Pitanje, tražim stanku od deset minuta po pitanju rada hrvatske diplomacije.
Dobro. Kolegica Glasovac.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Molim vas stanku u trajanju od deset minuta u ime kluba SDP-a kako bismo progovorili o stanju na Hrvatskim studijima.
Kolega Vučetić.
Molim vas stanku od deset minuta u ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista zbog stanja na Hrvatskim studijima.
Kolega Hrg.
Hvala lijepo. Molim vas stanku također od deset minuta u ime kluba HDS, HSLS, HDSSB-a na temu prijenosa osnivačkih prava nad osnovnim školama.
Kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku od deset minuta na temu aktualna politička situacija.
Kolegica Mrak-TAritaš.
Hvala lijepo. Molim stanku od deset minuta u ime kluba GLAS-a i HSU-a tema aktualna politička situacija.
Dobro. Imamo stanku do 9,50. [[STANKA U 9,40 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Nastavljamo s radom, prvi je na redu Klub zastupnika Neovisni za Hrvatsku i poštovani kolega Željko Glasnović, izvolite.
Poštovani kolege, puno se ovih dana raspravlja o tzv. govoru mržnje, lakoćom je bit mržnjom na djelu, trebamo samo pogledati rad hrvatske diplomacije, zadnjih od 2000. godine nadalje. Evo, u nekim konzularnim predstavništvima, ambasadama čeka se 10 godina za hrvatsko državljanstvo. Imate primjer Čilea, Čile je zemlja populacije 4 puta više od Hrvatske, imate tamo do 300 000 Hrvata porijeklom po nekoj statistici. Evo u tom konzularnom predstavništvu dogodio se jedan skandal koji se danas prešućuje, imate 2000 predmeta za državljanstvo su sakriveni i nikad nisu ni poslani u Zagreb. I šta je posljedica toga? Jesu bile kazne po tom pitanju? ne kazne nego nagrade. Tajnica onda Ministarstva vanjskih poslova, na vlasti su onda bili HNS i SDP, ona je nagrađena, danas ona ima konzularno predsjedništvo u Beču. Nagrađeni su za taj skandal i mise čudimo zašto ljudi ne dolaze ovdje a govorimo o demografskoj pošasti. Šta je po pitanju ovih sigurnosnih provjera? Tamo imate ljudi čiji su bračni partneri u Beogradu, koji su radili za Službu državne bezbjednosti. Imate udbaša, to je jedno udbaško leglo, imam imena ovdje, neću njih ovdje spominjati, to se jako dobro zna. I kakvu sigurnosnu provjeru prolaze ti ljudi koji idu u diplomaciju? Nikakvu. Imate skandala sa lažnim diplomama, di su lažirali svoje životopise, to ne čudi. Meni je došao čovjek ovdje, kakva je to država koja je preslika na bivšu državu, došao mi je čovjek jučer nakon 30 godina rada tamo u ZET-u, dobio je otkaz što je lažirao diplomu, 30 godina je radio, a imate u Splitu npr. čovjek dekan Pravnog fakulteta bio, lažirao je svoju diplomu, a to je svakodnevna pojava u Hrvatskoj. A ovi u diplomaciji nikome ne odgovaraju nit su danas odgovarali. Evo tko je siva eminencija diplomacije u Hrvatskoj? Do dandanas Budo Lončar, ja ga zovem Mumija, ima skoro 100 godina i on hara ovdje po Hrvatskoj još po diplomaciji, bio je savjetnik misteru Mesiću, misteru Josipoviću, tko je on? … [[Govornik se ne razumije.]] sekretar Ministarstva vanjskih poslova u bivšoj Jugi koji se protivio ukidanjem embarga na Hrvatsku, on postaje savjetnik u hrvatskoj državi, zamislite to. On je bio šef OZNA-e za okrug Zadar, tamo je bio šef podvodnog bataljona gdje su Hrvate bacali u more sa kamenom oko vrata. On postaje savjetnik u hrvatskoj državi i mi sjedimo ovdje i glumimo pluralnu demokraciju. To je nezamislivo u zemljama kao Poljskoj, Češkoj, Mađarskoj itd. Kina je de facto, ona je komunistička zemlja, ona je integrirala svoju dijasporu u ekonomski razvoj integracije, a Hrvatska, gdje su te investicije? Imamo 3 milijuna Hrvata vani koji čekaju da dođu ovdje a tu je na djelu namjerna sabotaža da se ti ljudi ne vrate, da se ne vrate ovdje. Evo, spomenuo sam primjer čovjeka iz Venezuele koji de facto u ratu radio je najvećim naftnim tvrtkama, ne može doći ovdje, kaže ne govori hrvatski. Ali četnici koji su rušili hrvatsku državu jako dobro govore hrvatski, oni su amnestirani i rade u hrvatskoj policiji, to je samo jedan primjer. A to se nastavlja. Kako dalje ako ne riješimo taj problem? Bez Hrvata izvan domovine mi nećemo napraviti jednu modernu, efikasnu državu. Ta blokada, ta namjerna blokada, povratak tih ljudi je još na djelu. Ta crvotočina dok ostane u tavanu tih jugo diplomata, udbaša, mi ne možemo izgraditi hrvatsku državu i to je ključ lustracije. Dok se taj zakon ne provede, barem na akademskoj razini, mi ne možemo dalje ići. A ljudi koji su vodili hrvatsku diplomaciju, oni mrze … [[Govornik se ne razumije.]] a da ne govorim o hrvatskoj državi. Sad je HDZ na vlasti, šta će HDZ napraviti pred ovim pitanjima? Zna se imena ovih ljudi i treba kaznene prijave pokrenuti.
Druga rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, u ime kluba SDP-a, želim iskoristiti ovih 5 minuta kako bih upozorila na jednu vrlo kaotični situaciju na Hrvatskim studijima koja traje već godinu dana a posebno se intenzivirala u posljednjih nekoliko mjeseci. Uz dužno poštovanje i bez ikakve namjere da derogiram odnosno ne poštujem bilokoji članak ili stavak našega Ustava, uz dužno poštovanje autonomiji i autonomijama pojedinih sveučilišta, ne mogu više ostati gluha na mailove, poruke, pozive koji mi upućuju ne samo studenti nego i zaposlenici Hrvatskih studija koji ukazuju daje zapravo situacija alarmantna. Oni su se obraćali već i ministrici Divjak, obraćali su se i rektoru Borasu, obraćali su se i premijeru Plenkoviću međutim do dandanas nikakvog odgovora dobili nisu. Mi smo isto tako Odboru za obrazovanje ponukani njihovim pozivima, tražili određena očitovanja i od ministarstva i od sveučilišta, do dandanas nismo ih dobili. Ukratko, ono što muči 1 500 studenata Hrvatskih studija i nekoliko stotina nastavnika je činjenica da Hrvatski studiji u ovom trenutku imaju potpuno nereguliran pravni status, da iz tog studija odlaze neki od najperspektivnijih znanstvenika i nastavnika, da pada interes studenata za upis u studijske programe i da je zapravo sudbina hrvatskih studija, njegovih studenata i nastavnika neizvjesna. Osjeća se jedna snažna pravna nesigurnost i nemoć, prije svega znanstveno nastavnog vijeća koje nema nikakvog utjecaja na formiranje, neću reći politike, ali bilo kojih postupaka koji se tiču daljnje sudbine hrvatskih studija, nego su sve zapravo preuzela privremena tijela. Dakle prije godinu dana negdje u siječnju 2017. g. hrvatski studiji su po mnogima na nezakonit način iz studenskog centra, dobili status studentskog, sveučilišnog odjela, sveučilišna centra sveučilišnog odjela. To je od njih tražila Agencija za znanost i visoko obrazovanje i Ministarstvo znanosti i obrazovanja, kako bi prošli postupak reakreditacije i morali su u roku godine dana, donijeti, odnosno, imenovala je privremena uprava, koja nije na neki način birana nego je postavljan, čiji je jedini zadatak bio, da provede taj zahtjeve iz onog što je bilo potrebno za postupak reakreditacije, da regulira pravni status hrvatskih studija i da donese ključne dokumente za funkcioniranje hrvatskih studija. Međutim, ta privremena uprava, u tih godinu dana, nije napravila apsolutno ništa po tom pitanju da bi regulirala pravni status, odnosno, ispunila uvjete koje je od njih tražilo službeno ministarstvo, odnosno, agencija, ali je pritom u 2017. g. recimo raspisala, odnosno, raspisano je 55 natječaja za radna mjesta, gdje i sindikat znanost i visokom obrazovanju, reagiralo, da su brojni od tih natječaja, zapravo netransparentni pa čak i nelegalni. To je vjerojatno jedina institucija, institucija koja je u 2017. g. od svih akademskih institucija raspisala najviše natječaja za radna mjesta. Vi znate da je tamo bilo svašta, da se htjelo tužiti jednog predstavnika studenata, pa se onda odustalo od toga, da su studenti tražili smjenu privremenog pročelnika, zbog toga što je u izradi onog strateškog programa znanstvenog i stručnog razvoja hrvatskih studija plagirao dijelove sveučilišta, Pravnog fakulteta, ali i neke druge dijelove. Znači, ništa se nije napravilo da bi se tim studentima i predstavnicima znanstveno nastavničkog vijeća reklo što je zapravo njihova sudbina i u kojem pravcu hrvatskih studiji idu. Ali, se s druge strane upotrebljavala moć privremenog tijela, da se rade neke druge stvari. Ono što mi očekujemo, je da netko od nadležnih reagira i da se tamo situacija konačno razriješi. Ja ću samo pročitati jedan dio pisma kojeg je išlo premjeru. Poznato vam je da je u rujnu ove godine, na hrvatske studije nezakonitim postupkom zaposleno dvije profesora koje je sveučilište u Splitu poslalo mirovinu zbog navršene dobi od 65 g. Oni koji su se hvalili da su s vama osobno riješili njihovo zapošljavanje, nisu vam rekli da je zbog toga na cesti završilo naših 7 mladih doktora znanosti u rasponu od 27-35 g. života [[Upadica: Hvala. Kolegice Glasovac.]] Jedan od njih, dvostruki doktor znanosti s dvoje male djece [[Upadica: Kolegice Glasovac!]] da …/Govornik isključen/…
Kolegice Glasovac, pa što je sad ovo? Ne bude, ne molim vas, imate 5 minuta, molim vas. … [[Upadica se ne čuje.]] Kolegice Glasovac, imali ste 5 minuta i molim vas da se držimo reda i da ne činimo ovakve stvari jer je to kršenje Poslovnika. Treći na redu je Klub zastupnika Mosta i poštovani kolega Marko Vučetić. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, u ime zastupnika Mosta nezavisnih lista, zatražio sam stanku, da bih progovorio o stanju na hrvatskim studijima. Jedan dio problema je i kolegica Sabina već izrekla. Iz svega nam je razvidno, da hrvatski studiji nažalost zaslužuju svoj naziv, zato što podmiruju 2 dimenzije hrvatske realnosti. Prva dimenzija je dimenzija neuređenosti, nefunkcioniranja institucija, dimenzija odgađanja donošenja odluka i dimenzija u kojoj nije moguće razvijati javnu prosudbu. To je ono sve u čemu žive hrvatski građani, pa bi se moglo i sa razlogom postaviti pitanje, zašto tu sudbinu ne bi dijelili i hrvatski studiji. Međutim, ovo je, budući da se radi o visokoj školskoj ustanovi, ovo i ovaj stav bi bio nelegitimni stav. Hrvatski studiji, osim što su hrvatski, oni su i studij. A to znači, da se na njima stiče znanje, da na njima vrijedi zakonitost i red usvajanja znanja, otvorenosti, zdrave argumentacije, one javne prosudbe uz koju će dolaziti i u koje će ulaziti javne vrijednosti. Upravo zbog toga što su hrvatski studiji, studiji, one i vrijede. Oni vrijede u tolikoj mjeri da mogu razviti hrvatsko društvo, da hrvatsko društvo bude u stanju donositi zdrave odluke, da bude u stanju donositi informirane odluke, a mjera po kojoj ćemo mjeriti jesu li te odluke donesene, biti će upravo hrvatski studiji i što će hrvatske institucije odlučiti po pitanju ovih hrvatskih studija. Ja s ovog mjesta pozivam ministricu Divjak, da nam demonstrira ishode, te nove najavljivane obrazovne reforme, da nam pokaže na koji način se putem informiranosti, putem logičnosti, putem argumentacije donose odluke jer ona zbog toga i jest ministrica. Ishodi obrazovne reforme nisu u sastavljanju nekakvih računalnih programa u sastavljanju i uređivanju virtualne stvarnosti, nego u uređenju ove stvarnosti u kojoj mi živimo, o uređenju stvarnosti u kojoj se sastoje hrvatski studiji. Ministrica nam sad, skupa s čitavom Vladom može demonstrirati snagu i anticipirati da osjetimo taj nadolazeći i najavljeni sustav obrazovne reforme. Hoće li nam ta kurikularna reforma doći kao još jedna obmana, pa ćemo umjesto jednog hrvatskih studija, imati mnoštvo hrvatske studiji imat ćemo mnoštvo hrvatskih škola, imat ćemo mnoštvo ovakvih hrvatskih institucija u kojima će nedostajati javna prosudba, u kojima će nedostajati mogućnost donošenja onog što je zakonito, ono što je predvidivo i ono što će razvijati ovo društvo. Jedan teoretičar Karl Mannheim je rekao da građansko društvo nastaje iz dvaju izvora. Prvi izvor je kapital i uz taj kapital ide određena ekonomska i politička moć. Takvo društvo nam u Hrvatskoj ne treba. Drugo društvo je društvo koje nastaje iz pojedinaca koji shvaćaju da je jedini kapital i jedina moć znanje. Studenti na Hrvatskim studijima shvaćaju da je pravi kapital znanje, da iza znanja slijedi donošenje odluka i da iz tih odluka slijedi i odgovornost. Dakle, Hrvatski studiji na primjeru Hrvatskih studija ministrica Divjak nam može demonstrirati kako to izgleda ljudska argumentacija, ljudska odluka, ljudska odgovornost. I ukoliko to shvati i donese takvu jednu ljudsku odluku koja će biti logična, argumentirana i usmjerena prema problemu mi više nećemo imati problem Hrvatskih studija, ali ćemo imati snažno povjerenje prema toj nadolazećoj obrazovnoj reformi. Ukoliko se to ne dogodi na žalost živit ćemo i dalje u svijetu obmana, u svijetu sjena i u svijetu gdje ćemo nekakvim transvertalnim uvidima morati tražiti dosluh s dušom svijeta, pa me onda i ne čudi zbog čega stručnjaci s Hrvatskih studija o preuzimanju tog strateškog dokumenta osim prema drugom fakultetu posegnuli i za mističnošću religijskog portala. Zahvaljujem.
Idemo dalje. Idući na redu je Klub zastupnika HDS, HSLS i HDSSB poštovani kolega Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Zamoljen sam od jednog dijela roditelja iz grada Čazme da upozorim na jednu nelogičnost članka 56. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama, odnosno na njegovu nedorečenost. Naime, od 1.1. ove godine jedinice lokalne samouprave imaju značajno bolje riješeno financiranje, imat će znatno više prihoda i dosta gradova u RH vjerujem i općina će htjeti preuzimati osnivačka prava nad osnovnim školama što im je zakonom omogućeno. Grad Čazma je pokrenuo taj proces 2013. godine, uputio je zahtjev za preuzimanje osnivačkih prava nad osnovnom školom Županiji bjelovarsko-bilogorskoj. Na žalost njihov zahtjev je odbijen i sada se u Čazmi događa jedan proces demokracije, možemo to tako nazvati. Roditelji su pokrenuli potpisivanje peticije i u nekoliko dana sakupili su više od 1000 potpisa kojima traže da se osnivačka prava s Bjelovarsko-bilogorske županije prenesu na grad Čazmu za osnovnu školu u gradu Čazmi. Kao zastupniku druge izborne jedinice mi je u krajnjem slučaju obaveza i dužnost da upozorim na ovo i da zamolim ovdje sa ove govornice ministricu ministarstva da jednostavno izvide što se to događa, zašto županija odbija prijenos osnivačkih prava na grad koji ima sve uvjete da školu preuzme, grad koji je od prošle godine uveo i besplatne udžbenike za svu svoju djecu u osnovnim školama iako nisu osnivač. Grad koji financijski solidno stoji i grad koji želi brinuti o svojoj školi na način kako to oni najbolje znaju i mogu i grad u kojem roditelji traže da se preuzmu osnivačka prava. A ujedno u drugom dijelu da se kod izmjena ili kod donošenja novog zakona predvidi mogućnost, da ukoliko osnivač koji je osnivačka prava stekao u principu dekretnom odlukom zakona da jednostavno ukoliko ne želi prenijeti osnivačka prava na jedinicu lokalne samouprave koja to želi preuzeti, koja ima uvjete da preuzme ustanovu u takvom obliku da se napravi još jedan instrument prema kojem se mogu oni nekome žaliti da ministarstvo u krajnjem slučaju u takvoj situaciji može donijeti konačni sud i prelomiti ovakve neželjene situacije koje se događaju na terenu. Evo ja se nadam da će i ovo doprinijeti popuštanju da tako kažem Bjelovarsko-bilogorske županije, njezine skupštine prema gradu Čazmi i da će grad Čazma uskoro preuzeti osnovne škole, osnovnu školu kao što su to već preuzeli novi gradovi u RH i kao što je već u tijeku sada po nekim informacijama preuzimanje još jednog dijela osnovnih škola od strane gradova, znači sa osnivačkim pravom županija na same gradove. Hvala lijepa.
Sada je na redu Klub zastupnika HDZ-a i poštovani kolega Tomislav Sokol. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ja ću govoriti u ime kluba HDZ-a o nečemu što mislim da je postao veliki problem u zadnjih pogotovo dvije godine, a to je politizacija, odnosno pokušaj politizacije sustava znanosti i visokog obrazovanja. Ovom prilikom bih citirao članak 68. Ustava koji očito treba ponavljati koji glasi: „Jamči se autonomija sveučilišta. Sveučilište samostalno odlučuje o svom ustrojstvu u skladu sa zakonom.“ Znači to je jako bitno za zapamtim u ovoj situaciji. Ono što mi međutim imamo u posljednjih dvije godine su pokušaj određenih političkih opcija, pa možemo reći i određenih političkih stranaka, da kroz javno djelovanje pa i kroz ovaj Sabor i tijela ovog Sabora utječu na nešto što definitivno ne spada u njihov djelokrug i nadležnost. Evo ja ću samo spomenuti prosvjede na nekim zagrebačkim fakultetima koji su se ticali ustrojstva određenih pitanja tih fakulteta, koje su neki političari iz nekih političkih stranaka pokušali iskoristiti radi promocije svojih određenih ideja i političkih ciljeva što mislim da nikako nije put. Također bih istaknuo ono što je ovdje spomenuto vezano uz Hrvatske studije, a što je bitno staviti i u kontekst. Kontekst je taj da se upravo u postupku izbori za novog rektora Zagrebačkog sveučilišta iz tog razloga se i ovakva rasprava na ovaj način na koji se ovdje potiče može shvatiti i kao pokušaj utjecaja određenih političkih stranaka na taj proces, što mislim da nikako nije dobro. Što se tiče samih Hrvatskih studija, ja ne bih ulazio u pojedina pitanja radnih odnosa jeli zaposlena osoba a ili osoba b, kome to ideološki odgovara ili ne odgovara i mislim da to nije posao niti mene, a niti ovog Sabora. Ono o čemu mogu govoriti, a to je ono što znam ovako sa strane o procesima koji se tamo odvijaju pogotovo u formalnom dijelu. Dakle ono što je bitno da postoje nadležna tijela za pojedine radnje i pojedine segmente akademskog života. Što se tiče radnih odnosa i to što nekome smeta da su neki ljudi otišli, a neki ljudi zaposleni, koliko znam postoji mišljenje Ministarstva uprave koje kaže da je to u nadležnosti Inspekcije rada, što naravno i jest. I ako je to nadležnost Inspekcije rada, ako su postojale bilo kakve nepravilnosti pustimo nadležnim institucijama u ovom slučaju Inspekciju rada da radi svoj posao. To nije posao nas u Saboru da bi trebali ili trebalo zaposliti osobu a ili osobu b, jeli bolji znanstvenik osoba a, ima li bolje radove ili osoba b i mislim da jednostavno nema smisla takve rasprave voditi ovdje. Što se tiče pitanja reakreditacije, koliko ja znam dokumenti odnosno prijedlog za reakreditaciju je poslan, o tome odlučuje nadležno tijelo znači Agencija za znanost i visoko obrazovanje … akreditacijski savjet će dati svoje mišljenje i na kraju će konačnu odluku donijeti ministrica. Znači postoje nadležna tijela koja rade svoj posao, putimo ih da rade svoj posao, poštujmo njihove nadležnosti, nemojmo se miješati i raditi određene stvari koje se mogu shvatiti kao pritisak na sveučilište. Ono što se međutim dogodilo zbog ovakvog političkog pristupa stanja na sveučilištu da se akademska zajednica nažalost podijelila. Znači mi smo imali situaciju opet neću govoriti o kojim fakultetima, neću jer mislim da to nije primjereno da su neki ljudi nisu mogli dobiti produljenje radnih odnosa isključivo zbog toga što nekome nisu odgovarali u tom trenutku i što netko je imao tada većinu u vijeću fakulteta da izglasa nekog drugog ili da nekim drugima odobri, a nekima ne. Taj način gdje se mi ideološki dijelimo, gdje je isključivo po ideološkim i nekakvim kriterijima tko zna kojim koji nema veze sa akademskim statusom, izvrsnošću, radovima i kompletnim opusom određenih znanstvenika, gdje neke eliminiramo, a neke promoviramo konto toga nije dobar put jel onda će se sve svesti na to tko ima više ljudi u vijeću fakulteta u senatu sveučilišta i preglasavat one druge. Ako na nečemu trebamo inzistirati to je da Akademska zajednica bude pošteđena toga koliko god je moguće. Ako to neće biti tako onda ćemo se opet vratiti u neka druga vremena '71., a možda čak i ranije. Hvala lijepa.
I zadnja rasprava u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Cijenjene kolegice i kolege. Evo kada imamo priliku raspravljati još uvijek u ovom dobrom terminu, dobro je da u ime kluba raspravljamo o nekim stvarima. Ja inače mislim već kada je diskusija i rasprava koji bi termin za stanke u ime klubova bio dobar, ja mislim da između 21 i 22 sata idealan. Nema nijednih vijesti, nema ni dnevnika u 22 ide „Otvoreno“ pa onda u tom terminu bi nam bilo idealno rasprave u klubova, ali ja se nisam javila u ime našeg kluba da raspravljam o tome nego o jednoj temi koja ima radni naziv, „Kako su premijer Plenković i ministrica Divjak zataškali skandal i nagradili sudionike“. I kao bilo koja priča svaka vam priča ima uvod pa onda ima rasplet i onda ima zaključke, pa ću ja isto tako krenuti. Uvod kreće s jednim neobičnim twitom u tri ujutro kojim se kaže važnosti obrazovanja, zatim završava s jednom koalicijom za kojom je baza te koalicije obrazovanje i ja se s tim slažem. Obrazovanje djece je izuzetno važno, na obrazovanju djece se temelji budućnost RH, obrazovanje treba biti zaista strukturirano na način na koji treba, treba se voditi računa, treba se reformirati, treba ići u škole u kojima će djeca nešto naučiti, a ne ono što smo, svi govorimo da djeca zapravo ponavljaju gradivo i izuzetno je važno. I sada dolazi rasplet priče. U raspletu priče raspisuje se natječaj u tom natječaju izabrana jedna gospođa i onda sve zajedno se kreće preko novinara raspravljat što, kako i zašto. I jučer uvaženi profesor Ivica Puljak kaže nakon 247 dana iz Ministarstva znanosti i obrazovanja mi je dostavljena dokumentacija u kojoj dokumentaciji je vezano uz natječaj za voditelja i članove ekspertne radne skupine. I u toj dokumentaciji je vidljivo da je u natječaju bilo petljanja, prtljanja, lažnih podataka, da se jedan akcijski plan bio u natječaju, a s drugim akcijskim planom gospođa Jasminka Buljan Culej govorila da je. Koja je poruka našoj djeci? Poruka je djeco morate ići u školu jer to je obavezno dakle postoji ta satnica … neopravdane, ali možete petljati, možete prtljati, možete reći da ste napisali jedno, pa kada vam se ispravi test vi kažete to što je u testu bilo ja zapravo nisam to mislio nešto drugo jel ćete biti nagrađeni, kao što je i gospođa Buljan Culej nagrađena. Rezultat je da postoji posebno stručno povjerenstvo, dakle naziv je posebno stručno povjerenstvo, stručnim posebnim povjerenstvom predsjedava naš premijer Plenković, zamjenica je ministrica Divjak, a u tom stručnom povjerenstvu je nagrađena gospođa koja je petljala, koja je prtljala, koja je pokazala lažne podatke. Što je zaključak? Zaključak možete vidjeti na naslovnicama današnjih novina, možete vidjeti na drugoj, trećoj stranici gdje odjedanput tema obrazovanja, tema naša djeca se odjedanput kroz novine raspravlja, raspravlja se tko je, tko koga kako ucjenjuje, da li ministrica ucjenjuje premijera, da li premijer ucjenjuje ministricu. Ljudi moji, tome treba reći dosta. Situaciju koju imamo u Hrvatskoj je sljedeća svi s ove govornice, još nisam nikog čula da je s ove govornice da je došao da nije se osvrnuo na činjenicu da mladi ljudi iseljavaju iz Hrvatske. Mladi ljudi ne iseljavaju iz Hrvatske samo zato što im netko nudi bolji posao, samo zato što će negdje bolje zaraditi. Iseljavaju jer ne žele u Hrvatskoj u kojoj se svi kunu u obrazovanje, a obrazovanje onda pretvorimo u međusobno obračunavanje i pretvorimo u činjenicu da netko tko petlja, prtlja za to bude nagrađen. Za takvu situaciju treba netko odgovarati. Mislim da je u ovoj priči apsolutno jasno odgovornost na kome je. Hvala.
Hvala svima vama koji ste raspravljali.
Gospodin Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. U ime Kluba Mosta tražim 10 minuta stanku po pitanju mjenica koje se koriste bez pokrića u prometu. Hvala.
Zahvaljujem. Još netko? Ako nema nitko ništa protiv i ako gospodin Bulj je suglasan da odmah krenemo. Izvolite Miro Bulj stanku je zatražio u ime Kluba Mosta. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, evo cijeli dan govorimo i raspravljamo o vrlo bitnim temama. Drago mi je ovdje šta je Tufekčić kolega, vjerujem da se sad digao da ode jer imao bih ujedno u ovoj stanci vrlo interesantnih pitanja za njega koje on može odgovoriti jer očito u prethodnoj raspravi nije želio odgovoriti, a pitanje je vrlo jednostavno i nevjerojatno. Pa podsjećam na onu priču kao da date vuku da čuva ovce. Takav vam mogu dati zaključak prije ove točke dnevnoga reda. U Hrvatskoj državi ključ problema jesu institucije koje su odgovorne za financijsku i monetarnu stabilnost. To je HNB i HANFA. Ja vjerujem da će tajnik dati odgovor jer nije želio malo prije odgovoriti. Drago mi je što je sad utekao sa ovoga mjesta, inače na taj način se i ponašaju oni kad im saborski zastupnici u ovo vrijeme dok kamere ne snimaju se ponašaju prema vrlo bitnim temama. Ja sam o ovoj temi i digao kaznenu prijavu o ovoj kriminalnoj radnji, gdje je Agrokoru dozvoljeno 10 milijardi kuna da u prometu koristi mjenica bez pokrića. Za to je odgovorno Vijeće za financijsku stabilnost sistemskih tvrtki u kojem su predstavnici Ministarstva financija točnije ministar, HNB koji ima većinu i HANFA. I sada imamo prije, malo prije zakon gdje kao kontrolor transparentnosti transakcija određena je HANFA i HNB. Točno rečeno kao da ste vuku dali da čuva ovce. I ministar, tj. državni tajnik ispred ministarstva ne želi odgovoriti na moje pitanje. Pa da li je to moguće da onima koji su krivci za gospodarsku i ekonomsku krizu u Republici Hrvatskoj to je HANFA i HNB da ne mogu dobiti odgovor od čovjeka koji predstavlja nama saborskim zastupnicima zakon. E zbog toga je Sabor doveden u ovu poziciju, jer izvršna vlast je odgovorna isključivo Saboru. I ovo nije mala greškica. Ovo je greška koja je bila izravan udar na monetarnu stabilnost Republike Hrvatske, na monetarni suverenitet Republike Hrvatske, na financijsku nestabilnost koju smo proživjeli prošle godine i koja još uvijek trese, a to je Agrokor. Jer se morao donositi novi zakon. Pa evo gospodo, gospodin Bačić kao predsjednik kluba HDZ-a, pa evo vi iz vladajuće većine, pa zamolite tajnika da odgovori na ovaj odgovor kako je moguće da transparentnost i transakcije štiti, znači određena je kao kontrolor HANFA i HNB. Osnovni, glavni krivci za stanje gospodarsko, ekonomsko i monetarno u Republici Hrvatskoj. I sve to i danas se naplaćiva iz džepova građana, gdje 4 milijarde kuna naknada i provizija, ne kamata. 500 tih naknada ima, više od 400, koje 4 milijarde kuna banke izvuču građana iz džepa. Ja bih zaista evo prosvjedujem ovdje, javno govorim, glasno govorim. Znam da su ugašene kamere, ali je sramotno potpredsjedniče Sabora da ministar, tj. tajnik ne odgovara na pitanje saborskih zastupnika. Toliko o dignitetu u parlamentarnoj demokraciji. Vlada Republike Hrvatske to im mora biti jasno proizlazi iz Parlamenta, bez obzira oporba, većina. I njihova bi bila dužnost ne bježati od ovih pitanja i ne sakrivati kriminal koji je napravio HNB i HANFA. Nevjerojatna se stvar malo prije dogodila. Prijedlog zakonski, da će HANFA i HNB kontrolirati financijsku ovu transparentnost transakcija, nevjerojatno. Zaista kao da je vuk, odredimo vuka zakonski da čuva ovce, da pastir više ne treba biti. Točno smo to napravili. Žalosno i sramotno od izvršne vlasti što ne odgovara na vrlo bitna pitanja saborskih zastupnika i što se ovaj Dom na taj način podcjenjuje, jer oni su očito faraoni i bogovi, a to im većina ovdje potpredsjedniče Sabora očito dozvoljava. Pa bih i vas zamolio da odgovore kako u pisanom obliku, 30 dana je rok, mi čekamo po pola godine ili 3 mjeseca odgovore. A ne da se bavite Poslovnikom kako zabraniti postavljati nam pitanja izvršnoj vlasti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bulju. Što se tiče zastupničkih pitanja nadležna ministarstva su dužna odgovoriti vam u roku od mjesec dana. Ako netko nije odgovorio, onda postoje instrumenti i načini kako ih možemo upozoriti, odnosno poslati požurnicu. A što se tiče odgovora na replike od strane predlagatelja to je stvar procjene predlagatelja temelje Poslovnika gdje vam nije dužan obavezan odgovoriti osim po njegovoj procjeni. Zahvaljujem na obrazloženju stanke. I još jednom isprika što nisam vidio ruku prije.
Prije prelaska na dnevni red, samo jedna informacija. U subotu 27. siječnja obilježava se Međunarodni dan sjećanja na žrtve holokausta kada cijeli svije odaje duboko poštovanje žrtvama nacističkog progona i genocida nad židovskim narodom ali i svim žrtvama nacističkih i fašističkih režima tijekom Drugog svjetskog rata. Poštovane kolegice i kolege, pozivam vas da se pridružite u petak, 26. siječnja u 8,45 na polaganje vijenca na židovskom dijelu groblja Mirogoj ispred skulpture Mojsija te da dostojanstveno obilježimo taj dan. Dakle sutra ćemo u 8,45 položiti vijenac. Prelazimo sada na dnevni red: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrani, prvo čitanje, P.Z. br. 268 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Molio bih predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje, s nama je poštovani Damir Krstičević, potpredsjednik Vlade i ministar obrane, izvolite ministre.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene gospođe i gospodo zastupnice, zastupnici. Na početku sa ove govornice želim još jednom zahvaliti hrvatskim vojnicima, dočasnicima i časnicima na profesionalnom izvršavanju svih onih zadaća koje su postavljene, vi znate da je hrvatska vojska brand, vidjeli ste da su hrvatski vojnici u kontinuitetu spremni izvršiti sve one zadaće koje su postavljene pred njih i kažem zato još jednom zaista se u ime cijelog sustava Ministarstva obrane zahvaljujem vojnicima na časnom i odgovornom izvršenju svih zadaća. Ovdje ovo što želimo izmjenama i dopunama Zakona o obrani, želimo još više unaprijediti, nadograditi kompletan sustav, posebno Zakon o obrani i ono što želimo, želimo hrvatsku vojsku još učiniti jačom, spremnijom za sve ove buduće izazove koji su postavljeni pred njih. Zakon o obrani kao temeljni zakon iz područja obrane, donesen je 2013. godine i uređuje organiziranje za obranu i ostvarivanje obrambene funkcije RH. Zakon je mijenjan 2015. i 2016., sveukupno od 128 važećih članaka zakona, predlaže se izmjena i dopuna 28 članaka. Cilj izmjene i dopuna je zakona je proširenje zakonske osnove za operativnije i učinkovitije djelovanje obrambenog resora kako bi on u potpunosti mogao preuzeti jednu od ključnih uloga u sustavu Domovinske sigurnosti u skladu sa zahtjevima koji su proizašli iz Strategije nacionalne sigurnosti RH i Zakona o sustavu Domovinske sigurnosti koje smo u ovom Visokom domu donijeli u 2017. godini. Ključne promjene predloženog zakona obuhvaćaju jasnije utvrđivanje prava i obaveza pričuvnog sastava. Pričuvani sastav je pomogao da se Hrvatska obrani i oslobodi a nakon Domovinskog rata je zapušten i nije postojala vizija o njemu. Proces ustrojavanja postrojbi razvrstane pričuve započet je u drugoj polovici 2014. godine i obuhvaća koncept ustrojavanja za desetogodišnje plansko razdoblje. I to prvo plansko razdoblje od 2015. do 2019., 1 700 pričuvnika godišnje a drugo plansko razdoblje od 2020. do 2024., 1 600 pričuvnika godišnje. Tijekom 2017. godine napušten je koncept desetogodišnjeg ustrojavanja jer na taj način mi nikada ne bi ustrojili pričuvu. Donesena je odluka da se proces ustrojavanja provede u dvogodišnjem ciklusu i to 2017. ustrojavanje svih pješačkih pukovnija o ostalih postrojbi do kraja ove godine. Do kraja rujna 2017. u potpunosti su ustrojene 1. pješačka pukovnija Zagreb, 2. pješačka pukovnija Osijek, 3. pješačka pukovnija Karlovac, 4. pješačka pukovnija Pula, 5. pješačka pukovnija Split i 6. pješačka pukovnija Dubrovnik. Uz to s ciljem sustavnog bavljenja pričuvom, uspostavili smo djelatnu, razvojnu jezgru. Mi znamo, imamo iskustva, znači stavili smo ljude da samo se sustavno bave s tim upravo da bi taj proces bio sustav, operativan i učinkovit. Znači u prvoj, drugoj i 5. pješačkoj pukovniji ustrojili smo 14 djelatnih vojnih osoba a u 3., 4. i 6. pješačkoj pukovniji po 8 djelatnih vojnih osoba. Odaziv vojnih obaveza u pričuvu 2017. godine bio velik, preko 10 000 pričuvnika smo pozvali i ono što je vrlo važno napomenuti, po prvi put smo pripremili i proveli vježbu u trajanju 10 dana na poligonu Gašinci i vjerujte mi da je cijeli taj sustav, obuka, ljudi koji su došli na vježbu aktivnost, bio je na ponos koliko ljudi su se odazvali i kako mi je bilo drago, da mogu biti u pričuvi i kako mi je bilo drago da mogu služiti časnoj i pobjedničkoj Hrvatskoj vojsci. Ove g. nastaviti ćemo s procesom ustrojavanja, preostalih 6 postrojbi. Znači to je jedan manji dio što nam je ostao, to su 2 topničke pukovnije, jedna je logistička pukovnija, zatim jedna pukovnija PZO i dvije bojene inženjerije i veze i s tim bi mi sa krajem ove 2018. g. zatvorili ustrojavanje pričuve brojnog stanja 20000 pričuve. U potporu je navedeno normativno predlažemo doraditi Zakone o obrani s obzirom na to da odredbe tog zakona iz 2013. u odnosu na obaveze i prava pričuvnika nisu detaljni razrađene. Stoga se predlaže jasnije definiranje svih kategorija vojnih obavezanika, ročnika, razvrstanih i nerazvrstanih pričuvnika, kao i preciznije utvrđivanje njihovih prava i obaveza. Ovim promjenama, omogućiti će se proširenje personalne baze, za popunu profesionalnog i pričuvnog sastava oružanih snaga i time omogućiti veću operativnost u provedbi zadaća. Pričuvni sastav oružanih snaga, dijeli se na ugovornu, mobilizacijsku pričuvu, a mobilizacijska pričuva, na nerazvrstanu i razvrstanu pričuvu. Razvrstani pričuvnik, je vojni obavezanik, koji je odslužio vojni rok, ili je bio na dragovoljnom vojnom osposobljavanju ili u djelatnoj vojnoj službi, te mu je određena vojno stručna specijalist. Razvrstani pričuvnicima prema potrebama popune oružanih snaga, određuje se i priopćava ratni raspored u oružanim snagama, tek se prema utvrđenim planovima poziva na službu oružane snage, radi osposobljavanja, vježbi i drugih aktivnosti utvrđeni ovim zakonom. Razvrstani pričuvi mogu biti pozvani na službu oružane snage, radi osposobljavanja i vježbi u ukupnom trajanju od najviše 30 dana, tijekom jedne kalendarske godine. Nerazvrstani pričuvnik je vojni obavezanik uveden u vojnoj evidenciji, stariji od 27 g. kojemu nije određena vojna stručna specijalnost. Nerazvrstani pričuvnici mogu biti pozvani na službu oružane snage, kada je na snazi obaveza služena vojnog roka, a nakon ocjene sposobnosti za vojnu službu te odgovarajućeg vojnog osposobljavanja. Za vrijeme službe u oružanih snagama, radno pravni status pričuvnika, koji u radnom odnosu uređuju se u skladu sa Zakonom o radu. Tako da ste vidjeli ove g. da tu nije bilo nikakvih problema. Pričuvnici pozvani na službu oružane snage, imaju pravo na novčanu naknadu i na naknadu putnih troškova, za vrijeme provedeno u službi oružanih snagama. U 2017.g. donijeli smo odluku o naknadi koja je iznosila 150 kn po danu za svakog pričuvnika. Drugo, izmjenama i dopunama dajemo mogućnost pokretanja dodatnih sadržaja dragovoljnog vojnog osposobljavanja za potrebe obrane i nacionalne sigurnosti. Dragovoljno vojno osposobljavanje, provodi se od 2008.g. u vrijeme kada nije na snazi obaveza služenja vojnog roka. Od 1.1.2017. povećali smo novčanu naknadu ročnicima, na dragovoljnom vojnom osposobljavanju sa 1160 kn na 2000 kn mjesečno. Te sigurno je to pridonijelo, da smo po prvi put od 2008.g. u jednoj godini imali i 3 upitni rok na dragovoljnom vojnom osposobljavanju. Interes mladih za dragovoljno vojno osposobljavanje je povećan. Prema predloženom zakonu na dragovoljno vojno osposobljavanje, mogu se uputiti vojni obavezanici do posljednjeg dana kalendarske godine u kojoj navršavaju 30 g. Ovaj prijedlog razlikuje se od dosadašnjeg, prema kojemu se na dragovoljno vojno osposobljavanje, moglo uputiti vojnog obavezanika, koji navršava 29 g. života. Dragovoljnim vojnim osposobljavanjem stječu se potrebna znanja i vještine za služenje u pričuvnom sastavu oružanih snaga, ispunjava se jedan uvjeta, za prijem u djelatnu vojnu službu. S obzirom na zahtjeve proizašle iz strategije nacionalne sigurnosti RH, ovim zakonom prelaže se uvesti mogućnost pokretanja novih programa osposobljavanja za pripadnike pričuvnog sastava, mlađih naraštaja, putem kojeg će se razvijati sigurnosna kultura, te jačati svijest o tome, kako je sudjelovanje u obrani pravo i obaveza svakog državljana. Ono što nam ovaj zakon, također dopušta, je priprema i preduvjet za edukaciju, za pričuvne časnike i dočasnike. Znači sa tim procesom moramo krenuti i namjera nam je krenuti 2019.g. Treće što ove izmjene i dopune Zakona o obrani donosi i unaprjeđenje obrazovanja i znanstvene djelatnosti za potrebe obrane, prelaže se nove odredbe zakona, kojima se omogućuje osnivanje ustanove, za provedbu obrazovne i znanstvene djelatnosti, za potrebe obrane. Poznato vam je da se na hrvatskom vojnom učilištu Doktor Franjo Tuđman, izvode studijski programi koji su u okviru našeg sveučilišta. Tako imamo studijske programe vojno vođenje i upravljanje i vojno inženjerstvu u okviru sveučilišta u Zagrebu. A u skladu sa odlukom Vlade RH, studijski program, vojno pomorstvo u okviru Sveučilišta u Splitu, početi će se izvoditi akademske godine 2018.-2019. Predloženim zakonom, regulira se mogućnost transformacije, sadašnjeg Hrvatskog vojnog učilišta dr.Franjo Tuđman u dio sveučilišnoj zajednici. Kao što je Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju dao okvir za osnivanje, tako je i u predloženim zakonu koji je drugim mjerodavni zakon, dajem okvir, za budući status Hrvatskog vojnog učilišta dr.Franjo Tuđman kao dijela sveučilišne zajednice, odnosno, znanstvene ustanove. Ministarstvo obrane ovo područje uređuje u suradnji i uz potporu Ministarstva znanosti, obrazovanja. Ministrica profesorica Divjak, dobro poznaje ovu problematiku, jer je kao prorektorica Sveučilišta u Zagrebu, puno pomogla radeći s predstavnicima ministarstva obrane kod ustrojavanja prvih studijskih programa na Hrvatskom vojnom učilištu dr. Franjo Tuđman, zatim, uporaba i korištenje oružanih snaga. Oružanim zakonom regulirat će se donošenje odluke u dijelu koji se odnosi na uporabu i korištenje Oružanih snaga. Predlaže se urediti da Oružane snage mogu prijeći granicu RH radi pružanja humanitarne pomoći na zadaćama protupožarne zaštite na temelju odluke koju jedanput godišnje donosi Vlada RH uz prethodnu suglasnost Predsjednika Republike. Na temelju iskustva u dosadašnjoj primjeni Zakona o obrani ocijenjeno je potrebnim propisati na predloženi način uređenje ove problematike. Također predlaže se da odluku o prelasku granice RH radi protokolarno-ceremonijalnih aktivnosti postrojbe razine voda i niže donosi Ministar obrane. Navedeno područje do sada nije bilo uređeno, te predlagatelj predlaže to urediti na ovakav način. Na temelju iskustva iz prakse u potpori civilnim institucijama u zadaćama zaštite i spašavanja posebno u ovoj protupožarnoj sezoni prošle godine vidjeli ste koliko smo imali složenu protupožarnu sezonu i vidjeli ste da je Hrvatska vojska bila baš u potpori pomoći našem narodu u nevoljama od Tučepa, Podgore, Žrnovnice, Splita, Drniša, Promine, Kistanja, Đevrski, Rasline, Benkovca. Pa sa ovim se i predlaže da se upravo na odnosu svih tih naučenih lekcija, a da bi bili spremniji, aktivniji, bolji upravo se ovim zakonom daju ovlasti načelniku Glavnog stožera Oružanih snaga da zbog povećanja operativnosti, postupanja može zapovjediti privremeno pripravljanje u pripravnost dijela postrojbi Oružanih snaga upravo potpori tih svih nesreća sa kojima možemo biti suočeni. Zatim prava i obaveze državnih službenika u Ministarstvu obrane. Ministarstvo obrane ima planske usmjeravajuće koordinacijske nadzorne funkcije u obrani, te osigurava uvjete za funkcioniranje i djelovanje Oružanih snaga odnosno pridonosi ostvarivanju obrambene funkcije u RH. Državni službenici i namještenici raspoređeni na službu u Ministarstvu obrane sudjeluju u važnim zadaćama koji proizlaze iz specifičnosti obrambenog resora kao što je pružanje potpore provedbe aktivnosti Oružanih snaga uključujući obuku, vježbe, operacije, pomoć civilnim institucijama, te niz drugih aktivnosti usmjerenih jačanju obrambenih sposobnosti Republike Hrvatske. Osim toga, državni službenici i namještenici raspoređeni na službu u Ministarstvo obrane osim poslova iz vojno-obrambenog područja dužni su se pridržavati i mjera zaštite tajnosti podataka i provoditi propisane mjere i standarde po područjima informacijske sigurnosti. Ovim zakonom predlaže se propisati i mogućnost utvrđivanja dodataka na plaću službenicima i namještenicima raspoređenim na službu u Ministarstvo obrane odlukom ministra obrane uz prethodno mišljenje ministra financija. Navedeno neće utjecati na povećanje izdataka za osoblje, niti će se povećati financijski plan Ministarstva obrane, nego su ta sredstva unutar postojećih rashoda za zaposlene. Predloženim zakonom uređuje se postupak i kriterij upućivanja državnih službenika i namještenika Ministarstva obrane za rad u međunarodnu organizaciju, strukture EU, te druga međunarodna tijela iz područja obrane i sigurnosti što do sada nije bilo uređeno. Također jedna novina. Vi znate na početku i u nazivu da je naša vojska da se zvala Hrvatska vojska. Iza toga naziv je promijenjen u Oružane snage Republike Hrvatske. Mi smatramo i razmišljamo da se ponovno vrati naziv Hrvatska vojska, jer upravo ona sa tim nazivom ima svoju povijest, ima svoj izvor, a to je Domovinski rat. Jasno ona je danas fokusirana na budućnost, ona je danas fokusirana na nove sposobnosti i mislim upravo da je brend Hrvatska vojska i da to narod voli i zato mislimo da bi i vratili naziv da se ponovno Oružane snage Republike Hrvatske zovu Hrvatska vojska. Financijska sredstva za provedbu ovog Zakona osigurana su u Državnom proračunu Republike Hrvatske na razdjelu Ministarstva obrane. Uvažene gospođe zastupnice i gospodo zastupnici prijedlog zakona koji je danas pred vama bio je na matičnom odboru, Odboru za obranu i dobio podršku većine zastupnika uz dva suzdržana zastupnika. Sa ovim zakonom idemo u dva čitanja i molim vas za potporu u njegovu donošenju na dobrobit cijelog našeg sustava, pobjedničke Hrvatske vojske i Domovine Hrvatske. Sve prijedloge i sugestije koje date u raspravi predlagatelj će detaljno razmotriti kod pripreme drugog čitanja zakona. Hvala.
