Zasedanje bomo začeli ob 10.15 uri, do takrat bo pristojni odbor končal svoje delo. Prosim, da razumemo ta položaj, saj je odbor za notranjo politiko zdaj res zaseden s številnimi predlogi zakonov. Vabim vas torej, da pridete v dvorano ob 10.15 uri, če je le mogoče, točno, da bomo začeli nadaljevanje 15. seje. Hvala. Vljudno vabim kolegice in kolege, da pridejo v dvorano. Ob 10.15 uri bomo ugotavljali navzočnost. Ker bomo pričeli sejo, vas lepo prosim, da pridete v dvorano. Danes je praktično zadnji dan dela v okviru 15. seje. Za prioritete dela smo se dogovorili, tako da je vozni red seje popolnoma jasen. Mislim, da so izpolnjeni vsi pogoji za to, da bi bila večina kolegic in kolegov navzočih v veliki razpravni dvorani. Odbor za notranjo politiko, ki je res zaseden s številnimi predlogi zakonov, je imel nekaj minut več na voljo, ampak seja je zdaj končana, tako da bi morala biti večina navzoča. Prosim, da pridete v dvorano. Gospe in gospodje, prosim, ali lahko zasedete svoja mesta. Ugotavljal bom navzočnost v dvorani. Po vloženih karticah na "displayu" je večina kolegov in kolegic v dvorani, tako da bi lahko začeli delo, in to celo brez zamude danes. Preden bom ugotavljal navzočnost, bi vas rad obvestil o tem, da nekaj kolegov in kolegic manjka. To so kolegi: Jelinčič, Podobnik, Malovrh, Kramberger, Barovič, kolegica Zalokar Oražem, kolgi Kacin, Grošelj za popoldanski čas, medtem ko Trofenik za začetek seje, Zamernik, kolega Brenčič za pričetek seje, kolega Kopušar, Jakič, za dopoldanski del seje kolega Kavtičnik, kolega Beuermann, po 11.00 uri ne bo kolega Kremžarja, v popoldanskem delu kolega Zlobca, prav tako kolega Kebriča, kolega Tanka, ves dan pa bo odsoten tudi kolega Peterle. Na današnje nadaljevanje seje sem povabil predstavnike vlade Republike Slovenije, ki jih lepo pozdravljam. Zdaj pa prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Ugotavljam navzočnost v dvorani. Prosim, pritisnite tipko "kvorum". V dvorani je navzočih 56 poslank in poslancev. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Na seji kolegija v torek smo za danes napovedali zelo natančen vozni red. Začeli naj bi z zakonom o pogojih koncesije. Tako bomo tudi storili, razen če ni točka o poštnih storitvah pripravljena do te mere, da lahko opravimo samo še glasovanje. Če bi se pokazalo, da so tukaj vsebinske razlike v pogledih na zakon, bomo sprejetje te točke odložili za nedoločen čas. Zato sprašujem najprej ministra in ostale kolegice in kolege, ali so izpolnjeni pogoji, da bi lahko glasovali in s tem zaključili točko, ali pa obstajajo neke razlike, ki terjajo čas za premislek; potem bomo šli naprej z zakonom o pogojih koncesije. Minister.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz mislim, da so pogoji izpolnjeni. Vlada je amandmaje predložila, in sicer dva. Enega, s katerim vrača v 4. členu na staro stanje in drugega, v 33. členu, kjer ravno tako predlaga staro stanje, s tem seveda, da ta zadnji ni usklajen v vsebinskem smislu s predlagateljem amandmaja. Tako, da vendar mislim, da so pogoji za glasovanje izpolnjeni.
Prav. Proceduralno s tem ni težav. Ali kdo od kolegov in kolegic ugovarja? Amandma ste dobili na klop. Želi kdo besedo? Ali lahko glasujemo o tem? Prosim, kolega Anderlič. Razpravljamo.
Pred glasovanjem prosim v imenu poslanske skupine za 15 minut odmora.
Najprej bi zaključil razpravo, potem bom dal odmor, glasovanje in gremo na zakon o pogojih koncesije. Gospa iz sekretariata, prosim. Prosim za mir v dvorani!
Hvala lepa, gospod predsednik. Torej, glede na predlagane amandmaje, zlasti glede 33. člena, moram opozoriti na naslednje. S predlaganim amandmajem se pomembno spreminja drugi odstavek osnovnega besedila 33. člena. In zato ocenjujem, da bi bilo potrebno uskladiti s to rešitvijo rešitev v prvem odstavku 27. člena, v izogib uskladitvenemu amandmaju.
Potem predlagam, da začnemo z zakonom o pogojih koncesije, razen če predlagate 15 minut odmora in potem odločanje. Dajmo se dogovoriti. Če potem ne bo težav, potem se verjetno za delo zbora splača odrediti teh 15 minut, odločiti in normalno delati, tako kot smo se dogovorili. Zakon o pogojih koncesije, 14. točka, 18. točka, 11. točka in 5. točka, to je zakon o uslužbencih. Odrejam 15 minut odmora. Ob 10.35 minut bomo - razprava je zaključena - odločali o amandmaju. Hvala.
Ura se bliža 10.35, ko bo državni zbor nadaljeval. Če 8. točka ne bo pripravljena za odločanje, jo bomo začasno prekinili in prešli na 20. Takoj bomo nadaljevali. Ura je 10.36, čas za odrejeni odmor je potekel. Še enkrat povem: če točka 8 ne bo pripravljena za odločanje, jo bomo prekinili in šli na 20. točko. Prosim, kolegice in kolegi, da pridete v dvorano. Najprej bom ugotavljal navzočnost. Prosim tudi predstavnike vlade, ministra dr. Gantarja, da pride v dvorano. Kolegice in kolegi, ne preostane mi drugega, kot da ugotovim navzočnost v dvorani. Zato še enkrat prosim, da pridete v dvorano in omogočite nadaljevanje zbora. Prosim tudi predstavnike vlade, da pridejo v dvorano. Če usklajevanje glede 8. točke zahteva več časa, bomo nadaljevali z 20. točko. Prosim. Ugotavljal sem navzočnost v dvorani. Prosim, če pritisnete tipko "kvorum". V dvorani je navzočih 51 kolegic in kolegov. Predstavnika vlade ni Samo minuto bom počakal, da se nam pridruži, sicer bom prekinil to točko in nadaljeval z 20. točko - samo minuto! Poglejte, kdorkoli od nas vodi sejo, kolega Brejc, kolegica Krebsova, se poskušamo prilagoditi vodenju seje tako, da bi opravili čim več zadev, ampak vse ima seveda neke svoje meje, če želimo opraviti čim več točk. Še enkrat sprašujem, ali je minister navzoč v dvorani, sicer bom moral prekiniti to točko in iti na 20. točko. To točko bom začasno prekinil. Samo hipec, prosim. Saj pravim, poskušamo se prilagoditi tako, da se maksimalno upoštevajo omejitve in možnosti, ki jih imajo pristojni odbori, kolegice in kolegi, predlagatelji, v tem primeru večinoma vlada. Poskušamo uskladiti različne interese. Ministra sprašujem in vabim zato, ker je predlagatelj amandmaja, drugače ne bi posebej vztrajal, da je tukaj. No, saj se nam pridružuje. Prosim. Prej je imel sekretariat pomisleke postopkovne narave oziroma imate take pomisleke tudi zdaj? Minister.
Spoštovani gospod predsednik, kar zadeva 33. člen, vlada predlaga, da ga sprejmemo, tako kot je, vendar vlada potem pri tem členu ne bo nasprotovala amandmaju na amandma, ki rešuje ustrezno, po našem mnenju, ta drugi odstavek v 33. členu. Hkrati pa mislim, da bo predložen še en uskladitveni amandma, ki bo uredil razmerje med tem 33. členom in pa 27. členom. In točno to se sedaj piše.
Ste poslušali, predstavnik sekretariata, je v redu, kar je sporočeno? Lahko preidemo na odločanje? Prosim.
Proceduralno, gospod predsednik. Trdim, da niso podani pogoji, da odločamo. Če se amandma še piše, bomo zopet imeli čez dve minuti odmor za petnajst minut ali pol ure. Proceduralno zahtevam oziroma predlagam, da gremo na 20. točko, po tej točki se vrnemo na to prekinjeno točko. Prosim.
Poglejte, to je bil proceduralni predlog. Jaz bi ga samo dopolnil, če se kolega Brenčič strinja. Po 20. točki bi opravili točko 8. Do takrat pa naj bodo izpolnjeni pogoji. Mislim da je to kompromis, ki je sprejemljiv tako za predlagatelja kot za državni zbor. Ta predlog dajem na glasovanje. To je proceduralni predlog. Torej, gremo na 20. točko in takoj po njej na 8. Mislim, da je to predlog, ki je kompromisen. 47 navzočih. 34 za, 10 proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 10.]] Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA. Do takrat pa naj se prosim, pripravi vse za 8. PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O POGOJIH KONCESIJE ZA IZKORIŠČANJE ENERGETSKEGA POTENCIALA SPODNJE SAVE. Prosim za mir! To je zakon, ki je vložen po hitrem postopku. Predložila ga je vlada. Sprašujem ministra, mag. Kopača, ali želi besedo? Imate besedo. Prosim.
Spoštovani predsednik! Spoštovane poslanke in poslanci! Hvala lepa za besedo. Pred vami je zakon, o katerem je teklo že veliko debat, tako da mislim, da mi ga ni treba podrobneje predstavljati, navsezadnje tudi zato, ker je dolg samo dva vsebinska člena. Sama ideja izgradnje hidroelektrarn na Spodnji Savi je že zelo stara, mislim da sega že 20, morda celo 30 let nazaj, vendar nikoli ni prišlo do njene realizacije. V začetku 90. let se je takratna vlada odločila, da poišče koncesionarja za ta projekt. Ta mednarodni razpis je trajal zelo dolgo in na koncu je bil neuspešno tudi zaključen. To pa zaradi tega, ker noben koncesionar ni ponujal za Republiko Slovenijo sprejemljivih pogojev. V pomanjkanju možnih poti, kako sploh naprej, so takrat potem trije poslanci leta 2000 vložili zakon o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala Spodnje Save. To so bili poslanci Anderlič, Avšič in Janc. Ta zakon pa je predvideval ne več mednarodni razpis ali pa kakršenkoli razpis, ampak kar direktno podelitev koncesije točno določenemu podjetju, in to podjetje naj bi bilo vsakokratni sprotni lastnik nepremičnine z imenom Hidroelektrarna Vrhovo. V tem je seveda bila določena logika, saj je to čelna hidroelektrarna, prva v vrsti predvidenih hidroelektrarn na Spodnji Savi. Ta zakon je predvideval, da se bo v šestih mesecih po njegovi uveljavitvi sprejela že koncesijska pogodba. V resnici je potem 9. novembra 2000 bil na vladi sprejet koncesijski akt, odločba o podelitvi koncesije. Koncesijska pogodba naj bi bila sklenjena, takrat je tako pisalo, čez dva tedna, pa potem nikoli ni bila sklenjena. Takrat zato ne, ker ni bila v resnici pripravljena. Kasneje pa zato ne, ker je vlada na začetku februarja 2001 po proučitvi gradiva, ki ga je na vlado naslovilo podjetje Savske elektrarne, ugotovila, da to podjetje ni sposobno izgraditi celotne verige hidroelektrarn in da finančna konstrukcija, ki jo ponuja, ni realna. Zaradi tega je vlada takrat pozvala vsa tri hidroenergetska podjetja, da skupaj oblikujejo idejo, kako priti do te izgradnje. In iz te skupne ideje se je kasneje ali pa ta skupna ideja se je kasneje vkomponirala tudi v sam akt o ustanovitvi holdinga slovenskih elektrarn. Holding slovenskih elektrarn, naj poudarim, je bil organiziran zaradi, najprej, skupnega nastopa na trgu, to je bila prva najpomembnejša poslovna funkcija oziroma je najpomembnejša poslovna funkcija tega holdinga. No druga, prav tako pomembna, pa je bila oziroma še vedno je izgradnja verige hidroelektrarn na Spodnji Savi. Holding pa ni bil koncesionar. Koncesionar je bilo podjetje Savske elektrarne, po že izdani koncesijski odločbi, ki je ni moč preklicati ali odpraviti ali proglasiti za nično. No, in zato je bilo seveda treba poiskati pot, kako koncesijo, ki je bila že podeljena v obliki odločbe enemu podjetju, prenesti na drugo podjetje. Iskanje te poti je seveda iskanje po pravnih labirintih. Nekaj časa smo bili mnenja, da se to da storiti z voljo tega podjetja samega, vendar so nas kasneje spet drugi pravniki, ki so bili drugačnega mnenja, opozorili, da bi pravzaprav morali poseči v ta zakon, torej zakon o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala Spodnje Save, ker je to "vis-ŕ-vis splošnemu zakonu o gospodarskih javnih službah, ki ureja koncesijo, "lex specialis". In torej poseben zakon, ki je na poseben način uredil to materijo in jo je torej treba tudi na ta enak poseben način predrugačiti, če že tako menimo. No, in tako je prišlo do tega predloga zakona, ki je danes pred vami. Ob tem pa naj poudarim še to, da je pomembno dejstvo, na podlagi katerega smo se odločili za ta zakon, bila tudi ocena vrednosti, stvarnega premoženja v vseh slovenskih elektroenergetskih podjetjih, ki je pokazala čisto drugačno sliko finančne konstrukcije, kot smo jo poznali do tedaj. Ta ocena je bila narejena v februarju letos. No, in na podlagi te ocene ima slovensko elektrogospodarstvo preko 300 milijard tolarjev izgube, zaradi prevrednotenja sredstev in s tem ima seveda tudi celotno slovensko gospodarstvo preko 300 milijard tolarjev izgube za lansko leto. V resnici pa je šlo za odpis nečesa, kar je bilo fiktivno vse do tedaj, vendar nihče, vsi smo to vedeli, nihče pa seveda ni vedel za natančen znesek. Zakaj je to pomembno oziroma zakaj vam to razlagam sedaj pri uvodu k obravnavi tega zakona? Poprej smo mislili, da bodo sredstva, iz katerih se bo gradila veriga hidroelektrarn na Spodnji Savi, sredstva amortizacije. Amortizacije predvsem hidroenergetskih podjetij. Po tem prevrednotenju pa se je pokazalo, da ta amortizacija komaj zadošča ali pa celo niti ne zadošča za običajna ali pa potrebna vlaganja teh lastnih podjetij, teh hidroenergetskih podjetij samih,kaj šele, da bi to amortizacijo združevali za nek drugi namen, tako obsežen, kot je projekt izgradnje hidroelektrarn na Spodnji Savi. Ta projekt naj bi stal približno 95 milijard tolarjev, trajal naj bi dobrih 15 let in za tako velik zalogaj je seveda treba najti primerno organizacijo. Naše mnenje je, da je ta primerna institucija, primerna organizacija holding slovenskih elektrarn. Če želimo holding slovenskih elektrarn kot koncesionarja, moramo torej z zakonom omogočiti prenos že podeljene koncesije s podjetja Savske elektrarne na podjetje holding slovenske elektrarne. In prav to predvideva v 1. členu ta predlog zakona. Morda samo še na kratko o bodočih dogodkih. Upam, da bo ta zakon danes sprejet. Predvidevamo, da bo koncesijska pogodba podpisana v začetku junija, v prvi polovici junija. Predvidevamo, da bo projektna dokumentacija, torej projekt PGD izdelan nekje v juniju mesecu prav tako, da bo torej moč zaprositi za gradbeno dovoljenje ali konec junija ali morda v juliju letos in da se bodo lahko potem pripravljalna dela začela že nekje septembra letos, sam izklop gradbene jame pa oktobra oziroma konec oktobra ali v začetku novembra letos. Predvideno je, da bo gradnja trajala 42 mesecev, torej do aprila 2006 in seveda, pri tem upamo, da bo vse teklo tako, kot je predvideno, v obsežni študiji, ki jo je pripravilo 30 strokovnjakov iz vseh treh slovenskih hidroenergetskih podjetij. K predlogu zakona so bili vloženi nekateri amandmaji. Mi kot vlada podpiramo amandmaje odbora za infrastrukturo in predlagamo, da predlog zakona, skupaj z amandmaji odbora za infrastrukturo, podprete tudi vi. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister, mag. Kopač. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje. Predsednik odbora, kolega Gerenčer želi besedo. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo in okolje je na svoji 24. seji kar tri dni obravnaval temo zakona. Pri delu odbora so sodelovali tudi predstavniki Savskih elektrarn Ljubljana d.o.o., Holdinga slovenskih elektrarn in tudi občina Sevnica. Predstavnik predlagatelja je uvodoma pojasnil podrobno o tem, komu je namenjen ta zakon in to, kar je danes že minister govoril, da ne ponavljam teh zadev. Prav tako se je odbor seznanil tudi z mnenjem sekretariata državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve, ki v svojem mnenju opozarja na nekatera neskladja v uvodu tega zakona. V okviru splošne razprave, ki smo jo imeli 23.3. in 2.4., so bila predvsem izražena naslednja mnenja in pripombe: Predlog zakona kaže podpreti in tudi obravnavo po hitrem postopku, s tem da se v 1. členu konkretno navede, na koga se lahko prenese koncesija za energetsko izkoriščanje Spodnje Save. Predlagana sprememba 5. člena je tako splošna, da daje lastniku hidroelektrarne Vrhovo možnost prenosa koncesije deloma ali v celoti na katerokoli pravno ali fizično osebo, kar je bilo v mnenju tudi posebej opozorjeno s strani sekretariata za zakonodajo. Poudarjeno je bilo, da je treba koncesijsko razmerje urediti za celotno verigo elektrarn na Spodnji Savi z lastnikom objektov hidroelektrarne Vrhovo z eno samo koncesijsko pogodbo. Izraženi so bili pomisleki glede finančne usposobljenosti novoustanovljenega Holdinga slovenskih hidroelektrarn, ker še nima jasne ocene finančne konstrukcije za izgradnjo celotne verige savskih hidroelektrarn. Po nekaterih informacijah naj bi bila temu namenjena sredstva dobička, vendar zaenkrat ni nobenih zagotovil, da bo tudi tako. Sam projekt izgradnje hidrocentral na spodnji Savi se mora začeti čim prej. Jasno je treba povedati, kdaj se bo projekt pričel izvajati in do katere faze. No, danes smo slišali od gospoda ministra, kako bi naj potekala ta faza izgradnje. Veliko pripomb je bilo o ekološkem čiščenju reke Save do primerne stopnje. To v zakonu ni bilo natančno določeno, zato se predlaga, da bi se naj naložilo koncedentu, da v pripravi programa z ukrepi tudi nakaže to pomembno nalogo. Pri izgradnji hidrocentral na Spodnji Savi gre za nacionalni, regionalni in tudi lokalni vidik izgradnje te verige. Seveda je nesporno, da Slovenija proizvaja električno energijo iz obnovljivih virov, kar vsi pozdravljamo, zato je pomembno, da tudi poudarimo naš pristop h kjotskemu protokolu v okviru konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja. Seveda bo izgradnja za Posavje imela velik poseg v prostor, nekaj negativnih, veliko pa tudi pozitivnih učinkov. Opozorjeno je bilo, da je državni zbor Republike Slovenije ob sprejemu zakona o pogojih koncesije sprejel tudi dodatni sklep, da vlada Republike Slovenije pripravi vse potrebno za sklenitev koncesijskih pogodb za vse obstoječe hidroelektrarne v Sloveniji. To je vprašanje ključnega pomena za izvajanje zakona o vodah in ustanovitev [[...]] [[Nerazumljivo.]] sklada za vode. V nadaljevanju seje odbora 2. aprila je bil odbor seznanjen s pisnim pojasnilom ministrstva za okolje o vseh vprašanjih, ki smo jih postavili na prejšnjih dveh sejah oziroma v prejšnjih dveh razpravah. Ministrstvo je podrobno pojasnilo vse svoje poglede, v smislu, kot je danes že gospod minister povedal pred državnim zborom. Odbor za infrastrukturo in okolje je opravil obravnavo posameznih členov zakona v dveh nadaljevanjih, in sicer 2., kot sem že dejal, in tudi 9. aprila tega leta. Ob obravnavi vloženih amandmajev k prvemu odstavku 1. člena predlaganega zakona je predstavnica sekretariata državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve posebej opozorila, da amandma poslanca Leopolda Kremžarja posega v že pridobljene pravice sedanjega koncesionarja, saj ga s črtanjem besedice "lahko" zavezuje, da sklene pogodbo s holdingom Savske elektrarne, d.o.o., in se mu torej odvzame pravica svobodnega odločanja in razpolaganja z že pridobljeno pravico. Odbor se je opredelil takole do vloženih amandmajev. Podprl je amandma poslanca Jožefa Avšiča k prvem odstavku 1. člena, ni podprl amandmajev Branka Kelemina za novi A1. člen in [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]že na tem na prvem odstavku 1. člena. Poslanski skupini SDS in SLS sta napovedali umik svojih amandmajev k drugem odstavku 1. člena Za odbor so postali brezpredmetni amandmaji poslanca Branka Kelemina za novi A1 člen pod zaporedno številko 2 in 3, ker so vsebinsko povezani z njegovim amandmajem, prav tako za novi A1 člen pod zaporedno številko 1, ki ga odbor ni podprl. Prav tako odbor ni podprl njegovega amandmaja k drugem odstavku 1. člena, ker odbor s svojim amandmajem predlaga spremembo celotnega drugega odstavka. Odbor je na koncu sprejel svoj naslednji amandma, in sicer k 1. členu, kar je navedeno na 6. strani našega poročila. Odbor predlaga Državnemu zboru Republike Slovenije, da predlog zakona o spremembi zakona o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala Spodnje Save, hitri postopek, sprejme, skupaj z amandmajem odbora in amandmaji, ki jih odbor podpira. Odbor pa ni sprejel dodatnega predloga sklepa poslanca Jožefa Avšiča. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Gerenčer, predsednik odbora. Ali želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Najprej je zanjo zaprosil kolega mag. Vizjak v imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik! Spoštovani predstavniki vlade! Spoštovane kolegice in kolegi! Prav gotovo je zakon o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala Spodnje Save ustvaril pogoj oziroma postavil tudi pravila igre za eno največjih investicij v Sloveniji v obnovljive vire električne energije, to je hidroelektrarne na Spodnji Savi in je želel presekati gordijski vozel, ki je bil v letu 2000 glede usode tega projekta, za katerega smo slišali, da je idejno že aktualen, tudi na daljši in dolgi čas. Prav gotovo je to pomembna investicija in pomembna pridobitev za slovensko elektrogospodarstvo in seveda tudi nekako popravlja v korist obnovljivih virov pridobivanja električne energije in seveda s tem sledi tudi usmeritvam Evropske skupnosti na področju energetske politike. V Socialdemokratski stranki seveda podpiramo tak koncept in seveda tudi podpiramo tak koncept v luči, še pomembnejši luči, to je predvsem luči, kako se tak objekt oziroma taka infrastruktura vgradi v okolje, ki se ga tiče. Zato bi želel poudariti, da je poleg energetskega in državnega vidika tega projekta potrebno upoštevati tudi lokalni, okoljevarstveni vidik okolja, v katerega se seveda ta objekt vgrajuje. Prav gotovo je najpomembnejše in so najbolj pristojne za ugotavljanje tega okoljskega problema in seveda problema vgraditve tega objekta v okolje lokalne skupnosti in tudi pristojna ministrstva, ki skrbijo za to področje. Zato je zelo pomembno pri takem projektu upoštevati tudi stališča, mnenja, zahteve, predloge in pobude lokalnih skupnosti, ki so bile v tem primeru združene - tu gre za tri posavske občine, Krško, Brežice in Sevnica - združene v svet pokrajine Posavje v ustanavljanju. Svet pokrajine Posavje v ustanavljanju je kar nekaj časa, energije in ne nazadnje tudi denarja posvetil temu projektu, saj je pričakoval od tega projekta številne pomembna vidike, ki so zlasti prostorski vidik, ekološki vidik v smislu čistejše Save, reševanje poplavne problematike v Posavju, zaposlitve slovenskega gospodarstva in ne nazadnje zaposlitvenih možnosti v regiji Posavje, ki je, mimogrede, regija z najnižjo kvaliteto življenja v Sloveniji, po podatkih poročila o človekovem napredku. Ne nazadnje je zelo pomembna, kot sem že povedal, proizvodnja električne energije iz domačega obnovljivega vira. Prav gotovo lahko tak projekt pomeni tudi razvojni impulz za posavsko gospodarstvo in tudi širše, slovensko gospodarstvo. Zato smo v Posavju in tudi ne nazadnje v Socialdemokratski stranki, ki stoji in bo vedno stala za interesi ljudi, tudi v smislu decentralizacije kapitala v Sloveniji, da se ta projekt izvede, vendar da se izvede na tak način, da se bo ujemal, vklapljal v okolje in da bo tudi narejen v interesu tega okolja. In prav tu naletimo tudi na bistvo te novele zakona in tudi bistvo nekaterih amandmajev. Svet pokrajine Posavje v ustanavljanju oziroma lokalna skupnost, kamor bo ta največja investicija v elektrogospodarstvu v zadnjih letih v Sloveniji in prav gotovo tudi v Evropi v tem času - svet pokrajine je sprejemal različne sklepe v smislu zagotavljanja tistih minimalnih pogojev lokalnih skupnosti in je sprejel tudi pomembne sklepe glede samega načina in poteka izgradnje, kar je pa prav gotovo pogojeno tudi s koncesijsko pogodbo. Zato je sprejel - naj omenim zgolj nekatere bistvene sklepe, da lahko državnemu zboru predstavimo tudi to, kar minimalno zahteva tudi lokalna skupnost. Bistveni sklepi so naslednji: da vladi Republike Slovenije predlagamo podpis ene koncesijske pogodbe za izkoriščanje energetskega potenciala Spodnje Save za celotno verigo hidroelektrarn na Spodnji Savi, za vsako posamezno elektrarno iz te verige pa je treba pred pričetkom njene izgradnje podpisati program, iz katerega bodo razvidni obseg, dinamika in financiranje izgradnje vodne državne in lokalne infrastrukture ob tej izgradnji. Ta program mora biti predhodno usklajen z lokalnimi skupnostmi oziroma z lokalnimi skupnostmi Posavja. V Posavju imamo tudi eno slabo izkušnjo, to je izgradnja hidroelektrarne Vrhovo, ki se je prav zaradi neizpolnjevanja pogojev, ki sem jih pravkar naštel, vlekla kot jara kača in je to slaba izkušnja za nas, Posavce, da bi tudi nadaljevali v takem smislu. Zato smo želeli v bistvu z enim dokumentom, eno koncesijsko pogodbo zajeti celoten projekt, seveda definirati projekt kot celoto in seveda tudi definirati dinamiko in vire financiranja za tak projekt. To se nam zdi zelo pomembno, da lahko sploh realiziramo ta projekt. Ne nazadnje so bili tu še drugi pomembni sklepi, ki jih bom prebral. Svet pokrajine Posavje v ustanavljanju je zahteval čimprejšnjo izdelavo idejnih projektov za celotno verigo hidroelektrarne na Spodnji Savi in seveda s tem pogojenim tudi čimprejšnjim možnim pričetkom gradnje, seveda v skladu s slovensko zakonodajo. Holdingu slovenske elektrarne predlagamo oziroma je svet pokrajine v Posavju predlagal, da prouči možnosti za ustanovitev podjetja, hčerinskega podjetja za izgradnjo hidroelektrarn na Spodnji Savi, v Posavju oziroma v Sevnici. Vladi, koncesionarju, naj pred podpisom koncesijske pogodbe podpišejo dogovor o organizacijskem pristopu k izgradnji hidroelektrarn na spodnji Savi, kar mora biti naloga ministrstva za okolje in prostor. Skratka v skrbi za učinkovit, kvaliteten in lokalnim skupnostim sprejemljiv poseg v prostor se je Posavje tu precej angažiralo in postavilo tudi temelje svojih zahtev. Mislim, da novela zakona z amandmaji, ki jih podpira tudi vlada, sledi ciljem lokalnih skupnosti. In ne nazadnje so tudi sklepi lokalnih skupnosti usmerjeni v tem smislu, da podpiramo to novelo zakona in seveda da s tem omogočimo usposobljenemu investitorju čimprejšnji pričetek gradnje celotne verige in da bo ta projekt vedno obravnavan kot celoten projekt in ne podpiramo parcialnih rešitev. Skratka, stališče Socialdemokratske stranke v tem primeru je identično stališčem lokalnih skupnosti, ki jih ta poseg zadeva, zato bomo ta zakon z amandmaji odbora tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega mag. Vizjak. Za vami ima besedo kolega Vnučec. Predstavil bo stališča poslanske skupine Stranke mladih. Za njim bom dal besedo kolegu Vebru in kolegu Kebriču. To so na seznamu predstavnikov poslanskih skupin vsi, ki so se doslej prijavili. Kolega Peče, prav tako v imenu poslanske skupine, kolega Peče. Kolega Vnučec, zdaj imate besedo vi. Med kolegi, ki bodo govorili v svojem imenu, pa sta prijavljena kolega Avšič in kolega Kelemina. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, predstavnici in pa predstavnik vlade! V Stranki mladih Slovenije želimo ob sprejemanju predloga sprememb zakona o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala Spodnje Save opozoriti predvsem na dejstvo, da je vlada pred leti za koncesijo izgradnje verige elektrarn izbrala družbo Savske elektrarne, ki pa ni bila sposobna financirati te investicije. Menimo, da je bila takratna odločitev o izbiri koncesionarja zelo nepremišljena in ni bila podprta s strokovnimi argumenti in resnimi finančnimi analizami. Zato gre v tem primeru definitivno graja predlagatelju tedanjega zakona in takratnemu ministru za gospodarstvo. Ob sprejemanju novele zakona lahko le upamo, da so na ministrstvu za okolje in prostor bolje izračunali, ali je novi koncesionar sposoben sam financirati investicijo izgradnje verige elektrarn na Spodnji Savi, kot je to pred leti uspelo ministrstvu za gospodarstvo. Zaradi pričakovanj, da bo novi koncesionar zmogel izpeljati izgradnjo celotne verige hidroelektrarn na Spodnji Savi, v Stranki mladih spremembo koncesionarja ocenjujemo kot smiselno in potrebno. Ne strinjamo pa se s predvidenim pritiskom na koncesionarja, da se projekt začne graditi čimprej, še posebej zaradi dejstva, da gre pri tem za zelo dolgoročen projekt, posledice katerega bodo trajale vsaj 50 let in katerega finančne analize kažejo, da je investicija na meji rentabilnosti, v kolikor upoštevamo samo dobrobiti iz prodane električne energije iz teh elektrarn. Če k temu prištejemo še dobrobiti, ki izhajajo iz urejanja lokalne infrastrukture in urejanja vodotoka, pa v Stranki mladih ocenjujemo, da je investicija zelo dobrodošla tudi za posavsko regijo. Zato je zelo pomembno in smiselno, da se pravočasno uredijo tudi razmerja med koncesionarjem in lokalnimi skupnostmi, ki bodo urejale skupno financiranje tega projekta. V poslanski skupini ocenjujemo, da država kot lastnica holdinga slovenskih elektrarn preveč pritiska nanj, da se čimprej poda v investicijo, za katero s strani holdinga ni jasno, ali bo imela zadovoljivo stopnjo donosnosti. Takšen pritisk politike na gospodarstvo po mnenju Stranke mladih Slovenije ni dober, kajti takšni pritiski na naše proizvajalce električne energije imajo za posledico predvsem nekonkurenčnost le-teh na trgih električne energije. In ne glede na tudi te kritične misli pa bomo v poslanski skupini predlog zakona z amandmaji odbora sprejeli. Hvala.
