Poštovani saborski zastupnici. Trenutno važeći Zakon o državnoj izmjeri i katastru nekretnina iz 2007. g., sa 5 izmjena i dopuna u primjeni je dakle već 11 god. U međuvremenu pojavili su se novi zahtjevi tržišta nekretnina i rješavanje imovinsko-pravnih odnosa u cilju stvaranja preduvjeta za nove investicije i razvoj gospodarstva te razvoj tehnologije u području pristupa i korištenju podataka. Konkretna pitanja koja se zakonom uređuju odnosi se na državni izmjeri, katastar nekretnina, katastra infrastrukture, registar zgrada, registar prostornih jedinica, registar geografskih imena, nadležnost i obavljanje navedenih poslova i čuvanje i korištenje podataka državne izmjere i katastar nekretnina. Donošenjem novog zakona uspostavljaju se odnosno unaprjeđuju registri za nadležnost državne geodetske uprave, unaprjeđuje se postupanje u okviru upravnog područja državne izmjene i katastra nekretnina, zajednički informacijski sustav ZIS, zemljišne knjige, katastra i elektroničko poslovanje. Ujedno se osigurava brži i učinkovitiji pristup i korištenje ažurnih podataka iz nadležnosti Državne geodetske uprave. Zakon propisuje poslove državne izmjere i to osnovne geodetske radove, topografsku izmjeru, izradu državnih karata te izmjeru te označavanje i vođenje evidencija o državnoj granici i na kopnu. Nadalje propisuje se područje katastra nekretnina a to izrade katastra nekretnina po pojedinim katastarskim općinama odnosno do pojedinačnog prevođenje katastarskih čestica u katastar nekretnina, održava će se katastar zemljišta na način postupnog prilagođavanja katastra nekretnina. Za one katastarske općine i katastarske čestice na kojim će se ispuniti odgovarajući preduvjeti propisani ovim zakonom, katastarske čestice prevodit će se i pojedinačno iz katastra zemljišta u katastarske čestice katastra nekretnina. Obavljanje poslova iz područja katastra nekretnina planira se višegodišnjim programom koji donosi Hrvatski sabor a kojeg Vladi RH predlaže Državna geodetska uprava uz prethodnu suglasnost ministarstva nadležnog za poslove pravosuđa te u djelu evidentiranja pomorskog dobra uz prethodnu suglasnost ministarstva nadležnog za poslove mora. Navedenim programom će se osigurati obnova katastarskog operata i zemljišnih knjiga sa naglaskom na proširena građevinska područja. Osigurat će se kvaliteta i podataka terenskih mjerenja, ... [[Govornik se ne razumije.]] točaka međa i drugih granica katastarskih čestica te zgrada i drugih građevina standardnim položajem točnosti do 10 cm što doprinosi povećanju sigurnosti u podatke koji su dio službene evidencije katastra nekretnina. Izmijenjeni su postupci u katastarskoj izmjeri uvođenjem u postupak i ... [[Govornik se ne razumije.]] kolokvijalno rečeno predizlaganje podataka iskazanih u elaboratu katastarske izmjere i to osobama iskaznima u elaboratu što će za posljedice imati ubrzanje postupaka izlaganja na javni uvid podataka prikupljenih katastarskom izmjerom a koji postupak provodi povjerenstvo Državne Geodetske uprave istovremeno i povezano s postupkom osnivanja obnove dopune zemljišne knjige. Isto će utjecati na građane, poduzetnike, poljoprivrednike i sve ostale korisnike zemljišne administracije čime će se ubrzati i učiniti efikasnijim postupak stavljanja u primjenu katastarskih operata i zemljišnih knjiga. U svrhu poboljšanja kvalitete postojećih katastarskih planova izrađenih grafičkim metodama izmjere, provodi se postupak homogenizacije katastarskih planova koji tehničkim postupkom se provodi položajno poboljšanje katastarskih planova te ispravljanjem unutrašnjih nehomogenosti katastarskog plana a koji nema utjecaja na podatke iskazane u popisnom knjižnom djelu katastarskog operata. Nadalje, propisuje se daljnja održavanja zajedničkog informacijskog sustava zemljišne knjige i katastra koji je već u primjeni u svim katastarskim uvjetima. Osobe koje imaju suglasnost za obavljanje stručnih geodetskih poslova, održavanje katastra zemljišta i katastra nekretnina, sukladno posebnom zakonu mogu podnositi zahtjev za potvrđivanje geodetskog elaborata digitalnim putem uz prilagođavanje elaborata u digitalnom obliku što će ubrzati pregled i ovjeru elaborata. Registar zgrada će se uspostaviti kao evidencija u svim zgradama i posebnim dijelovima zgrada izgrađenim na području RH i kao takav imat će prostornu komponentu. U svrhu osnivanja registra zgrada uzimaju se i koriste podaci iz katastra nekretnina, državne izmjene, registra posebnih jedinica, zemljišne knjige, evidencija jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, podaci za ... [[Govornik se ne razumije.]] gradnju prema posebnim propisima iz područja posebnog uređenja i gradnji i evidencija koju vodi upravitelj zgrada te iz drugih izvora. Propisuje se nadležnost Državne geodetske uprave za određivanje kućnih brojeva s tim da jedinicama lokalne samouprave koje su te poslove do sada ustrojili, obavljali, zakonom prenesena ovlast, da te poslove i dalje obavljaju te ostale jedinice lokalne samouprave mogu obavljati navedene poslove uz ispunjavanje uvjeta propisani zakonom. Propisuje se nadležnost Državne geodetske uprave za osnivanje, vođenje, održavanje katastra infrastrukture kao i stavljanja na raspolaganje o infrastrukturi te obavijestima o tekućim ili planiranim građevinskim radovima za područje cijele RH čime će se uspostaviti jedinstvena i sveobuhvatna evidencija za područje cijele države. Jedinicama lokalne samouprave koje su te poslove do sada ustrojili i obavljali zakonom je prenesena ovlast da te poslove i dalje obavljaju. Za jedinice lokalne samouprave koje ne nastavljaju obavljanje navedenih poslova iste obavlja Državna geodetska uprava. Također, ostale jedinice lokalne samouprave odnosno tijelo nadležno za hidrografsku izmjeru na moru mogu obavljati navedene poslove uz ispunjavanje uvjeta propisanih zakonom. Unapređenjem Registra prostornih jedinica kao jednog od temeljnih registara stvaraju se preduvjeti za učinkovitije vođenje te razmjerno korištenje podataka registara prostornih jedinica od strane ostalih državnih tijela i subjekata. Postojeći registar uspješno je već implementiran u informacijski sustav prostornog uređenja Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja i poslužit će za uvođenje novog modula e-arhiv izdanih građevinskih dozvola. Unapređenjem Registra geografskih imena nadogradit će se sustav prikupljanja geografskih imena što će rezultirati većom dostupnošću i olakšanim korištenjem navedenih prostornih podataka od strane ostalih državnih tijela i drugih korisnika. Zakonom se osniva interdisciplinarno tijelo nadležno za standardizaciju geografskih imena koje će imati odgovornost i nadležnost stručnog uređivanja problematike geografskih imena u skladu s međunarodnim normama. Zakonom se također uređuje postupanje u elektroničkom poslovanju za izdavanje podataka iz evidencije dokumentacije Državne geodetske uprave. Propisuje se dostupnost podataka putem mrežnih usluga što omogućava lakši i učinkovitiji pristup podacima. Propisuje se da su podaci iz nadležnosti javni ukoliko određeno ograničenje nije propisano posebnim zakonom. Unapređenjem sustava digitalne arhive riješit će se problem otežanog pristupa arhivskoj dokumentaciji državne izmjere katastra nekretnina te osigurati trajno čuvanje dokumentacije i podataka. Prevođenje analogne građe u digitalni oblik obavlja se u centrima za konverziju u Državnoj geodetskoj upravi. A u odnosu na tekst prijedloga zakona koji je usvojen u prvom čitanju u Hrvatskom saboru, konačni prijedlog zakona dorađen je u nomotehničkom smislu te su dorađene odredbe u dijelu propisivanja višegodišnjih i godišnjih programa koji se odnose na poslove katastra nekretnine, a u vezi s evidentiranjem pomorskog dobra. Propisani su uvjeti sukladno kojima jedinice lokalne samouprave mogu iznimno obavljati poslove određivanja kućnih brojeva te poslove osnivanja, vođenja i održavanja katastra infrastrukture. Proširen je sastava povjerenstva za standardizaciju geografskih imena te određivanje stvarnih troškova uporabe podataka i uvjeta korištenja istih usklađeno s propisima koji uređuju ponovno upravu informacija. A tijelima državne uprave jedinicama lokalne, područne (regionalne) samouprave za pristup podacima izdavanja potvrda, izvadaka i sl. iz nadležnosti Državne geodetske uprave stvarni troškovi se ne naplaćuju. Zaključno, novim će se zakonom postići slijedeći pozitivni efekti, osiguranje stvaranja okvira za uspostavu središnjeg sustava za izradu, pohranu i distribuciju te vođenje katastra infrastrukture za područje cijele RH, stvaranje okvira za uspostavu registra zgrada odnosno evidencije o zgradama i dijelovima zgrada, stvaranje okvira za unapređenje zemljišno informacijskog, zajedničkog informacijskog sustava zemljišnih knjiga i katastra, unaprijediti registar prostornih jedinica i registar geografskih imena, revidirati poslovne procese, postupanje u katastru i nastavno zemljišnim knjigama. U domeni katastarskih izmjera planiraju se poboljšanja koja će utjecati na građane, poduzetnike, poljoprivrednike i sve ostale korisnike zemljišne administracije čime će se ubrzati i učiniti efikasnijim postupak stavljanja u primjenu katastarskih operata. Eto, na kraju prihvaćamo amandmane Odbora za zakonodavstvo. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem, imamo tri replike. Prvi je na redu, poštovani kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedničke Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice, što se tiče samoga ovoga prijedloga zakona opširan je zakon, nema nekih bitnih primjedbi osim u članku 121. vezano, to ću kasnije obrazložit u pojedinačnoj raspravi, mislim da ću stavit jedan amandman, ali ono što bih sad htio ovako slikovito reć znate kako sad već se razgovara o tome kažu da ona izreka „kad na vrbi rode grožđe“, zamijenila se izreka „kad se spoje gruntovnica i katastar“. Ovaj zakon ima sigurno velike implikacije, vi ste na početku rekli i na investicije ovo je jako bitan zakon jer mi u RH ako ne sredimo i zemljišno knjižno stanje i stanje u katastru nećemo imati investicije, jer se ta dva stanja razliku, a onda se razlikuju ta dva stanja sa stanjem u prostoru. Ono što je najopasnije mi smo svega prema podacima 5% ima, 5% smo zemljišta izmjerili u RH.
Odgovor izvolite.
U pravu ste sve, više-manje što ste rekli ovaj zakon definira i unapređuje sustav poslovanju u katastru, ali u svakom slučaju to je jedan temelj za i za gruntovnicu i za sređivanje stanja i u gruntovnici. Naravno za sređivanje stanja u gruntovnici morati ćemo mijenjati i zakone koji se tiču zemljišnih knjiga i gruntovnica, ali kažem ovo je prvi korak jedan iskorak kako bi se svi ti podaci uskladili kako bi bila jedna baza podataka na kraju posebna baza zemljišnih podataka koja se i dan danas već je u funkciji i puni se, a ovaj zakon omogućuje pojedinačno prevođenje katastarskih čestica i dijelova katastarskih općina iz katastra zemljišta u katastar nekretnina koji je sastavni dio baze zemljišnih podataka, gdje su podaci usklađeni. Što se tiče [[Upadica: Hvala vam, isteklo je vrijeme.]]
Idemo na repliku, poštovana kolegice Mrak-Taritaš.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice, dakle moje pitanje se odnosi na jednu novu glavu koja je u ovom zakonu a govori se o registru zgrada. Dakle, tema registra zgrada da se registriraju i zgrade i njeni posebni dijelovi evidentno ide u smislu sređivanja stanja u prostoru i u smislu evidentiranja za sve daljnje postupke koji je znamo da je nekoliko puta bio najavljivan mogućnost poreza na nekretnine i u smislu toga da bi, opće se stekli uvjeti da bi to moglo funkcionirati, između ostalog moraju imati dobru bazu podataka. Mene zanima koliko će Državnoj geodetskoj upravi, koje je poslove do sad napravila, da bi se uopće otvorila ta niša registra zgrade i kad se očekuje da bi to bilo gotovo i da bi to moglo profunkcionirati, odnosno da se može puniti određenim podacima. Hvala lijepo.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa. Evo kao što sam uvodno i rekla, ovim Konačnim prijedlogom Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, stvorit će se zakonski okvir za uspostavu Registra zgrada odnosno evidencija o zgradama i dijelovima zgrada. A u tijeku je priprema projektne dokumentacije za dobivanje bespovratnih sredstava iz europskog Fonda za regionalni razvoj, u iznosu od, taj projekt je vrijedan oko 12 milijuna kuna, da će se u omjeru 85% financirati iz europskog Fonda za regionalni razvoj, a 15% iz proračuna Republike Hrvatske. Državan geodetska uprava u suradnji sa Ministarstvom graditeljstva i prostornog uređenja i Državnim zavodom za statistiku, radi trenutno na objedinjavanju postojećih podataka koje vode različite institucije, a kako bi se uspostavila jedinstvena evidencija Registar zgrada. Uspostava Registra zgrada očekuje se u razdoblju od 4 godine. Hvala.
Idemo na treću repliku, poštovani kolega Glasnović. Izvolite.
Poštovani kolege. Ovako, 30 godina nakon pada Berlinskog zida, Hrvatska još nije riješila pitanje privatnog vlasništva. Kakve koordinacije između Ministarstava? Imali ste pilot projekte, digitalizacije, zemljišta, ste imali, ovaj, Požega, Zadar. Šta se tu događa? Šta su uzroci toga? Meni dolaze ljudi svaki tjedan, kako je moguće da se netko prepiše na česticu nekoga drugoga? To je nezamislivo u normalnim državama. Šta se događa tu? 5% zemljišnih knjiga su digitalizirane, a katastar iz 19. stoljeća. Šta su uzroci toga? Znamo šta su uzroci, o tome nitko ne govori, to naravno otimačina i tako dalje, što je provedeno nakon '45.-te godine. Svi naši problemi su iz '45. godine, a predstavnici tog režima koji su preokrenuli sad kao demokrati, sjede u ovom Saboru. O tome se ne govori. Šta je sa poljoprivrednim zemljištom? Digitalizacija milijune kuna, učinak apsolutna nula. Koliko dugo će trajati taj avaršluk?
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa. Često se problematika katastra nekretnina veže sa vlasništvom. Međutim poslovi upisivanja podataka o pravnom stanju nekretnina u gruntovne knjige nisu predmet ovog Zakona, ali su dobar temelj za smanjenje broja procedura u katastarskim i zemljišno-knjižnim postupcima. Hvala.
Kolega Glasnović, molim vas. Idemo dalje. Da li predsjednici odnosno izvjestitelji Odbora žele uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika GLS-a i HSU-a i poštovana kolegica Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice, ravnatelj, zamjenik, kolege iz Državne geodetske uprave. Pred nama je u drugom čitanju Zakon o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. Ništa nije počelo danas, niti će završiti danas, sve je počelo znatno prije. Dakle, Hrvatska je zemlja koja posebno ima katastar, a posebno ima gruntovnicu. I moramo biti tu pošteni i reći sljedeće, da svi zajedno nismo vodili baš previše računa o svojim nekretninama i da nismo ažurirali svoje podatke niti u katastru, niti u gruntovnici. Pogledajte malo svoje nekretnine, pa vidite da li imate sređen katastar i gruntovnica, i uvijek je to bila obaveza nas da to odradimo. Zašto je to bilo tako? Jer, u katastru se je vodilo posjedovno stanje, a u gruntovnici se je vodilo vlasništvo. I prije i to je danas. I kad malo usporedite te podatke, oni su, ti su podaci često, vrlo teško usporedivi. Uzmite recimo primjer Zagreb, ja uvijek volim govoriti o primjeru Zagreba, recimo, glavnina Novog Zagreba vam je livada, kada je, problem se otvorio, kad je bila prodaja društvenih stanova onda se je posebno u gruntovnici moralo otvoriti Knjiga položenih ugovora iz jednostavnog razloga da bi ljudi mogli evidentirati svoje vlasništvo. Jednako tako postupak nakon postupka legalizacije je isto tako se u gruntovnici su se neke stvari promijenile. Kad govorimo o reformama, jedna ozbiljna reforma koja bi ovoj državi bila potrebna, bi bila na tragu toga ujedinjena katastra i gruntovnice. Hrvatska je ostala, ja mislim jedina od zemalja Europske unije koja ima posebno katastar, koja ima posebnu gruntovnicu. Čak zemlje iz našeg okruženja, kad uzmete, oni su to objedinili i napravili na jednom mjestu. Od kad je, kad pogledate malo što je bilo u postupku Austro-Ugarske, posebno se je, dakle, vodio se je katastar, i ja moram reći da taj katastar, Austro-Ugarski, je odličan katastar i pri tom su, se je paralelno vodile i onaj gruntovnice i stanje koje je. Prema tome, jedna ozbiljna reforma i jedan ozbiljan iskorak bi bilo da imamo zajedno katastar i gruntovnicu, da imamo zajedno propise, da to provodimo na isti način. Jednako tako je bio i ZIS, dakle, Zajednički informacijski sustav, koje je ujedinjavao formalno katastar i gruntovnicu, koji 2 točna podatka, daju točan podatak. Ali čim imate dva netočna podatka, ZIS ne funkcionira. I to je činjenica, i to je stanje, i oko toga mi cijelo vrijeme govorimo, ali tu nismo spremni ili ne želimo, ja više ne znam koji su to razlozi, napraviti jedan iskorak. Svi koji su, ovdje ima dosta načelnika i gradonačelnika, znaju kako se s tim muče, svi koji se bave investicijama znaju kako se to muče. Ovaj Zakon je na tragu postojećeg zakonodavstva, on je u svojim tehničkim elementima korektan, ali je došlo vrijeme kad moramo napraviti iskorak. Napraviti iskorak nije jednostavno, to je iskorak da na jednom mjestu bude i da imamo jedan proces. Ja moram priznati, mene je osobno razveselilo kad sam vidjela da će se raditi katastar za pojedine dijelove, pri tom govorim za građevinska područja, jer je to investicija, ja ne mislim da treba raditi svaki put izmjere ispočetka, izmjere traje određeno vrijeme, iza toga ide javna objava, iza toga ide gruntovnica. Dok mi to sve radimo, stvarnost ide dalje. Ljudi nešto grade, nešto se dešava, nešto se prodaje. I mislila sam, ajde hvala dragom Bogu, imamo sada, ćemo imati u Zakonu nešto jednostavniji postupak i onda dolazimo do čl. 34 koji kaže da je moguće, dakle, katarske izmjene i tehničke reambulacije i sve ostalo. No, ajmo mi vidjeti kako je Zakon to predvidio. Da bi to bilo moguće, vratimo se na čl. 8. Pa čl. 8. kaže da najprije moraju biti Višegodišnji programi. Te Višegodišnje programe donosi Sabor, objavljuje se u Narodnim novinama, prijedlog daje Državna geodetska uprava uz prethodnu suglasnost Ministarstva nadležnog za poslove pravosuđa. Dakle, napravi se Višegodišnji program, onda Ministarstvo pravosuđa daje suglasnost, onda ga donosi Sabor i objavljuje se u Narodnim novinama, al tu nije kraj. Iza toga mora biti Godišnji program, koji iza toga Godišnjeg programa donosi Vlada, ali ni tu nije kraj. Iza toga Jednogodišnjeg programa odnosno Godišnjeg programa koji donosi Vlada, stupa na djelo i ravnatelj Državne geodetske uprave koji još jedanput donosi odluku. Dakle, ajdemo vidjeti što radimo. Dajmo da uključimo svi zrnce razuma. Hoćemo nešto napraviti brzo, hoćemo nešto biti ekspeditivni, hoćemo reći ljudi moji, imamo investicije u Slavoniji, pojavljuje se Šeik iz Katara i kaže hoću u Slavoniji napraviti 3 tvornice igračaka. Hoću 3 tvornice igračaka, evo mene. Mi dođemo i kažemo ej, ček, sad tu imamo malo problem. Katastar nam je još Austro-Ugarski, kada uzmete vlasništvo, vlasništvo nam je još ostalo, ne znam, tamo još upisana, recimo, šta ja znam, netko iz, ne znam otkud, idemo to sada mi brzo napraviti. Nema majci brzo. Prvo, Višegodišnji program koji donosi Sabor, iza toga Godišnji program koji donosi Vlada, iza toga ravnatelj DGU-a. Dok mi to sve odradimo, kaže nama, ovaj Emir, društvo moje samo vi radite, idem ja u Makedoniju u kojoj će mi to riješiti brzo. Dakle, postoji ona jedna uzrečica, put do pakla je popločen dobrim namjerama. Ako želimo biti brzi, ako želimo biti ekspeditivni, onda to moramo omogućiti i kroz Zakone i onda te Zakone moramo provoditi. To ovaj Zakon neće omogućiti, to ovaj Zakon neće napraviti i zato sam rekla uvodno, on je korektan, on je jedna tradicija onoga što imamo danas, on govori o tom jednom sporom aparatu koji se sporo mijenja. Mi smo potrošili novce, financirali su nas djelomično Norvežani, kada uzmete koliko je uopće uloženo sve i onda vi hoćete ulagati na Visu. Uzmete katastar Visa, usporedite katastar sa, recimo, snimkom preletom iz 2011.-te i kuće su vam u moru. Pogledajte, sada možete, vidim da tu netko ima laptop, možete uredno to napraviti, napraviti preklop jednog i drugog, katastar vam je tu talijanski koji se malo drugačije vodi nego što se vodi Austro-Ugarski. Kada vidite stvarno stanje Visa i kada gore stavite katastar, onda je taj pomak da su kuće u moru. To vam je stanje. Dakle, ljudi moji, ako hoćemo nešto napraviti, mi moramo napraviti jedan ozbiljan iskorak. Kada razgovarate s kolegama, ovako za nekakvim okruglim stolom, onda se svi tu možemo složiti. Kada dođemo do Zakona, u Zakonu stavljamo toliko ograda i toliko si mi sami stavljamo tih stepenica, da do nečega doći, možete zaista izginuti. Uvodimo još registar zgrada, ja sam namjerno pitala, dakle, znamo zašto nam treba registar zgrada. Registar zgrada nam treba, između ostalog, da imamo ih registriranog, a između ostalog, što je jedna od tema koje se cijelo vrijeme provode, pa, to vam je Porez na nekretnine i onda je između ostaloga rečeno da bi uopće Porez na nekretnine mogao biti, da moramo imati nekakvu bazu podataka i neku evidenciju. Da bi se uopće stvorili uvjeti, da bi imali registre zgrada, ja sam namjerno to pitala i na Odboru i sada sam pitala tu u replici, 4 godine će trebati da uopće stvorimo bazu u kojem bi se stvarili registar zgrada. Pri tome imamo različita iskustva, imamo iskustva, ja neću reći jer to bi bilo nepristojno da kažemo o kojoj općini je riječ, ali je riječ o jednoj općini s mora koja je imala strašno puno bespravno izgrađenih objekata. Jednog načelnika koji je bio dosta promućuran i mudar i koji je rekao i naručio je kod jedne firme da mu evidentira sve zgrade koje ima. I ona mu je evidentirala odnosno to je bilo snimak, trajao je, ja mislim, negdje projekt između 6 i 9 mjeseci, oni su evidentirali sve i on je krenuo naplaćivati komunalnu naknadu prema stvarnom stanju. I komunalna naknada prema stvarnom stanju je povećanje bilo 90% u odnosu na ono što je imao prije toga. Njemu se je projekt isplatio odmah. Dakle, što vam ja hoću reći? Ja hoću reći, između ostaloga, da mi imamo određene baze podataka, koje samo trebamo međusobno uskladiti i međusobno umrežiti, imati na istom mjestu. Kod nas je običaj da svatko, to vam je ko jedan, zamislite si jednu veliku komodu sa strašno puno ladica i svaka ladica ima neke papire i ti papiri su u toj ladici. Al, da su objedine na jednom mjestu, e tu nam treba jako puno. Mi se samo moramo odlučiti što hoćemo. Da li hoćemo voziti paralelno i nikada se sresti ili hoćemo konačno reći, ljudi moji ajde da vidimo šta imamo. Pri tome imamo, bilo je 800 000 zahtjeva za legalizaciju. Svi zahtjevi nisu se odnosili na zgrade, ajmo biti pošteni, dakle, ima negdje između 200 do 300 000, to je moja slobodna procjena, snimljenih, bespravno izgrađenih zgrada, koji su jednako tako korišteni u procesu legalizacije, ali nisu više dalje korišteni u katastru za evidentiranje. Ajdemo, da ne kažem da je bilo posebnih geodetskih podloga, prije PGP-ovi su se radili, da danas imamo danas imamo geodetske projekte. Dakle mi imamo strašno puno dokumentacije napravljene ali ona negdje u arhivama čuči i stoji. Iskorak ozbiljan bi bio da to evidentiramo na jednom mjestu. Ozbiljan iskorak bi bio da zaista konačno kažemo ajdemo da katastar i gruntovnica budu zajedno, da provodimo jedan postupak. Između ostalog kad malo čitate obrazloženje zakona onda kaže biti će pojednostavljen postupak. I dalje vi imate prvostupanjsko, dakle katastar donosi prvostupanjsko rješenje. Na njega ima mogućnost žalbe, u drugom stupnju rješava državna geodetska uprava. Kad ste vi u katastru završili taj proces, vi ste samo odradili trećinu ili pola, iza toga ide sljedeći proces u guruntovnici. Hajdemo malo razmisliti o tim procesima. Dakle mi idemo sređivati vlasništvo i sređujemo katastar, imamo prvo stupanjsko rješenje pa može biti žalba pa drugostupanjsko i tu smo odradili katastar. I sad idemo u gruntovnicu, i u gruntovnici ponovno krećemo ispočetka. Tu sreće nema. Tu nema jednostavno, rezultat i dalje će biti da će neki drugi Sabor u nekom drugom sazivu za neko drugo vrijeme govoriti o tome da nije sređeno 6% nego da je sređeno 7% ili da je sređeno 8%, ali tu sreće nema. Samo si zamislite nekog investitora koji dođe i uopće mu nije jasno o čemu mi govorimo. Dakle, investitor, ozbiljan investitor kad mi kažemo gle sad nama treba vrijeme pa ćemo katastar, pa ćemo gruntovnicu, pa nismo mi baš sigurni da ti je vlasnik onaj koji ti je u katastru, pa moramo vidjeti u gruntovnici, pa možda bi trebao tužiti državu. Ljudi moji, ili hoćemo napraviti iskorak ili ćemo biti takva država, možda mi ne želimo da, možda želimo biti država u kojoj je to tako, samo moramo znati što hoćemo. Ja moram priznati, budući da uvijek gledam vrijeme i pokušavam reći ono što mislim da je bitno i važno, ajmo članak 44. Kaže vrsta uporabe zgrade mogu biti sljedeće. I sad je tu uvedeno za povremeni boravak. Dakle zgrade dijelimo po namjeni. Namjena je stambena, mješovita, javna i sve ostalo. Povremeni boravak je način korištenja. I mene zanima što se s tim želi postići, da li je tu evidencija naših vikendica. Dakle, zgrade dijelimo po namjeni i u katastru ju trebamo definirati po namjeni a ne po tome kako tko zgradu koristi mjesec dana, mogu koristiti 3 mjeseca. Šta je s ljudima koji su otišli, da li će oni biti u obvezi u katastru promijeniti pa reći da njihova stambena kuća više nije stambena nego je za povremeni boravak. U tom smislu će Klub GLAS-a dati amandman gore napisan i vjerojatno već je brišite povremeni boravak zgrade, definirajte po namjeni stambene, mješovite, javne, gospodarske, pomoćne, tim više što imate tu i ruševine i imate i podzemne zgrade što je izuzetno važno jer taj katastar podzemlja koji nam je izuzetno važan. Ali ovaj povremeni boravak će uvesti nepriliku. Kad ja više neću koristiti zgradu za povremeni boravak recimo ima netko vikendicu na moru i odluči, jer mu je preveliki, dakle porez i sve ostalo. … [[Govornik se ne razumije.]] će se prijaviti u vikendicu na moru. Šta ću onda morati ići u katastru mijenjati iz povremenog boravka u stambenu. Ja ne razumijem, ja imam osjećaj kao da mi sebi izmišljamo posao a imamo dodatan posao. U odnosu na zakon ja ne mogu reći, on je korektan u odnosu na tradiciju koju imamo. Ono što trebamo svi zajedno se razmisliti da li hoćemo iskorak ili ne. Ako je iskorak onda trebamo drugačije definirati i u tom smislu će i Klub GLAS-a i HSU-a u odnosu na ovo biti suzdržan. Nešto što je korektno nije do kraja, ni nešto što je prihvatljivo. Dakle ovo je samo ono što smo imali do sad, malo pospremljeno i neke stvari unutra malo drugačije izdefinirale, ali to nije napravljen posao koji je trebao biti. Hvala.