Zahvaljujem potpredsjedniku Vlade i ministru obrane. Prije nego što dadem replike pozdravili bi samo učenike Veterinarske škole iz Zagreba što su danas sa nama. Dobro došli! [[Pljesak.]] Prvi se za repliku javio kolega Stričak. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Najprije bih iskoristio priliku i ministre čestitao vam na prijemu u Kuću slavnih Ratne škole SAD-a koja je osnovana 1904. godine. Godišnje osim američkih polaznika prima oko 80 stranih, znači međunarodnih polaznika. I ako uzmemo u obzir da je do sada svega 65 ukupno polaznika uvršteno u Kuću slavnih to je priznanje time veće i za vas osobno, a naravno doprinosi ugledu naše domovine. Donošenje ovog zakona je korak prema učinkovitijem i operativnijem djelovanju svih naših snaga zaštite i spašavanja, a svjedoci smo pogotovo u kriznim situacijama kao što su elementarne nepogode uvijek je nezaobilazna i Hrvatska vojska u zaštiti i spašavanju. U svega godinu dana Hrvatski sabor je na vaš prijedlog znači Ministarstva obrane donio Strategiju nacionalne sigurnosti, Zakon o sustavu domovinske sigurnosti, brojna strana izaslanstva dolaze u posjet Ministarstvu obrane, naši vojnici u međunarodnim misijama opremljeni su svim proizvodima iz naše domovine domaćih proizvođača, proračun Ministarstva obrane je javan i transparentan i naravno da sve to doprinosi i ugledu, a i daleko većoj sigurnosti svih naših građana. Stoga pozdravljam donošenje ovog zakona i još jednom čestitke na ovom iznimnom priznanju.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite ministre.
… [[Govornik nije uključen.]] zahvaljujem se u potpunosti kao potpredsjednik saborskog Odbora za obranu što i vi kao osobno kao potpredsjednik što cijeli odbor čini upravo u potpori i razvoju pobjedničke Hrvatske vojske. Hvala vam isto na čestitki vezano za priznanje. Vi znate da sam kao prvi Hrvat otišao u Ratnu školu SAD-a, za mene je to bila čast i drago mi je evo danas da sam dobio to priznanje koje je još jedno priznanje i meni, ali priznanje i pobjedničkoj Hrvatskoj vojski. I mislim da ta institucija Ratna škola kopnene vojske iz SAD-a i meni je jako puno pomogla u profesionalnom razvoju kao i drugim hrvatskim časnicima koji su završili tu školu. I vidjeli ste upravo ta škola daje ti dimenziju strateškog promišljanja, učenja procesa donošenja odluke na najvećoj razini. Evo još jednom hvala i vama na čestitkama i hvala institucijama američkima na tom priznanju.
Druga replika poštovani kolega Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre sa suradnicima. Evo prije svega želim pohvaliti ponovo, to sam i prošli puta rekao, izuzetno dobar primjer odnosa predstavnika Vlade prema Hrvatskom saboru gdje vi dolazite u ovakvom sastavu braniti svoj zakon. Čestitam vam na tome i hvala. Iznimno važnim smatram članak 18. izmjena ovih zakona gdje se dodaje članak 84.a u zakon koji kaže da za provedbu obrazovanja i znanstvenu djelatnost za potrebu obrane mogu se osnivati ustanove u skladu sa zakonom kojim se uređuje znanstvena djelatnost i visoko obrazovanje i ovim zakonom. Dakle iznimno važna odredba, vi ste u vašem obrazloženju spomenuli kako je bitno da iz sustava obrazovanja unutar obrane i znanosti bude dio sveučilišne zajednice. Spomenuli ste Sveučilište u Splitu i u Zagrebu, evo recimo tu posebno valja naglasiti vojno inženjerstvo. Sada imam dva pitanja ako mi možete u ovom trenutku odgovoriti. Prema podacima sam vidio da je riječ o preddiplomskim sveučilišnim studijima, planira li se uvođenje diplomskih sveučilišnih studija u području obrane, posebno recimo meni je zanimljivo to vojno inženjerstvo jer smatram da mnoga društva i mnoga napredna društva, napredna su upravo su iz područja razvoja znanosti za potrebe obrane došli do mnogih inovacija i mnogih novih tehnologija koje danas i mi možemo koristiti. Dakle koji su to smjerovi koje planirate uvesti, koja su diplomska studija? I drugo pitanje ovo vezano hoće li to sada biti samo u ovom dijelu da se to integrira u sveučilišnu zajednicu ili su namjere puno veće da se kroz razvoj znanosti i inovacija u obrani da mi razvijamo i gospodarstvo jel to bi moglo biti poticaj u gospodarstvu. Imate li veće ambicije u tom smjeru? Ne znam jel vam je pitanje bilo jasno, ali molim vas ako možete odgovoriti.
Odgovor, izvolite ministre.
Hvala gospodine zastupniče Tomislav Žagar na ovom dijelu vašeg istog pitanja. pa vi znate nama je vrlo bitno da su naši časnici, dočasnici obrazovani. Znanje je jako potrebno i mislim da jako puno ulažemo u obrazovanje naših časnika i dočasnika i kao što znate na Hrvatskom vojnom učilištu ta dva studijska programa, Vojno vođenje i upravljanje i Vojno inženjerstvo. I zato mi je drago da smo sada pripremili sve od 9. mjeseca da kreće i taj sljedeći studij, to je Pomorski studij. I sigurno da nam je namjera uz taj dodiplomski da to bude i diplomska razina u potpunosti. S tim bi zatvorili obrazovanje za sve tri grane hrvatske pobjedničke vojske. I ovo što sada pripremamo s ovim zakonom upravo je priprema za sljedeći korak, a to je transformacija Hrvatskog vojnog učilišta da ono bude i dio sveučilišne zajednice. Ovi programi su već programi usklađeni sa civilnim sveučilištima, ali želimo i cijelu ustanovu i neke dodatne programe koje ćemo isto uspostavljati da bi se mogli nositi sa svim ovim izazovima, upravo nam treba ta transformacija i sljedeći taj iskorak.
Sada je na redu poštovani kolega Glasnović. Izvolite.
Poštovani ministre. Vaš tim svake pohvale za rad. Mislim da bi mogla Vlada učiti od vas o tom centraliziranom planiranju izvedbe. Samo dva kratka pitanja. Prvo pitanje, kako ste zamislili popunu borbenih rodova jel iz iskustva znamo da vojska ima puno vezova itd. uvijek je teško popuniti borbene rodove, prvenstveno pješaštvo, oklop, topništvo? Imate vojsku npr. koja sliči prije sam bio u vojskama, imali su dugi red, nije bilo zuba, to je to prvo pitanje, borbeni rodovi, popuna. Drugo pitanje, kako ste riješili pitanje taktičkih priručnika? Razine voda do brigade, jesu to pisali naši vojnici na temelju iskustva Domovinskog rata i kako je to napravljeno? Samo ta dva pitanja kratka.
Izvolite ministre, odgovor.
Uvaženi kolega, gospodine generale Glasnović, vezano za ovaj prvi dio vašeg pitanja za popunu borbenih rodova. Pa vi znate popuna se rješava preko dragovoljnog vojnog osposobljavanja i kroz dragovoljno vojno osposobljavanje vidjeli ste da smo po prvi put prošle godine imali 3 uputa tako da je to za nas veliko postignuće, da su ljudi se javili i da mladi ljudi žele služiti sve više i više dragovoljno vojno osposobljavanje i kroz taj dio tih 2 mjeseca i kasnije ide na specijalistički dio. Upravo vodimo računa da se postrojbe popunjavaju iz tog bazena. I sada sa ovim izmjenama i dopunama zakona imat ćemo još više, još više ćemo proširiti bazu popune tako da bi mogli u potpunosti popuniti našu pobjedničku hrvatsku vojsku. Što se tiče ovih svih priručnika koji prate sposobnosti hrvatske vojske, jako se radi upravo na tim taktičkim priručnicima kao što ste i rekli na razini desetine voda, satnije vojne da oni isto prate razvoj i sposobnosti i da oni prate sve te procedure koje su bitne u treningu, edukaciji i školovanju pripadnika hrvatske vojske, tako da smo tu napravili ogroman iskorak. Jasno tu je ostalo još jako puno posla pred nama da bise sve to propisalo i da bi ti priručnici bili u funkciji obuke i edukacije pobjedničke hrvatske vojske.
Četvrta replika, poštovani kolega Culej, izvolite.
Poštovani predsjedniče. Ministre Krstičeviću, izuzetno sam spretan što ste vi ministar obrane i svega onoga što radite u ovom kratkom vremenu, vidi se ogroman napredak, sve pohvale, kako vojnika, časnika, dočasnika, svih drugi a tako i pohvale saborskoga Odbora za obranu u kojem sam i sam član. Posebno sam ponosan kao hrvatski branitelj, jedan od mnogih tisuća koji su 90-ih godina morali kupovati oružje pa je za jednu običnu pumpericu davat po 1 500 maraka da bi branili svoju domovinu što sam mogao svojim potpisom, svojim učešćem biti svjedokom nabava i … [[Govornik se ne razumije.]] a i sada borbenih zrakoplova i kompletnog napretka hrvatske vojske. Ali isto tako sam zadovoljan posebno vašim radom u samoj službi gdje vidim gdje redove hrvatske vojske polako dolaze do pročišćenja na način da oni koji nisu vidjeli ni remonte MIG-ova, koji nisu vidjeli niti nestanke, planove obrane u vrijeme posjeta nekih beogradskih komentatora, vojnih analitičara, pa vam mogu samo reći hvala vam na vašem radu.
Nema potrebe za replikom. Idemo na petu repliku, to je poštovani kolega Mišić, izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Poštovani ministre Krstičeviću sa suradnicima, ja vam se zahvaljujem kao i svi ostali na sve dane što ste napravili za hrvatsku državu i svakako danas kao ministar za hrvatsku vojsku u kojoj radite. Vaš rad se brzo primijetio u hrvatskoj vojsci, vi ste po mom viđenju, mogu slobodno reći posložili neke stvari koje nisu posložene, koje su kasnile, kao recimo i vojarni u Vukovaru. A upitat ću vas kako gospodarstvo vojno kao recimo Đuro Đaković i slične takve tvrtke u proizvodnji oružja, smatram dasmo mi jedna sposobna zemlja i sposobni ljudi da možemo konkurirati i stranim vojnim proizvodima a ujedno se pridružujem čestitkama kada ste ušli u Kuću slavnih, vi ste čovjek koji je prošao rat, prošao obuke, vidjeli moderne vojske i američke i druge i nadam se da ćete dati veliki doprinos našoj vojsci i ustrajanju i ja vam se zahvaljujem.
Odgovor, izvolite ministre.
… [[Govornik nije uključen.]] kolegi zastupniku Mišiću na pitanju i na ovom djelu komentara. A ovo što se tiče obrambene industrije, vojska osim sigurnosti, to nam je naša temeljna zadaća, da budemo jamac sigurnosti i opstojnosti, druga vrlo bitna zadaća našeg sustava je pomoć obrambenoj industriji. Vi znate da je hrvatski vojnik u potpunosti i opremljen i naoružan hrvatskom opremom i naoružanjem i da smo isto donijeli odluku da u Afganistan i u Poljsku, Litvu uputimo vojnike u potpunosti naoružani opremom i naoružanjem. Evo već i ove godine što smo napravili i prošle godine, po prvi put ćemo već u prvo mjesecu potpisati ugovore nakon provedeni postupaka natječaja sa hrvatskom obrambenom industrijom. I mogu najaviti na u slijedeći petak, 2.2., potpisujemo te ugovore sa preko tridesetak firmi iz područja obrambene industrije u vrijednosti 270 milijuna kuna. Tako da te firme, ti ljudi, zaposlenici mogu u prvom mjesecu planirati proizvodnju za slijedeću, za cijelu godinu, s druge strane da mogu već uzeti certifikat i test da se mogu javljati i na sve druge natječaje u drugim državama. Tako da, to nam je isto aktivnost koja je jako bitna i moramo voditi računa da hrvatski vojnik, Hrvatska vojska, partner, obrambene industrije. Tako da i o tome ćemo voditi računa. I tu se isto još i zahvaljujem i vama, a zahvaljujem se i kolegi zastupniku Culeju vezano za koliko, a zastupnik Culej, u okviru Odbora za obranu doprinosi razvoju i nadogradnji pobjedničke Hrvatske vojske.
Ovime smo iscrpili replike. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Pa onda idemo na raspravu. Prvi se javio Klub zastupnika nezavisnih lista, poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Uvaženi ministre obrane, uvaženi tajnici i pomoćnici ministra. Izmjene i dopune ovog zakona, moraju, vrijeme je krajnje da u središte stave pobjedničkog vojnika, hrvatskog vojnika. Dosada, činjenica, nije bilo tako. Hrvatski vojnik je bio na marginama, kako na marginama društva, tako i na marginama i sustava. Toga smo svi svjedoci, da je hrvatski vojnik bio i potplaćen, govorimo o profesionalnom vojniku, koji je izabrao taj svoj put, svoju borbu, svoju ustrajnost, svoju lojalnost, za hrvatski narod, da služi hrvatskom narodu, profesionalno, svakodnevno, podcijenjenost hrvatskog vojnika je nešto najgore, što se je događalo u posljednjih 15 g. Jer je činjenica, da hrvatski vojnik pobjedničke vojske, je bilo nešto najsvetije što joj se dogodilo u hrvatskoj povijesti, gdje na zajedništvu hrvatskih građana ostvarena samostalna RH. Politika je dužna ovim zakonom napokon staviti u središte hrvatskog vojnika. Bitna je tehnika, bitni su tenkovi, puške, oprema. A bez vojnika, hrvatskog vojnika, vjerujte sustava nema. Zbog toga smatram, da ovim zakonom u prvom čitanju, koji je prošao svoju proceduru, ćemo doći do toga cilja, da napokon u sustavu hrvatski vojnik bude dio naroda, prihvaćenog naroda i da bude onaj glavni faktor koji će služiti narodu. Ne samo u ratnom vremenu, koji se priprema za obranu, nego u svakodnevnim aktivnostima, zajedno sa svojim narodom. Glavni cilj izmjena i dopune obrane, je proširenje zakonskih osnova, operativnijeg i učinkovitijeg djelovanja obrambenog resora, kako bi u potpunosti mogao preuzeti jednu od ključnih uloga u sustavu domovinske sigurnosti, sukladno zahtjevima strategije nacionalne sigurnosti, koju smo donijeli nedavno, Zakona o sustavu o domovinskoj sigurnosti. Jedan od najvažnijih promjena Zakona o obrani, odnosi se na mogućnost pokretaja dodatnih sadržaja dragovoljnog vojnog osposobljavanja, tj. proširenja mogućnosti dragovoljnog osposobljavanja. A taj način, će se razvijati sigurnosna kultura te jačati svijest kako se u sigurnosti i sudjelovanje u obrani, pravo i obaveza svakog državljanina. Izmjena Zakona o obrani, jasnije utvrđuje, izmjena ovoga zakona, jasno se utvrđuju prava i obaveze pričuvnog sastava, oružanih snaga što će omogućiti proširenje personalne baze u potpuno profesionalnog i pričuvnog sastava. Činjenica da smo pričuvni sastav zanemarili, što nije dobro i što je vidljivo kod ovih odgovorih na ugroze elementarne nepogode. Vidjeli smo koliko bi bile značajne i kolike bi bile umanjene štete, da smo imali organizirani pričuvu, ne samo u slučaju požara, nego u slučaju, ne tako davnih poplava koje su se događale u Slavoniji. Smatram da je pričuva osmišljena, pričuva koja će biti provediva, pričuva koja će biti uvezana u cijeli, u sigurnosni sustav, od komunikacijskih, od najnižih razina, od mjesnog odbora do vrha države. Da postoji komunikacija, da se ne događa ono što se događalo za vrijeme požara, gdje treba pohvaliti hrvatsku vojsku, hrvatskog vojnika, ali sustav nije funkcionirao. Nažalost, u takvim elementarnim nepogodama, mora se točno znati, tko, što, kada i gdje. Komunikacija nije postojala. Hrvatski vatrogasac i hrvatski vojnik je odradio maksimalno svoju zadaću uz pomoć stanovništva, što je događalo se u biti stihijski, kao npr. građani u Splitu su se organizirali. Navijačka skupina Torcida i to je dobro, znači da je narod motiviran pomoću kod ugroza, ali je treba organizirati, da ne bi došlo do neželjenih posljedica. Vrlo bitna je uvježbanost cijelog sustava, a tu ključnu ulogu mora imati hrvatski vojnik. I hrvatski vojnik je spreman na te zadaće, ali hrvatski vojnik, kao što sam rekao u početku, cijelog obrambenog sustavu mora biti u središtu. Čast avionima, čast tenkovima, ali hrvatski vojnik, bez hrvatskog vojnika, bez vojnika koji je nastao u Domovinskom ratu i koji mora gajiti tu tradiciju, iskustva Domovinskog rata, vjerujte mi, za sve tehnike svijeta neće biti dovoljne, ako ne budemo držali, isključivo držali, davali na dostojanstvu hrvatskom vojniku, neće nam pomoći. Znači, rekao sam da ovaj personalni dio je dobro, međutim, pričuva je, treba osigurati veću operativnost u provedbi koje proizlaze iz obaveza utvrđenim zakonom i strateškim dokumentima, kao što smo rekli Zakon strategije nacionalne sigurnosti i Zakon o sustavu domovinske sigurnosti, koji smo napokon, evo, nakon 15-tak godina i donijeli prošle godine u ovom Parlamentu, jer je bilo sramotno da 15 g. Hrvatska država nije imala Zakon o nacionalnoj sigurnosti, strategiju nacionalne sigurnosti Zakon o domovinskoj sigurnosti bez obzira šta se hvalimo ulascima u europske integracije, NATO sustav. Međutim, činjenica da je hrvatski vojnik doveden bio na margine društva. To ću još jednom ponoviti i fokus cijele priče uz, svi smo se uhvatili aviona, uhvatili smo se brodova. Ali fokus triba vratiti dostojanstvo hrvatskom vojniku koji treba biti vojnik poglavito profesionalnom, pričuvnom, onima koji izlaze iz sustava vojnici profesionalni trebaju biti angažirani i svoja znanja prenositi i upotrijebiti u datim trenucima kad je ugrožena Republika Hrvatska ili elementarne nepogode ili neke druge aktivnosti gdje hrvatski vojnik može učiniti mnogo. Jedno pitanje bih ministru postavio. Činjenica da je Hrvatska teritorijalno vrlo bitna i kopnena vojska, bitno je i zrakoplovstvo. Međutim, vrlo bitan je naš teritorij jer Hrvatska država koja ima veći dio teritorijalno morske vode, tj. imamo veću nego kopneni dio i vrlo bitna je mornarica u očuvanju našega mora i naših granica. Kakav je sad trenutno moram odmah evo u uvodu kazati da je Hrvatska, Ministarstvo obrane potpisalo ugovor sa brodogradilištem u Splitu Brodosplitom na pet patrolnih brodova i 2018. godine su tribali biti ojačana Hrvatska vojska sa tih 5. Dokle je došlo to znam da nema. Topovnjača je također još uvijek ne znam u kojoj je fazi. Mi ne smijemo dozvoliti da ne kontroliramo svoj Jadran bez obzira što je politika kriva ne hrvatski vojnik i hrvatski mornar što nismo proglasili isključivi gospodarski pojas. Mi smo evo i dali prijedlog klub MOST-a u proceduru isključivo gospodarskog pojasa gdje moramo zaštititi naš Jadran. To je Hrvatskoj najveće bogatstvo uz kopneni dio da imamo veći dio teritorijalnih voda nam je more. Bojim se da u ovome trenutku bez patrolnih brodova, bez topovnjače Hrvatska mornarica nije u funkciji maksimalno obavljati svoje zadaće u zaštiti Jadrana. Ne smijemo to dozvoliti. I evo moje ključno pitanje ministre dokle su došli brodovi iz ugovora sa Brodosplitom vrlo bitni patrolni za Hrvatsku mornaricu, za sigurnost teritorijalnu Republike Hrvatske kao što je i sa najbitnijom topovnjačom Hrvatske vojske da li je u funkciji. Evo ja se zahvaljivam i očekujem da će do trećega čitanja sve što mi zastupnici evo i u pojedinačnoj raspravi, dakle uvažiti u vjeri da hrvatski vojnik bude na zasluženom mjestu, da bude središte hrvatske obrane. Hvala lijepo.
Hvala. Tri su replike. Prvi je na redu poštovani kolega Culej, izvolite.
Poštovani predsjedniče. Kolega Bulj u pravu ste u svemu što ste rekli s time da bi hrvatski vojnik svaki da ne bude kao naši graničari stari o svom ruhu i o svome kruhu. Dakle, svaki vojnik mora biti naoružan, obučen, sit, plaćen i domoljubno, moralno osviješten da bi bio pravi vojnik, a to su bili kako ste naveli hrvatski dragovoljci koji su se kako u vrijeme Domovinskoga rata prvi odazvali u obranu naše Domovine pored mnogih onih koji su tada potražili put prema Sloveniji i na mnoge druge strane. Kada govorite o pričuvnom sastavu mogu reći da se sada radi na tome planu jako puno koliko znam i da će to biti veoma bitna snaga u kompletnoj jednoj obrani naše Domovine. Ne mogu, a da se ne sjetim poplava koje su me zadesile, gdje pričuva u to vrijeme nije bila nikako organizirana od tadašnjeg ministarstva već samoorganizirana. Tada su se sve udruge branitelja iz Domovinskoga rata, iz cijele Hrvatske uputile prema poplavljenim područjima gdje su pomagale lokalnom stanovništvu od vreća punjene sa pijeskom do same obrane na samim nasipima. Dakle, u to vrijeme se pokazalo da hrvatski dragovoljci uvijek mogu snaći snage kada je u pitanju obrana Domovine. Tako će biti uvijek, ali sve to treba osmisliti, isplanirati što se sada radi i mislim da će to biti pozitivni rezultat ovoga ministra i ministarstva.
Odgovor na repliku, kolega Bulj. Izvolite.
Kolega Culej, hrvatski vojnik nije bio na zasluženom mjestu posljednjih petnaestak, dvadeset godina ne da bude netko tko je izoliran iz naroda, netko tko bude, nego hrvatski vojnik moramo shvatiti i naši građani je dio naroda. I ako trebamo gajiti, onda tribamo gajiti prije svega hrvatskog vojnika, a hrvatski vojnik je doveden u poziciju da je u restoranu, u vojarnama morao sam sebi imati novac da plati hranu, doveden je u poziciju da je loše organiziran prijevoz, loše je bio opremljen, da je pretvoren u zaštitara profesionalni vojnik. Profesionalni vojnik su samo služili kao zaštitarska tvrtka davajući straže. To je dio zadaća profesionalnog vojnika. Međutim da bi dostigao standarde profesionalnog vojnika vojnik mora biti posvećen obuci za izvršavanje zadaća, a ne isključivo zaštitar. Na žalost, hrvatski vojnik je bio bačen u stranu, a mi ovim zakonom moramo vratiti prije svega vojnika u središte priče i po pitanju plaće i po pitanju uvjeta življenja u vojarnama. Tu se neki koraci vide, a bilo je doslovno u katastrofalnoj situaciji. Pa ne tako daleko u vojarni Croatia kad sam bio u Odboru za obranu obišli smo svi zajedno sa ministrom obrane i vidjeli smo kakav je restoran, kakvi su uvjeti življenja. Sad zamislite kako je bilo u ruralnim područjima, u vojarnama kad je to u središtu Zagreba bilo tako. Vojnik je bio zaboravljen, vojnik nije bio u središtu priče. A snaga hrvatskog vojnika je bila baš u osobni u pojedincu koji je bio hrvatski vojnik, kada se to kaže onda to nešto znači sada i u svijetu. Hrvatski vojnik je pobjednički vojnik, vojnik koji je bio human i u Domovinskom ratu i poslije Domovinskog rata i on treba biti na ponos hrvatskog naroda i dio hrvatskog naroda. Hvala.
Hvala vam. Kolega Ostojić vaš je red. Izvolite.
Kolega Bulj, ja se ne bih složio sa vašom ocjenom, a to je da prethodni ministri nisu nastojali ne samo dignit razinu i kvalitetu Hrvatske vojske, jednako tako i uvjete življenja vojnika. Svi su oni isto tako bili dio pobjedničke vojske. Pa bi iskoristio jedan dokument koji govori o tome koliko to nije točno u odnosu na ostale. Ako je policijski službenik imao koeficijent 0,8 pa na to dodatak, carinik 0,85 pa na to dodatak, hrvatski vojnik je imao 1,4 i na to dodatke. Prema tome, trebamo govoriti o mogućnostima koje su bile. Hrvatska je već odavno ispunila NATO standarde odnosno sav trud koji je rađen ja mislim da je važno u ime svih onih koji su prije toga jednako tako ulagali, a ovdje vidim ljude koji sjede, ja ih pozdravljam ovdje i drago mi je da ih mogu pozdraviti. Svi su oni bili u istom sastavu, većina ustvari sudjelovala je u gradnji toga pa ne bi bilo dobro govoriti da nisu radili u interesu i u podizanju kvalitete za hrvatskog vojnika. A naravno da svaki novi doprinos i ono što se radi treba pozdraviti. Jednako tako ja bih samo rekao da je oko pričuve treba otkloniti onu priču, a to je da pričuva Hrvatska vojske, Oružanih snaga može biti zamjena za nešto, a to je nedostatak ili lošu organizaciju sustava Državne uprave za zaštitu i spašavanje. Mislim da to nije dobro, a vam govorim ovo dobronamjerno. Apsolutno pozdravljam sve ono što je vojska radila, ali onog trenutka kada vojska izađe na teren onda znači da je sustav pao. Iz tog razloga svi napori koji su rađeni u vrijeme poplava, jednako tako velikih nesreća, krize i slično trebamo računati na Hrvatsku vojsku, ali Hrvatska vojska ne smije biti zamjena za sustav civilne zaštite.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Bulj. Izvolite.
Kolega Ostojiću ja se ne slažem sa vama. Ne slažem se s vama u ovome dijelu gdje kažete da uspoređujemo hrvatskog policajca koji također … bio na marginama, ali ovdje govorimo o Zakonu o obrani, o hrvatskom vojniku, a o zakonu vi kao ministar unutarnjih poslova to bolje poznajete. Međutim da činjenica i bivši ministri su bili … Domovinskog rata Ante Kotromanović ja sam bio dijelom u 126., dijelom sam bio sa generalom Krstičevićem u 4., 17 godina sam bio profesionalni vojnik i znam da sustav nije funkcionirao dobro 15 godina. Pa zamislite u redovima su vojnici ako će ručat salatu morali imati pet kuna ili će biti gladan vojnik, toliko je sustav skrbio. Ja sam bio u Vojarni Croatia sustav nije bio dobro organiziran, od Knina do Dubrovnika nismo imali niti jednu vojarnu, a znamo koliko znači vojska u tome dijelu kao nacionalna sigurnost. Sada imamo i u Sinju, imamo predlaže se u Pločama, ne znam dokle se došlo. Prema tome, hrvatski vojnik je tada trošio 40 milijuna kuna na prijevoz iz Dalmatinske zagore, a sada sredstva ne odlaze. To su pozitivni primjeri gdje se moglo uštediti, ja ne kažem da se nije ulagao novac i koliko je se moglo, naravno trebalo je više, ali nije se dobro rasporedio, a između ostalog se zaboravio hrvatski vojnik po pitanju opreme, po pitanju uvjeta življenja u vojarni. To je neprikosnoveno i puno bolje je bilo to organizirano poslije Domovinskog rata onih pet, šest godina. Bio sam pripadnik Hrvatske vojske i poznam tu materiju. Ovdje nisam htio nikoga omalovažavat, ali je hrvatski vojnik gospodine Ostojiću bio do sada omalovažen, a to nije zaslužio. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo na treću repliku, poštovana kolegica Strenja-Linić. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine ministre, generalu Krstičeviću, ja bih vam također htjela čestiti na vašem ulasku u „Hall of fame“, to je velika čast kao general kao neko tko je završio War college da ste na kraju postigli najvišu razinu, a to je postali ministar obrane neke zemlje. To je velika čast, čestitam. U vezi pričuva, jako dugo kao što smo zanemarivali hrvatske vojnike tako smo isto tako zanemarivali hrvatsku pričuvu koja je definitivno je trebalo kroz ovih dvadesetak godina o tome razmišljati. Dakle to je oblik pomoćne vojne organizacije i sramotno je postojao samo na papiru svih ovih desetljeća. Nažalost dugotrajno neorganiziranje pričuve praktično je postao i najveći problem kako bi je ponovo upogonili i zbog toga što danas svi smatraju da je to nepotrebno gubljenje vremena do toga da i poslodavci isto tako smatraju da je puštanje zaposlenika na jednu takvu obuku potpuno nepotrebno. Pitanje je troškova, a naravno nikakvi troškovi kako bismo ustrojili ovaj dio isto tako ne bi trebali biti veliki, prema procjenama kao što je napravilo Ministarstvo obrane. Ono što mene zanima s obzirom da se jako uznemirila javnost u vezi te pričuve, znate da je … sa 18 tisuća muškaraca, 9 tisuća je postrojeno u tih šest pukovnija, dakle pričuva sa uključivanje naknada poslodavcima zasigurno neće biti jeftina. Ali posebno pitanje, kako će na to reagirati stanovnici koji se uvrštavaju u obveznike u Rijeci, u Primorsko-goranskoj županiji i u Istri su jako na neki način se oko toga uzbunili i zapravo je vrlo često ćemo i moralo bi se raditi na jednoj puno jasnijoj poruci javnosti šta zapravo znači ta pričuva kako bismo dobili i javnu podršku, a ne kako bi to bio još jedan novi poticaj za emigraciju jer ljudi će smatrati zašto bi to trebali obaviti. Dakle ono što treba Hrvatskoj to treba prava pričuva koje se sjećamo iz bivše [[Upadica predsjednik: Hvala kolegice.]] o.k. Hvala.
Kolega Bulj. Izvolite.
Kolegice 9 tisuća pričuvnika, 6 … [[Govornik se ne razumije.]] je doprinos u situacijama koje su kod elementarnih ugroza, evo vama odgovaram jer … [[Govornik se ne razumije.]] kolegi Ostojiću, hrvatski vojnik je dio hrvatskog društva, tako i u slučaju elementarnih nepogoda i drugih ugroza. Hrvatski vojnik je operativno, a poglavito sa ovom pričuvom, je puno jači i treba biti ta koordinacija, uvježbanost sa DSZUM, sa ciljem ili organizacijski da bude povezan i vertikalno i horizontalno, a ne da se događa kao i do sada da bude sve na stihiji, a to hrvatski vojnik može napraviti. Postojala su u hrvatskoj vojsci namjenske snage, protupožarne, još dok sam ja bio vojnik, pa smo također funkcionirali u zajednički sa vatrogascima, gasili požare, vrlo teške požare u to vrijeme. I vjerujem da sa uvježbanošću i organizirano sustava ovih 8, 9 tisuća pričuvnika, će puno značiti za, to bi bilo još, ali je ogroman broj 9 tisuća, puno će značiti za sigurnost RH i od elementarnih ugroza i ostalih ugroza. Hvala lijepo.
Idemo na iduću raspravu, Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Josip Đakić. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Može, može, oprosti, za govornicom je, izvolite ministre.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Sabora, poštovane, uvažene zastupnice i zastupnici. U odnosu na izlaganje saborskog zastupnika i prijatelja gospodina Mire Bulja, nekoliko stvari, koje bi želio još jednom napomenuti. Vezano za sustav obrane, ono što bi ja još jednom želio u ovom Viskom domu ponoviti, da su sustav obrane stvarali, svi ministri, svi načelnici glavnog stožera, umirovljeni časnici u kontinuitetu. Ja se još jednom, svima njima zahvaljujem na tome što su oni svi doprinijeli u svojim vremenima, što se tiče sustava obrane. Danas, ja sa svojim timom, pokušavam, u datim okolnostima, upravo sve ono što smatram da je dobro, zadržati, ima jako dobrih stvari. A ono što smatramo da trebamo, unaprijediti, poboljšati, upravo sa ovim izmjenama i dopunama Zakona o obrani, to i činimo. Što se tiče pričuve, tu bi želio još jednom ponoviti, pričuva, vi znate u Domovinskom ratu, pričuvne postrojbe, domobranske postrojbe, da su pomogle, da se Hrvatska obrani, a kasnije da se izvedu sve one operacije, što je pobjednička Hrvatska vojska izvela, jasno, uz gardijske brigade, policijske snage i sve one ljude koji su tome sudjelovali. I upravo ono što želimo sada, želimo i to radimo, to smo već 2017. sad ćemo i '18. uspostaviti tu priču. Mislim da je važnost pričuve, velika. Jasno je da je velika odgovorenost na aktivnom sastavu i da aktivni sastav ima tu punu sposobnost. Međutim, što se tiče pričuve, želimo podizati i jačati sposobnost za obrane zemlje i pomoći civilnim institucijama. I ova pričuva koju sada uspostavljamo, one upravo u fokusi pomoći civilnim institucijama, kao dodatne snage, ako okolnosti budu to zahtijevali. Sljedeća stvar što želim uspostaviti, jedan sustav pričuve sa mogućnosti, osiguranja procesa narastanja snaga. Ljudi znaju što to sve skupa znači. Treća, vrlo bitna stvar, vi ste vidjeli da smo mi počeli s procesom uspostave sustava domovinske sigurnosti i upravo pričuva nam treba dati koncept jačanja domovinske sigurnosti i sigurnosne kulture. I zadnja stvar, a to je jačanje, osobne sigurnosti pojedinca. I mislim da ćemo kroz aktivnosti, da ćemo kroz pričuvu, upravo to sve postići. Ovo zadnje pitanje, što ste vi meni postavili vezano za sposobnosti Hrvatske ratne mornarice, mi znamo da je Hrvatska ratna mornarica grana i da Hrvatska ratna mornarica u kontinuitetu odgovorna za sigurnost na hrvatskom Jadranu. I da su oni jamac sigurnosti i sposobnosti na hrvatskom Jadranu. Mislim da Hrvatska ratna mornarica, profesionalno izvršava sve svoje zadaće i da je sigurno u svakom trenutku to spremna izvjestiti. Vi znate da proračun za Ministarstvo obrane je ključ, znate da smo 2017. povećali proračun, 350 milijuna kuna, 10%. Da je u projekcijama i za 2018. da se poveća proračun. I upravo taj proračun najviše želim usmjeriti na čovjeka i to znamo svi da je on najvrijednije dio sustava, ali želimo ga isto prema sustavu održavanja. Što se tiče … [[Govornik se ne razumije.]] mi imamo dio topovnjača, koje su spremne, sposobne i one su aktivne, ali imamo jedan dio topovnjača, koji moramo kroz sustav održavanja staviti u funkciju. I upravo, evo, jučer sam imao sastanak povodom toga, da gledamo kako sustavno i to riješiti. A što se tiče broda, vi znate da je brod ugovoren, znači moj prethodnik, ministar Kotromanović, je govorio brod, brod je trebao biti već gotov, 2016. g. Nije gotov. Imamo izazova, sa tim brodom, nadam se ove godine, da taj prvi brod treba biti i sada je na nama, na struci, želimo da se to napravi maksimalno, profesionalno odgovorno, kad budemo sigurni da je to taj brod, koji odgovora našim taktičko, tehničkim karakteristikama, kojega smo propisali, onda ćemo ga zaprimiti, i onda iza toga, vi znate da su [[Upadica: Hvala ministre.]] ugovorene još 4 broda, onda ta 4 broda napraviti. Hvala.
