sjednici da Odbor raspravi o zahtjevu gospodina Vlade Jukića koji je podnio 1. srpnja. I koga ste vi predsjedniče Šeks ispravno proslijedili predsjedniku Odbora za zakonodavstvo, a on je lažno rekao na Odboru da to nije dobio. Vi ste 4., znači vi ste dobili do gospodina Jukića 1. srpnja ove godine zahtjev za davanje vjerodostojnog tumačenja vezano za ovaj članak 3., stavak 2. Zakona o HT-u i vi ste to u roku proslijedili Odboru za zakonodavstvo 4. srpnja, a predsjednik Odbora za tvrdio lažno da vi to niste proslijedili. I ja sam zatražio onda na sjednici Odbora jer mi ne možemo davati ni Sabor ni Odbor vjerodostojna tumačenja. Možemo davati samo tko je ovlašten to podnositi? Ovlašten je onaj tko je ovlašten podnositi i prijedloge zakona. Znači zastupnici i Vlada. Prema tome imate krive informacije. Nažalost predsjednik Odbora za zakonodavstvo. Hvala lijepo.
Peti ispravak. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Nastavno na ono što su već i ispravili uglavnom kolega Arlović i kolegica Zgrebec, a na tragu već ustaljene prakse kada se ministrica poziva zbog čega nešto nije učinila onda eto netočno optužuje bivšu Vladu da nešto nije učinila upravo ono što je učinila. Dakle bivša Vlada je upravo, bivša Vlada je predložila prošli saziv Sabora je donio odluku i tako je Fond osnovan. Ali ovdje se postavlja opet klasično pitanje nefunkcioniranja i neprovođenja a ovdje ovaj put na štetu branitelja. Sjetite se koliko ste puta bivšoj vlasti, odnosno spočitavali kako ne vodi računa o dostojanstvu. Nemojmo se igrati s dostojanstvom. Svaka osoba ima dostojanstvo neovisno o bilo kojoj vlasti. Niti smo im je mi uzeli niti ste im je vi vratili.
I šesti ispravak poštovani zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Želim ispraviti netočan navod. Gospođa potpredsjednica Vlade Zakon o privatizaciji INA-e i Zakon o osnivanju Fonda hrvatskih branitelja ignorira a oni su prenijeli vlasništvo dionica INA-e na hrvatske branitelje. Odluka Vlade nema nikakav konstruktivni element u smislu vlasništva niti se može steći vlasništvo odlukom Vlade jer je to zakon riješio sa dva, na dva načina. Leg specialis privatizacija INA-e i drugi je osnivanje Fonda. Prema tome moramo poštivati ono što je Vlada, ovaj, Sabor odlučio. Prema tome ne možemo o tome raspravljati. Sabor je odlučio kroz dva zakona i mora Vlada to provesti. I samo je to trebala provesti prije pa ne bi bilo prijepora od kada će dividenda pripadati braniteljima i ništa drugo.
Klub zastupnika IDS-a. Poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospođo ministrice, uvažena gospodo zastupnici. Pa ponovit ću ono što sam više puta rekao za ovom govornicom. Invalidima Domovinskog rata dao bih sve, drugima koji su bili u ratu jasno o njima bih skrbio, ali ne bih izlazio sa nikakvim posebnim pravima. Kada kažem da bih o njima skrbio onda mislim prije svega na radna mjesta i jasno u novih 45% mirovine koje je gospođica, gospođa Kosor od prosječne plaće gurnula kroz prošli zakon. Međutim isto tako želim reći da prijenos dionica INA-e ili HT-a hrvatskim braniteljima šta god netko u ovoj sabornici mislio je greška. To, ja znam da to nije popularno reći. Ali ponovit ću prijenos dionica INA-e i HT-a na takav način kako mi to radimo je greška. Dogodit će nam se ono isto što nam se dogodilo kod kuponske privatizacije. Te dionice će na kraju doći u posjed grofa Eltza, Čačića ili nekog trećeg iz PIF-a ili danas holdinga. Znači, poticat ćemo dodatno raslojavanje društva, znači prijenos imovine na neke treće, a branitelji će za 4 ili 5 godina, kao i u slučaju kuponske privatizacije ponovo govoriti da su prevareni, da su pokradeni, odnosno da su izigrani. Međutim, ovdje se poštovana gospodo radi o najvrednijim hrvatskim resursima. Ovdje se radi, jasno, prije svega o dionicama INA-e, prije toga smo donijeli Zakon o dionicama HT-a. I moj savjet je, šta sada reći, nakon što će ovo proći da se te dionice ne prodaju, ali tko će to moći spriječiti kada recimo oni koji će preuzeti ove nove kontrolne pakete INA-e ili HT-a jednostavno podnijeti javne ponude za preuzimanje tvrtke. Konačno, dobit se uvijek jasno može unijeti u razvoj, ali dobiti će zasigurno biti i to za duže razdoblje i zato bi trebalo poručiti našim braniteljima da dionice ne prodaju. Međutim, tko će to na kraju spriječiti? Što bi ili što je trebalo zapravo gospodo učiniti? Još jedanput ponavljam, radi se o 7% INA-e, radi se o 7% HT-a, to je cca 300 milijuna dolara, možda i 300 milijuna eura. Maloprije je ministrica branitelja, gospođa Kosor, rekla da je onih 7% ili ovih 7% HT-a milijardu 300 milijuna kuna. To je trebalo gospodo, tih 300 milijuna dolara ili 300 milijuna eura uložiti u ratom stradala područja, u Vukovar, u okolicu Šibenika, u okolicu Siska, u okolicu Karlovca, u okolicu Zadra, u okolicu Slavonskog Broda, u Liku itd.. Znači, trebalo je odrediti 15 lokaliteta i u svakog npr. uložiti 20 milijuna dolara ili eura ili 150 milijuna kuna. Dobili biste pripremljene zone koje bi mogle postati ili koje bi mogle postati osnov razvoja tih prostora. Mogli bi pripremiti tisuće i tisuće hektara zemljišta za neko poduzetništvo, desetine tisuća kvadratnih metara natkrivenog radnog prostora itd.. Znači, mogli bi zadržati ljude na spomenutim prostorima koji su bili ratom stradali, a ovako ćemo mi te ljude s tih prostora potjerati u Zagreb. Mogli bi konačno na te prostore povući kapital iz Zagreba. Ovako ćemo, znate šta napraviti, te dionice ćemo jasno prodati, novac ćemo potrošiti za dugove na tekućem računu, možda za koju pivu i od razvoja u ovoj zemlji neće biti ništa. Imajući na umu, međutim, da paralelno s time ide i povrat duga penzionerima. 7 milijardi kuna se treba osigurati od povrata javne imovine, a ide povrat nacionalizirane i konfiscirane imovine Austrijancima, Talijanima, Nijemcima, Židovima, šta ja znam, Slovencima itd.. Opet će se to moći samo od prodaje državne imovine. Trebate imati na umu činjenicu da 4 do 5 milijarde kuna godišnje treba u hrvatski proračun prikupiti, također novaca prodajom javne imovine, plus ovih 7% INA-e i HT-a i vrijeme je stvarno da otvorimo raspravu kako gospodariti ovom preostalom nacionalnom imovinom i u što investirati sredstva od preostale te državne imovine koja se procjenjuje na nekih 30 do 50 milijardi kuna. Jasno, ovaj zakon, točnije odluka, je tehničke prirode. Mi sada možemo polemizirati sa ovom dividendom. I u jednom i u drugom slučaju je riječ cca 50-ak, znači ukupno 100 milijuna kuna. Jasno, 100 milijuna kuna treba zaraditi i treba ih usmjeriti u proračun. 100 milijuna kuna su proračuni naših županija, nije to mali novac. Jasno, neka se poštuje duh zakona, kakav god da je i neka netko da to vjerodostojno tumačenje. Međutim, ja još jedanput, da ne bi ova rasprava prošla samo tako, upozoravam što će se u konačnici dogoditi. Zaključujem, invalidima sve, ostalima o njima skrbiti da, apsolutno na sve moguće načine, ali skrbiti možemo prvenstveno putem mirovina i putem radnih mjesta. Ovako ćemo tim novcima riješiti svoje minuse na svojem tekućem računu, popit ćemo koju pivu i od razvoja Republike Hrvatske neće biti ništa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Vlado Jukić.
Ispravio bih netočan navod kolege Kajina kada je rekao da je dodjela 7% dionica, a to je ova odluka, greška i da će te dionice završiti u rukama ili grofa Eltze ili Čačića. Kolega Kajin, ne može biti greška ono što je poštivanje zakona i što je jedina materijalna odluka, nešto što će hrvatski branitelji konkretno dobiti od svoje hrvatske države. To je dug hrvatskim braniteljima, a nije greška. Fond je zatvoren na onima koji upravljaju Fondom je učiniti sve da kada Fond bude otvoren nakon 3 godine da ne dođe do ponavljanja slučaja o kuponskoj privatizaciji. Ali prejudicirati ljude koji upravljaju Fondom i prejudicirati da će se to dogoditi što se je dogodilo s onim dionicama nije dobro sa ovoga mjesta iz Hrvatskoga sabora. Nije greška nego je dug hrvatskim braniteljima.
Hvala. I drugi ispravak, poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Kajin je rekao da je prijenos dionica velika pogreška Vlade Republike Hrvatske. De facto to nije pogreška Vlade, to je odluka Hrvatskog sabora. Mislim, s obzirom na vrijednost dionica koje se prenose, kad je riječ i o HT-u, a poglavito kad je riječ o INI i sam je sebe demantirao da su to vrijedni resursi, hrvatski resursi, a cijeli tijek njegove rasprave je de facto, ne samo danas, nego inače, išao je u pravcu da treba govoriti drugačije. Znači, de facto uvijek oponirati pod svaku cijenu oponirati Vladi, odnosno ministarstvima koji predlažu određene obuke. Hvala lijepa.
