Kolegice i kolege poslanici, poštovani gosti, otvaram 33. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti: predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Savjeta ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH, predstavnici određenih nevladinih organizacija prema mogućnostima Skupštine i slobodnim mjestima, predstavnici medija. Srdačno pozdravljam sve pristune poslanike i goste. Odsustvo je opravdao poslanik Mladen Ivanković Lijanović, a prema službi sjednici je prisutno 39 poslanika. Konstatujem da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Što se tiče izmjena i dopuna dnevnog reda obavještavam vas da je na dnevni red dodata tačka: 3. Zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komunikacijama po hitnom postupku, u skladu sa članom 127. Poslovnika Predstavničkog doma; tačka 4. Zahtjev poslanice Ismete Dervoz za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Izbornog zakona Bosne i Hercegovine po skraćenom postupku, u skladu sa članom 126. Poslovnika Predstavničkog doma; tačka 15. Razmatranje produžetka mandata članovima Upravnog odbora BHRT jer smo od Upravnog odbora dobili dopis a naša komisija je jutros uspjela da završi posao. Skinute su tačke: 8. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sportu u Bosni i Hercegovini – predlagač: poslanik Denis Bećirović (prvo čitanje), na zahtjev Ustavnopravne komisije koja nije razmatrala Prijedlog zakona zbog neprisustva predlagača. Kolegij Doma je odredio rok za dostavljanje Mišljenja do 15.10. I tačka 13. Prijedlog odluke imenovanja članova Savjeta nacionalnih manjina BiH jer je Zajednička komisija za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku dostavila zahtjev za produženje roka. Kolegijum je produžio rok do naredne sjednice, odnosno 15.10.2012. godine. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Uvaženi poslanik Asim Sarajlić.
Jeste li Vi? 2
Ne, ne, izvolite.
Pošto je zamjenik predsjedavajućeg krenuo prema govornici mislio sam da će on.
Ali ne može bez dozvole predsjedavajućeg. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo, kolegice i kolege. Na osnovu člana 65. stav 1. a u vezi sa članom 4. i 19. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, kao ovlašteni predlagač, predlažem dopunu dnevnog reda tako da se uvrsti nova tačka 2. koja bi glasila: – Razrješenje sa dužnosti dosadašnjeg zamjenika predsjedavajućeg/predsjedavajućeg Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH Denisa Bećirovića i imenovanje novog zamjenika predsjedavajućeg/predsjedavajućeg Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Kraće obrazloženje: Dakle, nakon nekoliko inicijativa i evidentno izgubljene podrške gospodina Bećirovića od aktuelnih predlagača, da napomenem ovaj časni Dom da sam ja na sjednici upravo bio predlagač gospodina Denisa Bećirovića za rukovodstvo ovoga Parlamentna, evidentno je da to povjerenje gospodin Bećirović više ne uživa, stoga molim ovaj Dom da uvrsti ovu tačku dnevnog reda i da se o njoj izjašnjavamo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Mladen Bosić. Izvolite.
Hvala. Srpska demokratska stranka je podnijela inicijativu za smjenu gospodina Bećirovića koja nija prošla proceduru za uvrštavanje u dnevni red na kolegijima i mi se slažemo da se inicijativa SDS-a i naknadno podnesena inicijativa SDA razmatraju i objedine u jednoj tački dnevnog reda.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. 3 Ja bih želio da moguće skrenem pažnju da sve protokole, ugovore, sporazume i konvencije koje su potpisane, odnosno spremne za ... potvrđivanje u Parlamentu da nam ih bar za narednu sedmicu, odnosno narednu sjednicu u narednom prvom sazivanju da nam ih dostavite, odnosno da uđu u proceduru. Jer, prema podacima koje smo dobili, praktično vidimo da je mnogo toga spremno ali nismo praktično vidjeli da je na dnevnom redu, pa bih stoga molio da sve ono što je spremno da nam do naredne sjednice pripremite kako ne bi ti sporazumi čekali u nedogled. Hvala vam.
Zahvaljujem. Ja pozivam sekretara da izađe za govornicu i kaže šta je to ostalo što nije stavljeno na dnevni red, jer koliko sam ja upoznat ni jedna ni ratifikacija ni bilo koji dokument koji bi trebao da dođe na dnevni red nije ostavljen u ladici. Izvolite.
Upravo tako, kao što je rekao predsjedavajući, na dnašnjem dnevnom redu mi imamo 9 saglasnosti za ratifikacije ugovora, protokola i memoranduma. Trenutno zaprimljenih ni kod komisije ni kod nas u kabinetu sekretara nema ni jednog ni sporazuma, ni protokola, ni memoranduma, tako da mi zaprimljenih nemamo a neriješenih, odnosno nestavljenih na dnevni red.
Zahvaljuem. Gospodin Zijad Jagodić. Izvolite.
Ja bih želio samo da iznesem da u materijalima koje smo prethodno već dobili ima ih 7 ili 8 još a upoređujući sa dnevnim redom vidim da oni nisu uvršteni i zbog toga sam želio da pomenem i predložim da isti budu na narednoj sjednici ... Hvala.
Jedino da predsjedavajući komisije koja je nadležna za dostavljanje mišljenja obrazloži zašto nije dostavila Vama. Mi sve što smo sa mišljenjem dobili stavili smo na dnevni red. I vjerujete da je i nama u interesu da urgiramo da se to što prije završi, jednostavno. Dobro, zahvaljujem. Ja nemam više prijedloga.
nije uključen mikrofon
Uvaženi kolega Saša Magazinović, poslovnička intervencija. Izvolite. 4
Poštovani predsjedavajući, dopredsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici, predstavnici Vijeća ministara, ostali dragi gosti, sve vas srdačno pozdravljam. Vizavi ovoga što je predloženo imam jednu kratku poslovničku intervenciju. Mi smo u proteklih nekoliko dana zaprimili dvije incijative – jednu Kluba SDS-a, drugu Kluba SDA i danas na samoj sjednici Klub SDA predlaže inicijativu na osnovu člana 65. Poslovnika o radu koji predviđa mogućnost naravno predlaganja nove tačke s odgovarajućim materijalom u pisanoj formi. Mi kao zastupnici taj materijal nismo dobili pa bi bilo dobro, prije nego što otvorimo raspravu o dnevnom redu i uopšte o ovoj inicijativi, da dobijemo popratni materijal. A evo, kolega Bosić nam je pojasnio da se inicijativa SDS-a i SDA objedinjuje pa je možda malo i nejasno da li ostaje kao važeći jedini u poslovničkoj proceduri dostavljeni materijal a to je materijal koji je dostavio Klub SDS-a. Pa da to samo raščistimo prije nego što pređemo na diskusiju o dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Asim Sarajlić, replika. Izvolite.
Dakle, član 65. stav 1. Poslovnika ovoga Doma kaže Na početku sjednice poslanik, kao i svaki ovlašteni predlagač ima pravo tražiti izostavljanje neobavezne tačke i predlaganje nove.
nije uključen mikrofon
Ne piše i odgovarajući materijal, ja to nigdje nisam pročitao.
Zahvaljujem. Jeste li završili?
Dakle, sam čin imenovanja nije ispred Kluba SDA. Ja kao poslanik pokrećem ovo, naravno i kao šef Kluba, ali i na sjednici kada je imenovan ovaj Kolegij Predstavničkog doma ja sam bio predlagač gospodina Denisa Bećirovića za rukovodstvo ovoga Parlamenta. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodine Sarajliću, Poslovnik je u međuvremenu promijenjen i dodata je, u izmjenama i dopunama Poslovnika, sa odgovarajućim materijalom u pisanoj formi. Ja Vas molim pauzu ću dati 10 minuta da mi u pisanoj formi dostavite prijedlog tačke dnevnog reda i da u međuvremenu, 5
nije uključen mikrofon
ja ga nemam, i da u međuvremenu podijelite poslanicima adekvatan materijal koji znam da već imate. Prema tome da riješimo ove stvari. Za 10 minu pauza. PAUZA Kolegice i kolege poslanici molim vas da zauzmete svoja mjesta. Pauze je završena i ja sam, a nadam se i vi, dobio od uvaženog poslanika Asima Sarajlića pismeno prijedlog tačke dnevnog reda kao i obrazloženje uz ovu tačku dnevnog reda, što podrazumijeva da su materijali, i time su obezbijeđene poslovničke odredbe da se može glasati o ovoj tački dnevnog reda. Ja nemam prijavljenih. Poslovnička inicijativa, predsjednik. Izvolite.
Intervencija kratka. Dobili smo ovo obrazloženje čime se pokušalo ispoštovati član 65. koji kaže – odgovarajući materijal u pisanoj formi uz inicijativu. Međutim, pisani materijal-obrazloženje koji smo dobili ne odgovara samoj inicijativi. Naime, Klub poslanika SDA je traži smjenu dr Denisa Bećirovića dok u obrazloženju ne spominju tu osobu i vjerovatno se radi o nekoj grešci. Naime, u obrazloženju koje je dostavio SDA kaže se da SDA pokreće inicijativu za smjenu Denisa Bećirevića. Taj čovjek ovdje ne postoji. Dalje se kaže da Denis Bećirević kao član Kolegija, Denis Bećirević nije član Kolegija. Dakle, ja ne znam, možda je ovo inicijativa za smjenu nekog Denisa Bećirevića na nekom drugom nivou, u nekom drugom parlamentu, ali zamjenik predsjedavajućeg u ovom Domu se zove Denis Bećirović. I ako su tražili njegovu smjenu onda su trebali obrazložiti zašto traže smjenu Denisa Bećirovića. Tako da, ne mislim da naqm je potrebna pauza da ljudi kažu koga smjenjuju, odnosno koga pokušavaju smijeniti, ali bilo bi dobro da obrazlože pošto nas zbunjuje jer ovaj čovjek iz obrazloženja ovdje jednostavno ne postoji. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Mato Franjičević. Izvolite.
Pa, ja bih htio razjasniti neke dvojbe s kojima se susrećem kada je riječ o ovome. Pozivam se na raspravu o dnevnom redu koja je prethodila ovoj stanci te pitam je li riječ o objedinjenim inicijativama, jer znamo da smo imali dvije inicijative, i kroz raspravu je bilo sugerirano da se radi zapravo o objedinjenim inicijativama. Ako je to tako jesu li oba obrazloženja koja prate ove dvije inicijative koje su sad objedinjene, ako su objedinjene, jesu li oba obrazloženja relevantna za točku 6 dnevnog reda koju ćemo definirati ovako kako se traže ovim inicijativama. I treća stvar može li eventualni pozitivni ishod ovih inicijativa uzrokovati ustavno defektnu situaciju u Parlamentarnoj skupštini BiH. Mislim da su to pitanja koja su relevantna za nas koji se trebamo opredijeliti o eventualnom prihvaćanju inicijativa, odnosno o uvrštavanju ove točke dnevnog reda. Hvala.
Zahvaljujem. Mi ovdje imamo pred nama zahtjev poslanika, uvaženog kolege Asima Sarajlića sa striktno navedenom tačkom dnevnog reda. Imamo materijale koji su priloženi uz ovu tačku dnevnog reda. Time su se stekli uslovi poslovnički da se o tome izjasnimo. Da li, ako uđe tačka dnevnog reda, će neko donijeti i druge materijale i svoje obrazloženje za smjenu dati naknadno osim ovoga što smo dobili to svaki poslanik određuje sam. Ovdje sad ne raspravljamo o samoj smjeni, raspravljamo o uvrštavanju ove tačke u dnevni red. Poslovnički uslovi za uvrštavanje, za glasanje o uvrštavanju tačke dnevnog reda su se stekli. Možemo da to formalizujemo na ovaj ili na onaj način ali o tome se moramo izjasniti. Ja više nemam prijavljenih za diskusiju. Zaključujem raspravu.
nije uključen mikrofon
Na zahtjev SDP-a pauza 10 minuta. [[PAUZA]] Kolegice i kolege poslanici molim vas da zauzmete svoja mjesta. Predsjednik Kluba SDP-a ima potrebu da obrazloži pauzu. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Svjestan sam da je rasprava završena i da slijedi glasanje i da nema naravno više rasprave, međutim prije samog glasanja ja bih vas zamolio da nam prije izjašnjavanja pojasnite o čemu glasamo, budući da imamo istu inicijativu sa dva različita obrazloženja i da nam kažete jesu li obrazloženja objedinjena, odnosno je li to znači da su dva obrazloženja postala jedinstveno obrazloženje i da su predlagači SDS i kolega Sarajlić, ne znam da li u svoje ime ili u ime Kluba, prihvatili obrazloženje od onog drugog. Eto, čisto da prije samog glasanja znamo o čemu glasamo.
Zahvaljujem. 7
nije uključen mikrofon
Samo malo. Znači, ja vjerujem da Vi kao i ja imate jedan jedini papir ovdje – zahtjev uvaženog poslanika Asima Sarajlića sa tačno navedenim zahtjevom za uvrštavanje tačke dnevnog reda. Drugog zahtjeva od bilo kojeg poslanika, kluba ili ovlaštenih predlagača ja nemam. Ono što se dešavalo juče na Proširenom kolegiju ne obavezuje današnju raspravu o dnevnom redu. Stoga ne moram da objašnjavam o drugim inicijativama šta se s njima dešava. Ja stavljam na glasanje samo ono što sam dobio pred ... Znači, glasamo o tome da se uvrsti kao tačka 2. Razrješenje sa dužnosti dosadašnjeg zamjenika predsjedavajućeg/predsjedavajućeg Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH Denisa Bećirovića i imenovanje novog zamjenika predsjedavajućeg/predsjedavajućeg Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati sad. Za 21, protiv 15, suzdržanih 3. Nedovoljna entitetska većina iz Federacije BiH. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Kolegij je odlučio da će biti naknadno usaglašavanje u vezi sa stavljanjem tačke dnevnog reda. S obzirom da nije više bilo prijedloga za izmjene i dopune dnevnog reda, konstatujem dnevni red današnje sjednice: Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika sa 32. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja: a) Komentari na dobijene odgovore, b) Nova poslanička pitanja; 3. Zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komunikacijama po hitnom postupku, u skladu sa članom 127. Poslovnika Predstavničkog doma, zakon broj: 01,02-02-1-34/12 od 27.08.2012. godine; 4. Zahtjev poslanice Ismete Dervoz za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Izbornog zakona Bosne i Hercegovine po skraćenom postupku, u skladu sa članom 126. Poslovnika Predstavničkog doma, zakon broj: 01-02-1-38/12 od 04.09.2012. godine; 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kretanju i boravku stranaca i azilu – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-26/12 od 26.06.2012. godine (drugo čitanje); 8 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ministarstvima i drugim organima uprave Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1- 30/12 od 11.07.2012. godine (drugo čitanje); 7. Prijedlog zakona o udruženjima Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-29/12 od 06.07.2012. godine (prvo čitanje); 8. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju institucija Bosne i Hercegovine – predlagač Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-31/12 od 13.07.2012. godine (prvo čitanje); 9. Prijedlog zakona o besplatnoj pravnoj pomoći – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-33/12 od 23.07.2012. godine (prvo čitanje); 10. Godišnji izvještaj o prometu strateške robe za 2008., 2009. i 2010. godinu, materijal Ministarstva spoljne trgovine i ekonomskih odnosa BiH, broj: 01,02-50-19-676/12 od 28.05.2012. godine; 11. Izvještaj iz oblasti poljoprivrede za Bosnu i Hercegovinu za 2011. godinu, materijal Savjeta ministara BiH, broj: 01,02-28-1005/12 od 07.08.2012. godine; 12. Izvještaj o radu Istražne komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH za provjeru zakonitosti procesa uništavanja municije, minsko-eksplozivnih sredstava, naoružanja i vojne opreme, materijal broj: 01,02-50-19-980/12 od 25.07.2012. godine; 13. Informacija o stanju javne zaduženosti Bosne i Hercegovine na dan 31.12.2011. godine, materijal Savjeta ministara BiH, broj: 01,02-50-19-959/12 od 20.07.2012. godine; 14. Izvještaj Komisije Kolegijuma o nastojanju za postizanje saglasnosti o zaključku sa 4. sjednice Istražne komisije za utvrđivanje trošenja donatorskih sredstava, broj: 01-50-4- 428-4,1/12 od 06.07.2012. godine; 15. Razmatranje produženja mandata članovima Upravnog odbora BHRT-a, materijal Upravnog odbora BHRT-a, broj: 01,02-29-1224-2/11 od 03.09.2012. godine; 16. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Bosne i Hercegovine i Evropske komisije u vezi sa horizontalnim programom nuklearne bezbjednosti i zaštite od radijacije u okviru Instrumenta pretpristupne pomoći, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2-1004/12 od 06.08.2012. godine; 17. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Savjeta ministara BiH i Vlade Republike Moldavije o saradnji u borbi protiv organizovanog kriminala, nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim supstancama, terorizma kao i drugih vrsta teškog kriminala, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2-1007/12 od 09.08.2012. godine; 18. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Savjeta ministara BiH i Vlade Republike Srbije o plovidbi plovnim putevima na unutrašnjim vodama i njihovom tehničkom održavanju, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2-1009/12 od 10.08.2012. godine; 19. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Savjeta ministara BiH i Vlade Republike Hrvatske o saradnji na području odbrane, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-1-1025/12 od 23.08.2012. godine; 20. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Konvencije Ekonomske komisije Ujedinjenih nacija za Evropu (UNECE) o prekograničnim efektima industrijskih havarija, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2-965/12 od 23.07.2012. godine; 21. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora o zajmu (Projekat vodosnabdijevanja Čapljina) između Bosne i Hercegovine i Evropske banke za obnovu i razvoj, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2-981/12 od 26.07.2012. godine; 9 22. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora o garanciji (koji se odnosi na Ugovor o zajmu za put od Banja Luke do Doboja – Faza 1 Projekta) između Bosne i Hercegovine i Evropske banke za obnovu i razvoj, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2- 981/12 od 26.07.2012. godine; 23. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Protokola o izmjenama i dopunama Bečke konvencije o građanskoj odgovornosti za nuklearnu štetu, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02- 05-2-1006/12 od 09.08.2012. godine; 24. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Memoranduma o razumijevanju o saradnji i podršci u vezi sa Sekretarijatom Konvencije o policijskoj saradnji za jugoistočnu Evropu, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2-1013/12 od 20.08.2012. godine. Prelazimo na realizaciju dnevnog reda. Ad. 1. Usvajanje Zapisnika sa 32. Sjednice Predstavničkog doma
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući, cijenjene kolegice i kolege. Imam potrebu da komentarišem ovaj odgovor na poslaničko pitanje koje sam dobila od Suda BiH, jer gotovo djeluje nevjerovatno. Dakle, moje pitanje je bilo upućeno u vezi Fadila Al Hamdanija, državljanin je Iraka, koji je imao zabranu kretanja izvan imigracionog centra i koji je predstavljao ozbiljnu prijetnju po nacionalnu bezbjednost BiH, kome je oduzeto državljanstvo BiH, odbijen zahtjev za izdavanje odobrenja privremenog boravka u BiH, odbijen zahtjev za kretanje, dakle izvan imigracionog centra, sve dok Evropski sud za ljudska prava ne donese odluku o tom predmetu. E sad, nevjerovatno je šta Sud odgovara. Dakle, apsurdno je da Sud u pogledu navoda kaže da je Služba za poslove sa strancima i Obavještajno bezbjednosna agencija trebala danonoćno da opservira lice, kako imenovani ne bi bio u situaciji da pobjegne, a Sud je sam u svojoj presudi naveo da nema potrebe za takvom vrstom nadzora i odredio mu blažu mjeru da na kućnoj adresi se povremeno javlja nadležnoj službi. Mislim da je to tako strašan previd, da je to takva odluka o kojoj treba upoznati Visoki sudski i tužilački savjet na koji način radi Sud BiH i ja ću to pravo iskoristiti. Hvala.
Zahvaljujem. Očigledno imamo grešku u tehnici. Uvaženi delegat Staša Košarac neće dobiti riječ. Uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Ja sam dobio puno odgovora odjedanput, je li. Na moja pitanja postavljena dobio sam šest odgovora na šest pitanja. Dozvolite mi samo po jednu riječ da kažem o svakom od njih. Dakle, prvo 11 pitanje je bilo – koliko je Vijeće ministara u 100 dana predložilo zakona. Ja sam danas više dobio odgovora nego što je Vijeće ministara za 100 dana predložilo zakona. Iz ovog odgovora, ovo je jedna tužna činjenica i ja pozivam Vijeće ministara da malo pogleda ovaj odgovor za prvih 100 dana. Ovo je prosto nevjerovatno kada se uzme u obzir da su mnogi zakoni bili izmjene i dopune postojećih zakona. Ja sam jako zabrinut kako nam izgleda motor reformi unutar BiH. Vijeće ministara mora biti motor reformi. Drugo pitanje je bilo upućeno MUP-u RS-a i Ministarstvu sigurnosti BiH oko one kontrole u Banja Luci, uz učešće pripadnika MUP-a Srbije. I ja sam dobio odgovor da pripadnici MUP-a Srbije nisu poduzimali nikakva ovlaštenja prema građanima BiH, nego da je vršena prezentacija opreme. Mislim da se odgovorom pokušava izbjeći suština stvari. Ne mogu pripadnici MUP-a druge države ni u prezentaciji opreme biti na ulicama države BiH, nego to mogu biti pripadnici samo onih institucija u BiH, državnih, entitetskih, kantonalnih, općinskim i td., i mislim da se ovdje zamagljuje suština. Ja pozivam Ministarstvo sigurnosti da se malo pozabavi, dakle ovim slučajem i da vidi detaljno šta je bilo ovdje, bez obzira što prema građanima BiH nisu poduzimana ovlaštenja. Odgovor Ministarstva pravde oko zastarjelosti u prekršajnom postupku, on je djelimično dostavljen. Ovo što sam dobio ja sam zadovoljan odgovorom, nisam stanjem ali će stići dopunski odgovor na to pitanje. U pogledu državne granice, ja danas namjeravam postaviti novo pitanje. Mislim da su onako otaljavali kada su mi davali odgovor na ovo pitanje. Mene interesuje koji su problemi, nisu problemi napisani, u graničnim, razgovorima o granici sa susjedima BiH. Mislim da odgovor treba da bude mnogo detaljni. Ja ću danas ponoviti ovo pitanje. I u odnosu na druga dva pitanja koja se tiču, koja sam ja postavio na prijedlog nevladinog sektora, dozvolite mi da izvršim konsultacie, pa ću onda na idućoj sjednici komentarisati. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Prvi zamjenik predsjedavajućeg, uvaženi kolega Božo Ljubić. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Dobio sam odgovor na zastupničko pitanje postavljeno 25.06.2012. godine, upućeno Središnjem izbornom povjerenstvu, a ono je glasilo – hoće li i što poduzeti Središnje izborno povjerenstvo BiH da otkloni diskriminaciju prema nekim političkim strankama i građanima koji te stranke predstavljaju, učinjeno netočnim tumačenjem i primjenom Izbornog zakona BiH u procesu prijavljivanja stranaka za lokalne izbore? Dakle, pitanje je postavljeno u vrijeme kada je Središnje izborno povjerenstvo još uvijek moglo reagirati da osigura regularnost izbora, međutim ono to nisu učinili. Odgovorom nisam zadovoljan i tražim dopunu odgovora. Naime, Središnje izborno povjerenstvo je poslalo odgovor koji se uglavnom svodi na citiranje odredbi Izbornog zakona BiH a ne posvećuje pažnju suštini postavljenog pitanja, a zapravo moje pitanje je bilo i upućeno zbog 12 kršenja Izbornog zakona. Tako se Središnje izborno povjerenstvo uopće ne obazire na činjenicu kako je Apelacioni sud Odjela BiH donio Odluku kojom je tumačenje Središnjeg izbornog povjerenstva odredbe o prikupljanju potpisa za lokalne izbore proglašeno nezakontim. Odlukom Apelacionog odjela Suda BiH uvažena je žalba SDA i to joj je omogućilo da bude ovjerena za lokalne izbore u više općina u RS-u iako nisu prikupili potpise koje je tražilo Središnje izborno povjerenstvo, a od HDZ-a 90 je tražio da prikuplja potpise za prijavu iako je imala zastupnike na istoj ili višoj razini. Ovakav postupak je imao očite negativne posljedice i imaće po izborni proces i prouzročio je diskriminaciju prema ostalim političkim subjektima. Odgovornost Središnjeg izbornog povjerenstva je nesporna, tako da dio odgovora Središnje izborno povjerenstvo koje navodi kako je, pa citiram, stav Centralne izborne komisije BiH u pogledu primjene citirane zakonske norme u konkretnoj situaciji predstavlja opću normu jednaku za sve učesnike o postupku definisanom Poglavljem IV Izbornog zakona BiH (ovjera i kandidiranje za izbore), što isključuje svaki oblik diskriminacije prema bilo kojem (pojedinačnom političkom subjektu) , kraj citata, očito ne odgovara istini, ako se ima u vidu spomenuta Odluka Apelacionog vijeća Suda BiH i činjenica da jedna stranka koja je odlukom Apelacionog suda dozvolila da iziđe na izbore bez ovjere, bez prikupljanja potpisa dovedena u favoriziranu poziciju u odnosu na ostale stranke i bojim se da ovo neće s ovim završiti, da ću ja osobno i kao stranka, iskoristiti i ostale zakonske i ustavne mogućnosti da osporimo ovo tumačenje Središnjeg izbornog povjerenstva. Kakve će to imati posljedice za izborni proces, za rezultate izbora ja to ne znam.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa komentarima. Uvaženi kolega Boško Tomić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, kolege poslanici. Moje poslaničko pitanje je bilo prema Vijeću ministara – kada će se utvrditi i donijeti pravilnik oko upotrebe mobilnih telefona? Ja sam dobio odgovr sa kojim sam zadovoljan. Računam da će ... u što kraćem kako bi se napravili jedinstveni kriteriji. Drago mi je da su to prihvatili i da očekujem brzu realizaciju, zbog toga da nam se ne desi da pojedini zvaničnici koriste po sedam mobilnih telefona, a ja po nekada postavljam pitanje, ne znam ni kako uspjevaju da se jave, koliko im treba ljudi da se jave. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja sam dobila odgovor. Naravno, odgovorom sam zadovoljna, ali sadržinom i postupkom nisam. Ja hoću da podsjetim samo moje pitanje se odnosilo na uključivanje sredstava, namjenskih dakle sredstava koja su stajala na podračunu nekoliko godina a koja su prihod od prodaje dijela 13 zemljišta od Kampusa Univerziteta u Sarajevu za izgradnju Američke ambasade. U odgovoru koji je dostavljen, što ste imali priliku da vidite, stoji tačno da su sredstva stajala na namjenskom podračunu Jedinstvenog računa Trezora BiH kod Centralne banke i da, kako stoji odvdje u odgovoru, će se koristiti namjenski, što je boldirano, za rješavanje pitanja smještaja institucija BiH. Dakle, ja hoću samo da vas podsjetim na jedan postupak na koji smo skrenuli pažnju prilikom usvajanja Budžeta državnih institucija, čime se i negira ovakvim odgovorom, je li, i stav nekih koleginica i kolega koje su se oglašavale u posljednje vrijeme u medijima i javnosti da svi oni koji su digli ruku za Budžet institucija, za finansiranje institucija i međunarodnih obaveza, digli su i ruku za ovakvu odluku, da se sredstva od prodaje dijela zemljišta Univerziteta u Sarajevu dodjele za potrošnju, za finansiranje, odnosno funkcionisanje državnih institucija. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Predsjedavajući Doma, uvaženi zastupnik, doktor Milorad Živković.
Zahvaljujem. Dozvolite mi da komentarišem nepotpuno dobijeni odgovor od strane Instituta za nestala lica i Međunarodne komisije za nestala lica. Nisam dobio odgovor od Ministarstva za izbjegla i raseljena lica a ova druga dva odgovora su potpuno nepotpuna. Naime, Institut i njegov VD predsjednik je dao sebi za pravo da daje odgovor. Dobili smo i demant od drugog člana Kolegijuma da taj odgovor ne odgovara onome što u Kolegijumu trebaju da naprave zajednički stav. Znači, nije moguće da se privatizuje ovaj Institut na način da njegov VD direktor uzima sebi za pravo da odlučuje šta je zvanični stav Instituta. Oni su tijelo u kome imaju još dva člana, koji su članovi Kolegijuma i trebali bi da nađu načina da sjednu i kompromisni naprave odgovor. Zato tražim od njih ili da konstatuju da nema konsenzusa u vezi sa odgovorom na pitanja konkretna koja sam postavio ili da se sastanu i nađu načina da dođu do kompromisa i takav odgovor pošalju. Očigledno je da je tamo zloupotreba i položaja ali i nesprovođenje Zakona o nestalim licima. Istovremeno i međunarodna organizacija, koja je potpisala Sporazum međunarodni sa Vijećem ministara, ne želi da uđe u novi konkurs za članove Upravnog odbora, na način da bojkotuje svoj prijedlog i saglasnost prema Savjetu ministara da se taj proces pokrene. Ne može da bude član u ovoj BiH ni jedna međunarodna organizacija projekta i Instituta a da na isti način ili da se istovremeno stavlja na jednu stranu i blokira provođenje toga zakona. Ili neka izađe iz Sporazuma i neka da sve u ruke bosanskohercegovačkim državljanima ili neka se drži Sporazuma i u partnerskim odnosima sa Vijećem ministara provodi ovaj proce. Znači tražim dopunjeni odgovor od tri adrese na koje sam uputio ova pitanja. Istovremeno, kada sam izašao, želim da uputim još jedan poziv Ministarstvu pravde. Naime, još na sjednici delegati i poslanici pitaju a Savjet ministara odgovara ja sam postavio pitanje. Do 14 dana današnjeg nisam dobio odgovor na jednostavno pitanje – da li je bilo zloupotreba u vezi sa davanjem državljanstava, koji su se procesi otvorili i na koji način su oni završeni? Do dadna današnjeg ja to pitanje nisam dobio, a mislim da je proteklo dovoljno vremena, od aprila ove godine do danas, da se na to pitanje odgovori. Hvala.