Hvala vam. Idemo dalje, sada je na redu Klub zastupnika HDZ-a i poštovani Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade i ministre obrane sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava ove novitete i promjene u Zakonu o obrani i možemo reći da je ove izmjene i dopune zakona koje su danas na klupama zastupnika su usko vezane uz Zakon o domovinskoj sigurnosti, jer uspostavom sustavom domovinske sigurnosti uloga obrane i Oružanih snaga Republike Hrvatske dobiva na većoj važnosti, a sukladno tome nužna su i poboljšanja u cijelom obrambenom sustavu posebice kada je riječ o obuci, obrazovanju, djelatnog i pričuvnog sustava Oružanih snaga Republike Hrvatske. Zakon o obrani temeljni je zapravo propis kojim se uređuje područje same obrane, organiziranje obrane i ostvarivanje obrambenih funkcija Republike Hrvatske. Donesen je kao cjeloviti 2013. godine, a ovo su već treće izmjene i dopune toga zakona kako bi se poboljšalo stanje u obrani, kako bi pratilo druge zakonske akte. Podsjetimo da je sustav domovinske sigurnosti stvoren je kako bi se Republika Hrvatska sa uspjehom nosila sa sigurnosnim izazovima današnjice. Strategija nacionalne sigurnosti kao temeljni dokument sigurnosnog sustava Republike Hrvatske koji definira sigurnosne rizike i ugroze. Rat ne smatra izazovom sa kojim bi se RH mogla suočiti u bliskoj budućnosti, međutim katastrofe i velike nesreće ne samo na području Republike Hrvatske već i na području drugih posebice susjednih zemalja predstavljaju veliku ugrozu za sigurnost građana Republike Hrvatske. Svjedoci smo također i katastrofa koje su posljednjih godina prouzročili požari i poplave. Vojska je uvijek bila prisutna u saniranju šteta. Međutim, svjedočili smo i općoj neorganiziranosti, panici, nestručnom pristupu, nedostatku opreme nužne za obranu katastrofa i svakako se taj problem mora riješiti u što je moguće kraćem roku. Zapravo ove izmjene i dopune Zakona o obrani trebaju omogućiti postizanje nekoliko striktnih ciljeva. Znači ovim izmjenama i dopunama jasnije se definira kategorija pričuvnog sustava ročnika, tj. pričuvnog sastava ročnika razvrstanih i nerazvrstanih pričuvnika. To su one kategorije koje su do sada bile kao što smo mogli vidjeti dosta zapostavljene i nisu bile funkcionalne. Uvođenje mogućnosti pokretanja novih programa osposobljavanja za pripadnike pričuvnog sastava mlađih naraštaja putem kojih će se razvijati sigurnosna kultura, te jačati svijest kako su sigurnost i sudjelovanje u obrani pravo i obaveza svakoga državljanina. Proširivanje personalne baze za popunu kako profesionalnoga, tako i pričuvnog sastava Oružanih snaga Republike Hrvatske i time omogućavanje operativnosti u provedbi zadaća koje proizlaze iz obaveza utvrđenih zakonom i strateškim dokumentima. U pogledu unapređivanja obrazovanja i znanstvene djelatnosti za potrebe obrane predloženim zakonom regulira se mogućnost osnivanja ustanove za njihovu provedbu. Preciznije se regulira donošenje odluke o prelasku granice, postrojbi Oružanih snaga Republike Hrvatske, razine voda i niže. Utvrđuje se ovlast načelnika Glavnog stožera Oružanih snaga Hrvatske da može zbog povećanja operativnosti postupanja zapovjediti privremeno stavljanje u pripravnost dijela postrojbi Oružanih snaga Republike Hrvatske. Utvrđena je potreba za preciznijim izričajem u pogledu provedbe i izvješćivanja u provedbenom inspekcijskom nadzoru. U Ministarstvu obrane ustrojen je samostalni sektor za vojno-policijske poslove čime je dio vojno-policijskih poslova u nadležnosti Ministarstva obrane i na taj način se kao i na temelju iskustava u dosadašnjem postupanju Vojne policije javila potreba za restrukturiranjem i proširivanjem dijela nadležnosti i preciznijim uređenjem statusa pojedinih kategorija toga osoblja. Utvrđuje se ovlast ministru obrane da podzakonskim aktom uz prethodno mišljenje ministra financija regulira određena prava i obaveze državnih službenika i namještenika raspoređenih na službu u Ministarstvo obrane u pogledu dodatka na plaću te se uređuje upućivanja na rad u međunarodna tijela državnih službenika i namještenika Ministarstva obrane. Ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o obrani jasno se usklađuje sa Zakonom o sustavu nacionalne sigurnosti. On je vrlo dobra podloga za napredak u školovanju, popuni zainteresiranosti mladih kadrova. On je sigurnost i budućnost hrvatske sigurnosti i stabilnosti, također i u sprječavanju katastrofa i ostalih ugroza. Možemo kao klub reći da je ovo poboljšanje u sustavu obrane i Zakona o obrani jasno u cilju što boljeg napretka, stjecanja novih znanja, zainteresiranosti mladih naraštaja kako bi bili u funkciji da li profesionalne vojske, da li pričuvnika, da li onih koji su zainteresirani za daljnje školovanje na Hrvatskom vojnom učilištu ili na onom kako će se u budućnosti ono zvati da bi stručnost i kvalifikacija u Hrvatskoj vojsci bila ona koja će krasiti ih kao što ih i sada krase svi rezultati koji su postigli u misijama kao i na vježbama u sustavu NATO snaga. Zahvaljujemo se ministre obrane da ste krenuli u ovakove dobre, pozitivne pomake zakonskim rješenjima koja će trajno staviti hrvatskog vojnika kao čovjeka koji će biti i plaćen i educiran za svoj rad i prepoznatljiv i u Hrvatskoj, a i u svijetu po svojim znanjima i vještinama koje može ostvariti kroz ovaj zakon. Vjerujemo da će i daljnje nastojanje vas kao i cijeloga Ministarstva obrane zajedno sa Vladom RH doprinijeti da Hrvatska vojska bude brend i da bude snažna i jaka kao što je to i sada pokazala u svim operacijama. Hvala.
Hvala gospodinu Đakiću. Na njegovo izlaganje imamo jednu repliku, to je replika od zastupnika Anđelka Stričaka. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege. Kolega Đakiću, vi ste u svojoj raspravi naveli da je zakonom preciznije definiran inspekcijski nadzor te postupanje vojne policije. Naravno da svaka kontrola je uvijek dobrodošla, pogotovo u jednom velikom sustavu gdje su i poprilično veliki iznosi javne nabave. Čuli smo danas od ministra da će uskoro biti raspisan natječaj za nabavu za 270 milijuna kuna kako bi i ministarstvo moglo pravovremeno sve predvidjeti i planirati, a naravno i svi naši poduzetnici koji proizvode obrambene industrije. Veseli me da u zadnje vrijeme svi postupci javne nabave su transparentni, nema primjedbi, možemo reći par primjera nabava helikoptera Kiowe, nabava opreme jer hrvatski vojnik je danas u mirovnim misijama opremljen sve hrvatskim proizvodima, nabava borbenih zrakoplova. A svakako prije nekoliko dana u posjetu i Ministarstva obrane, a i Hrvatskom saboru je bio ministar obrane Ukrajine i bili su vođeni razgovor između ostalog i vezano na problematiku oko bivšeg remonta MIG-ova. Prema tome, smatram da upravo ovo pozicioniranje vojne policije u sklopu Ministarstva obrane i ministra obrane kod stožera će daleko unaprijediti rad i kontrole cijelog sustava. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Stričak dobro ste definirali da sam pohvalio ono što je značajno i dobro, no moj odgovor će biti u vezi remonta MIG-ova koji je tako obavljen. Mislim da nedostatno ugovoru koji je sklopljen o remontu MIG-ova da postoje prijepori o kojima smo govorili, o kojima sam ja govorio na jednoj tematskoj sjednici Odbora za obranu gdje smo jasno definirali i prozvali da to nije dobar posao i da postoje određeni otkloni od zakona. Pa i sada su pet MIG-ova koji su u ministarstvu po mojim informacija neidentificirani zapravo. Njihova tijela imaju jedne brojeve, a oni su drugi. Oni su bili u Ukrajini i mislim da tu, a u ostalom jedan časnik je ili jedan zaposlenik ministarstva je priznao da je primio mito i to je onaj problem kada je najmanji u niz odgovoran i priznao je svoj grijeh, a drugi nisu. Borbena sposobnost naše eskadrile je bitno smanjena i tu je nužnost i potreba da sustav vojne policije kao i krim vojne policije procesuira sve one koji su u niz dozvolili i omogućili da se naruši borbena sposobnost naše eskadrile. Naročito je prozirno vidljivo da su u ugovorno trebali biti letom dovezeni, a oni su dovezeni u kamionima i sastavljani su ovdje u Hrvatskoj. To su stvari koje svaki laik može reći. Meni je jedan vrsni pilot odgovorio da koresponder za NATO letjelice se može kupiti u svakoj boljoj trgovini. I to je smijeh koji kod mene izaziva čuđenje da tako visoki časnik pilot može me uvjeravati u nešto što nikada ne može se dogoditi.
Hvala. Nastavljamo sa klubovima zastupnika. Sljedeća u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre sa suradnicima. Zakon o obrani odnosno konkretnije izmjene i dopune Zakona o obrani, ako izuzmemo zadnja dva članka koja se odnose na prelazne i završne odredbe ima 26 članaka, međutim oni se odnose na izmjene tridesetak članaka u starom zakonu, dakle cijeli niz tema koje su regulirane ovim zakonom odnosno postojećim zakonom. Ali ja bih rekla da je pet nekako ključnih ili možda posebno zanimljivih tema u koje se intervenira ovim izmjenama i dopunama. Prva je jasnije definiranje kriterija za to što je pričuvni sastav, što je ročnik i naročito zanimljivo što je razvrstani pričuvnik, a što ne razvrstani pričuvnik. Druga tema je unapređivanje obrazovanja i znanstvene djelatnosti, mislim posebno zanimljivo. Treća je prelazak granice Oružanih snaga RH i pojednostavljivanje odlučivanje vezano na tu temu. Četvrta je vojna policija i proširenje ovlasti vojnih policija, na svaku od tih tema ću se vratiti u raspravi. I peta je upućivanje državnih službenika i namještenika na rad u međunarodna tijela različita i novi način odlučivanja u tom predmetu. Vezano na navedena područja, imam jedan niz pitanja i primjeni, pa ću ovdje iznijeti, koliko mi vrijeme bude dopustilo. Prvo pitanje, recimo ili primjedba, sugestija, se odnosi na čl. 1. točku 15 u čl. 1. gdje se govori o, dakle, do sada je tamo stajalo, pod tom točkom 15 da u definiranju poslova glavnog stožera da je jedan od tih poslova predlaganje elemenata spremnosti te načela i mjerila, itd. vezano na nadzor u okviru oružanih snaga. Predlaže se da se to predlaganje, ta riječ predlaganje, zamijeni riječju donošenje. Moja sugestija, tehnička stvar, ali sugestija je da se možda riječ donošenje, nije najprimjerenije, da se zamijeni riječju određivanje ili definiranje, jer bi inače to glasilo, donošenje elementa spremnosti te načela i mjerila. Dakle, kako ćete donositi elemente, mislim da je to nespretno definirano, ali to je tehnički detalj. Članak 2. u čl. 2. se definira promjena vezana na čl. 19. u starom zakonu, koji glasi, vojna obveza dužnost je osposobljavanja, pripremanja i sudjelovanja u obrani na organiziran način. Tu je stajalo uključivanje u oružane snage, svih za to sposobnih državljana RH. U prijedlogu ovih izmjena i dopuna, izbacuje se određenje uključivanjem u oružane snage, pa to glasi vojna obveza dužna osposobljavanja, pripremanja i sudjelovanja u obrani na organiziran način svih za to sposobnih državljana RH. I vezati ću odmah ovu primjedbu i pitanje na čl. 4. kojim se intervenira u čl. 21. starog zakona. Točka 4. u tom starom čl. 21. koja glasi, kada nije na snazi obveza služenja vojnog roka, muškarci, vojni obveznici podliježu uvođenju u vojnu evidenciju. Tu je bila točka. Izmjenama i dopunama, dodaje se, dakle, muškarci, vojni obveznici, podliježu uvođenju u vojnu evidenciju i obvezi služenja u pričuvnom sastavu. To se i obvezi služenja u pričuvnom sastavu se dodaje u ovim novim izmjenama i dopunama. Moje pitanje, vezano, na u novom zakonu, ova dva članka, dakle, 3. i 4. Ovo jako vuče i izgleda kao prvi koraci u ponovno uvođenje obaveznog služenja vojnog roka, što smo ukinuli 2007. g. i u okviru priprema za NATO i u okviru reforme Oružanih snaga RH. Dakle, molila bi neko pojašnjenje o čemu se ovdje točno radi. Dakle, zašto se na jedan novi način, vrlo diskretno za sada ali meni se čini, polako stvari mijenjaju u pravcu stvaranju terena za ponovno uvođenje opće vojne obveze. Dakle, za to molim dodatno objašnjenje. U čl. 6. novog zakona, navodi se nerazvrstani pričuvnik i mijenja se definicija što znači nerazvrstani pričuvnik. Dakle, u novom zakonu ili u izmjenama i dopunama, nerazvrstani pričuvnik je vojni obveznik, uveden u vojnu evidenciju, stariji od 27 g. kojemu nije određena vojna stručna specijalnost u skladu čl. 25, stavku 2 itd. ovog zakona. U starom zakonu, nerazvrstani pričuvnik, se definira kao osoba koja nije odlučila vojni rok i nije bila na dragovoljnom vojnom osposobljavanju. To je također, vezano na ranija 2 članaka koje sam ranije spomenula i po mom mišljenju zahtjeva dodatno objašnjenje, jer izgleda kao priprema terena za uvođenje opće vojne obveze, koju kao što sam napomenula, ulaskom u NATO i pripremama za to ukinuli. Članak 18. novog zakona, odnosi se na također vrlo važan element ovih izmjena i dopuna a vezan je na znanosti i obrazovanje, odnosno, na znanstvene i obrazovne institucije. Moram reći da mi nije bilo sasvim razvidno iz ovih izmjena i dopuna o čemu se točno radi i moja primjedba je ovdje bila veća suradnja što mislim da je apsolutno zbog kvalitete toga obrazovanja nužna sa postojećim sveučilištima, sa civilnim sveučilištima međutim iz obrazloženja ministra sam razumjela da se upravo želi ići u tom pravcu odnosno da se upravo ide na intenzivniju suradnju pa u tom smislu podržavamo tu izmjenu i tu vrstu suradnje jer ona zapravo se na jedini način tako može relativno brzo garantirati kvaliteta. U članku 22. novog zakona izbacuje se cijeli jedan članak starog zakona koji definira nadležnosti MUP-a, dakle policije, Ministarstva unutrašnjih poslova u slučajevima kaznenih djela koja su progoniva ili koja se gone po službenoj dužnosti i umjesto MUP-a za te poslove će budućnosti ili po ovim izmjenama i dopunama bi u budućnosti trebala biti nadležna vojna policija. E sad, obzirom da se radi o kaznenim djelima koja se gone po službenoj dužnosti gdje bi pred zakonom svi građani i građanke RH trebali biti jednaki, ta odredba mi se čini malo neobičnom i molim dodatno objašnjenje zašto se u ovom elementu dakle za kaznena djela koja se progone po službenoj dužnosti uvodi ova vrsta razlikovanja između činovnika i namještenika u Ministarstvu obrane i Oružanih snagama RH i svih drugih građana u RH. Smatramo upravo ovaj element krajnje osjetljivim. Konačno, člankom 25. Ministarstvo obrane ili ministar obrane propisuje pravilnikom upućivanje u međunarodne organizacije. To smatramo jednim vrlo dobrim rješenjem. Naime, mi smo do sada imali različitih prekompliciranih ovdje i još uvijek ih imamo u drugim ministarstvima. Dakle ova ideja koja je ovdje iznesena i operacionalizirana u članku 25. mogla bi se apsolutno koristiti recimo i za Ministarstvo vanjskih poslova pa i za sva druga ministarstva čiji zaposlenici u bilokojoj formi sudjeluju recimo u međunarodnoj, razvojnoj pomoći, dakle šalje se u različite misije zadatke ili projekte izvan RH. Evo ga, dakle, podrška GLAS-a i HSU-a ovom zakonu ovisit će u prvom redu o razjašnjenju onih elemenata koje sam ovdje navela a za koje nam se čini da vode postepeno prema ponovno uvođenju opće vojne obveze. Ako nas se razuvjeri u tome, bit ćemo spremni ovaj zakon podržati, ako ne, ne. Hvala vam lijepo.
Hvala zastupnici Vesni Pusić. Na njezino izlaganje imamo tri replike. Prva je replika od zastupnika Ivana Pernara, izvolite.
Uvažena zastupnice Pusić, slažem se s vama u tome da ovaj prijedlog zakona gura Hrvatsku odnosno ajmo tako reći one koji ne žele služiti vojni rok ka tome da ga služe i osobno se protivim uvođenju obveznog vojnog roka zato jer postoje mnogi ljudi koji odbijaju služiti vojsku iz raznih razloga. Neki imaju vjerske razloge poput Jehovinih svjedoka, možda ima i drugih ljudi koji su iz vjerskih razloga a nisu Jehovini svjedoci, također jednostavno im je službama u vojnim snagama nespojiva sa njihovim uvjerenjima. A ima i ljudi koji ne žele služiti vojsku, zašto? Pa zato jer vide da ništa korisno neće tamo naučiti i da će jednostavno izgubiti dio svog života a da zauzvrat neće dobiti ništa. I smatram da bi država ako želi imati više ročnika trebala da tako kažem učiniti službu vojnog roka atraktivnijom, dati im bolje uvjete, dati im bolju naknadu za to i na kraju krajeva, dati im bolje znanje i vještine od onih koje trenutno dobivaju pa bi vjerovatno i bilo više ročnika a ovako u trenutnim uvjetima jednostavno ljudi gledaju na to kao gubitak vremena. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepa. Hvala kolega Pernar, dakle u ovom zakonu se ništa ne govori, ni na koji način ne intervenira u institut prigovor savjesti, to je posebni institut i ne vidim da se na bilokoji način tu intervenira. Intervenira se, imate pravo, i to je ono na što ovdje upozoravam, meni se čini u pravcu eventualno stvaranja temelja za vraćanje opće vojne obveze i na to upozoravam i to naprosto nije u skladu sa onim što je na snazi u RH i naše je mišljenje da tako u tom pogledu treba i ostati. A što se tiče boljih uvjeta za služenje u Oružanim snagama, o njima se govori u zakonu koji je slijedeći na dnevnom redu a to su izmjene i dopuna Zakona u službi u Oružanim snagama pa ćemo onda o tome.
Hvala. Slijedeća replika je replika zastupnika Glasnović Željka, izvolite.
Poštovane kolege, ministre. Vi jako vješto citirate ove članke iz tog zakona ali samo bi podsjetio, ne znam jeste li vi baš iskreni u vašem izlaganju, ja imamo neku određenu sumnju. Meni je drago da ste se uključili u ovu raspravu. Kako znamo sve zapadne demokracije imaju aktivnu i pasivnu pričuvu, imate npr. za časnike obuku 6 mjeseci, prolazak kroz redove tamo od … [[Govornik se ne razumije.]] do dalje. Znamo da je Hrvatska da ispuni ono obećanje NATO-u za dizanje vojnog proračuna do određenog vremena. I kad smo već ušli u te integracije, najvećeg kolektivnog obrambenog sustava u povijesti, NATO, ja mislim da trebamo se sjećati šta je bilo u prošlosti. Hrvatska nije imala obučenu i spremnu vojsku, to je također za mistera Pernara isto ovo što ja sad govorim, kad je počela agresija na Hrvatsku, ali puno članova vaše stranke nisu nikad željeli hrvatsku državu, to je npr. mister Budo Lončar, mister Mesić i tako. Nekad su neki vaši članovi vaše stranke, ja sam uvjeren, pekli volove kad su išli u JNA pa su tajno prozivali, priželjkivali propast hrvatske države. Nažalost Hrvat vojnik se obranio, brane se zato jer je stvorena nova moderna vojna doktrina i ona se sad dalje razvija. Meni je drago, ja se nadam da ste vi promijenili vaš stav prema Domovinskom ratu, prema HVO-u i 4 zborna područja bez kojih danas ne bi bilo hrvatske države i možda se nadam i u bliskoj budućnosti, sa suradnjom sa nekim strankama ako su državno otvorene.
Hvala. Odgovor na repliku, kolegica Vesna Pusić, izvolite.
Dakle, što se tiče merituma, onog što je u zakonu i mijenja se i tema koju sam ovdje otvorila, nije treba li ili ne treba razvrstani i nerazvrstani pričuvnik ili pričuvni sastav nego kako se definira razvrstavani a naročito nerazvrstani pričuvni sastav. A sve ostalo što ste rekli na račun članova i ne članova moje stranke, bivše, sadašnje i buduće je zapravo vrlo bezobrazno. Vrlo bezobrazno i vrlo neprimjereno govoriti čovjeku ne znajući o čemu govorite, ne znajući o čemu se radi i samo sa namjerom da se nekoga uvrijedi.
…/Upadica Glasnović: Istina boli, istina boli./…
…/Upadica Hajdaš Dončić: Molim vas, nemojte dobacivati, hvala./…
To zbilja bi vi mogli znat.
Zahvaljujem. I zadnja replika je replika od zastupnika Stričaka, izvolite.
Potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kolegice Pusić, vi ste veći dio svoje rasprave posvetila novacima i pričuvi. Osobno smatram da nema toliko bogate države na svijetu da se može sama osloniti na profesionalce i da upravo iz tog razloga je dobro proučiti susjedne države ili države u Europi na koji način su recimo riješile taj problem. Pa evo kao primjer, iako se mi sa Švicarskom ne možemo uspoređivati, ali je recimo zanimljivo na koji način je to riješila Švicarska. Znači zemlja koja stoljećima nije bila u ratu, znači svi vojno sposobni muškarci su vojni obveznici, od 20 do 50 godina. Ima vojsku od 22 000 vojnika ali u roku 4 sata pred neprijatelja može stati 650 000 vojnika odnosno u roku 2 dana milijun i 700 000 vojnika. Vojnici im služe vojni rok od 3 mjeseca, nakon toga dobivaju oružje, streljivo, odore i sve nose kućama. Do 32 godine imaju 8 trodnevnih vježbi, do 42, 3 puta po 2 tjedna i do 52, 1 po dva tjedna. Znači govorimo o jednom iznimno bogatoj državi koja stoljećima ne zna za rat a doslovno svi muškarci su vojni obveznici i svi su uključeni u obranu ali između ostalog naravno koristi se i kod elementarnih nepogoda i za zaštitu i spašavanje. Evo hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, kolegica Vesna Pusić, izvolite.
Hvala lijepa. Dakle kolega Stričak, ja znam kako je to uređeno u Švicarskoj, ali tako nije uređeno u Hrvatskoj. Uređeno je na različite načine, u različitim zemljama svijeta. Mi imamo jedan model na kojem se radi godinama i koji se sada pokušava dodatno ja se nadam unaprijediti i recimo poboljšati, ali moje pitanje se odnosilo na to da li se ovim člancima, a navela sam vrlo specifično tri članka na koje se to odnosi, da li se time stvara podloga unutar hrvatskog sustava obrane, dakle hrvatskog modela kojeg imamo, da li se time potiho uvodi podloga za vraćanje opće vojne obveze ili ne. S time moramo biti na čisto, možda neki će se s tim složiti, neki se s tim neće složiti, ali moramo biti na čisto jel' to to ili nije to, zato sam postavila ta pitanja. Hvala vam.
Hvala. Slijedeći je u ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Franko Vidović, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani potpredsjedniče Vlade sa suradnicima, poštovanje, kolegice i kolege. Evo nakon čitanja ovog prijedloga Zakona o obrani, ne mogu se doista otet dojmu daljnje militarizacije sigurnosnog i obrambenog sustava a na štetu civilnih sustava. Obrana zemlje je stvar od nacionalnog interesa i važnosti. Svi građani su pozvani u njoj sudjelovati i u njoj participirati, tako i Ustav nalaže. Ali ne može se participirati samo i jedino kroz vojnu komponentu. Vojska može i treba pomoći ugrozama, ali je ne možemo promatrati i ponašati se kao da je ona aparat namijenjen sustavu protupožarne zaštite koji je tu za krpanje kriznih situacija jer vojska to naprosto po svojoj biti nije. Nije dobro, a na to smo već upozoravali kod donošenja Zakona o domovinskoj sigurnosti da se sustav razvija na način da se vojna komponenta nadređuje sustavu civilne komponente, odnosno civilne zaštite u katastrofama. Izmjenama članka 74. vi želite provesti opću ili djelomičnu mobilizaciju u slučaju katastrofa i velikih pogibelji. U razvijenim demokracijama takve ugroze rješava civilni sustav, sustav civilne zaštite da uz veliku pomoć profesionalnog dijela, ne pričuvnog naglašavam vojske koja se poziva samo kao pomoć i podrška civilnom sustavu, a ne kao netko tko koordinira sa svim aktivnostima i cijelom krizom. Ako vojska krene koordinirati sa cijelom krizom znači da je cijeli sustav pao, ali onda vojska ima svoju zapovjedni lanac i zna se kako se to provodi. Civilna zaštita je u razvijenim demokracijama potpuno odvojena od Oružanih snaga, jer bi svojim prisustvom ne samo štetila sebi, nego bi nepotrebno teretila vojsku da razvija sposobnosti i znanja koja joj u principu nisu u fokusu. Vidljiva je i tendencija i tu se slažem sa kolegicom Pusići oživljavanja obveznog vojnog roka kojeg je baš ovaj Dom svojom odlukom iz 2007. ili 2008. privremeno stavio van snage u Hrvatskoj. Hrvatskoj ne treba obvezni vojni rok. Ono što Hrvatskoj treba je pričuvni sastav i pozdravljam vašu nakanu da dalje razvijate pričuvni sastav, da nastavite na onom što je ministar Kotromanović otpočeo još 2013. Ali taj pričuvni sastav treba razvijati za ono čemu Oružane snage i služe, a to je u prvom redu obrana zemlje. Za to pričuvu treba osposobiti. Nije pričuvna vojska ta koja se treba nositi sa otklanjanjem posljedica velikih nesreća niti je za to obučena. Nije ona ta koja treba biti dežurni vatrogasni uz moje puno uvažavanje tog zanimanja. I ma koliko se nama ili po nekima od nas političara sviđa oslikavat uz ljude u uniformi ili u goroj kombinaciji samu tu uniformu i dijelove uniforme oblačili. Dojam koji ostavljate je sljedeći. Prvo je saborska većina na prijedlog Vlade donijela Zakon o domovinskoj sigurnosti koji je po ocjeni nas u SDP-u loš, a sad pod obvezom tog zakona na loš način mijenjate Zakon o obrani. Pa možemo krenut redom. Mijenjate u potpunosti članak 25. izvodite nove članke 25a., 25b. koji reguliraju razvrstanu i nerazvrstanu pričuvu, te definirate tko i pod kojim uvjetima može bit pozvan na službu u Oružane snage. Do sad su nerazvrstani pričuvnici mogli bit pozvani na službu u Oružane snage nakon zdravstvenog i drugog pregleda i psihološkog ispitivanja, ocjene sposobnosti za vojnu službu, te odgovarajućeg vojnog osposobljavanja. Po meni je ta formulacija bila sasvim u redu. Vi sad na neki način mijenjate pravila igre, pa nerazvrstani pričuvnici mogu biti pozvani na službu u Oružane snage kad je na snazi obveza služenja vojnog roka. A nakon ocjene sposobnosti za vojnu službu, te odgovarajućeg vojnog osposobljavanja. Ukratko voljni ste se odreći vojnika, a možda i visoko obrazovanih koji ispunjava sve uvjete, ali je stariji od 27 godina. Tako definirate nerazvrstanog pričuvnika. Ispravite me, evo ja vas molim u odgovoru ako griješim. Ako ovo nije uvođenje vojnog roka, odnosno pokušaj da se lagano probije led na mala vrata onda ne znam što jest. Isto tako u članku 25a. stavak 1. predlagatelj definira tko je nerazvrstani pričuvnik, pa kažete da je to vojni obveznik uveden u vojnu evidenciju stariji od 27. godina kojemu nije određena vojna stručna specijalnost u skladu sa člankom 25. stavak 2. zakona. A taj članak pak definira tko je razvrstani pričuvnik. Nakon toga u članku 25a. stavak 2. navodite nerazvrstani pričuvnici mogu bit pozvani na službu u Oružane snage kad je na snazi obveza služenja vojnog roka. Osim onog što sam već iznio znači li to da ako dođe do aktiviranja vojnog roka a gledajući posvemašnju militarizaciju društva i dokidanje slobode govora i znajući da ista samo ovisi o volji većine u ovom Domu vi ste spremni pozvati jer ja to iščitavam iz ove promjene. Cijelu generaciju od 18 do 27 u vojsku, pretpostavljam odjednom. Poruka za tu generaciju 18 do 27 godina otprilike glasi: „Radite i školujte se kao da će sto godina biti mir, a ministar vas već sutra može unovačiti jer ima saborsku većinu i polako stvara uvjete za to.“ Članak 25b. ne uzima u obzir ljude koje ćete pozvat u mirnodopsko vrijeme, naglašavam u mirnodopsko vrijeme na službu u Oružane snage, a koji su vlasnici obrta ili tvrtke. Ne govorim o velikim poduzetnicima. Naši mali, srednji poduzetnici o kojima ovise njihovi zaposlenici kao što i oni ovise o radu svojih zaposlenika. Pričam vam o ljudima, o tisućama hrvatskih ljudi ako želite koji dijele i dobro i zlo sa svojim zaposlenicima i kod kojih za razliku od Agrokora poreznici navrate u prosjeku bar jednom godišnje. Šta će se dogoditi kad takvu osobu pozovete, a o njemu praktički ovisi cijeli posao. 10 ili 15 dana i kod tog obrtnika ili poduzetnika i kad tog obrtnika ili poduzetnika nema na njegovom poslu cijelo to vrijeme kako će se to odraziti na njen ili njegov obrt, na tvrtku o kojoj možda ovisi 5, 8, 3 obitelji. Kako ćete mu nadoknaditi to i posao? Tu dnevnice i nekakav putni trošak zasigurno nisu dovoljni. Ovo je još jedan prilog mojoj tezi o laganom militarističkom duhu ovog zakona. Članak 26. stavak 3. navodi iznimno od stavka 2. ovog članka na dragovoljno vojno osposobljavanje mogu se uputiti vojni obveznici stariji od 30 godina ako su kandidati za ugovorne pričuvnike, za vojne specijaliste ili za kasniji prijem u djelatnu vojnu službu. Iza ovog stoji očita i dobra namjera da otvorite mogućnost ljudima koje vojni poziv privlači, da se angažiraju u oružane snage kao profesionalci i to je uredu, ja to pozdravljam. Ali nerazvrstani pričuvnici, a to su naglašavam, osobe starije od 27 godina koji su vojni obveznici uvedeni u vojnu evidenciju, kojima nije određena vojna stručna specijalnost u skladu sa člankom 25. stavkom 2. ovog zakona, takvi nerazvrstani pričuvnici mogu biti pozvani na službu u Oružane snage kada je na snazi obveza odsluženja vojnog roka. Dakle nije problem u tome što će oni dragovoljno služiti vojni rok, ali kako ćete im ponuditi ugovore …? Kako ćete znat, kako će postati kandidati uopće za nešto? Dakle mislim da su ova dva članka u koliziji. U članku 34. Zakona o obrani koji je na snazi i koje ovim izmjenama ne mijenjate definira se uloga civilnih nositelja obrambenih priprema i njihove obveze prema građanima kojima su dužni, naglašavam dužni osigurati i omogućiti osposobljavanje kroz odgovarajuće planove i programe. U članku 35. koji mijenjate nema više ni spomena o civilnim nositeljima obrambenih priprema ili pravnih osoba posebno važnijih za obranu već su se obveznici iz članka 18. zakona dužni javiti na mjesto i u vremenu utvrđenim općim ili pojedinačnim pozivom koji upućuje, tko drugi nego nadležna ustrojstvena jedinica Ministarstva obrane. Uz put budi rečeno u članku 18. zakona definira se kako državljani RH ostvaruju dužnosti i prava u obrani i kroz vidove i konzumiraju. Pročitajte taj članak i kada vam kažem da su ove izmjene i dopune zakona izrađene u militarističkom duhu taj članak 18. je dokaz da ne pretjerujemo. Iz njega se vidi koliko zapostavljate civilnu komponentu. Ono što me isto tako pomalo žulja to je u svakom slučaju i ovlasti vojne policije koje dalje širite. Meni ste na odboru rekli da je bit tih izmjena da vojna policija dođe pod zapovjedništvo direktno Ministarstva obrane i to je uredu jer je nerazumno da istražuje nekoga i da vodi računa o nekom koji zapovijeda, to bi u prethodnom slučaju bio glavni stožer, međutim kada sam pogledao malo zakon vi širite ovlasti vojne policije. SDP nažalost uz svu dobru volju ne može podržati ovakve izmjene i dopune Zakona o obrani i obzirom da je ovo prvo čitanje prilikom glasanja bit ćemo suzdržani. Ja se nadam da ćete u međuvremenu napraviti određene korekcije i da ćete nam omogućiti da podržimo ovakve izmjene i dopune. Kažem bez obzira jel puno stvari u ovim izmjenama i dopunama su i pozitivne, dakle oko ovih stvari bi se trebalo dogovoriti. Pozivam vas ministre kao osobu zaduženu za ovaj resor da zakone koji se tiču obrane RH ne namećete argumentom većine, već obzirom da se radi o nacionalnom interesu koji je nadstranački, ovakve zakone donosimo konsenzusom i većinom argumentima. Hvala vam lijepo.
Hvala zastupniku Vidoviću. Na njegovo izlaganje imamo sedam replika. Prva je zastupnika Miroslava Tuđmana. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Fascinira zapravo kolega Vidović kako ste vi na temelju jednog ili dva članka došli do opće ocjene kako se radi o militarizaciji društva, uvođenju vojne obveze čak i ukidanje slobode govora što ste rekli. Naprosto to ne vidim kako ste do toga zaključka mogli doći, jedino na način da ne uzimate u obzir da se radi o jednom sustavnom pristupu izgradnji sustava nacionalne sigurnosti prema nacionalnoj strategiji, Zakonu o Domovinskom ratu koji obvezuje niz tih segmenata u tom sustavu da međusobno mogu koordinirati i surađivati. To nije logika ovu koju vi kažete, ja nisam mogao taj zakon pročitati na taj način da ova odredba o Oružanim snagama ili o pričuvnom sastavu sumira ili negira civilnu zaštitu. Ali ovaj zakon ne može definirati obveze civilne zaštite. Koordinacija tih sustava i podsustava spada negdje drugdje, a ne u ovome. Ali vi ste uzeli logiku jednu da iz jedne discipline, jednoga zakona, jedne djelatnosti eliminirate sve druge. Gdje to piše? To je jedan mentalni sklop, jedno razmišljanje koje naprosto danas je disfunkcionalno i nema mjesta u suvremenom svijetu gdje se mi moramo horizontalno povezivati. A što je još gore, nema uporišta u iskustvima drugih demokratskih zemalja koje to itekako su usvojile.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Tuđman. Dakle nije samo na temelju jednog ili dva članka. Dakle ja slušam i ministra odnosno potpredsjednika Vlade što govori, gledam koje poteze radi na terenu i vidim u kom smjeru to ide. A ovdje kad su u pitanju jedan ili dva članka, upravo ti članci, eto, nekim čudom su bili … [[Govornik se ne razumije.]] prema civilnoj komponenti, dijelom. I nabrojio sam jasno u svom izlaganju. Što se tiče iskustava zapadnijih zemalja, baš su onakva kao što sam rekao, dakle, vojska dolazi kad cijeli sustav pukne, ali onda odmah dolazi i sa svojim zapovijedanim lancem, u kompletu. To se događa vrlo rijetko. Inače stvar, rješavaju, ugl. civilna služba, a vojska je tu za pripomoć. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika, je replika od Anđelka Stričeka, ali je on, koliko vidim napustio sabornicu, pa idemo dalje, zastpnik Josip Đakrić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega, govorili ste o tome, da je sve više sustav militariziran i to ja ne znam od kuda to zapravo izvlačite i gdje je ta prepoznatljivost o … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatske i pokušaju na mala vrata uvođenju vojnog roka. Ja to iz ničega ne iščitavam. Jasno piše u čl. 21. tko što i zašto je nadležan i tko je obavezan a tko nije. I dok ovaj Dom ne donese obavezu služenju vojnog roka, naravno da ta obaveza se ne može iščitati niti iz jednoga od ovih članaka i u točki toga članka. Piše muškarci, vojni obavezanici, podliježu novačkoj obavezi i obavezi služenju vojnog roka, odnosno, civilne službe, kada je na snazi obaveza služenja vojnog roka. Iz čega vi iščitavate obavezu služenja vojnog roka kad je nema? Ovaj Dom je nije donio. I ni jednom riječju nije spomenuto, da na snazi, koja sada traje, oni koji žele i oni koji moraju podlijegati samo onome što je nužno, a to je u evidenciju vojni obavezanici koji moraju proći vojnu evidenciju. Mislim, ne znam, kako se uopće dođe do takve konstrukcije, da netko želi militarizirati Hrvatsku i da želi uvesti obavezni vojni rok, kad to ni iz jednoga članka ne proizlazi. To su insinuacije, koje stvarno nisu potrebne Hrvatskoj, a sve viši broj zainteresiranih za služenje u Hrvatskoj vojsci proizlazi iz samoga povećanja i standarda, zainteresiranosti, pa i onoga tehnike, svega što je Hrvatska vojska … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala vam. Odgovor. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Vi kažete da vi to ne iščitate. Ja iščitavam vrlo jasno, dakle, ako se ubacuju kao bitne stvari, obveza služenja vojnog roka na 2, 3 mjesta, onda je jasno da netko o tome razmišlja, inače ne bi … [[Govornik se ne razumije.]] pretpostavljam. Dakle, dosadašnja formulacija je glasila, nešto drugačije za nerazvrstane pričuvnike, a pročitao sam ju, pa nemam potrebu ponavljati. Sad od jednom nerazvrstani pričuvnici mogu biti pozvani, uz obavezu služenja, ako je na snazi služenja vojnog roka. Dakle, to je jedan dio, a što se tiče, kad me pitate o militarizaciji Hrvatske, pa pogledajte samo unazad 2 g. što se sve u Hrvatskoj događalo. Od toga da je kandidatkinja, za tadašnju predsjednicu trčala po granici, izazivala vojsku koja treba pod hitno izaći i rješavati izbjeglice, sad vidim da šuti, ma da i dalje ima problema sa izbjeglicama, pa do marševa na HRT ili ne znam gdje već, itd. Što je to nego militarizacija Hrvatske?