Ja možda ne čujem sve, ali vas uvijek dobro čujem kolega Kajin. Opet je to dobacivanje jedno koje … … [[Upadica se ne čuje.]] Ma šta ćemo to a pomenemo? Klub DC-a, HSLS-a, LS-a, poštovani zastupnik Frano Piplović.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Pa, naš klub DC-a, HSLS-a, LS-a pozdravlja ovu oduku da se ono što je kazano vezano za branitelje da se to počne poštivati, da se i vidi nešto konkretno i to je znači jedan proces realiziranja ovoga programa. Vidim, isto tako želimo reći da nije dobro da ova odluka o prijenosu 7% dionica INA-e i ranije 7% dionica HT-a da bude obavijena ovako jednom sumnjom, ovo što je rekao gospodin Jukić, što je danas bilo, o čemu je danas bila rasprava na našem Odboru za ratne veterane. Bez obzira kakvo god bilo glasovanje ukoliko se ovo pitanje ne riješi, ostat će trajno sumnja da je nešto učinjeno što se nije smjelo napraviti, ostat će sumnja da je negdje prekršen ovdje zakon. Ja sad neću čitati ni članak 5., ni članak 7., tu jasno piše. Mislim da bi ipak trebalo to razjasniti i dati odgovor, jer ovo je već otišlo u hrvatsku javnost, odlazi u hrvatsku javnost, ovo će doći, znači putem javnosti do javnosti, doći do samih branitelja i bojim se da ćemo samo napraviti sami sebi medvjeđu uslugu. Mislim da je ipak, ako već smo do sada se čestito oduživali u okviru svojih mogućnosti prema hrvatskim braniteljima da i ovo sad riješimo. Da jednostavno ne silimo star do kraja nego da idemo to razjasniti, pa ako je negdje prekršen zakon da vidimo zašto je prekršen zakon, odnosno da li je uopće i prekršen zakon. Ne znamo točno ni koliki je to Fond, kolika je ta dividenda. Ako ide u državni proračun, zašto ide u državni proračun. Pa nije problem, mogli smo da ti fino prijedlog izmjena i dopuna zakona o mogli smo to promijeniti. Ukoliko postoji, postoji negdi neka rupa idemo je začepiti. Da li to mora biti iz ovog fonda, Fonda hrvatskih branitelja ako se dogovorimo nek' bude tako, ali velim nije dobro jer mislim da trebamo dati odgovor ovdje u Saboru i hrvatskoj javnosti. To je jedna stvar. Druga stvar je, to je već kolega Kajin i drugi su spomenuli, imamo na žalost negativna iskustva i kad te jedanput ugrize fino zmija onda se gušterice bojiš. Prema tome imamo negativna iskustva u našoj privatizaciji. Postoji ta jedna sumnja da bi se moglo dogoditi da opet dođe do jedne ekipe torbara, mešetara koji će ovaj fond koji je sa jednom čestitom, plemenitom namjernom osnovan, da će navaliti na taj fond i da će se bojim doći do toga da će se obezvrijediti sve ovo što mi kao društvo činimo, a da stvarni branitelji neće dobiti ono što zapravo njima i pripada. Znači zanima me zapravo da li Vlada ima neki program zaštite ovoga fonda od mešetara i torbara koji bi mogli unakaziti ovakvu jednu plemenitu ideju, jedan plemeniti stav. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Klub SDP-a, poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo ministrice i predstavnici Vlade, dame i gospodo. Još imamo nekih godinu ili dvije dana vremena da konačno oko neke teme vezane uz hrvatske branitelje govorimo na argumentirani način. Na žalost niti ova odluka zahvaljujući predstavnicima Vlade nije tako postavljena. Jasno je da ova Vlada se želi prikazati kao ekskluzivni zaštitnik prava hrvatskih branitelja to je legitimno, ali kao predstavnik SDP-a sa tim se neću i ne mogu složiti. A kako se ta prava štite? Neću duljiti. Najčešće obećanjima koje se najčešće pokažu pustim tlapnjama. Kada govorimo o Fondu hrvatskih branitelja skoro u potpunosti bih se mogao složiti sa kolegama iz Kluba zastupnika Hrvatske stranke prava. To je ono što i mi skoro čitavu godinu dana upozoravamo, ali od strane Vlade nam se govori da neznamo tu problematiku, da nismo u pravu, da smo sve to mogli ranije napraviti samo neznam kada i da im treba u najmanju ruku vjerovati. Pa tako se reklo, pa zar sumnjate kada sam u Izvješću o provedbi zakona zbrajao tri-četiri cifre koje su u tom izvješću stajale i kada sam rekao da se ta matematika ne slaže, gdje 1+1 bi trebali biti 2, ali stajalište Vlade je da je to 3 i da mi ne smijemo u to čak niti sumnjati. Mi uistinu sumnjamo danas, sad otvoreno to kažem, u vaše dobre namjere. Možete vi nas proglašavati krivcima i za ovo. U redu, bivša Vlada i osobno krivi smo što smo donijeli zajedno konsenzusom ovdje u prijašnjem sazivu Sabora, Zakon o formiranju Fonda za hrvatske branitelje, kažem konsenzusom. Posebno bih istakao ulogu današnjeg ministra financija, Šukera. Pomogao je tome. Isto tako ovdje je Vlada predlagala i branila Zakone o privatizaciji i INA-e i HT-a. Ne sjećam se da je tada bilo sporno što ide u prijenos tome novome fondu. Vaše pravo je da kažete da dividende HT-a i danas u ovoj odluci koju mi pozdravljamo, koja nije apsolutno sporna, u dijelu prijenosa dionica INA-e fondu, ali sporna je što se zaboravlja na dividende u ovom slučaju iz 2004. i ovih 9 mjeseci 2005. godine. Moralno bi bilo, ako se već ne možemo oko zakona suglasiti, a meni je žao zašto Odbor za zakonodavstvo na prijedlog HSP-a nije raspravljao o ovoj problematici, već kako čitam rečeno je udruge su se suglasile sa stajalište Vlade, a doći ću i do udruga, znači moralno bi bilo da dividenda pripada najmanje ako ne od izglasavanja ovih zakona, a onda od trenutka formiranja fonda. To je da još jednom kažem oko 240 milijuna kuna dividende HT-a i nepoznati iznos vrijednosti dividende INA-e. Ali nije problem samo u Vladi koja činjenica je, ne poštiva i izglasane zakone. Jer zakone nije donosila bivša koaliciona vlast, nije donosio SDP, već je donosio Hrvatski sabor. Ja postavljam ovdje i pitanje, što je stajalište upravnog odbora Fonda hrvatskih branitelja gdje sjede i četvorica predstavnika udruga. Ovdje imamo kolegu koji predstavlja Sabor i Sabor će reći svoje, ali mene prvenstveno interesiraju stajališta udruga, jer nećemo mi biti poštanski sandučići hrvatskih branitelja, bit ćemo i to ako je potrebno, za njihova nezadovoljstva, za njihove prijedloge, jer kako će fond raditi to zavisi u najvećoj mjeri ne samo od Vlade već od predstavnika udruga u tom upravnom odboru. I upozoravam, ovo će ostati zabilježeno. Da se ne bi dogodilo kao sa stvaranjem duga hrvatskim umirovljenicima koje je stvarala jedna Vlada, a neke druge Vlade taj dug moraju vraćati. Pa bojim se da je to ostalo toga balkanskog mentaliteta i kod nas pa ćemo prešutjeti ovaj dug kada je na vlasti ova Vlada, a onda ćemo taj dug, te dividende spomenuti kada možda dođe neka druga Vlada, ali taj film nećete gledati. Naravno uopće ne sumnjam da će do promjene vlasti doći za dvije godine, ali tada ovi koji sada šute oko ovih dividendi, nadam se da nećeju se usuditi pa tada priupitati novu Vladu a što je sa našim dugom. Također postoji još jedno pitanje koje često hrvatski branitelji vjerojatno i vama postavljaju, a to je kada će uslijediti podjela dionica. Jasno je da ljudi očekuju da to bude skoro odmah, ali niti od Fonda, niti od Vlade nismo čuli kada će to biti. Samo napominjem, privatizacija INA-e i HT-a trajala je godinama. Mi još neznamo što će se privatizirati od ostalih javnih poduzeća, da li će Hrvatske šume ići ili neće, kako stvari stoje neće. Što će biti sa HEP-om, Croatia osiguranjem itd. itd. Jasno da će to iziskivati dodatnih nekoliko godina. Ako znamo da postoji još rok od 3 godine nemogućnosti raspolaganja dionica, bilo bi od Vlade odgovorno da hrvatskim braniteljima kaže kada će moći slobodno raspolagati dionicama. I tu, uvjeravam vas, neće biti politizacije jer taj rok će, pretpostavljam, biti realan. Ali on će se mjeriti godinama. Jasno da treba još jednu činjenicu jasno i glasno reći, a to je da će proširenjem broja korisnika, a to imamo na primjeru registra koji broji 487 tisuća hrvatskih branitelja, da će to istovremeno dovesti do smanjenja vrijednosti podijeljenih dionica svakom hrvatskom branitelju koji ih bude dobio. Jer jasno, što broj bude veći vrijednost dionice toga paketa koji će pojedinac dobiti bit će manja. I da bih priveo ovu raspravu kraju, malo bih otišao u povijest. Ne previše. Sa ovim Fondom hrvatskih branitelja treba izbjeći sudbinu prethodnog braniteljskog stradalničkog fonda iz 90-ih godina koji je služio kao samoposluga pojedinih tajkuna. I jasno, fond je završio u kriminalu. Moramo sve poduzeti da se sa ovim Fondom isto ne dogodi. Ali upozoravam, kako ova Vlada tumači i provodi zakone, to neće dobro završiti. Klub SDP-a jasno pozdravlja ovaj prijenos dionica, ali Hrvatskom saboru predlaže i sljedeći zaključak. Daje se suglasnost na Odluku o prijenosu 7% dionica INA-e u Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji bez naknade, uz uvjet da se u točci 1. Odluke riječi: "prijenosa ovih dionica" zamijene riječima: "osnivanja Fonda". Odnosno, da pojednostavim, u Fond hrvatskih branitelja prenijele bi se i, prenijela bi se i dividenda od trenutka osnivanja Fonda hrvatskih branitelja. Hvala.