Hvala lepa, kolega Vnučec. Kolega Veber, v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Za njim, kot rečeno, kolega Kebrič in kolega Peče. Najprej pa kolega Veber. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov podpiramo predlog zakona o spremembi zakona o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala Spodnje Save v tisti vsebini, ki jo je predlagala vlada in katero je pozneje, v svoji obravnavi dopolnil tudi odbor za infrastrukturo. Torej, podpiramo odločitev, da koncedent sklene eno koncesijsko pogodbo za izkoriščanje energetskega potenciala Spodnje Save za izgradnjo celotne verige hidroelektrarn na Spodnji Savi. Torej, zdi se nam odločilnega pomena odločitev, da se koncesija prenese iz Savskih elektrarn na holding slovenskih elektrarn, kajti to pomeni, da se tudi državni proračun izogne obveznostim, ki bi sicer zagotovo nastale, če bi ostalo pri prvotni rešitvi. Poleg teh finančnih posledic pa seveda vidimo velike prednosti v tem, da se združuje tudi slovensko vodno gospodarstvo, ki v zadnjem obdobju ni imelo možnosti, da dokaže svojo strokovnost in tudi pravzaprav željo po tem, da se slovensko vodno gospodarstvo razvija tudi v bodoče. Izgradnja verige hidroelektrarn bo zagotovo projekt, ki ga lahko zmore slovenska vodnogospodarska stroka, in če k temu dodamo, da gre za obnovljiv vir energije, je to zagotovo tudi evropska usmeritev, kajti tudi pri vključevanju v Evropsko unijo bomo morali imeti v svoji sredini čim močnejše gospodarske subjekte, ki bodo lahko konkurirali tudi na drugih mednarodnih projektih, kar nam bo omogočeno po vstopu v Evropsko unijo. Poleg teh izredno širokih spektrov, ki jih daje vključitev v Evropsko unijo, pa je ta projekt zagotovo pomemben tudi za sam razvoj Posavja. Zagotovo gre tudi za možnost razvoja gospodarstva na tem območju, predvsem pa tudi za zagotavljanje ustrezne poplavne varnosti, ki je eden od pomembnih elementov za učinkovit razvoj nekega območja. Tako da je tudi to dodatna podkrepitev tistemu našemu stališču, da se pristopi k izgradnji celotne verige, kajti samo celotna veriga je tista, ki tudi zagotavlja poplavno varnost tega območja. Glede same dinamike izgradnje se zavzemamo za to, da se podpre investicijski program, ki ga pripravlja holding Slovenske elektrarne, in da se gradnja začne v skladu s tem investicijskim programom, predvsem pa mora gradnja slediti izdelani in pripravljeni gradbeni dokumentaciji, kar pomeni tudi, da se s tem izognemo v bodočnosti nepredvidenim podražitvam, ki bi zagotovo povzročale veliko nejevolje, tako v Posavju kot, verjamem, tudi v vsej Sloveniji. Torej, smo za pristop k izgradnji z investitorjem, ki bo sposoben zagotavljati finančne vire, ki bo lahko zgradil celotno verigo in ki bo v interesu vse Slovenije in še posebej tudi Posavja. Hvala.
Hvala, kolega Veber. Kolega Kebrič, imate besedo, da predstavite stališča poslanske skupine DeSUS; za vami je kolega Peče, zadnji na seznamu predstavnikov poslanskih skupin. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini smo se že od vsega začetka zavedali koristi in potrebnosti, da zgradimo verigo savskih elektrarn. Zadeva se je začela v Mariboru, kjer smo postavljali določena načela, naj pomagajo ali naj bodo središča nosilci določenih nalog tam, kjer so za to najbolj usposobljeni. Menimo, da je zadeva sedaj pripeljana do tega, da se ponuja rešitev, če ta predlog tega zakona danes ali čim prej sprejmemo. Menimo namreč, da ne morejo lokalne, take ali drugačne koristi, ki jih nekdo v ožjem smislu ali v ožjem območju vidi, ampak moramo imeti pred sabo predvsem Slovenijo. Hidroenergija je ekološko najbolj čisti vir, ki ga narava daje, pri tem pa je potrebno upoštevati ekološke zahteve in standarde, o katerih se je človeštvo, žal, zelo pozno zavedlo. Menimo, da ta zakon rešuje eno in drugo vzporedno in da je v skladu s tem, kar želimo. Zato v naši poslanski skupini podpiramo ta predlog in bomo zanj glasovali. Ne bomo se pa spuščali v kakršnekoli posameznosti, niti da bi bili takoali drugače lokalno obarvani. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa, kolega Kebrič. Kolega Peče, imate besedo za predstavitev stališč poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni! Hvala za besedo, gospod predsednik. V Slovenski nacionalni stranki bi radi današnjo točko obravnave delno razširili tudi na napačen pristop vlade Republike Slovenije k reševanju koncesijskega vprašanja. Koncesijska dejavnost je ena izmed tistih dejavnosti, ki omogoča prenos, recimo lastništva ali pa izkoriščanja skupne lastnine v roke določenemu gospodarskemu subjektu. Kot verjetno vsi vi sami veste, se lokalne skupnosti s področjem koncesij ukvarjajo že dolgo časa in jih rešujejo v skladu z zakonom o javnih gospodarskih družbah in pa delno v skladu z zakonom o gospodarskih družbah. Hočem poudariti, da po našem prepričanju vlada Republike Slovenije izgublja tiste osnovne, primarne, lastne vire sredstev, ki bi jih skozi enoten zakon o koncesijski dejavnosti v tejnaši državi naš proračun lahko imel in ki bi bil zaslužen za to, da bi boljše stal, predvsem v viru lastnih prihodkov. Toda okoli predlaganega zakona, ki ga danes obravnavamo, moram reči, da glede na točko 3 obrazložitve, finančne in druge posledice, kjer nam predlagatelj navaja, da je holding Slovenske elektrarne, ki bo pač postal nov koncesionar, edini lahko združil vse kadrovske in finančne potenciale slovenskih podjetij za proizvodnjo hidroenergije, pač v temu trenutku ne preostane drugega, kot da se samega zakona ne sprejme. Kaj bo to pomenilo za samo regijo, je drugo vprašanje. Slišal sem optimistične napovedi, da naj bi to dvignilo samo regijo. Dobro, če v tem živimo, potem bodimo optimistični do konca, tudi v Slovenski nacionalni stranki se bomo pridružili temu optimizmu. Toda predvsem na dosedanja stališča in pa aktivnosti vlade Republike Slovenije se bojimo, da prenos koncesije ne bo pripeljal k razvoju posamezne regije. V Slovenski nacionalni stranki bi ob tem radi poudarili, da takšno "per partes" reševanje koncesijskih zadev v naši državi, najsibodo koncesije z omenjenega področja, ki ga obravnavamo zdaj, ali pa posamezne koncesije, za katere možnosti v naši državi je veliko, toda le, če bi vlada Republike Slovenije pristopila k enotnemu aktu. Enotnemu aktu, da se po eni strani niti lokalne skupnosti, ki imajo pač pravico biti soudeležene v postopku koncesij, kakor država po drugi strani. S tem naša država izgublja. V Slovenski nacionalni stranki bomo seveda predlog zakona podprli že iz optimističnega branja finančnih in drugih posledic in pa ker v temu trenutku za nemotene, nadaljnje aktivnosti na tem področju tudi drugo ne preostane. Še enkrat pa s tega mesta pozivamo vlado Republike Slovenije, da se enkrat v okviru dobre vere, čim manjšega proračunskega deficita, pridruži oziroma poskuša narediti konkreten zakon o koncesijski dejavnosti. Da bodo po eni strani lokalne skupnosti, po drugi strani pa država, ki se s tem ukvarja, da bo lahko to področje v naši državi končno enkrat zaživelo. Hvala.
Hvala lepa vam, kolega Peče. Kolega Brenčič bo predstavil stališče poslanske skupine SLS. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. No malo prej sem od spoštovanega kolega poslanca dobil medklic, da ne podpiram te vlade. Tej vladi bi jaz rad dal, včasih je tudi moja vlada, kakšno zaušnico več, kot jih lahko dam. Vendar kot poslanec in kot poslanska skupina pa to vlado vedno podpiramo takrat, ko pride pred ta državni zbor s projektom, z odločitvijo, ki je dobra za državo in je tudi zasnovana tako, da že na startu lahko v njej vidimo uspeh. Predlog tega zakona je prav gotovo, kot ga mi vidimo, eden od takih projektov, da pa tak projekt je, je pomembno to, da se je predlagatelj ognil ozkim parcialnim interesom. To je prvo, kar prav gotovo ta zakon prinaša spodbudnega za to, da bo svoj namen dosegel. Drugo je, da je predlagatelj prisluhnil tistim argumentom lokalnih skupnosti, ki so v tem okolju bili argument, ki bo imel prav gotovo pozitiven vpliv na izvajanje tega projekta, ki ga zakon kot takšen sprošča. Po dolgem teku v prazno ali v nekem, v neki negotovosti, je vzpostavljena možnost, ki jo ta zakon prinaša, da projekt savskih elektrarn steče. In še bolj kot to, dana je možnost, da realen sektor, domač realen sektor, dobi obseg dela, ki je prav gotovo nek velik prispevek, katerega lahko ta državni zbor opravi. Mi se ukvarjamo ogromno z vsem drugim, samo to, kar pa pričakujejo od nas, realen sektor, je prepogosta, preporedka tema naših predlogov oziroma naših odločitev. Ni pomembno za nas večino, poslanske skupine navsezadnje, kje je sedež holdinga. Pomembno je, da holding na tem morda startnem projektu, ki mu je namenjen, morda je to tudi njegova osnovna naloga, zaradi katere je bil ustanovljen, potrdi in upraviči svoj namen in svoj obstoj. Zato mi zakon kot celoto podpiramo. Podpiramo tudi amandmaje, ki so v tem kontekstu, kot je bilo moje izvajanje. Vsekakor pa ne želimo posegati v podporo amandmajem in tudi sklepom, ki se odmikajo od tega osnovnega mota, ki ga je predlagatelj ali resorno ministrstvo v ta zakon vključilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Sok, v imenu poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi v Novi Sloveniji smo za to, da se čim prej prične gradnja, o kateri se govori že skorajda eno desetletje. Upamo in verjamemo, da ta zakon res rešuje trenutno nastalo situacijo, nismo pa v tem trenutku, še posebej po nastopu ministra, povsem prepričani, da je tako V tej splošni razpravi bi v imenu Nove Slovenije rad opozoril na dve zadevi. Prvič, s pravnega vidika. Mesec ali pa dva meseca nazaj smo v državnem zboru odločali in razpravljali o spremembi zakona o skladu kmetijskih zemljišč. Takrat je bilo s strani predstavnikov vlade povedano, da ni možno posegati v že podeljene koncesijske pravice. In takrat je ostalo po zakonu 20-letno koncesijsko razmerje za gozdna gospodarstva, veste pa, da je bil pred nami predlog, da bi se to razmerje skrajšalo na 10 let, kljub temu, da koncesijske pogodbe v tem primeru niso bile podpisane. Torej, predstavniki vlade so nas prepričevali, da to ni možno. Se pravi, danes je neka druga situacija in mi smo veseli pravzaprav, da je to možno. Ampak rad bi opozoril, kako ta ista vlada zadeve pač interpretira, enkrat tako, drugič drugače, gre pač po vzorcu, kdaj nam bolj zadeva paše in kakšen je namen, sredstva torej posvečujejo cilj. Druga zadeva, na katero bi radi opozorili in o kateri bi državni zbor moral biti temeljito obveščen, pa je to, kar je minister povedal v svojem uvodnem nastopu. Povedal je, da gre za pavšalno izgubo v slovenskem elektrogospodarstvu v višini 300 milijard tolarjev. Povedal je tudi, da podjetja znotraj holdinga nimajo niti amortizacijskih sredstev za redno vzdrževanje, kaj šele, da bi iz teh sredstev karkoli vlagala v gradnjo. Seveda, mi bi želeli pred odločanjem vedeti, kakšna je izguba posameznih podjetij znotraj holdinga, kakšna je finančna konstrukcija, kako bo holding, v katerem so podjetja naredila izgubo - ne vem: kdo, zakaj, kdaj - za 300 milijard, kako bo vendar ta holding financiral projekte, katerih vrednosti je, po ministrovih besedah, ocenjena na 95 milijard tolarjev v prihodnjih petnajstih letih. Torej, mi pričakujemo, da bo minister pred odločanjem na vsa ta vprašanja in o tej ogromni izgubi za slovenske razmere tudi temeljito poročal. Še več! Zahtevamo, da nam ministrstvo predstavi poročilo v pisni obliki, da bomo videli, kako so te zadeve potekale in kje je ta izguba nastajala. Minister je govoril o prevrednotenju sredstev, da je izguba zaradi tega. Torej x vprašanj se ob tem pojavlja. Če pa teh dilem ne bomo rešili in tu ne bodo do konca pojasnjene, pa se seveda zna zgoditi, da bomo danes sprejeli en zakon, po nekaj letih ugotovili, da ta holding nima možnosti, da bi gradil to verigo, in ponovno bo treba v parlamentu spreminjati zakon. Vmes pa, seveda, naj bo dosežen cilj, o katerem govorimo že, kot sem na začetku povedal, eno desetletje. Upam, gospod minister, da boste jasneje in bolj načelno govorili o tej izgubi. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Sok. Tako so svoja stališča predstavile poslanske skupine. Zdaj dajem besedo poslankam in poslancem. Obveščam vas, da so se trije od naših kolegov prijavili pisno in bodo lahko diskutirali časovno neomejeno. To so kolega Avšič, kolega Kelemina in kolega Janc po tem vrstnem redu. Za vse ostale pa velja omejitev na 5 minut. Najprej kolega Avšič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav predstavnikom vlade. Kolegice in kolegi! Na videz seveda zelo enostaven zakon, ki spreminja samo en člen v osnovi zakona o pogojih za izkoriščanje vodnega potenciala spodnje Save, pa le prinaša v ta naš parlament izredno široko razpravo, ki smo ji bili priča že tudi na odbor za infrastrukturo. Sam sicer nisem pričakoval, da se bomo po dveh letih, odkar je bil zakon, ki smo ga vložili gospod Anderlič, gospod Janc in jaz v zakonodajni postopek in ki je bil sprejet junija leta 2000 ju je doživljal že ali pa šele - kakorkoli, obe vprašanji sta možni. Če res ni bil izvedljiv - šele, ali če je izvedljiv - že po dveh letih spremembo. Pa vendar, ta sprememba je tu in že na začetku lahko napovem, da mislim zakon podpreti, tako kot sem ga predlagal in podprl v osnovnem besedilu pred dvema letoma. O razlogih, zakaj smo zakon vložili pred dvema letoma, je nekoliko spregovoril že minister Kopač, s tem da je morda premalo poudaril dejstvo, da je zaradi neizvajanja projekta izgradnje verige hidroelektrarn na spodnji Savi prišlo do vrste problemov v dvajsetih letih v Posavju, potem ko je bil sprejet dolgoročni prostorski plan Republike Slovenije leta 1985 in ko so postale elektrarne na spodnji Savi obvezno izhodišče državnega plana Republike Slovenije. V tistem trenutku je postalo območje predvidenih hidrocentral rezervat, kjer so bile onemogočene vse in kakršnekoli dejavnosti, in zaradi tega je v Posavju nastajal problem, ki še danes ni razrešen v zvezi s poplavno problematiko, s problemom izvajanja gradnje nekaterih infrastrukturnih objektov, med katerimi predvsem lahko naštevam čistilne in druge komunalne objekte v Posavju in podobno. Ker je poskus, da bi se gradnja verige začela, pravzaprav bil ustavljen - tu moram popraviti ministra Kopača, menim, da je prva čelna hidroelektrarna že zgrajena v Vrhovem. To potrjuje pravzaprav tudi ta zakon, ki govori o podelitvi koncesije za izkoriščanje potenciala reke Save od Suhadola do državne meje. Suhadol je pa meja, ki razmejuje spodnjo in srednjo Savo, kajti tudi v srednji Savi je nekje v nadaljevanju predvidena gradnja oziroma izkoriščanje te reke za pridobivanje električne energije. Poudariti bi moral, da so razlogi, da smo zakon predlagali tako na strani lokalnih interesov za razrešitev že opisanih problemov, zato ker smo pričakovali in še vedno pričakujemo, da bo prišlo do spodbujenega gospodarskega razvoja v samem Posavju, predvsem pa je pomemben za državo. In želim ta pomen za državo posebej poudariti, da ne bi tu, v parlamentu, izgledalo, da pravzaprav sprejemamo nek lokalni zakon, zakon za pokrivanje nekih lokalnih interesov. V obrazložitvi predloga zakona pred dvema letoma je bilo posebej izpostavljeno področje potreb Republike Slovenije v zvezi z proizvedeno električno energijo, hkrati s tem pa tudi opisani učinki na gospodarsko rast, na možno gospodarsko rast v Sloveniji, saj je po predvidevanjih načrtovalcev in tistih, ki so sodelovali pri pripravi zakona, bilo povezanih v ta projekt v obdobju od desetih do petnajstih let okoli 2.600 delovnih mest. To niso samo delovna mesta, ki bodo neposredno delovala na gradbiščih, pač pa so delovna mesta tako na področju projektive kot predvsem tudi strojegradnje. Skratka, gre za dejansko razvojno usmerjen in razvojno podprt zakon, z vsemi učinki, ki jih nihče doslej še ni izpodbijal in ki smo jih zapisali v obrazložitvi tega zakona. Posebej bi v tej uvodni razpravi skušal pojasniti, kajti mislim, da veliko kolegom in kolegicam ni jasno, da ta zakon ne temelji na zakonu o gospodarskih javnih službah in podeljevanju koncesij na podlagi tega zakona, pač pa, da je ta zakon zasnovan na podlagi zakona o varstvu okolja in na podelitvi koncesije za izrabo naravnih dobrin oziroma v konkretnem primeru vodnega resursa oziroma energetskega potenciala reke Save, in da mi spreminjamo zakon samo v tistem delu, ki se nanaša na gradnjo, in da je ta gradnja postala temeljni problem izvajanja zakona v celoti. Seveda je res, da brez izgradnje savskih elektrarn ni moč tega zakona in podeljene koncesij izkoriščati, kajti brez mlinov ni energije in je treba najprej to zgraditi. Pa vendar je, in o tem posebej govorim, ta zakon ne razrešuje v celoti zakona [[...]] [[Nemir v dvorani.]] Prosil bi, kolegi, da se pogovarjate kje drugje.
Prosim!