Hvala. Sljedeća replika, je replika od zastupnika Culeja. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. Kolega Vidović, slušajući vas, ja sam razabrao, da vi imate jako malo iskustva iz Domovinskoga rata, jer kao bivši hrvatski branitelj, trebali bi imati, više iskustva, sjećanja, na ono što nam se događalo i zbog čega smo se tada našli u onako nezavidnoj situaciji, da se nismo mogli braniti, jako dugo, dok nismo ojačali i stasali, protiv, zna se kojih terorista, kako iz zemlje, tako i iz vana. Kažete militarizacija društva i tu navodite određene grupaciju i među njima i našu predsjednicu. Vi pripadate onima, koliko vidim, koji bi … [[Govornik se ne razumije.]] naše društvo, kompletno, kako pričuve a moguće Hrvatske vojske, u njezinim nastojanjima da se ojača, da se osuvremeni i da bude u svako vrijeme sposobna pružiti otpor bilo kojemu neprijatelju naše domovine. Zaboravljate, da smo mi okruženi, kao u bivšoj Jugoslaviji, što su govorili brigama, zemljama, iz koje su neposredno i išli napadi na našu Hrvatsku. I da su oni daleko jače obučeni i spremniji, nego mi bili tada '90., '91. g. Samo malo onih koji su povukli znanje, koji su služili bivši JNA i mogli su u to vrijeme pružiti otpor, adekvatni, prema agresiji Srbije. Koji su izdržali dok Hrvatska vojska nije stasala i ojačala. Jako je žalosno slušati vas, kad govorite na taj način. Zašto hrvatski čovjek i hrvatski dragovoljac, ne bi bio u svakom trenutku bio spreman da brani svoj dom. Zašto? Pod krinkom militarizacije? Nema od toga ništa.
Hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Vidović. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Culej, dakle, rekli ste u uvodu da vi mene poštujete, i ja isto vas poštujem, ali mi imputirate istovremeno, da sam rekao nešto što uopće nisam rekao. Nitko nije spominjao ovdje Domovinski rat, ako se ne varam. Ni jednom riječi ga nisam spomenuo. Ja o Domovinskom ratu, sigurno mislim, bolje nego puno, puno ljudi u Hrvatskoj, pa čak i van nje, što se tog tiče. Ali, drago mi je sa druge strane, da ste me prepoznali kao pripadnika i zagovornika civilnog društva. Da, to jesam. I hvala vam na tome.
Hvala. Slijedeća replika je replika od zastupnice Ines Strenja-Linić, izvolite.
Pa ja ću vam reći gospodine Vidoviću, da je ružno način i u kom kontekstu spominjete našu Predsjednicu mislim daste vi zadnji koji bi to trebao govoriti kad svi znamo ako ste vi zaboravili, za onaj organizirani sastanak s braniteljima na koji ste doveli Milanovića i šta je sve iscurilo sa tog sastanka. Dakle ono što sam ja htjela prokomentirati i što nisam stigla reći u vezo pričuve, to je da u pričuvi moramo imati ljude koji će zapravo shvatiti koja je poanta i zašto Hrvatska treba imati pričuvu i ne treba nam pričuva kakvu smo imali u bivšoj Jugoslaviji nego na, treba pričuva više kakvu ima američka nacionalna garda u kojoj se i sve sudionike te pričuve i privlači određenim konkretnim za život korisnim prednostima pa isto tako znamo da ćemo liječnike koje ćemo imati u vojarnama, vrhunske kirurge bespotrebno tamo plaćati da budu dio hrvatske vojske ali i isto tako kao što amerikanski rade, imat ćete vrhunskog kirurga koji će svaki dan operirati ali će isto tako biti pripadnik pričuve, za to imati nekakve prednosti, ali svakodnevno imati iskustvo koje će moći u trenutku kad ga se digne biti konkretno i upotrebljen tamo gdje bude eventualno angažiran. Baš što se tiče konkretnog kirurga mi ćemo ga moći eventualno upotrijebiti ukoliko budemo imali jednu međunarodnu bolnicu organiziranu kao pripadnici hrvatske vojske u nekoj od naših aktivnosti van zemlje, ali radi se o tom kao dio naših snaga koje su eventualno u Afganistanu i tako nešto. Znači taj kirurg će onda zbilja moći biti upotrebljiv, ali kad govorimo o aktivnoj pričuvi smatram da jednostavno treba to šta će netko pristupiti pričuvi, on isto tako imati neke koristi od toga i da to mora biti na drugi način valorizirano i poticano kako bi svi koji budu prisutni i učestvovali u toj pričuvi imali od toga i koristi. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Draga kolegice, jasno mi je savršeno da moje kolege sa ljevice mogu to predbaciti, ali zašto vi pobogu? Zašto vi? Šta vama smeta sastanak sa braniteljima? Vi ne bi razgovarali sa braniteljima, pretpostavljam? Vi ne želite razgovarati sa braniteljima ili nešto slično tome? … [[Upadica Strenja-Linić, ne čuje se.]] Ne, ne, pustite, ne želite razgovarati dakle sa braniteljima. Pa ne znam kakav vi način podrazumijevate jer razgovor je razgovor uvijek, to je broj jedan. A broj dva, ja o Predsjednici nisam rekao ništa loše, dakle nisam spominjao Predsjednicu nego kandidatkinju za Predsjednicu što je ona bila tog momenta i spominjao sam njene obilaske granice, zazivanje vojske na granici, dakle, sve vam je to u medijima, nisam to ja izgovorio, nego ona. Ako se ja trebam sramit, boga mi, onda bi se i ona trebala sramiti zbog toga. I treće, molio bi vas, javljate se danas, mislim drugi ili ili treći put za repliku. Pa replicirajte onome kome ste se javili, nemojte davati savjete ministru obrane. Javite se za raspravu pa govorite što imate.
Hvala. Slijedeća replika je replika od kolegice Anke Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Vidović, ja sam živjela u jednom vremenu kad se je normalno išlo služiti vojni rok i kad se probalo jednako tako s tim činiti neke nove situacije pa su dečki umjesto prve godine fakulteta išli služiti pa onda su doslužavali i sve ostalo, dakle nije ta priča od danas, ta priča već dugo traje. I obzirom da ste vi postavili i problem da li to otvara mogućnost odnosno ponovno to vraćamo i obzirom na sve ove replike, znate, ostaje dojam da se ipak tu nešto skriva. I ostaje dojam da se pokušava na mala vrata vratiti neke stvari koje smo već drugačije kroz politiku i kroz promišljanje definirali. Ja se apsolutno zalažem za civilno društvo, zalažem se za one neke vrijednosti koje smo već dosegli i nije dobro da u bilokojem zakonu i u bilokojoj izmjeni i dopuni idemo korak nazad. Bojim se da se i ovim čini korak nazad i dobro je da su vam bile određen replike s druge strane ove sabornice jer to govori u prilog tome da možda toga ipak neće biti. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice, pa da, otprilike ja mislim isto što i vi, dakle, ako izazove takvu nekakvu buru neka tvrdnja onda vjerovatno nešto i stoji iza nje. Inače se ne bi ljudi toliko bunili. I mislim da da, ne samo daste vi predstavnik civilnog društva, Hrvatska je odabrala put civilnog društva. mi ne želimo nikakva ni vojna hunta ni bilo što drugo, o tome smo se davno odlučili, na kraju krajeva mi smo zemlja koja je NATO-u ali i koja je u EU-u. dakle, uljuđena zapadna demokracija što bise ono reklo. I ja želim da tim putem nastavimo, da upravo takvu poziciju razvijamo i da na njoj gradimo svoj status po svijetu. Hvala.
Hvala. I zadnja replika je replika od kolege Ranka Ostojića, izvolite.
Poštovani kolega, obično kad imate loše iskustvo i kad ste opečeni, onda pušete i na hladno, prema tome ne treba svaku raspravu pogotovo u ovoj situaciji kad je prvo čitanje ni vašu kritiku u krajnjem slučaju shvatiti loše. Ja bi podsjetio da u programu Vlade je stajalo a to je da će sigurnost na našim ulicama braniti hrvatska vojska, prema tome nemojmo to zaboraviti, to smo ovdje imali napismeno nasladu da to svi skupa vidimo i to su razlozi zašto na neki način se sugerira jačanje komponente koja se zove civilna komponenta, njeno jačanje a ne dodatno uzimati određene nadležnosti koje su te civilne komponente ipak dostigle određenu razinu i standard. Profesionalna, dobro obučena, kvalitetno opremljena, upravo ono što sad u ovom trenutku i radite, to znači vojska ima i svoju pričuvu, da smanjimo te rizike, onda imamo rješenje koje u Hrvatskoj već postoji a konkretno ste vi to spomenuli. Pričuva je recimo u policiji ograničena na 1/3 ovlaštenih policijskih službenika, znači točna brojka se zna koliko može biti ljudi u pričuvi, prema tome zna se prema razvoju i prema svemu ostalome koliko to može biti. Također želim upozoriti i mislim da je jako važna ona stvar oko preuzimanja kriminalističkih istraživanja, a to je vrlo, vrlo sporna točka i to je dobro da ste upozorili kolega Vidović, oko krim istraživanja, DORH-a, istražitelja i svega ostaloga, mislim da se tu trebate obavezno savjetovat sa DORH-om jer u ovom trenutku odredbe izmjene članka 109. i onoga kako bi postupalo vojna policija su u suprotnosti i sa Zakonom o kaznenom postupku jednako tako Zakon o državnom odvjetništvu i mislim da tu treba napraviti dodatne konzultacije. Je vjerujem da je najbolja namjera bila da se određene stvari mogu kontrolirati unutar toga, ali kada bi bilo voljno tužiteljstvo i sudovi onda bi to bilo i logično …
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Da kolega Ostojiću, doista u jednom programu Vlade ne tako davno je pisalo da će sigurnost na hrvatskim ulicama čuvati i braniti Hrvatska vojska, da, to je istina, eto još jedan prilog o militarizaciji društva. Što se tiče ostatka, ja sam i ovdje pozvao ministra javno da više razgovaramo i da doista i mi želimo iz opozicije da se ovakvi zakoni koji se tiču praktički nadstranačkih interesa, koji se tiču sigurnosti, koji se tiču obrane RH, funkcioniranja tog sustava da ih donosimo konsenzusom. Ali ne možemo ih donositi konsenzusom ako mi iz oporbe uporno to zazivamo, a vladajući nas ne čuju.
Hvala. Sada prelazimo na pojedinačne rasprave. Prva rasprava je od kolege Miroslava Tuđmana. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Znači unatrag godinu dana smo donijeli ovaj Strategiju nacionalne sigurnosti i Zakon o domovinskoj sigurnosti i ti zakoni odnosno ti dokumenti pretpostavljaju da ćemo morati mijenjati niz tih zakona koji se tiču institucija i koje su zadužene za područje nacionalne sigurnosti odnosno domovinske sigurnosti. Jedan od ovih prvih zakona koje moramo uskladiti da bismo dobili jedan konzistentan i koherentan sustav jeste i ovaj zakon o odnosno izmjene i dopune Zakona o obrani. I s te strane moje viđenje i smatranje da smatram da ovo trebamo promatrati samo kao jedan od tih poteza promjena zakona da bismo došli do jednog učinkovitoga sustava. Zbog toga kao što sam već rekao ovo generaliziranje da će jedan segment tog sustava preuzet ingerencije svih ostalih, naprosto mislim da nije na pravom putu jer nema pred sobom sagledavanje cjeline. Pozdravljam ono što je do sada već bilo rečeno o ovim izmjenama zakona, s jedne strane o ovom pričuvnom sastavu do uporabe oružanih snaga u tim kriznim situacijama. Mislim da su to sve segmenti pripreme za jedan taj cjeloviti sustav koji je inače u ingerenciji potpredsjednika Vlada ujedno i ministra obrane. A osobno bih se zadržao na jednom segmentu na onome što je ministar Krstičević kao treću točku ovoga zakona, unapređivanje obrazovanja i znanstvene djelatnosti za potrebe obrane. Mislim da je ovaj članak 18. kojim se redefinira odnosno uvodi članak 84.a u postojećem zakonu, da bi ga trebalo ambicioznije reći jel taj članak sada glasi „Za provedbu obrazovanja i znanstvene djelatnosti za potrebe obrane mogu se osnivati ustanove u skladu sa Zakonom za uređenje znanstvene djelatnosti“ itd. Mislim dvije stvari da bi ovdje trebalo pretvoriti ovo, mogu se znači nekakvo buduće vrijeme da se pretoči u osniva se, a ustanove što je dosta neodređeno i nije u skladu sa Zakonom o znanstvenoj djelatnosti da se definira kao visoka učilišta koja opet mogu biti fakulteti, sveučilišta ili već akademije kako bismo na neki način ostvarili ono što je intencija i što je već predloženo ovim zakonom, a to je da i Hrvatsko vojno učilište postane i formalno znanstvena ustanova. Zašto i formalno? Zato što postojeći programi Hrvatskog vojnog učilišta imaju već znanstvene akreditacije, prihvaćeni su ali sama ustanova nema znanstveni status. Prema tome u tom smjeru bi trebala ići ova promjena jel nije logično da cijeli taj obrazovni sustav koji jeste utemeljen na znanosti, ali da taj znanstveni segment bude izvan toga sustava s jedne strane. Drugo, mislim da trebamo ići za time da ljudi koji prođu te obrazovne procese kroz taj vojni edukacijski sustav, da ujedno dobiju i zvanja koja neće trebati posebno nostrificirati, znanstvena zvanja sada govorim s obzirom da to treba to središte i biti matično za područje sigurnosnih i obrambenih znanosti koje već svoje mjesto ima u klasifikaciji znanosti. Treća stvar, jasno da je normalno da oni koji se bave tim područjem moraju biti nositelji tih predmeta, imati znanstvena zvanja i da mogu samim time samo to područje, kako bi se na temelju vlastitih znanstvenih iskustava i spoznaja iz područja te djelatnosti unapređivalo, ne samo obrazovni proces, nego i cjelokupni ustroj, bila podloga za razvoj oružanih snaga i toga sustava. S treće strane to bi nam isto tako i otvorilo prostor, da taj sustav bude otvoren i za civilni sektor, u koji ne moraju nužno biti uključeni samo pripadnici oružanih snaga, nego i drugih segmenata, bilo koji će se medijski, istraživački, znanstveno ili pak profesionalno baviti, sustavom nacionalne sigurnosti. U tom smislu, predložio bi da do drugog čitanja se usvoji izmjena ovoga članka, kako bi imali jedan vrlo precizniji stav i da li poticaje za izrade i dorade toga sustava. Hvala.
Hvala. Za raspravu kolege Miroslava Tuđmana, nemamo replike, pa nastavljamo sa pojedinačnim raspravom kolege Vlahe Orepića. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministra, gospodo iz Ministarstva obrane. Govorimo o Zakonu o obrani. Hrvatska htjeli to mi priznati ili ne, u ovom trenutku je uistinu, nezaštićena i zapuštena zemlja. Mi svake godine, doslovno gorimo, jer nam je prostor i zapušten i nezaštićen. I u tom smjeru pozdravljam vaša nastojanja. Nama je vojnik, pa i vatrogasac na rubu siromaštva, pozdravljam vaša nastojanja. Nama je i policajac također potplaćen. Usuditi ću se i spomenuti i u ovom kontekstu, zdravstvene ustanove prokišnjavaju, opada im boja sa zidova. Sve su to neki problemi koji ukazuju na uistinu, na nezaštićenu i zapuštenu zemlju. Zašto ovo naglašavam? Iz jednostavnog razloga, jer dosadašnja politika je doslovno ubila umanjila sposobnost da se država sama brani i to treba promijeniti. A s druge strane, uistinu zastupam političku poziciju, koja ne dopušta, uklanja, pa i ruši barijere, koje onemogućavaju razvoj javnog dobra. U ovom slučaju javno dobro o kojemu govorim je obrana, obrana domovine. Tj. treba omogućiti našem narodu, da se sam brani, pa dodao bi u nekom trenutku i sam hrani, ako budemo dovoljno upotrijebili svu pamet koju imamo u državi. Ni jedna uskogrudna politika ne može biti opravdana i ni jedan nacionalni razvoj, se ne može razvijati u nekakvim stranačkim okvirima. Toga trebamo biti svjesni, kada razmatramo ovaj zakon. I kad razmatramo Zakon o obrani, moram uvažiti ukupnu širinu političkog bića. Intervencija u ovih 28 članaka što ste napravili, ima tendenciju, da ide u smjeru da se država može sama braniti i to uistinu pozdravljam i vidi se čitav niz tih pozitivnih pomaka. Pozdravljam znači, izdvojiti ću definiranje pričuve. Posebno pozdravljam nastojanje da se vojno učilište u na neki način ukomponira u sveučilišnu zajednicu. Pa i eventualnu promjeni koju ste najavili, promjenu naziva Oružanih snaga u Hrvatsku vojsku, tu vidim jedno utemeljenje jako. Iz današnje rasprave uočava se sukob razmišljanja u nekoliko stvari, a to je, jasno odvajanje civilnih službi koje su u funkciji zaštite i vojnih. Tu će se trebati dati konkretni odgovori o ovom međuvremenu između prvog i drugog čitanja. Treba dati jasan odgovor da li je ovo tendencija prema uvođenju vojnog roka, koji se ovdje spominje na mala vrata ili ne. Treba jasno odgovoriti je, nije i da se ta dilema okrene. Posebno naglašavam i ulogu Vojne policije, kojoj se ako sam dobro iščitao, daju, povećavaju ovlasti u smjeru posebno kriminalističkih istraživanja. Tu također nejasnoće sve treba otkloniti, jer uistinu sam u uvjerenju u ovom trenutku kad je u pitanju obrana, da trebamo konsenzualno utemeljenje RH koju upravo treba početi sa Zakonom o obrani. Znači to naše konsenzualno utemeljenje koje u ovom trenutku ne postoji, znači treba dovesti okolnosti, da možemo dovesti, izglasati konsenzusom, uistinu vidim u području obrane br. 1 pa i u području unutarnjih poslova. Vjerujem da i zdravstvo možemo u određenom trenutku na taj način promišljati. Pošto se radi o prvom čitanju gospodine ministre, pozivam vas a i sve sudionike i oporbe, da jednostavno jednim proaktivnim djelovanjem, konkretnim prijedlozima, a i razumijevanjem, ovaj zakon dovedemo do razine, tj. do mogućnosti konsensualnog usvojenja. Što koliko vidim u ovom trenutku, uistinu neće biti teško. Hvala lijepo.
Hvala. U ime predlagatelja potpredsjednik Vlade i ministar obrane, gospodin Krstičević. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Ja se još jednom u ime predlagatelja u ime Ministarstva obrane, cijele Vlade zahvaljujem. A svima vama koji ste sudjelovali u ovoj raspravi, vrlo pozorno smo pratili raspravu, prema tome, sve ono što je dobro, korisno, svaki prijedlog, svaku sugestiju, tu smo, odgovorno da razmotrimo. Zato smo išli na 2 čitanja, što je vrlo bitno, upravo da bi u tom drugom čitanju, sve ono što smatramo da je bitno, da stavimo. Ali, bitno iz pozicije struke. Ja neću dozvolite, vjerujte mi, kao potpredsjednik Vlade da se politizira sustav i to mi nije namjera. Vi ste vidjeli, znači tu je bilo dosta rasprava. Vi ste vidjeli evo konkretno na raspravu kolege Franko Vidovića kluba SDP-a ili tebe. Znači vi ste 2013. godine promijenili cijeli Zakon o obrani, znači cijeli Zakon o obrani. Iza toga još jednom ste mijenjali Zakon o obrani 2015. godine. I to smo pozdravili. Ljudi koji su bili i to je dobro. Vi ste vidjeli sada, mi se bavimo vjerujte mi sustavom sigurnosti, obrane, pobjedničke Hrvatske vojske na sustavan način. I vidjeli ste da smo provo što rade sve razvijene demokratske države vani, da smo prvo pristupili izradi Strategije nacionalne sigurnosti jer Strategija nacionalne sigurnosti je temeljni ishodišni dokument po pitanju obrane i sigurnosti u svakoj razvijenoj demokratskoj državi. I sada kada smo tu strategiju nakon 15 godina zajedno donijeli u Hrvatskom saboru vidjeli ste da što je ta Strategija nacionalne sigurnosti prepoznala? Prepoznala je da se sigurnosna paradigma promijeni, pa vi to svi znate, da države prije su se pripremale samo za rat ili obranu od agresije. Danas svi smatramo da Hrvatska sigurno nije vojno ugrožena. Međutim što imamo danas? Imamo nove sigurnosne rizike i ugroze sa kojima je suočeno svako suvremeno društvo, pa tako i hrvatsko društvo. Vidjeli ste i prošle godine je li netko mogao zamisliti da je požar ili poplava i one aktivnosti i šta smo trebali. Jasno da to nije temeljna zadaća vojske, ali šta smo trebali? Držati vojsku u vojarnama ili zabraniti hrvatskom vojniku da izađe iz vojarne. Jesmo to trebali? I vi kažete gospodine Frankoviću tri zadaće ima Hrvatska vojska ne jednu. To je Ustav odredio. To su zadaće koju Hrvatska vojska ima, tri. Jedna je obrana i to radimo u kontinuitetu. Druga je kolektivna sigurnost. Gospodine Frankoviću treća je koju morate znati je pomoć civilnim institucijama. To je Ustav, zakon [[Upadica Hajdaš Dončić: Gospodin Vidović ne Franković.]] ovaj hrvatski Dom tu donio. I upravo u toj trećoj koja je bitna Hrvatska vojska cijelo vrijeme je reagirala, pravovremeno je reagirala. Jasno da civilne institucije, civilna zaštita. Pa jasno da treba funkcionirati i da naša namjera nije. Ja vas zato molim nemojte, nemojmo biti stalno mi u toj poziciji da budemo mali. Pa daj neke stvari da ne politiziram, da neke stvari da ne govorimo o toj militarizaciji. Mislim to je vaše pravo, vi to govorite. Ali naša namjera nije sigurno, nego je naša namjera da gradimo sustav, da gradimo jedan odgovoran sustav, da mijenjamo i ove izmjene zakona upravo su u kontekstu vremena, u kontekstu svih ovih sada situacija, da možemo biti Zakonom o obrani, tim izmjenama zakona da možemo biti još bolji, operativniji, učinkovitiji. I nemojmo se bojati Hrvatske vojske. Ili varijanta što se tiče pričuve. Vi recite jeste li za pričuvu ili niste za pričuvu. Šta Hrvatska vojska ne treba imati pričuvne snage od 20000 vojnika? Jel' ne treba to imati? Slobodno recite ako smatrate da tako ne treba biti. Hoćemo to ograditi sto godina ili ćemo odgovorno napraviti tu priču u procesu i da ta pričuva bude ono što treba biti, što je zastupnica Linić govorila moderna, da ona odgovara hrvatskom duhu, hrvatskoj tradiciji i da ona bude u funkciji svih onih zadaća što ta pričuva treba raditi. I to nam je namjera. I zato smo i 2017. godine napravili ono što smo napravili. I sada upravo ovim izmjenama i dopunama Zakona o obrani još želimo preciznije odrediti sustavno prava i obaveze pričuvnika, prava i obaveze pričuvnika. Želimo odrediti proceduru pozivanja. Želimo da se taj naš pričuvnik u Hrvatskoj vojsci osjeća ugodno. Jasno ako pričuvnik ima radni odnos da mu se ništa ne dogodi, da ne bude nesiguran ako je jedan dan, pet dana, deset angažiran, da je to isto precizirano kao onako u razvijenom demokratskom društvo kao što treba biti. I to nam je namjera svih ovih izmjena i dopuna zakona, odnosno da ta pričuva da se uspostavi. I zato evo nemojmo to raditi, budimo odgovorni. Obrana je nadstranačko pitanje i ona traži konsenzus, traži konsenzus dvije strane. Mi smo spremni uvijek na konsenzus. Ja sam spreman i sa vama osobno i iz pozicije kluba da raspravljam, ali stručno, argumentirano na osnovu činjenica, na osnovu argumenata i na osnovu toga sve što je dobro za sustav, za Hrvatsku vojsku, za sustav sigurnosti, za sustav obrane da budemo. Jer vidjeli ste mi moramo brži, biti bolji, spremniji od onih koji nam predstavljaju prijetnju. Moramo se prilagođavat, moramo se mijenjati kroz sustav, kroz zakon, kroz propise da bi to bilo. I zato nemojmo 2018. plašiti nekoga sa militarizacijom, plašiti nekoga sa Hrvatskom vojskom. Ova vojska, zajedno smo je stvarali, ona je demokratska imamo procedure i sigurno da nećemo napraviti nešto što je van propisa, zakona ili da ne budemo bili spremni u toj reakciji. Vidjeli ste u tom kontekstu da smo operativni raspored mijenjali, upravo da budemo i u Sinju, ove godine u Pločama, u Vukovaru, u Varaždinu, da bi mogli biti još bliže, da bi mogli pravovremeni biti, da bi mogli reagirati u odnosu na sve one situacije. Jel ja smatram da ovo društvo nije toliko bogato društvo da bi mi imali vojsku u vojarni koja bi imala neku sposobnost. Ako treba pomoći narodu u nevolji da bi tu vojsku ne bi je angažirali, s druge strane jasno da civilne institucije, civilna zaštita treba isto biti i raditi apsolutno svoj posao. I upravo ono što smo i prepoznali, prepoznali smo kroz sustav domovinske sigurnosti tu jednu sinergiju, to jedno dijeljenje sposobnosti resursa između svih sastavnica sustava domovinske sigurnosti. Jasno policija radi svoj posao, civilna radi svoj posao, vojska radi svoj posao, Crveni križ i ono što ste vidjeli itekako vidimo civilno društvo. Vidjeli ste da smo upravo stavili tezu partnerstva za sigurnost. znači želimo imati civilno društvo kao partnere u sustavu sigurnosti, želimo imati naše građane kao partnere u sustavu sigurnosti, želimo koristiti i udruge civilne i braniteljske udruge upravo u tom konceptu domovinske sigurnosti da bi tako organizirani kroz sustav da bi se mogli lakše nositi sa svim ovim ugrozama, rizicima s kojima smo suočeni na tom tragu. Vidio sam i određena pitanja po pitanju vojnog roka. Isto da bi tu tezu isto ovdje kao potpredsjednik i ministar odgovorili, vi znate da je vojni rok on nije ukinut da bi isto točnim terminom ovdje u Hrvatskom saboru on je zamrznut. Znači zamrznut, on nije ukinut. Ovdje ovim zakonskim nema ga, znači mi uopće sa tim se ne bavimo. Fokusirani smo na pričuvu, fokusirani smo da pričuva bude učinkovita, da bude operativna da je uspostavimo, fokusirani smo na dragovoljno vojno osposobljavanje. Vi ste vidjeli, neki su ga, a opet neću sada govoriti, te naknade za dragovoljno osposobljavanje ja nisam smanjivao gospodine Franko, vi ste smanjivali te naknade sa dvije tisuće kuna smanjili ste na 1160 kuna. Zvali ste ljude na četiri dana da dođu. Znate koliko ste im dali za četiri dana 2015. godine? 20 kuna za četiri dana. Pa tko će vam doć na takav način. Kroz upravo ovaj sadašnji sustav, kroz tih deset dana, ljudi su bili deset dana i znate koliko su dobili za deset dana? 1500 kuna, da čovjek kada dođe onoliko koliko država može osigurati, koliko može dati upravo kroz jedan takav sustav želimo da se to napravi. Zato kažem u svemu tome ja vas molim još jednom, sve što je dobro, korisno imamo do drugog čitanja, razmotrit ćemo, analizirati iz pozicije struke. Ovo čak ne želim ja kao ministar, ja želim da struka to je glavni stožer, ljudi koji znaju tu problematiku i pričuve i tog cijelog koncepta da oni nam daju na to što se treba napraviti. Evo još jednom zahvala svima koji ste sudjelovali u raspravi i ono što smo već i rekli, sve prijedloge, sugestije koje ste dali u raspravi mi ćemo detaljno razmotriti kod pripreme drugog čitanja i sve što je u kontekstu da Hrvatska vojska bude operativnija, učinkovitija i da ovaj zakon u tim izmjenama i dopunama da bude mi smo spremni učiniti i pokazati taj dio odgovornosti. Hvala najljepša.
Hvala. Na izlaganje potpredsjednika Vlade i ministra obrane gospodina Krstičevića imamo sedam replika. Ali prije replika pozdravili bi studente Visokog učilišta „Efektus“ iz Zagreba koji se nalaze gore, pa ih lijepo pozdravimo. … [[Pljesak.]] hvala. Krećemo sa replikama, prva replika je od kolege Ivan Pernar. Izvolite Pernar.
Ministre Krstičević, puno ste pričali ali niste dali odgovor na ključno pitanje koje zanima naš narod, a to je di su pare. 140 milijuna kuna ste dali na remont MIG-ova koji su se vratili iz Ukrajine neispravni. Tko će za to odgovarati? Nitko dame i gospodo. Zbog čega tih 140 milijuna kuna nije uloženo u podizanje standarda hrvatskih vojnika? Zašto im nisu povećane plaće, zašto im hrana koju jedu nije poboljšana? Zato da bi netko mogao staviti pare u džep. To je suština cijele priče. I nažalost odgovor na to pitanje vi meni naravno nećete dati jer vas nije briga. A koliko je strategija Vlade promašena najbolje vam govori to da su išli u taj remont iako su već ranije odlučili kupiti nove avione. Čemu onda remont starih aviona? Sve je to jedna promašena strategija što govori da ova Vlada nema vizije osim za bacanje proračunskih sredstava. Hvala.
Odgovor na repliku, gospodin Krstičević, izvolite.
Uvaženi kolega Pernar, postavili ste jako dobro pitanje. Baš što se tiče modernizacije MIG-ova samo ja tada nisam bio ministar obrane. Postavite ljudima to pitanje, to je dobro pitanje, modernizacije i kako je modernizacija napravljena. Ali ja taj ministar i ta osoba nisam bio. A ovo danas što se tiče izmjene i dopune Zakona o obrani, upravo tim Zakonom o obrani želimo hrvatsku vojsku još učiniti jačom i sposobnijom.
Hvala. Slijedeća replika je od kolege Franka Vidovića, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Vlade i ministru, dakle moram vam prvo reći u startu da ste izvjetroperili moju riječ, ja sam vam argumentirano govorio. Dakle, išao sam članak po članak zakona i nabrajao sam šta tu piše. Ne znam čemu vam služi emotivan nastup, to vam na mene ne ostavlja nikakav dojam, apsolutno nikakav. Bilo bi bolje da ste govorili tihim glasom kao što govorimo i svi mi u Saboru. Da, mijenjali smo zakon, mijenjali smo zakon 2013., mijenjali smo 2015., 2016., mijenjali smo ga sa namjerom da zakon osuvremenimo ali da omogućimo Oružanim snagama da jačaju i da se razvijaju, to smo i dobili. Sa druge strane, upravo u tom zakonu je otvorena mogućnost pričuve, upravo u tom zakonu što vi meni prigovarate sad kao ja sam pozvao, ja nikad nikog nisam pozvao jer sam ja bio saborski zastupnik, prema tome mi ne pozivamo nikog. Oni koji pozivaju propisani su zakonom. Dakle, pozvali smo, da, i formirali pričuvu. I dobro je da vi to nastavljate, dobro je da vi to i ubrzavate. Što se tiče djela da bi ja držao vojsku u vojarni, a da hrvatskom narodu prijeti ugroza, vi ste to tako definirali, ja vam moram reći da govorite grubu neistinu. Pa ću vam bit slobodan, pročitat ću vam, imam toliko vremena. Vojska može i treba pomoči ugrozama ali je ne možemo promatrati i ponašat se prema njoj kao da je ona protupožarne zaštite. Ja vjerujem da vi na kraju krajeva i kao bivši vojnik ćete se složit sa mnom da vojsci doista to nije primarna funkcija i zna se što joj je primarna funkcija.
Odgovor na repliku, izvolite.
Pa uvaženi kolega Franko, meni je drago slušati vaš dio isto sada komentirati kao što vi komentirate moj dio. Vezano po pitanju izričaja, svak ima osobnost, vi imate svoju osobnost, ja imam svoju osobnost, prema tome vrlo je bitno i u svim tim našim raspravama da smo mi korektni i u tom duhu je i moja rasprava. Vi imate svoj dio odgovornosti, ja imam svoj dio odgovornosti i u tom djelu neka tako to i ostane. Što se tiče opet, još jednom ponavljam hrvatske vojske, hrvatska vojska ima treću zadaća. Ta treća zadaća je vrlo bitna, pomoći civilnim institucijama. I naša vojska mislim da je to nešto što hrvatska vojska treba raditi i hrvatski vojnici su jako sretni ako imamo takve potrebe, dao bog da nemamo potrebe, da nemamo takvih okolnosti da mi moramo pomagati našim civilnim institucijama, ali ako imamo takve potrebe, mi smo tu za pomoć civilnim institucijama i to činimo. To smo činili u kontinuitetu i to ćemo činiti isto dalje. I zato nam trebaju sve te sposobnosti, zato nam treba vojnik, zato nam treba dostojanstvo i ponos hrvatskom vojniku i zato i sada nakon ove rasprave ćemo raspravljati i o novom zakonu isto koji je također vrlo bitan upravo u funkciji čovjeka i u funkciji svih tih potrebnih naknada koje su ljudima bile oduzete, da im se vrate jer to hrvatski vojnik zaslužuje.
Hvala. Slijedeća replika je replika od kolege ranka Ostojića, izvolite kolega.
Poštovani ministre, ja isto mislim da je vro važno da shvatite da nema nadstranačkih pitanja. Znači mi tu jesmo i političari i trebamo govoriti, postoje određene stvari oko kojih sigurno možemo naći konsenzus ali nemojte svaku kritiku ili primjedbu shvatiti kao politiziranje jer to nije točno. Niti u jednom trenutku nitko od nas nije govorio o tome da je vojska trebala ostati kući u situaciji ili vojarni u situaciji kad se dogodi varijanta da je to zaista potrebno, to ni nitko od nas ne misli. Također, na jednom primjeru ću vam navesti, tako bi u toj situaciji mogli zamijeniti HGSS u potraga, vjerojatno bi vojska to radila bolje možda nego HGSS, ali jačanje civilne komponente je izuzetno važno. Ono što je istina to je da Strategiju nacionalne sigurnosti ipak nismo donijeli konsenzusom, to je šteta, radi toga što nismo prihvatili jednu važnu stvar a to je da smo imali jednu sjaju pobjedu radi koje je ova zemlja i jeste zapamćena u povijesti kao pobjednička zemlja i to mi je žao što se to nije dogodilo i što ste tu jednu malu stvar koja piše u Ustavu RH smatrali daje važnija od toga da zajednički ovdje u Saboru donesemo strategiju koja bi bila jedinstvena. Ono šta vam na kraju želim reći, apsolutno da, jačanje hrvatske vojske, opremanje, profesionalizacija, moderna vojska koja u nijednom trenutku neće zamijeniti civilne institucije koje treba dignuti, ojačati, koje trebaju biti jako važne. Tu distinkciju kad napravimo, to će biti najveći uspjeh, ja vjerujem da su vaše namjere isto takve ali onda i poruke moraju biti jasne, jasno šta radi vojska, šta rade civilne institucije, i u onome trenutku to sam na početku svog izlaganja rekao, onog momenta kad vojska mora izaći i zamijeniti civilne institucije, zaista smo u ozbiljnoj situaciji.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Kolega Ostojić, vezano na ovaj vaš dio komentara, da, ovo što se kazali vezano za Strategiju nacionalne sigurnosti, vi znate da Hrvatska nije imala tu strategiju nacionalne sigurnosti 15 godina. Mislim da je bilo vrijeme da jedan takav dokument da se donese. I mi smo ga donijeli, mislim da priprema tog dokumenta je bila vrlo uključiva, jako puno stručnjaka, neovisnih stručnjaka, eksperata je radilo na toj pripremi. I vi znate i dijelovi u toj pripremi, bilo je i ljudi i od strane SDP-a koji su u tome sudjelovali. I jasno na kraju, vi ste tražili da mi u strategiji stavimo antifašizam i partizane. U nijednoj Strategiji nacionalne sigurnosti u Europi toga nema. Vi čak i kad ste 2002. radili strategiju Nacionalne sigurnosti to niste stavili. I nema smisla, znači to je određeno Ustavom i upravo zbog toga smo smatrali da Strategija nacionalne sigurnosti treba viti sigurnosti, izazovima i da je ne želimo politizirati. I upravo zbog toga nismo to dozvolili. Vi iza toga ste vili suzdržani, to je vaše pravo. Mi imamo sada tu odgovornost i trudimo se stručno graditi i unaprjeđivati sustav obrane i sustav sigurnosti.
Hvala. Slijedeća replika je replika od kolege Damira Felaka, izvolite.
Štovani gospodine ministre, kolegice i kolege saborski zastupnici, pozorno slušajući vaše objašnjenje zašto bismo trebali usvojiti ovaj Zakon o obrani, više puta ste spominjali da treba izgrađivati kvalitetan sustav. Ja se u potpunosti sa vama slažem, čuli smo ovdje razna razmišljanja kako do toga sustava doći ali mislim da jedna od osnovnih stvari da bismo imali sustav da ljudi koji čine tak sustav budu obučeni na adekvatan način. znači da budu i opremljeni a isto tako da prođu i obuku. Ja ću vam postaviti jedno konkretno pitanje, da li mislite da ljudi koji a s početkom 2008. godine je zamrznut vojni rok, da li ljudi te generacije od 200. godine do danas, da li su oni uopće obučeni i na koji način su obučeni da bi došli u eventualnu poziciju pričuvnog vojnika ne samo za vojne zadaće, ali i za vojne zadaće ako zli ne trebalo, ali i za bilo što drugo? I što se uopće planira sa budućim generacijama, da li će ih se na bilokoji način obučavati da steknu barem onu temeljnu vojnu obuku jer ovdje nas se plaći militarizacijom društva da će ponovno uveden vojni rok itd., ali jednostavno logika stvari ako gledamo štose događa u okruženju, što se događa u cijelom svijetu, jednostavno mi si ne možemo dozvoliti da imamo mlade generacije a koje nisu uopće obučene za bilokakvo djelovanje a onda bi eventualno kroz nekakav pričuvni dio prvo obučavali da bi nam oni mogli pomoći. Ja osobno smatram da bi svatko trebao proći temeljnu vojnu obuku na bilokoji način da se to odredi u bilokojem puno kraćem roku nego što je nekad bilo ali to ima većina zemalja u svijetu, mislim da bi trebali imati i mi.
Hvala. Nema odgovora na repliku. Slijedeća replika je od kolege Mire Bulja, izvolite.
Hvala lijepo. Obrana RH 90-ih godina je bila nadstranačko pitanje i obrana RH je uvijek nadstranačko pitanje bez obzira na stranku, ideologiju, svjetonazor, nacionalnu pripadnost. To je nadstranačko pitanje bitno za razvoj gospodarstva, sigurnosnih mjera. To je ono što treba gajiti i zajednički na tome graditi, ne trebamo se slagati. Ali je činjenica i sramotno je da mi 15 godina nismo imali Strategiju nacionalne sigurnosti. 15 godina. Toliko o političarima koji su sjedili lijevo, desno i u centru. 15 godina. Ja sam u ovome trenutku oporbenjak i nebitno je što je moj suborac i prijatelj i vi ste branitelji, ima nas i lijevih i desnih, obrana je nadstranačko pitanje. Svi smo bili u rovu, jedan do drugoga, nismo pitali tko je u kojoj stranci. Ja vjerujem kad bi trebalo, ne daj bože da treba, opet uzet pušku u ruke, da se ne bi gledali pod stranačkom nišanom nego bi zajedno branili domovinu. Strategija i koncept strategije koju smo prihvatili u Parlamentu proizlazi iz zakona. Pa kome smeta da hrvatski vojnik bude angažiran, hrvatski vojnik je naš čovjek. Naš sin, naš rođak, naš susjed koji je obučen za protupožarnu zaštitu, koji ima tehničko-materijalna sredstva, koji je prošao standardne operativne postupke kao što je prošao i vatrogasac. I tome trebamo težiti. Zajednički, da od svih ugroza spriječimo i sačuvamo sigurnost pojedinca, gospodarstava, od mjesnog odbora, ponavljam trebamo biti svi angažirani i zajednički braniti našu domovinu. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je replika od kolege Anđelka Stričaka, izvolite.
Ministre, kolegice i kolege. Pa upravo je ovaj saziv Sabora nakon punih 15 godina donio Strategiju nacionalne sigurnosti potom Zakon o sustavu Domovinske sigurnosti a sve da bi naši građani bili što sigurniji a sustav operativniji i učinkovitiji. Zakonom se omogućuje da sve službe ili institucije, ustanove, zaštite i spašavanje jednom u 3 mjeseca moraju sjesti, razgovarati i predvidjeti moguće ugroze. Prije se radilo u biti o sanaciji štete, bez obzira o kojoj kriznoj situaciji se radilo. Osloniti se na civilnu zaštitu smatram da je nemoguće jer preko 90% općina od gradova nema ni C od civilne zaštite, niti su ti ljudi osposobljeni, niti obučeni, a bome niti opremljeni. Prema tome, najjači i ključni sustav u obrani, zaštiti i spašavanje nam je upravo Hrvatska vojska. I stoga smatram da je neprimjereno predlagati da civilna zaštita od koje ponavljam nema ni C zapovijeda vojnim postrojbama. Pa između ostalog pa mnoge države u Europi na različite načine koriste svoje vojne postrojbe. Npr. u Velikoj Britaniji, Francuskoj, Njemačkoj, Belgiji vojnici patroliraju ulicama i nisam nigdje čuo, vidio da se njihovi građani zbog toga bune. Pa evo još jedan primjer, sada bi me zaista zanimalo što bi recimo naši pojedini kolege zastupnici rekli npr. u takvoj praksi da se uvede u Hrvatsku. Hvala lijepo.
