Hvala lijepa. Idemo na dnevni red. - Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za regionalni razvoj Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 605. Raspravu su proveli Odbori za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo, Izvješća ste primili na sjednici. Državna tajnica u Ministarstvu financija Ivana Maletić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo što se tiče Zakona o Fondu za regionalni razvoj Republike Hrvatske, odnosno Zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za regionalni razvoj Republike Hrvatske, ono što je bitno ustvari za istaknuti da je prestanak važenja ovog Fonda vezani uz odredbe Zakona o proračunu koji je stupio na snagu 1.1. 2009. godine i koji ustvari je već najavio ukidanja proračunskih fondova, zato što su procesi u riznici napredovali na način da se kvalitetnije može upravljati proračunskim prihodima i rashodima, dakle da se može točno pratiti bez posebnog osnivanja Fondova namjensko korištenje i aktivnosti koje se financiraju iz tih posebnih izvora financiranja te njihovo znači namjensko korištenje u praksi. Tako da je ustvari ukidanje Fonda jedan od procesa koji je već započeo i novim Zakonom o proračunu i uređenjem ustvari područja javnih financija. U samom ovom Zakonu o prestanku važenja dakle naglašava se da djelokrug rada i poslove Fonda preuzima Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva.
Hvala. O ovom prijedlogu Kluba zastupnika SDP-a da premijerka se obrati ili ministar vanjskih poslova obavijestit ću ih tijekom dana. Ako već nisu obaviješteni. Osobito nema vremena. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo, predsjednik Odbora poštovani zastupnik Zlatko KOračević. Izvolite.
Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo sukladno odredbi članka 88. Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravu je o navedenom prijedlogu zakona proveo u svojstvu matičnog radnog tijela te se većina članova Odbora nije protivila prijedlogu predlagatelja u primjeni hitnog postupka kod njegovog donošenja. Predstavnik predlagatelja je obrazlažući razloge zbog kojih ovaj Zakon treba donijeti istaknuo da će se istim omogućiti provedba plana provedbenih aktivnosti programa gospodarskog oporavka kojeg je donijela Vlada Republike Hrvatske a kojeg je jedna od mjera i reorganizacija agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. Nakon uvodnog izlaganja predstavnika predlagatelja većina članova Odbora je u raspravi podržala donošenje ovog Zakona budući da je neracionalno inzistiranje fonda za regionalni razvoj Republike Hrvatske koji je osnovan još 2001. godine. Naime, istaknuto je da se poslovi koji se odnose na regionalni razvoj te provedbu konkretnih projekata već uspješno provodi Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. Na temelju provedene rasprave Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo Hrvatskog sabora je većinom glasova, 4 glasa za i 3 glasa protiv, odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donesen Zakon o prestanku važenja Zakona o fondu za regionalni razvoj Republike Hrvatske.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državna tajnice, cijenjeni kolegice i kolege. Dakle, mi se ovdje nalazimo u jednoj vrlo čudnoj situaciji, jer nam Vlada u sklopu gospodarskog oporavka nudi da ukidamo razne fondove i razne agencije. Jedan od tih fondova koje bi trebali zakonom ukinuti je i ovaj Fond za regionalni razvoj u cijelom nizu sada nečega što ćemo ukidati. Sada smo ovdje čuli od državne tajnice da to nije zato nego da je Vlada daleko prije nego što je donijela program gospodarskog oporavka već razmišljala pa i u proračunu za ovu godinu da će se ići na racioniranje državne uprave i da je već na početku godine bilo predviđeno proračunom za ovu godinu da će se jedan od tih fondova, a radi se o Fondu za regionalni razvoj biti ukinut. Ako je tomu tako, onda se postavlja pitanje zašto se to nije napravilo odmah u prvom dijelu godine, zašto se mora raditi to ovako na horuk, zašto se to u konačnici mora raditi po hitnom postupku i zašto se to mora raditi sa nepoznatim datumom? Jer kao što vidite u prijedlogu ovog zakona se kaže da će fond prestati sa radom danom objave ovog zakona u Narodnim novinama, dakle mi ne znamo kada je taj datum. Ako se doista nešto planira, a radi se ovdje u konačnici o sudbinama ljudi koji rade u tom fondu, onda bi makar bilo korektno reći im gledajte od tog i tog datuma više nećete raditi u fondu, nego postajete državni službenici i namještenici. Ovako se njima doslovno može dogoditi da mi u petak izglasamo ovaj zakon, da drugi tjedan bude zakon objavljen u Narodnim novinama i da oni recimo sa 29.11. prestanu raditi u fondu i postanu državni službenici i namještenici odnosno činovnici. E kada otvorite samo dio tih pitanja, onda stvarno vidite da ovdje nema nekog sustava da nema niti nikakvog govora o mjerama gospodarskog oporavka, da nema nikakvog govora o tome da se razmišlja o efikasnosti državne uprave, da nema apsolutno nikakvog govora o ničemu, nego jedino što možemo govoriti da stvaramo privid da nešto radimo. Pa hajmo nešto napraviti i ajmo građanima probati pokazati da radimo na efikasnosti držane uprave. A kada malo razgrnete ovo jesensko lišće nad ovim zakonom, onda vidite sljedeće, da je ravnatelj ovog fonda se već lijepo uhlijebio. On je iz ovog fonda otišao u Upravno vijeće Hrvatske regulatorne agencije. To je inače jako slično raditi u regionalnom razvoju ili regulirati energetsku djelatnost u Hrvatskoj. To su jako kompatibilne djelatnosti inače u svijetu poznate kao nešto što je vrlo slično. Onda kada dalje razgrnete lišće, onda ćete vidjeti dakle da se istovremeno u Ministarstvu regionalnog razvoja otvara nova uprava da bi se uhlijebio još jedan stranački dužnosnik na mjestu načelnika uprave i da se stvara velika uprava unutar Ministarstva regionalnog razvoja, gdje ćemo otvoriti ne preuzeti samo i isključivo ljude koji su radili u ova dva fonda, nego ćemo vjerojatno do izbora zaposliti još neke nove ljude jer smo evo otvorili neke nove djelatnosti. Mi paralelno s tim imamo i osnivanje agencije za regionalni razvoj. ako je agencija za regionalni razvoj nešto što nam treba zbog pretpristupnih fondova, kasnije strukturnih fondova, onda smo trebali reći, ljudi koji su do sada radili u Fondu za regionalni razvoj vjerojatno su nešto naučili, vjerojatno su radili na tim regionalnim projektima, vjerojatno su radili na pripremi lokalne i područne (regionalne) samouprave da dignu administrativni kapacitet da bi ona bila sposobna prijavljivati projekte na fondove Europske unije. Pa onda nemojmo te ljude trpati u državne službenike i namještenike, nego ajmo te ljude onda premjestiti ili im ponuditi mogućnost da odu raditi u agenciju za regionalni razvoj. Mi dakle ovdje iz jednog fonda koji je osnovan 2002. godine, što znači da radi 8 godina, ovako na vrat, na nos, preko koljena ukidamo ljude, trpamo u ministarstvo. Ministarstvo je do sada pokrivalo apsolutni spektar nadležnosti ministarstva. Ovim zakonom se ne širi nadležnost rada ministarstva u koji ti ljudi prelaze raditi, ali dobijaju određeni nepoznati broj ljudi. Pazite, u obrazloženju ovog zakona mi čak ni ne znamo koliko ljudi radi u ovoj agenciji, mi ni ne znamo koliko će ljudi preći raditi u ministarstvo, mi ni ne znamo da li će i kada netko od njih postati neraspoređen jer zakonom se predviđa da se ponudi posao, međutim za one za koje se u budućnosti neće moći naći posao da će ostati neraspoređeni, što znači da de facto ti neraspoređeni odnosno stavljaju se na raspolaganje Vladi, prevedimo to na hrvatski jezik, prijeti im da dobiju otkaz i sve po hitnom postupku i sve sa ljudima koji budući da ne znamo, nemamo nikakvu analizu, nismo dobili od ministarstva ali baš nijednog slova, što je taj fond radio u ovih 8 godina i da li će sada to biti jeftinije, efikasnije, bolje, dostupnije, sposobnije ili na neki drugi način, jedino što znamo da ne treba dodatnog sredstva iz državnog proračuna. Pa ako ne trebaju dodatna sredstva iz državnog proračuna, pa zašto onda to radimo? Ali isto tako se kaže da se niti neće smanjiti potreba iz državnog proračuna za funkcioniranje onoga što je danas pokrivao Fond za regionalni razvoj. pa zašto onda to radimo? Da li radimo samo da bi ovdje stvorili doista privid toga da razmišljamo o efikasnosti državne uprave? Da li radimo zbog toga jer trebamo otvoriti nekome prostor da se još zaposli ili stvarno imamo neki određeni cilj omogućiti regionalni razvoj u Republici Hrvatskoj? Mi smo donijeli strategiju, imamo zakon, imamo ministarstvo i umjesto da sustavno sada vidimo što nam je potrebno da osposobimo regionalnu i područnu samoupravu i lokalnu samoupravu, da dignemo taj administrativni kapacitet, mi naprečac ukidamo fond. Umjesto da vidimo što nam je potrebno da uravnotežimo razvoj Hrvatske i to regionalni razvoj Hrvatske, mi ukidamo bez ikakvih argumenata fond. U konačnici, mi možemo misliti da je ovo dobro, ali možemo misliti i da je ovo loše zato jer nemamo ali baš nijedan argument niti za niti protiv, mi nemamo niti argument što je dosad radio taj fond niti imamo nekakvu naznaku što će od toga, kako će i s kojim ljudskim resursima i drugim resursima raditi Agencija za regionalni razvoj. Kada pogledamo strukturu novaca koji je ove godine primjerice imao Fond za regionalni razvoj onda se vidi da od 3 milijuna i 400 koliko je bilo izvršenje praktično na plaće je otišlo gotovo polovica toga iznosa. Dakle ako ništa drugo, zbog ove transakcije će biti potrebna izmjena proračuna jer sasvim sigurno Ministarstvo regionalnog razvoja neće imati dostatna sredstva za plaće u 11., 12. mjesecu jer naprosto to nema predviđeno u svojem proračunu, kao što je potpuno neizvjesno što će biti sa onim aktivnostima i projektima koji su do sada išli kroz fond regionalnog razvoja. Mi imamo pravilnik koji je donesen na temelju zakona kojeg danas ukidamo, po kojem je kroz Fond regionalnog razvoja su se dodjeljivala određena sredstva. Budući da ukidamo zakon danas, da taj zakon ne danas nego kada ga izglasamo će prestati važiti onda sasvim sigurno će prestati važiti i pravilnik na temelju kojeg su se ta sredstva dodjeljivala. Znači li to da sve ono što je do sada podnijet zahtjev u fond, a nije realizirano da neće niti biti. I drugo, znači li to da do kraja godine se više niti ne mogu podnositi zahtjevi ministarstvu odnosno fondu sasvim sigurno, ali ministarstvu za ovo što se do sada podnosilo. Dakle, mi predlažemo da se s ovim stane, da se napravi jedna analiza, a ovdje smo posebno osjetljivi kod lokalne samouprave, područne samouprave i kod regionalnog razvoja jer smatramo da je tu jedan ogromni potencijal koji od nas sa državne razine prije svega ovisi koliko ćemo pripremiti te ljude u lokalnoj samoupravi da iskoriste nepresušne izvore financiranja u Europskoj uniji. Oni su nepresušni toliko koliko će biti naša sposobnost da pišemo kvalitetne projekte i da na te kvalitetne projekte se prijavljujemo. Imat ćemo vrlo skoro izvještaj o korištenju europskih fondova u ovoj godini. Vidjet ćete da su brojke posebno u nekim segmentima poražavajuće, ali s druge strane ćemo vidjeti da sve ono što je bilo raspoloživo lokalnoj samoupravi u okviru decentraliziranih europskih projekata da je lokalna samouprava 100% iskoristila i ne samo da je dobila projekte nego ih je kvalitetno i realizirala za razliku od onoga što je bilo na državnom nivou. Tamo stojimo gotovo katastrofalno, gotovo katastrofalno. I s druge strane, ništa ne pripremamo da u trenutku kada će ti fondovi biti značajni i veći, odnosno kada ćemo, ne značajni i veći nego kada ćemo ravnopravno moći sudjelovati u apliciranju na te fondove sa svim drugim članicama Europske unije pa kada će naše općine, gradovi, županije, regije moći isto ravnopravno sudjelovati u kandidiranju za europske fondove sa svim drugim gradovima, županijama i regijama u Europskoj uniji, a ne u ovom malom kolačiću koji sada imamo. Onda se postavlja pitanje kako ćemo biti sposobni to iskoristiti. Umjesto toga, umjesto da se iscrpljujemo u aktivnostima da osposobimo u Hrvatskoj dovoljno resursa za to buduće razdoblje mi radimo jednu stilsku vježbu u kojoj narodu želimo reći gledajte, mi sada ukidamo fond. Zamislite koliko ćemo mi napraviti veliku stvar, ukidamo Fond za regionalni razvoj. Koji su efekti ne znamo, uštede sasvim sigurno nema i znamo da će to sasvim sigurno rezultirati novim uhljebljenjima stranačkih ljudi. To su razlozi zbog kojih naprosto klub SDP-a ne može podupirati ovakve navrat-nanos zakone po hitnom postupku koje ne znamo zbog čega se donose, gdje imamo disonantna obrazloženja predlagatelja i onoga što piše u tekstu koji smo dobili ovdje na klupe i gdje ne vidimo apsolutno nikakav efekt. Prema tome, pozivamo da se razmisli i da se naprosto, posebice što se tiče lokalne, područne i regionalne politike i samouprave, djeluje u sklopu i u skladu sa donesenom strategijom, a posebice da radimo na tome da dignemo administrativni kapaciteti onih koji će biti u prilici u vrlo skoro vrijeme aplicirati za vrlo značajna sredstva iz Europske unije.
Hvala. Klub HDZ-a, gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državna tajnice, kolege zastupnici. Pa upravo eto i ovim potezom Vlada pokazuje da poštuje i primjenjuje i provodi Program gospodarskog oporavka i to je jedna od mjera reforme javne uprave kojom se analizira učinak i svrhovitost postojeće strukture fondova, agencija, zavoda i drugih regulatornih tijela. Pri utvrđivanju svrhovitosti djelokruga pojedinih fondova, agencija, zavoda i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima te izradom prijedloga reorganizacije Vlada Republike Hrvatske je vodila računa o istovjetnim poslovima koji se već obavljaju u pojedinim ministarstvima. S obzirom da je Fond za regionalni razvoj Republike Hrvatske i osnovala Vlada 2001. godine te je zakonom utvrdila i djelatnost fonda tako da se zna itekako dobro što je djelatnost fonda s obzirom da je bilo ovdje spomena da se ne zna što je taj fond, ustvari što on radi, a misija fonda je ustvari financiranje inicijativa koje potiču uravnoteženi regionalni razvoj Republike Hrvatske i podrška županijama i jedinicama lokalne samouprave u pripremi i provedbi raznih projekata. Fond je inače i financirao projekte za komunalnu infrastrukturu, gospodarsku infrastrukturu, poduzetničke zone, poduzetničke inkubatore, ruralni razvoj, seoski turizam, odvodnju itd. A što se tiče europskog fonda koji je isto ovdje bio spomenut za regionalni razvoj Hrvatskoj će biti otvoren tek nakon što Hrvatska pristupi Europskoj uniji a što se priprema kroz program IPA-e. Europski fond uglavnom je usmjeren na proizvodne investicije u cilju otvaranja novih radnih mjesta, infrastrukturne investicije, te na lokalni razvoj i razvoj malog i srednjeg poduzetništva. Tako da ova priča o nekoj stilskoj vježbi normalno da ne stoji, jer upravo Vlada Republike Hrvatske je u cilju mjera štednje i utvrđenih reformi u programu gospodarskog oporavka te poslove prenosi na Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva će preuzeti i sve zaposlene, opremu, prava i obveze fonda kao i financijska sredstva potrebna za obavljanje preuzetih poslova. Tako da nigdje ne stoji da oni poslovi koji su sklopljeni već sa ovim fondom jednostavno neće biti dovršeni ili će jednostavno eto netko tu biti oštećen. Slijedom navedenog ovim zakonom predlaže se ukidanje fonda danom stupanja na snagu istog zakona, a nadležno ministarstvo je dužno u roku 15 dana uskladiti svoje akte o unutarnjem ustroju. Znači, nema nikakve bojazni da će oni ljudi koji imaju ugovore o radu sklopljene sa fondom i koji su znači u radnom odnosu i koji će biti državni službenici ostati bez posla kako se pokušava ovdje neka panika izazvati među tim ljudima. Normalno da klub Hrvatske demokratske zajednice u cilju racionalizacije javne uprave o kojoj je toliko bilo riječi i što svi traže i od poslodavaca i od sindikata, pa i od opozicije i sukladno ovom programu gospodarskog oporavka će podržati donošenje ovog zakona.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika neće poduprijeti ovaj prijedlog zakona, ne zato jer taj prijedlog zakona nije dobar. Koliko je on dobar to mi u stvari i ne znamo, jer da Vlada poštuje svoju poslovničku odredbu a to je da u svaki prijedlog zakona nam da i procjenu učinka koji će taj zakon imati, onda bi i mi imali tu informaciju. Međutim, tu procjenu učinka nemamo, u pravilu nemamo ni kod jednog zakona, a ovdje je sasvim sigurno nemamo. Činjenica da smo čuli u uvodu gospođe državne tajnice da je to posljedica proračuna temeljem Zakona o proračunu. Međutim, isto tako je činjenica da je ovaj prijedlog zakona je Vlada donijela na prijedlog Ministarstva uprave i da je to posljedica jedne reorganizacije koja doduše piše u programu gospodarskog oporavka u onoj powerpoint prezentaciji. Međutim, koji efekti, kako i na koji način će se to reflektirati na lokalnu upravu to ćemo vidjeti u vremenu pred nama. Sam fond je osnovan 2001. godine s ciljem poticanja ujednačenog razvoja u Republici Hrvatskoj. Misija fonda je bila financiranje inicijativa koje potiču uravnoteženi regionalni razvoj u Republici Hrvatskoj i podrška županijama, jedinicama lokalne samouprave u pripremi i provedbi razvojnih projekata. To je bila misija fonda. Koliko uspješno ta misija fonda u ovih devet godina bila je iskorištena u regionalnom razvoju mislim da je svima jasno da je to polovično. Jer regionalne razlike nama iz godine u godinu, iz dana u dan su sve veće i sve snažnije, a to je i zaključak iz Strategije regionalnog razvoja. Prema tome, nešto što svi znamo i nešto što je svima nama poznato. Da li će ukidanje ovog fonda pripajanjem Ministarstvu regionalnog razvoja, da li će povećati efikasnost u poticanju regionalnog razvoja to je otvoreno pitanje. Kako i na koji način će se usmjeriti 80 milijuna kuna koliko je bilo predviđeno u proračunu 2009. godine u Fondu za regionalni razvoj, za poticanje regionalnog razvoja, infrastrukture i gospodarstva također nama nije razvidno i nije nam poznato iz ovog zakona. Samim Zakonom o fondu znalo se i jedinice lokalne uprave, prije svega općine, gradovi i županije, ponavljam i naglasak stavljam na županije, znale su koja su pravila, znale na koje mogućnosti to može koristiti. Kako će to u budućnosti koristiti, e to se ne zna. Kako će se odraziti to na pripremu ukidanja ovog fonda, a prije svega podcrtavam planiranih 80 milijuna kuna u proračunu za 2009. godinu. Kako će se odraziti na korištenje predpristupnih fondova i kasnije strukturnih fondova. Da li će se povećati kapacitet i mogućnost jedinica lokalne (regionalne) uprave u pisanju programa, u stvaranju programa, u stvaranju projekata s kojima ćemo moći koristiti ili iskoristiti potencijal ili nešto što nam je ponuđeno. I na to nemamo odgovore. Naš odbor, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo je 28. veljače ove godine održao i tematsku sjednicu o osnovnim smjernicama Strategije regionalnog razvoja Republike Hrvatske koji smo uputili u Vladu Republike Hrvatske. Nešto od naših zaključaka je uključeno u Strategiju regionalnog razvoja, međutim neki nisu. Ali ono što sasvim sigurno nije u ovom trenutku, a to je da nema ni jednog zaključka u provedbi. Između ostalog, zaključili smo da jedan od ključnih čimbenika koji će odrediti uspješnost provedbe strategije … [[Ne razumije se.]] razvoja Republike Hrvatske … [[Ne razumije se.]] i administrativni kapaciteti županije i lokalne razine za pripremu i provedbu projekata financiranja kroz EU fondove. Općine i gradovi i županije mjerama Vlade Republike Hrvatske ostale su bez dijela prihoda. Nemaju prihode. Prema tome svatko odgovoran bi dao tim ljudima općinama i gradovima i županijama mogućnost da svoje projektne ideje pretvore u konkretan dokumenat, u konkretnu aplikaciju temeljem koje će moći koristiti i pretpristupne i kasnije strukturne fondove. Nadalje, zaključili smo između ostalog da je poseban problem u primjeni učinkovitog poticanja regionalnog razvoja, predstavlja činjenica da se u Republici Hrvatskoj trenutno provode dva sustava poticanja regionalnog razvoja. Prvo EU sustav, koji se trenutno provodi putem programa IPA-e, a koji obilježava visoka zahtjevnost u pogledu pripreme i provedbe projekata, vrlo razrađen i transparentan sustav odabira te praćenja i ocjenjivanja uspješnosti projekata. I domaći sustav, kojim nacionalna tijela dodjeljuju različite poticaje i dotacije za provedbu razvojnih projekata na županijskoj i lokalnoj razini, ali često uz nejasne kriterije odabira projekata, nerazrađen sustav praćenja i vrednovanja uspješnosti te nepovezanosti projekata sa strateškim dokumentima. To je činjenica. Da li smo to promijenili? Da li je bilo što u funkciji temeljeno na ovom zaključku Odbora za regionalni razvoj? Da li će ukidanje ovog fonda i pripajanje ministarstvu razriješiti taj sustav? Ukinuti domaći sustav i dati mogućnost da svi počevši od središnje države, regionalne i lokalne, funkcioniranje na temelju EU kriterija, upravo zbog dužnosti, upravo zbog potencijala. Prema tome nije sporno za nas u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika, nije sporna racionalizacija. Ona je potrebna i nužna. Ali koja je posljedica iza ovog zakonskog prijedloga to nije razvidno, iz ovog zakonskog prijedloga to nije vidljivo, a poučeni iskustvom, dosadašnjim iskustvom, pogotovo često puta vrlo diskutabilnim kriterijima temeljem kojega se financiraju projekti na lokalnoj i regionalnoj razini temeljem tzv. domaćeg sustava, govori da ćemo opet napraviti štetu sami sebi. I konačno, sama činjenica da smo kroz pretpristupni program IPA-e za 2007.-2009. u prometu do 30. rujna prema mjerilima trebali iskoristiti 30%, ugovoriti 30%, ugovorili smo 1%. Zaštiti okoliša do 30. rujna trebali smo ugovoriti 30%, ugovorili smo 1%. Regionalnoj konkurentnosti do 30. rujna smo trebali ugovoriti 50%, ugovorili smo 18%. Razvoj ljudskih potencijala do 30. rujna trebali smo ugovoriti 50%, ugovorili smo 38%. Ponavljam IPA za vremenski period 2007. do 2009. Mi na središnjoj državi imamo sjajne ljude koji rade taj posao , sjajne ljude, međutim oni nemaju mogućnost donošenja političke odluke. Oni nemaju te mogućnosti. A temeljem političke odluke ukida se Fond za regionalni razvoj, pripaja se Ministarstvu regionalnog razvoja, i točka. Što slijedi dalje? Govorim isključivo u kontekstu dizanja potencijala lokalne i regionalne uprave u pisanju projekata i programa za korištenje predpristupnih fondova i kasnije pristupnih, i prije svega strukturnih fondova. Ako smo u situaciji da nivou od 1 do 38%, prema mjerilima smo danas iskoristili IPA-u, u prometu zaštiti okoliša, regionalnog … [[Ne razumije se.]] razvoju ljudskih potencijala, nešto što je između 10 i 15 puta manje, znači iznos koji je između 10 i 15, ja ne znam sad u ovom trenutku točno, ali između, jer su podaci različiti pa je vrlo teško doći do točne cifre, ali nešto što je između 10 i 15 puta manje od onoga što ćemo koristiti za godinu i pol dana, prema tome nama prijeti realna opasnost nešto na što Hrvatska narodna stranka, klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika kontinuirano upozorava, gospodo 2012., 2013. mi nećemo biti u poziciji korištenja europskih fondova, ali ćemo biti u poziciji plaćanja europskog poreza, direktna šteta za naš proračun. Na državnom nivou stvari držimo zatvorene, oni su tajna, regionalnoj i lokalnoj upravi ne prosljeđujemo informacije, regionalnoj i lokalnoj upravi ne dajemo mogućnost da jačaju svoj financijski kapacitet u pisanju projekata i programa, a poznato je i svi ovi dosadašnji predpristupnih programa da su uspješni, i sami sebe dovodimo i državni proračun dovodimo u vrlo jednu, vrlo tešku situaciju. Ponavljam, mi imamo čitav niz sjajnih ljudi koji na središnjoj razini rade te poslove, ali oni su bespomoćni. Oni nisu u mogućnosti donijeti političku odluku, jer politika donosi odluku idemo ukinuti Fond za regionalni razvoj, pripajamo ga Ministarstvu regionalnog razvoja i točka. Što se ide dalje? Mislim da bi bio minimum pristojnosti da zastupnici u Hrvatskom saboru dobe i tu informaciju. Prema tome mi podržavamo svaku akciju, svaku aktivnost koja stvara mogućnost, konkretno u ovom slučaju mogućnost koja daje šansu općinama, gradovima i županijama. Jučer razgovaram s nekim načelnicima, načelnicima prije svega, ljudi su dobili uputstvo kako i na koji način, u kojim okvirima napisati proračun za sljedeću godinu, poznato je da uvođenjem indeksa razvijenosti što je odličan potez u kategorizaciji općina i gradova koji će ući u potpomognuta područja, i poznato je da brdsko ili neke od općina i gradova koje su u brdsko planinskom statusu taj status gube jer im je indeks razvijenosti veći 85%. Kad ga gube? Da li ga gube u sljedećoj godini? Da li ga gube za 2 godine, za 3 godine? Ako ga on izgubi sljedeće godine, a radi proračun po starome njemu je … [[Govornik se ne razumije.]] konkretno u jednoj općini proračun je za 2,5 milijuna kuna manji. Dal' smo dali informaciju tim načelnicima, tim gradonačelnicima kad gube taj status? Nismo, ne znamo. Prema tome, čitav niz je nepoznanica, mislim da je hrvatska javnost, prije svega lokalna i regionalna uprava, zavrijedila vrlo jasnu, konkretnu i vremenski definiranu smjernicu. Da je lokalna i regionalna uprava zavrijedila mogućnost da svoje razvojne potencijale iskoristi na najbolji mogući način jer oni to znaju najbolje, daleko kvalitetnije i bolje nego središnja država. Na koncu konca i Strategijom regionalnog razvoja smo dali tu mogućnost i mislim da je to daleko snažnije i važnije kad govorimo o poticanju regionalnog razvoja jedan takav put uz jačanje kapaciteta za korištenje fondova da ne ostanemo 2012. platitelj, a ne koristitelj, daleko važnije nego ovakvi zakonski prijedlozi koji su možda i dobri, ali uz ovakvo objašnjenje vrlo teško ih je i podržati. I iz tog razloga klub HNS-HSU-a neće podržati ovaj zakonski prijedlog.
Hvala. Klub HDSSB-a, gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Vlada Republike Hrvatske je 2001. godine osnovala Fond za regionalni razvoj s ciljem poticanja ujednačenog razvoja u RH. Hrvatski sabor je iste godine proglasio Zakon o Fondu za regionalni razvoj, a prvenstvena zadaća ovog fonda bila je i jest financiranje inicijativa koje potiču uravnoteženi razvoj u RH. Današnju raspravu o najavljenom ukidanju ovog fonda razmotrit ću u ime kluba HDSSB-a iz perspektive Slavonije i Baranje, kraja koji u Hrvatskom saboru i predstavljamo. Dakle, još prije 9 godina uočena je zabrinjavajuća činjenica neravnomjernog i neuravnoteženog razvoja svih dijelova RH. Zaostajanje u razvoju zahvatilo je prije svega krajeve Hrvatske koji su pretrpjeli najveća stradanja i štetu u Domovinskome ratu. Bilo je više nego jasno da se u ove krajeve u poslijeratnom razdoblju mora ulagati najviše sredstava kako bi dostigli ostatak RH. U tom smislu očekivanja stanovnika Slavonije i Baranje bila su opravdano visoka. Nakon ogromnih ljudskih stradanja i ratom opustošenog gospodarstva bila su razumljiva njihova nadanja da žrtva koju su podnijeli nije bila uzaludna i da slijede dani boljeg života njih i njihove djece. Slavonci i Baranjci strpljivo su čekali na pomoć i još je nisu dočekali. Slavonija i Baranja nekada je bila najbogatiji i najrazvijeniji kraj RH. Bio je to kraj u koji se dolazilo iz svih drugih krajeva "trbuhom za kruhom" u potrazi za boljim životom. I taj bolji život u Slavoniji i Baranji najčešće je i pronalažen. Danas je Slavonija i Baranja najsiromašniji i najnerazvijeniji dio RH. Kraj u koji se dolazilo u potrazi za boljim životom postao je kraj iz kojeg mladi odlaze u potrazi za poslom. Sela su sve pustija, škole sve praznije. Seljaci umjesto na poljima sve su češće i više na cestama. Radnici umjesto u tvornicama na biroima ili u štrajkovima. Ovo nije Hrvatska kakvu su sanjali i za koju su ginuli stanovnici Slavonije i Baranje. Slavonija i Baranja sastavljena je od 5 županija, čini 20% stanovništva RH i 20% teritorija RH. Ravnomjeran razvoj RH znači da se iz državnog proračuna u Slavoniju i Baranju očekuje svake godine najmanje 20% sredstava za investicije kako ne bi još više zaostajala za drugim dijelovima RH, a da bi ih stigla jasno je da su potrebna i znatno veća ulaganja. A kakva je stvarna situacija i kakav je odnos Središnje državne vlasti prema Slavoniji i Baranji? Najblaže rečeno sramotan. Evo pokazatelja koji neumitno potvrđuju svu istinitost ovih konstatacija. Analizirat ću samo razdoblje od 2006. godine do danas. U državnim proračunima RH u vremenu od 2006. do 2009. za tekuće pomoći i kapitalne pomoći i kapitalna ulaganja ukupno je bilo osigurano 39,3 milijardi kuna. Ravnomjerna raspodjela ovih sredstava značila bi da je Slavonija i Baranja opravdano očekivala najmanje 20% tih sredstava, a to iznosi 7,8 milijardi kuna. A što smo dobili? Umjesto 7,8 u tim godinama Slavonija i Baranja je dobila 1,8 milijardi kuna. Niti 5%. Točnije 4,5%. Za regiju u kojoj živi 20% stanovništva, koja čini 20% teritorija RH i koja je teško stradala u Domovinskome ratu manje od 5% sredstava iz državnog proračuna predviđenih za kapitalne investicije, kapitalne i tekuće pomoći. Samo na ovim stavkama Slavonija i Baranja je uskraćena za 6 milijardi kuna. Ne zna čovjek je li ovo više sramotno ili žalosno. Pa kako onda ne samo sve više ne zaostajati za ostalim dijelovima RH, a kamoli ih sustići. Ovako je bilo ovih godina. Kako je danas? Spomenuo je, čini mi se gospodin Kunst u svojoj raspravi, gospodarski plan Vlade RH za izlazak iz krize. Dobro je da ste ga spomenuli. Poznato je da je prije 4 tjedna Vlada Republike Hrvatske predstavila Hrvatskoj plan izlaska iz sve veće i dublje krize dokumentom nazvanim "Investicijski projekti od interesa za RH". Predstavljeno je 30 investicijskih projekata vrijednih 13,8 milijardi kuna. Takav plan trebao je pobuditi vjeru svih u RH da ima nade za spas. A što je i kakvu nadu taj i takav plan donio Slavoniji i Baranji? Gotovo je za nepovjerovati od 30 projekata koji su od interesa za RH Slavonije i Baranje nema nigdje. Točnije rečeno spomenuta je jednim tzv. projektom koji se već po četvrti put pojavljuje svake 4 godine fantomskim i famoznim kanalom Dunav – Sava. Od 30 projekata od interesa za Republiku Hrvatsku Slavonija i Baranja je zastupljena samo sa tzv. projektom koji je postao sinonim za predstojeće izbore. Posljednji put ga je spomenuo ministar Petar Čobanković još 5. prosinca 2006. godine kada je najavljivao predizbornu kampanju za parlamentarne izbore 2007. godine. Od tada pa do danas o tom kanalu ni riječi, a sada je ovo investicijska uzdanica koja Slavoniju i Baranju treba izvući iz svekolike krize. Strašno. Pa kada bi se kojim čudom ovaj projekt izgradnje ovog 61,5 km dugog kanala a za koji treba 10 godina i počeo ostvarivati, zastrašujuća je spoznaja o bešćutnom odnosu Vlade Republike Hrvatske prema Slavoniji i Baranji. Od ukupno 13,8 milijardi eura investicija koji gospodarski plan sadrži, ovaj projekt kanal Dunav – Sava vrijedan je 950 milijuna eura. Pa kada bi bio ostvaren kao jedini projekt koji je predviđen za Slavoniju i Baranju to iznosi 6,8%, a ponavljam 20% stanovništva i 20% teritorija, i ovo je ravnomjeran razvoj Republike Hrvatske. Investicije koje su iz interesa za Republiku Hrvatsku ne prolazi istočnije od Virovitice. Ono što Milošević tzv. JNA i Četnici nisu uspjeli u ratu, uspostaviti granicu na liniji Virovitica, Karlovac, Karlobag i na taj način podijeliti Hrvatsku, Hrvatska vlast na čelu s HDZ-om u gospodarskom smislu napravila je nakon rata. Do Virovitice može, istočno od toga nije od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku, kao da smo neželjeno čedo, ili kako narod kaže 13. prase. Ima onih koji će reći Hrvatska je podijeljena u tri statističke regije i ne može se gledati na Slavoniju i Baranju samo izdvojeno. Podjela na tri statističke regije podrazumijeva podjelu na sjeverozapadnu Hrvatsku, koja čini 37,38% stanovništva Republike Hrvatske, zatim na Jadransku Hrvatsku koja čini 32,16% stanovništva i na Panonsku Hrvatsku u kojoj se nalazi Slavonija i Baranja sa 30,46 stanovništva. Od 13,8 milijardi eura Vladinih investicijskih projekata od interesa za Republiku Hrvatsku evo kako je po regijama to podijeljeno. Za sjeverozapadnu Hrvatsku je ukupno predviđeno 51,32%. Za Jadransku Hrvatsku 36,66%, a za Panonsku Hrvatsku sveukupni projekti za 8 županija iznose milijardu i 259 milijuna eura, odnosno 12,02%. Nismo mi ljubomorni na bilo koga u Hrvatskoj, ali što nije pošteno, nije pošteno. A kako bi netko rekao da mi u Slavoniji i Baranji nemamo projekata, navest ću samo primjer Osječko-baranjske županije. Prilikom donošenja proračuna za 2010. godinu nominirali smo za državni proračun 271 projekt vrijedan 2,38 milijardi kuna. Uložili smo 42 amandmana na prijedlog proračuna, vrijedno još 2,5 milijarde kuna, i svi su nam prijedlozi odbijeni. Za proračun u 2011. pripremili smo 246 projekata vrijednih 2 milijarde i 200 milijuna kuna i znamo kakvu sudbinu možemo očekivati za njih. I do kada tako? Kako se onda ne sjetiti stihova pjesme Slavonijo što si kome kriva, koga smeta što tambura svira. One koji vole reći da vodimo politiku sukoba sa središnjom vlašću, podsjetit ću na jednu činjenicu. Slavonija i Baranja ima 5 županija, u 4 je na vlasti HDZ, za sada samo u jednoj i to u Osječkoj-baranjskoj, i to za sada, na vlasti nije HDZ nego HDSSB. One 4 županije u kojima je na vlasti HDZ najnerazvijenije su i najsiromašnije županije u cijeloj Hrvatskoj. A ona jedna županija u kojoj na vlasti nije HDZ nego HDSSB najrazvijenija je Slavonska županija i u sredini razvijenosti Hrvatskih županija. Toliko o koristi šutnje poslušnosti i trpljenja nepravde pod izlikom stranačke stege. U Hrvatskom saboru sijedi 28 zastupnika iz Slavonije i Baranje od toga ih je 14 iz redova vladajućeg HDZ-a, 9 iz SDP-a i jedan iz HSS-a i jedan iz HSP-a, tri su iz HDSSB-a. U Vladi imamo tri ministra iz Slavonije i Baranje, potpredsjednik Hrvatskoga sabora, je vrlo moćni HDZ-ovac, koji je Slavonac svake 4 godine, i baš nitko osim HDSSB-a ne smatra da ovakav odnos prema Slavoniji i BARanji u najmanju ruku nije pošten. A kakvu korist Slavonija i Baranja ima od svojih ministara u Vladi možda najbolje govori sljedeća nevjerojatna činjenica. Republika Hrvatska dobila je domaćinstvo Svjetskog prvenstva u oranju 2012. godine, ministar poljoprivrede Petar Čobanković, Slavonac, potpisujući ugovor s predsjednikom Svjetske organizacije orača, za domaćina Svjetskog prvenstva u oranju koje će se 2012. godine održati u Hrvatskoj, odredio je ni manje ni više Biograd na moru. Vjerojatno možemo očekivati da će iduće Svjetsko prvenstvo u izlovu tune, koje kada ga Hrvatska dobije, biti održano u Kopačkom ritu. I tko tu koga pravi ludim? Niti scenarij za seriju, za jednu od epizoda one popularne serije "Lud, zbunjen, normalan" ne bi se požalio na zanimljivost zapleta koji se mogu sresti u rješenjima i odlukama Vlade Republike Hrvatske, osobito kada su u pitanju one koje se odnose na Slavoniju i Baranju. I danas je pred nama Prijedlog zakona o prestanku važenja Fonda za regionalni razvoj Republike Hrvatske. Ova institucija je do kraja 2008. godine u projekte diljem Republike Hrvatske, a provodeći programe poticanja regionalnog razvoja uložila 713 milijuna kuna. Od toga je u 5 Slavonsko-baranjskih županija uloženo putem ovog Fonda skoro 190 milijuna kuna i ovo je jedini pozitivan primjer ulaganja državnih sredstava sukladno broju stanovnika i površini koju Slavonija i Baranja zauzima u odnosu na Republiku Hrvatsku. A sada trebamo ostati bez toga. Jedna od rijetkih institucija u Republici Hrvatskoj koja je koliko toliko pomagala uravnoteženom razvoju svih dijelova Republike Hrvatske, danas je predmet odstrjela pod izgovorom provođenja mjera reforme javne uprave u svrhu ostvarivanja gospodarskog programa oporavka Vlade Republike Hrvatske. I ono malo što je valjalo, ova katastrofalna Hrvatska vlast nerazumno i nemilosrdno uništava, a ponovno će najveću štetu od takvih odluka imati najsiromašniji i najnerazvijeniji među kojima je sigurno najpogođenija Slavonija i Baranja. Kada su se prije 5 godina Branimir Glavaš, Vladimir Šišljagić i Ivan Drmić u Hrvatskom saboru pobunili protiv stalnog držanja Slavonije i Baranje na listi čekanja, kada su u pitanju ulaganja u našu regiju, te kada je potom nastao HDSSB koji je progovorio o nužnosti ravnomjernog i ravnopravnog razvoja svih dijelova Republike Hrvatske, tada smo bili proglašavani državnim neprijateljima, rušiteljima ustavno-pravnog poretka i antidržavnim elementima. Danas nema ozbiljne političke opcije u Republici Hrvatskoj koja ne govorio ono što smo mi progovorili prije 5 godina. A tada HDZ-ov svemoćni vožd i diktator, danas identificirani i locirani ali još uvijek ne uhićen i ne transferirani u Remetinec kriminalac i lopov Ivo Sanader, uz prešutnu ali i aktivnu pomoć tada i danas još uvijek vladajućih, sve nas koji smo digli glas protiv takvog odnosa prema Slavoniji i Baranji ne samo da bi pokušao pribiti na stup srama, već je započeo i nemilosrdni politički progon prije svih protiv utemeljitelja HDSSB-a, hrvatskog generala i heroja Branimira Glavaša.
Hvala.
Privodim kraju. Uspio je privremeno u zločinačkom poduhvatu.
Hvala. Priveli ste kraju.
Ali dobro je neki dan rekao, tko pod drugim jamu kopa, sam u nju pada.
Dobro, hvala.
Nije tada samo mislio na sebe.
Kolega Burić, molim vas, završili ste.
Dozvolite za završim gospodine predsjedavajući. Ja nisam ovdje vašom voljom, kao što ni vi niste mojom voljom.
Hvala lijepa. Izvolite napustiti govornicu.
Upravo završavam.
Ne možete završavati.
Mogu završiti gospodine predsjedavajući.
Ne možete više završavati, završili ste.
Zato će za Republiku Hrvatsku.
Hvala. Kolega Burić, ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Gospodine Burić.
I njihovo zajedničko transferiranje sa nekad voljenim i obožavanim voždom put Remetinca. Došlo je vrijeme.
Gospodine Burić ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Završio sam gospodine predsjedavajući.
Desetak ispravaka netočnih navoda. Prvi gospodin zastupnik Borsi Kunst.
Pa kolega Burić je netočno rekao da je prije 4 tjedna Vlada Republike Hrvatske predstavila program gospodarskog oporavaka. Kolega Burić, prije 4 tjedna je Vlada predstavila velike investicijske projekte od važnosti za Republiku Hrvatsku, a gospodarski program ima daleko veću širinu i težinu koja u svakom slučaju treba pronaći rješenja kako izaći iz ove gospodarske situacije i kako potaknuti razvoj u Republici Hrvatskoj. A što se tiče realizacije tih investicijskih projekata, tridesetak o kojima je Vlada govorila, logično da ovise mnogo čemu o projektnoj dokumentaciji koja je dobrim dijelom tamo gdje je gotova, u principu i idu investicijski. A koliko je meni poznato Vlada itekako ozbiljno razmišlja o Projektu Dunav-Sava-Dunav.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodin Kunst je govorio o nečemu što ja nisam govorio.
Oprostite koji članak?
... [[Govornik nije uključen.]] /Govornik isključen./ ...
Oprostite, u čemu je povreda Poslovnika, uvaženi gospodine zastupniče?
Možete se vi igrati sa isključivanjem, vi mene ovdje nećete ... /Govorni isključen./ ...
Uvaženi zastupniče, u čemu je povreda Poslovnika?
Povreda Poslovnika zato što nije ispravljao moj netočan navod, jer sam ja točno naveo.
Oprostite, na taj način vi ste tek ušli u SAbor. Postoje određene regule koje se moraju poštivati, a to je naš propisnik kojega imamo. Izvolite ga proučiti dobro, pa ćete vidjeti da je ovaj način ispravka netočnog navoda potpuno uredu. Idemo dalje sa raspravom. Nema povrede Poslovnika na predsjedavajućeg.
Gospodine predsjedavajući, vi ste povredili Poslovnik ovaj puta.
Oprostite, ne možete na taj način raspravljati, nemojte praviti nered u sabornici. Idemo dalje sa raspravom. Uvaženi zastupniče, morat ću vas opomenuti. Nemojte to raditi, molim vas. Oprostite, sa predsjedavajućim ne možete na taj način raspravljati uvaženi zastupniče, ne možete i ne smijete. Imate Poslovnik o radu Sabora pa bi vam bilo pametno da ga proučite malo. Uvaženi zastupniče, zbog ometanja rada Sabora moram vam dati opomenu.
Zahvaljujem se i ostajem pri svom ... /Govornik isključen./ ...
