Poštovani zastupniče tražim stanku Reformista i Stranke rada i solidarnosti pauzu od 10 minuta.
U redu. Morate navesti samo temu traženja stanke.
Razlog je Zakon o području posebne državne skrbi, ravnomjernog razvoja i možemo reći informiranosti tog područja HTV-a.
Zahvaljujem. Odobravam stanku. A ima još zastupnica.
Poštovani predsjedniče tražim stanku u ime kluba HDZ-a vezano za zadnje slučajeve spolnog zlostavljanja djece i potrebu izmjena kaznenog i još nekih zakona.
Ima li još netko od zastupnika? Izvolite.
Evo poštovani predsjedniče ja bi tražio stanku u vezi urbanističkog nasilja koje se vrši nad građanima Grada Zagreba.
Hvala. Ima li još netko od zastupnika koji traži stanku? Odobravam stanku od 10 minuta. Izvolite. STANKA U 09,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Prije nego nastavimo sa radom jedna obavijest. Sjednica Odbora za pravosuđe zakazana danas u 10 sati održat će se danas u 11,00 sati. Nastavljamo sa radom. Prvi klub koji je zatražio stanku je Klub reformista i njihov predstavnik zastupnik Darinko Dumbović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo, poštovana gospodo koji ste danas ovdje. Meni je posebno drago i veliko mi je zadovoljstvo što vas mogu pozdraviti kao saborski zastupnik 6. izborne jedinice iz grada Petrinje kao gradonačelnik koji ima jako puno problema i prije svega jednu veliku obvezu da se zahvalim predsjedniku i na kraju krajeva svemu onome što sve danas budemo ovdje razgovarali, a pogotovo o temi koja je vrlo aktualna u području od posebne državne skrbi, o zakonu koji nije primjeren prije svega za sve one ljude koji nemaju siguran dom za prije svega budućnost svoje obitelji, siguran dom za sve one građane Hrvate koji su došli iz Bosne i Hercegovine, siguran dom za Hrvate koji su došli iz Vojvodine, za Hrvate koji su došli iz Kosova koji su iza sebe možemo reći donesli ono što je najvažnije vrijednost i bogatstvo i kulturu i sadržaj života na našem području. Ne imati sigurnu budućnost u svojoj kući to znači da smo kao država promašili ono što smo sve obećali mnogima koji se nalaze u tim kućama, a neki se nalaze i 10 i 20 godina. Taj isti zakon mi kao Reformisti prije 7 mjeseci smo ovdje dali kao prijedlog zakona kojeg je glatko odbila bivša Vlada i dala do znanja da nema ništa od toga. Ja ovdje želim da taj isti zakon o području posebne državne skrbi kako prije svega svima građanima dati ono što je najvažnije a to je dom, to je sigurnost, to je budućnost i da vidimo da li ćemo imati dovoljni senzibilitet upravo ovdje u ovom Hrvatskom saboru. Hrvati iz Kosova imaju neizvjesnu budućnost jer su desetke godina u jednom prognaničkom naselju Mala Gorica. Sada bi se trebali preseliti u jedno novo prognaničko naselje to je Dumače. Međutim, ovdje moramo znati da država Hrvatska i Sabor ovaj treba donesti mnoge odluke da se stvaraju prije svega nove agencije ne znam za otoke, za Korčulu, za hajmo reći za Lošinj i za sve ostalo. Međutim, Agencija za stambeno zbrinjavanje koja vodi brigu o svim onim područjima od posebne državne skrbi želi na neki način prebaciti lopticu i sve ono što su stvorene navike upravo kroz prognanička naselja, onaj dio financijskog tereta prebaciti na lokalnu samoupravu. 23 000 eura je prognaničko naselje koštalo u Maloj Gorici Republiku Hrvatsku mjesec dana. Godišnje 2 milijuna. Ti ljudi su dobili neke navike da ne plaćaju struju, vodu, hranu i sve ostalo. Međutim, kad uđu u to novo prognaničko naselje Dumače doći će na teret upravo lokalne samouprave. U našoj precentraliziranoj državi kad pogledamo fiskalnu politiku prema upravo područjima od posebne državne skrbi onda mogu reći kao gradonačelnik da gubimo najmanje 10 milijuna kuna koje više nećemo imati. Vraćajući se i gledajući da nismo uspjeli dobiti ono i što nam se otelo od Vlade RH, a to su objekti za koje smo dobivali, za vojne objekte i bliže 3 milijuna za komunalne naknade. Gledajući ako nam dođe još novih dva milijuna obaveza koje lagano ali sigurno država baca u krilo lokalne samouprave, mislim da to neće biti korektno. Nadam se da danas sam trebao biti u jednoj emisiji o indeksaciji lijepe naše domovine, međutim jednostavno sam izbačen. Volio bih da HRT i politika HRT-a bude ravnomjerno raspoređena sa informacijama i na području od posebne državne skrbi i da pokažu senzibilitet jel bojim se da će proći još dugo vremena da lijepom našom 100 tisuća ljudi od Une do Kupe još neće vidjet bar 20 godina bez razlike što su u Čitluku bili bar tri puta. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem zastupniku Dumboviću. Sljedeći Klub zastupnika koji se javio za stanku je Klub zastupnika HDZ-a i u njihovo ime zastupnice Irena Petrijevčanin Vuksanović.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Nažalost, vidjeli smo za vikend je opet naslovnice punio jedan slučaj koji se opetovano događa, riječ je o spolnoj zloupotrebi djeteta, nažalost ovaj puta je bilo riječ o djevojčicama od osam i devet godina i tražili smo stanku u ime kluba HDZ-a zato da bi upozorili javnost i da bi dali do znanja da klub HDZ-a vodi brigu i da će u dogledno vrijeme uslijediti i izmjene zakona koje su prijeko potrebne. Prije točno mjesec dana bio je također jedan drugi slučaj i ono o čemu se ovdje radi da svjedočimo da se opetovano događaju slučajevi da osobe koje rade s djecom ili su već evidentirane za spolno zlostavljanje ne bivaju kažnjene na adekvatan način odnosno preventivno djelovanje nije također u skladu sa onim kako bi trebalo biti, ono je nedostatno. U travnju ove godine nažalost osoba koja je već počinila kazneno djelo spolne zlouporabe zlostavljanja djeteta je to djelo ponovno učinila i tada sam prvi puta s ove govornice upozorila na potrebu zakona koje treba mijenjati. Riječ je i o Kaznenom zakonu i o još nekim zakonima. U prvim raspravama ovog saziva slušali smo o zakonima koje treba mijenjati i svi smo se složili da pristup izmjenama treba biti sistematičan, a ne parcijalan. I koliko znam do sad nije bilo spomena o potrebi izmjena ovih zakona, dakle ne samo Kaznenog nego još nekih drugih, a svi zakoni se tiču prevencije i kažnjavanja spolnog zlostavljanja djece, a iz dana u dan vidimo koliko je to potrebno i stižu na pritužbe građana. Zato je potrebno reći da će klub HDZ-a u dogledno vrijeme potaknuti proceduru za izmjenu tih zakona, a napose Kaznenog zakona za kaznena djela spolnog zlostavljanja i iskorištavanja djeteta. Naravno, bit će uključena sva relevantna tijela i svi ostali u skladu s procedurom. Konzultirani su kolege s nekoliko katedri, dječji psiholozi, pravobraniteljica za djecu i baš svi su se složili da su promjene zakona prijeko potrebne, čak štoviše da su se one trebale dogodi i ranije. Zbog kratkoće vremena ja ću izdvojiti samo neke nužne izmjene, dakle počinjenje zlodjela spolnog zlostavljanja djeteta ne može podlijegati kategoriji zastare ili ako podliježe kategoriji zastare onda tu kategoriju treba znatno revidirati i zakonski minimum za spolna zlostavljanja djeteta je daleko prenizak. Drugim riječima u praksi se događa da je počinitelj slobodan za nekoliko godina doslovce i onda opetovano gledamo slučajeve i situacije gdje taj isti počinitelj počini to zlodjelo nad drugim djetetom. I pitamo se do kada tako, dok je živ. S druge strane moramo jasno i glasno reći s ove govornice da ta djeca trpe doživotne psihofizičke posljedice i nažalost većina te djece postanu doživotni psihijatrijski slučajevi. Ne samo da su djeca na neki način psihofizički razoreni nego cijele te obitelji trpe velike posljedice i zaista, zaista su te priče tragične. Od proljeća sistematično radimo na ovim pitanjima i mislim da je ovaj zadnji slučaj prilika da to iznesemo javnosti da vodimo brigu. Moramo poboljšati zakone i to nije sporno jer vidimo i sami da se posljedice nažalost ne mogu ispraviti. I ono što je bitno ovdje naglasiti da ovo nije političko pitanje koliko god se to činilo takvim, dakle ovo pitanje je prije svega pitanje sigurnosti i dobrobiti naše djece jer jasno nam je svima da se od potencijalnih zlostavljača oni ne mogu sami zaštiti, to je naš posao. To ćemo mi i napraviti u dogledno vrijeme jer je pristup zaista sistematičan. Još samo na kraju bih rekla a propos sudova, dakle prošli tjedan se javila gospođa majka čija kćer je žrtva spolnog zlostavljanja i čije suđenje traje više od pet godina. Suđenje dakle traje više od pet godina i ta je djevojčica izložena cijelo to vrijeme torturi i traumi i mislim da je svaki daljnji komentar suvišan. Hvala lijepa.
Zahvaljujem zastupnici Vuksanović. I zastupnik Sladoljev Marko ispred Kluba zastupnika MOST-a. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Prvo bih želio reći da nam je drago što je gospodin Dumović zatražio stanku na ovu temu nakon što je naš zastupnik Nikola Grmoja posjetio Glinu i samo nam je žao što ta tema nije aktualizirana prije jer se taj problem već vuče se 20 godina. Međutim to nije tema moje stanke. Tema moje stanke je prosvjed u zagrebačkom naselju Središće na kojem smo bili kolega Runtić i ja jer smo kao klub zastupnika dobili poziv. Nismo zauzeli stav odmah na početku nego smo htjeli pitati građane u čemu je problem. Radi se o tome da se na istočnoj strani Muzeja za suvremenu umjetnost planira izraditi zgrada od devet katova. I kada smo razgovarali s građanima oni su čak rekli da oni nisu protiv gradnje te zgrade nego da imaju problem sa visinom te zgrade koja će biti višlja od Muzeja suvremene umjetnosti. Treba također istaknuti da oni već sada imaju velikih problema sa prometom u toj ulici, da tamo ima jako puno obitelji sa malom djecom i da se boje za svoju djecu, da naselje Središće nema dovoljno vrtića i škola i da će jedna takva zgrada sa preko 400 stanova narušiti vizuru tog naselja i oni su istaknuli nezadovoljstvo gradnjom te tako visoke zgrade. Mi smo im obećali da ćemo mi taj problem aktualizirati u Hrvatskom saboru međutim nije problem Središće, problem je netransparentnost gradnje u drugim dijelovima Grada Zagreba, i Britanski trg, Cvjetni trg, Europski trg evo i mislimo da se takvim načinom planiranja narušava vizura Grada Zagreba. Mi mislimo da tu treba slušati struku. Nedavno se Društvo arhitekata Grada Zagreba, Hrvatske koje broje preko 3 tisuće arhitekata istaklo zabrinutost za način takve gradnje. Dakle MOST Nezavisnih lista nije protiv gradnje, nije protiv investicija ali je za to da se sluša struka, da se slušaju građani. Evo i samo još na kraju jedna digresija da sam jučer u Gradu Zagrebu vidio da su pojedini trgovački lanci svojim ukrasima počeli obljepljivati ploče u centru Grada Zagreba, znači marketinški interesi prije svega. Evo što se tiče ploča evo samo bi istaknuo da smo mi u petak skinuli mandata hrvatskom branitelju zbog ploča a da nekim tajkunima i velikim bogatašima je nešto dozvoljeno a hrvatskim braniteljima nije. Hvala.
Zahvaljujem zastupniku Sladovljevu. Sada prelazimo na utvrđivanje dnevnoga rada, odnosno dopuno dnevnoga rada 2. sjednice. Nastavljamo prema pročišćenom dnevnom redu. Prva točke je - Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i 8 članova Odbora državne nagrade za sport Franjo Bučar Predlagatelj je Središnji državni ured za šport na temelju članka 80. Zakona o sportu. Materijal je dostavljen u pretince. Raspravu je proveo Odbor za obitelj, mlade i sport. Ja bih molio cijenjene zastupnike da znaju da sjednica nije gotova. Zamolio bih cijenjene zastupnike ukoliko dozvoljavaju da nastavimo sa sjednicom i da zauzmu svoja mjesta. Raspravu je kao što sam rekao proveo Odbor za obitelj, mlade i sport. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Janica Kostelić, državna tajnica u Središnjem državnom uredu za sport. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani zastupnici. Prvo pozdrav kao moje prvo izlaganje kao čelnica Središnjeg državnog ureda za šport. Iskreno ću onako reći nervoza je prisutna, tako da na svakoj greški se uči i nadam se da će ih bit što manje. Državna nagrada za šport Franjo Bučar najviše je priznanje koje Republika Hrvatska dodjeljuje za iznimna postignuća i doprinos od osobitog značaja za razvoj sporta u Republici Hrvatskoj. Sukladno članku 80. Zakona o sportu, Odluku o dodjeli državne nagrade donosi Odbor državne nagrade sporta Franjo Bučar. Predsjednika i 8 članova na prijedlog Središnjeg državnog ureda za sport imenuje Hrvatski sabor iz reda uglednih sportskih i javnih djelatnika istaknutih sportaša i drugih istaknutih stručnjaka iz područja sporta na vrijeme od četiri godine. Budući da je u 2016. godini istekao četverogodišnji mandat članova odbora koji su imenovani 2012. godine, pokrenut je postupak imenovanja novog odbora. Za predsjednika i članove Odbora državna nagrade sporta Franjo Bučar predlažemo: prof.dr. Damira Knjaza dekana Kineziološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, prof.dr. Đurđicu Miletić dekanicu Kineziološkog fakulteta Sveučilišta u Splitu, gospodina Venija Loserta vrhunskog sportaša hrvatskog reprezentativca u rukometu, gospodina Dina Rađu vrhunskog sportaša hrvatskog reprezentativca u košarci, gospodina Zdeslava Vrdoljaka vrhunskog sportaša hrvatskog reprezentativca u vaterpolu, gospođu Barbaru Jelić Ružić vrhunskog sportašicu hrvatsku reprezentativku u odbojci, gospodina Marija Stanića vrhunskog sportaša hrvatskog reprezentativca u nogometu, gospodina Darka Kralja hrvatskog paraolimpijca, gospođu Milu Horvat novinarku, urednicu i voditeljicu sportskog programa. Hvala.
Hvala. To je to? Dobro. Onda možete si sjesti. Hvala vam lijepo. Nastavljamo dalje sa radom. Da li želi izvjestiteljica Odbora za obitelj, mlade i sport uvažena kolegica Nada Đurić Turina? Nema je. Onda idemo na raspravu po klubovima. Prvi se javio za riječ uvaženi kolega Andro Krstulović Opara u ime Kluba zastupnik HDZ-a. Izvolite.
Dobar dan uvažene kolegice i kolege. Državna tajnice, gospodine predsjedavajući. Hrvatski Dom je puno puta raspravljao o sportu, a u ovome sazivu se raspravljalo o kontroverzama. Danas raspravljamo o jednoj uistinu najljepšoj stvari, biramo odličnike koji će odlučivati o odličnicima. Predloženi članovi za Državnu nagradu Franjo Bučar su vrhunski sportaši od kojih recimo šest ima više od osam ili devet olimpijskih medalja, jedno dvadesetak europskih i svjetskih odličja uz stručnjake koji će na najbolji mogući način predstavljati jedan kvalitetnu komisiju koja će raspravljati i valorizirati odličnike iz našeg sporta. Držim da bi u našoj odluci za koju se nadam da će biti jednoglasna se upravo potvrditi ono što se što ja volim nazvati, meritokracijom. Ljudi koji su sav svoj život, profesionalizam ali i amatere sportaše koji su pokazali maksimalni profesionalizam, ćemo na najbolji mogući način obilježiti i uvesti ih praktički hrvatski hall of fame. Izbor kojega ste predložili na najbolji mogući način predstavlja vrhunske sportove koje su nas toliko puta razveselili u zadnjih 25 godina, ali isto tako pažljivo su i izabrani članovi koji će pokrivati i teritorijalno RH. Zastupljenost koju ste odabrali uistinu zahtjeva naše duboko poštovanje. Ja sam potpuno siguran da će u daljnjim raspravama ako ih danas ovdje i bude, biti istaknuta vrijednost ovoga što Središnji državni ured kao važna politička odrednica nove Vlade želi promovirati, izvrsnost, vrhunske rezultate i našu zahvalu za iste. Gospođo Kostelić, ovo je najbolji mogući način za početak vašeg mandata, budite uvjereni da će klub HDZ-a ali i ovaj Visoki dom sa velikom pozornošću promatrati i pratiti vaš posao, ne samo u ovim promotivnim i kvalitetnim poticajnim mjerama nego i u provedbi Zakona o sportu koji je temeljni dokumenat koji će omogućiti mladeži, ali i trećoj dobi kod Hrvata, da sport shvate kao način života. Zakon o sportu prečesto bio spominjan i u političke svrhe, siguran sam da će vaša reakcija i napori koje ćete učinit da se Zakon o sportu počne provoditi u potpunosti, skinuti s dnevnog reda u narednom predizbornome razdoblju i tu temu jer sport pripada sportašima, ljudima koji se ustaju ujutro u pet i u znoju svoga lica se trude i postižu vrhunske rezultate. Rasprava o Zakonu o sportu je sušta suprotnost ovoga što sam malo prije spomenuo i sušta suprotnost ovih ljudi koje ste danas ovdje izabrali da budu odličnici i koji će razgovarati, i spravljati i predložiti odličnike koji će se okruniti nagradom Franje Bučara. Dakle, klub HDZ-a i ja osobno potrudit ćemo se biti vam sjajna potpora i odlučna potpora da u svome poslu promičete vrijednosti i zbog kojih jeste danas državna tajnica, izvornost, veliki trud, upornost i poštenje. Pozivam članove ovog Visokog doma da ovaj prijedlog prihvate jednoglasno. Klub HDZ-a će to i učiniti. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Imamo dvije replike. Prva replika je uvaženi kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Htio bih se osvrnuti na jedan detalj, rekli ste na potpunu provedbu ovih predloženih zakona, ove godine u rebalansu proračuna sredstva za Nagradu Franjo Bučar smanjena su za oko ¾ pa bih vas zamolio poštovani zastupniče ukoliko imate saznanja na koji način je došlo do smanjenja tih sredstava i zašto? Hvala lijepa.
Hvala. Druga replika, uvaženi kolega Željko Jovanović.
Hvala gospodine predsjedavajući. Uvaženi kolega Krstulović slažem se zapravo sve što ste rekli ali ipak obzirom da dolazim iz Primorsko-goranske županije i Rijeke moram reagirati na vašu konstataciju da je ovaj odbor potpuno posložio se i po regionalnim principima. Nažalost nije, navedite mi nekoga ko dolazi iz Rijeke i Primorsko-goranske županije.
Da li želite odgovor na repliku kolega Krstulović? Dakle molim vas samo, kolega Krstulović dakle morate dat do znanja da želite replicirati.
Mislio sam da ste primijetili. Oprostite drugi put ću visoko dignuti ruku.
Izvolite.
Kolega Jovanović nisam gledao od grada do grada jer bismo onda mogli secirati i vašu primjedbu doslovno u svakome elementu. No, držim da je zastupljenost teritorijalna ne po gradovima, ne po regijama, ne po gradovima pojedinim, ja uopće nisam gledao tko je iz Splita, ali pokrivena je zapravo cijela Hrvatska u najboljem, na najbolji mogući način. Pokriveni su najvažniji momčadski sportovi u RH, i potpuno sam siguran da će neovisnost i vrhunska, vrhunski životopisi i izvrsni rezultati ovih sportaša uvažiti sve pojavnosti, pozitivne pojavnosti u hrvatskome sportu. Pa tako i područje sa kojega vi dolazite.
Hvala vam lijepa. Prelazimo na drugu raspravu u ime Kluba zastupnika MOST-a uvaženi kolege Miro Bulj.
Poštovani predsjedavajući, uvažena gospođice Kostelić, uvaženi saborski zastupnici i zastupnice prijedlog odluke o imenovanju predsjednika članova Odbora državne nagrade za sport Franjo Bučar Klub zastupnika MOST-a će podržati. Tu su sve ljudi koji su sa velikim uspjesima i renomiranim sportskim uspjesima i renomirani su u strukama po pitanju sporta i smatramo da je vrijeme da se takvi ljudi promoviraju i da odlučuju na najbolji način o sportu ljudi koji su involvirani u sport kao i osnivanje, pozdravljamo i osnivanje središnjega Ureda za sport. I čestitamo vam gospođice Kostolić na izboru i nadamo se da vašim primjerom, vašim izborom da će sport, o sportu se pričati pozitivno, da više neće biti negativnih stvari, da će se događati u sportu da na cijelom teritoriju RH svako dijete u bilo kojemu području ima mogućnost da se bavi sportom a vi svojim životom i primjerom svjedočite i vaša obitelj kako ste bili zaboravljeni od svih kad ste u svojim počecima a ipak ste ustrajali i postali ste simbol hrvatskoga sporta i svjetskoga sporta. I nadam se da će brojna djeca koja imaju ambiciju baviti se sportom koja su talentirana da će imati puno lakši put jer vi svojim primjerom tome svjedočite. Posebno se nadamo da će se poštivati ono što je propisano u zakon a to je Zakon o sportu. Na tome je MOST inzistirao i u prethodnoj Vladi, nažalost nisu nas htjeli slušati oni koji se danas pozivaju da se treba poštivati Zakon o sportu. Imamo podjele zbog toga, imamo podjele gdje navijačke skupine i drago mi je da su se ujedinile to je vrlo dobro i pozitivno dok ih mi kažnjavamo zbog puno banalnijih stvari, a do čelnici razno raznih organizacija a poglavito HNS-a ne poštivaju Zakon o sportu, upravljaju faraonski i nadam se ako su potrebne izmjene nekakve i korekcije toga sporta zasigurno da to treba još jednom vidjeti ali Zakon o sportu treba poštivati. I zaista od srca još jednom ispred kluba MOST-a vam čestitam. Imate potporu u nama apsolutnu u svako vrijeme zbog toga što sport mora biti pristupačan svakom djetetu, u cijelom području RH i da jednom zauvijek sport postane i ono što treba u Hrvatskoj a to je, i šta nas je prezentiralo u cijelome svijetu da bude perjanica hrvatskoga društva i zajedništva, a ne podjela a poglavito vidimo i ovim putem bi se zahvalio poglavito navijačkim skupinama koje su upozoravale na kršenje zakona kao i Torcide i Bed Blue Boysa. A nažalost neki su i iskrivljivali zakon, koristili ga i jednostavno izmanipulirali su cijelu Hrvatsku javnost a u privatne svrhe su koristile sport, sportske uspjehe i sportaše. Još jednom čestitam i podražavam ovaj prijedlog i želimo vam puno sreće u Središnje uredu za sport. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku uvaženi kolega Petar Škorić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, uvaženi kolega, dame i gospodo. Pa evo razgovarajući o ovoj nagradi, o ovom priznanju neizostavne su teme Zakon o sportu, Sportska inspekcija. Mislim da je potpuno neprimjerno da u sklopu ove točke dnevnog reda raspravljamo o tome jer znamo da tema sporta koja opterećuje hrvatsko društvo, pogotovo u nogometu je prisutna posljednjih godina. Svjedoci smo da je tu temu otvarala i bivša SDP-ova vlast, proglašavala močvarom, u 4 godine nažalost ništa u tome nisu napravili. Podsjećam da je, da smo i mi godinu dana u koaliciji s MOST-om otvarali tu temu, da smo tražili od bivšeg ministra da dosljedno provodi zakon, da započne s radom Sportska inspekcija. Prema tome, mislim da je neprimjereno da se na račun populizma razgovara danas o ovoj temi. Dat je značaj u Uredu za sport imamo državnu tajnicu, pri Vladi je evo neka se uratkom solidira, popuni, počne s radom i siguran sam evo imamo i obećanje od državne tajnice da će se zakon početi provoditi, da će inspekcija izići na teren. Prema tome, pustimo ljude da rade svoj posao jer nitko u ovoj državi nema pravo biti mimo zakona, izvan zakona. Na ovo tijelo je donijelo propise izvolimo ga dosljedno provoditi. A ukoliko bude poteškoća u njegovoj provedbi možemo raspravljati i dalje mijenjati ga. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi kolega Miro Bulj.
