Nastavljamo popodnevni rad sjednice. Negdje nam je zapeo državni tajnik Vladimir Vranković. Pa ako se slažete da pređemo na 4. točku dnevnog reda pa ćemo se onda vratiti na treću jer nam je državni tajnik Ministarstva kulture tu. Onda dakle, 4. točka dnevnog reda 4. Prijedlog Zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Republike Hrvatske i Europske zajednice o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu kultura (od 2007. do 2013.), s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 690 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. A kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Državni tajnik gospodin Antolović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici, potvrđivanje Memoranduma o razumijevanju između Europske unije i Republike Hrvatske otvara za hrvatsku kulturu mogućnost da prijavljuje projekte i da iz programa kulture (2007. – 2013.) ravnopravno sudjeluje kao da je punopravna članica Europske unije. Ovaj program koji u ovom razdoblju predviđa raspodjelu sredstava u iznosu od 400 milijuna eura otvara vrata za sve programe kod kojih se potiče mobilnost kulturnih djelatnika, mobilnost kulturnih djela i među kulturnu dijalog. I osim što povezuje hrvatske kulturne djelatnike i stvaratelje sa europskim dakle omogućava da dio sredstava za te projekte ostvarimo iz ovog programa. Vidjeli ste u samom prijedlogu dokumenta predviđeno je da Republika Hrvatska plaća članarinu. Za sada ona plaća 25% članarine, 75% se pokriva iz programa PHARE i iz, tijekom vremena će plaćati sve veći i veći udio u programu. Time je pružena također potpora u pristupanju ovom programu od strane Europske unije. Isto tako u Ministarstvu kulture osnovana je kulturna kontaktna točka preko koje će se ovaj program ostvarivati, a koju također sa 50% sredstava financira Europska unija. Ja vam unaprijed zahvaljujem što ćete potvrđivanju ovog memoranduma za kulturu praktički označiti mogućnost ravnopravnog sudjelovanja sa Europskom, u Europskoj uniji oko ostvarivanja programa kulture. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li odbori? Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Željko Pavlic.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Evo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora razmotrio je na svojoj 35. sjednici od 14. lipnja 2007. godine Prijedlog Zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Republike Hrvatske i Europske zajednice o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu kultura (od 2007. do 2013.). Odbor je pitanje raspravio kao matično radno tijelo, a uvodno obrazloženje podnijeli su predstavnici predlagatelja. Potvrđivanje ovog Memoranduma o razumijevanju stvorit će se pravni okvir za suradnju u području kulture između Republike Hrvatske i Europske zajednice na način da će fizičke pravne osobe iz područja kulture moći izravno sudjelovati u projektima i koristiti sredstva Europske zajednice određena za tu namjenu. Potreba sredstva za plaćanje godišnjeg financijskog doprinosa u korist proračuna Europske zajednice osigurat će se iz predpristupnih fondova te iz državnog proračuna Republike Hrvatske. Odbor je jednoglasno donio sljedeći zaključak. Predlaže se Hrvatskom saboru da donese Zakon o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Republike Hrvatske i Europske zajednice o sudjelovanju Republike Hrvatske u programu kultura (od 2007. do 2013. godine) po hitnom postupku u obliku pripremljenom od strane predlagatelja. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba IDS-a, uvaženi zastupnik Damir Kajin. Prijedlog, prijava za klub IDS-a o Prijedlogu Zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Republike Hrvatske, itd., itd. Ova točka dnevnog reda koja je. Uvaženi zastupnik Damir Kajin u ime kluba IDS-a. Odustaje od rasprave. Zahvaljujem. Zaključno državni tajnik.
Obzirom da je, zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Obzirom da je Odbor za zakonodavstvo uložio dva amandmana koja su tehničke prirode i odnose se na naziv zakona prihvaćamo predložene amandmane tako da se odmah.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu.
Četvrto, Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Republike Hrvatske i Europske zajednice o sudjelovanju Republike Hrvatske i programu, u programu Kultura od 2007. do 2013. godine. Amandmane koje je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 106 glasova za i jednim suzdržanim donesen predloženi zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Sad se vraćamo na ovu 3. točku dnevnog reda. 3. Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za razdoblje od 2000. do 2006. godine, s pojedinačnim godišnjim izvješćima i financijskim pokazateljima. Izvješće je dostavila Vlada Republike Hrvatske. Materijal ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu i Odbor za poljoprivredu i šumarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Državni tajnik u ministarstvu, gospodin Vladimir Vranković. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Cijenjene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora dozvolite mi samo u par riječi da dam kratki uvod na ovu točku po Izvješću o stanju i upravljanju s robnim zalihama za razdoblje od 2000. do 2006. godine. Na samom početku želio bih naglasiti da se poslovanje sa državnim robnim zalihama u razdoblju od 2000. do 2002. godine odvijalo sukladno odredbama Zakona o državnim robnim zalihama. A Zakon o strateškim robnim zalihama na temeljem, kojih se odvijalo poslovanje sa državnim robnim zalihama od 2002. godine donesen je 11. srpnja 2002. godine. Navedenim zakonom je određeno da se strateške robne zalihe stvaraju za osiguranje osnovne opskrbne i to u doba ratnog stanja ili neposredne ugroženosti i ugroženosti neovisnosti i jedinstvenosti i opstojnosti Republike Hrvatske, te u slučaju velikih prirodnih nepogoda i tehničko-tehnoloških i ekoloških katastrofa. Robne zalihe mogu se koristiti za upućivanje žurne pomoći drugim državama u slučaju katastrofa, humanitarne pomoći te u slučaju sudjelovanja snage Republike Hrvatske u mirovnim i humanitarnim operacijama u inozemstvu. Dana 11. lipnja 2004. godine Vlada Republike Hrvatske donijela je bilancu strateških robnih zaliha čije je donošenje propisano odredbama članka 9. Zakona o strateškim robnim zalihama. Bilancom je određena vrsta, naziv i količina robe te osnovni teritorijalni razmještaj, plan i rokovi popune roba koje čine strateške robne zalihe, nužno potrebne za život ljudi, zatim naftni derivati, materijali i sirovine potrebni za proizvodnju. Plan popune bilance je od 2004. do 2008. godine. U ovom izvještajnom periodu poslovanja sa državnim robnim zalihama odvijala se sukladno propisima važećim za proračun i proračunske korisnike, Zakonu o državnim robnim zalihama, Zakon o strateškim robnim zalihama te odlukama i zaključcima Vlade Republike Hrvatske. U izvješću je dan skraćen prikaz godišnjeg popisa sredstava robnih zaliha te prikaz upravljanja robnim zalihama. Sukladno zakonskim odredbama obavljan je redoviti godišnji popis državnih robnih zaliha s danom 31.12. Popis je izvršen na način da pored popisnih komisija o posebnoj punomoći sudjeluju i predstavnici Državnog inspektorata, a inventurni manjkovi rješavani su najvećim dijelom u upravnom postupku izdavanjem rješenja kojima je naložen povrat manjkajućih količina robe, odnosno izdavana su financijska … [[Govornik se ne razumije.]] Protiv pravih osoba skladištara državnih robnih zaliha i odgovornih osoba tvrtki koje nisu postupile na način i u rokovima određenim upravnim rješenjima pokrenuti su kazneni i prekršajni postupci sukladno zakonskim odredbama, a potraživanja za inventurni manjak su utužena. Navedeno je dovelo do reda među tvrtkama skladištarima, a samim time i do minimalnih manjkova. U samoj strukturi strateških robnih zaliha u 2006. godini najveću vrijednost čini 9 vrsta proizvoda što čini ukupno 91% ukupnih zaliha i to pšenice 17%, eurodizela 16%, mazuta 15%, mesa 13%, mesne i ostale konzerve 10%, mazno gorivo 7%, šećer 6% i kukuruz 6%. Popunjene su bilance strateških robnih zaliha, u prehrambenom je 54%. U 2007. godini planirana je popuna prehrambenim proizvodima u vrijednosti od 25 milijuna kuna te će popunjene bilance iznositi 76%. U 2007. godini planira se popuna bilanca opremom za zbrinjavanje, opskrbu i smještaj stanovništva te vozilima, agregatima i pumpama u iznosu od 30 milijona kuna. Najslabija popunjenost bilance je popunjenost naftnim derivatima. S obzirom na visoku vrijednost nabave kao i činjenicu da je 2006. godine osnovana Hrvatska agencija za obvezne zalihe nafte i naftnih derivata koja će skladištiti obvezne naftne zalihe u visini 90 dnevne prosječne potrošnje, kao i formiranje operativnih zahvata koje moraju skladištiti obveznici sukladno Zakonu o tržištu nafte i naftnih derivata. Svaka godina ima svoje posebno izvješće, međutim ja bih na kraju samo htio naglasiti osnovne karakteristike poslovanja državnih robnih zaliha tijekom perioda od 2003. godine. To su osnovan višak prihoda i primitaka u odnosu na rashode, smanjenje materijalnih rashoda, smanjenje potraživanja od kupaca i po reprogramima, smanjenje obveza za zajmove, kontinuirano vršena obnavljanja roba strateških robnih zaliha te izvršenje prodaje tržnih robnih zaliha šećera, junećeg mesa iz interventnog otkupa te dijela pšenice iz otkupa koja se nastavila u 2007. godini. Hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici izvjestitelja, poštovani zastupnici. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskog sabora na 59. sjednici održanoj 23. svibnja 2007. godine razmotrio je izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za razdoblje od 2000. do 2006. godine s pojedinačnim godišnjim izvješćima i financijskim pokazateljima koje je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 4. svibnja 2007. godine. Odbor je u smislu članka 67. Poslovnika Hrvatskog sabora o navedenom izvješću raspravljao u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja istaknuo je da je poslovanje državnih robnih zaliha uređeno Zakonom o državnim robnim zalihama, Zakonom o strateškim robnim zalihama te odlukama i zaključcima Vlade Republike Hrvatske. Navodeći osnovnu razliku između državnih robnih zaliha i strateških robnih zaliha to su one koje se stvaraju za osiguravanje osnovne opskrbe u doba ratnog stanja ili neposredne ugrožene neovisnosti i opstojnosti Republike Hrvatske te u slučaju velikih prirodnih nepogoda i tehničko-tehnoloških i ekoloških katastrofa. Predstavnik predlagatelja izvijestio je nazočne da strateške robne zalihe čine 45%, a tržišne 55% njihove strukture. Vrijednosna struktura robnih zaliha je pšenica 17%, eurodizel 16%, mazut 15%, meso 13%, … [[Govornik se ne razumije.]] i ostale konzerve 10%, mazno gorivo 7%, kukuruz 6%, šećer 6%, mlijeko i mliječne prerađevine 1% i ostalo 9%. Nakon uvodne riječi predstavnika predlagatelja postavljena su i pitanja kako slijedi. Koje tvrtke zlorabe robne zalihe? Što je najčešći prekršaj, odnosno kazneno djelo te koje se mjere poduzimaju protiv počinitelja? Predstavnik predlagatelja odgovorio je da od 2000. godine nadalje postoji stalni trend smanjenja upravnih i kaznenih postupaka vezanih za poslovanje državnih robnih zaliha tako da su u 2006. godini izdana svega 3 upravna rješenja i to protiv skladištara. Kad se govori o tvrtkama u kojima su se dogodile zlouporabe važno je napomenuti da se one vežu prvenstveno za 2000. godinu kako po broju, tako i po novčanoj visini pronevjerenih iznosa. Napomenuo je i da u slučaju pokretanja kaznenog postupka osoba protiv koje je postupak pokrenut činom njegova pokretanja dobiva otkaz. Također je napomenuto da je stanje robnih zaliha tijekom posljednjih nekoliko godina višestruko povećano te da u kriznim situacijama Vlada Republike Hrvatske može povući iz prehrambenih centara masu proizvoda za koje bi mogla vladati nestašica. Istaknuto je također da se evidencije stanja državnih robnih zaliha pšenice vodi i po kvantiteti i po kvaliteti a ista pravila vrijede i za riblje i mesne konzerve. Kada se govori o broju skladištara državnih robnih zaliha valja napomenuti da je njihov broj u posljednjih nekoliko godina prepolovljen. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje zaključka da se prihvaća Izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za razdoblje od 2000. do 2006. godine, s pojedinačnim godišnjim izvješćima i financijskim pokazateljima. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici! Meni je sjajna ova rečenica na strani 3 ovog izvješća koja doslovce kaže da za utvrđene inventurne manjkove roba državnih robnih zaliha izdana su upravna rješenja u upravnom postupku, odnosno financijska terećenja, pokrenuti kazneni i prekršajni postupci sukladno Zakonu o državnim robnim zalihama te Zakonom o … [[Govornik se ne razumije.]] robnim zalihama i to protiv pravnih osoba, skladištara državnih robnih zaliha i odgovornih osobi tvrtki za nenaplaćena potraživanja pokrenuti su ovršni postupci. Znači sjajno. Znači da za manjkove robnih zaliha isključivo su krivi skladištari. Tko će biti drugi, da? Drugo, zašto smo dobili ovo Izvješće o stanju robnih zaliha od 2000. do 2006.? Da budem iskren, ja vam nemam ništa protiv toga ili takvog izvješća ali možda je trebalo isto proširiti na '99., '98., '97. godinu. Da li radi netko izvješće za 6 ili 9 godina na kraju krajeva isto mu je ili dođe mu na isto. No, bit je ovim podacima na strani 6, 10, 11 gdje se doslovce kaže, da je za utvrđene manjkove ispostavljena su terećenja za podmirenje financijske protuvrijednosti manjkajuće količine i to od 2000. godine u iznosu od 146,5 milijuna kuna. Tijekom 2001., 2003. za, utvrđen je manjak roba kod dvije tvrtke za prehrambene proizvode, za pšenicu u količini od 314 tisuća kilograma, za brašno u količini od 81 tisuću kilograma za što su izdana financijska terećenja zbog ne vraćanja robe u financijskoj protuvrijednosti od 465 tisuća kuna. 2004. manjak roba utvrđen je kod tri tvrtke za prehrambene proizvode, za pšenicu u količini od 780 tisuća kilograma, u skladištu "Ljudevit Posavski", "Mlin", Pekare d.d. Sisak u količini od 25 tisuća kilograma, u skladištu "Mlin" d.o.o. Podravske Sesvete te za rafinirano sojino ulje u veličini od 3 tisuće 911 kilograma. 2005. itd. Ono što bi mene osobno zanimalo, kakva je sudbina tih osoba protiv kojih je temeljem ovog što sam maloprije pročitao pokrenut odgovarajući kazneni ili prekršajni postupak? Postavlja se i pitanje kako to da se iz godine u godinu ponavlja ista priča? Na strani 24. doslovce se kaže kada govorimo o vrijednosti robnih zaliha, da sveukupna vrijednost roba državnih robnih zaliha, stalnih i tržišnih zaliha na dan 31.12.2000. godine, iznosila je 400 milijuna kuna što je za 48,58% manje nego u '99. godini. A vrijednost skladišta 134 milijuna kuna i kaže se da je do smanjenja ukupne vrijednosti došlo usljed prodaje tržišnih zaliha tj. uglavnom jedne vrste roba tržišnog viška pšenice. Ovo je jedna stara hrvatska priča što sa Hrvatskom i poljoprivrednom proizvodnjom? Mi de facto između ostalog u jednom velikom dijelu pšenicu proizvodimo za robne zalihe, otkupljujemo je po jednu kunu ili ne znam, koliko će biti ove godine, a potom za bagatelu prodajemo te iste tržišne zalihe. Svatko je apsolutno da se pomogne seljaku samo nešto treba učiniti da ni on ni država ne gube. Ovako monokulturna poljoprivredna politika je u velikoj mjeri na štetu i države i samoga tog seljaka. Takva poljoprivredna politika također više ne drži vodu, jer ona nije ni socijalna, ni gospodarska i tu nešto valja promijeniti da može seljak živjeti bolje a da država više ne gubi. Znači, 2000. godine neovlašteno se raspolagalo sa 129 milijuna kuna. 2001. tužbe protiv robnih zaliha dostigle su iznos od 137 milijuna kuna. Na strani 56., tako je, govori se o manjku 10,1 milijuna kuna, opet kod pšenice za 2002. godinu. Znači, pšenica je jedna kurentna roba za razne makinacije kada je riječ o tržnim zalihama. 2203. vidimo da je šteta u robnim zalihama minimalna, 465 tisuća kuna. Međutim, ono što bi mi trebali organizirati da Sabor vidi ovako, koji su to skladištari koji rade u tim robnim zalihama. Mislim da bi i ti ljudi kao i vozači naših ministara morali početi ispunjavati te imovinske kartice, da pratimo vrijednost njihove imovine. Mi se, ili bolje rečeno hrvatska javnost se isključivo koncentrira na Sabor, a tvrdim da je ovaj Parlament još najmanje problematično mjesto zbog jedne permanentne kontrole hrvatske javnosti. 2004. znači taman se poslovanje 2003. stabiliziralo, učinilo transparentnim kada je evo, 2004. manjak u "Ljudevit Posavskom" od 780 tisuća kilograma pšenice, a u Podravskim Sesvetama od 25 tisuća 370 kilograma pšenice. U Veloj Luci manjak od 3 tisuće 911 litara ulja, plus još 150 tisuća 430 kilograma ječma. To je jednostavno nevjerojatno. Za navedene manjkove izdana su upravna rješenja i onda se još kaže pazite manjak pšenice je vraćen. Riječ je o 80 vagona pšenice. Gdje je taj netko držao tu pšenicu? Kako se može vratiti 80 vagona pazite to je jedna velika kompozicija a da se o tome ne govori u javnosti i da javnost šuti. To je bit. To nisu više robne zalihe, to je samoposluga. Ako prođe prođe. Zašto nema boljeg nadzora? No, u zaključku se kaže da je 2004. bilo bolje nego 2003. ali ovi naši podaci na strani 98 govore malo drugačije da u postupku kontrole poštivanja ugovornih obveza utvrđen je manjak pšenice tržnih robnih zaliha u skladištu "Kalistović" d.o.o. Drenovci i to u količini od jednog milijuna 651 tisuće i 918 kilograma te je izdano upravno rješenje za povrat robe. Skladištar jer izvršio povrat 1 milijuna kilograma pšenice dok je za 651 tisuću 918 kilograma izdano terećenje. Navedeno terećenje sada dužnik je podmirio. To je brat bratu nekih ako je 1 kilogram pšenice 1 kuna znači 650 tisuća kuna. I sad mi recite da li se u ovoj zemlji isplati biti predsjednik države, predsjednik Sabora, predsjednik Vlade ili recimo skladištar u robnim zalihama. Mislim da su oni daleko u boljoj poziciji od ljudi koji sjede u tim institucijama ili u ovome parlamentu. 2006. ovdje na strani 120. se kaže da tijekom 2006. Ravnateljstvo za robne zalihe pokrenulo je ukupno sedamnaest pravnih postupaka u cilju naplate potraživanja i namirenja roba koje su utvrđene kao manjak. Pokrenuto je sedam tužbi odnosno prijedloga za ovrhu u iznosu od 11 milijuna 257 tisuća kuna, izvršena je prijava potraživanja u stečajnu masu za 3 tvrtke u iznosu od 7 milijuna i 19 tisuća kuna, putem državnog odvjetništva pokrenute su četiri kaznene prijave zbog neovlaštenog postupanja robom Državnih robnih zaliha te zbog izdavanja mjenica i čekova bez pokrića također su donijeta u upravnom postupku tri upravna rješenje. I onda imamo znači ovu tablicu ukupno pokrenuti postupci sedamnaest za 18 milijuna 277 tisuća kuna u 2006. godini. Što reći? Izgleda da je biti na čelu robnih zaliha, to je kao dobitak na lotu, to je jedan od "najunosnijih poslova" u ovoj državi. Vrijednost na primjer roba sa kojom se raspolagalo 2005. bila je 651 milijun kuna, 2006. 523 milijuna kuna. Tu se vidimo trguje, tu se kupuje, tu je jedan biznis razrađen ja mislim gotovo do savršenstva. Kako izgleda struktura robnih zaliha tu doista naši dečki su se bacili i u naftnu industriju mazut 15% i u mesnu industriju i pšenicu, kukuruz i mlazno gorivo i eurodiesel i šećer, i mlijeko itd. mesne riblje i ostale konzerve, i tu doista ima svašta. Znači, dijapozon u kojem se kreće kako bih rekao taj biznis je izuzetno širok, mogućnost zlouporaba izuzetno velik i znači predlažem lijepo imovinske kartice i za te osobe u Državnim zalihama kao i kod šofera koji dobe povjerenje da voze naše ministre. Svi prstom jasno pokazuju na Sabor ali kao što znamo moć nije ovdje već kod onih koji kontroliraju gospodarske tokove. Sve u svemu korisno ali jedno razočaravajuće izvješće. Bojim se da vjerojatno ako se reda ne počne uvoditi već sada neće biti bolje ni u buduće. Utoliko ne znam dok ne dobijemo imena tih osoba koja su i tome slično mislim da ovo izvješće trebalo bi samo prihvatiti na znanje i ništa više od toga.
Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Štengl.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Netočna je tvrdnja uvaženog kolege Kajina o poljoprivrednoj politici monokulture, u ovom slučaju pšenice. Upravo ovo ministarstvo stavlja težište na više poljoprivrednih kultura poglavito visoko dohodovnih. Koliko to izlazi na plodno tlo drugo je pitanje. Hvala.
Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Markovinović.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Pa evo, ima čitav niz netočnih navoda ali to smo već navikli kod kolege Kajina. Inače ja ne bi došao na red ovdje za govornicu uopće. Jedan od njih je ovo da se pšenica kupuje za skupe novce a prodaje za bagatelu to nije istina, to stvarno nije istina. … [[Upadica se ne čuje.]] Ma daj, molim te. Točno je, transparentna je prodaja. Gdje je razlika? Razlika je u poticajima, razlika je u ovome u odnosu koliko proizvođač dobije a pošto se proda. To je jedno. Drugo, drugi navod proizlazi iz njegove tvrdnje odnosno zahtjeva da se počinje red uvoditi sada ili nikada. Činjenica je da se red uvodi, da se uveo red zadnjih nekoliko godina, da je stanje u robnim zalihama izuzetno transparentno, da nema nikakvih više ni pronevjera ni ničeg drugog, sve je riječ o nekoliko sitnica koje se kontroliraju i ta insinuacija stvarno ne stoji. Mislim da nije fer prije nego što je malo pogledao nalaz ovaj.
Zahvaljujem. Klub HSP-a uvaženi zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Klub HSP-a može uzeti samo ovo izvješće k znanju zbog činjenice da je stanje u robnim zalihama takvo da u biti nema stanja u robnim zalihama i da još nemamo izgrađeni sustav upravljanja robnim zalihama. Ako znamo koja je svrha i funkcija robnih zaliha a to je znači osiguranje strateške robne zalihe se stvaraju u miru i osiguravaju za osnovne opskrbe u razno raznim situacijama kao što to i zakon nalaže bilo da je riječ za slučaj rata, neposredne ugroženosti i neovisnosti i jedinstvenosti države te za slučaj velikih prirodnih nepogoda i tehničko-tehnoloških i ekoloških katastrofa. Sve to govori o tome zbog čega se te zalihe strateških proizvoda stvaraju, a također jedna od svrhe robnih zaliha bi bila i reagiranje na tržište u situacijama koje mogu negdje drugdje biti izazvane elementarne i druge nepogode i to pa da ima odraza na stanje vezano za opskrbu hrvatskih građana sa tima osnovnim strateškim proizvodima a tu je glavna svrha robnih zaliha. Naime, ali to i ne čudi nas zbog činjenice kad znamo da u ovome trenutku još nemamo donesen plan obrane Republike Hrvatske. Imali smo 1991. Dan danas ga nemamo. Jer da imamo plan obrane onda bi točno bilo određeno i bilancama i svim ostalima te zalihe, robne zalihe za 90 dana. Sve države koje imaju strateške robne zalihe to imaju za 90 dana. Vidite to je Hrvatska imala 1991. i nafte i naftnih derivata i svih drugih proizvoda pšenice, brašna, ulja i sve ono što spada prema Zakonu o strateškim robnim zalihama i sad vi pogledajte situaciju sad koja je vrijednost robnih zaliha u ovome trenutku? To je znači stanje vrijednosti robnih zaliha 2006. u kunama je 400 milijuna kuna. I sad za koliko mi onda u slučaju ne daj Bože bilo kakvog ovoga stanja, znači neke teške elementarne nepogode, za čega mi imamo zalihe i u kolikom iznosu? Za 90 dana sigurno nemamo. Jer 5, 400 tisuća, 400 milijuna ovih kuna sigurno zalihe nemamo ni u nafti, naftnim derivatima. Bila je ona situacija da je unatoč činjenici da smo trebali imati zalihe za 90 dana tek smo negdje prošle godine donijeli zakon kako i na koji način doći do toga željenoga iznosa od zalihe nafte i naftnih derivata. A da ne govorimo o svim ovima proizvodima. Prema tome ne možemo biti zadovoljni sa stanjem u robnim zalihama jer očito da se ne vodi dovoljno računa o tome koja je svrha robnih zaliha i zašto one državi trebaju? Znači ne možemo biti zadovoljni s tom situacijom jer je vidljivo da stanje nije dobro. Stanje u robnim zalihama nije dobro. Vidjeli smo, ovo pozdravljam da se ajde taj broj makinacija da se pokušava svesti na neku bolju situaciju nego što je bilo ranije. Ali bi mene zanimalo šta je sa svim tima slučajevima od ranije kaznenih prijava i svega ostaloga? Jesu li ti postupci dovršeni? Da. Pa piše ali nismo zadovoljni sa takvim načinom rada. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, nismo zadovoljni s takvim načinom rada. Ja bih vas molio gospodine potpredsjedniče da kolege upozorite da ipak smo u Hrvatskom, Hrvatskom saboru.
Upozoravam vas kolege da osigurate mir uvaženom zastupniku Kovačeviću koji govori u ime HSP-a. Ukoliko ne dođe do mira bit će opomena.
Ali gledajte isto sad, znači funkcija robnih zaliha je imati sve ono što treba Hrvatskoj za 90 dana. Mi to u ovom trenutku nemamo. I sad se sigurno ne možemo zadovoljiti takvom činjenicom. E sad da ne govorimo o ovima razno raznim špekulacijama koje su se javljale i sa pšenicom i sa svima ostalima je li, tko ima dobre informacije, znači tko ima dobre veze s robnim zalihama može doći u situaciju da recimo dok je cijena pšenice na tržištu velika nedostaje. On uzima iz robnih zaliha po nikakvoj cijeni. Proda. I nakon toga kad dođe iduće godine žetva nova, kad cijena padne onda on robnim zalihama vraća. Evo to je jedan od načina manipulacija kako i na koji način se može manipulirati. Da ne govorimo o drugim proizvodima koje kao takvi moraju biti u robnim zalihama. I sad kakav mi imamo upravljački model. Nemamo nikakav upravljački model robnim zalihama. Još bi mi samo, ne bi me čudilo da u udruženju stoji da su miševi recimo pojeli pšenicu. Samo bi taj dio još trebao u ovome dijelu pa da se stvarno … [[Govornik se ne razumije.]] kako i na koji način se upravlja robnim zalihama u Hrvatskoj. Ali ono što je bitna situacija je ovdje recimo. Kolika je bila vrijednost robe u robnim zalihama 2005.? Znači bila je 530 milijuna kuna, a 2006. je smanjena na 400 milijuna kuna. A koja je funkcija robnih zaliha? Dio je kad imaš određene proizvode pa kad treba reagirati na tržištu ili dio normalno moraš zanavljati robne zalihe, voditi računa kad kom proizvodu istječe rok uporabe i svega ostalog. I, ali ovo je neodgovorno ponašanje. Ako je bila 530 milijuna sad smo došli 2006. na 400 milijuna kuna. Takva je bila situacija i 2000. godine s tim znači da je u 2001. došlo do naglog pada na 273 milijuna kuna vrijednost roba. I najgora je bila 2003. 231 milijun kuna. Znači vrijednost robnih zaliha, ovdje ne računam ove vrijednost vlastitih skladišta. Znači to je jedini normalan način kako i na koji način održavati zalihe, održavati kvalitetne zalihe i voditi brige o stanju na tržištu i svim ostalim situacijama. I očito da tu nismo puno napravili. Očito da tu nismo puno napravili i zbog toga Klub Hrvatske stranke prava uzima ovo izvješće k znanju i također bi volili vidjeti prijedlog mjera kako i na koji način stanje u robnim zalihama učiniti onakvim kakvi treba biti stvarno i prema zakonu a kažem i u ovima svim situacijama kad robne zalihe kao takve su instrument reagiranja i omogućavanja osnovne opskrbe hrvatskih građana. Jer ako se ovakva situacija s robnim zalihama nastavi vidite da ćemo imati puno razno raznih situacija. Recimo koliko mi u ovome trenutku uopće imamo recimo šatora? Sjetimo se one situacije mislim da je bio potres u Iranu pa je Vlada naložila da se iz robnih zaliha određena sredstva, znači šatori, onda je bilo deke i svega ostalog da se daju. I na kraju kad su, kad je Vlada dala taj nalog robnim zalihama onda se utvrdilo da toga uopće nema tamo. A po popisu je trebalo biti i šatora i deka i svega onoga što je Vlada ili vreća za spavanje i svega onoga što je Vlada kao takva računala da ima u robnim zalihama. Kad je nalog proslijedila ravnateljstvu vidjelo se da nema stanja u robnim zalihama. I stvarno bi bilo dobro jednu stvarno neovisnu, neovisnu ekipu koju bi imenovao Sabor odrediti i utvrditi stvarno činjenično stanje u robnim zalihama. To bi, vjerujem da bi bilo još poražavajući rezultati od ovoga što je ovdje sadržano. Hvala.
Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Markovinović.
Evo meni je drago da se evo bratska stranka počela baviti ne samo drogom nego i pšenicom jel'? Dakle otišli smo korak dalje. I … … [[Upadica se ne razumije.]] Šta je sad? Odmah prekidam. No međutim kolega tvrdi, veli: "Uzimaju pšenicu kad je skupa, a vraćaju kad je jeftina" ne shvaćajući pri tom da postoji poslovnik, postoji pravilnik po kojem se rečenica daje na zanavljanje. Ako nekome daš 100 tona mora vratiti 100 tona nazad pšenice, nove pšenice jer to je način na koji se pšenica obnavlja tamo. Prema tom isključimo makinacije, sve crno gledate, ja ne znam šta je s vama.
U ispravak netočnog navoda ova vaša opaska s čim će se baviti HSP nije umjerena. Povreda poslovnika.
Upravo gospodine predsjedniče radi ovoga kolega si stvarno svašta dopušta da se HSP bavi drogom.
Evo ja sam, …
… [[Govornik se ne razumije.]] ja tražim da mu se izriče opomena. Umjesto da se on pobrine da se policija i nadležna tijela bave narkomafijom on tu izaziva.
U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice, uvaženi zastupnik Tomislav Tomić.
Evo poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama za razdoblje od 2000. do 2006. godine, sa pojedinačnim godišnjim izvješćima i financijskim pokazateljima. Izvješće je kvalitetno, cjelovito te se iz njega može stvarno razlučiti stanje po godinama, ali isto tako i s financijskih pokazatelja, pokazatelja pokrenutih pravnih radnji, strukture robnih zaliha po godinama, te vrijednosnih struktura jasan je način upravljanja robnim zalihama kroz promatrano razdoblje. Robni zalihe izuzetan su bitan čimbenik svake zemlje i njihova isključiva uloga je u osiguranju opskrbe stanovništva u slučaju ratnog stanja, velikih prirodnih nepogoda, ekoloških katastrofa te za slanje humanitarne pomoći drugim zemljama. Inače, za gospodina Peru Kovačevića robne zalihe osiguravaju se za rok od 30 dana, za zbrinjavanje 50 tisuća stanovnika. Robne zalihe odigrale su velike ulogu za vrijeme Domovinskog rata, ali isto tako i poslije rata jer su se putem robnih zaliha opskrbljivala ratom ugrožena područja, pokretale proizvodnje kako u poljoprivredi tako i u industriji, permanentno su se slale humanitarne pomoći u tuzemstvu i inozemstvu, bile su subjekt rješavanja poremećaja na tržištu, a pogotovo na tržištu pšenice. Izvješća koja nam je dostavila Vlada Republike Hrvatske obuhvaćaju skoro dva mandata razdoblja prošle i ove Vlade te zorno prikazuje i odnos vlada prema robnim zalihama, a samim tim uvjetovano je stanje u upravljanje s robnim zalihama. Robne zalihe su do 2004. godine do dolaska ove Vlade bile neprekidan izvor afera, lošeg odnosa prema imovini Republike Hrvatske, pretvorile su se u posudionu loših gospodarstvenih, Državno odvjetništvo i pravosuđe zatrpavani su brojnim predmetima i ostavljale su crnu mrlju svima koji su poslovali sa državnim robnim zalihama. Izvješće zorno pokazuje da se administracija od 2000. do 2004. godine nije snašla u rješavanju tih problema. Dapače, krenula je u totalno pogrešnom smjernu, počev od pokretanja stečajnih postupaka, tužbi, kaznenih i prekršajnih postupaka koji je u 4 godine bilo 458 od čega 132 stečaja međutim bez vidljivih rezultata. A u isto vrijeme zanemarena je bit i uloga robnih zaliha te vršenje radnje intervencije na tržištu apsolutno nestručno i nesposobno. Tu prvenstveno mislim na model otkupa pšenice iz 2000. godine, prodaju pšenice rodova '98., '99. i 2000. Prodano je 289 tisuća tona pšenice po 0,56 kuna te za iste novce otkupljeno 179 tisuća tona. Direktan je gubitak od cca. 110 milijuna kuna. A sa indirektnim troškovima daleko veća suma novca je u gubitku. U istom periodu vrijednost robnih zaliha smanjila sa 916 milijuna kuna na 350 milijuna, dok su potraživanja porasla sa 886 milijuna na milijardu i 279 milijuna. Veliki broj djelatnika, stalne promjene ravnatelja u ta 4 godine čak 6 ravnatelja, sukobi Ministarstva poljoprivreda i Ministarstva gospodarstva, poslovi nepotrebno birokratizirani, nestručno planiran i obavljeni, možda i svjesno, komocija sa upravljanjem državnom imovinom, loš odnos prema skladištarima, neprekidno je akumulirao probleme i naravno da rezultat ne može biti drugačiji nego poražavajući. Unatoč svim tim problemima prošla Vlada niti jedanput nije razmatra Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama, nije razmatrala godišnje obračune, a niti pokušala donijeti bilancu robnih zaliha. Prodaja pšenice i po 0,36 kuna, ječma po 0,50 kuna, brašna po 0,90 kuna, zamjena lož ulja srednjog do 1% sumpora sa lož uljem srednjim preko 1% sumpora kojeg danas ne možemo upotrijebiti, obnavljanje pšenice zovemo ih "11 veličanstvenih" gdje je bilo i ugovora uzmi dvije kile vrati jednu, a osam ih nije niti vratilo pšenicom nažalost nisu bili dovoljni razlozi za ozbiljnu uzbunu i pokretanje ozbiljnog posla sa državnim robnim zalihama. Apsolutno svjesni svih problema ova Vlada imala je jasan cilj napraviti reda i staviti robne zalihe u funkciju određenu joj zakonom. Promijenili su nam se čelni ljudi jer nemoguće je da sustav ne funkcionira a mijenjaju se samo ravnatelji. Smanjen je broj djelatnika radi funkcionalnosti uprave, 2000. godine 40 djelatnika, 2004. godine 18. Donešena je bilanca robnih zalih sa dinamikom popune, rad robnih zaliha isključivo po odlukama i zaključcima Vlade Republike Hrvatske i korektan odnos prema skladištarima, odgovoran odnose prema vlastitoj imovini. Jer robne zalihe čine svi skupa i skladištari i djelatnici i oni koji upravljaju sa vlastitim skladištima robnih zaliha. Rezultat takvog stava je do danas dao rezultate. Uprava je sposobna izvršiti sve zadaće koje se pred nju stavu, od intervencije na tržištu, interventni otkupi, ovdje moram navesti primjer otkupa junadi i otkupa pšenice koji su obavljeni sa malo ljudi i u roku od 15 dana isplaćeni su svi potrošači. U tim poslovima ne fali niti gram pšenice niti jedna kuna. Naravno, veliku ulogu u svemu imalo je i Ministarstvo financija i Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva i svi zajedno zaista kao što je to jučer i premijer naglasio nema problema kojeg ne možemo riješiti. U periodu od 2004. do 2006. godine provodene su 63 odluke Vlade Republike Hrvatske. Potraživanja su znatno smanjena, sa milijardu 279 milijuna na cca. 380 milijuna uputnih odnosno potraživanja za koje je upitna naplata. Ostala potraživanja pretvorena su u kvalitetna potraživanja, vlasnički udjeli, dionice i imovine ili je naplaćeno. Potraživanja dugoročna od kupaca smanjena su sa 439 milijuna na 84 milijuna. Problematični skladištari u promatranom razdoblju, ovdje želim jasno naglasiti Slavoniju, Županju i PIK Vrbovac gdje su bili najveći problemi od onih 146 milijuna 2000. godine i Slavonija Nova je, Slavonija, Župana je riješena, Nova tvrtka Slavonija, Nova je u stopostotnom vlasništvu Republike Hrvatske, a PIK Vrbovac je isto tako riješen. Oni problematični skladištari više ne mogu niti smiju biti skladištari robnih zaliha sa takovim upravama. Ugovoreni poslovi osigurani su isključivo garancijom kvalitetnih banaka, obaveze robnim zalihama prema skladištarima podmiruju se u valuti maltene ni jedan račun od skladištara, ni jedan njihov trošak nije kasnio ni dana. Odrađuju se humanitarne pomoći, pomaže se i privredi. Smanjen je broj skladištara, ali je zadovoljen teritorijalni raspored zaliha, smanjeni su troškovi, povećani prihodi i za svaku godinu su izrađena godišnja izvješća i usvojena od Vlade Republike Hrvatske. Što je najbitnije za period ove Vlade nema niti jedne afere u robnim zalihama, nema korupcije, robne zalihe sposobne su izvršiti sve zadaće koje u skladu sa zakonom pred njih stavi Vlada Republike Hrvatske. Stanje popunjenosti robnih zaliha sigurno su u pravu oni koji su nezadovoljni, međutim plan u bilanci popune do konca 2008. godine, a isto tako iz izvješća procjena da će prehrambeni proizvodi koncem 2007. godine biti popunjeni sa 76%, da će oprema za zbrinjavanje i opskrbu i smještaj stanovništva biti sa 46% i popunjenost vozilima, agregatima 65% jednostavno daje nam nadu da ćemo sukladno bilanci popunu dovršiti do zadanog planiranog roka. Stanje robnih zaliha je objektivno, ali upravljanje robnim zalihama od 2004. godine zaista je i promijenjeno i primjereno poglavito zbog uloge državnih robnih zaliha. I na kraju klub Hrvatske demokratske zajednice podržava predmetno izvješće i očekuje nastavak dobrog rada uprave, jer ova uprava je imala zaista snage staviti u funkciju robne zalihe koje joj pripadaju, odagnati sve afere i lopovluke koji su se prije dešavali, vratiti dostojanstvo skladištarima, kratko rečeno uprava može i zna obavljati svoj posao. Tako i nastavite. Hvala na pozornosti.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Pecek.