Idemo na drugi klub, to je Klub zastupnika HDZ-a, poštovani Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovana državna tajniče, ravnatelju Državne geodetske uprave sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika HDZ-a prihvatiti će i podržati Zakon o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. Kao što je već uvodno i državna tajnica rekla osnovni zakon koji je na snazi donesen je 2007. godine i od tada do danas mijenjan je 6 puta. S obzirom na nove zahtjeve i tehničke i tehnološke i nove procese koji će se odvijati nakon, po prijedlogu ovog zakona i nakon njegova usvajanja a vodeći računa da je 6 puta mijenjan, apsolutno je ispravno da je Vlada predložila novi, potpuno novi zakon i da mi danas možemo o njemu raspravljati i podržati ovakva rješenja koja sam zakon nudi. Ono što je već tijekom rasprave, dosadašnje rasprave navedeno to je činjenica da je za vrlo veliku većinu Hrvatske više od dvije trećine Hrvatske na snazi evidencija, temeljna evidencija o nekretninama koja je nastala na temelju izmjere, grafičke izmjere iz početka ili iz sredine 19.-og stoljeća. Ta činjenica da i danas u najvećoj mjeri polažemo evidenciju koja je nastala početkom 19.-og stoljeća, a vodi podatke, evidentira podatke o najvažnijom imovini građana RH, jedinica lokalne samouprave ili RH, na određeni način ukazuje na svijest svih nas o uvažavanju vlastitih nekretnina i to onih koji su u svakome slučaju najvrjednija. Ja sam već nekoliko puta govorio ovdje u ovom Saboru da u RH u proteklih 30 godina od osamostaljenja RH građani RH za svoju pokretnu imovinu a to su automobili godišnje na osiguranje, plaćanje, na osiguranje vozila na tehničke preglede izdvojeno je negdje oko 6 milijardi kuna što je za 30 28 godina s Hrvatske samostalnosti negdje oko 200 milijardi kuna. Dok s druge strane za kud i kamo vrjedniju imovinu nepokretnu imovinu, zgrade, zemljišta, smo u proteklih 28 g. izdvojili negdje oko milijardu i 500-600 milijuna kn. Dakle to najbolje govori koliko i na koji način vrednujemo i kako se odnosimo prema najvrjednijoj imovini. S toga je potpuno jasno kako je potrebno ući u jedan novi projekt, koji će omogućiti Hrvatskoj i građanima RH da kroz višegodišnji program državne izmjere uđemo u jedan novi ciklus koji bi, koji podrazumijeva kud i kamo više novac, ali koji bi mogao i pri pomoći sređivanju, ažuriranju ove imovine. Već je također bilo riječ o tome koliko nesređeni katastar neažurna evidencija, neusklađenost sa stanjem na terenu, neusklađenost sa zemljišnom knjigom koliko onemogućava bilokakav ozbiljni investicijski ciklus. Pretpostavka investiranja u Hrvatskoj je prije svega sređivanje katastra iz zemljišne knjige. Nema ozbiljnije investicije u Hrvatskoj koja nije u početku zapela na nesređenom katastru i nesređenoj zemljišnoj knjizi. Dakle da bi se moglo napraviti bilo kakav ozbiljan investicijski ciklus, pretpostavka je prva stvar, sređivanje katastra i zemljišne knjige, stalan, siguran, stabilan, porezni sustav koji se često ne mijenja i prekrivenost RH svim predviđenim prostorno planskim dokumentima. Mi možemo donositi zakone o strateškim investicijskim projektima, možemo donositi zakone o poticanju ulaganja, osnivati agencije za konkurentnost i ulaganja u Hrvatskoj, ali nije moguće provesti ozbiljniji investicijski ciklus, ukoliko se ne priđe novoj državnoj izmjeri za čitav prostor RH. Od 3360 katastarskih općina, prema podacima Državne geodetske uprave, svega njih 414 prolazi kroz sustav državne izmjere i katastar nekretnina, ali tek ih je 200 u uporabi odnosno, u primjeni i to nas nikako ne može zadovoljiti. Prema analizi, a o tome, nešto i maloprije i gđa Anka Mrak Taritaš, prema analizi i usporedbi prihoda jedinice lokalne samouprave, na temelju evidencije, ovako nesređene evidencije i usporedba sa financijskim prihodima jedinice lokalne samouprave, nakon geodetske izmjere utvrđuje se da u dijelu koji se odnosi na izvorne prihode jedinice lokalne samouprave, u prihoduju više od 40% u odnosu na stanje prije provođenje same izmjere i to u prvom dijelu na u odnosu na prihode koji podrazumijevaju komunalnu naknadu, komunalni doprinos i s druge strane porez na promet nekretnina, jer provedbom cjelokupne izmjere na prostoru jedinice lokalne samouprave, sređuje se stanje na katastru i zemljišnoj knjizi i ta činjenica ubrzava promet nekretninama, a onda jasno s obzirom na prihode, od poreza na promet nekretnina, koji jesu prihod jedinice lokalne samouprave, automatski se povećava i taj dio izbornih prihoda jedinice lokalne samouprave. Zato držim da je jedna od najvažnijih odredbi ovog zakona, odnosi se na obvezu državne … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno, na obvezu vlade RH da se donese višegodišnji program državne izmjere i katastar nekretnina. Prema onome što sam čuo i o čemu se ovim zakonom planira krenulo bi se u ubrzani proces projekt državne izmjere na građevinskom zemljištu kao najvrjednijem dijelu zemljišta, i na taj način bi se moglo s manje novaca obuhvatiti što je mogući veći broj jedinice lokalne samouprave, odnosno, katastarskih općina u Hrvatskoj. Pa bih u tom smislu a to sam govorio i u prvom čitanju, predložio vladi, predložio … [[Govornik se ne razumije.]] upravi da taj višegodišnji program državne izmjere i katastar nekretnina bude što je moguće veći, bude što je moguće kraći i da se ne štedi na novcima koji će se i jedinice lokalne samouprave, a i RH vratiti kroz vrlo kratak vremenski period. Prema tome, svaka uložena kuna u novu državnu izmjeru vratiti će se vrlo brzo i proračunu RH, a isto tako će se vratiti vrlo brzo i u proračun jedinica lokalne samouprave. Ono što bih još dodatno izdvojio i što je bilo dugo vremena stvar prijepora između … [[Govornik se ne razumije.]] uprave i jedinice lokalne samouprave, to je vođenje katastara i infrastrukture, i dobro je da se s ovim zakonom ponovno vraća ta evidencija u okviru državne … [[Govornik se ne razumije.]] uprave, ikada iz nje nije trebala ni izlaziti. A dobro je da se ostavi mogućnost i onim jedinicama lokalne samouprave a nije ih puno, mislim 5 ili 6 u Hrvatskoj koji su uspostavili sustav katastar infrastrukture, ako žele neka i dalje time raspolažu. Ja bi bio zadovoljniji i bolje je rješenje da i za te jedinice lokalne samouprave, koje su taj sustav uspostavile vrati se taj posao državnoj geodetskoj upravi. Također je bilo riječ o registru zgrada, ja mislim da je to dobro rješenje, iako držim da osnivanjem novog katastra, nove zemljišne knjige, podaci, o svim aspektima, o svim evidencijama i o vodovima i o zgradama i o pomorskom dobru i o šumama i o poljoprivrednom zemljištu i o bilo kojem drugom prostoru u RH, biti će na jednostavan način dostupan tako da će sve ove druge evidencije koje će se provoditi biti će lako i lakše dostupne i onda možda u tom dijelu će biti gotovo nepotrebno voditi posebne evidencije, one će biti sadržane u samoj temeljnoj evidenciji. Dobro je da će priđe homogenizaciji katastarskih planova, da se uskladi sa DOF-om, da se te razlike koje su na određenim katastarskim planovima, toliko velike u odnosu na stanje na terenu da se oni, da dođe do njihovog usklađivanja prema podacima koje sam čuo od strane Državne geodetske uprave u prvom dijelu bi trebalo krenuti negdje sa negdje oko 2,5 tisuće katastarskih planova, to je posao koji treba raditi i njega treba do kraja realizirati. Također, dobro je da se nastavi sa geodetskim elaboratom koji bi onda tražio od državne geodetske uprave da rješenja o provedbi izmjena u katarskom ... [[Govornik se ne razumije.]] sadrže koordinate lomnih međnih točka i na taj način bi s preciznošću današnje geodetske struke se značajno poboljšala sama kvaliteta temeljnih katastarskih podataka i one koje služe kako strankama tako i svim sudionicima. Kada sam malo prije govorio o 414 jedinica lokalne samouprave odnosno 414 katastarskih općina koje su, koje prolaze sustav državne izmjere, izrade katastra nekretnina. Jedna od prepreka koja omogućuje bržu realizaciju i provedbu državne izmjere je činjenica da je povjerenstvo koje provodi samo izlaganje vrlo sporo, funkcionira, radi i ono u više navrata ustvari toliko odugovlači realizaciju i provedbu državne izmjere da na kraju podaci nove izmjere do početka i stavljanja određenog elaborata u primjenu polako zastari i više nisu ažurni. Stoga podržavam rješenje da cjelokupan projekt javnog uvida i izlaganja, podataka državne izmjere radi ovlaštenik izmjere i da on taj posao dovrši do kraja što je dobro a da onda eventualno po žalbi koja nastaje rješava povjerenstvo i na taj način ćemo značajno ubrzati provedbu cjelokupnog tog sustava. Prema tome, to je jako dobro rješenje i na taj način će se ubrzati realizacija samoga zakona. Dakle mi ćemo u Klubu zastupnika HDZ-a ovaj zakon podržati. Ja bih na tragu obilježavanja 20-godišnjice provedbe državne izmjere i katastra nekretnina na prostoru Neretve pokazao i htio evo posebno naglasiti koliko je dobro da se taj proces završi. Svojedobno je bio zamišljen i projekt državni program izmjere, državne izmjere i katastra nekretnina na hrvatskim otocima, međutim on nije do kraja realiziran. Prema Zakonu o otocima sada smo uvrstili još jednu odredbu i obvezu Vlade RH da se s obzirom na činjenicu da je upravo na hrvatskim otocima u najvećem dijelu provedena državna izmjere oslonjena na grafičku metodu i gdje su katastarski planovi i mjerila 1:2880 ili 1:2904 da se baš za prostor otoka utvrdi ubrzani projekt državne izmjere i katastra nekretnina pa bih evo i zamolio Državnu geodetsku upravu i Vladu RH da prilikom sačinjavanja ovog višegodišnjeg programa državne izmjere i katastra nekretnina svakako uvrsti i hrvatske otoke jer je to u suglasju sa Zakonom o otocima kojega smo ovdje u Hrvatskom saboru donijeli prije par dana. Prema tome, podržavam taj stav da se krene u izradu tog državnog programa, da on doista obuhvati one prostore RH koji su najviše zapušteni kada je u pitanju održavanje katastra i zemljišne knjige, da se svakako to odnosi i na one prostore u kojima još uvijek za mnoge hrvatske građane čudno mjerilo osnovne evidencije a to je 1:2880, da upravo to budu prostori koji će prioritetno biti određeni u tom državnom programu i da na taj način nadoknadimo ja mislim jedno izgubljeno vrijeme koje je iza nas a to je da smo 28 godina Hrvatske države još uvijek nismo napravili i sredili najvažniju evidenciju a to je katastar i zemljišna knjiga. Pa u tom smislu ćemo mi u Klubu zastupnika ovaj zakon podržati i nastojati da Vlada čim prije krene sa tim projektom koji je ovim zakonom i osmišljen. Hvala.
Ovime smo došli do kraja rasprava po klubovima. Prelazimo sada na pojedinačnu raspravu. Prvi bi trebao govoriti kolega Bulj, međutim nije ovdje i gubi pravo govora. Pa je onda drugi na redu poštovani kolega Davor Lonačr. Prije nego samo što počnete govoriti želio bih pozdraviti učenike i učenice gimnazije strukovne škole Bernardina Frankopana iz Ogulina, dobro došli. [[Pljesak.]] Izvolite kolega Lonačar.
Hvala predsjedniče Sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicima, kolege i kolegice. Kako smo prije nekoliko mjeseci imali raspravu o Prijedlogu zakona o izmjeri katastru nekretnina ovim konačnom prijedlogom koji je ispravio nedoumice moram kazati da je predlagatelj precizno dao određene članke ovog zakona ono što će u praksi brže i operativnije provoditi u korist naših sugrađana. Novi zahtjevi tržišta tjeraju nas da moramo što prije riješiti imovinsko pravne odnose sve u cilju stvaranja preduvjeta za nove investicije i razvoj gospodarstva. Glavna pitanja uređenja odnose se na državnu izmjeru, katastar nekretnina, katastar infrastrukture, registra zgrada, prostornih jedinica, geografskih imena itd.. Donošenjem ovog zakona uspostavljaju se, unapređuju evidencije kojima upravlja Državna geodetska uprava u okviru upravnog područja kroz zajednički informacijski sustav vođenja zemljišnika i katastra knjiga. Nadalje, osigurava se brži pristup po korištenju podataka i ono što je bitno nastavlja se katastarska izmjera kroz nuđenje rješavanja dugo neriješenog problema usklađenja posjedovanog, odnosno vlasničkog stanja po pojedinim katastastarskim općinama usklađujući pojedinu svaku česticu zemlje na način postupnog prilagođavanja katastru nekretnina. Valja istaći novinu da će se za one katastarske općine i katastarske čestice na kojima je ispunjen preduvjet ovim zakonom provoditi za svaku pojedinu česticu iz katastra zemljišta u čestice vlasništva nekretnina. Sve ovo utjecati će na naše sugrađane, poduzetnike i druge korisnike zemljišne administracije čime će se ubrzati postupak stavljanja u primjenu katastarskih operata i zemljišnih knjiga. Što se tiče registra zgrada, uspostaviti će se evidencija o svim zgradama izgrađenih na području RH. Svrha registra zgrada je preuzimanje podataka iz katastra nekretnina, državne izmjere, registra prostornih jedinica, zemljišnih knjiga, akata ugradnje i drugo a sve s ciljem konačne evidencije svih izgrađenih objekata koje dosada nije bilo. Važno je također naglasiti i vođenje evidencije u katastru infrastrukture i stavljanja podataka na jednom mjestu za cijelu RH jer sve druge evidencije stvorile bi velike probleme u prostoru i gradnji u RH. Da bi se ovo provodilo, važno je znači veća sredstva za sve direktne zaposlenike koji provode i unose evidencije jer sadašnjim stanjem ne možemo nikako biti zadovoljni jer su njihova sadašnja primanja vrlo niska. Stručni ljudi su jako važni kod ovih poslova jer RH u ovom momentu nema dovoljno kadra koji bi mogao provoditi sve naše zahtjeve zato predlažem da ukoliko je to moguće u ovom trenutku se iznađu dodatni sredstva čim bi se u skladu zvanja zaposlenika koji rade u Državnoj geodetskoj upravi na zemljišnim odjelima općinskih sudova, povećala njihova primanja. Na kraju što se tiče članka 124. koji govori o katastru nekretnina a odnosi se na hidrografsku izmjeru na moru gdje se iznimno mogu zadužiti jedinice lokalne uprave koje moraju imati stručnog zaposlenika radi ovjera i slično, mišljenja sam da je to veliki teret za jedinice lokalne uprave gdje one nisu u mogućnosti ispoštovati iz niza faktora jer nemaju sredstva i nemaju teške opreme i uvjeta da bi to mogli ... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepo.
Idemo na drugu raspravu, poštovani kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice sa suradnicima. Vidim ovdje popriličan broj suradnika, vidim vjerojatno i pretpostavljam ljude koji nisu u ovom sustavu od jučer, koji o ovom sustavu puno znaju. Vi ste došli ovdje braniti zakon pred nama zastupnicima, ja moram priznati, ja o tom sustavu ne znam puno, znam ono što mi ljudi kažu, znamo kao i korisnik, kao građanin kad dolazim u katastar ili gruntovnicu šta se događa pa ću vam ispričati jednu zgodu. Došavši u katastar u Slatinu, pitao sam tamo vrijedne ljude za koje se obično u javnosti se kaže da su uhljebi, tamo ima puno vrijednih ljudi u katastru u gruntovnici koji rade svoj posao u teškim uvjetima, moramo to naglasiti, u tom sam se uvjerio, nešto ću vam kasnije reći. Pitam što je sa ovim projektom objedinjenja gruntovnice i katastra, u kojoj je on fazi, kaže mi gospođa u nikakvoj, nije još ni krenuo. Dakle, ovdje se radi kao što sam u replici prvoj rekao, o vrlo važnom zakonu i vi ste to državna tajnice, naglasili, kasnije u raspravama i kolega Bačić je spomenuo, riječ je o investicijama, dakle svim onim preprekama koje bi mogle spriječiti da investicije dođu, o tome je govorila i kolegica Mrak-Taritaš, na njih ću se referirati jer su oni otvorili dvije načelne stvari u ime kluba, jedna je stvar sama provedba ili ono što mi želimo organizirati u prostoru, na koji način to možemo ostvariti i drugo je onda sve prepreke koje mi sami i ovdje zakonodavac, stavljamo pred realizaciju ili pred implementaciju tih odredbi u praksi. Naime, kolegica Mrak-Taritaš je govorila o ovom višegodišnjem programu. E sad ako višegodišnji program donosi Hrvatski sabor onda je jasno da, a predlaže ga Državna geodetska uprava ili kako već, ili ide njoj na razmatranje, nisam baš moram priznati, nije mi to najjasnije ali Sabor je političko tijelo i Sabor bi mogao odrediti da one jedinice lokalne samouprave za koje on smatram da se na njima provede, da se prije tamo provede izmjera nego na nekim drugim jedinicama lokalne samouprave. Ovdje se mora razmišljati o tri bitne stvari. Jedno su nekretnine, ono što imamo do sad uglavnom i kad govorimo o komunalnoj naknadi, to su uglavnom bili ljudi, komunalni redari, netko tko je išao pa je metrom mjerio gabarite zgrada da bi na temelju toga određivao komunalnu naknadu i sigurno je da bi puno vrjednije i puno bolje podatke dobili ako bi te izmjere bile pravilnije. Druga stvar koja je bitna za jedinice lokalne samouprave je poljoprivredno zemljište. Poljoprivredno zemljište je od posebnog interesa za RH, to smo naveli u zakonima koji se tiču poljoprivrede i u strategijama i zbog toga je jako bitno da se izmjera poljoprivrednog zemljišta napravi čim prije. Evo na primjeru jedne općine iz koje ja dolazim, koja raspolaže sa 3500 ha poljoprivrednog zemljišta u državnom vlasništvu, negdje do sad je provedeno na 400 ha izmjera, zadnjim planom je obuhvaćeno 600 ha, to je poslano u Državnu geodetsku upravu ali znate šta je sad tu problem? Kako da općina osigura onaj dio sredstava koji ona mora? Mislim da je onaj model bio 30-30-30, u postotcima jedinica lokalne samouprave, županija i države i to je dobar model ali kako da se ipak ta sredstva osiguraju i kako da se to što prije doradi jer negdje na tih 3500 ha, procjena je da 5 milijuna kuna košta izmjera što i nisu neke velike cijene barem po onom što smo do sad plaćali. Ali ono sufinanciranje koje općina mora dati jer značajno za jedan proračun općine iako općina od naravno, od zakupa poljoprivrednog zemljišta dobiva onaj svoj dio. Netko je ovdje spomenuo da se takva izmjera može u budućnosti isplatiti međutim moramo uzeti u obzir da postoje i drugi troškovi koji se moraju, i održavanje poljskih puteva, nerazvrstanih cesta i sve ono što još općina mora isfinancirati. Dakle sa stajališta jedinica lokalne samouprave je izmjera svakako problem i bez pomoći države, govorim o manjim jedinicama lokalne samouprave, manjim općinama, to će teško biti ostvarivo a kao što vidimo, mali broj je ostvaren. Što se tiče opet rada ako govorimo o ljudima u katastru i gruntovnici, eto imao sam prilike doći u gruntovnicu, znate ako tražite nekakav ugovor recimo iz '80-te godine vezano za teret na nekakvoj nekretnini, onda sam se morao sam osobno pomoći gospođi penjati se na stolicu jer je majstor odnio ljestve, kasnije smo dobili ljestve pa smo to tražili, što hoću reći? Ljudi rade u teškim uvjetima i da bi ovo sve ostvarili, morat ćemo uložiti nešto iz sredstava ne samo u informacijski sustav nego općenito ekipirati ljude, pomoći im da te poslove odrade što je bolje i ne znam prema onom što se stječe dojam u javnost da je u današnje doba geodetska struka zanemarena, da je nekako ipak stavljena na margine. Ja taj osjećaj osobno nemam ali ljudi tako govore. Pričaju da geodetska struka nije baš danas na cijeni, istina je kad ljudi žele nešto napraviti, bilo nekakvu parcelaciju, sve da se njima čini da su te cijene vrlo visoke ali mislim da to onda nije sa stajališta njihove pozicije njihovih usluga na tržištu, kada govorimo o privatnim geodetima, već više o njihovom odnosu države prema njima, pa i u ovom poslu. Mislim da se ovdje mogu angažirati svi raspoloživi resursi u RH, da se ovaj proces napravi što prije, da se ne bi događalo kada imamo investicije, da moramo, da imamo Zakon izvlaštenju, pa niti on nije dovoljan. Evo imali smo to u Saboru, nedavno Zakon o zaštiti … [[Govornik se ne razumije.]] područja rijeke Kupe, gdje smo morali nositi još poseban zakon, da bi mogla ta investicija zaživjeti. Dakle, malo sam raširio priču, ali s te strane ovaj zakon je iznimno bitan. Međutim, ono što upozorava kolegica Mrak Taritaš, a vjerujem ja, bila je ministrica i zna koji su problemi, da se bojimo da ovim zakonom, nećemo postići onaj ključan cilj, a to je što prije, što lakše to sve omogućiti. Jer navesti ću vam još jedan primjer, volim navoditi primjere, drugačije to ovoga, nema onu težinu, jer ja kažem, ja nisam stručnjak, možda kao vi, kada sam bio načelnik općine bivši načelnik je napravio projekt za izgradnju jedne nerazvrstane ceste, sve je to uredno napravio, došli smo s projektnom dokumentacijom u nadležne državne urede i rekli smo da to možemo i taj projekt možemo ostaviti u stari papir. Tada sam se prvi put susreo s tim, da mi je čovjek objasnio kako se ne samo rijeka, i cesta se pomiče u prostoru s vremenom, jednostavno se cesta pomaknula. I sada da bi vi riješili te imovinsko pravne odnose, to je gotovo pa nemoguće. S jedne strane država mora učiniti sve kako bi te probleme rješavala i s druge strane, netko je ovdje spomenuo u raspravi, da imamo problema, da i tradicijski ili kako god hoćemo ljudi nisu skloni ići rješavati sami svoje imovinsko pravne odnose u gruntovnicu, jer to na kraju krajeva, iziskuje određeni dio novaca, kada sam sam išao za svoju obitelj nešto vidjeti, pa sam tamo stvarno vidio na pojedinim česticama, da se vodi po 20-tak vlasnika, mnogi su od njih mrtvi i to je jednostavno onda proces, ako idemo u taj zemljo knjižni ispravni postupak, to košta novca, vremena i mislim da bi država u tom smjeru, neka ministarstvo razmisli, možda da potiče, da određene troškove preuzme i država da bi se to čim prije riješio. Koliko je toga, ja ne znam, možda je to ogroman novac, ali očigledno, da ovim tempom nećemo puno napraviti, ja sam rekao, krivi podatak u replici, nije 5% nego 6% izmjere i onda to nije baš najbolje rješenje. Evo i sada još na kraju, vezano za čl. 121. kućni broj, ja sam čitao što se ovdje dogodilo u Zagrebu, pa je to možda onako jedan grublji primjer, gdje su se, ajde ako to radi geodetska struka, pa kaže, ili nekakav gradski ured, koji donosi takvu odluku, pa se onda znate, na nekakva pročelja zgrada koja su i možda su i zaštićena, spomenici kulture, pa se onda odredi nekakav tabla, pa se zalijepi plava tabla s nekakvim fontom slova, a ono što je bilo prije, što ima nekakvu kulturnu vrijednost, jednostavno iščupa. To se dogodilo u Gradu Zagrebu, ja sam vidio i slike, di jedan … [[Govornik se ne razumije.]] lijepi stup, se nalijepi pravokutna tabla i to naruši cijeli izgled. Zbog toga mislim, da kada, ako jedinice lokalne samouprave, preuzimaju na sebe obvezu određivanje kućnih brojeva i postavljanje tih brojeva, da onda, da to radi ipak, ne samo geodetska struka, nego i neke druge struke, arhitektonske ili neke druge struke da se … [[Govornik se ne razumije.]] naruši izgledi. A što se tiče samog određivanja kućnih brojeva, jedinice lokalne samouprave, tj. općina, ovdje kaže, postoje mogućnost da tone, pazite to je nemoguće, to općine teško, jer ovdje se određuje da one zaposle čovjeka na tome, čovjeka sa stručnom spremom, stručnim ispitom to ne nemoguće. Jedino je moguće možda ako ja ću pokušati amandman sastaviti da to rade županije, a s obzirom na ovu intenciju vlade, da se uklone državni uredi iz županija, pa onda da županija preuzme te odluke, da možda županija zaposlili ljude koji će biti na servisu ostalim općinama. Nadam se da sam nešto doprinio u razmišljanju u svojom raspravom, a vama, naravno kažem čestitke, jer vi ste od struke i nemam bitnije primjedbe na ovaj zakon. Hvala.
2 replike, poštovana kolegica Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče Sabora. Kolega Žagar, vi ste u svom izlaganju rekli, zaista niz stvari kako vi to doživljavate, rekli ste jednu stvar, zaista u uredima rade ljudi koji im rade godinama taj posao, koji ja bih rekla i pokazuje dodatne napore. No, ono što je uloga i značaj, značaj da mi zakonom njima trebamo olakšati život. Da zakoni ne smiju biti takvi, da im mi kompliciramo i da im uvodimo još dodatne procedure, nego da im olakšamo život. Oni zakon provode i naravno da je takav odgovor, kakav je. Postoji jedna stvar o kojoj valja razmisliti, dakle, ako ovlaštenik, napravi nekakav prijedlog, ured treba samo evidentirati, da je on napravio taj prijedlog. Prema zakonima koji jesu, još jedanput, dakle u uredima, oni vrše kontrolu, da li je on napravljen sukladno određenim situacijama, dakle, tu se sada svaku u tom procesu treba svoj dio posla odraditi.
Odgovor izvolite.
Hvala predsjedniče, uvažena kolegice Mrak Taritaš, možda je to i prilika da se u javnosti progovori na drugi način. Kod na se, a i mediji vole o tome pričati, govori se o hrpi uhljeba koji rade u državnoj ili javnoj upravi. Tu se stvar jednostavno riješi, kao ajde da malo kažem, premda nije primjerena usporedba, znate u ratu ili u vojsci, pozove se general, pa on pozove zapovjednike, pa zapovjednici onaj pozdrav, pa se onda vidi što je problem. Nije čovjek kriv ako ne može raditi svoj posao, kažu da je uhljeb, a ne može nema ljestve, nema s čim, nema ni računalo mu, softver mu je otišao k vragu, dakle, hijerarhija treba ići od ministarstva prema dolje i vidjeti gdje stvari zapinju i onda bi se stvari puno prije rješavale i onda bi se zakoni donosili upravo onako da rješavaju te probleme a ne da mi zakonima, još nagomilavamo tim ljudima, koji ja se slažem s vama rade vrijedno svoj posao u teškim uvjetima.
2 replika, poštovani kolega Mišić, izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolega Žagar vi ste upravo u vašem izlaganju spomenuli uvjeti rada, da, uvjeti rada, vidio sam i sam i u mom gradu, međutim, napravili ste … [[Govornik se ne razumije.]] koliko čujem od gradonačelnika, su bili katastrofalni. Ali, nije sada pitanje toga, ja se sjećam kada sam svoj prostor jedan išao legalizirati, čitava jedan dio zgrada u Vinkovcima je bio zelena površina. Pa se pitam do '90.-te godine da li se uopće te gruntovnice, da li su radile ili nisu radile kada je jedan dio zgrada, ne jedna već njih možda 30 i više su zelena površina. Ja ne razumijem dovoljno katastar međutim razumijem kad tražim, kad imam problem kako doći najjednostavnije do gruntovnog izvatka, katastarskog i da se to spoji. Naravno odvjetnicima to nikad nije pasalo jer bi oni uzeli taj dio predmeta i vodili i naravno svi bi bili onda u čekanju. Ja mislim da se danas ipak nešto radi više, ne više nego puno više, pa na kraju i Europa je dala nekakve novce koliko sam čuo za rješavanje ali, [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Ali tako je, hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala predsjedniče. Uvaženi kolega Mišić, podsjetili ste me na još jednu stvar, evo došao sam u gruntovnicu iz Slatine i onda sam se zapanjio, tamo je hrpa podataka, registratora, mi prepisujući direktive EU, vidite za skladište krumpira vi morate imati protupožarna vratašca, morate čuda božja da bi. Tamo, ja sam se zapanjio ali bojim se tamo ako slučajno dođe neka iskra ono će sve izgorjeti. Dakle o ovim stvarima treba voditi računa, u kojim uvjetima mi čuvamo našu dokumentaciju, kako ljudi mogu do nje dolaziti da se čim prije i evo i digitalizacija o kojoj se toliko priča da čim prije zaživi i da te stvari koje su bitne za budućnost da se rješavaju čim prije.
Idemo na iduću pojedinačnu raspravu. Poštovani kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. Uvažene kolege moje, ja se pitam da li ja išta znam o katastru, da li išta znam o ortofoto tehnici, o ARKODU, Google, pitam se da li uopće živim u istoj državi, da li uopće slušamo isti narod koji nam govori ono što ne valja i ono što nije dobro. Mi ovdje raspravljamo iz dana u dan, tema na temu ali kao da se uporno gubi jedan veoma bitan dio a to je onaj dio koji govori o odgovornosti, to je onaj dio koji govori o činjenju ili nečinjenju, namjernome prikrivanju ili slučajnome opterećenošću poslom, pad sustavu i ostalom. Da li mi uopće svi čitamo iste novine, medije, koje nam pojedini portali, pojedine novine prenose? Ja ću stoga biti slobodan pa ću vam pročitati i povezati ću priču uvaženoga Božidara Viduke magistra inženjera geodezije i geoinformatike. U kratkom vremenu pripremajući se za ovo izlaganje zaboravio sam dva dokumenta koja su mi došli na mail dolje kod našega Marina pa neću moći svjedočiti o jednoj prevari na jednome sudu ali ću zato pročitati ovo. Hrvatska potrošila kredit od 5 milijardi eura a zemljišne knjige i dalje neupotrjebljive. Ja se pitam da li je to uopće istina. Da li je ortofoto snimak utvrdio da u luki Brajdice, nije luka nego je zeleno zemljište šuma ili je stvarno luka tamo. Ja sam svojevremeno i zastupničko pitanje na tu temu postavio jer slučajno znam šta je ARKOD i kako funkcionira. Jer ja znam da se ARKODOM može utvrditi koliko šljiva ima u šljiviku a jedino ne znamo da li je cerićanka ili je plava. A nije se moglo utvrditi da je tamo luka nego je šuma. Pa to mene jako zbunjuje i ja nisam posebno načitan tip što se toga tiče ali ove osnove znam. Interesira me da li je istina o ovih 5 milijardi eura koje su trebale srediti katastarske knjige u Hrvatskoj. Koji su ti ministri koji su se bavili problematikom i raspačavanjem u određenom smjeru tih 5 milijardi eura pa da bih ja kao zastupnik mogao doći kući i reći mom susjedu Janku slušaj susjed tvoja zemlja nije tvoja jer nije ucrtana ortofoto tehnikom ili Grauss-Krugerovom kartom ili ne znam kojom ili tehnikom drugom. Ja samo znam da smo sada u vrijeme jedne uvažene ministrice morali legalizirati objekte i sad mi stoji još 3 tisuće kuna računa ali se pitam da li će to biti legalizirano ili neće biti u nekom budućem vremenu jer sve karte su ništane, sve što se radilo je ništano pa i sama legalizacija. A to, probati ću vam pročitati iz ovog teksta. Hrvatska je potrošila kredit od 5 milijardi eura a zemljišne knjige i dalje neupotrjebljive. Dana 20. srpnja 2018. kriminal, uspješan posao Vlade RH pogotovo Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja, dana 24. kolovoza 2018. godine. Činjenično je da zemljišna knjiga povjerena sudu RH na održavanje i pravo korištenja. 80% zemljišne knjige RH je van snage uporabe od dana 18.11.1924. godine. a ostalih 20% je van snage uporabe od dana 1.1.2010. godine. Predsjednica RH imenovala je glavne krivce za činjenicu da RH ne raspolaže prostornim registrom nekretnina. Ministarstvo pravosuđa RH je državno tijelo sa prenesenim ovlastima, Državna geodetska uprava RH. Predmetna činjenica definira da se u službenim prostorijama suda odvija kazneno djelo. Krivotvorene javne isprave, krivotvorena vrijednosnica RH, neosnovane stjecanje materijalne dobiti novca bez pravne osnove, zlouporaba položaja i ovlasti. Službene prostorije suda moraju biti zapečaćene odnosno zapriječene kako se u službenim prostorijama suda ne bi odvijala kaznena djela. Dokument koji sam u žurbi ostavio dolje ako nekog interesira ja ću mu osobno to pokazati da se vidi gdje se u sudu kopira jedan dokument u istome danu sa dva zaključka i to je na DORH-u od 2002. godine. Nema još postupanja. Isključivo je sud odgovoran za pljačku 840 000 građana RH po osnovi Zakona o legalizaciji bespravno izgrađenih objekata i predlagatelj Zakona, Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja RH. Da li je moja štala, šupa, u mome selu legalizirana, da li je cijela Gunja legalizirana, da li je RH legalizirana, ja se pitam da li će u nekom vremenu i prostoru doći netko i reći, to nije dobro, to je bilo protuzakonito. Sud je odgovoran jer je u skladu sa Zakonom o zemljišnim knjigama čl. 98 nije upisao u plombu u svaku zemljišnu knjigu, van snage uporabe, od dana prvog 2010.-te godine, a Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja RH odgovorno je iz razloga što je donosilo rješenje iz Upravnog postupka u skladu sa Zakonom, ništavna rješenja. Ništavna rješenja koja su stjecala pravomoćnost, izvršnost, po osnovu kojih se nanosila šteta građanima, kao uništavanjem privatne imovine, tako i naplatom neosnovanih materijalnih tražbina. Ima toga još puno i mogao bih ja pročitati, ali pročitati ću samo zadnje, naslov Epska pljačka, legalizacija legalno izgrađenih objekata u fizičkom prostora za 840 000 vlasnika nekretnina povjeren je dužni nadzor Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja RH. Ja se pitam u šta je utrošeno tih 5 milijardi EUR-a, gdje su ti novci? Zašto katastar RH nije sređen? Tko su ti koji su raspolagali tim sredstvima? Gdje su otišli ti novci? To me interesira. Gledam vas ovdje, gledam vas u ime svih onih koji su morali legalizirati svoje nadstrešnice, šupice, da ne kažem i klozete, bez inventara, ne bi li bili u skladu s ovom državom u koji će mnogi ući i nelegalni i nelegalizirani i bez ijednoga dokumenta. Pitam se u ime svih tih građana zbog čega nismo imali legalizaciju kao i sve normalne države u okruženju. Jer je nekome bila potrebna još dodatnih 5 milijardi EUR-a bez onih koji su nam bile dostavljene za rješavanje svega. Da ne bude netko zapostavljen pročitati ću još. Seljaci se pitaju gdje je nestalo 850 tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta. Činjenica je da RH ne raspolaže svim svojim zemljištem, nema uvid na svoje nekretnine, to nam je i sam ministar Marić često puta ovdje znao potvrditi. Mi ni ne znamo šta sve posjedujemo. Kaki je gazda koji ne zna šta posjeduje. Pa to je onaj gazda koji to nije stvarao, koji to nije zaslužio. Pravi gazda zna svaki pedalj i gdje je kamen zakopan, gdje je brazda došla, udarila u kamen, to pravi gazda zna. A onaj tko nije stico, on ne zna, jer nije stico, on je to od nekoga dobio, kao i onih 5 milijardi EUR-a. Kako je moguće da službenica iz Ministarstva poljoprivrede se bavi uzgojem stoke u Brdsko planinskim područjima. Ima stotine hektara pašnjaka, a nema niti jednoga grla stoke. I to ne zna niti njezina kolegica, možda i zna, niti njezin ministar, a možda i zna, o čemu mi pričamo ovdje? Mlatimo praznu slamu svakodnevno i nisam se htio javiti dugo, dugo, al, me ova tema posebno ponukala da se javim zbog onih koji su nekada od nekoga nešta dobili na uživanje i nisu se uspjeli legalizirati samo zahvaljujući što su neki ljudi ovdje sjedili, pa nisu im to dozvolili. Ja ne bih više, vama dajem.