Hvala. I zadnja replika je replika od kolege Miroslava Tuđmana. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, danas nam je nametnuta jedna polarizacija, Hrvatska vojska vis a vis civilnog društva odnosno militarizacija i uporaba Hrvatske vojske na jedan konfuzni način jer nisu oni koji prigovaraju protiv uporabe vojske u kriznim situacijama, ugrozama, ali to znači negiranje civilnog društva i … To ima dvostruku krivu poruku. S jedne strane zaboravlja se kako je Hrvatska vojska nastala. Hrvatska vojska je nastala od civila, prema tome to je bilo jedno od dragovoljaca pa nadalje svi smo mi bili civili iz nužde zato što smo trebali sudjelovati u obrani domovine. Prema tome, taj karakter i dug i Hrvatske vojske i Domovinskoga rata i svih udruga koji su nositelji te tradicije je neodvojiv od ideje civilnoga društva. Druga je stvar što neki ne žele prihvatiti da su i udruge Domovinskog rata dio civilnog društva i da tvore to civilno društvo. Ono što ste rekli, mislim da je presudno i da cijelu ovu diskusiju čini umjetnom, nerealnom, to je da se promijenila paradigma i da su se ugroze promijenile. Niko uporabu Hrvatskog ratnog zrakoplovstva u gašenju požara u Hrvatskoj i izvan Hrvatske ne smatra militarizacijom cijeloga sustava nego jednom obvezom koju nema tko drugi odraditi ili pak uporabu vojske na ulicama od Pariza do Londona kao militarizaciju toga društva nego dio jednoga sustava koji mora biti organiziran i uređen što se nastoji urediti ovim zakonom.
Hvala. Odgovor na repliku.
Uvaženi zastupniče profesore Tuđman. Upravo ovo što ste rekli, nama je vrlo bitno i što ste rekli, Hrvatska vojska je stvorena iz naroda. Stvarali smo je zajedno u početku agresije, stvorena je iz civila i ono što i kroz ovaj sadašnji način i aktivnosti Hrvatske vojske želimo upravo tu zadaću pomoći civilnim institucijama, želimo da se naši ljudi po cijeloj Hrvatskoj osjećaju da Hrvatska vojska je tu i da ćemo uvijek biti na raspolaganju. Želimo se i pripremati, imati te sposobnosti i vidjeli ste da te sve sposobnosti što Hrvatska vojska ima daje civilnim institucijama. Vidjeli ste koliko je … medicinskih prevođenja, koliko naših helikoptera u tome sudjeluje. Ovo što ste rekli protiv požarne zrakoplovne snage, jasno i ova kopnena komponenta. Vidjeli ste i neke sposobnosti koje sada razvijamo sada u Hrvatskoj vojsci itekako gledamo da imaju dual … znači da ih može koristiti Hrvatska vojska, ali da ih može koristiti civilne institucije. Pa vidjeli ste nedavno onaj cijeli sustav pročišćavanja voda koji smo nabavili, pa to je upravo u funkciji ako bude sutra trebalo da ga stavimo u funkciju. Ili vidjeli ste ono kada se dogodilo u Zadru, taj cijeli sustav ispumpavanja kojeg smo predali bolnici stavili smo hrvatskog vojnika u civilnu bolnicu da se ta bolnica što prije osposobi za one zadaće koje ima. Pa vidjeli ste nedavno da smo napravili ekspedicijski kamp da može biti korišten i za potporu civilnim institucijama i u vojnim stvarima. Mislim da je to realnost ovog što ste i sami kazali profesore promijenjene sigurnosne paradigme i odgovornosti za sigurnost.
Hvala. Time zaključujemo raspravu o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrani, prvo čitanje, P.Z.E. broj 268, a glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrani, prvo čitanje, P.Z. br. 268. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrani. 1. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 90 za, 31 suzdržan donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sada krećemo na sljedeću točku dnevnog reda, a to je: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama RH, prvo čitanje, P.Z. broj 266. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Evo dodatno obrazloženje Damir Krstičević potpredsjednik Vlade i ministar obrane. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] uvažene gospođe zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru. Evo nakon izmjena i dopuna Zakona o obrani idemo sa izmjenama i dopuna Zakona o službi u Oružanim snagama. Zakon o službi u Oružanim snagama Republike Hrvatske isto je donesen u potpunosti 2013. godine i uređuje prijem, službu, prava i obaveze pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Navedeni zakon mijenjan je 2015. i šesnaeste sveukupno od 252. članka zakona, ove predložene izmjene i dopune imaju 88 članaka. Temeljni cilj predloženog zakona je podići standard, uvjete života i rada naših vojnika, dočasnika i časnika, službenika i namještenika pobjedničke Hrvatske vojske. Pripadnicima Oružanih snaga omogućiti bolji, profesionalni razvoj kao i vraćanje dostojanstva vojnog poziva radi većeg interesa za pristup u Oružane snage. Promicanjem vojnog poziva i vrijednosti Domovinskog rata pridonijet će povećanju i sigurnosti i zaštite Republike Hrvatske i njezinih građana. Ono što želim isto napomenuti i stalno ću napominjavati, čovjek je gravitacijsko središte pobjedničke Hrvatske vojske. On je najvredniji dio obrambenog sustava. I zato je naša zadaća brinuti o čovjeku i da on zna da je država Hrvatska cijeli sustav, da mu je dalo ono najviše što može dati. U petoj godini primjene Zakona o službi u Oružanim snagama Republike Hrvatske pokazalo se potrebnim određena rješenja izmijeniti, odnosno dopuniti i na drugačiji način urediti radi kvalitetnije potpore daljem razvoju Oružanih snaga Republike Hrvatske. Ključne promjene zakona obuhvaćaju pod jedan pravičniji sustav plaća i posebno vraćanje materijalnih naknada. Mi znamo, trebamo ponavljati da je u prethodnim godinama govorili ste neki od saborskih zastupnica i zastupnika hrvatskom vojniku oduzeto sve što se moglo oduzeti gardijski dodatak, terenski dodatak, dežurstvo, straža, da ne govorim o prehrani i svim tim drugim materijalnim pravima. I upravo ono što želimo izmjenama i dopunama vratiti plaćanje rada umjesto isključivog plaćanja dužnosti koji se pokazao nepravičnim i neučinkovitim. Predlaže se uvođenje posebnih naknada za stražu, dežurstvo i rad na terenu djelatnim vojnim osobama. Člankom 155. važećeg zakona propisano je kako za sve oblike rada povrh redovnog radnog vremena djelatnim vojnim osobama ne pripada pravo na uvećanje plaće. Stoga se predlaže da se sadašnje odredbe prema kojim djelatnim vojnim osobama ne pripada pravo na uvećanje plaće za stražu, dežurstva, rad na terenu izmijene tako da djelatnoj vojnoj osobi pripada pravo na te naknade. Riječ je o najčešćim zadaćama koje se obavljaju izvan redovnog radnog vremena. Znači nema vojske na svijetu koja ako je na terenu za to ne prima terensku naknadu. Mislim da je došlo vrijeme 2018. godine da taj hrvatski vojnik pobjednik da ima pravo na tu naknadu za rad na terenu. Ne znam zašto mu je to i da li mu je trebalo to i oduzimati. Pod radom u terenskim uvjetima podrazumijeva se vježbe, obuke, izobrazba na poligonima, uređenje i priprema vojnih i civilnih lokacija i terena, uklanjanje posljedica elementarnih nepogoda, dekontaminacija, asanacija terena te druge aktivnosti koje se provode izvan vojnih lokacija uobičajenog smještaja i rada u duljem trajanju od 10 sati. Znači, ako je čovjek 10 dana na terenu, dnevno 80 kuna da čovjek dobije 800 kuna. Pod strateškom službom podrazumijeva se unutarnja služba namijenjena fizičkom osiguranju objekata, materijalnih sredstava, ljudi. Isto ako je čovjek na straži 7 dana 80 kuna čovjek dobije 560 kuna. Pod dežurstvom podrazumijeva se dežurstvo u funkciji unutarnje službe koja se provodi u Oružanim snagama. Znači, ako je čovjek jedan dan na dežurstvu onda čovjek dobije 80 kuna. To je prva ključna izmjena i dopuna Zakona o službi u Oružanim snagama. Druga vrlo bitna za hrvatskog vojnika za sigurnost vojnog poziva. Poduzete mjere za vraćanje dostojanstva vojnom pozivu rezultirale su povećanim interesom za pristup Oružanim snagama Republike Hrvatske. Nakon suspenzije vojnog roka i uvođenje dragovoljnog vojnog osposobljavanja 2008. prvi put i u 2017. upućen treći naraštaj dragovoljnih ročnika. Znači prvi put je 2017. imali smo tri uputa. Pa nije to slučajno. Šta mislite zbog čega je prvi put da smo imali tri uputa? Pa očito da smo neke aktivnosti poduzeli da bi hrvatski ljudi se odlučili da žele otići na dragovoljno služenje vojnog roka. Povećan je interes i za prijem profesionalnih vojnika, dočasnika i časnika. U 2017. primili smo u službu 782 vojnika mornara. U Ministarstvo obrane primili smo još 65 službenika i namještenika, primili smo 108 časnika. Ukupno 1000 ljudi je ušlo u sustav u 2017. godini. Predlaže se uvođenje za vojnika prvog ugovora na određeno vrijeme na dvije godine i drugog ugovora na neodređeno vrijeme u trajanju službe najdulje do 45 godina života vojnika. Znači, do sada su naši vojnici imali tri ugovora, jedan je bio na 4., drugi je bio na 5., treći je bio na šest. Sad možete zamisliti kako ti ljudi su mogli planirati obitelj, a bez potpore obitelji nema jakog motiviranog hrvatskog vojnika kad sada sa ovim ono što mi želimo, želimo imati dva ugovora. Jedan je na dvije godine. Mislim da je to dovoljno vrijeme da mi procijenimo da li je netko za vojsku ili nije, ali s druge strane i da taj netko procijeni da li je vojni poziv nešto što on želi raditi. I nakon tog dvije godine čovjek ima ugovor na neodređeno do 45 godina i na taj način da on može planirati obitelj da taj hrvatski vojnik ima sigurnost zaposlenja i ovu mogućnost životnog planiranja, uz sva prava koji rad na određeno vrijeme nosi. Ovim zakonom predlaže se uvođenje kasnijeg prijama za vrhunske sportaše, odnosno, prijem iznad propisane dobi. Takvo rješenje predloženo je da obuhvati doktore medicine, zbog njihove … [[Govornik se ne razumije.]] u vojnom pozivu. Sada u sustavu imamo 31 vrhunskog sportaša, koji u statusu ugovornog pričuvnika na određeno vrijeme. Cilj predložene izmjene i dopune ovih odredbi, je da te osobe se mogu primiti u službu kasnije, na neodređeno vrijeme, bez ograničenja koja se odnose na dob, kako bi te osobe sa svojim iskustvima, znanjem, mogli biti instruktori u određenim područjima vojnog sustava. Takav model imaju i druge države. Znači sve što ovo sada unaprjeđujemo, gledamo kako je u drugim NATO državama i sve što je dobro, normalno da prilagođavamo hrvatskim uvjetima, stavljamo u poziciju ovih izmjena i dopuna zakona. Za kandidate za časnike, sa zvanjem doktora medicine, predložena je donijela časničkog čina natporučnika. Ovime se posebno priznaje dulje školovanje doktora medicine, a na tragu je rješenja oružanih snaga drugih država. U skladu sa važećim zakonom, vojnici, tek tijekom zadnje godine trećeg ugovora, u vojničkoj službi mogu biti premješteni, uz osobnu suglasnost u drugo državno tijelo, čime se isključuje mogućnost i premještaj iz oružanih snaga u Ministarstvo obrane. Budući da postoje interesi i potreba da vojnici, nakon završetka vojničke karijere, nastavite raditi u statusu službenika odnosno, namještenika, predloženim zakonom, predlaže se urediti ovo područje, tako da ovo upućivanje može biti bilo kada tijekom drugog ugovora. Znači, već nakon … [[Govornik se ne razumije.]] evo sada MUP ima određene potrebe, sa ljudima u osiguranju državne granice, ili imamo potrebe da ljudi mogu biti u kapetanijama. Pa zašto ne bi dopustili hrvatskom vojniku, da može imati drugu karijeru i da ga se već stavi u funkciju, ako je već uloženo u njegovo znanje, u njegovo osposobljavanje. Dakle, predloženim zakonom, vodeći brigu o našem čovjeku, vojniku o njegovoj drugoj karijeri, omogućuje se premještaj u svako državno tijelo, bilo kada tijekom drugog ugovora, a ne kao do sada. Treće, poboljšanje sustav profesionalnog razvoja, predlaže se rotacija zapovjednih i voditeljskih dužnosti i dužnosti prvih dočasnika, svake 4 g. S obzirom na to da rotacija svih dužnosti, do sada važećem zakonu nije provediva, kao što je bilo do sada, sada se želimo baviti, jer nije lako, vjerujte mi biti zapovjednik, desetine voda, satnije, vojne brigade, biti na voditeljskoj poziciji. I zato moramo voditi računa o tim rotacijama. Cilj je olakšati višegodišnje planiranje, protočnost sustava, upravljanje osobljem, te istodobno pružiti jasan, pogled na karijeru djelatnim vojnim osobama. Posebno ističem da se prelaže da najviša dob za prijem bude 30 g. jedinstvena. Do sada je bila postojeća granica za vojnike 27, za dragovoljne ročnike 29 g., za dočasnike 29, a za časnike 30 s ciljem povećanja broja kandidata. Časnik, dočasnik, raspoređene dužnosti u glavnom stožeru, zapovjedništvo grane, zapovjedništvu jednake razine, može istovremeno biti dodano raspoređen na zapovijedanu ili drugu dužnost u drugoj ustrojenoj jedinici oružanih snaga, iste ili niže razine u okviru istog roda, službe, struke, odnosno funkcionalnog područja. Djelatna vojna osoba, može u interesu oružanih snaga biti raspoređena na … [[Govornik se ne razumije.]] mjesto neposredno višeg čina od osobnog čina najdulje 2 g. Iznimna časnici i dočasnici, struka i zdravstvene službe mogu biti raspoređeni na ustrojbeno mjestu do 2 čina, viši od osobnog čina, najdulje 2 g. Iznimno vojnik, vojni specijalist, djelatna vojna osoba, imenovana dužnost vojnog izaslanika, ili na drugu vojno diplomatsku dužnost, te djelatna vojna osoba upućena u međunarodna tijela može biti raspoređena na ustrojbenom mjestu do dva čina više od osobnog čina. Sljedeće, što je vrlo bitno su poboljšanje potpore za stanovanje. Napušta se koncept putujuće vojske, što je vrlo bitno. Mogu ponoviti ponovno, napuštamo koncept putujuće vojske. A novi rok, novi operativni raspored, vidjeli ste 20127. vojska u Sinju, vraćena vojska u Sinj. Vidjeli ste vojska u Vukovaru, ove g. vojska u Pločama, odnosno, vojska u Varaždinu, će omogućiti pravodobno djelovanje uvjetima pomoći stanovništvu, civilnim institucijama, stvaranje preduvjeta za narastanje snaga i stvaranje percepcije lokalnog stanovništva u prisutnosti oružanih snaga kao čimbenika sigurnosti i zaštite i o sustava domovinske sigurnosti. Naglašavam, bez potpore obitelji, nema jakog vojnika. Sadašnje stanje putujuće vojske i 110 autobusnih linija, kojima se svakodnevno naši ljudi prevoze na posao u vojarni i na vojne poligone nije prihvatljiv, to moramo promijeniti. Ne možemo preko noći, ove g. smo već smanjili 10 linija, upravo zbog ovog operativnog rasporeda. Možete zamisliti da … [[Govornik se ne razumije.]] naši vojnici se dižu ujutro u 4,15 autobus kreće u 5, 3 sata ga vozi da bi došao u 8, 4 ponovno nazad, u 7 se vrati, skoro do 8 opet kući. Da li je to život dostojan čovjeka? Da li je to život dostojan hrvatskog vojnika. E upravo, želimo, kroz jedan proces, kroz jedan sustav i to promijeniti. Tražio sam od struke da predloži način, kako bi se to drugačije uredilo i kako bi se i time poboljšao standard, kvaliteta života našeg vojnika, dočasnika i časnika. Predlažu se promijene prema kojima je za novčanu potporu, za stanovanje djelatne vojne osobe, ključan raspored i izvan mjesta prebivališta. Time se ispravlja i sadašnje stanje u kojem je naknada bila moguća po premještaju iz jednog mjesta službe u drugo, čime su osobito bilo zakinuti najmlađi pripadnici, koji nisu mogli ostvariti nikakvu naknadu u prvom rasporedu. Već naš mali časnik dođe, završi bilo da je promoviran u časnika, mi ga rasporedimo u Gospić, Vukovar. Po ovom sadašnjem zakonu nema naknade za stanovanje, pa kako ćemo mi sutra privući mlade ljude. Zato upravo sa ovim zakonom mijenjamo da privlačimo mlade ljude koji žele biti časnici i da se osjećaju ugodno u pobjedničkoj Hrvatskoj vojsci. Sustavno popunom osobljem koji gravitira prema novim lokacijama postit će se stanje da većina pripadnika određene postrojbe živi i radi u gradu i bližoj okolici gdje se nalazi njegova postrojba. Budući da je važećim zakonom propisano da su svi djelatnici vojnici za vrijeme službe u oružanim snagama smješteni u vojnim lokacijama bez naknade, predlažemo propisati mogućnost djelatnim vojnicima na neodređeno vrijeme i ugovornim djelatnim vojnicima mogućnost izbora smještaja u vojnoj lokaciji ili izvan vojne lokacije zbog ostvarivanja društvenih, obiteljskih, socijalnih i drugih potreba kao i očuvanje motivacije za vojni poziv. Postojeća odredba na temelju koje se naknada za stanovanje vezala uz raspored u mjesto službe koje je najmanje 50km udaljena od dosadašnjeg mjesta službe izlazi iz okvira osnovne svrhe propisivanja naknade koja bi trebala biti u službi potpore, kvalitete življenja odnosno naknade povećanih materijalnih troškova života, najma stana zbog rasporeda po potrebi službe izvan mjesta prebivališta. Sljedeća aktivnost koja je vrlo bitna je podizanje spremnosti. Ministarstvo obrane je 2017. godinu proglasilo godinom vojnika, dočasnika i časnika s temeljnim ciljem podizanja standarda i uvjeta života i rada pripadnicima Hrvatske vojske. Ova godina 2018. je godina aktivnosti i spremnosti hrvatskog vojnika. Djelatna vojna osoba dužna je održavati zahtijevanu razinu tjelesne spremnosti, stoga se prvi put u svrhu promicanja zdravog, kvalitetnijeg života i rada ovo područje normativno uređuje. Predlaže se da kriterij postupka provjere tjelesne spremnosti propišu pravilnikom ministar obrane. Sutra će se na Hrvatskom vojnom učilištu „dr. Franjo Tuđman“ održati „Dani sporta u Oružanim snagama RH“. Kao što sam već rekao prošlu godinu posvetili smo vojniku, dočasniku, časniku, a ovu godinu posvećujemo spremnosti i aktivnom načinu života. Uložili smo financijska sredstva u novu sportsku opremu. Po prvi put svi vojnici, znači 17 tisuća vojnika će dobiti sportsku opremu. Aktivno se radi na uređuju sportskih objekata u vojarnama, uložili smo i u sprave za vježbanje upravo da bi ljudi mogli to činiti, kako bi hrvatski vojnik uspješno mogao izvršavati svoje zadaće nužno je da ima zdrav život i da bude aktivan. Zatim prestanak službe i umirovljenje djelatnih vojnih osoba, prošle godine je započeo proces tranzicije pomlađivanja oružanih snaga novim zapovjednim kadrom školovanih u inozemstvu i sa iskustvom iz Domovinskog rata. Tako su 31. prosinca 2017. umirovljeni neki od zapovjednika oružanih snaga, mislim da ste to primijetili vrlo transparentno, znači ljudi su znali sedam, osam mjeseci ranije da odlaze iz sustava, da se mogu pripremiti za drugu karijeru. Ljudi koji su došli oni su imali vrijeme da se pripreme i došli su ljudi koji su iz Domovinskog rata, ali koji su školovani u najboljim europskim i školama SAD-a. Proces izdvajanja na temelju potreba službe posljednjih nekoliko godina odvija se u skladu s godišnjim planom izdvajanja i kriterija koji se donosi na godišnjoj razini. Ovim zakonom predlaže se da se uredi vrijeme prestanka djelatne vojne službe s pravom na starosnu mirovinu koji kao kriterij određuje propisane godine života, ovisno o osobnom činu i pod uvjetom ispunjavanja godina mirovinskog staža. Predložene odredbe ovog zakona u skladu su s posebnim zakonom kojim se uređuju prava iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba. Temeljna zamisao predloženih odredbi je da se omogući točno utvrđivanje vremena završetka vojne karije kako bi se djelatne vojne osobe pravodobno pripremile za tranziciju u vojnom sustavu, osigurala mogućnost, vrijeme i prostor za planiranje upravljanja ljudskim potencijalom. Većina oružanih snaga, a osobito u državama članicama NATO-a ima definiran trenutak kada završava karijera vojne osobe. Zatim sljedeće su počasni činovi i stožerni brigadiri. Obljetnice važnih događaja iz Domovinskog rata obilježavamo s posebnim pijetetom i ponosom odajući počast svima koji su žrtvovali svoj život i zdravlje za hrvatsku slobodu i državnost. Iskazujemo dostojanstvo i poštovanje zaslužnima za hrvatsku slobodu. Vidjeli ste od prije neki dan 25. godina obilježavanja vojno redarstvene Operacija „Maslenica“ da je bila dostojanstvena. Prije par mjeseci imali smo obilježavanje oslobađanje južnog bojišta i sve u sinergiji Ministarstva obrane, MUP-a i Ministarstva hrvatskih branitelja i lokalne zajednice, općine, grada, županije i vidjeli ste da se svi u tim obilježavanjima osjećamo jako ugodno i vidjeli ste da smo i pozivamo na sva ta obilježavanja. Ja vas molim uvijek pozivamo izbornu jedinicu, sada dijelu 9. izbornu jedinicu bez izuzetaka svih 14 saborskih zastupnika smo pozvali u Dalmaciju. Kada je bilo Dubrovnik pozvali smo 10. izbornu jedinicu, kada smo imali Vukovar pozvali smo 4. i 5. izbornu jedinicu. Itekako vodimo računa o svim vama saborskim zastupnicama i zastupnicima. Stoga se predloženim zakonom propisuje da predstavnik predsjednice RH može dodijeliti počasni čin oružanih snaga hrvatskim državljana i državljanima stranih država za osobite zasluge stečene u Domovinskom ratu. Ima još ljudi sigurno da ispravimo neku nepravdu. Domovinski rat je temelj moderne Hrvatske države, hrvatski branitelji zašto to ne učiniti. Počasni čin daje pravo na oznake i odgovarajuće vojne počasti bez prava na zapovijedanje, vođenje te nema nikakve financijske učinke. Predloženim zakonom ispravlja se i nepravda vezano uz status stožernih brigadira i pravna praznina koja je učinjena u Zakonu o službi u Oružanim snagama RH koji je donesen 2002. godine. Naime, zakonodavac tada nije predvidio što s onim osobama koje su imale čin stožernog brigadira a koje su otišle iz obrambenog sustava do 1. siječnja 2004. godine. Tu se radi o tada aktivnim djelatnim vojnim osobama osobnog čina stožernog brigadira a ne pričuvnih stožernih brigadirima i onima koji su imali počasni čin. Tih tridesetak osoba ima čin stožernog brigadira koji formalno i pravno ne egzistira te je tu problematiku potrebno urediti na način koji se predlaže. Znači ljudi imaju čin a ne mogu se osloviti jer tog čina više nema. Svi oni koji su u sustavu zatečeni 1. siječnja 2004. provedene su po sili zakona u čin brigadira, ja ne ulazim sada je li to trebalo ili ne, te su nakon 1. siječnja kao brigadiri imali mogućnost promicanja u čin brigadnog generala. Znači predloženim zakonom tih tridesetak osoba koji su izašli iz sustava do 1. siječnja od dana stupanja na snagu ovoga zakona imali bi pravo na oslovljavanje činu brigadnog generala i nošenje oznake tog čina. To su ljudi iz Domovinskog rata, to su zapovjednici u Domovinskom ratu, ima se imenima i prezimenima tih ljudi. Ovo rješenje ne stvara nikakve financijske obaveze što je vidljivo iz činjenice da su umirovljene osobe s čine stožernog brigadira ostvarile pravo kao i brigadni generali bilo po Zakonu o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba ili Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata. Zaključno, držimo kako se predloženim zakonom postojeća rješenja nadograđuju. Znači sve što je dobro, ostaje. Ali u odnosu na vrijeme, u odnosu na prioritet, u odnosu na našeg vojnika, sve što je dobro da on može biti još bolji, brži, spremniji, sve ono što je dobro u funkciji jačanja, razvoja, nadogradnje, pobjednika hrvatskog vojnika upravo ovim izmjenama i dopunama zakona o službi to činimo. Znači stalno poboljšanje, to je ključ pobjedničke hrvatske vojske, to je odlika hrvatske vojske, i mi upravo u tim stalnim poboljšanjima nalazimo izvor naše snage i naših sposobnosti. Financijska sredstva za provedbu ovog zakona osigurana su državnim proračunom RH na razdjelu Ministarstva obrane. Uvažene gospođe zastupnice i gospodo zastupnici, prijedlog zakona koji je danas pred vama bio je na matičnom Odboru za obranu i dobio je jednoglasnu podršku zastupnika članova odbora. Znači svi članovi i članice Odbora za obranu jednoglasno su podržali ove izmjene i dopune Zakona o službi u Oružanim snagama na matičnom odboru. S ovim zakonom idemo u dva čitanja, molim vas za potporu u njegovu donošenju na dobrobit i pripadnica i pripadnika pobjedničke hrvatske vojske, mislim da su to naši ljudi, naš čovjek, da su oni to sve skupa zaslužili i da smo mi sada u mogućnosti da napravimo taj iskorak. Sve prijedloge i sugestije dane u raspravi iscrpno ćemo razmotriti kod pripreme drugog čitanja ovog zakona. Hvala vam.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Domagoja Mikulića, izvolite.
Zahvaljujem se, potpredsjedniče Sabora. Poštovani ministre Krstičević, činjenica je kako standardi i uvjeti života hrvatskog vojnika nisu bili na zadovoljavajućoj razini, zbog toga mi je drago što se ovdje pred nama danas nalaze dva zakona koja upravo za cilj imaju poboljšanje uvjeta života i rada našega vojnika te njihovih materijalnih prava i omogućavaju im bolji profesionalni razvoj. Međutim, nije mi u potpunosti jasno pa bih molio objašnjenje po pitanju putnih troškova, člankom 132. definirano je da se djelatnim vojnicima na osobni zahtjev može odobriti smještaj izvan vojnih lokacija bez prave naknade troška prijevoza i stoga uzmimo za primjer da vojnik podnese zahtjev da ne živi na vojnoj lokaciji jer posjeduje vlastitu kuću gdje živi sa svojom obitelji u obližnjem mjestu, u tom slučaju on bi morao plaćati putne troškove do svoga posla što je opet određeni financijski problem i njemu i njegovoj obitelji. Stoga mene zanima jeste li predvidjeli takve situacije i kako ovakve eventualne slučajeve mislite riješiti u zakonu? Hvala.
Odgovor uvaženog ministra.
Pa evo, ovo što se ste uvaženi kolega Domagoj podnijeli, razmatramo sigurno i ne možemo preko noći sada i konkretno, za ovu situaciju oko putnih troškova isto vodimo računa, idemo sustavno, korak po korak, preko naknada, jasno da ćemo povezati te putne troškove i naknade da je to opet sve zakonski i da ono koliko nam financijska sredstva dopuštaju da se isto na to sve skupa fokusiramo.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Bačića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Potpredsjedniče Vlade, ministre obrane, generale Krstičeviću, državni tajniče Ivić, evo pozdrav kolegama iz Ministarstva obrane. Prvo čestitke na svim aktivnostima i na svemu što ste rekli kroz ova dva zakona koja su danas na dnevnom redu i svim aktivnostima što evo pratim kroz Odbor za obranu i drago mi je šta imam privilegiju tu sudjelovati i vidjeti što sve činite za hrvatskog vojnika i za Oružane snage. Drago mi je da je kroz ova dva zakona fokus na čovjeku, fokus na hrvatskom vojniku, to definitivno treba pohvaliti i pozdraviti i sama činjenica što ste i naglasili koliko je ljudi ušlo u sustav Ministarstva obrane, konkretno Oružanih snaga pokazuje da sve omjere funkcioniraju i da sve ovo što činite urađa određenim plodom. Upravo i ova zakon, posebice ovaj će djelovati na samu popularizaciju vojnog poziva i znamo da je glavni i veliki problem hrvatskog vojnika upravo ukidanje svih materijalni povlastica i sredstava koje su imali i koje su prijašnje Vlade ukidale. Čestitam što ste ušli u koštac sa tim problemom, mislim da će to rezultirati pozitivnim odjekom naših hrvatskih vojnika. Ali bih volio da naglasite upravo ove dvije mjere, a to je ovo potpisivanje ugovora znači u prve dvije godine na određeno i nakon toga do 45 godine života na neodređeno. I upravo ova mjera pokušaja, a vjerujem da ćete i ukinuti i koncept putujuće vojske. Te dvije mjere treba naglasiti jer su te dvije mjere upravo i demografske mjere, ne samo vašeg ministarstva nego i cijele Vlade. Znamo koliko je ljudi u sustavu Oružanih snaga, znamo koliko će to djelovati na njih. Znamo koliko će sada bit sigurni, neće bit nervozni, koliko će se moći kredita dignuti, koliko će bit sigurni u svoje rješavanje stambenog zbrinjavanja, koliko će biti sigurni u svoj posao, koliko će moći lako osnivati svoju obitelj. Tako da bitno je za mlade vojnike koji sada ulaze u Oružane snage naglasit te dvije mjere. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivice Mišića, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Ministre Krstičević, drago mi je da ste ja bih rekao protresli kompletni život vojnika, a tako isto i zakone koji su imali, koji se donose danas a koji su imali nekakve nedostatke. I drago mi je čuti od vas u vašem izlaganju da razmišljate o životu vojnika, hrvatskog vojnika koji do sada vidjeli smo i vidimo nije bio adekvatan jednom lijepom poštivanju i jednom dobrom standardu kako bi rekao vojnika. Jer dobrog vojnika ne možemo imati ako nemamo dobar standard ako on nema sve uvjete one koje treba da ima, a vi kao profesionalci vjerojatno znate šta sve to treba. Koliko vidim iz vašeg izlaganja većinu stvari ste naveli što je to lijepo čuti i da, rekli ste putujuća vojska. Svaki čovjek želi doći kući odmoran i na vrijeme stići i aktivnosti i privatne i ljudske i familijarne, a to je sve ovo na tragu toga koje ste vi govorili. Znači trebamo posložiti, a vidim da slažete to dobro i to me posebno raduje da će naš vojnik biti cijenjen, da će se osjećati u Hrvatskoj vojsci kao poštivani čovjek sa jednim dignitetom koje će narod počet poštivati konačno i da naša djeca i budućnost bude ta gdje će se otimati i trudit se doći u vojsku hrvatsku. Ali svakako uz ovakav napor koji vi sada radite i koji iznosite to je samo znak budućnosti da će to biti jedan častan posao, posao od vrijednosti i da naša omladina ostaje tu svakako tu je pitanje i ostalih stvari i naše djece da ne idu vani i da se naš mentalitet podiže i da jednom složimo tu priču koja je još uvijek rekao bih ne složena. Hvala lijepa.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nenada Stazića.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani ministre, izuzetno mi je drago da pokazujete ovakvu brigu za hrvatskog vojnika i mislim da svi hrvatski vojnici mogu biti sretni i zahvalni što imaju ovakvog ministra. Ono što mi je žao da i drugi ministri nisu poput vas. Hrvatski vojnici će sada ovim zakonom biti potpuno zaštićeni i tako treba i biti, a neće biti zaštićeni hrvatski liječnici, učitelji, kemičari, fizičari. 44 liječnika svaki mjesec napušta Hrvatsku. Njih 1000 liječnika i 800 medicinskih sestara i tehničara je postavilo zahtjev da im se da dozvola da odu u inozemstvo. Štitimo vojnike. Kažete neće više biti putujuće vojske i to je dobro, ali ćemo imati putujuće intelektualce, ali neće oni putovati po Hrvatskoj. Oni će putovati do Irske ili do Njemačke. E kad bi sve druge profesije imale takvog ministra kakvog ima Hrvatska vojska!
Hvala. Malo nismo u temi, ali dobro. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Davora Vlaovića, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicima. Pozdravljam evo i u ime kluba Hrvatske seljačke stranke i u svoje ime pozdravljam donošenje ovakvih zakonskih rješenja i ovog zakona koji ide u pravcu stvaranja kvalitetne educirane i dobro opremljene Hrvatske vojske koja upravo zaslužuje takvu brigu i koja sigurno će znati odgovoriti na sve eventualne ugroze koje bi se pojavile. I ono što posebno pozdravljamo a što ste vi u svom govoru spomenuli vraćanje vojske, Hrvatske vojske u Vukovar i na taj način davanja ponovno priznanje i pijeteta i gradu Vukovaru i svim braniteljima koji su se borili u Slavoniji i u Vukovaru. Ali na taj način pomažete evo i oporavak ovog kraja, jer sigurno će to dići određenu potrošnju u gradu Vukovaru i okolici i pomoći gospodarstvu Slavonije i Baranje. I sigurno da bi bilo dobro da i druga ministarstva na taj način promišljaju, da dio svojih resursa dislociraju u Slavoniju, da pomognu razvoj Slavonije. Posebno me raduje što se trudite da opremite hrvatskog vojnika i to posebice kvalitetnom domaćom vojnom opremom što radite i jednu diplomaciju za tu industriju i prezentirate kvalitetne hrvatske proizvode diljem svijeta. Ali isto bih tako želio vašu potporu i pomoć da sačuvamo kapacitete u Slavonskom Brodu, u Đuri Đakoviću jer veliki broj branitelja tamo radi. Radi se dio vojnog programa. Koja je sudbina tog vojnog programa i što možete i vi osobno učiniti da sačuvamo ovu tvrtku jer je to značajna tvrtka i za grad Slavonski Brod koji je imao tri brigade i zaslužio je posebnu pažnju i vas i svih ministarstava. Hvala.
Hvala. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre. Pa molio bih vas da mi kao zastupnik objasnite jednu stvar koja se pojavila u medijima. Ja potpuno razumijem i ovaj dio nepravde koji vi nastojite ispraviti, a vezano je uz čin stožernog brigadira koji sad se pretvara u brigadnog generala da bi se ispravila ta pravna praznina. Međutim, prije tjedan dana na Hrvatskoj radioteleviziji general Marinko Krešić ja ću ga citirati, kaže ovako ne ispravlja se nepravda već se stvara neka nova. Netko će se zvati general, a zapravo to nije. Nije jasno po kojoj će se to osnovi određivati. Ono kako je to definirano nigdje u svijetu ne postoji. Zakon će omogućiti da se 39 umirovljenih stožernih brigadira oslovljava generalima, a njih 52 to neće imati. Ja bih vas molio ako možete i ako želite sad pojasniti ove navode generala Krešića je li to doista tako.
Hvala. Odgovor poštovanog ministra.
Najprije kako nisam evo uvaženi kolega Davor Vlaović vezano za Đuru Đaković. Mislim da je to strateška firma koja je vrlo bitna i mi činimo iz pozicije Hrvatske vojske sve što možemo u kontekstu i ljudi i branitelja. I vi znate da imamo određene ugovore. Sada ćemo opet potpisati za desetak dana neke ugovore. Znači sve što oni mogu raditi pokušavamo to napraviti tu sinergiju. Što se tiče gospodina Žagara, što se tiče stožernih brigadira pa pogledajte. Mi smo ovdje u Saboru, svak' ima pa tako i general Krešić pravo da kaže. Nije ni general Krešić mjera da on najbolje sve to pozna. Razumijete? I on je bija u toj situaciji kao general. Sada što se tiče ja mislim da sam rekao točno zbog čega to radimo jer je ostala ta praznina. I vidjeli ste ono što je vrlo bitno. Taj dio nepravde jasno ima još dosta nepravdi koje se treba ispraviti prema ljudima, prema sustavu. Mi sa ovim smo to predložili jer je ostala praznina. Tu su sad pojedinci iz Domovinskog rata, tu je evo Renato Romić, ne znam da ne nabrajam Božo Kožul zapovjednik Tigrova, Ante Kotromanović. Hoćemo ih još koji su ljudi koji su nedefinirani. I zato upravo i ono što je vrlo bitno nema nikakvih financijskih, nema ničega. Znači vrijednost Domovinskog rata da se ljudi ti mogu ljudski osloviti i ništa više. Prema tome, to je taj dio i to piše, tako smo propisali. Jer ima i određenih drugih nepravdi, ali evo jedan proces, pa ćemo ono sve što možemo učiniti napraviti. Evo.
Hvala lijepa. Sada bih otvorio. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvorio bih onda raspravu. I prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Uvaženi ministre, tajniče. Evo i kod ovoga zakona opet se treba vratiti onome što je najbitnije. Ovaj zakon u prijedlogu pozitivnoj tendenciji da se promjene vraća plaćanja da vojnik ne bude potplaćen, u biti da bude plaćen za svoj rad, da se može normalno živjeti a to je isključivo znači vraćanje plaćanja naknada za stražu, dežurstvo i rad na terenu. To je bila ogromna nepravda prema hrvatskim vojnicima profesionalnim. To mogu govoriti iz iskustva. Osobno sam bio 17 godina profesionalni vojnik i znam što znači biti profesionalni vojnik. I ovo vraćanje je prihvatljivo. Oružanim snagama omogućit će se ovim zakonom i bolji profesionalni razvoj. Vraća se dostojanstvo vojnog poziva, s tim se slažem jer vojnik je prije svega biti ne samo vojnik. Nije to posao. To je poziv služenja i smatram da u Republici Hrvatskoj rekli ste ministre koliko je ljudi ušlo u sustav, koliko je zbog zapušteni ministre Krstičeviću ljudi izašlo iz sustava. Brojni momci, vojnici, časnici, dočasnici su izašli iz sustava zbog ovoga šta nije bilo plaćeno dežurstvo, straže, teren sve što se imalo. I taj broj sigurno je značajan. Mi smo izgubili možda najbolje momke i zasigurno ovim zakonom koji ima tendenciju da se zaustavi to i da se privuču najkvalitetniji ljudi, momci i cure naravno koje žele biti pripadnici Hrvatske vojske. Dobro je ovo da se promaknu ta najveća dob u prijemu u službu, pa tako se podiže za tri godine, to je dobro jer sigurno ima brojnih ljudi koji nisu ušli u sustav, a imaju 28 godina ili je prišlo nešto 27 godina. Tako da smatram da je to pozitivno. Ovim zakonom predlažem uvođenje prvog ugovora ovo što ste kazali također dobro, dvije godine prvog ugovora. Jer ako, pa onda do 45 godine jer je stvarno nesigurnost profesionalnog vojnika, gardiste da bude tri godine na ugovoru, tri puta po tri. Ako je ušao sa 18 godina u 27 godini čovjek ostaje na cesti. Znači to je dobro i to je prihvatljivo i ovim zakonom u biti zaštićujemo ove momke koji odluče ostati hrvatski vojnici. U biti oni nakon dvije godine mogu uočiti jesu li za nastavak ili nisu za nastavak da budu profesionalni vojnici. Vrlo bitna stvar ovdje što ste spomenuli ogromni troškovi koji su bili na prijevoz. Rekli ste 110 autobusa dnevno prevozi naše hrvatske vojnike. Ne samo što je ogroman trošak, nego imamo i sigurnost ugroženu tih ljudi koji su na cesti. I prema tome, te milijuni kuna, čini mi se 40 milijuna kuna je puno bolje da se na ovaj način i strateški i sigurnosno rasporedilo. I kao član Odbora za obranu u to vrijeme sam također poticao i govorio o tome da bude i Sinj i Ploče i Varaždin i Vukovar, vrlo bitno da na tim mjestima imamo hrvatskog vojnika ne samo i za pomoć civilnoj zaštiti, civilnom stanovništvu koji to Hrvatska vojska ima kapacitete kao šta ima injženjerijska postrojba u Sinju koja može u tome kraju puno pripomoći u razvoju toga kraja. Znači određenim radovima koje lokalna samouprava može zajedno iskomunicirati sa vojskom i do sada je uvijek bila sa Hrvatskom vojskom na tom pitanju dobra suradnja i dok su bili van toga kraja. Vrlo bitno je i ovo gospodarski aspekt, da hrvatski vojnik bude opremljen sa hrvatskim naoružanjem, dobro opremljen, da ima osiguranu hranu a vrlo je bitno, ministre, da bude to hrana iz naših polja, npr. iz sinjskog polja, iz vrgoračkog polja, iz imotskog polja, a ne da bude uvozna hrana. Smatram da je to dobro za te krajeve za te potencira, da se koristi hrana OPG-ova, ljudi koji su na tome djelu, žive, i na taj način da mogu razvijati svoja gospodarstva a ujedno hrvatska vojska se hrani domaćom zdravom hranom. Mislim da ta vjerojatnost postoji, ako razvijamo gospodarstvo šta je pozitivno, ima učinke pozitivne, moramo imati i pozitivne učinke na poljoprivredu u ovim krajevima gdje je stacionirana vojska. Ne bih volio da hrvatska vojska koristi hranu iz uvoza jer to bi u biti poticalo na obrnuto kao što je do sada nego da potičemo razvoj poljoprivrede. Ovaj ćemo zakon prihvatiti, ima tu još pozitivnih pomaka, naravno tijekom rasprave će zastupnici davati svoje prijedloge, u ovome čitanju ćemo podržati jer smatramo da hrvatski vojnik mora biti u središtu. To je vojnik, to je čovjek, a bez čovjeka nema vojske. Evo ja bi se zahvalio i još jednom pozvao bi vas da u vojarnama na stolovima u restoranima bude domaća hrana. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Stazića, izvolite.