Hvala lijepo. Ispravljam navod kako je točno da uprava može i zna obavljati posao u robnim zalihama jer to umjesto uprave rade neki drugi kojima je to dato, radi to uvozni lobi koji fenomenalno regulira to tržište. Uveze svinjetinu, a onda nakon toga se ide otkupljivati svinjsko meso na način da 3 kune dobiju otkupljivači, a 6 kuna da dobije seljak. Te pojave su česte i umjesto uprave, umjesto robnih zaliha to tržište uspješno reguliraju uvoznici tako da ćemo ove godine imati oko 2 milijarde dolara uvoza hrane u Hrvatsku.
Da, ne vidim gdje je tu ispravak netočnog navoda, jer uvaženi zastupnik nije o tome govorio što ste vi sad ispravili. Ali dobro. Evo uvaženi zastupnici, nekoliko obavijesti prije nego što krenemo dalje u raspravu oko ove točke dnevnog reda. Nakon konzultacije sa glavnim pregovaračem Republikom Hrvatske gospodinom Drobnjakom i nakon njegovog zahtjeva za dodatnim konzultacijama sa Europskom Komisijom preskočili bi danas raspravu od 6. točke dnevnog reda. To je dakle Zakon o strancima, Zakon o autorskom pravu, o oznakama izvornosti proizvoda, topografija poluvodičkih proizvoda, o patentu, o industrijskom dizajnu i o žigu i Konačni prijedlog o azilu, Zakona o azilu. To je 13. točka dnevnog reda. Dakle, nakon završetka ove točke dnevnog reda išli bi na Prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije i onda bi nakon toga prešli na 14. točku dnevnog reda Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi, s Konačnim prijedlogom zakona, dakle zbog zahtjeva glavnog pregovarača za dodatnim konzultacijama. Evo hvala vam lijepo. U ime kluba HNS-a riječ ima uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ma prvo pitanje na koje sam čekao da će državni tajnik, nema ga, odgovoriti je zašto je ovo izvješće pred Hrvatskim saborom tek sada? Ako ste primijetili na naslovnici da se radi o izvješću od 2000. do 2006. godine. Zato što do '99. kada je Parlament zadnje izvješće raspravljao do današnjeg dana ni jedanput Vlade Republike Hrvatske nisu poštivale zakon i dostavljala Parlamentu izvješća. … [[Upadica se ne čuje.]] Vlade. … [[Upadica se ne čuje.]] Mongolska. Jedna je bila mongolska valjda. 8. ožujka ove godine podnio sam pisani zahtjev predsjedniku Sabora da od Vlade zatraži da se poštuje zakon i dostavi izvješće u Sabor i tek sada o njemu raspravljamo. No bolje sada no nikad. Ali sama činjenica da od 2000. izvještaja nije bilo, a da i Parlament nije ni tražio taj izvještaj govori dovoljno samo za sebe. Sadašnjem. … [[Upadica se ne čuje.]] Rekao sam od 2000. kolegice. Rekao sam od 2000. pa ako to ne razumijete što znači, ja ću vam to kasnije nacrtati. Sadašnjem ravnateljstvu robnih zaliha neću uputiti ni jednu kritiku, ali ću se baviti onim problemom koji iz izvještaja vidljivo i koje do sad nije ni bilo načeto ni spominjano, samo jednu dilemu, dvije da otklonim. Pojam skladištar u ovom izvješću nije zaposlenih ili službenik koji radi u državnoj službi, nego poduzeće koje čuva robne zalihe, pa kolega Kajin je zatražio da i ta poduzeća podnašaju imovinske kartice kad bi doslovno shvatio njegovu primjedbu koju je podnio. I drugo, bilo je rečeno da je stanje o robnim zalihama objektivno. Kakvo je to stanje da je stanje o robnim zalihama objektivno? To još stvarno nisam čuo. Ali dobro. Prema našem zakonu postoje dva najvažnija dokumenta kada su u pitanju državne robne zalihe. To je bilanca na temelju koje se radi godišnji program zanavljanja nabave i obnove, kako god hoćete, robnih zaliha. Članak 9. govori o bilanci, a članak 10. zakona govori o godišnjem planu kakvo je stanje stvari i u pogledu bilance svih ovih godina i dan danas i godišnjim planovima. Prema bilanci koja je na snazi strateške robne zalihe trebale bi biti u vrijednosti od milijardu i 104 milijuna kuna. Tu bilancu donijela je Vlada Republike Hrvatske, milijardu i 104 milijuna. 2003. stanje roba u vrijednosti je bilo 231 milijun, 2004. 649 milijuna, 2005. 530 milijuna, a prošle godine 400 milijuna. 400 milijuna u odnosu na milijardu i 100 je tridesetak posto. Stanje je objektivno od 30%. Ako je samo sa 30%, popunjene su robne rezerve, što nije krivo ravnateljstvo, a to je dokaz godišnji plan, kako možemo biti zadovoljni? Jedno je upravljanjem onoga čega ima. Jedno je koliko će miševi pojest brašna, pšenice, šećera i papra. A drugo je, koliko zaliha postoji. Za 2007. prema Godišnjem planu nabave trebalo je kupiti robe u vrijednosti 201 milijun. U prošloj godini trebalo je kupiti robe u vrijednosti ili čuvati novca, 208 milijuna. U 2005. trebalo je nabaviti u vrijednosti od 189 milijuna. Recite mi, jel' se sjećate koliko smo novaca u proračunu za ovu godinu osigurali za nabavu robnih zaliha? Nula kuna. A prošle godine, koliko smo u proračun unijeli za nabavu robnih zaliha? Nula kuna. A pretprošle? 0,0 kuna. Tko je kriv za stanje u robnim zalihama? Hrvatski sabor odnosno oni koji su glasali za proračun sa 0,0 kuna. Koliko će se robe ove godine kupiti? Do tridesetak milijuna iz vlastitih prihoda. Da li je 23 ili 28 evo, ubijte me, u ovom trenutku ne znam. Ali nije više od 30. A bilo je planirano 201 milijun. Dakle, 17% planiranog. Prošle godine koliko je nabavljeno? Zero. Pretprošle koliko je nabavljeno? Nula. Nula, nula. Tko je tome kriv? Hebrang veli oporba. Buduća oporba, jel'. U pravu ste. Dakle, o čemu raspravljamo? Nismo ispunili osnovnu svoju obvezu prema robnim zalihama, da osiguramo novac kojim će kupovati robu, nismo osigurali novac koji će biti u pričuvi odnosno na posebnom računu kako bi se interveniralo ako ne daj Bože dođe do takovih potreba. I ravnateljstvo je dalo izvješća i o ovoj sitnici koju ima. I točno je da je za razliku od 17, 12, 15 godina ranije stanje vođenja rezervama, rukovođenjem sustavom i upravljanje tom imovinom no što je bilo ranije. To je točno. Međutim, da li mi kao Parlament moramo s posebnom pažnjom promotriti i sljedeću činjenicu, da na kraju svake poslovne godine robne zalihe imaju potraživanja od oko milijardu do milijardu i 100 kuna. 800 je bila najniže, milijardu 180 ako se ne varam najveće potraživanje od čega su kratkoročna negdje oko 700 do 800, a dugoročna uvijek između 300 i 400. Što je u strukturi tih potraživanja? Obaveze nastale mnogo, mnogo prije. Mnogo, mnogo prije godina i šeste, i sedme, i pete, i četvrte, i treće, i druge, i prve i 2000. I sada na kraju 2006. kolege i kolegice zastupnici, ta potraživanja su milijardu i 40 milijuna, od kojih su kratkoročne 973 milijuna i dugoročne 84 milijuna. Ali to samo po sebi ne bi bilo ništa da ne postoji još jedan podatak. Da svake poslovne godine robne rezerve moraju isknjižiti između 120 do 200 milijuna kuna svojih potraživanja zbog toga što su dužnici otišli u stečaj, zbog toga što je sudskom presudom pobijeno potraživanje robnih rezervi ili je Vlada svojom odlukom intervenirala i iz robnih rezervi nahranila neke tvrtke u Republici Hrvatskoj na teret robnih rezervi. Pa tako primjerice 2004. su te stavke bile recimo 8,5 milijuna "ODET", 12 milijuna kuna "INPOTET", milijuna kuna "PIL", 270 tisuća "KARABIJA". To su tvrtke koje su, nazivi tvrtki koje su dugovale robnim rezervama i otišle u stečaj. Može li mi netko normalno objasniti kakve su to tvrtke koje su poslovale s državom uzele robe za 12 i pol milijuna kuna i iza toga otišle u stečaj? Isknjižili smo potraživanje jer je stečajni postupak završen. "Matema", "Kostela", "Baza", "Barila", "Cestarić", "Price", ove tvrtke koje sam vam pročitao u masi od 197 milijuna isknjiženja 2004. godine sudjelovale su sa 80%. Vlasnici tih tvrtki su državljani Republike Hrvatske, živi i zdravi usred Zagreba. Kada i koju robu su kupili od robnih rezervi? Ili što se desilo da su ostali dužni? Nikad platili niti jedne kune i mi smo isknjižili. Znate što znači isknjižiti 200 milijuna kuna? Papala maca. Tih 200 milijuna u odnosu na ukupna potraživanja krajem godine je bilo 20%. 2005. isknjižili smo 118 milijuna potraživanja. Kome? "Konipin", "Neda", "Mira", "Tutifruti", "Kočuša", "Pazinka", "Velebit", "Poskok". Pitam, kad su ti dužničko vjerovnički odnosi nastali? Odgovor je, davno. Zašto? Nitko se više ne sjeća. Isknjižili smo dakle 2005. 118 milijuna kuna državnog novca. Na kraju te poslovne godine potraživanje robnih rezervi iznosile su negdje oko 800 milijuna kuna. 2005. na kraju poslovne godine potraživanja su bila ako se ne varam 884 milijuna, a 2006. milijardu 40. Vidite, ta veličina je uvijek slična. Da bi 2006. isknjižili sljedećih 119 milijuna kuna i opet smo isknjižavali "BDS", "Klas", "Kokoš", "Kokot", "Siltom", "Klasje", "Sirana", "Dinarka", "Veterinarija", "Koka" Varaždin 20 milijuna pomoći dobiva iz robnih rezervi, čistih 20. Isknjižili smo i 8 milijuna potraživanja robnih rezervi iz državnog proračuna. Državni proračun je dugovao robne … [[Govornik se ne razumije.]] i to smo isknjižili. I ako svake godine 20% od iznosa potraživanja na kraju poslovne godine isknjižujemo to znači da ćemo još slijedećih četiri, pet godina isknjižavati između 120 i 200 milijuna kuna. Pravna služba i to je dobro pokušala je napraviti maksimum u zaštiti potraživanja sa novim poslovnim partnerima i maksimumom napora da se osigura naplata ali to tek sada. Za sva ova dugovanja ili potraživanja koje robne rezerve u ovom trenutku imaju ovih milijardu otprilike koliko su sigurnost naplate je 1%. Sve presude najčešće donašaju se na štetu robnih rezervi. Svi su bili bolje osigurani ili su naprosto nestali. Sjećam se jednog primjera da je kao zalog hipoteku dao i fotografiju kuće koju je dao pod hipoteku. Dao je fotografiju kuće koju je dao pod hipoteku i kad se došlo na ovršni postupak onda se ustanovilo da je to fotografija tuđe kuće. U ove četiri godine kolegice i kolege isknjižili smo 800 milijuna. Za ovu godinu će otprilike 120 milijuna, brat bratu milijardu. Što mislite na to da milijarda kuna iz nekog drugog resora negdje drugdje nestane, kako bi se to zvalo bez obzira tko je na vlasti i o kome bi se radilo? Nestanak. Ali mislim da bi KZ došao tad na scenu. Ovdje nema KZ-a nažalost. To je stanje robnih zaliha. To je istina o robnim zalihama. I još je kratko vrijeme. Imat ćemo ponovno proračun. Što dalje? Da li robne zalihe i dalje trebaju imati naftu i naftne derivate nakon novih zakona i propisa? Ili je netko drugi zadužen za čuvanje nafte 90 dana? Da li robne zalihe trebaju držati hranu u svojim skladištima ili je već situacija takova da je dovoljna proizvodnja i trgovačka mreža jaka da se intervenira iz njihovih skladišta i smanjimo troškove čuvanja hrane. Nekad je to možda bilo nužno. Ne. Robne zalihe trebaju novu strategiju i moramo odlučiti što ubuduće ćemo imati u robnim zalihama. Nekad je bila jedna stvar, danas drugačija. Uštede su moguće nevjerojatne. Nevjerojatno puno novaca možemo uštedjeti državi ako novu strategiju utvrdimo. I nadam se da nisam u pravu, ja bih volio da nisam u pravu i da će za ovu godinu 200 milijuna što bi potpredsjednik rekao nestati. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Markovinović.
Zahvaljujem. Pa ima mislim ovdje jako puno netočnosti, puno insinuacija, puno pričanja, puno maštanja o tome što bi bilo kad bi bilo i tko je šta napravio. Meni je žao što evo gospodin to nije malo konkretnije. Ali na pitanje tko je kriv što nisu dodijeljena neka sredstva za nabavku u robnim zalihama definitivno nije kriva vlast nego oporba jer među 300 amandmana nijedan se nije odnosio na robne zalihe.
Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Tomić.
Evo, poštovani gospodine potpredsjedniče, želim ispraviti jednu tvrdnju kolege Lesara kad kaže od ovih milijardu i 40 milijuna kuna da ne naplativost je 1%. Ja sam i u svom izlaganju ispred svoga kluba rekao da su upitna naplativa sredstva negdje oko 380 milijuna kuna. Recimo, od kupaca potraživanja su 244 milijuna, od toga je 120 milijuna vrijednost NA-MA-e. Ja smatram da se "NA-MA" sigurno da li danas da li sutra može kvalitetno naplatiti. Isto tako, 240 milijuna kuna u potraživanja robnim zalihama je došlo kad se čistila INA. INA je imala potraživanja od Petrokemije pa kad se prodavalo prema MOL-u to se prebacilo na robne zalihe i evo mislim da lanjske godine ta potraživanja 240 milijuna otišla su u vlasničke udjele Petrokemiji. Isto tako, dionice i udjeli u glavnici od 90 milijuna i ovih 197 milijuna odnosno maltene 200 milijuna kuna to su sredstva uplaćena u državni proračun od prodaje pšenice, međutim više Ravnateljstvo za robne zalihe nema računa i ide preko riznice i jednostavno to se vodi kao potraživanje. To su sredstva koja su sigurno naplativa.