Hvala. Imamo 5 ispravaka netočnih navoda. Prvi, poštovani zastupnik Tomislav Čuljak.
Gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupnik Pančić je iznio tvrdnju da je ova Vlada, Vlada se želi prikazati zaštitnikom branitelja, ali najčešće obećanjima. Odluka o dodjeli dionica HT-a, o dodjeli dionica INA-e u Fond branitelja nije obećanje. Nije obećanje ni izrada registra branitelja, nije obećanje ni donošenje novog zakona. Ova Vlada suprotno vašoj tvrdnji ispunjava svoja obećanja.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović. … [[Upadica se ne razumije.]] Kako? Ne mogu vas zamijeniti. … [[Upadica se ne razumije.]] Ali tko je onda? … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Ja to nikako ne mogu zamijeniti, Nevenku i Krunu, ali dobro.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ja bi također htjela ispraviti netočan navod zastupnika Pančića. Upravo to što je rekao i zastupnik Čuljak. Da Vlada štiti prava branitelja obećanjima, a upravo stvarno ovaj Prijedlog o prijenosu 7% dionica INA-e u Fond hrvatskih branitelja to demantira. A o odnosu ove Vlade i hrvatskih branitelja najbolje svjedoči to što ministrica ne mora izlaziti na zadnja vrata iz ministarstva kao što je to bio česti slučaj za vrijeme prethodne Vlade s tadašnjim ministrom branitelja.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ispravit ću netočan navod gdje je kolega Pančić ustvrdio kako su krivi što su donijeli Zakon o Fondu hrvatskih branitelja. Ja bih rekao da nisu krivi što su donijeli taj Zakon, već su krivi što ga nisu sproveli, i nisu donijeli zakon koji bi mogao bit provedljiv.
Hvala. Poštovani zastupnik Josip Tomljenović.
Uvaženi zastupnik je kazao doslovce sljedeće, citiram: "Vlada ne poštiva izglasane zakone." To je apsolutno netočan navod, a pogotovo netočan u smislu ove Odluke o kojoj mi govorimo. Jer ova Odluka o prijenosu 7% dionica INA-e govori suprotno. Da Vlada poštiva taj Zakon na način da omogućuje njegovu provedbu, a provedbu na način da će primjenom direktno Zakona o trgovačkim društvima i Zakonu o upis prava u registar Trgovačkog suda bit omogućeno upis dionica i ostvarivanje prava na tim dionicama. Što ne podrazumijeva samo pravo na dividendu nego i sva ostala prava koja pripisuje Zakon o trgovačkim društvima. Da Vlada nije postupila drugačije, to bi u ovom Zakonu ostalo samo pravo. Pravo koje se niti nadalje ne bi moglo konkretno realizirati. Hvala.
I poštovani zastupnik Vlado Jelkovac, ispravak netočnog navoda.
Kolega Pančić je rekao, govoreći o ovoj Vladi, citiram: "Prava se štite obećanjima koja se najčešće pokažu praznim tlapnjama." To je zaista kriva tvrdnja jer ova Vlada konkretnim mjerama, a njih potvrđuju i sami branitelji i braniteljske udruge, dokazuje upravo suprotno. Ona je predložila, ovaj Sabor usvojio Zakon o pravima hrvatskih branitelja koje su donijele niz pogodnosti hrvatskim braniteljima. A i ova Odluka o kojoj danas raspravljamo, o prijenosu 7% dionica INA-e u Fond hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji bez naknade je dokaz ovome što ja tvrdim. Hvala.
Hvala. Potpredsjednica, ministrica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Ma naravno da se ne bih javljala i ne bih vam oduzimala dragocjeno vrijeme, ali moram budući da ovdje predstavljam Vladu Republike Hrvatske i moram naravno reagirati na izjave kojima se sve što je ova Vlada učinila u brizi za branitelje, u popravljanju onoga što je loše učinjeno kad se cjelokupan taj posao naziva pustim tlapnjama. Ja naravno želim uistinu vrlo energično odbaciti takve navode jer, reći ću nekoliko primjera. Ne mogu prihvatiti da se pustim tlapnjama naziva povrat duga još iz 97. u prošloj godini. Znači, 149 milijuna kuna povrata duga i povrata duga iz 2001. godine. To nisu puste tlapnje, dame i gospodo. Počeli smo ostvarivati novi Zakon o pravima hrvatskih branitelja prema kojima hrvatski branitelji mogu ostvariti pravo na najnižu, odnosno zaštićenu mirovinu. Znači, 45% prosječne plaće. Ako je to pusta tlapnja onda ne znam što se događalo u prethodnom mandatu kad su prava branitelja smanjena i do 40%. Ponavljam to još jedanput bez ijedne jedine namjere da oko ovog pitanja ponovno politiziram, bez ijedne namjere da polemiziram sa bilo kojim od zastupnika ili zastupnica iz bilo koje stranke, pogotovo iz SDP-a. Ali vas želim podsjetiti, primjerice, da se kad se govori o stambenoj izgradnji, da ste upravo vi 30 milijuna sredstava koji su bili namijenjeni za izgradnju stanova stradalnika Hrvatskih ratnih vojnih invalida prenamijenili u sredstva za izgradnju POS-ovih stanova, dakle umjesto da se tim sredstvima grade stanovi kako je bilo odlučeno u proračunu, kako je odlučio Hrvatski sabor, ta su sredstva prenamjena za nešto drugo. Ili zašto nisu kupljeni automobili za 100%-tne invalide 1. skupine u 2003. godini nego je to obveza koja je dočekala ovu Vladu ili zašto nisu riješeni svi slučajevi stambene izgradnje za 100%-tne invalide 1. skupine. Mislim da bi tih primjera mogli nabrajati još mnogo ali kada se govori o prijenosu 7% dionica INA-e ili 7% dionica HT-a nije dobro dame i gospodo, da jednu dobru odluku koju treba danas potvrditi Sabor, nastojimo zamračiti ne znam iz kojih razloga, nabrajanjem koje čega što nema nikakve veze sa ovim odlukom, naravno pukim i praznim politiziranjem jer ja onda u ime Vlade isto tako postavljam pitanje koje smo si mi u Vladi postavljali nekoliko puta kada smo dobivali ove različite zahtjeve vezane za dividendu zašto to onda nije bivša vlada prenijela, zašto bivša Vlada nije rezervirala dividendu ako je tako zauzeta za prava Hrvatskih branitelja kada se govori o Fondu hrvatskih branitelja i o naravno prijenosu dividende. Zato vas molim dame i gospodo, da prihvatite ovaj prijedlog o prijenosu 7% dionica INA-e u Fond hrvatskih branitelja.
Hvala. Serija ispravaka netočnih navoda. Poštovan zastupnik Ivica Pančić.
Evo govori čovjek koji je uvijek izlazio na glavna vrata bez tjelohranitelja, tako da ne bude zabune. Meni je zadovoljstvo ispravljati netočne navode gospođe KOsor jedino je problem što ih ima toliko da teško da se to može sve ispraviti. Jednostavno gospođo KOsor ovo što ste vi nama odluku nama dali problem je u njoj što je odluka nezakonita, a drugo kažete da ste počeli ostvarivati prava iz novog zakona, ja sam jučer postavio pitanje zašto djeca hrvatskih ratnih vojnih invalida nisu upisana u studentske domove, vi ste me demantirali da je to laž a na kraju se potvrdilo da je Ministarstvo znanosti uistinu napravilo propust, evo imate "Večernji list" nadam se da ga dobijate u Ministarstvo.
Drugi ispravak, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala. Kaže poštovana potpredsjednica i ministrica da je trebala bivša Vlada, da što se to njoj spočitava odnosno ovoj Vladi zašto nije bivša Vlada prenijela dionice i dividende. Trebate znati da je fond osnovan 2004. temeljem Zakona koji je donesen 2003. godine, ali ovdje je pravo pitanje ali za mnoge institucije zbog čega se nije isplatila dividenda i što ste radili 16 mjeseci. Dakle, nije ovdje samo pitanje formalnosti, gdje je, gdje su novci od dividende, odnosno gdje je dividenda, 16 mjeseci i to ćete trebati platiti.
I poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Prošla vlada ni nije trebala rezervirati dividendu za Fond branitelja jer nije isplaćivala dividendu, dividenda je bila zadržava u INA-i, tek je ova vlada 2004. godine da bi pokrila deficit u proračunu zatražila da joj se isplati dividenda, ne samo iz 2003. nego i iz ranijih godina jer je prije toga se dividenda zadržavala u INA-i za njezine razvojne projekte.