Tudi mene ponavadi opozorite, predsednik, pa je prav, da tudi v tem primeru, ko mene motijo. Hvala. Namreč, po izgradnji energetskih objektov se bo nadaljevala proizvodnja. In temeljni namen podelitve koncesije je proizvajati električno energijo na temelju energetskega potenciala reke Save, to je dejstvo. Na vprašanje, ki sem ga zastavil na odboru za infrastrukturo, seveda nisem dobil odgovora in minister me je odpravil z besedami, da je to vprašanje, o katerem se bomo kasneje pogovarjali. V redu, se tudi s tem strinjam zaradi tega, če bi to vprašanje skušali razvijati, potem verjetno ne bi mogli tega zakona danes tudi sprejeti. V prihodnje bo prišlo to vprašanje seveda na dan, kajti prepričan sem, da holding Slovenskih elektrarn ni organizacija, ki je ustanovljena za proizvodnjo električne energije, pač pa za nekaj drugega, za izgradnjo, kot smo zapisali, kot je vlada zapisala, in pa, seveda, tudi za trženje proizvedene električne energije. Sama koncesija in podelitev koncesije se nanaša na proizvodnjo. Še enkrat ponavljam, izgradnja elektrarn pa je predpogoj, da lahko to koncesijo koncesionar po tem zakonu, ki ga bomo danes spremenili, tudi to koncesijo izrablja. Vendar, to vprašanje bo v prihodnosti aktualno, tako kot bo aktualno tudi vprašanje hidroelektrarne Vrhovo, ki po spremenjenem zakonu ne bo več predmet te koncesije, pač pa neke druge, vendar pa ta elektrarna predstavlja prvo v verigi spodnjesavskih elektrarn in bo treba v prihodnosti tudi ta segment urediti. Seveda bi se lahko postavila še vrsta vprašanj. Ker pa so ambicije v Posavju in, verjamem, tudi v državi, da se čim hitreje začne z izgradnjo savskih elektrarn, da se ne čaka ponovno dve leti, kajti doslej smo dve leti pripravljali podlago za to, kako bi se izgradnja pričela, bom zakon, seveda, podprl; tudi zaradi tega in predvsem tudi zaradi tega, ker želim razbiti nekatera ustvarjena mnenja, da smo predlagatelji zakona tisti, ki tahip zaviramo izgradnjo elektrarn, kar je daleč od vsake resnice in pravzaprav na robu neke neumnosti. Kajti, zakaj bi se sicer odločili tak zakon predlagati v proceduro pred dvema letoma. Spoštovane kolegice in kolegi! O nekaterih amandmajih, ki so vloženi, in tudi o dodatnem sklepu se bom sicer kasneje že oglasil, zlasti v svojem amandmaju k 1. členu, kjer bom dodal še nekatera dodatna pojasnila za utemeljitvijo, zakaj bi bilo dobro ta amandma sprejeti. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Avšič. Besedo dajem kolegu Kelemini, za njim pa kolegu Jancu. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Kot ponavadi, očitno tudi za to točko dnevnega reda ni kdove kakšnega zanimanja v državnem zboru. Verjetno tudi marsikatera beseda, ki je danes bila že spregovorjena in ki še bo tudi z moje strani in je verjetno tudi nepotrebna, pa vendar, tako smo se pač odločili, da hoče vsak nekaj v zvezi s tem pomembnega povedati. V svoji razpravi bi rad opozoril predvsem na to, da se velikokrat, tako kot je že bila postavljena dilema, postavlja vprašanje, ali je sploh sprememba tega zakona potrebna. To je prvo. Osebno sem trdno prepričan, glede na poznavanje razmer, ki se tukaj dogajajo na tem področju, kolikor toliko, da bise te stvari dale po moji oceni rešiti bistveno drugače in bolj elegantno, če bi v tej vladi, pa seveda v koaliciji in tako naprej bil interes, da se te stvari korektno rešijo. To je prva ugotovitev, tako da si ne bomo preveč očitali, ne vem, kakršnikoli težkih pogojev in tako naprej. To vse skupaj ne drži in marsikatera beseda, tako tudi v predlogu zakona, v obrazložitvi in tudi potem, izrečena na različnih nivojih, je bila popolnoma nepotrebna, tudi zlagana ali pa zavajajoča. Skratka, nekaj stvari pa le moram pojasniti. Čeprav sem že povedal tudi, četudi bom še desetič, ne bo preveč - po moji oceni. Namreč, vedno znova gospod Kopač poudarja, da Bajukova vlada ni naredila na tem projektu nič in da je ona kriva za to, da ta projekt ni šel naprej. To je čista laž. In zmeraj eno in isto govori. Jaz ne vem, zakaj. Ne vem, s kakšnim namenom on to zmeraj poudarja za nazaj in govori, da je sicer res - seveda ker to zdaj ni mogel zanikati, ker to je pisni dokument -, dejansko je bil ta zakon sprejet, veste kdaj, leta 2000, takrat ravno, ko je Bajukova vlada res bila na oblasti, in je zakon bil sprejet. Potem so bili tam določeni roki, ne bom rekel, da so bili zelo ostri roki za izpolnitev. In je bil prvi rok za podelitev koncesije koncesionarju, mislim, rok 3 mesecev od uveljavitve zakona. To določbo zakona je Bajukova vlada izpolnila. Potem so pa napisali tam notri, da bodo v dveh tednih pa podpisali koncesijsko pogodbo. Četudi je to tam notri bilo napisano, ni to toliko problematično, kot vi pravite. Potem se pa ni naredilo več nič, gospod Kopač. Šest mesecev je bil rok za podpis pogodbe s koncesionarjem za Vrhovo in za Boštanj. Zakaj zmeraj govorite, da niso nič naredili od takrat več naprej. Državni sekretar je bil vedno dr. Golob v tej prejšnji vladi, razen tisto obdobje Bajukove vlade, in potem je bil, saj najprej je bil seveda podsekretar - dobro, saj ni važno. Pustimo te stvari. Ampak v rokah je imel vse te vzvode za ukrepanje. Zakaj niste potem vi takoj nekaj naredili? Saj ste iz kontinuitete poznali popolnoma celotno problematiko. In temeljno vprašanje, ki se tukaj postavlja zdajle pri tej spremembi zakona, je, zakaj v roku pravzaprav od prevzema vlade niste tako rekoč leto in pol tega projekta pripeljali bistveno bolj naprej, kot je danes. Še danes se vrtite in ste našli že 150 variant, ne bom jih zdajle našteval, samo pojdimo pogledat vse tiste članke časopisne in tako naprej in druge dogodke, ki so se zgodili. Jaz to vse zbiram, veste. Ampak ne bom zdaj tega tukaj predstavljal, ker ni časa. Skratka, če gremo pogledat, koliko variant ste že imeli in kaj vse ste že neke podatke ugotovili, bog se usmili, boljše da tega ne govorim, ker bo kateremu slabo postalo. Torej, premalo ste naredili. Ne bom rekel, da niste naredili nič, ker včasih smo tudi malo radikalen, pa rečem, da niste naredili nič. Ne, saj ste veliko delali, tudi nekaj naredili, ampak ključne stvari se niso naredile. Ključnih rešitev niste našli. In tudi zdaj ste, seveda, prišli s spremembo tega zakona, ker kolikor je sicer naš predstavnik poslanske skupine povedal, ga bomo verjetno podprli, ampak kljub temu je treba poudariti, da odločno nasprotujem temu in da se zmerom zvaljuje krivda na nekoga drugega, za tistih ubogih 6 mesecev neke prejšnje vlade - da ni nič naredila in da je to krivo za to, da ta projekt ni šel naprej. Ne, to ni res. Odločno protestiram na to in prosim tudi, da teh stvari več ne uporabljate in da ste objektivni, v skladu z dogodki, ki so se zgodili, pa tudi s tem, kar piše v tem predlogu zakona. Niti enkrat niste uporabili besed "mi, vlada ali pa kdorkoli, nismo bili sposobni, nismo znali, nismo mogli, ali karkoli, neke stvari narediti". Ne, vi ste vsemogočni, vsi ostali pa ne znajo popolnoma nič. Dobro, pustimo zdaj to. Kakorkoli že, prejšnja vlada - to moram tudi še povedati - je rezervirala z nekim sklepom vlade neka sredstva za graditev te elektrarne, se pravi, že leta 2000. In potem, ko je prišla nova oblast, so se januarja 2001 sredstva po tistem sklepu vlade, ki so bila rezervirana za izgradnjo, razdelila med elektropodjetji. Potem ste to januarja leta 2001 razdelili, 3 milijarde in pol, če se ne motim, ali koliko denarja, čeprav je bil sklep vlade nekoliko drugačen. Kakorkoli že, nikdar nisem trdil, da je tisto bil edini možen način izgradnje. Ne, tega nisem nikdar trdil! Vedno sem govoril, če so drugi instrumenti za začetek izgradnje, naj se to čim prej naredi. Tudi to, kar danes nekateri poudarjate, razpravljavci, predstavniki poslanskih skupin - jaz lahko komentiram, seveda, vaše razprave -, ko govorite o nekem političnem pritisku in tako naprej. Tu ne gre za noben političen pritisk. Gospodarstvo mora vedeti, kaj je rentabilno in kaj ni. Politika mora vedeti vsa politična ozadja, ki so tu zadaj, in jih je treba znati upoštevati. Saj nekateri ste to sicer navedli,ampak vsi pa tudi ne. Ne enostransko stvari gledati; če jih gledate, potem jih glejte kompleksno. Tudi to, da je to največji projekt v elektrogospodarstvu v zadnjih 50 letih, kot ministrstvo navaja, to ni res; v zadnjih 50 letih so bili večji projekti. Toje zelo majhen projekt, gre letno samo za cca 8 milijard denarja na letni ravni. To niso nobena sredstva za slovenski proračun, če bi se tudi iz državnega proračuna financiralo. Ampak se ne bo iz državnega proračuna financiralo. Boštanj bi mi lahko zgradili, če aviona ne kupimo, lahko Boštanj takoj zgradimo, samo za primerjavo. Boštanj, energetski objekt, lahko takoj zgradimo, če ne kupimo aviona, ker ta avion bo stal v končni fazi verjetno, z zgraditvijo hangarja in vsemi zadevami, kar se že sicer dela, menda bodo samo vrata stala 80 milijonov tolarjev. Tako da s tem denarjem bi mi energetski del Boštanja že zgradili, denar bi se prav gotovo našel, viri se dajo najti. Je pa drugo vprašanje, da ta holding, ki ste ga oblikovali tudi z namenom, da bi zgradil verigo savskih elektrarn, zdaj sami ugotavljate, po komaj letu in pol, da ste ugotovili, da ta holding iz tistih virov, ki ste jih prej predvidevali, in še nekih drugih, takih in drugačnih, ni sposoben tega projekta izvesti. Zdaj ste ugotovili, zadnja verzija je, da boste zgradili energetski del iz razlike v ceni od prodaje električne energije, se pravi, iz dobička proizvedenega pri prodaji električne energije, s katero se ukvarja zadnje čase holding. Baje je tu neka verzija sedaj. Upam, da bo to res, da bo cena toliko ugodna in da boste take dobičke ustvarili, da boste lahko potem to verigo gradili. Sedaj, kako dolgo bo to trajalo, je druga stvar. No, ampak pustimo to. Skratka, holding nima denarja trenutno in edini denar, ki je trenutno, pač računali so na tiste baje 4 milijarde ali koliko, da imajo savske elektrarne in to tudi navajate, da bi to bilo za začetek gradnje. Dobro, češ, kako so sedaj tiste 4 milijarde oblikovane tam, ne bom o tem odpiral, ker smo že govorili o tem ampak dejansko ste ugotovili, da holding denarja nima. Kar je pa najpomembnejše, spoštovani gospod minister Kopač in predstavniki vlade, nimate nobenega denarja v proračunu, rezerviranega za državno infrastrukturo. Trenutno nimate. In tudi mislite, ne vem, kako to kreditirati in potem čez leta spet vračati in tako naprej. Mislim, teh stvari nimate razdelanih, nimate razdelanih terminskih planov, finančnih planov in tako naprej. Skratka, ogromno, ogromno stvari še manjka. Kdaj boste vse to skupaj spravili, me prav zanima. Upam, seveda sedaj na koncu, da boste vi s spremembo tega zakona, ki bo sprejet danes v državnem zboru, imeli še eno priložnost, dejansko še eno priložnost, da boste pokazali, ali resnično na tem projektu mislite resno ali ste spet prišli v državni zbor samo zavajati in vsa odgovornost sedaj pa resnično zadnjikrat je na tistih, ki ste prišli s tem predlogom spremembe; se pravi: na vladi, na ministru, na državnem sekretarju in pa tudi na holdingu kot takšnem oziroma na vseh, ki so vpleteni v ta proces. Vseh tistih 300 milijard izgube, to boste pojasnili, zakaj nastala in tako naprej. Je pa verjetno eden od projektov, po moji oceni - saj lahko da ni -, ampak eden od projektov novega vrednotenje energetskih objektov tudi ta, da se zbije cena in da se potem to nekje ugodni ceni v bližnji prihodnosti sprivatizira. Ampak o tem bomo še govorili, ko bo priložnost. Sedaj ne bomo. Toliko v zvezi s tem. Vseeno se na koncu še vprašam, kdo je za vse najbolj odgovoren na nivoju vlade, da se ta projekt dejansko ni uresničil tako, kot je bilo s sprejetjem zakona predvideno in da tudi po sprejetju zakona se niso določene stvari naredile tako, kot bi se morale. Trdno sem prepričan in v to me nobeden ne bo prepričal, da ni temu tako: v glavnem poleg ministra Kopača - ampak zaradi menjave in tako naprej - ni taka odgovornost na njem, glavna odgovornost je na dr. Golobu, ki sicer ima zelo negativno mnenje o poslancih, toliko, da boste vedeli.
Prosim.
Ker je nekje tudi rekel, kaj jaz vem, da kaže - neke izjave je dajal, iz citata trgam ven, pravi: "To samo kaže na neko nizko intelektualno raven poslancev [[...]]
Kolega Kelemina [[...]]
[[...]]pri razpravi [[...]]" ravno v zvezi s tem zakonom, ravno s temi zadevami je gospod Kopač tako izjavo dal. Si lahko predstavljate, spoštovani poslanci tukaj, kakšno slabo oceno gospod Kopač daje nam vsem skupaj? Edina tolažba mi je, seveda, tukaj pri tem to, da naša poslanska skupina ne šteje največ poslancev in da to torej v naši poslanski skupini ni največ tega: nizkonapetostnega intelektualnega potenciala, da ga je pač nekje več. Skratka, če bi kdo hotel biti za to, da bi se ta intelektualni potencial popravil v državnem zboru, naj kandidira za poslanca. Ampak, gospod Golob noče kandidirati zato, ker bi imel samo poslansko plačo in ne bi mogel služiti postransko ne vem koliko denarja. Ve pa se, da je v petih nadzornih odborih. To je pomembno.
Kolega Kelemina!
To je pomembno, spoštovani predsednik! Gospod Golob vodi celoten projekt elektrosistema Slovenije. In če se bo zgradila veriga savskih elektrarn, je odgovornost samo na njem in na nobenem drugem. On še poleg svoje visoke plače zasluži na predsedniških, nadzornih odborih denarja in poleg drugih študij, ki jih dela za ministrstvo za gospodarstvo in za druge institucije, da ne bom navajal teh stvari. On hoče zaslužiti 10 milijonov na mesec, ne samo 500.000 ali pa milijon. Tako je!
Kolega Kelemina! Zelo redko posežem v razprave kolegic in kolegov. Ampak, eno je primera, ki jo date v kontekstu razprave o zakonu, drugo je pa, če greste preko te meje. Prosim, da se držite tega.
Vem, samo odgovornost je treba opredeliti, da se tudi v nadaljevanju ve, če se ta zakon ne bo izvrševal, kdo je dejansko najbolj odgovoren za to, da ta projekt - če slučajno pride do tega, da se ne bo uresničil, je za to kriv. Gospod Kopač seveda neposredno, kot odgovoren minister. V bistvu pa njegov podsekretar, ki se zelorad cinično smeji nam, poslancem, v brk, kako mi na nizki intelektualni ravni razpravljamo. To je tipično za njega. Upam, da se bo to kmalu nehalo. Skratka, dobili boste zeleno luč, zakon bo sprejet in vsa odgovornost bo prešla na vas. Bi pa še v zvezi s tem predlogom zakona opozoril na en vidik. In sicer, na to, da sem predlagal tudi enega izmed amandmajev, ker se zakon sprejema po hitrem postopku, in imel sem to priložnost, da sem predlagal, da se eden izmed pogojev - ker tu se nekateri predstavniki poslanskih skupin tudi prej poudarjali in upam, da boste to potem tudi v nadaljevanju zagovarjali, da se torej eden izmed pogojev za začetek izgradnje oziroma za samo dokončno izgradnjo savske verige postavi tudi ekološko čiščenje Save. Mi v Sloveniji imamo sprejetih celo vrsto dokumentov: nacionalni program, potem če se spomnite, je že odlok, če se ne motim, odlok o lokacijskem dovoljenju za Vrhovo, ki je predvidel, da se mora Sava očistiti že do obratovanja Vrhovega do drugega kakovostnega razreda. In mi dejansko v Sloveniji ne moremo dovoliti, da se bo ustvarjala v Sloveniji neka nova greznica. Vemo, kaj se je zgodilo na nekih drugih objektih. Zdaj, poglejte, tukaj je tudi Slovensko ekološko gibanje dalo nek dokument, upam, da ste si ga prebrali in da ste videli, kako resno opozarjajo na to, da se te določbe, ki jih je vlada sprejela in določene usmeritve, ne uresničujejo. In mi ne moremo dobiti. In poglejte, kaj so napisali. Napisali so, da dejansko postaja Vrhovo slovenska greznica. In to je resnično. Iz celotne Ljubljane, Celja od in vsepovsod se v Savo zliva, tukaj je celo tudi navedeno, cca milijon kubičnih metrov različnih naplavin in odpadkov. Polovica jih dejansko ostane tako rekoč v jezeru in se nabirajo na dnu, tudi težke kovine so med njimi. To je.To so ekološki problemi. In mi, predvsem pa lokalna skupnost, pa vsi Slovenci si moramo prizadevati, se zavzeti za to, da jo bomo poskušali očistiti čim prej. Čim prej. In to je največja slovenska reka, ki bi v primeru očiščenja resnično lahko bila novi biser, ki bi ga za kazali našem svetu, kako se, recimo, da neka reka očistiti in kako se lahko ob taki reki potem razvije tisoče različnih dejavnosti, od turizma in tako naprej, še veliko, veliko drugih dejavnosti, ki bi dodatne prihodke lahko prinašala. Vem, da je to veliki izdatek, veliki strošek-trenutno, ampak imamo programe za to, imamo tudi evropske sklade, ki jih moramo koristiti. Če se spomnite zadnjič pri sprejemanju oziroma pri seznanitvi s poročilom o pristopu k Evropski skupnosti oziroma Evropski zvezi, smo ugotavljali, da se določena sredstva ne koristijo. Verjetno tudi na tem področju, jaz zdaj točno nimam podatka, ampak enostavno se določene stvari, določene priložnosti, ki jih Slovenija ima, ne uresničujejo. Kdo je tu kriv? Samo vlada in nihče drug. Zato je treba izkoristiti vse možnosti, ki jih imamo, vse resurse izčrpati in pristopiti k temu, da se Sava ekološko očisti in da se vsaj z obratovanjem Boštanja - kaj jaz vem, čez 4, 5 let, prej itak ne bo zgrajena, ali pa po 6 letih -, da se enostavno Sava očisti do tega nivoja, da ne bo prihajalo do nekih ekoloških katastrof v prihodnosti. Trdno sem prepričan, da boste poslanci razumeli to. Trdno sem prepričan, da je tukaj veliko ekološko ozaveščenih poslancev in da boste nekako mogoče tudi razumeli ali si tudi sami prizadevali za to, da se taki pogoji, dodatni pogoji za obratovanje vseh elektrarn na spodnji Savi, uresničijo. Trdno sem prepričan. Če se to ne bo naredilo - jaz vam osebno povem, sem včasih že povedal, da se bom, če bodo te savske elektrarne zgrajene brez čistilnih naprav in tako naprej - ker živim zraven, tako rekoč, Blance, kjer bo naslednja elektrarna -, zračne linije mogoče 300 metrov - tako v šali sem povedal, da se bom odselil, če pač ne bo za živeti tam. Zdaj pa se ne bom odselil, zdaj pa povem, da se ne bom še selil, ampak bom aktiviral celotno slovensko javnost, civilno javnost, na čelo bom stopil, tudi Slovenskega ekološkega gibanja, in se bomo borili za to, da se bo ta Sava očistila. Tako bom zdaj naredil. Ne bom puške vrgel v koruzo. Toliko samo, da povem. In bom tudi naredil vse, da bo do te realizacije prišlo, če bo potrebno. Pri sami obrazložitvi amandmajev, če bo treba, se bom oglasil. Samo toliko zaenkrat. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, koleg Školč. Ne. Zadnji, ki ima možnost, da brez časovne omejitve nastopi, je kolega Janc. Za njim je kolega Školč. Sprašujem, ali želi potem še kdo od poslank in poslancev besedo? Kolega Bernik. Prav. Kolega Janc, najprej vi. Prosim.
Hvala za besedo. Upam, da bom svojo neomejenost časa razprave zmanjšal na 5 minut. Namreč, v tej diskusiji je bilo že toliko povedanega, da skoraj ni kaj dosti dodati, ravno zaradi razloga tudi, ker genezo nastajanja zakona o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala spodnje Save - je nastal v enem drugem časovnem obdobju. Nastal je namreč v prejšnjem mandatnem obdobju. Kako je sploh nastal? Kako je sploh prišlo do ideje za pripravo takšnega zakona? Zakon je v bistvu leta 2000 nastal predvsem na podlagi enega dokumenta vlade, ki je bil, seveda, objavljen tudi v Uradnem listu. Šlo je za uredbo vlade o koncesiji za izkoriščanje energetskega potenciala spodnje Save. Šlo je za mednarodni razpis, na katerega so se prijavila štiri podjetja, in sicer: kanadsko podjetje, francosko podjetje, slovensko - avstrijsko mešano podjetje in slovensko podjetje. Ravno zaradi tega, ker nihče ni izkazoval - torej v samem postopku vlade do leta 2000, ko je vlada ugotovila, da nihče od potencialnih koncesionarjev neizpolnjuje pogoje za pridobitev koncesije, je seveda vlada zaključila postopek. Na podlagi teh dokumentov je nastal zakon. In zakon je predvidel podelitev koncesije, ne več na podlagi mednarodne uredbe oziroma mednarodnega razpisa, ampak z zakonom. In z zakonom je bila podeljena koncesija tistemu, ki je seveda prej izkazoval interes za gradnjo spodnjesavske verige, in to je bil lastnik prve hidroelektrarne, ki so jo gradile Savske elektrarne Ljubljana. Gre za hidroelektrarno Vrhovo. Na podlagi česa izhajajo seveda tudi obrazložitve iz zakona iz leta 2000? Izhajajo predvsem iz približno 50 študij, ki so bile napravljene do leta 1994. Ravno v teh študijah, ki so temeljile na ekspertizah, ki so jih opravila, ne samo slovenska ampak tudi druga podjetja, izhajajo vse posledice, tako energetske koristi, okoljevarstvene, ekološke in tako naprej. Namreč, problematika blokade prostora je bilo enostavno treba razrešiti. To smo želeli narediti predlagatelji zakona leta 2000. Državni zbor v prejšnji sestavi je z veliko večino - mislim, da celo z glasom več oziroma soglasno v svoji prisotnosti sprejel omenjeni zakon. Ko se je zakon sprejel, smo, vsaj v Posavju - tisti, ki smo izhajali iz Posavja - videli določene možnosti, da rešimo svoje probleme tako z vidika poplavne varnosti, torej protipoplavne varnosti, izgradnje visokovodnih nasipov, tako z vidika sprostitve prostora v porečju reke Save, kakor tudi z vidika angažiranja lastne delovne sile oziroma gospodarskega potenciala, ki tam obstaja. Nam se je zdelo logično, da če država poseže s tako obremenjujočim posegom, kot je gradnja petih hidroelektrarn, v porečje Save, da to s sabo prinese posledico, da pač računamo na to, da bo pri izgradnji angažirano dosti ljudi, s tem seveda zmanjšamo veliko brezposelnost, ki je v Posavju, in amortiziramo velike socialne stiske ljudi in tudi gospodarskih družb, ki se tam nahajajo. Zdaj pa, da ne ponavljam tega, kar je bilo izrečeno. Po sprejetju zakona je eden od državnih svetnikov pristopil k meni in h kolegu Avšiču in je rekel: "Fanta, povzročila sta v slovenskem prostoru velik vihar." Meni praktično res ni bilo jasno, o čem govori, danes mi je popolnoma jasno. Namreč, nikoli ni bilo sporno okoli to: sama gradnja, vsebina gradnje, dinamike gradnje; v tistem trenutku, ko se je v slovenskem prostoru začelo govoriti o 460 milijonov evrov investicije, se je sprožil ta vihar. In v tem je "catch" tudi tega zakona, ki je danes predlagan. Sam ga bom seveda podprl, z razlogom, kot ga je navedel že kolega Avšič - ne želimo biti tisti, ki blokiramo dobre namene o nadaljevanju gradnje. Samo, gospodje, mislim, da bo o tem še tekla beseda v slovenskem prostoru, mogoče ne v našem mandatu, vendar bo še tekla o tem beseda. Namreč, stvari enostavno, po mojem mnenju, niso popolnoma čiste in obstaja veliko dvomov o tem, kakšni so dobri nameni. In če se zdaj vrnem na začetek, ker ne morem replicirati diskutantom, ki so govorili v imenu poslanskih skupin, je očitno, da vsak v tej dvorani vidi projekt spodnje Save iz svojega zornega kota. In če bi rekel v besednjaku kapitana slovenske nogometne reprezentance, bi rekel: "Mariborčani, kapo dol!" Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, da predstavi svoje stališče kolega Školč, za njim kolega dr. Bernik, in ta je tudi zadnji od kolegov, ki so se prijavili za besedo. To pravim zato, da se bodo znali kolegi, ki želijo glasovati, obnašati, da pridejo v dvorano. Prosim, kolega Školč.
Hvala lepa. Mene pri tem zakonu predvsem preseneča to, da se pričakuje neverjetna benevolenca državnega zbora do rešitev, ki se praktično spreminjajo iz meseca v mesec. V vseh teh zgodbah so govorili predhodniki in s tega vidika se ne morem znebiti vtisa, da je zakon tak, kot ga imamo danes na mizi, zakon, ki mora pokriti nekatere poteze, o katerih pa nismo govorili in ki s tem zakonom oziroma s to savsko verige nimajo nobene direktne povezave. O čem razmišljam? Prejšnji zakon je strokovno pripravljal gospod Golob. Zdajšnjega tudi. Tisto, kar mene zanima, je, kaj se je zgodilo vmes, med prejšnjim in zdajšnjim zakonom, da je treba zakon spremeniti. Če so se spremenile stvari, da radikaliziram, ki jih takrat, ker gre za zelo velik projekt, ni bilo mogoče predvideti, potem je vprašanje, ali je mogoče zaupati ljudem, ki so to spregledali, da sedaj ravnajo prav. Ampak, ta vprašanja so, bom rekel, za koalicijskega poslanca vprašanja retorične narave in pa, bom rekel, predmet naslajanja kolegov iz opozicije. Ampak, zelo dobro bi bilo povedati, katere stvari so tiste, ki so se zgodile, da je treba delati kompromis, ki ga nekdo, ki ne bi živel v Sloveniji in ki se ne bi s tem ukvarjal, sploh ne bi razumel. Prej piše, da bo sedež družbe, ki bo to gradila, na Vrhovem, da bo dobila to koncesijo. Zdaj pa piše, da jo bo lahko dala naprej. To je predlog zakona. Da se ne slepimo. Vmes se je zgodilo marsikaj, podeljena je bila tudi koncesija in veliko vprašanje je, če bi bil ta, ki jo je dobil, recimo, neki tujec, ali bi jo bilo mogoče kar tako razveljaviti. Bojim se, da ne. Bil bi velik mednarodni škandal, gospodarski, politični in še kakršnikoli. Zelo velik škandal bi bil. Spomnite se zgodbe za koncesijo, ki jo je svoj čas imelo neko podjetje za točenje bencina, pa ni moglo potem realizirati določenih teh mest. Na kaj vse je to vplivalo! O čem vsem smo govorili! In mislim, da je prav, da se pač vlade držav, kjer imajo sedež te družbe, potegujejo za interese tistih podjetij, ki del prispevkov plačujejo v njihove blagajne. To ni nič nenavadnega. Tu se je pač to razveljavilo iz preprostega razloga, ker je reorganizacija tega - po starem rečeno - elektrogospodarstva speljana na način, da se nima nihče komu več pritožiti. Se niti ne more. Ker bi se lahko pač, kaj jaz vem, nekdo - to, o čemer je bilo že tukaj govorjeno -, ki je dopoldne lastnik, je popoldne upravljavec alipa pač tisti, ki nekaj upravlja. Kaj naj se - tisti dopoldne onemu popoldne nekaj naroči, tisti popoldne se naslednje jutro onemu istemu nazaj pritoži. Ko smo poslušali zgodbe o holdingu, je bilo rečeno, naj bi bil holding ustanovljen tudi zato, da bi to gradil. Parlament se je neverjetno razburil - ne zaradi tega, ampak zaradi sedeža holdinga. Če je gospod Golob takrat nameraval, da holding to gradi, potem bi te diskusije ne bilo, ampak bi bil sedež holdinga na Vrhovem. Pa bi bila edina možna rešitev. Ker to ni bilo izvedeno, imamo danes spremembo zakona. In bi res prosil, da vlada ne prevzema vse odgovornosti nase, ampak da nam gospod Golob natančno pove, kateri parametri so se spremenili vmes, da je bilo treba spremeniti zakon in kako je bilo mogoče izvajati reorganizacijo in pripisovati temu holdingu neke naloge, za katere se vedelo, da jih glede na veljavno zakonodajo ni mogoče izvajati. Sicer je funkcija [[...]]