Gospodine Škoriću, zaista vi zabranjujete i čestitati na, osobi koja je postavljena na ovo mjesto i to je zaista. A što se tiče samog otvaranja ovoga pitanja to je otvorio vaš kolega u ime kluba gospodine Opara pitanje Zakona o sportu koliko se ja sjećam nije, znači tri minute prije. Ja zaista, ja sad govorim o vrlo bitnoj temi. To je da sport, djeca na cijelom području Republike Hrvatske a znate primjera u Dalmatinskoj zagori, Lici, Slavoniji, djeca nemaju uvjeta dok je šutnja i u proteklom mandatu nekih. Sad je ovo čisti populizam pred izbore, poglavito, očito vidim da se ljudi javljaju koji očito imaju nekakve ambicije. U tim područjima djeca nemaju mogućnost uopće bavit se sportom. Pa primjer, navest ćemo primjer sportske dvorane koje su napravljene za rukometno prvenstvo koje je godišnje i sada milijarde koštaju hrvatske građane, a nisu iskoristive, niti su isplative u tim okolnostima. I to su veliki gubici za sport. I žao mi je što tada nisu bili ovi koji sad govore da se mi bavimo populizmom puno glasniji. Naravno da imam pravo reći i čestitati i kazati, zaželiti u ime kluba gospođi Kostelić da se bori za sport, da ćemo davati potporu. Zašto ne bi kazali da se poštiva Zakon o sportu. Pa činjenica je da se ne poštiva, to je evidentno. Meni je žao što prošli ministar to nije napravio, ali niste bili baš glasni. Ja se sjećam Marko Sladoljev je o tome govorio, mi smo govorili, upozoravali, dolazile su krize. Ali ne bih se vraćao u ta vremena. Ja bih sad samo kazao da zaželimo uspjeh i da je ovo dobro što se sport izdvojio u poseban ured i da svi damo potporu gospođi Kostelić i njezinim suradnicima da sport bude pozitivna tema u hrvatskom društvu, a da svako dijete se može baviti sportom jer je sport hrvatska piranica bio i na tome trebamo graditi zajedništvo. Hvala lijepo.
Hvala. I sada imamo pojedinačnu raspravu, uvaženi kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Gospođo državna tajnice, gospođo Janice Kostelić prije svega i ja sam se javio da vam čestitam na imenovanju na ovu važnu i odgovornu funkciju i da vam poželim puno uspjeha u radu. Ono što posebno mi je drago da ste danas sa nama ovdje u sabornici upravo po ovoj temi jer Franjo Bučar je najveća sportska nagrada u Hrvatskoj koja se dodjeljuje ne samo za izvrsne i vrhunske sportske rezultate, nego i za ono što je jako bitno a to je za učenje mladih ljudi da se posvete sportu, dakle za pedagoška dostignuća. I nadam se da će i ove godine biti puno dobrih prijedloga i da će odbor zaista imati težak posao da izabere one koji su najbolji, te da će to biti ljudi koji će moći dati doprinos i onome što čeka vas, a to je da Ured za sport zaživi, da u ovom proračunu dobije dovoljno novaca i da u narednoj godini napokon uz potporu i ovog Odbora za državne nagrade kojeg zaista čine sve ljudi čija je karijera impresivna napokon dobijemo novu nacionalnu Strategiju razvoja sporta iz koje će onda proizaći i sva ostala zakonska rješenja pa i novi Zakon o sportu. Eto ja čestitam vama. Čestitam i ovom odboru i svim članovima koji će bez sumnje biti jednoglasno izabrani, ali eto uz još jednu malu žal što nije kao što je u prošlom sazivu zastupljena i područje iz kojeg ja dolazim, a koje također ima vrhunske sportaše, vrhunske sportske trenere, vrhunske učitelje koje omogućuju mladima da shvate koliko je važno baviti se sportom. Hvala.
Hvala lijepa i uvaženom kolegi Jovanoviću. Dakle, došli smo do kraja rasprave. Da li možda državna tajnica Janica Kostelić završno? Možete ovdje za govornicu.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani zastupnici. Želim se svima zahvaliti na iskazanom povjerenju za početak. Iskreno se nadam da nikoga neću iznevjeriti ponajviše one male sportaše koji žele za sebe bolje i kojima mi svi želimo bolje i nadam se da ćemo se prestati dijeliti po regijama i gradovima i da ćemo svi raditi za bolju Hrvatsku. Nekada se ne slažemo svi u razmišljanjima, ali vjerujem da svi mislimo dobro i da ćemo naći nekakvo međusobno razumijevanje i odvesti Hrvatsku u boljem smjeru. Jer mislim da trebamo biti zahvalni što imamo državu i što imamo gdje pripadati. Hvala vam najljepša na podršci i vidimo se uskoro.
Najljepše se zahvaljujem našoj državnoj tajnici Janici Kostelić. I ovim smo završili raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Sljedeća točka je glasovanje o Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i 8 članova Odbora Državne nagrade za sport „Franjo Bučar“. Predlagatelj je Središnji državni ured za šport. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje: Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i 8 članova Odbora Državne nagrade za sport „Franjo Bučar“. Molim uključite se. Glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 121 za, 2 suzdržana i bez glasova protiv donesena odluka o imenovanju predsjednika i 8 članova Odbora Državne nagrade za sport „Franjo Bučar“ u tekstu kako je to predložio Središnji državni ured za sport.
Sada prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda. To je - Prijedlog Poslovnika o izmjenama Poslovnika Hrvatskog sabora Predlagatelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav na temelju članka 81. Ustava Republike Hrvatske i članka 60. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo. Izvješće ste primili na sjednici. Ja bih sada molio predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje, uvaženog kolegu Roberta Podolnjaka, predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Pred vama je prijedlog Poslovnika o izmjenama Poslovnika Hrvatskog sabora kojeg je utvrdio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Riječ je o vrlo kratkoj izmjeni koja se odnosi na svega dva članka. Ona proizlazi iz određenih izmjena i dopuna zakonskih propisa Republike Hrvatske iz listopada 2016. godine kada je modificiran sustav državne uprave, te je umjesto zamjenika ministara uvedena dužnost državnog tajnika. Kako su odredbe važećeg Poslovnika predviđale da na sjednicama radnih tijela i sjednici Sabora sudjeluju zamjenici ministara bilo bi onemogućeno imenovanim državnim tajnicima sudjelovati u radu Hrvatskog sabora kao predstavnicima Vlade Republike Hrvatske. I da bi se navedeno izbjeglo potrebno je odredbe članaka važećeg Poslovnika izmijeniti na način da se propiše kako će državni tajnici sudjelovati u radu radnih tijela, te u radu na sjednici Sabora. U članku 56. i u članku 121. upravo mijenjamo zamjenike ministara za državne tajnike i to je isključiva promjena ove kratke izmjene Poslovnika. Zahvaljujem.
Hvala vam. Ovo je bilo u ime predlagatelja. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Josip Borić.
Hvala lijepo predsjedniče. Pa slažem se s ovim izmjenama, ali sam mišljenja da bi možda trebali u ovim izmjenama Poslovnika možda jedanput za svagda riješiti probleme koji se javljaju kada imamo elektroničko glasovanje. Znači vidjeli smo da praksa pokazuje da zastupnici sjede ovdje, ne uključe se, a računa se kao da ih nema. Poslovnik u članku 257. kaže kada imamo glasovanje dizanjem ruku da se glasovi zastupnika koji su bili nazočni u dvorani, a nisu glasovali ni za ni protiv prijedloga, a nisu se izjasnili ni da su suzdržavaju glasovanja, smatraju se suzdržanim glasovima. Znači kada imamo dizanjem ruku to se broji kao suzdržani iako sjede ovdje, kada imamo elektroničko glasovanje, takve odredbe nema i ti se ljudi onda ne smatraju suzdržanima nego jednostavno ih brojimo kao da ih nema. mislim da bi to možda odbor trebao razmisliti pa da se isti stavak koji je u članku 257. stavi i u članak 256. kako bi jedanput za svagda riješili to da li netko je, da li netko nije u dvorani, imamo li kvoruma ili nemamo kvoruma, s obzirom da je i jedno i drugo dozvoljeno. Mislim da bi onda elektroničko glasovanje bilo u potpunosti riješeno kao što je to riješeno glasovanje dizanjem ruku. Evo samo moj prijedlog ili primjedba pa nek se razmisli o tome. Hvala lijepo.
Hvala kolega Boriću. Odgovor na repliku uvaženi kolega Podolnjak.
Da, zahvaljujem poštovani kolega na vašoj sugestiji. Naravno da će svi prijedlozi biti uzeti u obzir, da ćemo imati posebnu raspravu i na koju ćemo pozvati sve klubove zastupnika da se očitaju sa pojedinim prijedlozima. Ova izmjena je bila pokrenuta isključivo s time da omogućimo novim državnim tajnicima da mogu ovdje iznositi stavove Vlade i na sjednicama radnih tijela. Naravno da sve ostale brojne sugestije koje će doći u raspravi i od klubova zastupnika ćemo razmotriti na posebnoj sjednici Odbra za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Hvala vam.
Hvala vam lijepa. Sasvim sigurno da će biti rasprave o Poslovniku, sve uočene poteškoće koje nam se događaju u radu plenarne sjednice trebat će doraditi. Imamo i određenih primjera koji mogu popraviti rad u odborima, tako da ćemo sasvim sigurno raspravljati o Poslovniku i u tjednima i mjesecima koji dolaze. Sada prelazimo na raspravu po klubovima. Javio se Klub zastupnika HDZ-a i uvaženi kolega Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Klub HDZ-a će naravno podržati izmjene Poslovnika jer ove izmjene su zaista samo tehničke prirode. Jednim zakonom je ukinuto mjesto zamjenika ministra, umjesto njega imamo državnog tajnika i bez neke velike filozofije tu smo reagirali kao Odbor za Ustav i odmah predlažemo promjene Poslovnika. Ali na tragu svega ovoga što je ovdje govoreno, želim isto sugerirati u ime kluba HDZ-a da počnemo razgovore o eventualnim budućim promjenama našeg Poslovnika jer ima tu određenih praznina, ima određenih nejasnoća pa mislim da to treba riješiti u jednom dobrom duhu. Poslovnik treba riješiti jednim konsenzusom, ne nametanjem, ne preglasavanjem nego da svi participiramo u toj raspravi, ocijenimo ono što je dobro i što može utjecati i na kvalitetu rasprave u ovom Domu, ali i na sliku koju mi pružamo tim raspravama u javnosti. Ne znam da je potreban toliko veliki broj replika, da li su potrebne replike kada predlagatelj predlaže i obrazlaže zakon i to jer svi imamo mogućnost u raspravi, bilo u ime kluba, bilo pojedinačnim reći sve ono s čime se ne slažemo, sve ono što je afirmativno, tako da su to stvari koje treba još dodatno izanalizirati i ocijeniti. Ima tu određenih praznina i kod same konstituirajuće sjednice Sabora, mislim da i tu treba neke odredbe poboljšati, pojasniti. Vidjeli smo u onom prošlom mandatu da kod konstituiranja je bilo nejasnoća i da je isto bilo što se toga tiče određenih pitanja. Ne treba niti juriti previše sa tim nego naprosto uđimo malo u jednu raspravu, uđimo malo u jedan rad, otvorit će se pitanja kao što je kolega Borić rekao, postoji još takav cijeli niz i u jednom timskom radu da se skupimo iz svih klubova pa nakon toga da osnujemo možda jednu radnu skupinu. Nakon toga u daljnjoj proceduri legitimiran je Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav da iznjedri nekakav zajednički prijedlog koji bismo ovdje u jednom dobrom duhu i konsenzusu prihvatili. Čini mi se da u mnogim sazivima Sabora je uvijek napravljen jedan iskorak, izvršene su izmjene Poslovnika i sve te izmjene svaki puta kada su bile mislim da su bile dobrodošle i da su unaprijedile rad. Pa evo i ovaj naš saziv Sabora mislim da na tom tragu treba u budućnosti itekako ovom pitanju posvetiti jedno vrijeme u kojem treba ocijeniti sve ono što su kao institutu spremni za mijenjati, tako da tome pristupimo na jedan način gdje ćemo svi zajedno pokušati unaprijediti rad jer to je jedan okvir gdje svi nastupamo i gdje moramo napraviti najbolje institute kako bismo sa ovog mjesta upućivali zapravo dobre zakone i zakone koji će biti na dobrobit i građana i gospodarstvenika, a to možemo jedino ako će rasprave biti uredu i ako ćemo imati dobre okvire i normativne da možemo na jedan dobar i kvalitetan način raditi. Evo hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Imali smo još jednu prijavljenu pojedinačnu raspravu uvaženog kolega Marasa, ali njega nažalost njega nema tako da nema onda te rasprave. Time ovu raspravu zaključujem. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Slijedeća točka je prijedlog Poslovnika o izmjenama Poslovnika Hrvatskog sabora. Predlagatelj je Odbor za Ustava, Poslovnik i politički sustava. Rasprava je zaključena. Naglašavam da je sukladno članku 252. Poslovnika za donošenje ovog zakona potrebna natpolovična većina svih zastupnika 76. Dajem na glasovanje prijedlog Poslovnika o izmjenama Poslovnika Hrvatskoga sabora. Molim uključite se glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 115 za, 7 suzdržanih i 4 protiv donesen Poslovnik o izmjenama Poslovnika Hrvatskog sabora.
Prelazimo onda na iduću točku dnevnog reda, a to je: - Prijedlog odluke o razrješenju zamjenika pučke pravobraniteljice. Predlagatelj je pučka pravobraniteljica na temelju članka 14.Zakona o pučkom pravobranitelju. Materijal je dostavljen u pretince. Raspravu je proveo Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješće ste primili na sjednici. Molio bih predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži navedeni prijedlog. Ovdje je s nama pučka pravobraniteljica uvažena Lora Vidović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Članak 14. stavak 5. Zakona o pučkom pravobranitelju propisuje kako će Hrvatski sabor razriješiti dužnosti zamjenika pučkog pravobranitelja prije isteka vremena na koje je izabran ako to sam zatraži. Gospodin Mario Krešić, podnio mi je zahtjev za razrješenjem kako bi bio u mogućnosti nastaviti svoju znanstveno nastavnu karijeru i profesionalni razvoj na Pravnom fakultetu u Zagrebu. Napominjem kako je kolega Krešić bio zadužen za vođenje poslova nacionalnog preventivnog mehanizma i Službe za opće poslove i da je zaista kvalitetno obavljao svoj posao, na čemu mu se ja ovom prilikom iskreno zahvaljujem. Slijedom toga, temeljem osobnog zahtjeva gospodina Maria Krešića odredbe stavka 4. članka 14. Zakona o pučkom pravobranitelju koja propisuje kako zamjenike pučkog pravobranitelja razrješuje Hrvatski sabor na prijedlog pučkog pravobranitelja, predlažem da Hrvatski sabor donese odluku kojom se gospodina Maria Krešića razrješava dužnosti zamjenika pučke pravobraniteljice. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Imamo prijavljen Klub zastupnika HDZ-a i uvaženu kolegicu Irenu Petrijevčanin Vukasanović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo kao što smo čuli od pučke pravobraniteljice gospođe Vidović dakle radi se o razrješenju na vlastiti zahtjev za koji predlažemo da se prihvati jer je tehničke prirode. Kao što znamo Ured pučke pravobraniteljice daje preporuke, mišljenja, prijedloge i upozorenja državnim tijelima i tijelima jedinice lokalne (regionalne) i područne samouprave. Znamo da Ured pučke pravobraniteljice djeluje u skladu sa Ustavom i trima zakonima, a kao što smo ovdje čuli zamjenik je bio zadužen za nacionalni preventivni mehanizam koji je upravo osnovan s ciljem sprečavanja mučenja i drugih neljudskih postupaka i kažnjavanja u mjestima za osobe lišene slobode. Stoga budući da smo čuli da je zamjenik podnio razrješenje na vlastiti zahtjev, kao što je rekla pučka pravobraniteljica klub HDZ-a će prihvatiti ovo razrješenje zamjenika budući da je na vlastiti zahtjev i budući da gospodin odlazi na drugo radno mjesto koje je nespojivo s postojećim. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Imamo jednu pojedinačnu raspravu uvažena kolegica Milanka Opačić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Mislim da bi pučka pravobraniteljica budući da je ona … Hrvatskog sabora trebala objasniti razloge zbog čega već dvoje ljudi napušta njezin ured samoinicijativno. Dakle prije nekog vremena napustila ju je zamjenica njezina pravobraniteljice gospođa Novak, sada odlazi gospodin Krešić i jedan i drugi u svojim dokumentima gdje su napisali zašto daju ostavke posebno gospođa Novak je napisala puno više toga. Dakle riječ je o vrlo narušenim, teško narušenim međuljudskim odnosima, dakle o ponašanju pučke pravobraniteljice prema svojim prvim suradnicima na način na koji ona bi trebala štititi građane od te vrste ponašanja, a na kraju se ona sama tako ponaša. Dakle, vrlo je indikativno kada u pučkog pravobranitelja sa jednog mjesta koje je jako dobro i bolje plaćeno nego u svim drugim dijelovima državnog sektora, dvoje pravobranitelja odnosno zamjenika odlazi u relativno kratkom roku i to od iste pravobraniteljice. Dakle tu nešto ne valja, tu nešto ne štima. Postoje brojne pritužbe iz ureda o tome što se tamo događa i kako se postupa sa djelatnicima, a ono što je najvažnije imate crno na bijelo, ali gospodo molim vas to pročitajte, dakle postoji i od jednog i od drugog zamjenika razlozi zbog čega odlaze od pučke pravobraniteljice. Nisu to samo zbog toga što odlaze negdje drugdje, odlaze zbog narušenih međuljudskih odnosa i zbog toga što im nije moguće raditi zbog samog odnosa pučke pravobraniteljice prema svojim prvim suradnicima. Mislim da je to nešto što je zabrinjavajuće. I ja znam da ovdje nećemo dobiti iskreni odgovor jel teško bi bilo da gospođa Lora Vidović prizna sve ono što radi u vlastitom uredu i zbog čega njezini prvi suradnici odlaze od nje.
Zahvaljujem se. Želite li odgovoriti? Izvolite.
Hvala lijepo. Jako ću kratko odgovoriti. Što se tiče plaća odnosno visokih primanja zamjenika pučke pravobraniteljice oni su koeficijentom ispod razine pomoćnika ministara tako da zapravo je jako teško dobiti kvalitetne državne dužnosnike koji shvaćaju svoj posao u smislu službe a ne u smislu moći i dužnosti. Što se tiče kako ste rekli, brojnih pritužbi zaposlenika ureda, jako bi ih voljela čuti i vidjeti i osobno. Ono što sam suprotno tome doživjela do sada u uredu je zaista jako velika podrška službenika i namještenika koji u uredu rade. Konkretno u odnosu na gospodina Maria Krešića, on je zatražio razrješenje kako bi se vrati na Pravni fakultet i mogao napredovati u zvanju budući da mu je to bilo zanijekano tijekom proteklih godinu i pol dana u kojima pokušava to ostvariti, tako da ja tu nemam daljnjih komentara. Hvala vam lijepo. U svakom slučaju ostajem otvorena za suradnju i dijalog u svim situacijama koje možete smatrati spornim vezano uz rad ureda. Hvala lijepo.
Hvala vam. Replika uvažena kolegica Opačić. Izvolite.
Dakle još jedanput, samo molim svoje kolege zastupnike da pročitaju i ostavku gospođe Novak ali i ostavku gospodina Krešića koji u svojim ostavkama govore o tome da nisu mogli naći zajednički jezik sa pravobraniteljicom oko rada u samom Uredu pučke pravobraniteljice i mislim da je ovo jedina pravobraniteljica do sada kojoj u vrlo kratkom periodu odlaze dva zamjenika. Ja još jedanput kažem naravno da ne očekuje od gospođe pučke pravobraniteljice da ovdje javno smogne snage i kaže što i kako radi u svom uredu, kako se ponaša sa svojim djelatnicima, posebno sa svojim zamjenicima. Ali je činjenica da dva zamjenika odlaze u vrlo kratkom periodu od jedne pučke pravobraniteljice dovoljno govori.
Hvala lijepa. Da li vi još želite završno? Ne. Onda završavamo ovu vrlo interesantnu raspravu. O ovome ćemo sasvim sigurno imati prilike razgovarati po nekim drugim točkama kada će doći na red i izvješće o radu pučke pravobraniteljice, tako da hvala svima na raspravi. Ja je zaključujem. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Hvala vam lijepa.
Prijedlog odluke, slijedeća točka je prijedlog Odluke o razrješenju zamjenika pučke pravobraniteljice. Predlagateljica je pučka pravobraniteljica. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje prijedlog Odluke o razrješenju zamjenika pučke pravobraniteljice. Molim uključite se glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 124 za, 3 suzdržanih i bez protiv donesena Odluka o razrješenju zamjenika pučke pravobraniteljice u tekstu kako je predložila pučka pravobraniteljica.