Uvaženi zastupniče, to vam nije normalno ponašanje u SAboru. Idemo dalje. Drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo poštovane kolegice i kolege, ne mogu biti ovdje, a ne reagirati na istupak kolege zastupnika. Ja također dolazim iz Slavonije i ispravljam netočan navod gdje je on rekao kako je Slavonija ugrožena. Slavonije kolega nije ugrožena. Istina da ima više sredstava ne bi bilo loše. Ali dolazim iz Županije Požeško-slavonske gdje želim reći kako su provedeni svi projekti, sviju gradova i općina i županije koji su kandidirani pri Vladi Republike Hrvatske. I ovakva retorika vaša u ovome Saboru, ne da približava Slavoniju Vladi Republike Hrvatske, nego ju udaljava od svega. Jer ovakva retorika i ovakav način govora koji dolazi od vaše stranke isključivo politički, nije dobro došao i na ovakav način se ne bori za Slavoniju kolega Buriću.
Zahvaljujem. Imamo ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa naime u nizu netočnosti i jedan netočan navod da projekti samo sežu do Virovitice i da je tu granica nekakve famozne Srpske krajine ili velike Srbije. Apsolutno je netočno, cijela Virovitičko-podravska županija pokrivena je projektima i radi se i stvara na svim poljima od infrastrukture, cestovne infrastrukture, komunalne infrastrukture, od škola, visokoobrazovnih ustanova, pa sve do onih vodovoda i kanalizacija koje su najpotrebnije i najnužnije. Isto tako i u vašoj Osječko-baranjskoj županiji o kojoj govorite da je najrazvijenije od sve ove 4 nerazvijene. I u njoj se radi i gradi. Koliko god … [[Govornik se ne razumije.]] nije sam ispao tamo, kao i sve obilaznice vaših gradova, ali to nisu vaši projekti pa ne možete se s njima ni pohvaliti i stoga vam je krivo da nastupate ovakvim retoričkim nastupom koji govori o tome da su Slavonija i Baranja totalno zapostavljena, da nema nijednoga projekta iz Vlade Republike Hrvatske i da u ovom gospodarskom planu također su zapostavljeni…
Zahvaljujem. Vrijeme.
Svi gradovi i opčine u Slavoniji i Baranji. To je apsolutno netočno.
Vrijeme! Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Kolega Burić je rekao netočno da Slavonije i Baranje nema nigdje. Gospodin Burić i ja se poznamo iz Skupštine Osječko-baranjske županije punih pet godina, ja sam tamo vijećnik, i prije nekoliko mjeseci župan Osječko-baranjske županije imao je izvješće o radu župana za proteklo razdoblje gdje je pohvaljena suradnja sa ministarstvima Vlade Republike Hrvatske, posebice Ministarstvom gospodarstva, poduzetništva, obrta, malog i srednjeg poduzetništva, poljoprivrede gdje je navedeno da je najviše sredstava povukla upravo Osječko-baranjska županija. Svi veliki infrastrukturni projekti koji su došli do Grada Osijeka i okolice Osijeka i cijele Slavonije i Baranje upravo su financirani iz državnog proračuna Vlade Republike Hrvatske i mislim da nije sve tako crno za Slavoniju i Baranju i ako budemo tako pesimistični mislim da nećemo vidjeti dalje od svoga praga, a kamoli pred vrata Europske unije. Prema tome … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepa.
Zahvaljujem! Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam, gospodine predsjedavajući. Naprosto ovo, moram reći gospodine Burić, sramotno i politikantsko vaše izlaganje trebalo bi u potpunosti ispraviti. Ja doduše ne živim u Slavoniji i Baranji, ali vrlo često poslom tamo idem i nedavno sam bila i moram vam reći da zaboravljate da je ova Hrvatske i branitelji koji su bili i zadruge braniteljske, ali i način na koji se razvija puno uloženo. Treba više, istina je, ali jako puno. Zaboravljate recimo da je u posljednje dvije godine Ministarstvo turizma putem zelene brazde i drugih projekata jako puno uložilo u turizam Slavonije i Baranje, dakle u kontinentalni turizam gdje danas dolaze tisuće ljudi, otvaraju se nova radna mjesta. Zaboravljate farmu mliječnih krava od 700, 420 ih je sada u mužnji, najveću proizvodnju mlijeka imaju. Nemojte se smijat kolege, to je Slavonija i Baranja…
Zahvaljujem!
Za koju vi ne znate jer se bavite…
Zahvaljujem! Isteklo vam je vrijeme, zahvaljujem! … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Zahvaljujem, isteklo vam je vrijeme. Imamo ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Evo ja ispravljam netočni navod zastupnika Burića koji je rekao da je bešćutno ponašanje Vlade prema Slavoniji što zaista nije točno. Upravo sredstva uložena u poduzetničku zonu, u komunalnu infrastrukturu, u Slavoniku, a poticaji prema poljoprivredi govore suprotno. Vlada zaista ima razumijevanja i za potrebe Slavonije. A evo spomenula bih i kod rebalansa državnog proračuna ove godine, iako su rađene velike uštede u ministarstvima, za Slavoniju je dodatno osigurano 600 milijuna kuna za poticaje u poljoprivredi, 300 milijuna kuna za naknade šteta od elementarnih nepogoda odnosno poplave. Prema tome, vodi se računa o Slavoniji. A što se tiče neistine da potpredsjednik Šeks dolazi samo svake četiri godine kad su izbori, to je zaista netočno. On je stalno u Slavoniji, stalno komunicira i sa poduzetnicima i zalaže se za razvoj Slavonije.
Hvala lijepa. Vrijeme vam je isteklo. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Ivo Škaričić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih jedan navod gospodina Burića, a to je da se stanovnici Slavonije i Baranje nisu borili za ovakvu Hrvatsku. Smatram da je to netočno i da je to jedna vrlo opasna teza koja u biti dolazi iz drugih nekih krugova, a govori zapravo koliko je bio smisao Domovinskog rata. Potpuno sam uvjeren i siguran, kao i svi u ovom Saboru, da su se svi stanovnici Hrvatske pa tako i Slavonije i Baranje borili za samostalnu, neovisnu i slobodnu Republiku Hrvatsku, a da je ona doista takva to svi znamo [[Upadica: Ali prosperitetno.]]
Molim vas, bez dobacivanja. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim vas, bez dobacivanja iz klupe i bez polemike u klupama. Izvolite nastaviti.
Bitno je da je Hrvatska slobodna, samostalna, zato smo se svi borili, i ja i vi. Dolazimo u Europsku uniju pa sviđalo se to nekome ili ne.
Hvala lijepa. Imamo ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Ispravljam netočni navod kolege Burića koji tvrdi da Slavonije i Baranje nema nigdje u programima hrvatske Vlade. Ja mu neću replicirati nego ću mu argumentom ispraviti njegov netočni navod jer je u ponedjeljak u Slavonskome brodu potpisan ugovor kojim je započela realizacija projekta sustava vodoopskrbe i odvodnje s uređajem za pročišćavanje otpadnih voda za Slavonski brod i okolne općine. Riječ je o prvom velikom projektu u Hrvatskoj iz područja vodnog gospodarstva predviđenog Operativnim planom za 2007.-2011. godinu. Projekt je vrijedan 29,65 milijuna eura, a sufinancira ga Europska komisija u sklopu IPA-e za regionalni razvoj sa 51%, a ostalih 49% osiguravaju hrvatska Vlada, odnosno državni proračun i Grad Slavonski brod. I kolega Burić, možete govoriti o svojoj županiji, ali nemate pravo i ne poznajete dobro stanje u drugim županijama slavonskim.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Evo nakon ovog istupa kolege Burića mislim da bi trebali razmisliti u Hrvatskom saboru umjesto instituta ispravaka netočnih navoda uvesti institut ispravak cijelog govora i svih navoda koje određeni govornik u Hrvatskom saboru izgovori. Kolega Burić, kao i uvijek do sada, u svojim istupima…
Ispravak navoda, molim vas.
Pa ja bih trebao ispraviti sve navode kolege Burića, ali nemam zato vremena jer sve što je rekao rekao je netočno. Govori, on im ekskluzivu govoriti o zapostavljenosti Slavonije i ovaj Hrvatski sabor iz Osijeka ovdje donosi jedan novi nacionalni stil govora i pokušava ga uvesti u Hrvatski sabor.
Zahvaljujem. I na kraju, uvaženi zastupnik Davor Huška, ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Burić je nalupetao svega i svačega, ali pokušat ću ispraviti jedan netočan navod. Kaže da Slavonija ostaje bez sredstava koje je do sada dobivala iz Fonda za regionalni razvoj. To nije točno. Sredstva će biti na raspolaganju svima pod istim uvjetima, pod istim kriterijima, u okviru Ministarstva regionalnog razvoja. Svi projekti koji u ovom slučaju trebaju pripremiti jedinice lokalne samouprave i dalje će imati mogućnost financiranja iz resornih ministarstava, a problem je veliki što neke jedinice lokalne samouprave kao glavni grad županije iz koje ja dolazim Požeško-slavonske i grad Požega nema pripremljenih projekata, ne kandidiraju na pozive ministarstava i poslije toga govore da naravno su zapostavljeni, da iz proračuna Republike Hrvatske ne dobivaju sredstva. Jedinice lokalne samouprave su prve na potezu.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Gordan Maras. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Ujedno obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme u 10,39 minuta za prijavu rasprave u trajanju od desetak minuta. Na redu je uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice, kolegice i kolege. Ja ću se držati ipak prijedloga zakona o kojem danas raspravljamo o prestanku važenja Zakona o Fondu za regionalni razvoj Republike Hrvatske. Poznato je da je Programom gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske kao jedna od mjera reforme javne uprave predviđena analiza svrhovitosti postojeće strukture agencija, zavoda i drugih regulatornih tijela. Temeljem rezultata provedene analize, naglašavam provedene analize znači ne na pamet Vlada Republike Hrvatske donijela je odluku o reorganizaciji agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. Navedenom je reorganizacijom agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba sa javnim ovlastima predloženo ukidanje i Fonda za regionalni razvoj Republike Hrvatske na način da poslove fonda preuzme Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. Navedeno ministarstvo preuzet će zaposlene, opremu, prava i obveze fonda, te financijska sredstva potrebna za obavljanje preuzetih poslova. Jednom riječju fond ostaje poslovati u okviru Ministarstva regionalnog razvoja na način da je pod ingerencijom Ministarstva regionalnog razvoja. Kao što je rečeno uz preuzimanje imovine preuzet će i opremu, ministarstvo pismohranu, drugu dokumentaciju, sredstva za rad, financijska sredstva, te prava i obveze fonda i praktično neće doći do prekida u distribuciji sredstava koja su predviđena za regionalni razvoj sa ovih pozicija. Nekoliko riječi o radu fonda do sada. Cilj rada fonda bio je ravnomjeran razvoj Republike Hrvatske, odnosno zaostalih područja Republike Hrvatske. No, tijekom utvrđivanja kriterija koje jedinice lokalne samouprave moraju, uz koje jedinice lokalne samouprave mogu koristiti sredstva ovog fonda došlo je do nekih nelogičnosti. O čemu se konkretno radi. Jedan od kriterija i uvjeta za korištenje sredstava fonda za jedinice lokalne samouprave bio je i porezni prihod jedinice lokalne samouprave po stanovniku i uvjet da je on manji od 75% prosjeka Republike Hrvatske. Taj uvjet izbacuje iz mogućnost korištenja sredstava ovog fonda značajan broj jedinica lokalne samouprave upravo na područjima posebne državne skrbi. Znači, upravo oni kojima su sredstva najpotrebnija i to zato što jedinice lokalne samouprave što je poznato i prve i druge skupine njima ostaje veća stopa i nominalno veći porezni prihodi u lokalnim proračunima na ratom stradalim područjima, na područjima posebne državne skrbi i samim tim porezni prihodi po glavi stanovnika u tim jedinicama lokalne samouprave postaju nešto veći od 75% prosjeka Republike Hrvatske. To nije bio pravilan kriterij i nadam se da će se u buduće promijeniti u korist jedinica lokalne samouprave na području posebne državne skrbi. Sreća je bila što nije bilo uvijek dovoljno pripremljenih projekata u pojedinim županijama, pa su i te jedinice došle u priliku da kandidiraju i da participiraju u ne malim sredstvima, znači više od 700 milijuna kuna plasirano je u različite gradove i općine na području Republike Hrvatske i nadam se da će uz malo korektnije kriterije taj posao nastaviti uspješno raditi Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. Zbog svega navedenog podržavam donošenje ovog zakona.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Evo složit ću se s vama kolega Huška da ima određenih neobičnosti vezano uz kriterije Fonda za regionalni razvoj. Ali ću pokušati na primjeru Zadarske županije pokazati kako se i dobrom suradnjom moglo financirati točno one projekte koji su važni za određenu jedinicu lokalne samouprave ili za jedinicu znači regionalne samouprave. Zadarska županija je kandidirajući projekte, naravno vodeći računa o strateškim ciljevima u svojim strateškim dokumentima, a sukladno i strateškim dokumentima Republike Hrvatske na natječaj Fonda za regionalni razvoj kojeg je fond raspisivao kandidirala upravo one projekte koji će podignuti, odnosno ujednačiti regionalni razvoj. Tako je na području Zadarske županije, znači do sad kroz fond financirano 36 projekata ukupne vrijednosti oko 36 milijuna kuna, od toga bespovratnih 32 milijuna kuna. Bespovratnih znači i 4 milijuna kuna kreditnih sredstava. To je išlo u projekte vodovodizacije, sanacije obala, kolektori, cestovnu infrastrukturu. Međutim, ono što želim evo ovdje naglasiti to je i velika vrijednost djelatnika, znači ljudi iz Fonda za regionalni razvoj koji su izuzetan potencijal i koji će evo nadam se ojačati kapacitete. Oni ne idu nigdje, oni ostaju u Ministarstvu regionalnog razvoja. Oni će ojačati kapacitet Ministarstva regionalnog razvoja, a i nadalje će biti na raspolaganju za savjete svim jedinicama lokalne i regionalne samouprave i tako i nadalje jačati kapacitete jedinica lokalne samouprave. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem kolegice. Lijepo ste rekli dobrom suradnjom jedinica lokalne i regionalne samouprave. Ja vam dolazim iz te nesretne županije u kojoj je na žalost došlo do trogodišnje promjene vlati, gdje je na županijskoj razini županiju vodio, odnosno vladao županijom SDP. U te tri godine nije bilo nikakve konkretne suradnje županijske i gradske vlasti, osim naravno u jedinicama lokalne samouprave koje su se podudarale sa SDP-ovom županijskom vlasti, pa smo bili u situaciji da u dvije godine ostale jedinice lokalne samouprave koje su bile u nemilosti postojeće trenutno u to vrijeme županijske vlasti SDP-ove da direktno kontaktiramo sa Fondom za regionalni razvoj i dobro je da su ljudi i stručni djelatnici u fondu bili spremni i na takvu direktnu suradnju. Jer mi bi vjerojatno dvije, tri godine ostali bez bilo kakvih sredstava. Evo danas se potvrđuje upravo ovo što ste vi rekli ponovno i u našoj županiji, županija organizira provođenje projekata Fonda za regionalni razvoj do sada i u buduće preko Ministarstva regionalnog razvoja i nadam se da će tako biti i u buduće.
Zahvaljujem. Prije nastavka rasprave, obavještavam da Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu danas u 13 i 30 ima sjednicu u dvorani Stjepana Radića (133/1). Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, na redu je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Od siječnja mjeseca 2004. Vlada Republike Hrvatske dolazila je pred nas u Sabor s prijedlozima zakona, i u prosjeku svaki četvrti prijedlog zakona u sebi je sadržavao odredbu o osnivanju nekih novih fondova, zavoda, agencija, ili drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. Često sam postavljao pitanje koji su kriteriji, argumenti, izračuni ili razlozi zbog čega u Hrvatskoj osnivamo toliko različitih fondova, zavoda, agencija, kada postoje institucije koje bi taj dio posla mogle obavljati. U prijedlozima tih zakona nikada nisu bili niti jasni kriteriji, niti jasni argumenti, nego se uvijek pozivalo na odluku ili volju Vlade, da osnivanjem tih specijaliziranih pravnih osoba će se postići bolji, veći i kvalitetniji efekti. Ja sam u tri navrata pokušao rekonstruirati koliko Hrvatska ima fondova, zavoda i agencija. Najprije sam se koristio proračunom Republike Hrvatske, izbrojao ih 28, ali onda saznao da to nije konačna ili točna brojka, jer neki od njih nisu direktni korisnici državnog proračuna, pa tamo nisu vidljivi. Onda sam koristeći Internet i tražilice našao 33 fondova, zavoda, agencija ili sličnih pravnih osoba s javnim ovlastima, i opet ustanovio treći put da ni to nije konačna ili cjelovita brojka, jer sam u nekim izvještajima Vlade ili početku rasprave o potrebi ukidanja nekih saznavao za neke za koje nisam znao, a nisu ni u proračunu, a do popisa o njima nisam mogao doći niti na Internetu. Sada u obrazloženju prijedloga da se ukine Fond za regionalni razvoj, Vlada piše, citiram: "Sukladno navedenom zaključku, izvršena je analiza ustroja i djelokruga agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima vodeći pri tome računa o pravnoj stečevini Europske unije i obavezama koje Republika Hrvatska preuzela." Da li je gospođo državna tajnice ta analiza koju Vlada posjeduje proglašena državnom tajnom? Da li je ta analiza dokumenat koji je bilo pristojno dati saborskim zastupnicima, kao argument za sve ove prijedloge zakona kojih je 10-ak, u kojima se ukidaju fondovi, agencije, zavodi ili druge pravne osobe. Da li je sastavni dio te analize popis fondova, zavoda i agencija koji su tog dana postojali i koji će nakon ove racionalizacije opstati? Da li je sadržaj te analize financijski učinak? Jer ako po odredbama ovog zakona, ministarstva preuzimaju sve zaposlene predmete, opremu, urede, onda učinka financijskog velikog biti neće. Da li je možda bilo pristojno da tom analizom sveobuhvatnom kao što piše, proanaliziramo i data je jedna mogućnost da možda i mi imamo neke prijedloge za spajanja, ukidanja ili osnivanja novih institucija koje je Vlada predvidjela? Zašto tako škrta obrazloženja sada kada se one ukidaju, i sa istom dozom upornosti zastupnici vladajuće većine brane ukidanje, kao što su tada, a to nije bilo prije 20, nego prije dvije, tri godine branili osnivanje veoma brojnih fondova, agencija, zavoda i pravnih osoba s javnim ovlastima. Što se to promijenilo u smislu funkcioniranja? Što se to promijenilo u smislu obaveza Republike Hrvatske preuzetih u sklopu pregovora s Europskom unijom, da sada imamo dovoljno kapaciteta u postojećim državnoj upravi, a prije godinu i pol, dvije ili tri nije bilo. U području poljoprivrede, proizvodnje hrane imamo i ministarstva, i fondove, i zavode i agencije i komore koje se preklapaju po svim osnovama, i osnivali smo šakom i kapom, kad se kad tko izdogovaral i ispregovaral. I to je bilo ovdje upozoravano, da imamo hiper produkciju tih agencija i zavoda, i ono što je bitno koji od njih za svoj rad odgovaraju Vladi, a koji Saboru. Preko 75% tih zavoda, fondova i agencija ne odgovara i ne podnaša izvješće o svom radu Saboru, nego Vladi Republike Hrvatske. I to je još jedan hendikep za nas u Saboru, jer usvajanjem zakona omogućavamo njihovo osnivanje, nakon toga o njima ne znamo ništa, ili saznajemo samo kad se u medijima otvaraju različite afere ili problemi. Pa do sada kad je Vlada rekla oni nam sada više nisu potrebni. Smatram takav pristup neozbiljnim, neodgovornim Vlade prema Saboru, da sa jednom jedinom rečenicom argumenta veli to sad nama više ne treba. Koliko je novaca taj fond imao od osnivanja do sad? Kako ga je raspoređivao? Tko su bili korisnici? Koje je efekte polučio? Uostalom tko je bio taj? Koji tim stručnih ljudi je bio taj koji je Vladu uvjerio argumentima da to sad treba ukinuti? Na temelju čega? Sve to ostaje za nas nepoznanica. Mi moramo vjerovati Vladi da je fonda više ne treba, kao što smo i morali vjerovati onda kada ga je trebalo osnovati. I to je jedini argument morate nam vjerovati. Mi smo napravili analizu da sad nešto trebamo, a sad smo napravili analizu da to više sad ne trebamo. Možemo li dobiti analizu? Ne. Što je sadržaj analize? Nema veze. Tko je radio analizu? Nema veze, nije bitno. Ovu svoju ocjenu dajem kod ovog prijedloga zakona, ali ona vrijedi kao sve ove kojima ste došli pred nas i predlažete ukidanje nečega. To je neozbiljno. Jer svaki trošak uspostave, formiranja, osnivanja neke institucije samo po sebi jeste trošak da se pokrene. Isto kao što je trošak kad se nešto gasi, ukida, prenosi, premješta ili daje u sklopu nekog drugog resora. I završavam sljedećim, mogli ste se bar u obrazloženju potruditi danas usmeno i odgovoriti na suštinsko pitanje što je s projektima koji su u fondu obrađeni i odobreni, a nerealizirani? Ili oni koji su u fondu na razmatranju, u procesu odlučivanja ili pripremani za postupak? Ove birokratske formulacije iz prijedloga zakona ne odgovaraju na to suštinsko pitanje. Zbog onih iz lokalne samouprave čiji projekti jesu tamo, a nisu realizirani, a odobreni su ili su u fazi obrade dajte samo ili potvrdite ili demantirajte sve što je u fondu bit će realizirano ili neće biti realizirano. Taj odgovor podnositelji programa i projekata moraju jasno znati. Niti ste napisali niti ste rekli. Barem to vas molim, i kod svakog ovakvog prijedloga gdje su s druge strane korisnici lokalna (regionalna) samouprava, poduzeća i gospodarstvo to je prva rečenica koju morate izgovoriti da se skine ta neizvjesnost i sa ovog procesa, ukidam te, osnivam te.
Zahvaljujem. Imamo 3 replike. Prvi je uvaženi zastupnik Šime Lučin, izvolite.
Hvala lijepo. Pa složio bih se sa većinom diskusije gospodina Lesara, međutim dopustio bih sebi nešto da dodam još. Gospodin Lesar mislim da bi bilo dobro ipak priznati jednu stvar, a to je da je Vlada uvidjela svoju grešku pa kao što je forsirala formiranje različitih agencija i fondova tako da sad i pomalo od njih odustaje. Međutim, tu postoji jedan problem što se opet pristupa neselektivno. Mi ne znamo po kojim kriterijima se jedan fond ili jedna agencija gasi, a druga ostaje. I to je ono što čini zapravo situaciju koja će ostati ista. Dakle, i dalje će ostati diskreciono pravo distribucije određenih sredstava i vođenje određenih projekata onih koji su podobni, a ne onima kojima to stvarno treba. Ali napominjem, evo meni je drago da ipak se susrećemo sa jednom situacijom gdje je Vlada nakon ne znam koliko godina priznaje da je napravila jednu glupost sa masovnim osnivanjem agencija koji su samo veliki trošak. Nažalost, ukidanje tih agencija zapravo neće doprinijeti na ovakav način da se taj trošak smanji.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Lučin vi me sad pokušavate navući na ono tko prizna pola mu se prašta. … [[Upadica se ne razumije.]] Al' tu negdje, tako sam shvatio. Ja bih bio spreman prihvatiti takav pristup, ali samo pod jednim uvjetom. Da ovu analizu ustroja i djelokruga agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba Vlada pošalje u Sabor kao prateći dio argumenata uz set ovih zakona. To bi bilo priznanje. Zaletili smo se, napravili smo hiper produkciju institucija, sad vidimo da to nije pametno pa idemo se vratiti korak unazad. A kao dokaz je ova analiza. Onda bih im pola oprostio. Bez te analize niti jedan promil im ne mogu oprostiti.
Zahvaljujem. Druga replika, uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Lesar ono što ste spomenuli, a to je da je osnivanje agencija, fondova i sličnih zavoda bilo zbog boljega rada. Mislim to je obično tada obrazloženje bilo, međutim to su bila različita tijela različitih ministarstava. Obično su proizlazili poslije donošenja nekoga novoga zakona tako da smo imali mnoge nove fondove, zavode, agencije itd. Danas ova ukidanja spajaju se kao opravdanim i spajanja opravdavaju se kao mjera reforme javne uprave. Međutim, osnovno pitanje koje sve te promjene i preraspodjele ne daju odgovor na osnovno pitanje to je da li će svi ti ljudi bolje raditi, bolje rješavati pitanja za koja su ustrojeni, za pitanja koja bi trebali svojim radom da realiziraju? Zašto je to osnovno pitanje? Pa pitanje je upravo iz, kao i kod ovoga fonda, a i kod mnogih zavoda o kojima će biti također govora, je da li su oni izvršili svoj zadatak? Svrha svake reorganizacije trebala bi biti da se ispuni što više projekata, u ovom slučaju kod ovoga fonda. Međutim, to znači da bude više privatnih ulagača, da se sredstva iz određenih fondova akumuliraju i realiziraju. Ako toga ne bude nažalost i ovakvo jedno ukidanje ovakvog fonda bit će obično pucanje u prazno i nikakvih novih promjena nakon toga neće biti. Hvala.
Zahvaljujem. I odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Bodakoš ja vas uvjeravam da bi u prijedlogu ukidanja agencija, fondova i zavoda bilo još ponekog, ali je bio problem da neke od njih očito čak nisu u Zagrebu niti mogli pronaći gdje imaju sjedište. Tako dugo dok ne dobijemo popis fondova, zavoda i agencija koje nakon serije ukidanja ostaju ili opstaju razvrstano po resorima nisam siguran da je Vlada u trenutku odlučivanja o ovom prijedlogu zakona ili setu ovih zakona imala taj popis na stolu i vidjela cjelinu popisa.
Zahvaljujem. I imamo repliku, uvaženi zastupnik Ivica Pančić.
Zahvaljujem. Iz prošlog sustava, iz ideologiziranog obrazovanja ostala mi je sintagma koja je nastojala objasniti kontradikciju razvoja samoupravljanja i jačanja države, a sintagma otprilike kaže: "Država odumire tako što jača". Tako da smo i u novoj demokraciji razvoj društva usmjerili preko preinstitucionalizacije, odnosno osnivanje razno raznih institucija. A među ostalim, osnivali smo i fondove za koje je, kao što sami kažete kolega Lesar, ni sami ne znamo koliko ih ima. Tako da ukidanje samo ovoga fonda i ne bi bilo ništa loše ukoliko bi to značilo racionalizaciju cjelokupne državne uprave. Međutim, ovdje postoji jedan drugi problem, što smo mi sve ovo radili bez ikakve strategije, a da je to tako potvrđuju i riječi same predsjednice Vlade prije nekoliko tjedana koja je otprilike rekla zbog ove nastupajuće krize da ćemo konačno morati razmišljati nekoliko godina unaprijed. Pa za nas koji se bavimo politikom, to je nešto prestrašno, pa kada planiramo naše kućne obveze, naše kućanstvo kada vodimo razmišljamo nekoliko godina unaprijed, a kamoli kada vodimo državu. I to je ono što je problem i zbog čega se događa da se kod nas urušava cjelokupna država.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Zapamtit ću ... strategiju, pa da na temelju nje dobijemo i odgovore na pitanja. Ali u zadnje vrijeme čujem da je u Hrvatskoj najčešći odgovor na pitanje "Zašto? Zato što sam ja tako rekao?". To je vladajuća strategija ovih dana u Hrvatskoj.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravu i na redu je uvaženi zastupnik Frano LUcić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa što se tiče samoga Prijedloga zakona, programom gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske, kao jedna od mjera reforme javne uprave predviđena je i analiza svrsishodnosti postojeće strukture agencija, zavoda i drugih regulatornih tijela. Vlada Republike Hrvatske je donijela i zaključak o provedbi aktivnosti u vezi sa reformom državne uprave i utvrdila odgovarajuće smjernice. Svakako sukladno navedenom zaključku izvršena je analiza ustrojstva i djelokruga agencija, zavoda i fondova i ostalih institucija. Navedenom je organizacijom rečeno da će poslove Fonda preuzeti Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva također, navedeno će Ministarstvo preuzeti zaposlene. Opremu, prava i obveze Fonda te financijska sredstva potrebna za obavljanje preuzetih poslova. Kada govorimo o Fondu onda svakako trebamo reći da je taj Fond bio osnovan kako bi i na koji način unaprijedio projekte, posebno lokalne samouprave. Ovdje se danas kroz retoriku mnogih kolega govori pogotovo iz oporbenih redova kako se Fond isti ukida. DA istina, on se ukida i ne zove se ovako kako se zvao do sada, ali se pripaja Ministarstvu regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. Što ćemo u biti sa tim dobiti? Dobiti ćemo to da će taj bivši fond biti još povezaniji sa Ministarstvom koji vodi doista brigu o regionalnom razvoju. Ministarstvo koje zaista ima zadatak voditi brigu o ravnomjernoj raspodijeljenosti sredstava u cijeloj Hrvatskoj, i zato će upravo ovo pripajanje bivšeg Fonda Ministarstvu donesti sigurno daleko bolje rezultate za jedinice lokalne samouprave. Svi mi koji danas ovdje govorimo ne bi trebali govoriti političkim rječnikom, ne bi trebali dizati tenzije u ovom parlamentu, jer smo svjedoci, svatko iz svoje sredine iz koje dolazi, što se i na koji način se sada radilo. Ja dolazim iz Požeško-slavonske županije u kojoj odgovorno tvrdim bez obzira na izlaganje kolege Burića, pogotovo ne onakvom retorikom kako on to govori jer sam siguran da samim tim i na koji način izvještava javnost udaljava Slavoniju od sviju projekata, mogu slobodno reći da Požeško-slavonska županija ima projekte i da svi projekti ne samo u ovoj godini, nego i u proteklim godinama imali su svoju realizaciju. Naravno projekti koji su bili podređeni programu Vlade Republike Hrvatske i naravno da smo participirali i u proračunu Vlade Republike Hrvatske onoliko koliko je to bilo moguće. Slažem se da Slavonija nije kao Jadran, da kontinentalni dio Hrvatske treba daleko više sredstava nego što je do sada dobivao ali pitanje koliko imamo uopće sredstava u državnom proračunu pogotovo kada govorimo danas u vrijeme svjetske i ekonomske krize. Svakako želim ovdje naglasiti značenje dosadašnjeg Fonda koji je upravo imao projekte za potrebe lokalne samouprave, i sam kao gradonačelnik i zastupnik u ovom Visokom domu maksimalno sam kroz županiju koristio upravo sredstva ovoga Fonda. Pripajanjem fonda Ministarstvu regionalnog razvoja, dolazimo do spoznaje da ćemo upravo kroz programe koji se reflektiraju kroz Ministarstvo regionalnog razvoja, doći sigurno do većih sredstava i povezivanjem programa Ministarstva i bivšeg fonda siguran sam da će od toga imati najviše koristi jedinice lokalne samouprave. Navest ću samo jedan primjer mojega danoga grada koji ima 13 tisuća stanovnika koji danas ima 48 projekata i koji su upravo poveznica ministarstva i regionalnog razvoja i poveznica Vlade Republike Hrvatske. Poštovani prijatelji ne možemo biti takvi i govoriti kako pojedini gradovi i općine ne dobivaju sredstva, a evo imamo primjer u mojoj Požeško-slavonskoj županiji grada Požege koji ističe svakodnevno da nema suradnju sa Vladom Republike Hrvatske, da ne dobivaju nikakva sredstva za programe, a istovremeno programe ne provode. Upravo u Požegi, a imam to za pravo govoriti, jer dolazim iz Požeško-slavonske županije, jer možda grad Požega jedini u Požeško-slavonskoj županiji, a i šire koji rijetko ima koji projekat, i naravno da se u njemu ništa ne radi što sam izuzetno zabrinut. Za razliku od sviju mojih gradova Pakraca, Lipika do Pleternice, još jednom ponavljam gdje su svi projekti provedeni i to pogotovo iz Ministarstva regionalnog razvoja a sigurno i iz ovih fondova koji će se danas pripojiti samom Ministarstvu. Kada govorimo o drugim projektima, onda svakako mogu reći da je godišnje iz samoga fonda investirano preko 100 milijuna kuna ili što je ovdje rečeno preko 700 milijuna kuna je do sada utrošeno u razvoj projekata pogotovo lokalne samouprave. Ne slažem se da ovdje na temelju ovih zakona i prijedloga treba prevladavati politika i da ovdje govorimo jednim političkim rječnikom, jer svi skupa trebamo biti za dobrobit HRvatske, svi skupa trebamo voditi brigu da doista ravnomjerna raspodjela sredstava bude prema jedinicama lokalne samouprave. A siguran sam da će na ovaj način pripajanjem, dakle ne ukidanjem kao što ovdje govorite Fonda pripajanjem Ministarstvu regionalnog razvoja, pridonest većem razvoju pogotovo kontinentalnog dijela, jer doista ovo ministarstvo zato i skrbi, a skrbi i Vlada Republike Hrvatske što sam siguran, da ćemo i u narednom periodu a pogotovo u proračunu za 2011. godinu u lokalnim samoupravama to i osjetiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo tri replike, prvo je uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Lucić vi ste s pravom utvrdili i u principu ovih agencija, fondova je sukladno upravo vladinom programu gospodarskog oporavka. Pa cilj i je racionalizacija, smanjenje troškova za sve one institucije čiji se posao preklapa sa pojedinim ministarstvima. Ali je vrlo važna činjenica kada kolega kažu da su se neplanski osnivali ti fondovi, te agencije itd. reći da je upravo ovo sve što se sada ukida osnivano 2001. godine. Znači da je osnivala Vlada iz 2001. godine. I upravo ova Vlada sada racionalizira, pokušava racionalizirati i troškove i smanjiti troškove i sve one poslove koji nam se preklapaju. Tako da je smiješno slušati da upravo iz tih redova čija je Vlada osnivala te agencije i fondove dolazi kritika kako se nije razmišljalo u tom trenutku i osnivali se neracionalno fondovi, agencije itd. a sada ova Vlada radi racionalan posao. I u svakom slučaju mislim da bi to trebalo pohvaliti, a ne upućivati kritike jer ovako su građani zbunjeni koji to slušaju, misle da je ova Vlada to osnivala i da ova Vlada u principu ukida, što nije točno.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
... [[Govornik nije uključen.]] slažem se kolega Kunst da upravo ovo što ste izrekli da je sve točno. Pa upravo je to program Vlada Republike Hrvatske ali ne samo ove Vlade, nego i one Vlade koja je prije bila. Ali već na sljedećoj točki dnevnog reda će biti vidljivo da upravo i u Fondu za regionalni razvoj zapošljavanje također vidljivo da su tamo bila ulaganja preko 200 milijuna kuna godišnje, što je uloženo preko 2 milijarde upravo u gospodarski oporavak i zapošljavanje. Činjenica je da smo i u jednom fondu i u drugom fondu, postigli upravo ono što smo htjeli, a to je cilj da zaposlimo što veći broj ljudi, da razvijemo gospodarstvo na što većoj razini. Istina, sada smo trenutno u jednom zastoju. Svjedok sam gospodarskog razvoja i u svojoj sredini iz razloga što upravo je ova situacija na svjetskoj razini i europskoj, ma što vi to htjeli ovdje u Parlamentu reći, nije istina, jer ova Vlada nije krivac za situaciju u Republici HRvatskoj, već je stanje na svjetskoj i europskoj razini. Osjetio sam to na svojoj koži. I još jednom ponavljam poštovani zastupnici, nemojte se odnositi prema ovoj situaciji i isključivo bacati na teret na jednu osobu ili jednu instituciju, jer ovo su razmjeri svjetske i ekonomske krize. A svi vi koji niste zapošljavali, svi vi koji niste radili u razvoju gospodarstva i koji niste morali davati osobne dohotke, nemate pravo takvom retorikom i takvim rječnikom diskvalificirati sve one koji danas daju osobne dohotke i koji se bore kako bi i na koji način postigli što veću produktivnost u samoj proizvodnji i u samom gospodarstvu. Zato ovi fondovi povezivanjem sa Ministarstvom regionalnog razvoja itekako imaju razloge.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Lucić vi ste pokušali da kažem umanjiti riječ ukidanje, iako točno u tekstu dakle u ocjeni stanja piše da se radi o ukidanju Fonda za regionalni razvoj. To što kasnije piše pripajanje itd. funkcije koje će preuzeti Ministarstvo regionalnog razvoja, a za koje vi mislite da će osigurati ravnomjernost u raspodjeli sredstava to je druga stvar. Tu ravnomjernost je Slavonija i Baranja dobro već osjetila. A što se tiče vašega grada Pleternice, meni je drago da on napreduje i to je vidno počevši od kružnih tokova na ulasku u Pleternicu do vodoskoka itd. Međutim, neki dan sam bio u gradu Pakracu u kojemu su još uvijek vrlo svježi tragovi ratnog razaranja koji su bili i mogu vam reći da građani grada Pakraca misle da je politička moć i utjecaj taj koji većinu sredstava upravo odvlači u Požeško-slavonskoj županiji prema gradu Pleternici. Za razliku od ostalih krajeva i općina u Požeško-slavonskoj županija o kojima ne bih govorio navodeći Čaglin i ostale. Nadalje, pripajanjem Regionalnog fonda Ministarstvu regionalnog razvoja ne vjerujem, ja osobno ne mogu vjerovati da će se bilo što promijeniti pogotovo stoga što npr. evo neki dan kako reče kolegica Suzana Bilić-Vardić na potpisivanju ugovora za izgradnju vodovoda i kanalizacije u Slavonskom Brodu gospodin ministar Pankretić se nije udostojio ni doći za jedan takav projekt koji iznosi 30 milijardi eura. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Grubišiću ja sam doista u svom izlaganju govorio razborito. Ja sam i govorio da nema, vi govorite o ukidanju, vama je to interes da govorite o ukidanju, je ukidanju. Ali pripaja se, druga riječ odmah govori, pripaja se Ministarstvu regionalnog razvoja. Prema tome, ovdje je postavio netko pitanje svi programi koji su započeti u fondu, nastavljaju se u Ministarstvu regionalnog razvoja. Dakle, nema ukidanja ili bojazni da će bilo koja jedinica lokalne samouprave ostati bez ijednog projekta. Kažete da ste bili u Pakracu, da, 4 godine od vladavine SDP-a od 2000. do 2004. grad Pakrac je možemo slovom i brojkom nazvati mizernim sredstvima koje je dobio za obnovu porušenog grada, a isto tako i Lipika. I zato su u zaostatku gospodine Grubišiću. A ja i moj kolega ravnopravno vodimo naravno ovisi koliko tko ima projekata. Ali ako ste me razumili svi projekti u Pakracu, Lipiku i Pleternici su realizirani i nije na uštrb razvoj Pleternice na račun Pakraca. A za ostatak Pakraca je četiri godine za vladavine SDP-a su mizerna sredstva dobivena kako bi se isti Pakrac obnovio od svega onoga stradanja koje je doživio u ratu. Prema tome, nemojmo tako govoriti jer niste u pravu. I upravo vi iz HDSSB-a koji dolazite iz Slavonije isto kao i ja, a ja volim jako Slavoniju, ja sam se tamo rodio i doista se borim na svakojaki način da pokušamo realizirat sve naše projekte. I nemojte ovdje narodu govorit kako se u Slavoniju ne ulaže, a ja sam taj koji ću argumentirano govorit o iznosima, o cestogradnji, o svemu onome što je u Slavoniji radito. I nemojte, a evo najnoviji podatak da se potpisao ovako veliki u govor u Brodsko-posavskoj županiji…
Vrijeme! Hvala lijepa.
To vam govori da ne govorite istinu. Molim vas.
Zahvaljujem. Vrijeme vam je isteklo. Na redu je uvaženi zastupnik, replika, Dinko Burić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospodin uvaženi zastupnik Lucić govori kako u Hrvatskom saboru ne trebamo govoriti jezikom politike. Moram ovdje konstatirat da niti ja, a niti građani Republike Hrvatske Hrvatski sabor ne doživljavaju kao društvo ljubitelja haiku poezije nego kao vrhovno zakonodavno tijelo koje se i bira političkom voljom birača. Prema tome, ne možemo bježat od te odgovornosti da govorimo jezikom politike. Kada govorite i kada ste spomenuli ulaganja koja dolaze u Slavoniju i Baranju i konkretno i u vašu županiju onda u tome i jest bit, gospodine Luciću, što mi pokušavamo upozoriti na mrvice koje stižu. Vi govorite o milijunima kuna, a mi govorimo o milijardama kuna koje odlaze u druge krajeve Republike Hrvatske, a ne završavaju u Slavoniji i Baranji. Ne znam da li ste slušali i kad sam govorio o investicijskim projektima, ovih 30 projekata. Ako podijelimo to na tri regije, tri statističke regije onda imamo situaciju da je od 13,8 milijardi 3,4 za one zajedničke projekte aglomeracije i navodnjavanja, a 10,4 milijardi se odnosi na konkretne projekte. U sjeverozapadnu Hrvatsku od stih 10,4 milijarde…
Zahvaljujem! Vrijeme vam je isteklo.
Odlazi 50%, a u Slavoniju 12%.
Zahvaljujem! Uvaženi zastupniče…
To nije pošteno.