Kolega Školč!
Se opravičujem,
čas je potekel.
[[...]]bom res končal. Funkcija tega zakona samo, da pokrije napake, ki so se dve leti dogajale.
Hvala lepa. Kolega dr. Bernik, je, kot rečeno, zadnji na mojem seznamu, potem lahko preidemo na odločanje. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice, kolegi, gospod minister. Rad bi se navezal na opombe, ki jih je že dal moj kolega, gospod Sok, in pa tudi delno gospod Školč. Gospod minister je omenil v svoji predstavitvi, da je zakon oziroma spremembe so zelo kratke, kar je zelo dobro vedeti. Na drugi strani je pa ta kratkost v obratnem sorazmerju z vsebino in z važnostjo teh sprememb. Tukaj bi, če sem prav razumel, gre za velike finančni zalogaj in gre tudi za kar veliko prestrukturiranje celotnega poslovanja te panoge našega gospodarstva. Vendar vsega tega človek iz obrazložitev sploh ne more dojeti. To, kar je gospod minister povedal, bi moralo na našo klop priti že mnogo prej, da vidimo, da bi imeli pravi okvir pri študiranju teh problemov. Upam, da ne bom preveč kritičen ali celo nepravičen, če rečem, da je ravno vaše ministrstvo tisto, ki nam daje izredno malo podatkov in včasih so še tisti v čudni obliki. O tem smo pa že govorili pred meseci, recimo, ko je bilo Krško oziroma pogodba z elektrarno Krško in tako dalje. Vendar, zdi se mi, da bi bilo treba to zelo temeljito spremeniti. Ali gre tukaj za neko aroganco ali gre za to, da mislijo, da poslanci pač nismo dovolj spretni v pregledovanju finančnih struktur in predlogov. Ne vem, za kaj gre, ampak na vsak način se mi zdi, da boste to morali spremeniti, če hočete imeti dober sprejem v tej hiši. Gre tudi za to, da nekako dajete vtis, da so principi gospodarjenja z državnim premoženjem drugačni kot v privatni industriji. Mislim, da smo tudi o tem že govorili, kajti privatna industrija bi gotovo ne prišla takole pred odbor delničarjev ali pa upravljavcev ali kogarkoli, ne da bi razkrila vse podrobnosti, finančne in drugačne. Tukaj pa tega ne dobivamo. Resnično me čudi, kako da tega še niste dojeli. Gotovo ste slišali - ne vem, kako bi se to dobro po slovensko reklo - o "executive summary", ki je pač dokument, ki vse bistvene elemente nekega projekta predloži, tako da ga lahko menedžment ali kdorkoli oceni. Dobro, morda je bilo topredloženo kjerkoli drugod, ampak pri nas tukaj ni bilo in bi prosil, da to dobimo naknadno, kajti brez tega dejansko odločamo v popolni temi in se mi zdi, da kar se tiče informacij, ki jih mi lahko dajemo našim davkoplačevalcem in razložimo ta velik projekt, brez tega ne bomo mogli storiti. Zahvaljujem se za to, da že vnaprej, če ste pripravljeni to narediti, če pa niste, potem bomo pa še kdaj v prihodnosti o tem govorili. Hvala.
Hvala lepa. Torej, poleg izrazov podpore nekaj kritik in vprašanj. Se želi predlagatelj odzvati na to? Prosim, gospod minister.
Hvala lepa za besedo. Poskušal bom odgovoriti na nekaj vprašanj, ki sem si jih zabeležil v tej razpravi. Morda najprej v zvezi z ekološkim očiščenjem Save. To v resnici ni stvar tega zakona, čeprav se povsem strinjam s poslancem Kelemino, da je to pomembna problematika, ki pa jo ministrstvo poskuša reševati po drugi poti. Naj vas opozorim, da so glavni izvor onesnaženja Save pravzaprav kanalizacijske odplake in to predvsem iz večjih krajev. Zato se je ministrstvo lotilo, še pred mojim prihodom na to ministrstvo, intenzivnega urejanja tega problema. Ta hip lahko rečem, da v Sloveniji poteka prvi projekt, ki ga financira sklad Ispa, sklad Evropske unije, ki jepredhodnica kohezijskega sklada za nas, ko bomo polnopravni člani, in to je projekt izgradnje čistilne naprave v Celju, ki bo dokončana leta 2004. Največje onesnaženje, recimo, v obstoječe jezero pri hidroelektrarni Vrhovo prihaja prav iz Savinje. Drugi tak projekt, pri katerem ravno tako pomagamo, pelje ga pa samostojno mestna občina Ljubljana, je izgradnja čistilne naprave v Ljubljani, ki - naj samo ilustriram - v poletnih mesecih, ko je pretok Ljubljanice majhen, je pretok 8 kubičnih metrov na sekundo,odplak je pa od teh 8 metrov en kubični meter na sekundo; lahko si predstavljate, kaj lahko preživi v taki vodi. Ta čistilna naprava, upam, da bo dokončana v letu 2005, vsekakor pred začetkom obratovanja hidroelektrarne Boštanj. Poleg tega gradimo ta hip,prav tako s pomočjo evropskih sredstev, tudi verigo čistilnih naprav v Litiji, Zagorju in Hrastniku. Kar se tiče zagotavljanja sredstev za infrastrukturo, kar je tudi bilo vprašanje, naj povem, da imamo prav v ta namen predvideno formiranje znotraj proračunskega vodnega sklada. Predlog je pred vami v obliki druge obravnave predloga zakona o vodah, upam, da bo na majski seji ta druga obravnava tudi sprejeta [[nenavadno dolgo se že zadržuje ta zakon na poslanskih klopeh]] , in upam, da bo potem tudi do poletja sprejeta tretja obravnava, da bomo lahko začeli uporabljati sredstva vodnega sklada, ki se ta hip že natekajo, vendar jih ne moremo koristiti, ker zakona o vodah še ni, za izgradnjo infrastrukture. Pa vendar, tudi s tem ni zagate v tem konkretnem primeru zato ker zakon o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala spodnje Save predvideva, da koncesionar zalaga sredstva, tako da jih lahko dobi na podlagi kreditov avtomatično z državnim jamstvom za izgradnjo infrastrukturnega dela investicije Očitki, ki so mi bili izrečeni, češ da jaz očitam prehodni vladi leta 2000, da ni svojega naredila, niso resnični oziroma če je bilo tako izrečeno, se opravičujem. Ampak dejstvo pa je, da je koncesijski akt bil podeljen. To je relativno enostavno, se pač napiše eno odločbo; tisto, kar je pa ključno, ker je vsebina vsega skupaj, je pa koncesijska pogodba. Ta pa takrat v tistem trenutku ni bila pripravljena za podpis, bil je napisan nek osnutek, ampak ni bila pripravljena za podpis in do tega podpisa ni prišlo. Res pa je, da je potem v približno 6 mesecih, tak kot je bil zakonski rok, takratna nova vlada, ko jaz še nisem bil minister za energetiko, na podlagi študije predinvestecijske zasnove ugotovila, da je finančna konstrukcija popolnoma nerealna in da je treba na drug način pristopiti k temu projektu. In realizacija tega - očitali ste nam, da smo malo naredili, da nekaj smo delali, da smo pa malo naredili, gospod poslanec Kelemina -, realizacija tega je bila ustanovitev holdinga in navsezadnje tudi predlog spremembe tega zakona. Mislim pa, da smo vsi takrat - saj jaz sem bil tudi poslanec - spomladi 2000, ko se je obravnaval ta zakon treh poslancev, precenili časovno zmožnost vlade, da sprocesira tako velik zalogaj, kot je oblikovanja koncesijske pogodbe. Bilo je postavljeno vprašanje, kdo bo lastnik potem teh samih hidroelektrarn na spodnji Savi. Lastnik bo, seveda, investitor, tu mislim, da ni nobene dileme. Potem je bilo rečeno, da se sedaj s tem zakonom prenaša sedež z Vrhovega nekam drugam. To ne drži. Sedež podjetja Savske elektrarne Ljubljana je v Medvodah konkretno, ne ravno v Ljubljani. Koncesionar po tem zakonu pa naj bi bil holding Slovenskih elektrarn. V diskusiji poslanca Školča je bilo rečeno tudi, da se s tem zakonom razveljavlja koncesija in kaj bi se zgodilo, če bi se razveljavljalo koncesijo nekemu tujemu podjetju, ali pa podjetju, katerega lastnik bi bil tujec. Naj še enkrat poudarim, ta predlog zakona ne razveljavlja koncesij. Ta zakon samo omogoča, da tisti, ki je že koncesionarin mu tega nihče ne more vzeti - to sem že v svojem uvodnem nastopu tudi povedal - prenese to koncesijo, ker je sam ni sposoben realizirat. Saj, okoli tega ni nobene dileme. Finančne konstrukcije samo podjetje Savske elektrarne ni sposobno sestaviti in tuse sploh nihče nikoli ni prerekal. To je pač od vseh priznano dejstvo. Torej, se samo koncesija prenaša naprej, se ne razveljavlja, se ne odvzema. Rečeno je bilo, da je bila holdingu ob trenutku njegove ustanovitve dana neke funkcija, ki je ni mogel izpeljati in da se s tem zakonom sedaj samo pokriva nekaj za nazaj. Seveda, holding je bil ustanovljen za izvedbo neke funkcije. Takrat je bil pravni red tak, sedaj pa seveda predlagamo neke spremembe. Ampak mislim, da je nemogoče pričakovati - recimo, da damsamo za ilustracijo: ko vi sprejemate predlog proračuna, ta predlog proračuna temelji na nekih predpostavkah, temelji na predpostavki, da se bo ta zakon spremenil, pa tisti zakon spremenil, pa tretji zakon spremenil. Zato, ker so proračunske postavke planirane, niso planirane na - nekatere so planirane ne obstoječo zakonodajo, nekatere pa so planirane na predvidene spremembe obstoječe zakonodaje. In bilo bi nemogoče sprejeti katerikoli ali pa bilo bi nemogoče voditi katerokoli politiko v vladi in v parlamentu, če ne bi predpostavljali nekih sprememb nekih zakonov. Stanje v politiki bi bilo popolnoma statično. Zato mislim, da ta očitek ni na mestu. Rečeno je bilo še, da smo ministrstvo, ki daje premalo podatkov. Nisem čisto dobro razumel, za katere podatke je šlo. Kar se tiče podatkov o časovni konstrukciji izgradnje hidroelektrarne Boštanj pa ker je bila dilema na odboru za infrastrukturo pa kar se tiče podatkov o finančni konstrukciji za izgradnjo te hidroelektrarne, to smo članom odbora za infrastrukturo vse dostavili. Kar se tiče drugih podatkov nasploh, ker je bil očitek bolj nasploh, vsaj jaz sem ga tako razumel, tudi moram reči, da ga težko sprejmem. Mi smo ministrstvo, ki definitivno odgovori na vsa poslanska vprašanja, pisna in ustna, v roku. Nam zaenkrat še ne morete očitati niti ene same zamude, vsaj odkar sem jaz minister. Temu posvečamo veliko pozornost. Morda pa nisem dobro razumel in so se podatki bolj nanašali na to vrednotenje stvarnega premoženja, ki sem ga uvodoma omenjal, ki je prineslo izgubo preko 300 milijard tolarjev. Okoli tega se seveda lahko tudi pogovarjamo, vam tudi pošljemo poročilo, ni problem, čeprav seveda to ni stvar tega današnjega zakona. Rad bi pa rekel samo to. V slovenskem elektrogospodarstvu se je desetletja dolgo prikrivala izguba s fiktivnim prevrednotenjem sredstev. Mi smo šli, naročili smo oceno stvarnega premoženja; če sem čisto banalen: koliko je vredna zgradba, koliko je vredna pisarniška oprema. To je ocena stvarnega premoženja, to ni dinamična ocena vrednosti, ki bi govorila o tem, koliko je neka stvar tržno vredna, koliko ima neke potencialne dobičkonosnosti. To je, skratka, čisto običajna ocena stvarnega premoženja. In ta ocena je pokazala, da je bilo v preteklih letih s fiktivnim prevrednotenjem, s tako rekočnapenjanjem amortizacije, je bila pokrivana izguba fiktivno, sedaj smo pa to dejstvo, pač, prepoznali. To je bilo treba enkrat slej ko prej narediti in naredili smo na prehodu iz lanskega v letošnje leto. Toliko okoli tega zelo na kratko. Na vprašanje dr. Golobu o tem, kakšna je razlika med tem predlogom zakona oziroma stanjem ob tem predlogom zakona in tistim iz leta 2000, pa prosim, če odgovori dr. Golob.
Prosim, dr. Golob, državni sekretar. Za vami kolega Anderlič.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Mogoče bi začel z eno izjavo, ki je mogoče nenavadna, očitno, ker je bilo vprašanje, kdo je odgovoren. Jaz pa ne vem, ali v tej državi vsi bežimo od odgovornosti, da je treba to tako jasno postavljati. Jaz ne bežim od odgovornosti. In če je to, kar poslanec Školč in poslanec Kelemina zahtevata, da prevzamem javno odgovornost za ta projekt, saj mislim, da sem jo že prevzel, kakor sem prevzel funkcijo. Saj če ne, je pa škoda denarja za mojo funkcijo. Takrat, ko je bil ta zakon vložen s strani treh poslancev, ne s strani dr. Goloba, je dr. Golob pomagal, ko smo ga strokovno pripravljali. V tem času, od leta 2000 do danes, se je spremenilo pa - kaj? Spremenilo se je, da je vlada dr. Drnovška v januarju znotraj vseh rokov, predvidenih po zakonu, ko bi morala biti podpisana koncesijska pogodba, ugotovila, da obstoječi koncesionar v tistem času ne izpolnjuje finančnih in ostalih pogojev, da bi lahko predmet koncesije pripeljal do zaključka. To ni bila ugotovitev,čeprav sem bil spet zraven, ampak to je bila medresorska skupina, sestavljena iz več ministrstev, ki je to ugotovila. Zaradi tega do podpisa koncesijske pogodbe s savskimi elektrarnami v januarju ni prišlo, in prav je, da ni prišlo. Potem je vlada naložila vsem podjetjem, da pripravijo novelirano predinvesticijsko zasnovo, v kateri bodo ugotovili, ali so skupaj tri podjetja sposobna izpeljati to investicijo in na kakšen način. In podjetja sama, hidro podjetja, ne dr. Golob, so prišla z idejo o tem, da se ustvari holding hidro podjetij. Ko je potem prišlo do formiranja holdinga, tudi z namenom, da prevzame izgradnjo verige na spodnji Savi, je normalno, da zakon tega ni mogel predvidevati, še posebej ne v letu 2000, ko holdinga ni bilo, in je bil holding ustanovljen, tudi z nalogo, da pripravi vse potrebno za izgradnjo verige na spodnji Savi. Uprava holdinga je nadzorni svet holdinga seznanila z vrsto pravnih mnenj eminentnih strokovnjakov, bistveno bolj eminentnih od mene, pravnih strokovnjakov, sam nisem pravni strokovnjak, ali je možno prenesti koncesijo iz savskih elektrarn na katerokoli drugo pravno osebo brez poseganja v zakon. Mnenje prof. Juharta in mnenje prof. Pirnata je bilo, da je to možno. Se pravi, bi se izognili tudi tej debati na nek način v parlamentu, čeprav sem vesel, da je do nje prišlo, zaradi tega, ker se je le trasirala pot za naprej in zdaj je vsem jasno, kakšna je pot za naprej. Sicer bi bilo precej nejasno verjetno, pa bi se špekuliralo o poti naprej. In kaj se je zgodilo potem, ko smo ugotovili, da pa kljub tem eminentnim pravnim mnenjem še vedno obstaja nesoglasje, ali je potreben poseg v zakon ali ne. Šli smo v minimalen, poudarjam, minimalen poseg v zakon, ki nikomur ničesar ne jemlje, ampak nekomu daje možnost in pravico, da svojokoncesijsko pravico in obveznost prostovoljno prenese dalje, in to prenese na nekoga, ki je njegov lastnik. Čistejše, ne pravne, ne lastniške in ne vem kakšne rešitve, jaz ne vidim, saj verjetno je tudi večina ne vidi, nekateri pač ste prepričani, da je tudi ta rešitev netransparentna. To se je spremenilo. Zaradi tega smo danes tukaj, zaradi tega danes razpravljamo o tem, kdo bo gradil spodnjo Savo, čeprav je to predvsem podjetniško vprašanje, in je prav, da prihajajo rešitve iz podjetja, ki je bilo za to ustanovljeno, in to je holding slovenske elektrarne. Če mi pa predsednik dovoli, ker je bilo vmes izrečenega marsikaj na moj osebni račun [[...]]
Ne. Predlagam, da ne.
Mi ne dovoli.
Ne bi vodili diskusije naprej.
Jaz bi samo to rekel, od kar sem državni sekretar bil prvič, to je leta 1999, nisem niti na eni študiji, niti sodeloval, kaj šele podpisal z državno upravo. Na nobeni.To, kar poslanca Kelemino moti, je študija, ki ni bila z državno upravo in v času katere nisem bil v mandatu. To ga moti. Potem naj tako pove. Ne pa, da kar nekaj počez. Pa mimogrede sem v štirih nadzornih svetih, ne v petih.
Dobro. Prosim, da se mirno diskutira v državnem zboru, to velja za vse. Najprej kolega Anderlič, potem kolega Kelemina. Prosim, kolega Anderlič.
Jaz kljub vsemu menim, da bi moral sekretariat pojasniti svoja stališča ali pa seveda minister in državni sekretar, glede na to, da vendarle na drugi strani sekretariat jasno opozarja, da se stvari, ki so bile opravljene po nekem zakonu, z naslednjim zakonom ne morejo spreminjati za nazaj. Gre ravno za področje podelitve koncesije, in sicer je ta že bila podeljena. Po mnenju sekretariata se s predlagano spremembo prvega odstavka 5. člena odpirajo tudi številna nova vprašanja. Opozarjamo zlasti na naslednja: vprašanje izvedbo odločbe, ki je že bila sprejeta na vladi, vprašanje razmerja med kocendentom in tako naprej. Na ta vprašanja ni bilo odgovorjeno, niti ni v ustreznih amandmajih to implementirano, da bi se ta vprašanja odpravila. Jaz prosim, da sekretariat ta vprašanja nesporno pojasni, kajti iz tega bi lahko nastali kakšni novi zapleti in bi se cilj prav gotovo odmaknil, s tem ko se v tretjem odstavku ureja samo razmerje za HE Vrhovo v 3 mesecih, za ostale pa najkasneje v 6 mesecih. Ali to pomeni, da sedaj tista odločba, ki je bila oziroma sklep, ki je bil sprejet, se s sprejetjem tega zakona od danes naprej tudi za Boštanj zamakne za 6 mesecev ali to pač ne. Ali je mogoče uporabiti sklepe vlade, ki so bili za implementacijo programa izvedbe HE Boštanj, ali se s tem pravzaprav to vse skupaj odmika. Tako kot je tukaj napisano, je gotovo, da se ne izvzema, tako kot je bilo mišljeno s prvotnim zakonom, da se najprej podeli Boštanju oziroma skupaj za celo verigo, pa vendarle najprej za Boštanj in potem še za vse ostale. V tem zakonu seveda se to zdaj nekako zamegljuje in ni govora več o Boštanju in tej prvi že podeljeni koncesiji in seveda nujnosti sklepanja koncesije še za ostale elektrarne v verigi. Prosim, če to pojasnite.
Hvala lepa. Besedo dajem najprej kolegu Kelemini, potem bom pa prosil sekretariat za mnenje.
Hvala za besedo še enkrat. Samo neke stvari bi rad razčistil. Zdaj gospod minister je govoril tudi o tej veliki izgubi v elektrosistemu, in da se je to desetletja prikrivalo. Poglejte, malo je žalostno, da dejansko v teh desetih letih, ko je le imel LDS neko vodilno vlogo, niste uspeli dati čistih računov na mizo. Tukaj se tudi vidi, da je to bil en veliki bunker elektrosistem en veliki bunker ena velika trdnjava, v katero ni smel nihče posegati. Nihče. Niti odbor državnega zbora, ki je tako ali tako zadolžen za to, da spremlja neko gospodarsko politiko, recimo, v tem primeru na tem področju, niti državni zbor o tem ni razpravljal. Zakaj ni razpravljal? Zato, ker verjetno ni imel informacij. Tukaj se norčujete iz poslancev, da nič ne vemo, in da smo tako rekoč, ne vem, kaj vse, na nizkem intelektualnem potencialu. Mi nimamo informacij. Lepo vas prosim, zakaj odbor za infrastrukturo pri nas, ki je odgovoren za to, prej je bilo to gospodarstvo leta in leta, o teh stvareh ne razpravlja. Zakaj ne zahteva podatkov? Zakaj vlada ne posreduje podatkov? Skratka, sistem ne funkcionira! In ni funkcioniral celotno to obdobje deset let. Zdaj jaz gospodu Kopaču, če je to odkril, čestitam, da je prišel človek, ki je končno stvari postavil na svoje mesto. Zakaj ne? Samo lahko bi te stvari prej razčistili. Imeli ste priložnost, imeli ste vse v svojih rokah, zakaj niste tega naredili. Skratka teh 300 milijard, ne bomo razpravljali o tem, ampak vemo, tisti, ki se za te stvari zanimamo, kako ste prišli do tega in kako ste ocenili, da je to 300 milijard. Ampak to vse skupaj ni vredno nič, ker ste znižali knjigovodske vrednosti in prevrednotili vse skupaj. Je pa res, da so elektropodjetja, posamezna elektropodjetja zelo visoko vrednotila svoje knjigovodske objekte, mislim vrednosti, zato da so si pač lahko potem obračunavali v tisti ceni električne energije neko amortizacijo, na podlagi katere so imeli neka sredstva za razvoj in tako naprej. Jaz priznam, da je to bilo verjetno prevrednoteno. Zdaj, vprašanje je, če je bilo za tako razliko, kot ste vi to napisali. Ampak to je pa posledica tega administrativnega določanja cen. Saj vemo, glejte, zdaj savske elektrarne dobivajo za isto količino proizvedene električne energije 2 milijarde 500 na leto plačano elektriko, soške elektrarne pa 4 milijarde 500. Tako sem zdaj približno povedal. Se pravi, 2 milijardi soške elektrarne več dobijo za isto količino električne energije, kot jo savske proizvedejo. No vidite, to je administrativno določanje cen, in tako naprej. Dajte tako ceno postaviti savskim elektrarnam, pa bodo one gradile, še pa še, več kot 2 milijardi na leto dejansko ne rabijo. Tako je. Tukaj bi vas prosil, da ste res natančni in precizni. Kar se pa tiče odgovornosti, je pa tako. Dejansko morate to odgovornost prevzeti nase vsi tisti, ki ste v tem projektu udeleženi tako ali drugače, in morate učinkovito v skladu s sprejeto zakonodajo delati. Jaz vam ne morem pomagati tukaj. Odgovornost je na vas, ker zakoni so bili, roki so bili napisani, zato smo tudi interpelacijo napisali. Če niste, če ste ugotovili pravočasno, da rokov ne morete izpolniti iz prejšnjega zakona, bi morali takoj predlagati spremembe. Tako je. Takoj napisati spremembo zakona, da se pač ti roki ne dajo izpolniti, in tudi ne bi bilo potrebno teh stvari potem problematizirati. Da pa koncesijska pogodba pripravljena, ki jo je dr. Pirnat pripravljal, za katero je bila tudi ustanovljena posebna komisija s strani Bajukove vlade, ki je še v januarju leta 2001 usklajevala to koncesijsko pogodbo, da ni prišlo do poti za te je, pač, razlog v tem, ker ta vlada ni bila več potrjena. Vi ste pa dejansko takrat prekinili vse procese, vse postopke, zaradi nekih novih ugotovitev itn. Če bi pa vi takrat naredili to, da bi, kljub temu šli s tistim postopkom naprej in savskim elektrarnam, mogoče na nek način, potem z nekimi varovalkami dali to koncesijsko pogodbo podpisati, bi lahko savske elektrarne pripravljale vsaj projektno dokumentacijo in vse ostale stvari. Marsikaj bi se lahko zgodilo. Oni so pa čakali, seveda, malo so izsiljevali, ker niso imeli koncesijske pogodbe, in marsikaj se ni naredilo, pa bi se lahko naredilo, študije, projekte itn. Danes nimamo dokumentacije, ne moremo gradbenega dovoljenja prositi, ker tudi ni projektov izvedenih za to. Tudi to je eden izmed razlogov. Zdajle pa prelagate vse skupaj na zimsko varianto. Skratka, marsikaj se ni naredilo, pa bi se lahko. Tako je odgovornost resnično vaša, po sprejetju tega zakona pa popolnoma na vas in nikjer drugje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa sekretarka sekretariata, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. S strani sekretariata lahko povem naslednje, da so se sekretariatu ob dejstvu zelo skope obrazložitve zakona in v nekaterih primerih celo, bom rekla, ne čisto skladne z osnovnimi rešitvami ki so bile ponujene, postavljala določena vprašanja. Ker rešitve niso bile pojasnjene v samem zakonodajnem gradivu, je potem naknadno na matičnem odboru za infrastrukturo in okolje predlagatelj prinesel dodatna pojasnila zlasti v zvezi z opozorili, ki jih je sekretariat vzpostavil v svojem mnenju in iz katerega pravzaprav jasno izhaja, da ne gre za odvzem koncesije, ampak da gre za prenos koncesije, smiselno po zakonu o gospodarskih javnih službah. To se pravi, da upravni akt ostane v veljavi, izvede pa se z uskladitvijo koncesijske pogodbe. Predpostavljamo, da je bistvena tudi sklenitev koncesijske pogodbe,ki bo morala seveda biti v nekem smislu natančna in se nanašati na vse subjekte, ki igrajo vlogo v tej situaciji. S tega vidika so na določena vprašanja s strani predlagatelja pojasnila dali. Bi pa povedala tudi to, da sekretariatu niso jasna notranja razmerja v holdingu. Zaradi tega smo dali v svojem mnenju še dodatno opozorilo, na koga se v skladu z zakonom o varstvu okolja lahko podeli koncesija za izkoriščanje naravnega vira. V skladu s 111.C členom je to lahko izvajalec do predpisa, ki bi urejal podeljevanje koncesij na teh virih izvajalcu javne službe, imetniku koncesije na naravni dobrini, za podaljšanje časa trajanja koncesije ali za povečanje njenega obsega, in imetniku obstoječo pravico upravljanja, rabe ali izkoriščanja naravne dobrine za njenopodaljšanje ali povečanje njenega obsega. Tako smo mi, pravzaprav, opozorili na te okoliščine, na katere je treba pri nadaljevanju teh postopkov paziti, pri čemer nismo imeli dovolj podatkov, da bi ocenjevali, ali dejansko obstajajo ali ne. Vlada je na del tega že odgovorila, na del pa mogoče, zlasti v zvezi s podeljevanjem koncesije, pa mislim, da direktnih odgovorov sicer ni bilo, ampak mogoče je zdaj prilika, da se tudi odnosi v holdingu pojasnijo in potrdi možnost, da je seveda on nosilec koncesije tudi za naravni vir. Hvala lepa.