Zahvaljujem. Prlazimo na podtočku b) točke 2. b) Nova zastupnička pitanja
Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ja neću postavljati pitanje i neću ni obrazlagati. Želim, samo ću ukrtko reći da želim da pokrenem jednu inicijativu, a to je da zadužimo Savjet ministara da formira interresornu radnu grupu koja će pripremiti i dostaviti u parlamentarnu proceduru Prijedlog zakona o postupku zaključivanja i izvršavanja međunarodnih ugovora. To je u najkraćem, znači ovdje inicijativa obrazložena. Predaću je u pismenoj formi. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Hvala lijepo. Moje pitanje je vezano za probleme koji su nastali nedavno a odnose se na veliki broj požara u zemlji. Dakle, poznato je da su helikopteri Oružanih snaga bili nedovoljno angažovani na gašenju požara u protekom periodu. Nisu ispunjavali osnovni, znači Oružane snage nisu ispunjavali svoj osnovni zadatak u miru a to je pomoć civilnom društvu. Prema informacijama Ministarstva bezbjednosti helikopteri Oružanih snaga nisu bili angažovani na gašenju požara dovoljno zato što su bili na remontu i zato što im je nedostajalo goriva za to. S obzirom da indicije govore da to nisu stvarni razlozi zbog kojih je civilno stanovništvo ostalo i ovog puta bez podrške, tražim da mi ministar odbrane odgovori na sljedeća pitanja. 1) Sa koliko helikoptera i koji, navesti tipove i količinu po tipu, raspolažu Oružane snage BiH, koje se mogu uključiti kao pomoć lokalnom stanovništvu, dakle za gašnje požara i pomoć u zimskim uslovima? 15 2) Koliko je od toga ispravnih helikoptera koji su spremni u svakom trenutku naći se u pomoći? 3) Koliko je helikoptera bilo na remontu u julu i avgustu 2012.godine? Gdje je remont vršen? Šta je na njima remontovano, dakle koji nivo remonta? Kada je remont započet i kada je završen? Koliko helikoptera je remontovano istovremeno? 4) Zašto je bilo kratko angažovano samo dva helikoptera, a ostali dio vremena samo jedan? Jesuli ta dva helikoptera izuzeta sa remonta? Zašto nisu zamijenjena novim? 5) I konačno, kolika je vrijednost na bilansnoj poziciji – gorivo za helikoptere bila planirana za 2012. godinu, a kolika je ta vrijednost na dan 13.08.2012. godine? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Senad Šepić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. Evo, ja imam dva pitanja. Prvo je upućeno Vijeću ministara – Ministarstvu vanjskih poslova i sekretaru Zajedničke službe Parlamentarne skupštine BiH. Dakle, molim da mi dostavite informaciju o postupku posredovanja za izdavanje vize za SAD u moj diplomatski pasoš, dakle na ime Senad Šepić, krajem jula, te ko je, po čijem nalogu i s kojom svrhom, neovlašteno prenosio moje lične podatke i omogućio pristup mojim ličnim podacima nekim medijima u BiH? Obrazloženje: Dakle, u redovnoj sam proceduri predao pasoš na Službu Parlamentarne skupštine BiH za vizu. Popunio aplikacioni formular, da bi nakon nekoliko dana u jednoj dnevnoj novini osvanuo naslov o proceduri izdavanja vize, te ličnoj dokumentaciji iz naše službe kojom rukovodi sekretar Službe Ferid Buljubašić, kao i dokumentacije ambasade zemlje za koju sam tražio vizu. Nakon nekoliko dana ponovo su mediji, u medijima objavljeni moji lični podaci. Ovaj put i interna prepiska iz Ministarstva vanjskih poslova, kojim rukovodi ministar Zlatko Lagumdžija. S obzirom da podaci koji su u procesu obrađivanja za zaposlene predstavljaju, kao što je poznato, službenu tajnu, te da mi je na ovaj način povrijeđeno pravo na privatnost, u skladu sa Zakonom o zaštiti ličnih podataka BiH podnijeću prigovor nadležnoj instituciji i tražiti utvrđivanje odgovornosti za one koji su prekršili odredbe ovoga Zakona. Također očekujem od ove Parlamentarne skupštine da razriješi rukovodioce koji umjesto da štite lične podatke i da nas štite kao građane ove zemlje, da štite interese građana i zaposlenih, oni krše Zakon i stvaraju nepovjerenje i nesigurnost u institucije države kojoj i sami pripadaju. I drugo pitanje je Vijeću ministara i Kolegiju oba doma, dakle: – Zašto do sada nije i kada će Vijeće ministara i druge institucije dostaviti materijale za posebnu sjednicu oba doma o stepenu ispunjenosti uvjeta i evropskom putu BiH, te zašto Kolegij oba doma ne utvrdi termin za održavanje ove sjednice na kojoj bi se razmatrala ova pitanja? 16 Kratko obrazloženje: Ovo je jedno od pitanja oko kojih imamo najveću saglasnost, a već smo na prethodnim sjednicama diskutovali o ovome i zadužili Vijeće ministara ... da nas pripreme za ovu sjednicu, tako da mislim da ovdje trebamo imati inicijativu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Zijad, prvi zamjenik predsjedavajućeg, gospodin Božo Ljubić, on se javio prije, to je tačno.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ja pokrećem dakle zastupničku inicijativu. U skladu sa člankom 8. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH dostavljam ovu zastupničku inicijativu, a ona glasi: Prijedlog Vijeću ministara da donese odluku o sezonskoj zabrani uvoza određenih poljoprivrednih proizvoda. Obrazloženje: Cilj ove inicijative jest da Vijeće ministara donese odluku o sezonskoj zabrani uvoza poljoprivrednih proizvoda kojih naši proizvođači proizvedu u dovoljnim količinama za domaće tržište, kako bi mogli prodati svoju robu i tako smanjiti uvoz tih roba. Na taj način bi pružili sigurnost poslovanja domaćim proizvođačima, povećali zaposlenost te smanjili izdatke za uvoz i poboljšali opću platnu bilansu zemlje. Naime, iz statističkih podataka je vidljivo da u određenim vremenskim razdobljima sezona BiH može u potpunosti zadovoljiti potrebe za brojnim poljoprivrednim proizvodima. Istodobno u tim razdobljima uveze se velike količine istih proizvoda zbog čega domaće robe ne mogu naći kupca. Prema podacima Agencije za statistiku BiH u 2012. godini u poljoprivrednom industrijskom sektoru pokrivenost uvoza izvozom je svega 25%. I ovaj sektor sudjeluje u ukupnom deficitu BiH sa 29,3%. Konkretno, uvoz najznačajnijih 11 poljoprivrednih proizvoda u BiH čija vrijednost prelazi 88 miliona KM i deficit u razmjeni sa inozemstvom ovih proizvoda u istoj godini iznose 52 miliona. Dakle, deficit je 52 miliona. Na rajčice 12 miliona se odnosi, dinja i lubenica 14 miliona, vinskog grožđa 7 miliona. Dakle, samo neke gdje je napravljen deficit zbog toga što je plaćeno na uvezenu robu nešto što je moguće proizvesti ovdje i što je proizvedeno i što je nažalost često propadalo. Naše vlade daju novčane poticaje poljoprivrednicima, a s druge strane guše domaće tržište dopuštanjem uvoza i onih proizvoda kojih ima dovoljno i u razdoblju kad ih ima najviše. To čini višestruku štetu proizvođačima i platnom bilansu države. Svi znamo da BiH ima veliki vanjsko trgovinski deficit i da se taj deficit povećava. Sporazum koji BiH ima po slobodnoj trgovini sa CEFTA dopušta, ja citiram sada iz Sporazuma o CEFTA, s obzirom na posebu osjetljivost poljoprivrednog tržišta ako uvoz proizvoda porijeklom iz jedne strane prouzrokuje poremećaje na tržištima ili domaćim regulatornim mehanizmima drugoj strani obje strane će odmah stupiti u konsultacije kako bi se pronašlo odgovarajuće rješenje. U očekivanju takvog rješenja odnosna strana može poduzeti odgovarajuće mjere koje smatra potrebitim. To znači i sezonske kontigente i zabrana. Isto tako, opet citiram, kada jedna strana ima ozbiljnih poteškoća s platnom bilancom, a naše su više nego ozbiljne, ili joj to neosredno prijeti odnosna strana može usvojiti restriktivne uvozne mjere na 17 ... osnovi sa VTO odredbama. Takve mjere će posebno biti ograničenog trajanja. Dakle, ja govorim o samo sezonskim mjerama i sezonskim kontigentima, članak 25. Dakle, držim da postoje i ekonomska i finansijska potreba za donošenje odluke o zabrani privremenog uvoza određenih poljoprivrednih proizvoda, a međunarodni ugovori koje BiH ima i sa CEFTA-om i sa, u okviru Sporazuma o stablizaciji i pridruživanju to dozvoljavaju. Dakle, to treba koristiti.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Zijad Jagodić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, dopredsjedavajući, uvažene kolegice i kolege, gosti, mediji. Ja imam tri poslanička pitanja za danas koja su vezana na neki način na odgovore koje sam dobio u proteklih 15-20 dana. Međutim, drago mi je što sam odprilike uspio da budem u nekom vrhu da ne bih čekao jer sve u bojazni da neće, pored ministra prometa i komunikacija, da neće i zamjenik otići, a želja mi je da čuje ovo što upravo sam pripremio. Jedno od pitanja je upućeno Direkciji za evropske integracije koje glasi: – Koji propisi iz oblasti cestovnog, željezničkog, zračnog, poštanskog, telekomunikacijskog i vodenog prometa u BiH su dosada usklađeni sa evropskim direktivama i prošli neophodne procedure, a koji to još nisu i zašto nisu? Pitanje Ministarstvu transporta i komunikacija: – Šta je sa Zakonom o poštama, Zakonom o obligacionim odnosima u civilnom vazuduhoplovstvu, Zakonom o javnim cestama, Zakonom o međunarodnoj i međuentitetskoj plovidbi BiH, Zakonom o pomorskom dobru i pomorskoj plovidbi BiH, Zakonom o elektronskim komunikacijama, te Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o željeznicama BiH? I kada ćemo navedeno dobiti na razmatranje u parlamentarnu proceduru? Obzirom da sam već prije 3,5, 4 mjeseca postavio pitanje šta je sa transportnom politikom, odnosno politikom transporta i Strategijom transporta u BiH, do sada još uvijek nisam dobio odgovora pa bih zamolio gospodina zamjenika da proba učiniti sve što može da se u tom pogledu, jer ova pitanja se upravo odnose. I treće pitanje se odnosi, upućeno Vijeću ministara: – Koji su državni organi BiH, ministarstva, agencije, službe, odgovorni za razvoj politike zaštite okoline i civilne zaštite, te kakvi su njihovi efekti? Da li postoji strategija i posebne mjere na nivou BiH čija je zaštita cjelokupnog stanovništva i životne sredine od prekomjernih padavina, poplava, požara, suša, zagađenja, zatrovanja i epidemija, obzirom da je poznato da smo prije pola godine imali probleme sa prekomjernim snijegom kad je došlo do jednostavno potpune blokade ili paralize transporta u cijeloj zemlji? Imali smo požare, sad imamo, odnosno suše, sad imamo požare, sutra će doći najvjerovatnije epidemije, zaraze, zagađenja i stoga molim da Vijeće ministara ovo ozbiljno razmotri i da odgovori na ova pitanja. Hvala. 18
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Nermin Purić. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, sve vas skupa pozdravljam. Ja imam tri zastupnička pitanja. Prvo od njih postavljam Upravi za indirektno oporezivanje BiH. Direktoru Uprave za indirektno oporezivanje BiH, gospodin Miro Džakula, u izjavi za jedne dnevne novine u BiH kazao je da će se Prijedlog izmjene zakona koji će omogućiti objavljivanje imena poreznih dužnika naći na narednoj sjednici Upravnog odbora Uprave koja će biti održana u narednih 15-tak dana. Zanima me na koji način će biti tretirana preduzeća koja su poreski dužnici, a njima upravlja država? Konkretno, ko će snositi odgovornost i kakvu kada su u pitanju preduzeća kojima je vlasnik npr. Federacija BiH, kao što je to slučaj sa Agrokomercom iz Velike Kladuše i drugim sličnim preduzećima? Drugo pitanje je za Ministarstvo unutarnjih poslova Unsko-Sanskog kantona. Prije nekoliko mjeseci na području USK-a postavljeno je više stacioniranih radara za kontrolu brzine učesnika u saobraćaju. Zanima me koliki su ukupni troškovi nabavke i postavljanje tih radara, kakvi su finansijski efekti u smislu naplaćenih kazni za prekoračenje brzine, te ono najvažnije – kako je postavljanje ovih radara uticalo na smanjenje broja saobraćajnih nezgoda? I molim za uporedne pokazatelje za protekle tri godine za period januar-avgust uključujući i 2012. godinu kada je u pitanju broj saobraćajnih nezgoda, dakle u ovom razdoblju? Treće pitanje je za entitetska ministarstva obrazovanja i za ministarstva obrazovanja u kantonima u Federaciji BiH: – Šta se može učiniti na depolitizaciji obrazovanja u BiH i da li postoji način da se zakonski zabrani upliv politike u obrazovanje? Naime, danas imamo situaciju da se sa promjenom vlasti na određenom nivou dešavaju i promjene u upravljačkim strukturama u školama u smislu smjene direktora školskih odbora i slično, čime se čini nemjerljiva šteta obrazovanju koje bi trebalo biti zaštićeno od politike i politikanstva kako mi je danas izloženo. Ovaj problem postaje sve očitiji do te mjere da su i određene utjecajne ambasade drugih država u našoj zemlji osjetile potrebu da reagiraju u vezi sa ovim problemom. I nije problem što te ambasade reagiraju, nego je problem u tome što se na ovakav način, slobodno možemo reći, truje i ono u našoj zemlji što nikako ne bi smjelo biti predmet bilo kakvih kalkulacija i utjecaja osim utjecaja struke i savremene prakse kada je u pitanju obrazovanje. Danas imamo situaciju da je važnije pitanje čiji će, u stranačkom smislu, biti direktor škole od toga da djeca pohađaju školu u uvjetima primjerenim 60-tim godina prošlog stoljeća, a to je jednostavno nedopustivo. Također molim da se ponove moja pitanja, na 29. sjednici postavio sam pitanje Ministarstvu za ljudska prava i izbjeglice BiH u vezi sa radom međunarodne organizacije za migracije u Sarajevu, nisam dobio, dakle odgovor na to pitanje. Također nisam dobio odgovor ni od Uprave za indirektno oporezivanje vezano za izmještanje carinskog terminala iz kruga preduzeća Agrokomerc u Velikoj Kladuši u poslovne prostore privarne firme u Velikoj Kladuši za koju je upitno da li ispunjava uslove za smještaj carinskog terminala i da li ispunjava uslove kada je u pitanju propratna infrastruktura? Hvala i izvinjavam se što sam vrijeme prekardašio. 19
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Mato Franjičević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Ja sam prije gotovo ravno godinu dana, točnije 08. rujna 2011. godine podnio jednu inicijativu Vijeću ministara. Inicijativa se ticala pokretanja procedure u cilju proglašenja 23. kolovoza danom sjećanja na žrtve svih totalitarnih i autoritarnih režima. Tom prigodom sam uputio Vijeće ministara na Rezoluciju, citiram na Rezoluciju o europskoj savjesti i totalitarnim režimima koju je Evropski Parlament donio 02. travnja 2009. godine. U toj Rezoluciji se pozivaju članice EU, zemlje kandidatkinje za članstvo u EU, ali i sve zemlje koje surađuju sa zemljama EU da učine isto, dakle da usvoje identičnu Rezoluciju i da proglase 23. kolovoza danom sjećanja na žrtve svih totalitarnih i autoritarnih režima. Kako kroz proteklih godinu dana nisam dobio nikakvu povratnu informaciju iz Vijeća ministara pitam ovom prigodom Vijeće: – Kakav je status ove inicijative, je li ona prihvaćena ili je odbačena, kako bih ovisno o odgovoru mogao poduzeti druge korake? Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Ja sam u komentarima na dobijene odgovore na postavljena pitanja najavio već ovo pitanje. Dakle, ja ponavljam svoje ranije pitanje, nešto malo ću ga detaljnije postaviti i dodati jednu stvar. Dakle, pitanje Vijeću ministara BiH i glasi: – U kojoj fazi se nalaze aktivnosti oko zaključivanja ili zaključenja ugovora o državnoj granici između BiH i susjednih zemalja? Koji su problemi i da li se rješavaju? Potrebno je navesti sva sporna pitanja, zatim stav BiH i stav susjednih zemalja po istim. Posebno me interesira da li je u toku pregovora s Crnom Gorom problematizirano pitanje Sutorine i Kruševice? Ako jeste kako, ako nije zbog čega? Ovo sam dodao ovom ranijem pitanju zato što je u bosanskohercegovačkoj javnosti ovo pitanje prisutno i ja želim da Vijeće ministara da odgovor na ovo pitanje da jedanputa raščistimo s tim da vidimo gdje je pozicija BiH i kako stvari s tim stoje. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Beriz Belkić. Izvolite. 20
Jedno kratko pitanje za Ministarstvo finansija: – Koliko su iznosile kamate po osnovu kašnjenja servisiranja dospjelih međunarodnih obaveza početkom 2012. godine?
Zahvaljujem. I uvaženi poslanik Slavko Jovičić, kao posljednji prijavljeni. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Uvaženi predstavnici Saveta ministara pozdravite ministre koji su bili a otišli, uvaženi predstavnici nevladinih organizacija, naravno i medija i kolegice i kolege. Obnavljam poslaničko pitanje, koje sam postavio prije četiri godine, obnovio sam ga još jednom, ali evo i treći put ću pa idem po onoj logici treća sreća, da mi Ministarstvo inostranih poslova dostavi spisak imena kada su, u kojem vremenu i kome izdavani diplomatski pasoši i koji su još na snazi, dakle važeći pasoši za određene osobe, a da im je izdalo Ministarstvo inostranih poslova? Takođe, pod b) – tu dolaze i službeni pasoši. Pa, po mojim saznanjima BiH ima više diplomatskih predstavnika nego i političara, pa se je približilo i broju građana. Tako da bih volio da imam taj spisak, odnosno imena, a da ga imaju i moje kolege, jer biti diplomata nije jednostavna stvar, a dobiti diplomatski pasoš po ovakvim procedurama kakve su na snazi je izgleda najlakša stvar, e pa to dvoje nije kompatibilno i u koliziji je. Dakle, da se tačno zna ko ima status diplomatski, ko može putem tog pasoša ili na taj pasoš putovati po osnovu kad predstavlja zemlju, a ne na diplomatski pasoš na egzotična neka ostrva i ne znam ni ja gdje. A da ne govorim o službenim, pa zato dođe neko ovdje u Parlament, pa pola Parlamenta nema svi negdje na službena putovanja. Kad ćete vi biti na radnom mjestu? Kad kažem vi nikog pojedinačno ne apostrofiram, zato će mi taj spisak dobro doći da vidim gdje se to ko kreće. Dakle tražim, a prošle godine sam ovo pitanje obnovio, postavio ga prije četiri godine, pa evo se nadam do kraja mandata da ću ipak dobiti taj odgovor. Ne tražim sad, ovo je izborni mjesec da požure, jer ne radi niko ništa i da zaustavimo ovakve stvari, ali ću kandidovati jedno drugo pitanje ključno za ovo sve, može biti kao inicijativa, hoćemo li ljudi, al’ vidjećete na sljedećim tačkama, o njima ću govoriti, kakvi su parametri opstanka života i budućnosti ove zemlje, pa kad budu te tačke dnevnog reda više ću posvetiti pažnje. Hvala lijepo.
Evo, imamo i naknadna prijavljivanja. Uvažena poslanica Ismeta Dervoz. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući nije naknadno prijavljivanje. Ja Vas molim da se uvaži da gospodin Adnan Bašić ne može da se prijavi za diskusiju zbog očiglednog kvara na njegovim uređajima, čak nije evidentirano niti njegovo glasanje kod glasanja o dnevnom redu. A ona prijava 21 Staša Košarac Vam dolazi sa uređaja koji je ispred gospodina Bašića. Te Vas ljubazno molimo da gospodinu Bašiću date riječ, javljao se. Hvala.
Ja bih to shvatio i kao dobronamjernu kritiku da sam uopšte mogao da znam to sve, zahvaljum se na tome da ste objasnili odakle dolazi prijava Staša Košarac. Ja sam službu zamolio da provjeri, oni nisu to ustanovili, evo najzad smo došli do toga. Uvaženi poslanik Adnan Bašić, evo sad piše i Vaše ime, znači to je regulisano. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Pa dobro, nezgodno mi je, stvarno mi je nezgodno, ja ne vidim, dok oni ne primijete da tamo nije moje ime. Znate u kakvoj se situaciji nalazim. Ja sam dobio odgovore na poslaničku inicijativu i poslaničko pitanje. U suštini nisam zadovoljan odgovorom. Meni je žao, nastojao sam da svojim i poslaničkom inicijativom i pitanjem pokrenem nešto što je od vitalnog interesa i sigurno da interesuje ljude, nije čisto političko pitanje, nego stvarno od životne važnosti, ne samo za lokalnu sredinu kao što je grad Kakanj, koji to i te kako treba poslije prljave industrije koja mu je nametnuta već odavno, nego i zbog svih nas. Trebamo takve objekte kao banjsko klimatsko lječilište banja Tičići, svi vrlo dobro znate. Ja sumnjam da iko u ovoj sali im da nije bar jednom prošao onim putem i ono gledao kako ogromno prirdno bogatstvo koje nam je ponuđeno jednostavno propada. I zbog toga sam to pokrenuo. Međutim, odgovore koje sam dobio čisto su tehno-birokratski, administrativno-birokratski, na kraju krajeva izgleda da smo mi nadmašili i samog Potenkina, on je bar fasade pravio fizički za svoja, za svoje selo, a mi od papira to radimo. Dakle, ništa konkretno nisam dobio u tom odgovor. Odgovor se sastoji samo u tome da su izvršene diskusije, da se vodila rasprava, da su se donosile odluke, da, sastav komisije, da su donošene podkomisijske odluke. Međutim, ni jednom rječju u papirima kojima su me zatrpali nema konkretno ničega o tome kada stvarno počinje realizacija projekta koji stoji u administrativnim birokratskim ladicama već više od tri decenije. Dakle, nema konkretnog odgovora kada počinje stvarna realizacija. Sada izgradnjom nove trase, novog autoputa sada je blokiran i onaj pristup koji smo imali ranije. Dakle, opet nova komplikacija, a ko će za ime Boga zbog tri, četiri cjevovoda koja će proći tamo razvaljivati potpuno nov autoput. Dakle, niko nije mislio na to, drugim riječima izgleda da smo se mi svi zamajavali nekakvim administrativno- birokratskim obećanjima koja nikad nisu ispunjena i grad Kakanj, a naravno i Federacija, pa i BiH neće dobiti nešto tako lijepo i dobro koje se moglo i te kako brzo napraviti da se htjelo. Nisam zadovoljan jednostavno odgovorom, nek se ne ljute. I meni se čini, izvinite gospodo ali reću vam nešto ljudsko, ja ne vidim a ja znam da je to rađeno još osamdesetih godina, privatna inicijativa nije čekala na ovo, ljudi su zasukali rukave iskopali provizorne bazene, napravili provizorne ugostiteljske objekte, janjci se okreću, bazeni se pune, pare se trpaju, a mi to gledamo. I sad kad ja postavim to pitanje digne se halabuka oko mene zašto ja to pitam, pa imaš odgovor. Nemam ja odgovora nikakvog, a na kraju krajeva neću više ni pitati. Samo mi se nešto ipak vrzma po glavi, ono prokleto bosansko poznato po skraćenici IMT, izgleda da nije do kraja riješeno, izgleda da je tu ključ svega. Hvala lijepo. 22
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na treću tačku, Ad. 3. Zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komunikacijama po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika Predstavničkog doma Predlagač Savjet ministara je Prijedlog zakona dostavio u prarlamentarnu proceduru 27.08. sa zahtjevom da se razmatra po hitnom postupku. Otvaram raspravu o zahtjevu za hitni postupak, i pitam predlagača ima li potrebe da se obrazlaže? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti. Razumijem potrebu da se ovo pitanje što je moguće prije razrješi jer je u pitanju definisanje procedure za izbor članova Vijeća agencije, Regulatorne agencije koja je nadležna i za ove druge stvari kao što je izbor nadzornih, odnosno upravnih odbora javnih emitera kojima smo, evo danas, odnosno kojima ćemo produžiti mandat po ko zna koji put i td. i da ne ulazimo u to vrzino kolo, da dođemo u opasnost da imamo sve nelegalno. Ja razumijem potrebu da se ovo što je moguće prije razriješi, ali čitajući ovaj Prijedlog zakona koji je predviđen da se razmatra po hitnoj proceduri, odnosno članu 127. mislim da bi bilo veoma loše obzirom i na formalne i na suštinske zamjerke ovom Zakonu. Jer, u formalnom smislu postoje neke tehničke greške koje treba popraviti a nemamo mogućnosti ukoliko nemamo šansu da uložimo amandmane. A što se tiče suštinski, znači dolazimo u opasnost da budemo optuženi od onih koji prate, odnosno koji vrše monitoring nad svim što se događa u BiH, da eventualno želimo da regulatora stavimo pod kontrolu, pod političku kontrolu. Iz tog razloga predlažem, evo u ime Kluba zastupnika SDA da ovo ipak ne bude član 127. nego da bude član 126. i da se ovaj Zakon razmatra po skraćenoj proceduri. Nećemo puno izgubiti na vremenu, ali mislim da ćemo dobiti na kvalitetu.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite. 23
Hvala lijepo. Otprilike moj prijedlog se kreće u smijeru prethodnika, jer zaista je nevjerovatno da jedna institucija koja, za koju znam, da jedan zakon koji je usvojen prije 10 godina i za koji je ovaj Dom donio nebrojano puta do sada zaključke koji kažu da treba što prije donijeti novi ili izmijenjeni Zakon o komunikacijama, da do sad nismo imali mogućnost da se time pozabavimo i da se ministarstvo, ma ko da je bio na njegovom čelu, do sada oglušilo o potrebi izrade novog Zakona o komunikacijama i dobijamo jedan prijedlog koji kaže da se predlaže iz razloga što nam nedorečenost odredbe koja se mjenja ovim Prijedlogom zakona zaustavila proces imenovanja članova Vijeća Regulatorne agencije. A pa da je ovaj odgovor stigao prije dvije godine ili više tri godine koliko je to bilo, kad je to bilo, ja bih to shvatila da je to normalno. Ali sad pisati ovakav, ovakvo obrazloženje poštujući da nam je svima jasno šta se dešava sa Regulatornom agencijom, odnosno naročito s izborom članova Savjeta, ali i to zahtjevati hitan postupak mislim da zaista nema smisla. Predlažem, dakle, da ovaj Zakon ide po skraćenom postupku, ali istovremeno da zadužimo Savjet ministara da u dogledno vrijeme, da definišemo neki rok, da mora ipak uraditi novi Zakon o komunikacijama, jer ovo više ne zadovoljava ni suštinu, ni formu. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Moje stanovište je slično prethodnicima, da je ovo dosta problematično i da je zauzimalo dosta prostora i u ovom Parlamentu i na komisiji, ovo je pitanje suštinski neriješeno, posebno kad se radi o Regulatornoj agenciji. Naime, mi smo u više navrata na komisiji raspravljali o ovom pitanju, naravno u želji da nađemo neka rješenja, ali da Regulatorna agencija ne bude pod političkom paskom, iako je pod političkom paskom gotovo kompletna administracija što ne bi smijela biti. Moraćemo prilikom ispunjavanja uslova za ulazak u Evropsku zajednicu mnoge stvari mijenjati, posebno u upravi, ja ne bih htio govoriti sad o tom. Ali ovdje moramo naći jedno racionalno pametno, mudro riješenje. Dakle, niko od organa unutar državne strukture, bilo koje druge strukture, ne može biti van kontrole, dakle to je osnovni princip. Sudstvo ne može biti van kontrole. Laički se prihvaća činjenica da sudovi su veli nezavisni, nije istina, to je budalaština. Sudovi su nezavisni u svom radu, a nisu nezavisni od ovog Parlamenta da ne mogu izražavati svoje kritičke refleksije prema, uzimam sudove kao najortodoksniji vid nezavisnosti. Isto tako Regulatorna agencija ne može biti van kontrole ovog Parlamenta i zato se slažem sa svojim prethodnicima da se, ja nisam čak da to ide po hitnoj proceduri, da se ta stvar uzme ozbiljno od strane Savjeta ministara i razmotri i da se nađu neki modaliteti koji neće dozvoliti samovolju Regulatorne agencije. Sada je samovolja, i mi to sve gledamo i sjedimo u ovim klupama. Ja se ponekad pitam zašto sjedimo ovdje uopšte? Ponekad pokušavam nešto pametno predložiti, ali niko, svako se ogluši, neće prihvatiti to. 24 Prema tome ne znam da li čak i da ide to u skladu sa članom 26.(?) il da ide u redovnu proceduru, mislim da bi bilo korisnije. Da napravimo ozbiljne izmjene i dopune, a u fokus da stavimo upravo tu Regulatornu agenciju, nije ona Bog nad bogovima. Dakle, nemojmo nezavisnost shvaćati u apsolutnom smislu, taj organ ni jedan ne postoji da je nezavisan u apsolutnom smislu, gledajući sa pravnog stanovišta. Dakle, svako podliježe kontroli apsolutno, pogotovo ako Parlament ima udjela, participira u njegovom imenovanju, a ima posredno. Prema tome, neki vid participacije Parlamenta mora biti a da to nije politička kontrola. Ako dođe do poremećaja rada u Regulatornoj agenciji ili Savjetu, pa naravno da mora Parlament intervenisati. Ali taj poremećaj rada treba taksativno navesti – šta je to što izaziva participaciju, odnosno reakciju ovog Parlamenta. Hvala.
Zahvaljujem. Imao sam potrebu da se javim povodom ove tačke dnevnog red, ali evo s obzirom da, samo kratko. Očigledno da u Parlamentu većina poslanika smatra da ovaj Zakon neće moći da ide po proceduri 127. Dajem ovaj ministarstvu da razmisli o tome da ovo ide po redovnoj proceduri. Mi možemo da mijenjamo prema njihovome zahtjevu, i ako ode u redovnu i skraćenu proceduru, samo jedan član, to je član 39. stav 2. Mi ne možemo da mijenjamo čitav Zakon prema normativnim dosadašnjim pravilima. Kažem ministarstvu da predloži druga rješenja ili rješenja koja do sada imaju entitetski parlamenti. Vidite kako je riješeno u Federaciji BiH. Riješeno je da Parlament Federacije to rješava u Parlamentu. Ovdje je napravljen jedan miks između Savjeta ministara i Parlamenta. Taj miks je suviše komplikovan da bi uopšte mogli da dobijemo ovih sedam članova. Dajte da pojednostavimo ovu proceduru, dajte da odgovornost preuzme ovaj Parlament za to i da se sve što treba da se stavi Parlamentu, a ne da vi nama šaljete da mi to ili prihvatimo i ne prihvatimo, vama vraćamo, mi formiramo ad komisiju, a vi nama dostavljate listu, to jednostavno ne funkcioniše, to je suviše komplikovano da bi funkcionisalo. Preuzmite iz Federalnog parlamenta njihov prijedlog i dajte da to ovdje uradimo po hitnom, ako treba, postupku što prije. Ovakav prijedlog za 127. neće moći da prođe. Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, nema više prijavljenih. I prelazimo na, Ad. 4. Zahtjev poslanice Ismete Dervoz za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Izbornog zakona Bosne i Hercegovine po skraćenom postupku, u skladu sa članom 126. Poslovnika Predstavničkog doma Poslanica Ismeta Dervoz je Prijedlog zakona dostavila u parlamentarnu proceduru 04.09. sa zahtjevom da se razmatra po skraćenom postupku. Otvaram raspravu o zahtjevu za skraćeni postupak. Ima li potrebe predlagač da obrazloži? 25 ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Uvažene dame i gospodo, koleginice i kolege. Prijedlog se odnosi na usklađivanje izvornog Zakona sa Zakonom o ravnopravnosti spolova i mislim da je iz obrazloženja potpuno jasno šta se želi ovim izmjenama postići. Naime, prema odredbama Zakona o ravnopravnosti spolova u BiH, ravnopravna zastupljenost spolova postoji u slučaju da je jedan od spolova zastupljen najmanje u procentu od 40%. U trenutnim rješenjima imamo razlike u Izbornom zakonu i Zakonu o ravnopravnosti spolova, jedan propisuje 33% drugi propisuje 40%. A kako je već ranije donesena odluka o tome da se preporučuje da se svi zakoni na nivou BiH usklade sa Zakonom o ravnopravnosti spolova ovo je jedan od tih zahtjeva. Inicijativu podnosim moguće nekoliko sedmica prekasno, da bi ona eventualno mogla se odraziti na trenutni izborni proces, ali sudeći po tome koliko vremena smo već do sada potrošili u pokušajima da se kroz razne komisije i na raznim nivoima konsultacije dovede do usklađivanja promjena Izbornog zakona, ja evo na ovaj način želim doprinijeti da se ispoštuju odredbe Zakona o ravnopravnosti spolova i zahvaljujm da ćemo to uvažiti.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Dakle, ja bih zaista mogla da razumijem ovu proceduru predloženu, skraćenu, da se ona, da ona može stići na nastupajuće izbore. Dakle, to je isključeno, a Zakon stupa na snagu kako je 26 predloženo osmog dana od dana objavljivanja i to bi izazvalo pravu pometnju ukoliko dođe do usvajanja ovog Zakona. Ja predlažem da i ovaj Zakon ide u redovnu proceduru. Mislim da će biti tu još nekih zahtjeva za popravke još nekih članova, tako da nema ni jednog razloga da bude skraćena procedura jer ne može stići izbore ove, a treba ipak političke partije da to pogledaju i da se prije oko toga izjasne. Ja vas molim kolegice da u tom smislu prihvatite da bi redovna procedura pomogla nama svima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Bila redovna, bila skraćena njemu nema svjetla dana, i ako bude političke volje do poslije lokalnih izbora kako stvari stoje sa kalendarom. Prema tome ako usvojimo danas ovu skraćenu proceduru ja ne vidim da po planu ima sjednica više do izbora, pa onda ima Dom naroda. Tako da, imao sam potrebu da ovo kažem, jer ako bi se ovaj Zakon usvojio prije izbora tek bi onda nastao problem. Dakle, nije problem u tome što treba požuriti da bude prije, liste su otišle sve je završeno, izborni proces je dakle u toku. Tako da i meni je sasvim svejedno hoće li biti ova skraćena ili redovna, šta god da usvojimo to će biti na kraju ipak redovna procedura, imajući u vidu plan ovoga Parlamenta. Toliko, hvala vam.
Uz puno uvažavanje kolega Džaferoviću želim da Vas i sve podsjetim da u slučaju od strane ovoga Doma usvajenje zahtjeva za skraćenu proceduru nas obavezuju poslovničke odredbe, i svakoga, i predsjednika komisije, tako da bez obzira kada će biti zakazana Skupština on prema tim poslovničkim odredbama mora da zakaže sjednicu komisije. S toga ako želimo da relaksiramo ovu situaciju, je puno bolje da ide u redovnu nego u skraćenu proceduru. Govorim to i za prethodni zakon. A s obzirom da je BiH u političkom, da kažem, jednom nezavisnom trenutku, niko ne zna kad će se Skupština sljedeća zakazati, možda i ovaj mjesec. Imamo zahtjev i za smjenu ministra spoljnih poslova, poslovnički 30 dana najkasnije se mora zakazati Skupština. Prema tome, imajte obzira da kada glasamo o inicijativama da nas poslovničke odredbe obavezuju. Zahvaljujem. Uvažena kolegica Ismeta Dervoz. Izvolite.