Prelazimo na iduću točku dnevnog reda, a to je - Konačni prijedlog zakona o ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 34. Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Molio bih sada predstavnika predlagatelja, uvaženog kolegu Mihovila Škaricu, državnog tajnika u Ministarstvu uprave da obrazloži navedeni prijedlog. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvaženi zastupnici i zastupnice. Bit ću nadam se kratak. Dakle, … [[Govornik se ne razumije.]] za donošenje ovog zakona je sadržana u članku 88. stavku 1. Ustava RH. Zakonom se predlaže da uvaženi Hrvatski sabor, uvaženi Dom ovlasti Vladu Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora. Kao što je poznato Vlada Republike Hrvatske je bila ovlaštena da svojim uredbama uređuje pitanja tekuće gospodarske politike iz djelokruga Hrvatskog sabora osim izmjena državnog proračuna i propisivanja poreza, te onih pitanja koja prema Ustavu Republike Hrvatske može uređivati samo Hrvatski sabor. Ustavna odredba sadržava određeno ograničenje, tj. da Vlada Republike Hrvatske ne može uređivati pitanja koja se odnose na razradu Ustavom utvrđenih ljudskih prava i temeljnih sloboda, nacionalnih prava, izborni sustav, ustrojstvo, djelokrug i način rada državnih tijela i lokalne samouprave, te ta ovlast sadržava ovlast samo da uređuje pitanja tekuće gospodarske politike. Takva ovlast je bila ograničena i odredbom prema kojoj Vlada Republike Hrvatske može koristiti ovu ovlast samo u vrijeme kada Hrvatski sabor ne zasjeda. To je dosadašnja regulacija ovoga pitanja i ona se u principu produžava ovim prijedlogom zakona se produžava u narednoj godini. Tekuća ovlast je istekla 1. listopada 2016. jer je od toga dana istekao rok od godine dana kada je Vladi Republike dana takva ovlast. Predlagatelj ocjenjuje da mu i nadalje treba podijeliti zakonsku ovlast za donošenje uredbi na temelju zakonske ovlasti ali ograničeno kao i do sada, tj. samo u razdoblju kada Hrvatski sabor redovito ne zasjeda, te za razdoblje kada je Hrvatski sabor raspušten ili mu je istekao mandat. Predlagatelj naglašava kako ovakav zakon zapravo restriktivno koristi ustavnu odredbu kojom je dana mogućnost da se ovlasti, da se Vlada ovlasti bez obzira na vrijeme zasjedanja Hrvatskog sabora. Stoga ovaj Zakon dakle koristi tu ustavnu ovlast na restriktivan način dopuštajući Vladi da svojim uredbama regulira navedena pitanja samo u vrijeme kada Hrvatski sabor ne zasjeda ili kad je raspušten tj. kada mu je istekao mandat. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Nema replika. Imamo jedan klub zastupnika koji se prijavio to je Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice i uvažena kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani zamjeniče predsjednika Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je prijedlog jednog uobičajenog zakona. Naime, kako je izvjestitelj i rekao ustavna osnova za donošenja ovog zakona sadržana je u članku 88. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske koji kaže da Hrvatski sabor može najviše na vrijeme od godinu dana ovlastiti Vladu Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Sabora osim onih pitanja koja se odnose na razradu Ustavom utvrđenih ljudskih prava, temeljnih sloboda, nacionalna prava, izborni sustav, ustrojstvo, djelokrug i način rada državnih tijela i lokalne samouprave. Sukladno stavku drugom i trećem istog članka Ustava uredbe na temelju zakonske ovlasti ne mogu djelovati unatrag i prestaju vrijediti istekom roka od godinu dana od dana dobivene ovlasti ako Hrvatski sabor ne odluči drugačije. Prijašnjim Zakonom o ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora kako je rekao i izvjestitelj Vlada je bila ovlaštena da uređuje pojedina pitanja iz gospodarske politike i naravno iz djelokruga Sabora. Osim izmjena državnog proračuna i propisivanja poreza, te onih pitanja koja je ograničena prema samom članku 88. Ustava. Budući je taj zakon prestao važiti ovim prijedlogom o kojem danas raspravljamo također se na isti način predlaže donošenje zakona sa istim ograničenjima i naravno predlagatelj ocjenjuje da je potrebno da se takav zakon donese kako bi i dalje Vlada u periodu kada Hrvatski sabor ne zasjeda mogla donijeti one zakone za koje po ovim ograničenjima ima nadležnost, a ako je to neophodno u tom trenutku. Naravno da ova ovlast opet bi imala ograničeno djelovanje i mogla bi se primjenjivati samo u trenutku kada Hrvatski sabor ne zasjeda s time da postoji i obaveza Vlade da sve takve zakone, sve takve uredbe da ponovno na Hrvatski sabor na potvrđivanje. Budući je prestanak redovitog zasjedanja Sabora tj. 15. prosinac ove godine vrlo blizu klub HDZ-a smatra da je opravdano ovaj zakon donijeti u hitnoj proceduri kako bi se spriječilo nastajanje pravne praznine i Vladi omogućilo da u periodu kad Sabor ne zasjeda donosi uredbe na temelju zakonske ovlasti i na taj način dobivamo i efikasnije sudjelovanje u izvršenju vlasti. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Nije se nitko javio za repliku tako da smo ovime iscrpili i ovu temu. I zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Budući da smo iznimno brzo radili danas, da je bilo relativno malo rasprava mi ćemo sada napraviti stanku do 15 sati s obzirom da smo za 15 sati planirali bili nastavak rada. Tema je godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2015. godinu. Predlagatelj ima neke druge obaveze i planirao je doći u 15 sati tako da ga ne možemo zvati prije i on ne može doći sada. Bit će to Goran Matešić predsjednik Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave. Budući da ga nema do 15 sati proglašavam stanku i nastavljamo onda s tom točkom dnevnog reda s čime ćemo onda vjerojatno i završiti današnji dan. Hvala vam lijepo. STANKA U 11,40 SATI.
Sljedeća točka na glasovanju je Konačni prijedlog zakona o ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbama uređuje povremena pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 34. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena, Vlada je podnijela amandman. Sukladno članku 199. Poslovnika o ovako podnesenom amandmanu mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Molim glasujte tko je za to da se provede rasprava o amandmanu Vlade. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 121 za, 5 suzdržanih bez glasova protiv donesena odluka da će se provesti rasprava o amandmanu Vlade Republike Hrvatske. Molim predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži amandman. Mihovil Škarica, državni tajnik u Ministarstvu uprave. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, uvaženi zastupnici i zastupnice. U predloženom se amandmanu doista radi o jednom detalju. Naime uhodana praksa usvajanja ovakvog zakonskog teksta je takva da bi se u samom zakonu precizirao datum njegovog stupanja na snagu kako bi se precizirala ustavom omogućena Vladina ovlast koja može trajati najviše godinu dana. Da ne bi bilo zabune uobičajeno je da zakonski tekst ovog zakona koji se inače usvaja svake godine sadržava konkretan datum. Međutim, u prijedlogu, u prvom prijedlogu zakona konačnog prijedloga zakona takav datum je predviđen 1. prosinca. Kao što znamo zakon ne mogu retroaktivno stupiti na snagu prije objave u Narodnim novinama te stoga Vlada RH podnosi amandman koji se članak 5. konačnog prijedloga zakona mijenja i glasi „Ovaj zakon stupa na snagu prvoga dana od dana objave u Narodnim Novinama.“ Zahvaljujem.
Hvala gospodinu Škarici. Otvaram raspravu o amandmanu Vlade. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman Vlade. Molim uključite se glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 121 za, 5 suzdržani i s jednim glasom protiv prihvatili smo amandman Vlade te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sad ćemo glasati o samom zakonu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora. Molim uključite se glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 117 za, 8 suzdržanih i jednim protiv donesen Zakon o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Evo kolegice i kolege, nakon stanke iako smo po običaju u skromnom broju koji se nadam se će povećati. Mi ćemo nastaviti sad sa radom i to će biti naravno klubovi zastupnika. Prvi će biti klub zastupnika HDZ-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] A nije to. Ja sam mislio da je to već odrađeno. Ništa, onda startamo od početka sa točkom dakle o - Godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2015. godinu Podnositelj izvješća je Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave na temelju članka 18. Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave. Materijal vam je dostavljen u pretince. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo, a izvješće ste primili na sjednici. Želi li podnositelj dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi predsjednik Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave gospodin Goran Matešić. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi dame i gospodo saborski zastupnici, pred vama se nalazi trinaesto Izvješće o radu Državne komisije kao što je predsjedavajući kazao zasnovano na propisima sa sadržajem koji je zakonom propisan u Državnoj komisiji. Mislim da više ne treba govorit, upoznavat da je to žalbeno tijelo u predmetima javne nabave, da je osnovano kao nezavisno regulatorno tijelo koje podnosi javnosti i Hrvatskom saboru izvješće o svom radu. Pa od stvari koje bi trebalo istaknuti jeste da je ukupan plan za 2015. bio 8 milijuna 430 tisuća kuna, da je od toga potrošeno 87,83%. Što se tiče ljudskih potencijala stanje je bilo nakon prošle godine posve redovno. Radili smo sa punim kapacitetima. Statistički je Državna komisija u 2015. obrađivala 1251 žalbu što iznosi manje od 10% odo objavljenih postupaka javne nabave. To je blago smanjenje u odnosu na prethodnu godinu koje je rezultiralo između ostalog povećanjem visine naknade za pokretanjem postupka i povećanjem pragova za postupke javne nabave. Po fazama postupka i dalje je najveći broj žalbi protiv odluka o odabiru, protiv dokumentacije jedno dvadesetak posto što je nedovoljno jer u tom slučaju u fazi odluke o odabiru ta dokumentacija nije u dovoljnoj mjeri kontrolirana i može se reći da je manje kvalitetna. Što se tiče vrsta odluka žalba se odbacuje u nekih 28% slučajeva što je podatak koji svakako pokazuje, žalba se odbacuje kao neuredna što, a neuredna je ako žalitelj ne uplati naknadu i ne istakne sve bitne elemente žalbe. Nije za vjerovati da ljudi ne znaju izjaviti žalbu pa je ovaj visoki postotak uvijek suspektan mogućnosti manipuliranja u javnoj nabavi, otvara se vrijeme suspenzije odluke o odabiru i mogućnost nekakvog pregovaranja i razgovora. Žalba se usvaja u 37% slučajeva. Trebalo bi još kazati da što se tiče trajanja žalbenog postupka da smo od trenutka kompletiranja žalbenog predmeta, dakle kad je predmet u stanju da se o njemu može raspraviti taj rok 18 dana bi u komparativnom prikazu prema drugim državama članicama Hrvatska državna komisija je među najbržima. Popis naručitelja koji imaju 5 i više žalbenih postupaka sa postotcima uspjeha, odnosno neuspjeha je neka vrsta crne liste koja nekad djeluje stimulativno, nekad ima svoju funkciju u svakom slučaju. Najčešći razlozi za izjavljivanje žalbe najčešće karakteristične pogreške naručitelja i ponuditelja su otprilike za one koji su pratili ranije izvješće vrlo slične ili gotovo iste to je nešto što se u principu ne mijenja. Ako nema nekakvog, nekakve posebne uočljive situacije. Što se tiče, dakle protiv odluka Državne komisije može se vodit sudski spor pred Upravnim sudovima. Četiri regionalna prvostupanjska suda su nadležni. U petnaestoj godini je izjavljeno 98 tužbi što je nekih manje od 10% u odnosu na broj odluka Državne komisije. Ono što je problem sa praksom pravnom praksom u javnoj nabavi su različite odluke različitih upravnih sudova i to je neki problem koji će trebat u budućnosti riješiti, da li u okviru upravnih sudova koji bi trebali horizontalno pratiti svoju praksu ili na neki drugi način, ali evo to je zapravo problem kojeg treba referirati. Što se tiče odluka upravnih sudova po upravnim tužbama, kao što vidite gotovo 60% tužbi se odbija i potvrđuje odluke Državne komisije. Usvaja se žalba u nekih 26, 27% što zapravo govori da odluke državne komisije u onim predmetima u kojima postoji spor o pravu uređuju pravomoćno te predmeta u nekih 97, 98%. Naknada za pokretanje žalbenog postupka koja nije prihod državne komisije nego je prihod državnog proračuna je u ovoj 2015. godini iznosila 21,5 milijardi kuna i to je iznos koji naravno višestruko premašuje proračun državne komisije. Postoji jedna vrst predmeta koju državna komisija posebno obrađuje, dakle u statističkom smislu posebno obrađuje i dio tog izvješća je ovdje, a to su predmeti javne nabave o kojima je izjavljena žalba to su predmeti koji su financirani od strane europskih strukturnih investicijskih fondova. Ovdje su date karakteristike tih postupaka nabave koji su najsloženiji postupci i u koji su uključeni robe, radove i usluge koji pokazuju na najbolji način nedostatke postojećeg pravnog sustava, a i na neki način ne samo i propisa nego i korisnika. Procijenjena vrijednost tih predmeta koji su bili u žalbenom postupku je 19 milijardi kuna. Ovdje su date značajke postupka i dana je ocjena i naznačeni su problemi. I posljednje po nama najvrjedniji dio ovog izvješća o kojem sada kada ćete sljedećih dana usvajati i raspravljati o Zakonu o javnoj nabavi pa od tud više ne moram puno govorit je ocjena stanja u javnoj nabavi koja uključuje ocjenu stanja propisa, stanja u pravnoj zaštiti i institucionalnog što se tiče žalbenog tijela. U velikoj mjeri svi ovi prigovori koji se ponavljaju od prošle godine odnosno pravne praznine i nedostaci u velikoj mjeri su usvojeni u nacrtu prijedloga zakona pa otud ja o njima potrebe da ja nešto značajnije govorim danas. Trebalo bi samo kazati da su pred nama neki novi izazovi, a to je od vi znate da se javna nabava oglašava isključivo preko elektronskog oglasnika i da je elektronska dostava ponuda mogućnost koja je sada obligatorna od početka sljedeće godine. To rađa dosadašnja primjena elektronski dostavljenih ponuda je pokazala izvjesne nedostatke koji su ovdje na neki način naznačeni u izvješću koje svakako treba riješiti jer elektronska dostava će uskoro dovesti i do elektronske žalbe što znači da će se skraćivati rokovi postupanja da više se u najmanju ruku neće gubiti vrijeme. A najviše vremena je do sada i potrošeno na poštanskoj komunikaciji i traženje dostave dokumentacije, sada to u značajnoj mjeri otpada, međutim ostaju značajni problemi tih instituta koje treba i pravno urediti. Evo to bi bilo u najkraćim crtama izvješća Državne komisije za 2015. godinu. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. Prva će biti ona Kluba zastupnika HDZ-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Josip Borić. Oprostite, imali smo replike. Sasvim sam smetnuo sa uma i to dvije. Prva će biti ona uvaženog zastupnika Željka Jovanovića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Pa ja sam se javio za repliku gospodine Matešić iz jednostavnog razloga što kao predsjednik Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe strategije suzbijanja korupcije posebno pratim rad vaše komisije i očekivao sam da ćete možda u svom izlaganju ipak se jednim dijelom osvrnuti i nato, budući smo ove godine doživjeli zaista jednu pljusku od Europskog parlamenta koji je po istraživanju koje je proveo Institut RAND svrstao nas među tri najkorumpiranije zemlje kada je riječ o javnoj nabavi. Posebno to što ste u svom dijelu se dotakli javne nabave koja se odnosi na sredstva europskih fondova, vi ste spomenuli vrijednost 19 milijardi kuna, a također Europska komisija je objavila da je u Hrvatskoj 42% natječaja povezanih sa financiranjem europskih fondova otkazano što govori u kojoj mjeri ti postupci nisu provedeni na kvalitetan način pa me posebno zanima da li je Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave usporedila te nalaze Europske komisije i sve ono što je ona radila i što je iz toga naučila odnosno kakve je preporuke je dala i da li su te preporuke usvojene u novom Zakonu o javnoj nabavi.
Hvala. Odgovorit će uvaženi Goran Matešić, predsjednik komisije. Izvolite.
Hvala na vašem upitu. Državna komisija nije polisi tijelo, državna komisija je kvazi sudbeno tijelo, žalbeno tijelo, njena funkcija sama po sebi je antikorupcijska. Činjenica da rješava sporove o zakonitosti, odnosno nezakonitosti, da su te odluke i baš sve za razliku od hrvatskih sudova, doduše hrvatskih sudovi jednim dijelom vode samo privatne sporove, a spor o javnoj nabavi je javno privatni spor, pa je potom sve odluke Državne komisije unatrag su javno objavljene, javno dostupne pa je i to jedan antikorupcijski efekt koji širi uopće znanje o pravnoj praksi, omogućava predvidivost, pa je zapravo, ja posebno nisam o tome govorio. O tome ima nešto u izvješću i mislim da je ova činjenica da je upisnik predmeta Državne komisije kao i odluke koje donosi Državna komisija kažem za razliku od primjerice sudova javno dostupna svjedoči o jednom drugačijem transparentnijem načinu vođenja spora. Državna komisija dakle o nečemu što se zove politika u javnoj nabavi to ne možete pitati nas.
Hvala. Repliku je izrazio također i uvaženi zastupnik Anđelko Stričak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Evo predsjednik Komisije je naveo da protiv odluke Državne komisije se može pokrenuti upravni spor pred nadležnim sudom i da je ukupno tih presuda bilo 94,83% u korist odluke Komisije, a svega 5,16% slučajeva je bilo osporavano da si pojedini naručitelji radova dozvoljavaju svašta i da trebamo podržati rad Komisije svakako govori i podatak, da je recimo jedna komunalna tvrtka iz Varaždina Varkon d.d. Varaždin na jednom od svojih natječaja čak odabrao ponuditelja koji je važne podatke, jedinične cijene proglasio tajnom. Pa upravo da nam se takve stvari ne događaju i da si naručitelji ne dozvoljavaju sve i svašta smatram da trebamo podržati rad Komisije i svakako ih poduprijeti u daljnjem radu. Hvala lijepo.