Želi še kdo besedo? Kolega Školč.
Poglejte, to mene seveda ne zanima na tej ravni, kot je gospod sekretar odreagiral, ampak čisto na zakonodajno-pravni oziroma kompetenci upravljanja s temi stvarmi. Zato ta pojasnila na nek način se mi ne zdijo zadostna. Kvečjemu bi me napeljala na to, da bi lahko humorno odreagiral in bi rekel, da ne bi bilo problemov, če ne bi bilo reorganizacije elektrogospodarstva. Dalo bi se sklepati, da s tem, ko je bil holding ustanovljen, ko to ni bilo nedvoumno možno prenesti te koncesije na holding, da je bila zaradi tega potrebna ta sprememba. Ergo bi lahko sklepali, da če bi pustili elektrogospodarstvo pri miru, potem teh težav ne bi imeli. Ampak to niti ni tako važno. Tisto, kar se v dveh členih pravzaprav dela še za bolj problematično, kot osnovna rešitev in da vržemo vse karte na mizo, osnovna rešitev je na nek način recimo čudaška, ker se v zakonu že pove, da bo imel koncesijo tisti, ki bo imel sedež tam. Iz tega ven bi se lahko zgodilo marsikaj, ampak se ni. Zdaj pa piše tako, da je to koncesijo možno prenašati naprej. Zadeve niso več čiste, kot so bile prej, ker je že konstrukcija v ozadju, na koga se bo prenašalo. Kaj pa, če bi, hipotetično, ta, ki je dobil koncesijo, se obnašal, kot da ne pozna teh ozadij, o katerih se zdaj pogovarjamo, bi ugotovil to, kar trdi gospod Golob, da tisto podjetje ni v stanju tega izvesti, da začne sam iskati potencialnega partnerja. In kaj, ko bi se izkazalo, da obstaja šenek tretji potencialni partner, ne samo elektroholding? Seveda je tukaj varovalka, ki je na nek način moteča, da če ne bi dal gospod Golob soglasja, potem pa to ne bi bilo mogoče, oziroma tam seveda piše vlada, da ne bo nesporazuma. Jaz zanalašč karikiram ker se mi zdi, da so te stvari napisane tako, da omogočajo, bom rekel, ribarjenje v kalnem. To je, bom rekel, problem tega teksta, ki opravičuje stvari za nazaj in dejansko v enem delu pravzaprav tisto odgovornost prenaša na tega, ki bo imel sedež na Vrhovem, da sklene ustrezne pogodbe naprej. Vlada bo lahko samo še dajala soglasje k temu. Seveda ne dvomim, da bo to počela odgovorno in preračunljivo in tako naprej. Tu pravi kolega, kot vedno, ki je bil vsaj v dveh vladah minister in to ve [[...]]
Prosim!
Opombe so dobrodošle, predsednik, vsaj meni. No, ampak kakorkoli, tekst zakona pa dopušča nekaj, česar, predvidevam, da konstruktorji zakona niso hoteli: da se lahko pojavijo tretji. Sprašujem, ali bo o tem zakonu se začelo od točke nič ali se bodo takoj brez poizvedovanja sklenile te pogodbe s holdingom. Če je to drugo, potem lahko tudi to napišemo v zakon, bo zvenelo precej nenavadno, ampak bo bolj podobno tistemu osnovnemu zakonu. Če je volja, da se išče najboljša rešitev, potem bi moralo biti to zanikanje tu jasno in glasno.
Hvala lepa. Poskušal bi zaključiti sejo do 13.00 ure, vendar nam to glede na prijave ne bo uspelo. Najprej kolega Avšič, potem se je prijavil, mislim, da gospod minister, nato dr. Bajuk. Prosim, gremo po vrsti, najprej kolega Avšič.
Hvala za besedo. Rad bi nekoliko dopolnil ali pa pojasnil to, kar je gospod Školč pravkar razlagal. To je čisto prava replika na tisti del, ko je zatrdil, da je osnovni tekst zakona nekoliko čudaški. No, s to čudaškostjo smo se veliko ukvarjali ob pripravi zakona, tudi s pomočjo našega sekretariata smo nekatere zadeve razreševali. Že nekajkrat omenjeni zakon o varstvu okolja, ki je podlaga za to koncesijo, je bil s tem zakonom konzumiran tako, da smo izkoristili edino možnost, to je zakonsko možnost, da se podeli koncesija za izrabo naravne dobrine, kajti v vseh drugih primerih je potreben javni razpis. Seveda smo imeli pri tem tudi javni razpis, ki je bil neuspešen, o katerem je kolega Janc tudi govoril. Na ta javni razpis, ki je bil objavljen leta 1994 in se je obdeloval vse do leta 2000, se nihče drug, razen ena od slovenskih hidroenergetskih firm, ni prijavil. Imamo pa tri - niso se prijavile ne dravske elektrarne, niso se prijavile ne soške elektrarne, prijavile so se savske elektrarne, enkrat kot samostojni kandidat, enkrat v kombinaciji z mešano družbo v solasti z avstrijskim partnerjem, in še dve, kot ju je kolega Janc omenil, iz Francije in Kanade; iz Slovenije samo ena gospodarska družba, ki se ukvarja s proizvodnjo hidroelektrične energije. Jasno je, da če smo z zakonom želeli razrešiti ta vozel in začeti z izgradnjo, da smo zakonsko predvideli tistega, ki se je sicer na razpis prijavil, pa je bil razpis kot neuspešen zaključen iz tretjih razlogov. Da pa bi tudi v bodoče razrešili problem možnih reorganizacij - energetski zakon je prinesel dolgoročno vizijo privatizacije slovenskih, tudi energetskih, podjetij, smo se odločili za to, da zapišemo kot nosilca koncesije lastnika prve v verigi. Prva v verigi je pa Hidroelektrarna Vrhovo. Vsakokratni lastnik, tudi čez deset let, Hidroelektrarne Vrhovo, bo nosilec te koncesije. Toliko za to, kje ta čudaškost, ki pa ima vse razloge v tem, kar sem do zdaj povedal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Bajuk, vam dajem najprej besedo, pa bomo pustili ministru, da ima zadnjo, pred koncem splošne razprave. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dve stvari. Prvič, imam prošnjo, da mnenje, ki ga je podala predstavnica službe za zakonodajo naše hiše, da to dobimo pisno in pred odločitvijo. Jaz bi prosil, da to dobimo čimprej. Drugo je pa vprašanje gospodu ministru. Za kaj pravzaprav gre? Tukaj slišim zelo veliko besed, ko grem pa ponovno brat zakon, mi pa ni jasno, o čem resnično govorimo. Govori in razlaga gospoda državnega sekretarja je, da se je pač nekaj spremenilo, takrat enega holdinga ni bilo, zdaj pa holding je, zato pa bomo ustvarili to možnost, sicer na podlagi zakonov, da lahko originalno podjetje, ki je dobilo koncesijo, lahko to, in to preberem "deloma ali v celoti prenese na drugo osebo". Poglejte, s čim smo mi zdaj soočeni. To je pa silno zanimiva stvar. Zakaj me pa to skrbi, bo pa tudi jasno in je bilo že jasno tistim, ki ste sodelovali o debatah o žalostni zgodovini Zavarovalnice Triglav in celotnega zavarovalniškega sistema, da se pri nas v Sloveniji res čudne stvari dogajajo. Dogajajo se neki, jaz mislim, načrtovani zmedi. Družbena last postane državna last, potem ni več država, se skrijev določene škatlice, imena takšna in drugačna in zdaj, pred nami imamo holding. Gospod minister, holding [[...]]Gospod minister, če mi dovolite, holding ni samostojna država. Holding je v družbeni lasti in ne glede na takšno in drugačno sklicevanje na zakone in predpise, je odgovornost slovenske vlade. Vi ste prišli sem na to sejo in nas obvestili, sicer zelo pavšalno, da imate izgube na elektrogospodarstvu, in sicer 300 milijard. Ne morem vedeti dejansko, koliko je to aeroplanov, ker za tisti slavni aeroplan ne vemo, koliko bo stal. Ampak jih je pa več kot eden, prav gotovo. In o tem nam sporočite. Potem ste pa rekli, da seveda lahko tudi pošljete razloge. Zdaj pa gremo nazaj. Torej, originalni koncedent ne more tega izpeljati, ker nima denarja. Govori se, dabo to naredil holding, za katerega nam pa povedo, da ima 300 milijard izgube. Ne vemo, če bo lahko izpeljal. In dokončna zanimivost je pa ta: v zakonu nikjer ne piše, da se bo to preneslo na holding. Piše samo, da ima ta koncedent deloma, lahko deloma aliv celoti prenese na drugo osebo. Jaz vas pa vprašam, katera je ta oseba. Kaj pa če bomo izvedeli čez 14 dni, ker imamo 300 milijard, ali je to jasno, ali je komu sploh to končno jasno, o čem govorimo. Zdrava pamet pa mi še ponovno postavlja to vprašanje. Kaj pa se bo zgodilo, če tudi ta holding ne more? Da ne začnem celotne debate, kaj sploh pomeni in te, v primerjavi, ki jo je označil moj kolega dr. Bernik, v zasebnem gospodarstvu. Če nekdo pride k delničarjem in reče: "Veste, imam 300 milijard izgube, ampak..." Kako pa se to lahko sploh zgodi, da se sploh pride z enim predlogom pred ta državni zbor, ne da bi se pojasnilo, ne samo poslalo neko poročilo, dejansko pregledalo, temeljito pregledalo, ali je to sploh izvedljivo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zdaj imam samo še prijavo ministra, mag. Kopača. Če po tem ne bo več diskusij, bomo zaključili razpravo, če bo, jo bomo prenesli na popoldanski del. Prosim. Gospod minister.
Ja, bom čisto kratek. Mislim, da gre tako v nastopu poslanca Školča kot v nastopu poslanca Bajuka za nesporazum ali pa, ki ga zares povzroča osnovni predlog teksta, kot smo ga poslali, in je objavljen v Poročevalcu. To je tisto, da se koncesija lahko prenese na drugo osebo. Ta druga oseba je kasneje v amandmaju poslanca Avšiča konkretizirana. Piše, da se lahko prenese na holding Slovenske elektrarne. In mi ta amandma podpiramo. Da ne bo nesporazumov, da se bo pa zdaj pojavila še neka iks, tretja oseba. Pa še to, holding, ki je v državni, ne v družbeni lasti, nima nobene izgube. Tako tisti podatek o izgubi se nanaša na posamezna podjetja znotraj elektrogospodarstva, holding pa nima izgube.
Hvala lepa. Kolega Anderlič, imate besedo. Vem, ampak bomo šli 3 minute čez eno, da bi zaključili razpravo. Prosim, kolega dr. Bajuk.
To je pa, ne replika, ampak prošnja gospodu ministru. Ali nam lahko danes, ne zagotovite, ali pa preden se odločamo o tem, nam lahko poveste, če je sploh zakon in s tem amandmajem, ki ga moramo še dobro proučiti, če dejansko ne ustvarja več megle kot pa jasnosti. Ali je sploh mogoče, da ta holding lahko prenese to. Ker končno, kaj se je spremenilo. Spremenilo se je, da koncedent pravite, da ne more. Zdaj ste nam pa tukaj nekaj rekli, da imapa 300 milijard izgube. Kako pa jaz to vem, da more, kako pa sploh vi to veste, da more. Istočasno pa ta nepreglednost, da moramo priti do zadnjega trenutka, da dobimo amandmaje na mizo. Ja, ja, no, saj gre za holding. Ja, ne vem, tisti, ki ste pisali zakon prej, imate zdaj težave s tem, pa še ta, ki ste ga poslali, ni bil pravi. Hvala lepa.
Prosim, minister.
Na to diskusijo lahko čisto na kratko odgovorim. Razprava je bila temeljita, amandmaji niso od zdaj, ampak so že dolgo vloženi tudi s strani posameznih poslancev. Razprava na odboru za infrastrukturo je bila temeljita. Tam je bila predstavljena tudi vsa finančna konstrukcija, kar se holdinga tiče. Člani odbora za infrastrukturo, ki so se poglobili v problematiko, so dobili tudi vse te odgovore.
Ura je 13.00. Imamo še eno prijavo za razpravo. Naj povem, kako bomo vodili delo popoldan. Končali bomo 20. točko, potem bomo šli na 8., ker je pripravljena, to je glasovanje o zakonu o poštnih storitvah, na 5. točko, to je predlog zakona o javnih uslužbencih, na 14., to je zakon o evidenci volilne pravice, in na 18. točko. Hvala lepa. Še enkrat, da ne bo nesporazumov: 20. točka, to je ta točka, bo ob 14.30 uri na dnevnem redu.
Spoštovani, spoštovane, nadaljujemo s popoldanskim delom zasedanja. Sporočam vam, da so dodatno opravičeni za nadaljevanje 15. seje dne 25.4.2002, Maria Pozsonec od 11. ure dalje in Bojan Kontič od 16. ure dalje. Ker bomo ugotavljali navzočnost, vas lepo prosim za pozornost. Lepo prosim za pozornost, ker bomo ugotavljali navzočnost v dvorani. Ugotavljamo navzočnost! Prvo ugotavljanje navzočnosti ni bilo uspešno. Jaz mislim in ocenjujem, da nas je v dvorani absolutno zadosti. Zato lepo prosim ponovno za nekaj pozornosti. Drugič ugotavljamo navzočnost v dvorani. Ugotavljamo navzočnost! Navzočih nas je 46. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Smo pri 20. točki dnevnega reda, to je pri obravnavi predloga zakona o spremembi zakona o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala spodnje Save, hitri postopek. Smo še v fazi splošne obravnave. K razpravi je bil javljen gospod Anderlič. Bi želel v tem delu še kdo drug besedo? Ker ne, gospod Anderlič, sprašujem, želite besedo? [[Ne.]] Hvala lepa. Torej zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih in vloženih amandmajih k predlogu zakona. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 23.4.2002. Prosim za nekaj pozornosti, ker pregled amandmajev, ki nosi datum 23.4., je deležen tudi nekaj sprememb. V razpravo in odločanje dajem amandma za novi A1 člen, in sicer samo amandma, ki se nahaja pod zaporedno številko 1, katerega predlagatelj je gospod Kelemina Branko, in amandma pod zaporedno številko 2 istega predlagatelja, ki pa je popravljen. Popravka ni v pregledu. Imate pa ga na klopi. Se pravi, razpravljali bomo o amandmaju pod 1 in pod 2, predlagatelj obeh je gospod Kelemina. Odpiram razpravo. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani. Čisto na kratko. Kot sem uvodoma že prej povedal, ne glede na besede, ki jih je povedal gospod minister, da v tem zakonu ne bi bilo obravnavano tudi ekološko očiščenje spodnje Save, jaz se sicer lahko z njim strinjam v nekem pogledu, ampak kljub temu pa lahko tudi brez vsakega zadržka povem, da to tudi ni nemogoče, da ne bi eden izmed takih pogojev bil napisan v tem zakonu. V tem zakonu je veliko pogojnikov napisanih, kaj vse se mora upoštevati pri tem zakonu. Eden od pogojev je lahko tudi ta, da se reka Sava očisti. Povedal sem tudi, kaj je o tem povedalo Slovensko ekološko gibanje. Še zmeraj vztrajam, da je to v taki obliki, kot sem predlagal. Se pravi, najprej sprememba A1 člen, na začetku, je potem še drugi amandma, ki sem ga sicer popravil, z majhnim popravkom da se sprejme. Toliko samo za obrazložitev. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče razpravljati, razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje. Kot je sam gospod Kelemina, predlagatelj obeh amandmajev, povedal, se oba amandmaja izključujeta. Najprej odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo! Prvo glasovanje ni bilo uspešno. Lepo prosim za pozornost. V dvorani nas je zadosti za veljavno glasovanje. Drugič glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 za novi A1 člen. Glasujmo! Tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno. Razloga ne poznam, zato v skladu s poslovnikom prekinjam delo za 10 minut. Nadaljujemo ob 14.55, ko bomo tretjič glasovali o amandmaju. Gospod predsednik, izvolite.
Jaz samo to predlagam. Če se bo še enkrat to zgodilo, da bomo vzeli 10 minut odmora, bom sklical vodje poslanskih skupin. Poslank in poslancev je dovolj. Gre samo za to, da bi poskušali normalno, strpno danes končati kljub številnim obveznostim, ki jih imamo. Torej, če se bo še enkrat zgodilo, da bo treba 10 minut odmora, bom predlagal, da se sestanemo vodje poslanskih skupin, ker imamo veliko točk na dnevnem redu in vse čakajo, da bodo obravnavane in sprejete.
Hvala lepa. Nadaljujemo, kot je bilo napovedano.
Prosim kolegice in kolege, ki ste v bližini, da se nam pridružite, ker bomo tretjič glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1 za novi A1 člen, katerega predlagatelj je gospod Kelemina. Lepo prosim, kolegice in kolegi, da pridete v dvorano. Tretjič torej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 za novi A1 člen. Glasujemo. Navzočih je 58, za je glasovalo 12, proti 34. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma za novi A1 člen ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Gre za popravljen amandma istega predlagatelja. Glasujemo. Navzočih je 56, za je glasovalo 17, proti 33. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o 1. členu v celoti. Glasujemo. [[Medsebojni pogovor.]] Se opravičujem, to glasovanje ni bilo potrebno in je razveljavljeno. Prehajamo na razpravo in odločanje o 1. členu. K 1. členu je bilo vloženih sedem amandmajev, s tem da sta amandmaja pod zaporedno številko 1 in 7 umaknjena, amandma pod zaporedno številko 4 pa popravljen. O 1. členu in o amandmajih odpiram razpravo. Gospod Vučko, izvolite, potem gospod Avšič.
Hvala, predsedujoča. Obrazložil bi amandma pod zaporedno številko 4. Amandma je nastal na podlagi razprave, ki je bila opravljena na seji odbora za infrastrukturo in okolje, in je po svoji naravi bolj kot ne pravno-tehnične narave. Pri tem amandma sledi enemu cilju, ta pa je, da se odpravi dvom, kdaj začne teči rok, v katerem mora koncedent, se pravi država, s koncesionarjem skleniti koncesijsko pogodbo. Na podlagi sprejetega amandmaja bo povsem jasno, da mora to koncedent storiti v roku treh mesecev po uveljavitvi te novele zakona. Ob predlaganem amandmaju moram poudariti, da predlog amandmaja v celoti povzema vsebino amandmaja odbora pod zaporedno številko 6, vendar pa je po moji oceni pravno-tehnično ustreznejši. Rad bi kolegice in kolege opozoril še na spremembo amandmaja, ki sem ga vložil danes, pri katerem predlagam popravek, in sicer tako, da se v spremembi amandmaja črta beseda "izgradnja", besedi "celotne verige" pa se spremenita v "celotno verigo", tako se sprememba amandmaja pravilno glasi: "Za izkoriščanje energetskega potenciala spodnje Save sklene koncedent pod pogoji tega zakona eno koncesijsko pogodbo za celotno verigo hidroelektrarn na spodnji Savi.
Hvala lepa. Gospod Avšič, izvolite.
Hvala za besedo. Seveda gre za ključni, pravzaprav edini vsebinski člen tega zakona. Ta zakon spreminja osnovni zakon v tem, da če bo sprejet, dovoljuje prenos koncesije z dovoljenjem koncedenta in ob soglasju koncesionarja po osnovnem zakonu na drugo osebo. V razpravi je bilo že nekajkrat slišati očitek in mislim, da ga je gospod poslanski kolega Jože Školč očital, da je tudi ta hip še zakon netransparenten. Iz teh razlogov sem napisal ta amandma. Tak, kot je bil člen napisan, pomeni lahko marsikaj, kljub temu da je obrazložitev zakona precej jasna, kar se tega tiče. Prenos na drugo osebo seveda lahko pomeni, da se lahko prenese ta koncesija na katerokoli drugo pravno osebo, ki izpolnjuje z zakonom predpisane pogoje, tudi z zakonom o varstvu okolja. Seveda se potem lahko razume, da se lahko prenese na kogarkoli s področja proizvodnje električne energije in ne na holding, kot je zapisano v obrazložitvi. Zato v amandmaju predlagam črtanje besede "na drugo pravno osebo" in sem zapisal, da naj ta zakon sledi temu, kar je osnovni namen zakona, in sicer da se lahko prenese na holding Slovenskih elektrarn, ki je bil ustanovljen z namenom izgradnje verige savskih elektrarn. Bojazen, da bi se lahko taka netransparentnost izrazila, je seveda upravičena, saj ni dolgo tega, ko je bil pripravljen predlog vladi za prenos koncesije brez spremembe zakona na eno od slovenskih hidro podjetij. Jaz zato predlagam, da se ta amandma podpre, kot ga je podprl tudi odbor za infrastrukturo in okolje. Hkrati s tem predlagam tudi, da se spremenjeni in dopolnjeni amandma gospoda Vučka, ki ga je pravkar obrazložil, sprejme, kajti že odbor za infrastrukturo je sprejel po svoje zmotni predlog amandmaja, kajti zakon, ki ga spreminjamo, negovori o koncesiji za izgradnjo, to sem že pojasnjeval, ampak o koncesiji za izkoriščanje vodnega potenciala Save. Izgradnja je samo predpogoj, da se ta potencial lahko izrabi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Vučko, izvolite.
Jaz se opravičujem. Pozabil sem prej povedati, da je predlog amandmaja pod zaporedno številko 4 povezan z novim 2A členom in da je bil amandma vložen tudi kot posledica pripombe sekretariata na pravno nekonsistentnost oziroma pravno tehnično neustreznost.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje. Amandma pod zaporedno številko 1 je bil umaknjen. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2 pregleda, z opombo, če bo sprejet, postane amandma pod zaporedno številko 3 brezpredmeten. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujmo! Navzočih nas je 60. Za so glasovali 4, proti 50. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko 2 ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujmo! Navzočih nas je 59. Za je glasovalo 53, proti 1. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 3 sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 4, z opombo, če bo ta sprejet, postanejo amandmaji pod zaporednimi številkami 5 in 6 brezpredmetni. To je amandma, ki je pisno popravljen. Pisni popravek je na klopi. In še ustno ga je popravil gospod Vučko. Ali je jasno, o kakšni vsebini odločamo,ali želite, da ga še enkrat preberem? Je v redu? Dobro. Odločamo torej o dvakrat popravljenem amandmaju pod zaporedno številko 4. Glasujmo! Navzočih nas je 58. Za je glasovalo 53, proti 1. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma pod 4 sprejet. Pod 5 in 6 sta postala brezpredmetna, pod 7 je bil umaknjen. Odločamo še o 1. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 56. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 1. člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 2. členu, ki ni bil amandmiran. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o 2. členu. Glasujmo! Navzočih nas je 57. Za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 2. člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju Dušana Vučka za novi 2.a člen. Kot je bilo obrazloženo, je povezan z že sprejetim amandmajem. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 50, proti eden. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma za novi 2.a člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 3. členu, ki ureja veljavnost zakona in nanj ni bil vložen amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 3. člen sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujemo. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k členu 1 in 2.a. Če želijo k tema členoma kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? Ker ne in ker tudi ni vloženih amandmajev v tretji obravnavi, sprašujem sekretariat, ali je zaradi sprejetih amandmajev morebiti porušena skladnost določb zakona? [[Ni.]] Hvala lepa. Zato lahko preidemo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. Obrazložitev glasu, gospod dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Sam ne morem podpreti tega zakona in bi rad tudi obrazložil, zakaj. Celotna procedura in sama debata je tudi pokazala neodgovornost naše vlade in predstavnikov na seji državnega zbora, predvsem pa to, da v državnem zboru nismo imeli in še danes nimamo na vpogled jasne podobe, ali je resnično holding, ki bo ta dela izvajal, s finančnega vidika to zmožen. Predvsem pa se zastavlja vprašanje zaradi izjav gospoda ministra, ki ga pa moram še enkrat popraviti. Na moje konkretno vprašanje, gospod minister, ste odgovorili, da ste na odboru o teh stvareh poročali. Pregledal sem magnetogram, omenili ste, in to v zadnjih dneh marca, da naj bi bila neka izguba, v celoti pa nikdar. O tem ni bilo pravilnegagovora, državni zbor ni seznanjen z dejanskimi možnostmi te ustanove, da bi to tudi izvedla, kar je neodgovorno dejanje. Vas pa že zdaj ponovno obveščam, da ne bom miroval, dokler v državnem zboru ne bomo dobili jasne podobe tega, kar se danes dogaja. Ta burka je stara že deset let; začnemo z nižanjem vrednosti, knjigovodske vrednosti stvari, ki so v državni lasti, potem se pojavijo neki kupci in v imenu nacionalnega interesa vse lepo pospravijo. Gospodje, slovenski državljani in državljanke že poznajo to igro in ne bomo več nasedali na takšno delo. Dokler ne boste jasno in pregledno predstavili, kaj se na tem sektorju resnično dogaja, vam ne bomo dali miru. Vaš nastop tukaj pa ocenjujem kot silno neodgovorno delo ministra in predstavnika te vlade.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Anderlič. Izvolite.