... mislim da sam ja već u kratkom obrazloženju kazala da smatram i sam da je inicijativa s moje strane trebala doći nekoliko sedmica ranije, ali u svakom slučaju ona ukazuje na to da postoje problemi u usklađivanju zakona. Izborni zakon je vrlo značajan, ravnopravnost spolova je nešto na čemu u ovoj Parlamentarnoj skupštini želim insistirati u svakom pogledu i u svakoj prilici. S toga 27 prihvatam apsolutno prijedloge i inicijativu kolega da Zakon ide u redovnu proceduru, a želim da se na ovaj način i u ovom izbornom procesu da do znanja da je potrebno, nužno i obavezno usklađivanje Izbornog zakona sa Zakonom o ravnopravnosti spolova u BiH. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Prelazimo na tačku pet, Ad. 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kretanju i boravku stranaca i azilu – predlagač: Savjet ministara BiH (drugo čitanje) Na 32. sjednici Doma, održanoj 19.07., Prijedlog zakona je usvojen u prvom čitanju. 04.09. nadležna Zajednička komisija za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, azil i etiku je dostavila Izvještaj sa usvojenim jednim amandmanom koji postaje sastavni dio teksta. U međuvremenu smo dobili i Mišljenje Ministarstva sigurnosti u vezi sa ovim usvojenim amandmanom, oni se znači slažu sa tim. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Nema prijavljenih. Zaključujme raspravu. Prelazimo na šestu tačku, Ad. 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ministarstvima i drugim organima uprave Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH (drugo čitanje)
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Radi se dakle o materiji koja je nama poznata i koja je do sada bila sadržana u dva zakona. Ovo je pokušaj da se to na jedinstven način riješi i ja cijenim, dakle Ministarstva pravde na tom planu. Ima određenih pitanja koja treba da analiziramo, da razmatramo. Na to su ukazali i ovi koji prate rad Parlamenta, pa i nevladin sektor i zbog toga smo mi kada smo, istina većinom glasova na Ustavnopravnoj komisiji utvrdili i ustavni osnov i podržali principe, kazali da ukoliko dođemo u tu poslovničku fazu, a to je, dakle usvajanje Zakona u prvom čitanju, imamo opredjeljenje da o Zakonu održimo i parlamentarnu javnu raspravu. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Ja ću vrlo kratko, dakle apsolutno podržavamo potrebu donošenja ovakvog Zakona i bili bi zadovoljniji da smo istovremeno imali oba nova zakona kao prijedloge jer se radi o pravljenju dva iz jednog. I sada imamo djelimično završen posao, tako da ne znamo kako će izgledati taj cijeli projekat jer nemamo trenutno predloženog Zakona o fondacijama. Dakle, mi ćemo podržati u prvom čitanju da bi smo omogućili eventualno i organiziranje javne rasprave. Sada u ovom trenutku možemo staviti neke primjedbe konceptualne naravi jer se radi o raspravi u prvom čitanju. Ovaj Zakon više liči na jedan, jednu vrstu sporazuma, na jednu vrstu, kako bih rekao, regulisanja određenih vrsta dobrovoljnosti. Jer vidite ovaj član 1. kaže – da Zakon važi za one koji izaberu da se registruju na nivou BiH. Dakle, ne polazi se od pretpostavke da postoji i da je logično da postoje organizacije i td. koje djeluju na nivou BiH, nego se kaže – ako izaberu. Ili recimo član 4. koji kaže – upis u registar udruženja je dobrovoljan. Dakle, on prilično je elastičan, da tako kažem, i vjerovatno je rezultat određenih kompromisa i nekih, vjerovatno neke nespremnosti da se i bilo kakva stvar uređuje na nivou BiH. Ali evo, da vidimo, da ne prejudiciram, dakle mi ćemo ga podržati u ovom prvom čitanju, pa ćemo vidjeti, dakle u amandmanskoj fazi možemo li nešto učiniti da ga malo uozbiljimo, da tako kažem. 29
Zahvaljujem. Ako dozvolite i ja bih komentarisao ovaj Zakon. S obzirom da predlagač nije imao potrebu da u vezi s ovim Zakonom da određena pojašnjenja želim da, takođe i ja se slažem sa uvaženim kolegom Berizom Belkićem da je nemoguće da odlučite da jedan isti zakon koji se zove Zakon o udruženjima i fondacijama pretvorite u jedan zakon pri čemu u prelaznim odredbama tražite da se odredbe iz fondacija nastave provoditi iako je Zakon stavljen van snage, a da u isti čas ... Pitam ministra i ministarstvo – da li je ikad u BiH bila takva situacija u kome dvije materije koje tretira jedan zakon predlažete da se razdovoji i tretirate je jednim zakonom jednu materiju, a da nastavi da funkcioniše i radi druga materija u Zakonu u kojem ste u prelaznim odredbama stavili na snagu? Da li je ikada u ovoj zemlji taj način ili je to nova neka, neki princip rada u ministarstvu, da nam kažete od kada je počela i kojim zakonskim projektima u drugim zemljama je to moguće? U konsultacijama ovdje ne vidim, osim što je navedeno da su provedene konsultacije, s kim su provedene? Da li su provedene i sa entitetskim ministarstvima, da li imate saglasnost od ministarstava pravde entitetskih nivoa da se ide u ovakvu i na ovaj način predloženu izmjenu ovoga Zakona? Gora situacija od nedostavljanja zakona od strane ministarstava iz bilo kojih razloga je da se dostave zakoni na ovaj način, da se ispuste iz svoje ruke i da se da Parlamentu da se bavi sa nečim što Parlament nije uopšte bio kriv da to radi. Mi nismo ti koji ćemo određivati da li je ovaj Zakon u skladu sa normativnim aktima izašao iz ministarstva, ali ako jesmo onda vam kažemo ovakvi zakoni ne mogu da se šalju u proceduru. Ovo je tipičan primjer izbacivanja problema iz svoje ruke pa šta bude, a ne zauzimanje za zakon, a ne zauzimanje za riješenja koja smatrate da su najbolja za zakon. Mislim da to, ta praksa nije dobra i ne bih volio da se nastavi. Zahvaljujem. Uvaženi kolega Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja sam odlučio da još jedanput iznesem svoj stav vezano na ovaj Zakon o udruženjima prije svega kroz član 10. Obzirom da sam u dosadašnjem svom životu i radu imao priliku biti i nekakav član, i osnivač, i predsjednik udruženja, i nadzornog odbora, upravnog odbora i td., još uvijek imam dilemu zaista, da li je moguće da tri osobe, uključujući čak između te tri da jedna bude čak i 16 godina stara, da osnuju udruženje. Ma, pa mi možemo samo zamisliti da će to biti ko gljive poslije kiše udruženja kad ovo usvojimo. Ja smatram da, ako realno pogledamo, da za osnovne funkcije i djelovanje ovakvog jednog udruženja, da su potrebne u najmanju ruku upravni odbor, nadzorni ili, hajde da kažem, sud časti, zavisi od udruženja, potrebno je minimalno po tri čovjeka. Međutim, za svaku stvar treba da imamo komisiju, odnosno ovjerivače. Da to ne bi bili sve tri na svim pozicijama, ja ne znam kako će to funkcionisati, odnosno mogu samo da zamislim da će biti jedna opšta zbrka ili podložno svim mogućim onim neželjenim stvarima koje na neki način želimo izbjeći. Ja smatram i tvrdim da između 12 i 15 članova u jednom udruženju ako nema to je sve prepušteno, a pogotovo tri člana smatram da je ovo jedan veliki, ja znam da je težište evropskih organizacija i na neki način pogleda da se udruženja moraju svesti na što je moguće, odnosno da se mogu svesti na što je moguće manje, 30 pa je predložen ovaj broj, ja smatram da je to izuzetno, po mom mišljenju, neprimjereno, neće se odraziti i neće dati efekte koje očekujemo. A u suštini svi članovi i ovakav prijedlog zakona nije sporan, međutim samo kroz ovaj član 10. smatram da je, po mom mišljenju najveća dilema i najveći problemi će proisteći iz ovog člana. Toliko.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući i uvažene kolegice i kolege. Pa, o ovom smo raspravljali u prošlom mandatu, ali ne na ovaj način i prijedloga, kao što ste vi rekli. To je zaista najbolji primjer kako smo dobili jedan materijal da jedan zakon čak i kad bi ga usvojili a ostavili onaj drugi koji je bio na snazi. Ali ovdje moramo razdvojiti dvije stvari i potpuno je to jasno, zloupotrebu osnivanja ovih udruženja. Radi se o komercijalnim udruženjima, mada u svakom piše kad se registruju, neprofitabilna, nevladina, nepolitička, ne znam već šta koje uslove treba još da ispuni i tri se čovjeka udruže, osnuju, registruju i što prije ko je bolji elektroničar na sajt da vidi koja vlada iz neke druge države daje pare i onda su oni udruženje. A ja sam tražio u prošlom mandatu da udruženja trebaju da osnivaju oni koji imaju članove, dakle interesna udruženaj i organizacije koje će zastupati svoje članstvo, pa bilo to udruženje da ne nabrajam da nikog ne bih povrijedio, da ne bi neko se našao uvrijeđen. Ali ima ovdje udruženja jedno, o drugom kažem opet kad dođu na dnevni red ću govoriti, najbolji primjer vam je ovo, 275 bilo registrovanih udruženja i nekih fondacija kod našeg ministarstva za koje ministar uopšte nije kriv, naravno nema govora o tome, i navodno neke donacije ovdje donosili, jesu nešto uradili. I sad kad im mi tražimo nema ih nigdje. Nema ih ni u registru, ne može ih ni Interpol naći. Što bi narod rekao, uvijek govorim narodnim jezikom jer ne volim da Parlament liči na Akademiju nauka i umjetnosti, pohapali pare. Jesu nešto napravili, ne možeš reći da nisu, ljudi, ali nestali su. Pa nisu došli ovdje što vole Slavka Jovičića da mu pomognu, što vole ne znam koga da im, poimenično hoću sebe, ali nešto su uradili. I zato danas, ja nisam protiv udruženja, ja dolazim iz nevladinog sektora, ali nevladin sektor koji iza sebe ima članstvo. I najbolji vam je primjer ovih estradnih umjetnika. Trojica registrovali udruženje i oni sad zastupaju ko će plaćati one tanteme, kako se to zove, i tamo ko će puštati neku pjesmu. Ja neću ni jednu da slušam. E to su vam takva udruženja. Dakle, važno je da skupite tri čovjeka, a da prije toga imate dobru intuiciju ili nekog savjetnika koji će vam reći, e ovi najviše para daju za takvu oblast pa se tu registrujte, a to što nećete nikog zastupati i nemati ni jednog člana to je najmanje važno. Zato su ovo, ovo je vrlo važan zakon. Ogromni problemi su u ovoj zemlji. Ja ponavljam, dajem podršku nevladinom sektoru. Ali kad mi izađe neki predstavnik tzv. udruženja i kaže, korupcija u BiH ili BiH 126. neko mjesto u svijetu, ja onda pitam se gdje ja živim. Gdje taj koji je to rekao, i evo, nek mi ne zamjeri niko u žargonu nemam tako slobodne izraze, hoće li taj odgovarati što je takvu glupost izvalio. Koji su mu parametri, koja istraživanja, gdje je to radio, gdje je vršio, jel on sud, jel on tužilaštvo, gdje se on, s kim okuplja, jel to neko iz inostranstva naredio da baš tako kaže? E to su vam ta udruženja. Zato gospodine predsjedavajući Vi ste odlično to rekli, ne zbog toga što ste Vi predsjedavajući, nego i kolege koje su govorile su dobro rekle, da se ovo vrati i da se naprave dva 31 zakona koja razdvajamo, evo o udruženjima i fondacijama, ali da istog dana stupe a ne sad kad je ovaj izborni mjesec, pa će ovi izaći iz nevladinog sektora – aha ovi nam nedaju da kritikujemo tamo a mi ćemo se zalagati za neku drugu političku opciju. Ma i oni su politički angažovani. Kako nisu ako kritikuju bilo koga u Parlamentu. Zna se čiji sam ja poslanik i koju stranku zastupam. Nisam ja pao sa Marsa pa niko ne zna moje generalije ili ne znam bilo kojeg kolege. E, to su vam te fondacije i organizacije. I nikada nismo bili u mogućnosti, što je maloprije uvaženi profesor rekao Kunić, sve je ovdje neko nezavisan. ... nezavisno. A svi zavise kao od nas da nas kritikuju koliko mogu i ja tražim da to rade kad imaju razloga i osnova. Ali hoće li meni ikad iko dati podatak – ko finansira više ta udruženja nevladinih organizacija? Gdje oni imaju otvorene račune sem u BiH? Kolika su njihova primanja? Šta je njihov doprinos za poboljšanje ukupne situacije u BiH? Osim što će reći – oni poslanici lopovi u Parlamentu uzeli sebi toliku platu, uzeli ove beneficije, uzeli ovo, ono. E, to je taj nevladin sektor u ovom obliku, a onaj drugi iza kojih stoji članstvo, pa da pomenem kao što su, i uvijek to je za mene zakon, svetinja, porodice poginulih, stradalih, žrtve rata i druga udruženja, pa i ova sportska neka i njima ću dati podršku. Ali nema lovačkog društva da hoda po Jahorini da išta ulovi. Neće ništa naći gore. E takva udruženja se formiraju svugdje. Zato bih ja zamolio uvaženog ministra koji zaista to odlično radi, ali da uzme u obzir ovo danas što smo rekli, i da se naprave ta dva odvojena zakona. Nećemo mi zakasniti ništa, ništa. Ima 10 godina mi raspravljamo o ovim problemima, neko prije mene, evo ja šestu godinu. Dakle, da se ovo vrati pa da se naprave ta dva zakona. I jednom da ponovimo ima li Parlament snage da javno kaže, a ima, nema ovdje ništa nezavisno ljudi. To što je maloprije kao eklatantan primjer naveo profesor Kunić, hoću nezavisno pravosuđe. A šta znači? Da se niko ne smije miješati koliko će nekom kriminalcu biti izrečena kazna. Nije to moj posao, niti ću to ikad raditi, ali ne može biti nezavisno kad mu trebamo odrediti budžet i traže nam pare za ovo i za ono. A onda, opet se vraćam na nevladine organizacije, kojima sam uvijek davao podršku, ali ne mogu više da izdržim 15 nevladinih organizacija u mom gradu, u mom gradu. Kad pitam gdje ste, 15 sportskih organizacija, 2 trenera bila u istom klubu posvađali se, što je ovaj malo jači od njega bio u karateu, onaj sebi formirao klub, onaj sebi formirao klub. I sad su oni nevladina organizacija, oni su sad udruženje građana, oni su sad ovo, a niko živ da nađe marku da ih finansira nego meni kuca na vrata, imaš najbolju platu daj nam pomozi. E to su vam ta udruženja i fondacije. Zato gospodine ministre, izuzetno poštujem naravno sve članove, sve kolege, da ovo vratimo na način, pa ovo što je kolegica Majkić govorila, i svi koji su govorili, a to vam je ista priča, da pripremmo ta dva zakona. Nećemo zakasniti, vjerujte. I ne obraćam se vama lično što vas gledam, nego što vas izuzetno poštujem, jer mi je bolje gledati u vas nego gore u displej koliko mi je minuta, ali evo završavam.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo zastupnici, članovi Vijeća ministara, uvaženi gosti. Pa, ovo je odprilike prijedlog i rasprava kako inače mi prakticiramo, obično više raspravljamo o onome što uopće nije u prijedlogu nego o ovome što je u prijedlogu. Ovdje imamo prijedlog jednog zakona, Zakona o udrugama BiH, ali raspravljamo o tome ko, zašto, koji su motivi 32 osnivača udruga, ko finansira, koji su motivi finansijera udruga, koliko se para vrti u udrugama, što apsolutno nije predmet regulacije ovog zakona. Ovaj zakon je, tako ja doživljavam namjeru predlagatelja, imao za potrebu da ono što se zove nevladin sektor, što se zove dragovoljno, što piše ovdje fino u zakonu, udruživanje fizičkih osoba ili pravnih osoba koje žele da u grupi se bave određenim pitanjima od njihovog ili javnog interesa i ima samo jedno ograničenje, ne smije raditi protivno Ustavu i zakonu i ne smije raditi protiv integriteta, suvereniteta i teritorijalnog integriteta BiH. Znači, ne smije raditi protiv države, ne smije raditi protiv Ustava, ne smije raditi protiv zakona, a dopušteno je gdje god ljudi imaju interesa da se organiziraju da se organiziraju i da djeluju kako misle da trebaju, je li, normalno u skladu sa zakonom. I ono što je pokušano isto tako da se kaže kao nedostatak, kao mana, čak je dopušteno i osobama koje se zovu starije maloljetne osobe, znači osobama starijim od 16 godina da se i one mogu udruživati u udruge. I ne vidim šta je problem. Probem jest ako neko radi zadovoljavanja svojih ciljeva, ne ciljeva udruga, plaća te udruge da rade u njegovom interesu, ali to nisu krive udruge, to su krivi oni koji im daju pare što rade za njih. Prema tome, mislim da ne miješamo kruške i jabuke. Ja pozdravljam način na koji je ovo pitanje regulirano u ovom zakonu, i evo, mislim da je dobro što je posebnim zakonom, što se ide posebnim zakonom definirati pozicija, način osnivanja, rad, registracija i td. udruga. Mislim da je puno zahtjevnije pitanje organizacija i funkcioniranje fondacija. I mislim da je vrlo jasno u prelaznim odredbama rečeno – odredbe dosadašnjeg zakona koje se tiču udruga prestaju važiti, zakon nastavlja vrijediti u dijelu koji se tiče fondacija. I ne vidim šta je tu sporno. Potpuno je jasno navedeno. Mi možemo deklarativno podržavati građansko društvo, dali smo podršku, ali u sebi ili prikriveno pokušavati sve njih staviti pod vlastitu kontrolu. Normalno da se ljutimo ako oni ne žele biti pod našom kontrolom, ako pokazuju minimume neovisnosti i ako pokazuju da uistinu žele djelovati kao građansko društvo. Ovaj zakon ne definira uspostavu javnih institucija, znači ne definira to, tako da ne vidim ni jednog razloga zašto bismo imali rigidna ograničenja i zašto bi trebalo sad da tri omladinca ili omladinke, momka i djevojke koji imaju po 17 godina a imaju sklonost ka muzici, da formiraju neku svoju udrugu i da sviraju. Šta je problem? Treba im postaviti uvjete, trebaju skupiti 150 drugih koje uopće to ne interesuje. Mislim, znači osuditi ih da oni ne mogu registrirati se. Da ne govorim, evo spomenuti su sportska udruženja. Šta je problem? Pa umjesto da to potičemo, drugi je problem što mi to ne potičemo, što ne stvaramo takve pretpostavke, uvjete i td., ali nemojmo makar onemogućivati inicijativu ljudi da se sami organiziraju. Ja pozdravljam principe ovog zakona, znači pozdravljam principe ovog zakona i podržavam principe ovog zakona i pozivam vas, evo da u fonu na koji sam pokušao da prezentiram ovaj zakon, zamolim da damo podršku ovom zakonu. Ovaj zakon nije opasan ni za koga, ali je dobar, znači po meni dobar, jer je na dobar način libelarizirao ono što se zove građansko društvo, mogućnost funkcioniraja, organiziranja i sve ostalo što je vezano za pojam formiranja udruga kao dijela civilnog društva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Saša Bursać. Izvolite. 33
Hvala predsjedniče. Pozdravljam Vas i sve prisutne u sali. Pa evo, da kažem par stvari, mislim da praktično mogu pomoći oko ovoga zakona i da iskoristim prisustvo gospodina ministra dok je tu da kažem par stvari. Možda ću se malo i udaljiti od same tematike ali čisto želim pred ovim Domom da kažem par riječi obzirom da imam i ja neka lična iskustva što se tiče udruženja. Apsolutno podržavam dio priče, koju je rekao gospodin Lozančić, da ne treba nikog sputavati u organizovanju. Naročito ne treba sputavati mlade ljude jer znamo da uvijek neka mala grupa ljudi može da formira neko udruženje i jako kvalitetno da radi, jako kvalitetno da doprinosi svojoj lokalnoj zajednici, društvu uopšte i td., tako da apsolutno nisam za osporavanje bilo kome na bilo koji način da se udruži i da se organizuje. Da ima, znači sve ono što treba da ima jedno udruženje i da na taj neki način bori se za sebe i kroz svoj rad da pomogne društvu. Međutim, vratio bih se i na dio priče gdje gospodin Jovičić je oprezan, i treba biti oprezan, znači apsolutno ne možemo i ne treba nikom osporiti da se organizuje i da napravi svoje udruženje, ali postoje udruženja koja veoma brzo iz udruženja prerastu u nešto drugo. Evo, ja da vam kažem ja sam u politici angažovan u svojoj lokalnoj zajednici već odavno i u saradnji sa nevladinim sektorom, sa udruženjima nevladinog sektora, polako ta udruženja počinju da se politizuju. To je ono što ne valja. Onaj ko ima novaca privlači ih na svoju stranu, onaj ko ima novaca lobira ih da radi za njih, onaj ko ima novaca, znači pravi udruženje većim i svojim članovima na neki lagan način sugeriše kako za koga trebaju glasati, za koga trebaju da rade na terenu. Pomažu, znači političkim strankama da se promovišu. Vi znate vjerovatno da svagdje nevladin sektor organizuje kao neku debatu između nekih političkih partija, pa na neku temu ovo, pa na neku. Ta tema najčešće je namještena prema nekoj političkoj partiji. Ta tema često je namještena prema nekom pojedincu koji je spreman da potplati jedno takvo udruženje, da se ono bavi tom nekom tematikom na kojoj je on jak i gdje će on da pobere neke poene. Da vam ne pričam o tome da ta udruženja pozivaju podobne ljude za nekoga, na neko mjesto pozovu medije i naravno na taj način guraju opet neku politiku, promovišu nešto, tamo, amo. Znači mislim da, kako god se može izdati rješenje, rješenja treba izdavati, apsolutno sam za to da se rješenja izdaju, ali isto tako kako god rješenja se izdaju mislim da trebaju postojati mnogo čvršći mehanizmi da se ta rješenja povuku, da se jednostavno ta udruženja ukinu. Kako god neko od novinara može i ima mogućnost da kaže bilo šta, naravno, ali ako Regulatorna agencija prepozna da je on pričao nešto ili negdje što ne odgovara njegovoj profesiji i njegovom mjestu gdje jeste, naravno može da ga kazni, isto tako treba kažnjavati pojedince. Možemo i ne moramo kažnjavati. Ja predlažem da obratite pažnju u tom dijelu. Znači, da ako neko iz udruženja kalkuliše, na taj neki način špekuliše, ako organizuje, ako pravi neko udruženje za, nedao Bog, neke terorističke aktivnosti, a ima i toga u BiH to svi doro znamo, znači da se automatski može izuzeti ili dati neko privremeno rješenje koje će staviti van snage rad nekog udruženja i td. Mislim da o tome treba jako povesti računa. Mislim da u tom kontekstu Vi kao ministar trebate da zadužite nekog u svom ministarstvu, da ne kažem stvorite jednu ekipu, koja može i mora da takve stvari sputava. Ne smijemo dozvoliti da nam udruženja postanu produžena ruka političkih partija, produžena ruka terorističkih organizacija, produžena ruka nekih ljudi koji na bilo koji način kalkulišu, zarađuju novac i pozivaju se na to da su udruženja. Mislim da imamo masu udruženja koja rade fantastično dobro, koja su na opštu korist i opštu dobrobit u BiH, inače u lokalnim zajednicama, 34 u entitetima i td., i te ljude treba pomoći. Ali imamo isto tako koji su na drugoj strani ljude koji to sve razvaljuju. Naravno nisam ovo htio pravno tumačiti, htio sam ovo samo kao poslanik sugerisati. Što se tiče zakona ja isto tako nemam ništa protiv njega, ali molim vas, znači da vodite računa da se sve više pokuša oduzeti rješenja onim ljudima koji sve jesu samo udruženja, onakvim kako je njihov statut predvidio, znači da to više nisu. Znači, ako im piše u statutu jedno da se drže statuta, a ne da rade Bog zna šta i Bog zna gdje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Hvala lijepa. Dozvolite mi da kažem nekoliko riječi na ovu temu iako sam sigurna da je ovo treći ili četvrti put da se bavimo ovom temom. Ja zaista mislim da je, da udruženja građana mogu se smatrati jednim od temelja demokratije. Da civilno društvo služi za korektur vlasti, ali to je u razvijenim demokratijama. Mi nekoliko godina, dakle nekoliko saziva čak raspravljamo o ovoj temi i danas nismo ništa bliže rješenju nego što smo bili u prethodnim sazivima. Zašto? Prvo mislim da je dio toga naveden već u samom obrazloženju, jer kaže da o tom haotičnom stanju koje vlada u BiH gdje je nevladin sektor shvaćen kao mjesto gdje se može dobro zaraditi i raditi i djelovati. Na način na koji nikada u drugim zemljama nije moguće zamisliti da je moguće tako raditi u okviru nevladinog sektora, u BiH je moguće. Hiljade nevladinih organizacija upravo govore o tome. Ako je zadatak civilnog društva da ukazuje na greške vlasti, onda bismo mi danas bili najrazvijenija demokratija da su oni taj svoj posao dobro radili. Slažem se da se to ne može zakonom urediti i da ni jedan zakon neće moći urediti da li se iza neke nevladine organizacije krije teroristička aktivnost, ali tu su mehanizmi javnosti i mehanizmi institucija koji treba da stoje i da tu provjeru vrše. Ono što bih htjela reći je, vidi se da taj zakon neće danas dobiti podršku, ja mislim tako bar po onome što su ljudi govorili, kad su u pitanju Savjet ministara, zaista su tipična pojedina ministarstva koja imaju različit pristup pripremi i usaglašavanju, odnosno konsultacijama kod donošenja zakona. Imamo ministara koji ulože veliku snagu, razumijevanje, uključe veliki broj ljudi oba entiteta, obe vlade, parlamentarce, ne znam koga sve, i dobijemo zakon koji po pravilu nalazi podršku u Parlamentu. Imamo ona ministarstva, a isto ovo što sad ću reći sam rekla i prošli put, koja kažu, na web stranici ministarstva postavljen je, dostavljen je, ostavljen je zakon za dostavljene komentare u roku od 21 dan. Pa ja sam tada rekla – nemojte misliti da je stranica Ministarstva pravde toliko zanimljiva da će svi hrliti na tu stranicu i da pronađu i da kažu nekoliko riječi o Zakonu o udruženjima. Dakle, ovaj zakon nije prošao put koji zahtijeva prolazak do sada. Do sada nismo imali slučaj da jedan zakon samo izložen na sajtu ministarstva i da se to smatra jedini način usaglašavanja. Dakle, ja znam da mnogi pomoćnici ministara putem ministara pokušavaju da neke zakone proguraju jer su oni to završili kao svoj posao, a ministri ne nalazeći dovoljno vremena to i puštaju u proceduru. Dakle, mislim da na takav način rada nikad nećemo dobiti ovaj zakon, nećemo imati 35 dovoljno kapaciteta da ga usvojimo. A ovo govorim u najboljoj namjeri da se nikada ne desi da nemamo i peti put Zakon o udruženjima. Ako nismo spremni da to uradimo i usaglasimo do kraja onda nema smisla ni da gubimo vrijeme pet puta na istom zakonu. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Evo, vrlo kratko, možda čak sam bio i u dilemi da li da čovjek više to i govori. Dakle, ovo je, po stoti put govorim, Predstavnički dom koji nema nikakve obaveze, niti ga obavezuje u njegovom radu pribavljanje mišljenja entitetskih organa bilo kojeg. Ja nemam ništa protiv, uobičajena je praksa za donošenje nekog zakona da se određene pripreme vrše, lobiranje, konsultacije, usaglašavanje i td. Ali ponavljam ovo je Predstavnički dom i irelevantna su mišljenja bilo kojih drugih institucija za donošenje i odlučivanje nas koji smo izabrani od strane građana. Dakle, gospođo Majkić, ja znam da je to već praksa, da je Vijeće ministara praktično prihvatilo određena pravila, da su napravili neke procedure, obavezne konsultacije i td., ali ovaj Dom ima svoju autonomiju i ima svoje pravo da odlučuje. Dakle, druga je stvar što imamo takvu praksu kakvu imamo i sve to bi bilo nevažno da mi konačno dobijemo u ovom Parlamentu ozbiljnu parlamentarnu većinu okupljenu oko određenih ciljeva, oko određenog programa, i onda bi naravno lakše daleko bilo usvajati zakone. Ali mi to nažalost nemamo, tako da stvari zbog toga izgledaju ovakve kakve jesu, uz nadu da će jednog dana u ovoj zemlji se ljudi okupiti oko ciljeva i oko interesa ove zemlje.
Uvaženi kolega Niko Lozančić, replika. Izvolite.
Ma ne bih volio da se krivo shvati da ja imam neku napadnu potrebu da uvjeravam sve vas ovdje kako je ovaj zakon nužno usvojiti, kako on baš mora proći i kako će smak svijeta ako ne prođe. Vi ste jutros, kroz jedno od zastupničkih pitanja uvaženog kolege Džaferovića, čuli koliko je u prvih 100 dana iz Vijeća ministara stiglo zakona u parlamentarnu proceduru. Ovaj zakon je prejednostavan zakon, znači prejednostavan zakon. I ja moram reći i podsjetiti sve nas, ponovit ću nešto što sam već rekao u raspravi, mi danas ne raspravljamo kako je i zašto se neko sjetio, i u kojoj proceduri, i gdje je bio dok nije došao kod nas ovdje ovaj prijedlog zakona, ali ono što piše u propratnim aktima, i bez toga vjerovatno nebi mogao biti u proceduri, znamo da je ovo prijedlog Vijeća ministara. To je prijedlog zakona koje je dostavilo Vijeće ministara, malo zakona, eto dostavili su ovaj jedan prijedlog zakona. Nisam pitao, nije mi ni presudno, znači pretpostavljam da ne bi dostavili da nije u poslovničkoj proceduri Vijeća ministara usvojen prijedlog zakona. 36 Danas nisam čuo, i ponavljam to, niti jednu primjedbu, ispričavam se gospodinu Jagodiću, možda se može doživjeti kao primjedba ona dobna granica za osnivanje udruge, ako je primjedba. Ja sam pokušao je komentirati, znači primjedbu na principe zakona. Ja se ne slažem da, ne znam ni ja, treba omogućiti samo onima koji su stariji preko ... godina da formiraju udruge. Znači, ja pozdravljam ovu činjenicu, to se ja i gospodin Jagodić možda razlikujemo. Pozdravljam mogućnost da i osobe starije od 16 godina mogu formirati udruge. Tako da uistinu, znači replika se odnosi na jednu konstataciju moje uvažene kolegice Majkić kako ona vidi da zakon neće biti usvojen. Nemam ja ništa protiv, znači svako od nas zastupnika će svojom slobodnom voljom se izjasniti o ovom prijedlogu zakona, ali ja ne vidim da će biti usvojen. Međutim, ja sam rekao svoj stav, ja ću podržati prijedlog ovog, principe ovog zakona i pozvao sve one koji misle slično meni da podrže ovaj zakon, a kako će sudbina mu biti, to ovisi od našeg glasovanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odogovor na repliku, uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Dakle, ja sam u najboljoj namjeri htjela da kažem da ovi poslanici iz RS-a nisu pali s Marsa nego su izabrani na području RS-a i imaju obavezu da zastupaju stavove i mišljenja RS-a. Dakle, to je naša obaveza. Vi možete da kažete nas ne zanima stav Narodne skupštine, i to poštujemo kao stav, ali to je vaš stav. Ako hoćemo da Zakon prođe moraćete dobiti i određen broj glasova iz ovog dijela. A ako vam nije stalo to, onda znači mi smo sasvim tu nebitni. Nas niko niti je pitao da li vama odgovara ovaj Zakon. Ja nisam nikada imala nevladinu organizaciju, i da li su principi ispunjeni ovdje, ja to ne znam. Ali sam sigurna da postoje ljudi koji to znaju i njih je trebalo pitati. Oni su trebali svoj stav unijeti. Bilo bi tu različitih mišljenja, ali ne pitati uopšte ništa na tu temu, ne razgovarati ni sa kim, to znači da nije nam stalo šta vi mislite. Ako vam nije stalo šta mislimo, to znači ne možemo glasati za Zakon. Dakle, nije bitno, nisu to, ja nisam htjela da iznosim primjedbe, nego sam htjela da kažem ako u ovom Parlamentu odlučimo se za takav način rada, da pojedina ministarstva ispoštuju cijelu proceduru, konsultuju se sa svima, jako vam je dobro poznato na koga mislim, i da nema problema ni jedan, niko od Bošnjaka ne reaguje protiv, naprotiv, čula sam vrlo pohvalo kako su se izjasnili zadnji put kada je gospodin Šarović imao neki izvještaj. Dakle, molim vas ima obaveza da neko kaže, mi nismo pali s Marsa ovdje. I dakle, ja ne mogu da ovdje govorim o svom privatnom mišljenju, nego imam obavezu da govorim u ime političkog dijela iz kojeg sam ja došla. Dakle, molim vas nemojte, ne samo ja, nego svi predstavnici RS-a. I ništa ne činimo time loše. Govorimo o tome kako ćemo povećati broj prolaznosti zakona. Ako to nije bitno, onda molim vas ubuduće na sajt, sva ministarstva na sajt, pa ko vidi, ko ne vidi.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažani kolega Niko Lozančić. Izvolite. 37
Želim vrlo jasno istaći da ja sa punim uvažavanjem slušam i uvažavam svaku kolegicu i svakog kolegu zastupnika i pažljivo slušam stajališta koja oni iznose. Znači, a koji je moj stav to izrazim kroz glasanje ili kroz, evo raspravu ili kroz repliku. Ja sam Prijedlog ovog zakona, vjerovatno kao i svi drugi, vidio onog trenutka kada je stigao u parlamentarnu proceduru i nisam ni u kakvoj povoljnijoj poziciji, niti je bilo ko drugi u nepovoljnijoj poziciji, jer mislim da u isto vrijeme, znam iz iskustva da Kolegij u isto vrijeme svim zastupnicima dostavi. Tako da ne osporavam pravo bilo kome od nas da se konsultira s kim god hoće, to je pravo zastupnika, i način na koji neko doživljava svoju funkciju, dužnost, odgovornost je pravo zastupnika. Meni je to, svi smo mi do dana današnjeg mogli, neki to možda jesu, neki možda nisu, se konsultirati s kim god smo htjeli i izgraditi svoje stavove o principima o zakonu. Ja sam temeljem konsultacija, temeljem iskustava funkcioniranja ovog sektora, nevladinog sektora na prostoru moje općine vidio šta znači ovakvi prijedlozi zakona. Mi smo u poziciji da društvo zbog stotinu drugih problema nije u mogućnosti, nema možda ni vremena, mislim na institucije, da se bave određenim pitanjima za koje, evo mladi ljudi s vremena na vrijeme imaju potrebu. I onda se tri mlada momka, od kojih su dvojica maloljetnih, znači ali malo su bliže osamnaestoj nego šesnaestoj godini, sastanu i organiziraju udrugu građana, nazovu je ... Kakanj i organiziraju susret sebi sličnih mladića i djevojaka iz čitave regije. I tamo dođe 10-tak, 15 onih koji su kao i oni na početku karijere nekakve, da se predstave jedni drugima i naprave jedno fantastično druženje. Njih trojica, među kojima dvojica maloljetnih. To je iskustvo, znači zbog koga ja pozdravljam mogućnost da takvi mogu organizirati. Imamo mi puno nevladinih organizacija koje je država formirala, međutim ovdje je jasno rečeno ko, kad, kako. Definicija ovih organizacija je data precizno i ona je potpuno, po meni, liberalno postavljena i nigdje ovdje nije rečeno da se može formirati organizacija koja smije raditi potiv zakona ..., a da, zato postoje kontrolni mehanizmi. Prema tome, ne vidim ni jednog razloga, znači ne bih volio samo da se krivo razumijemo, ja poštujem, uvažavam svakog kolegu i kolegicu, a kakav je čiji stav neka ga iskaže kod glasovanja.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Saša Bursać, replika. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Pa, ja moram se, moram prije svega da kažem da apsolutno podržavam stavove svoje kolegice Dušanke i da se vratim na riječi gospodina Belkića. Vas očito iritira što je Dušanka, poslanica Dušanka rekla da treba to da se vrati na entitetski nivo. Naravno da se treba, da je trebalo konsultovati i entitetski nivo. Trebalo je da se konsultuje svakog onog ko legalno finansira nevladin sektor. Ja bih tu rekao, znači trebalo se vratiti skroz do lokalne zajednice. Vas da podsjetim, u sve i jednom budžetu, sve i jedne lokalne zajednice, ja mislim da je to i zakonska obaveza, da stoji stavka u budžetu – finansiranje nevladinih organizacija, znate. Možda je i te ljude trebalo konsultovati. Apsolutno se slažem, znači da je trebalo proći cijelu proceduru, da je trebalo vratiti sve do onoga da se vidi šta je gorući problem u pravljenju jednog ovakvog zakona, da bi bilo negdje tamo ljudima na terenu lakše. 38 Aposlutno se slažem i sa kolegom Lozančićem, ali onda opet postavljam pitanje – ko je isfinansirao ta tri momka da naprave jednu dobru manifestaciju? Vjerovatno je finansirala Opština Kakanj. Nema veze, neko je finansirao. Njih tri, sumnjam da su dva maloljetnika i jedan, neko od 18 ili 19 godina imao novaca da napravi jednu fantastičnu organizaciju. Znači, neko je to morao da finansira. Danas ljudi sve košta, nije on mogao, niko od ta tri momka sigurno nije mogao da ih skupi tek tako. Naročito ako mu je neko još došao iz okruženja tamo-amo, ako ništa trebalo je kupiti one obične flaše vode ili šta ja znam. Znači, apsolutno podržavam ovo što je gospođa Dušanka rekla – vratiti, svaki zakon treba da prođe pa i ovaj, a naročito ovaj, trebalo je konsultovati apsolutno sve one ljude koji legalno finansiraju nevladine organizacije. Ja vam odgovorno tvrdim da bi lokalne zajednice, opštine imale masu toga šta reći oko svih svojih problema šta ovdje dodati, eventualno oduzeti. Isto tako entiteti, kantoni i šta ja znam ko dalje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Vrlo kratko. Dakle, mene ne iritira, ja sam već deceniju i po u ovome i navikao sam ja, ima i gorih stvari, nije ovo problem takvih dimenzija. Dakle, mi se nismo razumjeli. Ja apsolutno nisam osporavao pravo konsultacija, naprotiv, naprotiv dakle, i udruženja građana i one kojih se tiče ovaj Zakon i niže nivoe vlasti i one koji finansiraju, apsolutno se slažem. Dakle, moja reakcija je bila na sljedeće – smatrao sam za potrebno da ponovno podsjetim da je ovo Dom građana, da je ovo Predstavnički dom, da on funkcionira na drugačiji način od Doma naroda, da ovaj Dom ne obavezuju stavovi nižih organa, što ne isključuje pravo i vaše i moje da pitam i predsjednika mjesne zajednice kako ću glasati. Dakle, o tome se radi. I apsolutno nemam ništa protiv, odnosno ja prihvatam to kao činjenicu da će poslanici iz RS-a glasati kako se dogovore, u smislu stavova njihovih organa u RS-u i td. U Federaciji se to nešto drugačije radi, ali ja samo insistiram na tome da ne derogiramo poziciju ovog Doma. Imamo Dom naroda gdje se stvari na jedan drugačiji način riješavaju, ovo nije dom entiteta, ovo je Predstavnički dom, vas su izabrali građani, mene građani, bez obzira što je 90% glasova koji su dati meni bošnjački, vama, vi ste dobili glasove ljudi srpske nacionalnosti i td. Ja to razumijem i znam da je to tako, nažalost. Ali, ovo je Predstavnički dom, nije dom entiteta. Ja o tome govorim.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Drago Kalabić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Pa evo, imam potrebu iako sam možda mogao izbjeći da ne replicima, ovo što je rekao uvaženi kolega Belkić. I kada bih to izvadio iz konteksta ja bih mogao da se složim sa tim i da ne 39 znam šta se dešavalo ovdje isto tako ja bih to mogao da prihvatim. Znači teorija suvereniteta, suverenosti i onoga što ima jedna zemlja, jedan parlament. I sad u pravu je on, zna se kako se donose odluke, ko se s kim konsultuje, koga šta obavezuje i ne moramo tu da razmišljamo na isti način. Ali princip važi kao balon, dok ga barem na jednom mjestu ne probijete, e onda više nije princip. Mi smo upozoravali, ako je ovo Predstavnički dom izabran od građana i može da nekoga iritira po tom principu zašto se konsultuje sa dijelom svoje države, mada mislim da ne bi trebalo. A javio sam se samo da kažem da izabrani predstavnici naroda u ovom Parlamentu su glasali za zakone koje nisu smjeli pogledati i nisu ih smjeli otvoriti. I prihvatio bih ovu priču da tad nismo, ili neki prije nas nisu poniženi do te mjere da nisu smjeli ni zarez pomenuti. E tada je ponižen ovaj Predstavnički dom i oni koji su izabrani od građana do te mjere da je više besmisleno govoriti kako ko dolazi do stava, i ne treba barem ovima koji drže do svoje republike i do svog entiteta, spočitavati da to predstavljaju. Oni drže i držaće i dalje, a oni koji su držali do ovog Parlamenta i nekog digniteta tada su trebali reći činovnicima stranih država – nemojte nas ponižavati, mi smo izabrani od naroda, mi donosimo odluke. Ne, tada je rečeno ne pitaj ništa, glasaj i ne otvaraj i ne smiješ ništa ni promijeniti. Da smo tada postupili drugačije ja bih sada ovo prihvatio kao neku vrstu principa. Zato kažem onda barem da ne otvaramo ta pitanja, svako koristi i poštuje ono što misli da treba da poštuje.
Uvažena kolegica Azra Hadžiahmetović, replika. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Pa evo, ja ću replicirati na dio koji je više opšta diskusija kolege Kalabića, pa ću vas samo podsjetiti kada se obraća kolegi Belkiću, da je Stranka za BiH, čiji je i kolega Belkić bio poslanik i u prethodnim mandatima, bila principijela upravo ovako i na ovaj način kako diskutuje kolega Kalabić. Onog momenta kada nismo mogli apsolutno ništa promijeniti, čak ni zareza u nekom prijedlogu, mi takve prijedloge nismo podržali. Zahvaljujem.
Uvaženi kolega Drago Kalabić, odgovor na repliku. Izvolite.
Mi očito nismo sjedili u istom Parlamentu. Uvažena kolegice koliko znam da ovamo u susjednoj, ne, susjednoj zgradi sjedi jedan gospodin koji je sada ovako primirio se, ali njegovi prethodnici su bili vrlo brutalni, a vi ste bili jedna od revnosnijih stranaka koja je glasala za te ... Vi dobro znate šta je ovdje sve usvojeno, ne ulazeći, ja, vi ili neko. Ovdje smo pričali o Parlamentu i dignitetu ovog Parlamenta. I dobro znate pod kakvim ponižavajućim okolnostima su se ovde donosile odluke. I dobro znate kakve međunarodne landare su ulazile u ovu prostoriju i naređivale nam da rade, čega se mi danas stidimo. A i vi dobro znate da imamo desetke zakona nametnute od kriminalnih međunarodnih lobija koji su danas za upotrebu BiH, a ti činovnici se razbježali širom svijeta i mi nakon nekoliko godina spoznali da oni su čak ovdje došli iz kriminalnog miljea i sa sasvim nekim drugim motivima. Lako je i meni sada biti pametan, naravno, da sam one pameti ne bih to uradio ili neki moji prethodnici. Ali to je činjenica. To je činjenica i to je tako bilo. I ako je tako tada bilo, vrlo je teško sad, ja bih volio da gospodin Belkić može promovisati princip na ovim prostorima izabranog narodnog predstavnika, suverenog u onom smislu što podrazumjeva suverenu 40 državu i samostalno odlučivanje. Ali nije to, nije to moda. E ove iz svoje države neću, ali ću tamo, je li, neki činovnik iz Brisela bilo šta rekao nemoj da pogovarate, vi morate to poslušati bezpogovorno, to je za nas dobro. Zašto ovo što dolazi iz Banja Luke nije dobro, a zašto je apriori sve što dolazi iz Brisela dobro? Znači tu smo pokazali prema sebi jedno nipodaštavanje i čak izazvali i sažaljenje mnogih. Nismo sami sebe dovoljno poštovali. Ja sam na strani onih koji pokušavaju sada dići dignitet i Paralmenta i svih samih nas, ali sam pesimista da je to više, poslije rušenja svih tih principa, da je to više moguće. A ja ne bih podsjećao, iznenadila me kolegica Hadžiahmetović, dobro zna kakvi su paketi i šta je sve dolazilo i na koji način i kako smo čak ovih godina zadnjih mijenjali ono što je pod vrlo ružnim okolnostima dolazilo i slično. I ne bih, ne bih više o dignitetu ovoga Doma.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Azra Hadžiahmetović ima pravo. Izvolite.