Hvala. I sad ipak na kraju uvaženi zastupnik Josip Borić u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, uvaženi predstavnici Državne komisije. Evo da kažemo i da se osvrnemo i mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice na Godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2015. godinu. U ovoj godini već smo jedanput raspravljali o ovakvom izvješću. Bilo je to za 2014. godinu izvješće negdje u drugom mjesecu, tako da evo u jednoj godini imamo dva puta priliku razgovarati o izvješću jedne vrlo važne državne komisije. Ono što je svakako najvažnije da je ovo izvješće jedan pravi prikaz o stanju javne nabave koja se zasniva na širokom iskustvu, koji se zasniva na analizi postupaka javne nabave u kojima postoji sumnja u određene zakonitosti provedenih postupaka, ali i donesenih odluka. Ovo izvješće je i dobra analiza mnogih tih postupaka i završava porukama koje su uvijek usmjerene na poboljšanje funkcioniranja sustava javne nabave. Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave samostalno je i neovisno tijelo nadležno za rješavanje žalbi u vezi s postupcima javne nabave, postupcima davanja koncesija i postupcima odabira privatnog partnera u projektima javno-privatnog partnerstva. Posebno je dobro što se sve odluke donesene u žalbenim postupcima pred Državnom komisijom javno objavljuju na internetskoj stranici što svakako pomaže u onome što stalno spominjemo u ovom Domu, a to je transparentnost rada i svakako onaj drugi važniji dio borba protiv korupcije. Mislimo da tu zaista Državna komisija čini velike pomake. Pohvalno je i kako stoji u ovom izvješću javno dostupna pravna praksa što postupak pravne zaštite čak u jednom dijelu čini i predvidivim, znači kad krenete u postupak više-manje na osnovu iskustava više-manje znamo kako će neki postupak i završiti. I ako imam primjedbu na jedan dio izvješća u kojem navodite da se na internetskoj stranici upisnik postupaka svakodnevno ažurira ipak poneki primjeri govore da baš i nije tako. Jer recimo imamo jedno rješenje koje je doneseno 22. prosinca a objavljeno je tek sljedeće godine 29. siječnja. O tome ću nešto malo i kasnije baš na samom primjeru. U 2015. godini imamo pad broja zaprimljenih predmeta u odnosu na 2014. godinu što je rezultat očito nekih izmjena zakona koje smo donijeli u 2013. godini. Rezultat je i povećanja visine naknade za pokretanje žalbenog postupka, ali svakako i povećanja pragova za bagatelnu nabavu kažem što smo unijeli u zakon 2013. godine. Broj zaprimljenih žalbi u 2015. je 1137 od čega je 112 žalbi se odnosilo na javnu nabavu a 25 na samu dodjelu koncesija. Od toga je 815 žalbi na odluku o odabiru dok je 223 na objavu i dokumentaciju za nadmetanje. Svakako i u jednom i u drugom slučaju izjavljivanje žalbi zaustavilo je postupak nabave i to je onaj problem što muči svih od načelnika, gradonačelnika, župana, pa do same državne razine koliko god zakon bio dobar ili sa određenim manjkavostima sama žalba jednostavno zaustavlja postupak i na neki način oteže realizaciju bilo kakvog projekta ili bilo kakve nabave. Takvih žalbi je znači bilo 91%. Po vrstama odluke najveći broj 370 njih su odluke o usvajanju žalbi, međutim 281 žalba odnosi se na odluke kojima se žalba odbacuje dok se 229 odluka odnosi na odluke kojima se žalba odbija. Možemo zaključiti da se preko 50 žalbi ili se odbija ili se odbacuje. Po broju usvojenih žalbi prednjačuje HEP. To je nešto što se konstantno pojavljuje iz godine u godinu kao javno poduzeće koje očito ima određenih problema u tim postupcima koje im je, kažem broj njihovih usvojenih žalbi je čak 20 prema ovom izvješću i tablici prikaza broja žalbenih predmeta u odnosu na uručitelje koji su imali pet ili više žalbenih postupaka pred Državnom komisijom 2015. godine. Međutim, sve više zabrinjavaju i oni naručitelji čiji je broj usvojenih žalbi u odnosu na ukupan broj postupaka javne nabave negdje npr. 60%. Svakako da je zanimljiva tema i trajanje žalbenog postupka. Prosječno vrijeme od zaprimanja žalbe do objave odluke oko 38 dana. To je bila ajmo reći to je bio motiv čestih rasprava ovdje u Hrvatskom saboru i česti motiv izmjena Zakona o javnoj nabavi. Kako smanjiti broj dana od zaprimanja žalbe do objave odluke? I što god se radilo pa i onaj dio gdje se za vrijeme prošle Vlade povećao broj članova državne komisije jednostavno upućuje na to da smo uspjeli sve to kažem u nekoliko godina cijeli taj proces smanjiti za svega 1 jedini dan. Prosječan vrijeme od datuma kompletiranja i žalbenog predmeta do donošenja odluke je 18 dana. Ako uđemo malo detaljnije u upisnik može se vidjeti recimo da žalba na odluku o odabiru najpovoljnijeg ponuđača za izgradnju jednog kanalizacijskog sustava u jednom gradu na obali koji je bio i jedan EU projekt vrijedan 141 milijun kuna recimo zaprimljena je 1. rujna 2015. godine i nakon niza požurnica naručitelja i nakon što je prije te same žalbe riješeno 400 drugih žalbi koje su pristigle nakon te rješenje se donijelo tek 22. prosinca 2015. a uvid je naručite u takvu odluku imao tek 29. siječnja na portalu Državne komisije. To je onaj primjer kažem gdje se govori o ažuriranju, međutim što se desilo? Sve je to rezultiralo nemogućnošću realizacija jednog takvog projekta, to nije malo, to je 141 milijun kuna i naravno do 31. prosinca ti novci su jednostavno propali a sve ostalo nakon toga ostaje na teret građana RH jer se taj projekt više novcima EU neće moći financirati. Taj novac nije iskorišten i nepovratno ga možemo zabilježiti kao izgubljen za RH. Znamo svi da da se za rad Državne komisije sredstva osiguravaju u državnom proračunu te da Državna komisija nema drugih prihoda osim prihoda iz proračuna a naknada koja se uplaćuje za pokretanje žalbenog postupka u javnoj nabavi izravno se uplaćuje u državni proračun i prihod je državnog proračuna. Kad je u pitanju financiranje a i kadrovska problematika treba reći da je za plaće zaposlenih izdvojiti 6,3 milijuna za što je izvršeno sa manje od 85% sredstava gdje možemo utvrditi da je komisija bila u određenom djelu i štedljiva. Treba reći da se osnova, da se s osnova naknada za pokretanje žalbenog postupka i upravnih pristojbi koje određuje upravo ova komisija u državni proračun slilo gotovo 21,5 milijun kuna što je preko 13 milijuna kuna više nego što je potrebno za rad državne komisije. Zaposlenih je koliko vidimo iz izvješća 31 iako je uredbom predviđeno 48 radnih mjesta. Važno je napomenuti da složenost posla ovog državnog tijela stalno i značajno raste što je uvjetovano predmetima javne nabave koji se financiraju iz europskih strukturni i investicijskih fondova a što više utječe na potrebu primjene međunarodnog prava u žalbenom postupku pa je kontinuirano prisutna potreba i jačanje administrativnih kapaciteta same Državne komisije. Od ulaska Hrvatske u EU događa se intenzivnije korištenje europskih strukturnih i investicijskih fondova, korištenje tih sredstava vezano je neposredno uz vremenske rokove, visoka je procjena vrijednosti nabave, izuzetno su složeni postupci, opsežna je i složena dokumentacija, u postupku u pravilu sudjeluju i konzorciji s ekonomskim operatorima iz država članica EU, te su postupci javne nabave pod nadzorom EU i nakon njihovog dovršetka po kriterijima koji su različiti od kriterija u domaćem zakonodavstvu i sa mogućnošću opoziva tih istih sredstava koji oni nadziru. Tu je povećano vidljivo učešće stručnih savjetnika uključujući i odvjetnike u postupcima javne nabave što svjedoči da se taj sustav sve više profesionalizira i da su potrebni zaista ljudi sa visokom stručnom spremom tj. na jednom višem nivou. Nadalje, javna nabava doista je važan antikorupcijski alat koji se stalno i već dosta dugo nadograđuje. Poboljšanja su vidljiva ali moramo priznati i dalje postoje kritike, još uvijek postoje određeni problemi i neke nedorečenosti što dovodi do odugovlačenja postupka. Jasno je da je pravni temelj svakako Zakon o javnoj nabavi, Zakon o državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave ali i postoje naravno i nekoliko podzakonskih akata u vidu uredbi i pravilnika. Predmeti koji su obrađivani tijekom žalbenog postupka su izvor dobrih informacija o nedostacima, poteškoćama, preprekama, smetnjama kao i pojavama koje su izložene kako na pravni okvir kojima je uređen materijalno-pravni dio javne nabave, koncesije i javnog-privatnog partnerstva tako i pravne zaštite i propisa kojima se uređuje status državne komisije. Mi smo svjedoci da je u saborsku proceduru upućen novi Zakon o javnoj nabavi koji će zasigurno svojom primjenom donijeti brojne novine u područje javne nabave. Taj zakon je prije svega rezultat rada jedne stručne javne skupine ljudi, samih sudionika postupaka javne nabave i mislimo da će zaista biti jedna temeljita reforma regulatornog okvira u području javne nabave koja mora biti jednostavna i učinkovita, koja će štedjeti novac građana, koja mora osigurati najbolju vrijednosti za novac, koja će više koristiti elektroničke alate i poticati što više gospodarstvenih subjekata na uključivanje u tržište javne nabave. Neke od novosti tog zakona svakako su ekonomski najpovoljnija ponuda, jedinstvena europska dokumentacija o nabavi, smanjenje administrativnih tereta za tvrtke za gotovo 80%, uvođenje jedinstvenog roka za žalbu, smanjenje naknada za žalbu, jačanja ovlasti same Državne komisije i mnoge druge novine u kojima ćemo više svakako razgovarati i u ovom domu kada dođe zakon na raspravu. Što se tiče samog kluba HDZ-a mi ćemo podržati ovo izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2015. godinu. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa. Kolega Boriću kazali ste da na web stranica DKOM je ubrzano i svakodnevno da se pojavljuju informacije i da je vidljivo puno toga. Međutim očito je da može se utvrditi da na stranicama web DKOM tijekom 2015. godine objavio samo dva pravna shvaćanja i to jedno koje se odnosi na plaćanje naknade za pokretanje žalbenog postupka, a drugo koje se odnosi na dodjelu troškova žalbenog postupka u slučaju djelomičnog usvajanja žalbe. A moramo znati da je zakonom utvrđeno i propisano da odlukama u kojem državna komisija odstupa od pravnih shvaćanja, ako je neujednačena praksa ili od te nekakve ustaljen prakse, potrebno je dodatno obrazložiti razloge za takve odluke. DKOM unatoč ovakvom donošenju različitih odluka sadržajno jednakim stvarima niti u jednom rješenju tijekom 2015. godine nije obrazložio razloge odstupanja od ustaljene prakse. A mi moramo znati da 1/3 proračunskih samo sredstava u RH mora proći kroz javnu nabavu. Da je tu uveden red, danas Hrvatska ne bi imala deficit zasigurno, a to je jasno i gospodi iz DKOM. Ja ne vidim tu nekakvu ogromnu transparentnost, a to je vidljivo iz ovoga što sam kazao samo dvije su znači i to bez obrazloženja zbog neujednačenosti odluke koje nisu obrazložene. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Bulj, mi kažem svake godine raspravljamo izvješće Državnu komisiju za kontrolu postupaka javne nabave i činjenica jest da se na nivou godine negdje u postupcima javne nabave pojavljuje negdje oko 40 milijardi kuna, što je zaista jedan zahtjevan proces i naravno da sve razine od lokalne, regionalne pa i do državne imaju svoj zadatak u tome. Zakon možda može biti i najbolji, ali postoji onaj ljudski faktor koji tad utječe na mnoge stvari u zakonu pa i ljudski faktor i unutar same državne komisije koja očito može donijeti ovo o čemu ste vi pričali na svoj način kao određeno rješenje. Međutim, ono što je za nas važnije i mislim svakako za sve nas u budućnosti je ovaj novi Zakon o javnoj nabavi koji je u proceduri na kojem su radile i kolege iz MOST-a, jednim velikim dijelom i koji će jasno reformirati cjeloviti sustav javne nabave sa mnogo novosti o kojima sam samo nešto ovako malo rekao. Ali bit će zaista interesantno tada popratiti sve komentare jer mnoge stvari biti će novina, a naravno da će i državna komisija koja dobiva i tim zakonom jednu jaču ulogu u cijelom tom postupku zasigurno morati primijeniti nova znanja i nove sposobnosti kako se ne bi dešavale ovakve stvari o kojima ste vi sada ovdje naveli kao primjer. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Klarina. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Borić ja u potpunosti podržavam vašu raspravu. Tu bi upozorio na svoju Šibensko-kninsku županiju, rekli ste da zabrinjava podatak nas sve one koje imaju više od 60% usvojenih žalbi. Naša Šibensko-kninska županija, moja županija iz koje ja dolazim, imala je samo pet postupaka javne nabave i od toga su čak tri usvojena. Pa mislim da bi trebalo upozoriti gospodina Pauka župana koji je ujedno i predsjednik Udruge županija na razini RH da malo pripazi sa javnom nabavom u svojoj županiji. Hvala vam.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Klarin, pa ja ne znam zašto ste vi ljuti na vašeg župana. Ako sam negdje popratio vi ga niste čak zvali ni na vašu svečanu sjednicu općine i zato ste očito imali veliki razlog tako da vam vjerojatno i ovaj podatak smeta i činjenica jest da nije samo on taj koji možda provede postupak javne nabave pa … jedan veći dio tih postupaka na neki način usvoji kao osnovan. Ima ih na svim razinama od lokalne, pa do državne razine i mislim da nije potrebno nikoga poimenično baš navoditi jer recimo mene uvijek zabrinjava samo HEP. Svake godine su uvijek najažurniji najviše se žale upravo na njihove postupke i zasigurno da tamo ima svega, a najmanje onoga što treba biti, a to je svakako znanje o samim postupcima javne nabave.
I zadnja replika je poštovanog zastupnika Josipa Đakića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo ja bih samo htio replicirati na ono što je definirano ovdje, a to je trajanje žalbenog postupka. Trajanje žalbenog postupka okarakterizirano i u ovom izvješću kao takvo da je Hrvatska zasigurno po trajanju postupka pravne zaštite u samom vrhu. U samom vrhu je i to također šteti gospodarstvenicima kao i naručiteljima, ali sve te žalbe koje su upućene puno puta su i žalbe bez pravog … one koje se odbacuju o.k. shvaćamo to i to je razvidno. No međutim, zabrinjavajuće je da sada idemo sa novim Zakonom o javnoj nabavi koji do sada je prolazio i nanio Hrvatskoj velike štete i ja bih volio da su izražene štete koliko je to u milijunima ili milijardama kuna ili eura učinjeno štete u povratu ili nekorištenju europskih fondova s obzirom da su natječaji poništeni da se novi nisu dogodili, da su sredstva prohujala i da se taj segment morao nadoknaditi novaca iz nacionalnoga proračuna ili čak kompletna svota osigurati u nacionalnom proračunu s obzirom da su u takvim žalbenim postupcima određene stvari odbačene. Ne znam zbog čega trajanje preko zadanog roka koji je zadan kao u svim drugim državama od 30 dana. Ovdje je prosječni rok 38 dana i mislim da je to puno i više jer 2014. je to bilo čak i 130 dana koliko sam mogao vidjeti u prošlom izvješću rok za analizu određenih predmeta iz žalbe. Tako da mislim da je to moždaje smanjeno ali još uvijek smo u samom vrhu po tom žalbenom roku i štete koje su nastale bi trebale biti ovdje definirane koliko smo to novaca morali … iz europskih fondova.
Hvala. Odgovorit će poštovani Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Kolega Đakić činjenica jest da je 38 dana bilo i prošle godine i ove godine i da smo u ovom Domu raspravljali 2013. upravo o Zakonu o javnoj nabavi i samoj državnoj komisiji kojih se tada broj članova povećao sa 5 na 8, pa se reklo idemo to povećati, pa da ubrzamo te rokove. Međutim, činjenica je da se to ne postiže i da ima očito onih – ovo je prosjek 38 dana – a ima onih koji možda prođu brže, a ima onih koji poslije dođu malo i kasnije. Ja sam naveo samo jedan primjer gdje smo nepovratno izgubili 140 milijuna kuna iz europskih fondova za 1 slučaj izgradnje sustava odvodnje u jednom primorskom gradu. Najsvježiji primjer koji se pojavio nedavno koji nas je koštao gotovo pola milijardi je iz bivšeg Ministarstva poljoprivrede kojeg je vodio jedan ministar iz SDP-a gdje se očito vidjelo nakon svih postupaka da se pokušalo pogodovati unutar tog cijelog sustava i da smo na neki način vjerujem ne izgubili, ali barem se na neki način desilo da nemarom ili namjerom možda došlo do toga da se taj novac jednostavno nije počeo niti koristiti. Mislim da nam to mora svima biti primjer kako se nešto ne smije raditi i tim više što znamo da smo upravo u tim sredstvima pod jasnom kontrolom Europske unije i da tu ne može ništa proći „ispod radara“ onako kako se kaže, reći, jasno poštivati Zakon o javnoj nabavi, a vidjet ćemo, kažem kada se u proceduri, tj. kada se u sabornici krene raspravljati o novom zakonu da zaista nudi jednu jasnu, cjeloviti reformu sustava javne nabave gdje će, kažem i sama državna komisija dobiti određene veće ovlasti, ali i ubrzati se postupak i mnoge stvari za koje smo do sada utvrdili da na neki način koče sam postupak javne nabave i da gubimo i vrijeme, i sredstva upravo u samim procesima žalbe.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika bit će Mosta nezavisnih lista u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Maro Kristić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege zastupnici. Ja ću u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista iznijeti osvrt na Godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave. U proteklom sazivu Hrvatskoga sabora imali smo priliku raspravljati o izvješćima brojnih državnih institucija iz kojih smo mogli vidjeti da su upravo procesi javne nabave okarakterizirani kao problematični što zbog nestručnosti, što zbog korupcije, što zbog nedorečenosti postojećih zakona milijuni kuna proračunskih novaca su pošli u vjetar. Ja ću kada govorim o ovom izvješću govoriti o nekoliko poglavlja. Prije svega želim reći da u ovom izvješću ima jako puno pozitivnih elemenata. Ali ja ću se osvrnuti na one elemente za koje smatram da bi mogli biti bolji i molim vas da ih shvatite čisto kao preporuku za unapređenje vaših procesa rada. Dakle, prije svega ću reći nešto o neujednačenoj praksi odnosno pravnoj nesigurnosti, već su to kolege i govorile. Međutim, iz web. stranice DKOM-a se može vidjeti da je tijekom 2015. godine DKOM objavio samo dva pravna shvaćanja i to kolega Bulj je rekao, jedno od njih se odnosi na plaćanje naknade za pokretanje žalbenog postupka, a drugo se odnosi na dodjelu troškova žalbenog postupka u slučaju djelomičnog usvajanja tužbe. Kada to stavimo u kontekst da je kroz postupke javne nabave u 2015. godini utrošeno gotovo 40 milijardi kuna proračunskog novca odnosno ne proračunskog novca, ali to predstavlja 1/3 državnog proračuna, vrlo je važno da se uskladi ta pravna praksa, a pravna nesigurnost i arbitrarno odlučivanje o ovim procesima je nedopustivo jer generira dodatne troškove za državni proračun. Možda zapravo i činjenica koja otkriva i gdje je ovdje propust u radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave stoji na stranici 6 Izvješća u kojoj se kaže da je u DKOM-u ustrojena stručna služba za praćenje prakse i postupanja u sudskim predmetima, te je navedeno da od 8 sistematiziranih radnih mjesta praktički nije popunjeno niti jedno. Dakle, u 31 zaposlenika Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave niti jedan nije zadužen za praćenje prakse, pa je stoga i logično da su dosta česta odstupanja u tim nalazima. Drugo poglavlje o kojem bi govorio je nekorištenje mogućnosti usmene rasprave. Dakle, Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave ima zakonsku mogućnost održavanja usmene rasprave radi razjašnjenja složenog činjeničnog stanja ili pravnog pitanja na zahtjev stranke ili po službenoj dužnosti. Iz Izvješća za 2015. godinu proizlazi da je zaprimljeno tisuću 251 predmet, a unatoč složenom činjeničnom stanju u predmetima te unatoč zahtjevima stranaka nije održana niti jedna usmena rasprava. Također, DKOM ima i zakonsku ovlast da na sjednicu Vijeća pozove stručnjake iz pojedinog pravnog ili drugog stručnog područja. Od riješenih tisuću 101 predmet, niti jednom na sjednicu Vijeća nije pozvan niti jedan stručnjak da pomogne kod određenih služenih pitanja, pa to mi djeluje onako malo dosta čudno kada možemo govoriti o tome da recimo ta nekolicina ljudi koja radi na tome može jednako kvalitetno odlučivati recimo o tehničkim karakteristikama nekog naponskog mjernog transformatora i o nekim karakteristikama nekih drugih materijala. Dakle, tu su zaista potrebna stručna znanja i pomoć stručnjaka. Istovremeno se iz Izvješća vidi da se naglasak stavlja na kratkoću rokova u kojima Državna komisija odlučuje. To ne bi trebao biti nekakav pokazatelj uspješnosti rada Državne komisije. Ostavlja se nekakav dojam da se tijekom vremena zapravo kvantitetom pokuša nadomjestiti kvalitetu u postupanju. Stoga smatram da bi ubuduće u svojoj praksi što češće trebali koristiti ovaj institut usmene rasprave bez obzira što će to vjerojatno malo i rastegnuti te postupke odlučivanja, ali će sigurno donesene odluke biti kvalitetnije i bit će manje žalbi. Treće područje o kojem bi se također želio očitovati je mogućnost podnošenja optužnih prijedloga. Prema Zakonu Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave je također nadležna za podnošenje optužnih prijedloga za prekršaje propisane Zakonom o javnoj nabavi. To su npr. sljedeći prekršaji, ako dijeli vrijednost predmeta nabave s namjerom izbjegavanja primjene zakona, ako u pripremi provedbe postupka javne nabave ne sudjeluje najmanje jedan ovlašteni predstavnik naručitelja koji posjeduje važeći certifikat u području javne nabave, ako primjeni pregovarački postupak javne nabave bez prethodne objave protivno zakonu, ako sklopi ugovor o javnoj nabavi i okvirni sporazum s ponuditeljima koji moraju isključiti iz postupka javne nabave odnosno čiju je ponudi bio obvezan odbiti na osnovi rezultata pregleda i ocjene ponuda, ako sklopi ugovor o javnoj nabavi ili okvirni sporazum koji nije u skladu s uvjetima određenim dokumentaciji za nadmetanje i odabranom ponudom. Iz izvješća za 2015.godinu proizlazi da je Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave usvojila 370 žalbi, a samo su dva podignuta optužna prijedloga. S obzirom na javno mnijenje koje zaista percipira ovaj postupak javne nabave kao jedna od rak rana hrvatskog društva, nekako mi ovaj odnos između usvojenih žalbi i samih podignutih optužnica baš mi nije primjeren. Mislim da bi tih optužnica sigurno trebalo biti puno više, a i da je u tim postupcima bilo puno više nezakonitih radnji sa obilježjima kaznenih djela. I također još jedna sugestija, riječ je o uvođenju sustava za praćenje prakse. Uvođenje informativnog sustava za praćenje i pretraživanje prakse Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave omogućilo bi se da se unutar Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave adekvatno prati vlastito odlučivanje, ali bi s druge strane isto se omogućilo i pretraživanje prakse od strane stranaka postupka i javnosti što bi spriječilo neujednačenu praksu i ujedno djelovalo edukativno naručitelju i ponuditelju, te bi pojačalo stvarnu pravnu sigurnost. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Gospodine Kristiću znači govorimo o 1/3 proračuna 40milijardi kuna, govorimo o neujednačenoj praksi, govorimo o instituciji koja sve to treba kontrolirati i pratiti, naravno na kraju i nekakve prijedloge prema institucijama što je nezakonito, međutim mi ne vidimo ovdje nekakve rezultate i ne vidimo koliko se radi novca koji je pronevjereno ili možemo reći da narod bolje razumije, otuđeno hrvatskom narodu ili opljačkano, mi ne vidimo ovdje nikakav podatak u izvješću koliko je bilo nelegalnih ili nezakonitih provedenih javnih nabava, kolike su štete i tko je odgovarao tj. na kraju ono što bi trebalo napraviti da dođe u institucije gonjenja ili oni koji bi trebalo presuditi ti koji nisu poštivali Zakon o javnoj nabavi. Niti jedan relevantan podatak mi nemamo, a radi se o 1/3 hrvatskoga proračuna državnog, znači tu se radi o ogromnom novcu i zasigurno da su se ta sredstva bolje kontroliraju bila bi veća konkurentnost, kvalitetniji proizvođači tj. proizvodi ili izvođači bi imali mogućnost da se razvijaju u RH i ovakvo ponašanje u javnoj nabavi je mnoge poduzetnike doslovno zbrisalo sa lica zemlje jel oni ne mogu biti konkurentni na ovaj način, a to je vidljivo. Pa primjere možemo uzeti na Hrvatskim autocestama niti jedan domaći izvođač nije mogao pristupiti pa primjer imamo Hrvatske željezare koje grama željeza nisu uložene postavljene u autoceste. Znači to su javni natječaji tj. javne nabave koje su manipuliralo ali nanijele su velike štete ovom hrvatskom društvu, poduzetniku i naravno u konačnici cijeloj državi. Pa molio bih vaš odgovor na koji način vi promišljate s obzirom da sam slušao da se tu može naći rješenje. Hvala lijepa.
Evo odgovorit će uvaženi zastupnik Marko Kristić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani kolega. Pa prije svega htio bi nekako izraziti nadu da će ovaj novi Zakon o javnoj nabavi zatvoriti sve anomalije postojećeg Zakona o javnoj nabavi. Sigurno osim tih anomalija u zakonu o javnoj nabavi koji je trenutno na snazi jako puno razloga leži u nestručnosti ljudi koji obavljaju postupke javne nabave, ali sigurno i u korupciji koja je ukorijenjena ne samo u ovim postupcima nego generalno u hrvatskom društvu je sve prisutna. Ja osobno mislim da i slušajući izlaganje u prošlom sazivu Hrvatskog sabora sjetit ćete se samo primjera sportskih dvorana na kojima je praktički pa možemo reći pokraden jedan državni proračun, a da nitko za to nije odgovarao. Ja osobno mislim da inače u našim institucijama koji imaju nadležnosti pokretati znači sami podizati optužne prijedloge pa će institucije to dalje odrađivati trebali bi imati puno više hrabrosti zato što sam siguran da od 40 milijardi kuna proračunskog novca, jedan veliki dio bi sigurno trebao biti elemenat i predmet istraga. Hvala.