Zahvaljujem. U ime kluba HSS-a uvaženi zastupnik Božidar Pankretić.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, dame i gospodo. Pa evo nekoliko rečenica rekao bih o ovom izvješću. Ali ja bih stvarno zamolio kada se raspravlja o robnim zalihama da se pokuša raspravljati kompetentno o njima jer mislim da rasprava o njima koja će se svesti od dnevno političke svrhe nikome neće ništa dobrog donijeti. Niti je svijet započeo 2000. niti je on započeo 2004. ili 2003. nego Hrvatska postoji od 90. godine. Ako raspravljamo o robnim zalihama onda ćemo raspravljati od samih početaka ali na jedan ja bih rekao korektan način. I ja bih se u najvećem dijelu složio sa raspravom gospodina Tomića da nije skrenuo u političke vode i onda je naglasio od 2003., 2004. do 2006. savršenstvo bez mane a sve ono ajmo malo. Ako hoćemo korektno diskutirati onda idemo korektno diskutirati a ja ću pokušati maksimalno u tom dijelu. Prvo ću reći osobno sam ušao u najveće sukobe 2000. godine sa kolegama iz Vlade a posebno sa ministrom gospodarstva. Jer morate znati vi koji malo bolje poznate zakon tko je nadležan za robne zalihe. Ministarstvo poljoprivrede nije imalo nikakvih nadležnosti nego je ono u sustavu nadležnosti Ministarstva gospodarstva. Nažalost, upravlja vrlo važnim poljoprivrednim proizvodima koji su izuzetno bitni za reguliranje tržišta. Da je bilo ja bih rekao vrlo objektivno da smo bili i mi iz Ministarstva poljoprivrede direktno zainteresirani. Na moju inicijativu su se dogodile prve kontrole u robnim zalihama koje su rezultirale sa vrlo jasnim stvarima. One su i ovdje evidentirane na stranici 9., a to je bila kontrola u svibnju i lipnju 2000. godine. A iznosila je stvaran minus od 146 milijuna kuna gdje je bio kriminal i lopovluk. Gdje su ljudi se služili nažalost, gdje su i napomenuto sa uzimanjem iz robnih zaliha kako je kome … [[Govornik se ne razumije.]] I nije problem i dobro je da je podnešeno tada 400 prijava kao što ste rekli u tom razdoblju. Da je definirano i podnešeno sve ono što je učinjeno. Jer mislim da se svi ovdje slažemo kriminal i lopovluk se mora riješiti. I nema nitko pravo kao što se događalo da to uzima. Mislim da smo tu započeli. Ono na čemu sam i rekao bih krucijalno inzistirao dogodilo se 11. srpnja 2002. godine kada je donesen zakon koji je napravio razdiobu između tržišnih i strateških robnih zaliha. Niti jedna država nakon 2000. godine u našem okruženju ne vodi zajedno i nije vodila strateške i tržne zalihe osim Hrvatske u tom dijelu do tog zakona. Tada smo mogli napraviti razdiobu i reći: Ono što je strateška zaliha nema pravo nitko dirati jer za što to služi? To služi kada je elementarna nepogoda, ne daj Bože rat. I tko uzme kilu pšenice, mesa bilo čega treba ići pred zid. Jer to je onda strateška zaliha i prema njoj se provodi na taj način određene stvari. Mislim da su te stvari definirane. I ja mogu reći i gospodinu Tomiću koji je … [[Govornik se ne razumije.]] od 2004. do 2006. ako dobro govorim robne zalihe. Stvari su se definirale. Ja bih rekao riješili smo se jednog većeg dijela kriminala i lopovluka ali budimo korektni. Nemojmo stvari svoditi na dnevno političke stvari. Puno toga je i to mukotrpno uvjeravam vas jer sam osobno radio na tome odrađeno u razdoblju od 2000. do 2004. Mislim da smo sada u jednoj situaciji gdje moramo i riješiti ove probleme objektivno u kojima su ovdje govoreni i koje su kolege govorile oko određenih stvari da se trebaju pratiti robne zalihe na pravi način. Da vidimo što je sa tim manjkovima koji se vuku. Oni stvaraju zabludu. Kad netko vidi da je milijarda kuna ili ne znam, 600 milijuna neke dubioze, mislim stvara zabludu. Ajmo to počistiti. Ostaviti vrlo jasno što znači strateška zaliha? Kako se njom upravlja? Bio bih sretan da su određene stvari koje su išle preko robnih zaliha nisu događale no međutim za intervencije nekad je nužnost. Zbog tog postoje na određeni način druge agencije koje se time moraju baviti. Nadam se da će se to dogoditi u Hrvatskoj i da ćemo izbjeći sve one situacije koje su se nam dogodile. Mislim da je ovo izvješće od 2000. do 2006. onakvo kakvo je realno u tom prikazanom stanju. Možemo ga primiti k znanju jer je definiralo određene stvari no međutim mora nam biti pouka za budućnost u dijelu u kojem sam napomenuo da stvarno dovedemo robne zalihe u punu funkciju u onom strateškom dijelu koje trebaju značiti u svakoj državi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sukladno članku 207., stavak 2. Poslovnika isteklo je vrijeme za prijavu za pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Riječ ima uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Pa evo danas smo već puno toga čuli. Naime vidjeli smo da se jedan kvalitetan izvještaj može čitati na različite načine ovisno o stajalištu, ovisno o političkim opcijama i nažalost iako evo kolega Pankretić poziva da ne bude politike, ali nažalost politika uvijek ima. Naime ako govorimo o periodu od posljednjih nekoliko godina koje, evo koje ja znam stvarno ono prije mogu vidjeti iz izvještaja onda moramo govoriti o stvarno velikoj racionalizaciji u robnim zalihama ne samo broja zaposlenih. Evo čak i racionalizacija skladišta, dovođenje tih skladišta u nekakvo normalno stanje jer bilo je tu svega i svačega. Zatim velika je štednja. Ali i popunjavanje zaliha na jedan način koji možda je itekako, koji je zapravo itekako dobar. A to je kompenzacijom isto. Evo bilo je kvalitetnih kompenzacija gdje su, ne znam, nabavljene deke, neophodni materijal jer firma koja je dugovala nije mogla dati nešto drugo. Dakle i to je jedan od načina da se roba prikupi. Mislim da u ovu upravu treba imati i maksimalno povjerenje jer iz izvještaja se vidi da je zapravo sad postalo stvarno sve transparentno. Ako govorimo o isknjižavanju zbog stečaja a čuli smo danas dosta tog o iskažnjavanju, normalno je stečajevi traju dugo, onda treba se sjetiti i način na koji su zapravo na koje je pšenica i kukuruz, za koje su otuđivani. A to je da se svjesno išlo na formiranje faks firmi, drugim riječima firmi koje nemaju ni zaposlenih ni ničeg drugog i njima dodjeljivale velike količine i pšenice i kukuruza i onda jasno da vrlo brzo se pokazalo da je ta firma otišla u stečaj i da ne može vratiti. I nažalost toga je bilo još jako, jako dugo. Ali očito da nas čudi. Stvarno danas zalihe i nekad zalihe treba promatrati različito. U vrijeme nestašice, u vrijeme i rata kada je bilo teško doći do zaliha trebalo je paziti stvarno na zalihe. Trebalo je imati te zalihe. Danas imate desetke i desetke u Zagrebu, samo u Zagrebu robnih kuća gdje Vlada može intervenirati u trenutku. I nabaviti neophodne zalihe koje mogu zatrebati. Tako da više nema potrebe da budu ogromne količine, ne znam, mesnih doručaka, pašteta koje su prije uvaljivane vojsci. Bar se ja sjećam da smo svojevremeno jeli konzerve i stare 10 godina. Toga više nema i ne treba biti jer treba biti onaj minimum … … [[Upadica se ne razumije.]] Da, to je u prošlom tisućljeću, pardon. Tako da moramo uvijek imati na umu da sve ove firme koje imaju šatore, koje imaju sve ono najnužnije da možemo doći do velikih količina u trenutku. Na taj način je i štednja, ne mora se plaćati skladištarima puno. Ne moramo imati nabavu i konačno dobivamo nove proizvode kad zatrebaju. Ne bi se jedino složio sa kolegom Pankretićem, malo je predrastično da za svaki kilogram iz strateških zaliha treba nekog staviti pred zid jer mislim da bi što se bar robnih zaliha tiče od početka robnih zaliha pa do prije nekoliko godina smanjili poprilično broj stanovnika. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Nije u dvorani. Gubi pravo na raspravu. Uvaženi zastupnik Tomislav Tomić.
Evo hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Još moram par riječi reći koje zaista ne stane u ono vremena ispred kluba. Prije svega ja želim se ovdje zahvaliti u ovom periodu i skladištarima i onim ljudima koji drže naša skladišta, ali isto tako i ovih 18 ljudi koji rade u upravi, koji zaista i vrijedno i stručno rade taj posao. Jednostavno što kaže gospodin Pankretić da ne treba ovu temu stavljati u dnevno političke svrhe, jednostavno na temelju ovog izvješća i kao što je gospodin Lesar rekao zadnje izvješće smo imali '99. Pa od 2000. do 2006. ili do danas jednostavno je u tim izvješćima nemoguće ne raspodijeliti taj dio jer tamo 2004. godine, nakon 2003. godine došao sam osobno tamo i na neki način sve te probleme i doživio i sa njima živio. Pod ono objektivno stanje u robnim rezervama je onako kako ovo izvješće kaže, znači toliko robe, toliko vrijednost, 400 milijuna, i mislim da je stanje onakvo kakvo je, a sigurno je da vjerujemo da će situacija biti puno, puno bolja. Što se tiče ovih naših skladištara. Ti skladištari mora se napomenuti da se vuku još '93. godine. I ono što sam rekao i u doba ratnog stanja i isto tako poslije rata od '93. do '97. preko robnih zaliha država je reagirala na sjetve, pomagala pojedina područja. Nakon rata more toga je otišlo u Podunavlje i u svakom slučaju djelatnici Ravnateljstva za robne zalihe jednostavno robu ne mogu dati, a da ju ne knjiže i da to ne stavljaju u potraživanje. Moram se osvrnuti na ovaj period od 2004. godine. Rekao sam da je ova Vlada, odnosno Ravnateljstvo za robne zalihe provelo 63 odluke Vlade. Malte ne na svakoj drugoj sjednici imamo neku temu iz robnih zaliha. I zaista taj kurs je nastavljen. Jednostavno ne možemo ništa raditi jer smo i po zakonu direktno pod Vladom, a organizacijski smo u Ministarstvu gospodarstva. Sigurno da moram pohvaliti interventni otkup junadi. Mi smo riješili tržište 2004. godine pokupšivi 2 tisuće 500 junadi težine preko 650 kilograma. To smo mesu sklonili sa tržišta i na taj način jednostavno i definirali i potvrdili što interventni otkup znači maknuti robu sa tržišta kako cijene ne bi divljale. I mi smo to napravili sa 4 čovjeka uz minimalnu pomoć Ureda državne uprave u županijama koje su imale zadaću samo da nam osiguraju mjesto utovara. Sve ostalo obavljali su djelatnici Ravnateljstva vrlo jednostavno sa što manje papira. Isto tako otkup pšenice. 2000. godine 40 djelatnika je dan i noć, subote i nedjelje radilo, otkupljivalo je nekih 170 ili 200 tisuća tona pšenice, popisivali knjižice, popisivali ljude. To je jedan ogroman posao. Mi smo otkupili 320 tisuća tona pšenice sa skladištarima 145 skladištara. To su gospodo moja radila 3 čovjeka. Čovjek koji je kontrolirao papire, Marija koja je to sve pravila virmane i Ljila koja je to sve stavljala u tablicu. Jednostavno je taj proces, i zato sam rekao, robne zalihe nije 18 ljudi u ravnatelj, robne zalihe su zaista ovi ljudi na terenu. I u pripremi tog otkupa i kroz cijeli otkup mi smo garantirali i ministar poljoprivrede i Ravnateljstvo za robne zalihe da neće faliti ni jedna kila jer jednostavno kila ne smije faliti, kila može faliti ako ima igara izvana i unutra. Jednostavno promijenili smo ljudi i ovi ljudi koji danas rade zaista su taj posao izvanredno dobro odradili. I smjestili tu pšenicu u 40 silosa. Nakon toga prelokacija 120 tisuća tona. To je 4 tisuće 800 tura ili 4 tisuća 800 kamiona koje se mora napraviti u mjesec dana, jer nam slijedi berba i žetva soje, suncokreta, berba kukuruza. I jednostavno sa svim tim prevoznicima mi smo to odradili da apsolutno ne fali niti jedan kilogram, niti jedna lipa. Čak štoviše pojedinim prevoznicima je iscurila pšenica iz kamiona, međutim terećeni su i oni su to podnijeli. I zaista evo i ovom prilikom svi ti ljudi koji sudjeluju u ovoj filozofiji, znači u poslu Državnih robnih zaliha onakve kakve trebaju biti zaista ih treba i pozdraviti i čestitati. Kad samo spomenuo nepotrebno birokratiziranje za prodaju pšenice državi trebalo je 5 papira, vrlo jednostavno, popis proizvođača sa kvalitetom i cijenom, skupna primka, izjava organizatora, skladišna priznanica, skladišna založnica i njegov račun. Bilo je pravnih osoba koje su došle u Ravnateljstvo donijeli svu tu potrebnu dokumentaciju, isti dan malte ne su dobili novac na ruke. I mi smo to uspjeli tamo negdje do 17., 18. malte ne preko naših organizatora isplatiti preko 19 tisuća poljoprivrednih proizvođača. I sigurno da i djelatnici, a isto tako i proizvođači koji su uredno donijeli papire malte ne u 10 dana taj posao je odrađen. Evo te pšenice više malte ne nema. Prodano je na domaćem tržištu. I žao mi je što u izvješću nema u tablicama 2004., 2005. i 2006. jer tamo gdje imate prodaja roba, robnih zaliha trebala vidi financijski pokazatelj. 2005. je išlo po 1,14, 2006. po 0,92 na domaćem tržištu, a na stranom tržištu 0,93 i 0,94. I taj posao je pri kraju. I evo na neki način mi ćemo taj posao zaista odraditi. I to je jedna snažna poruka svima na terenu da jednostavno strateške zalihe, da robne zalihe, da vlasništvo države jednostavno se ne može uzimati i raspolagati s time. I kao što je netko napomenuo to je vidljivo. Uzmem skupu robu kad pojeftinim vrati itd. Svega je bilo u tim robnim zalihama. Međutim mislim da smo poslali snažnu poruku da toga više nema. S druge strane ako nekome damo robu da nam čuva ne možemo reći rod '98., rod '99., ne možemo reći roba se pokvarila jer sam to platio, tu uslugu sam platio i želim svoju robu nazad. Nažalost i zato sam rekao, vjerojatno se bivši ministar malo i uvrijedio ne valja onaj model 0,56 kuna, roba '98. ne valja kod skladištara a platio si mu i skladištinu i fumigaciju. I tu filozofiju smo promijenili. Ja svojem skladištaru ne smijem uvjetovati niti fumigaciju, a isto tako ni kontrolu kuću. Sve te kuće su pravne osobe koje znaju svoj posao. On je moj skladištar i nema drugih ljudi, ne mogu ja raditi za fumigaciju natječaje, onda fumigacija kasni, onda skladištar kaže e 15 dana žižak je pojeo itd. Filozofija dam ti robu platim ti dve godišnje fumigacije, platim ti skladištinu i molim te lijepo za 15 godina, 15 godina iste te kile i obračun kvalitete to se mora vratiti. Svi ugovori u Ravnateljstvu za robne zalihe što se tiče pšenice i kukuruza nema rodova. Ima kultura pšenica nikakvi rod. Tko će čuvati danas pšenicu 2002., 2003.? To su gluposti. Dolazi nova žetva, izvoli to iznovit sa novom robom i odgovoran je i za kvantitet i za kvalitet. Za 100 godina, za 100 godina to se mora vratiti. Isto tako pomažemo privredi preko obnavljanja kukuruza. Imamo neku količinu kukuruza. Sjećam se jedne godine kukuruz je otišao sa cijenom na kunu i po sa tendencijom rasta i jednostavno ta intervencija na tržištu je pomogla da se to stabilizira. Međutim sve to godine od 2004., 2005., 2006. nema šanse da se ne vrati jedan kilogram pšenice, nema šanse da se ne vrati i jedan kilogram kukuruza. Garancija banke je uvjet da se ta roba vrati, pa ako ne vrati onda pravna služba ima da radi svoje. Što se tiče nafte i naftnih derivata u svakom slučaju trebamo imati, jer koliko znam ovaj Zakon o tržištu nafte i naftnim derivatima treba osigurati do 2012. tih 90 dana. Mi nafte i naftnih derivata imamo, vrlo kvalitetni su ugovori sa onima koji nam čuvaju jer mi apsolutno ne plaćamo skladištenje nafte ništa, 25% skladištari koriste, od 5.12. do 10.1. jednostavno tu količinu moraju imati. Kroz ovaj period od 25% oni smiju koristiti na trošak jer nafta je vrlo teško za čuvati tako da smo i te troškove državi izbjegli. Kad smo dobili saznanje o, ne kad smo dobili, nego jednostavno smo došli na ideju da oštećene seljake u Slatini, Virovitici i Bednji onaj famozni depozit koji nema pravnu snagu jednostavno firme su otišle u stečaj, u likvidacije, ljudi su ostali bez 500 kila, tonu, tonu i pol, dvije istih robnih zaliha iz tržišnih viškova. Mi smo jednostavno tim ljudima vratili, taj proces je još i dan danas nekih 5 tisuća tona. Normalno da neće svi odmah svoju robu podići, nego podići će onoliko koliko im treba i evo na taj način isto šta ja znam država je pokazala i svoju socijalnu osjetljivost, a isto tako da ne možemo ostaviti onog najzadnjeg da ga apsolutno nitko ne štiti u … [[Govornik se ne razumije.]] Kao rekao sam da u svim poslovima su kvalitetni instrumenti i sklapanja ugovora i zaista. Međutim moramo biti iskreni i reći da ne samo ovi manifetluci. Imate manifetluka i sa garancijama banke, netko će vam donijeti original garanciju banke koja može biti lažna itd. Svih mogućih načina ima da se napravi prijevara. Međutim, kroz ovaj period evo održana je lani i prva konferencija robnih zaliha na nivou Europe. Mislim da nam ipak treba biti na ponos da i Makedonija, i Estonija, i Ukrajina jednostavno traži našu pomoć u organiziranju svojih robnih zaliha, ali isto tako one humanitarne pomoći koje šaljemo maltene svih ovih 17 godina i u svijet, a isto tako pomažemo i na našem području, mislim da može biti ponos i ja vjerujem ono kad je bilo, onaj pokolj u Beslamu mi smo maltene za 4 sata složili jednu humanitarku i zajedno s avionom veleposlanika Ruske Federacije poslali i kao znak pažnje i kao znak sućuti i lijepe geste pomoć Beslamu i onoj … [[Govornik se ne razumije.]] djeci. Evo toliko o robnim zaliha. Mislim da imamo i snage, imamo i znanja da nastavimo dalje, i vjerujem da će i Vlada osigurati sredstva da te robne zalihe zaista obavljaju svoju funkciju koju trebaju. Hvala. [[Pljesak.]]
Riječ ima uvaženi zastupnik Petar Mlinarić.