Veliko razlogov je, da tega zakona nima posebnega smisla podpirati in bi ga bilo potrebno zavrniti, vendar jaz bom glasoval za in to samo iz enega razloga, da bi odpadli vsi dvomi, da je bila na kakršenkoli način ovirana možnost izgradnje elektrarn na Spodnji Savi. Sicer je pa treba povedati, da so bili vsi pogoji za to, da se zakon, ki ga sedaj spreminjamo, izvede, da ni popolnoma nobenih elementov, niti odgovorov na pripombe sekretariata, razen v prvem delu je bilo odgovorjeno, v drugem pa ne. Sekretarka s sekretariata je rekla, da pričakuje, da bodo predstavniki vlade odgovorili na tisti del očitkov ali pripomb sekretariata, na katere niso odgovorili na odboru in se ni temu primerno tekst popravil. Dejstvo je, da je v desetletni zgodovini načrtovanja - in zdaj je prava slika, ko dva ministra sedita skupaj, ki sta si tako rekoč predala štafetno palico na prizadevanjih za izgradnjo elektrarn na SpodnjiSavi - gospod Gantar se je vsaj sedem let ukvarjal s pogodbo po razpisu in tako naprej, s pogodbo, ki je pač nismo mogli iz mnogih razlogov podpisati z že izbranim koncesionarjem. Potem smo, na prigovore šli po drugi poti. Torej, naredimo zakon in po tem zakonu bo možno začeti z izgradnjo verige in najmanj, kar je, takoj začeti z izgradnjo hidroeleketrarne Boštanj. Temu ni bilo tako in glede na te stvari, ki smo jih danes slišali, ki so bile tako rekoč predmet razprav v zadnjih mesecih, in ker se zakonov ne dela na način, da če nekaj ne želiš, ne zmoreš izvesti, da jih preprosto spremeniš. Treba je seveda narediti ukrepe za to, da bi te zakone lahko izvajali. Ta zakon je nastal pod pritiski. Nastal je v pogojih, ko pač nekomu nekaj ni bilo všeč in je seveda s peticijami, s sejami raznih organov in tako naprej, in obljubami, prišlo do neke druge rešitve. Jaz se popolnoma strinjam z gospodom Bajukom, da ni preglednosti pri teh načrtih. Ni zagotovil, da bo jutri to, kar po tem zakonu ni bilo, kot mogoče, da bo jutri to tudi izvedljivo. Jaz sem trdno prepričan, da obstajajo vsi pogoji, da bi podpisali pogodbo po sklepu vlade, ki se imenuje zdaj popularno Bajukova, da bi se pogodba sklenila za prvo elektrarno in istočasno dogovor, da se v okviru spremenjenih razmer ustanavljanja holdinga prenese vse na tistega, ki bo seveda dal denar, ki bo, če ga ima, ali pa bo najel kredite in tako naprej in bo seveda tudi lastnik tega tam in bo koristil vse bonitete, ki iz tega izhajajo. Ampak kot rečeno, jaz bom zakon podprl, ker si ne bom dovolil očitkov, da sem tisti, ki bi kakorkoli lahko ne prispeval k temu, da se začne izgradnja verige na spodnji Savi. Nasprotno. Že 10 let pričakujem in razumem vse tiste, ki so danes govorili še bolj avtentično iz tistih okolij, ki pač jim določene stvari narekujejo oziroma pričakujejo tudi od tega državnega zbora in od te vlade, da začne z izgradnjo te verige. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani. Jaz bom seveda predlog zakona podprl, pa ne zaradi kakršnegakoli političnega pritiska ali kakršnihkoli drugih manipulacij, ki jih je prisotnih ogromno, ne glede na to, da ste moje amandmaje zavrgli, ker pač ekološko nisteosveščeni, ker pač pričakujete, da se bo to drugje rešilo. Upajmo, da se bo, bomo to videli. Podprl bom zakon tudi zato, kot je že bilo rečeno, samo zato, da bomo naložili odgovornost še enkrat vsem tistim akterjem, ki ste tukaj vključeni in ki niste naredili vsega tega, kar bi morali narediti, da bi ta projekt že dejansko zaživel, če je bil namen, da ta projekt zaživi. Jaz mislim, da je bilo dejansko pri tem predlogu oziroma pri tej ideji, pri tej pobudi v vseh letih nazaj preveč politiziranja, preveč taktiziranja, preveč različnih interesov, ki niso niti interesi državnega zbora, niti interesi vlade, niti interesi gospodarstva, ampak so paradržavni interesi ne vem kakšnih sil in moči, ki dejansko imajo večjo moč kot vsi regularni instrumenti in vsi regularni instituti v tej državi. To je prisotno. Nihče nima toliko moči v tej državi, ne parlament, ne vlade in tudi drugi ne, da bi te stvari postavili z zakonom, s kontrolo in tako naprej, na svoje mesto. Pričakujem, da bo ta zakon zdaj razmejil to odgovornost in tudi zato bom glasoval za ta zakon. In upam, da ne bo treba drugo leto nekje poleti spet vložiti novo interpelacijo. Hvala lepa.
Hvala vam. Ker ne želi nihče več obrazložiti svojega glasu, prehajamo torej na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 56. Za je glasovalo 49, proti 2. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. V zvezi s tem zakonom smo dobili tudi dva predloga dodatnih sklepov. In sicer dajem najprej v razpravo predlog dodatnega sklepa, ki ga imate tudi v pregledu amandmajev na strani 5, ki pa je bil tudi spremenjen in to je sprememba - predlagatelj dodatnega sklepa je gospod Jože Avšič -, ki je v pregledu ni, imate pa jo na klopeh. O predlogu tega dodatnega sklepa, skupaj s spremembo, odpiram razpravo. Gospod Avšič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Da smo čisto precizni, tekst, ki je objavljen v pregledu amandmajev, je zamenjan v celoti. Iz teksta, ki je bil v obravnavi na odboru za infrastrukturo in okolje, kjer ni dobil podpore, je črtan predvsem najbolj sporen del teksta, ki govori o tem, da bi naj državni zbor pozval vlado, da omogoči, zaradi čim hitrejše izgradnje verige, začetek pripravljalnih del, še preden bodo izpolnjeni vsi pogoji po spremenjenem zakonu. Ko sem pisal ta sklep, pač nisem predvideval, da bo sprejeti zakon uzakonil tudi določbo, da je treba za celotno verigo skleniti eno samo koncesijsko pogodbo, kar mislim, da je zelo v redu, seveda ob pogoju, da bodo tudi natančno opredeljeni pogoji lokalnih skupnosti za vse elektrarne do državne meje. Ta sklep, ki ga danes predlagam v sprejetje, poziva vlado Republike Slovenije, da omogoči začetek gradnje, preden bodo izpolnjeni morebiti vsi pogoji po tem zakonu, kajti mislim, da je za izvedbo tega zakona še cela vrsta neznank, bi se pa lahko že začel izvajati, tako kot so se že začela izvajati nekatera pripravljalna dela. Za boljše poznavanje kolegov in kolegic te tematike [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Prosim za mir v dvorani.
[[...]]moram povedati, da je hidroelektrarna Boštanj že v izvajanju. Malo se boste verjetno začudili, ampak pripravljalna dela so v teku. Prestavlja se regionalna oziroma glavna cesta na odseku, kjer bo stala prihodnja gradbena jama, prestavlja se plinovod, odkupljena so vsa zemljišča, odkupljeni so stanovanjski objekti in velik del prebivalcev s tega območja je že preseljenih. Tako da ne moremo govoriti, da ni možno nadaljevati izgradnje - tudi z izkopom gradbene jame - v času, ko se bo dokončno podpisala ta nova koncesijska pogodba, s prenosom vred, in ko bodo tudi v holdingu ustvarjeni vsi pogoji, da se lahko sprejme na vladi tudi investicijski program, kot ga zahteva prvotno besedilo zakona, in ko bo tudi potrjen program naložb za vodno državno in lokalno infrastrukturo. Glede na to, da so na razpolago za ta del tudi sredstva pri sedanjem koncesionarju, in sedanji koncesionar nedvomno ostaja kot eden od podpisnikov te pogodbe, je tak sklep možen. Predlagam, da se ga sprejme in seveda, predlagam, da ga vlada tudi resno obravnava. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obravnavali in odločali bomo torej o spremenjenem dodatnem sklepu, ki ga imamo na klopi, ne pa v pregledu amandmajev. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Razumem dobronamernost tega sklepa. Skratka, gre za poziv vladi, da se čimprej izdajo ustrezna gradbena dovoljenja in za to potrebni drugi pravni akti. Ta poziv sam po sebi je zagotovo dobronameren. Še enkrat pa moram poudariti to, da smo terminski načrt, ki ga predvidevamo, predstavili v obrazložitvi tega zakona in da si ne predstavljam preskakovanja tega terminskega načrta zato, da ne bi bilo nesporazumov kasneje. Če bo ta sklep sprejet, ga razumem samo kot poziv k pospešitvi vseh del, vendar to seveda ne pomeni, da bi bilo gradbeno dovoljenje za sam projekt izgradnje energetskega dela objekta izdano prej, preden je usklajen seznam, kar se tiče vodne infrastrukture, prej, preden je izdelan PGD, prej, predno so skratka vse stvari pripravljene. Kar se tiče samega termina gradnje, pa seveda ostaja dejstvo, da je po strokovnem mnenju najprimernejša tako imenovana zimska varianta, kar pomeni izkop gradbene jame novembra, to pa pomeni, seveda, gradbeno dovoljenje tekom poletja, morda v zgodnji jeseni. Žal ne bo šlo nič prej. Samo za kontekst razumevanja tega sklepa prosim, če bo slučajno sprejet.
Hvala lepa. Gospod Avšič, izvolite.
Na koncu je gospod minister povedal, kaj o tem sklepu misli, če bo slučajno sprejet, kaj se bo z njim zgodilo. Mislim pa, da je sklep resnično zelo resno vložen. Obrazložitev pri prvotnem sklepu tudi zelo temeljito napisana. Opozoril bi naj na to, da je minister dal nalog za začetek prpiravljalnih del oktobra lansko leto brez programa naložb v državno, lokalno in vodno infrastrukturo in da tudi investicijski program še ni bil potrjen. V obrazložitvi ministrstva o stanju investicij, ki smo ga dobili na odboru za infrastrukturo, je jasno, da dokumentacije v resnici še ni. Piše pa, da obstaja dokumentacija za pridobitev gradbenega dovoljenja za gradbeno jamo. In na ta del se to nanaša. Seveda, bi prejudicirali sklepanje na državnem zboru, če bi zdaj pisalikarkoli v terminskem planu, ker je to seveda stvar investitorja. Državni zbor pa, če bo ta sklep sprejel, bo napotil vlado v razmislek, kako najhitreje začeti z gradnjo elektrarn in če bo treba, tudi spremeniti terminski plan. Nobene druge obveznosti ni, kot to, da želimo, da bi se zakon oziroma sama izgradnja savskih elektrarn začela čim hitreje ali pa, da bi se pripravljalna dela, ki so v izvajanju, nadaljevala. Verjamem, da ceste ne prestavljamo zastonj, da ljudi nismo preselili zastonj in da bo ta gradnja stekla in seveda se gradbena jama lahko takrat, ko bodo potrebna dovoljenja, tudi prične izvajati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Projekt gradbenih del še ni narejen za energetski del objekta, žal. Tudi zaradi tega, ker dosedanji koncesionar ni vložil zadosti truda v to. No, in ko bo narejen, bo seveda stvar ob drugih pogojih, ki sem jih prej omenil, kar se tiče vsebine koncesijske pogodbe ali pa dorečenosti vsebine koncesijske pogodbe, zrela šele za obravnavo. Ta hip pa ni. Tako še enkrat poudarjam, da pripravljalna dela nemoteno tečejo, za njih je bilo izdano gradbeno dovoljenje, torej za prestavitev ceste in plinovoda, za vse drugo pa bo gradbeno dovoljenje takrat, ko bo ustrezna dokumentacija pripravljena. V tem kontekstu razumem ta sklep. Če pa bi šlo slučajno, če pa bi kdo razumel, da ta sklep temelji na obrazložitvi prvotnega sklepa, ki je zdaj umaknjen, moram reči, kolega Avšič, potem pa bi mu seveda moral nasprotovati.Ampak razumel sem, da velja ta obrazložitev, ki je tu, pisna, ne tista k prvotnemu, zdaj že umaknjenemu sklepu.
Hvala lepa. Upam, da sem bila jasna, razpravljamo in odločali bomo o spremenjenem dodatnem sklepu, ki ga ni v pregledu amandmajev in ga je tudi gospod Avšič obrazložil. Ker ne želi nihče več razpravljati, bomo o predlogu dodatnega sklepa, gospoda Avšiča, glasovali. Glasujemo. Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 20, proti 21. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da predlog dodatnega sklepa ni bil sprejet. V razpravo in odločanje dajem še predlog dodatnega sklepa, ki ga je predlagal poslanec Kelemina Branko in ga imamo tudi na klopi, ne pa v pregledu. Gospod Kelemina, izvolite.
Čisto na kratko. Hvala lepa. Glede na to, da pač niso prejšnji amandmaji bili sprejeti, je zdaj tukaj neka blažja oblika zaveze vlade, da bo nekaj naredila na tem nacionalnem programu varstva okolja in tudi na drugih dokumentih in da bo pač se malo nekako bolj podvizala, da se bo reka Sava, vsaj v neki meri bolje očistila, kot se je do zdaj. Ker če bo ostalo tako, kot je zdaj, da se ne bo nič naredilo, potem prav gotovo v Posavju oziroma na splošno državljani ne bomo veseli, da se pojavljajo, tako kot je že bilo prej povedano, nove greznice v slovenski državi. Tega si prav gotovo ne želimo. Upam, da boste ta, to milejšo obliko tega predloga sklepa sprejeli. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod minister, izvolite.
Zdaj šele prvič vidim ta sklep. Državni zbor predlaga vladi, da pred izdajo obratovalnega dovoljenja za hidroelektrarno Boštanj, to naj bi bilo leto 2006, sprejme program in ukrepe, da se reka Sava ekološko očisti in tako naprej. Vlada je ta program in ukrepe seveda že zdavnaj sprejela. Tako ne vem, kako naj to razumem. Če razumem dobronamerno, potem je prav. Morda je pa nekoliko nejasen sklep. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu dodatnega sklepa poslanca Kelemine. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 23, proti 21. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je predlog dodatnega sklepa sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnici in predstavnikoma vlade in našim predstavnicam sekretariata se za sodelovanje najlepše zahvaljujem. Mi pa se, kot je bilo napovedano, vračamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA. V tretji obravnavi smo prekinili obravnavo te točke, da smo kvalificiranim predlagateljem omogočili, da pripravijo amandmaje v tretji obravnavi. Ugotavljam, da imamo v tretji obravnavi amandmaje. Imate jih na klopi. To je seveda PREDLOG ZAKONA O POŠTNIH STORITVAH, 8. točka dnevnega reda. V razpravo in odločanje dajem najprej amandma vlade Republike Slovenije k 4. členu. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Torej, tako kot smo pričakovali, seveda vlada, kljub temu da je bil včeraj amandma z 25 glasovi "za" in 23 "proti" sprejet in je bil četrti odstavek 4. člena črtan, sedaj s svojim amandmajem ponovno vrača prvotno besedilo. Vendar, v Novi Sloveniji smo prepričani, da je pravzaprav v 3. členu že določeno, da minister predpiše podrobnejše pogoje za poštne storitve, in zato mislimo, da ni potrebno, da bi agencija s svojim aktom sprejemala in odločala, kako bi se pravzaprav poštna storitev vršila na geografsko ogroženih območjih. Mislimo, da je tako, kot je zakon napisan, napisan v škodo tistih področij, ki so socialno, demografsko šibka in bi raje videli, da bi to odgovornost prevzelo ministrstvo, ne pa, da jo prelaga na agencijo. Mi bomo glasovali proti temu amandmaju k 4. členu. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje o amandmaju vlade k 4. členu. Glasujmo! Prvo glasovanje o amandmaju ni bilo uspešno. V dvorani nas je zadosti zato ponovno prosim za nekaj pozornosti. V okviru te tretje obravnave moramo opraviti glasovanje o štirih amandmajih, ki so prispeli od kvalificiranih predlagateljev. Drugič glasujemo o amandmaju vlade k 4. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 35, proti 10. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju poslanskega kluba LDS k 27. členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 39, proti eden. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k 33. členu. Najprej bomo glasovali o amandmaju na amandma k 33. členu, katerega predlagatelj je poslanski klub LDS, in o amandmaju k 33. členu, katerega predlagateljica je vlada Republike Slovenije. Želi kdo razpravljati? Ker ne, razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju na amandma k 33. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 38, proti eden. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju vlade k 33. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 37, proti 5. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo glasovanje o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem predstavnico sekretariata, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona. [[Ni.]] Hvala lepa. Tako lahko preidemo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 47, proti eden. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnikom in predstavnici vlade se najlepše zahvaljujem, ravno tako tudi predstavnici sekretariata. Hvala lepa. V skladu z dogovorom prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O JAVNIH USLUŽBENCIH. Ker je matično delovno telo zjutraj ob 9.00 uri uspelo opraviti svoje odločanje o vseh amandmajih, si bi upala predlagati spoštovanim poslankam in poslancem, da glede na to, da je bil ob tem zakonu in ob teh amandmajih v matičnem delovnem telesu dosežen velik konsenz in da gre bolj kot ne za redakcijske amandmaje, bi bilo dobro - jih pa je seveda na trinajstih straneh v pregledu amandmajev - da bi združili moči in opravili glasovanje o teh amandmajih, kajti izjemno pomembno je, ker smo se vendar odločili, da je to eden izmed tistih zakonov, ki bi jih želeli v paketu obravnavati potem na majskem zasedanju, torej v tretji obravnavi. Prehajamo torej na drugo obravnavo, to je na obravnavo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih, razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O tem predlogu bomo glasovali. Glasujmo! Glasujmo o predlogu sklepa! Prvo glasovanje o predlogu sklepa ni bilo uspešno. Vabim kolege in kolegice! Pred nami je odločanje o amandmajih v drugi obravnavi na 13 straneh pregleda amandmajev, ki so resnično [[...]]Glasovanje bo zamudno, gre pa za posledico že opravljenega dela v okviru matičnega delovnega telesa in bolj kot ne za redakcijske amandmaje, ki so dosegli visoko stopnjo soglasja v okviru matičnega delovnega telesa. Drugič torej glasujemo o predlogu sklepa, kot sem ga predstavila. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prešli bi torej na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Danes ste dobili na klopi pregled amandmajev z dne 25.4.2002. V razpravo dajem 1. člen in amandma odbora k 1. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju. Glasujemo. Prvo glasovanje ni bilo uspešno. Ponovno bi prosila za potrebno pozornost. Amandmajev je veliko. Drugič glasujemo o amandmaju odbora k 1. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 1. členu v celoti. Glasujemo. Prvo glasovanje ni bilo uspešno. V skladu s poslovnikom drugič glasujemo o členu v celoti. Glasujemo. Tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno. Gospod predsednik, izvolite.
Ali lahko nekaj rečem? Prosim, ali ste tako prijazni - glejte, nekateri naši kolegi so prišli pred 8.00 uro in bodo zaradi dela odbora šli po 22.00 uri domov. Velika večina naših kolegov je zelo zasedena, nekateri zdaj tudi niso tukaj, pa ne bi bilo prav, da dobi javnost vtis, kot da nihče v tej hiši ne dela, ker to ni točno. Glejte, če smo utrujeni, vzemimo petnajst minut odmora, je bolje, kot da delamo odmore čez dan in dajemo vtis, ki ni upravičen, da državni zbor ni sklepčen. Če smo utrujeni, petnajst minut odmora, se dobimo in končamo do 18.00 sejo; ob 18.00 se začne seja odbora za notranjo politiko, da bo pripravil točko za jutri. Nekateri kolegi, teh je čez 20, bodo do 22.00 ure tukaj. Prosim, dajmo se zmeniti. Če predlagate, naredimo petnajst minut odmora in se potem spet zberemo. Zdaj pa predlagam, da se vodje poslanskih skupin dobimo.
Hvala lepa. Predsednik državnega zbora, gospod Pahor, vabi vodje poslanskih skupin v sobo 217. Mi pa v skladu s poslovnikom nadaljujemo ob 16.00 uri. Spoštovani, spoštovane, ob 16.00 tretjič glasujemo o 1. členu v celoti.
Spoštovani, spoštovane! Lepo prosim, da pridete v dvorano, ker bomo nadaljevali z glasovanjem o amandmajih k predlogu zakona o javnih uslužbencih. Dogovorili smo se, da bo glasovanje ob 16.00 uri. Ura je dve minuti čez, zato vas ponovno lepo prosim, da pridete v dvorano. Kot sem že pojasnila pred prekinitvijo, prosim, preden preidemo na tretje glasovanje o 1. členu v celoti, dajem besedo gospodu predsedniku. Izvolite. Lepo prosim za mir v dvorani.
Drage kolegice in kolegi! Poglejte, ti periodični problemi nesklepčnosti praviloma niso posledica neke brezbrižnosti, pač pa posledica prevelike zasedenosti državnega zbora. Mislim, da je naša skupna naloga in odgovornost, da poskušamo po svojih najboljših močeh izpolniti dolžnosti, ki jih imamo. Predlagam, kar se današnjega dela tiče, to je zaključek seje, ker jutri začnemo z izredno sejo, da poskušamo zakon o javnih uslužbencih narediti. To pomeni, da smo, kolikor je mogoče, disciplinirano navzoči. Če pride trenutno do kakšnega problema s sklepčnostjo, se poskušamo zbrati in zakon danes pripeljati pod streho, kajti ob 18.00 uri se začne odbor, ki bo za jutri pripravil tako problematičen oziroma tako težak zakon, kot je zakon o sistemu plač v javnem sektorju. Prosim za kolegialnost, za katero smo se dogovorili na posvetu. Hvala.
Hvala lepa. Predstavniki poslanskih skupin so bili na petnajstminutnem pogovoru in mislim, da ni primerno, da zdaj debatiramo ob predlogu zakona, ki ga imamo pred sabo. Tretjič torej glasujemo o 1. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 42, proti 5. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 12. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Gospod Lavrinc, izvolite.
Malo bom zlorabil in to bo opazno šele na koncu, tako da mi ne morete prej besede vzeti. Podprl bom ta amandma k temu 12. členu, ki ga je predlagal odbor, in predlagam, da to storite tudi drugi. Predlagam tudi, da podprete, da se mi pridružite pri tem, da se podprejo vsi amandmaji odbora. Imate pa jih v pregledu, ki je danes prišel na mizo. To bo najlažje za orientacijo. Hvala lepa za besedo.
Hvala. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju odbora. Glasujmo! Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 16. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 42, proti 1. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 57. Za je glasovalo 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju za novi 16.a člen. Predlagateljica amandmaja je poslanska skupina italijanske in madžarske narodne skupnosti. Odpiram razpravo. Gospod Lavrinc, izvolite. Potem gospod Džuban.
Drugače bi dal kolegu Džubanu prednost. Namreč, nekateri so v tem času, ko so dobili na mizo ta pregled amandmajev izrazili skrb oziroma zaskrbljenost zaradi tako oblikovanega amandmaja. In seveda, ta zaskrbljenost izvira iz naslednjega. Pravijo, da amandma preveč široko omogoča razlago tega člena in da tako pravzaprav onemogoča v vseh dvojezičnih področjih zaposlovanje ljudi, ki znajo samo materin jezik. Zato je ob tem, da je to drugo branje, po mojem povsem na mestu, da poskušamo predlagatelja opozoriti na to določbo in ker že iz razprave v odboru vem, da bo v tem uvodnem poglavju še kakšna izboljšava teksta, saj pravzaprav za vse to samo gre, bi na to opozoril predvsem zato, saj pravim, da ne prisiljujem na ta način, ko sem sam začel to diskusijo, ne prisiljujem ljudi, ki na takšnem območju živijo, da bi izpadli kot neke vrste nacionalisti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Džuban.
Hvala lepa, gospod predsednik. Morda bi kazalo najprej slišati namen predlagateljev, kaj želijo doseči s tem amandmajem. Sam sem bil na nek način zadovoljen, ko je bil z nekim obvestilom amandma umaknjen, ampak potem sem videl, da je bil to včerajšnji amandma, ki govori o organih, ta novi pa govori o sistemiziranih delovnih mestih. In, seveda, če gledamo praktične primere, eden je na Obali, drugi je na našem koncu, v Prekmurju, kjer imamo opravka z dvema upravnima enotama, to je Lendava in Murska Sobota, ali pomenijo ti amandmaji, da bi morali na delovnih mestih v teh upravnih enotah, morda v občinah, kjer živijo pripadniki madžarske narodnosti, na vseh institucijah sistema, recimo na policiji pa še kje, zaposleni obvladovati oba jezika. Potem imamo tudi citirane nekje v poglavju, ki govori o prehodnem obdobju, do kdaj bi morali ljudje, ki so zaposleni, dodatno pridobiti znanja, ki se zahtevajo, in ko bi prišli do tega obdobja, bi lahko postale zadeve neprijetne, če razumemo na ta način, ki bi močno posegel v zahtevane pogoje izobrazbe in poznavanja jezika na teh delovnih mestih. Torej vprašanje se glasi, ali morajo na upravnih enotah ljudje - sedaj bom govoril o približnih številkah - recimo, upravna enota Murska Sobota, ki zaposluje 100 ljudi, 30, 40 se jih srečuje s pripadniki narodnosti, ki pač iščejo kakršnekoli usluge na upravni enoti, ki jih je - ne vem, gospa Pozsonec - 1.500 in se gotovo srečujejo občasno z večino teh zaposlenih, ali to pomeni, da se zahteva ta dodatna izobrazba madžarskega jezika - ja, "na podlagi zakona". Kaj pomeni "na podlagi zakona", ker pogostno tolmačenje zakona lahko razumemo tako in drugače, in je dobro, da pred sprejetjem oziroma odločanjem o teh zahtevah zadevo razjasnimo, da ne bi izglasovali rešitve, ki bi lahko bila morda tudi neprijetna. Hvala.
Hvala, kolega Džuban. Kolega Battelli, za njim kolegica Pozsončeva - sem prav videl? Kolega Battelli, prosim.