Hvala lijepa. Odgovor ne repliku, uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Burić, ja sam upravo govorio da vaša retorika kojom ste vi danas govorili nije način da se borite za Slavoniju. Nas ovdje gledaju svi ljudi u Hrvatskoj i na ovaj način kako ste se vi borili doista nije korektan i zato sam rekao, ne volite vi više Slavoniju od mene i nemate sigurno više projekata od onih koje sam ja i kao gradonačelnik i zastupnik i predsjednik stranke napravio. Prema tome, molim vas nemojte govoriti o tome jer reći ću vam samo da su milijarde kuna upravo išle prema Osijeku. Pitam vas i da li znate koliko koridor 5c košta, koliko obilaznica Osijeka košta, koliko državne ceste koštaju koje su napravljene. A to što vi niste proveli svoje projekte zato što niste doveli strane investitore pa neće vam Vlada Republike Hrvatske dovoditi investitore nego vi osobno sami. Prema tome nemojte govoriti, slažem se, još jednom ponavljam, borimo se za Slavoniju, trebamo daleko više sredstava, ali nemojte govorit kako je Slavonija zapostavljena jer ova Vlada doista vodi dovoljno računa o ravnomjernom trošenju novca, a ja vam to najbolje apostrofiram kroz svoju županiju, a i ovdje su kolege iz drugih županije. I nemojte govorit o Osijeku jer ste vi u odnosu na nas daleko najviše dobili sredstava, a rekao sam vam samo nekoliko projekata, a kad budemo sami onda ću vam podastrijet i ostale projekte možda za koje vi ne znate. I nemojte politički ovdje djelovat, ovdje djelujte gospodarski da bi upravo pomogli našem gospodarstvu, a vi na ovaj način udaljavate i grad Osijek od Vlade Republike Hrvatske. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Daniel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Danas se ovdje raspravlja o ukidanju jedne institucije kao jednoj od mjera Programa gospodarskog oporavaka odnosno provođenja racionalizacije u funkcioniranju državne uprave. Činjenica je da je ovaj fond trebao osigurat upravo onim dijelovima Hrvatske koji zaostaju u razvoju ili su slabije razvijeni određena sredstva kojima će se oni poslužiti kako bi razvijali određene infrastrukturne projekte od potrebe. Ali isto je tako činjenica što je ovdje bilo rečeno da postoje i dijelovi Hrvatske koji, prije svega tu mislim doista i na Slavoniju, koji čine oko 20% stanovništva isto toliko teritorija Republike Hrvatske, a koji jesu najsiromašniji dio Hrvatske u cjelini, a pri tome ne participiraju u sredstvima iz ovih programa sukladno udjelu u stanovništvu i prostoru, a isto tako upravo taj kriterij, činjenica da se radi o izrazito slabo razvijenim područjima trebao bi biti onaj argument koji bi povećao taj udio u tim sredstvima. A kako izgledaju proračuni na općinskoj razini u Slavoniji u usporedbi primjerice s nekim drugim dijelovima Hrvatske, recimo primorje. Općine sa oko 3000 stanovnika imaju u Slavoniji proračun od 5 do 10 milijuna. U primorju se taj iznos kreće od 20 do 30 milijuna kuna. To je ogromna razlika i to je ono što jedan dio Hrvatske čini u ovom trenutku izrazito socijalno ugroženima. Ali kada se to detaljnije pogleda zapravo dolazi se do zaključka da je situacija izrazito loša upravo na slavonskim selima, a slavonska sela imaju jednu specifičnu, posebnu gospodarsku strukturu koja je uzrok tog lošeg stanja. Pitanje je temelj kako u Slavoniji promijenit tu gospodarsku strukturu i kroz nju osigurat povećano zapošljavanje. Kada je riječ o nezaposlenosti ono na slavonskim selima iznosi oko 50% nezaposlenosti. U slavonskim gradovima nije one na razini drugih gradova, u drugim dijelovima Hrvatske. Ali na selima je izrazito visoka. To je ta posljedica gospodarske strukture koju se mora mijenjati. Dakle, kada je u pitanju dosadašnji rad ovog fonda onda upućujem kritiku da on upravo o tom segmentu nije vodio dovoljno računa. Ali je pitanje sad da li ćemo jednim ukidanjem fonda i prenošenjem tih poslova na ministarstvo samim tim činom neki rezultat polučiti. Administrativni trošak bit će otprilike isti. Ušteda dakle nekih u tom smislu nema. Da li će sama djelatnost biti efikasnija ne vidim. Da li će biti manji broj zaposlenika nije predviđeno otpuštanje. Dakle, u tom smislu nema neke velike materijalne racionalizacije. Ali je ovo trenutak u kojem se može progovoriti o potrebi drugačijeg djelovanja u samom fondu i prepoznavanja onih potreba koje realno u Hrvatskoj postoje, a koje bi morale biti u djelokrugu budućeg rada ministarstva koje treba upravo ovim mehanizmima balansirati regionalni razvoj. Jer neće sama činjenica da mi u ovom trenutku provodimo jedan program ukidanja različitih agencija, fondova, objedinjavanja sam po sebi donijeti gospodarski oporavak, niti će on donijeti sam po sebi neke velike uštede. Ali upravo je ovo trenutak govoriti o tome kako postoji potreba u Hrvatskoj pokrenuti one gospodarske projekte upravo sada kako bi potakli nova ulaganja i zapošljavanje jer to može voditi povećanju gospodarske aktivnosti. A ove same aktivnosti vezane uz administrativne promjene, objedinjavanje agencija neće pokrenuti gospodarski razvoj Hrvatske i to treba biti jasno. Mi u ovom trenutku imamo šezdesetak zakona u raspravi, ali od tih šezdesetak nema razvojnih, nema onih koji su vezani uz aktivnosti koje će bitno utjecati na gospodarski razvoj zemlje. Ova objedinjavanja mogu imati pozitivne efekte, ali i ne moraju. Tako da se samim provođenjem toga neće bitno promijeniti gospodarska aktivnost u Hrvatskoj i na to upozoravam i smatram to potrebnim u ovom trenutku reći. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo i jednu repliku, uvaženi zastupnik Josip Salapić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Srb, u vašoj raspravi većinu onoga što ste rekli ja podržavam. Kada govorite o jedinicama lokalne uprave i samouprave na području naše županije i kad ste naglasili da neke jedinice imaju od 5 do 10 milijuna kuna proračun ja se slažem sa vama da se one čak ne mogu same niti financirati, niti same u takvom obliku više opstati. I ono što nas čeka ovdje u Hrvatskom saboru mi smo pred jednim velikim izazovom, a to je da ćemo morati tu veliku mrežu općina, pa tako sad govorim o našem području Osječko-baranjske županije i općenito o području cijele Republike Hrvatske i tako smanjiti zbog toga što općine ne bi trebale biti same sebi svrhom da se isplaćuju samo plaće, nego upravo ono što govorite. Mi sami smo pred velikim izazovom, sami smo si djelomično i krivi što u nekim jedinicama lokalne uprave i samouprave nismo iskoristili priliku da se prepoznaju ljudi koji će znati voditi projekte, prepoznati ono što treba napraviti u svojem selu i općini. Ono što nas čeka pred našom županijom i pred ulaskom u Europsku uniju i da je naša poljoprivreda i sam mentalitet naših slavonskih seljaka pred jednom velikom promjenom i nadam se da ćemo svi bez obzira na političku stranku i opciju znati iskoristiti priliku i vrijeme u kojem ćemo se nalaziti i u kojem se trenutno nalazimo. Meni je bilo žalosno, pročitao sam u "Glasu Slavonije" neki dan da u gradu Osijeku se nude poticaji za poduzetnike, a da se nitko na taj program nije javio. Znate puno je grešaka ponekad i u samim ljudima koji dobiju priliku da nešto vode, rade, a to sami ne znaju napraviti. Tako da je vrijeme pred nama kada težimo izvrsnosti, kada težimo poštenju i pravednosti, prije svega moramo znati prepoznati ljude koji će to znati sami voditi na teret onih koji su im dali povjerenje kao birači. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Daniel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani kolega zastupniče. Sigurno je da općine i ovaj regionalni teritorijalni ustroj u Hrvatskoj sa županijama i općinama nije optimalan, da on traži određenu promjenu, da postoji i činjenica da neke općine imaju tako male proračune. Ja u prethodnom izlaganju nisam govorio o onim najmanjima koji imaju jedva nešto više od milijun kuna proračuna, a gdje zapravo tim sredstvima mogu pokriti samo opstojnost općine u administrativnom smislu. Dakle, sva sredstva koja ima raspolažu, potroše se na samo funkcioniranje općine, a da nemaju pritom gotovo nikakvog ostatka da bilo što investiraju, bilo kakve probleme rješavaju. Naravno da to nema nikakvog smisla i da treba napraviti određenu promjenu u tom ustroju koja bi omogućila okrupnjavanje tih sredstava, smanjivanje udjela troška samog provođenja sustava upravljanja općinom. Dakle od izbora načelnika, vijeća, pročelnika i redovnih troškova kako bi ostalo nešto sredstava i za investiranje. Ali to je jedan vrlo delikatan i osjetljiv politički trenutak i treba imati zapravo Vladu sa velikom potporom i hrabrošću koja može provesti tako jedan zahtjevnu jednu situaciju. K tome postoji još jedan problem, dakle postoji pogotovo kod manjih županija permanentan sukob između županijske i gradske vlasti bez obzira na to iz kojih političkih opcija dolaze. Dakle, najveći grad u županiji i županija kao institucija gotovo u pravilu dolaze u sukobe čak i kada se radi o dužnosnicima iz istih političkih opcija [[Upadica Jarnjak: Vrijeme.]] Ali je upravo to pokazatelj potrebe da taj ustroj treba mijenjati. Hvala.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, cijenjeni kolegice i kolege. Nema kolege Lesara, ali on se ovdje mučio prebrojavajući broj fondova, agencija, zavoda i sa 23 došao na 33. Ali moram priznati da je puno, puno više, dvostruko više fondova, agencija i zavoda. Ta jedna vrlo neodmjerena politika osnivanja fondova, zavoda i agencija, započela je 2000. i sve do danas, do nedavno trajala. Kazao je kolega Lesar da je to bila hiper produkcija agencija. Pa ja bih kazao da se pretjerivalo u određenim momentima sa osnivanjem agencija, fondova i zavoda. Pretjerivalo se iz mnogo razloga, a najvažniji razlog je što u vrijeme konjunkture se premalo razmišlja i promišlja o budućnosti i bila su to vremena gospodarskog rasta, kad je svaka ideja padala na plodno tlo, pa se osnivalo i bezrazložno pojedine agencije. U zanosu se donose i neracionalne odluke, a samo kad nastupi otežani uvjeti gospodarenja, kad nas pritisnu problemi, onda počnemo razmišljati o racionalnim odlukama. I stvarno vrijeme danas, i vrijeme prije 10 ili 6, 7 ili 3 godine nije isto, i ovo nas vrijeme tjera na racionalne odluke, na odluke koje će negirati one neracionalne iz prethodnih razloga, a trebamo priznati da je bilo i takvih odluka. Da se ponekad osnivala agencija ili fond ili zavod samo da bi netko bio direktor zavoda ili predsjednik fonda. Ali prošla su ta vremena. Danas su najteža vremena u kojima je Hrvatska otkad postoji i danas nema mjesta komforu, ali ako želimo pristup ovom prijedlogu zakona, ukidanju Zakona o fondu za regionalni razvoj jednostrano promatrati i pojednostaviti na najnižu moguću razinu onda na prvi pogled čovjek se doista može zapitati pa kako možemo brinuti o regionalnom razvoju, o ravnopravnom razvoju svih dijelova Republike Hrvatske, a istodobno ukidati fond koji je zadužen da se razvijaju područja koja su bila pod ratom, da se razvijaju područja koja imaju infrastrukturnih problema, da se granična i pogranična područja ili područja od posebne državne skrbi. Ali to je samo na prvi pogled. Istina je da se ovim prijedlogom zakona ukida Zakon o fondu, ali aktivnosti koje fond je provodio, aktivnosti koje fond sada provodi i koje mu se u budućnosti stavljaju se ne ukidaju, one se samo usmjeravaju u okviru ministarstva, koje je i prirodno mjesto njemu tamo, jer je nadležno ministarstvo je prirodno nadležno za postojeći još uvijek Fond za regionalni razvoj. A koliko nelogičnosti ima, u postojećem je samim tim da je po postojećem zakonu upravni odbor nadležan za upravljanje fondom, a u upravnom odboru predsjednik je po funkciji ministar financija, i imamo pet članova upravnog odbora i imamo tri član uprave i imamo predsjednika uprave. Pa samim tim da se ukida, kad bismo samo smo pojednostavili da se ukida samo upravni odbor i pet članova upravnog odbora sa predsjednikom je već velika stvar. Ali ukidamo i tri člana uprave i mjesto predsjednika. Ja moram ovdje naglasiti da smo država u svijetu u odnosu na broj ljudi i na bruto domaći proizvod najveća, država sa najvećim brojem predsjednika. Pa samo da je toliko, da je jedan predsjednik manje, jedno radno mjesto koje se zove predsjednik manje ja podržavam takav zakon, jer ono je racionalnije, bit će učinkovitije, i nesumnjivo da načelo jedinstva zapovijedanja koje je nužno u upravljanju, tek će se ispuniti ukidanjem ovog zakona jer će onda jedinstvo, načelo jedinstva zapovijedanja u okviru ministarstva nadležnog dobiti na svojoj punini. Do sada nije ono nije funkcioniralo nikako, nije bilo u mogućnosti funkcioniranja, jer su dva ministra bila nadležna za funkcioniranje jednog te istog tijela. Iako se ovdje moram priznati do sada rasprava vodila isključivo o Slavoniji, ja, meni je draga Slavonija, ali draga mi je i svaki ostali dio Hrvatske, ali ovaj problem bi trebalo raspravljati na načelnoj razini, za cijelu Hrvatsku, a ne samo u okviru regionalnog razvoja, koncentrirati se samo na jedan, uz svo razumijevanje i patnje koje je Slavonija i prolazila, i prolazi, ali imamo mi i drugih područja o kojima se nije ovdje spomenulo, koji su isto tako ratom pogođeni, od posebne državne skrbi, i koje treba staviti u ravnopravan kontekst svih. Imam jednu sugestiju osobnu, ovo je jedna stvarno racionalna odluka koju je trebalo donijeti i ranije. S tim da bih ja molio ako se može, ja ću u tom kontekstu jedan amandman podnijeti, da se primjena ovog zakona, jer je inače dobro za učinkovitost i provođenje svakog zakona da počinje se primjenjivati sa 1.1. sljedeće godine, da ima vremena se prilagoditi i aktima i svim, i ako nema nikakvih posebnih razloga i prepreka za to, da to bude uvijek primjena sa 1.1. sljedeće godine. Isto tako, ja znam da je napravljena analiza, ali u zakonu je trebalo biti malo više obrazloženja i dio te analize i uključiti, jer ovakvu važnost odluke o ukidanju Zakona o fondu ne odgovara baš, nije u suglasnosti sa obrazloženjem, i ono je samo trebalo biti malo jasnije, malo detaljnije, ali uopće nije sporno da trebamo ukidati što više agencija i što pojednostavljivati proces i regionalnog razvoja, ali i svih drugih aktivnosti Republike Hrvatske. Meni nije drago što mi to radimo kad su problemi već nastali, ali je bolje i sada nego nikako. A u gospodarstvu je najvažnije prepoznati problem prije nego što nastupi, i već sada moramo razmišljati i o onim problemima koji nas očekuju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I sad imamo pet replika. Prvi je uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Marić, sa većinom rečenog apsolutno bih se složio. Lijepo je čuti ovakva racionalna utemeljenja i sa vladajuće strane. Međutim nešto bih nadodao, što se malo razlikuje od onoga vašeg rečenoga, kada ste napravili razliku između ovih teških vremena i onoga vremena konjunkture gospodarskog uzleta, prosperiteta. Ja bih rekao da je to vrijeme bilo lažnoga prosperiteta. Jeste, stvari su se naizgled kretale, međutim kriza je bila toliko duboka, još iz 90-ih godina ili nećemo pominjati i ono ranije razdoblje, tako da ovih nekoliko godina toga, pod navodnicima "konjukture", nije mogla izbrisati sve one prijašnje godine krize. A to kažem zato što sam na ovome mjestu prije 10 godina govorio da možemo trošiti onoliko koliko zaradimo, da uzimanje kredita mora biti racionalno, da krediti moraju biti pametno ulagani da bi ih mogli vraćati. I da sustavi, a konkretno i kao ministar za branitelje, sam rekao da moraju biti racionalno postavljeni i da moraju biti održivi. Međutim tada, u ovih zadnjih par godina i sindikati i Vlada i poslodavci svi su puhali u isti rog. Zašto? Novca je bilo naizgled na bacanje. I bila je potrebna ova kriza da razgoliti sve to, razgoliti situaciju u Hrvatskoj da bi umjesto jedne korporativne države koju smo počeli izgrađivati konačno se subjekti počnu ponašati u skladu sa vlastitim interesima. Tako da ni ova kriza nije za zlo.
Vrijeme.
Štoviše ona će nas početi navikavati da se racionalno ponašamo. Hvala vam.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Pančić, pa vrlo često vi možete iz redova vladajuće stranke čut racionalna rješenja, nije to samo pojedinačni. Ne bih se, iako ste kazali da se u većini slažete što sam kazao, nisam čuo ništa u čemu se niste složili. Ali dijelom ste naznačili da je bila lažna konjuktura. Ne, bilo je vrijeme kad se stvarno, kad je bilo u Hrvatskoj konjukturni ciklus. A i danas je doista vrijeme recesije, vrijeme otežanih uvjeta gospodarenja i toga moramo biti svjesni. I uvijek se trebamo ponašati sukladno vremenu. Samo što je isto tako istina da u vrijeme konjukture pa i kad je stvaran suficit državnog proračuna taj suficit nije bio upotrijebljen u najbolje svrhe. I to je razlog, vrijeme kad se iz zaliha ne rasporedi u nešto što će nam donijeti u budućnosti profit i dobrobit Hrvatske, onda to dugoročno nosimo posljedice. A znamo da je bilo vrijeme kad banke koje su ostvarivale dobit nisu plaćale ni porez na dobit. I za takve stvari danas ispaštamo i zbog takvih propusta ćemo još uvijek ispaštati. Hvala.
Hvala. Replika, zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo iskoristit ću ovu repliku da kažem nešto o slici i prilici jednog ratom stradalog grada, nije se to danas ovdje puno spominjalo. Kad govorimo o regionalnom razvoju grada Pakraca iz kojeg ja dolazim, grada koji danas čini jedan promil ukupnog stanovništva RH. Grada koji je u Domovinskom ratu pretrpio više od 2 milijarde direktnih šteta. Koji je izgubio 4 tisuće radnih mjesta za vrijeme Domovinskog rata. Da ne govorim o broju poginulih i ranjenih na području grada Pakraca i samog Pakraca i cijele Hrvatske. To treba uzeti u obzir. Kolega Grubišić je spominjao grad Pakrac pa evo iskoristit ću gospodine Mariću upravo to da vam repliciram, ako netko zagovara ravnomjeran razvoj onda upravo mi iz takvih područja zagovaramo ravnomjeran razvoj. Ali ja ne mogu očekivati da se ulaže u grad Pakrac 19 godina, da se u Pleternicu, u Gornji Kneginjac, u Mali Lošinj, u Omiš da se ne ulaže ništa. Dođite u Pakrac, pozivam vas, da vidite koliko je uloženo u ovih 19 godina. Ja imam čovjeka ovdje koji je bio na početku Domovinskog rata u Pakracu i koji je prije nekoliko mjeseci bio u Pakracu pa da vam kaže kako je Pakrac izgledao prije, za vrijeme Domovinskog rata, kako izgleda danas i koliko je Vlada Republike Hrvatske iz državnog proračuna uložila sredstava konkretno u grad Pakrac. Naravno, treba nam i dalje pomoć. Očekujemo nakon svih ovih investicija i prema Slavoniji i prema sjeverozapadnom području Hrvatske, i prema Dalmaciji i Primorju da se nastavi ulaganje u ratom stradala područja. I ako netko zagovara ravnomjeran regionalni razvoj onda smo upravo mi sa područja posebne državne skrbi ratom stradalih područja najveći zagovornici takove politike. Hvala.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Huška stvarno je lijepo čuti kad čovjek javno kaže koliko voli svoj kraj, ali koliko voli i cijelu Hrvatsku i da ste se izdignuli iznad samointeresa svog kraja, svog Pakraca. A nesumnjivo je kakvu je strahotu Pakrac prošao u ratu, ali isto tako vi ne zanemarujete i ne propuštate spomenuti problem i drniškog kraja i lošinjskog kraja i dalmatinske zagore i svih ostalih krajeva koje trebaju ravnomjerno razvijati. I to me veseli. Kazali ste i da zbog pravilnika o dodjeli sredstava nije mogao Pakrac dobiti sredstva zbog onoga propisa da ispod 65% … [[Govornik se ne razumije.]] ne može koristiti ta sredstva. Pa upravo to je problem zašto i moramo mijenjati stvar. A kako to da nitko iz uprave, a 3 su člana uprave, i da nitko iz fonda nije nikada taj problem spomenuo? E upravo je to razlog zašto trebamo i ukinuti. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Željko Turk.
Hvala gospodine predsjedavajući. Osvrnuo bih se na dio rasprave, uvaženi kolega Marić, koji je povezao, dakle ukidanje zakona o nastavku, nadovezao se na riječ koja govori racionalnost. Jasno je i točno i primijećeno je da je ovdje od 2000-te godine pa nadalje raste broj različitih fondova, agencija i sl. i jasno je da onda vidimo kada se ide prema nadležnim ministarstvima da dolazi do dualizma i da je primijećeno osim samog povećanog broja da to zapravo usporava aktivnosti. To je, još jedanput, vrlo bitno primijetiti. Ali možda bih iskoristio ovu priliku da, a shodno na tu temu malo samo sitno proširim te kažem kada govorimo o bilo kojem fondu onda prije svega jezikom običnog čovjeka riječ je - idemo u fond tamo ima nekih novaca za nešto. Dakle, govorimo rječnikom običnog čovjeka i zapravo u suštini to i je to. Što ovdje želim apostrofirati? Dakle, i nadležna ministarstva i agencije i fondovi, dakle imaju svoje određene zadaće, uloge i vrlo često se pogrešno dolazi do toga idemo tražiti novce. Ne, iz pozicija načelnika, gradonačelnika, iz pozicije poduzetnika riječ je o prezentaciji programa. Prezentacija programa razvoja temelji se na dosada učinjenima upravo s tog nivoa. Od nivoa usvajanja prostornih planova, GUP-ova, od idejnih rješenja glavnih projekata ili građevinskih dozvola za određene projekte, jer to su temeljne postavke gdje na tako kvalitetnim programima, ali utemeljeno je na projektnim ... dokumentacijama se možeš javiti na taj dio natječaja. Zašto to govorim i kada nema novaca na jedinicama lokalnih samouprava, općina ili gradova, uvijek treba naći novce za projektiranja, za iznalaženja novih rješenja u dokumentima kako bismo sačekali pogodan trenutak te tako pripremili programe upravo implementirali na naslove u kojima onda možemo dobiti novce kao takove. Pa u tom kontekstu racionalizacije fondova ovo treba dodatno reći jer je to zapravo geneza i osnova, ako nemaš takvih programa zabadava svi fondovi i ministarstva jer ne mogu oni direktno urediti usmjeravanje razvoja na samom terenu.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Goran Marić.
Kolega Turk, vi spominjete racionalizaciju na koju sam ja većinu svoje rasprave usmjeri, ali nije ni čudo što vi to spominjete jer sam u subotu bio u vašem gradu, i onako grad može izgledati samo ako se racionalno s njime upravlja. I to je dokaz što racionalno odlučivanje i racionalno ponašanje može u vrlo kratkom vremenu učiniti dobrobit za svoj grad. Ali kako biti racionalan ako imamo na stotinu različitih agencija, fondova ili zavoda. Nemoguće. Pa imamo slučaj da smo tri agencije spojili u jednu, četiri čak agencije u jednu i sve funkcionira bolje nego dok su bile 3 ili 4 i tu je umijeće koju vrstu zajedničkih poslova složiti u jednu instituciju, kako spojiti različite djelatnost, izdvojiti iz njih one srodne i svrstati ih u jednu. DA ne bismo imali toliko predsjednika, da ne bismo imali toliko službenih automobila, da ne bismo imali toliko službenih kartica, da ne bismo imali toliko službenih vozača i sve trošili na uštrb ukupnog stanja u Hrvatskom gospodarstvu, a onda na standard svih nas u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Boro GRubišić replika.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Marić uvijek sam zadovoljan kada čujem i kako to analitički iznosite problem koji je pred nama, pa je tako zadovoljstvo čuti da postoji ne 30 nego dvostruko veći broj ili točno 68 fondova, zavoda, agencija i niz drugih institucija koje zapravo u određenom dualizmu koji je spomenuo kolega koji je imao repliku prije mene, zapravo idu na uštrb nadležnosti i na uštrb upravljanja. Kada ste govorili o tome da se time dobiva ušteda smanjivanjem ili ukidanjem mjesta predsjednika jednoga fonda i nekoliko članova uprave. Onda vas ja pitam, ako ste već tako analitični koliko je osnovano agencija, zavoda, službi pri Vladi Republike Hrvatske, i koliko je zaposleno dakle državnih službenika, zaposlenika u te službe unazad 7 godina, a govorimo o štednji. Dakle, to je ista Vlada ista vlast, ista politička opcija i vjerujem i mislim da je to zapravo bilo zbrinjavanje podobnih kadrova u takve agencije, zavode, službe, odbore i ne znam ni ja kako se sve ne zovu, zavodi u proteklih 7 godina. A kada ste govorili o Slavoniji, to ste spomenuli, moram vam tu odgovoriti replikom, onda je svakome jasno tko god prođe Novsku vidi se iz aviona razlika, između Slavonije i nekih dijelova Republike Hrvatske, u razvijenosti, u prometu, u infrastrukturi, u svemu što se tiče života čovjeka u ovoj državi. Hvala vam lijepo.
Hvala. Molim poštovane zastupnice i zastupnike da uđu u dvoranu kako bismo mogli glasovati o prijedlogu za dopunu dnevnog reda. Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Grubišiću ja ne bih dijelio razdoblje koje je pokazivalo tendenciju na pojedine vlade, ja sam kazao da je tendencija neracionalnog osnivanja agencija, fondova i zavoda krenula poslije 99. do unatrag godinu dana trajala. Ali ova Vlada je donijela u okviru mjera gospodarskog oporavka i mjeru reforme javne uprave. I ovo je jedna od mjera reforme javne uprave kojom će se smanjiti broj tih agencija, fondova i zavoda a neće se utjecati na djelotvornost tih istih fondova, odnosno aktivnosti koje su oni provodili. Naprotiv, povećat će se učinkovitost i djelotvornost svih tih dosadašnjih djelatnosti. A što se tiče Slavonije, apsolutno se slažem, dovoljno je samo proći i vidjeti kakvo nam je stanje tamo i da treba pomoći našoj Slavoniji. Ali sam samo htio reći da trebamo gledati cijelu Hrvatsku, jer ima područja koji su čak u istom ili čak lošijem stanju od Slavonije.
Gospodin zastupnik Branko Kutija. Replika.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Kolega Mariću cijelo vrijeme ste govorili o racionalizaciji. MI koji dolazimo iz jedinica lokalne samouprave, upravo su ti fondovi, agencije bile adrese na koje smo se morali javljati da bi dobili po projektima određenu količinu novaca, ali nije svejedno kada dolazite tražiti novac da li ćete kucati na 100 vrata ili ne znam 15 ili 20 vrata, to je jedno. I drugo ovo što je kazao kolega Huška, definitivno je točno i istina, znači mi koji dolazimo s područja posebne države skrbi smo prvi i iako se zalažemo za ravnomjerni razvoj Republike Hrvatske, a ovo je jedna od mjera definitivno kada moramo donijeti ovakvu odluku. Isto tako je vidljivo iz rasprave kolega koliko je njih bilo u lokalnoj samoupravi i borilo se za donošenje sredstava u svoje sredine iz kojih dolaze, sve ostalo je politikantstvo. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Pa uvijek je kolega Kutija važno brzo donijeti odluku ali da ona bude racionalna i upravo izmjena ovog Zakona ide k tom cilju, da odluke budu brže ali da budu učinkovitije i racionalnije. Zamislite samo ako izanalizirate koliko se puta upravni odbor sastao i kako se sastajao i za koju odluku se sve morao sastajati, onda ćete vidjeti koliko su odluke bile usporene, koliko su bile neprovedive, jer za pet članova upravnog odbora da se sastanu a sastaju se jednom ili dvaput godišnje, a uprava ne može donijeti niti jednu odluku bez njih onda znam koliko to djeluje na neučinkovitost same uprave. A ovdje u okviru svog ministarstva hijerarhija, nadležnost je protočnija i odluke će se donositi brže, a time i efikasnije. Hvala.
Gospodin zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Mene čudi kolega Marić da nakon poneke dobre premise dođete do potpuno krivog zaključka. Prvo, čudno je da ne pravite razliku između agencija, zavoda i fondova. Fondovi su financijske institucije, to je sasvim nešto drugo nego što su agencije ili zavodi. Zašto je to nešto drugo i zašto te poslove ne može obaviti ministarstvo? Zato što su u fondovima i zato su i stvorena ova dva fonda o kojima danas govorimo. U fondovima se okupljaju sredstva koja nisu samo iz državnog proračuna, nego iz lokalnih, regionalnih, privatnih izvora. To je bio suštinski smisao. Kada kažete da su se osnivale agencije, zavodi i fondovi da bi se zapošljavali, da to se možda odnosi na razdoblje u zadnjih 7 godina. U ovom fondu kada je osnovan je bilo zaposleno dvoje ljudi, kolega. Dakle, pravi istinski smisao toga fonda nije prepoznala Vlada u zadnjih 7 godina, nije mu dodjeljivala sredstva i dovela je do toga da mi danas raspravljamo o ukidanju umjesto da razgovaramo zašto to izvršna vlast nije bila sposobna, zašto nije uspjela iskoristiti jednu takvu instituciju koju imaju sve zemlje, a da ne govorim koliko je vapijuća potreba za takvim jednim fondom u Hrvatskoj. Nema toga ministarstva koje može nadomjestiti funkciju ovog fonda.
Odgovor na repliku.
Kolega Vidoviću, premisa nije moja, premisa su činjenice, a zaključci jesu moji i koliko su ispravni, to će prosuditi oni koji slušaju. Ovdje cijelo vrijeme slušamo kako je fond bio djelotvoran, kako je on bio učinkovit, a sada vi kažete da nije. To mi nije jasno. Da nije iskoristio, da se samo bavio zapošljavanjem, a da nije iskoristio funkciju. Fond je bio učinkovit, fond je odradio svoju zadaću ali bit će još učinkovitiji i neće prestati sa djelovanjem, zato što će djelovati u okviru ministarstva, a ne da ima posebna tijela, posebnu upravu i posebni upravni odbor, jer su to dvije paralelne linije zapovijedanja. Ima nadležno ministarstvo iznad sebe i ima ministra financija na čelu upravnog odbora i upravu iznad sebe. To su dvije paralelne linije zapovijedanja. U takvom odnosu se ne mogu donositi učinkovite i efikasne odluke. Ovo će samo pripomoći da fondovska aktivnost bude još djelotvornija, a neće prestati.
Hvala lijepo. Sada bih za trenutak prekinuli raspravu o ovoj točci dnevnog reda Nastavljamo sa raspravom o Konačnom prijedlogu zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za regionalni razvoj Republike Hrvatske. U pojedinačnoj raspravi, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo danas je na dnevnom redu Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za regionalni razvoj. Zapravo radi se kako piše u samom tekstu ovoga prijedloga zakona o ukidanju Fonda s danom stupanja na snagu ovoga zakona. Zato to i je prilika da danas raspravljamo zapravo o dvije teme. Upravo o onome što je danas ovdje kod većine zastupnika dakle bilo u raspravama, a to je broj agencija, zavoda, fondova itd. Pa na primjer za regionalni razvoj imamo ministarstvo, zatim imamo Agenciju za regionalni razvoj i imamo Fond regionalnog razvoja. Dakle, zaista radi se o dualizmu ili trijalizmu u kojemu se zapravo gubi nadležnost ili pravo nadležnosti pojedinih od ovih fondova, a zapravo se ne zna tko upravlja, a tko odlučuje ili zapravo čije su nadležnosti određene u slučajevima projekata bilo lokalne ili regionalne samouprave, bilo gospodarskih projekata u Republici Hrvatskoj. Jasno da fond i agencija ili zavod nisu jedno te isto. Jasno je i to ukoliko se fond, dakle pripaja kako netko reče ovdje Ministarstvu regionalnog razvoja, da je to zapravo dakle i centralizacija novca kojim fond raspolaže ali i centralizacija ovlasti koje onda ima Ministarstvo regionalnog razvoja. A u toj centralizaciji i u takvom odlučivanju mora se istaknuti kada je već riječ o regionalnom razvoju da je Slavonija vrlo loše prošla, pa što tko ovdje mislio o tome da smo nekako nametnuli temu ili prije svega Slavonije i Baranje, njenog neravnomjernog razvoja u odnosu na ostale krajeve Hrvatske, pa da kažem i neravnopravnosti. To netko sa ove, dakle vladajuće strane HDZ, ne znam još netko proglašava politikanstvom i retorikom kojom se mi zapravo kao udaljavamo eto od središnje vlasti, namećemo oštru retoriku kojom onda eto nismo umiljato janje koje onda ne može polučiti rezultate koje bi trebalo polučiti. A vidite, HDSSB dakle ima 45000 članova, a Slavonija ima 900000 stanovnika u pet županija. Pa ne moramo mi biti ti, dakle koji. Ali šta je sa ostalih 845000 stanovnika i 4 županije u kojoj je na vlasti HDZ, a ipak ne vrijedi zapravo vertikala vlasti s kojom se toliko ponose i toliko ističu lokalni čelnici prije svega kako će eto vertikala vlasti HDZ ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]] Gospodine potpredsjedniče, dajte ove vaše naučite da ne kažem pameti ili bar kulturi, jer ja ne mogu govoriti bez mikrofona. Dakle, ili ću držati mikrofon. Dakle, radi se o tome da koliko god se vi trudili proglasiti naše rasprave politikanstvom ili naše, ili nekakvom oštrom retorikom kojom se udaljavamo to nije razlog za iskazivanje, dakle onoga o čemu se govori, a to je da je Slavonija i dalje na repu i investicijskog ulaganja i kapitalnih ulaganja i svega ostaloga što ova država, dakle može, a zapravo ne čini da bi učinila razvoj Republike Hrvatske ravnomjernim. O tome govore i izvješća Svjetske banke, o tome govore i dakle, zapažanja Hrvatske biskupske konferencije, o tome govore svi. Ali ispada da smo mi ovdje u ovome najvišem da kažem zakonodavnom i predstavničkom tijelu Republike Hrvatske Hrvatskom saboru ne bismo smjeli zboriti, jer smo eto oštre retorike i jer smo politikanti. Pa ne treba biti politikant, treba samo doći u Slavoniju, treba samo vidjeti Slavoniju. A neću govoriti o ostalim krajevima koje jednako volim. Ako netko misli da nije tako, onda se ljuto vara. Dakle, i ostale krajeve Republike Hrvatske za koju smo puno više zainteresirani gospodo iz HDZ-a negoli vi i puno smo više dali kao Slavonija i Baranja i ljudi iz Slavonije i Baranje. Prema tome, o tome da se tu i tamo koja mrvica ili koja krpica zalijepi za Slavoniju i Baranju, to je točno. Pa netko govori o Ministarstvu turizma, čini mi se gospođa Majdenić, da je uložila silne novce. Da, u kontinentalni turizam, da. Ali koliko je ulagala, koliko je uloženo od prije bilo je 1%, sad je 50% više, sad je 1 i pol posto iz Ministarstva turizma. Gledajte kako je to zgodno, kada se čaša ocjenjuje polupraznom ili polupunom. Čak za 50% više sredstava. Bilo je 1%, sada je 1 i pol posto. A kada govorimo onome što je gospođa Suzana Bilić Vardić govorila o kanalizaciji i vodovodu u Slavoniji i Baranji. Pa u Slavoniji i Baranji danas 40% stanovnika dakle nema upravo vodovod, nema pitku vodu ili kvalitetnu vodu, a da ne govorim o sustavu odvodnje, ili kako to možemo reći kanalizacijom, koju nema i puno više stanovnika. Pa zar u 21. stoljeću o tome trebamo govoriti i onda kaže uloženo je. Uložila je gospođo Vardić, ali nisam s vama htio raspravljati, od onih sredstava 30 milijuna eura, 15 milijuna Europska unija dakle, a grad Brod 2 milijuna eura, grad Brod jel, a ostalo su sredstva države. Prema tome, ukidanje Fonda za regionalni razvoj smatramo zapravo centralizacijom sredstava i dalje mogućnošću političkog djelovanja i moći pojedinaca na distribuciju, dakle raspodjelu sredstava … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] u tome je Slavonija i Baranja loše prošla i zbog toga nemamo vjere da će i u budućnosti bolje proći sa ovakvim vašim ministarstvima i ovakvom vašom Vladom. Hvala vam lijepo.
Hvala. Dva ispravka. Gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepa. Kolega, ispravljam netočni navod kolege Grubišića, koji je pogrešno mene ispravljao, jer sam ja isto tako rekla za ovaj ugovor IPA projekt u Slavonskome Brodu, ali da vaša, da imate jako puno pogrešnih navoda kolega Grubišiću dokazat ću vam i sljedećim podatkom. Kad ste govorili o vodovodu u Slavoniji, zaboravili ste istočni i regionalni vodovod Sikirevci, 398 milijuna kuna koje je država uložila na području Brodsko-posavske županije, koja je u sastavu Slavonije i dio je lijepe naše. I kolega Grubišić, ako može jedna opaska, ova točka dnevnoga reda je prestanak, prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za regionalni razvoj Republike Hrvatske, a ne o vašoj stranci koja jest regionalna, ali nadam se da neće dugo.
Povreda Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče, ja, članak 209., ja Sikirevce nisam spomenuo. Prema tome, točno je da je u Sikirevcima su najveći podzemni rezervoari, rezerve vode u Republici Hrvatskoj, ali točno je i to da SIkirevci nemaju vodovoda. Hvala lijepo.
Nije povreda Poslovnika, gospođa zastupnica je opovrgavala jednu vašu tvrdnju. A ne mora govoriti o Sikirevcima. I gospodin zastupnik Josip Đakić.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa ispravit ću netočan navod kolege koji je ustvrdio da bitno Slavonija zaostaje za drugim regijama u Republici Hrvatskoj. Ja ću samo iz primjera jedne slavonske županije, koja je pola slavonska, pola podravska, Virovitičko-podravske županije, koja završava vodoopskrbu i počinje sa odvodnjom voda i zaštitom voda, i to po sporazumu Vlade Republike Hrvatske od 228 milijuna kuna, projektu koji je potpisan zajedno sa Ministarstvom regionalnog razvoja, vodnog gospodarstva i šumarstva, i zasigurno svaka općina, jedna za drugom završava kompletnim, u … [[Govornik se ne razumije se.]] vodoopskrbu, počinje sa odvodnjom, i do kraja mandata zasigurno će biti i 50% odvodnje voda i pročistača napravljeno na cijeloj županiji. Tako da vaše tumačenje da je Slavonija zapostavljena u projektima zasigurno ne stoji, i možemo ga argumentirati u svakom pogledu.
Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Dakle mi danas imamo odluku o ukidanju Zakona o Fondu za regionalni razvoj, zbog toga što se time provode mjere gospodarskog oporavka Republike Hrvatske. Vidim da smo o mnogočemu razgovarali, ali nismo razgovarali o zakonu koji ukidamo. Pa evo dozvolite mi da ja pročitam čime se fond bavi još danas, jer ne znamo kad će biti ukinut, a bit će ukinut kada zakon bude objavljen u Narodnim novinama. Dakle djelatnost fonda posebice se odnosi na poticanje razvoja područja pogođenim posljedicama rata, područja koja su slabo naseljena, područja posebne državne skrbi, otoka, brdsko-planinskih područja, graničnih i prekograničnih, pograničnih područja, područja sa strukturnim problemima, područja koja ostvaruju bruto domaći proizvod koji je niži od 60% prosječnog bruto domaćeg područja, dohotka, i drugih područja sukladno programu. Dakle da bi se osigurao gospodarski oporavak Republike Hrvatske mi ukidamo fond koji ima osnovnu djelatnost da potiče razvoj na područjima gdje razvoja nije bilo ili ga nema, i to činimo na način da bismo građane Hrvatske uvjerili da ćemo time povećati efikasnost jer ljudi koji su do sada bili smješteni u posebnom fondu, gdje su imali posebna sredstva, i gdje su se jedino i isključivo time bavili, ćemo premjestiti i pretvoriti ih u državne službenike i namještenike u okviru jednog velikog ministarstva i sada će oni vjerojatno tamo to efikasnije i transparentnije raditi nego što su radili u fondu. Ako ovaj fond nije bio dobar, onda smo trebali dobiti analizu i reći ovaj fond nije ostvario svoje ciljeve poslovanja, a to možemo slobodno reći, zato jer se povećala razlika između razvijenih i nerazvijenih krajeva Republike Hrvatske, zato jer je tamo gdje je bio veći nacionalni dohodak fond još više porastao, a tamo gdje je bio mali on je još više zaostaje u odnosu na one gdje je bio velik. Došlo je do daljnje depopulacije upravo tih krajeva o kojima je fond trebao brinuti izuzev otoka. Nije došlo do toga da područja gdje je bio prosjek 60% prosječnog bruto domaćeg proizvoda da je digao se iznad 65% nego čak štoviše je smanjen u odnosu na ono što je bio u trenutku kada je fond osnivan. Ali mi kažemo gledajte, vidite ništa od onoga zbog čega je fond bio osnovan nismo napravili, e sada ćemo te sve ljude premjestiti u Ministarstvo regionalnog razvoja i sada će oni tamo ostvariti gospodarski oporavak Republike Hrvatske. Ne zvuči li vam tu nešto apsurdno? Meni se ne čini da ćemo povećati efikasnost, ne čini mi se da ćemo povećati transparentnost investiranja tih sredstava jer ajde koliko toliko se barem znalo gdje novac iz ovog fonda odlazi. Nažalost, gdje odlazi novac iz Ministarstva regionalnog razvoja se ne zna. Nema se niti kriterija, nema se niti natječaja, nema se niti evaluacije projekata, nema se niti izvještaja gdje je otišao novac. Pa čak i tamo gdje su potpisani ugovori, primjerice za EIB 2 koji provodi to ministarstvo, nakon što potpiše ministar ugovor sa nekom jedinicom lokalne samouprave za 7 dana dođe dopis i kaže molimo vas nemojte raspisivati natječaj u ovoj godini zato jer ministarstvo nema sredstva, raspišite to u nekoj drugoj godini, jer Hrvatska nema sredstava da bi domaću komponentu primjerice pratila iz EIB-a 2. Ovdje smo imali posebni fond, imali smo posebna sredstva, imali smo sredstva koja su dolazila, između ostalog, iz državnog proračuna. Ali imali smo sredstva koja su dolazila i iz nekih drugih izvora i koja su osiguravala kakav takav kvantum sredstava da bi se poticao razvoj, ponavljam, na područjima Hrvatske koje nisu razvijene. Nije se potaknuo taj razvoj i mene ne možete ni na koji način uvjeriti da će utapanjem ovih ljudi u Ministarstvu regionalnog razvoja se taj razvoj potaknuti. S druge pak strane Vlada je 24. prosinca 2008. godine donijela uredbu kojom je osnovana Agencija za regionalni razvoj RH. U tu agenciju je prešao raditi dio ljudi koji je dotada radio u Ministarstvu regionalnog razvoja na pitanjima EU projekata. Dakle, prije godinu dana smo ljude koji su radili u Ministarstvu regionalnog razvoja izdvojili u posebnu agenciju, u to vrijeme je postojao fond i nismo znali da taj fond ne ispunjava ono što treba. Ono što je bio problem, niste vi znali niti da je kriza prije godinu dana. Prije godinu dana je bilo blagostanje, kao što je kolega Marić rekao, osnivale su se agencije kada nam je bilo dobro. Prema tome, prije godinu dana je bilo blagostanje pa smo osnovali Agenciju za regionalni razvoj i ostavili da funkcionira Fond za regionalni razvoj. E, onda poslije toga dolazi otriježnjenje. Nismo više pijani bogataši koji možemo osnovati agenciju kada treba nekoga opljeviti pa danas ukidamo fond. Ali mi time ništa ne činimo jer sve ljude prebacujemo u Ministarstvo regionalnog razvoja i osnivamo novu upravu u Ministarstvu regionalnog razvoja i dovodimo novog čovjeka u Ministarstvo regionalnog razvoja koji danas ne radi u Ministarstvu regionalnog razvoja kako bi vodio tu upravu. Kakva je to onda ušteda u sredstvima državnog proračuna i kakva je to efikasnost? Ako je, a bivši ravnatelj, predsjednik uprave ovog fonda je nagrađen time što je otišao u jednu drugu regulatornu agenciju za člana upravnog vijeća. Kolega Marić je isto tako rekao ovdje, imali su 3 člana uprave su bile ovog fonda pa zašto nam nisu rekli da su kriteriji loši? Ja bih podsjetio da smo mi raspravljali ovdje u Hrvatskom saboru i na proračunu i na rebalansima proračuna i na izvještaju o radu ovog fonda i upravo neki od nas su upozoravali da postoje problemi u kriterijima. Ali niste nas željeli slušati. Nikada se ne želi slušati nikoga iz oporbe jer mi eto u 7, 8 godina nismo imali ni jednu dobru misao, ni jednu dobru ideju, ni jedan dobar prijedlog koju bi vlast mogla usvojiti. Jer da se možda slušalo možda smo mogli temeljem tih prijedloga iz oporbe korigirati kriterije temeljem kojih su se dodjeljivala sredstva iz Fonda regionalnog razvoja kako bi oni bili efikasniji. Ovo što danas činimo je naprosto pretakanje iz šupljeg u prazno, a pretačemo malo toga ili gotovo ništa zato jer smo došli u situaciju da ništa nemamo. Ono što nije bilo razvijeno ostalo je nerazvijeno, ono gdje nije bilo razvoja razvoj nije niti dalje potaknut. Niti će biti potaknut time da utopimo određeni broj ljudi i da im damo ogromnu sigurnost jer danas pred izbore ovo se čini kao povećanje socijalne sigurnosti budući da ljude koji danas rade u Fondu regionalnog razvoja pretvaramo u državne službenike i namještenike. I bojim se da osim tog cilja, a to je dakle da tim ljudima osiguramo status državnih službenika i namještenika nema ali baš nikakve druge svrhe ukidanje Fonda za regionalni razvoj niti će se time postići uštede nego čak štoviše mislim da će ovom stilskom vježbom doći do povećanja sredstava iz državnog proračuna za ljudske resurse, a smanjit se investicije u regionalni razvoj i poticanje regionalnog razvoja u područjima za koje treba ovaj fond brinuti.