I vama kolega Bulj kao i ministru mogu reći pokazujete brigu i pitate se koliko je ljudi do sada moralo izaći iz sustava zbog toga što su se osjećali u tom sustavu nesigurno. Svakako da nije dobro da se bilo tko u bilokojem sustavu osjeća nesigurno. Ali jutros je moja kolegica Glasovac zatražila stanku u ime kluba da govori 5 minuta o tome kako su ljudi sa Sveučilišta u Splitu prebačeni na propadajuće Hrvatske studije u Zagreb pa je zbog toga 10 mladih doktora znanosti moralo otići sa Hrvatskih studija, otišli su u inozemstvo, jedan dvostruki doktor znanosti u Njemačku da radi u tvornici pamuka. To je dakle politika trenutke aktualne hrvatske Vlade. Nisam očekivao od vas da o tome govorite, pozivam vas da o tome počnete misliti. Jer lijepo je i dobro i plemenito štititi zvanje vojnika i to moramo raditi. Ali ovo su isto naši ljudi, uložili smo u njihovo školovanje. Umjesto da taj novac vraćaju svojoj domovini, ona ih ovakvom politikom tjera iz vlastite zemlje. Da budu roblje, da rade niže kvalificirane poslove kao dvostruki doktori znanosti u tuđim zemljama. To je problem o kojem moramo govoriti, to je gorući problem u ovoj zemlji.
Hvala. Opet smo otišli od teme ali nešto će reći uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Govorio sam … [[Govornik se ne razumije.]] sam bio profesionalni vojnik iz te pozicije sam govorio i žao mi je kad bilo jedan vojnik, liječnik, a sve više ima toga i naravno da ovu problematiku možda više razumijem ali je činjenica da sustav ne funkcionira a vi to vrlo dobro znate jer ste već petnaestak godina u Parlamentu i da ste jedan od sukrivaca i vi i svi ovdje koji sjede i u ovo kratko vrijeme i ja i nema tu sada na taj način razgovarati. Možemo mi razgovarati na način kad hodam svojim gradom, ulicama ili kad hodam selima koja su izolirana, koja jednostavno nemaju doslovno besplatne udžbenike, besplatni prijevoz, nemaju vodoopskrbu, Ravni kotari, Lika, Gorski kotar, pa to je i vaša krivnja. Nije baš kad ste vi bili u Saboru da ste obilazili te krajeve, ja osobno živim tu i ostat ću u tim krajevima. Imamo 2/3 Hrvatske prazne. Dok smo borbene avione u ispravnom letu poslali u Ukrajinu na remont za 140 milijuna kuna platili, vraćeni su u karioli ili tačkama, u dijelovima. I to je problem sustava, znate, to su ogromni problemi. Da je tih 140 milijuna bilo uložiti u liječnike, u Hrvatske studije, vjerujte mi da bi bila drugačija situacija, vjerujte mi i zbog toga moramo sustavno vrednovati i vojnika i liječnika i u pravosuđu, u poljoprivredi. Ja bi volio da hrvatskom vojniku i Hrvatskim studijima, sveučilištima, bude hrvatska hrana na hrvatskim stolovima onda bi više djece bilo u Slavoniji, čuo bi se plač i u dalmatinskoj zagori međutim činjenica je da je ministar Jakovina davao OPG-ovima koje je osnovao Todorić novac, a nije OPG-ovima koji su iz Slavonije. Prema tome ima tu mnogo, mnogo grešaka zbog kojih su ljudi u kantama za smeće i traže boce. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-au ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, pomoćnici i savjetnici, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama RH koji se mijenja u 88 članaka i koji sigurno svojim sadržajem doprinosi boljitku stanja u hrvatskoj vojsci i osigurava sve bitne pretpostavke kako bi hrvatski vojnik bio i dobro plaćen i njegova promaknuća, njegova ishrana, opremanje i sve ono što je potrebno, što je u proteklom vremenu bilo devastirano. Zapravo od hranjenja i nejednake ishrane u hrvatskoj vojsci pa do plaće, naknade za noćni rad, naknade posebnim postrojbama kao i za obavljanje stražarske dužnosti, sve je to bilo ukinuto i hrvatski vojnik nije imao perspektivu. Zakonom o službi u Oružanim snagama RH koji je donesen 2013. godine i do sada je mijenjan dva puta. Sada se mijenja kao što sam rekao u 88. članaka i zakonom se uređuju pitanja službe u Oružanim snagama RH od prijema, rasporeda na ustrojbena mjesta, činovi, promaknuća u činove, obaveze, prava i odgovornost, izdvajanje i prestanak službe te ostala pitanja pripadnika oružanih snaga. A svrha ovih izmjena i dopuna prvenstveno je podizanje standarda i uvjeta života i rada vojnika, dočasnika i časnika, službenika i namještenika. Radi povećanja standarda života, rada i obuke pripadnika Oružanih snaga RH tj. hrvatskih vojnika, dočasnika i časnika promicanja vojnog poziva i vrijednosti Domovinskog rata, povećanje sigurnosti i zaštite stanovnika i stanovništva, a u kontekstu promjena u sigurnosnom okružju te odgovora na sigurnosne izazove pristupilo se je izradi novoga operativnog rasporeda Oružanih snaga RH kroz povratak postrojbi u Sinj, Varaždin, Ploče te dolaskom postrojbi u Vukovar. Neki to možda smatraju militarizacijom Hrvatske, a to je samo jedan normalan ravnomjeran raspored i odustajanje od onoga što je bilo, a to je napuštanje koncepta putujuće vojske, a novi raspored postrojbi omogućit će pravodobno djelovanje u uvjetima pomoći stanovništvu i civilnim institucijama, stvaranje preduvjeta za narastanje snaga i stvaranje percepcije lokalnog stanovništva o prisutnosti Oružanih snaga RH kao čimbenika sigurnosti i zaštite, dio sustava je i domovinske sigurnosti. 109 linija koje su do sada vozile hrvatsku vojsku diljem Hrvatske od mjesta do mjesta, 50 milijuna kuna troškova za njih, ustajanje vojnika, dočasnika i časnika u 4 ujutro i vraćanje u 6 ili 7 apsolutno je iscrpljujuće za svakoga čovjeka, za svakoga vojnika i dočasnika i ne daje mu perspektivu ni bračnog života, ni obiteljskog života ni bilo čega drugoga. Vjerujemo da ovakvim predloženim izmjenama i dopunama zakona bitno poboljšavamo status hrvatskog vojnika. Najznačajnije izmjene odnose se na poboljšanje materijalnih prava djelatnih vojnih osoba i službenika i namještenika, omogućavanje boljega profesionalnoga razvoja, prijam djelatnih vojnih osoba te njihovo napredovanje. Neke od najzanimljivijih promjena su uvođenje prvog ugovora na određeno vrijeme na dvije godine i drugoga ugovora na neodređeno vrijeme u trajanju službe najdulje do 45 godina života vojnika mornara čime se zamjenjuju postojeća tri ugovora na određeno vrijeme koja su bila na 4, 5 i 6 godina. Ovakvim rješenjem postiže se sigurnost zaposlenja i mogućnost životnog i financijskog planiranja uz sva prava koja rad na neodređeno vrijeme nosi. Predloženo je i da tijekom trajanja zadnjeg ugovora, a ne samo tijekom zadnje godine kao sada vojnik može biti premješten u drugo državno tijelo u statusu službenika ili namještenika, kako bi se znanja i sposobnosti pripadnika pobjedničke hrvatske vojske vrednovalo i koristilo izvan obrambenog sustava. Nadalje, ove izmjene i dopune omogućuju djelatnoj vojnoj osobi pravo na naknadu za posebne oblike rada u službi odnosno za rad u terenskim uvjetima, stražarsku službu i dežurstvo. Riječ je o najčešćim zadaćama koje se obavljaju izvan redovnog radnog vremena. Sa ciljem podizanja spremnosti djelatna vojna osoba dužna je održavati zahtjevnu razinu tjelesne spremnosti te se po prvi puta u svrhu promicanja zdravog i kvalitetnog života i rada ovo normativno uređuje, a pravilnikom ministra obrane predlaže se propisati kriterije i postupke provjere tjelesne sposobnosti. Ovim izmjenama i dopunama uređuje se i vrijeme prestanka djelatne vojne službe po sili zakona s pravom na starosnu mirovinu po posebnom propisu koji bi propisao navršene godine života ovisno o osobnom činu uz uvjet ispunjavanja uvjeta godina mirovinskog staža. Temeljna je zamisao da se omogući točno utvrđivanje vremena završetka profesionalne vojne karijere kako bi se djelatne vojne osobe pravodobno pripremile za tranziciju, a vojnom sustavu osigurala mogućnost i vrijeme i prostor za planiranje upravljanja ljudskim potencijalima. Inače većina oružanih snaga, a osobito u državama članicama NATO saveza ima definiran trenutak kada završetka karijera djelatne vojne osobe. To istodobno ne znači i kraj njihovog radnog angažmana nego samo kraj jedne faze u cjeloživotnoj karijeri takove osobe. Smatramo da je ovim predloženim izmjenama i dopuna Zakona o službi u Oružanim snagama, bitno se popravlja status hrvatskog vojnika, dočasnika i časnika i koji će dodatno stimulirati i probuditi svijest o tome što to je hrvatski vojnik. Svim ovim dosadašnjim intencijama koje je prionulo Ministarstvo obrane na čelu sa potpredsjednikom Vlade i ministrom obrane kao i svim njegovim suradnicima jasno se pokazuje na kojem je mjestu hrvatska vojska danas i kakvu ju želimo u budućnosti. Razvojem obrambene industrije u RH bitno se popravlja status gospodarstva u RH, a opremanjem hrvatskih vojnika te izvoznim proizvodima dodatno se zarađuje. 28 mislim da je tvornica koje proizvode vojnu opremu i oružje, jasno pokazuje intenciju da u tom programu postoje značajni uvjeti u Hrvatskoj koji su inovacijskih karaktera a priznati u svijetu, koji su izvidnog karaktera i sigurno doprinose da Hrvatska je prepoznata kao jedna dobro organizirana vojna industrija koja je prije svega naoružala i opremila svoje hrvatske vojnike i dočasnike i časnike svojom tehnikom, svojim oružjem, svojom obućom i odjećom, digitalnom uniformom kao i hrvatskom puškom i pištoljem te svim onim proizvodima koji su danas cijenjeni u svijetu i koji će biti i dalje razvojna tehnologija i napredak naše industrije. Ono o čemu smo govorili a tu je da čin stožernoga brigadira koji je zapravo u transformaciji činova prerastao u brigadnog generala i od 93 stožerna brigadira, 43 su postali zapravo stožerni brigadiri … [[Govornik se ne razumije.]] ovi koji su ostali, ostalo ih je 32 i ta 32 zaslužuju bar po ovome kako piše u zakonu, da se oslovljavaju brigadnim generalom i to nije nikome na štetu, to je samo ispravljanje nepravde, ja bih rekao da bi ovdje u članku 86. kao što sam i na odboru, trebalo zapravo prevesti i ovu 32 ostalih kako bi izjednačili sa onima njih 50 koji su prevedeni u čin brigadnog generala. I to bi zadovoljilo formu, bez obzira ako su u mirovini, ne povećava im se ništa, financijski ništa ne košta ali vraća se satisfakcija spram onih koji su to doživjeli. Mislim da je to realnost, da je to potreba i da tako ispravljamo nepravdu nad ovim 32 stožerna brigadira koji nisu doživjeli čin brigadnog generala. Pohvaljujem sve aktivnosti koje ste proveli, naročito koje će biti ovim donesenim zakonom i da u drugom čitanju možda ovo se popravi malo, da se iznađe najbolja mogućnost pravna i mislim da će tako biti zadovoljene sve potrebe. Klub HDZ-a podražava donošenje izmjena i dopuna ovoga zakona koji služi na čast i domovini hrvatskoj ali i potencira da hrvatski vojnik bude u prvom planu kao stup hrvatske obrane, sigurnosti i zaštite stanovništva. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Vesna Pusić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre sa suradnicima. Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o službi u Oružanim snagama regulira odnosno intervenira u cijeli niz pitanja iz postojećeg zakona, ja ću govoriti o 11 točaka ili momenata koji nas se u klubu GLAS-a i HSU-a čine značajnim. Počet ću s jednom primjedbom koja se de facto odnosi na retoriku koja i ovdje donekle se koristi a i s njom počinje uvodni dio ovog zakona gdje se kaže da se ovim izmjenama i dopunama vraća dostojanstvo pripadnicima OS-a RH. To smatramo potpuno neprimjerenim i moram reći uvredljivim sa pripadnike OS-a RH. Ono što se pokušava ovim zakonom napraviti je dati im bolje uvjete. I to je dobro. bolje uvjete da bi se privuklo i kvalitetniji kadar i nove ljude u služenje u OS-u, također legitimna točka ili potez. Međutim mislim da je apsolutno neprimjereno govoriti da ti ljudi nisu imali dostojanstvo ili da sada nemaju dostojanstva i da im to dostojanstvo treba vratiti. Oni su svojim radom stekli i imaju dostojanstvo, gdje god se pojave rade dobro i hvaljeni su u međunarodnim misijama, u kriznim situacijama, dakle nije im pomanjkanje bilo dostojanstvo, pomanjkanje su im bili novci. Dakle imali su male plaće. I po analogiji bi to značilo da svi ljudi koji imaju male plaće i u drugim profesijama ili nemaju dovoljne plaće ili nemaju uopće posla, nemaju dostojanstva. To nije istina i mislim da ne treba na taj način govoriti. Imaju dostojanstva samo imaju male plaće. I bilo bi dobro kad bi svima se mogle povećati plaće a očito je što je svrha ovog zakona između ostalog da se sa povećanjem dodataka, poboljšanjem uvjeta i povećanjem novaca koji ljudi mogu zaraditi u tim profesijama, da se privuku kvalitetni kadrovi u tu službu što je naravno legitimni potez ali mislim potpuno neprimjeren izričaj. Druga točka koja mislim da je pozitivna i regulira se ovim zakonom odnosno opisuje se u ovom zakonu je pomlađivanje i tranzicija u OS-u RH i proces pomlađivanja koji se čak i direktno definira i opisuje i time se po mišljenju nas u klubu GLAS-a i HSU-a zapravo usprkos svoj ovoj možda malo pretjeranoj retorici, de facto doprinosi profesionalizaciji hrvatske vojske što je također dobar potez. Govori se i o tome da se skraćuje dakle ovim prijedlogom izmjena i dopuna, skraćuje se trajanje prvog ugovora za vojnika ili mornara sa 4 na 2 godine. Argumenti za to su iskustveni dakle temeljem iskustva kojem treba vjerovati da je to moguće i da je dovoljno da bi se ta osnovna obuka obavila. Međutim treća ili četvrta točka ovdje je da se uvodi i mogućnost da se ugovor raskida i tijekom ili nakon završetka specijalističke vojne obuke, ako vojnik mornar na dužnosti u prvim mjesecima ne ispunjava kriterije. U prijevodu to znači vrlo vjerojatno također legitimno, ali liberalizira se otpuštanje. Dakle lakše će se ljude u toj profesiji otpuštati na početku karijere i to treba jasno reći, vjerojatno za to postoje opravdanja, ali ovim zakonom zapravo se u oružane snage uvodi liberalizacija tržišta radne snage da tako kažem odnosno olakšava se otpuštanje. Peta točka je povećanje odnosno ljudi će stariji moći odlaziti u mirovinu odnosno moći će stariji potpisivati treći ugovor, što je obzirom na povećanje životne dobi vjerojatno također legitimniji potez, to se diže sa 35 godina na respektivno 41 odnosno 42 godine. Upozorava ovdje da je važno uskladiti ova neka dobna ograničenja ili povećanje dobi koja se navodi kao ograničavajuća sa Zakonom o obrani da bude tih 30 godina koje se spominje u Zakonu o obrani kao moguća dob kada je moguće ući u vojnu službu specijalista ili ugovornog pričuvnika da bude usklađena i sa ovim zakonom. Sljedeća točka koja zapravo što se mene tiče zahtijeva određeno objašnjenje zato što se omogućava da kadeti koji nisu u stanju dakle ne uspijevaju zadovoljiti akademske obveze da mogu ići u ugovornu vojnu službu. To mi se nije mi sasvim jasno o čemu se ovdje radi, dakle da li se ljudi koji se školuju i u svom školovanju akademski ne zadovoljavanju se smatraju s druge strane kvalificiranim za službu vojnika, pa molim objašnjenje te točke. Sljedeća točka je uvođenje diverzifikacije vremena koje se propisuje za osposobljavanje vojnih specijalista. Mislim da je to također racionalno obzirom da se radi o vrlo različitim specijalnostima i vrlo različitim onda i materijalu ljudi koji su u toj profesiji trebaju savladati odnosno šta trebaju naučiti. Također smještaj o kojem se ovdje govori je mogućnost da ljudi žive i u privatnim stanovima, dakle izvan vojarni i u vojarnama je vjerojatno jedna dobra promjena kao i činjenica da se udaljenost odnosno pravo na dodatak temeljem udaljenosti od radnog mjesta faktički definira kao udaljenost prebivališta i mjesta službe, a ne kao što je do sada bilo udaljenost između sadašnjeg i novog mjesta službe, dakle to je jedna ispravka koja se čini logičnom. I konačno, nešto o čemu je ovdje bilo dosta riječi je plaćanje onog što do sada nije bilo plaćeno odnosno uvođenje prava na naknadu za rad u terenskim uvjetima za stražarsku službu i za dežurstvo. To sigurno, budući da znači više novaca sigurno profesiju čini privlačnijom ili potencijalno zanimljivijom za veći broj ljudi. Moje pitanje u ime kluba GLAS-a i HSU-a, kako se to odnosi na tvrdnju u ovom zakonu da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu RH? Ako se uvodi više novaca za ljude koji su u aktivnoj vojnoj službi u različitim zvanjima i na različitim razinama, očito je da je potrebno osigurati dodatni novac za to u hrvatskom proračunu, a ako iz nekog razloga je taj novac i do sada bio u Ministarstvu obrane, gdje je bio? Dakle što će se prestat financirat da bi se financirale ove novine koje uvodite? To je zapravo potpuno nejasno iz ovog zakona pa bi bilo dobro da dobijemo objašnjenje za nešto što naravno svako bi pozdravio da ljudi zarađuju više novaca, odakle taj novac dolazi ako ovdje piše da se neće tražiti dodatni novac iz proračuna. Hvala vam.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Josipa Đakića. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Pusić, usprotivili ste se činjenici da o ovom nacrtu zakona piše vraćanje dostojanstva pripadnicima Oružanih snaga. Ja ću vas podsjetiti ako ne znate, a ja sam u svojem izlaganju ispred kluba jasno i rekao kada nekomu u Hrvatskoj vojsci onemogućavate jednaku ishranu. A što je to nego ponižavanje? Samo ishranu koja je različita vojnicima, časnicima i dočasnicima, da jedni moraju plaćati. Vjerojatno niste bili s tim upoznati, niste se bavili time. Jedni moraju plaćati salatu i juhu, drugi moraju plaćati desert. To je živi primjer ponižavanja hrvatskoga časnika, dočasnika i vojnika. Samo neujednačenom ishranom to je ono što nije dostojanstveno bilo prema njima i nije se smjelo dogoditi kamoli da govorimo o plaćama i primanjima. Ukinute su stražarski dodatak, ukinut je dodatak na profesionalnu službu koja je iziskivala također taj dodatak i sva druga davanja koja su bila su ukinuta. Izmijenio se je Pravilnik o pravilniku i 38 visokih časnika i generala su isključeni iz Hrvatske vojske nepravedno koji tuže Hrvatsku danas i koji će biti satisficirani opet iz državnog proračuna. To su stvari koje se nisu smjele događati. Ja znam da puno toga vjerojatno niste pratili u samom sustavu pa zato vam vjerojatno nije ni poznato. Zbog toga je navedeno ovo vraćanje dostojanstva.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Pusić.
Dakle, moja primjedba na koju ste se vi referirali u replici se odnosila na kategoriziranje toga kao vraćanje dostojanstva. Dakle, to svakako to, ti ljudi zbog toga nisu izgubili dostojanstvo i ne može se reći da nemaju dostojanstvo. Ono što se može reći je da imaju male plaće. Ali vi možete šta ja znam bilo koga i tko radi danas u školi, bolnici, fakultetu, bilo koga zbog toga tretirati kao osobu kojoj je narušeno dostojanstvo. Nije narušeno dostojanstvo. Naprosto premalo je novaca. I bilo bi dobro naravno da svi imaju uvjete kvalitetne i da mogu kvalitetno raditi. I ako je ovo moguće dobro je da je moguće i dobro je da se ljudima za to više plati. Moja primjedba ide na to da se radi o poboljšanju uvjeta, a ne o vraćanju dostojanstva. I mislim da na taj način to treba gledati, a upravljanje je uvijek biranje. Dakle, ako imate neku konačnu količinu novaca da bi negdje dali morate negdje uzeti dok se ne poveća ukupna suma. I ja se nadam da će se ukupna suma nastaviti povećavati.
Hvala lijepa. Prijeći ćemo na sljedeći klub zastupnika, a to je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Franko Vidović.
Poštovani potpredsjedniče zahvaljujem, zamjeniče ministra, … [[Govornik se ne razumije.]] Ovako za razliku od prethodnog zakona o kojem smo raspravljali za ovaj zakon mi u klubu SDP-a vam možemo samo izreći pohvalu. Dakle, sviđa nam se koncepcija, bitan je čovjek, planiranje karijere i takve stvari. Ovo što sam danas tu čuo mogu reći da odnos prema hrvatskom vojniku, prema Hrvatskoj vojsci na kraju krajeva ide u dobrom pravcu. Ovo je dobar koncept i taj koncept treba i podržati. Spomenut ću samo par stvari – pravedniji sustav plaća i materijalnih troškova, odnosno materijalnih prava. Jasno da to treba vratiti nazad. Međutim, to trebate imati isto tako u vidu. Često se pozivate kako je to ukidano itd. Tada je Hrvatska vojska dijelila sudbinu cijelog hrvatskog društva. To se događalo u vremenu praktički od 2009. pa dalje, cijelo vrijeme. I dobro je, sad imamo gospodarski rast, dobro je da se te stvari vraćaju nazad. Dakle, nitko to nije radio zbog toga što ne voli hrvatskog vojnika ili Hrvatsku vojsku ili Oružane snage, nego je to rađeno sa svrhom i namjerom da se vrati praktički stabilnost u cijeli financijski sustav državni. Dalje, sigurnost u sustavu. Mislim da je to vrlo bitna stvar, da na toj stvari inzistiraju i druge zemlje pripadnice NATO-a, znam posebno za američki sustav. I dobro je da čovjek kad uđe jednom u vojsku da zna točno koji je njegov put, da ima točno planiranu karijeru, da zna kad, u kojoj godini slijedi promaknuće i slično. Ali da zna i kako može nastaviti eventualno svoje školovanje i svoju specijalizaciju. Ali isto tako ono što sam na odboru rekao, evo to kažem sad i ovdje javno molio bih vas sve na čelu sa ministrom da posvetite također dužnu brigu tim ljudima i nakon izlaska iz sustava. Dakle, kolege su tu govorile više puta. Sa ovim prestaje njihova djelatna karijera u nekom momentu. Ali daljnja karijera životna se može nastaviti. I mislim da ti ljudi mogu biti i vrijedni članovi nazovimo ga uvjetno civilnog društva nakon odsluženja i nakon završetka vojne karijere. Također koncept putujuće vojske. Do tog je došlo isto u jednom momentu, a to je momenat mislim kad smo pristupali NATO-u, kad se tako poklopilo, kad smo morali dovesti Oružane snage na nekakav broj. Vojarne smo morali reducirati. Dakle, praktički to je period kad smo mi prešli iz gotovo pa ratne formacije neposredno po završetku rata u mirnodopsku formaciju i on nije bio najsretnije osmišljen i zato je dobro da se ide prema tome da vojarna bude što bliže domu časnika, vojnika i dočasnika. I posljednje što se tiče prevođenja čina stožernog brigadira, dakle, mislim da se tu radi većinom o ljudima, a vi me ispravite ako griješim, koji su taj čin dobili tijekom Domovinskog rata. Prevođenjem čina u čin brigadnog generala, ali praktički bez ikakvih materijalnih prava dakle, samo da se da može obući generalsku odoru, da ga se oslovljava sa „generale“ mislim da je to minimum koji su ti ljudi zaslužili. Dakle, nisu oni krivi što su oni otišli u mirovinu u jednom momentu je taj čin izbačen iz sustava, znači ukinut u sustavu. Oni nisu krivi za to i mislim da je dobro što ovim izmjenama i dopunama na neki način ispravljamo tu nepravdu posebice ako se to radi i u suglasju sa Generalskim zborom i ostalim institucijama koji nemaju doista ništa protiv, a mislim da nemaju. Evo dakle, za razliku od onog prethodnog zakona koji ima svojih dobrih strana, ali na žalost i onih lošijih strana o kojima sam govorio argumentirano i jasno, ovaj Prijedlog izmjena i dopuna zakona je po nama dobar i mi u Klubu SDP-a ćemo ga podržati.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku. Poštovanog zastupnika Predraga Matića. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dakle, kolega Franko govorili ste o članku 86. ispravljanju nepravde koji također pozdravljam kao bivši pripadnih Oružanih snaga i djelatnik u Glavnom stožeru. Na žalost rekli ste da Generalski zbog nema ništa protiv, a čuli smo prijepodne da Generalski zbor ima nešto protiv pa njima se može poručiti da od njih 150 vjerojatno ni pola nema pojma kako su postali generali, a ovdje imaju nešto protiv da stožerni brigadiri Romić, Kožul, Kotromanović, pa i Mile Dedaković da ne postanu generali. Kao što ste rekli neće donijeti nikakve materijalne štete Republici Hrvatskoj, nema nikakvih materijalnih obveza, a ima ispravljanja nepravde. Dakle, ako su svi mogli i ova 32 čovjeka većina od njih čak ih i poznajem, zaslužili su da dobiju taj čin. A u prilog tome mogu reći da i u svijetu u svim zakonima da netko ne shvati pogrešno, dakle, i ubojici kad se sudi sudi mu se prema onim zakonima koji su njemu povoljniji. Pa prema tome, ovdje ne vidim nikakvog problema oko toga. Jedino bih pitao ministra, hoćemo onda voditi računa da vojarna u Delnicama koja nosi ime pokojnog stožernog brigadira Ante Šaškora, mora promijeniti ploču na ulazu u vojarnu i bit će „brigadnog generala Ante Šaškora“? Hvala vam lijepo.
Odgovor poštovanog zastupnika Vidovića.
Dakle, poštovani kolega Matić, nisam ja rekao da oni nemaju ništa protiv nego da mislim da nemaju ništa protiv. Ali evo vi ste me demantirali. Što se tiče samog priznavanja čina, rekao sam i za govornicom, stav nas u Klubu SDP-a to je na kraju krajeva i moj osobni stav, mislim da je to nekakva najmanja počast koju možemo ukazati tim ljudima obzirom na sve što se događalo u sustavu za što oni nisu krivi. To su ljudi koji su svoje činove stekli u Domovinskom ratu i na ovaj način i ministar i njegov tim ispravljaju praktički jednu nepravdu. Prema tome, ništa drugo nego to podržat. Hvala.
Hvala lijepo. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio poštovani zastupnik Miroslav Bulj. Nema ga, gubi pravo na govor. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Danas raspravljamo o ovim izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama koji su motivirani s onim što rečeno u uvodu i što je ministar rekao, vračanje dostojanstva pripadnicima Hrvatske vojske, odnosno Oružanih snaga. Bilo je primjedbi na takvo obrazloženje, međutim, treba reći da te vračanje dostojanstva nije bilo samo razlogom ili motivirano materijalnim statusom nego mi smo imali jedno veliko razdoblje kada se išlo na diskriminaciju i Domovinskog rata i Hrvatske vojske, i to kako medijsku diskriminaciju i tako i političku i to od najviših instanci u to vrijeme od političkih aktera. Za pozdraviti je ono što je do sada rečeno, jer je sve od tog, od dugoročnih ugovora, ukidanja koncepta putujuće vojske itd. da sada sve te odredbe ne ponavljam, jer su one rađene po načelu onoga što je ministar u obrazloženju rekao da ljudi moraju biti svjesni da je Hrvatska dala ono najviše što može dati pripadnicima djelatnim pripadnicima Hrvatske vojske. Međutim, čini mi se da ovdje nedostaje ipak jedan dio u ovome zakonu na tragu onoga i što je kolega Vidović rekao, a to je što je sa dignitetom, sa poštivanjem onih pripadnika Oružanih snaga kojima prestaje djelatna služba? Na žalost tu imamo osim ovog ispravljanja ove nepravde kako je rečeno, tu imamo premalo toga rečenog i ja mislim da zakonom se ne može to možda taksativno odrediti što sve pripada da kažem časnicima i dočasnicima, vojnicima koji napuštaju, kojima prestaje djelatna služba u Hrvatskoj vojsci. Ali bi se moglo zadužiti Ministarstvo da izradi i počne stvarati protokol kojim će biti definirane sve te obveze ako hoćete i Hrvatske države preko Ministarstva koje imaju prema pripadnicima Hrvatske vojske kojima je prestala djelatna služba. Jer danas imate recimo od tog paradoksa da netko je bio do jučer načelnik Glavnog stožera ili zapovjednik nekoga zbornog područja ili već vojarne sljedećeg dana kada je umirovljen ne može ući u tu odnosno ulazi u taj prostor kao i svi drugi civili ili svi oni koji prvi puta ulaze u taj prostor do toga da se odredi da se zna, jer to je običaj i u razvijenim zemljama sa dužom tradicijom, da se zna što jednoj osobi koja ima taj rang koja je bila na toj poziciji mu doživotno da tako kažem pripada da će biti pozivan u tim i tim slučajevima na te i te događaje, a ne samo da će imati pokop sa takvom vojnom pratnjom odnosno vojnim ceremonijalom. To su, ta praznina koja postoji je nešto što ljudi najviše osjećaju i što bi trebalo itekako veliku pozornost tome dati tako da bi se s jedne strane prema tim osobama iskazalo poštovanje i zahvalnost. S druge strane, na taj način i institucija Hrvatske vojske i Oružanih snaga i Ministarstva obrane drži do sebe odnosno ta institucija postaje, dobije na tradiciji važnosti i značenje. A i u konačnici država ili Republika Hrvatska sama sebe naprosto stabilizira poštujući vlastite institucije. Na žalost, mi živimo u vremenu kada vrlo olako sami od ovoga Sabora pa do medija diskreditiramo institucije i Hrvatske države i civilne institucije kada omalovažavamo i znanje i stavove tih institucija, a ovo što je jedna druga tema da se sada u nju ne upuštam a mislim da bi ova jedna dopuna ovoga zakona na način barem u toj formi da se zaduži da ako možemo reći to vojni protokol regulira ove odnose prema svojim pripadnicima kojima prestaje djelatna služba na način da će vjerojatno biti potrebno onda predložiti i u drugim zakonima određene mjere da se taj dignitet poštuje i sačuva, jer naprosto to je iskustvo niza zemalja sa kojima imamo dobre odnose prakse, ako hoćete i NATO-a kao institucije tako da je smisao toga da se ne samo oda poštovanje nego i da ljudi koji odlaze u mirovinu sa 55 i 60 godina i dalje mogu služiti svojoj Domovini na najbolji mogući način. Hvala najljepša.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Franka Vidovića. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Tuđman dakle, ja nisam spominjao dignitet i dostojanstvo, ali ne volim inače te riječi pretjerano koristiti. Ja svoje dostojanstvo i svoj dignitet vučem iz samog sebe. Ne treba mi nitko za to. Znam tko sam kao i svi ostali ovdje i nije mi potrebno za to nikakva skupina. Ali što se tiče svega ostaloga slažemo se u potpunosti. Dakle ono o čemu sam ja govorio to je vođenje karijere u principu od prvog dana dakle kada netko pristupi kao mlada osoba Oružanim snagama pa ne do momenta umirovljenja, nego još i dalje. Jer ti ljudi odlaze u principu ranije u mirovinu to znamo i to je pravedno. Ali sa druge strane mislim da bi se nakon toga sustav trebao i dalje brinuti o njima, jer oni mogu nakon vojne imati i civilnu karijeru. To su ljudi koji su na kraju krajeva ako je netko vojni specijalist i visoko obrazovan onda on sigurno može nešto raditi i u civilnom društvu. I mislim da je tim ljudima na kraju krajeva interes, tako je u zapadnim zemljama da je tim ljudima interes da nastave raditi. Pa evo, i sam ministar na kraju krajeva nakon svog umirovljenja je nastavio raditi, ali je nastavio raditi tako što se sam pobrinuo za sebe. A bilo bi dobro da se za takve ljude pobrine sustav, a ne da se brinu sami za sebe. I to nije nikakvo stvaranje ni vojničke kase, ni povlaštene kase, nego se radi jednostavno o brizi za ljude koji su dio sustava, ništa više i ništa manje.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Tuđman.
Kolega Vidović, ja nisam rekao da ste vi to rekli, nego sam rekao da su neki drugi rekli, a pozvao sam se na vas da ste vi otvorili tu temu. I prema tome, mislim da smo nastavili u istom smjeru ovu raspravu. A kada se radi o dostojanstvu, jasna stvar ako čovjek ga sam nema da onda teško može očekivati od drugih. Ali je isto tako normalno da institucije zbog ljudi koji su dali svoj doprinos rada u tim institucijama i zbog institucije same drže do svoga digniteta i razvijaju to. I prema tome, bilo bi puno normalnije da mi imamo nekakav Hall of fame pa da ministar dobije svoje mjesto u Zagrebu ili Hrvatskoj nego u Americi, o tome danas govorimo. Mislim treba mu čestitati za ovo. Ne radi se nekakvom osporavanju ili, dapače to samo znači jer je sa takvim jednim činom i on sam i Hrvatska vojska, i Hrvatska država dobila na većem ugledu. I danas razgovaramo kako zakonom obvezati i ministarstvo i Hrvatsku vojsku da vodi računa o svojim pripadnicima i nakon razdoblja kada prestaje im vojna služba.
Replika poštovanog zastupnika Predraga Matića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine Tuđman, sad ste u ovom odgovoru Franku, pa ste ublažili ono što sam ja htio reći. Naime u početku svog izlaganja spominjali ste također vraćanje dostojanstva a kako imamo povijest nas uli da vi volite, vi, govorim ova desna strana sabornice, govoriti o tom vraćanju dostojanstva, nisam reagirao na izjavu kolegice Pusić jer je gospodin Đakić ustvari objasnio ako je na to mislio, onda se i ja slažem s time da je vojska jela kupus a generali meso, u prosjeku su jeli sarmu, ako će sad svi jesti isto, onda je to vraćanje dostojanstva jer hrvatska vojska je nešto najbolje što je hrvatsko društvo iznjedrilo od postanka samostalne RH i mislim i nadam se da se da se i vi slažete da svaka vlast se trudila vojsci dati najviše što može i osigurati najviše što može. Kažem, ne želim zaoštravati situaciju ali prve rečenice su otprilike, mene bar asocirale kad smo mi na početku bili onda je vojsci davano puno, onda kad ste vi došli vi ste nešto ukinuli jer sad se vraća dostojanstvo. A definicija kaže dostojanstvo je dar čovjeka samom sebi. Prema tome nit mu tko to može uzeti niti dati. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Tuđmana.
Ovo dal' se nekome može uzeti ili dati, to je pitanje osobne razine. Mi govorimo ovdje o institucionalnoj razini a nemojte se praviti dasmo zaboravili ili da ne želimo čuti ili vidjeti naslove od 200. pa na ovamo. Pa da vi vidite naslove što se govorilo, pogledajte sliku hrvatskog generala i kriminalca pa ne znat tko je tko. A usput i ovo što što ste vi rekli da je 150 generala dobilo činove a da ne znaju zašto. Jel' to ide u dignitet Domovinskog rata? Koliko je generala iz Domovinskog rata dobilo činove odnosno za vrijeme Domovinskog rata? Šezdesetak. Ili 70, tu je brojka. A ne 150. A ne da se ne zna zašto su dobili. Prema tome, ova izjava ne ide u smjeru digniteta i poštovanja i hrvatskih generala i hrvatske vojske.
Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Nenada Stazića, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Glasat ću za ovaj zakon jer mislim da je on dobar. Zašto je on dobar objasnio je, govorit će u ime kluba kolega Vidović pa neću njega ponavljati. Dakle, ovaj zakon rješava na kvalitetan i na sustavan način jednu grupaciju, jednu profesiju u Hrvatskoj, profesiju hrvatskog vojnika. Kao što sam rekao u replici ministru, bio bih puno sretniji da su sve ili neke druge profesije u Hrvatskoj zaštićene na ovaj način na koji je zaštićena profesija hrvatskoga vojnika. Slažem se, sad se tu puno govorilo o tom dignitetu i slažem se sa kolegicom Pusić. U ocjeni stanja, dakle u preambuli vi počinjete sa rečenicom da se posebna pozornost posvećuje vraćanju dostojanstva pripadnicima OS-a RH. Ta rečenica podrazumijeva da oni do sada nisu imali dostojanstvo ili da im je to dostojanstvo bilo uskraćeno u društvu općenito. Ta je konstatacija prvo netočna i ona nije uvredljiva prema pripadnicima hrvatske vojske, ona je uvredljiva prema hrvatskoj državi, ona je uvredljiva prema vašem prethodniku kolegi Kotromanoviću i možda prema drugim nekim vašim prethodnicima. I mislim da je ona ovdje nepotrebna, da je podvaljena ili je greškom upala. Možda ne sa lošom namjerom ali ja vas molim da to do drugog čitanja izbacite van kao nešto što iritira. U ovaj dobar prijedlog zakona ona ne paše, ona strši, bode u oko i u mozak. Nekome oduzet dostojanstvo znači vrijeđati ga, ponižavati ga, to se nijednom pripadniku hrvatske vojske ne događa, nit se događalo. Pripadnici hrvatske vojske su svagdje primljeni, s poštovanjem i sa dostojanstvom i u Hrvatskoj i svagdje u svijetu. I gdje god da dođu, njima iskazuju poštovanje. Prema tome, nemojmo ubacivati tu nekakve ideološke stvari, politikanske koje ovdje ne spadaju. Kaže kolega Đakić da je to dostojanstvo bilo ugroženo zbog neravnomjerne ishrane. Ali gledajte, onda su svoj djeci u Hrvatskoj ukinuta dostojanstva jer nemaju svi istu prehranu. I šta ćemo onda reći sad, da djeca u Hrvatskoj nemaju dostojanstvo jer hrvatska država ne štiti dostojanstvo djece? To bi oprostite, bila glupost. Nešto drugo recimo ugrožava dostojanstvo djece u Hrvatskoj, to da se moraju organizirati humanitarni koncerti da bi se skupio novac za liječenje djece. Pa država smo. Pa zašto ne možemo iz proračuna financirati liječenje djece nego se moraju organizirati dobrotvorni koncerti da bi se skupio novac da bi se djetetu kupio lijek? S druge strane imamo Vatikanske ugovore, pa što se ne organiziraju dobrotvorni koncerti sakralne glazbe da bi se skupio novac za Crkvu? [[Upadica Reiner: Kolega Stazić, ajmo se držati teme, molim vas.]] O dostojanstvu govorim, o dostojanstvu djece jer se ovdje govori o dostojanstvu vojske. Pa onda da se iz proračuna plaćaju lijekovi za djecu a sa dobrotvornih koncerata skuplja za potrebe Crkve. E sada u preambuli, idemo sad konkretno. U preambuli kažete na stranici 3., ovim zakonom predlaže se uvođenje posebnih naknada za stražu, dežurstvo i rad na terenu. Naime, odredbom članka 155. važećeg zakona propisano je kako za sve oblike rada povrh redovnog radnog vremena djelatnim vojnim osobama ne pripada pravo na uvećanje plaće. E sada da vidimo koji to članak u ovom prijedlogu zakona regulira. To vam je članak 66., ministre, to vam je na stranici 21. odite na stranicu 21. pa pogledajte članak 66. Tu piše ovako doslovno članak 155. mijenja se i glasi, djelatnim vojnim osobama ne pripada pravo na uvećanje plaće za prekovremeni rad, rad noću u smjenama, turnusima, subotom, nedjeljom, blagdanima, neradnim danom, stanju pripravnosti i slično nego ostvaruju dodatke za vojnu službu u skladu s člankom 139. ovog zakona. Znači kaže se da se ne pripada i kaže se da se mijenja taj članak 155. A kako glasi članak 155. u važećem zakonu? Potpuno isto kao i vaša izmjena. Djelatnim vojnim osobama ne pripada pravo na uvećanje za prekovremeni rad, rad noću, u smjenama, turnusima, za dežurstvo, stražarsku službu, stanje pripravnosti i slično. Ministre ova primjedba ne ide vama, ide vašem državnom tajniku koji može propustiti ovakvu šlampavost u Saboru. sabor je najviše predstavničko tijelo u RH, zakonodavno tijelo. Ovo napraviti ministru, ja da sam ministar ja bih ga smijenio odmah danas, još danas jer ovakav šlamperaj je apsolutno nedopustiv. E sada, sadržajno oko toga, gledajte svaka služba ima neku svoju karakteristiku, pa i vojna služba i čovjek kada pristaje na neku službu kada se opredijeli za neku službu on pristaje na uvjete te službe. Šta znači nagrada za prekovremeni rad vojniku? A šta da zaratimo? Šta ćemo ratovati do 4, a onda će prekovremeno poslije naplaćivati ratovanje? Straža, pa vojnik djeluje po zapovijedi. Dogodi se katastrofa, poplava, potres, ne znam počnu pljačke, vojska uskače tu i treba čuvati stražu i dobije zapovijed, stoji tamo pored robne kuće i čuvaj stražu dok ti ne dođe zamjena. Pa ne može on to naplaćivati posebno. Prekovremeni rad ne ide uz vojnu službu, naprosto ne ide. To je kao da ne znam liječnik odbije da radi u dežurstvima pa neće raditi subotom i nedjeljom, a pacijenti dolaze. Dakle naprosto kada ste se odlučili za vojnu službu, vi se morate odreći prekovremenog rada jer je to … [[Govornik se ne razumije.]] Što radi vojnik u ratu? Ratuje, brani zemlju to je tako jasno. Ovaj i zakoni slični moraju odgovoriti na pitanje što radi vojnik u miru. On se priprema za rat, vježba, a ne samo to, ne samo to. Ja znam da su u JNA u Jugoslaviji su postojala vojska je imala poljoprivredna dobra. Svaka kasarna, svaka vojarna je imala poljoprivredno dobro, tamo se proizvodila hrana, … [[Govornik se ne razumije.]] šta? Za vojsku, za potrebe vojske da ne opterećuju državni proračun. Ne znam zašto ne razmislimo o tome. Ne znam zašto ne razmislimo o tome da imaju svoja poljoprivredna gospodarstva. I posljednje pitanje koje moramo postaviti načelno gotovo filozofski, kakva su nam oružane snage potrebne u uvjetima kada smo članovi NATO-a, znači kada u slučaju napada na nas imamo zaštitu NATO-a? Dakle nama treba one komponente i onoliko vojske koliko je potrebno s naše strane NATO-u. I ja se slažem da mi ispunjavamo svoje NATO obaveze, šaljemo naše vojnike koji su odlični, najbolje opremljeni, dobijaju sve pohvale u misije koje organizira NATO jer smo dio saveza. Ako nešto primaš, nešto moraš i dati. Bilo bi mudro da nemamo preko toga. Zašto? Zato što je to skupo, to košta, a nije nam potrebno jer smo zaštićeni, imamo kišobran. I budimo ona jedna letvica u tom kišobranu, kako se zove, koje podržava ono platno i budimo najkvalitetnija ta letvica, ali nemojmo raditi preko toga, nemojmo raditi nepotrebno, nemojmo trošiti nepotrebno. Dakle uz ove sitne primjedbe, ponavljam podržat ću ministre ovaj prijedlog zakona.
Hvala. Imamo dvije replike, jedna je poštovanog zastupnika Predraga Matića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dakle kolega Stazić evo i ja sam se sada dohvatio ovoga i jednostavno mi smeta, a pošto je ovdje ministar čut će i ovaj dio. Dakle u ovoj preambuli sasvim je dovoljno i čak se spominje u više navrata izrazi kao poboljšanje, povećanje, podizanje standarda, uvjeta života i rada hrvatskih vojnika i to je sasvim dovoljno jer uistinu izraz vraćanje dostojanstva je uvredljivo ministre ove prethodnike jel oni su ona očito ukinuli to dostojanstvo kada se sada vraća. I podsjetio bih ga na jutrošnji odgovor, dakle kao što nema mjesta u suvremenoj Strategiji nacionalne sigurnosti uvrštavati partizane i Drugi svjetski rat, tako isto nema mjesta patetici i klišeima tipa vraćanje dostojanstva u ovaj zakon koji je u principu dobar. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Stazića.
Replicirajući vama vidio sam da ministar zapisuje nešto dok sam to govorio u ovome dijelu, imam i prijedlog za ministra. Promijenite tu rečenicu u interesu očuvanja dostojanstva hrvatskog vojnika. U interesu dostojanstva jer to dostojanstvo vojnici naši imaju.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Franka Vidovića.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Staziću, spominjući dostojanstvo i dignitet, spomenuli ste da se danas organiziraju dobrotvorni koncerti za skupljanje pomoć, za kupnju lijekova za djecu. Ali nije to samo problem, ministar zdravlja otišao je i korak dalje, on je osnovao čitav fond za prikupljanje, doduše koji nažalost nema pozitivan odjek u javnosti [[Upadica Reiner: Hajmo ovo je Zakon o službi u Oružanim snagama. Nemojmo.]] Poštovani potpredsjedniče ovo jeste zakon, ali ja sam isto tako zastupnik u Hrvatskom saboru, nemojte mi riječ uzimat. … /Govornici govore u isto vrijeme./… Dostojanstvo, dignitet dakle kada spominjemo te riječi onda morate znati da će se ove teme otvoriti.
Moramo govoriti ipak o temi. Izvolite uvaženi zastupnik Stazić.
Potpredsjedniče ipak ima veze jer recimo da je ministru palo na pamet da osnuje fond za prikupljanje novca za hrvatske vojnike, ja bih bio protiv i rekao bih oprostite, ali Hrvatska država mora skrbiti o svojoj hrvatskoj vojsci. A ministru zdravstva je palo na pamet da se osniva fond da bi se liječila djeca hrvatska. I oprostite to ima veze, to ima veze. I kad bi se u ovom zakonu našao takav prijedlog kao što je dao ministar zdravlja, ja bih se žestoko pobunio i zato kolega Vidović ima pravo što to spominje. I potpuno se kolega slažem, a prikupljeno je 24.000 kuna, 24.000 kuna, nije dovoljno za jednu dozu lijeka za jedno dijete, sramota, to je sramota za Hrvatsku.
Hvala lijepa. S time ćemo zaključit raspravu i dati riječ u ime predlagatelja poštovanom zastupniku Damiru Krstičeviću, ministru, oprostite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene zastupnice, zastupnici. Evo meni je drago sada na kraju ove današnje rasprave i vezano uz ovaj, izmjene i dopune Zakona o službi dati još jednom osvrt na raspravu. Prije svega ja bih se želio zahvaliti svima vama koji ste sudjelovali u raspravi Izmjena i dopuna Zakona o službi u Oružanim snagama. Sve ono što u tom dijelu rasprave je dobro, korisno mi smo tu zapisivali smo ja i moj tim vrlo vrijedno, saslušat ćemo još jednom, preispitati sve ostalo još jednom i sve ono što je dobro, korisno u kontekst hrvatskog vojnika sigurno da ćemo to za drugo čitanje zakona, odnosno, Prijedlog izmjena i dopuna u tom drugom čitanju da ćemo staviti. Ono što bih želio još jednom ponoviti što je bio cilj, temeljni cilj izmjena i dopuna Zakona o službi u Oružanim snagama je upravo i znači cilj je podići standard i uvjete života i rada vojnika, dočasnika i časnika, službenika i namještenika i to je temeljni cilj u odnosu na vrijeme, u odnosu na situaciju, u odnosu na sve ovo što imamo upravo što činimo je upravo znači taj standard vojnika i dočasnika i časnika da se to podigne na veću razinu. Druga vrlo bitna stvar, rekli smo pripadnicima Oružanih snaga omogućiti bolji profesionalni razvoj i mislim da s ovim zakonom sigurno da to činimo. Tu smo isto stavili termin kao vračanje dostojanstva vojnog poziva radi dostojanstva vojnog poziva radi većeg interesa za pristup u Oružane snage. Mi sada vidimo da je u raspravi bilo, ali mislim da se jasno da je to pojedinačna stvar, ali mislim treba pitati naše vojnike, dočasnike i časnike, konkretne ljude. Mislim, oni su ti najvjerodostojniji u cijelom procesu, oni najbolje znaju kakva je situacija bila, kakva je situacija danas. Tako da mislim da su oni u tom nekom dijelu najbolji reprezent toga svega. Želimo isto promicati vojni poziv i vrijednosti Domovinskog rata pridonijet će se povećanju sigurnosti i zaštite Republike Hrvatske i njezinih građana i mislim da je također bez motiviranog vojnika sigurno da toga nema. Što se tiče ovog što smo se mi sada u ovom trenutku odlučili na promjenu to su te naknade. Mi želimo kroz te naknade upravo da se razlikuje onaj vojnik koji je u vojarni od onoga vojnika kad ima dodatnu aktivnost. Do sada se isključivo plaćala ustrojbena pozicija, a nije se plaćao rad. Ako netko otiđe na teren to je rad, to je dodatan rad, on mora imati drugu naknadu u odnosu na onoga tko nije ili na dežurstvo ili na stražu, to je iz naše pozicije. I mislim da smo jasno precizirali s tim da ćemo nastaviti dalje i dobro ste primijetili ostao nam je prekovremeni rad, razumije sada pozicija vojnika, ostao nam je rad blagdanima, noću, subotom, nedjeljom i sve ostalo. To je sve hrvatski vojnik nekad imao. Međutim, u nekim procesima to se sve oduzelo hrvatskom vojniku. I sada želimo upravo pristupiti postupnom vračanju tih svih materijalnih prava jasno onoliko sredstava koliko imamo. I bilo je tu isto pitanje za ove tri naknade upravo su i osigurana sredstva u Ministarstvu obrane da mi možemo ove godine ljudima dati te naknade. Otvorili smo pitanje, baš mi je drago, baš kolega Stazić je otvorio pitanje. Da pripremamo, i dobro ste gospodine Staziću i Fond solidarnosti koji nije bio do sada. Upravo koji će nam omogućiti evo imali smo sada životne situacije, vidjeli ste dogodila se situacija sa našim prvim pripadnikom Marijom Pavošićem koji je stradao, odnosno čovjek je umro na misiji. Upravo sada preko tih nekih aktivnosti životnih želimo da ljudi znaju da je sustav taj koji brine o njima, odnosno ono što i treba dodatno upravo kroz taj fond solidarnosti kojeg isto želimo transparentno postaviti u okviru hrvatske pobjedničke vojske i da nam on upravo koristi u tim situacijama. Vi znate i do sada da je Hrvatska vojska pokazivala i da pokazuje puno solidarnosti i da smo bili uključeni u jako puno tih akcija vezano za pomoći određenim našim skupinama koje su ranjive. Međutim, mi i u okviru sustava želimo kroz taj fond solidarnosti da imamo odgovornost brigu također za naše ljude odnosno, neke tako izvanredne situacije da možemo sustavno, na jedan sustavan način reagirati. Tako da evo ja bih želio još jednom na kraju ove rasprave zahvaliti svima vama na svim tim prijedlozima, sugestijama, komentarima. Jasno da ima i različitosti što je dobra stvar, mi smo demokratsko društvo i mislim da te različitosti i svi ti komentari će nas učiniti boljima i kvalitetnijima, prema tome, sigurno da evo dat ćemo sve od sebe da sve ono što je bitno korisno u funkciji hrvatskog vojnika u funkciji razvoja nadogradnje pobjedničke Hrvatske vojske i u funkciji svih tih procesa da još jednom da to ugradimo u ovo drugo čitanje tako da te izmjene i dopune Zakona o službi u drugom čitanju da budu baš u funkciji hrvatskog vojnika i da budu u funkciji da taj vojnik se osjeća da mu je sustav u ovom datom trenutku dao sve ono što može dati i jasno, jasno da je tu i odgovornost nas odnosno cijelog sustava u vojsci da uvijek se jačamo da bi u bilo kojem trenutku mogli reagirati na sve ove rizike, ugroze s kojima smo suočeni. I vi ste vidjeli u tom dijelu osim po Hrvatskoj razvoju tih svih sposobnosti koji su bitni za Hrvatsku vojsku da smo prisutni i vani, a to nam služi jedan doprinos, a s druge strane da sve ono što je dobro da podijelimo sa našim partnerima i saveznicima, ali i one neke stvari koje saveznici, partneri rade bolje da isto gledamo i kroz sustav naučenih lekcija da nam to posluži. I vidjeli ste sada i primjer kada je bilo u Poljskoj pa naši vojnici su imali neko natjecanje bilo je u športu, bilo je u nogometu. Pa drago nam je, vidjeli ste pa hrvatski vojnik je bio prvi u Poljskoj. Ili sada nedavno kada je bilo natjecanje vidjeli ste i u Litvi u streljaštvu u gađanju puškom, gađanju pištoljem u Litvi. Tu su bili pripadnici i Njemačke, Nizozemske, Francuske, Belgije, Luxembourga. U tom okruženju isto naši vojnici su bili prvi na gađanju u puški i pištolju. Znači to je nešto na što smo ponosni, ali jasno moramo jako puno raditi da bi sve te sposobnosti koje su bitne u kontekstu Hrvatske vojske da bi rješavali. Vidjeli ste da smo i situaciju oko remonta helikoptera konačno ugovorili, tako da smo sada u provedbi tog ugovora koji ima svoju dinamiku, tako da te sposobnosti helikoptera 171EŠ da bi se dobili kroz 2018. i 2019. godinu. Ono što je nama bitno vrlo, a to je ova odluka oko višenamjenskog borbenog aviona. To je isto jedna odluka koja je pred nama i radimo sve da taj proces donošenja odluke bude odgovoran i da ta odluka bude isto priuštiva za cijeli sustav i za cijelu Hrvatsku. Evo, još jednom poštovane zastupnice i zastupnici hvala. Pa kažem, u drugom dijelu ćemo ono sve što je korisno, dobro uključiti u taj drugi prijedlog kada dođe u Hrvatski sabor. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi ministre, dakle puna podrška u nastojanju vašem da podignete razinu opremljenosti i uvjeta u kojima hrvatski vojnik djeluje i obavlja svoje zadaće. Danas se od više kolegica i kolega, i vi ste spomenuli, se čulo da smo mi ulaskom u NATO savez bilo jedno pogrešno shvaćanje da nakon toga pod tim kišobranom ne moramo posebno razvijati našu vojsku i tu se dosta puta štedjelo baš na hrvatskom vojniku i na razvoju tih sustava što nikako nije bilo dobro. Drago mi je kada govorite da treba podizati razinu profesionalnosti hrvatskog vojnika. A ono što posebno na vas apeliram, nemojte zaboraviti obrazovanje i znanost, napustite doktrinu koju je svojedobno načelnik Glavnog stožera rekao u rečenici „trebamo više mišića, a manje sala“ pri tome je mislio da mu omjer između vojnika i časnika treba smanjiti u korist vojnika. Neka vaš moto bude „što više znanja i kompetencija, a mišića koliko treba, jer razvoj novih tehnologija, primjena u vojsci i na kraju krajeva i u prethodnom zakonu što smo vidjeli uloga obrazovanja je nezamjenjiva i tu mislim da na taj način se puno može pomoći hrvatskom vojniku, a onda i razini sigurnosti i obrani Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nenada Stazića.
Najprije oko prekovremenog rada. Kažete: „Do sada se plaćalo samo ustrojbena pozicija, a sada će se plaćati rad.“ Pa nije vrag da se plaćala samo ustrojbena pozicija, pa valjda su ljudi nešto i radili na toj ustrojbenoj poziciji? Valjda nešto i rade? Gledajte vaša pozicija sada, vaša funkcija vojnički rečeno ustrojbena pozicija vi niste vojnik, vi ste ministar, ali vaša ustrojbena pozicija je ministar. Pa jel' vaše radno vrijeme završava u 4 popodne? Ne. Pa radite koliko treba. Jel' naplaćujete prekovremene? Pa ne, pa ne možete. Vi kada ste pristali biti ministar vi ste se ovoga odrekli. Doviđenja. Netko drugi može naplaćivati prekovremene. Vi ne. Tako smatram da ne može ni vojnik. Ne može jer je vojnik. Doviđenja, zdravo. Djeluje po naredbi, a naredba može doći u 2 u noći digni se i idi na ovaj položaj i napravi što ti piše u zapovjedi. Drugo kažete fond solidarnosti. Podržavam solidarnost. To je solidarnost između jedne grupe. Pa i sada imamo. Sindikati imaju svoje fondove solidarnosti. Mogu vojnici koji nemaju sindikat biti solidarni unutar sebe, osnovati nekakav fond i reći – evo mi ćemo iz toga fonda pomagati onima koji među nama tu pomoć trebaju. To nema nikakve veze sa ovim torbarenjem koji ministar zdravlja predlaže za bolesnu djecu dodatno frustrirajući roditelje te djece kao da nisu dovoljno kažnjeni što im dijete teško bolesno, nego ih i on mora vrijeđati i ponižavati.
Odgovor poštovanog ministra. Izvolite.
Poštovani kolega Stazić, vezano za ovaj dio vašeg komentara za ustrojbeno mjesto odnosno za ovaj dio naknada. Ovaj poziv je specifičan i mi smo sada kada smo u procesu bilo tih svih prijedloga gledali smo kako je to u drugim vojskama, kako je u drugim razvijenim demokratskim državama i tamo vjerujte mi Austrija, Mađarska, Češka, Slovačka, Danska, od prilike sve te primjere, vojnik ima naknadu za terenski rad. I to smo stavili što je taj terenski rad, znači kad čovjek je duže od 10 sati, te vojske to imaju. To je specifičnost vojnog poziva za razliku od svih drugih profesija, ne kažem za druge profesije da isto stvari ne trebaju biti regulirane na najbolji mogući način za profesiju i za struku. Dežurstvo isto, vjerujte mi u svim znači u svim tim vojskama dežurstvo je nešto što je isto specifično istog vojnog poziva, odnosno, posebno ova straža. To je isto, to su sve te specifičnosti vojnog poziva, to su te određene naknade, jasno da se one propisuju koliko, ali to je nešto dodatno i to sve te vojske svih tih razvijenih demokratskih država NATO-a imaju i mislim da je vrijeme da mi isto taj sustav naknada postavimo na jedan način kako što je to u drugim razvijenim demokratskim državama. I drago mi je da ste i vi rekli da ćete to podržati, ja vam se zahvaljujem i kolega Franko Vidović isto da ćete kao Klub podržati sve ove prijedloge Zakona o službi u Oružanim snagama i evo ja vam se zahvaljujem na tome.
Hvala lijepa. S time bih zaključio raspravu o ovoj točci. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama Republike Hrvatske, prvo čitanje, P.Z. br. 266. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama Republike Hrvatske. 1. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 125 glasova za donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
I preći ćemo na sljedeću točku - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kreditnim institucijama, drugo čitanje, P.Z.E. br. 176 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske temeljem članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172., u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu financija, gospodin Željko Tufekčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Pred vama se nalazi Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kreditnim institucijama. Prvotni zakon, to je zakon koji mijenjamo Zakon o kreditnim institucijama iz 2013. godine donesen je radi ispunjenja zahtjeva za usklađenjem s novim pravnim okvirom na razini Europske unije u području bankarstva, te su prenesene odredbe tzv. CRD IV. direktive. To je direktiva broj 36 iz 2013. godine o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i omogućena je provedba Uredbe 575. iz 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva. U 2015. godini radi prijenosa dijela direktive o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava dakle, direktive br. 59. iz 2014. donesen je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o kreditnim institucijama koji se odnosi na planove oporavka koje izrađuju kreditne institucije, mjere rane intervencije koje je Hrvatska narodna banka poduzima kada se za to ispune zakonski uvjeti i sporazume o financijskoj potpori grupe. Najvažnije izmijene ovom koju donosimo ovom izmjenom i dopunom zakona to je prije svega prinos članka br. 103. direktive 36 iz 2013. dakle, glavni razlog zašto je potrebno mijenjati Zakona o kreditnim institucijama jest činjenica da prilikom prijenosa direktive u Zakon o kreditnim institucijama u 2013. članak 103. te direktive kojim se uređuje primjenu nadzornih mjera na institucije sličnih profila rizičnosti nije izrijekom prenesen. Stoga je ovim zakonom potrebno to učiniti budući da Europska komisija od Republike Hrvatske zahtjeva da se članak 103. predmetne direktive potpuno prenese u važeći zakon. Ovom se izmjenom Hrvatskoj narodnoj banci daju i još jednom se ustvari potvrđuju ovlasti da ako pri provođenju supervizije utvrdi da kreditne institucije sličnih profila rizičnosti npr. slični modeli poslovanja ili geografski položaj izloženosti jesu ili bi mogle biti izložene sličnim rizicima i predstavljaju slične rizike za financijski sustav, ona može primijeniti jednak način obavljanja supervizije i izreći jednake supervizorske mjere. Hrvatska narodna banka o tome će obavijestiti europsko nadležno tijelo za bankarstvo tzv. EBU. Ovdje je bitno napomenuti kako Hrvatska narodna banka i prema važećem zakonodavnom okviru takve mjere može naložiti bez obzira na činjenicu da predmetni članak 103. direktive nije izrijekom prenesen u sam zakon, no u praksi se nije ukazala potreba do sada za istima. Druga važna izmjena jest omogućuje se provedba uredbe br. 537. iz 2014. u dijelu zakonske revizije kreditnih institucija. Primjena ove uredbe osigurana je najvećim dijelom donošenjem novog Zakona o reviziji koji je na snazi od početka ove godine. A s obzirom da su kreditne institucije subjekti od javnog interesa njezinu primjenu potrebno je osigurati ovim zakonom u dijelu obavljanja zakonske revizije kreditnih institucija. U ovom dijelu izmjena ključne su tri stavke prva je da se utvrđuje najduže vremensko razdoblje od 7 uzastopnih godina u kojem isto revizorsko društvo može obavljati zakonsku reviziju za istu kreditnu instituciju. Drugo je da nastavak obavljanja zakonske revizije kreditne institucije istom revizorskom društvu dopušten je nakon proteka 4 godine. I treće je, revizorsko društvo ne smije za kreditnu instituciju obavljati nerevizorske usluge propisane uredbom bez korištenja iznimki u godini u kojoj obavlja zakonsku reviziju. Treća važna izmjena zakona je to da su dorađene odredbe u svezi stjecanja kvalificiranog udjela. Dakle, usklađuju se odredbe o imatelju kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji sa smjernicom o bonitetnoj procjeni stjecanja i povećanja kvalificiranih udjela u financijskom sektoru koju su usvojila europska nadzorna tijela. Postupak razmjene informacija između nadležnih tijela različitih država članica pri izdavanju prethodne suglasnosti za stjecanje kvalificiranog udjela usklađuje se prvenstveno u dijelu rokova s tehničkim standardom koji je usvojilo europsko nadzorno tijelo za bankarstvo. Četvrta važna izmjena je to da je uvedena dodatna zaštita vjerovnika pri pripajanju i spajanju kreditnih institucija. Dakle izmjenama se uvodi dodatna zaštita vjerovnika i klijenata kreditnih institucija u slučaju spajanja i pripajanja kreditnih institucija sa sjedištem u Republici Hrvatskoj i izvan nje. Naime, kreditna institucija je dužna prije provođenja pripajanja odnosno spajanja, a najkasnije 2 mjeseca prije objave zajedničkog plana pripajanja odnosno spajanja obavijestiti vjerovnike o pripajanju odnosno spajanju kao i o načinu na koji namjerava na području Republike Hrvatske osigurati ispunjenje njihovih tražbina odnosno načina na koji će primati ispunjenje obveza na području Republike Hrvatske osim ako je kreditna institucija prije pripajanja odnosno spajanja podmirila sve svoje obveze prema vjerovnicima iz Republike Hrvatske. Zatim detaljnije su razrađena prava i obveze u slučaju osnivanja podružnica. Postupak sanacije u manjoj mjeri je također dorađen. Nadalje, ovom se izmjenom povećava zaštita potrošača dakle u dijelu općih informacija o uslugama one su unaprijeđene. Detaljnije je propisan način objave općih informacija o bankovnim uslugama te dostava informacija pri ugovaranju usluga. Zatim, propisana je besplatna dostava otplatnog plana, dakle propisano je da je kreditna institucija dužna potrošaču na njegov zahtjev besplatno i u svakom trenutku tijekom cjelokupnog trajanja ugovora o kreditu staviti na raspolaganje izvještaj u obliku otplatnog plana. Propisana je obveza vraćanja brisovnog očitovanja i svih instrumenata osiguranja otplaćenog kredita. Propisuje se da je kreditna institucija dužna u slučaju sklapanja ugovora o kupoprodaji plasmana, u pravilu je riječ o cesiji, dužniku čiji je plasman dakle kredit prodan dostaviti izvještaj o ukupnom stanju duga sa stanjem na dan prijenosa tražbine i strukturu dugovanja prema sljedećim stavkama dakle, glavnica, kamata, naknada i drugi troškovi. Taj se izvještaj o ukupnom stanju duga dostavlja uz obavijest o odstupanju tražbine odnosno samog plasmana za koju suglasnost dužnika odnosno potrošača nije potrebna. Glavne novosti propisane Konačnim prijedlogom zakona u odnosu na Prijedlog zakona koji smo imali u prvom čitanju. Uvjeti za procjenu primjerenosti za članstvo u upravi i nadzornom odboru kreditne institucije usklađuje se sa smjernicama o procjeni primjerenosti članova upravljačkog tijela i nositelja ključnih funkcija koje su 26. rujna 2017. godine usvojili EBA i ESMA te smjernicama o internom upravljanju koje je usvojila EBA. Novost je da uvjete za odgovarajućim stručnim znanjima, sposobnostima i iskustvom potrebni za obavljanje funkcije člana uprave odnosno nadzornog odbora moraju imati i svi članovi uprave i nadzornog odbora zajedno uz raniji uvjet da te zahtjeve ispunjavaju i pojedinačno. Primjerice članovi uprave i nadzornog odbora ne mogu biti svi pravnici iako na pojedinačnoj razini ispunjavaju uvjete. Dorađen je dio kojim je propisan postupak redovne likvidacije kreditne institucije. Uvodi se obveza kreditne institucije da HNB-u dostavi plan likvidacije. HNB-e će taj plan procjenjivati sa aspekta prava vjerovnika, stabilnosti financijskog sustava i provedivosti samog plana. Bez pozitivnog mišljenja HNB-a neće se moći provesti redovna likvidacija, niti će odluka glavne skupštine provoditi pravne učinke. Dorađen je članak koji uređuje obvezu kreditne institucije da obavijesti potrošača o otplati cjelokupnog kredita, informira ga o način preuzimanja brisovnog očitovanja i svih drugih instrumenata osiguranja otplaćenog kredita. Novost je da u slučaju kada obvezu po kreditu umjesto dužnika u cijelosti ili djelomično otplati treća osoba, kreditna institucija obavještava dužnika o postojanju prava trećih osoba kao i o daljnjim uvjetima za izdavanje brisovnog očitovanja. Kreditna institucija i dalje dužna na isti način obavijestiti i sve treće osobe koje su dijelom ili u cijelosti otplatile taj kredit. Sukladno preporukama odbora … u donosu na provedbu mjera sprečavanja pranja novca i financiranja terorizma dodaje se odredba prema kojoj osoba koja je pravomoćno osuđena za kaznena djela ili je suradnik ili osoba koja djeluje zajednički sa osobom osuđenom za kaznena djela iz ovoga zakona nema dobar ugled. Radi utvrđivanja ima li stjecatelj kvalificiranog udjela ili potencijalni član uprave kreditne institucije dobar ugled, HNB-e je ovlašten pribaviti od Ministarstva pravosuđa ili iz Europskog sustava kaznenih evidencija podatke o pravomoćno osuđivanosti za kaznena djela u RH-a za suradnike stjecatelja kvalificiranog udjela odnosno za suradnike podnositelja zahtjeva za odobrenje za obavljanje funkcije člana uprave kreditne institucije. Nadalje, nomotehnički su dorađene pojedine odredbe prema primjedbama Odbora za zakonodavstvo i primjedbama drugih nadležnih tijela. Predloženo je da zakon stupi na snagu osmog dana od dana objave u Narodnim novinama. I evo, samo zaključno dakle, ovim zakonom provodi se daljnje usklađivanje sa direktivom 36 iz 2013. sukladno komentarima i zahtjevima Europske komisije. Uređuje se dio u vezi sa provedbom zakonske revizije kreditnih institucija kao subjekata od javnog interesa i dorađuju se dijelovi zakona za koje je praksa pokazala da ih je potrebno unaprijediti te se dodatno uređuje područje zaštite potrošača. Iz svih tih razloga predlažemo donošenje ovoga zakona. I evo, zahvaljujem vam na pozornosti.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Branimira Bunjca. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče Tufekčić, lijepo smo sada čuli kako Hrvatska narodna banka ima u ruci alate za super viziju, kako će ona srediti stanje na, bolje rečeno nered na tržištu novca i u vezi kreditnih institucija. A zanima me, da li možda vi imate neki nadzor nad HNB-om? Da li možete vi utjecati da se nad njima provede neka super vizija? Evo, mene konkretno zanima zašto guverner Vujčić nije od 2012. godine ažurirao svoju imovinsku karticu, znači on u 7 godina očito nema nikakvih bitnih promjena. Kako je moguće da on prima godišnje 630 tisuća kuna neto plaću, kako je uopće moguće da netko ima toliku plaću u državnoj službi, a da prema imovinskoj kartici nema stana, nema kuće, nema auta i nema ušteđevine? Evo ja bih doista htio to saznati dakle, kako je to moguće? Znači prvo da se toliki novac isplaćuje iz proračuna, zašto tu malo ne bi smo napravili nekakvog reda da bude u skladu sa ostalim primanjima? A s druge strane kad se već prima toliki novac kako to da se ništa ne posjeduje? A baš ništa. Evo čitamo da guverner Vujčić, vozi ženin citroen C3 iz 2005. godine. Ajde sva sreća pa ne mora ići tramvajem. Ali nije mi jasno gdje nestane onaj sav drugi. Evo mi moramo saborski zastupnici pretpostavljam i vi, prijaviti ono još samo ne čačkalicu, a on negdje, a ne mora tu ništa. I u zadnjih 7 godina ni jednom. Znači kako možemo prihvatiti da nad nama vrše superviziju netko tko nije u stanju napraviti superviziju sam nad sobom? Hvala lijepa.
Hvala. Sada bih pitao da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi će u ime Kluba zastupnika Živoga zida i SNAGE govoriti uvaženi zastupnik Goran Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ja sam pripremio ukupno 7 amandmana od kojih je 6 sadržajne prirode, pa ću vam ovdje te amandmane izložiti s obrazloženjima zbog čega je potrebno da se ti amandmani prihvate. Dakle, ti su amandmani svi u skladu sa direktivom 93/13, u skladu su sa Zakonom o obveznim odnosima i u skladu su u konačnici sa relevantnom sudskom praksom Suda EU-a i sudova diljem Europske unije koji presuđuju u postupcima za zaštitu potrošača. Nema niti jednog razloga da se ti amandmani ne prihvate, a razlog koji bi mogao postojati jest samo zatvaranje očiju pred istinom. A istina je da banke, odnosno kreditne institucije i dalje pelješe hrvatske građane pred našim očima jer primjenjuju nezakonite kamatne stope, jer su opelješile ljude nezakonitom valutnom klauzulom švicarski franak, koja moram reći nije još uvijek službeno nezakonita, ali vjerujem da će biti jer je tako u Španjolskoj, jer je tako u Njemačkoj, jer je tako u Sloveniji, jer je tako u Grčkoj, jer je Sud EU-a donio svoj pravorijek kako treba postupati s ugovorima u kojima je ugovorena valutna klauzula, jer čekamo sada konačnu odluku Visokog trgovačkog suda da odluči o tome jesu li banke u Hrvatskoj ugovarale nepoštenu ugovornu odredbu o valutnoj klauzuli švicarski franak. Ne znam kojim oruđem bi mogao Visoki trgovački sud ovaj puta objasniti da su banke radile na pravilan i zakonit način. Uistinu koja je to magija i koji je to čarobni štapić da se to učini nemam pojma vidjet ćemo nadam se za koji mjesec, jer nema razloga da ponovljeni postupak na Visokom trgovačkom sudu traje dulje od nekoliko mjeseci. Pa da ja krenem sa amandmanima. Na članak 69. izmjena Zakona o kreditnim institucijama predlažem da se članku 150. dodaju iza stavka 8. stavci 9. i 10. koji glase, ja ću ih pročitati kompletne pa ću onda obrazložiti zbog čega je to potrebno. Stavak 9. – Ako kreditna institucija nudi prodaju duga dužnik potrošač ima pravo prvokupa duga po smanjenoj cijeni, prije potencijalne kupoprodaje plasmana po smanjenoj cijeni kreditna institucija obvezna je ponuditi potrošaču otpis dijela duga u postotku smanjenja duga za planiranu prodaju plasmana potencijalnom budućem novom vjerovniku, te omogućiti potrošaču da plati ostatak duga u roku od 30 dana ili da reprogramira odnosno, refinancira kredit nakon otpisa dijela duga ako je kreditno sposoban da plati smanjeni dug reprogramiranim ili novim kreditom. To bi bio stavak 9. pa ću ga sad i obrazložiti zašto je to potrebno. Dakle, ako već banka odlučuje, odnosno kreditna institucija ako već odlučuje da će prodati svoj plasman po cijeni koja je recimo 20% od one cijene koliko taj plasman uistinu vrijedi zašto se ne bi propisalo pravo prvokupa dužniku u koliko je on sposoban otkupiti taj svoj dug po tako maloj cijeni? Zašto se ne bi obavezalo kreditnu instituciju da mora pozvati dužnika ponuditi njemu po cijeni od 20% taj dug pa u koliko on može u roku od 30 dana pronaći novac neka ga otkupi, neka ga vrati ako može naći kredit, neka otplati kreditom nema veze na koji način, ali zašto bi smo dopustili nekakvoj tamo agenciji da zarađuje godinama na zateznim kamatama? Jer što se događa? Kada dug ode agenciji, agencija sad može s tim dugom raspolagati kako god hoće. I što agencije ustvari rade? Kao prvo njih se jako slabo nadzire, a kao drugo što one rade, one ustvari odugovlače što je više moguće da se taj dug otkupi jer tim odugovlačenjem one stalno zarađuju. Što zarađuju? Zateznu kamatu. Dužnici godinama otplaćuju zateznu kamatu, a da se glavnice niti ne dotaknu. A kada bi se obavezalo banke kreditne institucije da moraju najprije ponuditi dužniku to što će nuditi vjerovniku budućem, možda bi se veliki dio tih plasmana vratio bankama po toj umanjenoj cijeni. Toliko o stavku 9. Novi stavak 10. u članku 150. – Novi vjerovnik koji je kupio plasman na zahtjev dužnika mora mu u roku od 8 dana dostaviti podatke o stanju duga prema sljedećim stavkama: glavnica, kamata, naknada i drugi troškovi. Dakle, ono što je već predviđeno u izmjenama ovoga zakona da mora učiniti banka nakon što proda plasman, potrebno je dodatno propisati i novom vjerovniku da na zahtjev dužnika mora dostaviti te podatke. Ja znam jer se ljudi javljaju da imaju problema s tim, da im te agencije ne žele dostaviti podatke jer njima je u interesu ustvari da se to ne zna, da se ne zna koliki je dug, da se dužnik s tim bakće s tim kako god zna i umije i da plaća zatezne kamate njima je to interes. Mislim da je interes vrlo očigledan. Interes se zove profit. I to na kome? Profit na onome tko je ugrožen, koji ima najmanje. Mislim da to možemo spriječiti pomoću dodavanja ovih dvaju stavaka. Ako ne spriječiti, barem ublažiti i smanjiti taj problem na hrvatskom tržištu. Sljedeći amandman se odnosi na članak 136. Pa u članku 302. stavak 5. kompletno bi trebalo primijeniti tako da glasi: „Uz nacrt ugovora iz stavka 2. ovoga članka kreditna institucija dužna je potrošaču bez naknade dati presliku ili elektroničku verziju odgovarajućih odredbi iz važećih općih uvjeta poslovanja, politike kamatnih stopa, tarife naknada kao i svih ostalih akata kreditne institucije koji mogu utjecati na financijski položaj potrošača uz objašnjenje toga utjecaja u kojemu će potrošaču biti sažete navedene relevantne informacije koje mu omogućuju da ocijeni ekonomske posljedice tih odredaba.“ Dakle ovaj kompletni 5. stavak otprilike tako i glasi u prijedlogu. Ali što je dodano? Dodano je što mora biti u tom objašnjenju koje se daje potrošaču sažeto objašnjeno. Dakle, moraju se potrošaču sažeto navesti relevantne informacije koje mu omogućuju da ocijeni ekonomske posljedice tih odredaba. Ovo je u skladu sa direktivnom 93/13 koja govori o nepoštenim ugovornim odredbama, a one su nepoštene zbog toga jer se o njima nije pregovaralo i zbog toga jer potrošač nije transparentno dobio informacije o proizvodu koji ugovara. Ako uglavimo ovakvu jednu odredbu u zakon, dodatno će se bankama na temelju te direktive naložiti da moraju informirati potrošače o svim ekonomskim posljedicama ugovornog kredita. Da su to kreditne institucije radile tada kada su plasirale valutnu klauzulu švicarski franak, ne bi tih kredita bilo nego samo u tragovima. Ne bi. Zašto? Zato jer bi onda one informirale potrošače o razlikama između valutne klauzule CHF i Euro, informirale bi potrošače o tome da je CHF valuta u kojoj bježi kapital u vrijeme krize, pa zbog toga CHF može skočiti preko noći, informirale bi isto tako da je kroz povijest CHF tečaj rastao, da nije slučaj da je ta valuta stabilna nego naprotiv da je nestabilna. I konačno, informirale bi potrošače o tome da je čak i Međunarodni monetarni fond upozoravao same te kreditne institucije da paze kako se ponašaju sa kreditima s valutnom klauzulom u švicarskom franku zbog toga jer je Međunarodni monetarni fond prognozirao da će valutna klauzula švicarski franak rasti u odnosu na euro. Banke o tome nisu informirale potrošače. Da je postojao ovakav propis ovako decidirano i jasno napisan, tada kada su banke ugovarale kredite sa valutnom klauzulom švicarski franak, onda bi banke na temelju takvog propisa informirale dužnike. Ali ja sam siguran da čak banke ne bi niti pokušale uvaljivati takve kredite dužnicima jer bi to bilo nemoguće na jedan zamagljen način kao što su to one učinile u Hrvatskoj, ali ne samo u Hrvatskoj nego i u Bosni i Hercegovini, i u Crnoj Gori, i u Srbiji, i u Grčkoj. Zamislite u Njemačkoj su čak pravnoj osobi plasirale takav kredit, pa eto njemački Vrhovni sud je dosudio da je takav kredit nepošten i ništetan, pa je pravna osoba dobila za pravo kada je tražila da se proglasi valutna klauzula CHF nepoštenom i ništetnom. Dakle, članak 5. bi trebalo taj stavak 5. u članku 302. bi trebalo samo malo dopuniti i na taj način onemogućiti da se ikada više u budućnosti ponovi nekakva netransparentna i nedovoljno jasna situacija kod ugovaranja kredita sa potrošačima. Dalje u članku 305. dodan je stavak 8. mijenja se tako da glasi: „Kreditna institucija dužna je potrošaču na njegov zahtjev besplatno i u svakom trenutku tijekom cjelokupnog trajanja ugovora o kreditu staviti na raspolaganje izvještaj u obliku otplatnog plana. Osim toga na zahtjev potrošača mora dostaviti i svu drugu relevantnu dokumentaciju iz kreditnog odnosa iz koje je vidljiva informacija o ukupno plaćenoj glavnici, kamatama i troškovima, kopirani primjerak ugovora o kreditu, specifikaciju uplata i pregled promjena kamatnih stopa po kreditu. Zahtjevima iz ovoga stavka kreditna institucija mora udovoljiti u roku od 15 dana od primljenoga zahtjeva.“ I ovaj stavak postoji u izmjenama Zakona o kreditnim institucijama, ali je po meni nedovoljan. Znači potrebno je kreditne institucije obavezati da dostave sve relevantne podatke o kreditu potrošaču u onom trenutku kada to potrošač zahtjeva od kreditne institucije. Ja imam iskustava i znam, ljudi mi se javljaju, kreditne institucije danas naplaćuju takve podatke od 50 pa do 150 kuna za jedan arak A4 formata. Zato jer mogu. Ako im mi propišemo ovakvu stvar, onda one neće moći naplaćivati naknade za takve dokumente, nego će jednostavno isprintati podatke i dostaviti potrošaču. To eventualno može koštati samo poštanske troškove, ništa više. Kojih 50, 150 kuna? Kao da smo od javnog bilježnika tražili podatke. Uistinu sramota. U članku 140. vezano za članak 306. dodaje se stavak 2. koji glasi: „Ukoliko je kreditna institucija sa potrošačem ugovorila promjenjivu kamatnu stopu u ugovoru o kreditu, a nije definirala i s potrošačem uskladila, te ugovorila parametre u skladu sa člankom 11. stavkom 5. Zakona o potrošačkom kreditiranju, kreditna institucija ne smije za naplatu anuiteta, odnosno promjenjivih obroka primjenjivati kamatnu stopu veću od početno ugovorene kamatne stope. Ukoliko je kreditna institucija tijekom trajanja ugovornog odnosa jednostrano i van ugovorno definirala parametre, te o tome samo obavijestila potrošača, a nije parametre sa potrošačem uskladila i ugovorila, takav način određivanja parametara nije u skladu sa obvezno-pravnim odredbama o načinu ugovaranja kredita, pa stoga takav način određivanja parametara nije pravno valjan, odnosno ništetan je. Ovaj stavak primjenjuje se i na ugovore o kreditu sklopljene prije stupanja na snagu ovoga zakona, a to vrijedi i za stambene potrošačke kredite koji su ugovoreni prije stupanja na snagu zakona iz stavka prvog ovoga članka. Zašto je važan ovaj stavak? Svima nam je poznato, nadam se da nam je svima poznato da je u kolektivnom sudskom procesu donesena presuda da su banke ugovarale nepoštene i time ništetne ugovorne odredbe o promjenjivoj kamatnoj stopi. Osim što je dosuđeno da su te ugovorne odredbe nepoštene i zbog toga ništetne, u samom pravorijeku presude piše još nešto. Piše zabranjuje se bankama takvo i slično postupanje u buduće. Ponavljam zabranjuje se bankama takvo i slično postupanje u buduće. Međutim što banke čine? Banke na temelju izmjene Zakona o potrošačkom kreditiranju početkom 2014. godine samovoljno, jednostrano, van ugovorno na temelju nezakonite povećane kamatne stope, na temelju parametara koji vrijedi u tom trenutku definiraju fiksnu kamatnu maržu. I ta fiksna kamatna marža koja je definirana, koja nije usklađena sa potrošačem i nije ugovorena sa potrošačem u pravilu je veća od početno ugovorene kamatne stope. Takva fiksna kamatna marža ne vrijedi. Da ona ne vrijedi dokaz su presude u građanskim parnicama gdje ljudi dobivaju kompletne iznose preplaćenih kamata sve do onog dana kad su podnijeli tužbu, na primjer do kraja 2015. godine, a banke su početkom 2014. to odredile. Dakle, to je potrebno zato da bi se konačno prekinulo nezakonito manipuliranje kamatnim stopama koje hrvatske banke čine suprotno pravorijeku kolektivne presude u slučaju franak. Nastavit ću dalje u pojedinačnoj raspravi. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Branimira Bunjca, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Aleksić, vi ste napomenuli jednu bitnu stvar, a ta je da kreditne institucije prodaju dugove za vrijednost 20% glavnice. Znači, ako je neki građanin dužan banci 1000 kuna banka preproda njegov dug za 200 kuna. Postavlja se pitanje zašto to isto pravo nisu imali građani? Zašto se njima nije ponudilo pravo prvokupa koje vi predlažete ovim vašim amandmanom, jer bi možda građani jednostavno takvu glavnicu koja naravno nije opterećena ni kamatama, ni nekakvim drugim troškovima možda bili u stanju otplatiti. Međutim, onda se taj njihov dug preproda nekom i onda se ponovno naplaćuje, dakle sa kamatama i troškovima, tako da je on u biti neotplativ. Ali ja vam moram reći da u stvari ne treba ništa čuditi, jer sama Vlada tako postupa. Ona sama ima takvu praksu. Prvo bi Vlada morala promijeniti samu sebe. Imate slučaj konkretno Agrokora. Znači u Agrokoru je lešinarski fond Knighthead i drugi dobio pravo da za svakih 30 lipa koje je uložio dobije nazad 1 kunu i to s pravom prvenstva. Zašto to isto pravo nije dano hrvatskim bankama? Zašto to isto pravo na koncu konca nije ponuđeno građanima? Evo ja bih rado uložio 300 kuna da mi netko garantira da ću dobiti 1000 nazad. Znači, to je jednostavno jedna praksa koja se naziva sada već popularno tržište dugova i tu se vrti ogromni novac od koje nikakve koristi, dakle nemaju građani, ali imaju korist te kreditne institucije nad kojima će se sad navodno vršiti supervizija, uvoditi neki red itd. Ali neće, tako da vam ja već unaprijed na žalost moram reći da će ovi vaši amandmani biti odbijeni. Hvala lijepa.