Poštovani zastupnik Josip Leko ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče, potpredsjednica Vlade je netočno optužila bivšu Vladu da nije rezervirala dividendu. Istina je bivša vlada je rezervirala dividendu u HT-u a ova Vlada je potrošila i dala strancima, na taj način dva puta oštetila Hrvatske branitelje. Hvala lijepo.
Ne znam kako se to kolega može točno i netočno optužiti. I poštovani zastupnik Slavko Linić, ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Zaista je žalosno slušati ovakav način istupanja gdje se zaista govori teške neistine. Dividenda HT-a nikada nije povućena do odluke ovog Sabora i potvrđivanja odluke ovog sabora da se za proračun 2004. godine povuče 2 milijarde kuna iz HT-a. U INA-i 2,5 milijarde gubitaka 1999. godine, tri godine je trebalo da se pokriju gubitci, tek ovu godinu će INA ostvariti dobit koju ne treba usmjeriti u pokriće gubitaka, to su istine koje jedan potpredsjednik Vlade mora znati i za govornicom Sabora govoriti ovolike neistine zaista zaslužuje ispravak. To su neistine gospođo potpredsjednice, žalosno.
Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo potpredsjednice i ministrice, uvažene kolegice i kolege, poštovani zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice pozdravlja i stoji iza ovakve odluke Vlade kojom se 7% dionica prenosi u Fond hrvatskih branitelja jer stvarno hrvatski branitelji su ti koji zaslužuju da imaju učešće u trgovačkim društvima koja su sada u privatizaciji i na redu za privatizaciju. Naime, Hrvatske demokratska zajednica jasno i nedvosmisleno je rekla kakvu će brigu i skrb voditi o pravima hrvatskim braniteljima i kako će je provoditi. Jasno i nedvosmisleno u svakom trenutku se pokazuju rezultati takvoga rada i takvoga ophođenja sa hrvatskim braniteljima. Bez dvosmislenih poruka, bez uvreda bez ignoriranja, i da bar jeste u kojem slučaju vi bili ikada poštanski sandučići da primate sve one negativne poruke koje su vam odašiljali hrvatski branitelji ne bi nikada doživljavalo ono što ste doživljavali od njih, a doživljavali ste prosvjede, uvrede, povraćene kako ste ih i uputili sa još malo kamata. I danas pamte hrvatski branitelji tko im je bio majka a tko maćeha, i danas hrvatski branitelji jasno i nedvosmisleno poručuju vam ne daj Bože da se vratite opet na vlast jer hrvatskim braniteljima zasigurno niste potrebni. DA ste bili voljni kako što ste donijeli Zakon koji nije mogao biti proveden i koji je morao doživjeti svoje izmjene i dopune, zasigurno bi onda i osigurali i dividendu, rezervirali je u proračunu, a ne napravili dubiozu proračuna i predali ga novoj vlasti od 7 milijardi kuna, tako da kada danas spočitavate u svojim istupima budite uvjereni da ste totalno u krivu i ako vas su slušali hrvatski branitelji dobit ćete u poštanske sandučiće vjerojatno ali samo negativne poruke. Klub Hrvatske demokratske zajednice je jasna i nedvosmisleno podršci ove odluke Vlade, a isto tako i u tumačenju o pravu na stjecanje dividende koja proizlazi iz dionica i upravljanja dionicama. Jasno je tumačenje i nedvosmisleno tumačenje Vlade da dividenda pripada od momenta prijenosa dionica u Fond hrvatskih branitelja. Ja nisam vidio kao član fonda da je fond bio osnovan za vrijeme bivše vlasti, ja nisam vidio da je zakon bio decidiran i da je bio u korist hrvatskih branitelja, ali sam doživio na jednom upravnom vijeću kada čovjek iz Ministarstva financija koji je radio i za vaše vlasti jasno i nedvosmisleno tvrdi da je 2002. i 2003. dividenda isplaćivana u proračun Republike Hrvatske. Znači da ste već i prije isplaćivali, samo to je danas javna tajna, a danas se pravite veliki zaštitnici hrvatskih branitelja. Evo čovjek imenom i prezimenom, ja ne želim prozivati za ovom govornicom, radio je i prije u Ministarstvu financija na sastanku upravnog vijeća tvrdi da je 2002. i 2003. godine isplaćivana dividenda iz HT-ovih dionica u proračun Republike Hrvatske. To je istina, gospodo i vjerojatno se teško s njom sukobiti. Nadalje, želim reći da Zakon o trgovačkim društvima u svojem članku 167. jasno i nedvosmisleno govori o tome otkada postoje vlasnička prava nad dividendom ili kada tko počinje upravljati dionicama. Dionice su prenesene u fond na upravljanje, a isto tako i odabrano je društvo za upravljanje fondom koje jasno i nedvosmisleno prezentira i izvješćuje fond u ovako, vidite, velikim zapisnicima što se događa, o svakoj kuni, o stanju na tržištu, o svemu onomu što je potrebito i relevantno. Što se tiče samoga osvrta na to kako razmišljaju hrvatski branitelji i što je njihov stav u vezi ovih dionica, mogu reći da četvorica ispred braniteljske populacije koja su članovi upravnog odbora fonda i ja kao branitelj, ali i kao predstavnik saborskog Odbora za veterane u tom fondu jasno smo prihvatili Vladino tumačenje o dividendi i na upravnom odboru fonda prihvatili ga i ne znam zbog čega se vi više brinete o tome. Kad su braniteljske populacije na svojoj koordinaciji udruga prihvatila tumačenje Vlade, kada je upravni odbor fonda donio svoje odluke da prihvaća isplatu dividende i korištenje dividende od momenta od kada je upravljanje dionicama, ne znam zbog čega tolika briga i skrb a imali ste dovoljno vremena, 4 godine da se brinete, skrbite umjesto što ste vrijeđali omalovažavali, ukidali prava, proganjali i zatvarali. Bilo bi lijepo da konačno pogledate tim braniteljima u oči, bilo bi konačno vrijeme da se ispričate zbog svih uvreda koje ste im nanijeli, i bilo bi lijepo da se ponekad i hrvatskom narodu kome ste nanijeli štetu u ovom prošlom vremenu također uputite ispriku pa vjerojatno bi ljepše i bolje i solidnije živjeli. Ovim putem želim još jednom dati ispred Kluba podršku Odluci Vlade Republike Hrvatske ali želim naglasiti da i izvješće gospodina Jukića sa Odbora hrvatskih ratnih veterana je netočno, da li zabunom ili namjerom te je navedeno da je 5 glasova bilo za i 3 suzdržana što nije istina i nije točno. Iskorigirajte ga i opovrgnite ga ili ćemo tražiti da ovo Izvješće se povuče i napravi, sačini novo. Hvala lijepo.
Gospođe i gospodo zastupnici, svaka rasprava izaziva brojne ispravke netočnih navoda zbog toga što se u ovu raspravu unosi cjelokupna politika i konflikt između politike ranije Vlade i sadašnje Vlade. Prelama se sve, cijela politika koja je vezana uz branitelje, prelama se kroz ovaj zakon i dolazi do jednoga, kroz ovu odluku i dolazi do jednoga nepomirljivoga konflikta, a vidite kada se generalno ide, ono što ja neprekidno upozoravam, kolega Pančić je otvorio "Pandorinu kutiju" jednom tezom kojom je Vladu, sadašnju Vladu, aktualnu Vladu, optužio da prema braniteljima vodi jednu politiku koja je samo, su lažna obećanja i politiku izigravanja obećanja i tlapnji. I to je onda logično izazvalo i reakcije sa druge strane i zato imamo i te serije ispravaka, zato imamo jedan opći konflikt između stranke opozicije i stranke pozicije, jer se prelama jedan sukob i generira jedan sukob koji je bio između politike koji vodi sadašnja Vlada i politike koju je vodila prošla Vlada. Ja neću i ne mogu, ja imam prava s ovog mjesta vrednovati niti to želim, ali vidite do čega donosi kada se stalno vraća na vaša, naša Vlada, kada se vraća na tu argumentaciju šta je tko učinio, šta je tko propustio učiniti koja Vlada. To dovodi do jednoga permanentnoga konflikta, permanentnih ispravaka kojem nema kraja. Poštovani zastupnik Slavko Linić, u ime kluba SDP-a.
U ime kluba SDP-a tražim 15 minuta pauze, s obzirom da nas je klub HDZ-a optužio da smo izdajnici, radili protiv branitelja i ono što je klub, u ime kluba HDZ-a rečeno, inzistiram na pauzi od 15 minuta.