Hvala. 2 ispravka, 2 replike. Prvi ispravak, gospodin zastupnik Josip Đakić.
Gospodine potpredsjedniče pa ispravit ću bar 2 netočna navoda iako je ovaj prvi već sam sebe ispravio i demantirao s obzirom da je rekao, ustvrdio, kolega Mršić da će se ugasiti fond i da više neće postojati. Sam je sebe u konačnici demantirao rekavši da će raditi kroz Ministarstvo regionalnog razvoja, da će nastaviti s radom i da će službenici i namještenici postati tamo zaposlenici. Naime, jasno je da … [[Govornik se ne razumije.]] tvrdeći da fond neće postojati htjeli ste staviti do znanja da neće više biti projekata, potpore za te projekte. Naime, i to će nastaviti se dalje. I drugo je racionalno trošenje sredstava. Kada govorimo o racionalnom trošenju sredstava zasigurno su postavljeni kriteriji po kojima su morala biti opravdana sva sredstva koja su dana i trošena. Nije to kao kod vas. Kada ste gradili pročistač tada ste za koordinaciju cjelovitog projekta potrošili milijun eura. To je ono što ste vi isplatili firmi "Petros inženjering".
Gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravljam navod kolege Mršića koji je rekao da se sredstvima Fonda za regionalni razvoj nije potakao razvoj. Ne slažem se kolega i to nije točno jer ovih 700, 800 milijuna što je uloženo u jedinice lokalne samouprave, u izgradnju različite komunalne infrastrukture, obnovu vrtića, izgradnju škola zasigurno da je u tim malim jedinicama lokalne samouprave na određeni način potaknut razvoj. Možda nije vama bilo dovoljno sredstava u velikim gradovima, ali malima to zasigurno puno znači. Kažete da ste raspravljali, da su kriteriji loši. Da, možda ste i raspravljali u smislu, iako se ne sjećamo, u smislu da vama dođe više sredstava. Nikada niste spomenuli ratom stradala područja u Republici Hrvatskoj, niti područja od posebne državne skrbi.
Replika gospodin zastupnik Goran Heffer.
Uvaženi kolega Mršiću, pa mi se u Saboru već unazad nekoliko dana, odnosno cijela ova sjednica bavi nečim što se zove Program gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske i ovakvim mjerama kao što je ovaj Fond, često se spominje reorganizacija, racionalizacija, uštede itd., a da pri tome nismo dobili niti jedan relevantan pokazatelj po bilo kojem ovakvom reorganizacijskom zahvatu koliko se kuna ili lipa uštedi. I najtočnije ono što ste rekli da to sve podsjeća na prelijevanje iz šupljega u prazno, pa bih ja čak rekao da se Vlada ponaša ovim svojim prijedlozima kao agencija za prelijevanje šupljega u prazno i naprosto nedostaje više onoga što se može prelijevati. Tako da vidjet ćemo još čitav niz prijedloga zakona gdje će isto tako biti racionalizacije, uštede itd., ispada da sve ovo što je bilo rađeno do sada bilo neracionalno a formirano je isto tako uredbama Vlade, i naprosto postavlja se pitanje što je ovo bilo. Je li to bilo privremeno zbrinjavanje viška ili nekih drugih stranačkih ljudi koji su na mala vrata ušli i sada kao što rekoste postaju državni dužnosnici ili je ovo nešto drugo. Na kraju krajeva nećemo mi ništa su uštedjeti jer će ministarstva raditi što i do sada a imat će nešto više ljudi i naprosto iz šupljega u prazno uvijek ostaje ništa kolega Mršiću.
I gospodin zastupnik Goran Marić. Jeste imali odgovor? Onda izvolite.
Ne vodite dužnu pažnju o našim akcijama.
Kajem se jako i više vas nikada neću zanemariti.
Kolega ja nemam nikakvog čuđenja što se tiče toga da nismo dobili analize, odnosno da ne znamo o čemu se radi, jer naprosto vladajuća većina u posljednje vrijeme je zaboravila sve što je bilo jučer ili što je bilo u posljednjih 7 godina, oni ništa ne znaju što je bilo zadnjih 7 godina, ali se savršeno sjećaju što je bilo 2000. do 2003. godine, tako da smo slučajno zatražili analizu rada Fonda 2002. i 2003. godine ja sam uvjeren da kolege bi vam mogle reći za svaki dan što je netko radio u tom fondu. 2004. do danas, nema nitko nikakvog pojma što je tamo bilo i zato nemojte se tome čuditi naprosto to je tako, postoji kolektivna amnezija, vladajuće većine, ništa ne znaju što su radili, ništa ne znaju tko je donosio kakve odluke, nitko od njih u tome nije sudjelovao ali savršeno znaju što je netko drugi radio. Ne znaju recimo niti što je u Karlovcu...
Gospodin zastupnik Goran Marić. Replika.
Kolega Mršić s obzirom da ste spomenuli nekoliko puta u svojoj raspravi, ja osjećam potrebu referirati se na vaše izlaganje. Malo pretjerujete u ovim vašim zaključcima. Evo recimo ja ću vam kazati da Fond po mom mišljenju jednako je djelovao od 2000. do 2003. i od 2003. do danas. DA nema tu nekakvih bitnih razlika, ali se ne slažem da je ovo prelijevanje iz šupljeg u prazno, onda bi time priznali da Fond nije ispunio uopće svoju zadaću i da s ovim ukidanjem Zakona učiniti ćemo još gore a nije točno ni jedno ni drugo. Točno da je fond funkcionirao, da je on izvršio svoju zadaću a da će biti još učinkovitiji kada bude djelovao u okviru nadležnog ministarstva, a ne da uprava mjesecima čeka da se sastane upravni odbor i odobri prijedloge odluka uprave. Kazao sam i maloprije, samo da jedan predsjednik manje da bi bilo to dobro jer smo država sa najviše predsjednika na svijetu s obzirom na broj stanovnika i bruto-domaći proizvod. Ispričavam se to nije točno, druga smo, prva je Bosna i Hercegovina, dobio sam od kolege jednog profesora da bosna i Hercegovina ima još više predsjednika ukupno u odnosu na broj stanovnika mi smo eto druga, ali mislim da ćemo s ovakvim pristupom proces donošenja odluka ubrzati a to je vrlo bitno za svako područje. Hvala.
Odgovor na repliku.
Kolega Marić, ja se ne mogu s vama složiti da je cilj djelovanja fonda ispunjen, ja isto tako ne želim negirati da je Fond radio, međutim, na žalost prema indeksu razvijenost dogodio se još veći ne srazmjer što jest bio u ingerenciji Fonda i onoga što nije bilo. Ono što nije bilo u ingerenciji Fonda zato što je bilo više od 65% itd., se puno brže razvijalo od onoga što je bilo u ingerenciji ovoga Fonda. Prema tome, Fond jest radio, ali ciljevi Fonda ni na koji način nisu ostvareni. I drugo, ja bih volio vjerovati vašim riječima da je efikasnost u odlučivanju u ministarstvu brža nego što je bila u Fondu. Ali moje iskustvo, moram vas uvjeriti da to nikako ne stoji da čak štoviše kada imamo nešto što je alocirano kao posebna sredstva u odlučivanju, kao posebni kriteriji kao što je bio fond, da je to efikasnije i transparentnije. Ono što je važnije, transparentnije nije utopljeno u proračun ministarstva, nego znamo točno koliko su sredstva za pojedine aktivnosti da je to puno bolje nego kada je utopljeno u neko ministarstvo i vidjet ćete da će to biti slučaj jednako tako i sa ovim Fondom. Na žalost mi nemamo ama baš nikakva saznanja o tome što ministarstva rade, jer nemate nikakvih transparentnih jasnih kriterija kako možete dobiti sredstva, tko je dobio sredstva, kako ih je realizirao i posebice evaluaciju projekata za koja su sredstva dobivena. Kada su sredstva u nekom fondu ipak dio te transparentnosti ima.
Zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja bih se prije svega želio zahvaliti svim zastupnicima vladajuće većine koji su uzeli riječ nakon mog izlaganja i reagirali na način na koji su reagirali. 10-tak reakcija koje su izgledale dosta nervozne meni su bile samo znak da sam danas govorio ono što sam trebao govoriti, jer bih u protivnom bio, da ste me ne daj Bože pohvalili, ili prešutjeli jako zabrinut, ovako sam zadovoljan. da sam danas govorio ono što sam trebao govoriti, jer bih u protivnom bio da ste me ne daj Bože pohvalili ili prešutjeli jako zabrinut, ovako sam zadovoljan. No, kratko bih se vratio na točku dnevnog reda. Govorimo o ukidanju Zakona o Fondu za regionalni razvoj Republike Hrvatske čija je prvenstvena zadaća bila financiranje inicijativa koje potiču uravnoteženi razvoj Republike Hrvatske. Iz perspektive Slavonije i Baranje, a mi ovdje jesmo predstavnici prije svega Slavonije i Baranje, iako ću o tome nešto kasnije govoriti kao regionalna stranka, iz perspektive 5 Slavonsko-baranjskih županija ukidanje Fonda za regionalni razvoj nije dobra odluka. Potkrijepit ću to sa još nekoliko pokazatelja. Spomenuo sam u uvodnom dijelu kada sam govorio u ime kluba zastupnika činjenicu da je do kraja 2008. godine fond uložio 730 milijuna kuna. Od tih 730 milijuna kuna 189,7 ili gotovo 190 milijuna kuna, otišlo je u 5 Slavonsko-baranjskih županija. To iznosi 26,6%. To je jedina institucija u Republici Hrvatskoj koja je svojim djelovanjem za Slavonsko-baranjske županije izdvojila sredstava i investicije sukladno broju stanovnika i sukladno površini koju Slavonija i Baranja u Republici Hrvatskoj zauzima. Pričali smo o tome to je 20%. Nije sporna činjenica i to nitko nije ovdje niti pokušao osporiti, da je danas Slavonija i Branja najsiromašniji i najzaostaliji dio Republike Hrvatske. Da bi stigla i sustigla ostale dijelove Republike Hrvatske nije dovoljno niti ulagati samo tih 20%, nego i znatno više da bismo se približili i dostigli one koji su danas razvijeni. Razloge za nerazvijenost ja ovdje neću posebno elaborirati, jer sam to već bio govorio, a i sami ste govorili, i ratna zbivanja i sve itd., ali rat je odavno prošao. Imali smo vremena ulagati i valorizirati na odgovarajući način ono što je Slavonija i Branja dala za stvaranje neovisne Hrvatske države. Kako to izgleda kada ne odlučuje Fond za regionalni razvoj, nego kada odlučuju ministarstva unutar Vlade, onda je najbolji primjer upravo ovih 30 projekata o kojima sam vam govorio. Podsjetit ću i saborske zastupnike iz ostalih županija, nemojte zaboraviti ili vas to nije zanimalo, pa niste niti analizirali. Rekao sam da se u prethodne 4 godine kada se odlučivalo na razini Vlada Republike Hrvatske u državnom proračunu za svih 5 slavonskih županija bilo izdvajano svega 4,5%, kretalo se od tri i nešto do šest i nešto. Posljednji primjer ovih 30 investicijskih projekata, to samo dokazuje. Podjela Republike Hrvatske na tri statističke regije, na Sjeverozapadnu, Jadransku i Planinsku to treba izanalizirati da bi se uistinu onda vidjelo kakav je to odnos u ovom slučaju prema Panonskoj Hrvatskoj. To je Slavonija i Baranja + tri županije Sisačko-moslavačka, Karlovačka i Bjelovarsko-bilogorska županija. Od ukupnih sredstava koje su u tih 30 projekata predviđenih za investicije koje trebaju oporaviti Hrvatsku i koje su od interesa za Republiku Hrvatsku 52% sredstava je namijenjeno za regiju Sjeverozapadnu Hrvatsku. Nismo mi ljubomorni na to, ali 37% stanovništva živi u toj statističkoj regiji, a 52% sredstava je predviđeno za investicije za tu regiju. Jadranska regija koja čini 32% stanovništva, mi pričamo o ljudima, o njihovim sudbinama, Jadranska regija je u ovim investicijskim projektima zastupljena sa 36% sredstava. To otprilike odgovara površini i broju stanovnika. Ali jedina regija koja je ispod svog prosjeka je Panonska regija. Za nju je predviđeno svega 12,02% sredstava, a čini 30% stanovništva Republike Hrvatske. I o tome mi govorimo kada pričamo da sa pozicije ministarstva koja su nominirala projekte kada se donosilo na Vladi 23. rujna mislim da je bilo ove godine, ovi investicijski projekti, nitko od nadležnih ministarstava nije se sjetio Slavonije osim spomenutog kanala Dunav-Sava. Čak ću vam reći to je posebno što nas smeta, jedan projekt pod energetikom, mislim da je pod brojem 4, Hidroelektrana Molve mislim da je. Tu vam je u obrazloženju napisano doslovno sljedeće. Ide taj projekt jer je on vrsta projekta od državnog interesa, ide u Koprivničko-križevačku županiju, hvala Bogu neka ide, ali u obrazloženju piše sljedeće: "Sporazumom iz 1988. godine planirana je realizacija 4 vodne stepenice, Đurđevac, Bač, Donji Miholjac i Osijek. Republika Mađarska odustala je od zajedničkog projekata, a aktivnosti na projektu višenamjenskog višetehničkog sustava Osijek ...", ovdje piše "... prestale su tijekom Domovinskog rata". Pa barem da ovo nije napisano. Ili je to besramna laž ili unutar Vlade, pa čak i unutar pojedinih ministarstava ne zna lijeva što radi desna. 14. travnja ove godine u Osječko-baranjskoj županiji predstavnici Ministarstva regionalnog razvoja, predstavnici HEP-a, Hrvatskih voda, HAC-a i Osječko-baranjske županije postigli su dogovor o financiranju revizije studije isplativosti za ovaj energetski projekt, za vodnu stepenicu Osijek i odredili da će ministarstvo sudjelovat sa 37,5% sredstava, Hrvatske vode sa 37,5 itd., a navodi se da su aktivnosti oko razvoja ovog projekta prestale još tijekom Domovinskog rata. A da ne pričam da je 2006. godine 31. srpnja isto to Ministarstvo regionalnog razvoja sudjelovalo u plaćanju zajedno sa HEP-om, HAC-om, Hrvatskim vodama i Osječko-baranjskoj županiji u plaćanju studije isplativosti u vrijednosti gotovo 5 milijuna kuna koje je uložilo, a sad kaže ne samo da to nije od interesa, dakle onda je tih 5 milijuna kuna to ministarstvo bacilo jer ako nema snage i ako kaže da to nije od interesa za Republiku Hrvatsku on to tako treba reći, ali ne u obrazloženju navoditi nešto što ne odgovara činjenici. I o tome govorimo kad pričamo o Slavoniji i Baranji. Neću ulaziti u pojedinačne rasprave sa pojedinim zastupnicima jer sam ja zadovoljan time što su pokazali na … [[Govornik se ne razumije.]] ali moram reći da kad zastupnici iz najsiromašnije županije u Hrvatskoj, iz Brodsko-posavske županije, kažu da su zadovoljni s onim što dobivaju iz Vlade Republike Hrvatske onda je to zabrinjavajuće za ljude koji žive u toj županiji. Hvala.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Franjo Lucić.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Evo kolega, da ne bi ispalo da nas dvojica samo danas repliciramo, još jednom vas upozoravam. Nije točno što govorite. Ispada da vi jedini brinete za Slavoniju, a svi mi drugi zastupnici koji smo ovdje ne vodimo o tome brigu. Doista, nije dobro da na taj način replicirate, govorite, da upoznajete javnost i da se predstavljate kao spasitelj Slavonije. Vi niste taj i tek ste prije dva dana došli u ovaj Sabor i volio bih pitat koji su to vaši projekti koje ste vi započeli. Hvala vam lijepo.
I završna riječ, pet minutna rasprava u ime kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Evo poštovani gospodine potpredsjedniče, završit ćemo onda na ovaj način. Moram reći gospodinu zastupniku Luciću da sam ja ponosan na to što govorim ono što biste i vi trebali govorit, ali zbog stranačke stege morate šutjeti. No pustimo mi to sada, nemojte vi meni brojat otkad sam ja došao ovdje u saborske klupe. Možda bi bilo bolje da ste vi kraće u tim saborskim klupama bili, to bi bilo vjerojatno od veće koristi za Slavoniju i Baranju. Ali je, završit ću ja oko ovih projekata. Svi smo se ovdje danas naslušali kako se radi o tome da je primarna želja ukidanja ovog fonda racionalizacija, da je to ono što će dovest do bržeg protoka donošenja odluka itd. Ponovo upozoravam, kad je u pitanju interes pet slavonsko-baranjskih županija da smo mi regionalna stranka, ali i nacionalna stranka i u ovom Hrvatskom saboru ćemo djelovat, bespoštedno se politički boreći, politički boreći za interese ljudi koji žive u Slavoniji i Baranji. To je naš primarni cilj, to je naša misija. Drugi cilj jest općenacionalni, očuvanje vrijednosti i dostojanstva Domovinskog rata i ustavnopravnih temelja Republike Hrvatske, ali o tome ću govorit kad dođe za to vrijeme. Zaključio bih, kad je u pitanju racionalnost, krivicu za to što su danas najnerazvijenije županije one koje se nalaze u Slavoniji i Baranji snosi prije svega središnja državna vlast jer nije dovoljno ulagala sredstava. Od toga ne može nitko pobjeći i koliko god tražili opravdanja ne može se branit ono što je neobranjivo. Krivicu jednako snose i oni koji su vodili stranku na vlasti počev od bivšeg premijera pa preko sadašnje premijerke, ali i svi zastupnici koji kad dolaze projekti u ovaj Sabor, kad se donosi državni proračun, kad se donose odluke onda pod obvezom stranačke stege prešutno odbacuju sve amandmane koji dolaze iz slavonsko-baranjskih županija za financiranje projekata. Pojedinačni projekti koji se financiraju, a o kojima je bilo govora i kad je u pitanju Pakrac, kad je u pitanju Pleternica jesu projekti koji su dobrodošli. Svaka kuna koja dođe iz državnog proračuna je dobrodošla jer ona ne pripada ni HDZ-u ni SDP-u ni bilo kojoj političkoj stranci, ona pripada ljudima koji pune ovaj proračun, a to su svi građani Republike Hrvatske. Svaka kuna koja je došla je dobrodošla. Ali krivicu za to snose i oni iz ovih saborskih klupa koji prešutno dignu ruku za odbijanje takvih amandmana. I onda na kraju kad govorimo o racionalnosti, što se tiče HDSSB-a najracionalnija moguća odluka i za interese Slavonije i Baranje, ali i cijele Republike Hrvatske nije ukidanje Fonda za regionalni razvoj nego odlazak s vlasti vladajuće koalicije na čelu sa HDZ-om. Da ne kažem, što se nas tiče vrijeme je i za ispunjenje proročanskih riječi današnje premijerke "kuda Ivo tu i ja", što se nas tiče možete otići svi kanalom Dunav-Sava sve do Crnog mora, ne morate se ni vratit. Hvala. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Ovo mi je svaki komentar s moje strane suvišan, ali ispravci. Gospodin zastupnik Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Evo ne mogu doista prešutit ovo izlaganje i ispravljam netočan navod, ali samo jedan, da kolega zastupnik prestane optuživati ostale zastupnike iz Slavonije. I gospodine, vodite brigu o svojoj županiji, ostavite moju županiju. Ja ću se za nju boriti. Znam kako. Radimo projekte. Projekti su realizirani ili će biti realizirani, a vi gospodine nemojte se predstavljati kao spasitelj Slavonije. Ne znam kada ste došli u Slavoniji, ne znam gdje ste se rodili, a ja sam rođen u Slavoniji i ja se istinski sa svojim kolegama borim. Prema tome, nemojte biti spasitelj kad to ne možete i ne možete ni riječju, a pogotovo ovakvom retorikom to dokazati.
Povreda Poslovnika zastupnik Dinko Burić.
... [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Ovo nije povreda Poslovnika od strane zastupnika Lucića, nego povreda Poslovnika od strane vas, pa vam izričem opomenu zbog toga. Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović, ispravak netočnog navoda.
Pa evo, moram ispraviti netočan navod kolege Burića koji izjavljuje da evo, sve je kriva središnja vlast i slično. Za razvoj gradova i županija prije svega treba odgovarati gradonačelnici i župani koji mogu puno poslova dogovoriti i koji mogu aplicirati za niz projekata u fondovima, a ne ovakovom vikom. Ovakovom vikom, ponašanjem, arogancijom možete samo otjerati ulagači, pa se onda pitajte da li je to najbolji način da nastavite vaš politički rad.
Završni osvrt, državna tajnica u Ministarstvu financija Ivana Maletić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Ono što bih htjela u stvari naglasiti i odgovoriti na neka pitanja koja su proizašla ipak iz rasprave vezana su dakle uz samu mjeru programa gospodarskog oporavka i trenutak u kojem se ona donijela koji pokazuje u stvari da su upravo ovaj primjer mjere gospodarskog oporavka pokazuje da su i inače kao i ova i ostale mjere gospodarskog oporavka strateški osmišljene i postavljene u tom programu. Dakle, da smo htjeli prije recimo dvije ili tri godine krenuti sa ovakvom mjerom ne bi se mogla provesti na kvalitetan način kao u ovom trenutku kada je završena, odnosno kada su osnovne najbitnije reforme sustava javnih financija provedene. Dakle, sustav proračunskih procesa i upravljanja javnim financijama je unaprijeđen na taj način i dobio je dobre ocjene od najrelevantnijih vanjskih institucija i same Europske komisije. Dakle, unaprijeđene su na taj način da se u stvari posebni izvori financiranja mogu pratiti kroz državni proračun i da nije za to potrebno osnivanje posebnih proračunskih korisnika u obliku fondova ili agencija ili zavoda. Dakle, jer to se sve može provesti kroz sama tijela državne uprave. Isto tako je uvedena mogućnost veća fleksibilnost u samom državnom proračunu, odnosno mogućnost prenošenja tih namjenskih sredstava iz godine u godinu. Uvedeno je strateško planiranje, programsko planiranje, postavljanje ciljeva i praćenje efikasnosti postizanja tih ciljeva. To su bitni preduvjeti da bi se uopće mogli baviti ovakvim pitanjima, a to je racionalizacija poslovanja i restrukturiranje. Dakle, i to je ono što zaista jedna moderna država, samo moderna država koja ima ispunjene preduvjete i osnovne reforme može napraviti i ovim Republika Hrvatska i Vlada pokazuje da je moderna Vlada koja ima modernu i na modernim temeljima uspostavljenu državu. Dakle, ono što je još važno istaknuti je taj sam vremenski trenutak. Sam ovaj Fond za regionalni razvoj osnovan je 2001. godine, a u međuvremenu u tih 9 godina Vlada Republike Hrvatske je u prvi plan stavljala ujednačeni regionalni razvoj. I kad se pogledaju i državni proračuni i strateški dokumenti, prva strategija donesena za 2010., jedanaestu i dvanaestu i sad druga za jedanaestu, dvanaestu i trinaestu svi ćete uočiti dakle da u strateškim dokumentima jedan od bitnih strateških prioriteta i ciljeva je upravo ujednačeni regionalni razvoj. Dakle, ukidanjem ovog fonda taj cilj se nikako ne stavlja u drugi plan, nego je samo pronađeno kvalitetnije i bolje rješenje da se uz manje ulaganja postignu bolji rezultati. Hvala vam.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za regionalni razvoj Republike Hrvatske, hitni postupak, P.Z. broj 605. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za regionalni razvoj Republike Hrvatske. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 76 glasova za, 1 suzdržan i 41 protiv.
Prelazimo na sljedeću točku - Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za razvoj i zapošljavanje, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 601 Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, rad i socijalnu politiku, regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Državna tajnica u Ministarstvu financija Ivana Maletić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala još jednom. Evo kao i za Fond za regionalni razvoj i u Fondu za razvoj i zapošljavanje isto tako je izdefinirano da su u stvari svi potrebni preduvjeti napravljeni da bi se fond mogao ukinuti, a da bi se njegove aktivnosti mogle i dalje kvalitetno provoditi kroz nadležna ministarstva. Dakle, nije više bilo ključno izdvajanje namjenskih sredstava kroz poseban fond i onda ostvarivanje rezultata kroz rad posebnog fonda, nego je to moguće i kroz tijela državne uprave kao što sam malo prije u završnoj riječi obrazložila zahvaljujući reformama koje su provedene u čitavom sustavu upravljanja javnim financijama i sustavu proračunskih procesa i uopće sustavu državne uprave.
Hvala. Odbori zakonodavstvo, rad i socijalno parnterstvo, razvoj, regionalni, šumarstvo i vodno gospodarstvo. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državna tajnice. Prvo da kažem da SDP neće podržati prijedlog ovog zakona i to iz nekoliko razloga. Prvi sasvim pragmatičan i prozaičan. Ne možemo podržati ukidanje nečega što ćemo vjerojatno za nekoliko mjeseci morati osnovati. Drugi razlog je uvredljivo obrazloženje koje smo dobili kao zastupnici kada je riječ i ovog prethodnog i ovoga fonda. Molim vas pogledajte taj papir i da ne uvrijedim nikoga u njemu se nas zastupnike tretira kao da, ajde da ne kažem neku grublju riječ, kao da nam fali malo pameti i kao da nam fali minimalne odgovornosti da donesimo odluke koje su važne za funkcioniranje države i ove zemlje u cjelini. U obrazloženju se kaže mi ukidamo fond zato što smo odlučili da ukinemo, i ništa drugo se ne kaže. To je obrazloženje. I ovo sad što smo čuli od gospođe državne tajnice, mi smo donijeli odluku o racionalizaciji. Gdje ste vi to donijeli tu odluku? Zašto bismo mi to vama vjerovali? Čime ste vi to argumentirali? Gdje su vam bilo kakve analize toga šta je taj fond radio, koliko je toga iz toga fonda otišlo, kako i zašto se smanjivao novac koji je u taj fond pristizao svake godine za jednu trećinu manje u zadnjih 7 godina? Nigdje nam ni jednom riječju niste rekli zašto ste to tako radili. Ili zašto niste radili ono što ste trebali, što je bila misija toga fonda. U vrijeme kad je taj fond osnovan 2001. godine, bila je vrlo jasna vizija Hrvatske i njezinog razvoja, i bio je jasan, bila je jasna misija toga fonda, šta je on trebao, kako i na koji način polučiti koje rezultate. Takve fondove nismo mi izmislili, takve fondove imaju sve europske države. Podsjećam 2000. godine u Hrvatskoj je bilo 500 tisuća nezaposlenih ljudi, 357 tisuća je bilo registriranih nezaposlenih, 180 tisuća radilo nije primalo plaće, preko pola milijuna nezaposlenih ljudi. U tim trenutcima je bilo važno stvoriti i pravnu i institucionalnu infrastrukturu da se taj ozbiljan posao, najvažniji posao za svaku vladu, da se počne rješavati, i zato su osnovana ta dva fonda. I treći, kojega ste također ukinuli Fond za zapošljavanje invalida i osoba s posebnim potrebama. Sva tri ste ukinuli jer niste znali šta ćete s njima napraviti. I sada ih ukidate zato što ste osvijestili, kao što je to u više navrata i s ove strane bilo rečeno, da ste osnivali šakom i kapom bez ikakvoga plana i bez ikakvog razloga agencije, zavode da biste uhljebljivali ljude s kojima niste znali što ćete, a trebali su vam zato jer su ta mjesta poslužila kao političke sinekure. I sada se ukida jedan fond kojemu je zastrašujuće da ne znate i ne razumijete namjenu. Taj fond je imao za cilj, imao je za cilj okupiti na različite načine i koordinirati poslove vezane za razvoj i zapošljavanje što znači ne samo da bude transmiter kao što se to govorilo proračunski, državnih proračunskih sredstava, nego je morao uključiti lokalnu zajednicu, on je morao uključiti privredne, privatne poslovne subjekte, deseci banaka su tu, tu je HBOR, tu su deseci, desetak ministarstava koji su direktno bili involvirani i to se nije moglo iz jednoga ministarstva napraviti. Ministarstva su po definiciji državna upravna tijela, u njima se realiziraju upravni ciljevi, upravni zadaci. To nije, u ministarstvima se ne mogu kao što vi mislite da ćete to riješiti i rješavati pitanja i vi kažete mirno će se prevesti ne znam koliko zaposlenih ljudi itd. Pa nije to smisao fonda. Ono što je smisao fonda to ministarstvo ne može obaviti, to nije njegova ustavna ni zakonska zadaća. Gospodo draga, u Hrvatskoj ovoga časa i ne samo ovoga časa, nego u svakoj ozbiljnoj zemlji, nema prečega posla od stvaranja novih radnih mjesta. I to vrijedi za Vladu HDZ-a, bila ona Sanaderova, bila ona Kosoričina, to vrijedi za Vladu SDP-a, to vrijedi za Vladu HČSP, ili ne znam koje druge stranke, nemam prečega posla za nas u Hrvatskoj od toga. To je početak, to je konačni, to je prvi cilj u ovoj zemlji. Nova radna mjesta, samo nova radna mjesta. Sva priča o Europskoj uniji pada pred tim ciljem. Kakva Europska unija. Priča o nacionalnom dostojanstvu pada pred tim. Nema glada narod i gladna zemlja, nezaposleni ljudi nemaju šanse ni u čemu. Nema socijalne politike, nema obrane, nema ničega ako nema novih radnih mjesta. A u 7 godina gospodo, u 7 godina broj nezaposlenih je isti kao što je bio i prije 7 godina, 305 tisuća ljudi je bilo nezaposleno 2003. na kraju, i sad ih je opet 305 tisuća nezaposlenih. Ništa se nije dogovorilo. Ostavili smo vam tih 305 tisuća, ali 200 tisuća je bilo zaposleno. Gospodo, umjesto da se koncentriramo i da napravimo nekakav napor da se taj krucijalni, najkrupniji, najozbiljniji problem u ovoj zemlji rješava, a ovo je jedna od institucionalnih poluga da bi se to moglo ostvariti, vi donosite odluku da okom ne trepnete zato što neki službenik dobio zadatak da smanji broj činovnika ili agencija, ili da stvori spin da se tobože to pitanje rješava, i premjestit će ljude iz fonda u ministarstvo. Niste prepoznali smisao i važnost. U nordijskim zemljama, skandinavskim zemljama, koje sam imao prilike posjetiti, ovakvi fondovi imaju nevjerojatno razgranatu djelatnost i nevjerojatno velike uspjehe. Vidio sam u Finskoj fond, i smisao je bio kada smo osnivali, vidio sam fond koji je išao upravo prema rizičnim projektima, dakle ono što banke, one projekte koje banke nisu pratile jer su bili rizični, ovakvi su fondovi pratili. To su te garažne industrije. Imate danas u novinama, sinoć sam gledao čitav niz izuma u Hrvatskoj, naši izumitelji ostvaruju vrhunske rezultate negdje na planu tih tehničkih izuma, pomagala, netko ih treba pratiti da se razvije proizvod. U 10 od 30 slučajeva će to biti promašaj, izgubit će se novac, ili možda u 20 će se izgubiti, ali onih 10 to su mi Finci pokazali, u 10 slučajeva su svi ti troškovi bili pokriveni, ostvarene su velike zarade. Firme su ostvarivale, te start up kompanije koje su oni pratili udeseterostručile su svoje prihode kroz godinu ili dvije godine, i država ih se onda rješavala, prodavala ih je itd. Dakle to je smisao bio kada smo razgovarali zašto treba te fondove osnovati. Kako, na koji način integrirati, okupiti. Pa u ministarstvu trebaju raditi pravnici, to su upravni poslovi. Pa to nije posao, pa to su službenici državni, pa nije njihov posao da rade ovo što se u fondu treba raditi. Dakle, odluka koju donosite nije dobra, nije dobra. Kada je riječ i o agencijama također bi trebalo malo otići po svijetu pa vidjeti što agencije rade. Spominjem te nordijske zemlje. Vidio sam u Švedskoj Agenciju za socijalnu politiku, za socijalne poslove ne sjećam se točno njezinog naziva. 2 tisuće ljudi je radilo u toj agenciji, ali je ta agencija ostvarivala desetine milijuna i stotine milijuna prihoda. Radili su za UN, za 50% afričkih država su radili različite oblike socijalnih programa itd., i naravno to naplaćivali. Profitabilne su bile. Za državu Švedsku su odrađivali i naplaćivali ono što su radili, projekte za Vladu Švedske. Pa to ima smisla. Nemojte da se sa vodom prljavom izbacuje dijete. Ne vidim ozbiljnost u ovome što ste radili, ako ste radili, jer da ste ozbiljno analizirali onda ne biste doveli do ovakvih zaključaka i ukidanja ova 2 fonda ili 3, spomenuo sam i ovaj za zapošljavanje invalida koji je duboko socijalno nepravedan i koji otežava, zapravo ponovno vraća invalide u situaciju od prije 2000-te godine i njihovog otežanog zapošljavanja. Dakle, mnoštvo je razloga zašto se ovu odluku ne može prihvatiti i mnoštvo je razloga zbog kojih bi bilo dobro da preispitate. Da je preispitate u tom vašem modelu racionalizacije državne uprave, da li s ovom odlukom pripomažete onome što navodno hoćete postići, racionalizaciji i gospodarskom oporavku ili odmažete. Ja vjerujem da odmažete, a mi trebamo početi razgovarati o tome kako funkcionira izvršna vlast. Nemojte u toj, nemojmo da u tom normativnom optimizmu i zabludi da ćemo svakodnevnim promjenama zakona riješiti probleme. Nama ne funkcionira provedba, nama izvršna vlast ne valja. Mi ovdje možemo zakone kakve hoćete donositi i sadašnji zakoni, sadašnji propisi u čitavom nizu područja daju dobre osnove da se djeluje, ali se ne djeluje, ali se ne radi. I nije smisao znači ako nešto ne valja ajmo mi to ukinut. Ajmo se pitat zašto to ne funkcionira ako ne funkcionira. Ovaj fond je nažalost tendencija njegovog gašenja bila je prisutna 7 godina. Svake godine sve manje i manje, ali ipak negdje oko 2 milijarde kuna je prošlo kroz taj fond. Znam za 10-ak, 20 projekata u posljednje vrijeme u kojima je fond dao podršku dobrim projektima, dobrim programima i da ništa drugo opravdao je svoju funkciju čak i uz ta skromna i sve manja izdvajanja koja su išla iz državnog proračuna. Vlada, ministarstva ne mogu nadomjestiti fond. Fond je financijska institucija, ministarstva su nešto sasvim drugo. Imajte to na umu i nemojte da donosimo odluke na brzinu.
Hvala. Klub HDZ-a, gospodin zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Govorit o samom fondu, njegovom značenju reći ću malo kasnije, ali osvrnut ću se na ono što je sigurno najbitnije, a to je da cijeli dan ovdje u sabornici slušamo kako se fond ukida i jedan i drugi, a neće nitko u biti pogotovo iz oporbe govoriti da ne dolazi do ukidanja. Mi ovdje doista govorimo cijeli dan o spajanju i gospodin Vidović i svi govore kako se to ukida, kako to prestaje sa radom itd. Ma molim, nemojte se čuditi kad ste sad maloprije o tome govorili, a sam sam kroz nekoliko ispravaka navoda govorio da se ništa ne ukida nego se pripaja. Prema tome, dosadašnji rad fonda doista je opravdao svoje povjerenje. Poštovani prijatelji oni ljudi koji su vezani uz gospodarstvo, ali ne isključivo da se bave politikom i političkim rječnikom ovdje da govore će sigurno dati vrlo pozitivnu ocjenu svakom projektu jer je u ovim proteklim godinama korišteno preko 200 korisnika, dakle isključivo pravna poduzeća. Fond je raspolagao preko 200 milijuna kuna godišnje sredstava i slobodno možemo reći da je u ovih 8, 9 godina od njegovog osnutka potrošeno preko 2 milijarde kuna koje su isključivo ušle u gospodarstvo. Ovdje također, poštovane kolegice i kolege, moramo reći da je angažiranjem sredstava fonda zaposleno preko 3 500 ljudi. No istovremeno ponovno ćemo se zapitati, a pogotovo kažem od ljudi koji ne žele ovdje govoriti o razvoju gospodarstva nego se baviti politikom, a koliko je otpušteno u zadnje vrijeme? Pa otpušteno je zato što je svjetska gospodarska i ekonomska kriza. Ali istovremeno ako budemo vodili računa, a siguran sam da ćemo voditi, jer Vlada upravo kroz svoje mjere uštede u gospodarstvu, dakle ni na koji način da osposobi što prije gospodarstvo, čini sve da upravo izlaskom iz ove krize u svome proračunu i u budućnosti čini sve kako bi upravo ne više kroz fond koji će pojedinačno djelovati nego kroz Ministarstvo gospodarstva gdje će svi ovi ljudi koji su u fondu radili raditi upravo provoditi one programe i završit ove programe koji su i započeti. Ja ovo govorim zato što znam da su u Požeško-slavonskoj županiji mnogi korisnici pravne osobe, poduzeća, koji su upravo na temelju ovih sredstava, a sredstava koja su bila po izuzetno povoljnoj kamati, uz dodatak Euro LIBORA, razvijali svoje gospodarstvo, zapošljavali ljude i ostvarili izuzetno dobre rezultate. Pogotovo se to odnosi na drvnu industriju. Također se to odnosi i na metalnu industriju i na svu prerađivačku industriju o kojoj danas vi niste nitko govorili. Govorite isključivo kako se ukida, kako se nanosi šteta, a ja vam upravo kroz ovih nekoliko podataka isključivo financijskih govorim što je to poduzetništvo, odnosno što je to proizvodnja u RH upravo dobila ulaganjem ovih sredstava. A siguran sam kada Hrvatska izađe iz ove krize da će upravo Vlada prepoznat interes ove institucije koja će biti u Ministarstvu gospodarstva da upravo nastavi svoj rad, ali još žešći i još kvalitetniji sa daleko više sredstava jer jedino takav način rada spašava gospodarstvo u Hrvatskoj i siguran sam da nam to garantira svijetlu budućnost kako u Hrvatskoj tako i u svijetu. Posebno moram ovdje naglasiti da je Fond upravo činio sljedeće, posebno je stimulirao izvoznike gospodo, kao što to danas radi i HBOR i ne možete reći onda, netko je rekao kako je, da ciljevi nisu ostvareni u ovome Fondu. Ja ovo govorim isključivo iz gospodarske perspektive i siguran sam da svi koji su danas izrekli drugačije riječi nisu ispravne, mi možemo se ovdje dodvoravati, građanima, na ovakav ili onakav način ali gospodo ako želimo spasiti gospodarstvo, ako želimo spasiti Hrvatsku, a spašavamo jer ako širimo gospodarstvo i ako gospodarstvo se bude razvijalo ali samo to možemo ako budemo govorili istinu. Onda ćemo pridonijeti ravnomjernom razvitku Hrvatske, onda ćemo pridonijeti padu gospodarskog pada odnosno postići ćemo da imamo gospodarski rast. Prema tome, nisam taj koji bi ovdje govorio drugačije u ime politike ove stranke ili one, nego obzirom sam i vezan uz gospodarstvo govorim to ih djelokruga onoga čime se bavim i prijatelja mojih koji su koristili ova sredstva i tvrtki za koje znam da su koristili sredstva iz Požeško-slavonske županije. Slažem se da kontinentalni dio danas zaostaje za ovim južnim dijelom, zato što oni jednostavno imaju jednu proizvodnju koja danas se može drugačije razvijati, brže nego što to mi možemo u kontinentalnom dijelu. Ja svakoga pozivam, a pogotovo ljude dobre volje, koji znaju i mogu, koji su menadžeri u velikim tvrtkama pa i vas političare koji dolazite iz ove ili one stranke, da se stavite na raspolaganje, u kontinentalnom dijelu pogotovo onim tvrtkama koje su u poteškoćama, a koje su uzrokovane svjetskom ekonomskom krizom i evo pozivam sve njih da dođu u susjednu županiju, da se stavi na raspolaganje Đuri Đakoviću koji je nekada zapošljavao 20 tisuća ljudi, da se stave na raspolaganje svim onim tvrtkama u Požeško-slavonskoj županiji kada toliko znanje pojedinci ovdje iskazuju. MI trebamo takve ljude, mi ne trebamo političke govore, mi trebamo ljude koji stvaraju, koji znaju dati dobre savjete i dobro su došli. Zato poštovani prijatelji, mislim da je krajnje vrijeme pogotovo pri donošenju proračuna za iduću godinu da shvatimo poruku kako nam je gospodarstvo najbitnije u Republici Hrvatskoj i da pomognemo svima onima koji imaju jednog zaposlenog a kamoli onim tvrtkama koji zapošljavaju 200, 300, 500 ili više ljudi. Nije dobro da ovdje, pogotovo s ovoga mjesta se ukazuje nepovjerenje ljudima koji danas vode tvrtke, da svi oni koji se bave gospodarstvom, pogotovo ako su malo uključeni u politiku se odmah spominju kao kriminalci, lopovi i svaka druga riječ "Remetinec". Pitam vas poštovani prijatelji tko će doći sutra u ovu sabornicu ako istovremeno budemo razmišljali, a pogotovo govorili da su to ljudi koji se bave kriminalom, a istovremeno su gospodarstvenici, i zato i nemate danas ovdje u Saboru ljudi koji dolaze iz gospodarstva jer jednostavno ne žele svoj autoritet, svoju djecu, svoju obitelj izlagati ovakvoj retrospektivi kako smo čuli danas u ovom Saboru i da se sa najgrubljim riječima kada se spominje Slavonija pokuša braniti Slavonija, a ja vas uvjeravam Slavonija se može obraniti jedino sama i obranit ćemo se jer znamo što nam je činiti i svi oni koji imaju programe, biti će prihvaćeni kod Vlade Republike Hrvatske. A najviše se bune oni koji nemaju projekata, koji nemaju programa i istovremeno misle da bi trebali dobiti sredstva kako iz proračuna, tako iz pretpristupnih fondova ili iz nekih drugih fondova koji prate gospodarski razvoj svake cjeline. I naravno mogao bih sigurno govoriti još dosta o svemu ovome ali mislim da ovaj Fond je u potpunosti opravdao povjerenje i moja je želja da kada se pripoji Ministarstvu gospodarstva, a Ministarstvo gospodarstva je dužno voditi brigu o razvoju svake gospodarske cjeline, još više ima sredstava nego što je to imalo do sada. Samim tim nećemo imati nezadovoljne djelatnike koji su ostali bez posla, samim tim ćemo sigurno imati zaposlenike koji će imati veće osobne dohotke, ali poštovani prijatelji ovdje moram nešto posebno reći. I naši sindikati moraju shvatiti da se ne može na ovaj način rukovoditi i da ne mogu na ovaj način upravljati sa poduzećima sa vlasnicima. Govorim to iz jednoga razloga što naši sindikati ne biraju sredstva da ostvare svoja prava, a istovremeno ne pitajući vlasnika kako i na koji način ostvaruje svoju gospodarsku aktivnost, da li su mu smanjeni opsezi poslovanja, još jednom ponavljam prvenstveno zbog svjetske i ekonomske krize. I jednostavno žele i vide samo svoju budućnost u ostvarivanju svojih prava. Svjedoci smo i sigurno znamo naravno danas neću o tome govoriti, da javna poduzeća godinama primaju osobne dohotke a da istovremeno nisu zaradila, a da ta ista poduzeća i ti sindikati traže od Vlade Republike Hrvatske da im sklapaju ugovore, da im prodaju robu, da im uskladištuju robu i ne znam kakvih sve zahtjeva nemaju. Prema tome, ako se okanimo i takvoga posla i ako budemo svjesni da jedino razvoj može biti kroz ovakve Fondove ili kroz Ministarstvo gospodarstva a potpomognuto proračunom Vlade Republike Hrvatske i naravno pretpristupnim fondovima onda smo sigurni da ćemo u budućnosti imati situaciju u gospodarstvu daleko staloženiju, imat ćemo sigurno zadovoljnije djelatnike ali moramo svi skupa u ovome pomoći. Ako se budemo politički nadmudrivali tko će bolje ovdje za ovom govornicom govoriti političkim rječnikom onda smo se sigurno prevarili i onda to sigurno nije dobro. Zapamtite svi oni koji nas gledaju a pogotovo oni koji rade u gospodarstvu ne žele slušati naše političke govore nego konkretne prijedloge i zato ustrajmo svi skupa u potpori Vladi Republike Hrvatske, u potpori rješavanja nagomilanih problema i ove svjetske i ekonomske krize jer najbolji su pokazatelji da upravo tvrtke koje se bave i koje su danas u drvnoj industriji bilježe rast, bez obzira na pad koji smo doživjeli i svakako ćemo težiti da u što kraćem vremenskom periodu dostignemo realizaciju od milijardu i 100 milijuna dolara, izvoza drvne industrije A morate gospodo znati da danas drvna industrija ima sirovinsku osnovu 95% u HRvatskoj za razliku od drugih grana koje imaju uvoz sirovine 95%. Jako malo bez obzira što smo dobili svake godine u programu 60 milijuna kuna Ministarstva regionalnog razvoja nije dostatno da bi se drvna industrija razvija u onom smislu kako to treba biti. A drvna industrija je najveći potencijal za zapošljavanje upravo onog srednjeg sloja ljudi, ljudi koji imaju SSS i siguran sam da je to najbolji način da hrvatska Vlada prepozna kroz ova postojeća ulaganja, kroz ulaganja koja će se sigurno povećati da drvna industrija ponovno zaposli mnoge ljude koji su danas ostali bez posla. U drvnoj industriji je poštovani prijatelji ostalo 8 tisuća ljudi bez posla, a u pojedinim tvrtkama koje su na državnim jaslama nije otpušten niti jedan djelatnik. Pa zato dajem poruku sindikatima, neka nam odgovore kako i na koji način da drvna industrija koja može povući i broj zaposlenih i izvoz da postignemo što bolje rezultate, a ne da se osvrćemo i uvjetujemo ovoj Vladi štrajkom ili bilo čime drugim samo da bi ostvarili svoja sindikalna prava, a pogotovo neka prava koja nismo ni zaradili. Hvala.