Najprej bi rad poudaril bizarnost situacije, v kateri morajo ravno poslanci, ki jih izvolijo pripadniki narodnih skupnosti, predlagati tako rešitev v sistemskem zakonu, kot je ta. Ker smisel tega instituta ni v tem, da smo sindikalisti pravic narodnih skupnosti, ampak je v tem, da prek nas narodne skupnosti sodelujejo pri odločitvah, za katere vsi skupaj odgovarjamo kot državljani oziroma pred ljudstvom, v bistvu cele države. Paket zakonov, ki je pred nami, pomeni pravzaprav serijo sistemskih zakonov, vključno s tistim o plačah, ki predstavlja globoko reformo funkcioniranja države - najkrajše rečeno. To pomeni, da ti zakoni vzpostavljajo nek odnos do slehernega prebivalca te države, se pravi države do slehernega prebivalca. Dilema, ki se nam je postavila, je bila naslednja. Kako v tako pomembnih zakonih zajeti obstoječo ureditev in zakonodajo na tem področju? Kako v tako pomembnih zakonih zagotoviti uresničevanje ustave Republike Slovenije v 11., v 64. in mnogih drugih členih, ki zadevajo uresničevanje človekovih pravic v tej državi? Kako obdržati določila, ki na podlagi te ureditve že vrsto desetletij zadevajo, na primer, zakon o upravnem postopku, zakon o sodiščih, zakon o sodniški službi, zakon o šolstvu in tako naprej? Dileme, ki se tu postavljajo na tak način, kot so bile postavljene, pomenijo, da manjka zavedanje, obstaja nek manjko zavedanja, da je ta država vendar nastala in je urejena na določen način. Način, kako se obravnava ta tematika, ki je odprta s tem novim 16.a členom, ki med drugim pove enako, kot pove za uradnike 78. člen tega istega zakona in ob katerega senihče ni obregnil, kolikor je govora o uradnikih; torej način, kako se pristopa k temu, pomeni, da se je treba odpovedati mednarodnim sporazumom, spremeniti osamosvojitvene dokumente, spremeniti ustavo v mnogih delih in spremeniti vso zakonodajo, ki je doslej bila uveljavljena desetletja in vso zakonodajo na teh točkah, ki smo jih tudi doslej sprejemali. Odgovor na vprašanje gospoda Džubana je v preambuli ta, ki sem ga dal doslej. Konkretno - ne, to ne pomeni, da bodo vsi morali znati tudi jezik narodne skupnosti in tako naprej, ampak nekateri pa ja. Sodnik, ki bo znal voditi postopek tudi v jeziku narodne skupnosti, bo dobil dodatek pri plači za to. Če ne bo sodnika, ki bo znal voditi postopek tudi v jeziku narodne skupnosti, ne bo dobil tega dodatka, mora pa ta država zagotoviti tolmača. Ker ne gre drugače. Ne moremo izhajati iz predpostavke, da nekdo ima pravico govoriti svoj jezik v odnosu do državne uprave in potem ne opremiti te državne uprave, da to delo opravi. Kako se to doseže na drugačen način kot tako? Seveda, tu zakon pove, za katere profile gre. Zakon o notariatu izrecno, izrecno zavezuje notarje, da se opremijo na način, da, recimo, testament in tako naprej lahko napišejo v maternem jeziku pripadnika narodne skupnosti. Skratka, vsaka ideja, ki bi izboljšala ta tekst, je dobrodošla, ampak postavljam pred vse vas te dileme. Določeni ljudje, ki delajo v javnem sektorju na narodnostno mešanih območjih, morajo biti usposobljeni za to, da opravijo svoje delo tudi v jeziku narodne skupnosti. Morajo biti opremljeni, da ga razumejo, morajo biti opremljeni, da tudi odgovarjajo v tem jeziku. Tako je. To je Slovenija, gospe in gospodje. Slovenija ni nekaj drugega, tudi to je Slovenija. Dvanajst let ponavljamo to v parlamentu, dvanajst let! Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Pozsonec, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Res, dvanajst let ponavljamo in imam občutek, da zadnje čase izgubljamo še te standarde, ki smo jih imeli 40 let. V praksi to ne izgleda tako. 40 let imamo dvojezično šolstvo, torej generacije obvladajo oba jezika. Brez znanja jezika narodnosti, ne vem, kako lahko uresničimo tisti člen ustave, ki govori o tem, da na narodnostno mešanem območju sta oba jezika enakovredna. Če bomo jezik narodnosti locirali samo v družino, potem bomo dobili kuhinjski jezik in jezik ne bo nikdar uraden jezik. Jezik nima družbene veljave in mislim, da ne moremo bolj hiteti k asimilaciji, kot na ta način. Ta sistemski zakon oziroma ta člen pravzaprav uresničuje člen ustave, ki ga je omenil že gospod Battelli. Menim, da brez znanja jezika ne morete voditi dvojezičnega poslovanja. In, kot pravim, v praksi to ne izgleda tako, da bi na soboški upravni enoti vsakdo govoril madžarsko. Ni res. Ampak izredno prijetno je, če se zdravnik v tistih najhujših primerih, v najhujšem času zna s pacienti pogovoriti v maternem jeziku. Ravno tako policaj pri nesreči govori z udeleženci nesreče tudi v jeziku narodnosti. Menim to, da sta oba jezika enakovredna, pravzaprav brez te določbe, brez tega amandmaja ni izvedljivo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Virant, izvolite.
Hvala za besedo. Predlagatelja zakona je ta amandma nekoliko presenetil, to moramo priznati. Ocenjujemo ga predvsem kot amandma, ki vnaša precejšnjo asimetrijo v prvi del zakona. Namreč, ne pozabiti, da prvi del zakona, ki ureja celotni javni sektor, vsebuje borih 20 členov, ki niso posebej konkretni, ki tudi ne govorijo o pogojih za delovna mesta in o drugih konkretnih vprašanjih, kajti ta vprašanja, konkretna vprašanja, so seveda skozi celotni drugi del zakona natančno urejena za državne organe in organe lokalne samouprave. Zgolj iz tega razloga je ta amandma težko sprejemljiv. Zgolj iz tega razloga. Vendar se je na odboru za notranjo politiko pokazalo, da se lahko v prvem delu zakona kljub vsemu še odprejo nekatera vprašanja in čeprav se nenavadno sliši, obstaja en argument, da se ta amandma podpre zato, da se tehnično odpre člen, ki nam bo v tretjem branju omogočil, da v prvi del zakona vnesemo, denimo, problematiko konflikta interesov, ki je bila izpostavljena na odboru, ali še kaj drugega. Zdaj pa, da nekoliko osredotočim to razpravo glede uporabe uradnega jezika. Ves čas je bil vendar govor samo o uradnem jeziku v uradnih organih, na sodiščih in drugih državnih organih. Torej, govorimo o uradnem jeziku v upravi ali širše gledano, v državnih organih in organih lokalne samouprave. Popolnoma jasno je, da je na dvojezičnih območjih oziroma, širše bom rekel, v organih, ki pokrivajo dvojezična območja, treba zagotoviti dvojezičnost. Vendar to ne pomeni, da mora biti pogoj za sleherno delovno mesto znanje italijanskega oziroma madžarskega jezika. Z ustreznimi organizacijskimi rešitvami je treba zagotoviti, da strankelahko s temi organi poslujejo italijansko oziroma madžarsko, v odvisnosti od tega, koliko je ta, v kakšni frekvenci se take stranke pojavljajo - skozi daljše časovno obdobje se to pokaže. Mi vidimo rešitev v členu, o katerem je že bil govor, v 78. Mislimo da ta 78. člen popolnoma zadošča in da je z 78. člena popolnoma jasno, da se pogoj italijanskega oziroma madžarskega jezika postavlja za uradniška delovna mesta, torej tam, kjer se komunicira s strankami. In tudi tam seveda samo za tista delovna mesta, na katerih je to potrebno, ne pa za vsa delovna mesta v upravnih organih. Torej še enkrat, čeprav je nekoliko paradoksalno. Vsebina tega člena je neprimerna, ker je asimetrična, ker to kvečjemu sodi v področne zakone na področju šolstva, zdravstva in tako naprej. Torej, sami vsebini ne nasprotujemo. Nasprotujemo asimetriji, ki s tem nastane in dejansko, če bi bil ta člen, če bi bil ta amandma podprt, bi ga verjetno v tretjem branju izkoristili za neko drugo vsebino.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite, potem gospod Battelli.
Odpovedujem se razpravi.
Hvala lepa. Gospod Battelli, izvolite.
78. člen govori samo o uradnikih, saj v tem je problem. V tem je problem. Ne zajame ostalih javnih uslužbencev. Imate seznam, priložen zakonu, kaj vse zajame ta zakon. Področni zakoni. Področni zakoni bodo prej ali slej usklajeni s tem zakonom. Tisto, kar že ni s tem zakonom že brisano iz obstoječe zakonodaje Tako prosim tudi vlado, da premisli, ali je ali pa ni ravno ta zakon tisti, ki mora v osnovi operacionalizirati ustavne določbe na tem področju. Po moje ja. Skratka, ne gre samo za uradnike. Če hočemo, ponavljam, obdržati to, kar je v ureditvi ta trenutek, in ne reformirati tako osnovnih zadev, kot so te. In če ne nameravamo izigrati ureditve skozi izvedbo zakonodaje. Asimitrija. Mi razpolagamo z x kapaciteto svetovanja v tej hiši. V danem trenutku moram zaupati pravnim službam, sekretariatu, pravnemu svetovanju v poslanski skupini in tako naprej, ki so pač rekli, da je možno narediti po tej materiji nov člen kot 16.a člen. Ali moram misliti torej, da se dogaja neka zarota, kjer mi kdo svetuje, da delam neumnosti, zato da se potem to zavrne, ali kaj? Mislim, seveda temu ni tako. Zakaj pa vlada ni naredila to iz prve, je pa drugo vprašanje. Je ne kritiziram direktno, ampak vendarle! Če gre za tako globok sistemski zakon, to vprašanje mora biti rešeno, ker imamo tako ustavo. Ker ta država je tako narejena, tako rojena in če jo hočemo drugačno, potem je treba tudi še kaj drugega spremeniti. Ta trenutek mi nihče ne more reči, kaj se bo, na primer, zgodilo z zakonom o plačah v izobraževanju, glede na to, kar bomo sprejemali jutri. Ja, ampak to je povezano tudi s tem zakonom. Jaz mora vedeti, kateri profili morajo biti plačani, in toliko za izvajanje določenih stvari in tako naprej. In če nimam opore tu, ne bom imel opore potem niti pri tem drugem zakonu - mislim, jaz kot zakonodajalec. In se je treba s to materijo spopasti sistemsko pač, tako kot se sicer ti zakoni spopadajo sistemsko s položajem tega ali onega, ki dela v javnem sektorju na sploh. Javni sektor, se pa točno ve zdaj, kaj je. Ne gre samo za državno upravo in upravo lokalnih skupnosti, javni sektor je marsikaj, vse, kar ni zasebni, pač.
Hvala lepa. Gospa Pozsonec najprej, potem gospod Anderlič in gospod Džuban.
Hvala lepa. Čudim se gospodu državnemu sekretarju, da govori o asimetričnosti. Razumljivo je, da na tistem mestu, kjer je poleg uradnega jezika treba govoriti tudi jezik narodnosti, je logično, da je pogoj tudi znanje tega jezika, to je logično. Vendar potem ne vidim te asimetričnosti. Niso pa vsi faktorji tam uradniki, recimo, zdravniki, medicinske sestre. Veste, kaj lahko nastane iz tega, da bolnik ne razume tistega, kar mu govori zdravnik. Uradni jezik ni samo v uradih. Ne vem, ta člen zagotavlja ustavnost.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite
Moram reči, da je kar neprijetna situacija, v kateri se predstavnika manjšin tako rekoč poskušata tu na nek način truditi, da bi dopovedala, da nekaj, kar je ustavna norma, je nekaj, kar je tako rekoč samo po sebi umevno, da je treba še posebej to potrjevati. Ne vem, zakaj je sploh potrebna ta razprava, glede na to, da je odbor to podprl, da je bila tam široka razprava, in se mi zdi, da je skorajda nujno, da to sprejmemo. Ali bo to vlada uporabila, zlorabila ali karkoli že, v tretjem branju za kaj drugega, to bomo pač videli, kaj bo prineslo. Vendar, če obstaja kakršnakoli možnost, da bi se lahko interpretiralo ta zakon drugače kot tako, kot je zapisano v tem amandmaju, da se morajo za delovna mesta, kjer je to predpisano z zakonom, razpisati ti pogoji, potem seveda je to absolutno treba v ta zakon dati. Vi imate možnost, da do tretjega branja to proučite. Če boste ocenili, da je dovolj v področnih zakonih, bo pač v področnih zakonih. O tem, ali govoriti pri tem zakonu o tem vprašanju ali ne, po mojem mnenju ni na mestu in podpiram mnenje odbora in mislim, da je treba ravno zaradi vseh teh opozoril si do tretjega branja le razjasniti, za kaj pravzaprav gre. Sem pa trdno prepričan, da ne gre za širjenje neustavnih pravic, ne kakšnih zakonskih, ki bi ne bile že tako ali tako, po mojem gledanju, stvari že same po sebi umevne, da mora biti to urejeno v posameznih ureditvah.
Hvala lepa. Gospod Džuban, izvolite.
Hvala lepa. Kolega Battelli, gospa Pozsonceva me prepričujeta, da so moji pomisleki bili umestni. In to točno to, kar jaz dvomim, da bi se lahko zahtevalo. Mislim, da to ni dobro. Tudi pripadniki narodnosti, tam živeči, mislim, da si tega ne želijo. Poglejte, iz tega lahko izhaja tudidvom, da nekdo v teh občinah tudi za župana ne bi mogel kandidirati. Če se sklicujemo na 11. člen ustave, ki pravi, da je uradni jezik Slovenije slovenščina, na območjih občin, v katerih živita ti skupnosti, je uradni jezik tudi italijanščina in madžarščina. To je za mene v redu in da se naprej zadeve uredijo na način, ki je do zdaj po mojem urejen primerno. Ne vem za noben primer, da bi na uradni enoti Murska Sobota in na katerikoli od občin, kjer živijo pripadniki madžarske narodnosti, bil problem sporazumevanja ali nesporazumevanja. Če pa vnesemo novo ureditev, postavimo vprašanje naprej. 90.000 prebivalcev približno v vseh dveh upravnih enotah, kjer živi, ne vem točno, ali 7.000 gospa Pozsonec, popravite me, v teh dveh upravnih enotah, pripadnikov narodnosti, je tudi vprašanje zaposlovanja, če bi izgledalo tako, kot tukaj piše. Tisti, ki ne bo obvladal madžarskega jezika, se ne bo mogel zaposliti na določenih delovnih mestih. Mislim, da to ni dobro, predvsem ko pridemo v obdobje, ko se bodo ta določila začela izvajati, po prehodnem obdobju, ko bo pač steklo tisto, kar se dodatno zahteva. Jaz bi bil zadovoljen, da mi tega dopolnila ne podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Peče, potem gospa Pozsonceva.
Govori se, da ustavnost zagotavlja ustava. V Slovenski nacionalni stranki pripisujemo težo temu najvišjemu aktu naše države, ki ga določa tako kvorumska večina spreminjanja, kakor tudi ostale materije za spremembo njene elastičnosti. V Slovenski nacionalni stranki seveda nasprotujemo predlogu amandmaja, podpisanega s strani gospoda Battellija in gospe Pozsonceve. Poleg utemeljitve, da je ustava nad zakonom in s tem veže nanj svoje zakone, se nam zdi smiselno poudariti, da bi omenjeni amandma tudi na vsak način posegal v materijo zaposlovanja oziroma elastičnosti trga ponudbe in povpraševanja po delovni sili oziroma ponudbi po zaposlovanju. Smiselno pa bi bilo v tem smislu, da bi tako gospod Battelli kakor gospa Poszonceva amandma umaknila in s tem priznala vlogo ustave v pravnem ali ustavnem redu Republike Slovenije. Po naši oceni ravno z vloženim amandmajem priznavate, da ne dajete nobene teže najvišjemu upravnemu aktu. V Slovenski nacionalni stranki predloga amandmaja ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Pozsonceva, tudi replika, potem gospod Battelli, replika, razprava gospa Potrata.
Hvala lepa. Rada bi samo ublažila te strahove in fobije, ki jih doživlja gospod Džuban, ko izgovarjamo tu besedo "narodnosti". Spomnila bi ga, da je tudi on izvoljen na narodnostnem področju in včasih je prosil glasove te narodnosti. Ampak to ni važno. Važno je to, da zelo dobro ve, da tistih 90.000 ljudi se ne bo zato naučilo madžarsko. Zelo dobro ve, da na upravni enoti v Murski Soboti nikomur ne bo neprijetno, če ne zna jezika narodnosti, prav tako, kakor je vedel tudi takrat, ko se je tako strašno bal zaradi dvojezične izkaznice. Kaj se bo zgodilo, če bo ta zakon začel živeti? Nič. Vse bo ostalo tako, kot je sedaj, ker pravzaprav tako bi moralo biti tudi sedaj. Torej, nobene spremembe ne bodo. Brez skrbi. To, kar je pa gospod Peče rekel, to je pa že razumljivo, že izhajajoč iz stranke, da je njegovo stališče takšno. To je že razumljivo.
Hvala lepa. Najprej replika gospod Battelli, potem replika gospod Peče.
Nevednost ni greh sama po sebi. Jaz bi gospoda Pečeta podučil o naslednjem, da smo nekateri njegovi kolegi, ki sedimo tu v tem parlamentu, izdelali ustavo Republike Slovenije.
Hvala lepa. Najprej, gospod Peče, replika.
Dovolite, da najprej gospe Pozsoncevi. Spoštovani! Spoštovanje ustave Republike Slovenije - ja, prav imate. Slovenski nacionalni stranki se zdi to samoumevno. In pa gospod Battelli. Nepoznavanje prava škoduje, kakor tudi ustave. Hvala.
Hvala lepa. Najprej se opravičujem. Gospod Gasparini, želeli ste replicirati. Imate prednost, izvolite. Potem gospa Pozsonec.
Hvala lepa. Gospod Peče! Tisto, kar ste vi povedali, je pač že rečeno s strani gospoda Battellija in gospe Pozsonceve, za kaj gre. Spomnil bi vas na nekaj, kar verjetno vi govorite. Gospod Pahor, naš tržaški Slovenec, ko pride na tržaško občino, potem naredi celi halo, ker ne more dobiti dokumenta v slovenščini, niti govoriti ne more. Vi meni, kot pripadniku manjšine, potem onemogočite, da grem na občino v Izolo in da govorim italijansko, da dobim dokumente. Še večja stvar. Poglejte, kaj se dogaja. Na vratih piše v italijanščini, saj vi veste, da imamo tri, na osebni izkaznici imamo v slovenščini, angleščini, imamo tudi italijanščini. Na vratih urada piše italijanščina, slovenščina. Notri sedi uradnik, ki pojma nima o italijanščini. Saj tam mora biti to. Pa še nekaj, kar pravi gospa Pozsončeva, je res. Nič se ne bo spremenilo. Saj v Izoli na občini dobite, govorite, dobite dokumente v italijanščini, v slovenščini, kakor hočete. Greste v bolnico, kot regionalna bolnica, ki ni samo narodno mešano območje, tudi lahko govorite italijanščino, dobite dokument v italijanščini, če hočete. Kaj smo naredili mi v bolnici? Enostavno smo imeli tečaj italijanščine in so dobili, kot je Battelli že prej rekel, tudi 3 procente dodatka na plači, tisti, ki so končali tečaj. In zdaj je italijanščina, jo uporabljajo. Zakaj je ne bi?
Hvala lepa. Replika, gospa Pozsonec.
Hvala lepa. Jaz tudi sem hotela gospoda Pečeta spomniti na to, da verjetno njega tudi boli, ker mene tudi boli, takrat kadar slišimo, da rojaki tam v Benečiji, pa okoli Trsta, ne morejo govoriti svojega jezika. In smo užaljeni. Mislim, da v nasprotnem primeru je isto. Uradniki morajo znati jezik, ne pa celotna paleta. Kako potem sploh razmišljate tudi vi, gospod državni sekretar, recimo v domu ostarelih. Tam ni treba znati madžarsko. Pa to je logično, da v celotnem javnem življenju bi bilo potrebno znati oba jezika tistemu, ki je na takšnem delovnem mestu. In bolj natančno povedati ni mogoče, da na tistih delovnih mestih, kjer je potrebno znati uradni jezik, tam se tudi zahteva znanje jezika. Saj pravzaprav en stavek izhaja iz drugega.
Hvala lepa. Mislim, da sta še dve repliki. Gospod Džuban. Gospod Maršič, replika? [[Ne.]] Hvala lepa. Replika, gospod Kremžar, ali razprava? Razprava.
Hvala lepa. Jaz ne vem, tisti, ki me poslušate, ste morda ugotovili, da se ves čas trudim, da bi s previdnostjo izpeljal vprašanja, ki sem jih zastavil. Kaj posledično pomeni to določilo, to dopolnilo zakona? V nobenem trenutku nimam nobene fobije, pa v nobeni skrajnosti ne pred madžarsko narodnostjo. Jaz sem po rodu Madžar. To lahko presodite po imenu in priimku. In se zelo dobro počutim kjerkoli v Prekmurju, predvsem tam, kjer so pripadniki te narodnosti. Ker mi je blizu vse, kar je tam. Trudim se, da ne bi zaostrovali do nivoja, da bi prišli do kakršnihkoli neprimernih diskusij, vsi, ki bi prizadele eno ali drugo stran. Sprašujem zaradi tega, da ne bi prišlo do neprijetnih situacij potem. Na eni strani se zagotavlja, da se nič ne bo spremenilo. Če je to res, potem se jaz celo opravičujem za ta vprašanja, ki so morda neumestna. Vse je v redu in prav. Na drugi strani pa slišimo, da kljub vsemu bi naj v nekaterih državnih institucijah oziroma vseh, bili ljudje mnogo več kot do sedaj, da bi obvladali jezik ene ali druge narodnosti. To posledično pomeni naknadno poseg, da se bodo ti, ki so tam, ali morali učiti ali da bomo zaposlovali ljudi, ki bodo obvladali ta jezik. To je bistveno vprašanje. Verjetno vsi veste, če bi se to zgodilo, da bi potem ali zamenjavali ali da bi se dodatno učili in bi to vneslo nerazpoloženje med ljudi, ki tam živijo. Mi tega tukaj ne bomo občutili v parlamentu. In je morda enim vseeno, meni pa ni, za ene in za druge. Pa niti slučajno, ker je politika zgodba, kjer čustvenosti ne bi smelo biti, da bi vzeli mojo razpravo kot takšno, pač pa da ugotovimo natančno, kaj pomeni to. Ker me kolegi preprečujejo, da je potem še naknadno rešeno v področnih zakonih, recimo o lokalni samoupravi, kjer se reče, ali je potrebno, da župan, ki kandidira na dvojezičnem območju, obvlada dva jezika ali ne. Ampak, to je treba vedeti. Gre izključno za vprašanja, niti slučajno pa za fobijo ali karkoli podobnega do katerekoli narodnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imam tudi javljene k razpravi. Najprej gospa Potrata, potem gospod Virant in gospod Kremžar.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Oglašam se v podporo amandmaju, ki ste ga vložila spoštovana kolegica in kolega, in to iz preprostega razloga. V resnici je v ustavi in še v marsikakšnem drugem zakonu, denimo v zakonu o državni upravi, zapisano, da je v Sloveniji uradni jezik slovenščina, dapa je na jezikovno mešanem ozemlju poleg slovenščine uradni jezik tudi jezik obeh narodnih skupnosti. Ker še zmeraj pristajam na staro Humbeltovo tezo, da je edina prava domovina, človekova, jezik, se mi zdi, ko se pogosto oglašam in izražam svojo privrženost in zavezanost slovenščini, da imajo enako pravico do tega tudi pripadniki narodnih skupnosti. Ampak, nič ne pomaga, če to delamo z večjo ali manjšo mero emocionalnosti, če ni v zakonodaji izpeljani tisti postopki, ki to načelo omogočajo tudi uresničevati. Tako nisem prezrla tega, da je v našem državnem zboru namenjeno dvoje predstavniških mest obema pripadnikoma nacionalne skupnosti. Nisem pa še doživela, da bi kateri od pripadnikov narodnih skupnosti uporabil pravico, da bi govoril v svojem jeziku. Morebiti je to zvezano s tem, da je potrebno poskrbeti za uradnega prevajalca. So položaji, ki zaradi narave situacije, v kateri se človek znajde, mislim pa na govorne položaje, zaradi situacije, v kateri se znajde, ne zmore tolikšnega napora, da bi se preklapljal iz enega jezika v drugega, zato je prav, da mu omogočimo, da se lahko izraža v tem jeziku. V zakonu o državni upravi je napisano, da postopek teče v jeziku pripadnika narodne skupnosti, če to zahteva, in tudi v naslednjih nadaljevanjih, na naslednjih stopnjah teče v tistem jeziku, v katerem je bil postopek začet. To me navaja k temu, da je vendarle treba sprejeti tudi neko določilo, ki bo narekovalo ali nalagalo, da uradnik, s katerim prihaja stranka v stik - oprostite, da zdaj uporabljam ta izraz, stranka v stik ali govorec v stik - da ta jezik obvlada. Dopuščam možnost, da prihaja do neuravnoteženosti, kot se je izrazil gospod državni sekretar, ampak do tretjega branja bo že še mogoče premisliti, če je to res takšna neuravnoteženost. So me pa tudi učili, da morajo biti manjšine zavarovane bolj, kot je varovana večina, če naj bo stopnja njihove enakopravnosti enaka. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Virant, izvolite.
Razprava me je prepričala, da glede na težo, še posebej glede na težo, ki jo temu amandmaju dajeta predstavnika narodnih skupnosti, da ta amandma je potreben, tako da tudi tisti pomislek glede asimetrije zakona umikam. Zadeva je toliko težka, da ne glede na to, bi rekel, formalno asimetrijo vendarle sodi v prvi del zakona. Hkrati potem tudi seveda zagotavlja, kolikor lahko, kolikor imam pravico v imenu vlade danes to zagotoviti, da ne bo ta člen zlorabljen za kakšno drugo vsebino. Iz razprave pa sem tudi izluščil zavezo predlagatelja zakona, da člen do tretjega branja dodela v tem smislu, kot ga vsi razumemo: torej, prvič, da gre za izvedbeno določbo, ki je vezana na zagotovitev italijanskega oziroma madžarskega jezika tam, kjer zakon to zahteva, in v obsegu, ki zagotavlja komunikacijo v tem jeziku, torej občevanje v tem jeziku med organom ali osebo javnega prava na eni strani in strankami na drugi strani. Nihče ne razume tega člena, kot da bi pomenil, da mora biti pogoj za sleherno delovno mesto v teh organih in institucijah tudi znanje italijanskega oziroma madžarskega jezika, ampak v takšni meri, kot je potrebna, da se zagotovi dvojezičnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. K razpravi sta se javila še gospod Kremžar in gospod Mamić. Potem mislim, da glede na vsa pojasnila, vendarle lahko preidemo na odločanje. Gospod Kremžar, izvolite.
Hvala lepa. Mene žalosti, kadar govorimo o rečeh, ki bi morale biti same po sebi umevne, kajti razprava lahko da povsem drugačno barvo, kot je potrebna. Zato mislim, da bi bilo dobro počasi tole razpravo zaključiti, ker sem globoko prepričan v to, da nihče noče dati te barve, ki bi lahko prišla na nepoučeno uho in bi jo lahko tolmačili drugače, kot je bila izrečena. Zdi se mi pomembno, kar je državni sekretar ravnokar povedal, ker je to tudi na odboru za notranjo politiko povedal in dopolnil ta amandma. Drugače je seveda amandma zelo jasen, nedvoumen in mislim, da je prav, da ga zapišemo in podpremo. Hvala.
Hvala lepa. Še gospod Mamić. Izvolite.