Hvala lijepo. Ja ću jasno tu pauzu lijepo dati. Samo trenutak da ja upišem, klub SDP-a, HSP-a, HDz-a, tri kluba. A prije bi trebali riješiti pitanje ispravaka netočnih navoda ili ćete… … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro, onda ćemo odrediti sjednicu kluba, stanku za sjednicu kluba. 17 sati je sada, će biti. Morat ćemo onda nastaviti danas, ja sam planirao, kao što su tražili mnogi klubovi zastupnika da radimo do pola 6, a da idemo na predstavu, ali mi imamo "Jaltu" ovdje. Mi imamo "Jaltu" ovdje, istina nije mjuzikl, nego je dramulet je li? "Jalta" kao simbol podjele i ovdje se reflektira. Dakle, stanka do 17 i 15. 17 i 15, a "Jaltu" ćemo ići gledati drugi put. Gospođe i gospodo zastupnici, nakon stanke nastavljamo sa sjednicom. Molim Klub zastupnika SDP-a poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege! Mi iz Kluba zastupnika SDP-a se sasvim ozbiljno pitamo kome, zašto i zbog čega trebaju podjele u Republici Hrvatskoj ponovo pa i na ovom pitanju. Htjeli bi podsjetiti da u vrijeme kada je uvažena zastupnica bivša gospođa Turić predlagala prvi zakon o hrvatskim braniteljima da su neki od nas iz SDP-a aktivno radili na tom zakonu. Danas se pokušava SDP-u i ne samo SDP-u, i drugim zastupnicima u Hrvatskom saboru onemogućiti njihova uloga opozicije i kao pojedinačnog zastupnika i kao stranke. Poštovane kolegice i kolege, naš je zadatak kao pozicije politički, demokratski, na kraju krajeva mi smo za to plaćeni da opserviramo svaki prijedlog koji dođe od pozicije a osobito prijedlog od Vlade i da pazimo da li on štiti Ustavom i zakonom zajamčena prava i slobode, da na kraju krajeva pazimo da li štiti državne i nacionalne interese i interese socijalnih kategorija koje su zakonom propisane ili će se posebice štititi. Poštovane kolegice i kolege, mi bi htjeli podsjetiti posebice da smo mogli još nekako i razumjeti podvodeći pod nazivnik da se nije razumjelo da se eventualno nije do kraja shvatilo ili da se u žaru da se što više iznese činjenica pa da se nekako krivo istumači zakon. Ali mi bi htjeli podsjetiti da je Zakonom o privatizaciji INA-e koji je donošen 2002. godine utvrđeno da će se prenijeti 7% dionica INA-e u Fond hrvatskih branitelja za hrvatske branitelje, da su se utvrdila neka zakonska prava Zakonom o privatizaciji za branitelja, da su se utvrdili Zakon o privatizaciji telekomunikacija još prije 2000. godine i u takvoj situaciji mi želimo jasno i nedvojbeno reći da je Hrvatski sabor a ne Vlada prenio te dionice. Vlada sada obavlja tehničku radnju prijenosa tih dionica a zakonska je obaveza koju je izglasovao Sabor ali je to Sabor učinio iz zaštite posebnih interesa koje je proglasio zapravo i nacionalnim interesima spram braniteljske populacije a osobito onog dijela populacije koju čine djeca palih branitelja, njihovi roditelji, bračni drugovi, koje čine stradalnici, ranjenici branitelji Domovinskog rata i da se pokuša zaštititi te kategorije. Vidite, kad opozicijska stranka i njen klub zastupnika i pojedinačno i kolektivno i zastupnici drugih stranaka, ne samo SDP-a s pravom upozoravaju i iznose prije svega sumnju i tvrdnju rekli bismo da je nezakonit prijedlog odluke jer dio ostvarene dobiti s naslova takvih dionica se zapravo zakida gotovo godinu i nešto dana i tražimo da se to vrati onome kome pripada radi zaštite njihovih posebnih interesa. Onda se dešava da nas se optužuje da mi tu populaciju vrijeđamo, da smo je proganjali, da smo je omalovažavali, da smo je zatvarali a mi postavljamo pitanje, poštovane kolegice i kolege pa zar je tako kratko sjećanje da ne može dosegnuti ni nekoliko mjeseci unazad. Znate, koalicijska Vlada koliko se mi sjećamo nikoga nije zatvarala, nikoga nije proganjala a ako su šta radili onda su radili sudovi i nadležna državna tijela. Ali kolegice i kolege, bolje se prisjetite za vrijeme kojih je Vlada to činila i čini se. I u tom kontekstu mi želimo jasno i glasno naglasiti. Ne tražimo ništa drugo nego da se uvažava naša pozicija opozicije u ovom parlamentu i da nam se sukladno Ustavu demokratskim pravima i demokratskom poretku omogući da obavimo svoju dužnost, ne samo svoje pravo nego svoju dužnost. Mi smo dužni opservirati prijedloge koje vi upućujete a poglavito ako oni nisu utemeljeni na Ustavu i zakonu i interesima onih kategorija građana koje se štite. I u tom pogledu ako bi bilo moguće postaviti pitanje tko zakida i kako zakida branitelje to sasvim sigurno ne bi bilo pitanje koje bi se usmjerilo na bivšu Vladu sadašnju opoziciju. Poštovani kolega, to bi se moralo odnositi na sadašnju Vladu sa aspekta prijedloga ove odluke kakva je na dnevnom redu. I zadnju stvar koju želim pitati u ime našeg kluba jer sam na to zadužen. Postavljamo pitanje je li to stav kluba vladajuće stranke i zastupnika vladajuće stranke jer je izgovoren u ime kluba, ili je to stav pojedinca? Ako je stav pojedinca može se razumjeti, ne mora se oprostiti. Ali nikako se ne može razumjeti ako je stav vladajuće stranke i njezinog kluba koji je izgovoren sa ove govornice jer to ne doprinosi ostvarivanju tolerancije u radu parlamenta, nego dapače to sije sjeme koje ne urađa dobrim plodovima za sve nas. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče, netočan je navod i tvrdnja kolege Arlovića kada je izrekao da nikoga prošla Vlada nije proganjala, omalovažavala i zatvarala. Mene dobro sjećanje služi i dobro se sjećam lažnih invalida kao generala … [[Govornik se ne razumije.]] Marinovića i Darka Bešteka. Istina je da oni nisu lažni invalidi. Oni su stvarni invalidi a vi ste ih proganjali i omalovažavali.
Klub zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege! Kratko ću vam obrazložiti zašto smo mi u Klubu HSP-a tražili stanku. Prva je stvar koja je bitna što moramo kazati, mi smo danas raspravljali o prijedlogu Rezolucije o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom i to je bio konsenzus postignut. Jedna od glavnih stečevina pravnih Europske unije gdje idemo je poštivanje zakona. I sad imamo na testu Vladu Republike Hrvatske vezano za poštivanje zakona. Ovdje je konkretno znači riječ o Zakonu o privatizaciji INA-e. I sami znamo kakva je pravna situacija, malo ću o tome kasnije govoriti. Prema tome, nemojmo samo nešto deklaratorno ili rezolutno utvrđivati, držimo se toga u djelu i bit će sasvim drukčije. Druge dvije stvari zbog čega smo tražili ovu stanku je prva što moramo razriješiti ovdje jedno pitanje. Gospođa potpredsjednica Vlade je kazala da ona ima autentično tumačenje odnosno vjerodostojno tumačenje Odbora za zakonodavstvo. Ja sada u ime Kluba Hrvatske stranke prava postavljam pitanje. Da li vi stvarno imate vjerodostojno tumačenje odbora? Jer ga nije mogao dati, jer predlagač može biti prema članku 171. Poslovnika Hrvatskoga sabora, znači predlagač koji traži vjerodostojno tumačenje može biti samo onaj koji može predložiti zakon. Zakon može predložiti Vlada i zastupnici u Hrvatsome saboru. Ako vi to imate pod tim nazivom a ne pod mišljenjem onda ja tražim u ime kluba sjednicu Odbora za Ustav i poslovnik da razmotri jer onda je to kršenje odredbi poslovnika jer ne može predsjednik odbora dati autentično tumačenje odnosno vjerodostojno tumačenje kad o tome nismo ni razgovarali u toj formi na sjednici odbora i onda je to opasno pitanje. Onda je to zlouporaba ovlasti ako je to tako. Ne vjerujem da je tako ali tražim tu točno pojašnjenje. I druga stvar što se moramo dogovoriti baš vezano za ovaj dio, za prijedlog ove rezolucije i za pravne stečevine Europske unije hoćemo li mi poštivati u ovom Hrvatskom saboru naš poslovnik. Gospodin Vlado Jukić zastupnik Hrvatske stranke prava u ime Kluba HSP-a i svoje osobno podnio je još 1. srpnja ove godine zahtjev za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 3. stavka 2. Zakona o privatizaciji Hrvatskih telekomunikacija. Na sjednici Odbora za zakonodavstvo, kada sam ja pitao predsjednika Odbora gdje je to, zašto se ne raspravlja, on je … [[Govornik se ne razumije.]] odgovorio da to njemu predsjednik Sabora nije poslao. Mi smo nakon toga utvrdili da je predsjednik Sabora normalno držao se Poslovnika i poslao 4. srpnja. Prema tome, ne možemo mi se međusobno lagati i prevaljivati odgovornost na predsjednika Sabora. To je vrlo opasna situacija, bili su nazočni članovi Odbora koji su čuli kada sam ja pitao i šta je rekao predsjednik Odbora. Rekao je da njemu predsjednik Sabora to nije poslao. Mi smo to tvrdili da je to učinjeno 4. srpnja. Zašto se Odbor za zakonodavstvo ne drži? Zašto se ne drži odredbi Poslovnika? I treća stvar na kraju, koja je bitna, zašto zastupnici u Hrvatskom saboru, konkretno mi iz Kluba Hrvatske stranke prava, gospodin Jukić je više puta to tražio ne možemo dobiti odluku Vlade o prenosu 7% dionica Hrvatskih komunikacija? Zašto? Zašto ne možemo dobiti kada zastupnici imaju pravo? Zašto se to skriva? Valjda se treba prema Poslovniku udovoljavati zahtjevima zastupnika. Hvala lijepa i molim vašu … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Klub HDZ-a. Predsjednik Kluba, poštovani potpredsjednik Luka Bebić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodin Arolović je postavio pitanje kome trebaju podjela na ovom pitanju u Hrvatskom saboru i uopće u hrvatskoj javnosti i ja to postavljam pitanje kome trebaju te podjele? Zašto mu trebaju? Je li to treba nekima da bi modulirali bolju prošlost i pokušavali da se ne prisjetimo nekih … [[Govornik se ne razumije.]] iz prošlosti? Sve je to razumljivo, ali nitko nikoga ovdje ne može na neki način tako pokušavati usmjeravati ili pokušavati da bi se zaboravilo nešto što svi skupa dobro znamo. Gospodin Pančić je ovdje započeo napade na Vladu i HDZ, po svom inače tradicionalnom običaju, kako bi izgradio možda svoju bolju prošlost, pa premda neki misle da je bio opće obljubljen u braniteljskoj populaciji, ipak rezultati izbora nakon njegove, nakon njegovog ministrovanja u tom Ministarstvu su pokazali kakvo je raspoloženje braniteljske populacije. I to sa nikakvim napadima na Vladu ili HDZ ne može popraviti. To su činjenice od prije nekoliko godina. I ja zato postavljam pitanje također da li su stavovi gospodina Pančića, stavovi SDP-a? Ako jesu onda će i naši odgovori i naše rasprave biti drugačije nego ako nisu. Svaka akcija izaziva reakciju, svaki napad izaziva protunapad i onda se izgubi mjera. Onda se izgubi mjera. I kada se po nečijem mišljenju izgubi mjera na onoj drugoj strani onda se postavi pitanje. Da je netko iz Kluba SDP-a se javio nakon rasprave gospodina Pančića pa to sve skupa spustio na jednu normalnu razinu rasprave, ne bi vjerojatno ni reakcije gospodina Đakića ni drugih bile takve. No, mi se ne želimo previše vraćati nazad nego rješavati probleme. Ako je zakon donesen u 10 mjesecu 2003. godine, on se evo želi provesti. Moglo je biti da je donesen i 2000. i 2001. pa ga provesti ta Vlada i sve ovo riješiti što misli da je trebalo riješiti. Ne, nego se je donijelo mjesec dana pred izbore. Tako zašto? Pa valjda znamo zašto! I zato vas molim, mi se ne želimo vraćati nego rješavati probleme kao što to radimo i sa umirovljenicima i drugim problemima, hvatamo se sa tim problemima u koštac, ne ide glatko, imamo problema ali ih rješavamo. Tako ćemo nastaviti rješavati i druge probleme u odnosu i na populaciju branitelja i stradalnika rata i slično. I u tom smislu molim sve klubove, sve zastupnike da kada započnu neku raspravu vode računa o tome da je ona po svojoj ako je žestoka i ne umjerena to je obratno proporcijalno sa uvjerljivošću, to je jedno i drugo, izaziva reakcije drugih. Zato mislim da bi trebalo krenuti rješavanju problema a ne svako malo vraćati se i ponavljati nešto što je već pomalo prošlost i što već pomalo ili bi trebali pomalo i zaboravljati. Zato isto pitanje postavljam, da li je gospodin Pančić govorio stajališta SDP-a i u skladu sa tim odgovorom će biti i naš odgovor? Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Pančić. Ivica Pančić.