Imamo jednu repliku, poštovani kolega Mišić, izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolega Culej, o legalizaciji koju ste vi spominjali u vašem izlaganju, potpuno se mogu složiti sa vama. Međutim, ta legalizacija ima nešto i dobro, gdje smo ipak te objekte stavili u jedan sustav gdje možemo danas sutra raspolagati sa sasvim bolje i katastra i gruntovnica, što će danas sutra biti. A ovo što ste rekli da državna imovina, da država ne zna za državnu imovinu, to je sramota nad sramotama, da država za 28 godina nije posložila svoju imovinu da zna šta je. To je ustvari nerad, nerad i nerad i ja to, u potpunosti se sa vama slažem. Nemoguće je da za 28 godina nismo osnovne stvari nismo napravili, a moguće je, moguće je u ovoj državi svašta jel se radilo samo da mi budemo uvaženi, da dobivamo plaće i tako u svoj birokraciji hrvatskoj, bitan sam ja, nebitno je sve drugo. I to je ono o čemu ja se s vama slažem, molim vas treba raditi, treba složiti, treba napraviti. Kada bi tako privatnici radili kao što radi država, svi bi ispropadali i jednostavno ne bi postojali, jednostavno ne bi mogli, a mi radimo, poduzetnici rade, uplaćuju poreze [[Upadica: Hvala]] moraju sve prijavljivati, pa izvolite u državi isto to [[Upadica: Hvala]] raditi.
Idemo na zadnju pojedinačnu, a pardon, odgovor na repliku, izvolite.
Kolega Mišiću, u pravu ste, kada pođemo našom selferijom i prođem našom obalom, ja vidim da legalizacija nije napravljena radi sirotinje, nego radi onih koji su bespravno napravili objekte koje služe namjenski i svrhi i dobit njihovu. U Slavoniji, bakica koja je morala legalizirati objekte iza pokojnoga dide koji je to 100 godina sa svojim precima gradio, a unuci otišli u Njemačku, nije mogla legalizirati to i kome će to pripasti. Ona ne može plaćati komunalne naknade za sve ono što su oni stoljećima sticali i to će biti tko zna i na koji način, oduzeto im.
Idemo sada na zadnju raspravu. Poštovana kolegica Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče HS-a, poštovana državna tajnice i sad sve društvo iz DGU-a neće mi zamjeriti da tako kažem. Ja ću se vratiti na bazičnu raspravu, a bazična rasprava je o Zakonu. Legalizacija bi bila mogućnost jedne posve, posve druge rasprave i o tome kako je i tko to radio i zašto je radio i što nije radio ja bih samo rekla da ono što je staro sto godina se sigurno nije trebalo legalizirati, sve što je starije od 15. veljače 68. je u Hrvatskoj legalno pa tu onda nećemo imati problema. Ali ajdemo se vratiti na ovaj Zakon. Dakle, kao što sam već rekla u ime Kluba kad sam raspravljala, Zakon je korektan. Ja ne mogu reći da on nije korektan, no u nekom trenutku dođete do jedne situacije u kojem trebate napraviti nekakav zaokret. Mi se svi zajedno mučimo, ajdemo biti pošteni i reći da se mučimo. Imamo gruntovnicu, imamo katastar, imamo procese u katastru, imamo procese u gruntovnici, imamo nesređen katastar, imamo nesređenu gruntovnicu i tu moramo znati, uvijek je postojala zakonska obveza da vi svoje papire morate odnijeti u katastar i odnijeti u gruntovnicu, evidentirati stanje. Mi to nismo činili. Nismo činili iz nekoliko razloga. Nismo, iz toga što je bilo podruštvljeno, pa onda je posjedovno stanje bilo u katastru, to se je radilo u trenutku kad je neka nekretnina bila u prometu i rezultat svega toga je danas. S tim što moramo znati da zaista veliki dijelovi gradova Hrvatske nisu odrađeni na način na koji treba, pogotovo, ja to uvijek spominjem, pogledajte recimo Špansko. Špansko je jedno naselje, koje uopće, vi na orto-foto vidite sve zgrade, no međutim i te zgrade imaju uporabnu dozvolu, ali one nisu na adekvatan način provedene i sve ostalo. Dakle, to je jedan ozbiljan posao. Ako znamo da je ozbiljan posao, ako znamo da nam je u 3600 katastarskih općina otprilike 400 sređeno, ljudi moji, ja sam za jednu raspravu izračunala, 208 godina treba da to napravimo na određeni način. Dakle, mi u jednom trenutku moramo reći ljudi, način na koji radimo nije dobar, odnosno, ajmo tim načinom jednim putem, ali ajdemo napraviti nešto brže i u želji da napravimo nešto brže si uvijek kompliciramo život. Ja sam namjerno pročitala odredbe Zakona, nemojmo si komplicirati život. Ja moram priznati, se sjećam, perioda, tamo negdje prije, ja sam kao mladi inženjer radila na tehničkim pregledima, vi kad ste imali tehnički pregled, onda ste za tehnički pregled da bi dobili Uporabnu dozvolu, morali donijeti i snimak svih katastra vodova i formalno ste dobili Uporabnu dozvolu za zgradu imali snimak svih katastra vodova, to dostavili u katastar i to nije do kraja evidentirano. Ono što bi trebalo u ovom trenutku, meni se čini učiniti, ja sam puno razgovarala sa geodetima i mene je to strašno puno mučilo, što i kako. Ajdemo izvuć van sve što imamo i probati sve što imamo, sve te karte stavit na jedno mjesto, neke slojeve, čini mi se da je to iskorak, ali ja sam i danas još više uvjerena nego što sam bila pred 4 ili 5 godina, ozbiljan iskorak je napraviti jedinstveno tijelo katastra i gruntovnice, da bude zajednički proces, zajednički način i to bi bila jedna ozbiljna reforma u Hrvatskoj. Ja moram priznati, apsolutno podržavam i ovo što je u Zakonu, a to je vezano uz more. Hrvatska je jedna od rijetkih država koja ima planiranje kopna i planiranje mora. Mi imamo kroz prostorne planove i planiranje mora, imamo dakle i linije pomorskih dobra i sve ostalo, mi dakle imamo puno toga ali nemamo to na jednom mjestu. To trebamo staviti na jedno mjesto i nema druge. Mi se do tad, budimo pošteni, mučimo. Ja ću vam, ja imam brdo projekata o kojima mogu govoriti, jedan od projekta je bila Zračna luka Zagreb. Zračna luka Zagreb, gdje se moralo, gdje su bile dvije katastarske općine, onda kad se sve složilo s jednim, s drugim, vidjelo se da granica katastarskih općina se ne podudaraju, Zračna luka Zagreb je trebala biti, dobiti svoju Građevinsku dozvolu, imali smo niz obaveza koje smo trebali i užasno je dakle, u istom tijelu, nije bilo sto tijela, Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja je izdavalo Građevinsku dozvolu, Državna geodetska uprava je pod tim Ministarstvom, sati i sati su bili na sastancima da vidimo kako iz toga izaći van i odraditi da oni dobiju građevinsku dozvolu i sve ostalo. Ja si uopće ne mogu zamisliti put koji prolaze neki investitori u najboljoj namjeri, oni ne razumiju što mi govorimo, oni ne razumiju kad mi njima kažemo, ali znate katastar nije u skladu s gruntovnicom. Oni pitaju jel to ista država, je. Pa kak nije u skladu? Sad dok mi njima objasnimo, dođemo u 45-tu, pa onda objasnimo da imamo i 68., pa da smo onda utvrđivali iz 68. granice građevinskih područja koji su bili granice gradova. Oni misle da mi smo malo skrenuli. Imaju potpuno pravo da misle. Ovaj Zakon, ja zaista, griješila bih dušu da kažem da on nije tehnički korektno napravljen, ali s njim nećemo postići ono što želimo postići. On, rezultat njega neće biti da će bilo što biti drugačije. Ja zaista cijenim sve kolege koji rade, cijenim geodetsku struku, ali ja ne mogu razumjeti nešto, dakle, danas vi već imate satelitske snimke i sve ostalo i svaki put kad hoćete nešto napraviti, krećemo iz početka. Kažu geodeti, ja sam to zvala, rekla da svaki geodet ima u svom prtljažniku one, ima gumene čizme da može ići na teren. I mi svaki put krenemo iz početka i svaki put iz početka snimamo. Ako to meni netko može objasniti, zašto svaki put iz početka se treba snimati onim dakle, najuobičajenijim metodama, iako je to snimljeno 16 tisuća puta, ja to ne mogu razumjeti. Što vam hoću reći? Potreban je iskorak, potrebno je nešto što mi znamo i volimo zvati reformom, ali to stvarno treba odraditi. Zaista dolazite do nekih ključnih trenutaka, kad to, došlo je vrijeme da se to napravi. Kod nas kad uzmete, dakle, još ću samo odnos između javne službe i između privatnika. Vi imate privatne ovlaštenike, oni su registrirani u komori, odnos komore i Državne geodetske uprave neko vrijeme baš nije nešto najbolje funkcionirao ali koliko znam, sad najbolje funkcionira. Nek' mi netko objasni dakle, netko tko je ovlaštenik, napravi nešto i sad to dođe na ovjeru, ovaj treba samo lupiti pečat i reći napravljeno dakle, ima sve elemente koje ima ali to ne radite, vi još jedanput idete kontrolirati ti što je on napravio. U jednom trenutku mora biti povjerenje u te ovlaštenike. Kad prvi put ovlaštenik napravi nešto što je krivo, oduzmite ovlaštenje, nek' ne radi više ali nemojte duplo kontrolirati, to je dupli posao. To je iskorak. To je jedan mali iskorak koji se može napraviti. Ovlaštenik je snimio, dolazi na ovjeru bez obzira u katastar ili dakle negdje u katastar, ne treba još jedanput kontrolirati jel' je ovaj to dobro napravio. Što vam hoću reći? Zamislite da u postupku građevinske dozvole za složene objekte imate statiku, imate reviziju statike i dolazi na izdavanje građevinske dozvole, ovaj kaže, žao mi je, ja sam završio ili završila građevinu, ja ću sad malo izkontrolirati u statiku i mali izkontrolirati tu reviziju. O tome vam ja govorim. Dakle u jednom trenutku treba proces zaista ne samo bit lista lijepih želja kao što je u ovom zakonu nego zaista taj proces treba ubrzati. Jedno od ubrzanja je ovo o čemu sam sad rekla, dakle u samom procesu a drugo je ponavljam još jedanput, imate sređivanje. Prvo obavite katastar, onda imate prvostupanjsko rješenje u katastru, onda može biti žalba pa drugostupanjsko rješenje, pa nakon 2 ili 3 g. mirno kažete riješio sam katastar. Ne, idemo u gruntovnicu pa ispočetka. Nema tu napretka. Nema tu iskoraka. Napravite nešto. Dakle ja kad sam bila i resorna ministrica, puno puta sam razgovarala, u jednom času su mi geodeti rekli zašto vi nas ne volite, ja kažem ma nije voljeti ili ne voliti nego je stvar u tome, napravite nešto. Zadatak je svake struke da napraviti nekakav pomak, da dođemo brže do konačnog rješenja. Prema tome, ja s ove pozicije samo hoću reći, ovim nije napravljeno ono što je trebalo. Hvala.
Imamo 4 replike, prvi je poštovani kolega Klarić, izvolite.
Uvažena kolegice Mrak-Taritaš, činjenica je da je ovo jedan korak naprijed i kako ste i sami rekli, vjerujem da ćete i podržati da je to dobro. Ono što je činjenica da je taj korak ovakav, trebalo je napraviti prije 10 g. jer za srediti katastar trebaju godine. Činjenica je isto to što ste rekli da investitora ne zanimaju ovi naši problemi, kad će, što će, njih zanima samo jedna stvar, kad mogu dobiti zemljište, kad mogu krenuti graditi. Ako im kažete odmah onda dolaze, svaki dan sam u kontaktu s njima. Ali najozbiljniji iskorak će biti u trenutku kad ovim ljudima osiguramo dovoljan broj stručnog kadra i osiguramo dovoljno sredstava da mogu to odrađivati jer ovo što se sad događa na terenu, da gradovi i općine financiraju, sufinanciraju i sudske savjetnike i bilježnice i pisare i ne znam što sve ne plaćaju općine i gradovi koji žele pokrenuti rješavanje tog pitanja. Dakle, puno kasnimo, previše kasnimo, zakon je dobar, treba ga podržat ali trebamo svi zajedno skupiti glave i odraditi ovaj drugi posla koji je operativan.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle, imate nešto što je korektno ali od toga neće biti nekakvog boljeg rezultata nego što je bilo do sad i to znamo da neće biti i ne trebamo se zavaravati da će biti. Da bilo tko od nas ima čarobni štapić, sigurno bi na ovoj problematici upotrijebio čarobni štapić jer nas to frustrira sve. Frustrira načelnike i gradonačelnike koji se nalaze u brdu problema, frustrira investitore. Ono što cijelo vrijeme hoću reći, u jednom trenutku je potrebno zaista donijeti odluku na najvećoj mogućoj razini. Mi smo sad sudionici ukidanja agencija, objedinjavanja, zašto se nije napravio iskorak i rečeno je gruntovnicu i katastar ćemo složiti kao zajedničko tijelo, za početak bi to bilo jedno od rješenja.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Klimana.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Taritaš, da, rekli ste da investitori se gube u toj cijeloj situaciji kada dolaze do nekih nerješivih predmeta. Ja bih vas samo podsjetio, razgovarali smo više puta o tome, o pravu građenja. Mi smo uveli institut pravo građenja a još nismo riješili situaciju ako na jednom projektu se dobije građevinska dozvola sa jednim pravom građenja gdje su recimo jedinice lokalne samouprave i s druge strane imate vlastitog zemljišnog investitora, za zatvoriti cijeli taj predmet bez obzira što ste dobili građevinsku dozvolu, počinjete se gubiti u tunelu administracije i veoma teško ćete riješiti taj problem. Mislim da definitivno ako smo neki institut proklamirali, ako radimo na tome da pravo građenja bude institut koga je jedinice lokalne samouprave primjenjivati, mislim da trebamo naći put do kraja kako riješiti sve do uporabnih dozvola. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepa. Kolega, vi ste spomenuli jedan problem o kojem smo mi u nekoliko navrata razgovarali a taj problem se ne odnosi ni na ovaj zakon niti na bilokoji zakon nego se odnosi na način na koji netko radi svoj posao. U trenutku kad će, dakle svima nam je puna usta ljudi koji su upravi i to pogotovo vezano ili uz građevinske dozvole i uvijek tu imam osjećaj da nije na način kako problem riješiti nego kako problem ne riješiti. Ja bih rekla da će veliki iskorak biti u trenutku kad svi koji rade shvate da zapravo oni dobivaju plaću iz proračuna a proračun pune investitori i da nije njihova uloga i zadaća tim investitorima kako otežati život, kako im staviti 100 puta nogu u vrata nego kako sukladno zakonima i pravilima struke najbrže moguće doći do rješenja. To je smisao.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice Taritaš, dakle upozorili ste još jednom na složenost problema. Vi ovdje govorite o neusklađenosti katastra i gruntovnice i to je sigurno jedan problem koji treba riješiti. Međutim, tu je tek onda početak jer i onda imamo jedan idući problem za investitore, vrlo opasan, pa i za jedinice lokalne samouprave a to je neusklađenost ova dva stanja kada se oni usklade sa stanjem, ... [[Govornik se ne razumije.]] stvarnim stanjem u prostoru. Znači stvari se još nekad i zakompliciraju do te mjere da ti postupci traju dugo i u tom smislu smatram da je ovo što vi govorite bitno. I još jedan primjer, čovjek, recimo privatni investitor i kad dobije građevinsku dozvolu, kad angažira sve ovlaštene inženjere, kad dobije uporabnu dozvolu. I onda se čudi, netko mu kaže, ali tvoja kuća još uvijek nije ucrtana. To mnogi ljudi ne znaju i onda tek trebaš ići opet platiti geodeta da se taj objekt ucrta, treba ucrtati u prostoru. I zbog toga i nekad i zbog neznanja, ljudi nekad i zbog propusta se puno stvari ne sređuje.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Mrak Taritaš.
Dakle, ja bih tu mogla konstatirati, uvijek vam godine nerada dođu na naplatu. Dakle kad vi godinama nešto ne obnavljate i ne radite dođe vam na naplatu. Tu možete koristiti nekoliko metoda i tu se je i gledalo što rade neke druge zemlje. Meni osobno je nekako najprihvatljiviji skandinavski model koji vam ide na način da vi kad dobijete građevinsku dozvolu, odnosno kad napravite prijavu početka radova odmah evidentirate u katastru nacrt iskolčenja. I kako se kuća radi tako idu evidencije i na kraju kad je kuća gotova vi dobijete uporabnu dozvolu jer je to usklađeno jedno s drugim. To je jedan model koji recimo imaju skandinavske zemlje koji je vrlo operativan ali će još puno, puno, budimo ozbiljni vode proći ispod Savskog mosta dok mi ne budemo spremni za to.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Steve Culeja.
Dužno poštovana kolegice idemo iskoračiti iz toga mraka. Iskoračimo na način da mi odgovorite da ili ne, ne morate mi objašnjavati puno. Kada ste kao ministrica djelovali da li ste vidjeli i jedan euro tih namjenskih sredstava koja su došla u Hrvatsku za rješavanje pitanja katastra i da li ste to namjenski upotrijebili gdje i kako i da li je vaš objekt bio legaliziran ili nije?
Odgovor poštovane zastupnice Mrak Taritaš.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče Culej, evo ja imam prvu priliku da s vama bez obzira što smo s jedne na drugu stranu govornice da vam na nešto odgovorim pa vam mogu reći za ta namjenska sredstva, ona su išla pred svjetsku banku, o tome je odlučivalo Ministarstvo pravosuđa i Državna geodetska uprava i sva sredstva koja su bila su bila namjenski trošena i objašnjenje je bilo dakle oni su bili pri Svjetskoj banci a o legalnim objektima. Ja vam imam stan koji je u kući koja je napravljena prije '68., dakle '32. ili '31. i nisam imala problema sa legalizacijom ali mi je legalizacija kao projekt bila izuzetno važna, legalizacija mi je bila izuzetno bitna i mislim da su zahvaljujući legalizaciji naši građani dobili legalne nekretnine, rješenje o legalizaciji ... [[Govornik se ne razumije.]] mijenja uporabnu dozvolu i oni se bez problema mogu evidentirati i u katastru i u gruntovnici.
Hvala lijepa. Time bismo završili ovu raspravu o ovoj točci pa je ja zaključujem a glasovati ćemo o njoj kada se steknu uvjeti. Sad prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, drugo čitanje, P.Z.E. br. 363. Predlagatelj je Vlada RH, amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a. Tijekom rasprave predsjednik predlagatelja prihvatio ja amandmane odbora i oni postaju sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o amandmanu Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a. Izvolite, državna tajnica, poštovana.
Hvala lijepa. Vlada ne prihvaća predloženi amandman, budući se navedenom odredbom propisuju vrste uporabe zgrada a u okviru pojedine vrste uporabe, stvarni način uporabe zgrada. Slijedom navedenog a u cilju usklađenje i povezivanje s propisima o gradnji pojedini stvarni način uporabe propisati će se pravilnikom kojeg donosi ravnatelj Državne geodetske uprave uz prethodnu suglasnost ministra nadležnog za graditeljstvo i prostorno uređenje kako je i navedeno u stavcima 2. i 3. članka 44. Hvala.
Hvala. Očitovanje Kluba zastupnika.
Hvala lijepo poštovani potpredsjednike Hrvatskoga sabora. Uvažena državna tajnice, o čemu je zapravo riječ? Riječ je o tome da zgrade dijelimo prema njihovoj namjeni a način korištenja, dakle povremeno će sigurno uvesti zbrku, uvesti će nered i uvesti će zapravo obavezu našim građanima. Zamislite, recimo koristite povremeno a onda iza toga odlučite koristiti stalno, svaki put promjene u katastru. Dakle, ako hoćemo nered rješavati neredom onda je ovo način. Ako želimo uvesti nekakav red onda jedan drugi način. Stoga ja molim glasanje o ovom amandmanu koji niste prihvatili. Hvala lijepo.
Hvala lijepa.
Konačni prijedlog Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, drugo čitanje, P.Z.E. br. 363. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane Odbora za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio tijekom rasprave. Izjašnjavanje o amandmanu Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a proveli smo na sjednici održanoj 30. studenog 2018. Sada ćemo glasovati o amandmanu kojeg predlagatelj ne prihvaća. Dakle molim glasovanje o amandmanu Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Te dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 97 za i 3 suzdržana donijet Zakon o državnoj izmjeri i katastru nekretnina.
Poštovane zastupnice i zastupnici sada ćemo objediniti raspravu o sljedeće dvije točke o čemu smo se već suglasili, to su dakle, da podsjetim: - Prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 467; - Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o obveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženih azbestu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 468; Predlagatelj akata je Vlada RH, temeljem članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prilikom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovi zakonski prijedlozi rasprave po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Želi li predsjednik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu zdravstva Željko Plazonić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi saborski zastupnici. Dakle, već je potpredsjednik rekao o ova dva Nacrta prijedloga Zakona o izmjenama dopunama. Znači prvi je Zakon o obveznom zdravstvenom nadzoru radnika koji su profesionalno izloženi azbestu kojim se uređuje i način praćenja zdravstvenog stanja radnika izloženih azbestu, postupak dijagnosticiranja profesionalnih bolesti uzrokovanih azbestom, tijela nadležnih za praćenje zdravstvenog stanja i tijela koja su nadležna za provođenje dijagnostičkog postupka kod sumnje na profesionalnu bolest izazvanu azbestom a drugi je zakon Zakon o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu kojim se uređuje i priznavanje odštetnih zahtjeva radnika oboljelih od bolesti koje su uzrokovane azbestom. Zatim postupak i tijelo koje je nadležno za rješavanje odštetnih zahtjeva te osiguranje sredstava za isplatu odštetnih zahtjeva radnika oboljelih od profesionalnih bolesti koje su uzrokovane azbestom. Zaključkom o smanjenju broja agencija, zavoda, fondova, trgovačkih društava i instituta, zaklada i drugih pravnih osoba sa javnim ovlastima koje je Vlada Republike donijela 2. kolovoza 2018. godine a u svrhu provedbe Nacionalnog ... [[Govornik se ne razumije.]] programa reformi u 2018. godini utvrđeno je da od 1. siječnja 2019. godine Hrvatski zavod za javno zdravstvo Hrvatski zavod za javno zdravstvo preuzme poslove koje je do tada obavljao Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu. S obzirom na izmjene Zakona o obveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženom azbestu, i to Odredba na koja se odnosi na dijelu kod Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu. Za provedbu ovog Zakona osigurana su sredstva u državnom proračunu Republike Hrvatske za 2019. godinu, 2020. godinu i 2021. godinu, te nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Sukladno članku 204., stavku 1., Poslovnika Hrvatskog sabora predlaže se donošenje ovog Zakona po hitnom postupku, a u cilju izbjegavanje pojave pravnih praznina, uzimajući u obzir činjenicu da od 01. siječnja 2019. godine, Hrvatski zavod za javno zdravstvo, preuzima poslove koje obavlja Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu, a što je osobito opravdani razlog za donošenje ovoga Zakona po hitnom postupku. Hvala lijepo na pažnji.
Hvala, iako kratko vaše izlaganje je izazvalo niz replika, pa prva će biti ona poštovanog zastupnika Željka Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo podpredsjedniče, uvaženi državni tajniče. Dužan sam postaviti vam jedno pitanje vezano za vaš uvodni dio. To je pitanje potaknuto pismom koje sam dobio od građanina iz Kraljevice, gospodina Lazarevića. Naime, u Hrvatskoj je od 1990. do 2015.-te, registrirano 1517 oboljelih od profesionalnih bolesti vezanih uz azbest, gospodin Filipović je jedan od njih. On je zabrinut zato što ne dobiva odgovor od vašeg Ministarstva, budući već 11 mjeseci ne funkcionira Povjerenstvo za azbestozu, da ga tako nazovemo, i jednostavno svi građani oboljeli od azbestoze nisu u mogućnosti ostvarivati svoja zakonska prava predviđena Zakonom o obeštećenju oboljelih od azbestoze budući to Povjerenstvo ne funkcionira. Zašto ne funkcionira i kada će početi funkcionirati?
Odgovor poštovanog državnog tajnika Plazonića.
Meni je jako žao da ste dobili to pismo i da ta Povjerenstva ne funkcioniraju. Moram reći osobno da nisam upoznat s tim činjenicom da to Povjerenstvo ne funkcionira, i ja predlažem da se gospodin osobno javi nama u Ministarstvo, u kabinet da ćemo mi to odmah riješiti po hitnom postupku, a ja ću provjeriti kad se vratim zašto Povjerenstvo do sada nije funkcioniralo.
Sljedeća replike poštovanog zastupnika Mladena Karlića.
Hvala podpredsjedniče, poštovani državni tajniče. A mene zanima ako imate možda podatak koliko je riješenih odštetnih zahtjeva vezanih ... [[Govornik se ne razumije.]] uz poslovnu bolest ... [[Govornik se ne razumije.]] azbestom i koliko je sada još u proceduri, da li možda imate podatak ... [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor poštovanog državnog tajnika Plazonića.
Ne, takve podatke ne znam napamet, bilo bi to malo previše da sve znam na pamet.
Sljedeća replike poštovanog zastupnika Ante Bačića. Po redu moramo ići.
Hvala. Poštovani podpredsjedniče Sabora, državni tajniče. Vi ste evo na tragu kolege iz SDP-a što je postavio, ja moram potvrdit isto vezano na informaciju bivšeg radnika Salonita Vranjic, to Povjerenstvo ne radi već nekih godinu i pola dana, razlog je vrlo jednostavan ali banalan, a to je zato što pojedini članovi Povjerenstva su ili otišli u mirovinu, ili iz takvih razloga više ne sudjeluju u Povjerenstvu, tako da evo apeliram na vas. Dali ste uvodni dio odgovora, apeliram na vas da se što prije oformi Povjerenstvo, da radi u kontinuitetu, pazite na te promjene kod statusa određenih članova Povjerenstva jel, vezano i za odštetne zahtjeve, i općenito zdravstvo, oštećenika, radnika koji boluje od azbestoze, jednostavno ne mogu čekat da se formira neko Tijelo, nego to mora u kontinuitetu raditi jer novi zahtjevi s godinama se samo povećavaju. Hvala.
Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Odgovor je u principu isti kao što je bio uvaženom kolegi Jovanoviću. Međutim ja mislim da Povjerenstvo kao takvo nije jedino odgovorno za ne rješavanje tih pacijenata i tih oštećenika koji boluju od azbestoze. Postoje oni koji su prije važni, Povjerenstvo je ono koje daje nekakve osnovne smjernice, ali nije ono, subjekt koji o tome mora odlučivati.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Kirina. Izvolite.
Poštovani podpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče. Neću govoriti o opasnosti za zdravlje glede azbesta, za zdravlje građana, jer o tome već govore i znadu i ptice na grani, to je nasljeđe prošlosti, nasljeđe koje smo civilizacijski naslijedili. Zanima me pošto je Fond presušio, kako će se riješiti problem oko 1000 tona azbestnog materijala na krovovima grada Rijeke i da li će one dočekati godinu kada će postati grad Europske kulture, grad kulture sa takvim krovovima, i kako će se to riješiti? Da li će Grad i Županija u tome pomoći? Ako imate informaciju. Hvala.
Odgovor poštovanog državnog tajnika Plazonića.
Meni je žao što ja ne radim i u Ministarstvu zaštite okoliša, jer onda bih vjerojatno bio malo više podataka o tome kako će biti zbrinuto svih ti slini, sve silne tone azbestnih krovova u Gradu Rijeci. Mislim da je pitanje za drugo Ministarstvo i da bi oni trebali o tome voditi računa i iznalaziti metodologiju, a to vjerojatno pitate zbog toga što su postojale nekakve, kol'ko ja znam, lokacije u Primorsko-goranskoj županiji za zbrinjavanje azbesta koje nikada nisu zaživjele zbog neslaganja lokalne zajednice gdje su ti deponiji trebali biti izgrađeni, pa vjerojatno je to jedan od razloga zašto ste uputili ovo pismo, međutim to se radi o lokalnoj zajednici, o Primorsko-goranskoj županiji, a ovaj dio je dio Ministarstva zaštite okoliša. Hvala lijepo.
Sljedeće replike poštovanog zastupnika Miranda Mrsića.
Uvaženi gospodine tajniče, ne znam zašto su vas poslali, vi nemate pojma o ovome, i ovo što je tu, je materija koju očito da je trebao netko doći ovamo tko bi trebao znati materiju. Povjerenstvo koje rješava probleme ljudi oboljelih od azbesta je povjerenstvo koje daje konačno mišljenje i oni temeljem toga ostvaruju svoja prava. S druge strane govorite o sanaciji i odlagalištima. Odlagališta nisu način kako se sanira azbest, azbest se mora spaliti, uklonit i spalit, prema tome, žao mi je što su vas izložili tu i poslali vas jer to nije vaše područje, ali opet s druge strane uz vas je trebalo sjediti i ljudi iz Hrvatskog zavoda koji sada ukidate, i ovo je slika što će se desiti kada ukinete jedan Zavod koji je vrlo bitan u tome da ljudi mogu ostvarivati svoja prava a oboljeli su od azbestoze.
Prije odgovora, kolega Mršić, nije primjereno govoriti niti kolegama, a niti državnim tajnicima, ministrima i ostalima da nemaju pojma, sjetite se kako su neki vaše kolege silno osjetljivi kad im se nešto spomene iz prošlosti, njihovih pogrešaka u prošlosti itd., a kamoli tako reći da netko nema pojma. Budimo na razini, pa ovaj, s nečim se možemo složiti, s nečim se ne moramo složiti, ali nije lijepo govoriti nekome da nema pojma, jer onda, naravno to rađa reakciju s druge strane, a onda posebno sa vaše strane su vaši kolege bivši neki isto kolege jezivo osjetljivi na bilo kakvu primjedbu, a sami si dopuštaju svašta da govore. Odgovoriti će nešto poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se gospodinu potpredsjedniku Hrvatskog sabora, ja sad bi isto mogao bi na neki način reći da vi očito niste pročitali ove nove prijedloge nacrta zakona jer povjerenstva imaju određene ingerencije koje su upisane u Zakon kao takav, pa bi trebalo i zakonske regulative znati, a i ono što je domena Povjerenstva. Inače, evo ja vam se zahvaljujem da vi kažete o meni da ja nemam pojma o azbestu, doista azbest nije moje uže djelovanje, međutim, znam ono što pište u Zakonu, o tome kako se sa Zakonom postupa. To da li je zbrinjavanje azbesta baš spaljivanje ili nešto drugo, o tome, mislim da ovo nije bio trenutak da se o tome uopće razgovara, ali eto ja čestitam na vašem dobrom poznavanju zbrinjavanja azbesta kao građevinskog materijala koji se više ne koristi.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, rekli ste sami da je nacionalnim programom reformi za 2018. godinu kod smanjenja agencija, o tome samo razgovarali u Hrvatskom saboru, ukidanje Ureda državne uprave, da nemamo određene paralelizme u društvu i pojavila se naravno skepsa dijelom u javnosti onih koji ne zagovaraju taj put, odnosno i na našim saborskim Odborima, pa vas ja evo ovdje javno pitam, je li se, je li Hrvatski zavod za javno zdravstvo može preuzeti ingerencije Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravstva i sigurnosti zaštite na radu po ovome pitanju, s obzirom da je ovo hitni postupak, a i sami ste rekli da se zbog pravnih, da se ne dogode te pravne praznine zapravo ova obadva zakona moraju donijeti do kraja 2018. godine.
Odgovor poštovanog državnog tajnika Plazonića.
Pa mi ako ukidamo zavode neke, onda ne ukidamo ljude koji su u tim zavodima radili. I ti isti ljudi koji su do sad radili u Zavodu, raditi će dalje u novoj organizacijskoj shemi koja će biti podređena tome da taj Zavod funkcionira na isti način na koji je funkcionirao i do sada a možda čak i bolje s obzirom na ove, koliko sam čuo da postoje i primjedbe na njegov rad i na njegovo funkcioniranje. Prema tome, mi ne ukidamo ljude, mi samo organizacijske strukture ovim Zakonom i ovim izmjenama Zakona ukidamo, a funkcionalnost i sve ostalo bi trebalo ostati isto, s tim da ono što prati zavode, Upravna vijeća itd., to će biti na neki način ušteda financijska u budućnosti jer oni neće više biti potrebni.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Ćeliča.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, pa evo danas je možda ove izmjene zakona su prije svega tehničke naravi, a ne same sadržajne naravi i ja apsolutno vjerujem da će Hrvatski zavod za javno zdravstvo sa pripajanjem Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu obavljati kvalitetno. Oni nedostaci koji postoje, oni se mogu relativno brzo popraviti, no ovdje je dakle, ja se nadam da ova Vlada Republike Hrvatske, na čelu sa gospodinom Andrejem Plenkovićem neće stati na pripajanju, jer mislim da imamo previše Agencija i previše različitih institucija koje nemaju potrebe da budu odvojene, da imaju odvojena računovodstva, pravne i ekonomske službe, tako da mislim da treba nastaviti u tom smjeru i ići u tom pravcu. Evo.