Hvala. Dva ispravka. Prvi gospodin zastupnik Slavko Linić.
Gospodine potpredsjedniče, ispravljam netočni navod kolege zastupnika koji veli da Prijedlogom zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za razvoj i zapošljavanje ne ukidamo fond nego ga pripajamo Ministarstvu gospodarstva. Netočno. Navedenim zakonom ukidamo fond. I te moje riječi nisu političke, one su pravne činjenice i ekonomske činjenice. Više nema financijske institucije. To što će Ministarstvo gospodarstva obavljati neke djelatnosti je nevažno. Hrvatski proračun za iduću godinu je u problemima, neće biti novaca, bit će ih daleko manje i neće se vidjeti u Ministarstvu gospodarstva. A posao fonda bi bio da u ovakvoj situaciji skupi novce van državnog proračuna i na lokalnim i na regionalnim sredinama, ali i na trgovačkim društvima koja se uspješno nose sa krizom. To je posao financijske institucije. I zato je i ekonomski i pravno čisto ukidanje i sa štetnim posljedicama.
Gospodin zastupnik Silvano Hrelja.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče ispravljam netočan navod da će ovom fondu biti još lakše i bolje raditi u okviru Ministarstva gospodarstva. Pa valjda svi u ovoj sabornici razumiju da će pripajanje financijske institucije upravnoj instituciji biti jako bremenito u problemima. Prema tome, ne mogu očekivati nikakav boljitak u radu ovog fonda kroz pripajanje Ministarstvu gospodarstva. Kada bi to bilo pripajanje HBOR-u, to bi već bila druga priča. A bitno je ovdje isto istaknuti da upravo u onoj posrnuloj drvnoj industriji koju je spominjao kolega upravo je ovaj fond imao mogućnosti ulaska u poduzeća u poteškoćama i imao je mogućnosti financirati tu izvoznu komponentu. I to je bila dobra strana ovog fonda. Hvala.
Hvala. Prekidam sjednicu. Nastavak u 15,00 sati. Na redu je Klub zastupnika HNS-a, HSU-a, gospodin zastupnik Silvano Hrelja. U 15,00 sati Silvano.
Hvala.
I 40. sjednica Odbora za ravnopravnost spolova, danas u dvorani Janka Draškovića danas u 14,00 sati. Gospodin zastupnik Silvano Hrelja.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege, pred nama je Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za razvoj i zapošljavanje i naravno da nikoga ova tema ne ostavlja ravnodušnim, zato što je taj Fond imao određene učinke u smislu intervencije kod namirenja radničkih plaća, imao je učinke u poticanju proizvodnje za izvoz, imao je učinke u revitalizaciji, prerađivačkoj industriji odnosno ono što je od nje ostalo i zaista je prijedlog da prestane raditi takav fond za nas zastupnike i većinu u Hrvatskom saboru dosta zbunjujući, ali većina u ovom Hrvatskom saboru i Vlada Republike Hrvatske ima pravo predlagati pa ne mora se to nama činiti svaki put najrazumljivijim. Međutim, mi moramo s druge strane tražiti dobre i loše strane ovih prijedloga. Ono što mene smeta u ime Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika je da se u ocjeni stanja i navođenja pitanja koji se uređuju ovim Zakonom i posljedice koje će donošenjem Zakona proisteći navodi da se odluka donijela temeljem rezultata provedene analize Vlade Republike Hrvatske o funkcioniranju svih ovih fondova i donijela je Odluku o reorganizaciji agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba sa javnim ovlastima. Niti sam ja vidio ovu analizu niti pretpostavljam većina ljudi u ovoj Sabornici. Vi ste gospodine ravnatelju na Odboru za rad i socijalno partnerstvo dali dodatna obrazloženja koja su imali samo članovi Odbora privilegiju slušati, a rekli ste mi da se to radi i zbog troškova najma prostora i zbog troškova samog zastupanja Fonda u sporovima, ja moram reći da sam malo istraživao ovu priču i moram reći da Republika Hrvatska ima poprilično državne imovine da je mogla riješiti problem najma prostora i na drugi način. Naime, na Črnomercu postoji ogromna vojarna ogromni prostori gdje se moglo većina agencija i fondova smjestiti, a da plaćaju praktički samo održavanje tih zgrada a ne da su u najmu prostora, to ne bi smio biti problem za Republiku Hrvatsku. Troškove zastupanja istraživao sam postoji jedan veliki trošak koji je ustvari usmjeravao taj fond prema drukčijem zastupanju u sporovima. Naime, toga ima već 7 ili 8 godina kada je Fond za razvoj i zapošljavanje zatražio pomoć u zastupanju od državnog odvjetništva i ukupan je trošak ispao koji je fakturirao Državno odvjetništvo 400 tisuća kuna, to je ogroman trošak ali to je mogla država prebiti. Državno odvjetništvo ne znam koliko ima pravo i koliko ima prava za troškove zastupanja teretiti financijsku instituciju u vlasništvu države i da li je to morao biti tako. Naravno ako je taj trošak tako velik, da se kasnije išlo u zastupanje po specijaliziranim ustanovama koje su zadužene za zastupanje. Ono što je sporno u ovoj priči je i to što bi bilo sasvim logično da se Fond za razvoj i zapošljavanje kao financijska institucija pripojio na primjer Hrvatskoj banci za obnovu i razvoj. On je bio pod potpunom kontrolom Ministarstva financija i na kraju krajeva on je mogao i dalje tu ostati i ne vidim nikakvog razloga i nikakvog efekta za taj fond da on bude pripojen jednoj upravnoj instituciji, Ministarstvu gospodarstva koja otprilike ne zna što će s tim. Možemo pričati danas što god hoćemo ali činjenica je da je to Ministarstvo financija imalo pod kontrolom, da bi to sutra HBOR imao pod kontrolom jer bi bila isto tako financijska institucija, međutim, ovo je dosta po meni nelogično rješenje. Ono što bih komentirao vezano uz ovaj prijedlog je da ovdje u obrazloženju članaka zakona kaže, u članku od 1. do 6. odredbama ovih članaka uređuje se prestanak važenja Zakona o fondu za razvoj i zapošljavanje, prestanak s radom fonda, način preuzimanja poslova, imovine, opreme, pismohrane, druge dokumentacije itd., financijska sredstva prava radnika koji imaju sklopljen ugovor sa Fondom i ja kažem da ovo nije problem. Ovo što se uređuje nije problem. Nigdje nema predviđanja o mogućim posljedicama, što je sa klijentima, dakle korisnicima kreditnih linija fonda, što je sa zastupanjem fonda, da li će Ministarstvo moći bez ikakvih problema u daljnjim postupcima zastupati fond prema trećim licima. Što je odnos prema korisnicima kredita, što je sa hipotekama, to su neki precizni ugovori koji su sklopljeni, što je sa stečajevima i ovršnim postupcima. Prema tome, postoji masa pitanja koje se ovdje u obrazloženju Prijedloga zakona na koje se nije odgovorio. Ja sam predlagao svojevremeno da ovaj Zakon ide u dva čitanja, predsjednica Vlade to nije prihvatila, ja tu ne mogu ništa, ali mislim da bi bilo korektno da ide u dva čitanja i zato Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika želi sa dva amandmana koje smo dali ovdje na klupe učiniti usvajanje ovog Zakona barem logičnijim nego što je ovako kako je napisano. Naime, predlažemo da u se u članku 3. stav 2. navedenog Prijedloga zakona riječi "stupanje na snagu" mijenjaju sa riječju "donošenja. I da se u članku 7. kaže da će ovaj Zakon neće stupiti na snagu danom objave u Narodnim novinama, nego da će stupiti na snagu 1. siječnja 2011. godine. Zašto to predlažemo? Predlažemo zato što postoje određene obveze koje stoje u ovom zakonu i to u članku 3. gdje Vlada u članku 3. stavak 2. kaže da će najprije donijeti uredbu u kojoj dakle kojom će se urediti unutarnji ustroj Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva u svrhu preuzimanja poslova Fonda za razvoj i zapošljavanje i u stavku 3 kaže: "Ministar gospodarstva, rada i poduzetništva uskladit će Pravilnik o unutarnjem redu prema uredbi iz stavka 2. ovog članka u roku od 15 dana od njenoga donošenja". Dakle, ovim amandmanom ne želimo uopće utjecati ili amandmanima ne želimo uopće utjecati na namjeru Vlade. Želimo samo da se sve radnje naprave na vrijeme i logičkim slijedom, što znači da bi bilo primjereno vrijeme da nakon stupanja na snagu ovoga zakona će proteći 20 do mjesec dana, da se donese ova uredba i pravilnik i da zakon odnosno da zakon stupi na snagu sa 1. siječnja 2011. godine. Mislim da bi to bilo korektno a ne liči mi uopće neprihvatljivo. A na kraju krajeva mora se i završiti poslovna godina, i zašto da netko u Ministarstvu gospodarstva radi obračun poslovne godine. Ono što želim još reći da ukidamo jedan fond, a prije nego smo se suočili sa izvješćem o poslovanju toga fonda u 2010. godini. Mislim, pokazatelj za ukidanje ili razlozi bi trebali biti puno valjaniji nego što je to puka analiza velikih troškova rada fondova. Jer ovo nije običan fond, ovo je fond koji je investirao, koji je stvarao radna mjesta, koji je podržavao proizvodnje i koji je mogao ulaziti tamo gdje banke nisu mogle ulaziti radi svojih kriterija, koji je podmirivao radnička potraživanja. Ja ne kažem da je sve tu izvrsno i idealno, uvijek se može bolje, ali činjenica da samim time ovu instituciju kao posebnu nećemo imati nego ćemo imati intervencionizam putem Ministarstva gospodarstva što baš ne zvuči previše dobro. ono i to je zadnje što ću reći, poruka isto tako za ukidanje ovoga fonda, poruka građanima Republike Hrvatske je vrlo loša. Ukidamo nešto što se bavilo nečim što je za Republiku Hrvatsku u ovom trenutku najpotrebnije, dakle ukidamo razvoj i zapošljavanje. Bez toga nema napretka Republike Hrvatske i poruka je doista loša. Naravno na kraju ću reći da bih želio svakako da predlagač prihvati ove amandmane jer su korektni. No, bez obzira na to da li hoće ili neće, ne možemo radi ove poruke koju sam rekao i radi svega onoga dobrog što je fond napravio i zbog toga što ne vjerujemo da će to bolje funkcionirati u okvirima Ministarstva gospodarstva, ne možemo kao klub HNS-a i HSU-a dati podršku ovom zakonu. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Nema ga, gubi pravo na riječ. Gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pred nama je jedan zakon vrlo kratak kojim se ukida djelovanje Fonda za razvoj i zapošljavanje. U zakonu u članku 1. piše: "Danom stupanja na snagu ovog zakona prestaje važiti Zakon o fondu i danom stupanja na snagu ovog zakona prestaje s radom fond". Dakle, efektivno fond se ukida i to je velika šteta, jer radi se o fondu koji je u dosadašnjem radu nekih 2 milijarde kuna investirao u gospodarstvo te je pomogao da se zaposli negdje 3,5 tisuće ljudi na izuzetno kvalitetnim poduzetničkim projektima i programima i to onim koji su bili zasnovani na inovacijama, znanju, razvoju. Prisjetimo se da je fond izuzetno dobro surađivao sa Ministarstvom znanosti, obrazovanja i športa, odnosno za vrijeme Račanove vlade koja je ovaj fond osnovala sa Ministarstvom znanosti i tehnologije. Bile su uske veze i sa državnim institucijama kao što su BICR, Institut za tehnologiju, zatim sa programima HITRA test itd. Dakle, fond je provodio svoju ulogu da ubrzava prijenos transfer znanja i za znanstveno akademske zajednice u gospodarstvo. Nažalost, pripajanjem fonda odnosno utapanjem fonda u Ministarstvo gospodarstva fond će definitivno odnosno preostali djelatnici fonda će definitivno izgubiti svoju autonomiju i logikom stvari biti izloženi diskrecijskom pravu ministra i državnih tajnika. Ovaj zakon apsolutno ništa ne govori o položaju tih djelatnika fonda koji se kotiraju u Ministarstvo gospodarstva, štoviše ovim se zakonom daju prerogativi ministru gospodarstva, rada i poduzetništva da uskladi pravilnik o unutarnjem redu i da preuzme imovinu itd. Ovo je još jedan od zakona koji se donosi na način da nama zastupnicima nisu predočene sve okolnosti, studije, analize, kakav je taj zakon koji donosimo ima konačni utjecaj na gospodarstvo u ovom slučaju i na zapošljavanje na rast bruto društvenog proizvoda i poduzetništvo kao takvo. Nažalost, Republika Hrvatska je u takvoj situaciji da nema dovoljno kvalitetnog kapitala i činjenica jest da je ovaj fond glumio poduzetnički, ulagački da je ovaj fond glumio poduzetnički ulagački kapital, čak takav kapital sa nešto većom marginom rizika, prihvatljivog rizika. Međutim, upravo zbog toga što je fond bio dobro osmišljen, dobro zamišljen, dobro vođen je relativno malo bilo takvih slučajeva da su ulaganja fonda se pokazala lošim ili izuzetno rizičnim. Da je Vlada nama zastupnicima predočila neke razloge i inicijative, zamjenske mehanizme kojima će se i dalje poticati takav način ulagačkog poduzetništva, socijalno odgovornog poduzetništva, način na koji će inovatori poduzetnici koji žele svoje poduzetništvo bazirati na znanju i inovacijama moći doći do svježeg kapitala bih shvatio. Ovako ovaj zakon je nažalost samo eto puko mazanje očiju široj javnosti koja možda nekad s pravom ima i animozitet prema ogromnom broju, paradržavnih institucija, ali bojim se da u pokušaju da se ta situacija očisti smanji broj agencija da se koji puta i rade velike greške. Evo čuli smo čak i u raspravama od vladajućih zastupnika da se nadaju da će kad se steknu opet uvjeti se ponovo aktivirati ovaj fond. Međutim postavlja se pitanje zašto već to sada radimo, zašto ga ukidamo kada smo ga mogli možda nekako drugačije restrukturirati, pripojiti HBOR-u, ali na način da ostane još uvijek autonoman u svojoj ulozi ovog ulagačkog poduzetničkog kapitala. I završio bih, da je ovo bila jedan sjajan, dalekovidan potez Račanove koalicijske vlade koja je prepoznala inovativnost u pristupanju gospodarstvu. Ovo rješenje je bilo i sukladno rješenjima koje nalazimo u najrazvijenijim državama iz demokratskog svijeta i zaista je šteta da se fond ukida bez neke izrazito značajne svrhe, razloga i naravno, bez dublje analize koja bi bila nama zastupnicima predočena, dostavljena, objašnjena, da se mi uvjerimo da je ovo pametan potez što nažalost nije. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Ovaj Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za razvoj i zapošljavanje, s konačnim prijedlogom zakona, je sa stajališta HDSSB-a zanimljiv prijedlog zakona. Naime, radi se o tome da ideja ovog fonda je bila razvoj i zapošljavanje sa stajališta ravnomjernog razvoja pojedine regije. Opet, zanimljiva teza o ravnomjernom razvoju pojedinih regija, a vidimo da ta teza zapravo od sve prihvaćene istine da je Slavonija i Baranja u odnosu na ostale krajeve Hrvatske zaostala pa onda ni ovaj fond kao što je ipak u odnosu na onaj fond o kojemu smo maloprije razgovarali, o Fondu za regionalni razvoj, nije zapravo izvršio svoju osnovnu namjenu. Ovdje sam sa interneta izvadio i kriterije za financiranje razvojnih programa i namjenu sredstava ovoga fonda. Sredstva su prije svega namijenjena za razvojne programe i projekte koji potiču obrt, mala i srednja poduzeća, zatim za poticanje zapošljavanja radnika, posebice mladih i školovanih ljudi. Zatim za podršku programa županija koje ulažu vlastita sredstva u realizaciju programa zapošljavanja, zatim za poticanje županija, gradova i općina pri otvaranju poslovnih i razvojnih centara, za poticanje projekata koji razvojno aktiviraju nekretnine i opremu u vlasništvu države i za obnovu u ratu razrušenih objekata za razminiranje i ekološko ozdravljenje područja te za povratak prognanih i izbjeglih stanovnika te za ostale programe. Kada gledamo svih ovih sedam točaka do slova g onda kao da je građen ili krojen upravo za područje Slavonije i Baranje, a kada gledamo ulaganja fonda koja su uslijedila na osnovu ovakvih valjda kriterija koji javno postoje i javno se mogu povaditi na internetu onda npr. gospodo iz fonda i kolegice i kolege zastupnici ovdje imamo i popis ulaganja Fonda za razvoj i zapošljavanje po sektorima gospodarstva. Pa onda počevši od drvne industrije, govorim sada o Brodsko-posavskoj županiji, nema niti jednoga projekta kojega je potpomogao ovaj fond. Nadalje, u farmaceutsku industriju također, u metaloprerađivačku industriju niti jednoga, u prerađivačku industriju niti jednoga, u prehrambenu industriju niti jednoga. Dakle, tekstilno-kožna, građevinska industrija, vojna industrija, brodograditeljstvo, hvala Bogu to i nemamo u Slavoniji osim naših onih šajki, čamaca, dakle nemamo nijednog projekta. Ovo su vaše stranice, vaš dokument gospodo iz fonda, dakle Brodsko-posavska županija nema. E sad se ja pitam je li to razlogom tome što projekti nisu kandidirani iz same županije i gospodarstvenika Brodsko-posavske županije ili je pak razlog u kriterijima fonda koji nisu dodijelili nijednu kunu gospodarstvenicima iz Brodsko-posavske županije. Pa prema tome, kada govorimo o ukidanju ili prestanku rada ovoga fonda i pripajanju Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva neće biti velika šteta za mnoge slavonske županije, a posebice za Brodsko-posavsku županiju pa bi mogli podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za razvoj i zapošljavanje, hitni postupak, P.Z. broj 601. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Amandmane je podnio Klub zastupnika HNS-a, HSU-a. Molim gospodina Zdravka Marića da se očituje o amandmanima Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a. Prvi amandman na članak 3. stavak 2.?
Vlada ne prihvaća. Naime, ... [[Govornik se ne razumije zbog najave.]] zakona ne mogu se donositi dok zakon ne stupi na snagu.
Molim u ime kluba, izvolite. Gospodin zastupnik Silvano Hrelja.
Ovaj prvi znam da smo napravili jednu nomotehničku grešku pa povlačim ovaj amandman.
Hvala. Ovaj amandman je povučen. Amandman 2. na članak 7.
Vlada također ne prihvaća iako se ne radi o nekoj velikoj vremenskoj razlici, ali ipak obzirom na provedbu Programa gospodarskog oporavka iako je i Zakonom o proračunu predviđena mogućnost kratkotrajnih promjena u tijeku godine smatramo da je bolje da ovaj zakon stupi na snagu danom objave odnosno čim prije kako bi se uspjele provesti mjere iz hodograma, ne samo ovog zakona nego cjelokupnog Programa gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske.
Gospodin Silvano Hrelja u ime kluba. Izvolite.
Uvaženi gospodine Marić, uvaženi državni tajniče, ovaj fond je sigurno ostavio traga posljednjih 10 godina i bilo bi minimum korektnosti s traga, pozitivnog traga u gospodarstvu Republike Hrvatske, bio bi minimum korektnosti da se dozvoli završiti poslovna godina i da počinje odnosno prestane sa radom 1. siječnja sljedeće godine. Međutim, Vlada ima svoje druge namjere, ali mislim da nema nikakvog opravdanog razloga da fond prestane sa radom 1. studenog. Prema tome, ostajem kod svog mišljenja i tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala. Glasujemo o 2. amandmanu na članak 7. kojeg Vlada ne prihvaća. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj amandman nije prihvaćen, 47 glasova za, 5 suzdržanih i 63 protiv. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za razvoj i zapošljavanje. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu zakona. Rezultat. Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 72 glasa za, 3 suzdržana i 38 protiv.
Idemo na sljedeću točku - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o šumama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 602. Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo. Amandmane je predložio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik u Ministarstvu regionalnog razvoja i šumarstva i vodnog gospodarstva Herman Sušnik će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Evo pred vama se nalazi Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o šumama sa konačnim prijedlogom zakona. Vlada Republike Hrvatske donijela je na sjednici održanoj 23. srpnja 2010. godine zaključak kojim se prihvaća prijedlog reorganizacije agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba sa javnim ovlastima. Navedeni zaključak se odnosi na šumarsku sanitarnu službu tako da se ovim izmjenama predlaže preuzimanje poslova šumarsko-savjetodavne službe i prenošenje istih u nadležnost Hrvatskih šuma d.o.o. Šumarsko-savjetodavna služba osnovana je 2006. godine Uredbom o osnivanju Šumarsko-savjetodavne službe a na temelju Zakona o šumama. Osnovana je radi obavljanja poslova i vođenja evidencija o šumama šumoposjednika a u svrhu unapređenja, gospodarenja šumama i šumskim zemljištima u vlasništvu šumoposjednika. Sigurno da i stanje u gospodarstvu utječe na organizaciju i smanjenje broja agencija, zavoda i fondova. Da bi služba mogla još kvalitetnije raditi i da bi se pokrio cijeli teren privatnih šuma u Republici Hrvatskoj kojih ima oko 581000 ha potrebno bi bilo zaposliti još određeni broj djelatnika što sada u ovim uvjetima ne dolazi u obzir. Hrvatske šume d.o.o. imaju potrebnu infrastrukturu tako da će se rad u pomoći gospodarenja šumama šumoposjednika nastaviti s time da što su i kroz zakon i dalje osigurana sredstva za tu namjenu. Hrvatske šume preuzet će se poslove, zaposlene, opremu, prava i obveze Šumarsko-savjetodavne službe. Od Odbora za zakonodavstvo dobili smo dva amandmana i to prvi na članak 2. Znači u članku 2. stavku 1., 2. i 4. riječ: "novi" briše se. To je nomotehnički se dorađuje izričaj. Taj amandman prihvaćamo. I drugi, da se iza članka 9. dodaje članak 9a. koji glasi: "U članku 80. stavku 1. podstavka 1. ovoga Zakona riječi: "članku 30. stavku 1., 3., 5. i 6. zamjenjuju se riječima: "članku 30. stavku 1. i 3." Znači, izostavlja se 5. i 6. To isto tako pravno i nomotehnički se dorađuje izričaj i ovaj amandman se prihvaća. Hvala lijepa.
Odbori? Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo potpredsjednik Odbora gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Odbor je sukladno odredbi članka 88. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio o prijedlogu zakona u svojstvu matičnog radnog tijela te se većina članova odbora nije protivila prijedlogu predlagatelja o primjeni hitnog postupka kod njegovog donošenja. Predsjednik predlagatelja obrazlažući razloge zbog kojih ovaj zakon treba donijeti istaknuo da će se ovim izmjenama Zakona o šumama omogućiti provedba plana provedbe aktivnosti programa gospodarskog oporavka koji je donijela Vlada Republike Hrvatske, a kojeg je jedna od mjera i reorganizacija agencije, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. Predsjednik predlagatelja je također istaknuo da će se poslovi koje je do sada obavlja šumarska savjetodavna služba jednako uspješno nastaviti obavljati i unutar Hrvatskih šuma koje će ih temeljem ovoga zakona preuzeti. Članovi odbora su upoznati s pisanim mišljenjem koje je na Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o šumama s konačnim prijedlogom zakona ovom odboru ali i drugim institucijama države dostavila grupa poduzetnika iz područja šumarstva. Nakon uvodnog izlaganja predstavnika predlagatelja većina članova odbora je u načelnoj raspravi u kojoj su sudjelovali i predstavnici Hrvatskog saveza udruga privatnih šumo vlasnika i predstavnici grupe poduzetnika iz područja šumarstva ocijenila da treba podržati donošenje ovog zakona a u cilju racionalizacije službi i ušteda u državnom proračunu. Nadležni predstavnik Hrvatskog saveza udruga privatnih šumo vlasnika je u svojoj raspravi istaknuo da je šumarska savjetodavna služba u svojem dosadašnjem radu pokrenula i provela mnoge aktivnosti za koje su šumo vlasnici posebno zainteresirani kao što je na primjer izgradnja šumskih prometnica. Stoga je za šumo vlasnika upitno da li će se i na koji način unutar Hrvatskih šuma u buduće koristiti sredstva ... [[Govornik se ne razumije.]] za dovršenje projekata koji su u tijeku za privatne šumo vlasnike. Predsjednik grupe poduzetnika iz područja šumarstva obrazlažući dostavljeno pisano mišljenje na ovaj prijedlog zakona istaknuo kako ovaj zakonski prijedlog nije u skladu s pravnom stečevinom Europske unije, da je upitna njegova ustavnost i zakonitost, a da se istim onemogućava gospodarenje privatnim šumama i vlasnike privatnih šuma stavlja u neravnopravni položaj. U raspravi koja je uslijedila izneseno je mišljenje člana odbora da Zakon o šumama zahtijeva šire i cjelovitije izmjene od ove koje se sada predlažu tim više što je resorno ministarstvo isto najavljivalo još u lipnju mjesecu ove godine kad se smanjivao iznos naknade za opće korisne funkcije šuma. Naime, istaknuo je da ostaje otvoreno pitanje određivanja velikih, srednjih i malih šumoposjednika s obzirom na iznos koji isti mora izdvajati od prihoda prodaje drvnih asortimenata u proračun jedinice samouprave, a na ime održavanja šumskih prometnica koje su izgrađene kroz njihove šume. Ukazuje i na potrebu provedbenih propisom odgovarajuće urediti raspodjelu sredstava za opće korisne funkcije šuma, ali je skrenuta pozornost i na neusklađenost nekih predloženih rješenja iz ovog zakonskog prijedloga članak 2. ovog zakona kojim se mijenja članak 30. i članak 80. Zakona o šumama. Tijekom rasprave izneseno je i mišljenje kako je ukidanje Šumarske savjetodavne službe očito nije prijedlog šumarske struke već se isto predlaže samo zbog upitnih ušteda u državnom proračunu, a bez jasno definirane procjene učinka ovog zakona na gospodarstvo, odnosno na gospodarenje šumama privatnih šumo posjednika. Dajući podršku donošenja ovog zakona neki članovi odbora su ocijenili da predložene izmjene Zakona o šumama neće ugroziti privatne šumo posjednike niti poduzetnike u području šumarstva, jer će u toj grani biti dovoljno posla za sve s osnova gospodarenja šumama. Na temelju provedene rasprave Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo Hrvatskog sabora je većinom glasova 4 glasa za, 3 glasa protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama Zakona o šumama.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a gospodin zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođo ravnateljice, kolegice i kolege zastupnici. Na početku svog izlaganja reći ću da Klub SDP-a neće podržati ove izmjene i dopune ovog Zakona, a razloge ću navesti u raspravi. Kada je prije 5 godina počela javna rasprava između nas šumara oko novog Zakona o šumama, cijeli Zakon o šumama je drugačije zamišljen i drugačije koncipiran. No, izgleda da je u tom dijelu od same javne rasprave, pa do Vlade, nestao negdje u prijepisu i sasvim drugačije je izašao na vidjelo i predložen Hrvatskom saboru na usvajanje. Razloge zašto je to tako čitamo danas po novinama, o aferi FIMI medija, o nekim stvarima koje su iz samog ugovaranja prodaje drvnih sortimenata kupcima, da je jedne godine prodano 140 tisuća trupaca hrasta više nego što je plan proizvodnje Hrvatskih šuma i mogućnosti za tu godinu. Znači očito se i kroz Zakon željelo da se politika uplete u sve moguće načine u javno poduzeće odnosno poduzeće u 100% vlasništvu države. Kada je prije pet godina donesen ovaj Zakon neki kolege šumari su tvrdili da je to dobar Zakon iz jednostavnog razloga što se privatni šumovlasnici odvajaju od gospodarenja i šumarstva od ondašnjeg javnog poduzeća Hrvatske šume, odnosno iz Hrvatskih šuma d.o.o. A drugo što se tiče Hrvatskih šuma ništa se ne mijenja i za šumare je to dobro. Zbog čega upravo takvo razmišljanje? Razlog prvenstveno leži u odnosu bivše države prema privatnim šumovlasnicima, mali privatni šumoposjedi rascjepkane površine, kao enklave ili poluinklave u šumama odnosno poljoprivrednim površinama bez mogućnosti značajnijeg utjecaja na drvnu industriju odnosno ponudu i potražnju drvnih sortimenata. Ove šume prvenstveno su podmirivale potrebe za drvom njihovih vlasnika, a na žalost i odnos Republike hrvatske prema privatnim šumama nije se bitno mijenjao. Bilo je pokušaja inventarizacije kroz izradu programa gospodarenja privatnih šuma ali ništa više od toga. Sve promjene Zakona o šumama podređivane su državnom vlasništvu odnosno Hrvatskim šumama kao javnom poduzeću odnosno trgovačkom društvu u vlasništvu države. Zanemarujući mogućnosti privatnih šumo vlasnika odnosno učešće od 22% površine šuma i šumskih zemljišta u Republici Hrvatskoj koje su u privatnom vlasništvu, međutim, zaboravlja se i to da upravo člankom 19. zakona o šumama gdje je navedeno da će se donijeti šumarska politika i strategija, da će se izvršiti inventarizacija šumskog zemljišta taj postotak bi bio drugačiji iz jednostavnog razloga jer danas zapuštena poljoprivredna zemljišta obrastaju u šume i treba ih kvalitetno izgospodariti da budu i kvalitetne šume. Na takvom razmišljanju prihvaćen je i ovaj Zakon o šumama koji sada izmjenjujemo primijevajući da će za privatne šumovlasnike biti dovoljna šumarska savjetodavna služba. Prilikom donošenja Zakona o šumama zaboravilo se da je također Sabor 1996. godine donio Zakon o povratu nacionalizirane i oduzete imovine za vrijeme jugo komunističke vladavine i da je podnešenih zahtjeva u to vrijeme već bilo za oko 150 tisuća hektara šuma, a sa površinom 12 tisuća hektara i da su prvostupanjska rješenja već bila donijeta. Ova saznanja upravo na odboru su spomenuta kao problem što je to mali šumovlasnik, što je srednji šumovlasnik, što je veliki šumovlasnik. Sam Zakon o šumama, uz svoje kvalitete koje ima a to je značaj i položaj šuma i šumarstva u Republici Hrvatskoj, zatim da je predmnijevao i predvidio osnivanje šumarske komore i Komore šumarskih inženjera šumarstva i drvne industrije, razdvajanje državnog i privatnog vlasništva odnosno gospodarenja, mogućnost razvoja privatnih šumovlasnika kroz upravo osnovanu šumarsku savjetodavnu službu, a ono što je loše to je centralizirano poduzeće pod visokim utjecajem politike. Dobro je što je ostao OKFŠ znači izdvajanje za opće korisne funkcije šuma, za sve one šume i šumska zemljišta koja ne mogu normalnim gospodarenjem imati prihode gdje su troškovi gospodarenja daleko veći od nastalih prihoda, pogotovo šume na kršu i neke druge šume koje su izvan redovnog gospodarenja. Ono što je pomalo nelogično u Zakonu o šumama to je da Republika Hrvatska u članku 6. iskazuje svoj interes kroz javne ovlasti, odnosno praćenje osnove područja, odnosno gospodarenja gospodarskim jedinicama i programima za gospodarenje šumama. Ono što je zaboravljeno a to je da je interes Republike Hrvatske da otkupljuje šume i šumska zemljišta bez obzira što je zakonom navedeno da se sredstva iz opće korisnih funkcija šuma mogu trošiti u kupnju šume i šumskog zemljišta, no međutim, upravo što sam spomenuo povrat šuma i šumskog zemljišta oduzete i nacionalizirane imovine, na žalost kod pojedinaca nema volje i želje za gospodarenje tim šumama, nego razno razni torbari, razno razni investitori dolaze i nude novce za takve šume. Ono što je također nelogično u Zakonu, a to je članak 41. protupravno prisvajanje privatnih šuma. Zakonom o šumama i pravilnikom o čuvanju šuma, koji je samo interni jer je donesen na nivou Hrvatskih šuma. Za privatne šume određuje županijska skupština. Ovamo imamo savjetodavnu službu koja je na nivou Republike, a mjere protupravnog prisvajanja donosi županijska skupštine, mjere zaštite od protupravnog prisvajanja. Što je onda u koliziji sa člankom 42. Zakona o šumama. Zatim u članku 47. stavak 5. za održavanje šumskih prometnica, privatnici šumovlasnici izdvajaju 2 i pol posto vrijednosti drveta na panju, u proračun jedinica lokalne samouprave, a za ta sredstva jedinica lokalne samouprave mora održavati šumske prometnice koje prolaze tim šumama. E sad pogledajmo jednu šumicu koja ima prihod od tisuću kuna godišnje, znači 2 i pol posto, to je nekih 25 kuna ili, 25 kuna, e sad jedinica lokalne samouprave mora to vratiti natrag kroz održavanje cesta. Također i u članku 65. pravne osobe koje obavljaju prodaju, plaćaju šumski doprinos od 3 i pol posto, odnosno 5% za cijene proizvoda na panju, 3 i pol posto u normalnim jedinicama da tako kažem u, a 5% od posebne državne skrbi i u brdsko-planinskim područjima. I onda vam se pojavi u novinama kako jedinica lokalne samouprave dobivaju jedne godine 100 tisuća kuna, a druge godine dobivaju 500 kuna od šumske, tzv. šumske rente. Iz kojeg razloga? Zato što prema planovima cvijeća, godišnjim radovima na određenom području, na jednoj jedinici lokalne samouprave možete imati nazovimo ga … [[Ne razumije se.]] sjek koji nosi velike novce, velike prihode jedinicama lokalne samouprave, a druge godine toga nema, i normalno da ih, da onda ni tih prihoda nema. A jedinice lokalne samouprave su dužne da donesu program trošenja tih sredstava u izgradnji infrastrukture. Sad jedne godine imate 100 tisuća kuna, druge godine imate 500 kuna. Kako sad taj program uskladiti i kako ga napraviti. Mislim da bi bilo logičnije da ide prema površini i na taj način kontinuirano, barem iz državnih šuma doprinijeti jedinicama lokalne samouprave da imaju kontinuirani prihod. Ono što je također pomalo nelogično, spominjao sam male, srednje i velike šumoposjednike, da li su oni samo mali, i da li su veliki sve ovisi, je samo plaćanje izrade programa, programa gospodarenja šumama za te šume. Imamo sada slučaj da je vraćeno tisuću, dvije, 12 tisuća hektara šuma i šumskog zemljišta na upravljanje bivšim vlasnicima, i sada im država, odnosno iz sredstava općih korisnih funkcija šuma im se radi program. Hrvatske šume su dosad gospodarile s time, donosile programe, odnosno u osnovi gospodarenja, i sad ponovo država plaća tu istu izvanrednu reviziju, redovnu reviziju programa ili nije bitno kako ćemo sve nazvati to u tom dijelu. Jesmo za da se malim šumoposjednicima pomogne kod izrade programa, ali i smatramo da ovi veliki šumoposjednici moraju dio svojih obaveza podnijeti. Ono šta je bilo i dobro u Zakonu o šumama, a to je osnivanje savjetodavne službe, upravo da na taj način malim šumoposjednicima, da se omogući udruživanje, da se omogući upoznavanje sa problematikom šumarstva, da im se omogući da kroz raznorazne udruge pokušaju se izboriti na tržištu drvnih sortimenata, da i oni budu prisutni i da im ta vrijednost, njihova vrijednost i djedovine i očevine da im donesu što veće dobiti. No samim zakonom, a onda poslije i uredbom o osnivanju savjetodavne službe, na žalost to nije predviđeno tako, nego je predviđeno da se šumarska savjetodavna služba upravo bavi i gospodarenjem tim šumama u privatnim šumama. I stoga je sad problem da je onda moralo se, i to sam par puta u ovom Saboru rekao da se pravi paralelno poduzeće sa Hrvatskim šumama, u vlasništvu države, koje gospodari privatnim šumama, i par puta sam napomenuo da se stvara nered na tržištu drvnih sortimenata, upravo iz tih razloga što je popratnica za drvo iz tih šuma važila po 15 dana. Možemo samo zamisliti kako onda ta popratnica, odnosno što se može za tih 15 dana izvesti sve iz te svoje privatne šume, a da ne govorimo i iz drugih šuma. Prema tome, savjetodavna služba da, ali ne u ovakvom obliku kako je bila organizirana, nego da upravo služi malim šumoposjednicima, pa može i velikima, upravo u savjetovanju, upravo u onome što tim šumovlasnicima treba da se lakše snađu na tržištu. Nadalje što se tiče same savjetodavne službe i uštede u proračunu, plaće za savjetodavnu službu su 16 milijuna kuna, po rebalansu proračuna za ovu godinu, ostalo je 40 milijuna kuna potpore privatnim šumoposjednicima za izradu programa i druge namjene. U izvješću o poslovanju za 2009. godinu, Hrvatske šume su poslovale sa dobiti 11 milijuna kuna. Budući da ni ova godina nije u odnosu na prošlu godinu puno bolja što se tiče nekih gospodarskih kretanja, bojim se da onda samo prebacivanje savjetodavne službe pod Hrvatske šume će tu dobit anulirati Hrvatske šume, ako budu poslovale s nulom, bit će onda dobro. Na drugi način Hrvatskim šumama očito da smo odustali od restrukturiranja Hrvatskih šuma, jer ne bi ih opterećivali sa novim zaposlenima i novim zaposlenicima u Hrvatskim šumama. Nadalje, evo budući da mi se vrijeme bliži kraju, moram zahvaliti što ste ispravili članak 2., odnosno dodali ovaj kroz Odbor za zakonodavstvo, ali moram još jednu stvar reći, a nisam na žalost onda vidio, morate usporediti članak 82., tamo vam isto ne štima. I druga stvar, ona koja se odnosi na početak primjene, danom stupanja u, objavom u Narodnim novinama. Da li je to 1.1.2011., da li je to 1.12., za tih 2, 3 mjeseca ne može se puno toga iznijeti. Zahvaljujem.