Pa, prvo ja zaista ne mogu odćutati kvalifikacije koje je kolega Kalabić dao na raznorazne, kako je rekao, međunarodne, kriminalne i td. predstavnike koji su ovde u ovaj Parlament i u procedure ubacivali raznorazne prijedloge i slično. To zaista nije tema sadašnje rasprave, ali ne mogu a da se ne referiram na tako nešto i mislim da bi bilo bolje da, kada već nema vremena, da to argumentira kroz svoju diskusiju iako nije tačka dnevnog reda da to i ne pominje. To je jedno. Drugo, kolega Kalabiću, Vi niste bili u ovom Parlamentu kada se između ostalog i mogao uočiti principjelni stav, o kome upravo Vi govorite, pogotovo kada se obraćate kolegi Belkiću, koji nažalost nema mogućnost replike iz proceduralnih razloga, ali evo ja ću Vas samo podsjetiti da smo mi čak upravo kao i predstavnici građana, dakle kao dio parlamentarnog tijela koje je Predstavnički dom ovdje, i postupali u skladu sa signalima koje smo imali od izborne baze, izborne osnove. Čak smo bili i svjesni eventualnih posljedica po nas, i na to smo bili spremni. I to stranka kao stranka koja je postupila principjelno i danas plaća cijenu takve vrste i utoliko je bila moja opaska maloprije, ali kada govorite o tom principjelnom stavu, najmanje kome možete prigovoriti jeste Stranka za BiH i možda i najmanje od personalno, gospodinu Berizu Belkiću. Hvala. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Samo malo, Vi imate pravo da se javite na diskusiju, ali uvaženi kolega Mirsad Džugum ima repliku. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolege i kolegice. Žao mi je ali moram konstatovati da smo danas, o tačci 7. Prijedlog zakona o udruženjima BiH, više slušali o odnosima između partija, nego o Prijedlogu apsolutno zakona. Mislim da, ako 41 treba i ako jednom treba prekinuti ovakve diskusije, na mnogim tačkama gdje se apsolutno ne govori o tačci ili o prijedlozima određenim koji se tiču određene tačke, da bi trebalo napraviti jednom jednu, da tako kažem, tematsku sjednicu koja bi se vodila samo o onome šta je ko rekao u ovom Parlamentu u proteklih 15 godina nekome, i da jednom riješimo bar taj proces za budući rad. Ovo je neefikasan rad, ovo je ono što izaziva dodatne, da tako kažem, dizanje nekih tenzija koje nemaju potrebe kada se razgovara o ovom ili sličnim zakonim. Molim vas malo tolerancije, malo jednostavno normalnog odnosa u ovome dijelu i da razgovaramo o temama koje su na dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi kolega Drago Kalabić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Iako uvažavam ovo što je kolega Đugum rekao, ima ovo smisla. Pored sjajnih međunarodnih organizacija, udruženja građana, nevladinog sektora, imate dio organizacija udruženja građana koji nanose strahovitu štetu ovoj državi i koji rade protiv svih naroda i protiv svih građana ove države i legalno djeluju. Koliko ja znam 70-tih godina nisu mogli djelovati. I mi smo rekli da to nije dobro. A sada smo kazali da mogu djelovati i evo kako djeluju neki. Ne možemo li doći do sredine nekakve. Znači, da mogu djelovati ali da neki ne djeluju, znači ne generaliziram stvari ne odnosi se na ..., ali da, ne ulazim u suštinu, znate koje su to organizacije od kojih se kosa diže, pod firmom udruženja građana, ovom o čemu je govorio gospodin Lozančić. Trojica i navali i udri. I ako imate pare, imate naklonost nekih političkih partija, moćnika, kako hoćete, i mogao bih vam satima sad pričati o belajima koje su neka udruženja takozvana nanijela i suživotu i svemu onome što se dešavao. Znači, ima to smisla kako nam je vješto gurnuta ta priča da ju prihvatimo unaprijed. I mi smo je prihvatili. Može sve i može svakako. I sada kada se otelo, sada i ja više ne znam kako to riješiti i kako to napraviti na pravi način. A što kaže, tamo neko je nama to gurnuo na način kako jeste i sve to ima smisla o tome i uopšteno razgovarati i konkretno. Opet ne razumijem kolegicu Hadžiahmetović, ako smo ovdje bili prisiljeni da izglasamo nametnute zakone OHR-a u tekstu kako je to neki odbjegli visoki predstavnici, koji su poslije pokazali svoje pravo lice, nametnuli i vi ovdje zajedno sa nama, mi morali dići ruku za takve zakone, a niko nam nije mogao garantovati da ćemo ih izmjeniti, i mnoge od njih do današnjeg dana ne možemo izmjeniti jer nemamo većine, ali da bismo uopšte o njima razgovarali morali smo, nemojte se ljutiti, ja smatram da je to poniženje svakog poslanika u ovom Domu. I nismo jednom bili poniženi, bili smo ponižavani više puta. I u tome ste učestvovali i vi i svi ostali. Znači, ja neću sada da pametujem da je moglo drugačije, ali onda kada govorimo o očuvanju digniteta i naših pozicija tada smo trebali da kažemo, ako hoće da imamo suvereni Parlament, da van ove prostorije ne postoji faca, institucija, ličnost, udruženje, ko nam može naređivati. Ne, mi smo kazali da postoji. E sada misle i neki drugi da mogu komandovati. E sada ih se diglo na sve strane. Svi sad misle da mogu s nama ..., i udruženja, i organizacije, i entiteti, i Brisel, i Amerika i svi ostali, zato što nas ne drže ni za šta. E zato. A mi smo dali uvod u tu priču i hajte sad kako da vratimo to na, na, ovu zemlju mnogi ponižavaju, i meni se to ne sviđa, ali ne mogu da pobjegnem od dijela odgovornosti ljudi koji ovdje sjede, koji su doveli do toga. I onda bolje da smo to danas prećutali i kazali ide kako ide, nego rekli 42 znate suveren sam samo onog momenta kada ide glas iz Banja Luke. E ne može, kada nisi bio suveren ni u jednom drugom slučaju nemoj biti ni na Banja Luci.
Uvažena kolegica Ismeta Dervoz. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Smatram dobrom namjeru Vijeće ministara da se kroz jedan zakon uredi djelovanje udruženja, naročito zbog toga što ovaj Zakon odvaja dvije djelatnosti koje trebamo odvojiti, djelatnost fondacija i djelatnost udruženja građana, i zbog načina na koji djeluju i načina onoga čime se u principu bave. Ono što je pomenuto kao primjedba je obaveza ili neobaveza registriranja u registru udruženja. Ja lično smatram da, zašto imamo registar ako nemamo obavezu da se registiramo i šta nam znači taj registar ako u njemu ne možemo pronaći sve one koje tamo treba da pronađemo a koji su dobili pravo i mogućnost da djeluju. Dakle, to je jedna sugestija. Primjedba na dobnu granicu koju je pomenuo gospodin Lozančić, u BiH sa 16 godina imamo lične dokumente, a možemo i voziti automobile, sudjelovati u saobraćaju i ne vidim zašto bi neko, ko je dovoljno kreativan i sposoban sa 16 godina, takvih je puno u našem društvu, bio onemogućen da se može udružiti i baviti onim čime želi da se bavi i što ga zanima, i što možda nije u spektru interesovanja nas koji smo mnogo stariji i koji možda ne znamo šta su esencijalne potrebe i želje mladih ljudi. Diskusija je otišla u jednom pravcu koji je potpuno bio nepotreban. Mislim da postoje i zakonski i naši instrumenti kao građana, kao pripadnika civilnog društva, kako možemo utjecati na djelatnosti i sadržaj rada udruženja koja kao takva djeluju u našoj zemlji, ali je potrebno da to želimo. Ako dozvolite, ja sam u čestim susretima sa organizacijama nevladinog sektora vrlo rijetko viđala bilo koga iz Parlamentarne skupštine BiH. Te stoga mislim da bi možda to bio način da i mi kao građani i kao zastupnici više sudjelujemo, više analiziramo šta se i kako se događa u civilnom sketoru i imamo instrumente da to možemo predočiti, imamo instrumente da na to možemo reagirati i treba da ih upotrijebimo. Hvala lijepo.
Ovako, znači ja od ministra imam zahtjev već duže vrijeme da se on javi za diskusiju. Ja pitam ministra – želite li odmah da se javite ili ćete pustiti, evo koliko vidim ima još jedan prijavljen, i ja sam takođe imao jednu repliku, pa da onda Vi govorite? Može. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević, diskusija. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ja mislim da je riječ o jednoj izuzetno senzibilnoj oblasti i mislim da ovdje nisu prezentovana dobra rješenja. Mnogo puta smo u ovom Parlamentu slušali kako je moguće da neka tri građanina se udruže, naprave neko udruženje pa onda negdje, evo to smo imali na prošloj i predprošloj sjednici rasprave te vrste. A da ne pričam o onome, kaže – mi možemo uticati. Pa ko sve uopšte kod nas 43 pravi nevladine organizacije, ko finansira te nevladine organizacije? Hoćemo li to urediti? Ja mislim da to trebamo ovim Zakonom da uredimo, da vidimo koje su nevladine organizacije finansirane odakle, koje nevladine organizacije dobijaju možda sredstva od Savjeta ministara, od entitetskih vlada. Hajde da sve to znamo, da sve to učinimo transparentnim. Hajde da znamo koje su nevladine organizacije finansirane s polja, pa da vidimo za čije interese one ovdje rade. Da li rade za interese građana BiH ili rade za neke interese s polja. I to je demokratski standard. Pazite, u SAD imate zakone o registru, oni to zovu stranih agenata. Svaka nevladina organizacija koja se finansira spolja, mora se prijaviti, mora se tačno znati ko joj daje koliko para i to je transparentno. Hajde da i mi to ovdje napravimo. Pa nevladine organizacije koje su finansirane s polja da na sajtu Ministarstva pravde imamo ta i ta nevladina organizacija finansirana od strane te i te inostrane vlade radi za interese te i te inostrane vlade, a ne za interese građana. Nemojte da se krijemo iza interesa građana u svemu. I u tom pravcu, znači za nas je ovaj zakon u potpunosti neprihvatljiv, ali evo ovo je samo neka od sugestija, ako nam ministarstvo bude slalo novi zakon, ja bi ih molila da budu one uvažene. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik doktor Milorad Živković, predsjedavajući Doma, replika.
Pitanje ljudskih prava koje se tretiraju ovim zakonom očigledno da u BiH nisu narušena, jer bi sigurno već dobili presudu iz Strazbura. Način na koji trebamo da riješimo to pitanje je ostavljeno nama i mi smo ga pokušavali riješiti na više načina, očigledno neuspješno. Više se pitanja postavljaju jer od pitanja za poštovanje ljudskih prava prelazimo na pitanje politike. Pitanje politike u kome kome smeta da na entitetskom nivou, gdje postoje zakoni, mogu ljudi da se tamo udruže i da budu na tom nivou, i u opštini u kojoj su registrovani budu provjereni sa svih strana, i od strane policije, od strane inspekcije, od strane poreske uprave. Da li to znači da onim organizacijama koje žele da se bave nekim drugim poslovima više odgovara da naprave svoje udruženja na nivou BiH, pitaju ljudi koji nemaju povjerenja u dosadašnji rad institucija u BiH koji su nadzirali njihov rad. Pitanje za ministra, koje ovde prolazi sve vrijeme, je pitanje da podržimo principe Zakona bez izazivanja bilo kakve replike, da nam se odgovori – da li je ovaj Zakon odgovorio principu jednostavnosti? Dali je ovaj Zakon odgovorio principu efikasnosti? Da li je ovaj Zakon usvojen sa pravnim sistemom ove zemlje ako se dvije materije pokušavaju riješiti jednim zakonom a druga materija se ostavlja pod istim nazivom zakona da radi. To je nepoznanica ovde u BiH i način na koji se riješava ova materija. Pitanje, znači imovine nije riješeno ovim Zakonom. Da li je pitanje imovine na entitetskom, opštinskkom nivou, pitanje tamo gdje je središte. Pitanje radno-pravnog statusa u međunarodnim udruženjima, kako se tretiraju ljudi koji su zaposleni u tim udruženjima nije riješeno ovim Zakonom. Zašto neko ko je osnovao na nivou BiH udruženje a sjedište mu je u Bihaću, mora da dolazi u Sud BiH da rješava probleme ako su nastali u udruženju. Kakav je to princip efikasnosti u kome se sa čitave BiH mora doći na jedno mjesto da bi se riješavali problemi. Pa zar sudovi u opštinama gdje su registrovana ta udruženja te probleme ne mogu da riješavaju? I da ne kažem dupliranje imena udruženja, tražite da se udruženje mora upisati u registar. Da li to znači da isto udruženje koje postoji na entitetskom nivou koje je već upisano u registar, ne može da se upiše u 44 registar BiH jer postoji već na nivou ... Zašto registar nije spisak ili sublimirao sve registre koji već postoje na entitetskom nivou? To je obaveza, znači svakog udruženja da traži ponovo upis registra na nivou BiH bez ikakvog problema. I ja Vas pitam, odgovorite molim Vas na te naše upite, osim onoga s kime ste napravili konsultaciju, da bi mogli poslanici, evo iz RS-a, ma koliko ljudi isticali da smo poslanici u Parlamentu BiH, oprostite za one koji nisu pravnici i ne poznaju dovoljno materiju, moramo da nađemo bilo koji način da se o ovim pitanjima posavjetujemo sa onima koji to više znaju od nas i ne morate da nas stalno podsjećate na to, da ne trebamo o tome raditi. Mi ćemo nastaviti to raditi, a svoje stavove ćemo ovde iznositi javno. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Ministar pravde, izvolite.
Gospodine predsjedatelju, cijenjene zastupnice i zastupnici. Ja jednostavno osjećam dug prema vama temeljem ovoga što sam čuo, a pozorno sam slušao sve što ste rekli. Vrlo kratak ću biti, bez namjere i da odgovorim na sva vaša pitanja. ... Naime, ova materija je već uređena Zakonom o udrugama i fondacijama, i ja mislim da je to vama svima poznato. Mi smo smislili, i dalje mislimo u ministarstvu, da bi bio jako dobro da se ova materija razdvoji. Postoje mnogi razlozi zašto je treba razdvojiti, ali prvenstveno da bismo pojednostavili ostvarivanje prava, dakle temeljem slobode udruživanja. To je prvenstveni cilj. Naime, ako se ovaj zakon ne usvoji, naravno imamo Zakon o fondacijama, odnosno udrugama i fondacijama, a evo za vašu informaciju da znate da smo mi uradili i Zakon o fondacijama, da je on dostavljen Vijeću ministara, a da ovako koncipirana rješenja po mom sudu, po mišljenju nas u ministarstvu nemaju nikakve zapreke i da se mogu primjenjivati. Naravno, bilo je evo ovdje različitih i prijedloga zašto tri, zašto ne više. Vjerujte tu nismo mi da kažem izmišljali ni nekakvu toplu vodu, naprosto zato što su takva rješenja i u okruženju. A da vam kažem ova materija je, evo i u zemljama u okruženju uređena na način da su posebni zakoni. Naravno da ću uzeti stenogram sa ove sjednice, da ću vidjeti što je moguće dalje napraviti, međutim, evo u najboljoj namjeri, u najboljoj želji zaista smo mislili da ćemo, dakle ova pitanja koja se tiče civilnog društva, koja se tiču nevladinog sektora, na ovaj način mnogo bolje i efikasnije urediti i da će svi oni koji imaju namjeru, koji se bave, dakle ovim poslom da će im biti mnogo jednostavnije nego što je to do sada. Jer, evo ponavljam, ima zaista razloga da se ova materija razdvoji u dva dijela. Hvala vam.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. 45 Prelazimo na osmu tačku dnevnog reda, Ad. 8. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju institucija Bosne i Hercegovine – predlagač Savjet ministara BiH (prvo čitanej) Savjet ministara BiH je 13.07. dostavio Prijedlog zakona u parlamentarnu proceduru sa zahtjevom da se razmatra po hitnom postupku u skladu sa članom 127. Na 32. sjednici zahtjev nije usvojen i Dom je odlučio da Prijedlog zakona razmatra po skraćenom postuku. Ustavnopravna komisije je Mišljenje o ustavnom osnovu Prijedloga zakona dostavila 04.09. Nadležna komisija za finansije i budžet je Mišljenje o principima Prijedloga zakona dostavila 05.09. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Vrlo kratko, nisam dobar dio ovoga govorio i kada smo raspravljali o proceduri. Dakle, mi i dalje mislimo da i postojeća rješenja garantuju efikasnost i mogućnost servisiranja međunarodnog duga, stvar je do ljudi da savjesno i odgovorno izvršavaju svoje dužnosti. Motivi i razlozi koji su naveli Vijeće ministara da predloži ove izmjene upravo jesu bili zastoji u servisiranju međunarodnih obaveza početkom ove godine. Ja sam čak postavio danas poslaničko pitanje da vidimo koliko nas je to koštalo zbog ponašanja pojedinaca koji naravno nisu odgovarali. Pitanje je štete. Vidjet ćemo kad dobijemo odgovor o čemu se tu radi. Međutim, ove izmjene nisu samo u pravcu imale namjeru da jačaju sigurnost, odnosno podignu sigurnost otplate duga i td. i eliminaciju blokada, nego one praktično otvaraju sada jedan novi prostor za Vijeće ministara da praktično bez Parlamentarne skupštine BiH i procedure rebalansa i td. da kreiraju dio budžetske potrošnje u uslovima privremenog finansiranja. Dakle, za nas je to neprihvatljivo. Razumijemo mi da je potrebno imati neke rezerve, intervencije i td., ali kreirati bužet mimo Parlamenta BiH mi takva rješenja ne možemo podržati. I ono što nas brine ipak u ovim nekim rješenjima pozicija Centralne banke koja je situirana kao agent BiH slabi. Slabi i dovodi se pod ingerenciju na neki način i obavezu konsultacija sa entitetima i td. Tačno je da entiteti otplaćuju svoje dugove i da oni imaju pravo, apsolutno se slažem s tim, međutim Centralna banka je agent države BiH. Entiteti imaju niz načina i mehanizama, na kraju krajeva i Vijeće ministara i ministri iz oba entiteta i td. Dakle, mislim da ova tri razloga su za nas dovoljna da ne podržimo ove izmjene i dopune čak ni u prvom čitanju. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Salko Sokolović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. 46 Evo, ja sam kao član Komisije za finansije i budžet preključe na održanoj sjednici bio protiv. Vidite tu u zapisniku da ima jedan glas protiv. Inače protiv ovog zakona o izmjenama i dopunama i u suštiti zbog svih ovih razloga o kojima je govorio gospodin Beriz Belkić. Znači, neprihvatljivo je da se pod obavezom rješavanja servisiranja vanjskog duga Vijeće ministara ovom izmjenom i dopunom zakona bavi drugom materijom. A ta druga materija je faktički proširenje svojih ovlaštenja. Mi već imamo jednu situaciju od godinu dana kada nismo imali budžet, kada se politički ovdje dogovaralo, pregovaralo kako će izgledati taj budžet pa smo ga na kraju godine usvojili. Mislim da se na ovakav način Vijeću ministara daje dodatna mogućnost da sada, znači uvodi nove budžetske korisnike da i oni pronalaze. Kažu opravdanim razlozima. Ko je taj koji će reći šta je opravdano da se u budžetu koji mi već imamo za prethodnu godinu sada uvode neki novi korisnici i td. Znači, ponavljam slično i ovo što je govorio gospodin Belkić, ali evo kao član Komisije kažem da sam iznio ove primjedbe. I normalno u članu 14. uvođenje novog stava 8. koji daje snagu faktički Centralnoj banci da reguliše odnose sa entitetima, sa Brčko Distriktom. Faktički tu sad Vijeće ministara gubi određenu nadležnost ili bježi od posla koji bi trebao u tom periodu da radi. Znamo da je Centralna banka samo fiskalni agent, nema potrebe da dobija dalje ovakva ovlaštenja. I mi ćemo, znači poslanici SDA biti protiv ovakvog zakona i očekujemo, zbog ozbiljnosti materije a to je rješenje problema servisiranja vanjskog duga, da Vijeće ministara poradi nešto ili prihvati amandmane ukoliko ovaj zakon prođe u prvom čitanju. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Anto Domazet. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Uočavam da ovdje postoje izvjesne kontraverze i nerazumijevanja pokrenutih promjena. Mi smo u SDP-u podržali principe ovog zakona najviše zbog toga što se ovim izmjenama udovoljavaju zahtjevi u vezi sa stend baj aranžmanom, novim stend baj aranžmanom sa Međunarodnim monetarnim fondom i u vezi sa makrofinansijskom pomoći EU od 100 miliona eura koja se vezuje u paketu sa aranžmanom MMF-a. Mi također nismo za sva rješenja koja su data u zakonu, posebno za član 14. i imamo primjedbe koje su vezane za to da se Centralnoj banci određuju odgovarajuće ovlasti a poznato je da se uloga Centralne banke definira Zakonom o Centralnoj banci i da joj ne može niko naturati bilo kakve obaveze, pa čak ni ovlaštenja ukoliko to nije definirano i nije u skladu sa Zakonom o centralnoj banci. A ovdje upravo je to slučaj. I drugo, propisuje se da Centralna banka koordinira sa entitetima, ostvaruje suradnju u rješavanju problema u vezi sa plaćanjima sa entitetima, a poznato je da Centralna banka je agent BiH i da ona nema sa entitetima ništa. U tom smislu mi, dakle smo podržali principe zakona ali smo spremni i svakako ćemo u amandmanskoj fazi djelovati na dogradnji ovog teksta zakona. Mislim da je ovo veoma značajan zakona i da ne bi trebalo zbog nekih razloga koji su nedovoljno definirani i koji se mogu u amandmanskoj fazi otkloniti da se dovodi u pitanje njegovo usvajanje. Zahvaljujem na pažnji. 47
Zahvaljujem. U Kolegijumu smo raspravljali u vezi sa davanjem pauze. Da ne bi pokrenuli ovu tačku sljedeću koja dolazi a ne završimo dajem pauzu do 15:00 sati. [[PAUZA]] Kolegice i kolege poslanici stekli su se uslovi da nastavimo sjednicu. Deveta tačka dnevnog reda je, Ad. 9. Prijedlog zakona o besplatnoj pravnoj pomoći – predlagač: Savjet ministara BiH (prvo čitanje)
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Dakle, ovo je Zakon kojeg smo mi ranije već imali ovdje u parlamentarnoj proceduri i koji nije dobijao podršku. Ja mislim da je vrijeme da konačno BiH dobije ovaj Zakon. Ustavnopravna komisija je razmatrala Zakon i istina većinom glasova je utvrdila i ustavni osnov i podržala principe ovoga Zakona. Ponovila se stara diskusija vezana za nadležnosti raznih nivoa vlasti u BiH. Ja samo mogu da kažem da po mom mišljenju, a i po svim ozbiljnim analizama, ovaj Zakon poštuje nadležnost svakog nivoa vlasti u BiH i ovaj Zakon se ne može označiti zakonom kojim se prenose nadležnost bilo kog nivoa vlasti na drugi nivo vlasti u BiH. Ovo je Zakon koji ima intenciju da na jedinstven način uredi ovu oblast u cijeloj BiH, da utvrdi jedinstvene standarde, a onda posebno to čini za državni nivo poštujući, ponovo ponavljam, nadležnosti drugih nivoa vlasti. Zbog ovih razloga mi smo imali određen broj glasova protiv unutar komisije. Ali evo, ja ponovo pozivam sve koleginice i kolege koji su glasili protiv da još jedanputa ovo razmotre i da danas, ja znam kakva je moguća sudbina ovoga Zakona, imajući u vidu način glasanja u ovome Domu, da još jedanputa ovo razmotre da podržimo ovaj Zakon, jer on je u interesu svake općine, svakog kantona, oba entiteta, Distrikta, i cijele države, i svih ljudi koji u njoj žive. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite. 48
Ja ću vrlo, vrlo kratko. Dakle, mi ćemo dati podršku u prvom čitanju, međutim iako u obrazloženju stoji da, i daje nam se informacija o stanju u ovoj oblasti iz koje je vidljivo da u RS-u funkcionira i kancelarija sa isturenim nekim jedinicama i td., Brčko i neki kantoni, bilo bi dobro da se pokuša raditi na usaglašavanju tih kapaciteta, na harmonizaciji kako ne bi došlo do duplanja kapaciteta. Ja se bojim ako nije dobro to sve sagledano da ta državna organizacija neće, na neki način, povezati i neće se harmonizirati. Dakle, u svakom slučaju za mene je to prihvatljiv i jedina ovako ozbiljnija primjedba je što se isključila mogućnost uključivanje nevladinog sektora, odnosno korištenje kapaciteta nevladinog sektora za obavljanje ove javne funkcije. Postoje organizacije, nevladine organizacije sa iskustvom, sa kapacitetima, sa znanjem i koje bi možda čak za manje novca mogle obaviti neke poslove iz oblasti nego uspostavljati neke nove i td. Dakle, ja ne bih isključio mogućnost angažiranja nevladinog sektora za obavljanje javnih funkcija i plaćanja toga ako se pokaže da je to racionalnije, isplatnije i td. Dakle, ovaj Zakon to onemogućava. I na kraju predlagača bih pitao, šta znači kratica – EKLJP? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ne bi ja rekao da se u Evropi EKLJP koristi, ali eto hajde, to je naš izgleda izum, EKLJP.
Uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Dakle, evo imamo, ponovo smo u sličnoj situaciji kao kod prethodnog zakona, da imamo prijedlog oko koga poslanici iz RS-a neće moći dati saglasnost. Mogla bih da kažem da, recimo, je razlog to što ni jedan od ministara iz reda srpskog naroda nije podržao na sjednici Savjeta ministara i da to nije spriječilo da Zakon dalje dođe u parlamentarnu proceduru, ali je to uveliko odredilo njegovu sudbinu. Dakle, niko iz RS-a od ministara nije podržao Prijedlog ovog zakona. No bez obzira na to ja ipak želim da kažem nekoliko riječi, naročito da kažem nekoliko riječi koje su vezane za begraund ovog Zakona. Prijedlog zakona o besplatnoj pravnoj pomoći prvi put u parlamentarnu proceduru došao je u januaru 2009. godine, 2009. SNSD je tada predlagao da se usvoji određen broj amandmana i da se Prijedlog zakona izradi kao okvirni. To nije prihvaćeno, Zakon je prošao na Predstavničkom domu jer nije bilo dovoljno glasova protiv, ali je pao na Domu naroda. Nakon toga poslanici iz SNSD-a su obavijestili Dom da je RS donijela, to je negdje krajem 2008., donijela Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći i da donošenje novog zakona za nas nije prihvatljivo. Iznenadno je 2010. došao prijedlog, Okvirni prijedlog zakona, i evo ne znam koji opet po redu imamo danas pred sobom. Smatramo da se ne može prihvatiti Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći zato što se iz njegovog naziva ne proizilazi na koga se Zakon odnosi. Smatrali smo da se Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći može zvati samo, odnositi samo na izričite nadležnosti BiH da ne bi došlo do sukoba nadležnosti, ovo što je maloprije gospodin Belkić naznačio, sasvim opravdano. Dakle, mi imamo to uređeno, tu oblast uređenu u RS-u, u Federaciji takođe, i u jednom 49 broju kantona i u Brčko Distriktu. Takođe smo smatrali da ne postoji razlog za donošenje ovog Zakona jer je pitanje besplatne pravne pomoći, dakle u RS-u već doneseno, i da treba učiniti sve da oni dijelovi BiH koji to još nemaju, dakle pojedini kantoni koji još nisu došli do tog zakona, mogu to pitanje riješiti da nema potrebe donositi državni zakon. E sad, da ne pričam ponovo priču o tome što član 3. Ustava BiH, određena nadležnost šta je to, šta su nadležne institucije BiH, odnosno da zaključak napravim da je Amandman 56 na član 3. Ustava RS-a utvrdio – Da RS-u pripadaju sve državne funkcije i nadležnosti osim onih koje su Ustavom BiH izričito prenesene na njene institucije. Prema tome, donošenje ovog Zakona je u isključivoj nadležnosti RS-a. Takođe odredbom člana 16. stav 1. Ustava RS-a utvrđeno je – Da svako ima pravo na jednaku zaštitu svojih prava u postupku pred sudom i drugim državnim organima i organizacijama, a članom 19. stav 1. zagarantovano pravo na odbranu u sudskom postupku. Dozvolite mi na kraju da zaključim da je, kao što sam rekla, Zakon u RS-u donesen, njim je obezbjeđena primjena Evropske konvencije o zaštiti ljudskih prava, jednog od odnosvnih načela Evropske konvencije na čelu zaštite pristupa pravdi i između ostalog podrazumijeva ravnopravnost u mogućnosti pristupa zaštiti svojih prava u svim postupcima svih građana, bez obzira na njihove imovinske sposobnosti. U skladu s tim predlažem da ne podržimo principe ovog Zakona.
Sljedeći za diskusiju se javio prvi zamjenik predsjedavajućeg, uvaženi kolega, Božo Ljubić. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Dakle, pred nama se nalazi jedan zakon koji rješava jednu suštinsku stvar koja se tiče ostvarivanja ljudskih prava u BiH, što znači odnosi se na najsiromašniju populaciju BiH koja nije u stanju sama priskrbiti niti savjetovanje, niti pravnu pomoć u ostvarivanju svojih građanskih prava pred sudovima. S druge strane nalazi se materija koja je obveza BiH prema našim evropskim integracijama, dakle prema EU i Vijeću Evrope i u obrazloženju, dakle ovoga Zakona na stranici 21. jasno kaže – razvijanje sustava i strukture održivog pravnog savjetovanja i besplatne pravne pomoći u građanskim stvarima u BiH i s odgovarajućim prijedlogom zakonskog riješenja u ovoj oblasti predstavlja jedan od zahtjeva Vijeća Evrope i obveza koje je BiH prihvatila kao nužnu u oblasti reforme, reforme pravosuđa. Zašto smatram da ovu materiju treba urediti na državnom, državnoj razini? Jedan od razloga je taj što je potrebno uspostaviti jednake standarde, dakle za svakog građanina u BiH da bi mu bila na isti način zajamčena građanska prava. Druga stvar, onako kako ja shvatam problem ovih ljudi na koji se ovaj Zakon odnosi, bez obzira što je on uređen i vjerojatno dobro u RS-u, u Distriktu Brčko i nekim županijama u Federaciji, koliko znam na razini entiteta nije donešen zakon, postoje još uvijek slučajevi kada građanin ostvaruje svoja prava transentitetski ili transkantonalno, što znači ako se postupak vodi u kantonu kod njih nije njegov matični, to ne vidim načina da njegovo građansko pravo bude zajamčeno osim da se to riješi na razini države, bez obzira kako će se zakon zvati okvirni ili na neki drugi način kako se danas zove. 50 S druge strane ponovo da se vratim na naše obveze prema međunarodnim konvencijama koje su dio Ustava BiH, odnosno njegove preambule. Pa ću se ovdje zadržati kratko na stranici 22., rimsko III – usklađenost propisa sa evropskim zakonodavstvom, pa kaže – Međutim u skladu s praksom Suda iz Strazbura koji se poziva na članak 6. Evropske konvencije o ljudskim pravima, pretpostavljam da ova skraćenica to znači, posebno se jamči pravo na besplatnu pravnu pomoć, ali tijela Konvencije ističu da efikasno pravo na pristup sudu može zahtjevati dodjelu pravne pomoći koji je potrebno ugraditi u državno zakonodavstvo. Što znači i Konvencija Vijeća Evrope govori da se to treba riješiti na državnoj razini. Ili dalje, sljedeći paragraf kaže – Odredbe Konvencije reguliraju oblast prava na pravedno suđenje, jednak pristup pravdi što obvezuje sve države članice, ali svaka od njih individualno uređuje ovu oblast na način koji odgovara njenim ... sustavu i državnoj strukturi. I sad se vraćamo na ono što pretpostavljam je, može biti meritum ove rasprave ovdje, njena suština, da tako kažem, interferiranja ili kolidiranja nadležnosti između različitih razina. Ja sad ne mogu reći pouzdano da li, dakle u ovom Zakonu postoji toga i ako postoje te kolizije ili te interferencije mislim da se ona može kroz amandmansku formu otkloniti. Ali ono što ovdje, ako ću vjerovati ovom pratećem obrazloženju ovoga Ministarstva pravde, stoji, piše pod 6. – Donošenje i primjena ovog Zakona ne zahtjevaju izmjene postojećih propisa s obzirom na to da su Brčko Distrikt BiH, RS i veći broj kantona donijeli svoje zakone o uspostavljanju sustava besplatne pravne pomoći koji nisu u suprotnosti s odredbama ovoga Zakona, svoje propise će donijeti Federacija BiH i kantoni u Federaciji BiH koji ih još nisu donijeli. Prema tome, kažem, a ukoliko postoje negdje kolizije sigurno da njih treba, treba im obratiti pažnju da ne bi došlo do problema u primjeni. I evo, zadnji razlog i ne mora biti zadnji, može biti i prvi, zašto ćemo mi, ja podržati osobno ovaj Zakon je što ga je donijelo Vijeće ministara, evo iza kojega stoji i ova parlamentarna većina čiji sam i ja dio. Prema tome, ja mislim da ga treba donijeti, koji termin na kraju krajeva će on nositi u svom naslovu ovakav kakav stoji ili okvirni zakona, mislim da je ovdje bitna suština. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih, uvaženi kolega Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ja sam se na Ustavnoj komisiji izjasnio protiv ovog Zakona jer sam duboko uvjeren da je antiustavan. Dakle, ovaj Zakon je antiustavan i Savjet ministara u okrnjenom sastavu veoma, ja bih rekao, na jedan rigidan način krši ustavne odredbe i zadaje određene probleme ovom Parlamentu. Pa naravno da je antiustavan jer zar će čovjek iz Banja Luke ići tražiti pravnu pomoć u Sarajevo, zar je sudstvo u krajnjoj liniji i pravosuđe u nadležnosti institucija BiH, državnih institucija. Nije, to je preneseno, ali to je preneseno zna se pod kojim uslovima, neću govoriti, danas je bilo govora o tome, ali nećemo prihvatiti sada da i pravna pomoć ide na centralne institucije, to bi bilo apsurdno. Bez obzira na konvencije koje se čitaju vjerujem da se to neće doživjeti u ovom Parlamentu da se prihvati tako nešto. I zato je vrijeme da Savjet ministara konačno, uopšte izvršna vlast, dobro razmisli kada predlaže nešto da pedlaže u skladu sa našim aktima, dakle Ustavom BiH. 51 Ja vam neću sad govoriti o presunciji nadležnosti kao temeljnom principu Ustava, o podjeli nadležnosti, isključivoj podjeli, to je isključiva podjela nadležnosti između države i entiteta, ja ću vam spomenuti jedan, jedan evropski dokument, odnosno princip koji se primjenjuje na države članice EU, to je princip tzv. pravedne autonomije, princip pravedne autonomije, koji kaže – da nadležnosti, sve državne nadležnosti se daju onima za koje se pretpostavlja da će ih najuspješnije, najjeftinije i najbolje obavljati. Taj princip se može primjeniti na ovaj Zakon. Za pretpostaviti je da će građanin bolju uslugu dobiti tamo gdje mu je bliže, da poznaje prostor, da se bolje snalazi i td., da je u krajnjoj liniji to jeftinije i da će efikasnije riješiti svoj problem, naravno pod pretpostavkom da svi državni organi funkcionišu. Nažalost, što se tiče tog stanovišta kako funkcionišu državni organi, to je već druga stvar i o tom bi se moglo zaista puno raspravljati. Ovo, dakle ovi, ja bih to nazvao, u sebi to nazvati bolju, dakle jedinstven način ostvarivanja standarda zaštite građana to nije argument. On se može ostvarivati na različitim nivoima, dakle jedinstven način može se ostvarivati, dakle tu se traže standardi gdje stoji da na nivou opštine ne možete bolje ostvariti neko pravo nego na nivou entiteta ili države. To nije nikakav argument i obaveze konvencije. Gospodin Ljubić je spomenuo prihvaćanja konvencije, pa i sam je spomenuo na kraju da to mora biti naravno u skladu sa ustavno-političkim sistemom. Nikada EU neće tražiti nešto što nije u skladu sa unutrašnjom strukturom države, odnosno sa pravnim normama koje egzistiraju u toj državi i koje su, naravno koje se moraju primjenjivati. I zato bi bilo dobro, ja nerado ovo govorim, da se već jednom stane sa tim, jer ove stvari su dosta jasne postale, već gotovo svi to znaju, i da se na ovakav način daje se Parlamentu neka, neka hrana za održavanje tenzija ili konfliktnih situacija nepotrebnih. Kad Savjet ministara daje ove stvari onda ima i struku kod sebe, ima sve, mora dobro razmisliti da li može dati ovo na, može dati sve na Parlament, naravno, apsolutno, ali nije politički mudro ni korisno. Hvala.
Zahvaljujem. Predsjedavajući Doma, uvaženi zastupnik, doktor Milorad Živković, rasprava. Izvolite.