Hvala vam lijepa. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Joj oprostite, nisam vidio, izvolite, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovanje, zahvaljujem, poštovani državni tajniče, ja vas možda među rijetkima iznimno cijenim u sustavu zdravstva da svojim iskustvom možete doprinijeti, ali ne razumijem tko vam je uvalio ovaj vrući krumpir, jer ovo doista jesu tehničke izmjene zakona, međutim problematika nije tako jednostavna. Problematika korištenja azbesta u Hrvatskoj, zabrane korištenja, problematika azbestoze, bilo profesionalne, bilo domicilne, problematika kontaminiranosti cijelih prostora azbestnim vlaknima nije tako jednostavna i to se može, to mogu raditi samo institucije koje su specijalizirane. Mislim da u ovom trenutku, ukoliko Hrvatski zavod za javno zdravstvo integrira ovaj drugi Zavod, koji nestaje, za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu, možda će imati rezultate, ali ja se jako bojim za ove ljude.
Hvala, žele li sad izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne, onda otvaram raspravu i prvi Klub zastupnika biti će onaj HDZ-a, u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Mladen Karlić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Evo pred nama su dva prijedloga koji izgledaju kao što je rečeno tehnički zapravo jako se malo mijenja, znači s jedne strane usklađuje sa zakonodavstvom ... [[Govornik se ne razumije.]] usklađivanje zakonodavstva EU-a s pravnom stečevinom EU-a i s druge strane zbog smanjenja broja agencija znači zaključka hrvatske Vlade od 2. kolovoza prelazi znači sa hrvatskog odnosno Zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnost u radu prelazi u ingerenciju HZJZ-a odnosno on preuzima te poslove sa ovim djelatnicima. Ali ono što je ovdje nekako važno za naglasiti možda jer mislim da veliki broj naših građana ima veliki strah pa možda često i neopravdan od samoga azbesta i korištenja azbesta. Ono što je bitno za znati da od 2006.g. u Hrvatskoj u potpunosti je zabranjeno stavljanje u promet ili korištenje azbestnih vlakana i proizvoda koji sadrže azbest a u zabrani je 6 vrsta azbesta. Od tih 6 vrsta azbesta, 2 su najopasnija, to je amozit i plavi azbest ili krokidolit. Ono što je isto tako važno, azbest nije štetan dok ga se ne dira. Opasan je onda kad se reže, kad se buši, kad se oštećuje, kad se s njim posebno djeca igraju na raznim odlagalištima nesvjesna toga o čemu se radi. No posljedice korištenja tog materijala u prošlosti a i danas su prisutne, najbolje to znaju i radnici salonita pa i nekih mnogih drugih poduzeća koji su bili s njim u susretu godinama i zbog toga i imamo zapravo 6 neovisnih bolesti koje se mogu pojaviti nakon izlaganja azbestu i to u jednom dužem vremenu, znači 10, 20, 30 pa i više godina korištenja i naravno od onih možda najblažih oblika plućnih sa fibrozom do karcinoma, pluća i susjednih bronha i ... [[Govornik se ne razumije.]] organa. Tako da zbog toga je jako važno da imamo riješen ovaj zakon koji bi trebao štititi građane ali naravno s druge strane morale bi i sve druge institucije se uključiti u taj proces da se s azbesta ili tih proizvoda azbesta bude što manje uopće u upotrebi, korištenju, uvozu ili bilokakvom kontaktu koji bi mogao kasnije izazvati neku od ovih profesionalnih bolesti koje naravno ostavljaju trajne posljedice i izazivaju naravno onda potrebu da i ovakvo jedno povjerenstvo mora raditi što češće, kvalitetnije, znači i naravno nadzirati svake 3 g. te bolesnike odnosno građane koji su oboljeli od ove posebne bolesti i zbog toga evo je važno da se ovim zakonom uredi i priznavanje odštetnih zahtjeva radnika oboljelih od bolesti uzrokovanih azbestom, znači postupak tijela nadležna za rješavanje, početnih zahtjeva osiguranja sredstava za isplatu, odštetnih zahtjeva radnika i naravno da sustav odnosno sada to HZJZ preuzme od Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu i tako zapravo nemamo lošiju nego dapače bolju zaštitu napih radnika koji su nažalost bili izloženi azbestu do sada a naravno sa željom da ih bude što manje. Evo HDZ će podržati ova oba zakona na hitnom postupku jer je jako važno da to donesemo do 1.1.2019. g.
Hvala lijepa. Slijedeći je Klub zastupnika SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Željko Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Klub SDP-a će podržati ove dvije zakonske izmjene iz Zakona o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu i Zakona o obveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženih azbestu iz zakona o obveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženih azbestu iz jednostavnog razloga što je važno osigurati i urediti priznavanje odštetnih zahtjeva svih radnika oboljelih od azbestoze, postupke i tijela nadležna za rješavanje odštetnih zahtjeva i osiguranje sredstava za isplatu odštetnih zahtjeva svih oboljelih od profesionalnih bolesti vezanih za azbest. Međutim kao i uvijek do sada, lako je i izmijeniti zakon ako zakon ne funkcionira. Dakle vidjeli ste iz predstavnici svih klubova koji su govorili uvodno kao repliku državnom tajniku koji zaista ništa nije kriv. Povjerenstvo za azbestozu da ga tako nazovemo, ne funkcionira i možda je dobro da ova naša rasprava dana potakne da što prije počne funkcionirati, dakle već 11 mj. svi koji su oboljeli, koji imaju profesionalnu bolest kao posljedicu izloženosti azbestu, ne mogu rješavati svoja prava jer povjerenstvo ne funkcionira a istovremeno unatoč zastupničkom pitanju koje sam uputio unatoč pisanju građanina iz Kraljevice koji se na koncu meni obratio, niti on niti ja nismo dobili odgovore zbog čega ovo povjerenstvo ne funkcionira. Također i danas možemo izraziti skepsu zbog prestanka rada Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu, ja ne smatram da HZJZ nije u stanju preuzeti sve poslove koje je obavljao Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu ali moram i ovom prilikom naglasiti da građani u Hrvatskoj po odlasku u mirovinu žive zdravije, kraće duplo nego njihove kolege u EU-u što pokazuje u kojoj mjeri kod nas zaštita i sigurnost na radu moraju biti unaprijeđeni i zbog toga je pred HZJZ-om važan posao i važan iskorak da sve ono što je radio Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu dobro, da radi još bolje i na unaprijedi što nije bilo dobro. Dakle, ja neću govoriti danas puno o samom azbestu, bitno je reći da je od 1990. do 2015. od kada se vodi registar profesionalnih bolesti, u Hrvatskoj je registrirano 4 187 profesionalnih bolesti, od čega je 1517 profesionalnih bolesti zbog izloženosti azbestu, što je 36,2%. Najviše oboljelih dolazi i Dubrovačko-neretvanske županije, 56,7%, Splitsko-dalmatinske županije 31,4% i Primorsko-goranske županije 7,5%. Naravno, to je zbog karaktera industrije, tako da su najčešće oboljeli radnici Plobesta, Salonita, Brodosplita i Uljanika. Prema tome, ja pozivam sve da ova rasprava i prihvaćanje ovih, zaista tehničkih izmjena bude i poticaj da Povjerenstvo počne što prije raditi i ispunjavati svoje obveza kako bi svi profesionalno oboljeli od bolesti povezanih s azbestom dobio adekvatnu zaštitu. Naravno, ovdje možemo postaviti pitanje Fondu za zaštitu okoliša, zbog čega je prestao subvencionirati zbrinjavanje otpada koji sadrži azbest, znamo da su brojni krovovi i fasade u Hrvatskoj sadrže azbest i da je do 2016. subvencionirano zbrinjavanje tog otpada. Danas imamo subvencioniranje energetske obnove zgrada, ali nekako su krovovi i fasade koje sadrže azbest iznad fokusa Fonda, što nije dobro, ako znamo da je to 2016. zbrinuto negdje od prilike 60 tisuća tona azbesta u otpadu. I dalje u Hrvatskoj ima puno otpada koji bi trebalo zbrinuti na kvalitetan način, pa možda poziv sa ove naše rasprave Fondu da razmisli o tome, da iznađe sredstva za subvencioniranje otpada koji sadrži azbest, evo upravo ulazi i kolega Bačić. 2014. održana je zajednička tematska sjednica Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbora za zaštitu okoliša, koja je upravo na temu azbesta izradila vrlo kvalitetne zaključke, bilo bi dobro ponovno ih pročitati i vidjeti da li se oni realiziraju i ako nisu da se realiziraju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika, onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Mi u, po našem Poslovniku nemamo mogućnost održavati tematske sjednice Sabora, a problematika azbestoze bi zaslužila u Republici Hrvatskoj bi zaslužila jednu takvu tematsku sjednicu. Pa dozvolite mi, bez obzira što se radi o tehničkim izmjenama dva zakona, da nešto više kažem o toj pošasti, jer sam se negdje sa početkom mog bavljenja sa zaštitom na radu u brodogradilištu Uljanik sreo sa problemom azbestoze, iako je tak problem u to vrijeme već bio u brodograđevnoj industriji na zalazu, jer je intenzivna primjena azbesta u brodograđevnoj industriji bila između 60-tih i 70-tih godina prošloga stoljeća i prva je to industrija koja je doživjela profesionalna oboljenja i kancerogena oboljenja uzrokovana azbestom potvrđena, dijagnosticirana na svim mjerodavnim mjestima, govorim već u bivšoj državi. Moramo znati da je bivša država iz koje crpimo i preuzeli smo veći dio zakonodavstva, prihvatila Konvenciju međunarodne organizacije rada i zabranila upotrebu azbesta. I to je bilo prije stvaranja hrvatske države, međutim mi ovu obavezu poštovanja Konvencije nismo poštivali u našoj državi. Naime počeli smo, odnosno nastavili smo sa proizvodnjom, odnosno sa preradom azbesta, netko je jako dobro zaradio na proizvodnji azbestno-cementnih cijevi koje su ugrađene ispod autoceste za odvodnju oborinskih voda. Dobro zaradio, zbrisao i nama je ostalo javno-zdravstveni problem, jer da nije tako ne bi odgovornost pala na državu. Pala je na državu jer je dokazivo da smo se i u vrijeme zabrane upotrebe azbesta i prerade azbesta bavili tom djelatnošću i zato je 2007. donijet Zakon o zabrani potreba azbesta, zato što smo mi u pregovaračkom poglavlju prihvatili da nećemo upotrebljavati azbest, odnosno zabrana upotrebe azbesta i zato imamo između ostalo i ovaj problem koji nekonzistentno rješavamo. Zašto? Riješili smo kroz mirovinski sustav jedan dio ovog javno-zdravstvenog problema ali smo zatvorili vrata, rekli smo ovi i nitko više, odnosno ovi i ako povjerenstvo odluči da će još netko biti proglašen da je obolio od profesionalnog, od azbestoze, bez obzira da li se radi o profesionalnoj izloženosti ili domicilnoj azbestozi jer je azbestoza na neki način dokaziva. Nitko ne može reći kad će azbestoza nastati, bilo u obliku kancera, bilo u obliku fibroze, bilo u obliku zadebljanja pleure. To je čestica koja se zabila u tkivo i stvorila svoju čahuru, kada će ona, ona može tamo ostati do smrti i nikad se ne razviti, može se razviti nakon 3, 5, 15, 20 godina, nikada nitko ne zna tko će tu jednu čahuru u kojoj je zabijena čestica u tkivo, koja će pokrenuti da se dalje razvija u maligno tkivo. Prema tome, rješavali smo problem azbestoze u Brodogradnji na način da su ljudi dobivali odštete koje, neki su poživjeli kratko, neki su još dan danas živi. Međutim, zbog problema konkretno u Brodogradilištu Uljanik i 3. Maj, oni svoju naknadu štete ne dobivaju, oni u ovom trenutku svoju naknadu štete ne dobivaju. Dakle, imamo jedan problem sa tim ljudima koji su oboljeli od azbesta. Imamo jedan problem u Plobestu Ploče koji nikada nije imao zagovornika ovdje u HS-u kao što je imao Salonit Vranjic i koji nije imao potporu tadašnjeg predsjednika Hrvatske udruge Sindikata, dakle, Plobest Ploče je ostao negdje sa strane, a radili su kočione papučice za automobilsku industriju u vrijeme kada su te kočione papučice bile pretežno izrađene od azbesta, oni nikada nisu uspjeli ući u grupu koja je dobila odštetu zbog toga što su bili izloženi u azbestu jer je to bilo, naravno, u nekom, u prošloj državi, ali građani su ove države i mislim da bi pristup prema svima trebao biti jednak. I onda su došli oni koji su se doista bavili u ovoj državi, dakle, preradom i ugradnjom azbesta u azbestno cementne cijevi i kada je to prestalo, naravno, ostali su bez posla, ali ostali su sa dijagnozama i tu je 2010.-te donijet Zakon kojim se pokušavalo djelomično riješiti ovaj javno zdravstveni problem. Međutim, veliki broj ljudi je još uvijek izvan okvira, a Povjerenstvo, kako je već iz više klubova rečeno, ne radi. Zbog čega ne radi to Povjerenstvo? Ne znam. Gospodin Plazonić ne može biti odgovoran jer svi zahtjevi za utvrđivanje i odštetni zahtjevi su kod ministra Pavića jer je u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava bio situiran Zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu, a to Povjerenstvo, toga Zavoda je rješavalo tu problematiku. Dakle, Zavod za javno zdravstvo će morati napraviti korak nazad, cijelu problematiku savladati, integrirati Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu odnosno njihove ljude koji o tome gotovo sve znaju i pokrenuti Povjerenstvo da se priznaju odštetni zahtjevi jer broj oboljelih od azbestoze ne može se reći, sad je dosta, toga nema, jer upravo zbog one činjenice koju sam na početku rekao, da nikada ne znate kada će ta mikročestica u organizmu se aktivirati. To je problematika azbestoze i svih odnosno problematika rada upotrebe azbesta i svih negativnih pojava vezanih uz azbest. Ono što se ovim još dokazuje, ovim ishitrenim spajanjem i pripajanjem ovoga Zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost pri radu je da mi ne želimo u RH specijaliste za pojedina područja, a takav jedan Zavod bi trebao imati zadaću da ulazi u ono najmanje pore pojedine problematike. Al, nije tu kraj. Vi morate dočarati sustav zaštite na radu gdje ste i do sada imali Zavod za zaštitu na radu, imali ste Zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu. Dakle, jedan je imao tehnički aspekt, jedan je imao zdravstveni aspekt i imali ste trećeg čimbenika, imali ste trolist, a treći je HZZO zaštite zdravlja na radu. Dakle, da smo mi normalna država kao što je Austrija, onda bi ovu problematiku, ovi bi promatrali azbest kao štetnost, ovi bi promatrali kao otrov koji djeluje na zdravlje, a odštetne zahtjeve bi rješavao HZZO zaštite zdravlja na radu. Tako je to u normalno pozicioniranim odnosno u državama koje, gdje se zna tko što radi. Ovdje i kako će Hrvatski zavod za javno zdravstvo odlučivati o visinama odštete, da li to je i dal će ostati u nadležnosti jednog Povjerenstva ili je pitanje odšteta u nadležnosti suda i prvenstveno suda ili, ajmo reći neke sudske prakse. Ja duboko sumnjam da će ovo ići elegantno i lagano. Mislim da ćemo si stvoriti velik broj problema upravo zato što ne specijaliziramo pojedine djelatnosti odnosno nemamo specijalizirane institucije za rješavanje pojedinačnih problema. Ja moram reći, znate, taj HZZO i zaštite zdravlja na radu je bio financiran doprinosima i onih koji su upotrebljavali štetnosti i opasnosti, bile one fizikalne, kemijske, bio to azbest ili neka druga štetna supstanca. Oni su plaćali, dakle, poslodavci su plaćali doprinos od 0,5% na plaću kojim se trebao financirati ovaj Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu. Sada toga od 1. siječnja sljedeće godine nema, nema. Sve ide na teret javnog osiguravatelja odnosno sve će to morat snositi Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. Dakle nismo znali koristiti namjenska sredstva koja nisu bila mala. Bila su pola milijarde kuna. Nismo znali reći da je to između ostaloga i za odštete od azbestoze. Sada ćemo sve generalizirati i sve će snositi Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje na temelju općeg osiguranja. Nikada nismo u ovoj zemlji namjenski koristili sredstva, ni za profesionalnu rehabilitaciju i osposobljavanje osoba sa invaliditetom. Uvijek smo skupili 100 milijuna kuna na razini godine, a potrošili 50. Uvijek je netko drugi upravljao tim sredstvima. I sredstvima Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu je upravljao Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. Nisu nikada upotrijebljena ne na način, nije njihov proizvod ovo jedan bilten ozljede na radu, osiguranje od ozljede na radu itd. Ali to je samo jedan dio nečega gdje se trebala razvijati svijest o potrebi osiguranja od ovakvih mogućih problema koje danas imamo sa asbestozom. Da li mi znamo da svi materijali koje danas uvodimo u proces rada neće uzrokovati za 10, 15, 20 godina jednu sličnu takvu hajmo reći lokalnu epidemiju? Jer doista bazen oko Ploča, bazen oko Vranjica, bazeni oko brodogradilišta a i ono što je kolega Jovanović govorio i naši krovovi koji se lome, krše, koji padaju, koji se urušavaju jesu izvor jedne takve epidemije odnosno jesu rizik oboljenja od azbesta i to ne onih ljudi koji su ga profesionalno rezali, ugrađivali nego oni samo koji žive u susjedstvu sa materijalima koji sadrže azbest. Rečeno je točno, ako ga ne diram mogu raditi što god hoću. Ali ako ga kršim, lomim, skladištim, režem, brusim onda je problem velik jer problem se stvara u toj azbestnoj prašini. Prema tome, ja vam želim svu sreću. Ne mogu prihvatiti da Hrvatski zavod za javno zdravstvo odnosno Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje pokriva cijelo ovo područje. Puno više bih volio da imamo ljude koji su specijalisti i koje poštujemo za pojedina područja, nego na ovaj način da sve stavljamo na hrpu pa ne znamo tko će što rješavati. I na žalost ne mogu uz vaše dobre namjere ne mogu podržati i Klub Glasa i HSU-a neće podržati ova dva zakona.
Hvala lijepa. Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi će biti poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Evo nakon rasprave u ime klubova kolege Hrelje, kolege Jovanovića i ostalih, vidljivo je da je ovo jedan ogroman problem o kojemu treba govoriti otvoreno jer jednostavno ti ljudi brojni koji su oboljeli od azbestoze jednostavno i umru i ne ostvare svoje pravo odštete od te bolesti na radnim mjestima. Ali i oni koji žive u blizini. Pa tako evo recimo u okolici Vranjica imamo brodogradilišta, imamo znači to je splitski bazen 30 tisuća ljudi i pitanje je koliko je ljudi obolilo jer se to pojavljuje znači nakon 25 godina, 30 godina se ta bolest aktivira kako je objasnio kolega Hrelja da se aktivira ta čestica ili prašina koja uđe u pluća tek nakon 30-tak godina pa i više. Brojni umru, ali to se ne aktivira. Ali na žalost vidimo da je veliki broj ljudi koji je obolio i koji umire, tako da jednostavno o ovome problemu treba razgovarati ozbiljno. Ja bih ovdje samo postavio i nekoliko pitanja uvaženom tajniku jer se ovdje radi uglavnom o ljudima koji su oštećeni ili na svom profesionalnom radnom mjestu ili koji žive u blizini … ovih industrija koje su bile i na području dolje Neretvanske županije, dolje Ploča, Splitsko-dalmatinske županije oko Vranjica takve su industrije bile, gore Uljanik brodogradilišta koja su se bavila. Međutim je činjenica da je u Dalmaciji 90% ljudi koji su obolili od ovoga primjera. Zanima me da li, što sa ovim zakonom povjerenstvo koje bi trebalo početi u odnosu na dosadašnji rad što će to biti za one koji su obolili od azbestoze što znači ovaj zakona, što znači za isplatu njihovih odšteta, obeštećenja? Koliko je predviđeno sredstava za njihovo liječenje jer moramo i predviđati to? Jer jednostavno mi ovdje glasamo o jednome zakonu gdje kolega Hrelja dobro upozorava. Što mi dobijamo ako gazimo Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje i sigurnost na radnom mjestu, a spajamo ga sa Hrvatskim zavodom za javno zdravstvo? Da li će to ubrzati rješenja ili će … ovim specijalnim zavodom koji se bavio ovu vrlo ozbiljnu problematiku, jer opet ponavljam samo splitski bazen ima 300 tisuća ljudi? Prema američkim istraživanjima koji kažu da se čestice šire u krugu 11 km što znači da recimo evo samo tu 300 tisuća ljudi koji žive na tom području a ne radnika koji dolaze iz drugih krajeva, iz Zagore koji dolaze u splitski bazen raditi da znači preko pola milijuna ljudi je znači samo u splitskom bazenu ugroženo od prašine azbesta i azbestoze i pitanje što će se događati. Ovdje je najbitnije govoriti o učincima toga povjerenstva sredstvima kada će biti isplaćena i na koji način je to regulirano ovim novim izmjenama, tj. gašenjem, tj. spajanjem, fuziranjem jednoga Zavoda. Dolazim iz tih krajeva, bio sam razgovarao s brojnim ljudima, ima i koji žive blizu mene, koji su radili na tome području, industrijskom području splitskoga bazena i to su ljudi koji su oboljeli na svom radnom mjestu i to su tragedije i u obitelji i ti ljudi su bili, dosta se to aktualiziralo posljednjih 10 godina, dat je Zakon, Zavodi se osnivaju, međutim, zanima me što ovo Povjerenstvo rješaje tim ljudima, da li će to ubrzati plaćanje odšteta ili će biti kao i do sada. To je najbitnije pitanje, ali je činjenica da i ovo što je kolega Hrelja, to moram ponoviti, da je Hrvatski zavod za javno zdravstvo u biti, gasimo jedan specijalizirani dio za ove probleme koji je bio kao azbestoza i trebali bi vi, ako možete tajniče da pojasnite nama ovdje što je razlika između izmjenama i gašenja ovoga zakona, ali očekujemo da što prije Povjerenstvo počne raditi i da se bar odštete isplate za života tih ljudi, a ne da brojni umru, ne dožive to i da njihove obitelji moraju rješavati te probleme, koje su im nanesene štete zbog, evo ove problematike, koja je problematika gdje bi trebali naći najbolje rješenje. Hvala lijepo.
Hvala, imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepo, uvaženi kolega Bulj u svojoj raspravi sam spomenuo tematsku sjednicu koju je održao Odbor za zdravstvo i Odbor za okoliš, i tu je jedan važan zaključak pa ću vam ga pročitati, vezano za ovo što ste vi govorili. U cilju ranog otkivanja novih slučajeva azbestoze, vezano za zdravlje ljudi na područjima na kojima je bila utvrđena jača izloženost azbestozi, utvrđuje se potreba izrade jedne prospektivne studije, obzirom na dugu inkubaciju bolesti, odnosno dugu latenciju simptoma do 30 godina i više, studija bi dugotrajno pratila populaciju izloženih uz aktivno traženje slučajeva azbestoze u što ranijoj fazi bolesti. Predlaže se da nositelj izrade studije bude Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu, a svakako bi trebalo sudjelovati i županijski zavodi za javno zdravstvo onih županija gdje je utvrđena pojačana izloženost azbestu. Dakle, trebalo bi i ovaj zaključak prenijeti na Hrvatski zavod za javno zdravstvo, jer očito on do sada on nije proveden.
Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepa kolega Jovanoviću, činjenica je da moramo biti svjesni svi da smo ugroženi koji dolazimo s tih područja i oni koji dolaze u posjet, turisti su ugroženi bili u to vrijeme, ali je činjenica da nisu samo ljudi koji, oni su najugroženiji koji su radili i profesionalno oboljeli od azbestoze, nego u krugu 11, kako istraživanje kaže, 11 kilometara, to znači za Split 300 tisuća ljudi samo koji žive, bez ovih koji su dolazili radit, migrirali na dnevnoj bazi. I to je jedan ozbiljan poduhvat i taj zaključak zaista treba ispoštivati i treba napraviti studiju, jer ako se ta bolest nakon 30 godina aktivira ili 40 godina, onda je to ogroman problem i treba samo ući u svijest svim ljudima da smo mi svi ugroženi, ne samo jedna skupina ljudi koji su radili u tim industrijama i tim tvornicama nego da je to širi aspekt, da smo svi, znači, mogući da ćemo dobiti tu bolest. Hvala lijepa.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nenada Stazića.
Sve one koji se razbole od azbestoze, liječit će se i dobijat će nekakve naknade iz državnog novca iz državnog proračuna. U taj državni proračun uplaćujete vi, uplaćujem ja, uplaćuju svi oni koji nas gledaju, ali znate tko ne uplaćuju, od čijeg se novca oni neće liječiti? Oni koje slavimo, osvajači Davis Cup-a, Borna Ćorić, Marin Čilić, Ivan Dodig, Mate Pavić, žive u poreznim oazama, ne plaćaju ovdje porez, od njihovog novca nikakvu korist za ove oboljele, ali njih za to grli i ljudi predsjednica države.
Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Ja mogu kazati kolega Staziću da su najveći promotori Republike Hrvatske sportaši, slagao se ja s njima ili ne slagao. Sport je promovirao Republiku Hrvatsku na najbolji način, više nego svi veleposlanici, svi političari koji su bili u ovome Saboru, koji su bili na drugoj strani, koji su puno više koštali od svih političara. Čak smatram, da sportašima Republika Hrvatska vrlo malo izdvaja od lokalne, regionalne do državne razine, poglavito na razvijenim područjima. Tako govoriti o sportašima ja ne bi želio, nisam provjeravao gdje tko živi, tko je u dijaspori, naravno da smo svi porezni obveznici, ali sportaši su najbolji ambasadori Republike Hrvatske. Ja osobno mogu kazati da sam ponosan. Sva ulaganja koje su štetočine po ministarstvima, vladama učinile, naši sportaši su za njih učinili više za Hrvatsku nego svi zajedno koji su sjedili u ovome Parlamenti i prije 90-te a i poslije. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Bačić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Bulj, mogu se složiti s vama vezano za količinu još materijala koji se nalaze posebice u Splitsko-dalmatinskoj županiji, koji su vezani za azbest i bili su u krugu posebice u rubnim dijelovima i Solina i Splita, da ne spominjemo Vranjic. Moram vas samo ispraviti, što se tiče odšteta radnicima, onda su išle kada je Salonit išao u stečaj, bio je jedan kratak zakon kojim je Vlada obeštetila radnike. Istina je da je dio radnika još ostao bez odštete, a što se tiče ovoga povjerenstva, tvrditi da treba početi raditi, Povjerenstvo radi u kontinuitetu, oformljeno od Vlade, vezano za odštete, bio je samo problem ovih zadnjih godinu dana, nije imao kvorum radi nekih članova koji su otišli u mirovinu ili iz nekih drugih razloga, tako da ide to svojim tokom, drugi su problemi. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepa. Nije pitanje uopće, ali je činjenica da brojni ljudi su svoja prava teško ostvarili, ti oboljeli od azbestoze, činjenica je da smo imali i brojne rudokope na području Splitskog bazena, Mravince, gdje se to odlagalo na način kako se odlagalo i nelegalno i legalno, odlagalo se nepropisno i ti su ljudi ugroženi, znači, mi ne govorimo samo o radnicima. Ovo triba proširiti da su svi na području Splitskog bazena, kada govorimo o Splitskom bazenu, tako i o Riječkom bazenu, na koji je bio, ovaj, jel, gdje god je Brodogradnja, znači, mi govorimo o cilom bazenu i nelegalnim čak i odlagalištima gdje se Salonit, gdje se prašina ta odlagala, jel, odlomljene cijevi, tako da ovdje govorimo o širom aspektu, a ne samo o profesionalno oboljelim,koji su, naravno, bili, najugroženiji. Zbog toga me zanima, mene da mi se odgovori kada će početi raditi Povjerenstvo, šta je sa Studiom koji kolega, zaključkom, koji je spomenuo sa tematske sjednice, šta je se poduzelo i da taj [[Upadica: Hvala]] da su svi ugroženi u tom bazenu.
Hvala. Hvala lijepa. Prije nego što nastavimo, dozvolite da pozdravimo svi zajedno Izaslanstvo regionalnog predstavničkog vijeća Republike Indonezije koje se nalazi na diplomatskoj galeriji. … [[Pljesak]] Sada ćemo nastaviti dalje, pa imamo repliku poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala poštovani podpredsjedniče HS-a. Poštovani kolega Bulj, čudi me, recimo, da se niste sjetili da do 90.-tih godina kada ste spominjali Lagnjinčki bazen, ovaj bazen oko Solina, pa i o Plobest u Pločama, da se niste sjetili, recimo, da bivša država ništa nije radila po tome pitanju zaštita od azbestoze i određenih naknada vezanih za te ljude koji su se bavili time. Dakle, u modernoj RH se puno toga napravilo. Ovo što sada danas donosimo, ove izmjene dva Prijedloga Zakona, oni nemaju veze onom Zakonu vezano za obeštećenje radnika od profesionalnih izloženih azbestozi. Ovdje samo radimo da ne nastanu pravne praznine, da se ono što je vezano bilo za Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu ide u Hrvatski zavod za javno zdravstvo. O tome je riječ vezano za Prijedloge ovih Zakona, a o ovim drugim stvarima ću govoriti o pojedinačnim raspravama. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Ja se mogu složiti s vama, samo ne znam odakle vam ta, ovaj, da sam ja zaboravio kazat, tu su bile industrije na tome području gdje su ljudi radili u to vrijeme il mi implicirate možda nešto drugo, ja ne znam što ste s tim da sam ja nešto zaboravio namjerno. Činjenica da su ljudi na tome području radili, činjenica da je već 80.-tih godina trebalo zabraniti i potpisano je da se ne radi od azbesta cijevi u bivšoj državi, da se uopće ne koristi azbest. Al, međutim, on se je koristio i to je činjenica i činjenica da su isti ljudi živjeli na tome području, da će oboljeti isti ljudi. Znači, i u bivšoj Jugoslaviji su na tome području živjeli isti ljudi i sada. Ne govorim ja da je to krivnja nekog pojedinca, al je krivnja sustava ako mi obeštećene ne isplatimo, ako nismo odradili zaključke, a koja je država bila u ovome trenutku to je najmanje bitno. Činjenica je da su te industrije bile u tim bazenima, na tim područjima i da imamo sada posljedice. Imamo posljedice koje trebamo sanirati. A mi, mi smo ovdje ovlašteni Ministarstvo zdravlja da temeljem brojnih zaključaka koji se donese, ovdje je jedan od zaključaka koji je spomenut, bez obzira na [[Upadica: Hvala]] političku opciju da se ti ljudi obeštete, ne [[Upadica: Hvala]] samo radnici, nego svi na tome bazenu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačne rasprave, poštovanog zastupnika Miranda Mrsića.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče. Pa ova rasprava danas nije samo tehnička rasprava, nego je i rasprava o tome što će se dešavati sa azbestom u RH sa radnicima koji su bili izloženi azbestu i što će se događati sa svima onima koji bi trebali dobiti pravično obeštećenje za bolest koju su dobili, a za koju nisu sami krivi. Ja bih na početku svoje rasprave pročitao izjavu gospodina Tomislava Grgića iz Vranjica koji je vrlo jasno opisao što se događa sa ljudima koji su bili izloženi azbestu. Zna se točno tko je u Vranjicu slijedeći na redu za otići, simptomi se lako prepoznaju, odete u bolnicu, oni vam izvade vodu iz pluća, vratite se doma, ali ste svjesni da ste za pola godine gotovi. To nije lijepa smrt, to je umiranje u bolovima koje ne bih poželio nikome. Mirno će Grgić uz opasku da će toga biti još 20 godina. U EU procjenjuje se da će vrhunac oboljelih biti 2018.-oj, a u RH se azbest zabranio tek 2006.-te, pa ni to ne poštujemo. Potpuno uklanjanje azbesta iz RH bi trebao biti jedan od prioriteta svih Vlada i to je jedan od prioriteta EU, a uklanjanje azbesta iz RH nije samo fizičko uklanjanje, nego to je obrazovanje, informiranje, obuka za državne službenike, program za financiranje uklanjanja azbesta, aktivnost za podizanje svijesti o uklanjanju azbesta i proizvoda koji sadrže azbest. Također je nadzor nad učinkovitosti postojećih zakonskih propisa, procjenu izloženosti itd. I dan danas mnogi su radnici izloženi azbestu iako je formalno RH bi bila, trebala biti zemlja bez azbesta ili barem zemlja u koju se azbest ne uvozi. To se posebno događa u sektorima održavanja i dekontaminacije, ali potencijalno utječe na mnoga druga zanimanja kao što su krovopokrivači, električari, instalateri grijanja, radnici u reciklažnim tvrtkama, koordinatori zdravlja i zaštite na radu, inspektori rada i mnogi drugi. Zabrana azbesta u RH nije nešto što će dovesti do toga da azbest nestane iz RH. I ovo što sada Vlada radi ukidanjem Inspektorata rada, pripajanjem njega Ministarstvu rada i mirovinskog sustava, ukidanjem Zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu, pripajanjem Ministarstvu zdravlja, ukidanjem Zavoda za sigurnost na radu čini loše građanima u Hrvatskoj jer se azbest neće tako brzo uklanjati jer neće postojati mjesta gdje će se razmišljati o tome da bi trebalo u Hrvatskoj ukloniti azbest. I ne znam koji je razlog zašto Vlada tako silno želi ukinuti sve dobre agencije koje su u Hrvatskoj postojale? Jasno da postoje agencije koje treba ukinuti koje ništa ne rade, ali ovdje ukidamo nešto što je tekovina Europske unije. I ja se pitam, tko će i kako predstavljati Hrvatsku u Oshai dakle organizaciji za sigurnost na radu na razini Europske unije? Potpuno mi je jasno da i znam jer sam bio i ministar kakva je koordinacija među ministarstvima u redovitom radu, a pogotovo u ovom specifičnom dijelu koji su pokrivali ovi zakoni. I cilj da se potpuno ukloni azbest do 2032. godine sasvim sigurno da ovakav način neće biti ispunjen. Europa kaže da vrlo važnu ulogu u postizanju toga cilja može imati odbor viših inspektora rada i na nacionalnoj razini inspektora rada, pa evo ja postavljam pitanje. Kako će to funkcionirati kada inspektori rada umjesto da su u posebnom inspektoratu odu sada u jedan veliki državni inspektorat kojemu to neće biti primarno i neće biti primarni cilj? I nemojmo se … da u Hrvatskoj azbesta nema. I dan danas u ovom trenutku možda preko granice u Hrvatsku ulazi i azbest? I ako ste baš naumili da krov svoje kuće pokrijete salonitnim pločama, malo proguglajte preko interveta i naći ćete tvrtke koje će vam to vrlo legalno uvesti u Hrvatsku. Kada se pita Ministarstvo zdravlja jer sanitarna inspekcija bi trebala biti ta koja bi trebala biti brana ulasku azbesta u Hrvatskoj, oni će vam reći da u Hrvatsku azbest ne ulazi. Međutim, ako pogledate dokumente carine, onda ćete vidjeti da azbest u Hrvatsku i dan danas ulazi. Ne onoliko koliko je ulazio prije tamo negdje 2006. do 2010. kada je ulazilo preko 5 tisuća tona azbesta u Hrvatsku, bili smo … za azbest u Europsku uniju jer su svi iz Europske unije nama slali azbest, a onda smo mi to preprodavali negdje drugdje. I da napominjem što se sve dešavalo u Hrvatskoj u ovo vrijeme i mislim da je došlo vrijeme da se tome stane na kraj zbog onih koji su bili izloženi azbestu, zbog naših budućih generacija, zbog svih onih koji će u Hrvatskoj živjeti, ali i svi oni koji će možda doći u doticaj sa česticama azbesta i zbog toga dobiti malignu bolest. I nisu to samo problem radnici Vranjica, Klobesta, radnici koji rade u brodogradilištu. To su problemi koji su vezani i uz škole, vezani su uz zgrade jer ima puno zgrada i škola u Hrvatskoj u kojima ima azbesta i Hrvatska bi trebala na tome raditi puno, puno intenzivnije nego gurati glavu u pijesak. Što se u Hrvatskoj radilo? Podsjetimo se na 2007. godinu kada je u Mravincima u onu veliku jamu od lapora gdje se kopao lapor iskrcano negdje oko 20, 30 tona salonitnih ploča i onda je država 111 milijuna kuna potrošila na sanaciju toga. S time da su na tim nekim odlagalištima koji su sanirani smo napravili nogometna igrališta gdje nam se djeca igraju. Pa kada pitate stručnjake njima se digne kosa na glavi. Jer evo, državnom tajniku sam replicirao da odlaganje otpada nije trajno rješenje. Odlaganje salonita nije trajno rješenje. On se treba riješiti na drugi način. Treba se spaliti pirolizom ili na bilo koji drugi način maknuti iz Hrvatske. Da govorim o tome što je stečajni upravitelj Vranjica neposredno pred stečaj napravio kada je uvezao 900 tona azbesta u Hrvatsku. Sve su to stvari koje nas upućuju da treba u Hrvatskoj puno više koordinacije, puno više želje države da se riješi azbesta i puno više volje države da obešteti sve one koji su dobili bolest zbog toga što su bili izloženi azbestu. A što se tiče Europske unije, tu je bitno drugačije. Ona je 976. zabranila uvoz azbesta. Ali znate kako je kooperativna pohlepa, ponekad ne gleda na zdravlje ljudi, pa su u Švicarskoj njihovog milijardera i baruna iz Belgije osudili na 16 godina zatvora i 300 milijuna eura odštete koju su morali platiti obiteljima više od 2 tisuće oboljelih koji su radili u tvrtci Eternik. I umjesto da se povodimo s time, mi radimo danas jedan potez koji će dugoročno dovesti do toga da će ovaj problem azbesta čekati neku drugu administraciju koja će imati više volje da riješi problem azbesta u Hrvatskoj i da riješi problem radnika koji su dobili profesionalnu bolest zbog izlaganja azbestu [[Upadica Reiner: Hvala.]] Hvala lijepa.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Silvana Hrelje.