Gospodine predsjedniče, evo ja ću potvrditi tvrdnju gospodina Tomića koji je ovako imao dobro izlaganje. Izrađeni su i godišnji obračun državnih robnih zaliha s izvješćem o upravljanju za 2001. i 2002. godinu, ali nisu upućeni Vladi Republike Hrvatske na razmatranje i usvajanje. 2004. godine Vlada Republike Hrvatske donijela je bilancu strateških robnih zaliha plan popune i bilance od 2004. do 2008. godine. godišnji obračuni financijskog izvješća za 2003., 2004., 2005. i 2006. u zakonskom roku izrađeni su i dostavljena propisanim obrascima nadležnom ministarstvu, Državnom uredu za reviziju i Financijskoj agenciji. Godišnji obračuni državnih robnih zaliha za 2003., 2004. i 2005. godinu dostavljeni su Vladi Republike Hrvatske na prihvaćanje i utvrđivanje izvješća o upravljanju robnim zalihama, a nakon razmatranja na sjednici Savjeta robnih zaliha Vlada Republike Hrvatske navedene godišnje obračune sa izvješćem upravljanja razmatrala i prihvatila. Ured za unutarnji nadzor Republike Hrvatske podnio je 2003. godine izvješće o obavljenom nadzoru zakonitosti poslovanja Ministarstva gospodarstva, ravnateljstva za robne zalihe vezano uz obnavljanje pšenice državnih robnih zaliha krajem 2002. i 2003. godine. Ured je u provedenom nadzoru utvrdio sljedeće nepravilnosti. Govorim sada za prošlu Vladu. Nije postupljeno sukladno odredbama članka 9. i članka 29. Zakona o strateškim robnim zalihama. Naime, ravnateljstvo nije Vladi Republike Hrvatske podnijelo prijedlog nove bilance strateških robnih zaliha u roku od 30 dana od stupanja na snagu zakona. Nije postupljeno sukladno odredbama članka 10. i članka 29. Zakona, ravnateljstvo nije uputilo Prijedlog godišnjeg programa strateških robnih zaliha za razdoblje 2001. do 2003. Vladi Republike Hrvatske na usvajanje. Nije postupljeno sukladno članku 9., 10. i 17. zakona. Ravnateljstvo je unatoč nepostojanju godišnjeg programa i odgovarajuće odluke Vlade Republike Hrvatske zaključilo ugovore o obnavljanju pšenice državnih robnih zaliha s 11 tvrtki u ukupnoj vrijednosti od 28 tisuća 700 tona od čega je realiziran 27 tisuća 735 tona. Ova Vlada je napravila sljedeće osnovne karakteristike poslovanja državnih robnih zaliha od 2003. godine. Ostvaren višak prihoda i primitaka u odnosu na rashode, smanjenje materijalnih rashoda, smanjenje potraživanja od kupaca i po reprogramima, smanjenje obveza za zajmove, kontinuirano vršena obnavljanja roba strateških robnih zaliha, zatim izvršena prodaja tržnih robnih zaliha, šećera, junećeg mesa i interventnog otkupa, te dijela pšenice iz otkupa koja se nastavila u 2007. godini. Evo to je razlika između prošle Vlade i sadašnje. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Bilo mi je drago dobiti ovako sustavno napisano i korektno napisano izvješće. Doduše nemam ga s čim usporediti, zadnje je bilo 2000. godine ili 1999., nije me bilo ovdje. Ali podaci koji su ovdje unutra ja pretpostavljam da su kako reče kolega realni i stvarni. Međutim, iz diskusija proizlazi da se očito ovih godina radi po principu pa nije mi to ćaćino, s tim se može kako već tko hoće. Naime, zalihe bi trebale, danas robne zalihe biti milijardu i 104 milijona kuna. One se kreću negdje oko 500 milijona kuna. Državni proračun bi ih trebao zanavljati godišnje sa otprilike 200 milijona kuna. Ni jednu od ovih godina, ni jedne kune se nije našlo u toj stavci, što nam govori ponešto i o nama samima. Svake godine izglasavamo hrpu planova, deklaracija, strategija i svaka od njih vuče nekakve novce. I to je jedna diskusija. To je diskusija o našim principima, našim načelima, tom kako mi želimo organizirati državu, uključujući i popunjenost robnih zaliha. A druga diskusija se počne voditi kad dođe državni proračun. E, onda se Vladu ne pita, barem ne iz saborske većine. A gospodo, šta je sa tim deklaracijama, šta je sa tim opredjeljenjima, šta je s tim robnim zalihama koje bi trebalo popunjavati? Onda se proračun izglasa aklamacijom većine naravno, odnosno definitivnim odbijanjem manjine. Ne velim da je to samo sad situacija. Takva je situacija bila vjerojatno i u prošlom mandatu. A paziti na državni proračun i paziti na državni novac, a ovdje se radi o državnom novcu, novcu poreznih obveznika je naša primarna funkcija. Sve drugo su sekundarne funkcije. Cilj politike i način funkcioniranja politike jeste da uzme novac od građana kroz porez i druga davanja i raspodijeli ga tamo gdje treba. E sad, ako zakonodavno tijelo, koje kontrolira način te podjele ne izvrši svoju funkciju i ne pita svoju Vladu, e, svoju Vladu naglašavam, dakle Vladu većine, ako većina parlamentarna ne pita svoju Vladu, čekajte ljudi, pa što ste napravili sa tim novcima, na koji način ste te novce potrošili, onda ne obavlja svoju zastupničku funkciju. Isknjiženje iz robnih rezervi je eklatantni primjer toga. Isknjiženje je jako lijepa riječ a zapravo znači nestalo. Nestalo, pojela maca, nestalo. Pa, znate onaj vic, jel' što zna dijete, šta je pet tona bakra? Pa, ne zna. Odnijelo dijete pet tona. Eto, nestalo. Nestalo je odnosno isknjiženo je uglavnom tako da su te tvrtke otišle u stečaj. Neke od njih iz ovog popisa i znam i znam kako su otišle u stečaj i tko je iz tog stečaja profitirao. Zanima me je li i u ovoj situaciji kao i u drugim situacijama kad se trošio državni novac, eto tako, nije mi to čačino, je li ikad napravljena jedna crna lista pa da ta firma i taj vlasnik firme više nikad ne dobije priliku poslovati sa Hrvatskom državom. Nisam uvjeren da je tako. Ako bi analizirali vlasnike ovih firmi koje su otišle u stečaj, ja vjerujem da bi se među sadašnjim hoćete skladištarima, hoćete uvaženim poduzetnicima s kojima Hrvatska država posluje, našao dobar broj istih imena. Za dva znam. Dva sam prepoznao od ovuda, za njih znam. Zašto je to tako? Zašto Parlament osam godina nije pitao Vladu što je Vlada napravila sa robnim zalihama? Da li Vlada to čuva? Da li Vlada s tim postupa kako se ono veli, marom dobrog gospodara? Ili Vlada to rasipa već onako kako misli da treba, svojim prijateljima, svojim poznanicima, svojim pogodnim firmama, tvrtkama iz moga grada i tome slično? Zašto to Parlament nikad nije tražio? Pa iz jednog vrlo jednostavnog razloga. Iz razloga zašto je ugled ovog Parlamenta na dnu dna. U svim medijima, ne samo u medijima, kod građana, zato što Vlada nije odgovorna ovom Parlamentu gospodo, da se ne zavaravamo. Ovaj Parlament je odgovoran Vladi i u ovom Parlamentu se događa da ministri Vlade viču na zastupnike i da im se aplaudira. U ovom Parlamentu se nikad nije dogodilo, od '90. nikad se nije dogodilo, da parlamentarna većina pita svoju Vladu, čekajte, stanite, bili ste obavezni dati nam izvješće, bili ste obavezni napraviti rebalans proračuna za funkcioniranje ZERP-a? Niste napravili. Zašto to niste napravili? To je kao funkcija oporbe. A to bi trebala biti funkcija većine. Kad bi to bila funkcija većine, ovaj Sabor bi imao puno veći ugled, ovaj Sabor bi puno više značio u državi, i ne bi se ovakva isknjiženja događala. Od 152 čovjeka ovdje, sasvim sigurno sve ove firme koje su isknjižene odnosno koje su otišle u stečaj, netko zna o svakoj. Ako ja znam o dvije, kolega Lesar zna o pet, kolega Kapraljević zna o dvije itd., o svima se zna i za sve. Za sve, kad su im bile povjerene robne zalihe. Netko od nas je znao da nema smisla to tamo davati, da je to bacanje u vjetar, da je stvar propala. Ako ovim izvješćem potaknemo takav način razmišljanja onda je ono postiglo svoju svrhu. Hvala.
Poštovani zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo, ja bi ovu tužnu priču koja hrvatske građane svake godine košta u prosjeku 200 milijuna, počeo na prilično šaljiv način. Zaposlio se, sad mi nemojte ako bubnem nekakvo ime čovjeka, zaposlio se Đoko [[Upadica: Nemoj Đoko.]] Prob'o sam s Ivicom, Ivom, pa da se ne bi netko našao uvrijeđen, pa onda rek'o, nema nikog ovdje tko je Đoko… … [[Upadica se ne čuje.]] Zaposlio se Đoko kao skladištar i on čuva to skladište. Prošla godina dana, došao direktor, pravi se inventura, fali jedna tona brašna. Pita direktor Đoku: Pa, Đoko, kako to nema tone brašna? Kaže Đoko: Pa direktore, evo miševi, branim ja to, ne dam im da jedu, ali evo, oni jedu, jedu i pojeli. Pa jel' baš tonu brašna? Baš tonu brašna. I dobro. Direktor vidio nema druge. Rasknjiže oni ili isknjiže oni tonu brašna. Nastavio Đoko raditi kao skladištar. Prošla druga godina. Prave oni inventuru. Fali 800 kila šećera. Pa kaže direktor, pa kako Đoko? Prošle godine tona brašna, ove godine 800 kila šećera? Pa kaže, direktore ja pazio na brašno, al' evo, miševi došli, pojeli i šećer. I šta će direktor. Vidio nema druge, isknjiže oni i 800 kila šećera. I nastavi on raditi kao skladištar. Ide treća godina. Prave oni inventuru. Fali 500 kila bibera. Dolazi direktor. Pa kako, šta je sad, zašto sad? Pa kaže, direktore opet miševi, pa kaže kako miševi i biber. Pa kaže direktore neš vjerovati plaču i jedu, normalno. Normalno, isknjižili oni i taj biber. Gospodo tako mi svake godine isknjižimo i biber, i brašno, i šećer, svake godine 200 milijuna isknjižimo. I ne kažem ja da je kriva ova Vlada niti bilo koja druga Vlada. Sad smo čuli da se u robnim zalihama dobro radi. Želim samo da ova rasprava naša današnja potakne da donesemo drugačiju strategiju prema robnim zalihama. Drugi su uvjeti, nije to više ratno okruženje, nije to više nekakav prelazak tranzicijski, ipak smo drugačija država i imamo i trgovačke centre koji imaju nekakve zalihe da počnemo mi svoju obvezu, saborsku obvezu prema robnim zalihama izvršavati. Znači, da mi onih 200 milijuna koje trebamo svake godine proračunom dodijeliti njima da mi svoj dio obavimo a onda da pazimo kako oni gospodare sa tim sredstvima. Promijenimo strategiju i dajmo njima mogućnost da normalno rade i gospodare sa zalihom.
Hvala. To je bio u Osijeku, ima jedna tu institucija Đoko jedan, Đokica, vi znate. … [[Upadica se ne razumije.]] Ima jedan koji su otpisivali se iz robnih zaliha jer su vrapci pojeli i to jako puno, to se dokazalo sa sudskim putem. … [[Upadica se ne razumije.]] To su velike količine pšenice pojeli vrapci. Ali i oni što imaju dva velika zuba i dugački rep isto pojedu puno. Ti se nabibere. Replika poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Pa evo, kolega Kapraljeviću kao što se i sam predsjednik čudi odnosno i objašnjava na ovom tragu vi tu spominjete neke miševe pa isknjiženje. Ali kolega ja vama čudim što se vi čudite tom isknjiženju, i miševima i tako. Roba kalira znate, kad dugo stoji kalo je, kod svake robe javlja se kalo i to je dobrim djelom ja mislim i zato.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Kapraljević.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Zahvaljujem kolegice, ja znam da kalira. Međutim, tu je kaliralo redom. Da krenem od koje godine bi trebao ja krenuti ali evo mogu samo sa 2006. svejedno je, isto je u svim godinama, oko 200 milijuna kalira svake godine. Pa kad bi počeo temeljem te sudske presude šta su oni zatvarali, stečajne postupke i ostalo zatvorili pa onda kad krenemo HŽ Zagreb, ti nisu ušli u stečaj. Oni su isknjiženi ovako. Pa MORH, pa i ti su isknjiženi ovako. Nije baš taj kalo u svim slučajevima jednak. Pa onda ide "Visočica" Gospić oni su otišli u stečaj, pa INA Zagreb ti nisu, pa onda "Agrokoka" ti po presudi, pa onda "Koka" odluka Vlade, pa onda "Donat" zaključen stečaj i to kalo je prilično rastezljivo u ovim izvješćima. Neki su u svakom slučaju pojedinci jako dobro zaradili na robnim zalihama i vrlo vjerojatno nisu kalirali nego su se udebljali.
A koliko je optuženih skladištara bilo oslobođeno vještim obranama koje su dokazale da je nerealno kalo im bilo odobravano a da je realno trebalo biti bar 50% kalo. … [[Upadica se ne čuje.]] One gadne suše u veljači kad dođu. … [[Upadica se ne čuje.]] Onda bi mi zaključili raspravu o ovoj točci pa prešli na slijedeću točku. Treće, izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama na, za razdoblje 2000. do 2006. godina sa pojedinačnim, godišnjim izvješćima i financijskim pokazateljima. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se izvješće o stanju i upravljanju s robnim zalihama za razdoblje 2000. do 2006. sa pojedinačnim godišnjim izvješćima i financijskim pokazateljima. Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 91 za, 2 suzdržana, 13 protiv prihvaćeno predloženo izvješće.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Evo, Vlada predlaže Zakon o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o reguliranju obveza bivšeg SSSR-a po obračunima vezanim uz robu, robnu razmjenu između bivšeg SSSR-a i bivše SFRJ s konačnim prijedlogom zakona. Temelj za utvrđivanje potraživanja Republike Hrvatske s osnove klirinškog duga bivšeg SSSR-a sadržan je u memorandumu o reguliranju uzajamnih financijskih potraživanjima po obračunima vezanim uz robnu razmjenu koja je obavljena između bivšeg SSSR-a i bivše SFRJ u Moskvi 17. rujna 2003. godine. Dakle, memorandumom je utvrđen ukupni završni saldo koji je iznosio milijardu i 291 milijun 951 tisuću klirinških dolara te je njegov preračun u američke dolare današnji prema tečaju koji je bio jedan klirinški dolar vrijedi 0,625 američkih dolara i tom konverzijom ukupni dug je utvrđen u iznosu od 807 milijuna i 469 tisuća američkih dolara. Memorandumom je utvrđen i raspored tog bivšeg duga između bivših članica slijednica bivše SFRJ a u skladu sa sporazumom o pitanjima sukcesije između država slijednica gdje je Republika Hrvatska dobila 23% od tog duga odnosno iznos od 185 odnosno Hrvatskoj je pripao iznos od 185 milijuna 718 tisuća 076,83 američka dolara. Prema tome, Vlada je na sjednici održanoj 20. svibnja 2005. godine donijela Uredbu o objavi predmetnog memoranduma. Nakon toga su naravno krenuli pregovori za sklapanje sporazuma između Vlade Ruske Federacije i Republike Hrvatske o reguliranju tih obveza dakle što za tih 185 milijuna američkih dolara Republika Hrvatska može dobiti od sadašnje Vlade odnosno obeštetiti se od sadašnje Vlade Ruske Federacije. U višekratnim pregovorima zapravo dane su tri opcije. Prva opcija je išla dakle da se može dati to u gotovini kroz anuitetnu otplatu 20 do 25 godina što je zapravo jedan izuzetno dugi period, otplatom kroz isporuku dogovorenih roba koje nisu burzovne robe u periodu od 10 godina i otplatom u dogovorenim robama u skraćenom roku uz primjenu diskonta od 25% za burzovne robe. Burzovne robe se smatraju dakle plin, nafta i sve ono skupa što se može na burzi vrlo brzo preprodati. U tom smislu mi smo odnosno Vlada je pokušala kreirati pregovaračku poziciju na način da dođe do 100%-tnog iznosa duga. Dakle 185 milijuna američkih dolara na način da smo utvrdili i interese za opremu za izgradnju termoelektrana u iznosu od 105 milijuna dolara, višenamjenskih helikoptera u iznosu od 65 milijuna dolara i opremu za plinovod u iznosu od 15,7 milijuna američkih dolara. U slučaju da se ta realizacija ne može izvršiti isti se mogu zamijeniti nekim drugim projektima. Dogovoreno je dakle da isporuka … [[Govornik se ne razumije.]] roba u ovom slučaju bude u razdoblju od 5 godina u vrijednosti uz godišnji iznos od 37 milijuna dolara. Dakle i u tom smislu ne bi došlo do ovog diskonta od 25% koji je predložen od strane Ruske federacije i nakon dugih pregovora utvrđeno je zapravo da takav oblik i način prebijanja dugova je moguć i Vlada Ruske federacije dakle 29. travnja 2006. godine donijela odluku o potpisivanju sporazuma između Vlade Ruske federacije i Vlade Republike Hrvatske o reguliranju obveza bivšeg SSSR-a po obračunima vezanim uz robnu razmjenu između SSSR-a i, bivšeg SSSR-a i bivše SFRJ. I temeljem svih odluka dakle koje su bile donesene od strane Vlade ministar financija Ivan Šuker potpisao je u Moskvi 24. srpnja 2006. godine predmetni sporazum te 29. prosinca 2006. godine Protokol o utvrđivanju roba i usluga koje će se isporučiti na račun podmirivanja duga Ruske federacije. U tom smislu ovdje se pred vama nalazi zakon koji bi trebao potvrditi sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske federacije o reguliranju navedenih obveza na način kao što je to objašnjeno sada. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbor za financije i državni proračun i zakonodavstvo. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Željko Nenadić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, štovane kolegice i kolege. Evo pred nama je Prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlada Republike Hrvatske i Vlade Ruske federacije o reguliranju bivših obveza, bivšeg SSSR-a i vezano uz robnu razmjenu. Klub Hrvatske demokratske zajednice i zastupnici Kluba Hrvatske demokratske zajednice glasat će za ovaj zakon zbog toga što je potrebno stvoriti sve pravne pretpostavke za naplatu ruskog duga prema Republici Hrvatskoj. A pravne pretpostavke su bile sljedeće: prije svega čuli ste od državnog tajnika, to je bio memorandum između Vlade Republike Hrvatske i svih ostalih vlada republika bivše SFRJ i vlada Ruske federacije kojim je utvrđeno hrvatsko potraživanje u iznosu od 23% u odnosu na ukupni klirinški dug bivšeg SSSR-a prema bivšoj SFRJ. Nakon potpisivanja memoranduma trebalo je konačno urediti to pitanje i to je učinjeno sporazumom između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske federacije o reguliranju obveza bivšeg SSSR-a po obračunima vezanim uz robnu razmjenu između bivšeg SSSR-a i bivše SFRJ. Znači tim sporazumom ustvari je utvrđeno koliki je taj dug, stvarni dug i utvrđeno je sve one regulativne norme na osnovi kojih će se taj dug rješavati. Nakon toga da bi se taj sporazum proveo u djelo 29. prosinca 2006. godine sklopljen je protokol između Ministarstva financija Republike Hrvatske i Ministarstva financija Ruske federacije i Ministarstva gospodarstva, razvitka i trgovine Ruske federacije o utvrđivanju popisa roba i usluga koje će se isporučiti na račun podmirivanja duga Ruske federacije prema Republici Hrvatskoj. Znači stvorene su sve pravne pretpostavke da bi se naplatio ruski dug prema Republici Hrvatskoj. Zašto je potreban ovaj zakon? Ovim zakonom ustvari mi potvrđujemo sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske federacije o reguliranju obveza bivšeg SSSR-a obračunima vezanim uz robnu razmjenu bivšeg SSSR-a i bivše SFRJ kako bi njegove odredbe u smislu članka 140. Ustava Republike Hrvatske postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. I to je čitava poanta ovog zakona. Znači ovaj zakon je potreban kako bi se sve one pravne pretpostavke koje su učinjene memorandum, sporazum, provedba regulirale i kako bi mogli pristupiti ustvari naplati duga Ruske federacije prema Republici Hrvatskoj. Ovdje se može postaviti pitanje zašto hitni postupak? Pa razlog je jednostavan. Vodeći računa i o činjenici da je Ruska federacija već okončala svoj unutarnji pravni postupak potrebno je i u Republici Hrvatskoj okončati i unutarnje pravne postupke kako bi sporazum u skladu sa svojim odredbama što skorije stupio na snagu. I na kraju mogu izraziti svoje osobno zadovoljstvo što će provedbom ovog sporazuma oko naplate duga Republike Hrvatske prema Ruskoj federaciji, temeljem sporazuma i protokola najveći dio sredstava biti utrošen na izgradnju četvrtog bloka termoelektrane Sisak koji će osim gospodarskih imati značajne učinke i na povećanje kvalitete zraka u Sisku i okolici jer će gorivo za ovaj dio termoelektrane umjesto mazuta biti plin. Hvala.
