105. Návrh poslanců Marka Černocha, Petra Adama, Jany Hnykové, Karla Fiedlera, Martina Lanka, Olgy Havlové, Davida Kádnera a Jiřího Štětiny na vydání zákona, kterým se mění zákon č. 3/2002 Sb., o svobodě náboženského vyznání a postavení církví a náboženských společností a o změně některých zákonů (zákon o církvích a náboženských společnostech), ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 453/ - prvé čtení Stanovisko vlády vám bylo doručeno jako sněmovní tisk 453/1. Nyní požádám pana poslance Marka Černocha, aby za skupinu navrhovatelů návrh přednesl. Prosím.
Hezký podvečer, dámy a pánové, ještě jednou, a i za Úsvit bych rád poděkoval za vstřícnost a za to, že dohody se dodržují. Rád bych tu jménem předkladatelů představil novelu zákona o církvích. Návrh zákona reaguje na výrazné zhoršení bezpečnostní situace v Evropě a díky tomu, že se velmi zvyšuje riziko šíření myšlenek a proudů, které nejsou slučitelné se západním civilizačním okruhem, do kterého patří Česká republika, tak vás požádat o propuštění tohoto zákona do druhého čtení. V Evropě, Českou republiku nevyjímaje, posilují myšlenky, které popírají osobní, politická a jiná práva občanů pro jejich národnost, pohlaví či náboženské vyznání. Je zcela jasné, že takové proudy můžou znamenat významné bezpečnostní riziko pro Českou republiku. Jednou z cest, skrze které se tyto myšlenkové proudy mohou šířit, jsou i církve a náboženské společnosti. České zákony přitom hledisko bezpečnostní při uznávání zejména zvláštních práv pro církve vůbec nezohledňují. V České republice existují dva stupně registrace. První stupeň je v principu pouze registrační. Při uznání druhého stupně mohou dané církve vyučovat náboženství na státních školách, pověřit osoby vykonávající duchovenskou činnost k výkonu duchovenské služby v ozbrojených silách České republiky či v místech, kde se vykonává vazba, trest odnětí svobody, mohou konat obřady, při nichž jsou uzavírány církevní sňatky, či zřizovat církevní školy. Je bezesporu, že taková zvláštní práva dávají církvím značné možnosti k šíření myšlenek, které hlásají. Zejména s ohledem na zhoršenou bezpečnostní situaci proto navrhujeme, aby získání takových zvláštních práv bylo podmíněno tím, že daná církev nevzbuzuje důvodnou obavu, že ohrožuje zahraničněpolitický zájem České republiky, ani nezakládá důvodné podezření, že ohrožuje veřejný pořádek nebo národní bezpečnost. Proto se v novém § 14a zavádí tzv. zvláštní postup, podle kterého budou výše zmíněná rizika vyloučena - řízení o přiznání oprávnění k výkonu zvláštních práv. Ministerstvo vnitra požádá o vyjádření Úřad pro zahraniční styky a informace, Bezpečnostní informační službu, Vojenské zpravodajství a Policii České republiky. Dotčený orgán se vyjádří do 30 dnů ode dne doručení žádosti Ministerstva. Vyjádření obsahující souhlas nebo nesouhlas s přiznáním oprávnění k výkonu zvláštních práv se odůvodní. Tímto postupem má být zajištěno, že přiznání zvláštních práv církvi nebude představovat pro Českou republiku žádné bezpečnostní riziko. Tento návrh není diskriminační, není xenofobní ani rasistický, jak jsem tady zaslechl, je to pouze pojistka proti tomu, že v případě, že by jakékoliv náboženství bylo ohrožením pro Českou republiku, tak aby bezpečnostní služby měly možnost to zastavit ještě v době, kdy ten čas na to je. Proto vás prosím a požádám o vaši podporu tak, aby nedošlo k zamítnutí a tento náš návrh byl propuštěn do druhého čtení do výborů. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Marku Černochovi. Pořeším jeden malý problém. Protože zpravodajem pro prvé čtení byl určen pan poslanec Bronislav Schwarz, který ale je nepřítomen, myslím, že je omluven, požádal bych tedy, protože jde o poslance ústavněprávního výboru, tak jak to bylo rozhodnuto na organizačním výboru, předsedu ústavněprávního výboru, jestli by navrhl jiného poslance jako zpravodaje tohoto tisku, aby ho Sněmovna mohla hlasovat. Prosím, pane předsedo.