Imao sam običaj nekad da čitam novine odzada, a evo sad sam počeo i materijale da čitam odzada. I ovaj Zakon kada sam uzeo i tako pokušao da ga čitam odmah sam našao najmanje nekoliko razloga zašto bi bilo upitno principi ovoga Zakona da se ovdje podrže. Naime, neprihvatljivo je da se dodatno centralizuju u BiH, evo i ovakve stvari kao što je besplatna pravna pomoć. Samo na zadnjoj strani ćete pronaći da se otvara novih pet kancelarija, da se zapošljavaju novi ljudi i da se to sve ovdje u Kantonu Sarajevo održava. Princip u tome da se povećava budžet BiH ovdje je napisano samo oko 334.000, ja vjerujem da je to puno više u idućoj godini, je za mene neprihvatljiv. Gomilanje novih snaga zaposlenih, povećanje budžeta i centralizacija su principi koje neću prihvatiti. Ako postoji problem taj problem se može rješavati u dogovorima sa entitetskim institucijama koje bi mogli da peuzmu besplatnu pravnu pomoć za procese koji su ovdje u Sarajevu ili u Sudu BiH. Pokušajte otvoriti dijalog sa njima, pokušajte da vidite da li će oni prihvatiti taj posao, nemojte da idete u dodatno opterećenje budžeta BiH, nemojte da idete u dodatnu centralizaciju ovdje sistema, jer to mi iz RS-a, nažalost moram tako da kažem, a volio bih da to kažemo i ovi ili mi iz Federacije nećemo prihvatiti. Zahvaljujem. 52 Uvaženi kolega Beriz Belkić, replika. Izvolite.
Evo, slušajući posljednje ove tri diskusije ja zaista više nisam siguran da li mi govorimo o istom zakonu, jer ni na kom mjestu ja nisam vidio da ovaj Zakon ukida postojeći sistem, uspostavljeni sistem besplatene pravne pomoći. Dakle, ovaj sistem, ovaj Zakon pokušava objediniti sistem, odnosno ujednačiti kvalitet i način pružanja pravne pomoći. Ako ovaj Zakon ne treba ljudima iz RS-a, vjerujte ne treba ni meni, apsolutno ne treba, ali da se zna onda. Ovo je obaveza, međunarodna obaveza države BiH da ima sistem, pa neka bude decentraliziran do kraja, ali mora imati sistem, to je postavljeno pred državu BiH, mi ne možemo odgovoriti Vijeću ministara ili EU – ima RS nema problema, ima Kanton ZE-DO i uredu je. Dakle, niko ne traži centralizaciju i ja ne vidim ambicije ovog Zakona da centralizira stvar, samo pokušava da poveže ono što već postoji, ne ulazeći u autonomiju i rad pokušava neku vrstu standardizacije. Ali evo, ako ljudi iz RS-a smatraju da ne treba, ne treba ni meni vjerujte, ni jedne ..., ni ured ovaj, ni ured onaj, ako ne treba ne treba, nema problema.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Gospodine Belkiću i Vi bi ste sasvim bili u pravi kada bi stajalo u tom Zakonu – Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći institucija BiH. Dakle, ovdje to ne stoji i čim to ne stoji znači imamo dilemu, jer imamo već zakone usvojene koji i ... Pokušali smo sve nije, nisu amandmani uspijeli proći, došli smo u fazu u koju jesmo, morali smo usvojiti zakon. Mnogi kantoni usvojili zakon, Brčko usvojilo, i sad poslije toliko godina, znači od januara 2009. mi se igramo s tim zakonom. Dakle da je, ne bi niko ništa rekao da je taj Zakon nosio na koga se odnosi, o tome nismo razgovarali, znači da bude, da pretenduje, da bude jedini jedinstven u BiH on ne može, jer šta ćemo sa zakonima koje smo već donijeli. Dakle, ne pričamo o takvom zakonu. Znači RS je protiv da tu stoji bez odrednice na koga se odnosi. Zakon o pravnoj pomoći, koga, na šta?
Zahvaljujem. Predsjedavajući Doma, uvaženi zastupnik Milorad Živković, replika.
Znači, replika je mom uvaženom kolegi Berizu Belkiću. Naime, ja sam takvog stava a vjerujem i velika, veliki broj poslanika iz RS-a, da princip kada nešto u BiH nemamo na svim nivoima nedostaje zato što jedan kanton to ne želi da uradi ili princip kad neki ne želi da usaglasi zajedno sa ostalima da harmonizuju i da ti principi budu isti na BiH i da se traži donošenje zakona na nivou BiH za mene je neprihvatljiv, jer želim da natjeram i ostale da rade svoj posao. Princip u kome se uvećava budžet, samo po ovome, po ovoj procjeni, za 334.000 u godini, u situaciji kad entiteti ne mogu da izdrže dodatna finansiranja budžeta BiH za mene je neprihvatljiv, bar mi iz RS-a imamo 53 informacije da RS ne može da dodatna finansiranja nivoa BiH izdrži. Ne znam kakva je situacija sa Federacijom, vjerujem da je slična. Princip u kome se otvara novih pet kancelarija, i to se otvara u Kantonu Sarajevo, za nas iz RS-a je neprihvatljiv. Naveo sam vam tri principa koja su neprihvatljiva. Vi mi recite tri koja bi bila za mene prihvatljiva da bih mogao da glasam za ovaj Zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Šefik Džaferović, replika.
Ma vidite, kad se nešto neće onda džaba je, mislim bilo kakav argument, gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, iznosit. Ali eto, mislim radi stenograma, dakle stvar je potpuno jasna, meni je to bilo jasno još na komisiji, ali neće uvijek ovako biti u BiH, promjeniće se to. Neko misli možda da neće, ja sam potpuno uvjeren da hoće, jer ako hoćemo da idemo naprijed onda ćemo morati mijenjati neke stvari, moraćemo neke standarde usvajati. Tako da za mene tu nema nikakve dileme. Ali kažem radi stenograma, samo da pročitam član 1. Zakona i da potkrijepim ono što sam govorio u ovom uvodnom dijelu. Dakle, ovim Zakonom propisuju se osnovna prava za ostvarivanje besplatne pravne pomoći, oblici ostvarivanja besplatne pravne pomoći, subjekti za pružanje i korisnici besplatne pravne pomoći, uvjeti i način za ostvarivanje, finansiranje i kontrola pružanja besplatne pravne pomoći, kao i nadzor nad provođenjem ovoga Zakona, te osniva Ured za pružanje besplatne pravne pomoći pred organima i institucijama BiH. U članu 6. nadležni, u ovom, odredbi koja govori o značenju izraza u članu 4., nadležni organ za pružanje besplatne pravne pomoći, organ pred, koji je osnovan ovim Zakonom, Zakonom RS-a, Zakonom Federacije, kantonima, Brčko Distrikta i td., da ne čitam sad ja dalje. Dakle, BiH je država koja ima obavezu da garantuje jednake standarde svim građanima u ovoj oblasti. To se radi ovim Zakonom i ne zahvata se, izvršavajući svoju obavezu prema konvenciji, ne zahvatajući ni jednu od nadležnosti bilo kog nivoa vlasti u BiH. Ali ljudi mi nismo 14 država, 10 kantona, 2 entiteta, je li tako, 12, državni nivo 13, Brčko Distrikt 14, to je 14 organizacionih jedinica unutar države BiH gdje mora biti garantovano jednako pravo svima. A ovaj Zakon treba da posluži kao osnova da se u BiH uredi, dakle ova stvar, i neka uređuje, svako to i neka upravlja sa sobom, nikakav problem nije. I to je suština ovoga Zakona. Međutim, ovdje nema volje, dakle ovdje nema volje i ja želim da ponovim, dakle još jedanputa da kažem, bez obzira što je sada nema, ja sam uvjeren da će ona jednog dana doći, jer mi ćemo se ovdje u BiH krčkati u vlastitom blatu, stvari će u BiH biti u zastoju, krenuće i da nazaduju, doće do ekonomskih problema ili ne znam čega više dok ne shvatimo da se, ili svi ne shvatimo da se u BiH konačno moraju poduzimati koraci da se mnoge stvari uređuju pa i ova oblast. Nije ovo ljudi protiv ni jednog entiteta, ni jedne opštine, kantona ili bilo kog čovjeka u ovoj Bosni, u korist svih nas je ovo. Toliko, hvala vam. 54
Zahvaljujem. Nema više, uvaženi kolega Petar Kunić. Izvolite.
Ne mogu da prešutim ovo. Jest, jednoga dana stvari se, to ne možemo predviditi kako se mogu mijenjati, nešto se mjenjalo, dolazilo, nismo ni i u snu vjerovali za to. Ali ja bi rekao gospodinu Šefiku, kolegi, kada se shvati u ovoj državi da je ovo federalna država, da ovo nije unitarna država, da ne može prepisivati zakone iz Hrvatske i Srbije koje su unitarne države, sasvim drugačija stvar će biti. A to je shvaćanje realnosti. Ako shvatimo realnost i na tim realnim osnovama budemo gradili neki pravni sistem, a onda će taj pravni sistem biti održiv. Kapacitet države ne ocjenjuje se prema obimu funkcija, nego prema njenoj efikasnošću, transparentnošću, donošenju zakona i mogućnosti izvršavanja tih zakona a ne obimu. Pa vidite da se u svijetu, Francuska kao primjer unitarne države, decentralizuje, i sve države uopšte u svijetu. Ovdje se stalno gura na centralne institucije, sve nadležnosti moraju primiti centralne institucije. E, kada evoluiramo u tom pravcu, gospodine Šefik, ona ćemo vrlo uspješno donositi ove zakone i svi voditi brigu da se zakoni izvršavaju.
Uvaženi kolega Adnan Bašić ima repliku. Izvolite.
Ma kratko, lakonski jednu repliku. Malo me je, pažljivo slušam naravno, možda pažljivije nego mnogi jer čujem da pričaju, ja moram da poštujem svoje kolegice i kolege i vjerujte to sigurno činim. Gospodine Kuniću, malo me je zainteresovalo, posebno u ovim burnim raspravama kako nam se približavaju, od kada je i kojim je zakonom definisano da je BiH federalna država? Molim Vas da mi malo pojasnite, ja sam laik u tome, ali meni se čini da to nigdje u Ustavu BiH ne stoji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Lakonsko je pitanje, ali nije odgovor baš. U svakom slučaju, druga replika uvaženi kolega Petar Kunić. Izvolite.
Pa znate šta, to i ptice na grani znaju. Ako iz sadržaja pogledate, sadržaj Ustava, Ustav je takav da je BiH, to ponavljam, klasična federalna država. Da je klasična federalna država imate jedan element, a to je ovde da imate dva doma, da imate dvije jedinice, da imate koalicionu vladu, da je sastavljen od dva dijela, da je Parlament sastavljen od dva doma i td. Dakle, imate niz elemenata koji karakterišu državu kao federalnu državu. Ima još ..., imate Ustav. Dakle, federalna država mora imati ... ustav, ... i td. Dakle, ima niz drugih elemenata koji ukazuju, dakle, znam ja da se ovde negira, ja sam sudjelovao u raspravama '98. godine u Sarajevu oko Ustava. Ali pročitajte, pročitajte stavove stranih eksperata, pa ćete vidjeti, stavove njemačkih teoretičara, austrijskih teoretičara, 55 talijanskih teoretičara, svi kažu da je BiH federalna država. A zašto se to onda ovde negira? Zašto se to negira, kada iz sadržaja ustava, ne mora u Ustavu pisati da je federalna država. Je li piše za Švajcarsku da je federalna država? Je li piše za Austriju da je federalna država? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Nije, Švajcarska je federalna država, nije konfederalna. Ona se zbog tradicije zove da je konfederalna država. _____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Imamo sada red replika, iako imamo na dnevnom redu besplatnu pomoć. Prvi zamjenik predsjedavajućeg, uvaženi kolega Božo Ljubić je imao repliku u vezi sa ovim.
Gledajte, koliko se sjećam, u Dejtonu bila je namjera, poglavito iz Federacije da se ubaci termin država BiH, ali je bilo snažno protivljenje s druge strane, pa je ostalo samo BiH bez ikakvog prefiksa ..., a sada je kolega Kunić rekao država BiH. S druge strane, ja nisam politolog, nisam ni pravnik, ali dobro pazim na jednu pojmovnu, da tako kažem, jasnoću i ja koliko razumjevam države i sisteme, BiH ustvari nije ni federacija, ni konfederacija, to je jedna kvazikonfederacija koja nije profunkcionirala i bojim se bez korijenite promjene i neće. I ovde, evo osjećam slobodu da kažem ono što sam rekao '95. godine, kada se Krešo Zubak vratio iz Dejtona u Holiday in, mi Hrvati svi smo stanovali tamo u Holiday in-u jer je jedino tamo bilo struje i vode, i kada je ispričao šta je dogovoreno u Dejtonu, ja sam tada rekao – Krešo, ako takva država ikada profunkcionira, ja ću spaliti sve svoje diplome, od osnovne škole do doktorata znanosti, jer to znači da u životu ništa naučio nisam. Sve moje diplome su do dana današnjega čitave, a evo mi, evo i danas dokazujemo tu moju tezu iz '95. godine. Hvala lijepo.
I fotokopirane i ovjerene. Uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite. 56
Ma, samo mislim, otvorili smo jedno pitanje, nekoliko puta sam ja sa kolegom Kunićem o tome, dakle raspravljao. Ja vas pozivam sve da uzmete Ustav BiH i pročitate član 1. dakle kompletan član 1. zatim sve što u njemu piše, prvih nekoliko stavova, tamo ćete naći šta je BiH, pa onda tumačite kako želite da tumačite. A ako hoćete da govorite o federaciji onda, ja sam to govorio profesoru Kuniću, federacija nastaje, način nastanka federacije je udruživanje nečega. Ja ne znam da se u BiH tako nešto dogodilo, da sada ne otvaram potpuno drugu priču, da ne idem u drugom smjeru. Ovo je, dakle sasvim dovoljno, sasvim dovoljno sad za ovaj trenutak. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Adnan Bašić. Izvolite.
Ma, neću stvarno da širim, imamo drugu tačku dnevnog reda. Zahvaljujem gospodinu Kuniću, to su sve elementi koje ste Vi nabrojali, ali to nije stvarnost. Ja bih kao čovjek uman nazvao to fikcijom. Pa imam i ja fikciju šta bih želio da jeste BiH, a vi želite da je federacija, a ja bih želio da je ona Republika BiH. Ali sve je to fikcija i moja i vaša. BiH je nasljedna država Republike BiH. To je krajnja i definitivna činjenica šta je BiH. Tačno je da mi imamo u toj BiH Federaciju ali nije BiH federacija. Možda bi vi željeli jer je to malo lakši zaobilazni put za ono što stvarno želite, ali neću da o tome polemišemo. Hvala lijepo.
Uvažena kolegica Azra, poslovnička intervencija ima prednost. Kolegica Aleksandra Pandurević.
... [[nije uključen mikrofon]] o besplatnoj pravnoj pomoći, a ne državno uređenje BiH i molim vas da ...
Ja ne mogu da znam šta poslanik hoće da kaže kada se javi. I ja sam i maloprije upozorio da je to tačka dnevnog reda, ali nemojte me onda optuživati da sam jednima dao da o tome govore a da drugima to zabranjujem. Ja vas još jednom molim, upozoravam. Neki su ispunili svoje, znači mogućnosti kao što je uvaženi kolega Petar Kunić i nema više pravo da se javi po ovoj tački dnevnog reda, ali neki nisu, pa evo kolegica Azra Hadžiahmetović ima volju i želju da govori o tome. Izvolite. 57
Zahvaljujem. Ja nisam imala ni volju ni posebnu želju iskreno da vam kažem, ali me diskusija o državnom uređenju potakla da sugerišem zaista ako može ikako oba čitanja odjednom o besplatnoj pravnoj pomoći. Jer, izgleda da ovde u ovoj sali itekako postoji potreba za pravnom pomoći, posebno kada je u pitanju državno uređenje BiH. Ja vas predsjedavajući molim, ja mislim da ova rasprava nije uopšte bila disonantna. Ona je čak šta više išla u korist, u prilog potrebe usvajanja Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći. Stoga molim da pod hitno usvojimo u prvom čitanju, da amandmanski djelujemo u drugom, da dodamo da parlamentarci, odnosno Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH može uživati besplatnu pravnu pomoć, kada je u pitanju državno uređenje. Hvala. [[zajednička diskusija]]
Samo malo molim vas. Ja imam, znači potrebu da kažem uvaženoj kolegici, ako bude usvojeno u prvom čitanju onda ćemo staviti Vaš prijedlog da se i drugo čitanje odmah bez amandmana stavi na glasanje, a o tome ćemo vidjeti. Evo poslovnička intervencija, uvaženi kolega Petar Kunić. Izvolite.
Htio bih odgovoriti gospodinu Ljubiću.
Jel' to poslovnička? Kako to da ...? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Dobro, niste pravnik, nećemo, neću ja duboko ulaziti. Da je BiH država govori činjenica da su na nju prenesene državne nadležnosti. Nije u početku bila država, nego u međuvremenu je preneseno pravosuđe, obrana, dakle to su elementi. Imala je mogućnost zaključivanja međunarodnih ugovora. Uz ove tri stvari postala je država. To su elementi primarni da bi neka zajednica bila država, i od sad. Jeste li zadovoljni?
Jeste, jeste.
Jesam djelomično, ali bih ... 58
Možemo li mi dalje profesore, da krenemo dalje? Evo, ima još Dušanka, uvažena kolegica Majkić. SLAVKO-
nije uključen mikrofon
Nema Slavko, nemoj molim te. Pa zvršili smo ove priče, ma nemoj. [[zajednička diskusija]] Samo malo molim vas. Izvolite Dušanka.
Dakle, mom kolegi Džaferoviću. Zaista moram reći, bez obzira na ovo što je profesor Kunić rekao i na prenesene nadležnosti koje smo dali, mnogi još uvijek razmišljaju šta je to BiH. Ali postavljam osnovno pitanje koje si čovjek može postaviti – zašto je jednom organizacionom dijelu, ako to nije imalo neke druge reprekusije, dato ime Republika Srpska, odnosno zašto je drugom dijelu dato naziv Federacija BiH? To su pitanja na koja nismo nikad dobili odgovore, a interesantno bi bilo. Drugo, još nešto da završim. Ako zemlja ima svoju teritoriju, ako ima stanovništvo, ako ima zakonodavnu i izvršnu vlast i to sprovodi na cijelom prostoru, šta joj još nedostaje? Nedostaje joj međunarodni legitimitet. Na način kako se ponašaju političke partije iz Federacije u posljednje vrijeme, ne vjerujem da će moći dugo to na taj način da usporava se taj međunarodni legitimitet, jer iz rupe se ne može izaći. Dakle, nije ni jedna politička partija iz Federacije rekla, kolege umjesto što se prizivaju, umjesto što se prizivaju međunarodna zajednica da se, kako kolega Bećirović kaže, intenzivnije uključe u rješavanje ovog problema, a mi primamo platu za to, bilo bi bolje da je pozvao svoje kolege da kaže, hajde da mi sjednemo da pričamo o tim stvarima. Ova zemlja nema kapacitet da o tome govori. A dok god nema kapacitet nemamo šansu da izađemo iz ovog mraka. SLAVKO-
nije uključen mikrofon
Slavko ja bih te zamolio da ... SLAVKO-
nije uključen mikrofon
Nema potrebe. SLAVKO-
nije uključen mikrofon 59
Nije bitno koliko ćete dugo pričati, bitno je kakvu ćete reakciju izazvati. Jer ako izazovete reakciju da ja ne mogu poslije završiti ... SLAVKO-
nije uključen mikrofon
Vama.
Jeste.
Hajte recite. Izvolite.
Pa neprijatno bih se osjećati da meni samo uzmete riječ, a vrlo kulturno. Uvažene kolege, nemam kapacitet da ja dajem neku pravnu ili bilo kakvu besplatnu pomoć, ali evo vam rješenja. Da skratimo procedure, da ne gubimo ovoliko vrijeme, čim čujete, vi gospodo naši dragi prijatelji iz Federacije, predstavnike glavnih stranaka iz RS-a, da ovo neće proći, nemojte gubiti vrijeme da nas ubjeđujete kad neće. Ali nemojte ni vi reći predali smo se, ovi iz RS-a su u pravu i mi odustajemo. Nego ovako kažete – mi hoćemo iz Federacije ovi iz RS-a neće, zakon je pao, dajte nove prijedloge zakona koji će nas povezivati a ne razdvajati. Hvala lijepo.
Ja da nisam znao šta ćeš reći, ja bih te zamolio da ovo kažeš. Zaključujemo raspravu. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda, Ad. 10. Godišnji izvještaji o prometu strateške robe za 2008., 2009. i 2010. godinu, materijal Ministarstva spoljne trgovine i ekonomskih odnosa BiH Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa je 28.05 dostavilo Izvještaj koje je Savjet ministara usvojio na 4. sjednici. Komisija je 05.09 dostavila Miljenje o svakom od ovih izvještaja sa zaključkom. Otvaram raspravu o izvještajima. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite. 60
Ma evo, ja ću pokušati vrlo kratko. Možda je trebalo na ovaj način razgovarati kad smo razgovarali o dnevnom redu, ali smo bili okupirani drugim stvarima. Dakle, ja imam informacija možda malo više nego ostalih zato što sam član i ove komisije naše i mi smo se u više navrata ovim bavili i zaista ušli u suštinu problema. Međutim, mi imamo sad, na neki način, po meni, proceduralih problema. Dakle, tačka dnevnog reda je Godišnji izvještaj promet strateških roba 2088., 2009. godine, tako je formulisana. Izvještaj za 2008. i 2009. godinu razmatrala je komisija, dala svoje mišljenje, oni bili ovdje i usvojeni. Ta dva izvještaja smo ovdje usvojili i utvrdili zaključke. Izvještaj za 2010. godinu mi nismo imali, koliko ja znam na komisiji, jer je izgleda negdje otišao na neku drugu komisiju i njega Parlament nije usvojio. Poenta, ono što želim reći jeste da mi bi trebali sada da praktično razgovaramo o nalazu, odnosno o tome da li su realizirani zaključci koji su usvojeni prilikom usvajanja izvještaja za 2008. i 2009. godinu. I ti su zaključci vrlo jasni i govore o tome da se obavezuje ministarstvo i td., da dostavi detaljniji izvještaj za 2008. i 2009. Godinu. To je nešto kao, evo imamo detaljnije, ali su ovo Ministarstvo trgovine bilo obavezano da dostavi Izvještaj o izdatim dozvolama i za 2010. godinu, da pokrene proceduru izmjene zakona. Ovdje imamo da inspektorat neke stvari uradi. I na kraju, taj Zaključak 5. da se zajednička(?), predloži da se detaljna informacija o eventualnoj nezakonitosti u ovoj oblasti traži od Predsjedništva, SIPA-e i td. Očigledno je da mi danas nemamo ni informaciju zašto nismo dobili ove izvještaje, koliko ja znam nismo ih dobili ni od Predsjedništva, ni od SIPA-e, ni od ovih drugih organizacija, nemamo informaciju da li je ovaj inspektorat dostavio, ja to nisam vidio ali sam čuo da je dostavio neku informaciju, nemamo izmjene i dopune zakona. Praktično mi, po mom mišljenju, ne bi trebali raspravljati o dokumentima, o izvještajima 2008., 2009. Godina, jer smo ih ovdje usvojili, samo bi mogli konstatirati da ovi zaključci našeg Predstavničkog doma nisu u potpunosti realizirani i eventualno tražiti njihovu realizaciju. Pa kada sve budemo imali onda o tome pokušati neku raspravu napraviti i vidjeti kako izaći, a očigledno, očigledno da to treba. I naravno ostaje Izvještaj za 2010. godinu kojeg treba ovdje razmatrati, ali ja ne znam zašto nije bio na ovoj našoj Zajedničkoj komisiji nego da je otišlo na neku drugu komisiju.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovane moje kolege, očito da smo počeli da radimo da kad hoćemo da nam određeni izvještaj dođe onako kako je nekome po volji onda ga pošaljemo nenadležnoj komisiji, a ta nenadležna komisija se onda muči s tim ne zna šta da radi. I ovo je prvi put, u stvari drugi put, prvi put je bilo sa Zakonom o deminiranju, a ovo je drugi put da se uzme isključiva nadležnost Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost i dodijeli komisiji koja se nikada nije sretala sa tim. Podsjetit ću vas da je Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost u novembru 2011. godine predložila Predstavničkom domu 5 zaključaka koji su svi prihvaćeni u cijelosti. ... [[ne razumije se]] 61 Dakle, do sada je Ministarstvo za ekonomske odnose dostavljalo izvještaje koji su bili pod šifrom. Dakle, ako hoćete da vidite šta BiH izvozi od oružja onda dobijete oznaku LV, karikiram, LV 6, pa vi sanjajte o tome šta je BiH izvezla? Da bi Komisija za odbranu i bezbjednost raščistila s tim, s obzirom da je evidentno da postoji veliki broj djela kojima se bavi i SIPA, i tužilaštvo, i mislim da negdje sad govore već da ima 15 takvih slučajeva, Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost je tražila da se te šifre prevedu i dostave da bismo mi dali svoj stav o tome. Kolegij Predstavničkog doma je svjesno, znači dostavio to Komisiji za spoljnu trgovinu i carine. I kad sam ja vidjela o čemu se radi ja sam poslala dopis Kolegiju i rekla da je to oduvijek, od kad postoji ovaj Dom, da je to oduvijek bio zadatak Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost i nikad u nadležnosti Komisije za spoljnu trgovinu i carine. Jako mi je žao što predsjedavajući te komisije nije danas ovdje. I normalno, pošto komisija nije znala šta da radi s tim, ima materijal koji, ima požar u rukama a ne zna šta da uradi s njim, onda su oni donijeli takvu jednu, jednu odluku koja je jednoglasno podržala ali istovremeno, pošto je riječ o robama koje imaju strateški značaj za odbranu i bezbjednost, nije razmotrila aspekte, jer to izlazi iz njene kompetencije. Pa što je raspravljala komisija ako to nije njena kompetencija? Što nije vratila Kolegiju i rekla – poštovani članovi Kolegija vratite ovo nadležnoj komisiji. Očito da je izvještaj koji je trebalo da uradi Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost bio opasan. Dakle, nalazi te komisije su bili opasni da se saznaju u javnosti. I zato je dato komisiji koja nije mogla da se izbori s njim. I gdje smo danas? Danas smo dotle da još uvijek ne znamo šta se dogodilo i kakvo je stanje, jer ono što smo definisali kao 5 zaključaka koje je trebalo da nam dostavi Ministarstvo za ekonomske odnose, nešto smo dobili nešto nismo dobili. Svi u stvari bježe da ne bi rekli ono što jeste. Ja vas molim da Predstavnički dom ne bude institucija koja će štiti nezakonitosti i lopovluke koji su se u prethodnim godinama provodili. Ako tako bude onda nemojte mi govoriti o nikakvoj budućnosti ove zemlje u kojoj se očit kriminal koji je napravljen skriva time što se daje nadležnost komisiji koja nije u stanju da se s tim izbori. Dakle, pozivam vas da vratite materijal, koji predstavlja tačku dnevnog reda, nadležnoj komisiji koja će obaviti raspravu, napraviti izvještaj, obavijestiti Dom i javnost o tome šta se dešavalo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući. Pa, i meni je žao što nije ovdje predsjedavajući, evo ima članova komisije ovdje koji su bili prisutni. Ako ćete iskreno moje mišljenje, ja Boga molio da ovo nama ne dođe. Dajte da se ne bavim stvarima nekim, a treba da se bavim. Pa, ja ne mogu da krivim vas iz Kolegija vi ste uradili pravu stvar. Ko je dostavio ove materijale? Ministarstvo za ekonomske odnose. Pa nije valjda Komisija za odbranu i bezbjednost nadležna nad tim ministarstvom, nego naša Komisija za spoljnu trgovinu i carine, bilo je logično. 62 E dalje, nije ovo polemika na diskusiju uvažene kolegice Majkić, u pravu je, ali nisu samo strateške robe municija, oružje, puške, ima svega tamo. Ima nešto nadležnosti iz ove komisije. Jel' strateška vojna komponenta žito? Jel' žito? Nije. I to je roba strateška. Moramo se baviti time. Dakle, šta hoću da kažem, vrlo kratko uvijek govorim, evo ako smo mi pogriješili, a nismo, izgubili smo sate rasprave oko ovoga. Došlo je od nadležnog ministarstva i ja ću i sad tvrditi da je Kolegij uradio pravu stvar što je nama to dodijelio, nadležnoj komisiji. To što se prepliću raznorazne stvari Zajedničke komisije naše za odbranu i bezbjednost, komisije druge, Ministarstva inostranih poslova, Ministarstva pravde, ne znam ja, svi su uključeni, pa ko će to razgraničiti? To bi isto bilo samo radi digresije, i završavam, kad je meni, kad sam bio predsjedavajući baš ove komisije, uvaženi kolega Belkić, koga izuzetno cijenim kao i sve vas, poplave u Popovom Polju kaže – gospodine Jovičiću ovo je nadležnost vaša. Šta imam ja veze, spoljna trgovina, ali kaže – ha, nisam ja zaboravio, vi niste dali Ministarstvo za poljoprivredu i vodoprivredu, hajte dole malo vidite. I ja odem naravno. Dakle, završavam, mi smo dali mišljenje, nismo usvojili, ali postavljam ključno pitanje – pa šta da smo usvojili ljudi, strateške robe 2008.-2009. godine. Šta ćemo tu promijeniti? Ali, treba izvještaje pročitati pa vidjeti, da su strahovito opadajući parametri oko izvoza tih strateških roba. 2008. i 2009. godina, nekako smo se držali pa je bila pokrivenost uvoza i izvoza, nekako smo pristizali. 2010. godine strahovit pad. I završavam ovo. Da se mi kanimo ovih izvještaja iz 2008. i 2009. godine. Kad sam čuo podatak na ovo, evo nadležnoj komisiji, da je za prvih šest mjeseci opao izvoz struje i zarada 167 miliona maraka za BiH, a mi izvoznik veliki. Ja sad pitam vas unaprijed, a podsjetit ću vas, gdje ćemo mi u januaru i februaru kupiti ako su prazne akumulacije? Pa će neko meni reći sad otišao sam s teme. Ovo je tema, ovo je tema. Strateška roba je žito. Gdje ćemo uvest, suša ogromna u Srbiji, suša ogromna u Hrvatskoj. Šta ćemo, kako ćemo prehraniti narod? E to su strateške, a ne 2008. godine, ko je preživio 2008., 2009. i 2010. godinu evo ga u 2012. godini. Ko je umro 2008. godine, pokoj mu duši, alarahmetile, kako god hoćete, šta njega briga za te stvari čovječe ne možeš se boriti. Dajte da vidimo ovi koji su živi da se za njih borimo. I ovakvi izvještaji kad dolaze 4 godine zaostatka ja danas treba da trošim energiju da kažem jesam li ja nadležan, nisam. Nisam ni zašta nadležan. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Dušanka Majkić, replika. Izvolite.
Ja moram da kažem da ljudi koji su u toj komisiji ne znaju da je strateška roba, to je ona vrsta robe o kojoj se govori u ovom slučaju koja se istovremeno koristi i kao roba za vojnu namjenu i kao roba za civilne potrebe. Eksploziv je istovremeno i sredstvo koje se koristi u naoružanju, istovremeno koristi se kao industrijski. Veoma je važno da znamo gdje nam je svaki gram eksploziva. Veoma nam je važno gdje je zavrilo oružje 2007., 2008., 2009. godine. Podsjećam vas da ćemo imati sljedeću tačku koja govori o završetku rada Istražne komisije za period 2006-2010. godina. Tamo sam stavila onih 5 registratora koji govore, 7 registratora pardon, koji govore o nalazima i saznanjima do kojih smo došli. Ako sve treba da pokriju snjegovi, ruzmarin i šaš što se 63 dešavalo u tom periodu, onda ja hoću da kažem da ja to ne mogu prihvatiti, a pravo svakog od poslanika je da digne ruku za to i da kaže ja to pokrivam ma kako to bilo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Nermina Ćemalović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući dozvolite da pozdravim sve prisutne. Evo, govorit ću i kao član Komisije za vanjsku trgovinu i carine. I istina je da na Komisiji je rečeno da jedan dio treba da obavi Zajednička komisija za odbranu i sigurnost. A isto tako mi smo to smatrali da je Kolegij uputio nama iz razloga tog da damo mišljenje vezano za vanjsko-političku i vanjsko-trgovinski aspekt. A što se tiče odbrambeno-sigurnosnog aspekta da je to posao Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost i tu naša komisija nije se uplitala nego smo baš tako i rekli – da dio, znači odbrane i sigurnosti razmatra Zajednička komisija za odbranu i sigurnost. Ovo što kaže gospodin Belkić to je istina da je 10.12.2011. godine Predstavnički dom, naš Dom, usvojio Izvještaj za 2008. i 2009. godinu i Zajednička komisija za odbranu i sigurnost je tražila da se dopuni Izvještaj sa prilozima, jer prilozi nisu razmatrani. I onda su prilozi dostavljeni, ali nažalost završili su i na internetu, pa je mogao i ko je htio i ko bi trebao i ne bi trebao doći do nekih podataka koje mislim da ne bi smio, hajde da kažem, laik ili neki običan građanin ni vidjeti. U principu mi sad treba da se izjasnimo, znači o dopunjenim izvještajima za 2008. i 2009. godinu i za kompletan izvještaj za 2010. godinu. Komisija za vanjsku trgovinu i carine je podržala vanjsko-političke, vanjsko-trgovinske aspekte vezano za ovaj period koji smo naveli, i kažem još je bilo mišljenje, znači za ovaj drugi aspekt da to obavi Zajednička komisija za odbranu i sigurnost. Hvala.
Zahvaljujem. Imam potrebu da ja diskutujem. Dušanka imate li repliku, jel'?
Ne, ne.
U skladu sa Poslovnikom Kolegij ima pravo da izvještaje na razmatranje pošalje samo jednoj komisiji. Raspravljali smo o mogućnosti, tražili smo, i ja lično, da se to pošalje dvjema komisijama, što je u Kolegijumu protumačeno da je mimo Poslovnika. Imate mogućnost da izaberete između jedne i druge komisije, između komisije koje resorno ministarstvo priprema materijal i širi je obim onoga o čemu se govori jer se radi o spoljnoj trgovini i uži je dio, konkretno da se radi o sredstvima koje se tiču odbrane i zaštite. Postavlja se pitanje kome ćete poslati i da li ste do sada radili ispravno zato što ste slali samo jednoj komisiji. 64 Ne mogu dopustiti da neko ovdje sebi daje za pravo da je njegova komisija najjača u Parlamentu, da može da se ovdje radi samo sa jednom komisijom, da se vode istražne procedure i da ta komisija jedina može da da odgovor na borbu protiv kriminala i korupcije u BiH. Ne mogu dopustiti da ovdje kolege nisu iste i ravnopravne i da bilo koji u komisiji poslanik ne može da radi isti posao koji mu je dat u zadatak. Ne mogu da dozvolim da je ijedna stručnija komisija da se raspravlja o bilo čemu od druge komisije. Ne mogu dopustiti da nije prihvaćeno ili nije dozvoljeno da bilo koji poslanik iz bilo koje komisije bude i na sjednici te komisije i da stavi svoje prigovore ili da da svoje sugestije kako bi se ta stvar mogla da razmotri. To jednostavno ne mogu da dozvolim i onaj ko sebe stavlja iznad svih poslanika ovdje u ovome Parlamentu, očigledno da mu nije mjesto u ovome Parlamentu. Ne mogu dopustiti da se namjerno slalo izvještaj prema jednoj komisiji da bi se nešto zataškalo, jer kao što vidite već imamo ovdje u dnevnom redu Izvještaj o radu Istražne komisije u vezi sa zakonitosti uništavanja municije, minsko-eksplozivnih sredstava i td., i td., i prvi ću dići za ruku ako se želi istražiti i spoljno, znači promet strateške robe za 2008., 2009. i 2010. Godinu, ko god to ovdje predloži prvi ću dići ruku. Ali nemojte se stavljati iznad ovoga Parlamenta, nemojte se stavljati iznad kolega gdje smo svi isti, nemojte govoriti da je vaša komisija jedina koja može dati nam odgovore ovdje u BiH. Zahvaljujem. Uvažena kolegica Dušanka Majkić, replika. Izvolite.