Hvala. Klub IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Ma da je bilo cjelovito obrazloženje ja se niti ne bih javio za ovu diskusiju jer smatram da jednostavno jedan ovakav sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Ruske federacije treba podržati. Kroz tu sukcesiju za "eks" Jugoslavijom na temelju ovog duga od 807 milijuna dolara Hrvatskoj pripada tih 23% kao što je rekao državni tajnik, a to je tih 185,7 milijuna dolara. Taj dug vidimo i temelju ovoga sporazuma, biti će podmiren u robama kroz 5 godina. Znači možemo, možda i prije. Znači godišnje cirka 37 milijuna dolara. Ono što je sigurno dobro je to da je kao banka izabrana Hrvatska poštanska banka kao nazovimo je to tako državne banke. Članak 5. kaže se da isporuke iz Ruske federacije u Republiku Hrvatsku roba i usluga na ime podmirenje iznosa koji se regulira iznosa kamata ostvari se na osnovi individualnih izvozno-uvoznih ugovora, u daljnjem tekstu: ugovori, koji se sklapaju između ruskih isporučitelja i hrvatskih kupaca, a koje određuje svaka od strana u skladu sa nacionalnim zakonodavstvom. Eto radi tog dijela sam se javio jer me je zanimalo koje su te robe, odnosno koje su te usluge. Sada je i moj prethodnik državni tajnik prije mene spomenuo da će 105 milijuna dolara biti uloženo u opremu za gradnju čujem sada 4. bloka Sisačke rafinerije, ne rafinerije nego termoelektrane. Onda 65 milijuna dolara ide za nabavku ruskih helikoptera, znači za vojnu opremu Hrvatske vojske, a 15,7 milijuna dolara za plinovod. E sad se postavlja pitanje da li je bolje izabrati tu vojnu opremu, rusku tehnologiju ili bi možda bilo pametnije pa makar i uz 25%-tni diskont dovesti ove burzovne robe koje bi kasnije eto mogle se lako utrošiti i vratiti možda tu cijenu, iako se uvije čovjek jasno postavlja pitanje zbog čega diskont ako je netko nekome dužan ne znam koliko već godina iznos od 185 milijuna dolara. Što reći za kraj? Da bi Rusi vjerojatno Putinu još za života trebali podignuti spomenik. Riješio je vanjskog duga i robne rezerve značajno povećao. Vratio respekt Rusiji, a zemljama ili sa zemljama ex Jugoslavije doduše to je bila i logika Kliringa rješava dug izvozom svojih roba. Jasno ugovor treba podržati. Ali rekoh pitanje je da li se je možda neke druge robe moglo vis a vis ove vojne opreme itd. dovesti u Hrvatsku. Iako je svatko ne od nas jasno da treba započeti i kako bih rekao ponovno opremanje Hrvatske vojske suvremenijim tehničkim sredstvima. Sve u svemu ajde, dobro je da Hrvatska može računati na povrat tih 185,7 milijuna dolara.
Poštovani zastupnik Marko Širac. Zaključujem raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlada Republike Hrvatske i Vlade Ruske federacije o reguliranju obveza bivšeg SSSR-a po obračunima vezanim uz robnu razmjenu između bivšeg SSSR-a i bivše SFRJ. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Glasovati. Rezultat? Sa 102 glasa za, 4 suzdržana donesen predloženi Prijedlog zakona.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo zastupnici. Predloženim zakonom uvodi se na isti način plaćanje boravišne pristojbe za vlasnike kuća i stanova za odmor državljana Republike Hrvatske i državljana država članica Europske unije i europskog ekonomskog prostora. To znači da će pristupanjem Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije i europskog ekonomskog prostora ako drugačije nije određeno međunarodnim ugovorom državljanima tih država biti omogućeno plaćanje boravišne pristojbe pod istim uvjetima kao i za hrvatske državljane, tj. ili u godišnjem paušalnom iznosu ili po noćenju u kojem slučaju se boravišna pristojba umanjuje za 70%. Također Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka je ocijenilo opravdanim prijedloge da se unutar pojedinih razreda turističkih mjesta odrede zone kako bi se na taj način dala mogućnost samim lokalnim zajednicama da procijene da li je na njihovom području potrebno zonirati turističko mjesto. Odluku o tome donosi predstavničko tijelo jedinica lokalne samouprave na prijedlog turističke zajednice, a ograničenja pri donošenju navedene odluke odnose se na prvo raspon koeficijenta. Naime iznos koeficijenta u najnižoj zoni unutar razreda turističkog mjesta ne može biti niži od koeficijenta utvrđenog za prvi sljedeći niži razred turističkog mjesta. Dva, mogu se odrediti najviše tri zone unutar jednog razreda turističkog mjesta. I tri, u D razred turističkog mjesta ne mogu se odrediti zone. Predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave odluku o određivanju zona, odnosno visini koeficijenata dostavljaju nadležnoj poreznoj upravi, Državnom inspektoratu i ministarstvu nadležnom za turizam. Predloženim izmjenama će se osigurati učinkovitija naplata i uplata boravišne pristojbe od vlasnika kuća i stanova za odmor stranih državljana, bolje praćenje turističkog prometa, omogućit će se brži i jednostavniji inspekciji nadzor te usklađivanje našeg zakonodavstva sa propisima Europske unije što u konkretnom slučaju znači načelo zabrane diskriminacije. Zahvaljujem.
Odbor za turizam, u ime Odbora za turizam, poštovani zastupnik Zdenko Antešić. Izvolite.
Hvala. Odbor za turizam Hrvatskog sabora na svojoj 41. sjednici održanoj 14. lipnja 2007. godine razmotrio je Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 16. svibnja 2007. godine uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora predloženi zakon donese u hitnom postupku. Uvodno izlaganje o razlozima zbog kojih se predlažu izmjene i dopune Zakona o boravišnoj pristojbi u hitnome postupku uz obrazloženje novih rješenja i pravnih instituta podnio je u ime predlagatelja gospodin Robert Pende, pomoćnik ministra u Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka. U općoj raspravi o potrebi donošenja predložena zakona izraženo je jedinstveno stajalište da isti treba što hitnije donijeti jer su predloženo rješenja, posebice ona koja se odnose na zoniranje turističkih mjesta uvažavajući kriterije aktivnosti položaja pojedinih cjelina u tom mjestu, blizina plaže, dostupnost, prometna povezanost i sl. svrsishodno opravdana. U vrlo sadržajnoj raspravi o tekstu predloženoga zakona istaknuto je niz prijedloga i inicijativa zbog učinkovitije naplate boravišne pristojbe. Naročito u području nautičkog turizma i to kada se radi o boravku brodova u prirodnim uvalama u kojima nisu organizirani vezovi niti drugi sadržaji za potrebe nautičara. U raspravi je posebno istaknuto da je nužno što prije donijeti Strategiju razvoja nautičkog turizma kojom bi se odredio prihvat i potencijal hrvatskoga priobalja. Ili koliko turističkih brodova različitih veličina to priobalje uopće može prihvatiti na sidrenje. To sve zbog očuvanja vrijednog pomorskog dobra i sprječavanja onečišćenja. Gospodin Zdenko Antešić, član Odbora iznio je sumnju u pogledu mogućnosti provedbe iz stavka 3. članka 1. predloženoga zakona kada se radi o pružanju usluga u nautičkom dijelu luke koja je otvorena za javni promet. Nakon provedene rasprave Odbor za turizam donio je zaključak kojim predlaže Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi. Hvala.
Hvala. Klub HDZ-a, poštovani zastupnik Kruno Peronja. Otvaram raspravu.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, pomoćniče. Upravo je ovim kratkim izmjenama i dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi napravljen jedan bitni korak upravo u razvoju decentralizacije i to na način što se je doista napravilo jedan veliki korak u pogledu da se daje mogućnost lokalnim zajednicama da procijene da li je na njihovom području potrebno zonirati turističko mjesto i ako jest o tome odluku donosi predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave na prijedlog turističke zajednice što jača i povećava odgovornost upravo i turističke zajednice, ali i predstavničkog tijela za vlastiti razvoj i za vlastito prikupljanje financijskih sredstava jer kao što je poznato 19,5% zadržavaju za sebe od ukupno prikupljenih sredstava i baš za određenu namjenu koja je određena zakonom koriste se za uređivanje naselja u funkciji turizma, za poboljšanje uvjeta boravka turizma u turističkom mjestu te za promicanje turizma na području općine ili grada. Taj veliki korak naravno da ima određena i ograničenja jer se ograničenja odnose prilikom donošenja odluke na raspon koeficijenta koji se ne može odrediti u najnižoj zoni unutar razvoja turističkog mjesta, ne može biti niži od koeficijenta utvrđenog za prvi sljedeći niži razred turističkog mjesta te se mogu odrediti najviše tri zone unutar jednog razreda turističkog mjesta. Brojne i opravdane primjedbe iznajmljivača tzv. odnosili su se da li se njihov objekt nalazi blizu rive, daleko od rive, da li je potrebno od tog objekta sjesti u auto za pojesti sladoled i popiti sok na rivu, da li se taj objekt nalazi ispod i iznad ceste, da li je to u zaleđu grada kao što se to ovdje ističe u uvodnoj besjedi ili se on nalazi na samoj rivi. Naravno takav korak ohrabruje upravo ovaj pristup jer zakonodavac i predlagatelj zakona ima sve više sluha za ono što se događa upravo u ovoj jednoj živoj gospodarskoj, odnosno turističkoj djelatnosti. Naravno da ohrabruje i činjenica da želimo postići jedno nediskriminatorsko zakonodavstvo i to u odnosu na državljane Europske unije, odnosno europskog ekonomskog prostora. Predloženim ovdje izmjenama zakona predlaže se isti način plaćanja boravišne pristojbe za vlasnike kuća i stanova za odmor državljana Republike Hrvatske i državljana država članica Europske unije europskog ekonomskog prostora. Dosad se na terenu i u praksi doživljavalo da ti strani vlasnici izbjegavaju na različite načine plaćanja boravišne pristojbe i zato je doista bilo opravdano da oni plaćaju boravišnu pristojbu na jedan drugačiji način nego domaći građani u paušalnom iznosu ili kao što je domaći građanin plaćao kada se boravišna pristojba umanjuje za 70%. Naravno da se u cijelosti na ovaj način želi poboljšati i učiniti učinkovitija naplata i uplata boravišne pristojbe od vlasnika kuća i stanova za odmor, stranih državljana, bolje praćenje turističkog promet, ali se i ovdje spominje ono što bi posredno trebalo dovesti u svezu i sa donošenjem prostornih planova općina i gradova kad se govori o naplati u smještajnim objektima u lukama nautičkog turizma i poglavito se precizno određuje što su to smještajni objekt u smislu ovog Zakona. Naravno da ovdje treba doći kraju i onim vezovima koji iskorištavaju pitome uvale, a gdje nije dopušteno sidrenje. Vrlo jasno se treba dati odgovor županijskim prostornim planovima, a sukladno njima i donesenim općinskim i gradskim prostornim planovima određene su točno mjesta gdje se može sidriti takve brodove, gdje mogu noćiti i gdje se to može naplatiti. Vrlo jasno treba reći da tu treba pojačati odgovornosti općina i gradova koji trebaju imati svoje komunalne inspektore i oni koji su na takvim mjestima, u takvim valama bacili sidro i željeli prenoćiti, a ne platiti boravišnu pristojbu da ih se na jedan pristojan način udalji i uputi u luku nautičkog turizma ili u luku koja je otvorena za javni promet kako bi se točno moglo odrediti i naplatiti ne samo boravišna pristojba, nego odvoj smeća, električna energija, voda i zato treba još istaknuti veću odgovornost općina i gradova u ovom pogledu. Naravno ovdje je još donesen jedan vrlo precizan prostor što je to kampiranje izvan kampa kad se događaju razne manifestacije, priredbe na otvorenom. Vrlo jasno treba reći da vrijeme i mjesto gdje se može kampirati za trajanje takvih manifestacija lokalna samouprava treba vrlo precizno i jasno odrediti ne može stalno biti razlog za ne naplaćivanje takvih odnosa, nonšalantni odnos ja bih rekao brojnih lokalnih samouprava i javnih ustanova koji upravljaju određenim područjem. Ali opet bi inicijativa trebala krenuti od turističkih mjesta koji znaju najbolje na koja mjesta i na kakav način se mogu kampirati i naplatiti kampiranje sudionicima manifestacija, jer ako nema kampiranja onda nisu obvezni plaćati boravišnu pristojbu, a ako je to određeno onda se boravišna pristojba mora naplatiti i to naravno za one koji borave, tj. noće za to određenim prostorima. Organizatori su dužni o tome voditi računa i tu obvezu naplaćivanja boravišnih pristojba i turista unaprijed prijavljivati turističkoj zajednici. Želim ohrabriti predlagatelja zakona koji zapravo ovim propisima dovršava jedan paket zakona i da su rokovi doneseni vrlo precizno zakon kad stupa na snagu i kad će se ova odluka primjenjivati i kome će se dostavljati primjerice poreznoj upravi, nadležnoj područnoj jedinici inspektorata i Ministarstva mora, turizma i razvitka. I da će se primjenjivati i vlasnik odnosno stana da je dužan uplatiti iznos boravišne pristojbe do 15. srpnja tekuće godine kako se ne bi uopće poremetio ovaj sustav financiranja. 15. lipnja do 15. rujna za sebe i članove uže obitelji može uplatiti pristojbu u paušalnom iznosu. Točna tabela, vrlo precizno kako bi se moglo to doista i kontrolirati. Jača odgovornost lokalne samouprave i turističkih zajednica vjerujem da će dati vrlo koristan doprinos u razvoju našeg hrvatskog turizma. Ali ističem i nautičare treba staviti u okvire. Trebamo točno znati koliko hrvatski Jadran može imati brodova, jahti, brodica. Osigurati njima vez, priključak na struju, vodu, odvoz smeća kako ne bi zagadili more. I to sve lijepo i dobro naplatiti po zakonu i propisu. I od toga ne smijemo odstupat. Neka nam samo bude uzor kako su to radili na Bodenskom jezeru ili na Ženevskom jezeru. Ne smije se kupiti brod ako nemate siguran vez. A ne možete imati siguran vez ako jedan brod nije potopljen i spaljen kao u Komiži prilikom svetog Nikole, jer jedino na taj način možemo sačuvat ovu supstancu i iskoristiti je u turističke svrhe. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovu izmjenu zakona i ohrabruje predlagatelje da tako nastave i dalje [[Upadica: Bravo.]]