Vážený pane místopředsedo, kolegyně a kolegové, já si dovolím navrhnout pana místopředsedu ústavněprávního výboru Radka Vondráčka jako náhradního zpravodaje pro toto čtení. Děkuji.
Děkuji za návrh. Slyšeli jsme návrh na nového zpravodaje tohoto tisku. Má někdo jiný návrh? Není tomu tak. Rozhodneme v hlasování 173, které jsem zahájil, a ptám se, kdo pro, aby zpravodajem pro první čtení byl pan poslanec Radek Vondráček. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování pořadové číslo 173, z přítomných 139 pro 98, proti nikdo. Děkuji vám. Zpravodajem pro prvé čtení bude tedy pan poslanec Radek Vondráček. Žádám ho, aby se ujal své zpravodajské zprávy k předloženému tisku. Prosím, pane zpravodaji.
Děkuji, pane předsedající. Vláda tento návrh zákona projednala na svém zasedání dne 6. května 2015 a vyslovila nesouhlas s tímto návrhem. Řekl bych, že hlavním bodem tohoto nesouhlasu, základním kamenem je pochybnost o ústavní konformitě takovéhoto návrhu, neboť stát je povinen zajistit neutrální a nediskriminační přístup ke všem církvím a náboženským společnostem. Aby nedocházelo k nepřípustnému rozdílnému zacházení, je třeba stanovit jasná kritéria a postup, který zaručuje práva účastníků a možnost jejich obrany. Předkládaný návrh má natolik obecná kritéria, že zde existuje důvodná pochybnost o tom, že zde dosavadní režim povolování spěje spíše k volnému správnímu uvážení, či spíše politickému rozhodnutí. Značné pochybnosti rovněž vzbuzuje návrh, aby k omezení náboženské svobody postačily pouhé obavy či podezření z ohrožení v zákoně uvedených hodnot. Druhá významná připomínka, která vedla k nesouhlasu vlády, pak byla, řekněme, procesního charakteru, kde není jasné z návrhu, že zakotvení zákonné a zakotvení zvláštního postupu v řízení o přiznání zvláštních práv je buď doplněním obecného předpisu, nebo novým řízením. Je třeba si připomenout, že základním předpisem, podle kterého už doposud řízení probíhají, je správní řád, který existuje a který na toto pamatuje. Další připomínka je, že veřejný pořádek a národní bezpečnost jsou sice legitimními důvody pro rozdílné zacházení, ale tato kritéria jsou již uplatňována v řízení o registraci církve a náboženských společností. V rámci správního řízení se k registraci církve a náboženských společností standardně vyjadřují jak Ministerstvo vnitra, tak Bezpečnostní informační služba, a to právě z hledisek veřejného pořádku a veřejné bezpečnosti. Naproti tomu zahraničněpolitický zájem České republiky není dostatečným důvodem pro rozdílné zacházení s církvemi a náboženskými společnostmi. Tolik tedy z důvodové zprávy, což bych v rozmezí své zpravodajské role přednesl. Děkuji.
Děkuji panu zpravodajovi a otevírám obecnou rozpravu. Mám tady čtyři přihlášky, věřím, že to bude úsporné vyjádření. První je pan poslanec Martin Lank. Prosím, pane zpravodaji.
Nejsem tedy zpravodaj, doufám. [[Předsedající: Omlouvám se, pane poslanče.]] Děkuji za slovo, pane předsedající, a slibuji, že budu poměrně krátký, nechci to zdržovat. I já chci poděkovat za tu vstřícnost, že to můžeme projednat. Vážené kolegyně, vážení kolegové, považuji za velice důležité, aby tady zazněla stanoviska, která k tomuto návrhu zaujaly bezpečnostní složky. Pokud to mohu shrnout, tak ani Národní bezpečnostní úřad ani Bezpečnostní informační služba ani Úřad pro zahraniční styky a informace nemají k návrhu žádné věcné rozpory. Ministerstvo vnitra pak s návrhem výslovně doporučuje vyslovit souhlas. Když budu citovat z jeho stanoviska, tak záměr obsažený