Kolega Živkoviću ja ništa od toga nisam rekla, ja ništa od toga nisam rekla. Dakle, rekla sam da ono što je bio zaključak naše komisije Kolegij nije ispoštovao. Dakle, na naš zahtjev je došao ovaj materijal. Mi smo to pokrenuli. Nikada ni jednom riječju nisam rekla da je Komisija za odbranu najznačajnija, da je ona izvan ostalih. Ja duboko poštujem rad svake komisije i nikad se ne uplićem u rad onog što je nadležnost te komisije. Ali mi je zaista neprijatno da poslije četiri godine rada na ovome Zajednička komisija bude izopštena. Ja ne mogu da vjerujem da je to u dobrim namjerama. Evo, neka to bude ubuduće zadatak ove Komisije za spoljnu trgovinu i carine. Ali ja ću biti sigurno jedan od žestokih kritičara jer argumenti su na mojoj strani, informacije su na mojoj strani i nema čovjeka koji je u ovom Parlamentu, ni u prošlom ni u ovom sazivu, proveo više vremena na tom poslu od mene. To je, ako ništa bar se, kolega Živkoviću, bar se poštuje a ne proglašava se nepoželjnom osobom u Parlamentu.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Ja također nisam shvatio da bio ko od nas članova ove Zajedničke komisije pokušava ovu komisiju staviti iznad bilo koga. Ali činjenice su sljedeće, ja znajući od prilike kako će se ove stvari odvijati danas, ja sam ponio zapisnik sa 13. sjednice Predstavničkog doma. Na 13. sjednici Predstavničkog doma su usvojeni izvještaji 2008. i 2009. godine. Dakle, usvojeni su izvještaji. U formulaciji dnevnog reda za današnju sjednicu mi imamo navedeno da razmatramo ta dva izvještaja. Tačno je, gospođo Ćemalović, da prvi zaključak govori detaljnije, ali su izvještaji usvojeni, to je fakat. 65 Mi danas, po mom mišljenju, bez obzira koja je komisija radila, ja nisam spominjao komisije uopšte, mi danas trebamo raspravljati o ovih četiri, odnosno o ovih pet zaključaka koje sam ja ovdje pokušao interpretirati na brzinu. Jesu li realizirani ili nisu? Nema prijedloga izmjena i dopuna zakona. Inspektorat je neki izvještaj dostavio, poslanici ga nemaju. Nemamo izvještaja ni od Predsjedništva, ni Državne agencije za zaštitu, nemamo od Misije OSCE-a, SIPA-e. Sve to piše u ovim zaključcima. Dakle, ja sam u samom startu diskusije rekao da smo možda trebali, kad smo raspravljali o dnevnom redu, skinuti ovo. I ja predlažem sljedeće, da mi praktično pokušamo izanalizirati i vidjeti šta je od ovih zaključaka realizirano, šta nije i da pokušamo intervenisati da se to realizira. Što se tiče 2010. izvještaja, ne sporim pravo apsolutno Kolegija, i tačno je, gospodine Živkoviću, da se ne mogu dvije komisije, nažalost odrediti po dijelovima nego se mora opredijeliti za jednu. Znači da Kolegij kaže koja je nadležna komisija. Nema problema ako je to ova komisija neka da izvještaj i mišljenje o 2010. godini i mi ćemo raspravljati o tome. Ali je suština šta je sa ovih naših pet zaključaka? Jel' pojeo vuk magarca i nikom ništa. I Dušanka je u pravu, o krupnim stvarima se radi. A krajnji je rezultat ovo što Slavko govori, da je posao opao i pao totalno, što je praktično takođe jako važno.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 11. Tačku, Ad. 11. Izvještaj iz oblasti poljoprivrede za Bosnu i Hercegovinu za 2011. godinu, materijal Savjeta ministara BiH Savjet ministara je 07.08. dostavio u parlamentarnu proceduru ovaj Izvještaj. Nadležna Komisija za spoljnu trgovinu i carine je Mišljenje dostavila 05.09., te predlaže Domu usvajanje četiri zaključka. Ja se nadam da imate te zaključke kod sebe, da ih ne moram posebno čitati. Ako je potrebno pročitaću ih. Otvaram raspravu o Izvještaju. Uvaženi kolega Nermin Purić. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedavajući,. Kolegice i kolege. Često možemo čuti kako je poljoprivreda strateška grana i kako BiH u ovoj oblasti ima velike šanse i td. To može biti tako posebno sada u vrijeme hronične nestašice hrane u svijetu. Može dakle, ali nije. Razlozi za to su mnogobrojniji, a dobar dio tih razloga može se iščitati iz Izvještaja iz oblasti poljoprivrede za BiH za 2011. godinu koji je veoma detaljan, opsežan i predstavlja dobru osnovu za raspravu o ovoj temi i na tome, ljudima koji su ga izradili, zaista treba čestitati. Posebnu pažnju zaslužuju podaci o strukturi deficita u trgovini poljoprivrednim proizvodima iz kojih se može iščitati, iz koje se, dakle mogu iščitati kritične tačke u ovoj oblasti. Također jedno 66 od značajnih pitanja svakako je i politika poticaja po čijoj reformi, odnosno u čijoj reformi leži možebitni spas za bosanskohercegovačku poljoprivredu. Ako pogledamo podatke sadržane u Izvještaju vidjet ćemo da poljoprivredni budžeti u BiH u 2011. godini iznose preko 142 miliona KM. Treba imati na umu da je ranijih godina to bilo oko 160 miliona KM. Značajno je da je 75% od tih sredstava, kada govorimo o 2011. godini, utrošeno za premije, regres, plaćanje po grlu, odnosno po hektaru i td. Tu se naravno otvaraju pitanja opravdanosti takvog načina i takve politike poticaja, utroška sredstava, zloupotreba i td. Realnim se postavlja pitanje kako ta sredstva povećati i još važnije kako ih usmjeriti u pravom smjeru. Po mome mišljenju ta sredstva treba da budu utrošena na stvaranje uslova da, uslovno rečeno, država garantira otkup proizvoda i da garantira minimalne otkupne cijene poljoprivrednim proizvodima. Drugo područje u koje treba usmjeravati ta sredstva je poticanje i subvencioniranje kapitalnih ulaganja u poljoprivredi. I treći segment je stručno osposobljavanje poljoprivrednih proizvođača, njihovo organiziranje i udruživanje i naravno promocija. Dakle, više je nego jasno da poljoprivredni sektor treba brze i korjenite reforme, da institucije BiH, uključujući i nas, nisu uradile svoj dio posla i da regionalna integracijska kretanja ne idu u prilog našoj poljoprivredi niti uostalom, dakle bosanskohercegovačkoj privredi u cjelini. U tom smislu smatram da ovaj Izvještaj treba podržati, da treba posvetiti pažnju prijedlozima mjera politika u poljoprivredi, prehrani i ruralnom razvitku koji su sadržani u ovom izvještaju, da treba prihvatiti zaključke nadležne komisije i pobrinuti se za njihovo sprovođenje. I na kraju, ovo je možda posljednji dobar Izvještaj iz oblasti poljoprivrede. Ne dobar u smislu metodologije po kojoj je rađeno, nego onoga što je sadržano u Izvještaju, dakle kad su u pitanju podaci, informacije, i td. Prosto me je strah šta ćemo čitati u izvještaju za 2012. godinu, a posebno 2013. i 2014. godinu, a zbog smjera u kojem se kreće region i zbog našeg odnosa prema ovoj važnoj grani privrede. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se. Sljedeći je uvaženi zastupnik Dragan Vrankić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Uvažene kolege zastupnici. Nastojat ću da skratim dio rasprave i da se ne ponavljam sa kolegom koji je već dobar dio toga i rekao koje sam imao namjeru reći. Ja bih samo još dodao da je stanje u poljoprivredi faktički i slika stanja države. Neću ništa posebno reći ako kažem da je trenutno najkonkurentnija roba na svjetskom tržištu hrana. 50% stanovništva je polugladno ili 25% neuhranjeno, znači druga pola gladna, tako da u tom kontekstu mislim da ima posebno značenje i da s tog aspekta se može dati i značaj poljoprivredi i poljoprivrednoj proizvodnji, proizvodnji hrane, a posebno sa aspekta razvoja ruralnih područja. Mi danas ne pokrivamo ni 50% naših potreba, potreba u hrani. Mi se nismo osposobili ni da zaštitimo domaću proizvodnju. Nismo se osposobili da izađemo na svjetsko tržište, jer i na domaćem tržištu nismo konkurentni, kamoli da izađemo na međunarodno tržište i da se nosimo sa proizvođačima 67 hrane, a znamo da, evo samo jedna Francuska, nemojte me uzeti za riječ, mislim da 50% svog proračuna stimulira za poljoprivrednu proizvodnju. Usporedbe radi, evo ovdje smo vidjeli u ovom materijalu koji je sadržan, i ja bih rekao dosta dobar, ima dosta materijala iz kojih se može raspravljati, negdje oko 150 ili 142 miliona maraka izdvajanja za poljoprivredu, a to je samo nešto malo više od 1% fiskalnog kapaciteta BiH. U takvim okolnostima, mislim da nemamo uopće šanse. I ovo što je kolega rekao, mene je naprosto strah razmišljati šta je s našom poljoprivredom, šta će se dešavati, koja je naša šansa i šta reći onim ljudima koji nekad osnovano nekad neosnovano izlaze na cestu i pokušavaju faktički da iznađu načina da prežive i osposobe svoje obitelji. Ja bih rekao da mi imamo jednu od ključnih zadaća, a to je ono što nas puno ne košta, da institucionalno izgradimo ono što moramo napraviti na svim razinama. Znači, nije to samo obaveza državne razine nego i entiteta i da bar taj institucionalni dio izgradimo kako bismo im bar u onom dijelu omogućili da nemaju administrativnih zapreka ili da zaštite ili da eventualno izađemo sa proizvodnjom na svjetsko tržište. Što se tiče ovoga dijela stimuliranja, ja bih jednostavno želio reći i ovo, da ko se malo bavio proračunom može vidjeti da odprilike u našim proračunima oko 40% sredstava otpada na socijalni sektor, dajem vlastitu procjenu da pola od tih uopće ili nisu ili su dijelom ili 100% radno sposobni. Evo umjesto da razvijamo socijalni sektor na takav način, ja mislim da je puno bolje da razvijamo poljoprivredni sektor kroz poticaje. A kad je u pitanju ruralni razvoj mislim da najbolje govori slika kad ulazimo u naše gradove onda vidimo da svako pola godine nikne jedan veliki novi stambeni blok gdje ljudi faktički dolaze sa sela, žive, u grad, jer tu očito neko za njih nešto radi, tamo to ne moraju. I mislim još jedan put u sunovrat gdje se moramo otrijezniti što prije i pokušati dati poljoprivredi ono što joj pripada, a ona jeste strateška. Pa ne bi valjda i razvijene zemlje, znači poljoprivreda proizvodi gubitak i oni joj daju 50% poticaja i daju znači na takav način poruku i važnost šta znači poljoprivreda i proizvodnja hrane za svaku zemlju. I u tom kontekstu mislim da trebamo od njih učiti i učiniti ovo sve što je neophodno. Dobar dio mjera stoji samo ih treba operativno i razraditi i implementirati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Beriz Belkić, rasprava. Izvolite.
Evo ja ću pokušati vrlo kratko. Dakle, za mene je Mišljenje naše nadležne komisije prihvatljivo i ovi zaključci koje je komisija predložila. Ali želim nešto reći o drugom aspektu kad je riječ o ovim inicijativama i td. Dakle, nakon 8, 9 mjeseci od poslaničkog pitanja gospodina Ivankovića, koje je pretača ovoj cijeloj priči i 7, 8 mjeseci inicijative, mi imamo danas raspravu, dakle nakon 8, 9 mjeseci. Podloga za raspravu je Izvještaj o stanju u poljoprivredi u 2011. godini. Motiv gospodina Ivankovića, barem je u obrazloženju inicijative to stavio, jeste pitanje Vijeću ministara na koje nije dobio odgovor, da li će BiH ispuniti, stvoriti uslove za izvoz proizvoda životinjskog i biljnog porijekla u EU do 01.01.2013. godine kada će Hrvatska preuzeti zakonodavstvo EU. I pitanje je bilo da li će BiH uspostaviti sistem plaćanja na nivou BiH u skladu sa Pravilima instrumenta za predpristupnu pomoć namijenjena ruralnom razvoju. Ni na jedno od ova 68 dva pitanja, što je bio motiv tog poslanika, mi nismo dobili odgovor. Dobili smo dakle Izvještaj o stanju u poljoprivredi i dobili prijedlog zaključaka. Dakle, ja samo želim ukazati da nešto nije u redu sa ovim našim inicijativama. Još je on odlično prošao. Poslanici Stranke za BiH prije godinu dana su pokrenuli inicijativu za raspravu o ekonomskim prilikama, odnosno neprilikama, odnosno ekonomskoj situaciji u BiH i ni do dan danas nemamo raspravu. Ali evo, da zaključim, dakle poslanik Ivanković nije dobio odgovore ni kroz poslaničko pitanje ni kroz svoju inicijativu koja je rezultirala raspravom o Izvještaju o stanju u poljoprivredi. Ja ću, kažem, podržati Mišljenje nadležne komisije i podržat ću ovo što ljudi predlažu, jer drugo šta se nije imalo predložiti.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Slavko Jovičić, rasprava. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući. Ja mislim da ćete Vi reći da sam ja danas efikasan, a evo i sad ću nastaviti u istom tonu i ritmu, ovako je bilo. Dakle, na komisiji jasno smo rekli, da ne pominjem više ono nadležnost poljoprivrede, nadležnost entiteta, kantona, distrikta, kako je to sve je to jasno, ali šta je ovdje suština. Ovo su pitanja koja nas ujedinjuju jer nam svima treba da jedemo. Ne mi, nego i one koje mi predstavljamo i uvijek se zaklinjemo i zaklanjamo iza njih. Ovo je suština. Dakle, i da naglasim, podržao sam Izvještaj, ali sam bio protiv zaključaka. Evo zašto. To vam je isto kao što smo imali ranije, sjećaju se kolege koje su bile u prošlom mandatu, svaka godina kad je predizborna guraj sniženje PDV-a na prehrambene artikle, dječiju hranu, knjige, i ovaj plavi dizel. Kome treba plavi dizel u septembru kad nema šta da ženje, sve suša? Dajte pripremite za oktobar, čim prođu izbori, da onaj tačno zna, kako, isplati li mu se ići u jesenju sjetvu. Da odmah to riješimo. Najmanji problem će do nas biti. Ja vam zaista, ne što ja puno znam, ali vas kao prijatelje pozivam, ovo su pitanja koja nas mogu sjediniti pa će doći na red ona teška, malo teža. Ali ovo, što bi moja baba rekla pa se vi smijite koliko hoćete, ne mislim Vi predsjedavajući nego ovi moji iza leđa, štrucu svak mora jest, a ti dijete dole dipli u Parlamentu šta hoćeš, opet ćeš doć da jedeš štrucu malo bolju ti nego onaj drugi. Ali ja bih volio da svi, ali nije moguće. Evo rješenja. Ko je tražio sušu? Sinoć grmljavina razvaljuje Pale, kiša. Što će gore, nema ni požara, ni sjetve, nema ničeg, što će gore? Ali ne mogu je ja prenijeti tamo da ugasi požare u Gacko gdje danima gori i vidjet ćemo kolika je šteta. Pa kad čujem ovaj podataka, i ovo je Izvještaj za poljoprivredu, ... i šumarsto, izađe neko s podatkom i kaže 50 miliona maraka šteta ovogodišnja od požara. Pa ako išta znam iz matematike znam onda ovako sračunat, za šumu je potrebno 50 godina puta, ako je sad baš 50 miliona, to je 2,5 milijarde. Pa, odakle je on utvrdio, nekakav ekspert pod navodnim znacima, a nije izašao iz kancelarije. Ni jedna komisija još nigdje nije uvrdila šta se ovo desilo s poljoprivredom? Kolike su štete? Šta će biti? 69 Pošto sam obećao da ću biti efikasan, gore gledam, 3 minute neću preći. Dakle, ljudi ovo su pitanja kojim se moramo baviti. I da ne naglašavam, jasno je nadležnost entiteta je poljoprivreda, nadležnost je drugog entiteta, Distrikta, kantona. Ali gdje god se nađete ne kažete vi u Mostaru dajte mi hljeb iz Hercegovine, nego odakle je stigao i gdje je jeftiniji. I moji u Banja Luci i na Palama, daj jeftiniji hljeb, daj jeftinije žito, a nema ga nigdje, pitanje je kako ćemo naći. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku. Ne samo da je bio efikasan već i efektivan, jer efektivnost znači raditi pravu stvar, a efikasnost raditi je na pravi način. Dakle, sljedeći za raspravu uvaženi zastupnik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Čitajući zaključke naše Komisije za spoljnu trgovinu i carine, ja nisam uspio da nađem jednu stvar za koju ja cijenim da je ključna, pa ako je ovdje predsjedavajući komisije, nema ga ne vidim ga, ili neko od članova komisije, ja ih molim da razmisle malo nakon ove moje diskusije, da li ove zaključke možda upotpunit sa još jednim zaključkom. Ni jednim zaključkom, kada se oni iščitaju, dakle prvi govori o preuzimanju pravne tečevine EU, drugi govori o aktivnosti Mape puta s tim i stvaranje uslova za izvoz proizvoda životinjskog i biljnog porijekla iz BiH, treći govori o obavezi Vijeća ministara i Uprave za indirektno oporezivanje vezano za ovaj plavi dizel i četvrti govori o IPA fondovima. Dakle, ni u jednom zaključku nema ključne stvari. Za mene je kada je u pitanju poljoprivredna proizvodnja, poljoprivredne proizvodnje, kao što je to jasno, dakle u EU i nigdje u svijetu nema bez odgovarajuće politike podsticaja. Kolega Vrankić je nešto o tome govorio i tačno je, dakle pola budžeta Francuske ide u te namjene. Budžet EU je donedavno bio struktuiran tako da je polovina išla za podsticaj poljoprivrednoj proizvodnji, sad je ta polovina podijeljena, pola od te polovine je ostalo za poljoprivrednu proizvodnju, a druga polovina opet za ovaj ruralni razvoj, na neki način opet poljoprivredna proizvodnja. Kod nas je ovdje opisana politika poticaja, u našem Izvještaju za 2011. godinu na strani, u poglavlju VI, tačka 2. ..., na strani 42. do 53. ovog Izvještaja. I ja mislim da politika podsticaja u poljoprivrednoj proizvodnji u BiH nije adekvatna i dokle god mi tu stvar ne uredimo na pravi način mi nećemo imati odgovarajuće poljoprivredne proizvodnje. Zato ja mislim da bi ovdje nedostajao jedan zaključak još, možda jedan zaključak 5., a da razmisli neko iz komisije kako da ga formulira, ja nisam stručnjak za ovu oblast, ali imam toliko znanja, mislim tih općih da mogu da govorim na ovu temu i na ovakav način jel', da se možda zaduži Vijeće ministara da u saradnji sa entitetskim vladama, da to bude poseban zaključak, Vladom Brčko Distrikta BiH se razmotri, dakle pitanje politike i podsticaja u BiH i predloži se možda jedan drugi efikasniji, bolji sistem podsticaja koji bi doveo do unapređenja poljoprivredne proizvodnje u našoj zemlji. Mislim da takav zaključak nedostaje zaključcima ove komisije i ja, evo pozivam, ako je neko iz komisije tu, molim da ovo uzme u razmatranje pa da vidimo da možda zajedno napravimo neki zaključak o kojem bi se glasalo. Toliko, hvala vam. 70
Zahvaljujem. Ali, evo preporučio bih da stupite u kontakt pa da pismeno, dakle te zaključke pripremite do kraja. Za repliku se javila uvažena zastupnica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa, jedna možda ispravka krivog navoda, ali iskoristit ću samo, kolega Džaferoviću, više kao šlagort za jednu sugestiju. EU je trošila preko 80% svog budžeta, dakle budžeta EU na provođenje zajedničke agrarne politike. I to se do posljednje budžetske finansijske perspektive smanjilo do nekih 47-48%, najviše pod pritiskom međunarodnih trgovinskih organizacija, angažmana, aranžmana i td., i novih pravila sad u poslednje vrijeme svjetske trgovinske organizacije. Između ostalog, a zašto govorim ovo ću iskoristiti kao šlagort, ako su zabranjeni poticaji, nisu zabranjene investicije u poljoprivredi što je trenutno in, jel, hit u svijetu, posebno u regionima, svjetskim regionima koji su drastično pogođeni klimatskim promjenama. Ja hoću samo da one koji se malo bave ovom problematikom da podsjetim i skrenem pažnju da je jedan od regiona u svijetu koji je posebno apostrofiran sa vrlo visokim stepenom rizika od klimatskih promjena na sve grane koje su vezane za klimatske promjene, to je turizam, poljoprivreda i td., region jugoistočne Evrope. Dakle, mi moramo drugačije pričati. Poticaj, podsticaj i td., mi ne možemo ići punih usta u EU i tražiti da mi koristimo ono što koriste ili su koristile neke zemlje. Drugo, kad već pravimo malo poređenje sa nekim zemljama jedini relevantan indikator je koliko se za podršku poljoprivrednoj proizvodnji troši procenata GDP-a. A kad to pogledate onda ćete vidjeti drastično mali procenat GDP-a evo u budžetu EU od budžeta, jel, ukupne EU, odnosno svih zemalja, što naravno nije nikakav relevantan pokazatelj za BiH. Nama je ključno upravo ovo – investicije u poljoprivredu, i posebno u one oblasti a tu je i poljoprivreda kako bi se kompenzirali negativni efekti klimatskih promjena na tu granu. Ne treba biti ni stručan u ovoj oblasti, to svi znamo, svi osjetimo, i posebno ono što je kolega Vrankić na samom početku pomenuo kako se to reflektira na nestašicu hrane, skok cijena hrane, i sad ćete vidjeti lančano u ovim očajnim finansijskim uslovima kako će se to sve odraziti na finansijske tokove u cijelom svijetu i pogotovo u onim zemljama koje su osjetljive na ovo. Izvinjavam se, ja sam ovo iskoristila kao ispravku krivog navoda, ali sam malo eto nešto možda.
Zahvaljujem uvaženoj zastupnici na ovom pojašnjenju. Uvaženi zastupnik Zijad Jagodić, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja bih želio, kolegice i kolege poslanici, da iznesem svoje mišljenje vezano na ovu tačku dnevnog reda. Kad je u pitanju proizvodnja i poticaj, upravo imali smo priliku da čujemo kako treba 71 poljoprivrednicima pomoći u obliku neke subvencije koja se odnosi na, mislim, na pojedine proizvode ili strukturu generalno gledano, mislim da je žalosno da mi ovdje u ovom Parlamentu odlučujemo na ovaj način. Jer da želimo, odnosno da naša nadležna ministarstva, kako po kantonima i entitetima, pa čak i državno Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa kada bi željelo da konkretno nešto učini to bi zasigurno i učinilo. Međutim, bojim se da tu nije želja. Evo pogledajte samo u podacima ovog Izvještaja, na strani 18 i 19, da ne bih detaljno, ali ono što konkretno sam želio da iznesem. U BiH najviše proizvodimo šljive, jabuke i kruške – šljiva 157 hiljada tona, jabuka 75, krušaka i toliko. Među povrćem: krompira, kupusa, luka, paradajza, to su na desetine hiljada tona, od toga krompira 412 hiljada. Međutim, od svih ovih kultura više od 40, 45% mi uvozimo. Kada bi mi željeli da, samo jedan primjer, ja sam prije dva mjeseca imao primjer da odem, doživljaj, ja sam se ružno osjećao ali u suštiti i spremio da, na neki način, iznesem ovaj primjer. Na granici sa Slovenijom, mojim starim prijateljima, u razmišljanju šta da im ponesem, uzeo sam dva litra rakije domaće, i znate šta je bilo na granici, kada nisam, nisam želio da kažem da nemam ništa nego imam dva litra rakije, kaže – a, izvolite, kaže – otvorite gepek. Otvorim ja gepek, i kaže – dva litra, jeste ali samo jedan možete ponijeti. Rekoh – a šta ću sa ovim drugim? Kaže – ništa, izađite ovamo i pozadi iza carinskog bloka uzmite vi flašu, uzmite lijepo, izađite, i jedna kantača, ne znam ... [[ne razumije se]] I ja sam morao to prosuti lijepo i flašu u kontejner za staklo. Ja gledam, pa nema šta nam u Bosnu ne ulazi. Niko me ne pita, jednostavno veliki kamion, imamo priliku da čujemo Uprava za indirektno oporezivanje, carinska uprava, carinari, jedni spavaju, jedni gledaju, jedni ne gledaju, jedni zažmire – gledaju a žmire. Definitivno kad su u pitanju, evo sad u ovom momentu sve ono što mi zaista proizvodimo kad bi željeli zaštititi to ne bi nikakav problem bio. Smatram da se bar malo ponašamo kao zemlje, odnosno u duhu dobrog gospodara, domaćina, da zaštitimo ove naše ... Ja definitivno smatram da i ova procedura što se tiče davanja plavog benzina ili kerozina, ne znam šta sve ljudima nude, međutim poljoprivrednici nisu zainteresirani. Ja sam imao priliku sa predsjednicima udruženja da razgovaram – e, kaže, kad bi oni nama izvršili otkup toga što mi proizvedemo. Ja smatram da nekad i u starom, da ne kažem, sistemu bivše Jugoslavije a i sada do '96., '97. godine zemljoradničke zadruge su vršile određeni otkup, međutim kako je privatizacija uzela maha definitivno sa time se prestalo. Država ako želi riješiti ovaj problem mora zagarantirati otkup, pa makar ga otkupila po nekoj normalnoj cijeni i prodala našim prerađivačima. Time ćemo eliminisati sve a poljoprivrednike zadovoljiti. Vjerujte da, ja sam prije četiri mjeseca u ovom Parlamentu predložio i inicirao da se sastanu entitetski premijeri sa svojim ministrima i da probaju naći rješenje, jer je premijer RS-a otišao u Bugarsku i, kao predviđajući vjerovatno da će doći do krize, ugovorio određene količine pšenice. A mi evo ovdje, pogledajte od 58 hiljada tona pšenice koja je bila nekad zasijana sada imamo 21 hiljadu. To je 44% je opet, da ne kažem, deficit. Smatram da država treba u tom dijelu da reaguje i jedino tu ćemo riješiti problem. Ove male, to, prije svega što i na federalnom nivou se sugeriše da poticaji budu u benzinu ili nafti ja mislim da je to čisto zbog izbora i njihovog jačanja, a smatram da je to, apsolutno ne treba podržati. Hvala vam.
Zahvaljujem. Ako mi je dozvoljeno kao liječniku dometnuti svakako je bolje da je rakiju prolio nego da je popio. Sljedeći je uvaženi zastupnik Adnan Bašić. Izvolite 72
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Prije nekoliko dana sam boravio malo u Hercegovini i Dalmaciji. Ponukalo me je neke od stvari koje su i ovdje ljudi pametni primijetili – hrana u BiH bojimo se da će narednu godinu ili možda idućih godina biti za mnoge misaona imenica. Vrlo je lijepa ova primjedba da naše Vijeće ministara zajedno sa svojim kolegama iz entiteta i Distrikta Brčko sjednu i ozbiljno se zamisle tražeći rješenja, i ako je potrebno čak da se održi vanredna sjednica Državnog parlamenta i da se utvrdi strategija brige za hranu i prehranu stanovnika BiH. Vjerujte situacija je teška. I sigurno će, ja sam star čovjek, najstariji sam među vama, pamtima ja one poratne gladne godine. Ima jedna mudrost naših starih koja kaže – teška je zima sinko ali gladno proljeće je tri puta teže. Bogami, sudeći po svemu što je pretutnjalo preko ove zemlje Bosne a bogami i naše Hercegovine biće nam vrlo, vrlo ružno proljeće. Evo, iz mnogih diskusija se to već i naslućuje. Ja zato mislim da bi bilo stvarno dobro da se osmisli stvarna strategija kako u enormnom poskupljenju, galopirajućem poskupljenju koje nas čeka za svaki kilogram bilo koje hrane. Da li za ljudi ili za stoku, što mnogi zaboravljaju, jer može doći do pravog pomora i ono naše malo stoke što je preživjelo ovu sušu, jer neće imati čime da ih prehrani. A vi znate kakve su posljedice. Dakle, ovo je vrlo ozbiljan problem i ja smatram da vrlo ozbiljno Vijeće ministara mora da to prihvati i da i mi kao Državni parlament, ako je potrebno oba doma Parlamenta, na toj vanrednoj sjednici, ako je potrebno, napravimo i prihvatimo strategiju zaštite našeg stanovništva od gladi. Žao mi je ali moram to da kažem, tačno tako od gladi. Naće svako imati novaca za nabavku hrane ako se ovako nastavi. ... se malo našalili s našim dalmatincima, ako ništa drugo ribe se uvijek može uhvatiti, pa nećete bar biti gladni. A šta da mi uhvatimo, više ni u rijekama i jezerima, kada smo prolazili pored Bučkog jezera nema ga, kao riječica, nema ni ribe. Vrlo ozbiljno pitanje, i ja zahvaljujem svim poslanicima koji su isto ovako razmišljali kao ja, moraćemo u narednom periodu da nešto osmislimo – izlaz za prokletstvo koje se zove glad, a mnoge generacije starije pamte to, neponovilo se, da nam se ne vrati, vrlo, vrlo ozbiljno pitanje. Hvala gospodine predsjedavajući.