Zamolio bih gospodina Bebića da ne vodi računa o mojoj prošlosti, kao što ja ne vodim niti o vašoj.
Mir!
A moglo bi se. A da se našalim možda je i bolje da je na predstavi Jalta, jalta, što bi tek bilo da je recimo predstavka Nikola Šubić-Zrinski. Tako da ni ja nisam uvredljiv, ali kada mi ovdje spočitavate moje ocjene onda bih molio da opomenete i predstavnike Vlade koji uporno iznose neistine a one izazivaju reakciju. Recimo, evo, neistina, kada sam govorio o obmanama djeca hrvatskih ratnih vojnih, HRVIA ne mogu se upisati u studenske domove. Jučer je iz vašeg Ministarstva rečeno da je to laž, međutim, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta tek je 6. rujna svim hrvatskim studenskim centrima poslalo naputak da se drže zakona i daju prednost djeci branitelja invalida što je potvrdio i glasnogovornik ministarstva. Kako su natječaji odavna prošli a rezultati već objavljeni, studenski centri našli su se u problemima, itd., itd.. I sada vi recite da ja obmanjujem?
Kolegice i kolege, na određenim temama poput ove teme dolazi do permanentne političke konfrontacije između vladajuće koalicije i Vlade i opozicije i to se prelama i generira neprekidno. Mi smo danas počeli raspravu o davanju suglasnosti na ovu odluku o prijenosu dionica. Oporba je prigovarala da je taj prijenos dionica trebao uključiti i prijenos dividendi. To je bio jedan politički, pravni prijepor koji se je raspravljao ali onog trenutka kada je rasprava skrenula sa generalne ocjene tada je to izazvalo i protureakcije. To bi, da je i obrnuti odnos snaga, to bi također do toga došlo ako bi nastavili sa ovakvom praksom. Da se teško politizira svako pitanje i da pljušte generalne optužbe za politiku bivše Vlade, sadašnje Vlade [[Upadica: I cijele stranke.]] I stranke isto, isto je to i stranke. Isto to izaziva i kontrareakciju druge stranke tako da se to stalno jednostavno, jednostavno prelama. Mi s time ne možemo nikad doći na zelenu granu ako se na taj način nastave … … [[Upadica se ne razumije.]] Nastave, Slavko molim vas, ako se na taj način nastave rasprave. Zato ja plediram i ponovo molim sve zastupnike svih stranaka da ne idu u generalne optužbe, generalne procjene i ocjene. To vrijedi uistinu za sve jer onog trenutka kada se krene u generalne kvalifikacije, vrijednosne sudove jedne politike, jedne vlade, jedne stranke to dovodi do rasplamsavanja i tu jasno onda ima, netko će imati više mjere, netko će imati manje mjere ali to više se ne može zaustaviti. Ja plediram dakle da nastavimo ovu raspravu u demokratskom, tolerantnom, moguće i trebaju biti oštre, oštre rasprave i sučeljavanja. Tu se radi jasno i o političkim neistomišljenicima ali zadržimo onu granicu da ne idemo u generalne ni osobne invektive i optužbe. Inače ćemo se stalno u tom vrzinom kolu vrtiti pa će biti jedan generalni sraz koji će se ogledati u nizu ispravaka netočnih navoda, u političkim kvalifikacijama koje prerastaju onda i u objede, koje prerastaju u teške riječi i kvalifikacije sa svih strana i dovodimo se u jednu situaciju da i kao najviše predstavničko tijelo narušavamo svoj cjelokupni položaj i ugled i u hrvatskoj javnosti. Da li, na zastupnika Đakića je bilo 5 ispravaka netočnih navoda od Kluba zastupnika SDP-a. Žele li ti zastupnici konzumirati svoje pravo? Dobro. Prvi poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Arlović. Hvala. Ivica Pančić.
Evo u demokratskome tonu. Gospodo sa lijeva kao što to vrijedi i za nas sa desna nismo si politički neprijatelji. Mi smo politički protivnici. I možda iz ovih prijepora treba izvući i neke pouke. Ja bih volio da jedna pouka ostane zapamćena. Gospodo ne zastupate sve hrvatske branitelje. Ako ništa drugo ne zastupate hrvatske branitelje, članove i simpatizere SDP-a a njih nije malo i zato volio bih da ubuduće rasprave idu u tom tonu. Nitko ovdje ne može generalno govoriti u ime svih hrvatskih branitelja i znati što oni misle.
Hvala. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
… [[Govornica nije uključena, ne čuje se.]]
Hvala. Poštovani zastupnik Slavko Linić.
Ispravljam netočni navod da su dividende HT-a isplaćivane. Iz svih dokumenata pa čak i odluke Hrvatskog sabora o prihvačanju proračuna 2004. godine nisu isplaćivane dividende HT-a. To vrlo jasno želim gospodine Đakiću iznijeti samo zato da nemate opravdanje za svoju odluku. Za svoju odluku da se odričete te dividende u korist Fonda. Nije isplaćivana. A to vam može potvrditi i gospodin ministar Šuker. To vam može potvrditi i zapisnik Hrvatskog sabora i dokumenti ako ih pogledate s obzirom da ste imali proračun za 2004. godinu. Isplaćena je tek po odluci ovog Sabora prihvaćajući završni račun 2004.
Hvala. I poštovani zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Umjesto polemike želim naglasiti radi onih koje ovdje zastupam. Dakle ja ovdje nisam po svojoj volji nego po obvezi da zastupam građane Republike Hrvatske pa sve uvrede u tom smislu prihvaćam. Prihvaćam sve uvrede u tom smislu. Ja sam ovdje zastupnik građana Republike Hrvatske. A šta želim ispraviti? Netočno je pozivati se na Zakon o trgovačkim društvima kad je riječ o odluci, o prijenosu dividendi u Fond hrvatskih branitelja. Zašto? Zakon o privatizaciji INA-e je poseban zakon za poseban slučaj i to je riješio. Dakle kako to kažu pravnici «Leg specialis» za privatizaciju INA-e, a taj «leg specialis» dakle poseban zakon prenosi 7% dionica u Fond branitelja INA-e. I još nešto. Članak 5. kaže: «Dividenda ostvarena na temelju dionica u vlasništvu Republike Hrvatske pripada državnom proračunu», a članak 2: «Nije prihod državnog proračuna dividenda ostvarena od dionica koje su date hrvatskim braniteljima. I u članku 7. kaže da se, da se prenosi i dospjela dividenda. Dakle nema tu šta se tumačiti. Dospjela dividenda se izričito navodi u zakonu i to ponavljam radi onih koje ovdje zastupam. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Klub zastupnika HSS-a poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo ministrice, kolegice i kolege. Ja mislim da su ovo neproduktivna prepucavanja između bivše, sadašnje Vlade pa ja bih rekao i svih onih bivših vlada jer ovaj proces i ovaj problem nije počeo jučer niti će završiti sada. Podsjetit ću započeo je 1991. godine neuspješnom privatizacijom poduzeća kada su i brojni branitelji, radnici uz popust kupili te dionice i ostali bez njih. Drugi krug je bila dodjela «vaučera» stradalnicima Domovinskog rata i političkim zatvorenicima koji su zapravo dobili svega 10, 15% nominale za te dionice i znamo kako je to završilo. Ovaj krug koji se zove privatizacija INA-e i HT-a prema posebnom zakonu možemo nazvati i trećim krugom. Kako će on završiti? Vjerojatno loše jer mi se i politički ne možemo dogovoriti kako ga i provesti? Zbog toga ja predlažem da mi ne tumačimo ovako intenzivno zakone jer ih tumačimo na štetu branitelja. Posebno je interesantno da udruge branitelja koje i upravljaju Fondom nisu zainteresirane za te dionice pa se slažu sa ovakvim, ja bih rekao, krivim tumačenjem zakona. Zbog toga HSS predlažem da postupimo jako jednostavno. Ovu odluku Vlade da povučemo iz procedure, da napravimo izmjene Zakona o privatizaciji INA-e na taj način da će biti nedvosmisleno da dividenda na dionice pripada braniteljima i to od momenta kada je Fond osnovan. Mi to možemo napraviti umjesto da naši odbori i pravosuđe definira na koji način će ta i kada i za koje vrijeme dividenda biti isplaćena? Ovo je jako jednostavno ukoliko svi smatramo da postoji to pravo koje smo i htjeli ostvariti za branitelje upravo kroz privatizaciju INA-e. Ponavljam još jedanput. Predlažemo ispred HSS-a da ovu odluku povučemo iz procedure, da postignemo konsenzus oko izmjena Zakona o privatizaciji INA-e i da nedvosmisleno kažemo dividenda braniteljima pripada od momenta kada je Fond osnovan.