v předloženém poslaneckém návrhu zákona v obecné rovině lze podpořit. Šíření netolerantních myšlenek či záměrů mj. prostřednictvím náboženských společností, aktuálně např. militantního islamismu nebo násilně se projevujícího náboženského fundamentalismu, je bezesporu rizikem pro bezpečnost a představuje ohrožení samotných principů demokratického právního státu. Jediným výrazným oponentem tohoto návrhu je Ministerstvo kultury, což je vcelku pochopitelné. Já bych chtěl ale zdůraznit, že ambicí tohoto zákona není v žádném případě omezovat relevantní náboženská práva. Ta my naprosto respektujeme a nikdo v tomto směru ani neargumentuje. Cílem návrhu zákona je jednoznačně stanovit bezpečnostní procedury, které povedou k tomu, že příslušná církev, která by v budoucnu měla žádat o přiznání druhého stupně registrace, bude muset získat pozitivní stanovisko tajných služeb a policie, že nepředstavuje bezpečnostní riziko pro Českou republiku. Já myslím, že neexistuje relevantní důvod, proč by to v zákoně nemělo být zcela jasně vymezeno, nebo se obávám, že zase budeme čekat na poslední chvíli a nakonec to zase nestihneme. Naším cílem je omezit kanály, kterými se mohou šířit myšlenky radikální, nesnášenlivé, militantní nebo netolerantní, které jsou neslučitelné s ústavním právem České republiky. Nic méně a nic více. V žádném případě se nedotýkáme náboženské svobody. Bojujeme naopak za zachování naší bezpečnosti a o konkrétní podobě zákona jsme ochotni vést diskusi. Pokud k němu máte nějaké výhrady, tak pojďme si je vyříkat a ve druhém čtení návrh upravit k všeobecné spokojenosti. Já vám děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Lankovi. Nyní paní poslankyně Jana Hnyková v rozpravě, připraví se paní kolegyně Olga Havlová. Prosím, vážená paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Vážené dámy a pánové, minulý týden v pondělí proběhl v Poslanecké sněmovně seminář na téma Imigrační krize a islám, který se konal pod mou záštitou a záštitou pana Marka Černocha. Chtěla bych vám jen pár věcí z toho semináře přiblížit. Měli jsme tu možnost vyslechnout si experta na islám a křesťanského aktivistu Salmana Hasana. Ten jasně před šíření islámu varoval. Islám totiž není jen náboženství, je to pro mnohé i politický systém. Cílem islámu je expandovat a rozšířit muslimskou víru do křesťanských zemí. Na semináři nám byly popisovány i taktiky a strategie, jak islám šířit. Muslimové například nesmějí lhát nebo říkat nepravdy. Toto pravidlo se ale nevztahuje na případy, kdy lhaní a lež prospívá šíření koránu. Já rozhodně nechci vidět za každým vyznavačem islámu nebezpečí, ale zároveň si musíme přiznat, že toto riziko zejména v dnešních dnech je veliké. Náš návrh jde čistě po linii bezpečnosti. Jeho cílem není nic jiného než posílit ochranu naší země před riziky, která se tu zkrátka nezadržitelně objevují. A pokud na ně nebudeme reagovat dnes, položme si otázku, kam naši zemi vedeme, v jakém stavu ji předáme další generaci, když ji nebudeme chránit. Věřím, že můžete mít výhrady k této novele, ale máme tu druhé čtení, ve kterém se můžete všichni zapojit a zdokonalit tuto novelu. Vážené kolegyně a kolegové, v tuto chvíli bych vás chtěla požádat o propuštění této novely do druhého čtení. Za to vám velmi děkuji a děkuji za pozornost.
Děkuji paní poslankyni Hnykové, paní kolegyni Havlovou ještě požádám o posečkání. S přednostním právem pan poslanec Miroslav Kalousek. Pane předsedo, přihlásil jste se, respektuji vaše přednostní právo, máte slovo. Prosím.