Hvala. Klub SDP-a poštovani zastupnik Zdenko Antešić. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Ja, naš klub baš ne dijeli takva oduševljenja ovim prijedlogom zakona kao što je uvaženi kolega u ime kluba HDZ-a iznio. I ja se bojim da on dobro nije razumio način funkcioniranja jedinica lokalne samouprave odnosno njezine nadležnosti nad morem, uvalama, sidrištima itd. I u tom pogledu jedinica lokalne samouprave nema nikakve nadležnosti već to spada u pomorsko javno dobro na kojem apsolutno jedinica lokalne samouprave nema nikakve nadležnosti, a time i komunalni redari pogotovo ne. Dakle, to je jedno pitanje ovako dosta ozbiljnije, pa i o tom pitanju treba i dosta ozbiljnije razgovarati. No, dobro. Da krenemo na sam zakon. Ja bi se prije nego se osvrnem na sam tekst zakona osvrnuo samo na nekoliko rečenica na razloge koji su ovdje izneseni, za donošenjem ovog zakona po hitnom postupku i jasno pitanjima koji se trebaju urediti ovim zakonom. Naime, ovdje lijepo stoji da donošenjem zakona će se ukinuti razlike tj. pogodnosti koje glede plaćanja boravišne pristojbe imaju hrvatski građani, vlasnici kuća i stanova za odmor u odnosu na strane državljane. Time će se zakon uskladiti s načelima zabrane diskriminacije iz članka 12. ugovora dakle ugovora o pristupanju Europskoj, ne, ugovora … [[Govornik se ne razumije.]] trebalo bit, ali dobro, nema veze. Naime, što hoću reći? Hoću reći to da se ovim zakonom u potpunosti izjednačavaju stranci, vlasnici kuća za odmor i to treba jasno i nedvosmisleno reći. Dakle, stranac koji posjeduje kuću za odmor i koji se bavi iznajmljivanjem sa domaćim stanovništvom dakle Hrvatima koji se bave time pod nazivom tzv. kućne radinosti dakle iznajmljuju strancima ili gostima apartmane, sobe itd., i također i sa građanima Republike Hrvatske koji također imaju kuće za odmor. Dakle, u smislu plaćanja boravišne pristojbe se u potpunosti to izjednačava. Dakle, to moramo jasno i neprecizno reći da znamo o čemu govorimo. Drugo. Time u pitanjima koje će urediti ovaj zakon odnosno posljedice koje će iz njega proisteći, navodi se sljedeće. Dakle, predloženim izmjenama će se osigurati učinkovitija naplata i uplata boravišna pristojba od vlasnika kuća i stanova za odmor stranih državljana. Gospodo iz Vlade, ja mislim da ova formulacija baš na znam, ne ide nam u prilog odnosno ovim priznajemo da smo mi je li, da smo mi država koja ne može naplatiti pristojbe od stranaca koji se bave, bave se djelatnošću iznajmljivanjem svojih stanova i kuća za odmor, a rade u našoj zemlji. Znači, mi priznajemo jednu nemoć i onda bi slijedom toga bilo najbolje da oni i ne plaćaju ništa. Onda bi sigurno efikasnost bila 100%. Jer dakle mi nismo, kao naše institucije nisu sposobne da naplaćuju od njih pristojbe dakle boravišnu pristojbu i porez i to je jedan od razloga za donošenjem ovog zakona odnosno učinak koji će on izazvat. Ova formulacija mene osobno smeta i mislim da ona nije dobra i zapravo govori da se ovoj problematici nije pristupilo baš najbolje. Onda da će se omogućiti brži i jednostavniji inspekcijski nadzor. Također isto obrazloženje. Mislim da je ono dosta ovako dvojbeno i problematično i mene osobno vrijeđa jer ne mogu zamisliti da se stranca, da se strance ne može podvest pod učinkoviti inspekcijski nadzor i da zbog toga treba njima smanjivati davanja odnosno plaćanje boravišne pristojbe i samim tim vjerojatno povezano i paušala. Tako da ja jednostavno ovo ne bi, ako je i ovo tako, ja ovo jednostavno ne bi pisao jer me to sramoti. Tako da eto, ja sam čuo jednu primjedbu danas, ja se osobno s njom ne slažem niti mi u klubu se ne slažemo, da se ovo može nazvati Zakon o pogodovanju strancima, vlasnicima kuća, stanova i apartmana u Hrvatskoj. Kažem, mi se u klubu ne slažemo sa takvom formulacijom. Međutim, ona je prisutna i nekako latentna u zraku. Sad konkretno da se osvrnem na članke ovoga zakona. Prije svega evo u članku 2. uvodi se zoniranje dakle uvode se zone odnosno u te turističke razrede, u mjesta. Dakle, to pohvaljujemo i to je za svaku pohvalu. To smo uostalom mi i tražili kad se donosio Zakon o boravišnoj pristojbi i onda je predlagač tvrdokorno stao na tome da to je neprovedivo, da je to teško, da će time turističke zajednice na terenu odnosno lokalne samouprave imati puno problema i da evo to je nemoguće. Eto, zahvaljujući jasno situaciji koja se na terenu dešava hvale vrijedno je to što je eto predlagač zakona uvidio tu potrebu i mi to pozdravljamo i mi ćemo sigurno to podržati. Drugo što je također bitno, dakle širi se područje djelatnosti odnosno objekti u kojima se naplaćuje boravišna pristojba. To se prvenstveno odnosi na mjesta izvan kampova prilikom organiziranja manifestacija itd. I drugo, naplaćuje se, trebalo bi se prema ovom prijedlogu naplaćivati boravišna pristojba u nautičkom dijelu luke koja je otvorena za javni promet sukladno propisima koja se uređuje pomorsko dobro i morske luke. U načelu to nije loša ideja ali je ovdje nedostaje. Ovdje nedostaju konkretni instrumenti koji će efikasno naplatiti boravišnu pristojbu. Ja znam o čemu govorim, ja sam i predsjednik Upravnog vijeća jedne lučke uprave i znam otprilike kakvi su odnosi u tim lukama otvorenim za javni promet i zapravo po slovu ovoga zakona to bi trebale naplaćivati lučke uprave, je li tako. Bojim se da tu nedostaje mesa, nedostaje propisa i ja ne vidim načina efikasnog načina kako će se ovaj dio zakona primijeniti. Dakle, stranac ili ne mora biti stranac nego građanin, osoba koja dođe sa svojom jahtom u vez, dakle u dio luke koji je otvoren za javni prijevoz i tamo noći, i tko će mu to naplatiti. Dakle, tko će mu naplatiti, on se mora prijaviti, tko će izvršiti prijavu itd. Ima tu niz praktičnih problema koje ja ovdje vidim i smatram da ovo rješenje ono je možda pravično i pravedno jer nije u redu da netko tko noći u ovakvom dijelu luke ne plati ništa, međutim ono je za sada teško provedivo i treba dodatnim nekakvim mehanizmima odnosno alatima zahvatiti da se to može realizirati. Bilo bi dobro kad bi mi vezano za nautički turizam u kojega se zaklinjemo donijeli jedan jedinstveni propis da nautičar prilikom ulaska u Republiku Hrvatsku sa svojim plovilom na jednom mjestu prilikom prvog ulaska riješi sve pristojbe koje treba riješiti i time bi daleko pojednostavili. Jer on se mora u ovom slučaju javiti u svaku lučku upravu kod pristajanja, u lučku kapetaniju prilikom registriranja plovila odnosno prvo prijava isto tako prilikom odjave itd. Dakle, on zapravo mora nekoliko puta gubiti vrijeme, dragocjeno vrijeme svog godišnjeg odmora sa našom birokracijom. Dakle, u tom smislu evo mi predlažemo da se razmisli i to bi bio jedan vrijedan doprinos poboljšanju tog segmenta nautičkog turizma da se razmisli da se taj boravak nautičara u našem Jadranu popravi odnosno da se poboljša. Evo, uz ove primjedbe koje mi imamo smatramo da je zakon zapravo, intencija je navedena u ovim razlozima za donošenje zakona a ovo sve drugo nekako je uz to da ne bi zapravo zakon bio ajmo reći se sveo samo na jednu malu novelicu. On dakle u svojim osnovnim nakanama je dobar, pogotovo što se tiče uvođenja ovih zona. I sukladno tome kakao će predlagač uvažiti ove naše primjedbe mi ćemo glasati da li za ili protiv zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Krunoslav Peronja.
Poštovani kolega netočno je naveo sve ono gdje se može privezati, gdje se može sidriti mora biti predviđeno u prostornom planu općine, grada i županije a nitko ne smije sidriti na mjesta na koja to nije predviđeno. Ukoliko to radi obaviješću bilo kojeg komunalnog redara dužan se on udaljiti, ukoliko ne želi onda nastupa inspektor lučke kapetanije ili inspektor iz Državnog inspektorata. I tu treba inzistirati na uvođenju baš takvog reda. I cijenim prinos da županijska lučka uprava treba i takva mjesta predvidjeti ukoliko postoji vez predviđen prostornim planom dati koncesiju i tek u tom slučaju se onda može tu netko privezati ali mu se i naplatiti za vez i naplatiti boravišnu pristojbu. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
To je bila replika? [[Upadica: Ispravak.]] Vi ćete to još onda u ime kluba to reći što mislite pet minuta. … [[Upadica se ne čuje.]] Zdenko onda ćete to reći u pet minuta, nemojmo sad. … [[Upadica se ne čuje.]] Ma ima, ali ima pet minutna rasprava. Poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Krunoslav Peronja. Izvolite.
Još jedanput ističem koliko su korisne upravo ovakve nomotehničke sugestije u zakonu koji kratko i jasno govori ono što treba napraviti. U odredbama, u odredbama počevši od prvog, od prvog članka gdje se kaže i nabraja koje su to sve smještajni objekti u smislu ovog zakona vrlo precizno se određuju upravo koje vrste ugostiteljskih objekata u kojima se pružaju ugostiteljske usluge, vez u luci nautičkog turizma, vez u nautičkom dijelu luke koja je otvorena za javni promet sukladno propisu kojim se uređuje pomorsko dobro i morske luke te prostor u kojima je sukladno propisu kojim se uređuje ugostiteljska djelatnost, organizirano kampiranje izvan kampova za vrijeme održavanja sportskih, kulturno-umjetničkih i sličnih manifestacija, kuća i stan za odmor. Naravno da se preciziraju i pravne i fizičke osobe koje pružaju uslugu noćenja u smještajnim objektima i u smislu ovog zakona predlagatelj vrlo precizno navodi koje su to pravne i fizičke osobe. Stoga odredbe smatram posebno važnim i koje smatram da su korak dalje u decentralizaciji i financijskoj ali u pogledu lokalne samouprave jest da predstavničko tijelo lokalne samouprave može, može ali ne mora na prijedlog turističkog vijeća, turističke zajednice grada, općine ili mjesta odrediti za turističko mjesto, grad, općinu, naselje zone i različitu visinu koeficijenta, boravišne pristojbe za pojedine zone. Smatram upravo da će turističke zajednice konačno sve više i više postajati odgovornije za vlastiti turistički razvoj jer će željeti na jednu stranu doista odrediti koje su to zone koje su po položaju vrijednije od nekih drugih koji to nisu. Podići će kvalitetu na taj način i smještajnih kapaciteta, udovoljit će ljudima koje su smatrali do sada zašto bi on plaćao istu visinu boravišne pristojbe, a nema tako kvalitetan objekt niti po položaju i udaljenosti od raznih prometnica. I sve to turistička zajednica predlaže predstavničkom tijelu općine grada koji onda će zasigurno cijeniti da li su ti prijedlozi dobri? Prihvatiti i na taj način udobrovoljiti volju svojim biračima i u općinsku odnosno gradsku blagajnu ili zaraditi što više novaca koje će onda rasporediti upravo, upravo za onu namjenu strogo predviđenu koja će se baš trošiti za bolje uređeno mjesto da naselje bolje funkcionira. Da baš to za turiste budu poboljšice, da se promiče turizam za područje općine i grada ali ne da se samo bezbrojnim putovanjima glođu sredstva takve turističke zajednice već da zajedničkim nastupom postaju i regionalna turistička odredišta koja su evo primjerice u Splitsko-Dalmatinskoj županiji predviđena glavnim turističkim planom. Dalmacija kakva je nekad bila odnosno Mediteran kakav je nekad bio što upravo smatramo je važan kohezioni faktor da se u tom pravcu naš turizam razvija ali i da se povećava odgovornost svih onih sudionika koji su odgovorni za turistički razvoj. Ono što posebno treba istaknuti, a nije, ne spada u resor ovog predlagatelja, ono što smo čuli i danas za govornicom jest upravo na kakav način, na kakav način zaustaviti da se jahte, brodovi, brodice, sidrena mjesta koja nisu uvjetna, koja nisu sigurna za plovidbu, koja nisu predviđena za to a žele to samo napraviti, govorim o noćnim, po danu i tako se može ići kupati gdje god hoće ali govorim o noćnim sidrenjima koji samo radi izbjegavanja plaćanja boravišne pristojbe. A znamo da će ujutro nakon tog noćenja biti ta vala mnogo onečišćenija nego što je bila večer prije. Želimo tu istaknuti jednu odgovornost jednog drugog segmenta upravo ono što smo i danas čuli na našem Odboru da se strategija turizma odnosno nautičkog turizma radi, ali i vrlo precizne odgovore nam trebaju dati zajedno sa općinama, gradovima i županijama koje trebaju predvidjeti u svojim prostornim planovima vrlo precizno što žele i kako žele urediti svoje vale? Ne samo da bi ubrali koju kunu više i ovaj prijedlog govori više nema računanja u marka, u DEM-ima nego u kunama što je jedan korak dalje. Vidimo da je kuna vrlo čvrsta, postojana i da vrlo dobro kotira i na europskim burzama, valutnim burzama. Stoga treba jačati upravo u tome pravcu ovakve prijedloge zakona koje, koji idu u korak s vremenom. Jer brojne primjedbe građana, turističkih zajednica, općina i gradova predlagatelj je vrlo dobro uobličio u zakonske, u zakonske odredbe prijedlog kojega sada imamo pred sobom. Stoga ovaj prijedlog treba razumjeti upozorenje drugim segmentima da donošenjem čim prije prostornih planova, da donošenjem i strategije nautičarskog turizma odredimo koji je to prihvatljiv broj za hrvatski dio Jadrana koji nas neće odvući tamo za brzom zaradom jer je veliki broj jahti, brodova i brodica pa ćemo mi puste vale odrediti za privezište i vezove. A na taj način dati mogućnost županijskim lučkim upravama da brojnim zahvatima u postojećim lukama i lučicama doista naprave siguran vez za sva vremena. I ljeto i zimu i bure i jugo. Da omoguće tim nautičarima koji su često rekao bih i neiskusni. Tek su kupili skupi brod pa žele se malo prošminkati, a ne znaju koja je jačina mora. Da imaju siguran dotok vode, struja, struje, odvoz smeća jer na taj način štiteći okolinu, postupamo i u skladu sa željama sve većeg broja europskih turista da žele doći u nedodirnut kraj, nezagađen kraj gdje nema velike mase onoga što im smeta preko cijele godine. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Rade Ivas. … [[Govornik se ne razumije.]]
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je relativno kratak Zakon … [[Govornik se ne razumije.]] Zakona o boravišnoj pristojbi kojim se s jedne strane usklađuje ovaj zakon sa pravnom stečevinom Europske unije odnosno usklađuje sa načelom zabrane diskriminacije iz članka 12. ugovora Europske unije. A s druge strane uvodi se određena decentralizacija jer se daje pravo ili mogućnost jedinicama lokalne samouprave da turistička mjesta zoniraju u pogledu visine naplate boravišne pristojbe. Problematika boravišne pristojbe regulirana je Zakonom o boravišnoj pristojbi i u tom zakonu je regulirano i tko su obvezni plaćanja boravišne pristojbe, uvjeti i načini plaćanja boravišne pristojbe, raspodjele i korištenje prikupljenih sredstava, prijava i odjava turista i druga pitanja. Obveznici plaćanja boravišne pristojbe po ovom zakonu su svi vlasnici kuća i stanova za odmor, kao i sve one osobe koje u tim kućama i stanovima prebivaju u razdoblju od 15.6. do 15. rujna. A vlasnici tih objekata mogu plaćati boravišnu taksu na dva načina, ili paušalno ili po noćenju u kojem slučaju se boravišna pristojba umanjuje za 70%. Međutim do sada je ona bila diskriminacija u odnosu na strance, jer strani državljani koji su vlasnici kuća za odmor ili stanova ne mogu koristiti ovakav način plaćanja boravišne takse nego oni plaćaju boravišnu taksu po noćenju bez ovog umanjenja. Sigurno da je ovakav način nejednakosti pristupa prema stranim državljanima dovodi do nezadovoljstva, a i do neizvršavanja zakonskih obveza, naplate boravišne takse. Ja se ovdje slažem sa kolegom Antešićem da bi trebalo ovdje pojačati elemente kako bi ti strani gosti stvarno plaćali tu taksu kao i naši državljani, znači da se postrože kriteriji za naplatu adekvatnu naplatu. 2005. godine izmijenjen je Zakon o boravišnoj taksi kad smo uveli jedan novi sustav plaćanja boravišne pristojbe za iznajmljivače. Od tada imamo dosta primjedbi iznajmljivača koji ukazuju na nejednakost popunjavanja kapaciteta u privatnom smještaju, ovisno o tome gdje se nalaze pojedini objekti. Pa se je pojavila inicijativa da se izvrši zoniranje turističkih mjesta. Jer sigurno da će se objekat različito popunjavati onaj koji je uz mora nego onaj koji je recimo iza magistrale. I upravo ovim izmjenama i dopunama zakona uređuju se sljedeća pitanja. Znači uvodi se isti način plaćanja boravišne pristojbe za vlasnike kuća odmora stranih državljana i država članica Europske unije i europskog prostora. Prema ovim izmjenama i ti stranci moći će plaćati boravišnu taksu na isti način kao i naši državljani, znači ili paušalno ili noćenjem uz umanjenje od 70%, s time da će se to odgoditi do ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Prihvaćen je također ovaj prijedlog da se unutar pojedinih razreda turističke zajednice odrede zone kako bi se omogućilo jedinicama lokalne samouprave da sam procijene da li je i omogućuje se jel jedinicama da same procijene da li je potrebno i da li oni hoće zonirati svoje turistička mjesta. Ovo pravo daje se jedinicama lokalnih samouprava, znači predstavničkim tijelima, a na prijedlog turističkih zajednica. Osim ova dva pitanja ovim izmjenama je regulirano i pitanje kampiranja sudionika manifestacija i priredbi na otvorenom. Naime prostor na kojem se može kampirati izvan mjesta, kao i uvjete koje taj prostor treba ispunjavati, to je vrijeme trajanja takvog kampiranja, također će određivati jedinice lokalne samouprave. I ovim se omogućuje uvođenje obaveza plaćanja boravišne takse i za one koji borave, tj. noće na ovakvim prostorima. I još jedno što se ovim zakonom omogućuje, uvođenje plaćanja boravišne takse i za nautičare kad borave i noće u nautičkom dijelu lučkog, nautičkom dijelu luka otvoreno za javni promet, što će sigurno dovesti do daljnjeg povećavanja prihoda od boravišne takse. Danas je situacija takva da veliki broj jahtaša iz komercijalnih luka bježe u ove luke otvorenog turizma, tu ne plaćaju taksu. No sigurno da postoje problemi tehnički kao što je kolega Antešić govorio kako naplatiti u tim lukama te vezove. A mislim da bi to trebalo razriješiti dogovorom sa upravom lučkih uprava, lučkih kapetanija, ali u svakom slučaju je dobro što se to uvodi. Sve u svemu smatram da se radi o dobrom zakonu, zakonu kojim se usklađuje zakonodavstvo odnosno ova materija sa zakonodavstvom Europske unije, što će oni sigurno omogućiti naplatu turističke, boravišne takse i bolje praćenje turističkog prometa. Iz svega ovog smatram da ovaj zakon treba prihvatiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Antešić.
Hvala lijepa. Evo kolega Ivas vi ste naglasili nekoliko puta ovaj stavak, u članku 1. stavak 2. koji govori o naplati boravišne pristojbe u dijelu luke koji je otvoren za javni promet. I sad mene zanima po vašem mišljenju temeljem kojeg propisa će se realizirati ovaj dio zakona. Taj propis ne postoji. Dakle nema ni jedan propis u Republici Hrvatskoj ne regulira da će se tamo, da će se naplaćivati boravišna taksa. I, a opetovano je bilo govora o mogućnosti naplate boravišne u uvalama itd. To jednostavno je nemoguće. Hrvatska je upravo karakteristična po tome što ima bezbroj uvala, uvalica itd. i tamo je navigacija da se tako izrazim slobodna i tamo se ne plaća ništa. Drugo je u lukama, lučicama koje su uređene za prihvat brodova itd. To je drugo pitanje. Ali u slobodnim uvalama nema naplate niti boravišne takse niti bilo čega. I to moramo znati. Da ne brkamo kruške i jabuke. E sad mene zanima, pokušajte mi odgovoriti temeljem kojeg propisa ćete vi naplatiti boravišnu taksu nekome koji stane u dijelu luke otvorenom za javni promet u našim uvalama. Hvala.
Odgovor na repliku.
Pa kolega Antešić ja se s vama mogu složiti da postoje tu tehnički problemi. Ja sam se ogradio u svom izlaganju da treba riješiti te tehničke probleme. Ja sad ne znam i ne mogu se očitovati kojim je to zakonom riješeno. Ali smatram da to mora se uvesti da je to dobro da se uvede. Jer je činjenica da jahtaši bježe iz komercijalnih luka da ovdje privezuju brodove, svoje jahte besplatno i da to moramo jednostavno sankcionirati. Vjerojatno će se iznaći tehnički način kako će se to provesti. Da li treba vezove naplaćivati i u ovim neorganiziranim lučicama, sidrištima, uvalama, tu nisam baš siguran s tim da tu postoji i teži, tamo nema nikakvih uvjeta da čovjeku se i pruži, premda bi i tu isto trebalo, jer on tamo koristi, vezuje svoj brod i trebalo bi platiti tu boravišnu pristojbu. … [[Upadica se ne čuje.]] Ali koristi javno dobro, koristi obalu, koristi prirodu našu na kraju krajeva koja je tamo i treba to platiti. Hvala.