Hvala. Jaz sem na začetku te seje postavil poslansko vprašanje glede uporabnosti na dvojezičnih območjih. Sem torej za doslednost. Iz tega izhaja tudi, da tam, kjer je dvojezičnost, naj se to upošteva po ustavi tako, kot mora biti. Tukaj ne piše, da tisti, ki bo zaposlen, da mora biti ne vem kakšen profesionalec za madžarščino ali pa italijanščino. Mogoče bi bilo dovolj, da zna jezik pogovorno in je to nujno potrebno. Recimo, je že omenjeno, v domu za ostarele, če kakšen starejši človek slabo govori ali pa da je gluh ali kakorkoli, se mu bo dosti bolj pomagalo, če bo tisti, ki ga zdravi, da mu tudi pove v svojem maternem jeziku in mu to tudi nekje zdravi rane, bi rekel. Jaz s čisto vestjo podpiram ta amandma. Hvala.
Hvala lepa. Mislim, da lahko razpravo zaključim. Gospod Špindler, izvolite.
Hvala lepa. Jaz se javljam, ker imam danes pred sabo zakon o javnih uslužbencih in v murskosoboško področje dejansko spada tudi naša upravna enota Ljutomer. Dejansko se sprašujem, ali imajo potem naši ljutomerski uslužbenci sploh možnost zaposlitve kje v murskosoboški regiji. To je ena od naslednjih stvari. Če dobro razumem državnega sekretarja dr. Viranta, potem se s tem strinjam. Ne nasprotujem temu, da določeno število uslužbencev pozna dva jezika, kar je vsekakor potrebno, in to na nek način podpiram. Ne strinjam pa se s tem, da bi bilo to strogo zapisano, da morajo javni uslužbenci znati dva jezika, ker na našem področju pa res ni madžarščine. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Zupan, izvolite.
Hvala. Želela bi reči v imenu naše poslanske skupine, da bomo amandma podprli. Razumemo razlago gospoda državnega sekretarja in se strinjamo, da bo najbrž nekje na nekem drugem mestu kazalo to pravico oziroma ta pogoj uveljaviti. Menimo pa, da je pravilno, da je v zakonu, saj bi na ta način dali tudi vzor našim sosednjim državam, da bi enako ravnali tudi s Slovenci. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še replika, gospa Potrata.
Poglejte, repliciram preprosto zaradi tega, ker se mi zdi, da je za nekatera opravila pač treba imeti ustrezno izobrazbo. Če hkrati, ko se pripravljamo na vstop v Evropsko unijo, govorimo o tem, da bo sleherni med nami moral obvladati dva, če ne celo tri ali štiri jezike, v isti državi, v kateri smo, vidimo kot poseben problem, da bi nekdo, ki deluje na območju, ki je dvojezično, ali pa ki z delom svojih obveznosti pokriva tudi to dvojezično območje, če se nam zdaj zdi problematično, da bi tam kdo moral tudi obvladati jezik narodne skupnosti, se mi to pač ne zdi prepričljiv argument, da tega ne bi mogli imeti zapisanega, ker tam pač ne bo kandidiral za to delo če tega jezika ne bo znal. Sicer pa vas ne bi rada spominjala na to, kaj pravzaprav pomeni jezik okolja in kaj za nekoga, ki se podaja v javno službo, pomeni to, da hoče biti predstavnik vseh, ki na tistem območju živijo. Hvala.
Hvala lepa. Še dve repliki, gospod Peče, potem gospod Cukjati. Gospod Peče, izvolite.
Po naši oceni bi bilo smiselno temeljito prebrati predlog za novi 16.a člen, za delovna mesta javnih uslužbencev, kar pomeni, da bomo postavili pogoj za vse zaposlene v okviru teh služb, da opravljajo komunikacijo v vseh treh naštetih jezikih. Torej, v ustavnih določbah za obe narodnostni manjšini in slovenski jezik. Smiselno bi bilo upoštevati predlog, ki ga je za tretjo obravnavo podal državni sekretar, da se, če se že hoče pristopiti k zagotavljanju ustavne norme, ki sicer po našem prepričanju obstoja, da se to dodeli le nekaterim uslužbencem na teh nalogah, ne pa vsem. Zato v slovenski nacionalni stranki nasprotujemo temu predlogu. Obstoječa delovna mesta so eno, predlog novih delovnih mest je drugo. Postavljati pogoj za spremembo, se nam zdi v tem trenutku nesmiselno; postavimo potem nekaj funkcij, kjer se bo opravljajo dvojezično komuniciranje s strankami, ne pa na vse. Temu nasprotujemo v slovenski nacionalni stranki. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Cukjati, replika, potem gospa Simšič.
Zelo na kratko bi povedal eno izkušnjo iz zdravniških krogov. Zelo težko je za te kraje dobiti zdravnika, ki bi znal tudi madžarsko. Če bi vztrajali na zahtevi, da je treba poznati tudi madžarski jezik, potem bi bilo zagotavljanje kadrovskih potreb v Prekmurju še težje, kot je zdaj. Mi smo imeli problem, ker se pripravlja novela zakona o zdravniški službi, kiv sedanji dikciji zahteva to znanje, in moram reči, da doslej se ta določba ni upoštevala, ker če bi se upoštevala, bi bilo pač Prekmurje na pol brez zdravnikov. V poduk pa povem, da je lani - nimam sicer tukaj judikata evropskega sodišča, ampak lani jeseni je evropsko sodišče v podobnem primeru razsodilo, da na območju Evropske skupnosti državljanom Evropske skupnosti ni potrebno znati jezika manjšin, če delajo na tistem območju. Tako je bilo pač razsodišče in izgleda, da bo ta judikat tudi obveljal naprej. Zato mi razmišljamo v tej smeri nekoliko drugače. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Pozsonec, se opravičujem, najprej ima repliko gospa Danica Simšič, potem vi, gospa Pozsončeva. Gospa Simšič, izvolite.
Hvala lepa. Najprej bi rada rekla, da sem bila začudena nad začudenjem državnega sekretarja nad tem amandmajem. Potem pa sem bila vesela, ko sem slišala njegovo interpretacijo in stališče, da se strinja, da je potrebno ta amandma podpreti. Morda, če ne bi bil gospod državni sekretar na začetku tako začuden, do te, po mojem mnenju popolnoma nepotrebne, razprave ne bi prišlo. Mislim, da je prav, da si predlog amandmaja, ki ga imamo, preberemo in da se dobro slišimo med seboj. Tukaj piše samo to, da za delovna mesta javnih uslužbencev, ki morajo na podlagi zakona, torej nekega določila v že obstoječem zakonu, ki jih v tej državi že imamo, kot uradni jezik uporabljati tudi jezik narodne skupnosti, se kot pogoj določi tudi znanje tega jezika. Torej, če to nekateri zakoni že sedaj terjajo. To ni nek nov unikum, to je samo odslikava sedanjega stanja. Ne grem za popolnoma nobeno širitev pravic, gre samo za to, da se to sožitje in to življenje na ozemljih, ki so dvojezična, nadaljuje. Samo na to sem želela opozoriti in se strinjam s predlogom, da vlada o tem razmisli, da vključi to v tretjo obravnavo in da s to, res nepotrebno, razpravo končamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Pozsončeva, replika. Izvolite.
Hvala lepa. Cenim skrb gospoda Cukjatija zaradi znanja jezika zdravnikov in težave, pridobitev zdravnikov. Samo mu povem, da trenutno trije mladi zdravniki niso dobili službe na našem področju, končali so študij na Madžarskem, so slovenski državljani, slovensko gimnazijo so tu končali, univerzo na Madžarskem in trije niso dobili službe pri nas. So v Mariboru.
Hvala lepa. Mislim, da lahko razpravo o tem amandmaju zaključimo in preidemo na glasovanje. Glasujemo torej o amandmaju za novi 16.a člen. Glasujemo. Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 41, proti 6. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma in s tem novi 16.a člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 33. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 42, proti 1. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 35. členu in amndmaju skupine poslancev, ki ga matično delovno telo podpira. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 47. Za je glasovalo 40, proti nihče. Za je glasovalo 40.) [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 36. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 42. členu in dveh amandmajih k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1. Glasujmo! Navzočih nas je 47. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujmo! Navzočih nas je 47. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Prvo glasovanje o členu v celoti ni bilo uspešno. Mislim, da je to stvar zgolj pomanjkanja pozornosti, zato lepo prosim za nekaj pozornosti. Odločamo drugič o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 56. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 62. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu. Glasujmo! Navzočih nas je 46. Za je glasovalo 38, proti nihče. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 63. členu in amandmaju. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 46. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 66. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 46. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo! Prvo glasovanje ni bilo uspešno. O členu v celoti ponovno prosim za pozornost. Drugič glasujmo o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 70. členu in amandmaju odbora. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Samo trenutek! Glasujmo! Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 39, proti 1. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 70. člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 72. členu in dveh amandmajih, ki sta povsem identična. Če bo sprejet amandma pod številko 1, o amandmaju lahko pravzaprav glasujemo - dva predlagatelja sta, vlada in skupina poslancev. Ker ne želi nihče razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej odločamo o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 72. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 78. členu in dveh amandmajih, ki se izključujeta. Če bo sprejet amandma pod številko 1, ni potrebno glasovati o amandmaju pod številko 2. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 45, proti eden. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 80. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 82. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 46. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 99. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 46. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo! Prvo glasovanje o členu v celoti ni bilo uspešno. V dvorani nas je zadosti, zato ponovno prosim za pozornost. Drugič glasujmo o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 99. člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k 101., 113., 114. in 118. členu, z opombo, če bo amandma pod 1 sprejet, ni potrebno [[...]]Gre za identična amandmaja. Zapiram razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 101. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 101. člen v celoti sprejet. Glasujemo še o 113. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Glasujemo še o 114. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tudi 114. člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 112. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju. Glasujmo! Navzočih nas je 47, za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 48, za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju za novi 115.a člen. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 52, za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma in s tem novi člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 117. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 49, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 48, za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 118. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločamo. Glasujemo. Navzočih je 51, za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 53, za je glasovalo 45, proti eden. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 121. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 52, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo. Prvo glasovanje o členu v celoti ni bilo uspešno, ponovno prosim za malo pozornosti. Drugič bomo odločali o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 52, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 124. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 126. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Samo trenutek. Glasujemo. Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 134. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 44, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 137. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 139. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje [[...]]Spoštovani, dovolite. Na klop sem dobila amandma, ki bi ga gospod Lavrinc rad obrazložil. Izvolite. Če dovolite, gospod Lavrinc, glede na to, da je amandma vložen in da nismo v okviru hitrega postopka, da ga preberem in vprašam poslanke in poslance, če se zadovoljijo s tem, da je samo pri meni na mizi oziroma mogoče zahtevajo kopijo. Spoštovani, spoštovane! Gre za amandma k 166. členu, in sicer, v sledečem besedilu: V tretjemodstavku 166. člena se beseda "predstojnik" nadomesti z besedilom "minister, pristojen za upravo". V petem odstavku se doda nov stavek, ki se glasi: "O pritožbi odloča komisija iz 1. točke drugega odstavka 34. člena tega zakona. V obrazložitvi predlagatelji pravijo, da prvi del je redakcijski in odpravlja pomoto v besedilu "pristojnost za imenovanje izpitne komisije za preizkus ocene o ponovljenem strokovnem izpitu mora imeti minister, pristojen za upravo, in ne predstojnik organa, v katerem je zaposlen kandidat". Drugi del amandmaja določa organ, ki odloča o pritožbi zoper odločitev, sprejeto po preizkusu ocene. Gospod Lavrinc, izvolite.
Saj ni nobene potrebe. Kar dajte državnemu sekretarju besedo.
Hvala lepa. Gospod Virant, izvolite.
Ta amandma izboljšuje zakonsko besedilo in je logičen. Gre za to, da v primeru, ko kandidat ne opravi strokovnega izpita, ko dobi oceno negativno, ima pravico do ugovora. O ugovoru odloča komisija in najbolj logično je, da to komisijo imenuje minister, pristojen za upravo. O pritožbi zoper to odločitev pa odloča znana komisija za pritožbe iz 25. člena. To je pač pritožbeni organ.
Hvala lepa. Če se strinjate, bi opravili tudi glasovanje o amandmaju poslanskega kluba LDS k 166. členu. Glasujmo! Navzočih nas je 49, za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 166. členu sprejet. Odločamo še o 166. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 39, proti eden. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Ravno tako ista poslanska skupina predlaga amandma k 167. členu, in sicer v naslednjem besedilu: "V prvem odstavku 167. člena se črta beseda 'poseben'." Amandma je tudi redakcijski, s katerim se črta pomotoma vstavljena beseda "poseben"; s predlogom zakona se uvaja - se ne uvaja kakšne posebne strokovne izpite, zato bi takšna formulacija v praksi lahko vnašala nejasnosti. Odpiram razpravo. Gospod Virant, izvolite.
Koristen amandma, rekel bi, vse za kvalitetnejše besedilo zakona.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskega kluba LDS k 167. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 42, proti eden. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 40, proti eden. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Vračamo se k pregledu amandmajev, in sicer dajem v razpravo in odločanje 177. člen in amandma k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 181. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 182. členu in amandmaju k temu členu. Le-ta je povezan že s sprejetim amandmajem k prejšnjemu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Prvo glasovanje ni bilo uspešno. Ponovno lepo prosim za nekaj pozornosti. Drugič glasujmo o amandmaju. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in s tem člen črtan. Prehajamo na razpravo in odločanje o 187. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 188. členu in dveh amandmajih k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1. Glasujmo! Prekinjam glasovanje. Gospod Lavrinc, izvolite.
Pri tej naglici se lahko zgodi, da kdo ne bi bil pozoren. Prvega amandmaja ne bom podprl in vabim vse ostale, drugega pa, ker je tako prav.
Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo! Navzočih nas je 51. Za so glasovali 4, proti 45. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 2 sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 189. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 40, proti eden. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 193. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 196. členu in dveh amandmajih. Amandmaja pod številko 1 matično delovno telo ne podpira, amandma pod številko pa podpira. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za so glasovali 4, proti 42. [[Za so glasovali 4.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma pod številko 1 ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 37, proti 4. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma pod številko 2 sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 41, proti eden. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 202. členu, kjer sta dva amandmaja, pod številko 1 je amandma, za katerega je napovedan umik, pod številko 2 pa amandma odbora za notranjo politiko. Amandma pod številko 1 je umaknjen, odločamo torej o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o preostalih členih. Glasujemo. Prvo glasovanje o preostalih členih ni bilo uspešno. Lepo prosim še za nekaj pozornosti. V dvorani nas je zadosti. Drugič odločamo o preostalih členih h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o naslovu zakona. Glasujemo. Prvo glasovanje o naslovu zakona zaradi pomanjkanja pozornosti ni bilo uspešno. Lepo prosim še za malo sodelovanja. Drugič glasujemo o naslovu zakona. Glasujemo. Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. V razpravo dajem še naslednji predlog sklepa: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o navedenem predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Matično delovno telo predlaga državnemu zboru še predlog, da sprejme naslednji sklep: Državni zbor bo opravil tretje obravnavo predloga zakona v skladu z drugim odstavkom 194. člena poslovnika državnega zbora. Želi kdo razpravljati o predlogu sklepa matičnega delovnega telesa? Ker ne, prehajamo na odločanje. Gospod Školč. Prekinjam glasovanje. Izvolite, besedo.
Seveda razumem ta sklep, ampak sprašujem, ali je racionalno, da državni zbor, ki se zapleta s temi navzkrižnimi postopki, sprejema take sklepe, ob tem, da imamo tričetrt točk nedokončanih. To enostavno pomeni v bistvu, ne imeti realitetne kontrole, kaj se dogaja v tem zboru.
Hvala lepa. Dovolite pojasnilo, gospod Školč. V procesu prilagajanja Evropski zvezi s paketom zakonodaje v tem delu zamujamo, zato je tudi matično delovno telo pod vodstvom gospoda Lavrinca sprejelo tovrstno postopanje, v primeru teh zakonov sprejelo tudi postopanje, da se obravnavajo v paketu. Ker je državni zbor sprejel za ostale tri zakone, ki so sestavnidel tega paketa, tovrstno odločitev, predlagam, da jo sprejmemo tudi ob tem zakonu, glede na pojasnila, ki jih je dal tudi predsednik odbora, gospod Lavrinc. Če ne želi kdo razpravljati v nadaljevanju, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, ki je bil predstavljen. Glasujemo. Navzočih je 48, 34 za in trije proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da smo ta predlog sklepa sprejeli in s tem zaključili to točko. Predlagam, da gremo na 14. TOČKO in to je zadnja stvar, ki jo bomo naredili v okviru te seje državnega zbora, to je PREDLOG ZAKONA O EVIDENCI VOLILNE PRAVICE. Nimamo veliko amandmajev o tem. Najprej bom vprašal vlado, ali želi besedo. Ne želi. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko. Predsednik, ali želite besedo? [[Ne.]] Hvala lepa. Predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Imamo štiri strani amandmajev. Prosim za pozornost! Najprej zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravljamo in glasujemo skupaj o preostalih členih, h katerim amandmaji niso bili vloženi. Predlagani sklepne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih. Glasujemo za ta postopkovni predlog. Glasujemo za postopkovni predlog, prosim. Mir v dvorani! Hvala lepa. Navzočih je 49, 45 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Sklep je sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in amandmajih. Pregled imate. Najprej gremo k drugemu členu. Imamo vložen amandma odbora za notranjo politiko. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Potem bomo odločali. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko ena odbora za notranjo politiko k 2. členu. Glasujemo. Mir v dvorani. Navzočih je 46, za je glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Glasujemo o členu v celoti. Prosim, glasujemo o členu v celoti. Lahko prosim, ker vidim, da je nekaj posvetov v dvorani, lahko prosim kolege, da se usedejo na svoja mesta. Nimamo več veliko dela in sem prepričan, da bomo do 18. ure končali obveznosti, samo malo zbranosti potrebujemo. Ponovno odločamo o členu v celoti. Gre za drugi člen zakona o evidenci volilne pravice. Prosim. Prosim, če se izjasnite, gre za 2. člen zakona. Navzočih 47, 43 za, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma in člen sprejet. K 4. členu imamo vložen amandma odbora za notranjo politiko. Ta amandma je povezan z amandmajem pod točko 1 k 7. členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Amandma pod zaporedno številko 1 k 4. členu dajem na glasovanje. Glasujmo! 49 navzočih. 44 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo še o členu v celoti. Glasujmo, prosim! Gre za 4. člen. Še enkrat bo potrebno ugotavljati voljo v zvezi s členom v celoti. Prosim! Še enkrat prosim kolegice in kolege. Gre za 4. člen zakona. Prosim za mir! Samo hipec! Dovolj nas je v dvorani. Mislim, da je koncentracija malo popustila. Ta zakon je pomemben zaradi rokov. Gre za izvedbo volitev. Zato vas prosim, če ste tako prijazni. To je tudi zadnja stvar, ki smo jo dolžni opraviti v okviru te seje. O 4. členu bi še enkrat [[...]]Prosim! Kolega Kelemina, če smem osebno prositi. Prav. Glasujmo o besedilu 4. člena. Prosim! 48 navzočih. 41 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Odbor za notranjo politiko daje amandma tudi k 7. členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 7. členu zakona. Mir v dvorani! Glasujmo! 46 navzočih. 38 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo o besedilu 7. člena v celoti. Prosim. Sekretarje poslanskih skupin pa prosim, če obvestijo kolege, ki so še navzoči v preddverju, da pridejo v dvorano, ker smo na meji sklepčnosti. Dajte prosim poklicati kolege, ki so v preddverju. Mislim, da nas je sicer dovolj. Prosim še enkrat glasujmo o besedilu7. člena v celoti. Prosim, glasujmo! Glasujmo v besedilu 7. člena v celoti. Prosim! 7. člen v celoti. 49 navzočih. 42 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. K 10. členu vlada predlaga amandma. Želi kdo besedo? Nihče. Potem bomo glasovali o amandmaju k 10. členu. Glasujmo! 49 navzočih. 42 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Člen v celoti. Gre za 10. člen. Glasujmo! 51 navzočih. 47 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. K 15. členu imamo vložen en amandma vlade. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujemo razpravo. Prehajamo na glasovanje. Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 15. členu predloga zakona. Glasujemo, prosim. 48 navzočih, 43 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o členu v celoti. 49 navzočih, 41 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na predzadnjo stran pregleda, na tretjo. K 26. členu imamo vložen en amandma. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o amandmaju k 26. členu. Prosim za pozornost! Glasujemo o amandmaju k 26. členu. Ni dobil potrebne večine, zato glasujemo o členu v celoti. Zdaj glasujemo o členu v celoti. Mir! Glasujemo o členu v celoti. 48 navzočih, 43 za, eden proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo člen sprejeli. K 28., 30. in 31. členu vlada vlaga amandma, pod zaporedno številko 1 ga imamo v pregledu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o amandmaju. Mir! Glasujemo o amandmaju. 49 navzočih, 42 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo amandma sprejeli. Glasujemo o 28. členu v celoti. 49 navzočih, 41 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo te člene sprejeli. K 30. členu imamo amandma odbora za notranjo politiko. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o amandmaju k 30. členu. 47 navzočih, 40 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo amandma sprejeli. Zdaj glasujemo o členu v celoti. Gre za 30. člen. Prosim za mir. 46 navzočih, 37 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 30. člen v celoti sprejet. 31. člen, to je zadnji člen, ki ga imamo na 3. strani pregleda. K njemu vložen amandma. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Amandma dajem na glasovanje. Gre za amandma pod zaporedno številko 1 k 31. členu. Ponovno bom dal amandma pod zaporedno številko 1 k 31. členu na glasovanje. Malo miru! Prosim, amandma pod številko 1 k 31. členu. Prosim, glasujte. 48 navzočih, 42 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo amandma sprejeli. Zdaj glasujemo o členu v celoti. 51. člen v celoti. Glasujmo! 52 navzočih. 45 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo ta člen sprejeli. Na zadnji strani našega pregleda imamo še tri amandmaje in tri člene. Najprej amandma k 38. členu. Želi kdo besedo? Nihče. Dajem na glasovanje amandma pod zaporedno številko 1. Glasujmo! 50 navzočih. 44 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Člen v celoti je sedaj na glasovanju. Gre za 38. člen. Glasujmo! 49 navzočih. 42 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Gremo na 45. člen in na amandma vlade. Želi kdo besedo? Nihče. Glasujmo! To je predzadnje glasovanje o amandmajih. 54 navzočih. 43 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo amandma sprejeli. Zdaj glasujemo o 45. členu v celoti. Glasujmo! 54 navzočih. 43 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo člen sprejeli. Zdaj gre za amandma pod zaporedno številko 1, za novi 46.a člen. Želi kdo besedo? Kolega Kebrič želi besedo.
Hvala, gospod predsednik. Govorim o našem amandmaju k temu členu. Menimo, da je upravičeno in utemeljeno, ko pravimo, da bodo imeli državljani EU pri nas tudi to pravico takrat, ko bomo mi v Evropski uniji. Zakaj bi oni imeli prej pri nas, če še naši državljani ne bodo imeli pri njih. Mislim, da je ta amandma logičen in vas, kolegice in kolegi, prosim da ga sprejmemo, da ga podprete. Hvala.
Prosim, vlada. Gospod državni sekretar.
Ta amandma je nepotreben, ker ničesar ne prejudicira. Zakon o evidenci volilne pravice je izvedbeni zakon. Po tem zakonu se evidentira volilna pravica, če obstaja. To, ali ima nekdo volilno pravico ali ne oziroma kdo ima volilno pravico, pa materialni volilni zakoni določajo, torej zakon o volitvah v državni zbor, zakon o lokalnih volitvah in tako naprej, torej člen ni potreben.
Hvala lepa. Glasujmo o amandmaju poslanske skupine DeSUS. Glasujmo! 53 navzočih. 9 za, 37 proti. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, daamandma ni sprejet. Gremo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Potem o njih glasujmo. Glasujmo o členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Mir v dvorani! Nekaj je narobe. Bo. Prosim. Glasujemo. Še dve glasovanji imamo, prosim za malo pozornosti. Samo še dve glasovanji. Prosim, če ostane še na svojih mestih, kajti imamo samo še dve glasovanji. Še enkrat dajem na glasovanje predlog, da odločamo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Prosim. 47 navzočih. 37 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti in da lahko preidemo na odločanje o naslovu zakona. Nihče ne želi besede, zato bomo odločali o naslovu zakona. Še enkrat bomo morali. Prosim, če se usedete na svoja mesta. Še enkrat odločamo o naslovu zakona. Odločamo o naslovu zakona. Prosim, če glasujete, kolegice in kolegi. 51 navzočih. 47 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 2.]] Prosim, predstavnik vlade.
Predlagamo tretjo obravnavo po drugem odstavku 194. člena poslovnika.
Dobro. Ta sklep dajem na glasovanje. Prosim, če glasujete. Prosim za mir v dvorani. Potem imamo samo še sklep. 54 navzočih. 43 za, 5 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 5.]] Vlada naj za tretjo obravnavo pripravi predlog zakona. Želi kdo o tem besedo? [[Ne.]] Potem glasujemo. To je zadnje glasovanje. Glasujemo, da je vlada dolžna pripraviti zakon za tretjo obravnavo in zakon bo pod streho. 50 navzočih. 42 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 3.]] S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Preden gremo, moramo še odločiti o preložitvi nedokončanih točk. Preden bom dal to na glasovanje, naj samo to rečem, da glede na okoliščine, v katerih smo, da smo v teh dveh tednih, glede na to, da smo in bomo imeli dve izredni seji, vendarle opravili veliko delo. Ugotavljam, da je so ostale nedokončane naslednje točke dnevnega reda 11., 16., 17., 18., 19., 21., 22., 23., 24., 25., 26., 27., 28., 29., 31., 32., 33. in 34. in na podlagi drugega odstavka 73. člena predlagam, da te opravimo na eni izmed naslednjih sej. Prosim, da odločimo o tem. Prosim, če glasujete. Jutri ob 9. uri se bom z vodji poslanskih skupin posvetoval, kako bomo to opravili. 47 navzočih. 38 za, 4 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da smo tudi to sprejeli in s tem zaključujem to sejo. Vsem se zelo iskreno zahvaljujem za sodelovanje. Kolega Lavrinc pa kliče k novim obveznostim. Prosim.
Jaz bi pa prosil tole, tudi živali si vzamejo vsake toliko časa počitek. Predlagam, da začnemo sejo 15 čez šesto uro.
15 čez šesto, seja odbora za notranjo politiko. Hvala lepa. Prijeten večer.
Potem jutri ni seje.
Je, izredna seja.
Hvala lepa.