Omlouvám se, šeptandou jsem zdůrazňoval, že je to pořadí, ale nebudu zdržovat a využiji přednostního práva. Dámy a pánové, chci být velmi stručný, protože by to bylo na dlouhou, dlouhou přednášku, kdybych měl skutečně říct, co si myslím o fundamentu tohoto návrhu, ale dovolte prosím jenom velkou zkratkovitost. V Listině základních práv a svobod, budu-li to volně parafrázovat, je napsáno něco, že nikdo nesmí být diskriminován na základě své rasy, přesvědčení a náboženského vyznání. Pokud jakákoli církev ve svých dokumentech, stanovách a chování odporuje zásadám demokratického státu, tak příslušný správní orgán, což je Ministerstvo kultury, ji nezaregistruje. A to v tomto případě neplatí, protože ta církev je zaregistrována, protože nic neodporuje našim zásadám. [[(18.00 hodin)]] Možná jsme dostali trochu větší strach. Možná jsme dostali trochu větší strach, a proto teď říkáme, že na určité náboženské přesvědčení uplatníme nějaký metr a nějaké instrumenty a na jiná náboženská přesvědčení uplatníme také jiný metr a jiné instrumenty. Mně to přijde ještě o něco méně pochopitelné než ta zrůdnost, která se jmenuje elektronická evidence tržeb, ta balkánská supernovinka, která říká: na některé podnikatele uplatníme tyto instrumenty a na jiné podnikatele neuplatníme tyto instrumenty. Při jisté míře zobecnění, jakkoli chápu, že to kulhá, to má jednu jedinou zásadu - neuplatňujeme rovné podmínky pro všechny. Neuplatňovat rovné podmínky pro všechny je pro nás nepřijatelné. V tomto případě si myslím, že to dokonce ani není ústavně konformní. Ale to není podstatné. Podstatné jsou rovné podmínky pro všechny. To tenhle návrh ruší a rušení rovných podmínek pro všechny je pro nás rušení kousku svobody a rušení kousku svobody nemůžeme přijmout. Navrhujeme proto zamítnutí ve vší úctě k dobrým úmyslům předkladatelů. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Miroslavu Kalouskovi. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Martin Lank, který předběhne svou stranickou kolegyni. A paní poslankyně Lorencová také s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Myslel jsem, že už nebudu vystupovat, ale přece jenom pan kolega Kalousek mě k tomu svým způsobem přinutil. Víte, ona doba se mění, mění se situace. A to, co bylo bohatě dostačující třeba před deseti lety, zkrátka už nemusí dostačovat teď. Tato novela je svým způsobem velice jednoduchá. A řekněme si to na rovinu, je to vzkaz vůči veřejnosti, že zkrátka si v této republice nenecháme líbit porušování ústavních práv. Že si nenecháme líbit, pokud by někdo narušoval Listinu základních práv a svobod. Nic víc, nic míň. Takhle je to jednoduché.
Děkuji za dodržení času. Nyní s faktickou poznámkou paní poslankyně Jana Lorencová, připraví se s faktickou poznámkou Petr Adam. Prosím, paní poslankyně, máte slovo k faktické poznámce.
Dobrý večer, kolegyně a kolegové. Chci jenom velmi stručně připomenout, že islám není náboženství. Islám je životní filozofie, islám je něco z naprosto cizí, odlišné kultury, kterou, pokud to umožníme, přijmeme. Je to něco, s čím se většina národa nikdy nemůže ztotožnit. A je to něco, co, jestliže implantujeme do naší civilizace, tak to nás zničí.
Děkuji paní poslankyni Lorencové za dodržení času. Nyní pan poslanec Petr Adam. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Dobrý večer, dámy a pánové. Já jsem ve výčtu autorů, resp. navrhovatelů tohoto zákona zaslechl svoje jméno. A je pravda, že za poslední dobu jsem dospěl k poněkud jinému názoru. Proto chci, aby v zápisu bylo uvedeno, že svoje jméno z tohoto návrhu zákona stahuji. Děkuji.
Děkuji za vyjádření. Nyní pan poslanec Zdeněk Soukup také k faktické poznámce. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Dámy a pánové, já jsem v návrhu zákona neslyšel nic o nějaké diskriminaci. Vůbec nic. Tam žádné náboženství nebylo jmenováno. V kontextu toho, co se v současné době odehrává, mně dovolte jednu malou poznámku. Někdy po roce 2000, když se v podstatě přijímala - nebo se diskutovalo o smlouvě o evropské ústavě, tak se sáhodlouze diskutovalo o tom, zdali v základní preambuli, která je velice důležitá pro každý zákon, má být něco o tom, na co vlastně navazuje evropská kultura. Podle mého názoru by tam mělo být to, co bylo původně navrhováno, že navazuje na římské právo, řeckou filozofii, judaismus a křesťanství. To by tam v podstatě mělo být v té základní preambuli a to vám říkám já jako ateista.
Děkuji panu poslanci Soukupovi. Nyní pan poslanec Kalousek také s faktickou poznámkou a pak ještě faktická poznámka pana kolegy Šarapatky. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Jenom ve vší úctě k dámě, k paní poslankyni Lorencové. Pokud přijmu její argument, že islám není náboženství, že je to životní filozofie, to by bylo na dlouhou debatu - ale já to přijmu, promiňte, pak moje křesťanská víra, kterou si myslím, že žiji, je také životní filozofie a této filozofii prudce odporuje předložený návrh i to, s čím jste vystoupila.