Poštovani kolega Mrsić, ja sam siguran da se ovdje suočavamo sa rezultatima naše neodgovornosti i aljkavosti i neodlučnosti da neki problem riješimo suglasan sam s vama ne da bi nam trebamo jedan hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost pri radu za eliminaciju azbesta iz života hrvatskih građana nego bi nam trebao jedan specijalistički tim koji bi sveobuhvatno rješavao problematiku azbesta od skidanja sa krovova do skladištenja, uništavanja azbesta da on nestane iz života hrvatskih građana. Jer dokle god postoji na krovovima dokle god sumnjamo da se uvozi da prolazi kroz hrvatsku da ga još uvijek netko negdje tajno ugrađuje u neki proizvod situacija je vrlo opasna i štetna za hrvatske građane. Mislim da ovaj problem zaslužuje puno puno veću pažnju nego koju mi poklanjamo ovom problemu.
Odgovor poštovanog zastupnika Mrsića.
Da apsolutno Hrvatska bi trebala imati ne samo tim nego bi na razini Vlade trebala biti volja da se to riješi. Mislim da bi u Saboru trebao biti jedan jedinstven zakon o azbestu gdje bi potpuno zakonodavno riješili problem zbrinjavanja azbesta. Ali ovo što sada Vlada redi sa spajanjem svih tih Agencija dovesti će do još većih problema. Evo upravo kad sam se pripremao za ovu raspravu mi je došla pod ruku jedan članak gdje su pitali mog prijatelja profesora Franju Plavšića vrhunskog toksikologa, koji je osnova Hrvatski zavod za toksikologiju. Koji se isto tako ukida i pripaja valjda Ministarstvu. Koji je rekao da evo kako se u hrvatsku mogao uvoziti jedan otrovan plin koji se zove fosfin koji je zabranjen u Europi i svugdje koji ubija sve živo zato što na granici jednostavno nije funkcionirala sanitarna inspekcija, a nije funkcionirao ni Zavod.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Mrsić slušam vas i gotovo ne mogu vjerovati. Ko da niste slušali gospodina Jovanovića. Mi smo 2014. godine tada sam bio predsjednik Odbora za zaštitu okoliša zajedno sa Odborom za zdravstvo propisali nekoliko Zaključaka, što i kako na koji način Vlada, tada Vlada, čiji ste vi bili ministar upravo za ovo zadužen trebala napraviti. To je bilo u ožujku 2014. Tamo na tom sastanku je bila nazočna vaša pomoćnica i ona je rekla da radite objedinjeni zakon kojega ste sad spomenuli, da bi ga trebala napraviti Vlada. Vi ste tada, vaša pomoćnica je rekla da radite objedinjeni zakon kojim ćete zakonom riješiti sva otvorena pitanja koja tište, muče ljude fi radnike koji su neposredno ili posredno izloženi utjecaju azbesta. I vi sada ovdje nama govorite o tome što bi trebala napraviti Vlada. Ovim se zakonom to neće riješiti. Vlada će napraviti zakon kojim će se definirati ostala ne riješena prava svih radnika koji su oštećeni i izloženi neposredno ili posredno azbestu.
Odgovor poštovanog zastupnika Mrsića.
Ovo se zove lopta na volej. Gospodine Bačiću Zakon o azbestu je izrađen u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava. Vaša ministrica Šikić nije napravila ništa. Zakon je tamo on je napisan i trebalo ga je pustiti u proceduru. Isto tako ni ministar Pavić nije ništa napravio po tom pitanju. Prema tome temeljem tog zaključka 2014. Ministarstvo rada i mirovinskog sustava je napravilo jedinstveni Zakon o azbestu zajedno u suradnji sa Ministarstvom zaštite okoliša. Zašto to ministrica Šikić i ministar Pavić još do sada nisu to morate pitati vašu administraciju. Ali prošli su već 4 ili skoro 5 godina od tada i bojim se da prozivate krivu osobu.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepo. Dakle evo , tehničke izmjene su potaknule dosta živu raspravu koja će biti nadam se korisna jer azbest ne poznaje stranačku pripadnost. Kao što sam rekao od 90-te do 2015. 1517 ljudi je obolilo od profesionalne bolesti vezane uz azbest, a od 2010. do 2015. 441 osoba je preminula. Ono što zabrinjava da broj oboljelih na 100 tisuća stanovnika raste, bio je 1,4 2011., pa 2 2013. nemam kasnije podatke. Bilo bi dobro ih znati tako da mislim da je važno da na temelju ove današnje rasprave što prije riješimo ove probleme koji su preostali a inače zanimljivo je da je 2017. broj oboljelih od profesionalnih bolesti bio najveći u Dubrovačko-neretvanskoj županiji u kojoj je najmanje azbesta zbrinuto u ovim godinama dok se još to sufinanciralo. Tako da je to isto jedna zanimljiva koincidencija.
Odgovor poštovanog zastupnika Mrsića.
Da mislim da ovo i drago je da smo mi sa ove strane pokrenuli danas diskusiju o azbestu jer je jasno da će vladajući ukinuti Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu koji je bio jedan od stožernih Zavoda koji se brinuo o zaštiti zdravlja radnika na radu, i da će time sniziti zaštitu zdravlja Hrvatskih radnika. I to je ono što ja ne razumijem, od početka od kad je još ministrica Dalić predstavila nacionalni plan reformi gdje je naletila iz nekih svojih razloga na Zakon o zaštiti na radu pa na sve ovo ostalo, ne gledajući druge probleme koje je trebalo riješiti u ekonomiji. I bojim se da ovim današnjim činom, ukidanjem Zavoda ćemo i ovaj dio staviti pod tepih i da Hrvatska neće biti 2032. zemlja bez azbest.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Saše Đuića.
Hvala lijepo. Kolega Mrsić kada pričamo o azbestu treba spomenuti još jednu stvar, a to je da je Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost do lipnja 2016. godine financirao odnosno sufinancirao zbrinjavanje otpada koji sadrži azbest. I 2016. godine u lipnju, dakle dolaskom ove Vlade je ta mjera privremeno obustavljena tako piše, privremeno. Pa je onda 2017. ponovo napisano da je privremeno obustavljena a to privremeno 2017. ponovno napisano da je privremeno obustavljena, a to privremeno traje i do dan danas, dakle, do 2016. godine je Fond, ali ajmo to reći onako da ljudi razumiju. Građani su besplatno mogli deponirati azbesti otpad, nakon 2016. odlukom ove Vlade, to više ne mogu raditi, nego ako žele deponirati azbestni otpad, za to moraju platiti i to sada imamo da ljudi taj azbest bez kontrole odlažu i u okoliš i gdje god stignu i to je još jedna dodatna ugroza zdravlja za koju su direktno krive su odluke ove Vlade.
Hvala, odgovor poštovanog zastupnika Mršića.
Da točno je, i to je na razini Europe je preporuka da se zbrinjavanje otpada azbesta ide se time da se ide kroz energetsku učinkovitost i kroz Fond za energetsku učinkovitost i da od 2016. 37 tisuća krovova koji su bili pokriveni salonitom je promijenjeno i za to je Fond isplatio 144 milijuna kuna i onda su rekli da više nemaju novaca i da jednostavno to neka radi svak tko hoće i kako hoće i ako čovjek hoće sam na vlastitu inicijativu promijeniti krov onda to mora sam platiti a odlaganje više nitko ne plaća, tako da nalazimo sada azbesta i po plažama i po jamama, posebno u Dalmaciji jer je tamo bila velika, tamo ima veliki broj krovova koji su pokriveni salonitom. I to je nešto što je evo Vlada HDZ-a i jedna i druga napravila hrvatskim građanima i vjerojatno je vrijeme da se stvari promijene.
Hvala. Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolega, evo potaknut vašim uvodnim izlaganjem gospodine državni tajniče, podsjetit ću da su ovdje i drugi kolege, kako u bivšem sazivu tako i u ovome zagovarali zapravo kroz decentralizaciju ukidanje pojedinih agencija, zapravo određene restrikcije, odnosno racionalizaciju kroz tijela državne uprave i danas kada nacionalni program u reformi za 2018. godinu govorimo o tom, odnosno o ukidanju pojedinih agencija gdje ima određenih paralelizama u državi, onda danas se zapravo čudimo i napadamo zbog čega donosimo ovaj zakon, odnosno ova dva zakona, u objedinjenoj raspravi po hitnom postupku, a te razloge ste zapravo i sami objasnili u svom uvodu zbog mogućih pravnih praznina koje bi mogle nastati, dakle ovdje se radi o tehničkim izmjenama obadva zakona. Dakle, sada se ukida Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu i ovo što se pripaja Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo. I sam sam prije 15-tak godina sudjelovao u pojedinim skupovima i raspravama vezano za azbestozu, posebice što je to bilo najaktualnije u Splitsko-dalmatinskoj županiji, dakle, Salonit u Vranjicu, Plovest u Pločama i o tome sam slušao i tužne priče o kojima su neki zastupnici ovdje govorili i činjenici zapravo što sam azbest, odnosno azbestoza čini po zdravlje ljudi u tim krajevima. Do 90-tih godina, odnosno 95. godine gotovo da nije bilo, gotovo da nije bilo ni jednog pravnog objekta ili javnih ustanova koji nisu u sebi imali ugrađeni azbest, od kuća, škola, vodovoda, a sama primjena azbesta bila je i u autoindustriji, u tekstilnoj industriji u brodogradnji, u knjižarama, dakle, on se kao materijal zbog široke primjene najviše koristio u građevinarstvu. Kažem, možda najviše u Dalmaciji, gotovo da nema kuće ili objekta koji nema azbest, odnosno salonitne ploče. Što se zapravo dogodilo i što se dogodilo nastankom moderne Hrvatske države i uviđajući ovaj problem Hrvatska država je zapravo ozbiljno prionula ovome problemu, sagledavajući sve činjenice, pa da ne ulazim u pojedinosti koje su se dogodile, spomenut ću da je kroz Agenciju za zaštitu okoliša, kroz Fond za zaštitu okoliša u kratkom vremenu promjenom više od 40 tisuća krovova i fasada. Nije to mali broj, on sigurno može biti viši, zato trebaju velika sredstva, dakle i samo uklanjanje i vezano za otpad od samog azbesta, ovo o čemu je govorio i kolega Mirando Mršić, naravno da treba vremena. Ja pretpostavljam i siguran sam recimo da na području Dalmacije, pogotovo u velikim gradovima još uvijek ima vodovodnih cijevi od azbesta, dakle da bismo samo to promijenili to iziskuje jedna velika i ogromna sredstva. Činjenica je također da je Hrvatska država i posebnim zakonom o mirovinama zapravo ovu grupu ljudi kategorizirala po mirovinama, posebnim propisima, dakle ljudi koji su zahvaćeni od azbestoze ili oboljeli od azbestoze su obuhvaćeni ovim posebnim zakonom. Ovo što smo danas čuli vezano za Povjerenstvo, ne treba zatvarati oči pred tim i kolega Bačić je rekao da su se dogodile zbog određenih stvari vezano za članove Povjerenstva, mislim da se i taj dio može što je moguće hitnije regulirati. Dakle, čulo se danas da se malo radilo na tome, a ja se usuđujem reći da se radilo jako puno. Je li to dovoljno i ljudi koji, pogotovo oni koji su oboljeli od azbestoze ili od karcinoma, mezotelijoma, činjenica je da i oni koji to ovo gledaju se možda neće složiti i oni bi htjeli da se te stvari ubrzaju, da se ti postupci ubrzaju, pogotovo vezano za Povjerenstvo. Rješavanje azbesta će biti toliko dugo dok se vjerujem, on ne svede na najmanju moguću mjeru, neće sigurno prestati njegova proizvodnja i u državama koje su u okruženju Republike Hrvatske, da ne govorim o nekim drugim državama koje su proizvodile azbest. Također analizama koje su dolazile iz Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo, Hrvatski zavod za javno zdravstvo i sam kaže i priznaje da je bio recimo u periodu od 2010. do 2015. godine oboljelo negdje oko 336 osoba. Dakle, nitko ne taji nikakve podatke jer se zapravo želi senzibilizirati javnost, a kroz Hrvatski sabor se zapravo želi kroz određene zakone pomoći tim ljudima rekao bih za njih u teškim trenucima. Ono što još želim naglasiti, a to je da se, to sam rekao u jednoj replici da se zapravo stvara jedna skepsa da one stvari koje radi Hrvatski zavod neće moći preuzeti Hrvatski zavod za javno zdravstvo. I državni tajnik je, vi ste zapravo u svom uvodu rekli da djelatnici i ljudi koji su radili u Hrvatskom zavodu neće izgubiti taj posao, već će oni sada u novim okolnostima zapravo preuzeti taj posao odnosno nastaviti dalje raditi na tom problemu vezano za azbest odnosno za azbestozu. Još sam dužan možda reći da što se tiče Zakona o obeštećenju radnika profesionalno izloženih od azbestoze da se i na tome dosta radilo i mislim da jedan veliki dio ljudi koji su obuhvaćeni azbestozom je bio obuhvaćen i tim zakonom i da je kroz povjerenstvo došlo do određenog broja obeštećenja. Još možda za sami kraj vezano za otpad odnosno kroz zaštitu okoliša, Fond za zaštitu okoliša, činjenica je i ovo što je rekao gospodin Đujić složio bih se s tim, mi smo to upozoravali i na odboru da bismo trebali zapravo razmisliti još jednom o tome da se taj otpad može odlagati na posebnim odlagalištima bez naknade a sve u cilju zaštite i okoliša, a i ljudi vezano za azbestozu. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Miranda Mrsića.
Hvala lijepo. Replika na prijašnji stav gospodina Babića da bivša država nije zabranila upotrebu azbesta ne treba se vraćati tako daleko u prošlost i misliti da u prošlosti je sve bilo loše. Bivša država je 1974. zabranila upotrebu azbesta u tada bivšoj državi, ali na žalost Republika Hrvatska 1990. kada je preuzimala pravnu stečevinu nije preuzela tu zabranu upotrebe azbesta u Hrvatskoj i do 2006. godine se azbest legalno upotrebljavao u Hrvatskoj i uvozio se uglavnom iz Rusije u kutijama na kojima je bila jedna velika mrtvačka glava i pisalo je otrov. Ono što bi trebalo gledati u budućnost je kako u Hrvatskoj riješiti problem, posebno u Dalmaciji gdje je puno krovova pokriveno salonitom.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Babića.
Poštovani kolega Mrsiću ja sam s pozornošću slušao vašu raspravu vezano za ovu objedinjenu raspravu i za ova oba dva zakona. Naravno vi ste rekli samo da se ovdje ne radi samo o tehničkim promjenama, već izmjenama, već da treba o ovom problemu govoriti, da ga treba ponovno aktualizirati. Ja sam samo htio reći da do 90-te odnosno do 95. godine kada se azbest koristio u jednoj širokoj primjeni pogotovo u građevinarstvu, da se tada manje govorilo o tome. Nije to bio samo slučaj Hrvatske, već i drugih zemalja u našem okruženju. Nastankom moderne Hrvatske države se učinilo maksimalno tada u tim okolnostima zapravo da bi se zaštitilo same ljude izložene azbestozi s jedne strane, s druge strane da bi se zabranila uporaba azbesta. Vi ste rekli u vašoj raspravi da se i danas može doći do onih ljudi koji nabavljaju azbest. Ako je tome tako to treba prijaviti, ali koliko zakon je to u Republici Hrvatskoj zabranio i poštujući direktive Europske unije u Europskom Vijeću.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Babić dobro da ste spomenuli da postoji niz proizvoda u kojima se nalazi azbest. I on je u ovom trenutku suugrađen bilo u vodovodu, bilo u domaćinstvu, bilo u stambenim objektima, zgradama. I ono što ste vi na kraju vaše rasprave naglasiti, to trebaju posebno predstavnici Ministarstva znati, problem je uklanjanja tih. Nije problem, azbest nije opasan dok je on sada u funkciji bilo da se radi o pločama, bilo da se radi o vodovodu. Ali onog trenutka kada ga nastojimo ukloniti, kada dolazi do njegovog fizičkog kidanja, komadanja, kada on dolazi u zrak, onda je opasan. I ministarstvo i fond mora sve učiniti da se vrati ona odredba da se omogućiti, čak da se potiče pravilno zbrinjavanje tog materijala, a radnicima koji rade s tim azbestom moraju biti upućeni, moraju znati i naravno da trebaju obeštetiti, jer mnogi od njih nisu ni bili svjesni kolika je opasnost za njihovo zdravlje.
Hvala lijepo. Sada ćemo čuti odgovor na repliku poštovanog zastupnika Babića.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega Žagar, pa i mi kao saborski zastupnici zapravo sudjelujemo u kreiranju javnog mijenja i kroz ovih 20-tak godina u mnogim županijama u Republici Hrvatskoj na poticaj jedinica lokalne samouprave, regionalne samouprave, samog ministarstva, Fonda za zaštitu okoliša, same agencije učinilo se jako puno na zbrinjavanju azbesta odnosno na otpadima. Isto tako i kod promjene krovova i fasada kuća, rekao sam da je preko 40 tisuća promijenjeno. Dakle, ono što ne treba raditi je možda po meni sijati paniku da se sada jer kada pogledate studije onda ćete vidjeti da i samo udisanje azbesta nije zdravo, nije poželjno. Kolega Jovanović je rekao da ondje gdje nije bilo azbesta recimo u Dubrovačko-neretvanskoj županiji su rezultati pokazali da sada ima najviše profesionalnih oboljenja [[Upadica Reiner: Hvala.]] Ali na nama je da radimo na toj edukaciji.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Bačića.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Babiću dobro je da ste napomenuli, mislim da ste jedini u ovoj raspravi spomenuli a to je Zakon i posebni propisi i pravo na mirovinu. Pošto dolazite de facto iz tog sustava, je li istina, nisam stigao pitati državnog tajnika, da po sadašnjim propisima posebice, posebnim propisima pravo na mirovinu jedino mogu dobiti znači de facto radnici koji dolaze iz Salonita, nitko okolo tko je vezan za azbest, a znamo da je puno širi krug. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Babića.
Dakle evo vi ste kolega Bačić odgovorili nešto što bih ja sad trebao ponoviti, da se nije pružilo dovoljno pozornosti vezano za radnike koji su radili s azbestom, da se o tome nije govorilo u javnosti, da se nije stvarala društvena klima ne bi niti došlo zapravo do toga da oni po posebnim uvjetima primaju mirovinu. Dakle mi kada smo razgovarali vezano za sam zakon o mirovinskom osiguranju onda smo nabrojali onih 17 kategorija mirovina po posebnim uvjetima, jedna od tih je vezana za radnike, djelatnike koji su imali doticaja vezano s azbestom. Dakle, oni su vezani za Zakon o posebnim mirovinama, prema Zakonu o mirovinskom osiguranju Republike Hrvatske i po tim posebnim propisima dobivaju mirovine. Hvala.
Hvala lijepa, sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Ante Bačića.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pred nama je danas objedinjena rasprava vezano za izmjene zakona o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu i sama izmjena zakona, tj. izmjene i dopune zakona o obaveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženih azbestu. Oba zakona imaju kratke i male izmjene vezane čisto tehničke naravi, ali kao što je evo i rasprava krenula vidjeli smo da ovo pitanje itekako šire, itekako utječe na cijelu Republiku Hrvatsku, na sve dijelove, ali evo posebice ću se osvrnuti na područje Dalmacije, Splitsko-dalmatinske županije, evo i konkretno Salonita i Vranjica, koji je možda najteže pogođen ovom problematikom i problematikom općenito azbesta kao otrovnog materijala. Ovim zakonima rješavaju se pitanja i radnika koji su profesionalno bili u kontaktu sa samim azbestom, njihovih odštetnih zahtjeva, samih postupaka i tijela nadležnih za rješavanje tih zahtjeva, dok drugim zakonom se propisuje i određuje način praćenja samog zdravstvenog stanja radnika izloženih azbestom i glavna je ta novina, vezano i za odluku Vlade Republike Hrvatske o zaključku vezanom za smanjenje broja agencija, zavoda, fondova i trgovačkih društva iz kolovoza 2018. i temeljem nacionalnog programa reformi iz 2018. utvrđeno da Hrvatski zavod za javno zdravstvo preuzima upravo poslove obavljanja Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu. To su novine koje se usklađuju sada u ova oba prijedloga izmjena i dopuna zakona, koliko će to dobroga donijeti, vidjet ćemo, vjerujem da kada bude pod jednom krovnom institucijom sve vezano za odštete radnika vezano za azbestozu i za rukovanje s azbestom, mislim da ćemo u sljedećem razdoblju definitivno polučiti određene kvalitetne rezultate. Dugo smo ovdje polemizirali, bilo je dosta priča vezano za Povjerenstvo za rješavanje samih odštetnih zahtjeva iz članaka 2. i 3. ovoga Zakona, koje osniva sama Vlada Republike Hrvatske, vidjeli smo u zadnjih godinu i pol dana, Povjerenstvo je bilo u određenim problemima, jer se sastoji od članova iz različitih ministarstva, došlo je do, kako sam bio u kontaktu s nekim kolega i iz Udruga koje su surađivale s tim Povjerenstvom i bivših radnika iz Salonita i općenito oboljelih od azbestoze, Povjerenstvo radi pojedinih članova koji su išli u mirovini ili promijenili svoj radni status, već godini pol dana nema kvorum za svoje djelovanje, tako da prvi i glavni apel ne samo Ministarstvu zdravlja nego Ministarstvu rada i ostalim uključenim u sam rad Povjerenstva je da se što prije oforme, ne samo oforme da se što prije popune sa dodatnim članovima i da krene u rješavanje odštetnih zahtjeva preostalih radnika. To je glavna nekako zamjerka i samih Udruga koje su vezane za radnike koji su oboljeli od same azbestoze i poslije vezanih bolesti, što se poslije pretvori i u sam rak pluća, mezatelijon i mnoge druge komplikacije, od koje poslije nažalost ti isti i umiru. Moramo se vratiti malo u povijest, spomenuli smo ovdje 2007. godinu kada se počelo rješavati pitanje azbesta i samo uklanjanje na području i Vranjica u Kavama, ali i moramo se vratiti u povijest kada u nekim prijašnjim ministarstvima je započela raditi jedna radna skupina koja je trebala riješiti zapravo paket zakona koji bi riješili probleme svih bivših radnika i Salonita i ostalih tvornica, ali riješiti pitanja oboljelih od azbestoze, koji su evo mislim i u doba kolege Mrsića su se taman tad oformili, nisu puno tada sa navedenim ministarstvom napredovali, poslije su nastavili rad i ostalim ministarstvima i evo do dana današnjega oni su već tada u kratko vrijeme ponudili rješenje i prijedloge svojih zakona, a to su novi prijedlog zakona o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu, zakon o obeštećenju radnika trgovačkog društva Salonit d.d. u stečaju i Zakon o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženo azbestu. Nažalost do dana današnjega taj paket zakona nije u punom poduhvatu stupio na snagu i s time nismo riješili cijeli problem azbestoze i radnika koji imaju pravo i na odštete, sutra i mirovine i sve što ih pripada. Nažalost, koliko i samo povjerenstvo ne funkcionira i koliko se nisu riješile određeni slučajevi zdravstveno stanje rapidno se i mijenja kod ljudi koji su oboljeli od azbestoze tako da dosta je ljudi u međuvremenu umrlo. Evo čuli smo da je 2018. godina u Europskoj uniji da je po statistički trebala biti, a to ćemo vidjeti na koncu godinu gdje se najviše posljedica same azbestoze javlja tj. gdje bi posljedica mogla biti najvećeg broja umrlih. Ali moramo i otvoriti to pitanje i dobro je da u ovom dijelu rasprave postoje određeni konsenzus svih ovdje stranaka i svih koji su sudjelovali u raspravi, a to je da je azbest svuda oko nas. Vidimo posebice i u naseljima poput Jaruna koji su izgrađeni od azbestnih ploča. Da ne spominjem područje moga Splita i Solina i cijele Splitsko-dalmatinske županije. Evo konkretno ja sam cijeli život živio na rubnom dijelu Splita, pod navodnike u istočnim Kotarevima Ravne Njive koje su evo do prije nekoliko godina bile de facto skladišni prostor za azbestne cijevi koje su stajale na vjetrometini, pokrivali su nekoliko kvartova u Gradu Splitu, u samom rubnom dijelu Grada Splita, da ne spominjemo rubni dio Grada Solina, a i sami Vranjic što je sve prošao i što sve i dan danas prolazi vezano za ostatke samog azbestnog materijala. Šokantan je podatak da i danas određeni cjevovodi po Dalmaciji sadrže azbestni materijal. Da ne spominjemo krovove, fasade i sve što se koristilo kao izolatori, a znamo da je azbest dugo godina bio kvalitetan i jako preporučljiv izolator posebice vezano za struju. Tako da je u sadašnjim zgradama koje su građene 50-tih i 60-tih, 70-tih imate poviše onih osigurača azbestnu ploču koja štiti od struje. Moramo i napomenuti da smo država posebice u Dalmaciji koja Republika Hrvatska koja imamo preko, između 2500 i 3000 novooboljelih od raka pluća. Ne možemo naravno sve okriviti azbest, ali jedan dio u Dalmaciji definitivno i uz pušenje i druge rizike moramo uzeti faktor da je tu azbest dosta pridonio, jer je čudno da smo u vrhu Europske unije upravo po takvim oboljenjima kao što je rak pluća, rak želuca, rak debelog crijeva, što kada uvežemo sve ove faktore, kada uvežemo koliko još azbestnog materijala je na našim područjima definitivno možemo se zapitati i koliki je postotak oboljenja upravo vezano za to. Dobro je da postoji određeni konsenzus zato što za sada rješavamo i nismo riješili do kraja ono što se kaže profesionalno azbestozu. Znači ima još iako u onim kratkim zakonom se riješilo bivše radnike salonita, ostalo je mislim negdje oko 42 radnika salonita koji iz određenih razloga nisu još obeštećeni i 100 radnika u samim pločama. Ali moramo otvoriti temu i komunalne i domicilne azbestoze, a to su ljudi koji su živjeli u područjima gdje su bile tvornice azbesta, koji su živjeli u kvartovima, u mjestima oko gradova koji su bili podložni samo po količini vjetra, zraka da te čestice dođu do njih, tako da definitivno to je tema koju bi morali 2019. dodatno otvoriti. I normalno, odlaganje samoga azbesta ukinuti to financiranje fizičkim osobama uklanjanje azbesta i potencijalno smo otvorili mogući rast novih divljih odlagališta. Znači 2019. godina nam mora definitivno biti godina početka rješavanja svih tih propisa. Da ne spominjemo Europsku uniju, fondove, energetsku učinkovitost gdje možemo riješiti veliki problem naše infrastrukture koja je obložena azbestom. Ali apeliram, evo i Ministarstvu zdravlja ali tu bi trebalo definitivno sjediti i još nekoliko ministarstava da se krene u povjerenstvo jako raditi da se oformi ponovno radna skupina i zahvaljujem na svim podacima i Udruzi … azbesta, kolegi Mandiću iz Vranjica [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] Hvala.
Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Ante Babića.
Poštovani gospodine Hrvatskoga sabora, samo da ne bude nedoumice vezano sa ovim povjerenstvom. Nešto sam sada provjeravao. Dakle, povjerenstvo zbog određenih objektivnih okolnosti ne radi. Međutim, što se samih građana tiče, dakle sva njihova prava i obaveze koje proizlaze iz toga su vezana, traju od zahtjeva podnesenih povjerenstvu. Dakle, sva prava. Oni neće izgubiti ta prava i vjerujem da to treba sada ponovno naglasiti da ne bude nedoumica je li i hoće li ih izgubiti zbog toga što povjerenstvo privremeno ne radi ili je obustavljeno zbog objektivnih razloga. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Bačića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega slažem se s vama. Povjerenstvo nije problem. Svatko tko je podnio odštetni zahtjev ima pravo. Bit će obeštećen. Ali je jedino problem što evo vidimo i po statistici 2018. godina kada krene azbestoza u određene tipove drugih oboljenja da ne spominjem rak pluća to krene brzo i ljudi rapidno umiru. Zato je bitno da da povjerenstvo u kontinuitetu radi, da nema odmaka i da nema nikakvih stanki, nego da se to rješava u određenom kontinuitetu. Hvala.