Zahvaljujem. Sljedeća je uvažena zastupnica Danijela Martinović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovane dame i gospodo, sve vas srdačno pozdravljam. Nekoliko rečenica vezano za poljoprivredu. Dakle, svi se ovdje čudimo i užasavamo zbog situacije u kojoj se našla poljoprivreda, ruralni razvoj, sektor ishrane, no problem je svakako, mislim žao mi je što juče nije bilo više kolega na sjednici naše Komisije za vanjsku trgovinu i carine ... gospodin Nešković dao zaista jedan realan prikaz stanja i dopunio i ove informacije koje su vezane za Izvještaj o stanju u poljoprivredi. Šta je problem? Problem je naradno, s jedne strane jačanje administrativnih kapaciteta. Naime, prema Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju i članku 95. BiH je preuzela obvezu modernizacije i restrukturiranja cijelog sektora poljoprivrede i ruralnog sektora. Problem, naravno nije samo na državnom nivou nego i na entitetskim nivoima. Dakle, onaj naš famozni problem 73 koordinacije, odnosno nedostatka koordinacije i sihronizacije aktivnosti. Formirali smo jedan tehnički tim za koordinaciju aktivnosti na državnom nivou koji čine predstavnici Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa ali i različitih agencija i ureda na državnom nivou. Tu su i predstavnici adekvatnih entitetskih ministarstava. Međutim, problem je što se ni tu ne mogu dogovoriti. Ni u okviru kantona ni u okviru Federacije nema jedinstva kada je riječ o usvajanju, odnosno preuzimanju AKI-a. Opet između RS-a i Federacije BiH preuzimaju se različita zakonska rješenja tako da nemamo na nivou entiteta međusobno, dakle ako povučemo tu paralelu, ni na nivou države nikakve, dakle koordinacije ni ujednačavanja zakonskih rješenja. Drugi problem je jačanje administrativnih kapaciteta. Možda nekoliko statističkih pokazatelja. Naime, na području BiH, tu mislim i nivo entiteta i države, samo je 300 zaposlenih, dakle na svim nivoima koji se bave problematikom poljoprivrede i ruralnog razvoja. Recimo Republika Srbija ima preko 3.000 ljudi koji se bave, dakle u ministarstvima i agencijama, navedenom problematikom, preuzimanjem AKI-a, kooridnacijom i sihronizacijom. Republika Hrvatska preko 2.000, Makedonija, koja je tako recimo odprilike kao i mi, odnosno i manja, ima čak više od 1.000 ljudi koji se bave navedenom problematikom. Isto tako ... problematika i poticaj što je gospodin Džaferović rekao, dakle nema ni tu sihronizacije i nema ni dovoljnih izdvajanja. BiH izdvaja više od 550 miliona KM, ali problem je što su navedena izdvajanja neefikasna i, ono što ste rekli, neefektivna, je li. Dakle, nemamo strategije, strategija izdvajanja novčanih sredstava i poticaja. Hrvatska izdvaja preko milijardum, izračunato u KM, i po hektaru obradive površine mnogo više od BiH. Šta nam je rješenje? Pa, rješenje da se, da konačno napravimo operativni program BiH za poljoprivredu, prehranu i ruralni razvoj. Ako ste malo pogledali, nadam se da jeste, stranicu našeg Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa tu imamo zaista, ne zove se strategija ali se zove Strateški plan za harmonizaciju poljoprivrede, prehrane i ruralnog razvoja. Kada bismo operacionalizirali bar jedan dio tih mjera, kada bi se zaista uspostavila prava koordinacija i sihronizacija između različitih nivoa onda bismo imali mnogo bolje stanje nego što zaista sada imamo. Mislim da je to jedno od rješenja. Možda u ovom trenutku ne izlijećemo, da tako kažem, sa određenim zaključcima, sa određenim rješenjima kad ta rješenja već postoje. Znači, naše ministarstvo je već u prethodnom periodu, 2008. godine, izradilo jedan vrlo kvalitetan materijal. Sada je samo na nama da operacionaliziramo navedeni materija, da donesemo odgovarajuća zakonska i podzakonska rješenja kako bi se konačno strategija provela, ... Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Boško Tomić, rasprava. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Dame i gospodo. Pa, nekada se kada se raspravljalo šta su strateški materijali i strateške robe onda se govorilo za odbranu zemlje je veoma bitno da imamo obezbjeđene granice i td. sa naoružanjem ali pod broj dva je – hrana. Sad imamo sreću da ne moramo da ulažemo značajnija sredstva u to, ali mi ta sredstva koja su preostala i koja ne treba da ulažemo u odbranu onda bi trebalo da se ulažu u proizvodnju hrane. 74 Šta je to što mi činimo? U RS-u, pošto su zakoni i ministarstva poljoprivrede na entitetima i na kantonima, ulažu se određeni napori kako u ovako teškoj godini uopšte da poljoprivrednici prežive i da, odnosno da preživi stočni fond koji je u izuzetno teškoj situaciji. Sada imate masovno gdje se kukuruzi, koji su trebali za mjesec dana da dospiju za berbu, se pretvaraju u silažu samo kako bi se ishranila stoka. To će nanijeti izuzetno velike gubitke u smanjenju broja grla, a za obnovu, da ja, pošto se ne bavi tim poslom, treba sigurno veći ili duži vremenski period. To je stvar entiteta da se bore s time. Vi možete riješiti i navodnjavanje jer sam u razgovoru sa stručnjacima razgovarao kada je voće u pitanju. Nisu ovo, ovo voće nije se adaptiralo na 48 i 50 stepeni, možete ga držati u vodi ono ne može da izdrži tu temperaturu koja je iz vana. Zbog globalnog zagrijevanja moraju se neke druge stvari planirati i raditi. Iz tih razloga kada samo okrenemo šta je to šta bi ko trebao da radi, ako pravilno rasporedimo šta su čije nadležnosti, onda imamo velike šanse da ovu krizu prebrodimo. Dvije godine su sušne, šta je garancija da to neće biti u sljedećoj godini. Šta je to što činimo, šta je to što činimo da pokušamo da na neki način naše poljoprivrednike podstaknemo, odnosno damo podsticajna sredstva, kako bi oni mogli da proizvode konkurentnu robu. Samo recimo u proizvodnji vina, vi kada na zapad odete možete naći mnogo kvalitetnih vina za nekih 5-6 eura, što na našim prostorima nemate šanse, nemate šanse. Kod nas bez 10, odnosno 20 maraka iole kvalitetno vino. Šta je razlog? Razlog je zbog toga što oni daju izuzetno velika sredstva u podsticaj. E tako i mi moramo na svaki mogući način tražiti rješenja da smanjujemo troškove tamo gdje to ne treba, a da što više sredstava ostave da se poljoprivreda podstiče, odnosno iz, i proizvodnja, ne samo i poljoprivrede, jer kroz podsticaje poljoprivrede otvaraće se uslovi da mi počnemo da proizvodimo mašine, alatke, pribore i td., sve ono što treba, i to je, poljoprivreda će biti osnovni pokretać za sve ovo. I ja se nadam da ćemo ozbiljno shvatiti stanje u kome smo se našli, jer sve može narod trpiti ali glad neće moći. Iz tih razloga moj apel je da gledamo gdje je god to moguće, da izvršimo smanjenje troškova, kako bi više ostalo onima koji su za to zaduženi, a ovdje prije svega mislim na entitetskom nivou, za podsticaj poljoprivrede i uopšte privrede. Mislim da je u hrani budućnost ,ako ne u punom kapacitetu za izvoz, onda bar za potrebe domaće proizvodnje. Znate, svi mi kući kad spremamo, svi ipak tražimo, čekamo domaći paradajz, domaću papriku i td., da je spremimo a ne da idemo na uvoznu koja je mnogo, mnogo lošijeg kvaliteta. Ali zbog toga treba naći modus kako ove uvozničke kuće koje jednostavno svojim dabliškim(?) cijenama uništiše poljoprivrednike. Mislim da je o tome gospodin Ljubić govorio. Dajte da tu Vijeće ministara iznalazi rješenja a ovo neka ostavi entitetima i neka oni to riješavaju na svoj način. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo. Ovo je očigledno vrlo zahvalna materija za elaboracije na sve moguće teme i sa svih mogućih pristupa. Evo imamo jednu oblast u državi BiH za koju su svi nadležni, općina, federacija, kantoni, entiteti pa evo kao i država se po nešto petlja, makar kroz ove izvještaje koje nam dostavlja. I ako bismo gledali po decentralizaciji ili po široko datim ovlastima svima, ovde bi trebalo sve 75 cvjetat, iz ovog što smo do sada čuli, cvjetat, cvjetat sve. Iz ovog što smo do sada čuli nisam siguran da je stanje blizu tog cvjetanja. Ovaj Izvještaj je dobar statistički zbir stanja u ovoj oblasti. Pa smo vidjeli kakvo je stanje uvoza poljoprivrednih proizvoda, pa vidimo kakvo je stanje izvoza poljoprivrednih proizvoda. Pa smo vidjeli da, koliko je zasijanih poljoprivrednih površina, obrađenih, vidimo i koliko je nezasijanih. Čuli smo da na ovu oblast privrede, gospodarstva, kako hoćete, uz sve razine vlasti, uz sve one koji se bave time i ima drugih uticaja na koje ni jedna od tih razina ne može utjecati, koje se zovu ili poplava, ili suša, ili požar, ili mraz, ili ne znam ni ja šta više, šta se sve događa. Ali ovde, moram reći nažalost, u jednom dijelu je prepričano koje su mjere ranije usvojene, pa i u ovom Parlamentu, i ako smo detaljnije pratili sve te mjere, nemamo ovdje šta je od tih mjera realizirano i nemamo na ove uglavnom negativne pokazatelje nikakvog prijedloga hitnijih mjera. Ja gledajući ovih dana kao i vi, sada mi prepričavamo od prilike ono što, ja se ne razumijem puno u ovu oblast, da budem iskren, da mi neko ne zamjeri, moguće da ću nešto i provaliti ali pratim, pratim medije, vidim, hodam, vidim da su ljudi koji se bave ovim, koji žive od ovoga, vrlo zabrinuti teškim stanjem, teškim posljedicama, teškim gubicima, a mi imamo politike(?), imamo sve koji se bave, samo ne vidim, ja bar nisam čuo da ima nekih brzih i efikasnih mjera, kako bi se makar malo sanirale, neću reći popravilo stanje, sanirale enormne štete. Jutros smo čuli uvaženog zastupnika Ljubića da predlaže žurno donošenje određenih mjera iz nadležnosti Vijeća ministara. Ja bih volio, bez namjere da nešto posebno kritiziram ijednog ministra pojedinačno, da je o ovoj točci, a mislim da je važna točka, uvodno izlaganje sa prijedlogom hitnih mjera danas ovdje podnio resorni ministar, volio bih pa u toj koordinaciji da su došli makar entitetski ministri da nam kažu, evo šta i oni planiraju, šta rade. Ne da im se mi petljamo u nadležnosti i ovlasti, nego da makar imamo informaciju da javnost kroz tu informaciju čuje šta te sve vlasti misle poduzeti da se ovo stanje sanira. I razmišljam, evo čitavo vrijeme slušajući i rasprave i gledajući ovaj materijal, koja je svrha razmatranja ovog materijala. Ovih par zaključaka koje ćemo donijeti, 5, 4, 15, ništa se neće promijeniti. Jer mi donosimo zaključke koji se ne provode i ovdje su nas podsjetili u ovom Izvještaju da smo donijeli ranije neke zaključke i preporuke koje se ne provode. Nema žurnih mjera. Ko je taj ko treba predložiti? Hoćemo li mi zastupnici predlagati? Jer mi inače smo uzeli da predlažemo, da konzumiramo sve ono što bi trebao neko drugi da radi a ne radi, onda mi uzmemo eto kao da bi nešto uradili, pa predlažemo da bi koliko toliko popravili stanje, što mislim da nije dobro. Politika poticaja koja je ovdje često puta spominjana, ja imam svoj laički stav o toj politici poticaja. Ali ja bih volio da nam netko kompetentan, a mislim da ljudi koji rade u ovim resorima da bi trebali biti kompetentni, da nam kažu jesu li ovakvi oblici, ove vrste, ova politika poticaja, je li ona dobra ili nije. Ako nije dobra da nam predlože druge modele. Mi u ovom trenutku imamo politiku poticaja u poljoprivredi da od onih koji dobro rade, kroz poreze uzmemo pare pa onda, ovisno o vlastitim kriterijima dajemo te pare bez ikakvih kriterija onima koji ne rade ili neće da rade, ili uopće blage veze nemaju s poljoprivredom. Ja ću vas podsjetiti da smo mi postavljali nekoliko pitanja o načinima, modalitetima kako su se poticaji za ovo koristili u Federaciji. Moram iskreno reći nemam informacija kako se tim sredstvima raspolagalo u RS-u. Je li to način? Je li možda, je li ispravno uopće uzimati od nekoga ko radi, pa davati kao poticaj. Zar ne bi možda bilo ispravnije one koji žele raditi u ovom sektoru rasteretiti mogućih i nemogućih tereta, da bi mogli uopće raditi? Je li moguće da može država osigurati poticaj, sve ove razine ..., kad kažem država mislim na sve ove koji se kao bave time, da poljoprivrednim proizvođačima osigura pod povoljnijim uvjetima sve ono što ide za poljoprivredu. Od, evo neko je spomenuo ovde, mislim da i ovdje se spominje u zaključku 76 povjerenstva, prijedlog, beneficirane cijene goriva, beneficirane cijene maziva, beneficirane cijene za nabavku potrebnih strojeva, beneficirane cijene ili posebno povoljni krediti za sjemena, za đubriva i sve ostalo što se koristi. I, oslobađanja možda i od nekih poreza, nameta da tako kažem, kako bi ta oblast za koju mi samo kažemo, ovako kada raspravljamo o njoj, kako je ona strateška, kako je ona bitna, kako je ona budućnost, kako nažalost, pošto nismo toliko tehnološki razvijeni, u koju mi htjeli ne htjeli moramo uprijeti oči, i mi i oni koji se bave time, i vidimo da nije zanemariv broj uposlenih u toj oblasti. Prema tome, ne znam, ove zaključke koji su predloženi ovde, najmanje što mi možemo a možemo ih podržati, ali nisam siguran da je ovo dobar način. Znači, nisam siguran da je dobar način promatranja jednog, jedne vrlo važne, da ne kažem jedne od najvažnijih oblasti u BiH i nisam siguran da je efektivan i efikasan način da dođemo do rezultata, do poboljšanja stanja u ovoj oblasti. Znači, podržavam ovaj Izvještaj kao dobar, dobru informaciju o stanju, ali i podržaću ga generalno, neću ga osporavati zbog ovog drugog, ali bih volio da u ovom Izvještaju imamo puno konkretniji program mjera, pogotovo hitnih mjera kao odgovor na trenutno teško stanje u ovoj oblasti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Saša Bursać. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Pa i ja par stvari da pokušam reći. Ja nisam stručnjak iz ove oblasti, ali sam tu negdje, prva srodna grana ... Apsolutno razumijem ove stvari. Razumijem iz tog aspekta što moj otac je penzioner, ali se bavi jednom granom poljoprivrede i pogodila je i njega ova suša kao i sve poljoprivrednike. I teška je situacija, ti se ljudi zaista pate. Sada kada pričamo o pšenici, evo to, malo su me inicirali neki poslanici, kada pričamo o pšenici i suši nije pametno ove godine povezati pšenicu i sušu. Ove godine su rekordni prinosi bili u BiH, i inače u regionu što se tiče strnih žita uopšte, pa tako i pšenice, ali je bio problem taj što je posijano malo. Posijane su male površine, pa to što i jeste imalo ekstra dobar prinos na parcelama, radi se o malim količinama, znači malo je posijano pšenice pa tako da je i imamo malo. Znači da smo posijali više bilo bi je više. I to je ono, znači gdje bi vlasti, kad kažem vlasti mislim od opština pa na dalje, gdje su trebale da se uključe, angažuju da posijanih parcela bude više. Šta sam još htio reći? Aposlutno se slažem sa ovim što je govorio gospodin Lozančić. Evo, danas cijeli dan nešto se slažem sa njim, ali i u ovom dijelu moram se složiti kada su ovi zaključci u pitanju. Ja sam bio na ovoj Komisiji, znači član sam ove Komisije koja je odlučivala o ovome i bio sam uzdržan od ovih zaključaka. Zašto? Ovi zaključci, kako to reče gospodin Lozančić, i znači ja apsolutno dijelim to mišljenje, su trebali krenuti s kontra strane, s kontra strane. Trebalo je krenuti od poljoprivrednih proizvođača, prvo da oni daju svoje mišljenje, a ne na Komisiji, da uvažene kolegice koje sjede ispred mene, ja, gospodin Bojić, gospodin Slavko i znači ostali članovi Komisije, gospodin Vrankić i ostali, da mi odlučujemo o tome šta to treba. Znači inicijativa je trebala krenuti od zemljoradnika, seljaka, poljoprivrednika, pa ići, znači redom do neke savjetodavne službe u 77 lokalnoj zajednici, pa ta savjetodavna služba da da svoje mišljenje ministarstvima entiteta, odnosno kantona, da oni poduzmu ono što trebaju. Prvo lokalne zajednice da poduzmu što mogu i trebaju, drugo da entiteti poduzmu ono što mogu i trebaju i onda da na kraju ono što oni ne mogu riješiti, odnosno ono što nije u domenu entiteta, da dođe kod nas, znači da dođe u Ministarstvo spoljne trgovine i da se oni odrede prema tome i da oni nama daju prijedloge zaključaka, znači zajedno sa Izvještajem da mi usvojimo te neke zaključke. A ne da sjednemo mi kao Komisija, znači gdje sjede ljudi, apsolutno nema ni jednog poljoprivrednika niti ima ijednog poljoprivrednog inžinjera, niti ima ijednog agronoma ili bilo čega drugog u toj Komisiji i mi sada dajemo neke zaključke i evo. Pročitaću samo prvi, slični su i svi ostali. Predlaže se da Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa BiH u saranji sa nadležnim institucijama na svim nivoima vlasti BiH iz oblasti poljoprivrede u Federaciji BiH, RS-u, Brčko Distriktu BiH i kantonima, pristupi uspostavljanju koordiniranog okvira u izradi plana, preuzimanja pravne stečevine EU u skladu sa prioritetima sektora sa fokusom na propise EU koji se odnose na omogućavanje trgovine bh poljoprivrednim proizvodima sa EU. Znate koliko će ovo sad pomoći ublažavanju ove krize, znate li koliko će ovo pomoći ovoj situaciji sa sušom i sve ostalo? Znači, svi ostali zaključci su tome slični i mislim da apsolutno je ovo pucanj u prazno. Ovo je promašaj žešći. Ja sam apsolutno bio protiv sve i jednog ovoga zaključka. Nisam htio ovo da podržim zato, upravo iz ovih razloga koji guše naše poljoprivrednike. Oni imaju ozbiljan problem, imaju ozbiljne gubitke, znači u strnim žitima bili su maksimalni prinosi, ali je zato prinos kukuruza, evo još uvijek nisu završeni ti istražni radovi da se vidi kolike su nam štete na prinosu kukuruza. Još nije se niko odredio tome kolike će biti greške na voću, gotovo da povrtlarstvu i ostalim djelatnostima poljoprivrede mislim da isto tako su veliki gubici i niko još nije rekao koliko je to, niko još nije ozbiljno prišao. U ovom Izvještaju, ovo je za, ovo je praktično i naravno ne može se pričati, ovo je za 2011., ali kada budemo imali relevantne neke činjenice i podatke onda možemo donositi zaključke. Ako će na ovu nesreću koja je pogodila naše poljoprivrednike, ako će reakcija čekati godinu dana, za tih godinu dana, ovo što je Boško pričao, nestaće masa stočnog fonda, pitanje je šta će biti sa jesenjom sjetvom, pitanje šta će biti sa proljetnom sjetvom. Znači za našu reakciju koja treba da sačeka godinu dana pogušiće se toga masa. Tako da ja predlažem da apsolutno ovi zaključci ne uđu danas u neku ozbiljniju ni raspravu, mislim da ničemu ne doprinose i aposlutno ja nisam da to bude kao neki zaključak da smo mi kao nešto uradili. Mažemo oči samo ljudima i čak ih iritiramo, iritiramo ljude koji se bave tom proizvodnjom, zato što ovo apsolutno ne znači ništa. Da ide sa kontra strane, da nam je to došlo na taj neki način, to bi pilo vode i to bi moglo nešto da znači. Ono što ću ja vama reći za informaciju, mnogo se i šuma suši. I tu će biti ozbiljnih problema, znači ... taj naš fond, naš resurs u koga se dosta uzdamo, i dosta ih se suši. Pitanje je šta će listati na proljeće. Znači, masa problema nas, ide prema nama a mi kao donosimo neke zaključke. Mislim da trebaju zaključci stručnjaka iz svake oblasti, a naročito iz ove. Mislim da ovi ljudi koji nas straše sa ovim globalnim zagrijavanjem, pa sada možete vidjeti tamo u novinama, predviđaju 60 ovakvih godina. Koji je to naučnik rekao i ko se je tu ozbiljno na neku studiju potpisao da će biti 60 ovakvih godina. Ali ako je to tačno, onda mi zaista moramo mijenjati strategiju svega. Znači, tu ćemo imati ozbiljne probleme. Kažu da će zimi biti mnogo padavina, a da će ljeti temperature dostizati preko 40 bez problema. Tako da, što se tiče toga svega, mislim da treba poljoprivredu pogledati, ali ne treba je gledati Komisija za spoljnu trgovinu i carine i da ona donese neke svoje zaključke, i da se iz toga izvuče neka pouka, i da od toga zavisi poljoprivreda u BiH. Znači, ljudi koji definitivno, ja sam član Komisije da, i ja sam bio uzdržan od ovih prijedloga i ne trebamo mi, mi smo ti koji na kraju 78 trebamo da na osnovu prijedloga tih ljudi pomognemo im, a ne da mi sada kao pravimo neku nauku od toga i ...
Samo malo.
Hvala lijepo. Neću viće.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Darko Babalj. Izvolite.
Naravno da smo svi zabrinuti, ali prije svega se nadam da smo svi svjesni situacije u kojoj se nalazimo i odgovornosti koju mi imamo i naše nadležnosti koje nemaju nikakve veze sa ovim o čemu mi pričimo. Diskutujemo o ovome već jedno sat vremena. Evo i ja sam se javio da kažem da sam i ja zabrinut i da svi znamo, ali da mi nismo jednostavno nadležni za ovo o čemu pričamo. Javio sam se da me gospodin iz Centra civilnih inicijativa upiše da sam diskutovao i uzeo učešća u raspravi. Hvala.
Ovo je još jedan od razloga zašto Centar civilnih inicijativa ne bi trebali pratiti sjednicu, jer se samo zbog toga javljaju poslanici. Dobro, uvaženi kolega Anto Domazet. Izvolite.
Zahvaljujem gospodin predsjedavajući. Dame i gospodo. Već smo u poodmakloj fazi rasprave o ovom Izvještaju, tako da ne bih želio da ni govorim o pitanjima koja su već spomenuta, niti da neke teške teme potežem sada u ovoj fazi, ali htio bih da se osvrnem na dio diskusije kolege Bursaća. Naime, zaista je pravo pitanje šta se može debatom u Parlamentu BiH postići u vezi sa poboljšanjem položaja poljoprivrede. Naime, mi smo danas suočeni sa potrebom urgentnog djelovanja. Dakle, situacija je kritična i traže se mjere koje će dati brzo efekte. Takvim arsenalom mjera ne raspolaže BiH, ne raspolažu institucije BiH i debata o takvoj sitauciji na ovom Domu je samo nekakav izraz saučešća i izraz nekakvog jadikovanja nad situacijom u poljoprivredi. Međutim, ja smatram da je potrebno akciju ipak isplanirati tako da nivoi koji raspolažu resursima, raspolažu institucionalnim kapacitetima, treba da hitno interveniraju. A ipak na nivou države postoji potreba da se uradi osmišljen plan mjera koje će dati efekat za godinu dana, za dvije godine i neće nas tada zateći nespremne da se suočimo sa problemima od kojih će zavisiti funkcioniranje, život, život u poljoprivredi. Prema tome, smatram da je ustvari potrebno fokus dati 79 na one mjere koje institucije BiH, bilo samostalno koroz urede za veterinarstvo, kroz poduzimanje fito sanitarnih mjera i td., usaglašavanje sa standardima i zahtjevima EU, da se tome da prioritet ili aktivnosti koje se u zajedničkoj suradnji sa entitetskim, kantonalnim ili nekim drugim nivoima mogu rješavati na planu, poduzimati u cilju rješavanja problema koji postoje u sadašnjoj situaciji. Inače, možemo sad da lamentiramo nad time što na državnom nivou nemamo ministarstvo poljoprivrede, a mogli smo ga imati. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Izvinite, to nije nimalo istinito, to minitarstvo bi trebalo da se posveti međunarodnim aspektima, evropskim aspektima poljoprivrede, a poznato je da je upravljanje danas poljoprivredom upravljanje na principima protekcionizma. Dakle, ako igdje ima protekcionizma danas u ... u ekonomiji, onda je to protekcionizam u oblasti poljoprivrede. Ta, odgovarajuće forme toga, koristeći oskudne resurse kojima raspolažemo, imajući u vidu da smo mala otvorena ekonomija, moramo i mi poduzimti. Ali mi ne možemo poduzimati protekcionizam kako ga poduzima EU, a nemamo ni resurse, nemamo ni potencijale u poljoprivredi, niti moguće efekte da to, da poljoprivredu pozicioniramo isključivo u domaćoj potrošnji. Mi je moramo okrenuti regionalnim, evropskim tržištima, pa čak i svjetskom tržištu. Dakle, u tom smislu mislim da ipak možemo imati izvjesne koristi od ove debate, ako se zaključci isključivo usmjere na ono što su odgovornosti i mogućnosti na institucionalnom nivou BiH u poticanju mjera u oblasti poljoprivrede. Zahvaljujem se na pažnji.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Salvko Jovičić. Izvolite.
Prvo, uvaženi profesore, izvinjavam se, nemam običaj da dobacujem, a pogotovo Vama, ali eto tako naletilo, pa izvinite. A jedna druga digresija, Ministarstvo poljoprivrede ima Mađarska, na nivou Mađarske, pratim ja te podatke, 50 godina će im trebati da vrate stočni fond, ako uopšte uspiju, jer EU kaže kvote su tolike izvozne i ćao, i uništeno im stočarstvo. A imaju ministastvo na nivou države jedno jedino. Ali strategijom neko ih je uništio. Ja se slažem potpuno s Vama, i meni je čast, ne polemisati s Vama, nego razmjenjivati i da sjedimo u istom redu, nismo u istoj stranci i nećemo nikada ni biti.
nije uključen mikrofon 80
Naravno, čast mi je, ali profesore, ne možete porediti ovu zemlju sa drugim. Nemoguće je, rekao sam na primjeru Mađarske, bio sam kod njih gost. Počastvovani što su u EU, izvinjavam se ako neko ovo prenese njima, počastvovani. Ali znate, politika je dominantna u drugim oblastima. Još im je u glavi KGB(?) iako su prije 25 godina napustili tamo onaj savez. Kako ide ona naroda? Jači tlači i određuje šta će biti. Mi smo mali, mikro zemlja i replika se samo odnosi na ovaj dio. Bio sam protiv ovih zaključaka jer ništa ne doprinose, i slažu se sve kolege, nikome neće biti bolje, ali ne mogu ni poljoprivrednici dati strategiju razvoja BiH. Možemo mi. Hajmo da kažemo neka entiteti, ..., ne možemo narediti ni entitetima, ali sa nivoa BiH da barem, što je ono nadležnost naša, oslobađamo uvoznih carina, ne znam ovih. Pa predlagao sam prije tri godine, kafa, svi pijemo, maksimalne carine i akcize, cigare, 30 maraka kutija, pa i ja pušim, pa da vidim kako ćemo. Eto para za poljoprivredu, ali neće niko. Šta da radim profesore? Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Ima li još neko želju da se javi? Nema. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 12. tačku, Ad. 12. Izvještaj o radu Istražne komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH za provjeru zakonitosti procesa uništavanja municije, minsko-eksplozivnih sredstava, naoružanja i vojne opreme Istražna komisija je 25.07.dostavila Izvještaj te predlaže Domu da pod: 1. Usvoji izvještaj o radu Istražne komisije oba doma za provjeru zakonitosti, da se, znači usvoji Izvještaj. 2. Izvještaj sa kompletnom dokumentacijom, na kojima se temeljio rad Istražne komisije, stavi na raspolaganje Tužilaštvu BiH, ako to Tužilatšvo zatraži zajedno sa usvojenim zapisnicima i neautorizovanim transkriptima sa sedam održanih sjednica Istražne komisije, materijalima dostavljenim od Ministarstva odbrane BiH, Zajedničkog štaba Oružanih snaga BiH i Ureda UNDP u Sarajevu. Otvram raspravu o Izvještaju. Uvažena poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Pa evo, već smo svi umorni ali da kažem nekoliko riječi vezano za ovaj Izvještaj. Dakle, vidjeli ste da je Izvještaj rađen od strane Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost i to šest njenih članova, i to tri iz Doma naroda i tri iz Predstavničkog doma. Dakle, pored mene koja sam predsjedavala tom Istražnom komisijom, bila je koleginica Nermina Zaimović Uzunović, gospodin 81 Božo Ljubić, te Borjana Krišto, Mehmed Bradarić i Staša Košarac iz Doma naroda Parlamentarne skupštine. Cijeli rad Istražne komisije pratili su predstavnici međunarodnih organizacija i to Misije OEBS-a u u BiH, NATO štaba u Sarajevu i Komande EUFOR-a. Vidjeli ste iz materijala koji nam je dostavljen da je Komisija imala sedam sjednica i da je ovaj Izvještaj jednoglasno usvojila. Ovdje imate nalaze Istražne komisije. Maloprije kada sam govorila u jednoj od prethodnih tačaka pokazala sam vam sedam registratora dokumentacije koju su predstavnici Ministarstva odbrane u toku saslušanja, a i nakon toga, stavljali na raspolaganje Istražnoj komisiji. Dakle, svi oni koji žele da pogledaju te nalaze imaju dokumente pred sobom. Šta je ustvari osnovna stvar koja se veže za ovaj slučaj. Kao što vam je poznato, Komisija je imala složen zadatak, a to je da provjeri zakonitosti procesa uništavanja municije i minsko- ekspolozivnih sredstava, naoružanja i vojne opreme ... dosta dugom periodu, u periodu 2006-2010. godina. I kao što vidite, tokom provjere, Komisija je došla do saznanja da su postojale nepravilnosti, nedostaci procedura od strane Ministarstva odbrane i Oružanih snaga, od čemu govori veliki broj dokumenata koji su pohranjeni u arhivi koja je ovdje donesena, te taj broj dokumenata kao što ste vidjeli spreman je biti upućen Tužilaštvu ukoliko oni to zahtijevaju, a maloprije sam rekla da se vodi gotovo 15 pojedinačnih predmeta gdje ide istraga, što od strane Tužilaštva, što od strane SIPA-e. Dakle, osnovna stvar koja se može zaključiti iz ovog rada Istražne komisije je, da na osnovu prikupljenih dokumenata, vidljivo da u periodu od 2006. do 2010. godine predstavnici Ministarstva odbrane i Oružanih snaga nisu sprovodili nadzor nad procesom uništavanja viška naoružanja, municije i eksplozivnih sredstava, te je evidentno da menadžment Ministarstva odbrane i odgovorna lica u Zajedničkom štabu nisu pratili tok realizacije uništavanja, niti dalje postupanje sa delaborisanim elementima i eksplozivom. Takođe, ono što Istražnoj komisiji nije pruženo, kao uvjerljiv dokaz, je da je ukupna količina uništene municije i minsko-eksplozivnih sredstava, naoružanja i vojne opreme dostavljena u formi Izvještaja Zajedničkoj komisiji za odbranu i bezbjednost različitim podacima. Dakle, Komisija za odbranu i bezbjednost, u prošlom sazivu, od 2009. godine dobila je 3-4 izvještaja koja je trebalo usvojiti i svaki se razlikovao od prethodnog. Dakle, to je unijelo sumnje u način rada Ministarstva odbrane i to je ustvari i dovelo do i formiranja ove Istražne komisije. Posebna stvar je pitanje eksploziva. Istražnoj komisiji je skrenuta pažnja na neodgovorno ponašanje Ministarstva odbrane sa eksplozivom, što predstavlja poseban bezbjednosni problem. Ne postoje podaci o tome gdje su završile velike količine eksploziva dobijenih procesom delaboracije i kako se njima prometovalo. Takođe, značajna stvar koja je skrenuta Komisiji je pitanje uloge i rada UNDP-a. UNDP, čiji je zadatak bio da se pomogne ovaj proces, on je praktično od Ministarstva odbrane preuzeo sve, vodio sam, raspolagao sam, dakle bez valjane dokumentacije. Dakle, jedini dokument je bio Memorandum o razumjevanju potpisan 2005. Godine, a da je Memorandum o razumjevanju potpisan retroaktivno, tako da se nije moglo formalno pravno uticati na sadržaj potpisanih dokumenata ... dokumentima o kojima se radi. Ono što takođe želim da kažem da je Memorandum o razumjevanju, uništavanju municije i minsko-ekspozivnih sredstava između Ministarstva odbrane i UNDP-a s jedne strane i UNDP i UNIS-a, PRETIS-a s druge strane, potpisan. Međutim, nikada nije potpisan ugovor između Ministarstva odbrane i UNIS-PRETIS-a, što je uzrokovalo da se cijeli proces uništavanja municije i minsko eksplozivnih sredstava vrši mimo procedure i kontrole Ministarstva odbrane. 82 Takođe je utvrđeno da Ministarstvo odbrane, i pored upozorenja Sektora za nabavku i logistiku, imamo pisani dokument koji govori o tome, potpisao dokument kojim se izbjegava plaćanje PDV-a za opremu namijenjenu o delaboraciji u komercijalnim kapacitetima, čime je moguće oštećen Budžet BiH. Ovdje postoji dosta stvari na koje treba skrenuti pažnju i sigurno mnogi koji su bili zainteresovani za ovaj pregled mogli su ga vidjeti, ali je činjenica da uništavanje metodom delaboracije u komercijalnim kapacitetima sa ustupanjem sekundarnih sirovina vršeno bez odluka Predsjedništva, na osnovu pojedinačnih odluka ministra odbrane. Ono što želim da još kao značajnu stvar istaknem, da je Komisija predložila dva zaključka, jer ovde je taksativno navedeno do kojih je nalaza došla. I svaki od ovih nalaza prati određena dokumentacija koja je pohranjena u arhivu. Predlaže znači Komisija da se usvoji Izvještaj, Domu da se usvoji Izvještaj o radu Istražne komisije i da Izvještaj sa kompletnom dokumentacijom, na kojoj je zasnovan rad Istražne komisije, stavi na raspolaganje Tužilaštvu ako bude zatrebalo u nekom od predmeta i da se na taj način okonča ova stvar koja se vodi već par godina. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Iako naravno kasne sedam mjeseci, kao i sve što kasni kod nas, pa pomalo onda to izgubi na ažurnosti i td., odnosno upotrebljivosti, ja apsolutno odajem priznanje radu ove Komisije i cijenim napore koji su uloženi i rezultat koji je napravljen. Radi se, dakle, svi mi razumijemo, o vrlo ozbiljnim stvarima. Barata se ciframa od 23 hiljade tona municije ili 5 kg po stanovniku u BiH, a u javnost, svjedoci ste, izlazile su zastrašujuće vijesti, zbunjujuće vijesti, nestalo, uništeno, nije uništeno i td. Ja neću prepričavati naravno, gospođa Majkić je iznjela nalaz. Mene je posebno dojmilo činjenica da je konstatovano da je izvršen nedozvoljeni izvoz navodno uništenog oružja. Dakle, nedozvoljen izvoz oružja koje je navodno uništeno. Ja da vam pravo kažem, možda nemam neke dodatne ideje šta je trebalo predložiti ovom Parlamentu, možda je trebalo razmišljati i o personalnoj, ovde se govori samo o krivičnoj odgovornosti preko tužilaštava, pravosuđa i td., ne znam da li je bilo mogućnosti, i da li je to već kasno ili post festum, da neko odgovara i kao funkcioner, kao radnik u smislu te radne odgovornosti. Dakle, možda je Komisija trebala i na tom planu nešto raditi. Mene malo zbunjuje i imam pitanje – dakle, da li će se ovi materijali, ja sam shvatio koliko je to ogroman broj materijala i td., vrlo važnih, da li će se oni ovim našim zaključkom dostaviti Tužilaštvu ili ako ono zatraži? Ja sam za to da se to dostavi Tužilaštvu, da oni to isprovjeravaju, da oni to pregledaju i da vide elemente krivičnih djela i da se onda dalje postupa. Ako mi budemo čekali da neko zatraži to, sumnjam da će to biti zatraženo. Evo, pozdravljajući naravno rad Komisije i spremnost da podržim Izvještaj i ove zaključke, volio bih da mi pojasnite jeste li mislili, kada mi danas usvojimo zaključak, da materijali idu prema 83 Tužilaštvu ili ova rečenica – ako Tužilaštvo zatraži. Ako ste mislili da ide prema Tužilaštvu brišite ovu rečenicu – ako Tužilaštvo zatraži.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Dušanka Majkić.
Hvala Vam kolega Belkiću. U izvornoj verziji Izvještaja tačno je stajalo da se dostavi Tužilaštvu, ali onda je bilo nekih predstavnika, odnosno članova Komisije koji su smatrali da tu treba da stoji – ako se zatraži. Dakle, evo moja savjest je mirna a Parlament može da usvoji i ovako i onako.
Uvaženi kolega Senad Šepić. Izvolite. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Nema potrebe. Prvi zamjenik predsjedavajućeg, uvaženi kolega Božo Ljubić. Izvolite.
Ja sam bio član tog Povjerenstva i na moju intervenciju je, dakle dodana, dodatak zapravo – ako Tužilaštvo zatraži. Naime, ovaj Parlament ne treba da radi funkcije pravosudnih tijela. Dakle, Tužilaštvo je to koje vrši istrage kriminalne a ovaj Parlament je dovoljno materijala pripremio i onima koji su nadležni, dakle da progone eventualni kriminal je na raspolaganju sve ovo što smo mi imali, u što smo imali uvid, uključujući i sve naše rasprave. Prema tome, nije na ovom Parlamentu da vodi kriminalne istrage i da interferira sa funkcijama pravosudnih organa. To je moje mišljenje.
Zahvaljujem. Evo, prije nego što se kolega Belkić javi, mislim da se možemo iz ove situacije izvući na način da Izvještaj ove Komisije naše, ako danas usvojimo, dostavimo Tužilaštvu. A ako oni imaju potrebu za materijalom koji je ovdje prisutan, da onda zatraže od Komisije materijal. I time smo riješili ovu dilemu. Ako se slažete? Kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Slažem se, što se mene tiče ja mogu prihvatiti i takvo rješenje. Međutim, želim gospodinu Ljubiću da objasnim motive moje diskusije. Dakle, ja razumijem ovo o čemu Vi govorite, ali ovo je Istražna bila komisija koja u svojim nalazima i svom izvještaju govori o nezakonitostima, jasno govori o nezakonitostima. Govorite o nedozvoljenom izvozu navodno uništenog oružja. Ako je to 84 tačno, pa jašta nego Tužilaštvu odmah dati. Dužni ste dati to. Ako ste utvrdili da nema evidencija u magacinu, razduženja i td., dužni ste dati. To je kriminal, to je ukradeno. O tome se radi. To su bili moji motivi. Ali evo, ako je opredjeljenje da se Izvještaj ovaj dostavi i uz nadu da će neko to pročitati tamo u Tužilaštvu pa vidjeti interes, evo ja ću to podržati.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene kolegice i kolege. Slažući se sa ovom konstatacijom da Parlament ne treba na sebe preuzimati ulogu organa i agencija za provedbu zakona, ali ne mogu ne konstatirati da ovdje imamo 15 točaka nalaza Povjerenstva. Ako izuzmemo ovo da nećemo se baviti poslovima nekih drugih postavlja se pitanje zašto išta dostavljati Tužiteljstvu, zašto išta dostavljati Tužiteljstvu, znači postavlja se, ako ne preuzimamo mi ulogu istražnih organa. Ovo je ipak istražno povjerenstvo bilo. I u pravu ste uvaženi kolega Kunić i zbog toga ja ovo, ovakav uvod pravim, postavlja se pitanje – a zašto smo ovo radili onda? Ja mislim da nismo radili prioritetno da bismo dostavili Tužiteljstvu. Znači, ne mislim da je loše da Tužiteljstvu se dostavi, nego mislim da to nije suština ovakvih istraga u povjerenstvima. Volio bih da u zaključku ima, ja sada ne mogu, moram reći nisam toliko baš genijalan da mogu sada predložiti pametne zaključke. Ovo ja podržavam, ovaj Izvještaj podržavam, pozdravljam i Komisiju, sve je u redu, ali kako je moguće da do ovoga dođe? I to je za mene smisao ovakvih istražnih povjerenstava. Znači, po meni je smisao, između ostalog, ne da mi sad tražimo jel, ne znam ni ja, nekakav tamo pojedinac kriminalac ili ovakav ili onakav, ovo je osjetljiva oblast. Radi se o rukovanju, prometu, i ne znam ni ja, naoružanjem i vojnom opremom, eksplozivima. Znači, da se radi o robnim rezervama u Federaciji, gdje kažu da nema ni 15 tona kukuruza, a trebalo bi da bude puno više, bilo bi zabrinjavajuće. Ali ovde se radi o naoružanju i vojnoj opremi. I dobro bi bilo, mislim ja ovo sad, ovo malo da ne bude kritika nego da razmislimo ima li defekata u sustavu ako je ovako moguće ovo. To što ste vi sada otkrili da, evo da je ovo moguće je pokazatelj da treba nešto u sustavu mijenjati. E tih zaključaka ovde nemate. I to je po meni nedostatak ovog Izvješća, nedostatak jer nema prijedloga zaključaka, odnosno detekcije je li problem u nekom od zakona, je li samo personalni problem u rukovođenju, je li, da sada ja ne nagađam. Ali je očigledno, znači očigledno je da čitav niz institucionalnih propusta postoji. Znači, to je ono što je, po meni, bit ovakvih istraga i rasprava u Parlamentu. I podržaću svakako ovo, jer mislim da ste stvarno uložili dosta napora i pružili ste dosta informacija. Ali evo, neka ostane da možda, razmislite i vi članovi Povjerenstva jer vam je bliže, vi ste puno informiraniji u ovoj oblasti od nas koji smo pročitali samo ovo vaše Izvješće. Međutim, u smislu da se ponudi možda još neki, ako vi cijenite da to, da ima potrebe za tim, a meni se čini da ima, znači šta je doprinjelo kao loše rješenje u sustavu da do ovakvih brojnih propusta u ovoj vrlo bitnoj oblasti može doći. Hvala lijepo.
Replika, uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite. 85
Više možda objašnjenje ovoga što je gospodin Lozančić rekao. Dakle, vidjeli ste da je Komisija formirana od članova Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost. Hoću da vam kažem da je Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost ušla duboko u Ministarstvo odbrane. Dakle, mnoge stvari koje, do kojih smo došli i nalazi koje smo napravili, govore u prilog tome da reforma sistema odbrane koja je započeta 2005. godine donošenjem Zakona o odbrani je ostala na tom nivou i nije se daleko odmakla. Postoji bezbroj problema na tom planu. Mi smo tražili da Ministarstvo odbrane napravi akcioni plan, da nam pokaže na koji način namjerava izaći odavde. Želim da kažem takođe da zahvaljujući novom ministru odbrane, mi imamo svesrdnu podršku u našem radu i da nikada Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost nije imala takvu podršku kao što je sada ima. I ja sam sigurna da ovaj Dom treba da jedan od zaključaka bude – da se izvrši analiza rada u Ministarstvu odbrane. To je veoma važna stvar i mislim da bismo mi došli do zaključaka koji bi pomogli da se ovaj sektor unaprijedi.
To je ovaj što smo ga smijenili. Prvi zamjenik predsjedavajućeg, gospodin Božo Ljubić.
Upravo sam htio dodati zašto glasasmo za smjenjivanje ali nije, nisam mislio zbog toga izlazio. Dakle, izlazio sam da na neki način odgovorim kolegi Lozančiću. Jasno je da su propusti u sistemu veliki jer su se događali kroz dugi period i upravo je zadaća ovog Povjerenstva bila da istraži te propuste u sistemu i to u prvom redu sistemu institucija koje su u nadležnosti ovoga Parlamenta. ______________(?) [[nije uključen mikrofon]] I sistemu i sustavu. Ja nisam tu sektaš. Druga stvar, jer govorim po neki strani jezik, pa onda mi je riječ sistem sa ipsilonom također vrlo bliska. Ali naravno postavlja se pitanje i drugo – što je radilo Tužilaštvo ako se radilo o kriminalu, a postoje indicije da je bilo i toga, za ovih deset godina? Što su radili savjesni ljudi koji nisu, ako su primjetili nepravilnosti zašto ih nisu prijavili? Prema tome, puno je ovde propusta u sistemu kojem mi kao Povjerenstvo ne možemo riješiti ni utjecati, ali ja mislim da ovaj jedan prijedlog, koji je dao kolega Živković, na kraju krajeva je dovoljan, dovoljan poticaj, da tako kažem, tim institucijama sistema da djeluju ako smatraju da trebaju djelovati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nemamo više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda, Ad.14. Izvještaj Komisije Kolegijuma o nastojanju za postizanje saglasnosti 86
nije uključen mikrofon
Pardon, zahvaljujem, znači radi, da, da, trinaesta tačka, Ad. 13. Informacija o stanju javne zaduženosti Bosne i Hercegovine na dan 31.12.2011. godine, materijal Savjeta ministara BiH Savjet ministara je 20.07.dostavio Informaciju. Nadležna Komisija za finansije budžet Mišljenje je dostavila 05.09. Otvaram raspravu o Informaciji. Uvaženi kolega Dragan Vrankić. Izvolite.