Hvala. Klub SDSS-a, gospodin zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, predstavnici ministarstva. Ja ću u ovom komentaru predloženog Zakona o izmjenama Zakona o šumama pokušati dati jedan politički osvrt, odnosno naše gledanje na cijelu ovu problematiku. U svakom slučaju šumarstvo je jedna specifična grana o kojoj ne treba imati prevelikih ambicija se baviti ukoliko niste te struke. Dakle, ni ja nemam nekakvih prevelikih ambicija ulaziti u tu zonu rizika da nekompetentno govorim o nekakvim specifičnostima šumarske struke, ali ću pokušati dati jedno naše gledanje cijele ove inicijative koja mislim da je samo nastavak današnje rasprave i sutrašnje rasprave oko nekoliko zakonskih tekstova koji se mijenjaju zato da bi se određen dio uprave prilagodio odluci Vlade po kojoj bi sukladno planu i programu o gospodarskom oporavku trebalo restrukturirati, a ja bih rekao jednostavnije ukinuti određene agencije i fondove koje smo prije nekoliko godina formirali, ekipirali, pustili na tržište i pustili da rade. Dakle, postavlja se jedno osnovno pitanje uvodno ovdje, što je racio legis cijelog ovog zakonskog teksta? Pa proizlazi da je racio legis ovoga ukidanje jedne agencije koja je počela raditi samo zbog toga da bi napravili jednu formalnu uštedu u proračunu koja iznosi ovog trenutka kao što je kolega prethodno rekao, vjerujem da je u pravu, nekih 16 milijuna kuna koji se odnose isključivo na nominalno na plaće zaposlenika te agencije. Ja mislim da bi trebalo stvari postaviti drugačije, da bi taj racio legis bi trebao biti drugačiji, trebao bi se odnositi na suštinu stvari, a to je da struka sama kaže da li je potrebno da li je osnovana agencija ispunila svoje zadatke, da li je potrebno da ona po tom osnovu i dalje egzistira, da li ona nije dobra zbog loše postavljenog koncepta ili zbog neispunjavanja nekakvih očekivanih stvari, nekih očekivanih rezultata koje smo očekivali kad smo je prije 5 godina formirali. Ja ću ovdje reći 2 stvari. Prvo, sama šumarska savjetodavna služba je javna ustanova koja pružanjem besplatnih savjetodavnih usluga i provođenjem javnih ovlasti pomaže korisnicima u gospodarenju i unapređivanju stanja privatnih šumskih posjeda u RH. Tako to piše nekako u definiciji, možda je nisam interpretirao do kraja, ali je to suština. Dakle, na čemu je akcenat? Akcenat je na javnoj ustanovi, na javnosti te ustanove, na njezinim javnim ovlastima i na, koliko sam ja shvatio, na pružanju besplatnih savjetodavnih usluga. To je nešto što je suština službe koju smo mi formirali prije 5 godina, pustili je u promet, pustili je da radi i sad govorimo o njezinoj egzistenciji. Korisnici šumarske savjetodavne službe su bili šumoposjednici ili su dosad bili šumoposjednici Udruge šumoposjednika, jedinice lokalne samouprave, jedinice regionalne samouprave, vatrogasne udruge itd. Dakle, sve one udruge, sve one asocijacije koje nisu bile direktno vezane na trgovačko društvo koje gospodari najvećim šumskim fondom u RH. Šumarska savjetodavna služba je vjerojatno prije 5 godina osnovana kao potreba društva da se sa pojačanom pažnjom počnu voditi brige o nekakvih 500 ili 600 tisuća hektara privatnih šuma kao posebna uopće društva ovoga bogatstva. Dakle, od tad kad se ona formirala prije 5 godina do danas se u privatnim šumama po onome, po saznanjima koje smo dobili, je počela intenzivna obnova šumskih cesta. Tako je obnovljeno, po nekim podacima dosad nekih 100 km šumskih cesta, napravljeno je 108 programa gospodarenja na površini od nekih 142 tisuće hektara privatnih šuma, posađeno je negdje oko pola milijuna sadnica, osnovane su udruge šumoposjednika i što je nekako meni činilo se najatraktivnije za svakodnevni život ljudi, a to je da je šumarska savjetodavna služba subvencionirala po 200 kuna na dan za pošumljavanje, za radnje pošumljavanja. To meni znači ovako, ako imam svoj privatni hektar šume koji je posječen, trebam ga obnoviti, porodica i ja ili netko koga ja angažiram možemo to uraditi i dobiti subvencije po 200 kn na dan za taj urađen posao. To se meni činilo prilično dobro u ovoj situaciji kad u sredini iz koje ja dolazim svaka kuna znači veliku stvar i kad se na ovaj način pružila mogućnost da se izvan velikog sistema koji gospodari šumskim fondom po nekakvim svojim pravilima se daje mogućnost da i porodična domaćinstva zarade nešto novaca, osim toga da se na javnom natječaju na javnom pozivu angažira određena privatna, manja privatna tvrtka koja se formirala kada su se i formirale agencije, kada se formirala ova šumarska savjetodavna agencija, služba. Dakle, postavlja se tu jedno konačno pitanje kad govorim o ovoj šumarskoj savjetodavnoj službi. Kakvu smo ideju imali kada smo tu službu formirali 2005. godine? Što smo mi kao zajednica koja na određeni način promatra sektor šumarstva htjeli sa tom službom uraditi? Pretpostavljam da smo htjeli podići kvalitetu brige privatnih šumoposjednika na jedan viši nivo nego što je to do 2005. godine bilo. U protivnom ne bi stvarali takvu jednu službu, ne bi ju ekipirali, ne bi pozivali javnim natječajem neke ljude da se iz nekih drugih poslova i nekih drugih službi pređu u ovu službu, da se zaposle itd. I sad isto tako se postavlja pitanje kakva je ideja da se sad to ukida, a nismo prethodno konstatirali da ova služba nije uradila, odnosno nismo konstatirali da nije ispunila zadaću za koju je ona prije 5 godina bila formirana. Dakle, dolazi se do jednog logičnog zaključka da zaradi jedne uštede nominalne od nekakvih 15, 16 milijuna plaća na godišnjem nivou činovnika, odnosno službenika koji će u toj službi raditi mi gasimo jednu službu. Gasimo, kažem gasimo zato što još uvijek nismo vidjeli koncept kako će veliki sistem, odnosno trgovačko društvo Hrvatske šume koji gospodari najvećim šumskim fondom u državi kako će koncipirati u budućnosti rad te savjetodavne službe. Da li će savjetodavna služba unutar sistema biti na nivou … [[Govornik se ne razumije.]] to sad govorim jer ponešto i o tome znam, ili će ona zadržati status službe koja će onda servisirati po određenim gospodarskim prostorima, šumskim gospodarskim prostorima servisirati i raditi posao koji je radila dosad samo pod drugačijom formom. Ja imam nekako dojam da je ovaj koncept koji nam se ovdje predlaže na neki način u odnosu na kvalitetu usluga i brige prema privatnim šumama dva koraka unazad. Dakle, vraćamo se dva koraka unazad u odnosu na ono što imamo ovog trenutka. Ja ovdje neću govoriti o OKFŠ-u kao jednom fondu u koji godišnje dolazi negdje oko 450 do pola milijarde kuna prihoda za opće korisne funkcije šuma, a ja ovdje neću govoriti o tome da je iz tog dijela nekih 90-tak milijuna kuna bilo na raspolaganju upravo privatnim šumoposjednicima kroz razne oblike usluga. Dakle, postavlja se, isto tako se nameće jedan zaključak da će s ovim sada taj dio OKFŠ-a koji je bio namijenjen privatnim šumoposjednicima biti na raspolaganju najvećem trgovačkom društvu pa će to u masi korištenja na godišnjem nivou biti pola milijarde kuna, 400 i nešto milijuna kuna koliko iznosi godišnji prihod OKFŠ-a tog trgovačkog društva. Ja bih volio da nisam u pravu, volio bih da bude to drugačije da taj dio koji je bio sada na raspolaganju tih nekakvih nominalno 85, 90 milijuna kuna za privatne šumoposjednike da i dalje bude transferiran na način kao što je to bilo sada iz ovog velikog sistema. Imamo u drugom dijelu bih rekao nešto nekako o našim formalno pravnim dilemama, a to je uglavnom u velikoj smo dilemi da li ovdje se poštuje pravo vlasništva dakle, pravo samovoljnog raspolaganja privatnim nekretninama u šta ulaze i privatne šume, ja kao samovlasnik imam pravo da samovlasno raspolažem s tim naravno poštujući određena pravila struke i raspolažem na način da određujem tko će ih eksploatirati i kako će ih eksploatirati, bojim se da na ovaj način se stvari jedan da smo monopolizirali jedno tržište i da smo na ovaj način isključili niz malih privatnih tvrtki koje su vjerujući, povjerujući zakonu kada smo formirali službe vjerujući da će oni moći sa svojim manjim tvrtkama egzistirati i učestvovati na natječajima za dobivanje upravo ovakvih poslova za uređivanja šuma, privatnih šumoposjednika. Dakle, mislim da ćemo njih na ovaj način izbaciti sa tržišta i da ćemo jednostavno potpuno monopolizirati tržište u korist najvećeg trgovačkog društva. Sljedeća dilema jeste činjenica javnih ovlasti o kojima sam prethodno rekao, dakle, trgovačko društvo po meni ne može biti nositelj javnih ovlasti, dok je šumarska savjetodavna služba biti formirana kao služba s javnim ovlastima, i mogla je izdavati dokumente kojima su se stavljale u promet razne dokumente, dakle da ne nabrajam, su mogli stavljati se u promet proizvodi odnosno roba privatnih šumoposjednika i na taj način ih legalizirati na tržištu. Dakle, čim ima javna ovlasti, oni su mogli provoditi upravni postupak u slučaju nezadovoljne strane itd. Ja se bojim da trgovačko društvo nema te javne ovlasti i da takvu vrstu postupka ona ne može provoditi. Konačno mislim da članak 11. iz ovog predloženog Zakona u svom stavu 3. gdje kaže da će se preuzeti službenicima i namještenicima koji se ne mogu rasporediti u skladu s odredbom stavka 2. ovog članka, otkazat će se radni odnos sukladno općim propisima o radu. Ja sam u dobroj vjeri da se to neće desiti ali ovdje tako piše i ta mogućnost je ovdje napisana i mislim da ljudi koji su povjerovali javnom pozivu kada su se zapošljavali u novo formiranim Šumarskim savjetodavnim službama povjerovali su da će to biti jedan trajan posao s obzirom da se radi o službi s javnim ovlastima. Nisu krivi što su sada ovakvom jednom odlukom dovedeni u situaciju da budu izbačeni na tržište kao jedan tehnološki višak jer će najvjerojatnije najveće trgovačko društvo preuzeti samo šumarsku struku, a oni ostale uslužne struke vjerojatno tu neće imati previše prostora za rad. I zaključno bih rekao da mi šumarstvo doživljavamo kao jednu temeljnu prevažnu granu gospodarstva, osim onih korisnih funkcija šume očekujemo da u nekakvoj budućnosti to bude i osnova za jedne druge projekte koji se zovu prerada i upotreba bio mase, evo sada je to vrlo aktualna stvar. Idu javne tribine po svim gospodarskim komorama, educiraju se ljudi, educiraju se gospodarstva, lokalna i regionalna, u smislu da se treba posvetiti tim alternativnim izvorima električne i toplinske energije gdje je osnova bio masa. Mislim da tako jedan veliki sistem treba da bude spreman za procese koji su pred nama i da se pripremi na najadekvatniji način i da nas te stvari ne dočekaju nespremne. Mislim zaključno da mi ćemo vjerojatno prihvatiti ovakav koncept jer je on u duhu ukupnog programa koje je Vlada donijela ali mislimo da bi trebalo voditi računa u drugoj fazi unutar same organizacije službe unutar trgovačkog društva Hrvatske šume, da dobiju adekvatno mjesto i zadrže onu funkciju bar u svojoj osnovi koju su imali kroz ono prvo zakonsko rješenje. Hvala.
Hvala lijepa. Prije nastavka rasprave, jedno objašnjenje. Naime, jutros je prije početka sjednice, kolega zastupnik STazić zatražio u ime Kluba SDP-a da predsjednica Vlade ili ministar vanjskih poslova dođu objasniti jednu navodnu kontradikciju između izjave mađarskoga premijera Viktora Orbana, putem svoga glasnogovornika i predsjednice Vlade o tome da je navodno mađarski premijer demantirao predsjednicu Vlade u vezi njihovoga razgovora na temu revizije ugovora između MOL-a i Hrvatske u upravljanju INA-om. Ja sam sada prikupio sve potrebne informacije o tome zahtjevu Kluba zastupnika SDP-a i dobio sljedeće. 13. listopada ove godine prvi puta je objavljeno da je, a što je Vlada odmah demantirala da je obavljen telefonski razgovor između gospođe predsjednice Vlade gospođe Jadranke Kosor i Mađarskoga premijera oko revizije ugovora između MOL-a i Hrvatske u upravljanju INA-om o čemu je odmah napisano u poslovnom tjedniku, poslovnom dnevniku, nakon što je 19. dakle jučer ponovno opetovano iznesena dezinformacija, jedna neistina, opet je ta dezinformacija i neistina, jučer je Vlada demantirala i to je također i na određenim portalima i u određenom dnevniku. A isto tako je i mađarski premijer Viktor Orbam potvrdio riječi hrvatske premijerke Jadranke Kosor koja je 14. siječnja poslala dnevniku demantirala kako se s njim sastala i razgovarala o reviziji ugovora između MOL-a i Hrvatske o upravljanju INA-om. Tu je posve jedna jasna situacija. Prema tome ja sam predsjednicu Vlade jutros obavijestio o tome traženju Kluba zastupnika SDP-a i nakon ovog objašnjenja predsjednica Vlade niti treba niti će doći ništa objašnjavati više u Hrvatski sabor, niti ministar vanjskih poslova, jer je opetovano demantirana ta jedna dezinformacija koja je data gdje je i Vlada i mađarski premijer demantirao dezinformaciju koja se je opetovano pojavljivala u nekim medijima. Hvala lijepa.
gospodine potpredsjedniče. Klub SDP je tražio da dođe gospođa Kosor ovdje i da to objasni ili ako je ona spriječena ili ministar vanjskih poslova. Kada to traži Sabor odnosno jedan klub znamo da je to uvijek tako bilo i ne trebamo te standarde spuštati, da onda ne može reći. Ona nema što doći. Ona je dužna ovdje doći kada je Sabor pozove. Ali još nešto gospodine potpredsjedniče radi vašeg integriteta, ona sutra može reći da ona nije ništa rekla što ste vi nama ovdje sada rekli.
Prvo, ja neću pozivati predsjednicu Vlade zato što smatram da je nepotrebno pozivati, nepotrebno ju je izlagati nečem da demantirana jednu laž, koja je demantirana i od mađarskog glasnogovornika mađarskoga premijera, kojega je i Vlada demantirala. Dakle, uvlačiti premijerku da se ovdje pred Hrvatskim saborom da se opravdava i demantira jednu laž. To bi bio krasan posao da se Hrvatski sabor na taj način bavi. Idemo dalje. Klub zastupnika HDZ-a gospođa zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče HRvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Evo moram reći u ime kluba HDZ-a posebna mi je čast da ću danas moći reći nekoliko riječi o ovim izmjenama Zakona o šumama. Klub HDZ-a naravno podržat će ovaj prijedlog izmjene zakona zato jer je upravo on u skladu sa programom gospodarskog oporavka Vlada Republike Hrvatske kao jedna od mjera reforme javne uprave, kao jedna od tih mjera predviđena je analiza, svrhovitost postojeće strukture agencija, zavoda i drugih regulatornih tijela. Vlada je donijela i zaključak o provedbi aktivnosti u vezi s reformom državne uprave i utvrdila odgovarajuće smjernice. Sukladno zaključku Ministarstvo uprave je u skladu sa svim središnjim tijelima državne uprave izvršila analizu racionalnosti i ustrojstva i djelokruga agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima, vodeći pri tome računa o pravnoj stečevini Europske unije i obvezama koje je Republike Hrvatska preuzela u postupku pristupanja Europskoj uniji. Prijedlog reorganizacija agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba sa javnim ovlastima temelji se na navedenom zaključku kojim je utvrđena potreba utvrđivanja ispitivanja svrhovitosti djelokruga rada, te obveze predlaganja racionalne organizacije spajanjem, pripajanjem, odnosno preuzimanjem njihovih poslova u središnja tijela državne uprave. Pri utvrđivanju svrhovitosti djelokruga pojedinih agencija, fondova, zavoda i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima te izradi prijedloga reorganizacije vodilo se računa o istovjetnim poslovima koji se već obavljaju u pojedinim ministarstvima i u kojima su čak ustrojene unutarnje ustrojstvene jedinice identične nazivu agencija, zavoda, odnosno fondova. Reorganizacija će se provesti u dvije faze i to u prvoj fazi predlaže se ukidanje, spajanje i pripajanje pravnih osoba s javnim ovlastima kojima se ne utječe na ispunjavanje obveza koje je Republike Hrvatska preuzela tijekom pregovora o pristupanju Europskoj uniji. A prva faza reorganizacije obuhvaća ukupno 14 pravnih osoba s javnim ovlastima. A predloženim mjerama reorganizacije njihov broj smanjuje se na tri pravne osobe. U drugoj fazi nakon provedenih tehničkih konzultacija i usklađivanja stajališta sa Europskom komisijom predložit će se daljnja racionalizacija dijela agencija, zavoda, fondova, te pravnih osoba koje su tijekom pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji osnovane ili su preuzele provedbu dijela obveza proizašlih iz pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. Ovdje se radi o izmjeni Zakona o šumama. Naime, radi se o pripajanju Šumarske savjetodavne službe Hrvatskim šumama. Savjetodavna služba osnovana je 2006. godine radio obavljanja poslova, vođenja evidencija o šumama, šumoposjednika i o poslovima iz djelatnosti, zatim provođenje javnih natječaja za izradu programa gospodarenja šumama, predlaganja ministarstvu odobrenja programa gospodarenja šumoposjednika, sudjelovanja u izradi akta zaštite od požara šumskog zemljišta i šuma šumoposjednika, zatim izrađivala je operativne godišnje planove sanacija, biološke i obnove šume šumoposjednika. Šumarska savjetodavna služba započela je sa svojim radom 2007. godine. U obrazloženju svoga osnivanja savjetodavna služba pozvala se je na uredbu o potporama ruralnom razvoju Europske komisije 1698/2005. Međutim, tom uredbom se ne propisuje pravni oblik za uspostavljanje savjetodavne službe u šumarstvu i to je jedan od odgovora predsjedniku grupe poduzetnika iz područja šumarstva, koji se naime žalio na odboru i upravo je govorio da je savjetodavna služba jedan od oblika organizacija koje traži Europska unija. Ja osobno poznajem jako puno kolegica i kolega šumara, doista vrhunskih stručnjaka i koji su između ostalog radili u toj službi i mislim da je ta služba odradila dobar posao. Međutim, da li je ona opravdala do kraja svoje postojanje u ovakvom obliku i trošeći sredstva koja je, sigurna sam da nije. U savjetodavnoj službi bilo je 85 zaposlenih. Rashodi za plaće su bili negdje oko 8,5 milijuna, rashodi telekom usluga negdje oko 500 tisuća kuna. Ali ono što je nekako najviše što nas je zabolo a to su rashodi za intelektualne usluge preko 13 milijuna kuna. Tako je Šumarska savjetodavna služba nažalost u 2009. godini i naručila za 13 milijuna i 186 kuna intelektualnih usluga. Npr. Hrvatski fond za privatizaciju je naručio tih istih usluga za 9,5 milijuna kuna, a tamo su zaposlena 172 djelatnika. Jako mi je žao, ali na ovaj način je savjetodavna služba šumarska postala jedan rekorder po rashodima. Ovim zakonom predlaže se pripajanje šumarske savjetodavne službe Hrvatskim šumama. Važno je nešto reći o Hrvatskim šumama koje je društvo s ograničenom odgovornošću i ono je pravni sljedbenik Hrvatskih šuma. Organizirano šumarstvo u Hrvatskoj ima dugu tradiciju, negdje od oko 300 godina. Prvi dokumenti u organiziranom šumarstvu negdje su poznati iz 1570., a u zakoniku se javljaju u vrijeme Marije Terezije. Međutim, Hrvatske šume osnovane su i počele sa radom u siječnju 1991. godine i javno su poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištem u Republici Hrvatskoj i ono je pravni sljedbenik više gospodarskih subjekata. Hrvatske šume d.o.o. danas su troslojno organizirano trgovačko društvo u vlasništvu države s direkcijom u Zagrebu. Ono ima 16 uprava odnosno šuma podružnica i 171 šumariju. Na čelu društva je predsjednik uprave, a rad kontrolira nadzorni odbor. Oboje imenuje Vlada Republike Hrvatske, a temeljne odluke donosi skupština društva. Tvrtka zapošljava oko 10 tisuća radnika, od čega je 1250 radnika sa visokom stručnom spremom. Važno je sada reći nešto i o šumama i onome s čim gospodare Hrvatske šume i što uopće te šume znače za našu Hrvatsku. Pa bitno je reći da reljefna i klimatska različitost Hrvatske uvjetuje i njezinu raskošnu vegetacijsku raznolikost od blizu 2,5 milijuna hektara šuma i šumskog zemljišta u Hrvatskoj koje pokrivaju 37% ukupne površine države, 95% su prirodne šume i to je ono čime se hrvatski šumari ponose. Šumom obrasle površine iznose negdje preko 2 milijuna hektara, neobraslo šumsko zemljište zauzima oko 350 hektara te neplodno šumsko zemljište 61 hektar. Pa sad tu ima bjelogorične šume prevladaju na oko 84% šumskog područja. Ono što je jako važno reći da u stvarnosti godišnje se proizvede 5 milijuna tona kisika. To je ono, šume ih proizvedu, dakle to je ono zbog čega i Hrvatska i svi mi skupa šume i štitimo i brinemo se o njima, a naravno i struka šumarska je tu koja je tu brigu trajno, trajno održala. Od ukupnih površina po šumama i šumskim zemljištima na krške šume i zemljišta otpada oko milijun hektara. Moramo reći da je njihova osnovna vrijednost sadržana i u njihovim općekorisnim funkcijama o čuvanju tla od erozije i oblikovanju krajolika. A sada nešto o ovom zakonu i zašto ga treba podržati. Zakonom o šumama 2005., kao što smo rekli, propisano je da se radi obavljanja poslova dijela javnih ovlasti te unapređenja gospodarenja šuma, šumama i šumskim zemljištima šumoposjednika osnuje Šumarska savjetodavna služba, a ista je osnovana uredbom Vlade Republike Hrvatske 2006. godine. Šumarska savjetodavna služba započela je sa radom 2007. godine kada od Hrvatskih šuma postupno je preuzela obavljanje radova u šumama šumoposjednika. To preuzimanje od strane Šumarske savjetodavne službe sve poslove u šumama šumoposjednika propisane zakonom više desetljeća obavljale su Hrvatske šume i poduzeća zadužena za gospodarenje šumama prije njenih osnivanja. Prijedlogom izmjena Zakona o šumama predviđeno je da obavljanje poslova koje je do sada obavljala Šumarska savjetodavna služba obavljaju Hrvatske šume. Važno je reći da opseg poslova dan u zadatak Šumarskoj savjetodavnoj službi je prevelik obzirom na broj zaposlenika, osobito visokog stručnog kadra, a optimiziranje njihovog broja znatno bi povećalo troškove službe. Postojeća organizacija i stručni kadar Hrvatskih šuma u mogućnosti je preuzeti sve poslove koje je do sada obavljala Šumarska savjetodavna služba. Kao što smo rekli i ranije, Hrvatske šume su obavljale upravo te poslove. Poslove za čije je obavljanje do sada Šumarska savjetodavna služba raspisivala javne natječaje, a ukoliko ih Hrvatske šume neće biti u mogućnosti obaviti vlastitim kapacitetom, npr. natječaji za izgradnju šumskih prometnica, programa za gospodarenje šumama šumoposjednika i dalje će se odvijati kroz javni natječaj. Mišljenja smo da će ukidanje Šumarske savjetodavne službe i prenošenje njezinih obveza na Hrvatske šume imati za posljedicu znatno smanjenje troškova u gospodarenju šumama šumoposjednika te obzirom na brojnost stručnog kadra i njegov raspored na terenu brže rješavanje raznih zahtjeva privatnih šumoposjednika. Od njihovih zahtjeva ističemo ono što je najvažnije za šumoposjednika, a to je što brže rješavanje zahtjeva za doznaku stabala i otprema drvnih proizvoda. Pa to su na našem odboru upravo i podržali predstavnici udruga šumoposjednika. Hrvatske šume moramo isto tako naglasiti da permanentno prate zdravstveno stanje šuma i provode zaštitu i sprečavanje razvoja biljnih bolesti i štetnika u državnim šumama, a iste poslove za šume šumoposjednika obavljala je Šumarska savjetodavna služba te će njihovim objedinjavanjem zaštita šuma biti efikasnija i jeftinija. Isto tako stvaranje jedinstvene baze podataka šumskog fonda i evidencije izvršenih radova olakšati će izradu raznih izvješća, naročito međunarodnim institucijama, a to je i obveza Republike Hrvatske. Kako su Hrvatske šume državno poduzeće i imaju svu infrastrukturu za gospodarenje šumama na području Republike Hrvatske nije potrebno postojanje paralelne državne institucije koja bi iste poslove obavljala u šumama šumoposjednika i povećavala troškove državnog proračuna. Oprostite, još nešto sam htjela samo reći. Ono što je važno za Hrvatske šume i za šume općenito, evo tu su kolege šumari, pa to je FSC certifikati koji su Hrvatske šume, stekle su pravo na prestižni FSC certifikat za gospodarenje šumama. Prema definiciji, za one koji ne znaju, to znači da se šumom gospodari prema strogim ekološkim, socijalnim i ekonomskim standardima. Ovim je činom okrunjen višegodišnji vrijedan rad mnogih ljudi u ovoj organizaciji koji su uložili velik trud kako bi se ovaj dugotrajan proces doveo do završnice. Ovaj certifikat predstavlja i veliku čast kojima se međunarodno priznanje, to je međunarodno priznanje za gospodarenje šuma, hrvatskim šumama. I ono što sam željela reći na kraju, klub HDZ-a podržat će izmjenu ovog zakona. I još nešto, nemojmo zaboraviti da je 2011. godina proglašena godinom šuma i to upravo Europska unije je taj prijedlog prihvatila od Republike Hrvatske. Daklem, struka hrvatska struka je predložila nešto Europi i oni su to usvojili. Hvala vam lijepo.
Hvala. Klub HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Zlatko Koračević.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. U nizu današnjih rasprava koje smo imali prilike čuti, uglavnom raspravljali smo o ukidanju razno raznih agencija. Stvarno treba imati snage i hrabrosti braniti nemoguće kao što je to kolegica pokušala sad napraviti vezano uz ovaj zakonski prijedlog. A ne znam da li itko postoji od struke, prije svega ljudi koji poznaju tu problematiku ne znam jednostavno kaj si razmišljaju, jednostavno ne znam kaj si razmišljaju. Naime, moj argument neću ga izmišljati. Ja ću vam kolegice i kolege pročitati samo par rečenica iz obrazloženja koje je Vlada Republike Hrvatske napisala kad je donosila Uredbu o osnivanju Šumarske savjetodavne službe. To je bilo 2. lipnja 2006. godine. U obrazloženju evo samo nekoliko stvari. Jedna opća koju treba očito ponoviti, jer se baratamo sa krivim podacima. Šume u Hrvatskoj pokrivaju 2 i pol milijuna hektara. Čini ih različiti eko sustavi uključujući nizinske, obalne i planinske šume. Oko 80% šuma u vlasništvu države, a preostalih 20% su u privatnom vlasništvu i uglavnom se koriste za proizvodnju ogrjevnog drva. Privatnih šuma u Hrvatskoj cirka 500000 ha površine gospodari ... [[Govornik se ne razumije.]] 600000 vlasnika. E sad da dalje ne nabrajam. Nešto ću preskočiti. Vlasnici privatnih šuma u najvećem broju slučajeva pripadaju starijoj populaciji seoskog stanovništva, mnogi ne vode brigu o svom šumskom posjedu ili više nemaju prebivalište u mjestu gdje im je šuma. Mladi šumo posjednici nisu zainteresirani za ulaganje i bavljenje šumom. Informiranost privatnih šumo vlasnika i javnosti o šumama Republike Hrvatske je vrlo loša. Edukacije ne postoje, a komunikacije tijela vlasti i šumo vlasnika nema. I sad jedna rečenica koju želim posebno podcrtati. Naime, ovim prijedlogom zakona mi Šumarsku savjetodavnu službu koja je ovom uredbom osnovana 2006. stavljamo u Hrvatske šume, pripajamo Hrvatskim šumama, javnom poduzeću, poduzeću d.o.o. skraćeno. I sad ova rečenica vrlo interesantna. Komunikacija šumo vlasnika je sve slabija i sa stručnjacima, djelatnicima Hrvatskih šuma koje imaju javne ovlasti dozvoliti sječu šumo vlasnicima i izdati popratnu dokumentaciju za ... [[Govornik se ne razumije.]] Podcrtavam. Komunikacija šumo vlasnika je sve slabija sa stručnjacima, djelatnicima Hrvatskih šuma. I to je bio razlog zbog čega smo išli i zbog čega se, jedan od razloga. Mi sad to vraćamo natrag unutra. Sve nabrojano rezultira nezainteresiranošću vlasnika za svoj šumski posjed i vodi daljnjoj devastaciji privatnih šuma i umanjenju drvnih zaliha, pa sad preskačem. Nadalje, poboljšano gospodarenje šuma može povećati proizvodnju dobara i usluga pomažući na taj način stvaranje dodatnih radnih mjesta i dohodaka, te dodatnim vrijednostima. Konstatacija sa kojom se svi slažemo. I ovaj prijedlog, ova uredba je išla u tom pravcu. Šumskim dobrima budući su obnovljivi resursi moguće je gospodariti na održiv način u skladu sa načelima očuvanja okoliša promicanje kojeg će biti glavna zadaća Šumske savjetodavne službe. Nadalje, postojeći propisi koji su za cilj imali unapređenje gospodarenje privatnim šumama pokazali su se neprovedivim, jer su bili utemeljeni na administrativnim modelima u koje se sad vraćamo opet prisile, te se odnos zakonodavca prema privatnim šumo posjednicima novi zakon temelji na sljedećim: Prvo zainteresiranosti šumo posjednika na povećanje drvne zalihe i održivog gospodarenja šumama na tržišnim načelima uz očuvanje opće korisnih funkcija šuma. Poticati šumo posjednike na suradnju sa šumarskim stručnjacima, primjenu šumarskih dostignuća i okrupnjavanje posjeda, udruživanje. Pozitivne odnose šumo vlasnika prema šuma poticat će država iz sredstava dobivenih uplatom OKFŠ-a. Znači, nikakvim državnim proračunom, nikakvim proračunom poreznih obveznika nego parafiskalnim nametom kojega plaća gospodarstvo Republike Hrvatske koje je Vlada Republike Hrvatske smanjila za 25%. Ovo dodajem između. To ne piše ovdje, smanjila za 20%. Otprilike je to cirka 100 milijuna, a 100 milijuna je Šumarska savjetodavna služba dobivala sad sa raspodjelom zajedničkog kolača. Prema tome, mi Hrvatskim šumama vraćamo ono što je uzeto na teret privatnih šumo vlasnika. To je jedna od činjenica koja proizlazi iz ovog zakonskog prijedloga. I sad jedna rečenica koja bi trebala razjasniti dilemu da li je osnivanje Šumarske savjetodavne službe bilo posljedica pravne stečevine Europske unije i dobre prakse Europske unije ili nije. Da tu dilemu razjasnimo, jer tu su razno razna tumačenja ovisno o tome kad kome treba. U ovom obrazloženju doslovce piše, citiram: "Potreba za osnivanje Šumarske savjetodavne službe proizlazi iz temeljnih odredbi Uredbe o potporama ruralnom razvoju od strane Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj i sad nabraja koje su te točke da ih ne čitam. Evo svatko to može na internetu pogledati kao što sam i ja došao do ovog materijala koji je samo potvrdio moja osnovna, temeljna i bazična razmišljanja o vrijednosti i potrebi osnivanja Šumarske savjetodavne službe i jednom kozmetičkom, doslovce kozmetičkom površnom, neodgovornom i za privatne šumo vlasnike direktno štetnim zakonskim prijedlogom o kojemu mi sad raspravljamo. Nešto sasvim sigurno čega se srame i struka direktno iz ovog područja. Ukidamo nešto što smo osnovali zato jer funkcioniranje kroz sustav Hrvatskih šuma i državnog poduzeća nije funkcioniralo, a sad to stavljamo natrag u Hrvatske šume. 2006. praktički Šumarska savjetodavna služba je počela funkcionirati od 2006. godine. U te tri godine 2007., 2008., 2009. ukupno je imala prihoda iz OKFŠ-a otprilike 300 milijuna kuna, 270 milijuna kuna. Od tih 270 milijuna kuna privatni šumovlasnici su dobili otprilike 30%, 70% opet ostalo negdje. Opet je ostalo negdje. I ti ljudi su u tom vremenu, od tog trenutka počela se razvijati poduzetnička, razvijati poduzetništvo u pozitivnom smislu, počela obnova šumskih cesta otprilike 100 kilometara, napravljeno je 108 programa gospodarenja za privatne šumovlasnike. Ponavljam 108, cirka 142 tisuće i 610 hektara pokrivaju ti programi, nešto što Hrvatske šume im prije nisu napravile, nego se napravilo tek kad se osnovala ova šumarska savjetodavna služba i na to je, kolegice Sumrak, potrošeno onih 13 milijuna za intelektualne usluge. Na to su otišle, a sredstva za intelektualne usluge se izdvajaju iz OKFŠ-a, znači ne iz državnog proračuna, iz OKFŠ-a, iz parafiskalnog nameta, nešto iz čega i Hrvatske šume pokrivaju taj posao. Prema tome Hrvatske šume državno poduzeće može, a udruga privatnih šumovlasnika ne može. Posađeno je 525 tisuća sadnica, i da ne nabrajamo dalje mislim da je vrlo jasno, prvo argument racionalizacije, da taj argument racionalizacije je bacanje pijeska u oči. Šumarska savjetodavna služba financira se iz parafiskalnog nameta, financiraju se samo plaće zaposlenih, a argument se uzima 13 milijuna kuna kao da je potrošeno iz novaca državnog proračuna, što nije točno. Što je podvala. Definitivno podvala. Što će se desiti? Desit će se sljedeće, privatni šumovlasnici ostaju nepokriveni, dobra praksa i dobra namjera koja je bila izrečena od strane Vlade Republike Hrvatske uredbom iz 2006. kad je osnovana Hrvatska šumarska savjetodavna služba, te dobre namjere više nema, nama u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika iz dva razloga, jedan je neznanje, a druga je nesposobnost, jer ja sustav koji je samoodrživ krivim interpretacijama i argumentima koji nemaju svoje uporište, pokušavamo stvoriti razloge koji ne stoje, i s ovim prijedlogom zakona mi direktno se sukobljavamo i sa, mi se direktno sukobljavamo i sa ustavnom odredbom. Naime sukladno Ustavu Republike Hrvatske šume su od interesa za državu i imaju njenu osobitu zaštitu. Sad je moje pitanje, pitanje nas u klubu HNS-a i Hrvatske stranke umirovljenika da li su iz ove uredbe, da li su ove ustavne kategorije privatni šumovlasnici izuzeti? Očito da jesu. Ako nešto što je njihovo pravo mi uključujemo u Hrvatske šume, a prije 4 godine smo donesli uredbu kojom smo pokušali to pravo, tu nepravdu ispraviti. Teško je to logikom slijeda shvatiti, izuzetno teško, teško je shvatiti logikom struke, ali najteže je shvatiti logikom privatnog šumoposjednika koji ima nešto, međutim nije u istom položaju kao državno javno poduzeće. I na kraju mislim da nemam potrebe posebno dalje argumentirati razloge zbog čega klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika neće podržati ovaj prijedlog zakona, jer nama je dovoljan demanti, nama je dovoljan razlog sve ovo što piše u obrazloženju uredbe kojom je Vlada osnovala Hrvatsku šumarsku savjetodavnu službu 2006. godine i koju je između ostalog, barem prema objavi u Narodnim novinama potpisala tadašnja potpredsjednica Vlade, danas premijerka gospođa Jadranka Kosor. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa htjela bih ispraviti naime netočni navod kolege Koračevića, nekoliko ih je bilo. Ali ovaj da šume nisu od nacionalnog interesa i da se vi sad bojite donošenjem ovog zakona da neće nitko voditi brigu o šumama, kad evo Hrvatske šume da neće biti sposobne naime voditi, kad su Hrvatske šume do prije 3 godine to radile i bilo je sve ok, i na odboru su nama bili predsjednici udruga šumoposjednika, i oni su se složili. Oni su rekli naime da je to njima dapače u redu, i da su oni podržat će ovo, jer da će imati bližu uslugu. A s druge strane neke stvari u malim, srednjim i velikim, pardon šumoposjednicima će riješiti novi Zakon o šumama koji će biti donesen krajem godine. Eto hvala.
Hvala. Klub zastupnika nacionalnih manjina, gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvaženi tajniče sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege. Moram reći da klub nacionalnih manjina oko izmjene Zakona o šumama je podijeljen, i vjerojatno će i podijeljeno glasovati. Naime jedinstveni smo u onome što je bila temeljna zamisao, a to da svaka mjera koja u cilju gospodarskog oporavka treba biti podržana. Na žalost nismo jedinstveni kada pratimo savjetodavnu službu kao savjetodavnu službu koja je za cilj imala upravo s jedne stranke praćenje i skrboprivatnim šumama, imala je temeljni zadatak edukaciju i izradu gospdoarenja privatnim šumama. Naime kad smo, a dosta je o tome sada govorio kolega kad smo osnivali savjetodavnu službu, i upravo zbog problema na terenu koji su postojali s jedne strane između državnih šuma, odnosno Hrvatskih šuma i privatnih šuma se upravo i osnovala savjetodavna služba kao tijelo koje će pratiti provođenje i samoga Zakona o šumama, ali prije svega ono što je i temelj bio, a to je gospodarenje šumama, pratiti sve funkcije koje ima jedno šumsko gospodarstvo. Mi s jedne strane zaista smo danas, govorimo ovdje o gotovo 22% šuma, negdje 500 tisuća hektara gdje gotovo 600 tisuća šumovlasnika raspolaže sa usitnjenim česticama i zasigurno da je nemoguće sa stanovišta danas Hrvatskih šuma sagledavati tu problematiku. Međutim, savjetodavna služba u kojoj je 80-ak stručnjaka bavilo se tim problemom itekako je uspijevalo rješavati određene probleme koje upravo mali posjednici imaju. Naime, mi ne smijemo zaboraviti da Hrvatske šume koje čine gotovo 80% šumskog gospodarstva su već odavno trebale biti restrukturirane. Za Hrvatske šume izrađene su već 4 studije. Prva 2003., posljednja 2009., koje, ja neću ulaziti kakve su to studije i da li su one bile ozbiljne ili će završiti kao Polančecova studija, ali bit je u tome da te studije naglašavaju da hrvatske šume moraju ostati unutar temeljnog posla šuma, a to je zaštita, gospodarenje i upravljanje šumama koje su nacionalno blago koje je procijenjeno na gotovo 50 milijardi eura. Sve ono što nije u toj funkciji, a znači turizam, znači lovstvo, lovačke kuće, s druge strane i svi oni kamenolomi pa isto tako i rasadnici, iako se radi o šumskom bilju i šumskom materijalu u sadnicama morat će ići iz hrvatskih šuma ukoliko ćemo htjeti da EU Hrvatske šume i potiče u dijelu opće korisnih funkcija koje šume imaju. Stoga me zaista čudi da ono što smo postavili na zdrave noge, ono što je funkcioniralo vrlo dobro u ove 3, 4 godine pokušavamo vratiti u sastav Hrvatskih šuma, odnosno radi se da sada pokušavamo javnu ustanovu s javnim ovlastima kao što je bila savjetodavna služba sada pripajamo Hrvatskim šumama, tvrtki koja je osnovana za gospodarenje državnim šumama. Ovdje je već spominjan, da itekako sada ćemo poticati jedan monopol i postavlja se pitanje koliko trgovačko društvo u vlasništvu države može odlučivati i naređivati neke mjere nad privatnim vlasništvom. Jer nemojmo zaboraviti ovo nije državna institucija, ovo je trgovačko društvo u vlasništvu države koje ne bi smjelo imati ingerencije nad privatnim vlasništvom, a gledajući članak 68. koji govori što će sve sada Hrvatske šume poduzimati kada su u pitanju šumoposjednici i gospodarenje nad privatnim šumama, mislim da će to zaista zadirati u privatno vlasništvo, ali s druge strane zasigurno ćemo imati potpuno ponovno disonantne tonove jer jedno je kada se gospodarilo isključivo u ime i za njihov račun, a drugo kada će to sada raditi Hrvatske šume, kažem koje su u vlasništvu normalno države. Šumarska savjetodavna služba financirala se iz državnog proračuna, ali koristila je i sredstva normalno iz Fonda za opće korisne funkcije šuma. Rekli smo da je i to jedan namet. Činjenica je da je on smanjen sa 0,7 na 0,525% iz dobiti tvrtki, ali bila je prednost što je sredstva koja su bila namijenjena privatnim šumoposjednicima kontrolirala znači savjetodavna služba koja nije bila povezana sa Hrvatskim šumama. Ostaje pitanje zašto, općenito se inače na terenu i ranije postavljalo, zašto se ovo uplaćuje, odnosno ovo davanje uplaćuje Hrvatskim šumama? Zašto se ne uplaćuje u državni proračun? Privatni šumoposjednici su se pomirili s tim baš zato što je savjetodavna služba na neki način sada i kontrolirala to trošenje iako je u svako vrijeme otvaralo se pitanje da li su namjenski trošeni, koliko je potrošeno. Jer iz podataka koji su dati vidi se da je znatno manje sredstava utrošeno nego što se trebalo utrošiti. Prema tome, teško je sada prihvatiti da se savjetodavna služba ponovno vraća u trgovačko društvo koje treba preživjeti temeljno restrukturiranje iz kojeg se treba izdvojiti sve ono što nije stroga namjena gospodarenja i očuvanja šumskih resursa. Otuda evo i razdvojenost unutar Kluba nacionalnih manjina i rekla sam da će biti i takvo glasovanje dijela za, dijela protiv jer mislim, još jedanputa ponavljam, prvo restrukturiranje Hrvatskih šuma, a onda definiranje tko će raditi koje poslove jer iz Hrvatskih šuma morat će se toga dosta izdvojiti da bi uopće mogli funkcionirati u sklopu funkcioniranja šuma u EU. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSS-a, gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Mi u klubu HSS-a podržat ćemo predmetni prijedlog Zakona o šumama kao što ga je i Vlada dostavila u saborsku proceduru. Prije samog početka, ustvari konkretnije rasprave, želimo ukazati ili podsjetiti na nekoliko rečenica iz uvodnog obrazloženja ovog zakona. Šume u Hrvatskoj pokrivaju 2 milijuna hektara i oko 44% površine. Čine ih različiti eko sustavi uključivši nizinske, obalne i planinske šume oko 80% šuma u vlasništvu je države, a preostalih 20% su u privatnom vlasništvu i uglavnom se koriste za proizvodnju ogrjevnog drva. Privatnim šumama u Hrvatskoj, negdje oko 500 hektara površine, gospodari kao što kaže se u uvodu blizu 600 tisuća vlasnika. Šumski posjed je prosječne veličine oko 0,76 hektara, a procjena drvna masa iznosi oko 80 m3 po hektaru s trendom pada zalihe što znatno zaostaje za onom u državnim šumama koja iznosi negdje oko 190 m3 po hektaru. Vlasnici privatnih šuma u najvećem broju slučajeva pripadaju starijoj populaciji seoskog stanovništva. Mnogi ne vode brigu o svom šumskom posjedu ili više nemaju prebivalište u mjestu gdje im je šuma. Mlađi šumoposjednici nisu zainteresirani za ulaganje i bavljenje šumom. Informiranost privatnih šumovlasnika i javnosti u šumarstvu u RH je vrlo loša. Edukacija uglavnom loša i ne postoji, a komunikacije tijela vlasti i šumovlasnika je loša također ili je uglavnom nema. Komunikacija šumovlasnika je sve slabija i sa stručnjacima vezanim za ovo područje. Zato je osnovana Šumarska savjetodavna služba 2006. uredbom o osnivanju Šumarske savjetodavne službe, a na temelju Zakona o šumama. Šumarska savjetodavna služba osnovana je radi obavljanja posla i vođenja evidencija o šumama, šumoposjednika i o poslovima iz djelatnosti, radi provođenja javnih natječaja za izradu programa gospodarenja šumama, također i radi predlaganja ministarstvu odobrenja programa gospodarenja šumoposjednika, sudjelovanja u izradi akata zaštite od požara šuma i šumskog zemljišta i šumoposjednika i radi izrade operativnih i godišnjih planova sanacije, biološke obnove šuma i šumoposjednika te predlaganje smjernica gospodarenja i praćenja provedbe programa gospodarenja šumama šumoposjednika, te radi skrbi o provedbi šumskog reda, obavljanje drugih poslova u svrhu unapređenja gospodarenja šumama i šumskim zemljištima u vlasništvu šumoposjednika. Radi racionalizacije poslova efikasnijeg rada, povezivanje unutar struke i ukupnog gospodarenja šumama, predlaže se pripajanje Šumarske savjetodavne službe Hrvatskim šumama. Ovo spajanje je i izvršavanje plana provedbenih aktivnosti programa gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske kojim je predviđena reforma javne uprave i racionalizacija postojeće struktura agencija, zavoda i drugih tijela. Ovom reorganizacijom uštedjet će se oko 11 milijuna kuna godišnje. Predmetnim zakonskim prijedlogom predlažu se i izmjene na način da se dosadašnje ovlasti Šumarske savjetodavne službe prenesu na Hrvatske šume, odnosno da Hrvatske šume preuzmu poslove, službenike, namještenike, opremu, prava i obaveze te financijska sredstva Šumarske savjetodavne službe. Uvjereni smo da će rješenja data u ovom zakonskom prijedlogu u bitnom doprinijeti boljem i kvalitetnijem gospodarenju šumama i radi svega navedenog i ovih obrazloženja mi u klubu HSS-a podržat ćemo ovaj zakonski prijedlog. Hvala vam lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče HRvatskog sabora, državni tajniče s kolegicom, kolegice i kolege zastupnici. Klub HDSSB-a neće podržati ovaj zakonski prijedlog. Naime, mišljenja smo da se ovim zakonskim prijedlogom ozbiljno narušava slobodno tržište rada, roba i usluga u gospodarenju šumama, što će imati negativne učinke na ukupni gospodarski razvoj Republike Hrvatske a posebice u područjima koja su i više nego prosječno pokrivena šumama, netko je govorio o 37% teritorija Republike Hrvatske a Slavonija i Baranja još i više, Gorski Kotar da i ne govorimo. Kada su ovdje govorili o tome da su šume dakle govorim o šumama, ne o trgovačkom društvu Hrvatske šume značajne za gospodarski, za energetski i ekološki sustav Republike Hrvatske, onda pri tome mislim da je u ovom prvom segmentu dakle gospodarskom segmentu dolazi upravo zbog razloga koje sam iznio u uvodu dakle do jednog negativnog trenda kod šumoposjednika, dakle kod privatnih vlasnika šuma. Drugo, a to je energetska komponenta Hrvatskih šuma ili šuma. Netko je govorio o biomasi i o mogućnostima koje pruža tako bogato šumsko blago ili drvno blago Republike Hrvatske najbolje svjedoči o tome da Republike Hrvatska izveze Hrvatske šume i ukupno šumsko bogatstvo da izveze oko 2 milijuna kubnih metara drveta. Od ta 2 kubnih metara drveta sirovina rekao bih trupci bolje rečeno, su u 85%-tnom iznosu. 10% je poluproizvod kažu furnir i ostalo i samo 5% gotovi finalni proizvod. Od Udruge za razvoj Hrvatske sam dobio podatak da toplana i termoelektrana i toplana u Pečuhu se snabdijeva energetski sa hrvatskim drvetom, dobrim dijelom, ne kažem sve, nemam konačne podatke, ali dobrim dijelom. Ja ne znam ima li u HRvatskoj takvih termoelektrana- toplana pa čudi ne ne čudi me, ali Mađari koji su već u Europskoj uniji su već primijenili da kažem ovaj način iskorištavanja biomase u proizvodnju i energije i topline putem ogromne termoelektrane-toplane u Pečuhu, za koju služi uvoz mađarski, a naš izvoz upravo ove sirovine naših hrvatskih šuma. 22% svih šuma u Republici HRvatskoj su u privatnom vlasništvu u vlasništvu šumoposjendika, oko kojih je brinula u svim onim elementima za koje je imala nadležnost savjetodavna služba. Mora se reći i istaći kao što je već netko i spomenuo ovdje, da Hrvatske šume nisu više javno poduzeće, nego klasično tipično trgovačko društvo. Pripajanjem savjetodavne službe takvom trgovačkom društvu, jasno da svako trgovačko društvo kao trgovačko ima svoj interes. Svi oni poslove i mogućnosti koji su bili određivani odredbama savjetodavne službe prelaze u nadležnost Hrvatskih šuma. Hoće li doći upravo zbog toga kažem u onom prvom segmentu gospodarskom, do gašenja određenih manjih firmi, manjih tvrtki koje su se bavile šumskim gospodarenjem, vjerojatno da hoće, vrlo je vjerojatno da hoće. I zbog toga HDSSB neće podržati ovaj zakonski prijedlog. Nadalje, postoje podaci da i pored toga što je to trgovačko društvo dakle klasično, Hrvatske šume, postoje raznorazni aranžmani iz kojih proizlazi da se mnogi proizvođači ili poslodavci služe raznim da ne kažem kompenzacijama koje prolaze tako pomalo skrivećki i da zapravo koriste sirovinu Hrvatskih šuma za svoje poslove, preradu rekao bih gotovo besplatno. Ima takvih firmi u Republici Hrvatskoj, ima takvih firmi u Slavoniji koje dakle sirovinu Hrvatskih šuma rabe a da zato zapravo nikakvu naknadu ili minimalnu naknadu ne daju Hrvatskim šumama. Dakle, Hrvatska savjetodavna služba za koju je netko ustvrdio da 13 milijuna kuna košta njihovo poslovanje, intelektualne usluge 13 milijuna kuna. Kada biste gospođo Sumrak pogledali hrvatski državni proračun Vlade Republike Hrvatske onda biste vidjeli koliko bi izdvojili intelektualne usluge ili išli po ministarstvima ili agencijama, onda biste zaista vidjeli da je to, ja ne branim nikakve pretjerane intelektualne usluge, ali dalo bi se naći intelektualnih usluga koje daleko, daleko nadmašuju po broju zaposlenika kako ste vi rekli 85 ovu brojku od 13 milijuna kuna. Zbog toga sama riječ racionalizacija, racionalizacija ukidanjem određenih fondova, savjetodavnih službi, zavoda itd. a bez sagledavanja ozbiljnih posljedica koje će uslijediti nakon toga pa bez obzira na to što je takva racionalizacija po meni iz ovih rasprava nesuvisla, a onda držanje toga kao pijan plota da je to nekakva racionalizacija nema smisla. Upravo iz ovih razloga koje sam izložio, da će to … [[Govornik se ne razumije.]] i na određeno smanjenje gospodarskog opsega u ovom dijelu, u ovom segmentu šumskom, drvnom, drvoprerađivačkom i ostalim, iako je drvoprerađivačka industrija već odavno kod nas uništena, u Slavoniji pogotovo. Više nema ni gelija ni gaja Podravske slatine, Slatine samo, nije više podravska i da ne govorimo drugo. Spačva znamo u kakvim je problemima, privatizirana itd. Dakle uvodi se odnosno događa se ovakvim zakonskim prijedlogom, dovodimo zapravo ili uvodimo monopolizaciju tržišta u ovom segmentu jer se radi, dakle Hrvatske šume su klasično trgovačko društvo. Nadalje, kako promatrati ovakav zakonski prijedlog. Upravo u svjetlu narušavanja slobodnog tržišta rada, roba i usluga. U neku ruku radi se zapravo o neklasičnom, ali u neku ruku o jednom sukobu interesa koji je evo pretočen u zakonski prijedlog. HDSSB upravo iz ovih razloga ne može podržati i neće podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Vlatko Podnar.