Hvala lijepo. Posljednja pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Ivana Ćelića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, rijetke su prigode u ove dvije godine moga saborskog mandata da se o zdravstvenim zakonima raspravlja u neko pristojno vrijeme. Danas smo čuli puno toga o azbestu iz različitih područja, pa je bilo pitanje i zaštite okoliša, i pitanje radnih prava. Ali ja mislim da ipak ovdje vrijedi govoriti više iz nekakvog rakursa zdravstva. Dakle, dva su zakona. Jedan se tiče obeštećenja radnika profesionalno izloženih azbestu, a drugi se tiče pitanja obveznog zdravstvenog nadzora radnika koji su profesionalno izloženi azbestu. Ako uzmemo u obzir činjenicu da prema podacima koje smo dobili iz Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo, godišnje 70 do 80 ljudi umre zbog posljedica izloženosti azbestu onda svakako ova tema zaslužuje pozornost tim više što je broj oboljelih u porastu od 2007. godine već smo čuli dakle da je razvoj bolesti povezan i sa azbestom dugotrajan i ponekad je potrebno 10 do 20 godina da se bolest razvija. Znakovi raka povezani s azbestom čak i nakon 40 godina tako da će se dugo raspravljati o ovoj temi u Republici Hrvatskoj bez obzira što je upotreba azbesta u Rh zabranjena od 2006. godine. Ovdje bih se osvrnuo na direktive Vijeća Europske unije dakle prva direktiva je bila 1983. i ona je vezana uz zaštitu radnika od rizika povezanih s izlaganjem azbestu. Bilo je nekoliko izmjena te direktive iz 1983. i onda je izglasana kodificirana verzija direktive iz 2009. godine koja se odnosi na to područje i koja je implementirana u Zakon o obveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženih azbestu. Dakle imali smo incidenciju 2011. 1,4 na 100 tisuća stanovnika u RH sada je ta brojka 2 na 100 tisuća i dakle osim već prije spomenutog trajnog oštećenja pluća, dakle azbestoze i mezotelijoma od čega na žalost oboljeli najčešće umiru recentna medicinska istraživanja govore i o raku pluća i o raku probavnih organa povezanih sa izlaganjem azbestu. Postoje dakle i praktične preporuke za kliničku procjenu radnika i ono što se navodi dakle i što omogućava da stručna tijela donesu preporuke dakle to je u cilju ranog otkrivanja bolesti povezanih sa azbestom s obzirom na najnovija medicinska znanja treba utvrditi praktične preporuke u vezi sa kliničkim nadzorom izloženih radnika i tu se onda isto tako u prilogu direktive Vijeća Europske unije iz 2009. točno specificira što je u ingerenciji medicine rada i ukoliko postoje određeni prediktori što je potrebno raditi sa daljnjim pretragama pulmološkim i citološkim kako bi se rano otkrila bolest i omogućila bolja kvaliteta života osobama koje su bile profesionalno izložene azbestu. Već sam dakle spomenuo da je broj prijavljenih u porastu nekako od 2007. godine i s obzirom da ja potječem iz doline Neretve u svojoj blizini sam imao ljude koji su bolovali od azbestoze, još uvijek dakle osim azbesta, donosno Plobesta Ploče i Salonita u Vranjicu tu je isto postojala problematika i u brodogradilištima prije svega u Brodosplitu i Uljaniku gdje se azbest koristio za brtvljenje cijevi odnosno bojlera, tako da je tu još jedna posebna senzibilizacija za ovu tematiku. Mislim na kraju, dakle, sa Zaključkom Vlade RH vezano za nacionalni plan reformi i pripajanja Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo koje vodi registar profesionalnih bolesti mislim da kvaliteta rada vezano za ovu problematiku ni u kojem trenutku neće biti umanjena što je i državni tajnik dr. Plazonić istaknuo, jer ti eksperti ti stručnjaci koji su radili u Hrvatskom zavodu za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu nastaviti će raditi samo u instituciji koja se zove Hrvatski zavod za javno zdravstvo. Hvala.
Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Ivana Kirina.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, uvaženi zastupniče Ćeliću molim vas, dakle upotreba proizvoda i azbesta od 2006. godine je zabranjena u Hrvatskoj. Dakle koga bi trebalo poslije toga sankcionirati, da li one tvrtke i gospodarske subjekte koji koriste azbest ili nekog drugog poslije 2006. godine?
Odgovor poštovanog zastupnika Čelića.
Sa Direktivom iz 1999. zabranjena je primjena azbesta od 1. 1. 2005. u Europskoj uniji, mi u to vrijem nismo bili Europske unija pa je to kod nas postalo primjenjivo od 2006. godine. Vi ste već i prije spominjali, dakle, ja bih ovdje posebno naglasio pitanje javnih ustanova, škola, bolnica koje su prekrivene sa salonitnim pločama i uloge odgovarajućih tijela i pitanje energetske obnove i svega onoga što bi trebalo raditi da se to ukloni premda znamo, dakle, da azbest faktički nije štetan dok ga se ne dira. Mislim da tu što se tiče ovog vašeg pitanja nadležne inspekcije trebaju djelovati i kad se vidi da se koristi azbest nešto na novo onda to treba najoštrije sankcionirati.
Hvala lijepa. Sad će završno nešto reći u ime predlagatelja poštovani državni tajnik Plazonić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pošto je ova objedinjena rasprava bila itekako objedinjena i široka , ja ću pokušati biti vrlo, vrlo kratak. Ja bih volio da neke nesuglasice i nekakve krive interpretacije ne otiđu u javnost a da ih ne uspijem objasniti onakvima kakve one faktički jesu. Dakle, ovaj tehnički dio izmjena i dopuna ovoga Zakona radi toga što se zbog racionalizacije Zavoda u našoj državi zbog odluke Vlade RH ništa ne ukida jedino se vrši reorganizacija službe na način da svi oni izvršitelji ostaju i dalje izvršitelji ali se rukovodstveni dio na neki način mora racionalizirati. To je znači prvo i osnovno. Ništa pod milim Bogom mi ne ukidamo. Pa tako ni ove postojeće sada Zakone, koji po novom će zakona doći u sastave drugih Zavoda. To je prvo i osnovno. Drugo, ovo su zakoni koji govore o nečemu s čim smo mi u Ministarstvu zdravstva itekako svjesni, a to je pitanje azbestoze i azbestoze kao jedne potencijalne prekanceroze. Ovdje je dosta bilo, ja bi rekao ovako, diskusija koje su zbunjujuće za naše slušatelje i gledatelje i naš narod, nije niti vodovodna cijev niti salonitka sama po sebi kancerogena, ona postaje kancerogena u nekim drugim uvjetima, to je prva i osnovna stvar, a druga stvar, ne oboli svaki čovjek koji je došao u kontakt sa azbestom od karcinoma, to bi bilo jako jako loše kad bi to tako bilo. Znači o tome kakav je medicinski aspekt azbesta po pitanju njegovih kancerogenih efekata, reaktivnosti organizma itd., to su stručni dijelovi koji bi ja mogao razgovarati s onima koji se od prilike razumiju u sam medicinski aspekt a ne ovaj zakonodavni okvir. Zakonodavni okvir ovdje govori da će posebna pažnja obratiti ljudima koji dolaze u kontakt i koji su profesionalno izloženi azbestu, upravo zbog toga da se na vrijeme prepozna i započne sa daljom dijagnostikom u smislu sprječavanja razvoja eventualnih malignih oboljenja u stadijima u kojima se na njega više ne može adekvatno intervenirati. U kontekstu toga je i naš nacionalni plan za prevenciju liječenja karcinoma pluća, gdje će upravo rizične skupine biti prvenstveno obrađene sa ovim našim preventivnim programima. S druge strane, ono što smatram da je jako jako važno, a kako kažu povjerenje za azbest, povjerenje za azbest kao takvo ne postoji, koliko ja znam postoji, i to piše u ovom zakonu, Povjerenstvo za rješavanje odštetnih zahtjeva. To Povjerenstvo za rješavanje odštetnih zahtjeva osniva Vlada Republike Hrvatske, a sastoji se, evo moram to pročitati od 9 članova, čine ga predstavnici ministarstva nadležnog za gospodarstvo, zdravstvo, financije, nadležnog za pravosuđe, predstavnik Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu, predstavnik Hrvatskog zavoda za zdravstvenog osiguranje, predstavnik Udruga radnika oboljelih od profesionalnih bolesti, uzrokovanih azbestom i dva predstavnika Sindikata. Prema tome, to je to Povjerenstvo koje će sada biti osnovano i koje će sada pod hitno sve odštetne zahtjeve uzeti u razmatranje i što je moguće prije ih riješiti. Evo toliko za sada, hvala vam lijepa i ja mislim da je s ovim dosta toga pojašnjeno.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ovoj točci, a glasovat ćemo o njoj kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o obeštećenju radnika, profesionalno izloženih azbestu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 467, predlagatelj je Vlada RH a rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obeštećenju radnika, profesionalno izloženih azbestu. Glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 97 za, 2 suzdržana i 2 protiv, donijet zakon o izmjeni Zakona o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu.
Sada ćemo nastaviti sa našim točkama kako smo se jutros usuglasili. Sada ćemo provesti objedinjenu raspravu sljedećih 5 točaka: - Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 500; - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o akvakulturi, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 501; - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o drvenastim kulturama kratkih ophodnji, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 502; - Konačni prijedlog zakona o Hrvatskoj agenciji za poljoprivredu i hranu, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 503; - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o zaštiti biljnih sorti, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 504; Predlagatelj akata je Vlada RH-a na temelju članka 85. Ustava RH-a i članak 172. i 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom utvrđivanja Dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovi zakonski prijedlozi rasprave po hitno postupku. Sukladno čl. 204 Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje. Da. Poštovana državna tajnica u Ministarstvu poljoprivrede gospođa Marija Vučković. Izvolite
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjena gospodo saborski zastupnici, Vlada RH sukladno Nacionalnom programu reformi i Mjeri 133 racionalizacija pravnih osoba s javnim ovlastima u kolovozu 2018. godine donijela je Zaključak kojim se prihvaća prijedlog smanjenja broja Agencija, Zavoda, Zaklada, Instituta, Fondova, trgovačkih društava i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. U dijelu koji se odnosi na Ministarstvo poljoprivrede potrebno je izmijeniti, odnosno donijeti nove zakonske propise te ovim Vlada RH predlaže 5 zakonskih prijedloga koji se odnose na provođenje i racionalizacije unutar djelokruga Ministarstva poljoprivrede. Zakonom o prestanku važenja Zakona o hrvatskoj poljoprivrednoj šumarskoj savjetodavnoj službi propisuje se prestanak rada Hrvatske poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe a njezine zaposlenike, poslove, ukupnu imovinu, financijske obveze, opremu, sredstva za rad, pismohranu i drugu dokumentaciju preuzima Ministarstvo poljoprivrede. Preuzimanjem ovih poslova u Ministarstvu poljoprivrede osiguravaju se određene direktne uštede u Državni proračun, a Ministarstvo poljoprivrede preuzima svih 306 zaposlenika Hrvatske poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe. Zakonom o izmjenama Zakona o akvakulturi usklađuje se sa Zakonom o ukidanju Hrvatske poljoprivredne, o prestanku važenja Hrvatske poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe budući da je Zakonom o akvakulturi propisano da javnu savjetodavnu djelatnost i stručne poslove osposobljavanja za obavljanje djelatnosti akvakulture kao javnu ovlast provodi Hrvatska poljoprivredna šumarska savjetodavna služba. Ovom izmjenom predviđeno je da takve poslove preuzima Ministarstvo poljoprivrede. Zakonom o izmjenama Zakona o drvenastim kulturama kratkih ophodnji mijenja se dio koji se odnosi na stručni nadzor proizvodnje biomase iz drvenastih kultura kratkih ophodnji koje je do sada obavljala Hrvatska poljoprivredno-šumarska savjetodavna služba, a koja se sukladno Zaključku Vlade planira ukinuti te ove poslove stručnog nadzora preuzeti će Ministarstvo poljoprivrede. Donošenjem Zakona o hrvatskoj agenciji za poljoprivredu i hranu; Hrvatski centar za poljoprivredu, hranu i selo mijenja naziv, postaje Hrvatska agencija za poljoprivredu i hranu, a njemu se pripajaju u cijelosti Hrvatska agencija za hranu i dio Hrvatske poljoprivredne agencije. Navedenim Zakonom propisano je da preostali dio Hrvatske poljoprivredne agencije odnosno 86 zaposlenika preuzima Ministarstvo poljoprivrede i ovim ukidanjem osigurat će se određene direktne uštede u Državnom proračunu koje se odnose prije svega na plaće ravnatelja, zamjenika ravnatelja, pripadajuće materijalne troškove i promjenu statusa javnih u državne službenike. Na kraju Zakonom o izmjenama Zakona o zaštiti biljnih sorti obuhvaćene su odredbe koje se odnose na promjenu naziva Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo u hrvatsku agenciju za poljoprivredu i hranu koja obavlja, koja preuzima nadležnost u postupku zaštite sorti poljoprivrednog bilja, postupak stjecanja oplemenjivačkog prava i zaštitu nositelja oplemenjivačkog prava. Ukupne direktne uštede koje se predviđaju ovim zakonom sukladno procjeni fiskalnih učinaka iznose 1 270 000 kuna. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Poštovanog zastupnika Josipa Križanića najprije. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice s obzirom da ovim spajanjem Agencija se ukida savjetodavna služba postoji bojazan u javnosti da teren više neće biti pokrit na onakav način kakav je do sada. A znamo da je djelovanje savjetodavne službe od presudne važnosti za mlade poljoprivrednike posebice OPG-ove. Nadalje s obzirom da je ova služba bila zadužena za povlačenje sredstava iz Europske unije zanima me kako će to biti regulirano ubuduće te da li će ove poslove vezano uz povlačenje sredstava ubuduće biti novo opterećenje za proračun. Hvala lijepa.
Odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine zastupniče što se tiče mreže savjetodavne službe ona će ostati na terenu kao i do sada sa 129 ureda je bilo, 129 ureda će ostati i vjerujemo da će se savjetnici koncentrirati na sektorsku pomoć poljoprivrednim gospodarstvima upravo na način na koji treba, a da će horizontalne poslove odgovarajuće i racionalno obavljati Ministarstvo poljoprivrede. Što se tiče korištenja sredstava Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj Hrvatska poljoprivredno-šumarska savjetodavna služna doista je korisnik ovlašten i to operacija iz mjere 1. i 2. Programa ruralnog razvoja, on će se koristiti i dalje. Neće nastati opterećenje za Državni proračun, u tijeku su izmjene Programa ruralnog razvoja kojim će se omogućiti korištenje ovih sredstava za pomoć svim poljoprivrednicima i za stručno osposobljavanje od strane Ministarstva poljoprivrede, posebne Uprave.
Hvala lijepo. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika gospodina Tomislava Lipošćaka.
Zahvaljujem potpredsjedniče, uvažena državna tajnice sa suradnicima. Pa evo, osvrnuo bih se ukratko samo na ovaj dio zakona o hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi. Naime same poljoprivredne savjetodavne službe bitan su čimbenik u postizanju svih onih strateških ciljeva i u poljoprivredi, šumarstvu i ribarstvu zapravo u svim državama Europske unije, a same poljoprivredne stanice znamo da imaju praksu odnosno tradiciju još iz vremena iza 2. svjetskog rata, tako i šumarska savjetodavna služba iz 2000.-tih godina i kada smo u ovom visokom domu a mislim da je to bilo u rujnu 2017. godine raspravljali o hrvatskoj poljoprivrednoj šumarskoj savjetodavnoj službi, tada smo rekli i naglasili da je bolje upravljanje i veća efikasnost u korištenju financijskih sredstava konačni cilj ovoga sustava. Smatram da ako ćemo upravo ovim promjenama ići u tom smjeru i na korist šumoposjednika, poljoprivrednika i ribara, spominjali ste i direktne uštede uz zadržavanje svih zaposlenih, zanima me možemo li očekivati da ćemo te direktne uštede moću preusmjeriti upravo krajnjim korisnicima, šumoposjednicima, poljoprivrednicima i ribarima.
Hvala, odgovor poštovane državne tajnice. Izvolite.
Sve što Ministarstvo poljoprivrede čini usmjereno je cilju ostvarivanju koristi za hrvatske poljoprivrednike, hrvatske ribare i hrvatske šumoposjednike. Što se tiče ove direktne uštede koja je projicirana za sada, a iznosi milijun i 270 tisuća kuna, mi vjerujemo da će na kraju uštede biti veće, riječ je o direktnim uštedama koje sada možemo realno procijeniti na temelju postupka procjene fiskalnih učinaka. Mi vjerujemo da će uštede biti veće, a samim državnim potporama, potporama malim vrijednostima i promjenama programa ruralnoga razvoja svim onim što se čini direktnim plaćanjem, mi nastojimo puno veći iznos od tako predviđenih ušteda usmjeriti dodatno u korist malih poljoprivrednika, većih poljoprivrednika, ribara i šumoposjednika.
Hvala, želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Nastojat ću kratko u raspravi reći ono što smatramo da je bitno a vezano uz donošenje ovoga Zakona i u tom smjeru trebali li podržati ovaj zakonski prijedlog ili ne. Dakle, prije svega kad razgovaramo o ustrojstvu nekog sustava, a Ministarstvo je sigurno jedan ogroman sustav, pa nije nelogično da je i smisao bio osnivanje Agencije ili poslovnica upravo u rasterećenju tako velikog sustava ili bolje podjele nadležnosti ili rada, efikasnosti rada. Tako se valjda razmišljalo kad se osnivalo, kad su se osnivale agencije. Istina, ta je agencija bila prema onome što možemo vidjeti, vertikalno organizirana, iako je imala svoje teritorijalne podružnice, ona je ipak bila, spadala je pod jednu krovnu Agenciju kojoj je opet bilo sjedište u Zagrebu. I sad ako postavimo pitanje što će se dogoditi ako mi sad umjesto Agencije te iste ljude stavimo opet pod krov u Zagrebu, pod Ministarstvo, pa ništa se bitno neće dogoditi, ako je ovo točno, državna tajnice, kad vi kažete, spominjete iznos od milijun i 270 tisuća kuna, to je za pozdraviti, to je značajan iznos. On može u konačnici se usmjeriti u opremanje tih ljudi, njihovih prostora, možda i njihovog materijalnog statusa, da bi što bolje radili svoj posao i da bi onda na kraju krajeva bili od većeg usluge krajnjim korisnicima, tj. poljoprivrednicima, koji bi onda od njih imali bolje savjete, njima bi se mogli obratiti za pomoć. Međutim, ako ta izmjena bude samo u smjeru toga da promijenimo tablu na zgradi, a da se stvari nastavljaju i dalje odvijati kako su se odvijale, a samo se pohvalimo eto imamo nacionalni plan reformi pa ga poštujemo, onda to nije dobro rješenje. dakle, drago mi je da ste iznijeli ovaj iznos, uglavnom vi ste rekli da se to odnosi, bit će manje ravnatelja agencija, što je, u stvari na ravnatelje i sve ono što ide uz rukovodeća mjesta, ali ono o čemu trebate voditi računa u budućnosti, budući da će sada biti to pod Ministarstvom, to je taj teritorijalni ustroj Republike Hrvatske, da omogućite u svakoj teritoriji potreban broj, na svakoj Županiji potreban broj ljudi kako bi bili na većoj dispoziciji tim ljudima kojima trebaju na terenu. To je, to bi trebao biti smisao i ključna vodilja ovoga zakona. Još samo imam jednu primjedbu, evo odlučili ste se zapravo za Agenciju za poljoprivredno savjetodavnu šumarsku službu, na koji način vi to birate? Je li postoji neki plan ili je to sad, evo tako, ajmo tamo gdje je, najmanje će biti otpora, evo, možete to kasnije u nekakvoj replici ili nešto odgovoriti na to pitanje. Uglavnom podržavamo svaku mjeru koja donosi rasterećenju ili smanjenju rashoda koji u konačnici nisu neophodni. Najljepša vam hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći Kluba zastupnika, onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Josip Križanić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Koliko god malo nas ima i vas srdačno pozdravljam. Ovim setom zakona, dakle, provodi se odluka Vlade iz 8. mjeseca 18. godine o smanjenju agencija i zavoda, te drugih ustanova s javnim ovlastima. Dakle, cilj je racionalizacija broja ljudi. Ali i smanjivanje troškova, državna tajnica je navela troškove, poznate koje su već izračunali milijun i pol kuna, vi ste rekli da je to značajan novac, sigurni smo i nadamo se da će to biti puno više. Svaka od ovih javnih pravnih osoba neće imati znači više svoju javnu nabavu i financiranje, nego će biti objedinjena nabava i druge neke stvari će se tu posložiti. Financijsko rasterećenje proračuna ćemo tek u naredno vrijeme vidjeti, što će takvo rasterećenje donijeti, ali sigurni smo već sada da nećemo imati u tim ustanovama ravnatelje, vozače, tajnice itd. Svi koji smo do sada aludirali za učinkovitom funkcionalnom i manjom javnom upravom, sada ćemo doći na svoje. Naravno, da se nadamo da je ovo prvi korak i početak ozbiljnog smanjenja ukupnog broja službenika u javnim službama, a ne samo prelazak javnih službenika u državne službenike. Želim jasno reći da je percepcija javnosti takva, a i dolaze informacije iz pojedinih agencija da je 30-tak posto ljudi previše u tim agencijama i da kada bi se 30-tak posto ljudi maknulo da bi bilo opet dobro. Zato pozdravljam svako smanjenje, pa i ovo smanjenje pravnih osoba s javnim ovlastima jer će ono zasigurno rezultirati manjem trošenjem sredstava iz državnog proračuna. Međutim, od svih navedenih zakona koje danas ćemo obrađivati ipak je potrebno reći da se najbitnije promjene događaju u Hrvatskom centru za poljoprivredu, hranu i selo koji će sukladno ovom zakonu nastaviti poslovati kao Hrvatska agencija za poljoprivredu i hranu sa sjedištem u Osijeku, dok će Hrvatska agencija za hranu i Hrvatska poljoprivredna agencija prestati djelovati kao samostalne institucije. Njihovi će djelatnici upravo prijeći dijelom u Ministarstvo poljoprivrede, a dijelom u Agenciju za poljoprivredu i hranu. Upravo stoga smo i poduprli amandman Odbora za poljoprivredu koji zbog obavlja upravnih postupaka nove ustrojbene jedinice sa sjedištima u Agenciji za poljoprivredu i hranu sa ciljem učinkovitije reorganizacije javnih ustanova. Dakle Prijedlogom zakona nisu bile navedene ustrojstvene jedinice Agencije njihovo sjedište. Mi smo tražili da se one navedu, pa će tako u članku 4. sada biti navedeno da su ustrojstvene jedinice Agencije Ured ravnatelja sa sjedištem u Osijeku, Sektor za podršku poslovnih procesa sa sjedištem u Osijeku, Centar za sjemenartstvo i rasadničarstvo sa sjedištem u Osijeku, Centar za zaštitu bilja sa sjedištem u Zagrebu, Centar za tlo sa sjedištem u Osijeku, Centar za sigurnost hrane sa sjedištem u Osijeku, Centar za stočarstvo sa sjedištem u Osijeku, Centar za kontrolu kvalitete stočarskih proizvoda sa sjedištem u Križevcima, Centar za vinogradarstvo, vinarstvo i uljarstvo sa sjedištem u Zagrebu i Centar za voćarstvo i povrćarstvo sa sjedištem u Zagrebu. Također podržavamo i inicijativu u obliku amandmana da Agencija između ostaloga promovira hrvatske poljoprivredne i prehrambene proizvode i kupovinu i prodaju istih u svrhu promocije koje se ne mogu obavljati radi stjecanja dobiti kao i širenja obuhvata poslova Agencije. Širi obuhvat poslova Agencije predlaže se zbog potpunog obuhvata poslova koje se prenose u nadležnost Hrvatske agencije za poljoprivredu i hranu i pružanje pomoći pri uspostavi i djelovanju udruga poljoprivrednih proizvođača i proizvođačkih organizacija pozitivno će utjecati na uspostavu i djelovanje istih, a uključivanjem poslova promocije hrvatskih poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda Agencija će dodatno potaknuti rast i razvoj poljoprivredne proizvodnje uz istodobno ograničavanje obavljanja ovih poslova radi stjecanja dobiti čime se izbjegava utjecaj na tržišno natjecanje. Tako se dodaju novi poslovi Agencije pružanje pomoći pri uspostavi udruga uzgajivača domaćih životinja, organizacija stočarskih izložbi, ostali poslovi koji pridonose razvoju stočarske proizvodnje, sudjelovanje u obradi uzgojno-selekcijskih podataka, sudjelovanje u izradi i provedbi programa zaštite očuvanja izvornih i zaštićenih pasmina, pomoć pri organiziranju prometa uzgojno valjanih grla, pružanje pomoći pri uspostavi i razvoju udruga uzgajivača domaće životinje, sudjelovanje u izradi razvojnih programa stočarske proizvodnje. Za očekivati je da će ovakva subordinacija i direktna vertikala rezultirati većoj efikasnošću i funkcionalnošću te na posljetku većem zadovoljstvom krajnjih korisnika naših poljoprivrednih proizvođača. Tu posebice mislim na prelazak hrvatske poljoprivredne šumarske savjetodavne službe u Ministarstvo poljoprivrede sa svojih 300-tinjak djelatnika koji će ostati u svojim ispostavama na terenu, ali imati vertikalu zapovijedanja direktno od ministra. Dakle, ne da očekujemo da će savjetodavci, zato sam i pitao gospođu državnu tajnicu, ne da očekujemo da će savjetodavci raditi kao što su radili do sada dobro, nego će raditi još i bolje jer upravo agronoma u selima nedostaje, a nikada manje nije bilo agronoma nego sada. Na kraju rezultira to sve rezultira sa puno više poticaja u poljoprivredi, a sve manje samodostatnost osnovnih poljoprivrednih proizvoda. Hvala lijepo. Klub HDZ-a će podržati svih ovih 5 zakona.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj Živog zida u ime kojeg će govoriti Ivan Vilibor Sinčić. Nema ga. Gubi pravo na govor. Pa će onda sljedeći klub biti Klub zastupnika SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Alen Prelec.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovana državna tajnice sa suradnicima. Pa evo, SDP-e zasigurno nije protiv racionalizacije i ukidanja agencije, nego dapače, jesmo za to i smatramo kako racionalizaciju treba napraviti i u poljoprivredi i u ovim svim segmentima hrvatskog društva kako bi bili bolji i učinkovitiji. Međutim, kako je i kolega rekao, ako racionalizacija je samo promjena tabli, onda nismo zadovoljni sa ovakvom racionalizacijom. Ako će biti racionalizacija samo da 3 tisuće ljudi kojih rade u sustavu Ministarstva i svih ostalih službi u poljoprivredi i oko poljoprivrede, onda mislim da nismo isto ništa napravili dobro za poljoprivredu. Činjenica da se možemo svi složiti da stanje u poljoprivredi je vrlo teško. I da li ćemo to teško stanje popraviti ukidanjem agencija i nekih pratećih službi, ja se nadam da hoćemo. Ja ću zapljeskati u svakom slučaju onda kada vidim da za godinu i dvije bude stanje u poljoprivredi puno bolje nego danas. Mi danas imamo u sustavu Ministarstva poljoprivrede i svih pratećih službi 3 tisuće zaposlenih. Imamo 129 savjetodavnih službi. Ja se pitam, da li ćemo sa ovakvom promjenom biti službe dostupnije poljoprivredniku? Ja se nadam da hoće. Činjenica da sve počinje od ljudi i mogu se složiti da danas imamo preglomaznu administraciju koja se više ne bavi transferom znanja i tehnologije do seljaka već kontrolom novca koje im je dalo. Previše agronoma provodi previše vremena za stolom i kompjuterom, a premalo ih je u čizmama na gospodarstvu kod seljaka, administracija je uveliko otežala život seljacima i nametnula pravila koja im otežavaju proizvodnu i život. Ovo kažu i sami poljoprivrednici. Ja vjerujem da Ministarstvo poljoprivrede ima svoju strategiju i zna što radi, međutim više puta moram upozorit na neke stvari koje vidim i koje me smetaju. Mi smo ove godine u prvom mjesecu donijeli Zakon o hrvatsko poljoprivredno šumarskoj savjetodavnoj službi, a sad evo 11. mjesec mi to ukidamo. Znači, ono što stalno napominjem i mi u SDP-u napominjemo trebamo imati strategiju i mi smo krivi među ostalim onih 4 godine kad smo vodili ovu hrvatsku državu da nismo donijeli strategiju, priznam, ali na greškama se ući. U svih ovih godina koliko smo imali ministara poljoprivrede ja bi rekao ništa značajno nismo napravili. Niti u strategiji nismo se baš pokrenuli vezano uz poljoprivredu. U poljoprivredu smo ubacili 36 ili 40 milijardi kuna i što danas imamo od poljoprivrede, poljoprivreda je 27% slabija u odnosu na prije 10 godina. Dok u istom razdoblju u EU raste poljoprivreda i to za ne veliki postotak ali 7%. Što je uzrok tome? Ja bi morao reći ovdje da mi prije svega nemamo strategiju to je najvažniji dokument koji bi bio za poljoprivredu i za sve poljoprivrednike, strategiju ali i analizu stanja. Kakvo je stanje danas u hrvatskoj poljoprivredi? Prvo pitanje bi bilo onako općenito iako nema to baš direktne veze sa ovim, ovom temom zašto je hrvatska jabuka ili hrvatska jagoda skuplja u maloprodajnim lancima od uvozne jabuke i uvozne jagode, to je osnovni problem hrvatske poljoprivrede. Zašto u maloprodajnim lancima imamo svinjetinu po 22 kune iz uvoza, a dok naša svinjetina hrvatska svinjetina žive vage je više od 22 kune, to je osnovni problem hrvatske poljoprivrede. Oćemo li napraviti analizu, zbog čega je to tako, a onda kad vidimo analizu i saznamo zašto je to tako, da vidimo što ćemo napraviti da pomognemo svakom hrvatskom poljoprivredniku. Da kad proizvodi, da zna da će prodati po nekoj cijeni i da će to biti za njega zadovoljavajuće. Onda nam mladi neće odlazi iz sela, onda nam poljoprivreda neće pasti u ovih 10 godina sa 27% unatoč 36 milijardi novca uloženih u poljoprivredu. To je nešto što evo svaki puta iz nova se čudimo iako kolege koji malo više prate možda poljoprivredu vani kažu da austrijanci kad imaju sezonu jagodo onda zabrane uvoz jagoda iz EU, kad imaju sezonu jabuka isto zabrane uvoz. To je način kako ćemo štititi domaću proizvodnju i domaće poljoprivrednike, a da li će ova racionalizacija agencija i promjenom tabli donijeti dobro hrvatskoj poljoprivredi, ne znam, nadam se, ja ću zapljeskat svakom ministru, zapljeskat ću svakom zakonu za kojeg vidim da će donijeti dobro hrvatskoj poljoprivredni, međutim činjenica da ovih 28 godina hrvatskim poljoprivrednicima je samo lošije. Da jedemo stranu hranu, manje kvalitete, to je činjenica i to je ono što nas mora brinuti. Mi smo ovdje da donosimo dobre zakone, da podržavamo zakon za kojeg smatramo da će donijeti bolje Hrvatskoj, u ovom slučaju bolje poljoprivredi i ja ću u svakom slučaju biti za ovaj zakon, neću biti protiv to je sigurno, neću biti protiv i mi u SDP-u sigurno nećemo biti protiv, ali evo da li će ovaj zakon donijeti nešto dobro promjenom table ili promjenom ovaj dolaska na posao ljudi iz agencije da će doć u ministarstvo. I sasvim svejedno je, a to smo govorili i na odboru da li će neka savjetodavna služba biti u Osijeku ili u Križevcima, sasvim svejedno je ako će donijeti dobro poljoprivrednicima, ako ti poljoprivrednici budu imali savjet zlata vrijedan, da li je to u Osijeku ili u Križevcima ili daj bože danas sutra u Gospiću il nekom dijelu gdje poljoprivreda je u gotovo, gotovo ovaj da ne postoji. Kad sam govorio o stanju u poljoprivredi volio bi stvarno da vidim jednu pravu analizu, zbog čega poljoprivredni proizvodi iz Europe dolaze na hrvatske police i jeftiniji su. Da li zato što su poljoprivrednici u Europi sposobniji, imaju kvalitetniju zemlju, bolje sjeme ili jednostavno imaju veće subvencije države. To je ono, evo imat ćete priliku poštovana ovaj državna tajnice odgovorit možda i na ovo pitanje. Zbog čega je to tako, zašto na policama imamo jeftinije proizvode iz uvoza? Ja smatram da su naši poljoprivrednici dovoljno educirani, dobri, dovoljno radišni, da imaju kvalitetnu zemlju, nemamo sigurno lošiju klimu nego u Austriji i u Njemačkoj, a zašto se to događa? To su osnovne stvari koje evo zamjeram našoj, našoj, našem vodstvu koje vodi našu poljoprivredu. Znači strategija, analiza stanja koliko znam da se radi takva jedna strategija čak se tražila europski novac za izradu strategije, treba napraviti analizu stanja, a onda ćemo svi mi moć donijeti prave zakone i podržati zakone koji će donijeti dobro hrvatskom poljoprivredniku, svakom hrvatskom građanu koji dođe u šoping centar odnosno u maloprodajne lance i kupi kvalitetan, dobar hrvatski proizvod po povoljnoj cijeni. E sad, da li će se to dogodit sa ovakvim promjenom načina rada ovih 3000 zaposlenih, ne znam, vidjet ćemo, nadam se da će oni biti svi zajedno, ovaj, na raspolaganju hrvatskom poljoprivredniku i da će hrvatska poljoprivreda u budućnosti biti bolja. SDP neće biti protiv ovog Zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeći klub zastupnika je onaj Glasa i HSU-a u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo podpredsjedniče HS-a, uvažena državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je, evo, set zakona, a zapravo je tematski se bazira na prestanku važenju Zakona o hrvatskoj poljoprivredno šumarskoj savjetodavnoj službi. Pa bih ja u ovoj raspravi u ime kluba ukazala, zapravo, na možda dvije stvari. Jedna stvar je racionalizacija, a druga stvar je posao koji se obavlja. Dakle, kada krenete sa racionalizacijom i kada kažete da će se u tome smislu nešto napraviti, ne možete principijelno, principijelno jeste za to. No dolazi onaj uvijek ali, kako se to odradilo. Dakle, nekako se mora znati što je više ili manje važno, što će imati malo manje ili više značajnu posljedicu na upravljanje pojedinim sektorom. Ja ima osjećaj da kada se odlučilo ukidati određene Agencije i Zavode da se uzeo popis Agencija i Zavoda i da se je križalo da bez obzira da se nije vodilo računa što je posljedica svega toga dalje. Ova služba je još posebno zanimljiva. Mi smo u prošloj godini imali Zakon o poljoprivredno šumarskoj savjetodavnoj službi koji je bio u dva čitanja. U dva čitanja smo raspravljali o tom Zakonu. Što je bilo povijesno s tim Zakonom? Povijesno je bilo to da se savjetodavna služba mijenjalo naziv u poljoprivredno šumarska. Zašto se to radi? Radi se iz razloga što onda ne samo da mijenjate table, memorandume i sve ostalo, možete i zamijeniti neke ljude, možete i napraviti neke nove sistematizacije, pa vam je to puno jednostavnije ako neke ljude ne želite na nekim mjestima da to napravite. I ukazivali smo tad, tim više što se ona odnosi i na upravljanje oblasti i ribarstva, pa smo rekli da slatkovodnim odnosno slatkovodnog ribarstva, pa zašto onda nije ni to u nazivu, pa zašto i to nemamo. Tu je bilo dosta, u dva navrata je bila rasprava i tad sam rekli nešto ću sada ponoviti. Kada tako nešto napravite onda ste sigurno trošak za državni proračun. Morate imate nove table, morate imati nove memorandume, morate donesti nove sistematizacije, pa nova rješenja, pa iza toga i rješenja nova za godišnji odmor. Ja sam u svojoj, u svom radu sjedila u istoj sobi, u istom Ministarstvu. Otprilike sam radila isti posao, a tad u radnoj knjižici koju su u međuvremenu ukinuti, u 4 godine sam imala 6 promjena, u radnoj knjižici sam imala 6 štambilja i 6 promjena, a suštinski se nije promijenilo ništa. I sad tu ne bi, 15. veljače je ovaj Zakon stupio na snagu i kad evo nama kraja godine i sada kažemo na kraju godine, sad nam ta služba više uopće ne treba takva. Dakle, sve ono što smo govorili, govorili smo tak, da bi govorili jer sad zaključimo, sad uopće više nije problem, ne treba ni biti posebna služba, sada ćemo nju integrirati u Ministarstvo. Pa što to nismo to napravili 2017.-te, što 2017.-te onda nismo rekli, ne treba nam, biti će u okviru Ministarstva, biti će jedna služba u okviru Ministarstva, što smo se maltretirali, što smo išli sa dva puta čitanjem Zakona u HS, što smo sad sve to radili da bi se onda predomislili. Ja sam to pitala državnu tajnicu na Odboru i ona mi je odgovorila, moram priznati, ja razumijem njen odgovor, takva je bila odluka i mi poštivamo odluku, dakle, to je ono veži konje gdje ti gazda kaže i ne misli baš puno. Između ostaloga i 306 službenika, zapisala sam si, pa mislim da dobro govorim, koji sada rade će, koji nisu državni službenici, u ovom trenutku će postati državni službenici, pa ćemo mi, s jedne strane ćemo nešto malo iz racionalizirati, s druge strane ćemo povećati broj državnih službenika. Dakle, ne zna ljevica šta radi desnica. Pa valjda je na početku ova Vlada se odlučila za deko racionalizaciju, pa valjda je na početku rekla ukinuti ćemo pojedine Zavode i Agencije, pa je valjda na početku svoga mandata imala ideju i to je mogla reći, gle ne mogu to odmah u prvoj ili drugoj godini mandata, ali ću to napraviti. Dakle, ja još uvijek, mi nije jasno, mi smo pola godine potrošili, tih pola godine je u toj službi su neki ljudi nešto čekali, potrošili da pretvorimo jednu u drugu da bi sada nakon 9 mjeseci rekle, e to smo se malo šalili, to što smo mi radili, to smo se malo šalili da vama bude malo zanimljiviji da imate više Zakona u raspravi, mi zapravo uopće to ne trebamo, nego će to biti u Ministarstvu i to kada je u Ministarstvu je najbolje moguće. Dakle, toliko o racionalizaciji, toliko o tome da znamo šta radimo. Ovo ukazuje na činjenice da, zapravo, vladajući ne znaju što rade, rješavaju situacije od prilike do prilike. Kad im je nešto zgodno da pokažu kao racionalizacija, onda se to pokaže tako, kad im pak nije zgodno, to pokazuju nešto drugačije i to njima na dušu. Dolazimo do onog pitanja, ljudi koji to rade, ono što je najvažnije ljudima koje koriste usluge da dobiju uslugu, ljudima koji ovise o poljoprivredno savjetodavnoj službi da znaju gdje trebaju doći, da znaju kog, njima je tak svejedno šta ovom piše na vratima, njima je važno da dobiju uslugu i da dobiju onu informaciju koju trebaju dobiti. Ja, dakle, u Gradu Zagrebu je nekada bila, bilo 15 općina. Između ostalih, je jedna od njih bila Medveščak u Draškovićevoj, to jedno 15, 20 godina nije tako. Moja susjeda, ja ju pitam susjeda kuda idete, ona meni kaže idem u općinu u Draškovićevu moram podići neki papir, danas mi to kaže. Dakle, još uvijek u Draškovićevoj, još uvijek njoj, što se nje tiče, općina Medvešćak i ona tamo ide po taj papir. Što hoću reći? Za nekoga tko koristi uslugu, nije od presudnog značaja i ne znači mu ona tabla nigdje, on, znači mu gdje će doći, gdje će dobiti uslugu i gdje će mu netko nešto pomoći. Tako da ova igra s tablama, igra s memorandumima, igrama kako se što zove, je igra gdje onda kad dolazi novi šef, tako jednostavnije si može nekom dati razriješit, u stvari ne mora ga ni razrješavati, dobiva novo Rješenje pa onda neće dobiti isto ili će dobiti neko slično i to principijelno služi za to. Ali ono čemu trebamo dalje raspravljati o tome, ta služba ima 306 zaposlenih, da li smo zadovoljni kako oni obavljaju svoj posao? Da li smo zadovoljni s uslugom kojom pružaju? Da li smo zadovoljni s onim što rade? Tu s vladajuće strane, je i bila, bila jedna replika, kad je bilo uvodno, državna tajnica, gdje su iskazali bojazan da to baš i neće biti najbolja moguća, moguće rješenje. Jednako tako ja nikad neću razumjeti zašto se mi pravimo da smo pametniji od svih drugih? Da li druge države koje su članice Europske unije imaju takove službe ili je to drugačije regulirano? Čime se te službe tamo bave? Pa zašto mi moramo biti najpametniji? Pa 'ajdemo se odabrati dvije ili tri zemlje koje su nam u nečemu uzor, i 'ajdemo vidjeti što oni rade i kako oni rade, pa djelomično to prepisati. Pokazalo se da inače druge zemlje imaju takve službe. Pa ako ih imaju, zašto to nama nije uzor, nego mi mislimo da smo pametniji od svih drugih. Principijelno kad uđete u racionalizaciju i kad zaista ako će se to pokazati i uštede na proračunu, ja moram priznati moje iskustvo je takovo da svaki put kad se to pokuša pokazati k'o uštede na proračunu, dobijemo obrnuto, ne dobijemo uštedu ali možda zaista bude neka specijalna senzacija pa ovaj put bude nešto drugačije. No međutim, mi u Klubu GLS-a i HUS-a ne možemo podržati ovakve ishitrene odluke, ne možemo podržati jednako tako da netko je dobio papir i između dva sastanka kad je imao 5 minuta je rekao križaj te, te, te Agencije, ovo nek ide u Ministarstvo, ovdje ovo, ondje onako, tako se ne radi posao, i ako hoćete raditi ozbiljan posao, onda ga ozbiljno treba i raditi. Hvala.