Hvala lijepa. Imamo još 5 zastupnika. Ja bih molio ako se može skraćena rasprava. Svatko ima pravo jasno svoju minutažu, ali da bi mogli, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege. Ajmo se vratiti na meritum, na zakonske propise i utvrditi točno i činjenično pravno stanje. Pravno stanje je točno sljedeće. Naime, Zakonom o privatizaciji INA-e, članak 7. sad ćemo ga pročitati kako glasi zbog toga što je Vlada u obrazloženju dala krivi prijepis ili namjerno krivi prijepis članka 7. Glasi: "Hrvatski će sabor posebnim zakonom osnovati fond u koji će prenijeti dionice iz članka 4. stavka 1. točke 1. ovog zakona", to je ovih 7% za branitelje, "sa svim pripadajućim pravima uključujući i dospjelu dividendu.". I to je znači zakon donesen 28., objavljen u "Narodnim novinama" 28. ožujka 2002. godine. Tadašnja Vlada odgovara u svom, odluka je iz 18. travnja 2002. godine koja kaže, znači bivša Vlada dat će tih 7% dionica prenijeti odmah kad se osnuje Fond hrvatskih branitelja. Vlada u svom obrazloženju sad ne citira ovako članak 7. nego kaže, članak 7. istog zakona propisano je da Hrvatski sabor posebnim zakonom osnovat će fond u koji će prenijeti predmetne dionice sa svim pripadajućim pravima, uključujući i dospjelu dividendu, ali oni sada stavljaju dio koji nema u zakonu. Veli: "Od dana prijenosa ovih dionica u fond hrvatski branitelji Domovinskog rata i članova njihovih obitelji.", ovoga dijela nema u zakonu u članku 7.. Znači, stvar je pravno jasna kad je Fond osnovan, a Fond je osnovan u 10. mjesecu 2003. godine. Trebala je to prenijeti ili ona Vlada koja je onda bila u biti tehnička jer je obavljala te poslove, ali ne sad, nego je trebala čim je Fond osnovan. Takva je ista situacija i sa 7% dionica vezano za Hrvatske telekomunikacije. Činjenice, možemo mi govoriti i jedno, drugo, treće ili četvrto. Ali zašto se toliko dugo čekalo, zašto se nije poštivao članak 7. Zakona o privatizaciji INA-e jer je Fond osnovan, zašto se nije pod čim, zašto se nije poštivao zakon vezano za dionice Hrvatske telekomunikacije? Stvar je nesporno i točno utvrđena. Bivša Vlada je to mogla napraviti, trebala je kao ona tehnička Vlada, nije napravila. O.k. nije napravila ona, možda je smatrala kao tehnička Vlada da to ne treba napraviti, da ona se neće baviti tima jer su u pitanju izbori. Ova Vlada je to trebala napraviti još davno. Ali sad idemo dalje šta je Vlada. Vlada onda kaže u svom nekom isto također dopisu od 5. svibnja 2004. godine kaže da će se, da će te dionice, 7% dionica, prenijeti u Fond branitelja kad se izmjeni Zakon o fondu. Zakon je izmijenjen 2004. godine. Opet to nije napravila. Prema tome je nepoštivanje. Vlada sama svoju odluku ne poštuje. Znači, očito je i nesporna činjenica, vratimo stvari kako je zakon propisao i jedan i drugi zakon su jasno propisali: "Od osnivanja fonda". Znači, od listopada 2003. godine. 7% dionica, i INA-e i 7% dionica sa svim onim pripadajućim dividendama trebali su ući u Fond. Nemojmo sad spominjati Zakon o trgovačkim društvima. Lex specialis je lex specialis i ne možemo jedanput govoriti o lex specialisu. Znamo šta je lex specialis, mi koji smo pravnici i ne možemo onda dozivati u pomoć Zakon o trgovačkim društvima. Ako hoćemo ući u i poštivati pravne stečevine Europske unije imamo sad priliku. Prema tome, postupimo po zakonu, vratimo ovu odluku, vratimo i onu odluku vezano za ovaj dio za HT, ako ga još, koju odluku nismo i vidjeli i postupimo zakonito. Ništa drugo mi ne tražimo od vas. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Žao mi je što evo nema ministrice, ali unatoč tome što je poodmaklo vrijeme ja se nadam da se čujemo dovoljno pa da onda mogu nastaviti govoriti. Gotovo je postalo pravilo kad su ovako bitne teme ili osjetljive teme da onda žestoko sučeljavamo koplja i da počinje žestoko vrijeđanje. Ponovo su, evo i danas, po meni nepotrebno, a i po nama iz kluba SDP-a upotrijebljene teške kvalifikacije kojima ja osobno ne znam ne vidim kraj. Kod donošenja Zakona o pravima hrvatskih branitelja, poštovane kolegice i kolege, rekao sam da stječem dojam da se nismo borili u istoj vojsci, da nismo bili na istoj strani. Čini mi se da nismo. Ja ne znam tko je bio na kojoj strani. Vidite gospodo … … [[Upadica se ne čuje.]] Govorim o Domovinskom ratu. Ja sam govorio o pravima hrvatskih branitelja, pa onda vi koji čujete samo ono što vam je uhu čuti tako i tumačite se, a uzimate si za pravo da budete zaštitnici hrvatskih branitelja. Ja vas pitam kao dragovoljac Domovinskog rata i kao časnik zašto ne štite. Nemojte to činiti, nemojte činiti ni veliki dio populacije iz redova hrvatskih branitelja koji pripadaju članovima SDP-a, ili su naši simpatizeri, i ne samo članovi SDP-a, tu su i ostale kolege iz drugih klubova koji su i danas uzeli raspravu, učešće u raspravi naravno. Ja neću ponavljati što je uvaženi kolega Đakić rekao, držim da to nije put i nije dobro da se u ovom Visokom domu na ovakav način jedni prema drugima ophodimo i odnosimo. I u potpunosti gospodine predsjedniče podržavam bar taj dio i vašeg promišljanja i izlaganja. Pomenut ću samo, koliko je meni znano, da je u prošloj Vladi bilo 5 ministara iz redova hrvatskih branitelja, oni koji su aktivno sudjelovali u obrani i stvaranju Republike Hrvatske. Oko čega smo se mi podijelili? Oko toga da li dividendu treba primijeniti od trenutka kad je formiran Fond ili ovako kako je to Vlada svojom odlukom donijela. Mi mislimo da dividenda mora biti od trenutka kad je Fond formiran. I stoga, da se vratim na bit stvari, svakako da i mi iz kluba SDP-a i ja osobno pozdravljam odluku o prijenosu 7% dionica INA-e u Fond hrvatskih branitelja. Ne želim niti slučajno obezvrijediti niti zasluge sadašnje Vlade na operacionalizaciji zakona i na svemu onome što je do sada učinila. Ali nije dobro kad Vlada ne poštuje zakon, ili ne poštuje zakone. Po nama iz ovoga što, ove odluke o kojoj danas raspravljamo to je više nego evidentno. Mi tražimo da Vlada ne vrši ispravak zakona, ne vrši promjene zakona, već tražimo da dosljedno primjenjuje zakon. I oko toga mislim da nema prijepora, ili se ja možda varam. Ovdje je u pitanju naprosto princip. Znano nam je svima da u INI nije realno očekivati da će biti dividenda ove godine, odnosno biti će zadržana u temeljnom kapitalu, pa se onda i pitamo što je smisao ili koji je smisao ovakove odluke kad je INA u pitanju i prijenos dionica INA-e. Nameće se sam po sebi zaključak samo dosljednost u krivom principu, da se pokriju dionice Hrvatskog telekoma koje su prenijete prošle godine, a Vlada je zadržala dividendu naravno za druge potrebe. Apeliram na sve nas, kad su hrvatski branitelji u piranju i prava hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji da se sa kudikamo većim dostojanstvom obraćamo njima ili sebi samima. Nemojmo samolakonski štiti dostojanstvo ili štiti branitelje, kako se ovdje često puta, kako za govornicom tako i sa mjesta date čuti, već i činimo sve da onima kojima smo temeljem zakona ovdje izglasanog u Hrvatskom saboru osigurali prava da im ta prava doista i omogućimo u konzumiranju. Ovdje su u pitanju udjeli u fondu, tko zna kako će već sve i što će se sve odvijati sa fondom i naravno da na količinu udjela, o dionicama je teško govoriti, o količini udjela dakle u Fondu hrvatskih branitelja ovisi da li će dividenda biti sastavni dio tog fonda ili ne. Dakle da završim. Nema potrebe da moduliramo prošlost, učinimo sve da budućnost naročito ove populacije djece poginulih branitelja, članova njihovih obitelji, hrvatskih ratnih vojnih invalida i svih branitelja doista štitimo na djelotvoran način primjenjujući zakone i poboljšavajući zakone u njihovu korist. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I na kraju, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovani gospodine predsjedniče, ja bih jednako tako kao i vas sada rado pozdravila i gospođu potpredsjednicu i ministricu, ali na žalost nema je ovdje kada se raspravlja o važnim stvarima, napustila je ovu raspravu. Ja se nadam da se radi možda o opravdanim razlozima, jer upravo je gospođa Kosor, ministrica, potpredsjednica Vlade s pravom ukazivala kada je bila zastupnica, da nema predlagača, da nema ministara, iako je uvijek bio nekakav zamjenik ministra. Dobro sada više nemamo zamjenike pa onda tajnici valjda nisu ni u tim obvezama. Možda je za sve kriva "Jalta", o Jalta, Jalta, ja bi rekla i "O tempora o mores!". Vidite ona Vlada je bila izdajnička Vlada, vi danas gospodine Đakiću, naš vrli kolega, nazvaste nas SDP-ovce progoniteljima, zatvaračima branitelja, da smo zatvarali i progonili branitelje. Gospođa Kosor je dala pri nastupu svog mandata broj mobitela u komunikaciji ostvarenja lakše komunikacije s braniteljima. Sada ne samo da više nema tog mobitela nego evo nema ni ministrice kada se raspravlja o tome, ali vama i ovoj Vladi i vama svima treba odati priznanje. Vi koji ste tu istu Vladu nazivali izdajničkom, jer je surađivala i smatrala je da treba surađivati, da je to naša obveza sa Haagom, vi danas više ne postavljate to pitanje i vama na tome treba čestitati i ne trebate se toga stiditi. Dakle nije to nešto što eto možda za vanjsku uporabu, pa kući baš nije zgodno. Možete na to biti ponosni, jer to je obveza Hrvatske. Ali vidite ostaje i dalje, kada mi upravo u ostvarenju tih prava za koje vi sami smatrate da ste jednostavno, proglasivši se skrbnicima jednostavno svih branitelja, istina tu imate i predstavnike u vlastitim redovima udruga, ali branitelji nisu samo udruge, odnosno branitelji nisu samo predsjednici njihovih udruga. Nas pohode pojedinačno po terenu kao saborske zastupnice možemo toga reći nije toga bilo dok smo bili na vlasti, to treba priznati, ali sada od kada je ova vlast, pohode nas masovno branitelji razočarani i izigrani. I mi sada da se ne bi prepucavali oko toga je li to istina ili nije, mi se koncentrirajmo na ovu odluku i mi ovdje nećemo više govoriti kada se postavlja ovo pitanje o ovim stvarima na koje vi uporno želite ne znam iz kojih razloga, diskvalificirati čitav klub SDP-a, ovdje je potrebno govoriti ne o zaštiti dostojanstva to sam već rekla, to je bila jedna, to inače znaju mnogi političari se poigravati sa dostojanstvom različitih skupina pa im se obije o glavu. Ja ovdje neću govoriti nešto što je vrlo porazno i o poraznim statistikama vrlo tužnim, jer je to teško da se govori ili da se na tome skupljaju poeni, ne daj Bože. Ali moramo govoriti o čemu? Mi smo ovdje da štitimo i da vidimo kako se provode odluke na temelju zakona o Fondu hrvatskih branitelja. Kako rade oni koji su predstavnici i Vlade i Sabora i braniteljskih udruga u tom fondu? Kako se štiti fond i imovina onih najslabijih branitelja, najvećih stradalnika od tih stradalnika i što se dogodilo s tom imovinom? Zakon je vrlo jasan, da se dividenda i dionice, dakle sa svim pripadajućim pravima trebali prenijeti osnutkom fonda. To se čini evo prijedlogom Vlada donosi odluku jučer i traži suglasnost od Hrvatskog sabora. Dakle ovo razdoblje od 16 mjeseci što je s tom imovinom, što je s tom dividendom? Vidite kada smo mi predlagali izmjene Kaznenog zakona onda smo u toj inkriminaciji gospodarskog kriminaliteta predvidjeli upravo zlouporabu povjerenja članova, ne tijela, pojedinih članova kako upravnog i nadzornog odbora. To je osnovna karakteristika modernih suvremenih zakona koji davno kapitalistički svijet ima, da bi zaštitio vjerovnika. Ovdje su branitelji vaši vjerovnici, a vi kažete ništa nije sporno, upravni odbor fonda kaže da je to sasvim o.k. iako zakon kaže sasvim nešto drugo. Nitko se ovdje ne može skrivati iza upravnog fonda, upravni fond nije imaginarno tijelo. Tu sjedi predstavnik udruge, predstavnik Vlade i predstavnik Sabora i svaki se ima ponaosob pitati kako je došlo do izglasavanja te odluke, jer će sutra ti isti branitelji koji su oštećeni po tko zna koji put, a sada kada mi upozoravamo da se ipak ispraviti dade, ljudski je i pogriješiti, ali oglušiti se uvredama i objedama na one koji upozoravaju na tu grešku je nedopustivo. Znači ustrajati svjesno u svojoj pogrešci, pa kada nestaju argumenti i činjenice, onda idu etikete. Što će sutra biti kada ovi branitelji, njihove obitelji, djeca podignu tužbe na temelju zakona? Pa inače se uobičajilo od ove Vlade i mi to ne smijemo u Saboru podržati, to vas pozivam kao većinu, da odlukama suspendiramo zakon. Pa evo nedavno je Vlada donijela zaključak kojim je suspendirala Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina, dobro to je druga tema, ali ovo je na istom tragu. Kako je to moguće da Vlada ovako postupa? Dakle mi smo upravo taj korektiv, Vlada može i pogriješiti, ima puno posla i tko radi taj i griješi, jer dok Vlada kada je manje radila manje je i griješila. Prema tome naše je ovdje da ispravimo, ali ovo nisu tehničke stvari. Ovdje nije neko imaginarno dostojanstvo znate u kojeg se mi svi lako možemo prepucavati, ovdje se radi o imovini nečijoj. I zato ja po posljednji put upozoravam da mi ovdje ako je netko i pogriješio, mora na vrijeme i ispraviti. Zato vam predlažemo evo ponovo, da ovaj zaključak, to se dade ova odluka popraviti, odnosno suglasnost dati. Dapače, uz izmjenu ove odluke, odnosno nadopunu da to ni u kom slučaju ne može biti od prijenos ovih dionica, od prijenosa nego upravo od osnivanja Fonda kao što je to zakon i rekao. Nemojte sutra reći nismo znali.
Hvala. Molim za jedan ispravak netočnog navoda, umireni. Poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo, ispravit ću netočan navod gdje je ustvrđeno da sam ja nazvao bivšu Vladu izdajničkom. To naprosto nije točno. Ja sam nazvao je da su bili progonitelji i mrzitelji hrvatskih branitelja, što ću obrazložiti činjenicom da niz generala koji su bili prozvani lažnim hrvatskim invalidima doživjelo je satisfakciju da je na upravnom sudu dobilo vjerodostojne dokumente koji govore o tomu da su oni pravi invalidi. I da su dokumentaciju koju su stekli i koju su liječničke komisije potpisale vjerodostojni. To je istina, a inače su bili svi progonjeni od vas.
Kolegice i kolege, opet smo zašli u zonu. Pa trebamo izaći jedanputa iz te zone. Duga mračna noć. Zaključujem raspravu o ovoj temi. Sutra ćemo nastaviti u 9 i 30 sa Izvještajem o izvršenju Državnog proračuna RH za 2005. godinu za prvo polugodište 2005. Odluka o prijenosu 7% dionica INA-e, Industrije nafte d.d. u Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji bez naknade. Davanje suglasnosti. Imamo prijedlog Odluke o davanju suglasnosti na odluku o prijenosu 7% dionica INA-e Industrija nafte d.d. u Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji bez naknade koju je donijela Vlada Republike Hrvatske 12. listopada 2005. godine i imamo i za, prijedlog zaključka Kluba zastupnika SDP-a koji glasi, daje se suglasnost na odluku o prijenosu 7% dionica INA-e, Industrija nafte d.d. u Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji bez naknade, uz uvjet da se u točci 1. Odluke riječi: "prijenosa ovih dionica" zamjene riječima: "osnivanja fonda". Razlika bi bila u tome što prema prijedlogu Odluke koju je predložila, koju je donijela Vlada dionice, dividende branitelji i članovi njihovih obitelji imaju pravo na dividende od osnivanja tek po prijenosu dionica u fond, a prema ovome prijedlogu zaključka kluba SDP-a od osnivanja fonda. Stavit ću na glasovanje prijedlog odluke Vlade. Molim da se uključite. Molim uključite se, doći će i zaključak na red. Prvo ide odluka, davanje suglasnosti na odluku. Molim uključite se i molim glasovati. Molim, rezultat? 75 za odluku i 15 suzdržanih.