Hvala lijepo. Gospodine Grubišiću, moram ispraviti jedan netočan navod. Rekli ste 2 milijuna kubika drveta za izvoz. To nije točno jer Hrvatske šume imaju … [[Govornik se ne razumije.]] godišnji maksimalni oko 5 milijuna kuna, od toga je 800 tisuća kubika otpada i znači za ogrjevno drvo i za preradu ostaje 2 milijuna 200 odnosno 2 milijuna kubika trupaca odnosno drveta za preradu. Prema tome, ispalo bi da ukupno izvezemo kompletnu količinu trupaca. To nije podatak točan. Izvozi se negdje oko 300 tisuća kubika, zajedno sa ogrjevnom drvetom upravo nažalost u Mađarsku, u Pečuh za potrebe termoelektrane na drva. Hvala.
I gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam, gospodine potpredsjedniče. Ja sam htjela samo ispraviti netočan navod da će se usvajanjem ovog zakona doći do sukoba interesa, monopola tržišta i tako nekih navoda koje je gospodin zastupnik dao, međutim neće. Moramo znati da će Hrvatske šume preuzeti savjetodavnu službu će djelovati unutar Hrvatskih šuma. Dakle radit će poslove na kojima je sad radila, međutim naravno da će doći do racionalizacije poslova i vezano uz struku, a uz struku i uz sredstva koja su potrebna. Pa naravno ako su visoka stručna sprema u savjetodavnoj službi, naravno da ti svi ljudi koji tamo rade moraju i sami nešto od projekata pokrenuti, da ne moraju sve platiti. A što se tiče proračuna i one stavke intelektualnih usluga i proračuni nekih lokalnih sredina i gradova kao što su Zagreb, Osijek, Đakovo, za intelektualne usluge jako visoki su proračuni. Znači, ne možemo samo govorit o proračunima države. Hvala.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Čudo. Ne može se iz ništa napraviti ništa. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] To kvantna fizika kaže. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Gospodin zastupnik Jerko Rošin, izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Hrvatske šume su svakako vrlo važne, mislim na hrvatske šume u Hrvatskoj, a naravno da je onda važno i trgovačko društvo Hrvatske šume jer o vrijednosti brinu. Konotacije ovo o raspravi kako su šume važne, ono po šumama i gorama, ne bih sad moguće asocijacije spominjao što kolega ima, šta mu ovako dođu neke slike u glavu. Ali spominjući ta dva termina hrvatske šume i trgovačko društvo u pojedinim člancima se spominje Hrvatske šume, u pojedinim člancima se spominje trgovačko društvo pa nekome tko nije vješt u tumačenju ili shvaćanju izgleda kao da se radi o dva različita subjekta. Zapravo se radi o jednom te istom subjektu. Da razumijem da se ne radi, ali kažem da se iz teksta može zaključiti, jer ako u jednom članku piše trgovačko društvo a u drugome piše ali ne mogu mikrofon i okrenut se amo. Dakle, postoji problem tehničke naravi. Dakle, ovako ako bi mogao govoriti. U jednome, ja znam da se radi o jednom te istom subjektu, ali se u različitim člancima različito naziva, pa izaziva malu zabunu, a pretpostavljam da ne postoji problem da u svim člancima piše na jednaki način. Eto to sam htio kazati ako je to. Barem u tehničkom sagledavanju nisam pravnik, pa onda u tehničkom sagledavanju to tako izgleda. Shvaćam razloge, dobra je namjera da se racionalizira poslovanje itd. No, isto tako mislim da postoji mogućnost, ne kažem da će biti, ali postoji mogućnost da monopol donese određene stvari. Jer sad netko drugi o mojoj imovini brine što do sad tako nije bilo, nego zato je postojala kao savjetodavna, a ne gospodarska trgovačka društva su gospodarska, savjetodavna nisu. Gospodarska u tome po meni sadržajno bitna razlika jer se ipak radi o velikoj količini šumskih površina koje su u privatnom vlasništvu. No, znamo i sami da Hrvatske šume ne gospodare samo onim što fizički smatramo šumom, nego gospodari mnogo čime što nije hrvatska šuma i što je krš. Drago mi je bilo čut od kolegice Sumrak da će do kraja ove godine doći izmjene i dopune Zakona o šumama. ... [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] E pitanje je hoće li se plan ispuniti ili ne. Ali recimo da se plan ispuni, nisam siguran koliko neke odredbe koje se izmjenom ovog zakona donose mogu utjecat ili prejudicirati neke stvari koje će se kasnije u Hrvatskim šumama dogoditi. A ja tu vidim nekoliko stvari koje su vrlo važne. Kad govorimo o Hrvatskim šumama, jer smo se sa takvim problemima smo se susreli. Dakle, jedna je priča gospodarski oporavak i reorganizacija u tom smislu koji apsolutno podržavam što ne znači da na tom putu prema raju ili prema dobrim ciljevima ne nailazimo na probleme o kojima bi trebalo brinuti. Pored tog mogućeg monopola i zloupotrebe monopola ima i nekoliko stvari koje ne znam kako će kasnije zakon moći realizirati, a o tome sam već više puta govorio i na sjednicama odbora kad sam se susretao s tim problemom. Na primjer, meni ostaje potpuna nepoznanica da kad se površine hrvatskih šuma daju koncesijom u namjenu, ne poljoprivrednu namjenu, ako imaju poljoprivrednu svrhu, ako dobivaju poljoprivrednu namjenu je li one iz jednog džepa u drugi džep istog vlasništva državnog se mogu preseliti ili su u jednome džepu a imaju krivu namjenu. Jer šumske površine imaju jednu svrhu, jedan zadatak, jednu namjenu, poljoprivredne površine imaju drugu, a istog su vlasništva. Ali je to vrlo važno ne iz formalnih razloga, nego zato što zakoni o poljoprivrednim površinama daju jednu mogućnost na tim površinama, a Zakon o šumama daje drugu mogućnost na tim površinama. Dakle, znam da to nije predmet ovoga zakona i koji je cilj ovoga da se jednostavno služba savjetodavna preseli u okvire Hrvatskih šuma i posljedice koje smo rekli koje donose. Ali ne znam koliko će to implicirati u tom novom zakonu koji će se napraviti i dobro je da se napravi jer se njime puno toga treba riješiti koliko će ovim to biti omogućeno jer će se sad sagledavati i komercijalni interesi. Naime, kad govorimo o Hrvatskim šumama onda govorimo uvijek o jednoj gospodarskoj vrijednosti Hrvatskih šuma o kojoj trgovačko društvo brine. Međutim, Hrvatske šume istodobno nisu samo neka gospodarska vrijednost Hrvatske šume, odnosno šumske površine predstavljaju određenu i estetsku vrijednost, jednu vizualnu vrijednost koju pokušavamo sačuvati zato što se gospodarska korist toga posredno očituje recimo u turizmu ili se očituje u kvaliteti života šuma koje imamo. Međutim, mi imamo puno šumskih površina, ne kažem isključivo u vlasništvu države, ali su velikim dijelom i u vlasništvu privatnih lica koje su zapravo samonikle borove šume, koje su nikle na terenu koji nije mogao omogućiti neku drugu kvalitetniju sadnju i bor je bio jedino gotovo kao korov koji je tu mogao niknuti. E sad, u ovo vrijeme shvaćanja da maslina, maslina je ona koja u svakom ratu dobro rodi i maslina je ona koja spašava kao po nekim nepisanim zakonima, koliko je moguće površine koje su pod borovom šumom koja nema nikakvu gospodarsku vrijednost, pa čak na velikom dijelu površina nema niti neku likovnu, da tako rečem vizualnu vrijednost, estetsku vrijednost koliko postoji mogućnost i da li se ta mogućnost može zakonski regulirati i ugraditi da se pretvori u maslinik. Maslinik je isto tu neka stabla, isto neka zelena površina, ali naravno neko vrijeme je taj teren gol kad se posiječe ova borovina. I želeći da krajem godine zaista dođe do izmjene i dopune, premda mi se čini da je to vrlo brzo. Slikovito, slikovito. Ne hvatam za riječ u pogledu mjeseca, jer puno toga je što smo mislili da će biti mjesec ili dva kasnije, eto događa se i puno kasnije u nekim drugim stvarima ne zakona. Svakako bi bilo vrlo važno proanalizirati taj odnos namjena šumskih površina, uključiti ih u prostorno planiranje da se vidi, jer veliki dio prostornih planova ne obuhvaća neke površine jer se ne smatra uopće da mogu biti nekome zanimljive. Dakle, koliko su one dio sastavni dio prostornih planova, kakve se izmjene tu mogu omogućavati i ono što u krajnjem slučaju se dogodi da po Zakonu o šumama se ne bi moglo ... [[Govornik se ne razumije.]] kao građevna površina izdvajanjem za određene kategorije bi moglo da se i to kaže što se na određenim šumskim površinama tim zakonom može graditi samo po sebi ako nije predviđeno posebnim prostornim planom. Prilazim problemu sa stajališta prostornog planera, a ne sa stajališta šumara i iskorištenja Hrvatskih šuma, samo u tom smislu jer se Hrvatske šume svjedoci smo i u mnogim parkovima prirode šumske površine mogu i kroz turizam i ostalo itekako gospodarsko iskoristiti. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Biserka Vranić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kada govorimo o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o šumama možemo konstatirati da na žalost u Republici Hrvatskoj ako loše radite isto vam je, ako radite dobro opet na kraju krajeva isto završite. Vlada je naime donijela odluku da po istom postupku ukida sve fondove, agencije, sve ustanove javne koje smatra da su višak, ili koje će pomoći da se pred javnošću stvori dojam da imamo manje ustanova, da imamo manje službenika, da imamo manje institucija. Tako da su zapravo šumarska savjetodavna služba koja je ovom promjenom zakona najviše oštećena, se nalazi u jednoj situaciji da unatoč dobrom radu, i unatoč stvaranju i otvaranju mogućnosti da danas sutra nešto kvalitetno napravimo od ovog resursa koji se zovu šume, mi zapravo istu tu službu trpamo u isti koš sa agencijama koje možda nisu opravdale svoje postojanje i svoj rad. Naime osnivajući Hrvatsku šumarsku savjetodavnu službu 2006. godine stvoreno je jedno tzv. specijalizirana javna ustanova čiji je cilj unapređenje gospodarenja šumama i šumskim zemljištima, u šumama šumoposjednika, to znači kod privatnih osoba. Ona se bavi dakle organiziranim i nadzorom gospodarenja privatnim šumama, kao javno pravno tijelo u smislu članka 1. i 2. Zakona o općem upravnom postupku. Također kada se osnivala takva jedna institucija, tu se nije zaboravilo napomenuti da se ona osniva zbog usklađivanja sa zakonodavstvom Europske unije, jer je Europska unija na neki način utvrdila i obavezu, i tzv. ustroj šumarske savjetodavne službe u smislu ravnomjernog ruralnog … [[Govornica nije uključena, ne razumije se.]] zakonodavstvom Europske unije i njihovim stečevinama. Tu smo znači napravili jedan korak naprijed, ali sada činimo i korak natrag, jer ukidamo taj prijedlog i dalje radimo na način koji nije u skladu sa stečevinama Europske unije. Osnivanjem službe uspostavilo je jedan pozitivan primjer i dinamiku razvoja šumskoj gospodarskoj djelatnosti, te je time i dinamiziralo tržište radne snage u šumarstvu, potaknulo osnivanje brojnih privatnih tvrtki za gospodarenje šumama, pružanje usluga i obavljanja radova u šumarstvu. Međutim što se tiče samih sredstava, ukoliko se smatra da bi se ukidanjem ove službe puno uštedilo, moram napomenuti i to da se je služba financirala jednim dijelom iz državnog proračuna, a jednim dijelom iz vlastite djelatnosti. Ušteda koja bi se potaknula na ovaj način bi bila negdje oko 10 milijuna kuna, a s druge strane ne otvara se mogućnost Hrvatskim šumama da i one svoje gubitke koje bi trebale sanirati ne saniraju na jedan gospodarski i tržišni način, nego to saniraju na način da im država, odnosno Vlada jednostavno pripaja nešto što nije njihovo, a njihove u svakom slučaju nisu i privatne šume. Moramo napomenuti da je i u jednom svojem dijelu Europska Komisija napomenula da države članice će za svaki program ruralnog razvoja ustrojiti određeni upravni i kontrolni sustav osiguravajući jasnu razdvojenost i odvojenost funkcija od drugih tijela. Mi to u ovom slučaju ne činimo, nego zapravo radimo nešto što je zapravo s jedne strane je i protuustavno, ako Ustav garantira privatno vlasništvo, a država donosi odluku, odnosno Vlada i resorno ministarstvo da se privatno vlasništvo pripoji jednom trgovačkom društvu u vlasništvu države, onda tu kršimo i pravo na privatno vlasništvo i zapravo gospodarimo tuđim vlasništvom koje povjeravamo trgovačkom društvu. To mogu samo napraviti vlasnici tih šuma, ili njihovi legitimni zastupnici, a nikako to ne može napraviti Vlada, ministarstvo ili netko drugi. Moramo reći i to da je prijedlog zakona u suprotnosti sa Zakonom o općem upravnom postupku, jer ne definira stvarnu nadležnost javnopravnog tijela u postupku ostvarivanja prava šumoposjednika određeni Zakonom o šumama. Također ovaj prijedlog je u suprotnosti sa Zakonom o zaštiti tržišnog natjecanja, u smislu zlouporabe vladajućeg položaja, jer sve poslove vezane za gospodarenje šumama, šumoposjednika, kao i pripadajuća financijska sredstva, naknade i ostalo dodjeljuju se Hrvatskim šumama d.o.o. Moram isto tako napomenuti da se ovdje radi i uspostavlja se tzv. monopol jednog trgovačkog društva nad svim stručnim poslovima u šumarstvu, pratećim radovima i uslužnim djelatnostima, te u postupnosti se ukida slobodno tržište rada i usluga na području šumarstva. Europska pravna stečevina i gospodarstvo ne poznaju zakonom utvrđen monopol jednog poduzeća na sve djelatnosti jedne privredne grane. Umjesto otvaranja tržišta i gospodarenja državnim šumama po europskim načelima, mi zapravo se vraćamo u nekakvo područje za koje mislimo da smo već odavno zaboravili. Ako gledamo u praksi što su zapravo, što je zapravo šumarska savjetodavna služba učinila, ona na neki način oživjela šume u privatnom vlasništvu, stvorila je osjećaj važnosti i osjećaj vrijednosti. Na žalost do sada smo imali i mi u lokalnim zajednicama vrlo loša iskustva sa Hrvatskim šumama, koje su nam uglavnom uništavale sve prometnice, koristile šume da nisu nikoga niti obavještavale, niti su na bilo koji način radile nešto što bi bilo u interesu šire društvene zajednice, nego su radile isključivo na način koji je njima donosio ili eventualno nije donosio profit. Neću govoriti o tome i da su Hrvatske šume često puta bile i mjesto gdje su se zapošljavali određeni stranački podobnici i ljudi koji možda nisu mogli naći negdje drugdje posao i isto tako da su bili konstantni gubitaši, te da koliko god su naših drvnih bogatstava izvukli iz šuma, da su uvijek, uvijek su bilježili gubitke i nikad im se ništa nije isplatilo. Ako je sve to tako, onda ne vidim da se nešto što uspješno radi, i što je tek u jednom začetku od 4 godine, da se pripaja jednom takvom monopolisti, koji i samo još uvijek možda bi trebao učiti kako se to radi i upravlja jednim resursom kao što su Hrvatske šume, a upravlja i kontrolira 37% hrvatskog teritorija, i mislim da bi zaista tu trebalo napraviti jednu reviziju poslovanja tog poduzeća, a ne njima jednostavno prikloniti neku drugu ustanovu ili instituciju koja mogla taj posao daleko kvalitetnije raditi i otvarati mogućnosti i privatnim posjednicima da budu ono što jesu tj. upravljači svog bogatstva. Ušteda koja bi se učinila, plaća zaposlenika i materijalnih troškova nije zapravo ništa i usporedbi sa kvalitetom i sa vrijednostima koje mi imamo ne može se uopće uspoređivati. Nažalost dodjeljivanjem svih poslova i ovlasti ove službe Hrvatskim šumama iste se dovode u nadređeni položaj u odnosu na sve ostale pravne subjekte u RH i time se ozbiljno narušava tržište rada, roba i usluga u gospodarenju šumama što će imati negativne učinke na ukupni gospodarski razvoj RH. Ja sam svjesna toga da je Vlada donijela odluku i da bez obzira što mi rekli ili ovdje koje god argumente imali da će Vlada tu odluku provesti, međutim dugoročno je to vrlo štetno za sve nas. A isto tako ulaskom u EU morat ćemo se vratiti na početni položaj što će nam na neki način otežati situaciju i ograničiti i usporiti i ovaj rast i razvoj i napredak koji smo imali dosada. Hvala lijepo.
Hvala. Jedna replika, gospodin zastupnik Vlatko Podnar.
Hvala lijepa. Kolegice Biserka kad govorite upravo o stanju dosada tih privatnih, tog privatnog vlasništva, odnosno privatnih šuma pod gospodarenjem Hrvatskim šumama osnovni je problem i kod savjetodavne službe što je ona gospodarila tim šumama, a nije samo savjetovala i radila programe za gospodarenje s tim šumama nego je i gospodarila. Prema tome, već je tu dio onih osnovnih načela i Ustava da stavljamo nekome pod nečiju nadležnost, već je tu problem. Drugi problem je što svaki šumovlasnik mora se povinovat, odnosno poštivat Zakon o šumama, ali kako će on gospodariti? Da li je to od malih šumoposjednika, kad govorim o malim onda mislim općenito na one koji nemaju veliku površinu šuma. Da li će one stvarno prepustiti nekome d.o.o.-u koji će se baviti gospodarenjem tim šumama, da li će u državnom vlasništvu, da li u privatnom vlasništvu, da li će sami to određivati to je onda njihovo pravo. No međutim, veliki šumovlasnici moraju imati nešto, njima ne mogu ni Hrvatske šume, a niti savjetodavna služba gospodariti, oni moraju poštivati zakonske propise i podzakonske akte i na temelju toga gospodariti tim šumama. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Sve je to točno što kolega kaže, međutim ovakvom promjenom zakona mi zapravo idemo unatrag, ne idemo naprijed i još uvijek nismo svjesni ni sigurni što bi trebali raditi. Međutim, ako smo krenuli u pravom pravcu i osnovali smo ustanovu koja će to moći raditi, koja će na neki način educirati šumoposjednike, koja će ih usmjeravati u kojem pravcu trebaju krenuti da bi pravilno gospodarili ovim resursom onda smo trebali i nastaviti time. Bez obzira što smo donijeli odluku da se svi fondovi ukidaju. Na ovaj način oštećujemo, dobro ne činimo ni Hrvatskim šumama, ni Hrvatskoj šumarskoj savjetodavnoj službi niti šumoposjednicima.
Gospodin zastupnik Niko Rebić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ovim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama zasniva se na reorganizaciji agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba sa javnim ovlastima. Ovim prijedlogom mijenja se postojeći Zakon o šumama, odnosno onaj dio kojem se šumarska savjetodavna služba pripaja Hrvatskim šumama. Programom gospodarskog oporavka kao jedna od mjera reforme javne uprave predviđena je reorganizacija agencija, zavoda i fondova i drugih pravnih osoba. Dakle, šumarska savjetodavna služba osnovana je 2006. godine temeljem Zakona o šumama radi obavljanja poslova dijela javnih ovlasti te unapređenja gospodarenja šumama i šumskim zemljištem. Toj dakle specijaliziranoj sad ustanovi propisane su i djelatnosti koje će biti u njihovoj nadležnosti u Zakonu o šumama kao što su vođenje evidencija o šumama šumoposjednika i o poslovima iz djelatnosti provođenje javnih natječaja za izradu javnih natječaja, izrada programa za gospodarenje šumama, predlaganje ministarstvu odobrenja programa gospodarenja šumoposjednika, sudjelovanje u izradi akata zaštite od požara, izrade operativnih i godišnjih planova sanacije i biološke obnove šuma, predlaganje smjernica gospodarenja i praćenje provedbe programa gospodarenja šumama, organizira izvođenje šumarskih radova putem licenciranih izvođača skrbi o provedbi šumskog reda, organizira nabavu šumskih sadnica i sjemena za obnovu šuma i pošumljavanje. Dakle, ovim prijedlogom izmjena zakona nakon 5, 6 godina rada šumarska savjetodavna služba vraća se na 2005. godinu kada je bila sastavni dio i veliki dio se obavljao u Hrvatskim šumama njezinih poslova. Ovim prijedlogom predlaže se pripajanje šumarske savjetodavne službe Hrvatskim šumama, a Hrvatske šume će preuzeti poslove zaposlene opreme, prava i obveze savjetodavne službe te financijska sredstva potrebna za obavljanje preuzetih poslova. A Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i gospodarstva će odrediti potreban broj službenika za obavljanje preuzetih poslova. Ako je sada, a znamo da je sada u pripremi Zakon o šumama, dakle u pripremi je novi Zakon o šumama koji se treba donijeti do kraja ove godine, onda ovo rješenje može kao dobar pokušaj racionalizacije proći, koji će trenutno zadovoljiti potrebe, ali držim da je ovo rješenje prijelazno rješenje i da će donošenjem Zakona o šumama to se u cijelosti riješiti. Zato ću podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege kod ovog prijedloga Zakona o ukidanju šumarske savjetodavne službe vrlo je jasan motiv onih koji su se izborili za takav prijedlog zakona, a on se može izbrojiti u količini novaca. 2007. to je bilo negdje na nivou 90 milijuna kuna, 2008. oko 95 milijuna a ove godine zbog smanjenja ili prepolavljanje doprinosa za opće korisnost šuma će to biti nešto manje. I praktički se legalizira ono što do sada i radilo protuzakonito, za što nitko nije odgovarao niti se smatrao odgovornim da je novac šumoposjednika, dakle građana ove države bio korišten mimo zakona, da su ga Hrvatske šume ukrale od šumoposjednika i koristile u svoje svrhe. To da tih 89 milijuna u 2007. i 95 milijuna u 2008. nije bio korišten sukladno zakonu, nije moja tvrdnja nego Državne revizije koja je u svojem izvještaju koji je Sabor usvojio konstatirala da je 2007. tek 6,8% sredstava korišten namjenski sukladno zakonu, a ostali je ispario. Da je isto bilo i 2008. i devete pak mogu dokazati temeljem podataka o planiranim prihodima i načinu korištenja toga novca koje su Hrvatske šume dostavile Vladi na moj zahtjev uz činjenicu da je ostalo velika tajna da li je Vlada Republike Hrvatske unazad 7 godina ikada na dnevnom redu imala zakonom propisani izvještaj o ubiranju i trošenju doprinosa za opću korisnost šuma? Da je možda bi intervencija bila ranije, da je možda bi taj novac bio korišten sukladno zakonu. Ali s obzirom da nije očito su shvatili anarhiju riješili ili pokušavaju riješiti na način pa ako već HRvatske šume ne daju novac savjetodavnoj službi, ajmo tu službu ukinuti, pa onda u Hrvatskoj nadležnost Hrvatskih šuma prebaciti one poslove za koje je svojedobno Šumarska savjetodavna služba i osnovana. Ali ako dobro iščitate poslove koje se iz savjetodavne službe prebacuju u Hrvatske šume, članak 68. zakona, pa postavljam pitanje kako je moguće da predlažete da jedno trgovačko društvo u državnom vlasništvu dobije takve ovlasti nad privatnim šumama? Dakle, riječ šumoposjednik je privatni vlasnik šume. Sada će državna tvrtka, a priliko ustrojavanja savjetodavne službe, to je bio jedan od glavnih razloga zašto je ona uopće ustrojena, dobiti ovlasti da praktički gospodari privatnim šumama u većem obimu i opsegu nego vlasnik osim vlasništva nad tim šumskim zemljištem. Sve što se tiče gospodarenja, intervencija, sječe, obnove, prosjeka, prolaza, planova, sve je u nadležnosti Hrvatskih šuma. To je kao da dvojici konkurenata na tržištu koji se takmiče na tržištu, jednome od njih date monopol odlučivanja ovom drugom. Gdje su sada argumenti za osnivanje Šumarske savjetodavne službe nestali, kada tako olako idemo na njeno ukidanje? I kako to ako ta savjetodavna služba više nije potrebna, kako to da se novac i doprinos koji je uveden upravo u cilju da se ravnomjerno troši i na državne i na privatne šume ne smanjujemo? Smanjili smo na 007 ili 035 ili 040 koliko je sada. Ovo je bila sada idealna pozicija da to smanjimo na 02, 015. kada su obaveze privrednih subjekata u pitanju ostavljamo, a Hrvatskim šumama omogućavamo i ozakonjujemo praksu da zapravo cjelokupnu masu sredstava troši sama. A vjerujte ili ne, na osnovu tog doprinosa u 2007. naplaćeno je 338 milijuna, 2008. 510 milijuna, 2009. 360 milijuna. Dakle, ne radi se o malom novcu, radi se o ogromnom novcu. Ako se nije moglo napraviti reda, ako se nije znalo zakonskim načinom koristiti taj novac, a po meni oko 22% šumskog zemljišta je u privatnom vlasništvu, zašto sada mislite da bi Hrvatske šume bolje gospodarile tim novcem, pravednije, sukladno zakonu i u korist šumoposjednika. Interesantno su ovi navodi kako su udruge šumoposjednika zadovoljne ovim prijedlogom zakona. Očito ih postoji više u Hrvatskoj. Jer meni su se obraćale jedna od tih udruga koja je ukazivala da ne prihvaćaju ovakvo rješenje ili je u roku od par dana osnovano 3, 4 njih kao što to obično biva kada treba dati potporu nečemu ili nekome. I uostalom kako je moguće da ponovno ova moja pitanja oko načina korištenja toga novca koja su direktno vezana na prava šumoposjednika, na njihova prava na novac koji se temeljem zakona ubirao, a koji se nije davao u njihovu korist i u njihovu funkciju, cijelo to vrijeme ostao bez odgovora. Kakav je to rezultat analize Vlade Republike Hrvatske i recite mi možete li dati barem tri imena stručnjaka, stručnih osoba državljana Republike Hrvatske čije je mišljenje Vlada tražila prije ovakvog prijedloga zakona, a da nisu direktori u Hrvatskim šumama? Imate li tri stručna mišljenja da je ovakav prijedlog dobar od osoba koji nisu direktori u HRvatskim šumama? Ako takvog mišljenja nemate, onda mi recite tko su ti ljudi koji su dali takvu procjenu, ocjenu, analizu, stav da Šumarska savjetodavna služba u HRvatskoj nije potrebna i kojim argumentima su opravdali činjenicu da državnom monopolisti dajemo ovlasti gospodarenja odnosno planiranja kontrole nadzora nad privatnom imovinom kao što su privatne šume? Bez odgovora na ta pitanja naravno da neću podržati ovaj prijedlog zakona, ali ću vas zamoliti da zapamtite neće biti rezultata koje cijelo vrijeme spominjete. Jedino što ste napravili, da ste Hrvatskim šumama omogućili da legalno taj novac stavljaju u svoju kasu, ništa drugo.
Hvala. Jedan ispravak, gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Lesar ovako, ima nekoliko netočnih navoda. Jedan je, ali to namjerno radite, to da govorite da se ukida. Ništa se ne ukida nego se pripaja, a to je bitna razlika. Kad nešto ukinete onda toga nema, a kad nešto možete nečemu pripojit to postoji. Drugi netočni navod je taj da neće biti brzog rješavanja. Hoće, bit će jer Hrvatske šume rekla sam vam da su troslojno organizirane, upravo ima 16 uprava šuma podružnica i 171 šumarija pa su i sami kako kažete udruge, a to je bio predstavnik Hrvatskog saveza udruga privatnih šumovlasnika. Nešto što je savez sastoji se od više udruga dakle, a ovo je bio predsjednik njihov i rekao je da podržava ovo jer smatra da će puno brže riješiti stvari koje su njima bitne, a one koje su njima bitne odnose se upravo na zahtjev za doznaku stabla i otpremu drvnih proizvoda. Pa prema tome, dobili ste odgovor. Hvala.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Lesar, pa kad govorite o financiranju općekorisnih funkcija šuma i kontroli tih sredstava. Nažalost, od '90.-te godine još nismo uspjeli upravo napraviti da li je to fond, da li je to agencija, da li je to bilo što, da li je to ministarstvo koje je nadležno za poslove šumarstva, da se tamo sakupljaju ti novci, a da se plaćanje bilo na račun Hrvatskih šuma, bilo na račun privatnih šumoposjednika vrši putem situiranih, izvedenih i situiranih radova. Ono što je ovdje također zaboravljeno i kod same rasprave reći i govorit, a to je da izmjenama članka 30. ukida se pojam opsega nužne doznake. Neće ga nitko više raditi, odnosno neće ga nitko više odobravati. On ostaje u zakonu, ali ga nemate tko ga odobrava. Prema tome, privatni šumoposjednici, oni koji nemaju Program za gospodarenje šumama neće moći posjeći drva ni za vlastite potrebe. Tako ispada prema zakonu. Hvala.
Gospođa zastupnica Mirela Holy, izvolite.
Hvala vam, poštovani potpredsjedniče. Na samom početku izlaganja htjela bih reći da prema Ustavu Republike Hrvatske šume su od interesa za državu i imaju njenu osobitu zaštitu. U Ustavu nigdje ne piše da su državne šume od državnog interesa i da jedino državne šume imaju osobitu zaštitu države. No prema sadržaju zakona o kojem danas raspravljamo čini se da se Ustav Republike Hrvatske odnosi samo i jedino na šume u državnom vlasništvu, odnosno da privatne šume nemaju osobitu zaštitu državu. Zbog toga je ovaj zakon protuustavan i postoji ozbiljna bojazan da će pasti na Ustavnom sudu. Stoga pozivam zastupnike i zastupnice vladajuće većine da izbjegnu još jedan od cijelog niza debakla vezanih uz protuustavne zakone kojima su HDZ i partneri u ovom mandatu jako skloni i ne glasaju za ovaj štetni zakon. Iako ste iz mojeg uvoda već mogli shvatiti, na početku izlaganja želim reći da neću podržati ovaj prijedlog zakona jer smatram da je ovaj zakon sporan iz cijelog niza razloga, a na koje su nas između ostalih u protekla dva i više mjeseca upozoravali i članovi Hrvatskog saveza udruga privatnih šumovlasnika i o kojima su kolegice i kolege do sada već dosta toga rekli. To su neusklađenost ovog prijedloga zakona s pravnom stečevinom Europske unije te sumnje u ustavnost ovog prijedloga zakona kršenjem odredbi o slobodnom raspolaganju privatnim vlasništvom te ravnopravnoj tržišnoj utakmici. Ovaj nam se prijedlog zakona prodaje pod obrazloženjem racionalizacije državne uprave te uštede novca iz državnog proračuna, a do toga se planira doći ukidanjem Šumarske savjetodavne službe čije bi poslove i ovlasti vladajući pripojili državnom šumarskom poduzeću, gigantu Hrvatskim šumama. Sve bi to bilo divno i krasno da se Hrvatske šume na taj način ne stavljaju u nevjerojatno favorizirani položaj u odnosu na privatne vlasnike šume koji ovim zakonom de facto više neće biti u mogućnosti slobodno raspolagati sa svojim vlasništvom. U Hrvatskoj privatne šume zauzimaju nekih 22% teritorija pod šumama i novac iz naknada za općekorisne funkcije šuma se sukladno Zakonu o šumama treba raspodjeljivati proporcionalno udjelu površine, no ti se iznosi ni približno ne troše za poboljšanje stanja u privatnim šumama. Navodno se godišnje za unapređenje gospodarenja u privatnim šumama utroši samo između 10 i 30 milijuna kuna. To je iznimno zabrinjavajući podatak jer se postavlja pitanje gdje je u posljednje tri godine završilo približno 200 milijuna kuna koje su trebale biti utrošene za poboljšanje stanja u privatnim šumama. Sada kada će ovlasti i poslove Šumarske savjetodavne službe preuzeti Hrvatske šume koje su, naglašavam, direktni konkurent vlasnicima privatnih šuma situacija će se dodatno pogoršati. Kako je uostalom moguće da u jednoj pravno uređenoj državi koja želi ući u klub europskih država jedna javna ustanova s javnim ovlastima u privatnim šumama može biti pripojena trgovačkom društvu koja je osnovana za gospodarenje državnim šumama. Zbog čega se ustvari ukida takva javno korisna ustanova. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske i resorno ministarstvo nam nigdje nisu dali odgovor na ova pitanja. Nepravedan i neuravnotežen odnos države prema privatnim šumama već se godinama vidi i u odnosu države prema Šumarskoj savjetodavnoj službi koja je sustavno marginalizirana od strane vladajućih elita. Iako je koalicijskim sporazumom dogovoreno jačanje uloge ove službe, to se nije provodilo već se radilo doslovno suprotno što je konačno dovelo i do ukidanja ove službe što se predlaže naravno ovim zakonom. Služba uostalom nije nikada u potpunosti ni ustrojena, a sada se ukida iako su vlasnici privatnih šuma smatrali da je osnivanje jedne ovakve službe bio jedan od najboljih poteza u šumarstvu Republike Hrvatske u posljednjih 20 godina. Naime, osnivanjem ove službe počelo se razvijati poduzetništvo u pozitivnom smislu te riječi, pojavilo se tržište drvom u privatnim šumama kao i tržište šumama i šumskim zemljištem. Privatni vlasnici su dobili nešto novca za poboljšanje šuma u njihovom vlasništvu, počelo se s obnovom šumskih cesta, napravljeno je stotinjak programa gospodarenja za privatne šume, posađeno je više od pola milijuna sadnica i osnovane su udruge šumoposjednika i savez udruga. Još jednom apeliram na zastupnike i zastupnice vladajuće većine da dobro razmisle i da ne podrže donošenje ovog zakona s obzirom na to da sam uvjerena da će na Ustavnom sudu i ovaj zakon biti ukinut.
Ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Pa ovako kolegice Holy. Dobro znate što znači usklađivanje za zakonskom regulativom. Vi barem to dobro znate. E pa, osnivanje odnosno savjetodavne, Šumarske savjetodavne službe svakako nije usklađivanje sa europskom regulativom. I one EK koji je ... [[Govornica se ne razumije.]] da ga napamet ne govorim, ne govori o tome da se mora. Znači ne mora se. I ovaj cijeli zakon naravno da neosporno nema uopće ... [[Govornica se ne razumije.]] sa Ustavom i da se uopće preispituje ustavnost ovog zakona. Ma evo tu je kolega šumar iz vaše stranke i sigurno je on ponosan na svoju struku, ma i na Hrvatske šume koje imaju tradiciju 300 godina koje su očuvale sve ovo šumsko blago ovdje kod nas. I šume i šumsko zemljište i krš i sve ostalo. I tih 5 milijuna tona kisika koje od nas dobiju, pa nije to zato jer je država i bilo koja vlast koja je bila nije vodila brigu nego zato što je vodila brigu jer smatra da su šume u Hrvatskoj jako važne. To je nacionalno blago i nitko neće sebi dozvoliti apsolutno da bilo što protu ustavno napravi u tom smislu. I evo ga ja sam htjela samo to reći. Naime, opće površina koja je nad šumama. Ima jedna mala crtica, kolega zna i sad će mi pomoći. Došli su prije nekoliko godina stručnjaci iz Norveške [[Upadica Šeks: Hvala. Hvala.]] da se uči nešto o šumama. Međutim, oni su otišli od nas i vidjeli su da nas nemaju što naučiti u struci jer su vidjeli da su naše šume u stvarnosti u genijalnom stanju.