Hvala lijepa. Sada ćemo preći na pojedinačne rasprave. Prvi se javio poštovani zastupnik Stjepan Ćuraj. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Zatim se javio pojedinačno poštovani zastupnik Ivan Lovrinović. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Pa se javio pojedinačnu raspravu poštovani zastupnik Ivan Pernar. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Javio se također za pojedinačnu raspravu i poštovani zastupnik Branimir Bunjac. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. I javio se također i poštovani zastupnik Branko Hrg. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Sada će u ime predsjedatelja, predlagatelja, oprostite, nešto reći poštovana državna tajnica Marija Vučković. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine podpredsjedniče Hrvatskog sabora. Želim u ime predlagatelja zahvaliti svim saborskim zastupnicama i saborskim zastupnicima, koji su raspravljali o ovih 5 Zakona. Također, vezano za pojedine upite koji su se pojavili u raspravi, željela bih naglasiti da je ovo Ministarstvo poljoprivrede ugovorilo izradu Strategije razvoja i poljoprivrede i višegodišnji plan razvoja ribarstva kao odgovarajući pravovremenu pripremu za nove Operativne programe, za novo financijsko razdoblje Europske unije. Prvi dio ovog posla je izrada kompletne dijagnostike koja će trajat 4 mjeseca. Nakon toga će se radit Strategija, a iza Strategije, Akcijski plan sa 4 pilot projekta, 2 u Jadranskoj Hrvatskoj, 2 u kontinentalnoj Hrvatskoj, i u izradu kompletne dokumentacije, bit će uključen širok broj dionika, iz znanstvenog, civilnog, poduzetničkog i administrativnog sektora, i sektora javne uprave, i ja vjerujem da ćemo konačno dobiti ono što Hrvatskoj treba u smislu strateških dokumenata razvoja i pravovremenu pripremu i korištenje fondova u novom programskom razdoblju. Što se tiče ovog Ministarstva poljoprivrede, naši su prioriteti, ono što smatramo jazom sada, to su, gdje osjećamo jaz, to je udruživanje i proizvođačka organizacije, kad govorimo konkurentnosti naših proizvođača u međunarodnom okruženju, generacijska obnova poljoprivrednih gospodarstava, približavanje poljoprivrednika tržištu i tržišnim mehanizmima, i potreba digitalizacije, i upravo ova 4 segmenta imat će važno +novo mjesto u novoj sistematizaciji Ministarstva poljoprivrede, i u daljnjem radu. Vezano za određene primjedbe i odgovor koji sam dala na Odboru za zakonodavstvo, nemojte mi zamjerit što ću nadopuniti poštovanu i uvaženu zastupnicu, mislim da nisam rekla da je riječ o provedbi jednostavne odluke, nego da sam rekla da je riječ o provedbi Zaključka Vlade na temelju Nacionalnog programa reformi i Mjere 1.3.3, i tim Zaključkom naloženo je svim Ministarstvima, svim tijelima središnje državne uprave, da naprave analizu i predlože što bi bilo odgovarajuće i moguće racionalizirati do 1.1.2019. godine. Dakle, ključno je da je ipak provedena nekakva analiza, a jel ona može biti, to ćemo sve skupa vidjeti. Mreža savjetodavaca, a vidim da je rasprava koncentrirana na hrvatsku poljoprivredu, šumarsko savjetodavnu službu, ostaje ista, iako je novi Zakon dakle donesen početkom 2018. godine, objavljen je u NN broj 15/2018. godine, mislim da nije bila riječ samo o promjeni naziva službe, da je novim Zakonom bio donesen i određeni pravni temelj za unapređenje rada službe. Mi ćemo to unapređenje nastojat zadržati i poboljšati, a ovim želimo posvetu svim savjetnikama sektorima, biljnoj proizvodnji, stočarskoj proizvodnji, korištenju fondova, unapređenju konkurentnosti, a želimo povezati horizontalne službe, objediniti ih, manje trošiti na njih, imati veću efikasnost i nadam se da ćemo uspjeti. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je poštovane zastupnice Anke Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo uvaženi podpredsjedniče Sabora, uvažena državna tajnice. Mene zanima koliko je dugo trajala ta analiza, koliko je bilo dionika koji su sudjelovali u analizi, rezultat kojeg je bilo ukidanje Službe, da li je bila javna rasprava o tome, da li ste tu angažirali i neke savjetnike koji su izvan tijela Ministarstva jer kao što ste, evo, i u obrazloženju sada naveli na temelju analize ste se odlučili ukinuti Službu i uključiti je u Ministarstvo, pa me zanima koliko je to dugo trajalo, tko je sudjelovao, da li ste koristili i neke neovisne stručnjake ili je to bio samo rad u okviru Ministarstva poljoprivrede. Hvala lijepo.
Odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala lijepa. Dakle, mislim da se analiza izvodila oko 3 tjedna, ako se dobro sjećam. Na neformalnoj osnovi bili su uključeni stručnjaci koji su bili uključeni i u pripremu projektnog zadatka za ugovaranje strategije akcijskog plana i pilot projekata koje upravo u to vrijeme smo provodili sa Svjetskom bankom.
Slijedeće replike, poštovanog zastupnika Alena Preleca.
Hvala poštovani predsjedavajući. Evo, poštovana državna tajnice, drago mi je da ste, evo, odgovorili na ovo. Znači, analiza je napravljena, nadam se da ćemo, evo, mi i u Odboru, a ovdje i zakonski zastupnici dobili rezultate te analize, da je strategija dogovorena, da ide se u strategiju. Međutim, nešto što sam zaboravio u raspravi reći par možda stvari vezano uz zajedničku poljoprivrednu politiku EU. Mi često govorimo o tome i strategija bi o tome trebala govoriti. Međutim, moramo priznati da mi i ne možemo baš potpuno zajedničku strategiju, zajedničku politiku sa EU. Naime, postoje različitosti u svakoj zemlji koje su u EU, neke zemlje su već, ne znam 30, 40 godina u EU, koriste poticaje, subvencije svojim poljoprivrednicima. I tu moramo uzeti u obzir upravo tu različitost u svakog pojedinog. Ja se nadam da će se naše Ministarstvo izboriti za jedan drugačiji možda malo status RH i hrvatskih poljoprivrednika jer nisu svi u istom položaju i jasno, ta različitost onemogućava možda hrvatske poljoprivrednike u jednom boljem statusu.
Odgovor poštovane državne tajnice.
Hvala lijepa poštovanom zastupniku na komentarima, sugestijama i pitanjima. Zaboravila sam odgovoriti da što se tiče izravnih plaćanja iz vaše prethodne rasprave. Mi imamo jedan od većih iznosa po hektaru, po hektaru u odnosu na ostale zemlje EU. Što se tiče zajedničke poljoprivredne politike, nov, nacrtom nove Uredbe o zajedničkom strateškom planu predviđeno je osigurati veći utjecaj posebnih nacionalnih specifičnosti svake zemlje. Znači, EU predviđa tako Uredbom donijeti opće ciljeve nekoliko općih važećih ciljeva, fokus, područja i prioriteta od kojih ne možemo odstupati, a zemljama članicama, a zemljama članicama, državama članicama će se dati mogućnosti kreirati specifične mjere koje će na najbolji način doprinositi tim zajedničkim ciljevima i prioritetima i svojim posebnostima. Također, mi imamo i određena proizvodno vezana plaćanja, osjetljiva plaćanja, plaćanja za osjetljive sektore i nadam se da ćemo se uspjeti izboriti za naše nacionalne specifičnosti i naše potrebe.
Hvala lijepo, time zaključujem raspravi o ovoj točci odnosno točkama, ovih 5 točaka, a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj-šumarskoj savjetodavnoj službi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 500, izvolite kolega Vlaović.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. U ime kluba HSS-a tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bi se klub konzultirao o glasanju o ovom prijedlogu zakona i onim slijedećima iza njega gdje evo, hrvatska javnost treba biti obavještena da se ova Vlada i ovaj ministar poljoprivrede i potpredsjednik Vlade odlučio smanjiti broj agencija, ukinuti poljoprivredno-šumarsku savjetodavnu službu, ukinutu hrvatsku poljoprivrednu agenciju. Ma nema ni godinu dana da smo donijeli zakon ovdje o Hrvatskoj poljoprivrednoj savjetodavnoj šumarskoj službi, svi ste ovdje, ima fonogrami, hvalili kako je to dobra služba, kako je neophodna da bi hrvatska poljoprivreda se razvija, da uhvatila ritam sa razvijenim proizvođačima, OPG-ima iz EU-a, tražilo se da imaju više sredstava da bi mogli biti više na terenu, da bi našim poljoprivrednim proizvođačima pisali programe, da bi povukli više sredstava iz EU-a i sad ni nakon godinu dana mi ukidamo tu službu, spajamo je sa Ministarstvom poljoprivrede, radimo si i tehničke probleme obzirom da su oni akreditirani za provođenje nekih mjera kroz edukaciju naših poljoprivrednih proizvođača. Jednostavno postavlja se pitanje kakvu mi to poljoprivredu želimo u Hrvatskoj, trebali li mi proizvodnju hrane u RH, mogu li ti savjetodavci pomoći našim proizvođačima. Sigurno da mogu jer svi ste to ovdje govorili. Sada ih ukidamo, spajamo sa ministarstvom. Znate zbog čega? Kaže da je ušteda milijun i pol kuna. A šteta će biti puno veća. Jer rekli smo želimo savjetodavnu službu kakva je Sloveniji, Austriji, Bavarskoj, da ti savjetodavci pomognu našim OPG-ima, da se razvije poljoprivreda u Hrvatskoj a mi se vraćamo znate gdje, tamo na područje istoka jer Rumunjska je ukinula savjetodavnu službu, pa jel' mi želimo poljoprivredu kakvu ima Rumunjska ili želimo onakva kakva je u Bavarskoj ili Francuskoj. Pa dajmo ljudi, nemojmo od hrvatske javnosti [[Upadica predsjednik: Zahvaljujem.]] šta mi to radimo? [[Upadica predsjednik: Zahvaljujem.]] Tražim stanku.
Dobro, onda ćemo nastaviti u 12,40. Molim vas samo da budete ovdje točno da završimo s glasovanjem do 1 sat. STANKA U 12,32 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,40 SATI]] Molim vas kolegice i kolege da polagano krenete ka svojim mjestima kako bismo mogli ići glasovati. Nemamo još puno pa vas molim da zauzmete svoja mjesta. Na redu je dakle Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno šumarsko savjetodavnoj službi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 500. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno šumarsko savjetodavnoj službi. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 86 za, 1 suzdržan i 1 protiv donijet Zakon o prestanku važenja Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno šumarskoj savjetodavnoj službi.
Sada imamo slijedeće dvije točke, sukladno prijedlogu klubova SDP-a i HDZ-a, predlažem da se provede objedinjena rasprava o, dakle, prije najavljene točke. Ima li netko protiv toga? Nema. Dakle, možemo ih objediniti, pa ćemo provesti objedinjenu raspravu o točci: -Prijedlog Zakona o državnom uredu za reviziju, prvo čitanje, P.Z. broj 499 i -Prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava, prvo čitanje P.Z. broj 494. Predlagatelj je Vlada RH. Temeljem čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje. Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu financija Zdravko Zrinušić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedavajući, poštovane zastupnice i zastupnici u HS-u. Pred nama se nalaze dva Prijedloga Zakona. Prvi je Prijedlog Zakona o državnom uredu za reviziju, drugi je Prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava. Što se tiče samoga Prijedloga Zakona o državnom uredu za reviziju u Nacionalnim programima reformi vezano za RH skrenuta je pozornost na potporu i jačanje uloge Državnog ureda za reviziju i to prije svega jačanje kapaciteta samoga ureda. Uz to, Europska Komisija je u svojim preporukama navela kako je potrebno pristupiti razvoju modela sankcioniranja za ne postupanje po preporukama Državnog ureda za reviziju. Kao što vam je poznato, po postojećem zakonskom rješenju, u slučaju ne postupanja po preporukama Državnog ureda za reviziju, nisu takva ne postupanja bila sankcionirana. Dakle, preporuka Europske Komisije je bila i da se izradi Prijedlog izmjena postojećeg zakonodavnog okvira, a glede statistike, tu statistiku čini čak 31,8% naloga u 2017.-toj godini gdje preporuke Državnog ureda za reviziju nisu bile izvršene. Isto tako, u 2016.-toj taj postotak je iznosio 27,9%, a u 2015.-toj 29,2%. Slijedom toga, pristupilo se razvoju modela sankcioniranja za ne postupanju po preporukama… [[Govornik se ne razumije]] uz izradu Prijedloga izmjena postojećeg zakonodavnog okvira. U ovome Prijedlogu Zakona u odnosu na važeći Zakon, podrobnije se uređuje nadležnost samog državnog Ureda za reviziju, subjekti revizije, upravljanje Državnim urednom za reviziju, provedba naloga i preporuka, kaznene odredbe i odredbe u svezi ako neodređeni zakonski propisi nisu usklađeni sa ovim Prijedlogom Zakona. Dodatno, ovim Prijedlogom Zakona utvrđuje se nadležnost Državnog ureda za reviziju i za reviziju HNB-a. Način obavljanja revizije HNB-a usklađen je sa mišljenjem Europske središnje banke o načinima obavljanja revizije Središnjih banaka Posebice s mišljenjima IKON iz 2016. godine broj 33 i 52, iz 2018. broj 17 i 2018. zadnjeg njihovog mišljenja broj 45 koji se odnose na HNB. U suštini tu se može rekapitulirati slijedeće, uz dakle uz neovisne vanjske revizore i Državnom uredu za reviziju omogućuje se provedba revizije HNB-a. Prilikom određivanja opsega revizije uzeto je obzir da opseg revizije mora biti jasno utvrđen, pravnim okvirom i bez utjecaja na poslove ispitivanja svih poslovnih knjiga i računa središnje banke od strane neovisnog vanjskog revizora u skladu s načelom institucionalne neovisnosti, u skladu sa zabranom davanja uputa nacionalna središnjoj banci i njezinim tijelima nadležnim za odlučivanje i ne smije utjecati na zadaće nacionalne središnje banke povezana s europskim sustavom središnjih banaka. Sve ovo je potvrđeno i u zadnjem kažem stavu Europske središnje banke pod oznakom KON 2018/45. Također, ovim prijedlogom zakona utvrđene su vrste revizije u skladu s revizorskim …/nerazumljivo/… međunarodne organizacije vrhovnih revizorskih institucija, tzv. intosai standardi. Nadalje, uz navedeno mijenja se procedura utvrđivanja visine i sadržaja prijedloga financijskog plana Državnog ureda za reviziju, kojega Vlada RH u okviru prijedloga državnog proračuna predlaže Hrvatskom saboru na usvajanje. Novost je da Godišnji financijski izvještaj Državnog ureda za reviziju koji se sastavlja u skladu sa Zakonom o proračunu i njegovim podzakonskim propisima podliježu reviziji koja se sukladno revizorskim propisima od strane neovisnog vanjskog revizora. Prema ovom prijedlogu zakona neovisne vanjske revizore koji obavljaju reviziju imenuje odbor Hrvatskoga sabora koji je nadležan za financije i državni proračun, a njegovo revizorsko izvješće o obavljenoj reviziji i godišnjeg financijskog izvještaja Državnog ureda za reviziju je sastavni dio izvješća o radu Državnog ureda za reviziju. Nadalje, u ovom prijedlogu zakona detaljnije je razrađeno i postupanje nakon završetka revizije s posebnim naglaskom na obavljanje revidiranog subjekta i obveze revidiranog subjekta imajući u vidu vođenje kažnjavanja za ne postupanje po nalozima i preporukama Državnog ureda za reviziju. Nadalje, utvrđeno je praćenje postupanja po planu provedbe, naloga i preporuka u tom smislu subjekt revizije odnosno subjekt na kojega se odnosi dani nalog ili preporuka obvezan u pisanom obliku izvijestiti Državni ured za reviziju o izvršenju pojedinog naloga ili preporuke u roku od 30 dana od isteka planiranog vremena izvršenja. Istodobno Državni ured za reviziju provjerava provedbu naloga i preporuka i u okviru provedbe same revizije. Ako u takvim postupcima DUR utvrdi da određeni nalozi i preporuke nisu provedeni ili da su subjekt revizije nije dostavio plan provedbe naloga i preporuka u ostavljenom ili propisanom roku Državni ured za reviziju će obavijestiti nadležno Državno odvjetništvo koje će u tom slučaju pokrenuti odgovarajući postupak. Dakle, uvođenje novog modela sankcioniranja subjekata revizije ako posebnim zakonom nije isključena njegova odgovornost to je u slučaju ako je subjekt revizije RH, kao i odgovorne osobe tj. čelnike sankcioniralo bi se i u slučaju da ne poduzimaju mjere radi postupanja po nalozima i preporukama Državnog ureda za reviziju i koje izrečenima u prethodnom razdoblju. Isto tako, sankcija u vidu novčanih kazni za, su predviđene za subjekte ako u propisanom roku ne dostave Državnom uredu za reviziju plan provedbe naloga i preporuka. Dakle, uz postojeće kaznene odredbe u smislu da subjekt revizije ne surađuje, da ne dostavlja potrebnu dokumentaciju, isprave, izvješća, evidencije ili drugu dokumentaciju, sad se dodaju još 2 slučaja a to je ako subjekti revizije u propisanom roku ne dostavi plan provedbe naloga i preporuka i ako subjekt revizije ne provede naloge i preporuke dane u izvješću o obavljenoj reviziji u roku navedenima u planu provedbe naloga i preporuka. Isto tako u ovom zakonu su pooštrene i uvjeti vezano za imenovanje glavnog državnog revizora i njegovoga zamjenika, a i utvrđeno da je obveze za pomoćne revizore u smislu obveze polaganja stručnog ispita u smislu zvanja ovlaštenog državnog revizora i ukoliko takav ispit ne položi u ostavljenom roku gubi pravo na državnu službu. Što se tiče Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija investicijskih društva samo bih podsjetio da je važećim zakonom uređena da su uređena pravila, postupci i instrumenti za sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društva, zatim ovlasti, zadaci sanacijskih i nadležnih tijela te osnivanje, financiranje i korištenje sredstava sanacijskog fonda i upravljanja fondom. Zakon je zajedno se pripadajućim nizom podzakonskim akata u potpunosti usklađen s Direktivom 2014/59 EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. godine o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća broj 82/891 EEZ i 8 direktiva i 2 uredbe Europskog parlamenta i vijeća. Glede samog donošenja direktive 2014. godine ova Direktiva broj 59, samo da podsjetimo, okidač donošenja takve direktive bila financijska kriza koja je pokazala da je na razini EU postojao značajan nedostatak odgovarajućih instrumenata za djelotvorno rješavanje problema nezdravih ili posrnulih kreditnih institucija i investicijskih društava. Stoga je direktiva donesena s namjerom uspostavljanja sustava koje će nadležnim sanacijskim tijelima država članica pružiti skup instrumenata za dovoljnu razinu i brzu intervenciju u instituciji koja propada ili će vjerojatno propasti, kako bi se osigurao nastanak ključnih funkcija institucije uz istovremeno ograničavanje utjecaja propadanja institucije na gospodarski i financijski sustav na najmanju moguću mjeru. Zbog velike međunarodne povezanosti financijskog odnosno financijskih tržišta EU rješavanje takvih problematičkih institucija bilo je potrebno uskladiti na razini same jasno je EU. Dakle, u skladu s obvezom kontinuiranog usklađivanja zakonodavstva RH sa pravnom stečevinom EU, predlaže se donošenje ovoga zakona, a radi usklađivanja važećeg zakona s novom Direktivom broj 2017/2399 Europskog parlamenta i vijeća od 12. prosinca prošle godine o izmjeni Direktive 2014 koju sam malo prije spominjao u pogledu rangiranja neosiguranih dužničkih instrumenata u intervencijskoj hijerarhiji. Samo da podsjetim, dakle ta direktiva je određivala Što se tiče ove direktive 2017. kako bi se poboljšala mogućnost sanacije institucija, ova direktiva predviđa uspostavu nove kategorije dužničkog instrumenta pod nazivom nepovlašteni i neosigurani dužnički instrumenti, to su u pravilu obveznici i ostali oblici prenosivog duga te instrumenti koji stvaraju ili priznaju dug i koji ispunjavaju naravno zakonom propisane uvjete. Kod tih dužničkih instrumenata tražbine njihovih imatelja u ... [[Govornik se ne razumije.]] postupku ulaze u više isplatni red u odnosu na tražbine imatelja regulatornog kapitala ali i u niži isplatni red u odnosu na tražbine kod kojih između vjerovnika i institucija nije ugovoreno da su podređene. Znači uvodi se treći među sloj između ove dvije vrste instrumenata. Budući da je glavna svrha izdavanja nove kategorije dužničkih instrumenata ispunjavanje minimalnog zahtjeva odredbe važećeg zakona u djelu ispunjavanja minimalnog zahtjeva, dopunjuje se odredbama o nepovlaštenim, neosiguranim dužničkim instrumentima kao novoj kategoriji dužničkih instrumenata. Da zaključim, mogu samo spomenuti da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati sredstva u državnom proračunu RH. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo dvije replike. Prva je kolegica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, Zakon o Državnom uredu za reviziju između ostalog je rezultat onih svih rasprava koje smo imali kad raspravljamo o djelovanju ureda ali i jedna novina a to je revizija na HNB-u. Budući da je tu već niz prijepora i u Hrvatskom saboru i bili su odgovori u kojem djelu se može a u kojem djelu se ne može raditi revizija i na kraju je bio i odgovor na koji se vi referirate iz 2018., ja pretpostavljam da ste prijedlog zakona dostavili i da je na taj prijedlog zakona bio odgovor jer je ova revizija točno ograničena i kaže se na što se može u HNB-u raditi revizija, pa me zanima da li je zaista i ovaj prijedlog zakona bio na određeni način iskomuniciran i sa HNB-om ali i sa središnjom bankom, da su oni vidjeli kakav prijedlog mi imamo i da taj prijedlog zapravo odgovara propisima. Hvala.
Hvala vam. Izvolite, odgovor.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Hvala na pitanju, poštovana gospođo zastupnice. Dakle, naravno da prilikom izrade samoga zakona su kontaktirane sve institucije pa uključujući i HNB. Sjećate se dugog perioda oko usklađivanja ovih kontekstu nadležnosti Državnog ureda za reviziju za nadzor HNB-a ali ono je išlo prije svega u kontekstu Europske središnje banke i njenih primjedbi u smislu područja revidiranja njihovog načina rada. Dakle ne u djelu monetarnog rada, tamo gdje je HNB neovisna, nego u korištenju materijalno-financijskih sredstava i sredstava koja se koriste naravno iz državnog proračuna. Hvala lijepo.
Hvala. Kolega Ante Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državne tajniče sa suradnicima. U prijedlogu ovoga zakona vezano za Državni ured za reviziju, zapravo ima jedna novost vezana za godišnja izvješća Državnog ureda za reviziju koja će sada podlijegati zapravo reviziji vanjskih revizora i to izvješće vanjskih revizora koliko sam razumio, bit će u prilogu godišnjeg izvješća državnog revizora. Vanjske revizore će od sada se birati kroz Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora međutim, nisam vidio hoće li se to raditi svake godine, taj natječaj za vanjske revizore ili će oni kao takvi biti birani u jednom mandatu od 4 g. od strane Hrvatskog sabora. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine zastupniče, dakle zakonom nije ograničeno da to može biti netko u kontinuitetu 4 g. pa da se prekida niti je zabranjeno da bude svake godine drugi revizor što je naravno nadležnost odgovarajućeg odbora ovoga Visokog doma pa u tom smislu pretpostavljam da će taj odbor svake godine određivat novog revizora jer to izvješće na kraju krajeva kao što ste i sami rekli je sastavni dio izvješća o radu Državnog ureda za reviziju. Hvala.