Děkuji. Nyní faktická poznámka pana poslance Milana Šarapatky. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Tak já tady poslouchám tu debatu... Nevím, kdo jaké má zkušenosti se životem mezi muslimy. Já tedy patnáct let. A to, co tady slyším, to překračuje všechny meze. Co to tady vykládáte? Copak jsme rasisti všichni? Tohle jestli poslouchají média, tak se o sobě dneska v novinách něco dovíme. Skutečně jsem v šoku!
Děkuji. Nyní paní poslankyně Lorencová ještě jednou k faktické poznámce. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Omlouvám se, kolegyně a kolegové, jestli jsem to špatně pochopila. Ale můj předřečník teď tedy vyslovil zásadní souhlas s tím, co jsem tady předtím říkala, nebo nesouhlas? [[Hlasy ze sálu.]] Opravdu jsem nepochopila, omlouvám se. Pokud jste pochopili, tak já ne.
Dobře, děkuji. Nyní... Dobře, tak ještě pan kolega Šarapatka s faktickou poznámkou.
Paní kolegyně, nesouhlas. Já nejsem žádný rasista!
Děkuji. Nyní v řádné přihlášce paní poslankyně Olga Havlová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Členové vlády, kolegyně, kolegové, dovolte, abych velmi krátce podpořila tuto novelu zákona o církvích a náboženských společnostech. Jako žena jsem se samozřejmě zajímala především o to, jaké postavení má v islámu žena. Je pro mne nepochopitelné, že Ministerstvo kultury vydalo vůbec první stupeň registrace. A teď chci navázat na to, že opravdu islám není náboženství, ale tu registraci dostalo Ústředí muslimských obcí a to je velký rozdíl. Já myslím, že většina z vás vůbec neví, o čem se tady mluví. A tady tato registrace byla vydána a naprosto nesplňuje Listinu práv a svobod občanů, která je nedílnou součástí Ústavy České republiky. Podle ní nesmí žádný občan České republiky být diskriminován podle pohlaví, tak jak to tady řekl už přede mnou pan poslanec Kalousek. Dovolila bych si tedy připomenout, že podle islámského práva, které nikdo z představitelů Ústředí muslimských obcí nezpochybnil, ba dokonce jej doporučuje pro naši mládež, je žena v podstatě majetkem muže. Může ji bít, pokud sám rozhodne, že neplní dostatečně své povinnosti, může ji zavírat doma, zakázat jí styk s dalšími příbuznými, a dokonce ji pravidelně znásilňovat. To vše v české společnosti klasifikujeme jako domácí násilí a naše ženy před ním společnost chrání. Násilník je trestně stíhán a postihován.
Já vás, paní kolegyně, přeruším a požádám sněmovnu o klid! Pokud máte jinou debatu, prosím mimo sál. Prosím pokračujte.
Naopak v islámu je takové chování normou a islámská žena nemá stejné právo ani u soudu. Právě proto jsem přesvědčena, že je nutné, aby se Bezpečnostní informační služba povinně vyjadřovala ke každému stupni registrace církve či náboženské společnosti, a tady nemluvíme jenom o muslimských obcích, mluvíme všeobecně. Musí mít nejen povinnost se vyjádřit, ale taky musí nést za vynesený odborný posudek zodpovědnost i do budoucnosti. Její stanovisko musí být závazné pro Ministerstvo kultury a ne doporučující, jak tomu je dosud. Jen BIS samozřejmě zaúkolovaná Ministerstvem vnitra totiž může jako jediná skutečně posoudit, jaká bezpečnostní rizika daná církev pro naše občany má a hlavně jestli její činnost skutečně není v rozporu jak se zákony České republiky, tak samozřejmě především s Listinou základních práv a svobod. Děkuji.
Děkuji. Nyní pan poslanec Karel Fiedler jako poslední přihlášený do rozpravy. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající, dobrý večer, dámy a pánové, já budu opravdu krátce. Budeme ctít dohody, my z naší strany určitě ano. Ale přece jen měl jsem připravený proslov, který by vyšel tak na 12 minut. Velmi ho zkrátím, určitě tak dlouho mluvit nebudu, jenom krátkou dobu. Ale nedá mi to, abych nezareagoval na to, co tady zaznělo. Tady zaznělo to, že tento zákon má postihovat jen jednu církev nebo jedno náboženství. To je vidět, ať se na mě pan poslanec Kalousek prostřednictvím pana předsedajícího nezlobí, asi nečetl tu novelu toho zákona, protože tam vůbec nejde o vynětí jedné, jednoho náboženství, tam se mluví obecně o všech, že to musí všichni splňovat, na všechny to bude platit. Takže to je trošku jiné. A jen bych zmínil, že tahle novela vznikla na základě, nebo impulsem pro ni byla petice 24 tisíc petentů, projednávala se na petičním výboru a tato novela je vlastně, vznikla na základě této petice.