Hvala. Sada ćemo prijeći na sljedeći klub zastupnika, a to je onda Promijenimo Hrvatsku i SNAGA u ime kojega će govoriti pardon vi ste se mijenjali nešto. Sljedeći je onda u ime Kluba zastupnika HDS-HSLS uvaženi zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani predsjedniče i članovi državne komisije. Kolegice i kolege. Ja ću reći nekoliko rečenica u ime kluba HDS-HSLS-a i moram reći odmah na početku da ću vjerojatno govoriti malo drugačije od nekih prethodnika u ovoj raspravi. Naime, dugo godina i samim poslom koji obavljam u lokalnoj samoupravi sudjelujem u procesima javne nabave, mijenjali su se zakoni, dorađivala se komisija, danas imamo javnu nabavu u Hrvatskoj s kojom nije nitko zadovoljan, ni oni koji naručuju, ni oni koji se javljaju na natječaj. A sve u svemu nisu zadovoljni građani jer u principu si sve blokiramo sami i vjerojatno će puno jača rasprava o ovoj problematici biti za koji dan kada će biti novi Zakon o javnoj nabavi, ali letimičan pogleda i onako jedno brzo čitanje mi već sada govori da nećemo baš postići neke velike napredak i da će ustvari i nakon donošenja tog zakona opet ostati veliki problem i da Hrvatskoj prijeti gubljenje ogromnih novaca o čemu je već bilo ovdje malo riječi prvenstveno na natječajima koji se financiraju iz EU iz europskih fondova. I trebalo bi dobro razmisliti što i kako dalje, kako omogućiti provođenje natječaja i kako omogućiti da se možda na te natječaje sukladno zakonu bez ikakvih namještanja mogu javljati i domaće tvrtke jer u većini slučajeva ih onemogućujemo u tom poslu. Dakle, kao što sam rekao po mojim spoznajama, konzultacijama, razgovorima definitivno naš Zakon o javnoj nabavi ne odgovora niti onima koji raspisuju natječaj, niti onima koji se na njih javljaju. Državna komisija dakle samo je jedna od mogućih prepreka u cijelom tom procesu i sigurno je da se nešto tu mora mijenjat. Ono što bih na osnovu čestih razgovora na sastancima i sa gospodarstvenicima ali i dakle u onom drugom djelu u lokalnoj samoupravi i u javnoj nabavi javnim naručiteljima molio neke odgovore od predstavnika državne komisije na neka određena konkretna pitanja. Pa vas ja molim ukoliko je moguće dobijemo i neke odgovore jer su to pitanja koja su mi dali ljudi koji se dakle bave tom nabavom koji su sagledali problematiku i mole da im se daju javni odgovori na to. Dakle, zašto nije faktički uspostavljen, kažu da postoji organizacije i državne komisije ali nema nikoga zaposlenog sukladno godišnjem izvješću o radu za 2015. godinu odjel za praćenje, usklađivanje prakse državne komisije koji bi pratio i usklađivao praksu unutar Državne komisije te između Državne komisije i upravnih sudova, četiri upravna suda Zagreb, Osijek, Split i Rijeka te Visokog upravnog suda RH. Kažu da je nepostojanje ovog odjela već godinama kreira probleme u praksi jer vlada pravna nesigurnost u pogledu usklađenosti praksi. Nastavno na ovo pitanje također pitanje zašto praksa između pojedinih vijeća Državne komisije nije usklađena? Državna komisija odlučuje o žalbama u tri vijeća od kojih se svako sastoji od 3 člana Državne komisije. Tako da neka vijeća po žalbama ponuditelja odlučuju izrazito formalno, a druga su pak više poslovno orijentirana, tako da ponuditelj gospodarski subjekt nikad ne zna kako će se odlučiti po njegovoj žalbi i ovaj problem rezultira s velikom pravnom nesigurnošću i nedopustiv je realno, ali nije samo ovdje gospodarski subjekt koji se javlja na natječaj i isto je to i sa onim koji raspisuje natječaj. Nastavno zašto Državna komisija ne odlučuje prvenstveno uzimajući u obzir načela javne nabave, transparentnost, ekonomičnost i učinkovitost u trošenju proračunskih sredstava nego inzistira na formalnostima koje nužno ne dovode do ostvarivanja načela javne nabave. I ovaj problem stvara pravnu nesigurnost jer se načela javne nabave ne primjenjuju usklađeno i prema mišljenju gospodarstvenika a ponavljam i naručitelja u praksi ovakva praksa dovodi do neujednačenosti odluka što je također nedopustivo. Četvrto, kako i kada će se osigurati bolja sudska zaštita u odnosu na odluke Državne komisije? Ovo nije pitanje za Državnu komisije nego je naravno pitanje koje si moramo postaviti. Upravna tužba Upravnom sudu koji odlučuje minimalno je dvije godine posebice Upravni sud u Zagrebu. U upravnim sporovima protiv odluka DKOM-a ne predstavlja učinkovitu sudsku zaštitu u odnosu na odluke DKOM-a. S obzirom da se ugovori o javnoj nabavi sklapaju većinom u jednoj godini, za jednu godinu ili kraće ili nešto možda malo duže oni su davno konzumirali dok Upravni sud odlučuje o odluci Državne komisije tako da presuda Upravnog suda koja je donesena nakon par godina više ništa ne znači ni naručitelju, ni gospodarskom subjektu čak i kada je donesena u njegovu korist. Dakle, u ovih nekoliko konkretnih primjera se pokazuje jedna velika neusklađenost i ovog zakona i funkcioniranja i ponavljam od svega toga skupa nastaje jedna ogromna velika šteta. Mi danas u Hrvatskoj kad raspisujemo kakav natječaj realno gledajući nemamo nikakvu ni minimalnu sigurnost da bi taj natječaj mogao proći. Od Državne komisije dobivamo stvarno odgovore na desecima stranica iz kojih ne možemo iščitati što ustvari nam se želi reći, ne možemo otkriti zašto je neki natječaj možda poništen, zašto je neka žalba prihvaćena ili nije prihvaćena. Mislim da bi bilo dobro da Državna komisija u tom svom poslu prestane sa pisanjem romana i da malo jasnije odgovore na pitanja i u krajnjem slučaju ubrza taj proces jer on stvarno dovodi do zastoja u razvoju gospodarstva samim time i u razvoju čitave RH. Ponavljam i naglašavam, ono što nas čeka kada krene malo više natječaja za programe iz europskih fondova, netko je ovdje spominjao projekt odvodnje, nećemo moći provesti ni jedan natječaj, propast će nam građevinske dozvole, dakle otići će nam godine u nepovrat, morat ćemo raditi nove građevinske dozvole i na kraju nećemo povući sredstva. To je stanje ovoga trenutka u javnoj nabavi u RH u kojem svoj udio ima i Državna komisija. Da li nju treba više ekipirat, da li treba dodatno pojačati kadrovski, ako da ajmo je pojačati, ajmo je pojačat, ajmo je ubrzat jer mislim da si nitko od nas ne može dozvoliti da nam propadnu stotine i stotine milijuna novaca i deseci milijuna već uloženog novca u određene projekte. Govorim o anglomeracijama, govorim o vodoopskrbi, govorim o projektima koje su pokretale Hrvatske vode, govorim o projektima koji padaju kao zrele kruške na natječajima, a još nije ni počeo pravi proces same javne nabave. Tako da ja nisam zadovoljan sa ukupno radom, ali što se tiče samoga izvješća mi ćemo izvješće prihvatiti. Ono je takovo kakovo jest. Naravno da komisija radi po zakonu, to je sve u redu. Neki pomaci u odnosu pred dvije godine se vide, znamo da smo tu govorili tada o ogromnoj blokadi proračunskih novaca i inače u gospodarstvu koji su bili blokirani niz dana i mjeseci zato što Komisija nije odlučivala. Ali generalno stvar sa javnom nabavom nije dobra i prijeti nam stvarno velika, velika šteta. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Željka Jovanovića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrg, kao jednu od prepreka za uspješnije postupke javne nabave naveli ste Državnu komisiju. Ne bih se ipak složio s tim. Dakle, već dugi niz godina pa više nego što sam saborski zastupnik pratim javne nabave i jasno je da zahvaljujući i Državnoj komisiji postupak javnih nabava u Hrvatskoj danas je transparentniji i da su brojna rješenja na žalbe koje su donosili u Državnoj komisiji bila svojevrsna štiva i edukacijski materijal koji je unaprijedio postupke javne nabave. Dakle, ipak je puno veći problem u samim postupcima javne nabave. Dakle, ako i po sadašnjem zakonu imate mogućnost da se postupak provede ne po najjeftinijoj, nego ekonomski najpovoljnijoj ponudi. Ako se 99 postupaka provodi po najjeftinijoj onda vidite da je zapravo to ključan problem. Dakle, ljudima se ne da pomučit, ne da im se donosit odluku po ekonomski najpovoljnijoj ponudi ako nisu potpuno jasni kriteriji jer to odmah znači da će se netko žaliti, da će doći DORH, USKOK i istraživati zašto je netko uzeo ekonomski najpovoljniju a ne najjeftiniju ponudu. Prema tome, tu je još puno posla pred nama gdje će trebati jasno novi zakon rješava taj problem jer izbacuje ekonomski najjeftiniju, a ostaje samo najpovoljnija ponuda. No, mislim da su svi u zabludi koji misle da će to riješiti sve one probleme koji postoje u sustavu javnih nabava. Dakle, svi se slažemo da javne nabave koje godišnje vrijede 42 milijarde kuna, da se i dalje 20% novca troši netransparentno, da 20% novaca nestaje zato što su svi oni koji sudjeluju u postupku javne nabave tu korupcijsku razinu uračunali u cijenu. I kad tome dodamo još dumping cijenu, neuobičajeno nisku cijenu onda recimo znamo zašto je u Babinoj Gredi rupa koja prijeti svim mučenicima jer je firma koja je dobila taj natječaj po dampinškoj cijeni vrlo brzo propala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, ja se u dobrom dijelu ovoga što ste vi rekli slažem. Ja isto mislim da Državna komisija mora biti, da kontrola mora biti, da se jednostavno taj proces mora provoditi. Slažem se i sa time da je pomak napravljen, ali činjenično stanje je da situacija i dalje nije dobra da smo blokirani, da se onemogućavaju aktivnosti koje treba nekada i hitno provesti, napraviti. Spomenuli ste jednu jamu. Ja sam imao slučaj kod sebe u Križevcima da je most na državnoj cesti bio srušen pola godine i da se nije po nikojem modelu od strane Hrvatskih cesta mogao provesti postupak da se napravi most. Dakle, imamo rupu u Zakonu o javnoj nabavi, imamo problem u takvim situacijama. Ali ne samo taj. Ovo što sam ja iznosio nisu samo moji stavovi. Ovo su stavovi znači jednog koordiniranog tima koji je bio i od strane gospodarstvenika i od strane naručitelja. I to su problemi koji nisu zlurado i zlonamjerno iznijeti. Dakle, ja ih samo iznosim da ukažemo na probleme koji postoje. Ja znam da i ljudi u Državnoj komisiji sigurno su te probleme locirali. Ali činjenica jest da stvarno se dobivaju dijametralno suprotna obrazloženja za vrlo slične postupke koji se događaju u javnoj nabavi. Često puta dobijemo za vrlo sličnu situaciju dijametralno suprotna obrazloženja Državne komisije. Čak ja stvarno se usuđujem reći mogu to dokazati da 3 pravnika nakon toga čitaju što je Državna komisija htjela reći i nismo uspjeli otkriti što su htjeli reći. Važno je ono prvo odbija se ili prihvaća se. Ali u svakom slučaju treba raditi dalje, treba to sve skupa bolje poslagivati, pa i ovakve rasprave u krajnjem slučaju služe upravo za to.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine Hrg, kada govorimo o javnoj nabavi i provedbi tijela javne uprave, odnosno jedinice lokalne samouprave moramo prihvatiti i odgovornost kao čelnik tijela za provedbe postupaka javne nabave. Evo primjerice kod vas u gradu Križevcima postoji jedan postupak koji je 2016. godine, znači ove godine dva puta ponavljan. Radi se o provedbi natječaja za opskrbu plinom koji je zbog banalnih razloga poništavan, odnosno ponude koje su bile po Komisiji prihvatljive i trebale bit prihvaćene od strane grada, odnosno stručnih službi su pazite sad ovo jedna je odbijena zato šta kraj IBAN-a tvrtke nije pisalo o kojoj se banci radi i odbijena je ponuda tog ponuditelja. Znači moramo shvatiti da bi Zakon o javnoj nabavi i novi Zakon o javnoj nabavi trebao pojednostaviti postupak, odnosno onemogućiti da se pojedini službenici igraju sa određenim postupcima i de facto traže grešku ne bi li odbili nekoga tko je jeftiniji. I zato vam evo savjetuje, ne znam da li ste upoznati sa time. Pogledajte i u vašem gradu oko jednog te istog natječaja se dvaput poništava zbog banalnih razloga. Nekome izvana tko to gleda moglo bi ispasti sumnjivo. Ne radi se o cijeni, ne radi se o kvaliteti, ne radi se o rokovima, ne radi se o banalnostima i to ja tražim od novog Zakona o javnoj nabavi da nije moguće na taj način odbijati ponude kako bi se eventualno u određenom momentu moglo, ja bih rekao, to previdjeti, a u drugom momentu kada ti paše reagiraš pa misliš da bi dobio netko treći. Znači, novi Zakon o javnoj nabavi bi trebao voditi računa o tome da se ne može bez razloga, bez opravdanog razloga poništavati postupke.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Branko Hrg.
Ja se radujem da ste vi tako dobro upoznati sa radom službenika u Gradu Križevcima. Ako vi smatrate kolega Maras ta nešto tamo ne štima, nema nikakvih problema, a vjerojatno je to jedan od ovih manjkavosti o kojima sam ja govorio Zakon o javnoj nabavi, vjerojatno Zakon takve stvari isto omogućuje. Ako tako nešto omogućuje, onda nije nitko pogriješio, nitko nije kršio. Ali imate vi boljih primjera. Imate vi primjera da se radovi izvode, a natječaj je tek raspisan. Hoćete foto dokumentaciju? Mogu vam i to dati. Ima i takvih primjera. Evo vidite, to je ono što nije dobro. Takve stvari nisu dobre. Ovo da li je bilo nekih formalnih pogrešaka, vjerojatno je. Imali smo mi natječaja koji su zbog formalnih pogrešaka navodno nekih ponuditelja padali ili nešto nije bilo u redu. Ja vam sada unaprijed kaže da će vjerojatno biti velikih problema u projektima aglomeracije. Jeste li s time upoznati da je Grad Križevci u onom programu aglomeracije negdje sa 150 milijuna kuna da je uloženo u projektnu dokumentaciju za vodovod i odvodnju na području Grada Križevaca i okolnih općina preko 10 milijuna kuna Hrvatskih voda, da je u međuvremenu izmijenjen Zakon o građenju, da su nam zbog tih izmjena Zakona o građenju i zbog nespretnosti u zakonu jedne rečenice propale građevinske dozvole, da je dana uputa od tadašnje ministrice graditeljstva da neka fiktivno maltene netko započne radove, pa da tako sačuvamo građevinske dozvole, pa onda je došlo do onoga problema kada ste opet promijenili Zakon o izvlaštenju, pa onda nam je sve palo u vodu, pa smo sve morali raditi iz početka itd.? Raznih problema ima. Znate, ovo su puno veći problemi o kojima ja govorim.
Hvala lijepo. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Tomislava Klarića.
Uvaženi kolega Hrg, nije mi namjera da branim Državnu komisiju za javnu nabavu u onom dijelu koje ste vi spominjali i proceduru, i duga obrazloženja i sve o čemu ste govorili. Međutim, mi smo svi zajedno svjesni jednog ogromnog problema koji imamo svi koji na neki način raspisujemo natječaje, žalbe koje se tu vode u onom dijelu, pa ja bi se usudio reći i nekakve vrste paranoje gdje su svi potencijalno praktički već u samom startu osumnjičeni za nekakva namještanja. Paradoksalna situacija je evo mogu vam to pokazati na jednom od nedavnih svojih primjera, radi se o školskoj dvorani, proširenju osnovne škole gdje je izabrani ponuđač bio čak 2 milijuna kuna jeftiniji nego ovaj koji se žalio. Imao je 9 nekakvih razloga za žalbu koje je naveo. Usvojila je komisija 2 od kojih su bili ja bih rekao banalne naravi tipa nije dostavio u pisanom obliku, nego na CD-u ili nije bio prijevod s engleskog jezika od nekoga testa. Dakle, što želim reći? Sama procedura i komisiji nije jednostavno u tom dijelu odlučivati o nekakvoj žalbi kada se gleda svaka crtica i svaki zarez. Dakle, imamo nekakve banalne razloge koji se lako mogu ispraviti koji nisu toliko ključni i bitni za samu realizaciju projekta i imamo ogromnu štetu jer smo nakon te odluke komisije koja nije poništila natječaj nego samo odluku, nismo htjeli donositi novu odluku iz istih razloga već smo ponovno raspisali natječaj i praktički se izgubilo 6 mjeseci da bi investicija od 15 milijuna kuna išla u narednu godinu. Dakle, imamo dvije štete. Jedna zato što nije krenuo u realizaciju projekt, jedna iz tog razloga jer nije izabran taj koji je bio jeftiniji 2 milijuna kuna. I imamo ono što je komisija opravdano odradila, jer ona je ispoštovala proceduru koja je bila. I činjenica je da je ovaj dostavio reference na engleskom jeziku da nije bilo prijevoda ili da je neki atest bio na CD-u, a ne u pisanom obliku. Dakle, što želim reći? Procedura sama i novi Zakon bi te stvari treba pojednostaviti na način da se omogući i dopuna određene vrste dokumentacije. A da ne govorim sada o problemima koje imamo sa ovim uvođenjem elektroničkog potpisa na onom dijelu koji se odnosi, preko Narodnih novina i u tom dijelu koji po malo se sada uhodava. Dakle, što više iskompliciramo sam zakon i samu proceduru, to imamo više problema u samoj realizaciji i kasnijoj provedbi natječaja.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepo. Kolega, ne morate niti braniti Komisiju od mene. Ja ne napadam. Ja sam samo iznio ono što su mi ljudi sugerirali gdje su konkretni problemi i koje bi trebalo rješavati. Oni sigurno su prvenstveno u samom zakonu. Jer na temelju zakona se sve drugo donosi. Ali upravo ste sada i sami rekli ove probleme. Dakle, nemoguće je građanima objasniti zašto se ne može provesti neki natječaj, zašto se nešto ne može napraviti. Nemoguće je objasniti njima ako ne mogu to sam sebi objasniti. Kako da to objasnim? I definitivno imamo u ovom dijelu usko grlo. Problem koji sam ja ovdje iznio jest stvarno u onom dijelu da dobijete za jedan primjer jedno tumačenje, za praktički isti takav ili sličan drugo, za treći treće. Ustvari, nema jedne da velim prakse koja bi bila ujednačena. Ti problemi sa formalnim odbacivanjem stvarno nije u redu. Ja ne razumijem da nešto tako se ne može riješiti da ako netko nije formalno predao neki papirić koji ne utječe bitno a ima može ga dodatno dostaviti ja ne vidim zašto. Mislim da će se to u ovom novom zakonu se nešto i rješavati po tom pitanju, ali imamo slučajeva definitivno da se prihvaćaju žalbe zbog takvih banalnih stvari i ono što je točno da danas ja vjerujem nijedan ministar, ni jedna državna institucija ili lokalna samouprava ne želi se dovesti u situaciju da ga netko istražuje, da ga neto odmah medijski proglašava lopovom, ne znam, kriminalcem. Bolje idu ljudi na varijantu neka bude 100% pa neka je najniža cijena pa mi ne može nitko ništa reći ako to prođe. Jednostavno je to tako i napravljena je jedna loša klima u društvu sa tom javnom nabavom i ona je štetna za sve.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku i SNAGA govoriti uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Ja odustajem od rasprave jer ću govoriti narednih dana u vezi izmjena, a ovo je povijest.
Dobro. Hvala lijepo. Onda će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti uvaženi zastupnik Saša Đujić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Poštovana gospodo iz komisije. Ovo je izvješće korektno napisano, pregledano je i odražava rad komisije i raspravom o njemu mi možemo samo govoriti ono s čime smo zadovoljni, s čime nismo zadovoljni u radu komisije. Ali ja želim naglasiti jednu drugu stvar, da kroz ovo izvješće raspravljamo samo o onim postupcima za koje je podnesena žalba, ali ne i o svim postupcima javne nabave provedenim u 2015. godini. Znači naime u 2015. godini provedeno je ukupno 15 tisuća 485 postupaka javne nabave vrijednih ukupno preko 40 milijardi kuna. Na tih 15 tisuća 485 postupaka podneseno je tisuću 137 žalbi što iznosi svega 7,34%. Dakle 92% postupaka javne nabave provedenih u 2015. godini nisu predmet ovog izvješća i mi ne znamo da li je tamo bilo sve uredu ili nije, ali ako se nitko nije žalio u 92% predmeta od svih provedenih onda možemo i pretpostaviti da su ti postupci provedeni kako treba, ali ne mora biti tako. Naravno treba uzeti u obzir i da komisija ne može sama reagirati na određene postupke već može postupati isključivo na osnovi upućeni žalbi komisiji, a onda kada znamo da žalbu ne može svatko ni uputiti već samo netko tko je sudjelovao u postupku javne nabave, Uprava za javnu nabavu u Ministarstva gospodarstva i Državno odvjetništvo nije ni čudo da je postotak žalbi mali u odnosu na ukupni broj postupaka javne nabave. Često se na natječaje javi samo jedan ponuditelj pa je onda logično da se neće sam žaliti na postupak koji je dobio. Kada vidimo koliki je broj postupaka javne nabave i koliki je iznos poslova koji se provode kroz javnu nabavu onda ne treba čuditi zašto je ova tema važna i zašto je medijski toliko atraktivna. A kada se spomene javna nabava u Hrvatskoj prvo što nam padne na pamet je ne transparentnost, namještanje natječaja i korupcija. Međutim kada vidimo ovo izvješće i kada slušamo današnju raspravu možemo slobodno zaključiti da stvari baš i nisu takve. Naime, u 2015.godini podneseno je ukupno tisuću 137 žalbi na postupke javne nabave od kojih je usvojeno 37%, a 28% žalbi je odbačeno dok je 23% žalbi odbijeno, a na 92% postupaka uopće nije ni bilo žalbi. Ti podaci pokazuju da je 63% žalbi ipak neosnovano ili neadekvatno podneseno i treba ukazati na činjenicu da je visoki postotak žalbi koje se odbacuju odnosno obustavljaju što znači da je vjerojatno podnositelji nemaju dovoljno znanja u korištenju pravne zaštite ili svjesno zloupotrebljavaju pravo na pravnu zaštitu, nakon što nisu uspjeli proći na javnom natječaju ti podaci pokazuju da se ne mijenjaju u zadnje tri godine i gotovo su manje-više isti i ukazuju na mnoge probleme u javnoj nabavi koje se nadam da će se riješiti barem jedan veći dio njih riješiti novim zakonom iako je i tim novim zakonom nemoguće sve probleme koje imamo riješiti. Ne treba očekivati ništa revolucionarno ali može se očekivati značajni pomaci u odnosu na postojeće stanje. Isto tako susrećemo se sa sve većim brojem postupaka vezanih uz europska sredstva koji su sami po sebi složeni i komplicirani pa svakako u budućnosti treba staviti naglasak na edukaciju i kadrovsko proširenje kako samih članova komisije tako i ljudi koji provode postupke javne natječaje. Mnogi natječaji ti europski natječaji padaju i zbog nestručnosti ljudi koji ih provode i neadekvatne ekipiranosti odnosno nekvalitetnih kadrova pogotovo na lokalnoj razini i ne možete očekivati od ljudi u malim općinama i gradovima koji ni nemaju ta sredstva ogromna da bi angažirali možda neke vanjske suradnike, a koji su provodili u pravilu nekakve sitne javne nabave. Sada se susreću sa europskim milijunima da će biti u potpunosti i tu treba staviti svakako naglasak da se te ljude educira da im se pomogne i da se olakša sam način da oni mogu u budućnosti kvalitetnije raditi. Također želim naglasiti da je iznimno važno, a to ste istaknuli vi u svom izvješću, a to je antikorupcijsko djelovanje. No moje pitanje je kako po tom pitanju komisija može djelovati na onih 92% predmeta koji nisu obuhvaćeni ovim izvješće? Vjerojatno nikako. Ali tamo ne znamo šta se dešavalo pa bi možda i tu trebalo staviti neki naglasak jer opet ponavljam, ako nije bilo žalbe može se pretpostaviti da je tamo sve uredu ali i ne mora tako biti. Isto tako kolege su spominjale zbog loše klime u društvu koja je stvorena, da je svuda oko nas korupcija i lopovluk stvoren je strah od korupcije pa onda pojedini ljudi koji provode natječaje se i boje krenuti možda na neke bolje varijante i primijeniti postojeće modele koje imaju u aktualnom zakonu, nego ovo što je rekao kolega Hrg maloprije, lakše je reć uhvatit se nekakvih banalnih formalnosti pa reći nek tako ide pa me niko neće prozivati, ali to nije dobro i trpimo veliku štetu svi zajedno zbog toga jer nije najjeftinije uvijek i najkvalitetnije. Također važno je istaknuti da su prihodi sa osnova naknada za žalbe u 2015. godini nešto veći od 21 milijun kuna, a troškovi rada same komisije oko 8 milijuna tako da se može reći da komisija sama sebe financira i da bi bilo dobro u buduće povećati sredstva za rad komisije upravo za edukaciju i kadrovska pojačanja kao i za programe za prevenciju korupcije u javnoj nabavi, a kada vidimo ove financijske pokazatelje onda to stvarno ne bi trebao biti problem i mislim da bi tu bilo dovoljno prostora za napraviti takve stvari. Također je potrebno naglasiti da ubuduće svakako treba poraditi na trajanju postupaka pravne zaštite po kojem je Hrvatska u samom vrhu u odnosu na članice zemalja EU. Broj dana trajanja rješavanja žalbi je u odnosu na 2014. godinu smanjen za jedan dan ali složit ćete se da to nije dovoljno i da na tome treba poraditi iako je i ovo dobar broj. Ali mislim da bi upravo kadrovsko pojačanje komisiji pridonijelo i rješavanju tog problema. Evidentno je da je Zakon o javnoj nabavi aktualni koji je na snazi pun nedostataka, da je zastario i da ga treba mijenjati unatoč mnogim poboljšanjima koje su se dogodile proteklih godina. I stoga mi je drago da će se novi zakon naći u raspravi već za nekoliko dana i vjerujem da će se i kroz taj zakon poboljšati sustav javne nabave u Hrvatskoj iako će uvijek ostati nedostataka i ne možemo odmah preko noći sve riješiti ali svaki napor ka poboljšanju je dobar. Nadam se da će taj novi zakon smanjiti i negativnu percepciju vezanu uz javnu nabavu koja je trenutno pristupna u javnosti ali o tom zakonu i svim problemima javne nabave ja ću raspravljati kada taj zakon i bude na dnevnom redu. Hvala gospodine potpredsjedniče.