Dobro. Gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče sa suradnicima. Evo nam još jednog hitnog racionalizirajućeg zakona. Dakle, drugog zakona danas kojim se nešto ukida ili pripaja. Zbog jedinog obrazloženja u ocjeni stanja racionalizacija. Evo nam još jednog zakona, dakle koji nema ocjene stanja u smislu da se dokažu razlozi za ili protiv ovakvog zakonskog rješenja i koje će to imati posljedice na sveukupni sustav. Ne želeći hvaliti šumarsku savjetodavnu službu, ali ipak je to bio jedan mehanizam koji je malim šumo posjednicima garantirao određenu neovisnost i pružao im jednu dakle, nadu da će se i razvojem Šumarske savjetodavne službe možda i njenim restrukturiranjem njihov položaj poboljšati i unaprijediti. Ovako ovim zakonom Šumarska savjetodavna služba ako se već ne ukida onda se pripaja jednom trgovačkom društvu čime se zapravo stvara jedan monopol bez presedana koji ima izravnu posljedicu na položaj malih šumo posjednika. Danas smo čuli i da Hrvatske šume d.o.o. koje su a propos i upletene u niz skandala povezane njihovi viši dužnosnici ili dužnosnik je povezan i sa poslovanjem Fimi medijom zbog čega je uostalom i uhićen. Zatim tu je i kontraverza vezano uz nacionalnu inventuru šumskih resursa RH koju je studiju potpisao ministar Pankretić i koja se značajno razlikuje u kubicima godišnjim posjećenim kubicima drveta u odnosu na ono što tvrde Hrvatske šume što dakle stavlja u pitanje nekih dva milijuna kubika drveta za koja se ne zna je li postoje ili ne postoje, pa je to blago rečeno kontraverzno. I upravo te Hrvatske šume danas smo čuli imaju taj ... [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] certifikat ili PSC certifikat koji ima i neke vrlo važne zahtjeve vezane uz gospodarenje šumama. Ja bih osobno bio puno impresioniraniji sa ISO 14000 certifikatom za upravljanje okolišem. Ali na žalost Hrvatske šume taj certifikat barem koliko ja znam nemaju ili se ako ga imaju ne hvale njime na svojoj naslovnoj web stranici. Međutim, ovaj FSC certifikat je primijenjen velikim sustavima, velikim konglomeracijama i nije, ne štiti interese malih šumo posjednika kao što to primjerice čini ... [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] ili PFC certifikat. Zašto se recimo Hrvatske šume ne certificiraju i po toj certifikacijskoj shemi pa da vidimo njihovu dobru volju da žele zaštititi i unaprijediti male šumo posjednike. Ništa nije tu nekompatibilno da imaju certifikat i po dvije sheme. Time bi štoviše, dakle pokrili svoje područje djelovanja tim više što 22% šuma u Republici Hrvatskoj je u privatnom vlasništvu. Međutim i ovo rješenje koje mi danas ćemo očito zahvaljujući saborskoj većini prihvatiti, postavlja neke probleme vezano uz taj FSC certifikat, npr. točka 3.1, zahtjev 3.1 kaže da stanovništvo samo gospodari ili kontrolu povjerava svojom slobodnom voljom drugim agencijama. E sad neka mi netko kaže kojom su to slobodnom voljom mali šumoposjednici upravljanje sa šumarske savjetodavne službe prenijeli na jedno trgovačko društvo koje im zapravo ograničuje njihovo privatno vlasništvo. Zatim, točka 5.1 govori o ekonomskoj održivosti i odgovornosti, sigurno će Hrvatske šume morati prije recertifikacije odgovoriti i na ovo pitanje tih 1,8 milijuna kubika drveta, da li su oni sporni ili nisu, da li postoji ili nisu, odakle ta diskrepancija od izvještaja kojeg je potpisao Božidar Pankretić, i podataka, službenih podataka Hrvatskih šuma. Tu je zatim i zahtjev norme 5.3 FSC norme, zahtjev 5.3 minimiziranje otpada povezanog sa sječom. Pa samo pogledajte barem u nekim krajevima kako to izgleda kada Hrvatske šume provedu sječu, oni apsolutno ne poštuju privatno vlasništvo jer trupce izvlače preko privatnih parcela i to ne samo šumskih privatnih parcela i oranica, uzrokujući eroziju plodnog tla, i još po kišnom vremenu, tako da se stvaraju ogromne brazde, tako da lokalno stanovništvo nemoćno mora zatražiti zaštitu čak i saborskih zastupnika da se to stanje popravi. A ona sječika i katastrofa što ostane nakon izvlačenja tog drveta, to nikako nije sukladno sa zahtjevima 5.3 norme FSC-a. I da zaključim, ovakvo jedno rješenje nije dobro rješenje radi javne percepcije kako se nešto radi na racionalizaciji ovih agencija i paradržavnih institucija, bilo bi bolje da se šumarska savjetodavna služba unaprijedila, restrukturirala i radila svoj posao na očuvanju i unapređivanju interesa malih šumoposjednika. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Herman Sušnik. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Evo ja bih na kraju danas dosta duge diskusije zahvalio se svima vama koji ste uzeli učešća u svojoj diskusiji. Čulo se i puno stvari, i neki evo vidjeli smo da i podržavanje ovakvoga prijedloga zakona, jasno ima i drugih strana. Ono što mogu reći da ja osobno nisam pesimista u daljnjem radu i pomoći u gospodarenju privatnih šumoposjednika. Dapače mislim da će se s ovim načinom još brže i bolje i uspješnije raditi nego što se i do sada. Mogu reći da je šumarska savjetodavna služba pokrenula 2006. godine puno dobrih i kvalitetnih stvari, mi do 2005. godine u zakonu nismo imali nigdje propisano način opće funkcioniranja ili financiranja, da bolje da tako kažem, radova u privatnim šumama, zato se iz tog razloga nije puno ni radilo u njima. Nakon toga se je krenulo u dosta dobar posao. Dapače sada treba intenzivirati, tu se govorilo o trošenju sredstava i svemu ostalome, mogu samo reći da ovaj dio koji pripada privatnim šumama, troši se prema programima gospodarenja. To je danas malo i spomenuto u nekoliko navrata da je do sada napravljeno 142 tisuće hektara znači programa gospodarenja u privatnim šumama, od 581 tisuća koliko ih ima u Republici Hrvatskoj. I dapače sad tek treba ubrzati da se dođe do tih 581 tisuće hektara, znači uređeno programima da se vidi i sa privatnim šumoposjednicima što će se u njima raditi na jedan najbolji i najkvalitetniji način i nakon toga jasno da će se moći daleko više novaca funkcionalno potrošiti u tim posjedima. Mogu samo reći da evo što se tiče samog članka Ustava 52. da šume i šumska zemljišta, znači sve šume i šumska zemljišta, i državna i privatna su dobra od interesa za Republiku Hrvatsku, te imaju njezinu zaštitu. A ovim predloženim izmjenama Zakona o šumama ne dira se nikakvo privatno vlasništvo, niti se ikome oduzima njegovo pravo vlasništva. Znači sve što se radi, radi se u suradnji sa privatnim šumoposjednicima i nitko na njemu ne može ući sam u posjed a da se s njim jednostavno ne izdogovara i ne vidi što će se u tome raditi. Savjetodavna služba kako je sada formirana, znači ona prelazi u Hrvatske šume i tamo će biti formirana posebna služba, inače u Hrvatskim šumama, netko zna, netko ne zna, imaju službe pojedine, od ne znam uređivanja drugih stvari, tako da će se i u tom dijelu posebna služba formirati, ljudi će nastaviti sa svojim radom, što se tiče šumoposjednika i mislim da će to sve skupa biti od interesa za svih skupa, a napose pravih i malih ovih šumoposjednika koji su dosad bili zadovoljni, a mislim da evo sa zadnjim dogovorima i kad im se predstavi malo što će se dalje dešavati, da nema nekog posebnog, da ne kažem nezadovoljstva ili otpora, ljudi samo žele da se dalje još više ulaže u njihove šume. Dobro, to je bilo, dosta je bilo i drugih stvari. Mislim što se tiče monopola i to ne bih danas, mislim mogu odgovarati, ali govorim mislim da Hrvatske šume imaju funkciju da, ne samo da rade sa svojim radnim potencijalom, nego puno poslova daju na tržište, puno je kooperanata i privatnih poduzetnika vezano za Hrvatske šume, a s ovim se jasno ne umanjuje nikakav, odnosno ne povećava monopol Hrvatskim šumama, nego dapače dalje će se dobar dio tih radova, a govorim evo do 580 tisuća hektara treba još puno toga napraviti u njima, znači da će se i na tržište. I ja osobno ne brinem se za ove, nekoliko ovih tvrtki koje je formirano, koje se bave tim šumskim poslovima, one će imati dovoljno posla da mogu normalno funkcionirati, dapače i širiti svoje poslovanje. Evo još jedanput se zahvaljujem na diskusiji. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o šumama, hitni je postupak bio, P.Z. br. 602, predlagatelje je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane Odbora za zakonodavstvo te se o njima ne glasuje jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem dakle na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o šumama zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Izvolite se uključiti i glasovati. Rezultat. Ovaj zakon je prihvaćen većinom glasova, 74 glasa za, 4 suzdržana i 36 protiv.
Prelazimo na sljedeću točku. Još jedinu večeras – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 604 Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik u Ministarstvu zaštite, okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva Davor Mrduljaš će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Evo pred vama je prijedlog Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. Naime, sukladno zaključku Vlade sa sjednice održane 23. srpnja 2010. kojom se prihvaća prijedlog reorganizacije agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima predlaže se pripajanje Državnog geodetskog instituta Državnoj geodetskoj upravi. Sukladno ovome programu reorganizacije agencija te mjere reorganizacije uključuju 2 faze: ukidanje agencija i zavoda i pripajanje središnjim tijelima državne uprave, odnosno pripajanje više pravnih osoba u jednu pravnu osobu i provođenje reorganizacije kroz 2 faze. Prva faza je predlaganje, ukidanje i spajanje pravnih osoba s javnim ovlastima na koje se ne utječe na ispunjavanje obveza koje je RH preuzela tijekom pregovora za ulaz u pristupanje EU. A u drugoj fazi će se nakon provedenih tehničkih konzultacija i usklađivanja stajališta sa Europskom komisijom predložiti daljnja reorganizacija ostalih agencija i pravnih osoba s javnim ovlastima kao što je institut vezano za racionalizaciju. Treba reći da takav institut u tom području geodezije ni jedna europska zemlja nema. On je osnovan 1999. u vrijeme kada smo smatrali da je to s obzirom na stanje u geodetskoj struci koje je vladalo jer je u to vrijeme još bio na snazi Zakon iz 1974. godine pa je '99. godine donesen prvi put u samostalnoj, neovisnoj Hrvatskoj Zakon o državnoj izmjeri i katastru nekretnina kojim su se uredili odnosi u geodetskoj struci, uredilo pitanje katastra, državne izmjere i svih poslova koje radi geodetska uprava. To je sada jedna, možemo reći, solidna državna upravna organizacija ustrojena na najvišim nivoima profesionalne djelatnosti i de facto je institut na jedan način i izvršio svoju funkciju koja mu je krajem '90-ih godina bila namijenjena. U zadnje vrijeme on je obavljao poslove u skladu s 5-godišnjim programom za potrebe Državne geodetske uprave. Ti poslovi se privode kraju i nema razloga da se svi ti poslovi ne bi ubuduće obavljali u samoj Državnoj geodetskoj upravi. Tim više što je i Državna geodetska uprava novim Zakonom o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, odnosno ovim zakonom koji se sada ovim prijedlogom novelira dobila i određene poslove na izradi nacionalne infrastrukture poslovnih podataka na kojem će većina ljudi koji pređu u Državnu geodetsku upravu iz instituta, a to su kvalificirani ljudi za taj posao, nastaviti raditi na poslovima nacionalne infrastrukture poslovnih podataka. Taj nam je posao vrlo važan i moramo ga dovršiti negdje do konca 2012., početka 2013. Zakonom se prema tome ukida institut, uređuje pripajanje, utvrđuju poslovi koji se obavljaju u Državnoj geodetskoj upravi i to u Središnjem državnom uredu i uređuje pitanje unutarnjih općih akata Državne geodetske uprave, odnosno donošenja nove uredbe vezano za pripajanje Državne geodetske uprave kao i status službenika u tom institutu. Evo ovo bi bilo u najkraćim crtama. Nadam se da ćete prihvatiti ovaj prijedlog zakona kako bi što prije mogli, odnosno Državna geodetska uprava izraditi dopunu, izmjenu dopune svoje Uredbe o unutarnjem ustrojstvu i nastaviti daljnji rad na poslovima koje je slijede. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor za zakonodavstvo? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržati će prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina s konačnim prijedlogom zakona. Naime, predložena izmjena Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina u funkciji je daljnje provedbe programa gospodarskog oporavka RH s jedne strane i na tragu je prijedloga reorganizacije agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima koji je prijedlog definirala Vlada u srpnju ove godine. Naime, samim programom gospodarskog oporavka kao jedna od mjera reforma javne uprave jest racionalizacija pojedinih zavoda, agencija i drugih regulatornih tijela, a koja je reorganizacija kako je to i gospodin državni tajnik rekao predbilježena u 2 faze, jel'. U prvoj fazi bi se 14 postojećih regulatornih tijela uključilo, odnosno pripojilo ostalim tijelima državne uprave i drugim tijelima državne uprave i na taj način bi od 14 agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima praktično funkcioniralo 3 pravne osobe. A u drugom krugu, također kako je rekao državni tajnik, bi se u tehničkim konzultacijama sa Europskom komisijom definirali ona regulatorna tijela koja također nisu nužna u daljnjem tijeku pregovora, a kasnije jasno i u funkcioniranju RH kao jedne od članica EU. Ono što mi se također čini važnim za spomenuti to je da je na prošlotjednoj sjednici Vlade RH donesena odluka kojom se utvrđuju jedinstveni kriteriji koje moraju ispunjavati pojedine agencije, fondovi, zavodi ili druga regulatorna tijela kako bi mogli se na ta tijela koja bi se eventualno ubuduće osnovala mogli prenijeti poslovi koje danas obavljaju središnja državna tijela. Dakle, utvrđena su 4 kriterija koja moraju kumulativno ispunjavati pojedine agencije, zavodi i instituti da bi u budućnosti ako bi Vlada odlučila na ta tijela prenijeti određene javne ovlasti koje danas imaju središnja državna tijela da bi se uopće mogla funkcionirati. Mislim da su i u ovom segmentu i u ovoj predloženoj izmjeni zakona također ti kriteriji premda je sama izmjena zakona došla prije nego što je Vlada uputila ovaj zakon u proceduru, ali da je ukidanje Hrvatskog geodetskog instituta upravo na tragu tih mjera koje je na prošlotjednoj sjednici Vlade Vlada usvojila. Dakle, postoje 4 kriterija koje bi trebalo ispuniti novo regulatorno tijelo. A to je prvi i bitan kriterij jeste da se osnovano tijelo bavi isključivo i osnovano radi isključivo obavljanja poslova od javnog interesa, da je kao jedini osnivač Republike Hrvatska, te da u tom postupku Vlada Republike Hrvatske nosi osnivačka prava u tom tijelu, da većinu sredstava za rad tog tijela se ostvaruju ili iz državnog proračuna ili pak obavljanjem javnih ovlasti i 4. bitni kriterij da se određeni poslovi u tom novom tijelu u toj novoj agenciji mogu obavljati učinkovitije, svrsishodnije, ekonomičnije nego što bi to obavljalo središnje državno tijelo. Kada bi taj projekt preslikali na prijedlog ovog zakona, onda bi vidjeli da Državna geodetska uprava kao središnje državno tijelo koje obavlja poslove geodetske izmjere i katastra nekretnina jest upravo ono tijelo koje dana u ovakvoj situaciji može učinkovito bez Hrvatskog geodetskog instituta obavljati poslove i koje eto do danas obavljao HRvatski geodetski institut. Naime, i sam državni tajnik u svom uvodu je rekao da je Hrvatski geodetski institut nastao i proizašao iz Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina koji je donesen 1999., no sami je institut počeo sa svojim radom tek 2001. godine. I točno je što treba reći da je u to vrijeme kada je sam zakon donesen Državna geodetska uprava temeljem zakona koji je donesen 1999. imala određene prioritete, a ti su se prioriteti u prvom redu odnosili na reformu katastra nekretnina i zemljišne knjige. I gro poslova Državne geodetske uprave bio usmjeren upravo na reformu katastra nekretnina odnosno prelaskom iz katastra zemljišta na katastar nekretnina. I na određeni način kako je bila fokusirana na taj dio posla državne izmjere samim zakonom iz 1999. godine je osnovan institut kao jedno neovisno tijelo koje bi se bavilo određenim segmentom poslova koji su doista do tada bili u sustavu i u okviru poslova Državne geodetske uprave ali se htjelo Državnu geodetsku upravu rasteretit i da te poslove kontrole kvalitete geodetskih poslova i geodetskih usluga koji rade privatne tvrtke u Hrvatskoj može netko nadzirati i može kontrolirati, a da to ne bude kao što sam rekao u fokusu osnovnog temeljno posla Državne geodetske uprave. I u tih 9 godina koliko djeluje Hrvatski geodetski institut mislim da je uistinu polučio dobar uspjeh, pogotovo u dijelu koji se odnosi na geoinformatiku i na ostale poslove koje možemo podvući pod znanstvene poslove u geodetskoj struci ili pak visoko stručne geodetske poslove. Mislim da je u tom dijelu proteklih 9 godina doista Hrvatski geodetski institut ispunio svoju svrhu, ispunio svoj razlog zbog kojeg je osnovan i znam da je mnogim geodetima koji su i radili u samom institutu i oko instituta jasno na srcu upravo rad takvog instituta jer se na određeni način stjecao dojam da Hrvatski geodetski institut kao neovisno tijelo, iako je upitno koliko se može nazvati neovisnim tijelom kada ga je osnovala Vlada i kada u njegovom upravnom vijeću sjede predstavnici resornih ministarstava. Ali svejedno se stjecao dojam da on može neovisno nadzirati kvalitetu geodetskog proizvoda kojega proizvodi geodetska tvrtka u pravilu privatna geodetska tvrtka i da na taj način praktično Državne geodetske uprave kao najveći naručitelj radova u RH ne treba nadzirati kvalitetu posla i proizvoda koji njoj pruža određena privatna tvrtka u RH. No, nakon što evo u proteklih 10 godina i Državna geodetska uprava učinila velike pomake u smjeru provedbe Državne geodetske izmjere na cijelom teritoriju RH, nakon što je u ovom pravnom dijelu kvalitetno dobro osmišljen Hrvatski geodetski sustav i provedena na određeni način reforma ureda Državne geodetske uprave bilo kroz državne urede u središtima županija ili kroz njihove ispostave, čini mi se da je danas nema razloga da se ovakvim zakonom praktički ne objedine poslovi koje je do sada radio Hrvatski geodetski institut, da se ne objedine i ponovno dođu pod kapu Državne geodetske uprave. Na tom tragu je i gospodin tajnik govorio da praktično u Europi u koju ćemo ja se nadam vrlo brzo doći ovakav institut ne postoji već u pravilu Državne geodetske uprave kao središnja tijela te poslove i dalje obavljaju odnosno nisu imali taj prekida kao što je imala u RH Državne geodetske uprava kada je ovaj institut nastao. Prema tome, uvažavajući jasno kvalitetu poslova koje je Hrvatski geodetski institut obavljao, njegovu neovisnost određenu neovisnost u ocjeni kvalitete geodetskih poslova i geodetskih usluga koje pružaju geodetske tvrtke u Hrvatskoj u prvom redu i najvišoj Državnoj geodetskoj upravi i mi u klubu HDZ-a podržavamo. A na tragu ovoga svega što sam malo prije rekao prijedlog izmjena Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina i da te poslove kao što ih je od 1999. godine odnosno do 2001. godine kada je nastao ovaj institut mogu ponovno obavljati Državne geodetske uprave. No ono što bih svakako želio predložiti Vladi, Državnoj geodetskoj upravi da kada se bude ti poslovi nakon što ovaj zakon bude usvojen, a ja se nadam da će ovaj zakon biti usvojen, budu ponovno vratili u okrilje Državne geodetske uprave da u tom postupku vraćanja tih poslova u okrilje Državne geodetske uprave da se možda i osluhne prijedlog koji je dala Hrvatska komora inženjera u geodeziji, a to je da se u okviru same Državne geodetske uprave uspostavi sektor koji bi mogao biti samostalan u dijelu provođenja i obavljanja tih radova koje je do sada obavljao HRvatski geodetski institut. Naime, i sada ono što možda nije napisano u obrazloženju ovoga zakona i sada Državna geodetska uprava premda postoji Hrvatski geodetski institut ipak u dijelu koji se odnosi na državnu izmjeru i na izradu katastarskih elaborata i svega onoga što se radi za potrebe katastra u Hrvatskoj kontrolu tih proizvoda, kontrolu tih usluga i tih poslova obavlja Državne geodetske uprava. Prema tome, taj posao u cijelosti nije izašao nikada iz Državne geodetske uprave osim u dijelu koji se odnosi prvenstveno rekao sam na geoinformatiku. Pa prema tome, bilo bi dobro kada se budu ti poslovi ponovno u potpunosti vraćali u okrilje Državne geodetske uprave eventualno razmisli o osnivanju posebnog sektora koji bi te poslove kvalitetno mogao obavljati i da ne bude u okviru dva postojeća sektora koja jesu u Državne geodetske upravi. Evo, držim da je ovakav prijedlog zakona dobro osmišljen, da je on praktično na tragu acquisa kojemu težimo i kojega provodimo tijekom postupka usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije. Ja mislim da ovakav zakon trebamo podržati i mislim da će ga i podržati, a ono što je najmanje bitno i geodetska struka u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Klub SDP-a, gospođa zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam, poštovani potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Na samom početku izlaganja želim reći da klub SDP-a neće podržati donošenje izmjena Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina kojim Vlada predlaže Saboru da ukine i Hrvatski geodetski institut, jedno 14 upravnih organizacija koje Vlada ukida pod izlikom uštede i racionalizacije državne uprave. Na samom početku želim naglasiti da je Hrvatski geodetski institut koji se ukida provedbom Vladinog plana navodne racionalizacije uprave i uštede novca poreznih obveznika. Zbog čega to ističemo? Zbog toga što se ova Vlada bez obzira na to je li joj na čelu danas otpisani bivši premijer Sanader, a donedavno veliki vođa kojem se klicalo s oduševljenjem iz svih HDZ-ovih grla ili je na čelu te Vlade sadašnja premijerka, gospođa Kosor, a donedavna desna ruka danas otpisanog premijerka, navodno beskompromisno zalaže da Hrvatska bude zemlja znanja, a upravo je temeljna funkcija instituta da budu rasadnici znanja i mjesta konkretne primjene akademskih znanja. Žalosno je što Vlada nije razmišljala o tome da je neobično da u zemlji znanja, u zemlji koja ima ogromne probleme u katastru geodetska struka nema svoj institut koji se bavi razvojem, znanošću i stručnih radom. O uštedi novca poreznih obveznika ukidanjem ovog instituta također nema ni riječi jer je u Hrvatski geodetski institut uloženo puno novca, ne samo iz državnog proračuna već i iz međunarodnih sporazuma i donacija pa je ukidanje ovog instituta između ostaloga i međunarodni debakl. Od 2001. godine kada je institut započeo s radom, Kraljevina Norveška uložila je znatna sredstva za izgradnju kapaciteta Hrvatskog geodetskog instituta kao važnog faktora u procesu proizvodnje nacionalnih geopodataka. Jednostavnije rečeno, uloga instituta je obavljanje neovisne kontrole kvalitete geodetskih proizvoda, npr. karata koje izrađuju privatne geodetske tvrtke. U klubu SDP-a nas zanima na koji će način Vlada i Sabor objasniti Norveškoj zašto se ukida ono u što je Norveška uložila milijune eura u želji da pomogne Hrvatskoj u uvođenju još uvijek vladajućeg kaosa u sektoru državne izmjere i katastra. Podsjećamo da je u institutu zaposleno 27 visoko obrazovanih stručnjaka i stručnjakinja, doktora znanosti, magistara, diplomiranih inženjera koji su u proteklih 10-tak godina objavili izniman broj znanstveno-stručnih radova, cijeli niz stručnih i geodetskih radova od interesa za državu, da institut vodi evidenciju zemljopisnih imena i još puno puno toga. Jedan od najzanimljivijih projekata je projekt uspostave sustava za identifikaciju zemljišnih čestica LPIC u Republici Hrvatskoj koji je donijela, apsurda li, upravo Vlada Republike Hrvatske. Ovaj je projekt važan zbog pristupa Hrvatske Europskoj uniji. U svom nacionalnom programu Vlada prepoznaje institut kao bitan faktor u smislu harmonizacije s direktivama Europske unije, ali joj je onda odjednom od druge polovice srpnja sviće da institut ustvari više i nije potreban. Valjda zato što je Hrvatska danas jedna od članica Europske unije. U prijedlogu reorganizacije agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima Vlada navodi i preklapanje poslova, no nikakvih preklapanja poslova između instituta i Državne geodetske uprave nema, a djelatnost koju institut obavlja nitko drugi u Republici Hrvatskoj nije odrađivao. Sukladno još uvijek važećem Zakonu o državnoj izmjeri i katastru nekretnina Hrvatski geodetski institut obavlja stručne, istraživačke i razvojne poslove Državne izmjere i katastara nekretnina za Državnu geodetsku upravu, to je članak 132. Ovim zakonom se planira pripojenje instituta Državnoj geodetskoj upravi ne na način da ljudi iz instituta nastave raditi svoje dosadašnje poslove u nekoj novoj jedinici u sklopu Državne geodetske uprave poput razvojnog odjela, već da ih se jednostavno baci na slobodna službenička radna mjesta za koja opet treba odobrenje Ministarstva uprave. Podsjećamo da je temeljni koncept i vizija instituta bila da ovaj institut bude trajna, a ne privremena institucija, a kako se sada od strane Vlade pokušava podvaliti jer je jedino na taj način moguć razvoj i kumulacija znanja, vještina, razvoj i stvaranje dodanih vrijednosti u okviru geodetske struke. Ideja je bila i da se uz pomoć instituta radi na uređenju i promociji struke na nacionalnih razini uz razgraničenje pravno-administrativnih od stručno-specijalističkih poslova koji su od interesa za nacionalni geodetski prostor tj. državu, da se stvori ravnoteža između javnog i privatnog sektora u smislu obavljanja specijalističkih i razvojnih poslova koji nisu niti mogu biti uvijek profitabilni na prvu, iako su neophodni i dugoročno profitabilni u smislu javnog ili općeg interesa. Drugim riječima, institut se bavi poslovima koji se po naravi stvari ne mogu ili ne smiju povjeriti privatnom sektoru, osim u slučaju najradikalnijeg neoliberalizma. Institut je u proteklih 10-tak godina svog postojanja zbog toga postao svojevrsna jezgra stručne i visoko stručne izvrsnosti koja neopterećena cehovskim interesima i interesima profita i kapitala iz privatnog sektora kumulativno djeluje u interesu javnog odnosno općeg dobra za dobrobit strukture i geodezije u nacionalnim okvirima. Zbog svega toga je apsolutno netočna tvrdnja ravanatelja Državne geodetske uprave koji je na sjednici matičnog Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo obrazložio da je institut osnovan privremeno dok se ne odrade neki važni poslovi. U SDP-u naglašavamo da su svi zaposleni u institutu potpisali ugovore o radu na neodređeno, a to znači da se planiralo da institut potraje kao institucija. Neozbiljna je i tvrdnja ravnatelja uprave da će neposredna financijska ušteda ovog pripajanja biti približno pola milijuna kuna, dok će indirektne uštede biti puno već. U klub SDP-a apsolutno nam je nejasno odakle je izvučena ova cifra jer će svi zaposleni u institutu i dalje biti zaposleni u državnoj upravi, a troškovi preseljenja djelatnika instituta u upravu sigurno će koštati, a neće gomilati novce kao što se tvrdi. Upravo suprotno tvrdnjama ravnatelja, indirektne štete bit će puno veće jer će se dio poslova prebaciti u privatni sektor, a to znači odljev 10-tak milijuna kuna iz proračuna godišnje. No tko zna, možda je upravo prelijevanje državnog novca u privatne džepove, džepove poduzetnika i vlasnika tvrtki bliskim vladajućem HDZ-u u biti stvarna namjera ovog navodno štedljivog i racionalizirajućeg zakona. O tome govore mnogi koji su dobro upućeni u ovaj segment tržišta, a među onima koji će sigurno profitirati od donošenja ovog zakona posebice ističu vlasnika jedne privatne tvrtke koji je do sada bio veliki miljenik vladajuće HDZ-ove elite. Tko je to i o kojoj se tvrtci radi lako mogu doznati svi koji zatraže informaciju s kojoj je geodetskom tvrtkom Hrvatska država najviše poslovala u posljednjih 7 godina.
Hvala. Gospodin zastupnik Miljenko Dorić u ime kluba HNS-a, HSU-a. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika jeste za racionalizaciju javne uprave, ona je glomazna, ona je skupa i ona je često puta neučinkovita. Mi smo iz tog razloga da ju se učini stručnijom i učinkovitijom na dobrobit naših građana. Mi smo dakle za jednu modernu javnu upravu ali kolegice i kolege mislim da danas ne radimo dobro. Kolegica Holy je izrekla veliki dio onoga što sam ja mislio reći, pa ću ja znatno skratiti svoje izlaganje. Kada se krene u racionalizaciju onda valjda zastupnici hrvatskih građana imaju pravo znati barem neke minimalne podatke, argumente temeljem kojih ćemo obrazložiti našim građanima zašto smo digli ruku za ili protiv nekog zakonskog prijedloga. Dajte dozvolite da vam pročitam iz ovog prijedloga zakona samo dvije rečenice. Ocjena stanja, dakle ona ocjena koja nam daje za pravo da krenemo u nekakvu reorganizaciju. I da li ste pročitali tu ocjenu stanja. Jedna jedina rečenica od četiri se odnosi na ocjenu stanja i ta glasi: "Hrvatski geodetski institut je pravna osoba sa pravnim ovlastima koja se sukladno navedenoj reorganizaciji pripaja Državnoj geodetskoj upravi." Ništa više. Temeljem te rečenice ja bih morao znati da li treba ili ne treba raditi pomake. Ja se zahvaljujem kolegi Bačiću, sad je otišao on nam je iznio niz podataka. Zahvaljujem se i kolegici Holy koja je iznijela niz podataka, ali to nije njihov zadatak. Valjda je zadatak predlagatelja da argumentira zašto krećemo u određenu reorganizaciju, reformu, promjene, izmjene ili kako hoćete. Onda posljedice koje će donošenjem izmjena zakona proistječi. Kolegice i kolege, jedna jedina rečenica. Da li je to korektan odnos prema nama saborskim zastupnicima? Da li je to relacija i način komunikacije između Vlade i najvišeg predstavničkog tijela? Ja ponavljam naš klub jeste za promjene i jesmo za uštede, jesmo za poboljšanje stručnosti i razine usluga ali ne na ovaj način. Godinama upozoravamo da formiramo preveliki broj instituta, agencija, fondova i koječega. Sad odjednom u 8 dana sve ćemo ukinuti i sve na bitno drugačiji način organizirati. Mislim da je to zaista neprihvatljivo i uistinu neozbiljno. Ako tvrdimo da će ovom reorganizacijom biti bolje, onda je bilo logično da čujemo što to nije valjalo u radu Hrvatskog geodetskog instituta. Ja ne znam što nije valjalo i zbog čega ih sada odjednom ukidamo i pripajamo 27 ljudi ako sam dobro zapamtio sada Državnoj geodetskoj upravi. Čuo sam od kolege Bačića da se namjerava tamo formirati sektor, novi sektor gdje će ti ljudi raditi i biti uposleni. Dakle, doznajem to u tijeku rasprave. Da li je to stvarno nešto ili da li je taj način rada prihvatljiv za vas kolegice i kolege? Ja se nadam da nije, ja se zaista nadam da nije. Ovdje ne prozivam ni vas s lijeve ni s desne strane. Gledam na to kao zastupnike da li možemo i smijemo na ovaj način raditi. Državni tajnik jeste nešto više rekao u uvodnom izlaganju no što piše ovdje. Ali i sam je rekao u najkraćim crtama. Ja smatram da bi on imao pravo u najkraćim crtama ispričati ovu priču, da imamo na papiru cjelovitu priču. Ali mi ju nemamo. Onda ni on nema pravo u najkraćim crtama nama ispričati ono što se želi postići itd. Ja kolegice i kolege, čitajući ove zakone jer sam zadužen u klubu za tri zakona ne znam koliko će se smanjiti broj djelatnika koji će se baviti ovim poslovima. Tri, četiri, pet? Da li ćemo ukupno kroz ovih desetak zakona smanjiti javnu upravu, državnu upravu za ne znam desetak, 20, 50, 150 ljudi. Kolegice i kolege, koliko ćemo mi uštedjeti? Kolika je ušteda? Da li ste ikada čuli u tijeku današnjeg dana neku brojku? Da li ćemo mi uštedjeti 50, 150, 2, 7, 8 milijuna kuna? Nadalje, bilo bi logično da nam se kaže ako ćemo toliko uštedjeti i ako je to reorganizacija u što ćemo ih investirati, u što ćemo uložiti? Da li će to biti stvarno u gospodarstvo koje se provlači kroz neke od ovih zakona i spominje itd. u okviru oporavka gospodarske krvne slike koja nam je takva kakva je. Ali ja o tome ništa danas nisam čuo. Da li ćemo kolegice i kolege iskoristiti ovu priliku da se kadrovski vraćamo, jer ovo je prilika da se oni koji su stručni i sposobni unaprijede, postave i pozicioniraju tako da će oni određene poslove voditi, a da se otpuste oni koji nisu bili za posao koji su obavljali, koji su na te poslove došli znamo na koji način, kroz plemenske, kroz partijske, kroz prijateljske i druge odnose. Ovo je prilika! U organiziranim državama se reorganizacije koriste i za stručno jačanje tih i takvih tijela o kojima mi danas razgovaramo. Ja o tome nisam ništa čuo! Ovo je prilika. Dakle, ponavljam kolegice i kolege, svaki ozbiljan čovjek neće i ne može si dozvoliti da raspravlja o ovakvom zakonu bez tih elemenata. Ja zato neću ovdje niti imam pravo ispred mog kluba reći dal' će i kako koji od članova našega kluba podržati ili neće podržati ovaj zakon. Ja zaista neću to reći. Oni neka sami odluče. Ja moram reći da sam apsolutno razočaran ovakvim načinom rada i da ne prihvaćam da se ovako radi u buduće. Hvala lijepa.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Ispravljam netočan navod kolege Dorića koji je rekao da je kolega zastupnik Bačić rekao da će se u Državnoj geodetskoj upravi formirati novi sektor koji će preuzeti funkcije Hrvatskog geodetskog instituta. Kolega Bačić je rekao da se on nada da će se formirati sektor. Dakle, čak niti to nije izvjesno i to je u biti jedna sramotna situacija da mi zastupnici po tko zna koji put nismo dobili suvislo objašnjenje i ocjenu stanja što se nekim zakonom postiže i koji će mu biti konačni rezultati.
Gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Nema je. I gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče. Evo u ovim kasno popodnevnim satima pade još jedan institut ili državna organizacija kao žrtva racionalizacije i nade u gospodarski oporavak. Da, u točki 4. obrazloženja prijedloga za donošenje zakona po hitnom postupku piše da se sukladno Poslovniku Hrvatskog sabora predlaže donošenje ovog zakona jer se ovim zakonom provodi jedna od mjera utvrđena programom gospodarskog oporavka. Pa sad ja bih zaista volio znati kvantificirane pokazatelje koliki će učinak na gospodarski oporavak i rast GDP-a u Republici Hrvatskoj imati ovaj institut kada se pripoji državnoj geodetskoj upravi. Kako nas je danas krenulo, mogli smo evo sada u ovim kasnim satima daleko od očiju javnosti primjerice pripojiti institut Ruđer Bošković Ministarstvu znanosti, pa bi tako vjerojatno još doprinijeli gospodarskom oporavku i racionalizaciji državne uprave u Republici Hrvatskoj. Ovo je po tko zna koji puta da mi imamo pred sobom jedan zakon koji nema nikakvu projekciju, analizu cost benefita što se dobiva, što se gubi. Državni geodetski institut evo ima za djelatnost da sudjeluje u planiranju i izvedbi osnovnih geodetskih radova, izvodi razvojno istraživačke projekte, kontrolira kvalitetu prikupljanja i obrade prostornih podataka te izrade proizvoda državne geodetske uprave, pruža podršku u uspostavi baze podataka državne geodetske uprave, ustrojava i vodi evidenciju zemljopisnih imena kao nematerijalne kulturne baštine, zašto je ušao i u bazu podataka u kojoj je Hrvatska putem Državnog geodetskog instituta jedina zemlja koja nije članica Europske unije. Državni geodetski institut radi na standardizaciji i normiranju geodetskih radova i postupaka. Dakle možemo reći da on provodi stručno znanstvene poslove koji su izuzetno važni za normalno djelovanje i gospodarski rast Republike Hrvatske, jer danas možemo eto se referirati i na gospodina Van Dorena koji je izjavio da zbog korupcije nema stranih ulaganja u Hrvatsku i zbog opstrukcije, a apostrofirao je i nesređeni katastar koji doprinosi pravnoj nesigurnosti investitora i građana. Prisjetimo se i situacije iz vremena Račanove koalicijske Vlade, kada je Ministarstvo znanosti dodijelilo nekoliko desetaka stipendija geodetima iz Bosne i Hercegovine jer hrvatski građani u Bosni i Hercegovini su se osjetili ili osjećaju nesigurni, pravno nesigurni, budući da u Bosni i Hercegovini postoji manjak geodeta hrvatske narodnosti. Na žalost tada nije bilo dovoljnog odziva, ali to pokazuje jednu izuzetnu važnost ove struke na cjelokupno društvo i gospodarstvo. Bez riješenog katastra nema niti dobro vođene gruntovnice, a onda pati i cjelokupno gospodarstvo. To je notorna činjenica. Državni geodetski institut je osiguravao neovisnost državnoj geodetskoj upravi i ako se gleda i priopćenje jednih i drugih, i jedni i drugi su iznenađeni ovim zakonskim rješenjem, jer su imali i jedni i drugi različite razvojne planove vezano uz gospodarenje prostorom. Štovane kolegice i kolege, vezano uz gospodarenje prostorom prvi institut u Republici Hrvatskoj koji je pao kao žrtva pretvorbe i privatizacije je bio urbanistički institut Republike Hrvatske, koji je vodio brigu o gospodarenju prostorom u Republici Hrvatskoj na jedan holistički sustavni način. Mi danas takve institucije nemamo, o prostoru se brinu arhitekti, a katastar, djelatnost geodetskog instituta i državne geodetske uprave jest ono što treba biti početni korak za gospodarenje prostorom kako je primjereno razvijenim demokratskim državama, koja mi na žalost nismo, evo danas i u Jutarnjem listu gledam one rugobe od arhitektonskih rješenja. Pa tko to uopće može i zamisliti, a kamoli u pravnoj državi dopustiti. Umjesto da idemo razvijati sustav dalje, mi zbog par tisuća kuna, koliko vjerojatno koštaju uprave, naknade članovima upravnog odbora geodetskog instituta, idemo raditi jednu neizvjesnu radnju pripajanje, a da se to uopće nije niti promislilo, nije se pripremilo. Državna geodetska uprava nije se explicite očitovala, nije joj niti naređeno da osnuje zasebni sektor koji bi onda prihvatio ovaj siroti geodetski institut. Poznavajući dostojanstven, pametan, dobar, važan rad Državne geodetske uprave smatram da će sve završiti prilično dobro, ali ne zbog toga što Vlada zna što radi i što sustavno radi pametne stvari nego zato što su ipak u ovom polju razumni ljudi koji vode računa o napretku struke u RH. Hvala lijepa.
Hvala. Jedan ispravak, jedna replika. Ispravak, gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Pa ima niz netočnih navoda kod zastupnika Franića, pa mogu od otraga krenuti, od ovoga što je rekao da Vlada ne zna što radi, ali da srećom imamo znanost. Znanost imamo i Vlada zna što radi. Ako je gospodin Franić dobro pročitao sve o čemu se radi onda će znati da je Hrvatska preuzela u postupku pristupanja EU prijedlog reorganizacije agencije, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. Ovdje se radi o programu gospodarskog oporavka, ali dio tog programa je mjera, a ta jedna mjera odnosi se ovdje mjera reforme javne uprave. I upravo je napravljena analiza i ovaj institut o kojem nitko ne govori loše, dapače sve najbolje. On će se u cilju te racionalizacije pripojiti Državnoj geodetskoj upravi. Mislim da nema nikakvog spora oko toga. A što se tiče vašeg Ruđera Boškovića ja bih samo rekla jednu, molim vas, a to nisam čula da se je netko od vas javio kad se je skulptura Nikole Tesle spustila u ulicu Nikole Tesle i to dogovorom SDP-a sa ravnateljem Ruđera Boškovića, dakle napravljen je kulturološki genocid, stavili ste ga ispod drveta da danas nitko na njega ni ne gleda. Tada nisam čula da ste se javili protiv toga, da ste digli svoj glas kao znanstvenik.
Dobro. Replika, gospođa zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani kolega Franiću, poštovani potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Ja se slažem s vama da smo zapravo u reorganizaciji, odnosno ukidanje, odnosno pripajanje i ovog instituta kao i svih onih o kojima smo razgovarali danas, a čini mi se razgovarati i sutra zapravo došao temeljem pa možda i užurbanih nedovoljno osmišljenih i nedovoljno analiziranih odluka Vlade. To je sve zapisano u gospodarskom programu oporavka što je opredmećeno kroz jedan zaključak Vlade negdje krajem srpnja mjeseca. Dokaz za tu tvrdnju je da dokument koji se zove jedinstveni kriterij za ustrojavanje agencija, zavoda i drugih regulatornih tijela prijedlog nosi datum listopad 2010. Taj dokument koji bi zapravo trebao biti osnova da vidimo što imamo, što nemamo, kako ono što nam treba trebamo ustrojiti i po kojim kriterijima još nije donesen. A logika u normalno funkcionirajućoj državi je bilo da prvo donesemo ovaj dokument koji s datumom listopad 2010. nosi ime prijedloga i još nije usvojen, a da tek onda temeljem jasnih kriterija, temeljem jasne analize donesemo zapravo odluke o tome koje agencije, koje institute, koje fondove pripajati, ukidati, smanjivati. Inače dolazimo do apsurdnih situacija. Mi smo pred ljeto ukinuli Agenciju za obrazovanje, za cjeloživotno učenje i obrazovanje odraslih i pripojili Agenciji za strukovno obrazovanje i to smo rekli da će nam učiniti uštede. Kolegice i kolege koje su uštede? Te 2 agencije i dalje djeluju svaka u svojem prostoru, u istim prostorima u kojima su djelovale. U njima rade potpuno isti ljudi, a mi smo zapravo onu priču o akreditaciji cjeloživotnog učenja u potpunosti izgubili. Mene isto, moram priznati, zanima koliko ćemo mi zapravo novaca uštedjeti i molim gospodina državnog tajnika da nam u završnom obraćanju kaže točno u kunu koliko ćemo uštedjeti novaca primjenom ovog zakona. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Franić.
I štovana kolegice Lugarić apsolutno nije jasno koje su to stručnjake, koje su to ne ljude iz geodetske struke nego recimo ekonomiste konzultirali glede ovog zakona. Pravila lijepog ponašanja bi nalagala da su barem pozvali ravnatelja Državnog geodetskog instituta i sa njime porazgovarali da se vidi koji su to pogodnosti, koje su to negativnosti ovakvog jednoga radikalnog poteza. Jer pazite, mi jedan institut pripajamo državnoj upravi, tijelu državne uprave. Kao što smo prije jednu službu pripojili trgovačkom društvu, a prije toga također ovoga državnoj upravi u onom prvom zakonu. Dakle, kakve su to racionalizacije i koji su to stručnjaci savjetovali ove uštede i koji su to, slažem se, želim danas cijeli dan čuti koje su to zapravo uštede koje ćemo mi ovim zakonima donijeti. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Davor Mrduljaš. Izvolite.
Evo, ja bih se samo kratko zahvalio na konstruktivnoj raspravi. Uvjeravam vas da pripajanjem ovog instituta Državnoj geodetskoj upravi neće zamrijeti geodetski posao naročito u ovom dijelu stručnosti i pogotovo geoinformacijskog sustava na kojem je institut najviše radio. Uštede su financijske negdje oko 500 tisuća kuna. Nitko neće ostati od ovih 27 ljudi, 27, 28 bez posla jer će biti raspoređeni. A Uredbom o unutarnjem ustrojstvu Državne geodetske uprave će se voditi računa o svim poslovima. Ja kažem pred nama su sad prvenstveni poslovi nacionalne infrastrukture prostornih podataka po Zakonu o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. To nam je vezano i za EU. Donijeli smo i onaj Pravilnik o metapodacima na tome se radi, to je jedan dosta velik, složen i kompliciran posao. Što se tiče donacija Norveške, kraljevina Norveška je to donirala RH, a ne izravno institutu nego RH. Prema tome, ta sredstva nisu uzalud bačena. Sva ta oprema i ovo sve će to ući u sastav Državne geodetske uprave i sa time će se dalje racionalno i upravljati i koristiti. Karte imamo, završili smo hrvatsku kartu, imamo sva područja snimljena što do sada nismo imali, sve ostale podloge su u ovome, a ovim nije točna tvrdnja i to ne mogu prihvatiti da se zbog toga pogoduje nekome od privatnih tvrtki u RH. Nećemo imenovati nikoga, ali ako ćemo govoriti već o tvrtkama onda je ta tvrtka i u Europi i u svijetu priznata i Vlada sigurno pa ni Državne geodetske uprava ne pogoduje toj tvrtci. Evo, toliko. Nadam se da ćete prihvatiti zakon, a vidjet ćete da će se i uredbom o unutarnjem ustrojstvu koju mi moramo i ovako i onako kod Državne geodetske uprave mijenjati, jer se Državne geodetske uprava mora uskladiti sa Zakonom o sudovima u dijelu koji se odnosi na zemljišno-knjižne urade i na gruntovnice. Tu moramo dobiti da su ona na istom području tako da će uredba možda biti i nešto šira oko organizacije, ali svi ti ljudi bit će sukladno odgovarajuće svim ovim znanjima i sposobnostima raspoređeni na pravodobne poslove. Da li će biti jedan, dva, tri ili pet sektora to je sada manje važno i kako se zovu ali će sigurno obavljati poslove koje trebaju obavljati, a na jedan način racionaliziramo što nećemo morati zapošljavati ljude izvan sustava, već dobivamo ljude sa iskustvom. Tako da ni iz geodetske uprave neće morati davati nekakve suglasnosti za primanje novih ljudi. Što se tiče inače geodeta treba reći da su oni sretni u ovoj recesijskoj situaciji u svijetu jer zapravo u HRvatskoj je jedna od jedinih struka gdje postoji puna zaposlenost. Stvarno postoji puna zaposlenost i stvarno svi imaju posla. Ne može se nitko od njih požaliti da nema posla. Kaos nije u katastru, izmjere napreduju, katastar se sređuje, katastar je velikim, velikim dijelom sređen. Tu postoji jedno jedan mali nesrazmjer u odnosu na gruntovnice i zemljišne knjige što je sa katastar otišao puno više naprijed nego zemljišne knjige, međutim i tu smo sada pri kraju usuglašavanja, tako da će i one izmjere koje je katastar proveo i općinski sudovi odnosno njihove gruntovnice što prije provesti. Završava se zajednički informacijski sustav, on bi do kraja godine trebao proraditi na geo portalu, tako da ćemo za veći dio HRvatske sada imati identificirane i usklađene podatke. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavljamo sutra u 9,30 sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o športu i nakon toga sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju i nakon toga Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 604. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 77 glasova za, 1 suzdržan i 39 protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dobro jutro, dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa radom sa točkom dnevnog reda koja je najavljena, a to je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o športu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br.606 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku sukladno članku 150. Poslovnika. Hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obitelj, mladež i šport. Izvješća ste primili na sjednici, amandman je podnio Klub zastupnika HDZ-a. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Gospođa Dijana Vican, državna tajnica u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa. Izvolite.