Prosím, pokračujte, pane poslanče.
Děkuji. Na základě projednávání této petice. A tady je vidět, že petenti přistoupili k tomu, že nejen vyjadřují svůj názor, ale prostřednictvím legislativního procesu navrhují určité řešení, prostřednictvím naším, prostřednictvím čehož my jsme se připojili. Tedy nejsou to žádní xenofobové, žádní rasisté, žádní lidé, kteří chtějí nějakým násilným způsobem to řešit, řeší to standardní demokratickou cestou, je jejich a naše plné právo, abychom tento návrh předložili. Slíbil jsem, že nebudu dlouhý, čili končím. Věřím, že vyhovíte našemu návrhu a naší žádosti, abyste propustili tuto novelu do dalšího čtení. Své zdůvodnění, věřím, že budu moci přečíst ve třetím čtením před schválením zákona. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Fiedlerovi. Dvě faktické poznámky - Vítězslava Jandáka a Tomia Okamury. Řádnou přihlášku. Prosím. Tak faktická poznámka pana poslance Jandáka.
Pane předsedající, pane premiére, dámy a pánové, já nechci shazovat tento návrh. Dobře, je to jedna z cestiček. Ale prosím vás, braňme Evropu, ale braňme ji především před její vlastní blbostí a slabostí! To si myslím, že byste měli akcentovat. Děkuju vám.
Děkuji za krátké efektivní vyjádření ve faktické poznámce. Nyní řádná přihláška pana poslance Tomia Okamury. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Tak vážené dámy a pánové, sledoval jsem tady tu debatu a je mi to líto, ale chtěj nechtěj musím vystoupit k návrhu svých bývalých kolegů z Úsvitu, které v současnosti po politickém puči ovládá Vít Bárta. Ale téma islám v České republice a v Evropě je zcela zásadní. A jak známo, já i naše hnutí Svoboda a přímá demokracie SPD již dlouhou dobu bojujeme a budeme nadále bojovat ze všech sil proti pronikání této nenávistné a nadřazenecké ideologie do České republiky. To ale neznamená, že budeme slepě podporovat legislativní zmetky a paskvily, z nichž právě jeden tady projednáváme. Pokud jde o samotný tento návrh změny zákona z pera pana Konvičky a paní Volfové, je na něm vidět, že ho psal hodně neerudovaný laik vedený pouze touhou se zviditelnit, a je mi záhadou, proč právníci tento právní blábol pro Úsvit nepřetavili do nějaké smysluplné podoby. Podívejme se na návrh podrobněji. Návrh zákona jakoby omezuje přiznání oprávnění k výkonu zvláštních práv církvím - a cituji - "které nevzbuzují důvodnou obavu, že ohrožují zahraničněpolitický zájem České republiky, ani nezakládá důvodné podezření, že ohrožuje veřejný pořádek nebo národní bezpečnost". A dále: "Ukládá registrujícímu ministerstvu, aby požádalo o vyjádření Úřad pro zahraniční styky a informace, Bezpečnostní informační službu, Vojenské zpravodajství a Policii České republiky." Návrh je bohužel absolutně mimo mísu, jelikož se snaží upravit to, co je už dávno samozřejmě upraveno. Jen by stačilo si přečíst celý současný zákon a i nejhloupější laik si všimne, že bezpečnostní rizika už dávno řeší § 5. Také vláda ve svém zamítavém stanovisku na základě stanoviska právníků z legislativního odboru vlády upozorňuje, že v rámci správního řízení se k registraci církve a náboženské společnosti standardně v současnosti vyjadřují jak Ministerstvo vnitra, tak Bezpečnostní informační služba, a to právě z hledisek veřejného pořádku a veřejné bezpečnosti. Je mi líto, že mí bývalí kolegové z Úsvitu si nedali práci nad návrhem alespoň trošku podrobněji zapřemýšlet. Legislativní paskvil patří sice do koše, ale diskuze nad ním nutná je, zvláště pakliže se jedná o tak nebezpečnou záležitost, jako je radikální islám. Velmi důležitý je v současném zákoně o církvích § 5 a já si dovolím ho krátce ocitovat. Důležitý je proto, že přeci jen ukazuje na jiné problémy a nedostatek zákona a reálné praxe, které podle našeho soudu je bezpodmínečně nutné upravit. § 5 říká: "Vznikat a vyvíjet činnost nemůže církev a náboženská společnost, jejíž činnost je v rozporu s právními předpisy a jejíž učení nebo činnost ohrožuje práva, svobody a rovnoprávnost osob a jejich sdružení včetně jiných církví a náboženských společností, ohrožuje demokratické základy státu, jeho suverenitu, nezávislost a územní celistvost, a) je v rozporu s ochranou veřejné mravnosti, veřejného pořádku, veřejného zdraví, principy lidskosti a snášenlivosti a bezpečnosti osob a b) popírá nebo omezuje osobní, politická nebo jiná práva fyzických osob pro jejich národnost, pohlaví, rasu, původ, politické nebo jiné smýšlení, náboženské