Hvala vam lijepo. Imamo dvije replike, prva je uvaženog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Đujić, ovo izvješće govori nešto drugačije od onoga što ste rekli vi. Vi ste spomenuli problem u javnoj nabavi, provođenju natječaja od strane jedinica lokalne samouprave. A vidite ovdje popis naručitelja koji imaju 5 i više žalbenih postupaka HEP, Grad Zagreb, KBC, Ministarstvo unutarnjih poslova, Hrvatske ceste, Hrvatski operater prijenosnog sustava d.o.o. Zagreb itd. Dakle, izgleda da su lokalne samouprave možda i bolje ekipirane ili možda ti ljudi čak i bolje rade posao nego tamo gdje smo jako dobro ekipirani. A da vam ne govorim problem koji se događa i koji nam tek predstoji a to će biti problem u Hrvatskim vodama. Dakle najveći dio tih novaca za infrastrukturu, vodovode i odvodnju ide preko Hrvatskih voda. I tu se sada komunalna poduzeća u vlasništvu jedinica lokalne samouprave guraju u ponor, jer su oni formalni provoditelji natječaja a u principu o ničem ne odlučuju. Tako je složena koncepcija. I što će se sutra dogoditi u ovakvim izvješćima, pisat će lokalne samouprave, gradovi, ne znam netko je imao najviše takvih postupaka žalbenih i bio je problema ni krivi ni dužni jer im je sa nacionalne razine doslovno nametnuto da nešto moraju raditi a da ne mogu o tome odlučivat i još ih se kažnjava, još ih se kažnjava, još dobiju kaznu po par stotina tisuća kuna čak ni krivi ni dužni. Dakle ne stoji konstatacija koju ste rekli u ovom izvješću barem.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Saša Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrg, nisam ja rekao da su oni najveći problem nego sam rekao da pogotovo u malim općinama te male općine nisu kadrovski dovoljno ekipirane a to ja mislim da se možete složiti samnom, jer mali broj žalbi je ovdje ali veliki broj malih općina uopće ni ne uspije proći da dobije sredstva europskih fondova pa da može onda raspisivati natječaje upravo zbog te potkapacitiranosti. I ja sam ovaj primjer, odnosno to sam naglasio ovdje ne da bi uputio kritiku lokalnoj samoupravi, nego da bi apelirao i na sve kroz svoje mogućnosti da evo možda i komisija može pomoći kroz edukaciju i potporu lokalnim sredinama da što bolje savladaju tu materiju da mogu dobivati sredstva pa onda provoditi natječaje. Kad dobiju sredstva onda je najmanji problem provesti natječaje, ali mnogi od njih ne dođu uopće u priliku da bi nešto dobili. O tome sam govorio. Ali kad imate mali broj njih koji uopće sudjeluje u tome onda je i postotak nepravilnosti mali. To je logika. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Klarića.
Kolega Đujić, složit ću se s vama u jednome što ste rekli da bi trebalo razmisliti da se Komisiji za javnu nabavu omoguće i veća sredstva tako ste rekli. A reći ću na jednom primjeru koji je mene doslovno zabezeknuo kad sam dobio poziv iz Državne komisije telefonski gdje su me zamolili nakon mjesec, dva koliko su odlučivali o nekoj žalbi da bi mogli poslat nekoga gore po njih u Zagreb da tu dokumentaciju koju smo poslali da bi oni odlučili preuzme je da će im poštarina bit velika pa da time rade uštedu. A pro po tom primjeru imamo jedna drugi primjer koji se konkretno u Rijeci događa, tamo u katastru gdje neće da se zaposle ljudi jer se radi nekakva ušteda i praktički investitori, gospodarski subjekti, jedinice lokalne samouprave svi čekamo da bi oni izvršili tamo uriz u zemljišne knjige tjednima, mjesecima samo iz tog razloga što neće da se troši novac za plaće zaposlenika koji bi taj posao trebali raditi. Koje su to štete u milijunskim iznosima. Zvao sam ravnatelja, on mi govori ako razumije problem on i sprema poslati dvoje ljudi iz Slavonije u katastar u Rijeku pod uvjetom da mu mi osiguramo smještaj gdje će ti ljudi biti. E mislim dovodimo se u apsurdne situacije gdje sa nekakvim banalnim uštedama radimo milijunske štete i gradovima, i općinama i državi. O čemu govorimo? Mislim to su sve stvari o kojima treba otvoreno govoriti. Na svim tim primjerima koji se dnevno događaju treba gradit novi sustav koji će sve to eliminirati. I nije ušteda smanjit broj zaposlenih. Ja dogovorno tvrdim da je to šteta. Šteta jer se gubi vrijeme, gubi se i stručni kadar a da ne govorim koliko su im minorna primanja, i ovdje službenicima u Hrvatskom saboru a za posao koji rade.
Hvala. I odgovorit će uvaženi zastupnik Saša Đujić.
A šta reći kolega Klarić nego da se slažem s vama. Evo niste rekli ništa krivo ovoga puta. I upravo ovaj primjer poštarine i uštede na poštarini je dobar primjer. Jer ako komisija uprihoduje u državni proračun 21 milijun kuna od taksi onih koji se žale Komisiji, a potroši 8 milijuna kuna, onda sigurno imamo prostor povećati njima sredstva i da mogu raditi i da mogu imati poštarinu itd. Katastar u Rijeci, evo isto se slažem. Mi smo donesli, kao država je u krizi pa smo stavili ograničenje zapošljavanja u nekim javnim poduzećima. Evo sad je kriza prošla, procjene rasta BDP-a za iduću godinu su 3,2%. Uskoro ćemo imati proračun u ovome Saboru, evo i vama predlažem ja ću vam podržati sigurno amandman da se povećaju sredstva za zapošljavanje ljudi u katastru recimo u Rijeci i takve stvari. U biti meni je drago recimo da ovdje ima puno načelnika i gradonačelnika neovisno što opet to su možda, rasprava je stalno dilema da li to možeš biti jedno ili drugo. Ali evo kolega Klarić vi ste ovdje u situaciji iznesti vaše primjere sa kojima ste se susreli. Velikim dijelom njih zato što ste gradonačelnik, ali puno gradonačelnika uopće nema priliku reći koje probleme ima u ovom Domu. Evo, hvala lijepa.
Hvala. Prelazimo na pojedinačne rasprave i prva će biti ona uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ga, kada govorim o ovom izvješću samo malo, kada govorim o ovom izvješću, evo za početak jednu stvar koju bih generalno, radi se o samom radu Državne komisije pohvalio i drugu stvar koja mi je ovako malo upala u oku i volio bih i odgovor i čemu je to razlog i kako se može biti racionalniji u tom dijelu. Prvo 21 milijun kuna, a 7 milijuna kuna rashoda je rezultat … [[Govornik se ne razumije.]] znači s te strane komisija opravdava i troškovno je vrlo produktivna što bi moglo sugerirati da smanjimo naknade za žalbe. Naravno to treba uvijek sagledati i u kontekstu toga da se netko ne bi žalio neozbiljno, ali znači ta produktivnost govori da se, da je trošak u biti obrade tih žalbi koje se daju manji nego šta se naplaćuje od poduzetnika. I sa te strane treba vidjeti možda i prijedlozi vezani uz korekcije za te naknade ovisno o visini samog predmeta nabave. Vidimo da se to kreće od 10000 kuna, znači gdje je za nabavu do milijun i pol kuna definirano pa na više. S obzirom da se tri puta više zaradi nego što se potroši, možda da vidimo kako bi to bilo moguće korigirati. To je recimo pohvalni dio ovog tehničkog dijela. Što se tiče mog upita vezano za ono šta me zanima je najam prostora, odnosno 800 tisuća kuna koji sugerira na 31 zaposlenog da se radi po osobi otprilike 26000 kuna, odnosno kada se to podijeli na kvadrate i neku prosječnu cijenu kvadrata radi se o 27 do 30 metara kvadratnih po jednom zaposleniku. To je po meni nešto šta je previše ili je prevelika cijena kvadrata ili je premalo zaposlenika u odnosu na prostor koji se drži u najmu, pa bih ja volio također jedno malo pojašnjenje po tom pitanju i da li se nešto u budućnosti tu misli napraviti jer na to smo uvijek svi osjetljivi. Ono šta je pohvalno da je to istaknuto u ovom izvješću i da se jasno vidi koliko se troši na najam s obzirom da država ima jako puno, pa to uvijek pričamo puno prostora. Možda nije potrebno za to izdvajati, možda se može naći adekvatan prostor. Što se tiče samih žalbi ono što je činjenica da iz godine u godinu broj žalbi pada. Ono šta je ovdje istaknuto da se radi i o promjeni pravila, odnosno da se smanjuje broj žalbi vezano za visinu naknade naravno što je skuplje izjavljivati žalbu. Dosta njih se odlučuje i uopće ne izjaviti. I s druge strane povećanje praga za bagatelnu nabavu koji je podignut na 200 tisuća kuna sa te strane vjerojatno i manje postupaka. Ali ono što bih ja također htio istaknuti vjerujem da se i godinama i edukacijom ljudi u javnim tijelima podigla i razina transparentnosti, odnosno da na kraju krajeva ljudi sve bolje rade. A posebno mi je drago evo što je u zadnje dvije godine 2014., 2015. broj postupaka i žalbi pao za skoro 50% što govori i o transparentnosti rada u tom periodu jedinica javne, odnosno tijela državne uprave da li ministarstava ili jedinica lokalne samouprave. Ono što još uvijek zabrinjava, znači kolega Jovanović je rekao da 42 milijarde se tu kontrolira. Kada vidimo broj žalbi 1112, kada uzmemo prosječnu neku nabavu s obzirom da se tu radi o milijunima kuna. Znači nekoliko milijardi kuna se godišnje izjavljuju žalbe i vidimo da to u biti djelomično usporava gospodarstvo, djelomično tu ima sigurno i nečasnih radnji. I jedan veliki iznos novaca je podložan kontroli komisije koja radi svoj posao po meni vrlo korektno. Brzina odlučivanja je prihvatljiva. Ali kada se vidi i kolika količina žalbi se usvaja dosta je veliki postotak, znači skoro 40% što govori da bi među ovima koji su 5 i više puta, protiv kojeg su 5 i više puta žalbe izjavljene treba ih posebno uzeti u pozornost. Znači ja mislim da bi a imamo tu nekih naručitelja koji su od 5 ili od 8 postupaka, 5 je bila žalba, sve su bile usvojene. Znači, tu zbilja nešto nije u redu i možda bi trebalo malo i pozornije obratiti pažnju na njihove postupke, odnosno na one koji ih odabiru, ali naravno, to nije postupak samo komisije. To je postupak i onih tijela koji bi se trebali baviti i zakonitošću rada odnosno možda eventualno pogodovanju pojedinim naručiteljima. Što se samog tehničkog dijela tiče Izvješća oni je dosta pregledno. Ja kažem, podržavam to da Komisija djeluje i edukativno. Znači da vjerojatno da nakon dugog niza godina rada i mnogih edukacija koje su održane na tom području, ljudi rade sve korektnije i korektnije. Ali svejedno, vjerojatno postoji još uvijek puno ja bih rekao netransparentnosti i postupaka koji zaslužuju da ih se malo pomnije prouči. Jer sada dolazimo u sferu gdje ćemo mijenjati Zakon o javnoj nabavi i treba posebno obratiti pozornost na pojedine izmjene kako ne bi možda netko u ovom ja bih rekao vremenu koji traži novi zakon koji će pojednostaviti postupke koji će omogućiti ja bih rekao i kvalitetnijoj robi koja je sa domaćeg tržišta možda nekonkurentna nekada i cijenom da nađe put do tijela državne uprave ili javnoga novca da se nešto ne podvuče, jer znamo mi, dosta često se desi u tim izmjenama da netko uspije ugurati neku odredbu koja će pogodovati jednom dijelu tržišta odnosno usluga koje se eventualno mogu prodavati, a eventualno bi bile izuzete od javne nabave. Znači, to ćemo vrlo pozorno iščitati iz novog Zakona o javnoj nabavi. Ali ja se slažem da novi Zakon o javnoj nabavi može puno pomoći i oporavku gospodarskom Republike Hrvatske jer smo dosta robovali jeftinoj nekvalitetnoj robi, a naši proizvođači koji su mogli dati kvalitetniju u konačnici i jeftiniju robu koja možda nije bila u početku cijenom jeftinija, ali nakon što se analizira i održavanje i sve ono što je vezano uz korištenje i životni vijek proizvoda, ona je sigurno mogla biti jeftinija kada bi se gledala ukupna ekonomska cijena, odnosno tijekom cijelog životnog vijeka odnosno korištenja određenog proizvoda ili usluge. S te strane podržavam da se taj zakon što prije promijeni. To nužno znači da će komisija s obzirom na kreativnost pojedinih ljudi sigurno imati malo više posla sljedećih godina, ali mislim da ukupno efekt na hrvatsko gospodarstvo će biti pozitivan. Tako da evo, podrška radu komisiji. Mislim da se dosta dobro etablirala. Ono što me također još zanima, da mi se da odgovor, vidim da je jedna odluka na sudu poništena komisije u 2015. godini da čujemo o kojoj se odluci radi, da li je nastupila određena šteta za ponuditelja koji je bio odbijen, a kasnije je na sudu dobio presudu u svoju korist, da li je podnio određenu žalbu i kako je sve to skupa završilo da vidimo i to iskustvo. Ja ću odmah reći da ne osuđujem i ako se to desi jedan slučaj od tisuću i nešto, zbilja nije veliki uzorak da bi se govorilo o nekom nekvalitetnom radu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava bit će ona uvaženog zastupnika Željka Jovanovića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa dobro je što nastavno mogu reći i što je kolega Maras govorio da raspravu o ovom Izvješću imamo neposredno prije početku rasprave o novom Zakonu o javnoj nabavi koji bi trebao na temelju svega onoga što se u ovim Izvješćima godinama čitalo biti bolji i kvalitetniji i osigurati bolju transparentnost u ovom sustavu koji zaista ima ogromne rezerve. Kroz mogućnosti uštede procjena je Europske komisije da Hrvatska zbog korupcije u javnoj nabavi godišnje izgubi oko 15% bruto domaćeg proizvoda. Dakle, ako uzmemo neku drugu procjenu na 42 milijarde, 20% to je 8 milijardi kuna. Rekao sam da je važan učinak ove Komisije upravo taj antikorupcijski. On je prije svega preventivan. Budući komisija nema drugačije ovlasti i da kroz postoje Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave sigurno je povećana transparentnost, a transparentnost je ključna u postupku javne nabave. Ipak, unatoč svemu tome mislim da nas je sve šokiralo Izvješće Europskog parlamenta za kojeg je Institut RAND koji se bavi tom problematikom pokazao da su Hrvatska, Bugarska, Rumunjska i Latvija najkorumpiranije po indeksu percepcije u sustavu javne nabave u Europskoj uniji i da je to nešto što nas sigurno treba zabrinuti. Jedna od preporuka koja je proizašla iz toga Izvješća, to je da se uvedu zakonske i regulatorne mjere na državnim razinama kao što je proširenje zaštitnog mehanizma suradnje i provjere na veći broj članica Europske unije. Dakle, to je mehanizam koji je uveden za Bugarsku i Rumunjsku kada su pristupale Europskoj uniji upravo kako bi se prevenirala korupcija. I procjena je da bi Hrvatska po jednom mehanizmu i modelu i scenariju na taj način mogla uštedjeti godišnje 2,2 milijarde kuna što sigurno nije zanemariv novac. I bilo bi dobro da se razmisli i o tome modelu. Ono što bi na samom kraju preporučio svima. U pripremi čitajući ovaj materijal i pripremajući se za raspravu o Zakonu o javnoj nabavi naišao sam na članak Jesene Budak objavljen u lipnju ove godine koji se zove „Korupcija u javnoj nabavi – trebamo li novi model istraživanja za Hrvatsku“. Preporučam svima. Dostupan je na webu i u njemu možete naći puno korisnih podataka i materijala koji mogu pomoći da transparentnost u sustavu javne nabave bude veća. Na primjer, jedna od preporuka koja se ističe ovdje, a to je da mi imamo e-digitalizaciju koja je ušla u sustav javne nabave. Međutim, nemamo registar ugovora u javnoj nabavi što je posebno vrijedno za bagatelnu nabavu, jer bismo iz toga registra mogli vidjeti da li neki naručitelj opetovano sklapa ugovore uvijek sa istim ponuditeljem u tom sustavu bagatelne javne nabave, a onda bi iz toga se mogli otkriti i neki drugi podaci vezano uz taj sustav javne nabave. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava bit će ona uvaženog zastupnika Blaženka Bobana. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Da, ovo je izvješće jako kvalitetno napravljeno i koncizno i ono što izvjestitelj nije naravno zbog vremena i roka, ja ću jedan pasus pročitati koji je jako interesantan i osvrnuti se na tom dijelu. U odnosu na 2014. godinu postotak usvojenih žalbi je uvećan sa 34 na 37% u žalbenom postupku državna komisija je u 37,8 slučajeva žalbu odbacilo odnosno obustavila žalbeni postupak. Žalba se odbacuje odnosno postupak obustavlja u slučaju ne udovoljenih procesom pretpostavkama, a visoki postotak svjedoči o mogućem neznanju u korištenju pravne zaštite ili razlozima zlouporabe prava na pravnu zaštitu. Procijenjena vrijednost nabave u žalbenim postupcima u kojima su donesene odluke o odbačajima radi ne uplate naknade za pokretanje žalbenog postupka odnosno radi odustanka od žalbe iznosila je preko 6 milijardi kuna. Nešto je ovdje zastupnik Hrg se osvrnuo na onaj drugi dio kojega ovdje u izvješću nema jer je ovdje uglavnom rasprava išla u tom tijeku, ali i izvješće o naručiteljima pa imamo i tablicu vezano za naručitelje. Međutim jako bitan je segment i ponuditelji ili bolje rečeno sudionici u nabavi. Nažalost danas u praksi u Hrvatskoj imate, ha neću reći tvrtki ponuditelja, nego tvrtki i profesionalnih žalitelja pa rekao bih i profesionalnih u drugom stupnju i tužitelja. To su tvrtke koje jako puno nanose štete hrvatskom gospodarstvu ukupno i njihov segment djelovanja je samo profesionalno žaljenje u drugoj fazi profesionalno tuženje s potencijalnim naručiteljima. Pa bi bilo interesantno da smo mi u ovom izvješću imali kao što smo imali tablicu za naručitelje koje apsolutno pozdravljam i cijeli dio vezan za naručitelje, da smo u ovom izvješću imali tablicu za recimo ponuditelje koji su se pet i više puta žalili komisiji i isto tako koji su išli na drugi stupanj na tužbe, a poglavito oni koji pet i više takvih žalbi ima, a da im gotovo, ne gotovo nego ili nijedna nije usvojena ili jedna, ili dvije. Bilo bi interesantno da smo i takvu tablicu u izvješću imali jer nažalost činjenica jeste da mnogi danas koriste taj manevarski prostor. Ja sam se pitao zašto komisija tako brzo rješava žalbe i u roku od 18 dana kada je kompletna dokumentacija. A onda postavljam sebi pitanje koliki je broj onih koji su riješeni u periodu nakon 38 dana kada se kompletira dokumentacija. Ja pretpostavljam da je veliki broj onih čije rješavanje nakon 38 dana kada se kompletira dokumentacija. Što to govori? Pa ponuditelj zna koju dokumentaciju treba u žalbenom postupku dostaviti međutim namjerno otežući vrijeme dobija još ovih dodatnih 20 dana kompletirajući, pa onda tek dobije zahtjev od komisije koja revno radi svoj posao da je dužan uplatiti tamo naknadu za to pa ne uplati. Pa iz tog razloga rekli smo ovdje preko 6 milijardi kuna je u tom segmentu financijskih troškova bilo šte se tiče javne nabave prošlo. U međuvremenu naručiteljima iz ovih ili onih razloga ovdje već rečenih i s jedne i s druge strane sabornice prođe rok ili ovog ili onog razloga. Nabava se ne može odraditi i jednostavno prođe rok, donosi se novi proračun na lokalnoj razini pa se to sve skupa projekt mora prebacivati u novu godinu u novi proračun, pa se u novom proračunu opet pitanje da li ima sredstava, da li taj projekt ići itd., itd. niz takvih stvari uistinu imamo. Zato bi bilo dobro da kroz ovaj izvještaj imamo i takve stvari, nažalost poglavito mi koji dolazimo iz lokalnih sredina svjesni smo da veliki broj ponuditelja bolje rečeno sudionika u nabavi se bave i takvim stvarima. Poglavito se bave takvim stvarima gdje uistinu jako transparentno rade lokalne zajednice ili općenito naručitelji jer njima drugog manevarskog prostora nažalost nije ostalo. Da im je ostalo nekog drugog manevarskog prostora oni bi zaista prionili jer su spremni na takve stvari i tom drugom prostoru. Sreća što je sve manje i manje takvih mogućnosti, nadam se i zdušno podržavam novi prijedlog kojeg još nismo vidjeli ali smo svjesni iz ovog sadašnjeg Zakona o javnoj nabavi da je jako nužno ići u izmjene tog zakona koji će na neki način i ovaj segment o kojem sam ja ovdje danas raspravljao uzesti u obzir kako bi i ponuditeljima, ponovno nazvat ću ih profesionalnim žaliteljima ili tužiteljima u drugom stupnju, se na neki način uvjetno rečeno skresala krila, a poglavito ako je takvih kao što nažalost nemamo u tablici da imamo bilo pet i više tijekom jedne godine onda je jasna indikacija što je njima smisao njihova poslovanja. Evo hvala lijepa.
Vaše izlaganje izazvalo je nekoliko replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Ivana Klarina. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Vi ste kolega rekli da ima profesionalnih tvrtki koji se žale, naravno da oni stvaraju ogroman problem jedinicama lokalne samouprave i naravno svim ostalim tvrtkama koje su dužne javnim tvrtkama i poduzećima koje su dužne koji su u sustavu javne nabave. Međutim na stranici 20 ovog izvješća komisije kojeg bi ja uistinu pohvalio vidimo i broj upravnih tužbi zaprimljenih u 2015. godini i zapravo vidimo nesrazmjer zaprimljenih tužbi i riješenih predmeta tj. pravomoćnih presuda. Znači mi moramo dozvoliti i tim ljudima koji se žale protiv odluke Državne komisije za kontrolu javne nabave, naravno da se žele Upravnom sudu, to dozvoljava i zakon i onda vidimo kompletnu nefunkcionalnost i nerad Upravnog suda, kao i u brojnim drugim slučajevima tako i u ovom. Znači 2008. godine ako dobro pratim riješena je jedna tj. zaprimljena je jedna pravomoćna presuda, da bi 2013. i 2014. to poraslo na 52-35 i kasnije se u 2015. godini ponovno vraćamo na jednu riješenu presudu. Mislim kakvu pravnu sigurnost dajemo ljudima koji posežu za alatom žalbe na upravni sud?