Replika, uvaženi zastupnik Kapraljević.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo nama kontinentalcima nikako nije jasno. Nama u Slavoniji su popisane kokoši, ovce, krave, svinje, koze, voćke, sve i zna se točno koliko imamo koza, ovaca i svega, voćaka, a mi na obali ne možemo popisati objekte. Ja to ne mogu vjerovati, a sad još pričamo da ćemo i u uvalama naplaćivati. Ma kako? Ajde recite kako? A 30% garantiram evo ja koji dolazim tamo na more, 30% nije popisano objekata koji ne mogu pobjeći. Naše koze mogu pobjeći.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Jozo Topić.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Evo samo nekoliko riječi također o ovome Prijedlogu zakona. Moje kolege su puno toga rekle i mislim da su sve one bitne odredbe iz ovoga Zakona vrlo dobro objasnili i naravno da prihvaćam ovaj Prijedlog zakona sa svim ovim izmjenama. Sigurno da se ovaj Zakon donosi u okviru predpristupnih pregovora i da je to jedan od uvjeta da bi se i građani Europske zajednice u ovom slučaju do sada i stranci možemo reći da bi imali iste mogućnosti i ista prava po pitanju korištenja svojih kuća za odmor na Jadranu. Naravno tu se upotrebljava negdje ovaj slučaj zabrana diskriminacije, pa čak i u zakonu, u opisu zakonu u ovom prednjem dijelu iako se ne piše u članku, malo me ta riječ smeta sama. Mislim da je treba izbjegavati jer to netko može dobiti dojam da stvarno mi imamo, provodimo diskriminaciju prema nekim drugim subjektima, odnosno državljanima drugih zemalja što nije slučaj. Sigurno da mi kao suverena država imamo pravo donositi naše zakone koji su prvenstveno u interesu države Hrvatske i njenih građana. Naravno da se ne ponavljam ja bih se samo sa nekoliko riječi osvrnio, to je također kolega Kruno Peronja spomenuo. To je pitanje rada turističkih zajednica. Gospodine državni tajniče, to vas pitam vrlo direktno i nadam se da ćete mi odgovoriti, jeste li vi zadovoljni sa radom turističkih zajednica? Jesu li turističke zajednice ispunila sva ona očekivanja koja smo imali kad smo im. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, molim. Kad smo im dali određene ovlasti u zakonu. Činjenica je to da dobiva se dojam da su često puta one svrhe same sebi. Imaju sigurne izvore prihoda, postoji naravno razlika, ne možemo govoriti generalno, ali postoji razlika. Imaju sigurne izvore prihoda i mislim neke manifestacije koje rade su više manifestacije koje su u funkciji toga da bi se prema javnosti rekle ili prikazalo kako oni nešto rade, kako su oni značajni, dok po pitanju samog uređenja i brige za uređenje i stvaranja prepoznatljivosti jedne turističke destinacije određenog mjesta vrlo malo rade i vrlo malo čine. Često puta čak i njihovo radno vrijeme je takvo da je upravo podešeno njima djelatnicima, a ne turistima, ne djelatnosti za koje one u biti jesu i osnovane. To je jedna stvar i mislim da o tome treba otvoreno progovoriti jer smo čak i svjedoci toga da bi sam način rada turističkih zajednica kako na mjesnom, gradskom i županijskom treba u biti i više i koordinira i po pitanju samih manifestacija, kulturnih manifestacija da bi se taj kalendar uskladio, a ne da često puta u jeku turističke sezone u susjednim mjestima često puta imamo konkurentne sadržaje, imamo manifestacije koje su jedna drugoj smeta ja bih rekao, da se ne vodi računa da bi se taj kalendar manifestacija i kulturnih manifestacija održao ravnomjerno na jednom dužem vremenskom razdoblju tako da vam se u nekad u špici sezone u tjedan dana dogode sve moguće fešte i sve moguće manifestacije. To je po pitanju toga. Također bih i spomenuo ovdje, to je spomenuto ovo pitanje, odnosno kampiranja i kampiranja kod organiziranja pojedinih manifestacija. Ja bih ovdje također proširio ovu temu o kojoj nije rečeno ni riječi, ali nije ni u zakonu spomenuta, prijedlogu zakona, a to je kampiranje, odnosno parkiranje ili zaustavljanje kako da ih nazovemo vonmobila nije baš lijepa hrvatska riječ, ali mogli bi reći kućica, pokretnih kućica na kotačima. Činjenica da smo mi taj vid gostiju naših turista potpuno, nismo ih uzeli u obzir, oni su jednostavno nije se ništa, ništa se ne čini da bi se ti gosti na neki način imali primjerena mjesta zaustavljanja, da se točno zna na koja mjesta i u koje autokampove mogu ići jer smo svjedoci da nam sve više dolazi takvih gostiju i oni pošto im nema prikladne izgrađene infrastrukture se zaustavljaju na javnim parkiralištima, zaustavljaju se uz ceste, zaustavljaju se na divljim plažama i tako. Oni su usput i veliki zagađivači jer nisu priključeni na infrastrukturu, a s druge strane su izuzetno platežno sposobni gosti koji su sigurno i spremni platiti sve usluge, u ovom slučaju usluge parkiranja odnosno zaustavljanja i za mogućnost prenoćenja, ali im moramo omogućiti uvjete da bi oni imali prikladna mjesta i da bi se to naravno i za to platili i prikladnu cijenu. Tu prije svega mislim da i u sadašnjim prilikama ono malo auto kampova ili parkirališta koji su prikladni za takav vid prihvata ovih pokretnih kuća za odmor na kotačima, da bi trebalo voditi računa o označavanju na pristupnim cestama. Evo kolege, koji dolaze iz izrazito turističkim mjesta, volio bi da mi nabroje koliko ima tabli, s prometnih znakova s oznakom za takve goste gdje mogu se parkirati, gdje se mogu zaustaviti. Mislim da je to isto jedan problem koji bi trebali riješiti jer potencijal naše obale, našeg mora je izuzetno velik ali s druge strane mi moramo učinit s jedne strane sa većom i boljom kontrolom inspekcijskim nadzorom kao i investiranjem ne samo u magistralne prometnice nego također i u zaustavljališta i parkirališta da bi učinak od turističke privrede, od naših gostiju bio daleko veći. Evo, toliko za u ovoj raspravi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Sad, slušajući ovu raspravu mene nešto ipak … [[Govornik naknadno uključen.]] u Saboru svakih 6 mjeseci u pravilu raspravljamo o boravišnoj pristojbi i svaki put se tvrdi da je zakon koji je došao najbolji. Što više propisa bit će manje novaca jer je očito problem ne u sustavu nego u nepoštivanju sustava. Zoniranje je u nadležnosti lokalne samouprave. Ja sam siguran da će svi objekti koji se iznajmljuju za 6 mjeseci biti u "žlj" zoni i nitko neće biti zona "a", zona prva, zona najskuplja, jer … [[Govornik se ne razumije.]] našu inventivnost koju ćemo to napraviti. Nije dobro kad država propisuje, dajmo sad dole, onda će dole bit nered, pa ćemo onda vraćat ovlastima države. Hrvatski kontinentalni turizam u razvojnom smislu žrtva je toga da ova država sve daje za razvoj jadranskog turizma, a po prihodu i zaradi za par godina budemo isti. I kolega Antešić je prije postavio jedno pitanje, nitko mu ne želi odgovoriti, kako će se to naplaćivati u valama, uvalama i tako? Ajmo osnovati pomorsku konjicu da i tamo naplaćujemo boravišnu pristojbu.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik, je li bio? Odgovor na repliku. Oprostite, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Lesar. Ma ja čak nisam spomenio ni u jednoj rečenici riječ najbolji. Vi ste rekli kao najbolji. U svakom slučaju ovo je poboljšanje, zakonsko poboljšanje a s druge strane i usklađivanje sa zakonodavstvom Europske unije. To treba jasno reći. A s druge strane cijeli turizam i sve pojavnosti u turizmu su vrlo dinamične i promjenjive. I prema tome, potrebno je svim novim pojavama u turizmu, evo sad govorim, spominjem prvi put turiste koji dolaze sa svojim … [[Govornik se ne razumije.]] mobilima, da budem kraći. Recimo, dosada to nismo uopće ozbiljno tretirali, nismo ozbiljno tretirali i mislim da je to isto ova rasprava ide u tom pravcu da bi se potakla nadležna tijela da se i u tom nešto poduzme.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Marasović.
Gospodine potpredsjedniče, kolege i kolegice! Ovo je jedno revolucionarno popodne. Jer dok oporba šuti ili pomalo nešto kaže, vidim HDZ kritizira. To je dobro. To je jedan od najboljih dana koje sam doživio u ovom Saboru. Kad Jozo Topić proziva državnoj tajnika i … [[Govornik se ne razumije.]] A, mi zapravo, zašto mi zapravo ne govorimo ništa? Jer evo, ja nisam uspia Lesaru reći, ne bi se on ni javio ni na ovu repliku, nego nisam uspija reć', nismo se vidjeli danas. Nas je Penda jutros na odboru uvjerio zašto se donosi ovaj zakon? Zašto ima oznaku P.Z.E.? I tu vam piše fino, stranica 4, piše ovako. Donošenjem zakona ukinut će se razlika te pogodnosti koje glede plaćanja boravišne pristojbe imaju hrvatski građani, vlasnici kuća i stanova za odmor u odnosu na strane državljane. Time će se zakon uskladiti sa načelom zabrane diskriminacije iz članka 12. ugovora EZ. E sad, kad ovo znate, usput ću vam još nešto reći. Sljedeća izmjena ovog zakona odnosno novi zakon će biti u novom sazivu Sabora na proljeće sljedeće godine. Jer s ovim zakonom nije ništa napravljeno osim ovog što sam pročita i P.Z.E. Dakle, nema promjena. Drugi je pak par postola što mi donosimo Zakon o turizmu prošli tjedan, pretprošli tjedan pa ćemo ne znam, Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti po ovome, po onome, teško ćemo mi to uskladit jer to se isprepliće sve skupa dok ne znam, jel' bi bilo pametno razmišljati o jednom Zakonu o turizmu? Ako može biti Pomorski zakonik a mi računamo evo, na veliki prihod od turizma, zašto ne bi moga netko napraviti nekakvi turistički zakonik, di bi se puno toga stavilo. Ovako to, znate, mi govorimo o ovome, a to vi uopće, ovo što su govorili, to uopće nije predmet ovog zakona.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
To smo jutros ustanovili na odboru.
Odgovor na repliku.
Hvala.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, uvaženi kolega Marasović! Pa, ne znam kako ste vi mogli dojam dobiti da ja prozivam predstavnike ministarstva odnosno državnog tajnika. Ja sam ih pozdravio, najprije oslovio na početku. … [[Upadica se ne čuje.]] Pazite! Kod nas u HDZ-u i zato ja jesam u HDZ-u od samog početka i tome sam vjeran, upravo ne samo što smo mi velika stranka, nego smo mi izuzetno široka stranka. I kod nas je dozvoljeno raspravljati i davati sugestije i prijedloge i mimo onih napisanih koje su nam date na klupu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Antešić.
Hvala lijepa [[Upadica: Nema između redova.]] Nema između redova. Samo ono što piše. Gospodin, uvaženi gospodin Topić! Vi ste rekli da mi donosimo aludirajući na ovaj zakon, na ovaj zakon, zakon doslovno sam zapisao, zakon o interesu Hrvatske i njenih građana. E, sad gledajte koliko je ovo zakon o interesu Hrvatske i njenih građana. Moja teta Luce na Rabu ima 78 godina i već 30 godina ima dvije sobe koje iznajmljuje turistima. I kraj nje je kupio kuću Nijemac prije deset godina i on se bavi, ima šest apartmana, on se bavi iznajmljivanjem gostiju, dakle tu kuću uz nju i sad vi meni recite koji je to, na temelju čega, dakle pod istim uvjetima kao i ona, kao teta Luce u 78 godina i on daleko jasno jer je on financijski puno napredniji, puno lakše mu je popuniti te njegove apartmane itd. I mi mu sada još, gledajte mi mu sada u interesu tete Luce i Hrvatske mu omogućavamo da pod istim uvjetima iznajmljuje odnosno i da plaća boravišnu pristojbu itd. a a propos svega toga još niti ne mora znati niti hrvatski jezik tome i bavi se tom djelatnošću. Evo vidite, to je interes Hrvatske i njezinih građana koje mi donosimo u ovom Saboru pomoću ovoga zakona.
Zahvaljujem. Bogu hvala što teta Luce ima 78 godina, zdrava je i još privređuje. Bogu hvala. Odgovor na repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Antešić, ovo je klasičan primjer kad se riječi iz konteksta izvuku. To ste upravo vi sada rekli. Možda ste vi prečuli prvi dio ali ja sam upravo bio kritičan prema formulaciji koja govori sa načelom zabrane diskriminacije jer sam rekao da to jednostavno nije baš zgodan izraz pa čak i ako se radi u ovom prednjem dijelu o opisu, u obrazloženju zakona. Jer sam rekao, izričito sam napomenuo, to možemo u fonogramu reći da Hrvatska ima pravo, da ovaj Hrvatski sabor ima pravo donositi zakone koji su u interesu države Hrvatske i njezinih građana, e to je to. … [[Upadica se ne čuje.]] A objasnit ću vam vrlo jednostavno. Znate uvaženi kolega, mi smo svi vjerujem u Saboru ovdje se izjasnili da želimo pristupanje Hrvatske Europskoj uniji i jednostavno to vam je tako kad želite ući u neko društvo, u neki klub morate platiti ulaznicu. I shvaćam ovo kao plaćanje jedne ulaznice, eto tako. … [[Upadica se ne čuje.]]
Teta Luce je veliki poduzetnik, ona će to shvatiti tržišnu ekonomiju, ja sam uvjeren. … [[Upadica se ne čuje.]] Bogu hvala. Replika uvaženi zastupnik Markovinović.
Pa evo, uvaženi kolega … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] tko me već isključio. Prema tome, nije to jedino popodne tako, ali eto. Utisak vara. Naime, htio sam samo reći da mi je žao evo što kolega Topić ima negativno iskustvo sa turističkom zajednicom, ja imam izvanredno iskustvo u mom gradu Svetoj Nedjelji na 20 tisuća stanovnika imamo jednog zaposlenika za stalno i volonter je tamo šef, šefica, je tamo volonter i to funkcionira odlično. Sve manifestacije organiziraju, dobivaju prve nagrade na županijskim natjecanjima, čak po koju nagradu i na državnim natjecanjima, grad je uređen, postoje svi putokazi. Dakle, ako se hoće jasno uz pomoć poglavarstva, ako se hoće može se napraviti jako dobro i to može odlično funkcionirati a da ništa ne treba promijeniti ovdje. Očito da puno toga ovisi o ljudima. Možda je jasno broj turista je znatno manji i nema onog opterećenja ljetnog, nema paralelnog izdavanja, zaposlenici često paralelno izdaju apartmane a ne samo teta Luce koju ću možda ja na Rabu i upoznati evo kod kolege. Ali nervoze ima više ali može funkcionirati s takvim zakonom, samo to sam htio reći. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Evo, drago mi je da ima dobrih primjera i predložit ću nekim turističkim zajednicama da posjete Svetu Nedjelju. Ne samo što ima lijepo ime nego očito da ima i dobro organiziranu turističku zajednicu. … [[Upadica se ne čuje.]] Može i u nedjelju, na misu na Svetu misu ići. Slažem se s vama da zavisi puno o ljudima ali je činjenica također da stvarno i vjerojatno u normativnom pogledu mora se nešto poduzeti da se točno preciznije definira uloga turističke zajednice. No međutim, možda je ovdje kad koristim priliku da repliciram treba napomenuti također da je i kontrola same naplate te turističke zajednice naročito od velikih hotela isto otežana često puta i oni su tu vrlo, pa ne bih želio upotrebljavati teške riječi, ali nisu najkorektniji i često puta se pravdaju s time kako je turistička sezona u tijeku i kako imaju značajne troškove i da nisu u mogućnosti platiti turističku pristojbu odnosno boravišnu pristojbu u tijeku sezone. Često puta to plaćaju u nekim ratama ali tek poslije sezone što naravno otežava rad turističkim zajednicama jer nemaju odgovarajuća sredstva koja bi po potencijalu i po mogućnostima mogli imati za sve ove manifestacije i za ove sve dobre primjere o kojima ste vi govorili. Hvala.
Zahvaljujem. Državni tajnik.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Ja bih se kratko samo zahvalio na riječima podrške i jasno na ovim konstruktivnim prijedlozima, posebice kolege Antešića. Dakle, u svakom slučaju zakon koji ćemo sutra ja se nadam izglasati donosi određene bitne promjene i u nastavku na tragu je dakle uvođenja paušala u naplati boravišne pristojbe i poreza na dohodak što je donijelo velike boljitke i kod registracije gostiju ali isto tako i u naplati samih prihoda pa u nekim turističkim zajednicama imamo preko 50% veće prihode zadnje dvije godine. Ovo je treća godina takvog načina naplate a isto tako sukladno svemu tome sustav turističkih zajednica je definitivno odradio svoju veliku ulogu u razvoju hrvatskog turizma. Ima i pozitivnih i negativnih primjera, većinom su pozitivni. Međutim, cijeli sustav broji preko 330 turističkih zajednica što općinskih, gradskih, županijskih i glavnog ureda i sigurno tu se određene stvari trebaju mijenjati, na tome se intenzivno radi i ja sam svjestan i mi smo svi skupa u ministarstvu svjesni da će do toga neumitno doći. Međutim, treba jednostavno znati da ipak ljudi čine posao, da ljudski faktor je najpresudniji a to je i kolega potvrdio upravo u tom smislu. Evo, zahvaljujem još jedanput. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. I zaključujem rad današnje sjednice Sabora, s tim da sutra dakle nastavak je u 9,30 sati. Sutra počinjemo sa 22. točkom dnevnog reda a to je Prijedlog liste kandidata za izbor suca Ustavnog suda Republike Hrvatske, pa onda slijedeća je 16. točka dnevnog reda Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrtu i ako dospijemo Godišnje izvješće o ostvarivanju Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje 2005.-2006. godina. I glasovanje je sutra u 13 sati.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, državni tajnik Zdenko Mičić. Izvolite. Amandman 1. na članak 7. Odbora za zakonodavstvo.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Vlada prihvaća sve amandmane klubova zastupnika.
Dobro. Sva tri. Postaju sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Glasovati. Rezultat? Sa 87 glasova za, 18 suzdržanih donesen zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.