Hvala vam. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. U ime kluba zastupnika, prvi je prijavljen kolega Miro Bulj, zastupnika nema, sukladno članku 233., on gubi pravo govoriti o ovoj točki dnevnog reda. Slijedeći je kolega Ivan Šuker u ime Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa pred nama se nalaze dva zakona, jedan je da tako kažem tehničke naravi ali i o njemu se može puno reći jer je posljedice nečega što je sve države ovoga svijeta koštalo silne stotine milijardi kuna, no krenimo sa zakonom, zapravo Zakonom o Državnoj reviziji. Dakle smisao ovog zakona je ono što predlagatelj želi sa ovim zakonom napraviti se može svesti u nekoliko konstatacija i činjenica, prije svega želi se povećati još veća neovisnost i uspješnost Državnog ureda za reviziju. Dakle, kad pogledate da Državni ured za reviziju dobiva jedan poseban status u državnom proračunu i ono što je vrlo bitno, prvi puta u povijesti materijalno i financijsko korištenje sredstava koji su odobreni u državnom Saboru, Državnom uredu za reviziju kontrolira neovisni revizor. To dosada nije bilo. Dakle mi do sada u principu poslovanje Državnog ureda za reviziju nije nitko ni kontrolirao ni revidirao, oni su bili praktički jedini korisnik, jedan od rijetkih korisnika državnog proračuna koji nije nitko, to nitko nije zamijetio ali to je naprosto činjenica i ja želim posebno upozoriti na to da je to jedna novina. I ono što bih želio predložiti predlagatelju, dakle Ministarstvu financija, mislim da bi bilo dobro da ovdje kod odabira neovisnog revizora uzmemo nekakav vremenski period, da može raditi 2 ili 3 ili 4 g. i da Odbor za financije kad imenuje, da ga može imenovati na 4 g., jer gledajte, iskreno govoreći, netko kad uđe u jednu instituciju, treba mu vremena da se upozna, možda pravu reviziju će tek napraviti druge godine. Ali isto tako, nije dobro ni kada je previše negdje u reviziji, pa možda bi bilo dobro da u Zakonu, Amandmanu Vlade ili ovoga da idemo, da to bude na rok od 4 godine i mislim da smo onda u principu riješili sve, a ovoga Državni ured za reviziju će svojim unutarnjim ustrojstvom i financijskim planom naprosto definirati određene stvari. Druga stvar, drago mi je da se u ovome Zakonu nalazi konačno i odredba da Državni ured za reviziju može kontrolirati poslovanje HNB-a. I drago mi je da je to na ovakav način napravljeno. Također imamo mišljenje Europske Središnje banke gdje je jasno definirano što Državni ured za reviziju može kontrolirati i logična je stvar da ne može se miješati u neke stvari koje garantiraju neovisnost Centralne banke. I mislim da je to dobro definirano. I dobro je da to ide kroz Prijedlog Vlade jer mi smo u Sporazumima koje smo prihvatili i potpisali prilikom pregovora za ulazak u EU, između ostaloga, definirali kako i na koji način se mijenjaju Zakoni koji su vezani za Centralnu banku. I sa ovakvim Prijedlogom kada resorno Ministarstvo i Vlada RH ide sa izmjenom Zakona kojim se regulira, znači Državna revizija kontrolirati, ovoga, rad Centralne banke, isto ukazuje na određenu ozbiljnost jer, ponavljam, bilo je tu razno raznih političkih, pa pomalo i politikantskih prijedloga i priča, ali htjelo se u principu da državni revizori uđu i kontroliraju, pa čak i neko područje za koje oni nisu dovoljno stručni, jel, oni se sa tim monetarnim dijelom u principu ne susreću u životu, oni imaju jedan sasvim drugi vid kontrole, drugih financijskih poslovanja i drugačijeg načina rada i pitanje je koliko bi, ovoga, ta revizija bila kvalitetna. Ali, međutim, mi ovdje imamo, dakle, Zakonom definirano da međunarodni neovisni revizor kontrolira poslovanje, ovoga, Centralne banke i to izvješće tih neovisnih revizora se uvijek može dobiti i može se vidjeti kakvo je njihovo mišljenje, razmišljanje oko, ovoga, poslovanja Centralne banke. Također, ono što mi se osobno sviđa u ovom Prijedlogu zakona je praćenje postupanja po Planu provedbe, naloga i preporuka. Gledajte kolegice i kolege, evo, tu nas u Sabornici, koliko nas ima, manje-više svi smo ili preko lokalne ili preko državne razine bili puno puta smo se susretali sa razno raznim izvješćima Državnog revizora. I onda imate one, najprije dobite ono prvo izvješće, onda se onaj za koga se to izvješće radi, očituje i onda u konačnici imate konačno izvješće Državnog ureda za reviziju. Al, međutim, ono što je najbitnije, dali onaj koga je Državni ured za reviziju je ispravio ono što mu je on rekao. Dakle, mi, na žalost, u izvješćima Državnog ureda za reviziju za neke jedinice lokalne samouprave, lokalne i regionalne samouprave, isto tako i za neke proračunske korisnike državnog proračuna imamo određene greške koje se pojavljuju iz godine u godinu, pa ako se nešto ne može napraviti da se na Zakonom propisani način koriste, ovoga, sredstva, onda treba mijenjati Zakon i koji priča da se to napravi, a ne da mi imamo Zakoni ostaju, svake godine Državna revizija konstatira da nešto nije dobro i to se tako ponavlja iz godine u godinu i zato je ovdje dobro da Državni ured za reviziju daje rok i ako se u tome roku, a to je u 30 dana, onaj koji je revidiran, ne očituje, ne napravi nešto, Državni ured za reviziju će obavijestiti nadležno Državno odvjetništvo koje će pokrenuti prekršajni postupak. I ono također što ovdje u Zakonu nema, to je ono što smo ugradili, mislim da je to Opći porezni Zakon, a to je tzv. obvezujuće mišljenje. Jer ja mislim da kolegice i kolege mnogim gradonačelnicima, načelnicima, županima, pa i ministrima il nekim drugim čelnicima državnih tijela bi bilo puno više lakše u životu raditi ako imaju nekakav poslovni događaj s kojim se ne susreću svakodnevno, s kojim se možda susreću jedanput u 4, 5 godina, ali su se neki drugi susretali s tim i Državni ured za reviziju ima, dakle, da kažem, pravorijek i u uputu, kako se u tom poslovnom događaju treba ponašati. I mislim da bi bilo dobro da to bude, znam, ali na određeni način, da ako zatraži se pismeno mišljenje, il ako ta odredba postoji možda u Zakonu ako sam ja možda preskočio, pa je nisam dobro pročitao, dakle, da jedno takvo mišljenje može izdati Državni ured za reviziju i sutra kada dođu revidirati taj poslovni subjekat i ako dođe slučajno do nekoga prijepora da on može reći, čujte, ja sam radio po vašem mišljenju koje je obvezujuće i onda se to mišljenje praktički primjenjuje na području cijele RH i mislim da bi to bio jedan dodatni iskorak koji bi spriječio, može biti na nepravilnost ili neke stvari koje uopće nisu na kraju pameti onome tko je odgovoran za korištenje sredstava da napravi neki zakonski prekršaj, napravio je naprosto zato što nije znao kako treba postupati u određenoj situaciji. Dakle, možda se čini banalna stvar, ali u situaciji kada ste odgovorni za nešto, po meni je to vrlo, vrlo bitna stvar, osobito za one koji se često ne susreću sa određenim poslovnim događajima i ne znaju kako postupiti u tom slučaju. Dakle, klub HDZ-a će podržati ovaj Prijedlog Zakona o Državnom uredu za reviziju uz ovu napomenu, možda da razmislimo o roku revizije za 4 godine, mislim da bi to bilo nešto što je dobro i ovaj drugi Prijedlog Zakona o, Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava. Dakle, vrlo interesantno, ova Direktiva je donesena 2014.-te godine. Već dvije godine ili tri godine, mnoge snažnije i jače članice EU su izišle iz krize. Koliko je prijepora bilo oko toga i koliko je bilo, praktički, sebičnosti od onih jačih jer su se svi spašavali kako su mogli na svoj način, koristili raznorazne i zakulisane stvari i prikrivene potencijale i razno razne i zakulisane stvari i prikrivene potencijale da bi spasili svoje gospodarstvo, svoje financijske institucije i dugo je trebalo da se usaglasi ova Uredba. Ono što za Hrvatsku treba ... [[Govornik se ne razumije.]] kao jednoj maloj članici Europske unije, je ova Uredba dobro došla. Jer naprosto ćemo biti dio nečega i naše financijske institucije će, koje su financijski male, biti na takav način osigurane. Međutim ono što želim i ovom prilikom reći zato što u ovoj Sabornici se vrlo često neargumentirano koriste i neke izjave oko ponašanja i stanja u Republici Hrvatskoj za vrijeme financijske i gospodarske krize 2008. i 2009. godine. Financijski sektor Republike Hrvatske iz te krize je praktički izišao neoštećen. I to sinergijskim djelovanjem Hrvatske narodne banke i Ministarstva financija. Naša niti jedna poslovna banka nije propala, o fondovima ne možemo govoriti bog zna šta, ovi fondovi koji, 4 fonda, koji su obvezni mirovinski fondovi su imalo određeni gubitaka, ali na ukupnu masu sredstava kad se uzmu, nije to bilo nešto značajnije što ih je uzdrmalo, i to treba reći i ovom prilikom. Dakle, ovo je jedan tehnički Zakon koji je dobrodošao za male države poput Republike Hrvatske, Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj Prijedlog Zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo sa raspravom u ime Kluba zastupnika. Sljedeći je kolega Stjepan Ćuraj ispred Kluba zastupnika HNS-a. Pošto nema ni njega, sukladno članku 233., on gubi pravo govoriti o ovoj točci dnevnog reda za koju se prijavio. Nakon njega imamo prijavu u ime Kluba zastupnika GLS-a i HSU-a, kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle, objedinjena rasprava je na 2 Zakona. Budući kao što je rekao uvaženi kolega Šuker, riječ je o jednom tehničkom Zakonu, pa ću se ja glavninu rasprave ipak vezati uz Zakon o državnom uredu za reviziju. Kad malo gledate zakonodavstvo kojim je reguliran Državni ured za reviziju i to postupanja, točno vidite koji su tu pomaci i koji je taj napredak. Mi se često prema Zakonima odnosimo kao da su uklesani u kamen, i kad bilo tko hoće bilo šta mijenjati, onda oko toga ima silnih prijepora, a ovo točno pokazuje koji je to napredak i što smo mi tu u pogledu revizije napravili. Kad su krenule uopće revizije, prema njima je onako bio, bila je distanca, onda su bile različite ocjene, onda se je netko hvalio i rekao gle ja sam dobro za svoj rad ocjenjivan, netko je ocjenjivan nešto lošije, ja moram priznati da sam ja uvijek rad Državnog ureda za reviziju, shvaćala i onom edukativnom dijelu, u kojem su oni odradili posao, u kojem ste mogli nešto pitati i gdje ste mogli dobiti određena iskustva da to ne ponovite. Nekako mi se čini da uvijek je važno da iz rezultata Ureda za reviziju, da ono što tamo piše, da to ne ponavljate. Jednako tako često je, kad ste državni dužnosnik, kad imate priliku ili nepriliku upravljati proračunom, često iza toga ljudi imaju potrebu nekako ocjenjivati vaš rad, a vaš rad najbolje ocijeni Državni ured za reviziju, jer on napravi reviziju i točno kaže što je tu napravljeno dobro, i što tu nije napravljeno dobro, i iz toga vidite što se u principu u pojedinom proračunskom korisniku, kako se upravlja sredstvima iz proračuna. Jednako tako, budući da je segmentirana, vi možete vidjeti i u odnosu na jedinice lokalne samouprave kako oni upravljaju, ja moram priznati, ja dosta često nastojim i sa ove govornice, a i koristim uvijek nekakvu vezu na Grad Zagreb, pa kad recimo se bavite Gradom Zagreba, vrlo, vrlo su interesantni nalazi Državne revizije, jer unutra piše sve. Piše točno kako se, bolje rečeno ne upravlja, što se radi, kako se zanemaruju, k'o da Grad Zagreb nema strategiju upravljanja imovinom, da se upravlja od slučaja do slučaja, i u tom dijelu je to izuzetno korisno. Inače ovaj Zakon, ja čitam u tri nekako, tri grupe. Jedno je Ured, kako Ured treba radit, kako se upravlja s Uredom, koje su obveze glavnog državnog revizora, jednako tako ono što je i uvodno bilo rečeno, i da pomoćnici imaju sad neke obaveze. Druga grupa je vezana uz Hrvatsku narodnu banku. Dakle, kad se Hrvatska narodna banka spominje, sad tih kolega koji su to koristili na razno različite načine, sa idejom ući u Hrvatsku narodnu banku, svašta nešto činiti, nema u Sabornici, očito baš ih više, kad je Zakon ne interesira, interesira ih u nekim drugim satima ili možda nema dovoljno kamera pa ne mogu određene performanse odradit, ja moram priznati kad sam pogledala Zakon, i to je bilo na Odboru za zakonodavstvo, ali tad smo imali relativno malo vremena, jer je bila tema i rebalansa, i proračuna, malo sam ostala u prvom koraku zatečena, zašto Hrvatska narodna banka? Onda kad sam pročitala što piše i ovo što ste vi odgovorili, malo i razgovarala sa kolegama iz Hrvatske narodne banke, shvatila da ste tu, niste prešli tu tanku liniju. Dakle, Hrvatska narodna banka, to moramo znati je neovisna institucija i njena neovisnost, samostalnost, je izuzetno važna za bilo koju državu, i to je nešto što su nekakvi postulati i temelji jedne države koja hoće biti normalna i suvisla. Tako da ta tanka linija, nije ju dobro preći i ovom zakonskom okviru točno je definirano što to je. Ja sam sigurna da ako se vidi da nešto tu možda nije do kraja definirano ili uđete u nekakav problem kojim bi ušli u samostalnost, da će rezultat toga biti eventualna izmjena i dopuna Zakona. Ja moram priznati da moje osobno iskustvo, i kao državne dužnosnice u izvršnoj vlasti, a i ono što imam prilike k'o saborska zastupnica gledati rezultate Ureda, to je jedan od Ureda koji u principu možete dobro ocijeniti. Ja to svaki put naglašavam, i nemam nikakav problem bez obzira što sam oporbena zastupnica, kad neko dobro radi reč, ljudi moji ti ljudi dobro rade, ne moramo bit baš svaki dakle ne moramo svaki put …/nerazumljivo/… nekog napadati samo zato što nekako doživljavamo da je to uloga oporbe. Oporba mora biti kritična, mora biti jasna, mora utjecat na to da neko bude bolji. I to se vidi iz ovog zakona, meni je izuzetno drago i mislim da je to jako važno da je ovim zakonom definirana kako je provedba naloga i preporuka. Svaki put kad je bila ovdje revizija i kad smo raspravljali o njoj onda imate uvijek su zgodni jedinice lokalne samouprave ili poduzeća onda imate onih koji su kao dobili neku jedinicu, pa su tamo neki u sredini i one neke 5 ili minus petice. I onda iza, onda se svi pitamo ček malo šta sad iza? Dobio je neko izvješće to je uredno stavio, prst u uho i dalje, i uvijek je pitanje što iza jer to izvješće nije zato da bi se gomilao papir, da bi mi ovdje imali raspravu koja je više ili manje zanimljiva. Rezultat tog izvješća je da budemo bolji, da netko ko dolazi iza tog načelnika, gradonačelnika ili on u drugom mandatu bude bolji, da ne ponavlja greške, da grešku koju je radio načelnik ne znam u Slavoniji, ne ponovi onaj u Dalmaciji ako ima isti problem, ili grešku koju je neko od ministara da ne ponovi slijedeći ministar i u nekom drugom ministarstvu i dobro je zato da ovdje postoje rokovi u kojima je potrebno je nešto napraviti, da postoji plan kako nešto treba otkloniti i da postoje sankcije. O sankcijama treba i uvijek je tema može biti rasprave tu su ove članak 35. koji govori o prekršajnim odredbama da li one trebaju biti takve ili nekakve drugačije, ja u ovom trenutku mislim da one trebaju biti. Da li su previše, ako su previše i te drakonske kazne su se uvijek pokazale da nije dobro, jer kad nije dakle meni se čini da je to u nekim realnim okvirima i dajemo mogućnost da zakon živi. Ajmo vidjeti prvu grupu, kad prvi put to napravimo šta će rezultat toga biti i onda vidjeti, dakle svakom zakonu treba dati priliku da živi. Kad prvi put nešto u zakonu definirate niste dovoljno pametni jeste dobro napravili ili ne. Napravili ste najbolje što ste u tom trenutku mogli i znali. Da li će to rezultat toga biti dobar ili ne, zakon mora živjeti i tako ja mislim da i ovaj zakon jednako tako mora, mora živjeti u tom dijelu. Pri tom naglašavam zaista ova revizija koja se odnosi na HNB i ovaj članka 35. kojim se uvodi određene prekršajne za onog koji neće postupiti, koji neće ono što mu je naloženo napraviti. Ja tu moram priznati principijelno mislim da ove uloge i zadaće koje imaju neovisni revizori su dobre. E sad dolazimo do ključne pitanje, koliko ih imamo? Da, što će se tu izdešavati, što će tu biti, koja iskustva oni imaju? Ja sam sigurna da oni imaju iskustva u nekom realnom sektoru sasvim dovoljna i dobra, što će se to odnositi u odnosu na sve obaveze koje ima i mislim da bi za vježbanje, ali vježba koja je sa stvarnosti bilo dobro da vidimo od tog prvog neovisnog revizora koji će napraviti reviziju Državnog ureda za reviziju. Pa ćemo zapravo vidjeti što je to, vidjet ćete vi, vidjet ćemo mi i vidjet ćemo što to je i vi ćete u krajnjoj liniji bilo bi jako dobro da zaista prava revizija neovisnog revizora bude u Državnom uredu za reviziju iz jednostavnog razloga, vi znate što to je u Državnom uredu za reviziju i vi ćete najbolje ocijenit u kojem dijelu se vi razumijete, ne razumijete, sigurno će bit nerazumijevanja, mora bit jer netko tko dolazi iz realnog sektora gleda to malo drugačije. Tako da ja nekako ovo je mimo ne možemo to napisat u zakon, ali mislim da bi to bilo dobro jer je to jedna novina, kad uvodite novinu uvijek nikad niste do kraja dovoljno pametni jeste dobar model napravili, meni čitajući zakon i čini se da je dobro da to imamo i da je dobro da to tako bude i to je taj korak dalje. Dakle kad raspravljamo o zakonodavstvu uopće, tema može biti i ovaj zakon mi ako stojimo na mjestu i ako ne radimo iskorak imat ćemo tehnički bolje ili lošije zakone, nekom će se nešto više ili nekom manje svidjet. Ali ja sam apsolutno uvjerena kad se radi bilo koji zakon da treba napraviti korak dalje, možda taj korak dalje se pokaže da se bilo ili pretjerano ili krivo, ali ajmo to napraviti ajmo zakonu dat mogućnost da živi i onda tek možemo nešto napraviti. U tom smislu će Klub GLAS-a i HSU-a podržati ovaj zakon, mi smo i dosad kad je bila tema i nalaza Državnog ureda za reviziju uvijek raspravljali o tome i ocjenjivali da je to jedan od ureda koji dobro radi, kroz te ocjene smo naglašavali da su sredstva za ured potrebna veća i sad ih imate veća, što je dobro, da, da. Jednako tako rekli da treba biti sankcije odnosno mogućnosti alata za oni koji ne rade dobro svoj posao koji ste utvrdili, dobro je da imamo neovisnog revizora ali ajmo stvarno da taj prvi neovisni revizor radi, radi vas pa da vidimo što to je. Hvala lijepo.
Hvala i vama, nastavimo sa raspravom u ime Kluba zastupnika. Slijedeći u ime Kluba zastupnika SDP-a je kolega Boris Lalovac, izvolte kolega Lalovac.
Hvala lijepa, gospodine podpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom iz Ministarstva financija, poštovane kolegice i kolege. Mislim danas su pred nama objedinjena rasprava za dva zakona vrlo kratko o ovome prvome zakonu o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava, zapravo to je zakonski prijedlog od samo 4 članka gdje se zapravo primjenjuje direktiva EU donesene 2014. godine najvećim dijelom se odnosilo kako su se trebale sanirati i ko će sanirati u budućnosti financijske institucije. Kao što znamo dugi niz godina sve do ove velike krize 2008., 2009. godine sve financijske institucije su uvijek sanirali građani odnosno bilo to direktno kroz državni proračun ili nekakvo indirektno izdavanje nekakvih obveznica pa ponovno je zapravo to dio dio bio javnog duga. Sjećamo se i krize u Sloveniji, kada su njihove banke bile u problemu, pa da su to preuzimalo u dio javnog duga. I onda se Europska komisija, odlučila promijeniti model upravljanja i reklo, neće se više sanirati, da će to ići na štetu proračuna i javnog novca, nego će, neće više biti onaj bejl out, znači da se iz vana zapravo saniraju, nego bejl in. Znači seniranju, da banke, financijske institucije, trebaju sanirati sami sebe, u rangiranju, na način na kako da se regulira taj kapital i tko bi na koji način trebao prvo sanirati kada dođe do toga, do krizne situacije. Tako da se i u ovom dijelu samo ta direktiva dalje nadopunjuje odnosno, nadograđuje. Vezano za uvođenje nove kategorije dužničkog u instrumenta, znači ne povlaštene i neosigurani dužnički instrumenti, nepovlašteni i neosigurani dužnički instrumenti su obveznici i ostali oblici prenosivog duga, te instrumenti koji stvaraju ili priznaju dug i koji ispunjavaju propisane uvjete. Znači glavna svrha izdavanja nove kategorije dužničkih instrumenata je ispunjavanje minimalnog zahtjeva pomoću određenih obveza. Znači u stečajnom postupku, kada se krene ili otvori taj određeni indolencijski postupak nad financijskom institucijom tražbine imatelja nepovlaštenih, neosiguranih dužničkih instrumenata, ulazili bi u viši isplatni red, u odnosu na tražbine imatelja regulatornog kapitala, ali u niži isplatni red u odnosu na tražbine kod kojih između vjerovnika i institucije nije ugovoreno da su podređene. Znači određivanjem položaja tražbina, imatelja, nove kategorije, dužničkih instrumenata, značajno se olakšava primjena instrumenata unutarnje sanacije. Znači kao što smo rekli, znači, prvenstveno ovaj zakon govori o unutarnjoj sanaciji, znači da financijske instancije, odnosno, banka prvo treba samu sebe sa svim tim kapitalima, koje i dužničkim i regulatornim, da se prvo namiruju, na način da se smanjuje rizik, pravnog pobijanja od strane vjerovnika s osnove sve veće gubitaka vjerovnika od sanacije od gubitaka koji bi pretrpjeli da im je institucijom proveden stečajni postupak. Znači ovaj dio je dio koji zapravo unosimo sada u pravni poredak RH i tu je nešto ukoliko bi se dogodilo u budućnosti takve situacije, sada imamo i mehanizam, načina unutarnje sanacije same financijske institucije. Tako da što se tiče samog tog prijedloga i izmjena Zakona o sanaciji i kreditnih instancija i investicijskih društava Klub SDP-a će svakako podržati, jer mislimo da smatramo, da ne samo što je to direktiva, nego da su to određeni oblici, gdje će sigurno u budućnosti i te financijske institucije staviti pod neku strožu kontrolu i njihovih vlasnika da se ne zaigraju baš tako na financijskome tržištu, kao što je rekao kolega Šuker, pa onda imate situaciju da HNB i Ministarstvo financija moraju podmetnuti leđa a nisu uopće sudjelovali u upravljanju tih procesima, nisu sudjelovali u kreiranju gospodarske i financijske krize, znamo da su to sudjelovali njihove uprave, nadzorni odbori itd, sudjelovali u cjelokupnom sustavu i onda se odjednom dolazi, kada se dođe u probleme onda se poziva ili ministra financija ili HNB dajte nam pomozite. Znači ovdje prvenstveno u redu, to će ići na štetu njihovih dioničara, tako da smatramo ne samo što je u ovoj direktivi, što je to dobro, što se to primjenjuje nego da je takav u takvom kontekstu i taj način rizika upravljanju financijskim instancijama, biti će sada sigurno strože kontrolirano od samih tih vlasnika, dioničara tih financijskih institucija, jer neće mi biti svejedno, dali se toliko izlagati riziku financijsku instituciju. Drugi zakon je prijedlog Zakona o Državnom uredu za reviziju. Znači koliko ovdje vidimo, ovdje potpuno novi zakon, znači potpuno novi zakon, gdje imamo nekoliko novina. Znači zakon ima negdje oko 40-tak članaka koji uređuje način poslovanja Državnog ureda za reviziju. I tu su zapravo, ukratko bi rekao o glavnim novinama u samome ovome zakonu. Mi smo čak i na odboru za financije malo o tome raspravljali, na koji način, pogotovo o čl. 4. gdje će se sada sredstva za rad Državnog ureda za reviziju, osiguravaju se u državnom proračunu, međutim, odbor Hrvatskog sabora nadležan za financije i državni proračun, odobrava prijedlog financijskog plana za iduću godinu i projekcije za sljedeće 2 g. I smatramo da nemamo ništa protiv, znamo da je Državni ured za reviziju vrlo važna institucija i da ona mora imati dovoljna financijska sredstva da bi mogla obavljati sveobuhvatne revizije i tu vidimo čak i u obrazloženju ovoga zakona kolika sredstva će biti potrebna Državnom uredu za reviziju za obavljanje i dobivanje novih zadataka i tu nemamo ništa protiv. Dapače, smatramo, da su to ljudi koji su visoko kvalificirani i na temelju kojim mi ovdje raspravljamo u Saboru, donosimo važne nekakve odluke, ispravljaju, ajmo reći te nekakve greške u sustavu koje oni primijete. I mislimo da ti ljudi stvarno moraju biti dobro plaćeni, oni moraju biti dobro educirani. I ovaj dio koji moraju imati određeni dio materijalne naknade, jer znate, kada usporedite na tržištu, tržištu revizora, da kada gledamo, bilo oni državni revizori, ili ljudi koji će obavljati državnu reviziju, a vi vrlo dobro znate da njihovi konkurenti na tržištu, kao što su velike revizorske kuće, koje jednostavno vape da im dođu mladi stručnjaci i da zapravo Državni ured za reviziju ne može biti konkurentan da bi obavljali kvalitetnu reviziju. A vidimo sada novim zakonom im se daju i nove ovlasti, tako da oni da bi mogli uredno obavljati dio svog posla i da im jedan dio mladih kadrova ne odlazi na tržište, jer znamo da ih tržište uvijek može više platiti nego što ih to može platiti nažalost državna ili javna uprava, smatramo i kažem, a budući da su njihova izvješća vrlo bitna za funkcioniranje sustava države i tu pozdravljamo i nema nikakve dvojbe da ti ljudi trebaju biti nagrađeni i trebaju biti plaćeni jer obavljaju vrlo težak i zahtjevan posao. Drugi dio, ono što se je odnosilo, što smo ovdje govorili je čl. 11. revizija HNB-a koja je dosta otvarala polemike i u prošlosti, znam da su neki čak i klubovi čak i to osobno predlagali možda na jednu drugačiju formulaciju međutim ovdje svakako podržavam Vladu RH da je krenula u taj iskorak gdje je to iskomunicirala i sa Europskom centralnom bankom, gdje je to iskomunicirala i sa komisijom, znači cjelokupni taj jedan proces je zadovoljen, formalno je zadovoljen da se može krenuti i u reviziju HNB-a koja svakako ukoliko se bira ovdje u ovome Visokom domu, ako mi ovdje biramo u ovom Visokom domu i glasamo znači za guvernera, ako ovdje prihvaćamo njihova izvješća ili određena izvješća koja primamo na znanje svakako smatramo da i ako, ono što smo više puta rekli i Vlada RH mora proći kontrolu Državnog ureda za reviziju. Ovaj Visoki dom, Hrvatski sabor mora proći kontrolu Državnog ureda za reviziju, Ured predsjednice mora proći kontrolu ureda, Državnog ureda za reviziju. I smatramo da je vrlo jasno i transparentno da to mora proći i HNB bez ikakvih ulaženja u obavljanje poslova monetarne politike jer to nije posao državnog ureda za reviziju niti će itko ikad postavljati pitanja monetarne politike i njihovog opsega posla. Međutim, s obzirom da i ovaj Visoki dom definira zakonom koji su to prihodi državnog, HNB-a i da zapravo oni imaju definirane izvore od onoga kako smo mi ovdje izglasali smatramo da ovaj Visoki dom ima pravo i taj dio prihoda koji oni zapravo stvaraju i troše na svoje operativno poslovanje da prođu kontrolu državnog ureda za reviziju i ovdje je vrlo, kažem kroz članak 11., članak 12., članak 13. ta tri članka koja su ubačena u ovaj novi prijedlog zakona da to svakako podržavamo, pozdravljamo i u tom kontekstu zato i s druge strane i ona sredstva koja Državni ured za reviziju mora imati veća sredstva jer mora se i drugačije ekipirati nije tek tako jednostavno obavljati reviziju financijske institucije kao što je HNB. Tako da, ali da ne miješamo dvije vrste revizije jer postoje HNB i danas ima vanjsku reviziju ali ima reviziju njihovih financijskih izvještaja. Tako da oni i dalje će također imati reviziju financijskih, godišnjih financijskih izvještaja kao HNB koja ima cijeli niz godina, međutim, ovdje se radi o unutarnjoj reviziji koja će se, gdje će se to izvješće također raspravljati unutar dijela izvješća Državnog ureda za reviziju i to smatramo svakako pozitivnim iskorakom i zbog toga trebaju, Državni ured za reviziju dobiti svu moguću podršku. I ono što je treće, što je dosta važno, u izmjenama ovoga zakona je način definiranja kada Državni ured za reviziju donese ta određena svoja izvješća, kad donese određene preporuke i znamo da oni revidiraju i jedinice lokalne samouprave i uprave i samouprave i brojna ministarstva i brojne agencije i da je njihov obuhvat dosta širok. Međutim, da se nakon što ovdje prođu ta određena izvješća, vrlo veliki dio tih nažalost preporuka koje su pozitivne da se urede, da se uredi njihov sustav, dugi niz godina se pojavljuju brojne te nepravilnosti da i nekako ne kažemo drugačije. I ovdje sada vrlo jasno dani određeni rokovi i termini i odnosno i ukoliko određene, ukoliko se to ne postupa prema izvješćima Državnog ureda za reviziju se upućuju određeni prijedlozi i državnom odvjetništvu za pokretanje određenih prekršajnih postupaka. Kada je zapravo bila i Europska komisija, kada vam analizira određene projekte na koji način poboljšati određene metode rada odnosno cjelokupni sustav jačanja javne uprave svakako jedan od modela, što su i kada su zapravo davale određene preporuke da se jača ured Državnog ureda za reviziju a ne samo da se njihova izvješća ovdje u Saboru o njima raspravlja nego da im se omogući i tehnički da ono što oni pronađu određene nepravilnosti koje kažem mogu biti i slučajne, ... [[Govornik se ne razumije.]] biti zato što su to veliki sustavi, znači ne moraju to biti određene namjerne pogreške, međutim da se daje puno više nadzora, da se daju implementirati te njihove, njihovi prijedlozi Državnog ureda za reviziju. I stoga i kada smo i mi obavljali određene razgovore kako pojačati sustave državne i javne uprave kroz sustave određenih kontrola tu primarnu uredu imao je Državni ured za reviziju. I sada se nadamo da će ovim i zakonskim prijedlogom oni to moći i ojačati jer do sada nisu imali takve instrumente da mogu i one preporuke koje su oni davali da ih zapravo u konačnici provedu do kraja. Znači sve ove određene prijedloge u ime kluba SDP-a podržavamo, smatramo da mogu donijeti doprinos i jačem i neovisnijem radu Državnog ureda za reviziju koji treba biti kažem zbog jednostavno takve utakmice na financijskom tržištu, da im se moraju omogućiti veća sredstva, da mogu obavljati te poslove jer smo danas ovdje pred njima dali još jedan dodatni, dodatni posao smo im dali ali za to svakako moraju biti adekvatno i plaćeni. I onda što se toga tiče i onda kada budemo raspravljali i kroz ove odluke da se to mora kasnije ono što Državni ured za reviziju nakon godine ili dvije dana kroz određeni taj sustav da se to mora implementirati. Nadamo se da se jačanjem ovakvog zakonskog prijedlog da će u budućnosti i ove određeni problemi koji su bili primijećeni u sustavu da će se pomalo i rješavati. Znači Klub SDP-a oba ova zakonska prijedloga će podržati. Hvala lijepa.
Hvala kolegi Lalovac. Time smo završili raspravu u ime kluba zastupnika. Sljedeći kao pojedinačni je prijavljen kolega Ivan Lovrinović, zastupnika nema što znači da gubi pravo govoriti o temi dnevnog reda. Time smo i zaključili raspravu a o Prijedlogu zakona o Državnom uredu za reviziju, prvo čitanje, P.Z. br. 499 i o Prijedlogu zakona o izmjeni i dopuna Zakona o sanaciji kreditnih institucija i svjetskih društva, prvo čitanje, P.Z. br. 494., glasovati ćemo kad se steknu uvjeti. Time smo iscrpili dnevni red za danas. Nastavak dakle je sutra sa Prijedlogom zakona o korištenju psa pomagača, prvo čitanje, P.Z. br. 496. Hvala vam lijepo i želim vam ugodno poslijepodne. SJEDNICA JE PREKINUTA U 14,52 SATI
Prijedlog Zakona o Državnom uredu za reviziju, prvo čitanje, P.Z. br. 499. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o Državnom uredu za reviziju i drugo sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 92 za i 1 suzdržani donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Dobro jutro kolegice i kolege, danas je prva točka Prijedlog Zakona o korištenju psa pomagača, ali prije toga, vidim, da se je javio kolega Grmoja, izvolite.