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Blaženko Boban.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Da slažem se s vama apsolutno u tom djelu. Ja sam namjerno ovdje citirao ovaj iz izvješća ovaj dio gdje je 37% njih ljudi kojima su odobrene žalbe, 37 i nešto posto odbijene žalbe i pitam se što je ostalih 25%, 26%? I onda nalazim rješenje u ovih 6 milijardi gdje je on formalno ponuditelj predao jedan papir komisiji i komisija ga je naravno vratila nazad, on je dobio prostor od nekih 20 dana ili ovdje u izvješću 20 dana, možda u drugoj fazi upravni postupak i na taj način jednostavno onemogućio naručitelju da provede postupak do kraja. I radi se o gotovo 6 milijardi … za banalne stvari. Ne mogu shvatiti da jedan ponuditelj koji se već bavi ozbiljno javnom nabavom u odnosu prema naručiteljima ne može kompletirati dokument. E sad zamislite kad sam rekao prijedlog da imamo tablicu ako ih ima 5 i više takvih da ih ima u tablicama. Može se jednom prilikom, u jednom momentu dogoditi da je ispustio nekakav dokument, ali da on na takav način pet puta ili više u jednoj godini radi oprostite meni se čini da je to jako neozbiljan ponuditelj. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Boban, dobro ste vi locirali ovaj problem sa onim profesionalnim žaliteljima što ste rekli. Ali mi u ovom djelu nismo još možda jedan problem spomenuli koji dolazi vrlo često kad se sve završi onako na stol. Problem javne nabave često puta počinje sa troškovnikom, projektantski troškovnikom u kojem se vrlo često nalaze skrivene stavke koje netko tko je educiran za provođenje javne nabave neki pravnik ili neko takav ne može realno vidjeti. I tu nastaje onaj možda i najveći problem ovog što mi stalno ovdje pričamo i vičemo o korupciji. Kao to spriječiti? Kako staviti njihovu odgovornost na stol? Znači od samog projektanta, od tendera za projekt, pa projektanta pa sve onda dalje. To je stvar koju moramo povući. Ima problema i u ovom djelu samih ponuditelja, dobro ste uočili i to. Znači govori se o slaboj ekipiranosti, možda i ljudima koji nisu toliko educirani, ma dosta su ljudi educirani u javnim službama i na nacionalnoj i na lokalnoj razini, ali postavljamo si i pitanje da li možda i ponuditelji imaju problem educiranosti dok rade ponudu. Jer i oni moraju taj zakon imati poručen, neki manji ponuditelj, realno gledajući vrlo teško može se javljati na natječaj jer ne može zadovoljiti sve ove formalne stvari koje treba a vjerojatno može izvesti neke radove a to su naši ljudi i njih onemogućujemo.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Blaženko Boban.
Hvala vam. Da gospodine Hrg vi ste apsolutno u pravu što se tiče tog djela, međutim govorili ste o projektantima, nažalost, ne nažalost nego i projektante u najvećem djelu se bira temeljem javne nabave. I onda projektant, ja ću vam ilustrirati, odnosno ono što i vi znate i onda vam projektant ponudit dampingšku cijenu i vi temeljem postojećeg zakona kad se radi o tome uzimate tog projektanta i ne znajući da je on možda nešto skriveno u troškovniku u dogovoru sa sutra ponuditeljem koji će na terenu izvoditi poslove. I to je uistinu veliki problem. Zato se zaista od srca radujem novom Zakonu o javnoj nabavi gdje mislim da bi takve stvari uistinu trebalo pokušati sanirati. Hvala.
Hvala. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Kolega Boban, vi ste dugogodišnji čelnik jedne lokalne samouprave i zasigurno poznajete ovaj problem i javne nabave i vidljivo je evo kao što je sad i kolega Hrg kazao da sami projektanti mogu znači provući tu dosta stvari koje jednostavno pravnik koji provodi postupak uopće ne mora poznavati i nije obavezan. Znači u novom zakonu koji smo svi ovdje suglasni da treba što prije ići da bi se javna nabava prije svega bolje provodila, da bi se zaštitili javni interesi ali uz ove sve brojne probleme i samo ovo izvješće a to smo svjedoci govori da je ovdje ogroman broj nezakonitih vođenih postupaka javna nabave. Imamo znači, ovdje imao potvrdio sam milijuni idu u vjetar sve na štetu naših građana. Zbog toga u ovome zakonu trebaju se uključiti svi a vidim ovdje i suglasje i s lijeve strane i s desne strane i s centra da treba novi zakon jer jednostavno jedna trećina novca, 40 milijardi kuna nije mala sredstva da se doslovno uništava konkurencija jer je činjenica da mnogo konkurentnije tvrtke, mnogo konkurentniji proizvodi, bolji, kvalitetniji jednostavno ne mogu proći i najopasnije je to što se događa da oni koji su kvalitetni na kraju zbog nekakve kvantitete ne prolazi u biti, gubi se, gubimo dobre poslodavce, dobre proizvode i činjenica da jedino je, a vi ste to i potvrđivali novi zakon koji mora biti kvalitetan i sve ove sad primjedbe, znači prije same rasprave trebaju svi zajedno uvrstiti i da se očuva tih 40 milijardi kuna, sredstava koji su novac naših građana na godišnjoj razini. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će poštovani Blaženko Boban.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Bulj, da vi ste evo na neki način osvrnuli se generalno vezano na problem javne nabave i apsolutno ste u pravu po tom segmentu. Ja sam pokušao secirati jedan dio unutar te javne nabave i odnos ponuditelja također prema naručitelju. To je bio moj na neki način i kad sam o tom govorio onda mislim da temeljem Zakona o javnoj nabavi novog treba povesti računa jako dobro i o onim dodatnim radovima i onih 25% mogućnosti dodatnih radova. Treba povesti računa o niz drugih segmenata. Ako je onako kako čujemo i u najavi od ministrice će biti zakon dosta liberalniji onda mora biti jasno vezano za provedbu te javne nabave sutra u praksi, odnosno izvođenje naručenih radova moraju biti rekao bih preciznije definirani vezano i za anexe ugovora koji se rade i za niz drugih segmenata. Ali svi sudionici i naručitelji i zakonodavaca i ponuditelji, pa i šira javnost moraju stvarno sudjelovati u izradi ovoga zakona na način da on uistinu bude tolerantan, fleksibilan, liberalan, brz, efikasan, a s druge strane jako, jako precizan što se tiče provedbi tog zakona. Hvala.
Hvala. I posljednja pojedinačna rasprava je ona uvaženog zastupnika Pere Ćosića. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani izvjestitelji, kolegice i kolege. Općeniti stav javnosti koji se potvrđuje kroz razne javne medije i ispitivanje javnog mnijenja. Jest da je javna nabava posebno plodno tlo za razne manipulacije, nedozvoljene dogovore i korupciju. Svjedoci smo brojnih postupaka javne nabave u kojima se pogodovalo određenim gospodarskim subjektima, od nabave točno određenog tipa vozila za direktore javnih naručitelja, pa sve do postupaka javne nabave u kojima je predmet nabave složen i vrlo često predstavlja poseban interes Republike Hrvatske. Za napomenuti je kako se predmeti javne nabave financiraju novcem poreznih obveznika, a u posljednjih nekoliko godina i novcem Europske unije. I za očekivati je da će takvih javnih nabava u nadolazećem periodu biti sve više. DKOM bi stoga trebao biti prvi stup u borbi protiv takvih oblika manipulacija, pa čak i počinjenja kaznenih djela prilikom provođenja javne nabave. Iz dostavljenog Izvješća o radu Državne komisije ne vidi se na koji način se DKOM bori protiv takvih pojavnih oblika a koje zasigurno ima u svakodnevnoj praksi. Naime iz sadržaja brojnih žalbi koje su podnesene u postupcima javne nabave proizlazi da ponuditelji upozoravaju DKOM na uočene nepravilnosti, pa čak i na sumnju u počinjenje kaznenih djela. Naime, u jednom žalbenom predmetu odluka je dostupna i na internetskim stranicama DKOM-a. Žalitelj je upozorio Državnu komisiju kako je naručitelj dopustio odabranom ponuditelju da u tijeku pregleda ponuda zamijeni dio svoje ponude i na taj način dođe do ugovora o javnoj nabavi. Dakle, nakon proteka roka za dostavu ponuda nakon čega se ponude ne smiju mijenjati. Žalitelj je navedeno utvrdio prilikom pregleda ponuda nakon što je donesena odluka o odabiru, jer je utvrdio kako je digitalna ponuda, odnosno CD koja je morala biti dostavljena kreirana nakon što je protekao rok za podnošenje ponuda. DKOM u svom rješenju u kojem odbija žalbu konstatira da je zaprimio informaciju o sumnji u kazneno djelo u postupku odabira ponuda, ali iako je imao sve dokaze kod sebe jer je u postupku rješavanja žalbe imao cjelokupnu dokumentaciju koja se odnosi na postupak javne nabave nije ništa poduzeo po tom pitanju nego je savjetovao žalitelja kako kaže, citiram: „Svaka pravna ili fizička osoba koja ima ozbiljna ili određena saznanja o kaznenom djelu i počinitelju može o tome izvijestiti policiju, odnosno podnijeti na zapisnik kaznenu prijavu u Državno odvjetništvo ili policiju.“ Umjesto da reagira na očitu nezakonitost u provođenju postupka javne nabave DKOM je odbijanjem žalbe omogućio ponuditelju koji je nedopušteno manipulirao ponudom da sklopi ugovor o javnoj nabavi i na taj način stekne imovinsku korist na teret javnih sredstava. Postavlja se opravdano pitanje zašto DKOM kao pravna osoba koja ima sva ta saznanja, a uz sve dokaze koji su bili kod njih i o tome nije izvijestio policiju ili Državno odvjetništvo. Pa radi navedenoga molio bih da predstavnik DKOM-a objasni na koji način komisija reagira u slučaju kada iz sadržaja žalbe ili drugih dostupnih podataka tijekom odlučivanja utvrdi zlouporabe od strane naručitelja ili ponuditelja u postupku javne nabave. Također u izvješću o radu ne postoji niti jedan podatak koliko je kaznenih prijava komisija podnijela tijekom 2015. godine radi kaznenih djela zlouporabe u postupku javne nabave, nezakonitog pogodovanja ili sličnih kaznenih djela. Nadalje, Izvješće o radu na stranici 13. u 2015. godini je bilo ukupno 987 zaprimljenih i riješenih predmeta. Sve analize u radu DKOM-a su bazirane na tom broju predmeta, međutim od tih 987 riješenih predmeta čak njih 281 je odbačeno i to gotovo su svi odbačeni zbog toga što nakon podnošenja žalbe tužitelj nije platio naknadu. To znači da tih 281 predmet nije ulazio u obradu, odnosno da DKOM nije meritorno odlučivao o samoj žalbi. Također u 92 predmeta postupak je obustavljen i to isto uglavnom prije nego što je predmet došao u obradu i odlučivanje. A za donošenje takvih odluka niti je potrebno puno vremena, niti posebna stručna znanja već se radi o administrativnom poslu i proceduralnim pitanjem zbog kojih se postupak po žalbi završava. To u praksi znači da je stvarno u obradi na odlučivanju bilo tek nešto preko 600 predmeta u kojima je donesena meritorna odluka. Ako se u obzir uzme taj broj predmeta u kojima je DKOM stvarno meritorno odlučivao jedino što se može zaključiti je da je u takvim predmetima vrijeme potrebno za odlučivanje puno duže od onih proklamiranih 38, odnosno 18 dana kako stoji na stranici 15 ovog izvješća. Ali da se usvaja skoro 60% izjavljenih žalbi što je velika razlika u odnosu na onaj podatak što je i sam uvodničar rekao od 37% izjavljenih žalbi. Također, ako je prihod DKOM-a bio nešto preko 21 milijun kuna što stoji na stranici 22. izvješća iz tog navedenog izlazi da je preko 12 milijuna kuna su platili javni naručitelji, odnosno proračunski i izvanproračunski korisnici. U ovom kontekstu bi trebalo promatrati i druge analize kao što su broj upravnih sporova, usvojenih tužbi, vrijeme rješavanja žalbi, udio javne nabave financirane iz Europske unije, iz EU projekata i sl. Ono što dodatno zabrinjava su izrazito dugotrajni žalbeni postupci u kojima se predmet javne nabave financira sredstvima Europske unije, a koji su najčešće od samog interesa za Republiku Hrvatsku. Iako je zakonski rok za odlučivanje o žalbama 30 dana, iako je sama Komisija svojom Uredbom o unutarnjem ustrojstvu takve žalbene postupke odredila kao hitne, svjedoci smo kako takvi postupci nerijetko traju i po 6 mjeseci. S obzirom da se povlačenje sredstava iz raznih fondova Europske unije intenzivira i s obzirom da je za očekivati kako će apsorpcija sredstava u nadolazećim godinama biti sve veća, smatram potrebnim naglasiti kako Državna komisija mora organizirati svoje poslovanje na efikasniji način i ubrzati svoje postupanje. Također, a vezano je za problematiku postupaka koji se financiraju od strane Europske unije ali svih postupaka javne nabave važno je istaknuti kako DKOM prilikom odlučivanja, odlučuje o pitanjima tehničke odnosno tehnološke naravi, niti iz izvješća, a niti iz samih odluka DKOM-a ne vidi se po kojem ključu DKOM bira vanjske suradnike, vještake i ostale stručnjake čija znanja su potrebna da bi se donijela odgovarajuća odluka. U Izvješću se navodi da zbog složenosti, kompleksnosti materije DKOM koristi vanjske suradnike odnosno stručnjake. S obzirom da se radi u pravilu o najvećim i po iznosima i najkompleksnijim po predmetu nabave natječajima nejasno je kako se biraju stručnjaci, tko ih bira, kako je osiguran antikorupcijski element, kome i kako oni odgovaraju za svoje mišljenje, tko kontrolira njihov rad, koliko su plaćeni i sl. Naime, na koji način se može osigurati transparentnost i neovisnosti DKOM-a te spriječiti sukob interesa takvih stručnjaka kada za pojedina područja u Republici Hrvatskoj postoji tek nekoliko stručnjaka koji su nerijetko zaposleni i kod zainteresiranih ponuditelja? Smatram da bi DKOM svojim odlukama kao što to čine svi sudovi trebao navesti koje je stručnjake angažirao i učiniti dostupnim takva stručna mišljenja kako bi se moglo provjeriti njihova vjerodostojnost. I za kraj. Tijekom 2015. godine uočena je promjena prakse u tumačenjima Zakona o javnoj nabavi od strane DKOM-a npr. do prošle godine DKOM je zauzimao stav kako je primjena instituta pojašnjenja i upotpunjenja dokumentacije u ponudi samo pravo, ali ne i obveza naručitelja te su žalbe onih žalitelja koji su ukazivali na propuste naručitelja u tom smislu bile odbijene. Tijekom 2015. godine DKOM je promijenio stav i počeo poništavati odluke o odabiru ako naručitelj nije zvao najpovoljnijeg ponuditelja da pojašnjenjem ili upotpunjenjem ukloni nedostatak. Iako je promjena prakse u ovom pogledu dobro došla, postavlja se pitanje radi čega je DKOM odlučio promijenio praksu kada se Zakon o javnoj nabavi nije mijenjao? I kakvu poruku šalje neujednačena praksa gospodarskim subjektima koji sudjeluju u postupcima javne nabave? Zaključno smatram kako je nužno da DKOM preuzme ulogu stvarnog kontrolnog mehanizma u provođenju javne nabave, posebno uzevši u obzir brojne nepravilnosti kojih smo svjedoci, ali i stav javnosti oko transparentnosti, pa i pogodovanju određenim gospodarskim subjektima. Pozivam DKOM da ubuduće podigne organizacijsku razinu i spremno dočeka izazove s kojima se kao društvo u cjelini susrećemo, posebno da kao tijelo koje prvo donosi pravorijek oko odluka naručitelja omogući efikasnu javnu nabavu i maksimalnu apsorpciju sredstava koja nam stoje na raspolaganju iz fondova Europske unije. U tom smislu molim predstavnika DKOM-a da se očituje o svim kritičnim točkama o svojem poslovanju a kojih sam se dotaknuo u svojem izlaganju kao i da odgovori kojim aktivnostima će DKOM unaprijediti svoj rad u budućnosti, govorilo se i o elektronskoj nabavi koja je već nastupila koja će sigurno poboljšali efikasnost i transparentnost i naravno ovaj novi Zakon o javnoj nabavi koji je danas došao i nama na klupe. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku i to je uvaženog zastupnika Ivana Šipića. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa evo, ovdje zasigurno treba naglasiti u ovom vašem izvješću i vašem osvrtu gospodine Ćorić da nije nitko spomenuo kada gledamo strukturu zaposlenih ovog ureda, valja reći da je premalo ljudi sigurno na ovoliko predmeta i na broj obrađenih predmeta koji rade u ovoj komisiji. To je zasigurno jedan od problema, dakle ekipiranje državne komisije jer mnogi su predmeti koji u žalbenom postupku na ovakav način jednostavno ni vremenski, ni kvalitetno sa ovakvim brojem ljudi – ja vjerujem da ćete se svi i složiti s tim – nije moguće obraditi bez obzira što ovdje vidimo da vremenski rokovi su određeni i oni postoje. Nije problem hoće li se žalba prihvatiti ili odbiti. Najčešće, osobito onima i nama koji dolaze iz lokalne samouprave je upravo to, nije problem hoće li ona biti prihvaćena ili odbijena, nego je najveći problem što u tom trenutku u tim rokovima sve stoji, sve stane znači investicije stanu i mi ne znamo najčešće što se događa. Ja ću reći iz svoga primjera. Jedan put sam išao reagirati prema komisiji, pa netko od službenika mi je rekao od kuda vam pravo – kada sam se predstavio tko sam, što sam – od kuda vam pravo da, ispalo je da utječem na nekoga. Međutim, nisam utjecao na nikoga, nego sam samo htio reći da se ubrza taj postupak. Ono što valja dakle, zasigurno je postaviti pitanje uvjeta u kojima ovaj ured radi kao i mnogi drugi. Ali isto tako, čuli smo ovdje danas da mnoge žalbe često puta se pokažu da je to prazan pucanj jer onda se koriste ovi rokovi što je najbolje, rekli su kolege iz prakse i onda se rađa u tom žalbenom postupku prostor za sumnje. Ja vjerujem da će ovaj novi zakon koji ćemo ovih dana imati primjer i priliku raspravljati biti na usluzi za što kvalitetniju provedbu u praksi da svima olakša – i onom tko se natječe, a i onom tko će sutra realizirati mnoge projekte. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Pero Ćosić. Izvolite.
Hvala lijepo kolega Šipić na pitanju. Naime, iz ovog izvješća se vidi da je su troškovi ukupni rada komisije su negdje oko 8 milijuna kuna, a prihodi su 21 milijun kuna ne bi to trebalo puniti državni proračun sa tim sredstvima, ali jednostavno bi ta sredstva trebalo vratiti u rad komisiji i da se ubrza efikasnost rada komisije zbog zastoja u gospodarstvu. Svjedoci smo toga da te ponude traju i nekoliko godina da natječaji se ponavljaju i da bi komisija morala biti efikasnija. I nadam se da evo ova elektronska predaja ponuda će ubrzati i ovaj dio prikupljanja ovih 18 dana koliko je trebalo komisiji za prikupljanje oni će tu dokumentaciju moći jednim klikom povući sebi i bit će efikasniji u tom svom radu. I evo mislim da ćemo tako riješiti se i onih 200 ili 300 žalbi koje ulaze u ovu statistiku, a za njih nije potrebna velika stručnost i neko znanje je čisto jedno administriranje i da će ti postupci na kraju biti u onom roku od 30 dana eventualno ako bude nekih teži slučaj jel smo svjedoci ovih europskih fondova gdje ulaze velike … o kojima ste danas ovdje govorilo gdje su tu i tehnološki procesi uređaji za … treba dovoljno stručnjaka, ali svakako ti stručnjaci moraju biti javni, oni se moraju znati koji su oni i njihova mišljenja moraju biti dostupna svima jer i tu leži dio jedne sumnje u neke radnje koje možda favoriziraju određene ponuđače i proizvođače takvih stvari.
Hvala. I sada će u ime predlagača završnu riječ dati predsjednik Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave, uvaženi Goran Matešić. Izvolite.