Hvala lijepo. Prije svega želim da se zahvalim Ministarstvu financija na jednoj ovakvoj kvalitetnoj informaciji i mislim da je ovo jedna od najboljih informacija koju dobijamo u ovaj Parlament. I ono što me posebno veseli, s obzirom da, je li, imamo određeni kontinuitet, vidim stalni napredak u ovome izvještavanju, a on je od velike važnosti za donošenje, analizu i donošenje kvalitetnih odluka iz ove oblasti. Vanjska zaduženost koja ovdje, je li, iznosi 6,6 milijardi maraka ili 23% u odnosu na GDP ili unutarnja 11, ukupno 34, često puta postavljamo pitanje jesmo li ili nismo zadužena zemlja. Da bi odgovorili na ovo pitanje jesmo li ili nismo zadužena zemlja, mislim da treba je promatrati sa nekoliko aspekata. Prvo sa aspekta naših vjerovnika, odnosno ono gdje smo se zadužili, a to je uglavnom Svjetska banka, ..., MMF, EBRD, Pariški klub, Londonski klub, onda možemo reći da su to sve na neke institucije gdje smo mi članice, gdje na neki način, je li, zajedno s njima radimo i surađujemo, imamo određena prava iz tih ugovora i sigurno da uvijek ako bude i potrebe u određeno dizajniranje naših obaveza možemo to činiti. Ja bih redao da su to kvalitetni vjerovnici i da možemo tu dati nekakvo zeleno svijetlo ili pozitivnu ocjenu. Druga ocjena koja se ili stvar u kojoj se može procjeniti jesmo li prezaduženi ili ne, a to je prosječna kamatna stopa. Vidimo iz ovog izvještaja da je ona 1,71, znači nije velika, po mojoj procjeni je pozitivno i tu se isto tako može dati pozitivna ocjena. Kad je u pitanju struktura duga onda vidimo i stari i novi dugi tzv., je li, ono što mi kažemo prije rata, gdje je otprilike omjer 30:70 i gdje su ova dva duga locirana na Pariški i Londonski klub, mislim da, evo može se dati jedna pozitivna ocjena. I jedna od za mene ključnih stvari koja se daje u ocjeni zaduženosti, to je sektorska zaduženost. Vidimo da je kad je u pitanju infrastruktura od ukupno ovoga duga otpada 50% na infrastrukturu. S obzirom da infrastruktura spada u nešto što je, je li, obično kažemo stvaranje ambijenta, onda bi mogli reći, evo može proći ali treba ući u strukturu, znači ovog infrastrukture, jer i ovdje vidim iz onih projekata, popisa koji su bili da ima svašta i da je jedno vrijeme bilo gdje nije 87 bilo neka kontrola, ali evo s obzirom da ide u te oblasti, ja bih mogao reći na neki način i tu zeleno svijetlo. Kad je u pitanju javni sektor 36% to već dolazi po meni u jednu sferu zabrinutosti, to su uglavnom naši proračuni, socijala i sve ono skupa što na neki način mislim da ne bi više smijelo rasti. A ono što sad, i treća stavka tj. privredne djelatnosti i realni sektor je samo 14%. Sudeći po ovih 14% onda smo prezadužena zemlja, znači od ovih ukupnih zaduženja samo 14% je otišlo tamo gdje se stvara, evo ako možemo indirektno reći, nova vrijednost i mislim da je to što mora biti jedna od osnovnih naših odluka u narednom periodu da se više fokusiramo na taj dio. Samo ću reći da uspoređujući sa ostalim zemljama, zemljama koje vode svijetsku ekonomiju, možda prosječna njihova zaduženost u odnosu na GDP negdje oko 100%. Japan je čini mi se 150, 170%, Italija 100%, ali evo svi su otprilike negdje, negdje oko 100%, ali vjerovatno ova struktura je povoljnija, puno više dominira realni sektor nego što su javne potrebe. Još uvijek nismo dovoljno popravili angažiranost, odnosno neangažiranost sredstava, još uvijek plaćamo visoke zatezne kamate i to treba posebno naglasiti i pokušati da se to što više smanji. I ono što je posebno interesantno sad u posljednje vrijeme kad je u pitanju servisiranje obaveza po temelju stend-baj aranžmana, evo ko je malo pogledao ovu Informaciju vidio je da nam se u '13., odnosno i 14. Godini, pa djelom i '15. naš anuitet skorom duplo povećava, a sve zahvaljujući aranžmanu koji smo koristili prije dvije godine, a znamo da smo ga koristili zato što smo htjeli provesti određene strukturalne reforme. A zbog tog provođenja, a uglavnom se odnosilo na uštede, je li, mi smo dobili jednu mrkvu od strane MMF-a da bi smo to uradili, međutim mi nismo proveli reforme, anuiteti su došli na otplatu i ja mislim da smo napravili duplu štetu. Reforme nismo proveli, uštede nismo ostvarili, a moramo vraćati anuitete koji su evo skorom za nekih ne baš duplo ali blizu tome u naredne dvije godine vraća i vidite u onoj strukturi koja stoji da je to zabrinjavajuće. Želim reći sa aspekta novog aranžmana koji je aktuelan ovih dana, inače ja mislim sve najbolje o MMF-u i aranžmanima i našem članstvu u MMF-u i mislim da su to politike koje se trebaju provoditi i to su defakto naše politike poduprte kod institucije koja se zove MMF, ali nisam za ovakve kratkoročne pozajmice. Mislim da to treba realizirati bez tih pozajmica jer je to period od dvije, tri godine koji se brzo vraća i faktički ukoliko mi nismo efikasni, a znamo da nismo efikasni, evo danas to cjeli dan možemo zaključiti, onda je bolje bez tih sredstava tražiti druge izvore ušteda, a naravno aranžman s MMF-om u svakom slučaju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa, ja mislim da je gospodin Vrankić iznio osnovne podatke i dao jednu pravu sliku i kao čovjek koji je radio u toj oblasti veoma stručno to obradio. Međutim, nije zgorega da se neke stvari ponove kako bi smo u narednom periodu malo više vodili računa oko toga na koji način i za šta se zadužujemo. Mi smo u 2004. imali spoljni dug izjednačen sa, stari i novi sa 50%, a već u 2011. to je poraslo na 71% novog duga, odnosno 29 starog duga. U onom sistemu u bivšoj Jugoslaviji taj spoljni 88 dug je iznosio 19 milijardi dolara i rekli smo da smo prezadužena zemlja. Danas kad se to odijeli sa ovim brojem otprilike i ovo bi se moglo konstatovati na tom nivou da je određena prezaduženost. Možda ne bi ona bila da je ovo uloženo u realni sektor, ali obzirom da je uloženo u infrastrukturu koja je ponekad i neophodna, iako i tu ima određenih promašaja, ali veoma velika sredstva su uložena u javni sektor, tako da mi imamo u javnom sektoru maksimalno ulaganje oko 36% na godišnjem nivou, a maksimalno kada smo u privredu ulagali, u privredne djelatnosti, to je bilo 25%, što je sad recimo u 2011. samo 14% ulaganja u privredne djelatnosti, a u javni sektor 36, u infrastrukturu negdje oko 50. Šta bi još možda trebalo voditi računa, o tome stručnjaci treba da vode, dug sa fiksnim kamatama je 55% i on je 1,48, a sa promjenljivim je 44 i on je nešto veći 1,98, pa čak u nekim, kada je novi dug u pitanju on prelazi i 2%. Mislim da bi pažnju trebalo usmjeriti na to iz kojih sredstava i na koji način ćemo vratiti dug koji je u 2012. – 452 miliona, u 2013. – 753, u '14. – 769 i '15. – 540. Taj spoljni dug će se teško vratiti ako se samo 14% od ukupno izdvojenih sredstava, zaduženja u prošloj godini investiralo u realni sektor, odnosno u privredu. Iz tih razloga u ukupnom bruto društvenom proizvodu spoljni dug učestvuje kod nas u 2007. – 16%, a u 2011. – 22,8%. Ovdje treba maksimalna ozbiljnost kod novih zaduživanja da se više ne ide u zaduživanje u javnom sektoru, pa i u infrastrukturu, nego da se ide u zaduživanje isključivo u podsticaje, odnosno u razvoj privrede. Jer stopa nezaposlenosti u BiH je blizu 40%, administrativna, a anketna iznosi negdje oko 22%. Mislim da je to izuzetno veliki procenat i da smo ova sredstva malo sa većim procentom ulagali iz javnog sektora u privredne djelatnosti imali bi smo manju stopu nezaposlenosti, imali bi smo realnije šanse za vraćanje duga. Stoga se bojim da će iduća godina i naredne dvije, tri godine biti kritične oko otplate ovog duga. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Darko Babalj. Izvolite.
Pa može, ja mislim da može pod repliku gospodinu Tomiću. Mislim, neke stvari mi nisu jasne iz ove diskusije. Rekoste da se treba zaduživati u realni sektor, a ovdje imamo 22. tačku gdje se trebamo zadužiti za, odnosno ratifikovati Ugovor o garanciji koji se odnosi na Ugovor o zajmu, odnosno za put Banja Luka – Doboj, Faza 1 Projekta. E sad, a rekoste da se ne treba zaduživati toliko u infrastrukturu, pa malo, malo, opet imam osjećaj da malo pričamo više, evo ne znam kako da kažem, da nema ni kamera, nema nikoga, a mislim da diskusija gospodina Tomića je bila malo kontradiktorna jedno s drugim.
Uaženi kolega Boško Tomić, odgovor na repliku. Izvolite.
Ja se nadam da su me poslanici shvatili šta je moja bila želja svojom diskusijom. A kada je u pitanju zaduživanje za autoput kamo sreće da su umjesto u javni sektor otišla sredstva u infrastrukturu onda bi to, jer zaduživanjem u izgradnju autoputa se, tu se i stvaraju nova radna 89 mjesta, tu ima i povećana proizvodnja i td. koristeći se vlastiti cemenat, vlastiti šljunak, vlastita radna snaga i td. vlastita hrana. Prema tome, to je daleko bolja stvar nego zaduživati se samo za administrativne, za ove, za druge službe. U tom smislu ja i dalje apelujem da je mnogo bolja stvar ulagati u privredu, odnosno u privredne djelatnosti, ali zaduživanje za autoput je u dobroj mjeri, to je prava infrastruktura za razliku od nekih gdje se ulaže u sasvim neke bespotrebne stvari, da ih ovdje ne nabrajam a spadaju pod infrastrukturu. Tako da ovo, ovo se može smatrati ulaganjem u auto put kao privredna djelatnost jer će to prije svega koristiti i odma imati direktne efekte, a i nakon toga imaćemo brži protok i bržu komunikaciju kada je u pitanju transport naših roba prema Evropi.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Darko Babalj, replika. Izvolite.
Ma, ja repliciram a ne znam ni kome repliciram. Ja koliko znam da svaki dug smo mi ovdje ratifikovali, odnosno da mi moramo dati saglasnost za njega. A koliko znam kako se mi ponašamo u Parlamentu, odnosno sudionik sam i učesnik toga, da mi to sve objedinimo i da o jednom glasamo. Prema tome, mislim da mi nemamo pravo puno pričati o ovome zato što sve ono što se zadužila BiH mi smo glasali i ako se ne varam jednoglasno.
Uvaženi kolega Lazar Prodanović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, uvažene koleginice i kolege. Biću veoma kratak pošto su prethodnici dosta iznijeli. Samo želim da problematiziram i ne znam koga da pitam za odgovore za određena pitanja koja bi bila značajna u Informaciji, za koju se slažem stvarno da je izuzetno detaljna i jako važna za sve poslanike u Predstavničkom domu. Mi ćemo, dakle za naredne tri godine trebati da vratimo blizu 2 milijarde i sto miliona KM, dakle za servisiranje spoljnog duga. Od toga je na kamate nešto više od 300 miliona, uglavnom veći dio su glavnice. Bosni to procentualno prema sadašnjim, ako to izrazimo, prema sadašnjim prihodima na Jedinstvenom računu Uprave za indirektno oporezivanje oko 5 milijardi, dakle na godišnjem nivou, to je blizu 15% ukupnih prihoda Uprave za indirektno oporezivanje. Zanima me da li će, mislim da će to dramatično uticati na budžete i entiteta, nižih nivoa vlasti jer nije za očekivati značajnije povećanje prihoda na Jedinstvenom računu Uprave za indirektno oporezivanje naredne tri godine. Drugo, to je takođe značajan procenat koji se odnosi na pokrivenost, dakle procenat učešća servisiranja spoljnog duga u odnosu na izvoz. Mi smo u prošloj godini imali oko 8 milijardi KM izvoza roba i usluga i do sada, ni jedna godina do sada nije bilo više od 4,6%, dakle neki procenat koji je tolerantan i za koji smatram da jedna zemlja je u situaciji da servisira spoljni dug ako taj procenat ne prelazi 5%. Mi ćemo sa ovim iznosom od 750 miliona, 770 miliona, 550 miliona naredne tri godine govorim, biti u situaciji da najmanje 9% čini, dakle servisiranje spoljnog duga ukupnog izvoza BiH. Zanima me, dakle da li će dio ovog stend-baj aranžmana, odnosno ...(ne 90 razumije se) ... kod MMF-a biti korišten kao dio za vraćanje i, odnosno reprogramiranje spoljnog duga BiH? Inače u protivnom mislim da ćemo doći u dramatično stanje i da se može dovesti u pitanje mogućnost da li ćemo i biti u stanju da ispunjavamo naše obaveze u smislu servisiranja spoljnog duga i kamata na ovo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Anto Domazet. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja se takođe pridružujem ocjenama da je ova Informacija izuzetno kvalitetno sačinjena, daje obilje informacija iz kojih se mogu izvući odgovarajući zaključci, ali dajem primjedbu autorima, to sam učinio i na Komisiji za finansije i budžet, da se nedovoljno upuštaju u analize i zaključke šta znače pojedini indikatori, pojedine cifre, pojedini pokazatelji. Da li oni predstavljaju pozitivan, da li predstavljaju negativan indikator, da li su neutralnog uticaja i td. U tom smislu bih autorima ove Informacije preporučuio da se upuste hrabrije u ocjene, odnosno analize i ocjene i zaključke pojedinih pojava koje sami otkrivaju i sami razotkrivaju kroz svoje informacije. Ja ću reći da jedna zemlja sa kreditnim rejtingom „B3“ po Mudiju (Moody's) ili Standard end Purs „B“, nema pristupa tržištu kapitala. I kao što je kolega Vrankić rekao mi se uglavnom, pogotovo u vanjskoj zaduženosti obraćamo multilateralnim organizacijama finansijskim i vjerujte da nikada mi nećemo doći u crvenu, iznad crvene linije u pogledu zaduženosti, jer naš kapacitet zaduživanja prate te institucije i one odobravaju onoliko kredita koliko mi možemo da prihvatimo i možemo da uredno servisiramo. U tom smislu ocjene, odnosno debata o tome da li smo mi zadužena ili ne zemlja je proprilično bezpredmetna dok god mi dobivamo kredite od multilateralnih finansijskih institucija kao što su Svjetska banka, kao što je Evropska banka za obnovu i razvoj, Evropska investiciona banka i druge, druge multilateralne finansijske institucije. Nešto što želim da istaknem je izneseno u ovoj Informaciji kao jedan novitet, a to je da je pored vanjske zaduženosti dat prikaz i unutarnje zaduženosti od oko 3,3 milijarde KM i što je ukupnu zaduženost, dakle kao suvereni dug zemlje podiglo na nekih 9,9 milijardi, odnosno 36,9% GDP-a mjereno dohodovnim principom. Takođe je iznesen i podatak o tome da poslovni sektor slobodnim transakcijama na tržištu kapitala prije svega preko banaka također osigurava izvjestan priliv kapitala u BiH i on je iznosio, prema podacima Informacije iz ove Informacije, u trećem tromesečju 2011. godine 8,4 milijarde KM, od čega je 5,7 milijardi su transferi preko banaka, tj. povlačenje kredita iz inozemstva preko banaka u cilju plasiranja na domaćem finansijskom tržištu. Kada se taj iznos kapitala koji, zaduženosti koju osigurava poslovni sektor, dakle mimo vladinih obaveza vraćanja kredita, ukupna zaduženost BiH se podiže na 18,4 milijarde ili 76% GDP-a. Dakle, to su već veoma ozbiljni pokazatelji i mi moramo sa pažanjom pratiti kretanje ovoga, zaduženosti poslovnog sektora, jer je dokazano da banke svojom ekspanzionom ili kontrakcionom kreditnom politikom mogu ustvari povećavati novčanu masu na tržištu, na finansijskom tržištu u BiH neovisno od karensi borda i principa koje karensi bord zagovara. To je jako važno i mislim da mi moramo također, kada pratimo našu ukupnu poziciju u pogledu zaduženosti, imati u vidu i zaduženost poslovnog sektora iako vlada države, država, entiteti, kantoni i td. nisu odgovorni za vraćanje tog 91 duga. Međutim, za ukupno finansijsko zdravlje zemlje jako je važno koliki su iznosi tog, te zaduženosti i zato se mora o tome voditi, o tome voditi računa. Ja smatram da mi možemo očekivati, već i bilježimo, veoma veliko pogoršanje svih indikatora, indikatora naše sposobnosti za, naše zaduženosti i sposobnosti za vraćanje kredita, to je kolega Prodanović već naveo, i mislim da bi bilo dobro da se zaključi, povodom rasprave o ovoj Informaciji, da nam Ministarstvo finansija, da odnosno Vijeće ministara i Ministarstvo finansija i trezora prije svega sačini jedan srednjoročni plan otplata po vanjskim kreditima koji će biti karakteristični po veoma velikom porastu tranši za otplatu tih kredita. U tom smislu mislim da bi smo mogli imati i veću sigurnost da će otplate i ukupna budžetska politika, kojom će se osiguravati novac za te otplate, da će biti uspješnije provedeni. I na kraju ja bi želio da kažem da jedno pitanje koje u javnosti izaziva veoma negativne konotacije se odnosi na tzv. komitment fi, odnosno obaveze plaćanja, plaćanja zateznih kamata u vrijeme dok krediti leže odobreni a neiskorišteni. Po onome što sam ja izračunao taj ukupan komitment fi koji je inače nezaobilazan trošak u svim vidovima finansiranja, i u poslovnom i u javnom finansiranju, iznosi 0,2% u 2011. godini i vjerujte da je to veoma nizak procenat. Ali ja sugeriram autorima ove Informacije da pokušaju da dođu do podataka koliko to iznosi u Hrvatskoj, Srbiji, Sloveniji i td., pa da vidimo putem nekog benčmarkinga koliko smo mi u tom pogledu efikasni ili manje efikasni i td. Ja se zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Uvažena kolegica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Pa evo, ja ću možda samo skrenuti pažnju na nekoliko stvari vezano ili povodom ove Informacije. Informacija je naravno sačinjena korektno, pokazatelji koji pokazuju stanje opšte zaduženosti i td. Htjela sam samo da ih korigujem, neke kolege koje su govorile o vanjskom dugu, ova Informacija govori o ukupnoj javnoj zaduženosti, dakle javni dug podrazumijeva i unutrašnji i vanjski. Međutim, vrijeme u kome mi diskutujemo, iako je naravno riječ o podacima za 2011. godinu, odnosno vremena koja obilježavaju ovakvu ekonomsku situaciju, ovu problematiku posebno apostrofiraju važnost, u stvari smještanja ove problematike u kontekst ukupnih ekonomskih zbivanja. Mi možemo se tješiti da smo mi umjereno zadužena zemlja, kao što se obično tako i tješimo i kao što i po nekim uobičajenim pokazateljima i jesmo, međutim ako uzmete omjere ili ključne parametre, koji su vrlo važni danas, kao što je omjer ili udio duga u ukupnom GDP-u, pokrivenost izvoza uvozom, stopa ekonomskog rasta, udio vanjskog duga, strukturu ukupnog duga ili recimo udio vanjskog duga u ukupnim ino sredstvima u našoj ekonomiji onda ćete do katastrofalnih pokazatelja za jednu umjerenu zaduženu ekonomiju. Ja hoću samo da podsjetim, recimo na jednu činjenicu koja nam je od posebne važnosti, a to je da mi od ukupnih stranih sredstava imamo najmanje EU sredstava koja su nam grant. Mnogo više su nam ino sredstva po osnovu vanjskog duga, a ponajviše recimo obaveze prema MMF-u, Svjetskoj banci i td., a najmanje trošimo ono što nam je recimo grant kroz IPA sredstva i td. 92 Ono što je danas posebno aktuelno npr. jesu ključni monetarni, odnosno u ovom kontekstu, je li, i razmatranje javnog duga, ključni pokazatelj u kontekstu i monetarne i fiskalne stabilnosti. Kad pogledate BiH mi imamo vrlo stabilno, da kažemo monetarno sidro kroz sam mehanizam karensi borda. Ali šta su nama fiskalni ciljevi? U ovoj zemlji nikad niko nije stavio na dnevni red fiskalne ciljeve. Mi se pozabavimo fiskalnom problematikom onda kad govorimo o budžetima. Ako pričamo o fiskalnoj problematici ovdje ključno se postavi kao problematično prihodi ili prilivi prihoda Uprave za indirektno oporezivanje, što i jeste naravno posebno važno, ali je samo možda nula koma nešto posto od ukupne fiskalne problematike koja nam je, gdje smo najrovitiji kad je u pitanju ova problematika. Što me je posebno iniciralo da se javim za diskusiju? Dvije stvari. Upravo ovo o čemu govorimo bilo je povodom da smo mi inicirali prije evo skoro godinu dana i ovaj Parlament je prihvatio jednu inicijativu da raspravimo na jedan sveobuhvatan način o ekonomskoj problematici. Naravno sastavni dio toga bi bila i problematika vezana za javni dug. I evo još možda jednom sugestija Kolegiju da, bez obzira ko je inicirao, to je inicijativa koja je prihvaćena, ona je inicijativa Parlamenta, ako ste na to muhanati evo zaboravite ko je inicirao, ali stavite je jednom na dnevni red i ja očekujem da tada ovdje budu, kao što smo i inicirali između ostalog, najmanje ministar finansija, predsjedavajući Vijeća ministara, resorni ministri, gdje ovakve diskusije, ovakve priče, sugestije i td. nećemo voditi između sebe nadmećući se da pomenemo po koji argument ili pokažemo svoja znanja ili neznanja, nego da zaista vidimo šta nam je činiti, odnosno šta ovaj Parlament može učiniti zajedno sa svim onima koji su nadležni za ekonomsku problematiku. Ono što je nadležnost ovog Parlamenta kad je u pitanju problematika zaduživanja, osim naravno ono što čini Vijeće ministara u tom kontekstu, jeste recimo ono što se obično kod nas nađe na dnevnom redu pod posljednjim tačkama dnevnog reda, a to su ratifikacije. Ali evo, možda i prilike da pomenem – je li ikad ovaj Parlament odbio da ratificira neki kreditni aranžman? Nikada. Čak i ne vidim ni razloga da odbije, jer taj kreditni aranžman je možda već duboko u implementaciji dok nama dođe saglasnost na ratifikaciju i td. Ovdje se stvari odvijaju u nekom tehničkom smislu po nekoj inerciji, Komisija za vanjske poslove sasluša neko obrazloženje, da saglasnost, Parlament digne ruku, ide prema Predsjedništvu i td. i to je sva naša uloga kad je u pitanju vanjski dug. Kako se mi zadužujemo to se upitajte? Ko donosi odluku o vanjskom dugu, o unutrašnjem da ne pričamo, ali evo govorimo recimo o vanjskom dugu? Šta su prioriteti? Da li mi uopšte imamo prioritete? Imamo li strategiju razvoja BiH? Imamo Direkciju za ekonomsko planiranje koja je bila zadužena da bude nosilac tog zadatka. Sve dok ne dobijemo odgovore na ova pitanja čini mi se suvišnom ovakva rasprava i treba biti samo spreman na posljedice, naravno negativne, posebno o ovom kontekstu. I evo možda i prilike da na kraju kažem, nemojte se tješiti što nam je konkurentnost porasla, kolega Domazet to bolje zna od mnogih u ovoj sali. Mnogi su više pali nego što je pala BiH, jer su efekti krize u BiH došli kasnije u odnosu na neke druge zemlje. Dakle, mi gora vremena i teška vremena možemo samo još očekivati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Emir Kabil. Izvolite. 93
Poštovani predsjedniče, uvažene kolege i kolegice. Kao član Komisije za finansije i budžet zaista mogu ipak izraziti zadovoljstvo da je Izvještaj, koji smo dobili prije neki dan, napravljen kvalitetno, sveobuhvatno i u najboljem slučaju pokazao u kom pravcu ide BiH. Pored kreditnog zaduženja koje zaista postaje noćna mora za državu i pored trenda koji je sigurno vrlo upitan kad je u pitanju budućnost vraćanja anuiteta po raznoraznim kreditnim linijama, konstatovali smo da ćemo u naredne 2-3 godine vraćati gotovo duplo sredstava nego što je to bilo do sada, ono što mene najviše brine jeste da mi možemo govoriti, ja se ne mogu baš složiti s tom konstatacijom da naš kreditni rejting nije toliko loš u odnosu na druge zemlje, mi smo na dnu svih zbivanja ekonomskih pa ako hoćete i projektnih, tako da smo mi u trešu, u smeću, kad je u pitanju kreditni rejting već odavno i ne vidim šansu da ćemo se sa ovakvim konceptom izvući. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Aha dobro. Onda se nismo razumjeli. Zašto ovo govorim? Govorim samo iz jednog osnovnog razloga da bankarski sistem Zapadne Evrope ipak je dosta stabilan bez obzira na krizu eurozone. Kamate na projekte u Zapadnoj Evropi su između 1,6 i 2,2%. Kamate na oročena sredstva, koliko znam, evo tu su eksperti, nisu veći od 1,5%. Kamate u našoj zemlji su najmanje 8 puta veće, što jasno pokazuje da ne postoji povjerenje u bankarski sistem. Kada govorimo o zaduženju i kada govorimo o strategiji kako da smanjimo javno zaduženje, nažalost BiH do sada nema nikakve, apsolutno nikakve strategije o javnom zaduženju u BiH. Sve ove kredite koje danas dižemo uglavnom dižemo da bi pokrili ranije zaduženje i da bi išli u još veće kreditno ropstvo i zaduženost. Upravo zbog toga smatram, a i mi iz SBB-a smatramo, da je potrebno osmisliti jednu, naravno na nivou eksperata u ovoj državi, jednu kvalitetnu strategiju razvoja javnog zaduživanja BiH najmanje do 2020. godine u kojoj bi se striktno i jasno definisali način zaduživanja, ciljevi zaduživanja, jako je važno reći i koji subjekti zaduživanja i naravno najvažnije svrha zaduživanja. Nažalost, u našim budžetima razvojna komponenta je apsolutno zanemarena i ni u jednom budžetu mi ne vidimo, osim preživaljavanja, ni jedne indicije ili indikatora da se investira u razvoj, pa čak i školstvo, univerzitet, mi ne stavljamo u razvoj nego stavljamo u potrošnju, što je po mom mišljenju nonses. Velike bogate zemlje je školstvo, univerziteta mi imamo milion, stavljaju u razvojni dio svog budžeta. Upravo zbog toga smatramo da je strategija javnog zaduženja jedan od prioriteta koji se treba pokrenuti i na ovom visokom tijelu kako bismo mogli da insistiramo na zaduživanju radi razvoja BiH. Nažalost, to do sada ne postoji. Kada su bile organizirane neke donatorske konferencije nedavno u BiH bili su zadati ciljevi da se prikupi negdje oko 500 miliona eura sredstava za određene razvojne projekte. Moram vas razočarati s činjenicom da nije ostvarena ni četvrtina zadatih ciljeva. Zašto? Zato što nije bilo kvalitetnih projekata. Nije bilo ni jednog kvalitetnog projekta. Znači, mi smo suočeni sa jednom situacijom koja kroz dužničko ropstvo ulazi u jedan začarani krug gdje jednostavno, ne poštujući ekspertne timove i kvalitetne ljude koji su u stanju da ponude kvalitetne projekte, i uložimo u te kvalitetne projekte, ne možemo da privučemo strane investicije. 94 Zato mislim da ovaj Izvještaj koji smo danas ovdje dobili jednostavno na jedan najdrastičniji način pokazuje budućnost ove zemlje. Sa ovim Izvještajem, bez obzira šta će naši ekonomski eksperti reći, BiH nema nikakvu budućnost. Nema nikakvu budućnost jer riječ razvoj i razvojna komponenta apsolutno nigdje ne postoji. I apsolutno smo mala zemlja i sa svojim resursima, hajde da kažem industrijskim pa ako hoćete i profesionalnim, ne možemo konkurisati zapadnom svijetu. Ono što je naša osnovna snaga i koja bi trebala biti osnovna snaga u razvoju je hrana i vidjeli ste danas da se nismo složili oko osnovne stvari da li poljoprivreda i hrana mogu dobiti ono mjesto koje treba da dobiju u ovoj državi. Zato bih vas zamolio da ovo visoko tijelo, ovaj Parlament, a mi ćemo pokrenuti određene inicijative u tom pravcu, osmisle strateške ciljeve i strategiju našeg javnog zaduživanja. Ukoliko to ne napravimo na kvalitetan i transparentan način, ja lično se bojim da je i sudbina cijelog našeg sistema vrlo upitna i ja bih rekao da je ... vrlo upitna. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 14. Tačku, Ad. 14. Izvještaj Komisije Kolegijuma o nastojanju za postizanje saglasnosti o zaključku sa 4. sjednice Istražne komisije za utvrđivanje trošenja donatorskih sredstava Izvještaj ste dobili. Kolegijum kao Komisija nije postigao saglasnost. Danas ćemo se izjašnjavati o prijedlogu zaključka u drugom krugu. O ovome ne vodimo raspravu. Prelazimo na 15. tačku, Ad. 15. Razmatranje produženja mandata članovima Upravnog odbora BHRT-a, materijal Upravnog odbora BHRT-a
Gospodine predsjedavajući. Žao mi je, nije reagirao taster. Nema prisutnog predsjedavajućeg Komisije za saobraćaj i komunikacije, gospodina Kunića, pa bih ja kao članica Komisije željela dodati nekoliko rečenica vezano za naš jutrošnji sastanak i ovu odluku i prijedlog zaključaka koji je pred Parlamentarnom skupštinom. Dakle, poznato je da ova situacija sa produžavanjem mandata članovima Upravnog odbora BHRT-a predugo traje, gotovo dvije godine. Poznati su i razlozi zbog kojih je Komisija u nekoliko navrata do sad produžavala ovaj mandat. Poznati su i zaključci Parlamentarne skupštine. U onome što je danas Komisija naznačila u svom zaključku i prijedlogu koji smo uputili prema Parlamentarnoj skupštini, stoji jedan podatak koji mislim da trebamo podijeliti, a to je da je, Komisija je konstatirala, dakle da je Regulatorna agencija za komunikacije BiH 10.07.2012. godine raspisala ponovljeni konkurs za izbor članova Upravnog odbora BHRT-a iz srpskog i hrvatskog naroda. Konkurs je zatvoren i njegova realizacija bi trebala uslijediti u narednih 30 do nadamo se maksimalno 60 dana. Ovo je bio osnovni parametar zbog kojeg je Komisija danas donijela odluku da će produžiti mandat članovima Upravnog odbora na narednih 90 dana, a također smo bili motivirani i danas upućeni u proceduru Zakonom za izmjene i dopune Zakona koji je uputilo Vijeće ministara, a koji bi trebao na određeni način dovesti do toga da se olakšaju procedure u Regulatornoj agenciji i dovede do kraja ova nedopustivo duga i neproduktivna situacija koju Parlamentarna skupština BiH ima sa članovima Upravnog odbora BHRT-a. Ono što vas molim da također percipirate, uvažene kolege, je to da je Komisija jednoglasno zaključila da se nakon isteka navedenog perioda ne produžava mandat članovima Upravnog odbora BHRT-a. Stoga se nadamo da će i ovo biti poticaj na što bržem i produktivnijem Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o komunikacijama koji će nas riješiti ovog problema, a također i dovesti u ozbiljniju poziciju i članove Upravnog odbora i članove Regulatorne agencije BiH. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Nema više prijava ni sa, ni bez grešaka, nema. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda, ali prije toga molim vas da se Dom izjasni o tome da se objedini rasprava od 16. do 24. tačke dnevnog reda. 96 Pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 26, protiv i suzdržanih nije bilo. Konstatujem da smo objedinili raspravu o tačkama 16. do 24. dnevnog reda. Ad.16. - 24. Davanje saglasnosti Mišljenje nadležne Komisije za spoljne poslove o saglasnosti za ratifikaciju ste dobili. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. Da li je dovoljno u 18,45 da se ovdje nađemo na glasanju? U 18,45. Hvala. [[PAUZA]]
nije uključen mikrofon
Znači, kolegice Ismeta da li ste Vi povukli i predlažete da ide u redovnu proceduru?
nije uključen mikrofon
Zahvaljujem. Prelazimo na tačku 5. – Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kretanju i boravku stranaca i azilu – predlagač: Savjet ministara BiH (drugo čitanje). Glasamo o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 33, protiv i suzdržanih nije bilo. Konstatujem da smo usvojili ovaj zakon u drugom čitanju. Tačka 6. – Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ministarstvima i drugim organima uprave Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH (drugo čitanje). Glasamo o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 34, bez protiv i suzdržanih. Konstatujem da smo usvojili ovaj zakona u drugom čitanju. Prelazimo na tačku 7. – Prijedlog zakona o udruženjima Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH (prvo čitanje). Glasamo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 24, protiv 10, suzdržanih nije bilo. Bez dovoljne podrške iz RS-a. Nema člana Kolegijuma, naknadno ćemo se usaglašavati. Prelazimo na tačku 8. – Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju institucija Bosne i Hercegovine – predlagač Savjet ministara BiH (prvo čitanje). Glasamo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. 98 Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 24, protiv 9, suzdržanih 1. Konstatujem da je dovoljna entitetska većina i da je ovaj zakon usvojen u prvom čitanju. Tačka 9. – Prijedlog zakona o besplatnoj pravnoj pomoći – predlagač: Savjet ministara BiH (prvo čitanje). Glasamo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 24, protiv 10, suzdržanih nije bilo. Nedovoljna entitetska podrška. Naknadno usaglašavanje. Dom će biti obavješten. Prelazimo na 10. tačku – Godišnji izvještaj o prometu strateške robe za 2008., 2009. i 2010. godinu, materijal Ministarstva spoljne trgovine i ekonomskih odnosa BiH. Glasamo o usvajanju izvještaja s mišljenjima komisije i zaključkom predloženim u njima. Ima li potrebe da čitam zaključak? [[zajednička diskusija]] Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 32, protiv nije bilo, suzdržanih 2. Konstatujem da smo usvojili izvještaj za zaključkom. Prelazimo na tačku 11. – Izvještaj iz oblasti poljoprivrede za Bosnu i Hercegovinu za 2011. godinu, materijal Savjeta ministara BiH.
nije uključen mikrofon
Uvaženi predsjednik Kluba iz SNSD-a poslovnička intervencija. Izvolite.
Pa, da razdvojite glasanje, znači zaključke molimo pojedinačno, a izvještaj odvojeno. Imaju četiri zaključka pa pojedinačno svaki. SLAVKO-
nije uključen mikrofon
Zahvaljujem. Ko ima intervenciju? 99
Imam ja. Povlačim prijedlog zaključka vezano za tačku 11. i ...
Zahvaljujem. Glasamo o Izvještaju s Mišljenjem komisije prvo, a nakon toga ćemo glasati o zaključcima pojedinačno. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 31, protiv nije bilo, suzdržanih 2. Konstatujem da smo usvojili Izvještaj s Mišljenjem komisije. Sad glasamo o zaključcima, i to glasamo o zaključku broj 1. Ima li potrebe da ga čitam? /zajednička diskusija Zaključak je ... [[ne razumije se]] ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Izvještaj sa kompletnom dokumentacijom, jer je predsjedavajući rekao samo Izvještaj da se dostavlja a dokumentacija ako se zatraži.
Upravo tako. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ne, u Izvještaju piše da ako Tužilaštvo zatraži će dobiti Izvještaj i dokumentaciju. Ja sam rekao da bi trebalo da napišemo da Tužilaštvu proslijedimo usvojeni Izvještaj naše komisije, a ako zatraži dokumentaciju da mu se dostavi. Da li smatrate da je to u redu tako? Ima li neko protiv toga? [[zajednička diskusija]]
nije uključen mikrofon
Nemate potrebu. Dobro. Glasamo o tačkama od 16. do 24. – Davanje saglasnosti za retifikaciju sporazuma. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati sad. Za 34, protiv i suzdržanih nije bilo. Konstatujem da smo dali saglasnost za ratifikaciju sporazuma od tačke 16. do 24. Poštovane kolegice i kolege hvala vam na saradnji i strpljenju. Želim vam sve najbolje u predizbornoj kampanji. Prema rasporedu nemamo namjeru sjednice praviti do 23., što ne znači da ih neće biti. Sjednica završena u 19:10 sati.