vyznání nebo sociální postavení, rozněcuje nenávist a nesnášenlivost z těchto důvodů, podporuje násilí nebo porušování právních předpisů." Konec citátu paragrafu. Je zcela jasné, že v České republice by podle tohoto zákona nemohlo legálně hlásat víru náboženství, které učí, že žena není rovna muži, které učí nerespektovat civilní světské právo, tj. říká, že nejvyšším zákonem je korán a jemu jsou podřízeny zákony lidské, které zcela vážně učí a vyžaduje stovky daných tezí a principů, které se absolutně rozcházejí s našimi zákony a veškerými principy lidských práv, které máme zakotvené v Ústavě. Přesněji, islám podle mého názoru jasně odporuje českému právu a muslimské náboženské obce by měly být spolu s modlitebnami i hned zrušeny. Proč tomu tak není? Zákon bohužel nestanoví zcela jasně povinnost nějakých orgánů zrušit náboženskou obec, která nesplňuje podmínky zákona. V současném stávajícím zákoně o církvích chybí jasně stanovená podmínka, že ministerstvo zahájí řízení o zrušení, pokud například vyvíjí registrovaná církev a náboženská společnost nebo svaz církví a náboženských společností činnost v rozporu s právním řádem. To je hodně vágní a vůbec neodpovídá podmínkám, které zákon vyžaduje v § 5. Zákon vlastně v současné době nevidí jako důvod ke zrušení církve nebo náboženské obce to, že tato církev nedodržuje podmínky vyžadované pro její registraci. Navíc zákon nestanovuje přesný postup a přesné povinnosti. Všichni víme, že islám hlásá a vyžaduje po muslimech dodržování tezí odporujících české Ústavě a že muslimské obce nesplňují podmínky pro jejich legalizaci, ale úředníci Ministerstva kultury bohužel nijak nekonají, aby plnění zákonných povinností po muslimech vyžadovali, a už vůbec z protiústavní činnosti nevyvozují žádné důsledky. Dejme tomu, že nikdy v životě neslyšeli žádné kázání muslimských konvertitů k islámu hlásající nenávist či nerovnost pohlaví nebo nerovnost mezi muslimy a křesťany nebo židy. Bohužel tu neexistuje zákonná povinnost například policie, aby informace předala Ministerstvu kultury a to na jejich základě bylo povinné - a tady je důležité vložit to slůvko povinné - situaci přezkoumat a bylo by povinné - Ministerstvo kultury - zahájit řízení o zrušení registrace, a to třeba řízením u soudu, kde by ministerstvo, potažmo policie, Bezpečnostní informační služba a tak dále předložily doklady o neústavní činnosti náboženské obce a soud pak důkazy vyhodnotil a rozhodl. A já tady se vší pokorou a naléhavostí žádám vládu, aby takové změny zákona připravila. [[(18.20 hodin)]] Samozřejmě není problém tyto změny zákona, o kterých jsem hovořil a které jsou potřebnými, abychom je za naše hnutí Svoboda a přímá demokracie - SPD napsali my. Ale všichni víme, že opoziční návrhy mají jen minimální šanci dostat se na pořad jednání Sněmovny a už vůbec nemají šanci být přijaty proti současné vládní většině, přestože tyto naše návrhy mohou být sebelepší. Proto znovu žádám vládu, aby takové změny zákona v zákoně o církvích připravila, abychom se mohli těmto radikálním tendencím řádně a účinně bránit. Řešíme dnes invazi muslimů do Evropy a jde o jednoznačný pokus muslimů Evropu kolonizovat. Pokud v Evropě nastavíme zcela jasná pravidla hry, tedy že tu nestrpíme islámské zákony a pravidla, pak pro velkou část přestaneme být atraktivní destinace ke kolonizaci. A co je zásadní, výrazně snížíme riziko, že v naší zemi převládne cizí nepřátelská a hlavně nedemokratická kultura. Já bych naopak v reakci vládních představitelů uvítal právě ujištění, že si dají práci a tuto novelu zákona, která by byla v tomto znění, jak navrhujeme, potřebná, že ji skutečně připraví, a bude mít tedy skutečně většinovou podporu ve Sněmovně. Závěrem bych chtěl říci, že přestože máme k návrhu zákona Úsvitu výše uvedené zásadní výhrady, jelikož se jedná o právní paskvil, a souhlasíme v tomto ohledu se stanoviskem právníků z Legislativního odboru vlády, tak zákon za naše hnutí SPD podpoříme a budeme hlasovat pro, jelikož věříme, že tyto základní nedostatky by šlo případně upravit v rámci dalšího projednávání ve Sněmovně tak, jak jsem nyní konkrétně navrhl za naše hnutí Svoboda a přímá demokracie. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Tomio Okamurovi. To byl poslední přihlášený do rozpravy. Nikoho dalšího nemám přihlášeného, ani nikoho nevidím, rozpravu končím. Ptám se na závěrečná slova. Za navrhovatele pan kolega Černoch. Potom zpravodaj. Prosím.