Najprije se moram zahvaliti na ponovno izuzetno konstruktivnoj raspravi i otprilike konsenzusu koji je danas ovdje vladao usmjeren k boljem zakonodavstvu. Redom, uvaženi zastupnik Borić je kazao žalba na sustav kanalizacije EU financirano, propala sredstva, državna komisija je donijela odluku o poništenju odluke o odabiru. Ja se nadam da nitko ne pravi dilemu između zakonitosti jer državna komisija je pravni kontrolor. Da, neka sredstva se izgube. Što je alternativa? Da se donese nezakonita odluka i u da ex post kontroli imate sankciju i vraćanje sredstava. To nije sigurna alternativa. Ono što hoću kazati da državna komisija sigurno nije savršena nije bezgrješna kao što nijedan sud nije bezgrješan, ali zato iznad suda postoji mogućnost druge instance kao što i iznad državne komisije postoji mogućnost sudske zaštite. Istina je što ste i vi primijetili da je za razliku od brzine odlučivanja državne komisije sudovi odlučuju u vremenu od godinu i dvije dana i to čak isti sudovi imaju različitu praksu, pa onda različiti sudovi imaju različitu praksu, pa onda svi ti prvostupanjski upravni sudovi zapravo međusobno ne prate svoju praksu jel te odluke upravnih sudova nisu javno objavljene kao u predmetima javne nabave kao odluke državne komisije. I upravo je jedan od prijedloga koji je potekao iz državne komisije i ranijeg izvještaja da se odluke upravnih sudova javno objavljuju. U tom slučaju bi i sami upravni sudovi mogli voditi računa o dosljednosti vlastite prakse. Gospodin Krstić MOST, neujednačenost prakse i još neki su govorili o neujednačenosti prakse državne komisije. Ja hoću kazati sasvim kategorično da državna komisija ima izuzetno ujednačenu praksu, da državna komisija nema neujednačenu prasku. Hoću kazati da to otprilike stručna javnost zna u čemu se nalazi problem. Problem se nalazi u vrlo suptilno i različitom činjeničnom stanju, dakle jedan je Zakon o javnoj nabavi, ali osim Zakona o javnoj nabavi ono što propis pod kojim se postupak javne nabave vodi je i dokumentacija koju propisuje naručitelj. Ako naručitelj svojom voljom neki puta i nepotrebno propiše neku formalnost pa se po tom ne drži te formalnosti, onda je on pogriješio pa kada komisija to sankcionira jer dokumentacija i zakon su pravila pod kojim se vodi postupak javne nabave, onda nije komisija formalista nego je komisija postupila u skladu sa dokumentacijom. A može se postaviti pitanje da li je taj naručitelj trebao propisati neku banalnu strogost pa se po tom nije pridržavao u postupku javne nabave i omogućio nekom da uspješno poentira u žabi. Ono što je također za površne čitače odluka državne komisije teško to je i zbog čega postoji evo mišljenje o nedosljednosti, odluka državne komisije osim ovog različitog činjeničnog stanja pa se može kazati da u istom institutu iz javne nabave i Zakon o javnoj nabavi državna komisija ima različite odluke, neki put upravo zato što je dokumentacijom propisano drugačije. Dakle dokumentacija nadopunjava Zakon o javnoj nabavi. Drugi razlog je činjenica da je žalbeni postupak na što državna komisija već nekoliko godina ukazuje nelogično konstruiran i zasniva se na žalbenim navodima žalitelja. Dakle državna komisija ispituje samo ono i samo onako kako je kazao žalitelj. To naravno nije dobro rješenje. Mi smo na njega i na prošlom izvješću ukazivali i to je nešto što će se sada pod tim utjecajem u zakonu i promijeniti. Ali ako jedan žalitelj istakne jedan žalbeni navod, drugi drugi u istom institutu. U jednom predmetu Državna komisija ulazi u to pitanje, u drugom ne ulazi ali to je stvar zakona. Za površne korisnike može se govoriti o nedosljednoj primjeni prava međutim evo ja i naši članovi smo vrlo često se susrećemo sa naručiteljima i ponuditeljima kroz evo nekakve postupke edukacije koje provode javne institucije. I najčešće na tim kad se susretnemo sa onim specijalistima koji znaju pravo javne nabave i probleme onda ovaj prigovor o nedosljednoj primjeni se završi na to da se ne radi o istim slučajima. Ne korištenje usmene rasprave, neki vaši upiti ili primjedbe su pomalo kontradiktorni što je sasvim u redu. Dakle usmena rasprava pomoć stručnjaka, usmena rasprava je kontra indicirana brzini trajanja postupka. Od tud je Državna komisija zapravo vrlo često gotovo nikad ne koristi samo zbog toga što ovaj rok od 18 ili 38 dana koji je za nekoga dugačak, za nekoga je kratak ali je on takav kakav je i da se komparirat sa drugim rokovima trajanja žalbenih postupaka u EU. Mi smo našli da je neproduktivno zakazivati usmene rasprave zato što usmenu raspravu morate zakazati 7 dana unaprijed, a poziv za 7 dana unaprijed morate uputiti 4 dana ili 3 dana unaprijed da bi taj koji je pozvan na ročište ga mogao dobiti, dakle 10 dana vremena u tim predmetima je nešto što mi samoodgovorno držimo da ne treba izgubiti. Što mi radimo da bismo, što Državna komisija radi da bi ova stručna tehnička pitanja koja su sve češće gotovo isključivi žalbeni navodi da ih riješimo. Mi smo pravnici odnosno najveći dio članova komisije su pravnici, dakle poput sudaca nemamo stručna tehnička znanja, to nije nikakva tajna. Dakle kao i sud možemo koristiti vještake, umjesto da koristimo vještake vi svi kao građani znate šta je problem sa sudskim vještacima u RH. Trajanje postupka vještačenja koje od 6 mjeseci pa do 4, 5 godina to smo svi čitali. Oni koji rade su radili, imaju sudsku praksu, znaju da je to tako. Dakle koristiti sudske vještake je također suprotno ovoj brzini trajanja postupka. Ono što mi tražimo jeste da od naručitelja i od ponuditelja tražimo dostavu dokaza u vidu tehničkog nalaza i to je metoda u kojoj i jedna i druga strana dostave nekakve nalaze sudskih vještaka koje mi konfrontiramo, razmijenimo i na podlozi njihovih stranačkih vještaka dakle svaki da svoje mišljenje i vještaka mi zapravo rješavamo ta tehnička pitanja. Mi te podatke, mi nemao popis stručnjaka niti popis vještaka koje mi imenujemo, niti koristimo sudske vještake a ova dokazna sredstva u vidu stručnih nalaza ona se nalaze pobrojana u našim obrazloženjima. Mogućnost podnošenja optužnih prijedloga za prekršaje, tu ima dvije točke, jedna je sve manje nalazimo razloge, dakle slučajeve u koje bi trebalo podnositi optužne prijedloge za prekršaje što znači da ih manje treba podnositi. I druga stvar, gotovo svi optužni prijedlozi koje smo podnosili čak i onda kad je djelo posve dokazano, prekršajno djelo bi završavali oslobađajućom presudom prekršajnog suda u kojem bi konstatirali da je gradonačelnik xy doista to napravio, međutim da postoje olakotne okolnosti i onda bi ga se oslobodilo od odgovornosti. Tako da zapravo ovaj alat možemo kazati da nije efikasan. Uvaženi zastupnik Hrg, zašto nije uspostavljen odjel za praksu? Mislim on je uspostavljen. I još je jedno pitanje bilo, on je zapravo uspostavljen, ali da bi uspostavili u hrvatskoj upravi, da bi promijenili organizaciju vi morate dobiti suglasnost od Ministarstva uprave iako je Državna komisija nezavisno tijelo mi moramo tražiti suglasnost od Ministarstva uprave, pa kad smo je dobili a dobili smo je jer želimo organizirati tu službu i onda će doprinijeti ovome što ste vi primijetili. Mi nismo zapravo u toj godini evo dobili novčana sredstva, pa zapravo nismo mogli formirati tu službu. Naznaka je da će se to korigirati u slijedećoj proračunskoj godini. Zašto nije usklađena praksa između Vijeća? Pa ja sam odgovorio naša praksa je u visokoj mjeri usklađena. Međutim, ajmo načas analizirati što znači praksa? Ovako kako je propisan članak 25. Zakona o Državnoj komisiji koji kaže ako Državna komisija nađe da postoje drugačiji razlozi nego što je odlučila u nekoj ranijoj odluci treba sazvat sjednicu, formirat pravno shvaćanje i to objavit itd. Time je zapravo hrvatsko pravosuđe u pravnoj zaštiti za javnu nabavu utvrđeno presedansko pravo koje ne postoji nigdje drugdje nego samo u javnoj nabavi. To onemogućava da jednom kad donesete neku odluku i formirate pravno stanovište u jednom pitanju pravnom u kojem zbog žalbenih navoda i zbog svježine pravnog problema ne uđete duboko, dakle da to pravno mišljenje više nikad ne možete mijenjat odnosno da ga morate mijenjati strogom formom. Mi smo u nekoliko slučajeva to doista i napravili i između ostalog i predložit ćemo kad bude izmjena Zakona o Državnoj komisiji da se takva odredba promjeni. Naprosto i svaki sudac u hrvatskom pravosuđu sudi prema činjeničnom stanju i slobodnom uvjerenju i ono što treba napraviti je dati obrazloženje kako bi oni koji nisu zadovoljni mogli potražiti zaštitu unaprijed. I to je ono što Državna komisija radi. Jedno od pitanja je bilo zašto u nekim slučajevima Državna komisija ide u formalnost, a ne drži se načela. U znanosti koja se zove nomotehnika koja se bavi izradom propisa zna se da su načela stupovi ili temelji nekog zakona. I svako od načela ako ih ima više se potom razrađuje u različitim člancima. Dakle, taj konačni formalizam je odraz nekog od načela. I taj konačni članak može bit doduše u suprotnosti sa nekim drugim člankom i također sa načelom. Ali onda govorite o tome, onda već govorimo o tome da imamo nedosljedan propis, a čuli smo među svima vama, a i među velikim brojem svih stake holdera da se govori i o tome da je Zakon o javnoj nabavi često kontradiktoran i da imaju pravne praznine. Onda kad ta formalnost je neizbježna kako bih kazao, kad je ona neki put i nepotrebno formalizirana i precizirana od strane naručitelja koje dokumentacijom to učini nama nije moguće izbjeći primjenu toga ili sankcionirati neprimjenu od strane naručitelja. Bolja sudska zaštita rekli smo kakva je praksa upravnih sudova otud je i svrha, dakle sudske zaštite koja traje dvije godine i različitost pravne prakse, pa i pravna nesigurnost rezultira našim prijedlogom Državne komisije koji je koliko znam usvojen u novom Prijedlogu zakona o javnoj nabavi, a to je da bi nadležnost u pravnoj zaštiti bila povjerena Visokom upravnom sudu. I to bi bio jedan sud koji bi slična nadležnost je utvrđena i kod Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja što je sasvim logično. U tom slučaju bi jedan sud mogao formulirati jedinstvenu praksu što danas se ne postiže. Ja se nadam da gradonačelnik Bakra ne zamjera što sam osobno zvao njega, zamolio da, ako postoji mogućnost preuzme poštanski paket. Dakle u zadnjih dvije godine mi smo snizili troškove pošte i mahom smo komunicirali sa javnim poduzećima tipa Hrvatske ceste, Hrvatske vode koje imaju sjedište u Zagrebu HEP, koji nam donose kombije dokumentacije. Mi smo mjesečno trošili 15 do 20000 kuna na poštanske usluge vraćajući te pakete natrag. Ono što smo napravili nismo ugrozili funkciju. Dokumentacija se preuzima po punomoći i na valjan način, ali mi smo sad što se tiče troška na 6 do 7000 kuna mjesečno. Možda je vama nezgodno bilo organizirati iz Bakra, ali to ne bi bio uvjet makar ne sa naše strane. Što se tiče dobre analize zadnjeg govornika, a vezano je za edukaciju članova Državne komisije i uopće proračun Državne komisije je u izvješću koji je ispred vas imate podatak da je proračun 8400, da kad se odbiju plaće, kad se odbije 800000 kuna za troškove zakupa mi imamo manje od milijun za sve materijalne troškove uključujući i edukaciju, službene puteve. A naša edukacija se zapravo za najstručnije probleme kojima se susrećemo tipa europski strukturni investicijski fondovi ne nalazi u Hrvatskoj. Za napomenu u 2015. godini mi smo u inozemstvu imali samo jedan službeni put. Najam prostora, istina 800000 kuna. Naš zakupodavatelj je FINA. Mi smo pokušali skinut taj najam i imamo za DUUDI jednu prolaznu cifru koja glasi 8 eura po kvadratu. Međutim taj prostor i dalje ima 30% hodnika. Da mi ne koristimo dobro ova sredstva za zakup. Vi ste kazali da je jedna odluka u petnaestoj Državne komisije poništena od Upravnog suda. Poništeno ih je više, ali jedna iz petnaeste. Ja, ne mogu vam dati ovako odgovor o kojoj se odluci radi, ali ne znam kako, mogu vam pisano odgovoriti. Elektronska nabava. Više je govornika spomenuto. Nedavno sam bio na nekom savjetovanju koje je organizirao Institut za javnu upravu u kojoj se govorilo o e-upravi, dakle o komunikaciji građana elektronskim putem sa državom. Ja sam bio frapiran, ali morao sam referirati kako u javnoj nabavi postoji elektronski oglasnik, kako postoji elektronska dostava ponuda i da je uskoro u najavi i elektronska žalba. Dakle, to je nešto što je javna nabava ma kako mi govorili o percepciji, javnoj percepciji ispred ostatka javnih funkcija. Podatak o ponuditeljima ili crnoj listi ponuditelja je nešto što mora biti upisano u zakonu da bi za javne, za naručitelje i za javna trgovačka društva je lako postignut sporazum. Oni se javno nadziru. Ali kad se govori o privatnim ponuditeljima onda ta black lista najprije mora doći u zakon, a onda ja vjerujem da će izazvati dosta problema. Trajanje postupka više od 18 dana, pa da traje postupak više od 18 dana onda kada, valjda je jasno da u europskim strukturnim investicijskim fondovima nitko ne može očekivati da će se jedan kombi dokumentacije pregledati, analizirati, ocijeniti žalbene navede koji znaju brojiti po stotinjak žalbenih navoda. Naše žalbe broje 30, 70 stranica. To treba prekontrolirati. Mi smo rekli za to mi intenzivno izvješćujemo i kažemo kako su europski strukturni fondovi jedno pitanje koje mora dobiti jedan specifičan odgovor. Već zadnje vrijeme od kada god su se ti predmeti pojavili mi dio našeg izvješća se tiče toga i radimo posebna izvješća i pratimo to. Da, to su složeni predmeti i to su predmeti u kojima trebate kada uočite tražiti ono što smo rekli stručno mišljenje i onda treba proći vrijeme. I neki predmeti su takvi dugo bili u državnoj komisiji. Nisu bili 6 mjeseci, ali su dugo bili u državnoj komisiji. Istina je ovo što ste dobro uočili da onaj predmet, ona količina predmeta koji se odbacuju skraćuje rok, da mi smo dali prosjek, to je točno. Manipulacija sa žalbama. Svi smo svjesni da ovih 30% žalbi kojih se odbacuje je manipulacija. Ne postoji način da se skrati rok, jer to su prava stranaka. Stranka koja nije izjavila potpuno savršenu žalbu mora se pozvati i omogućiti da ju korigira. Dakle, zloupotrebe su bile jedine u slučaju ovih naknada. Rjeđe u smislu sadržajno. Tim više sve češće odvjetnici izjavljuju žalbe. Dakle, samo se s naknadama manipulira. I naš je prijedlog koji je usvojen da uplaćena naknada bude sastavni dio žalbe i ukoliko u žalbi nije priložen dokaz o plaćanju naknade da se takva žalba odmah odbacuje. Time ćemo ponešto ubrzati. Kako državna komisija reagira kada utvrdi da je počinjeno krivično djelo, kazneno djelo? Podnosi kaznenu prijavu. Ako u tom slučaju u kojem ste vi gospodine Ćosić govorili, … smo podnijeli prijavu mi nismo našli da postoje elementi kaznene prijave. Treba kazati da se koruptivna kaznena djela tako lako ne uočavaju u fazi kontrole koju mi radimo. To su najčešće ako ima, a ima, ali ne možemo govoriti da ima jer to treba utvrditi i dokazati, to su najčešće prikrivena kaznena djela. Vi nemate u dokumentaciji kartelni sporazum u kojem se nekoliko nabavljača, dobavljača, ponuđača nekog proizvoda javlja u zajednici. Ali iz činjenice da se oni javljaju u zajednici vi imate signal da su oni u kartelu. Ali to je pitanje više u nadležnosti Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja koju mi kada nam po tim nekim simptomima takvih radnji to bude sumnjivo prijavimo i onda oni na neki način preuzmu te poslove. Dugotrajni žalbeni postupci kod europskih Strukturnih investicijskih fondova unatoč odredbi o žurnom postupanju, da to su naprosto složeni – ja ne znam kako bi bilo moguće da u takvom predmetu puno brzo se odluči kada je to naprosto gomila činjenica i gomila žalbi – ja to dovodim u vezu i sa dosadašnjom konstrukcijom pravne zaštite po kojoj je pravna zaštita bila isključivo bazirana na žalbenim navodima. Dakle, žalitelji su ti koji su štitili svoj interes, a posredno i javni interes. Postupanje po službenoj dužnosti od strane Državne komisije je do sada bilo jako reducirano i onda su žalitelji bili prisiljeni žaliti se na sve i sva, čak i onda kada im je jasno da nešto nije tako, pa kaže – hajde možda državna komisija nešto uoči. Eto, to je posljedica činjenice da mi imamo ogromne žalbene navode. Jedan dio, pazite, čak i kada odvjetnici pišu žalbe, a odvjetnici pišu kratke tužbe to ste svi svjedoci odvjetnici puno jer ne znaju što će završiti, što će se desiti nakon 4, 5, 10 godina koliko traje parnica, ali u javnoj nabavi odvjetnici pišu žalbe od 50 stranica. O tehničkim znanjima sam kazao. O vanjskim suradnicima sam kazao. Promjena prakse i onda ste naveli pitanje članka 92. u kojem je u jednom trenutku državna komisija držala da se radi o slobodnom pravu naručitelja, a kasnije je konstatirala da je to diskreciono pravo i da ga on mora obrazložiti i da ga mora provesti u skladu s načelima je jedan logičan napredak po meni stručan koji je stručna javnost prilično dobro prihvatila i odraz je činjenice da i pravo napreduje. Evo, ja mislim da sam odgovorio i o rokovima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje ima više replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepa. Kolega Matešić, vi ste se osvrnuli na moj jedan navod o čuvenoj odluci o sustavu odvodnje u Vodicama. Nismo se dobro razumjeli, rekli ste bolja odluka i kasnije, nego kriva odluka s čime bi se možda i čak mogao složiti. Međutim, zaista se radilo o tome da imamo projekt koji je vrijedan 141 milijun kuna. I tu sada dolazimo do odgovornosti državnog činovnika, službenika, dužnosnika lokalnog razumijemo o čemu govorim, znači 140 milijuna kuna koje možemo riješiti novcem koji je jeftiniji od našeg domaćeg koji ovdje stoji kod nas i mi ponašamo se onako kako nam ide. I onda prođe 113 dana da se donese odluka i još jedno mjesec dana više dok se objavi ista. Znači gubimo vrijeme, a fondovi imaju svoje zakonitosti i pravila do kada možemo koliko nam treba vremena kada možemo ugovoriti … plus tri pa možemo koristiti itd. znači ovdje smo izgubili silan novac. Isto nam je recimo prijetilo u slučaju željezničke pruge dionice Dugo Selo-Križevci i tu je bilo ….ali izgubiti milijardu i pol kuna je nešto što državnog nekog službenika ili ovlaštenog čovjeka koji radi u vašoj komisiji treba zamisliti i pitati što ja radim jer ako ćemo prije te žalbe riješiti 400 drugih manje važnih koje ćemo odbaciti jel su nižih iznosa pa i ne znam nekakvih drugačijih onda se postavlja pitanje kako mi gospodarimo sa našim resursima koji nam stoje na raspolaganju bez obzira nato da vi imate pravo i po zakonu i uredbi ovakve predmete uzimati kao prioritet i rješavati ih prije. Znači još uvijek se traži onaj moment volje i znanja i brzine da se stignu neke stvari riješiti jer ne znam što bi trebalo pisati jel bolje izgubiti 140 milijuna kuna koje smo možda mogli iskoristiti ili napisati neku odluku pa vidjeti šta možemo napraviti u cijelom tom sustavu. Ovako gubimo čiste novce i plaćamo sa svojima koji su stalno kod nas ovdje … Mislim da ove žalbe ipak treba na neki način malo vidjeti na koji način to rješavati bolje.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani predsjedniče državne komisije. Evo drago mi je da sam čuo ovo oko odjela da ste dobili suglasnost Ministarstva uprave i da se očekuje da će se on ustrojiti obzirom na vaše financijske pokazatelje koje ste iznijeli u ovom izvješću ja vjerujem da će biti dobre volje od strane resora koji vas treba u ovom dijelu poduprijeti i da će biti osiguran taj novac u proračunu za državnu komisiju. Ne mogu se složiti sa vašom konstatacijom da nije bilo neujednačene prakse. Bilo je i ja bih vam to stvarno mogao argumentirano donijeti, ali to je sve prošlo vrijeme i sada stvarno nema smisla gubiti oko toga vrijeme, ali činjenica jest da se na to žale i naručitelji i ponuditelji. Dakle imamo situacije gdje doslovno iste probleme lociraju i jedni i drugi iako se često puta nalaze u prijeporima i često puta su na kraju krajeva suprotstavljene strane ako netko nije najpovoljnije na tom dijelu. Tako da toga je stvarno bilo i bilo bi dobro da definitivno i postoji nekakva ujednačena praksa. Ja ne ulazim naravno u te stvari, ali da na neki način komisija bude ipak brže protočnija i u krajnjem slučaju ovo što je kolega Borić govorio maloprije vrijeme koje je pred nama i korištenje sredstava europskih fondova za projekte će sigurno donijeti jako puno posla državnoj komisiji. I stvarno bi bilo mudro inzistirati čak i od vas koji ste naravno u tome svakodnevno da se onaj kadrovski ako treba još i ojača i da se pripremimo za taj proces jer ćemo izgubiti ne samo 140 milijuna nego će se gubiti ogromni novci u budućnosti.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Pere Ćosića.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine Matešić. Rekli ste u svom završnom govoru da nije bilo određenih indicija ili ne znam što točno za kaznena djela u ovoj žalbi o kojoj sam ja govorio, međutim žalitelj je konkretno kada se radi o tome naveo u svojoj žalbi gdje je dokazao da ponuda da original ne odgovara kopiji i da jednostavno na tim stranicama gdje su u originalu nije isti tekst na kopiji, znači kopija i original nisu identični što se u pravilu uvijek odbacivala ponuda da ugovor koji je unutra bio koji treba biti popunjen sa iznosom ponude kooperantima svim onim nije bio popunjen, a koliko imam saznanje na CD nisu odmah ukazali jer bi taj ponuđač to ispravo, znači status CD-a koji je bio tamo i kojeg ste vi mogli vidjeti koji je izrađen ne znam 20 dana poslije predaje ponude kada se otvori CD nije namjerno stavio zato što bi došlo do vjerojatno prepravka i tog dijela ponude i ne bi se to moglo dokazivati, iako ima presnimljen taj CD. Što bi ne znam drugo trebalo biti dokaz da je to tako? Vi ste u svojoj žalbi odgovori doduše da vi sudite prema onom navodu žalbe i da je žalba završena, ali za čeg se onda traži očitovanje žalitelja na naručitelja na iskaz naručitelja, znači žalbeni postupak traje dok se to ne završi. Konkretno se … po mome. Mijenjate praksu u ovom dijelu što sam ja i pozdravio znači da se mora tražiti dopuna ponude ako pada u domenu koji je podliježe dopunama ponude i na tom da se štedi novac i ubrza proces i sve ostalo. Tako da u ovom slučaju ima tih navoda koliko hoćete, ali rekli ste i sami da odlučujete samo u onom meritumu koji piše u žalbi ali ne u drugim saznanjima, ali jednostavno to je tako jedan teški da kažem prekršaj gdje ste to mogli vidjeti, mogli ste nevezano na to uputiti i državnom odvjetništvu i policiji taj …
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Ivana Klarina.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Evo tu u vašem izvješću što su se dotakle kolege u svojim replikama piše da je pojavom mogućnosti korištenja europskih strukturnih fondova dovelo do postupka javne nabave visoke složenosti koje su detektirale slabosti pravnog okvira. Mislim da bi to trebalo izbjegavati, to su pojedinačni slučajevi ja ih neću iznositi iako imam saznanja i u praksi kao čelnik jedinice lokalne samouprave ali baš da se u budućnosti ne događaju ovakve stvari s obzirom da se uistinu radi o ogromnim sredstvima. Evo npr. samo na području Dalmacije ćete u sljedećih 6, 7 godina graditi sustave odvodnje vrijednih pa skoro milijardu kuna, dakle direktno povučenih iz strukturnih fondova. I mislim da bi bilo dobro da iako ste vi naveli da su prosječni rokovi trajanja žalbe 38 dana tj. rješavanja, ali definitivno na ovakvim pojedinačnim slučajevima to zna biti i jako, jako dugotrajnije i to je uistinu veliki problem jer govorimo o iznimno velikim sredstvima iz kohezijskih fondova, iz strukturnih fondova EU.
Hvala lijepa. S time bih ja zaključio raspravu o ovoj točci. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Mi ćemo nastaviti sa radom sutra u 9,30 sa objedinjenim raspravama o poreznim zakonima koje smo raspravili u prvom čitanju. Evo hvala vam lijepo. Doviđenja do sutra. SJEDNICA PREKINUTA U 17,40 SATI.
Slijedeće je godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2015. godinu. Podnositelj izvješća je Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnoga radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: prihvaća se godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2015. godinu. Molim uključite se glasujemo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 125 za, 2 suzdržanih i bez glasova protiv donesen zaključak kako je predložio saborski matični odbor.