Děkuji za slovo. Musím říct, že jsem si myslel, že už mě v mém věku nic nepřekvapí, ale když poslouchám pana Okamuru, tak se mýlím a chybí mi tady už jenom doktor Štrosmajer se svou slavnou větou. [[Veselost v sále.]] Já bych jenom velmi rád podotkl, že zákon, který předkládáme, ačkoliv se tady mluví v tuto chvíli o radikálním islámu, tak je myšlen do budoucna na jakékoliv náboženství. Je úplně jedno, jestli je to dnes to nebo tamto náboženství, do budoucna to může být úplně něco jiného. Jde o to, aby měly bezpečnostní složky, které pro informaci tento návrh vítají, možnost práva veta v případě, že by měly informace vedoucí k tomu, že náboženství, které se má schválit nebo neschválit, může být hrozbou pro Českou republiku. Proto bych vás, vážené kolegyně a kolegové, požádal, abyste propustili tento návrh do druhého čtení do výborů, aby se nad ním dala vést odborná diskuse. Děkuji.
Děkuji. Nyní závěrečné slovo pana zpravodaje. Nehlásí se. Ono to je jednoduché, pane zpravodaji, já to zvládnu i bez vás. Padl jediný návrh a to je návrh na zamítnutí v prvním čtení, a pokud neprojde, budeme hlasovat o přikázání výborům. Zagonguji. Všechny vás odhlásím. Požádám o novou registraci, prosím, přihlaste se svými identifikačními kartami. Jakmile se ustálí počet přihlášených, rozhodneme o návrhu na zamítnutí v hlasování pořadové číslo 174, které jsem zahájil, a ptám se, kdo je pro návrh na zamítnutí. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování pořadové číslo 174 z přítomných 126 pro 63, proti 39. Návrh nebyl přijat. Počkám na kontrolu hlasování. Prosím, pan poslanec Petrů.
Vážený pane předsedo, stalo se mi to poprvé. [[Veselost napříč sálem.]] Ale opravdu jsem hlasoval pro a na sjetině mám zdržení se, takže zpochybňuji hlasování.
Děkuji. Námitka proti elektronickému zápisu hlasování byla přesně podle jednacího řádu a můžeme o ní nechat hlasovat v hlasování pořadové číslo 175. Kdo je pro přijetí námitky proti zápisu o výsledku hlasování? Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování pořadové číslo 175 z přítomných 129 pro 123. Budeme tedy znovu hlasovat o návrhu na zamítnutí, který padl v rozpravě v prvním čtení, a to v hlasování pořadové číslo 176, které jsem zahájil, a ptám se, kdo je pro návrh na zamítnutí. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování pořadové číslo 176 z přítomných 125 pro 74, proti 36. Návrh byl přijat. Návrh novely zákona byl zamítnut. Děkuji panu zástupci navrhovatelů, děkuji zpravodaji a končím bod 105. Tím jsme po jednotlivých krocích vyčerpali program 33. schůze a 33. schůzi skončím hned, jak přečtu omluvu paní ministryně školství, mládeže a tělovýchovy z dnešního jednání od 18 hodin. Omlouvá se z pracovních důvodů. V tuto chvíli končím 33. schůzi. Budeme pokračovat v 18.35 hodin. Technici to stihnou. Budeme se zabývat mimořádnou schůzí, která byla navržena. Deset minut přestávka.