Odgovor poštovanog zastupnika Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Bunjac, meni je potpuno jasno da će ti amandmani biti odbijeni. Sve se odbija što predlažem. Do sad je prihvaćeno da se u budućim kreditima neće naplaćivati i to samo stambenim potrošačkim kreditima neće naplaćivati ulazna i izlazna naknada. To je jedna od rijetkih stvari koja je prihvaćena. Na žalost nije prihvaćeno da se to odnosi i na postojeće kredite, a trebalo je prihvatiti. Evo nedavno je donesena pravomoćna sudska presuda u Splitu kojom je presuđeno da Addiko banka mora vratiti 27000 kuna naplaćene izlazne naknade unatoč tome što je ona ugovorena. Dakle, ja sam govorio ovdje da unatoč tome što su ugovorene te izlazne naknade da one nisu zakonite. Nije me se poslušalo. To je već druga pravomoćna presuda koja govori o tome da se izlazna naknada mora vratiti dužniku. Kamate koje su banke ugovarale s dužnicima do kraja 2012. godine nezakonite su i u velikom broju upravo zbog tih nezakonitih ogromnih kamata, kamatnih stopa ljudi uđu u probleme. Ja ću ponoviti izrijeku rimskog prava koju sam ponavljao već puno puta ovdje. Regula catoniana kaže Quod initio vitiosum est, non potest tractu temporis convalescere. Ono što ne valjda od početka, tijekom vremena neće se popraviti. Dakle, banka je na početku ugovornog odnosa ugovorila nepoštenu ugovornu odredbu i ta ugovorna odredba jednostavno ne smije se primjenjivati. Ovi amandmani neće spasiti ljude, ali će im olakšati položaj i to na zakonit način. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Borisa Lalovca.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega, pa govorili ste i u ovom dijelu, preprodaje duga i to je nažalost u Hrvatskoj, možda se dođe inicijative sa strane oporbe da se dogovorimo, jer ono što sad se trenutno događa u RH, je preprodaja duga i vi ste vidjeli iz banaka odnosno, iz izvještaja HNB-a da su zadnjih nekoliko godina, preko 10 milijardi duga građana, banke preprodaje na financijskom tržištu a mi se vrlo dobro sjećamo, prošle godine, kada smo upozoravali i kada je ministar financija, Zakon o porezu na dobit, izmijenio taj dio i dao im tu poreznu olakšicu, gdje je sam ministar ukazao na to da banke to neće moći preprodavati, ukoliko da taj dio moraju otpisati građanima. Znači, da ne mogu otpisati i koristiti poreznu olakšicu, a s druge strane da su to prodali na tržište i da sad tzv. d.o.o. kojih zapravo nitko ih ne može kontrolirati, njih HNB može netko kontrolirati. A ljudi moji, tamo 15 do 20 milijardi kuna se nalazi u poduzećima, tvrtkama, jednostavnim d.o.o. koji nitko ne može kontrolirati, kojima nitko ne kontrolira. I to je danas najveći biznis u Hrvatskoj, budimo iskreni. I iz ovog što je jučer govorila predsjednica 300000 blokiranih građana, najveći dio duga vam se sada više ne nalazi u domeni, gdje može čak i zakonodavac, odnosno i HNB i to regulirati. I to je jedan balon, koji će u narednom petogodišnjem razdoblju opterećivati hrvatsku ekonomiju. I to onaj dio što ste vi danas tu upozorili, kroz ovaj zakon, nažalost ne može se reagirat. Međutim, mislim da se i vlast, a i oporba, svakako time moramo ozbiljno pozabaviti, jer ukoliko počinje nam na nekakvim marginama ili nekakvo sekundarno tržište, gdje nema nadzor države, ti tzv. batinari, ako budu upravljali tim dugom, mislim da neće se moći riješiti ovaj gordijski čvor. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor poštovanog zastupnika Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Olovac, ja smatram ustvari da se cesija zlorabi. Cesija nije zamišljena zbog toga da bi netko prodavao nekom dugove. Cesija je zamišljena ustvari zbog prijevoja dugova. Npr. nas dvojica smo u nekakvom poslovnom odnosu, ja sam vama dužan neki novac i nemam novac, ali netko drugi tko je meni dužan ima taj novac i sad ja vama prodam njegov dug, da bih ja se oslobodio svoga duga. To je opravdana cesija. Ali, ova cesija kakva se radi u RH, gdje banka prodaje nekom tamo dug, pa to je na rubu zelenaštva, to je na rubu lihve. To je reketarenje građana. Jer što se događa? Ako ja imam milijardu kuna negdje viška, ne znam, nekog novca i ne znam kuda ću s njim, idem ja otkupiti nečije dugove za 500 milijuna, ovih 500 ću ostaviti sa strane i sad tih 500 milijuna ja riskiram kao u kockarnici. Nadam se da ću ih dobiti natrag. A ne da ću dobiti 500, dobiti ću 2 milijaarde i 500 milijuna kuna, natrag i sve na zateznim kamatama. Pa taj dužnik koji je došao u dug, nikada ne može više doći do glavnice, jer stalno otplaćuje zateznu kamatu. I on cijeli život otplaćuje zateznu kamatu i tome nema kraja. Dakle, nisam do sada o tome govorio, ali mislim da bi cesiju, na ovakav način trebalo zabraniti. Nema razloga da se ne zabrani. Jedini normalan razlog za cesiju jest prijeboj dugova dviju ugovornih strana.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Grozdane Perić. Izvolite.
Poštovani kolega Alekić, mislim da vi brkate pojmove, jer ih ne znate u osnovi. Kompenzacija može se događati samo između osoba između kojih postoji dužničko vjerovnički odnos. A cesija je u ovom slučaju je prodaja potraživanja, gdje onda se cedira to potraživanje, na treću osobu. Dakle, moramo jednom zauvijek, razjasniti da banke drže naš novac, vašu štednju, moju štednju, x y građana. Te iste banke tu štednju plasiraju ponovno nekom građaninu koji u tom momentu treba novac. Što ta banka radi? Pa naplaćuje kamatu, veću, manju, zakonitu, nezakonitu, o tome možemo razgovarati i naplaćuje da bi mogla funkcionirati, da bi mogla isplaćivati plaće zaposlenicima, imati i plaćati materijalne troškove i ostalo, ali u isto vrijeme, očekuje da će dužnik, dakle, onaj tko je iskoristio ta sredstva, platiti, odnosno, vratiti ta sredstva u banku, da bi moja i vaša štednja, ne bi došla u pitanje i da bi ja kao štediša mogla podići tu svoju štednju. Dakle, nemojmo apriori postavljati se kao neprijatelji, nego, novac, taj novac, koji smo mi uštedili je roba koja u ovom momentu je takva, da mora producirati neku dobit. I onda se događa ovo, da vi recimo, ili ja kao dužnik ne plaćam tu svoju obvezu, a banka na drugi način, mora doći do tog novca da bi isplatila nečiju štednju. Dakle, trebamo i o tome razmišljati.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle, bojim se da vi ne razumijete o čemu se radi. Naime, kompenzacija, ja sam vama dužan 100000 eura, ovaj Mercedes koji vrijedi 100000 eura i u zamjenu za dug, ja vama dam taj Mercedes, to je kompenzacija. Kolega Bunjac je meni dužan 100000 eura i ja njegov dug prodam vama, zato jer sam vam ja dužan 100000 eura i sad više nisam ja dužan, nego vam je dužan on. To nije kompenzacija, to je cesija. To je cesija. Znate to vam je cesija. A što se tiče štednje, dakle, banke u RH, drže ne znam, koliko, 200 milijardi kuna štednje, koliko nemam pojma, ugl. nešto više štednje nego kredita. Istodobno, banke u RH daju štedišama kamatu jednaku kakva je u Njemačkoj dakle oko 0% gotovo ništa, ti štediše ustvari ne štede nego drže novac u bankama, oni više ne štede to su prije štedili. Dakle ista takva kamata je i u Njemačkoj, ista takva kamata je u Njemačkoj. Međutim kamatna stopa u Njemačkoj na kredite je oko 2% stambene potrošačke kredite, točno1,57% u prosjeku, 1,57% u prosjeku, a u Hrvatskoj 3,57% u prosjeku. Dakle u Hrvatskoj banke zarađuju 200% više na stambenim kreditima nego u Njemačkoj, 200% više. Zašto? Zbog vas, vi ste krivi za to, vi to dopuštate, vi ste Odbor za financije, vi ste ta koja štiti nezakonito, nepošteno poslovanje hrvatskih banaka. Čestitam.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani predstavnici Ministarstva financija, uvažene kolegice i kolege. Evo imam ovaj Konačni prijedlog Zakona o kreditnim institucijama koji ima 366 članaka, zaista puno i mijenja se nešto, ali ne toliko toga koliko nešto što je bitno. Pa tako bi se osvrnula po meni na tri najznačajnija segmenta koja se mijenjaju u ovom zakonu i koja smatram veoma bitnim, a to je nadzor nad revizijom, odredba o superviziji i najvažnije zaštita potrošača. Ovim se zakonom prenosi dio direktive 2013/36 EU vezano uz članak 103. Naime, mi smo i do sada primjenjivali taj članak, međutim sama činjenica što se on kod nas primjenjuje nije dovoljna već se isto treba regulirati ovim zakonom, a zapravo je to možda i dobro. Sada će sve ovlasti HNB-a biti regulirane ovim zakonom i to će imati veću težinu, neće biti nedoumica što HNB treba kontrolirati, što ne treba, što smije, što ne smije. Ovim zakonom daje se ovlast HNB-u supervizije, tako HNB može vršiti nadzor ne samo nad kreditnim institucijama iz RH odnosno onih kreditnih institucija kojima je i dao odobrenje za rad, već i kreditnih institucija iz drugih država članica koje pružaju usluge na području RH. Da je HNB kontrolirao i vršio superviziju svih kreditnih institucija koje pružaju usluge na području RH, a mogao je to vršiti iako nije zakonom bilo mu naređeno ali je on to mogao, sigurno ne bi imali takvih problema kao što smo imali i sigurno se ne bi dogodile RBA zadruge i svi oni problemi s kojima se susreću naši građani. Sada imamo zakon i HNB ga mora provoditi, a o rezultatima mora obavještavati EBU Europsko nadležno tijelo za bankarstvo. U zakonu je još novina usklađivanje s uredbom EU o posebnim zahtjevima u vezi zakonske revizije subjekata od javnog interesa, a kreditne institucije jesu subjekti od javnog interesa. Inače smo u Saboru donijeli i Zakon o reviziji pa je tako ograničeno da se jedno revizorsko društvo može vršiti reviziju maksimalno sedam godina uzastopce u jednoj kreditnoj instituciji, da četiri godine nakon toga ne smije vršiti reviziju u toj kreditnoj instituciji, a također ne smije u toj kreditnoj instituciji za vrijeme obavljanja revizorskih usluga vršiti ne revizorske usluge i poslove u toj godini u kojoj vrši reviziju. Zakonom su propisana i dodatna poboljšanja u dijelu oko likvidacije kreditne institucije i stjecanja kvalifikacijskog udjela. I ono što sam već rekla da je najbitnije to da ovaj zakon predviđa i veću zaštitu potrošača. Ovdje je već bilo govora o velikom problemu, a to je prodaja dugovanja. Već je veliki napredak što je ovdje ugrađeno da kreditna institucija mora obavijestiti potrošača što do sada nije bio slučaj i to nam se događalo o prodaji njihovih dugovanja, znači dugovanja potrošača i to s točnim iznosom koliko je glavnica, koliko je kamata. Da bi se tom problematikom trebalo još pozabaviti tu nisu samo kreditne institucije nego su i ostala trgovačka društva koja prodaju svoja potraživanja i gdje naši građani se susreću sa stvarno velikim problemima. Novost je i uređenje obaveza kreditnih institucija da obavijesti potrošača o otplati cjelokupnog kredita i informira ga o načinu preuzimanja brisovnog očitovanja i svih drugih instrumenata osiguranja od plaćenog kredita. Moram reći da smo svjedoci da se po nekoliko godina vuklo i da je u gruntovnici nije bilo provedeno brisovno očitovanje niti ga je potrošač dobio. Također imamo i obavezu da u slučaju kada kredit umjesto dužnika u cijelosti otplati treća osoba, kreditna institucija obavještava dužnika o postojanju prava trećih osoba kao i o daljnjim uvjetima za izdavanje brisovnog očitovanja. Kreditna institucija dužna je na isti način obavijestiti sve treće osobe i jamce, sudužnike, založne dužnike koji su dijelom ili u cijelosti otplatili taj kredit. To isto smatram veoma važnim jer znamo iz prakse kakva je situacija na trenu i koliko jamaca otplaćuje dug od onih kojima su bili jamci. Imali smo nekoliko izmjena u odnosu na prvo čitanje, imali smo tu gdje su promijenjeni uvjeti za člana uprave. Ono što je dobro, što je iz rasprave bilo u prvom čitanju prihvaćeno, a to je da plan likvidacije kreditnih institucija mora se dostaviti na mišljenje u HNB kao i također obaveza kreditne institucije obavijesti potrošača ono o čemu sam sad govorila. Tu postoje neke tehničke izmjene i smatramo da je ovakav zakon korektan i klub HNS-a će podržati donošenje ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima. Drugo čitanje zakona koji u većini svojih članaka zapravo usklada sa EU direktivom, odnosno prvenstveno sa direktivom, člankom 103. direktive gdje se Hrvatskoj narodnoj banci potvrđuju ovlasti da se pri provođenju supervizije utvrdi da kreditne institucije sličnih profila rizičnosti, znači slični modeli poslovanja ili geografski položaj izloženosti jesu ili bi mogli biti izloženi sličnim rizicima i predstavljaju slične rizike za financijski sustav da ona može primijeniti jednak način upravljanja supervizije i izreći jednake supervizijske mjere. Nešto je, ovo je zapravo direktiva većinom iz EU gdje je tzv. … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] prikrivenog bankarstva gdje su se stvari određeni konglomerati financijski. I kada je kasnije financijska kriza pogodila, onda nije dotakla samo banke nego i ove druge koje su imale tzv. to prikriveno financiranje. I onda u ovome se dijelu takav dio u budućnosti stavlja pod nadzor, odnosno superviziju Hrvatske narodne banke. Drugo je vezano za provođenje uredbe pri obavljanju zakonske revizije kreditnih institucija u dijelu propisivanja najdužeg vremenskog razdoblja u kojem isto revizorsko društvo može obavljati zakonsku reviziju. Nedavno smo imali Zakon o reviziji, tada je bila rasprava o koliko godina bi trebala određena i na koji način revizija ukazati na određene nepravilnosti. Vidjeli smo kod jednog trgovačkog društva koji su određeni propusti revizije. Na žalost u prošlosti smo vidjeli i kakvi su bili propusti revizije i kod određenih banaka, ne samo u Hrvatskoj, nego banaka i vani. Mi znamo da su i brojne revizorske kuće propadale zato što su, što se tiče same revizije i procjene vrijednosti kako su utjecale na cjelokupnu financijsku situaciju, tako da u tom kontekstu se ojačavaju ovaj zakon, znači da je neke malo veće ovlasti HNB-u kako bi pojačalo tu svoju supervizijsku kontrolu. Također ovim zakonom se predlaže otkloniti sve moguće smetnje u provođenju sanacije kreditnih institucija sukladno Zakonu o sanaciji kreditnih institucija, investicijskih društava postupak sanacije provodi Državna agencija o osiguranju štednih uloga i sanaciju banaka. Postupak sanacije provodi se nad samom kreditnom institucijom koja je u javnom interesu i u postupku sanacija se nastoji očuvati taj javni interes. Imali ste primjer javnog interesa čuvanje, zapravo iako ona u svom ukupnom udjelu aktive nije toliko značila za hrvatski bankarski sustav je bila Jadranska banka u Šibeniku. Ali imala je javni interes za cijeli Šibensko-kninsku županiju, za cijeli daj dole, cijelu regiju, za građane koji su držali novac za tvrtke koje su vezane bile za Jadransku banku. I u tom kontekstu je ovaj dio gdje je javni interes se odredila i hrvatska banka odredila javni interes zajedno sa DAB-om da zapravo uđu sa svojom upravom, promijene upravu i stabiliziraju poslovanje banke. U kontekstu se ovim izmjenama se stavlja da se Hrvatska narodna banka ne može odobriti odobrenje za rad kreditnu instituciju sanacije dok takav postupak traje. Znači ojačava se ta funkcija prilikom kada se neka kreditna institucija nađe u takvom problemu. Također se predlaže da izmjena jednog od uvjeta pod kojim Hrvatska narodna banka može podnijeti prijedlog za otvaranje stečajnog postupka nad kreditnom institucijom, te u slučaju ako DAB odnosno Državna agencija za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka kao sanacijsko tijelo odbije prijedlog Hrvatske narodne banke za otvaranje postupka sanacije te kreditne institucije. Navodi se da se ne radi o bitno sadržajnoj izmjeni, jer ako bi DAB, znači utvrdila da ne postoje uvjeti za provođenje postupka sanacije tada će se odbiti prijedlog za sanaciju tako što bi se u praksi trebalo iznimno rijetko događati, ali predlagatelj je nastojao pravno urediti i taj dio. Ovo što je kolegica Mlakar rekla vrlo bitan članak, a odnosi se na to kada imamo guvernera kako smo rekli meteorolog jel' tako? Kako smo rekli? On je, kako je bio govorio da on je rekao da ne da ne može djelovati, nego da on upozorava. E to je ono što smo mi rekli guverneru. Vidim danas govorimo o njegovome reizboru. Je li njegovo upozoravanje, upozoravanje na švicarac, upozoravanje na RBA zadruge ili je njegovo da sa ovakvim člancima kao što je kolegica Mlakar tu rekla dođe pred Sabor, dođu u Ministarstvo financija, dođe kroz ovaj klub i kaže da, uočili smo pojavnosti na financijskom tržištu što može oštetiti hrvatske građane jer oni to kontroliraju. Tijekove novca oni kontroliraju i onda vam se pojavi jedna institucija kao što je, bile su RBA zadruge koji su znali zapravo da posluju u Hrvatskoj i oni sada nakon 10 ili 15 godina nakon što je Vlada, odnosno kolega Škibola na taj način prinudio Vladu da mora riješiti taj problem pojavljuje se ovdje jedan članak koji kaže e u budućnosti se neće događati RBA zadruge u Hrvatskoj. Znači sa nekih 15 do 20 godina zakašnjenja u Republici Hrvatskoj i sada se HNB kaže predlaže da oni mogu proširiti ovlast praćenja zaštite potrošača i na kreditne institucije iz drugih država članica koji svoje usluge pružaju na području Republike Hrvatske. Evo sad nakon što su svi izreagirali, nakon što je Vlada sa svojim člankom reagirala, odnosno kolega Škibola, nakon što se zapravo digla javnost i dugo vremena evo sad mi imamo u jednom zakonu da sada bi i oni trebali pratiti one koji su zapravo napravili nered na financijskom tržištu. I danas čitamo u javnosti da li će taj palac biti gore ili dole za guvernera. Znači mi smo rekli da je u ovom Visokom domu se on bira, u ovome Visokome domu se treba očitovati, a vi ste vidjeli zadnji puta i kako kada dolaze ta izvješća. Ne znam kada smo zadnji puta imali nekakvo izvješće Hrvatske narodne banke ili nekakva polugodišnja, kada smo o tome govorili i o poslovanju a vrlo, vrlo je bitno zato što ovdje isto također govorimo o preprodaji tržišta duga i mislim da je dobro da o tome ovdje razgovaramo jer će taj problem eskalirati, on je već eskalirao u RH. I onda se neće moći dogoditi, nažalost, zato i upozoravamo, još jednom ponavljam da je i Predsjednica Republike na to upozorila, da imamo 42 milijarde duga, vidite da taj dio duga ne smanjiva se. A vi ste vidjeli prošle godine da je ministar financija dobronamjerno i to smo pozdravili, išao prema bankama i rekao evo vam porezne olakšice, nemojte te dugove u konačnici preprodavati, idemo da idu kao otpis, rasterećenje. Međutim, nemamo nikakav izvještaj od HNB-a i zapravo bi trebalo dobiti iz Porezne uprave koliko su one koristile te olakšice, koliko su iskoristili i koliko su preprodali tog duga na tržištu. I da vidimo da li je u tom djelu bilo zloupotreba onoga što je zapravo sam ministar najavljivao ovdje i dali smo u tome djelu podršku da se ide rješavati jer gledajte, Vlada više neće imati instrumenata, nema više instrumenata. Dali ste im porezne olakšice, dali ste im određene izmjene zakona, Vlada vjerujte mi, za koju godinu nema tog Ovršnog zakona, neće imati ako taj dio tržišta toliko je narastao na … [[Govornik se ne razumije.]] do 20 milijardi kuna. Neće Vlada više moći djelovati, taj dio duga nalazi se u jednostavnim d.o.o.-ima i oni se u tom djelu trguju. I sada kaj taj dio cijeli taj dio iznosa ode, ovdje se govori samo o obavijesti prema građanima za taj dio trgovanja toga djela duga a ja vam garantiram da se u tom djelu tko riješi taj problem, sigurno od 3 do 4% BDP-a, novog generiranja jer svi ti ljudi koji su u tom djelu duga, nalaze se gdje? U sivoj zoni, u tzv. sivoj ekonomiji, jel' tako? Jer jednostavno ne mogu ljudi, a moraju živjeti, sve svoje obveze i dugove moraju plaćati i onda vidimo koliko gubi kasnije država kroz cjelokupni taj dio. Tako da još jednom što se tiče samog zakona, tu nemamo određenih prevelikih primjedbi, kolega Aleksić je tu dao određene amandmane i prijedloge, međutim ono što ukaziva ovaj dio gdje sad … [[Govornik se ne razumije.]] HNB tek djeluje i drugi dio gdje smo danas govorili o ovom problemu gdje će se nažalost Vlada morati time baviti, jučer je o tome govorio o premijer, mi ćemo ga u tome podržati, međutim bojim se da više nećemo imati instrumenata i nadzora kako time upravljati ili ćemo morati dolaziti sa nekakvih hibridnim, novim zakonima jer ovo što se događa u Hrvatskoj ne događa se nijednoj europskoj državi. Nijedna europska država nema, kad sam bio ministar o tome sam vrlo aktivno vodio razgovore sa svim ministrima financija, nijedna država nema 300 000 blokiranih građana, 10% svojeg stanovništva, nijedna država u Europi to nema. Ja kad sam pokušao govoriti češkom ministru … [[Govornik se ne razumije.]] nitko me nije razumio, kaže kako je moguće da imate 10% vaših građana blokiranih, to je nemoguće. I nažalost taj problem, zato još jednom kažem, tu ćemo podržati Vladu jer mislim da je to zajednički interes sviju da riješe građeni te svoje probleme međutim ova agonija će nažalost ići duže jer se to sada izmaklo iznad mogućnosti države da taj dio regulira i bojim se da ukoliko ne bi kroz neko kratko vrijeme to regulirali, da će rješavat se taj problem desetljećima. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Ivana Lovrinovića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Lalovac, imam za vas dva pitanja kratka. Zašto se već 6 mjeseci odlaže nastup guvernera u Saboru? Znači njegov izvještaj o monetarnoj politici i financijskoj stabilnosti, ostvarenju ciljeva. Želi li se zaštititi HNB i guverner od odgovornosti? Je li problem eura zbog toga nametnut na javnoj sceni da se upravo to kamuflira? I drugo pitanje. Za mjenice bez pokrića Agrokora kojem su emitirani, u kojem su sudjelovale velike kompanije i manje, svi znamo. Smatrate li da je to paralelno kreditiranje u kojem su bile umiješane banke jer one su praktički osnivali faktoring društva? zašto HNB i njenog vodeći čovjek ne raščiste i sankcioniraju tu praksu? Je li ovdje riječ o izigravanju Zakona o kreditnim institucijama? I zašto vladajuća koalicija štiti upravo ovakav HNB?
Odgovor poštovanog zastupnika Lalovca.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega, zašto nema izvješća? Ja se nadam da će vrlo biti izvješće. Čini mi se da smo zadnje izvješće, sad smo u 2018., čini mi se 2016. je bila, jel' prvo polugodište smo riješili… … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Još nije ni 2016., da. Vidjet ćemo, ali dobro to će se sve u tom kontekstu i rješavati. Ono što je meni bitno a ja se tu nisam slagao sa svojim kolegom koji je ovdje kada je bilo o onome izvješću za financijsku stabilnost, jeste možda vi vidjeli kada je datum izdat onoga zadnjega izvješća za financijsku stabilnost na kojem je bio ministar Marić i gospodin guverner kad su o tome razgovarali? Znači oni su imali nekoliko mjeseci prije, čini mi se da smo o tome razgovarali, da je nekih 5, 6 mjeseci taman kada je Agrokor… … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Tako je, tada je napravljen zapisnik. To sam ja i razgovarao sa kolegom Marićem jel' to namjerno napravljeno od strane HNB-a, da se upravo na taj način kaže da su oni to sve napravili, pa malo podmazali stolicu ministru, to ne znam, to je na njima da odluče, ali mislim da je to bilo jako nekorektno, a s druge strane koliko će se vezano za poslovanje mjenica, u konačnici da, potvrdili su da u toj konačnici isključiva odgovornost je HNB jer oni u tom djelu su vlasnici. Ako gledaju konsolidirane grupe i faktoring društva je poslovanje zapravo banaka, a izdavanje a ukoliko je bilo izdavanje mjenice bez pokrića. Pazite, ukoliko nemamo monetarni sustav, koji ne može kontrolirati švicarski franak, koji ne može kontrolirati RBA zadruge, koji ne može kontrolirati mjenice u poslovanju, ljudi moji, o čemu mi pričamo onda više. Šta će nam takva Narodna banka, kada nam 3 monetarne … [[Govornik se ne razumije.]] nam utječu i svaki put kažu da su bili uredni i da nismo mogli utjecati.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nikole Grmoje.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Lalovac, rekli ste da u biti se guverner, se cijelo ovo vrijeme ponašao kao prognozer vremena i da su zakazali, da su kasnili s reakcijama i govorite o tome, kako praktički HNB malo toga kontrolira, ali ono što je još poraznije, da HNB ne dopušta da se kontrolira njihovo poslovanje. Kako mi možemo govoriti o transparentnosti, kad jedna institucija ne dopušta, da ono što je praksa u svim europskim zemljama, gdje državna revizija može ući u jednu instituciju u Hrvatskoj to ne smije se dogoditi. I dva puta smo u ovom Visokom domu uputili prijedlog zakona. Sjetite se guverner je riješio da stigne pismo iz Europske centralne banke, kao kako mi možemo mijenjati Zakon o HNB-u a samo smo tražili državnu reviziju u HNB-u, tražili smo ograničenje mandata i tražili smo da se glasuje o izvješću HNB-a. I znači dva puta je to odbačeno. Kolege iz HDZ-a, 40 zastupnika vladajuće većine, u onoj prvoj Oreškovićevoj vladi je potpisalo inicijativnu za taj prijedlog zakona. Kad je došlo glasovanje, svi HDZ-ovci protiv. Svi HDZ-ovci protiv. Vi ste rekli da ćete podržati, nažalost i vaše kolege su zakazale, oba puta. I to više nije slučajno, ali mi nećemo odustati i dalje ćemo to nastaviti upućivati u proceduru. A što se tiče ovršenih građana i predsjednica samo priča, znači ništa se ne događa. Mi smo imali izmjene, uputili smo i na te izmjene koje smo dogovorili sa HDZ-om, 10 amandmana, svi amandmani su bili odbijeni. Kolega Pernar mi je došao tijekom rasprave, kaže Grmoja, ako ovo prođe, ovo je slom dužničkog ropstva, što ste predložili, ali nije prošlo, sve se odbacilo. I opet imamo priče i stalno ponavljamo koliko ljudi imamo blokiranih a ništa se ne događa.
Odgovor poštovanog zastupnika Lalovca.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Grmoja, da, kažem, ja žao mi je što nije bilo većine u tim određenim izmjenama Zakona o HNB-u i ja kad sam i kao ministar bio, imao sam svoj osobni stav, pa čak tad se u tom trenutku se nije ni premjeru tome nije baš svidjelo, moj osobni stav. Ja sam rekao, da ću vas u tome osobno ja podržati, jer smatram, da ukoliko može imati predsjednica Republike predsjednik Sabora, svi zapravo najvažnije institucije u ovoj državi imaju reviziju, polažu račune, gdje su putovali, gdje imaju, jer zapravo se isfinanciraju, financiraju se odlukama ovoga Doma. A isto tako vam je odluka HNB-a. Kaže mi se ne financiramo iz državnog proračuna. Pa ljudi moji, kako se vi financirate? Vi se financirate odlukama ovoga Doma. Oni se financiraju, to kako smo mi donijeli odluku da se oni financiraju. Znači nisu oni na tržištu, da oni mogu. Oni su zapravo, mi smo njihova skupština. Mi smo njihova skupština i ono kako i mi u ovome dijelu zakona kažemo, kako će se financirati, kako će se uređivati u taj dio načina poslovanja. To je jedinio i legitimno i zato i je parlamentarna demokracija da dođu i … [[Govornik se ne razumije.]] tako da se nadam da su se pomalo odškrinula vrata, bez obzira što ne ide to baš sve na prvu, ali da smo na dobrom puti, pogotovo evo, sada kada dođe do izbora. Mislim da možda bi bilo dobro, da neki novi guverner, upravo ponudi takvu otvorenost HNB-a pa onda da dobije našu svu podršku … [[Govornik se ne razumije.]] podršku od svih zastupnika, a ne samo nekih određenih pojedinih dogovora. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Gorana Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Lalovac, spomenuli ste upozorenja kojeg navodno guverner i Rohatinski, a kasnije a tadašnji vice guverner Vujčić plasirao kroz javnost tu u Saboru, nešto malo je govorio o franku. Međutim, ta upozorenja su bila minimalistička. Nikakva, dakle, regulator e trebao regulirati rad kreditnih institucija. Reguliranje rada kreditnih institucija znači odrediti kriterije kako se određeni proizvod smije plasirati. Sjetimo se samo predsjednika uprave Zabe Lukovića. On je javno govorio kako je on znao da ne valjaju ti krediti sa švicarcima, ali kad je vidio da druge banke to rade, pa je onda radio i on. To je otprilike jednako, kao da sad nas dvojica prodajemo nekakve svinje, ja prodajem zdrave svinje, vi zaražene, vi prodajete po duplo manjoj cijeni. I ja kažem, pa vidi on po duplo manjoj cijeni prodaje, idem ja isto tamo kod susjeda kupiti te jeftine svinje zaražene, pa ću i ja prodavati takve svinje. To je ista takva stvar. To je zločin, to je kriminal. I to je već osuđeno u EU kao kriminal u Francuskoj, u Njemačkoj, u Sloveniji, u Grčkoj, Španjolskoj, nadam se da će i kod nas, ali nadam se da će i DORH početi raditi svoj posao, jer kreditne institucije koje su plasirale švicarski franak i nepoštenu kamatnu stopu, prijavljene su 2015. DORH-u, međutim, DORH nije po toj prijavi uopće još postupio. Smatram da su banke sustavno, sustavno su plasirale toksične proizvode, sustavno su ugovarale nezakonitu kamatnu stopu, jer to nisu radile zapadno od Hrvatske, nego samo istočno od Hrvatske. Dakle, to je sustavno ponašanje banaka koje mora biti sankcionirano.
Hvala lijepo. Sljedeći, pardon, odgovor poštovanog zastupnika Lalovca.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa samo kratko, nažalost, vidite kada pojedini ministar ne može davati upozorenje, znači odmah ga se sankcionira, bilo kojeg ministra, … [[Govornik se ne razumije.]] ako daje upozorenje, je li ministar unutarnjih poslova itd. on mora djelovati, jel tako? Ministar financija djeluje, ministar, vidite kako, kad ne rješava određene žarišne krize, premjer djeluje jel tako? Uljanik, problem, moramo naći jamstvo, itd. Najvažnija funkcija, kaže ja upozoravam, zamislite da dođe premijer da kaže, e ja upozoravam da će se nešto dogoditi u Uljaniku, zamislite premijer je upozorio. I šta sad? Znate šta može reći i može reći, to je privatna firma jel tako, može reći isto INA je privatna firma, premijer kaže ja upozoravam da se tamo nešto događa. Kako bi javnost reagirala na premijera koji bi rekao da on upozorava da se nešto događa u privatnim firmama? Guverner koji je zadužen za to i premijera svi prozivaju jeli riješio INA-u, jeli riješio Petrokemiju i kako će to riješiti. Guvernera, on upozorava i svi smo mi složili da on samo tu upozorava, a mi mu donosimo i mi kažemo recite nam šta vam treba, vidimo koje imamo probleme i neka nam kaže sada šta treba da riješi preprodaju duga od 20 milijardi kuna. Tko će reći šta treba da napišem ovo ko što ste vi govorili i guverner da kaže da to je tržište koje smo mi izbacili iz bankarskog sektora, koji nismo znali riješiti, država je dala u tom dijelu poticaj, banke su zeznule koristile su olakšice i preprodale sada taj dio, hoće li doći i reći kako će se riješiti taj dio duga ili će reći moj mandat je od šest godina … samo eurom, a za ovo drugo tko bude imao euro u Hrvatskoj bude imao, tko ne bude vjerojatno će se iseliti.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa pred nama se nalazi jedan poprilično obiman prijedlog izmjene zakona, međutim ne samo obiman tekstualno i materijalno nego je obiman i po onome što mijenja i mislim da je vrlo kvalitetno i vrlo dobro napravljen. Dozvolite mi prije nego što se osvrnem na sam zakon da u ime kluba kažem što mi gledamo i kako mi gledamo što ovaj zakon u principu pokušava riješiti. Zašto koristim riječ pokušavam vidjet ćete kasnije. Dakle prije svega je to usklađivanje sa direktivama EU to je osnovni razlog, međutim dvije stvari su unutra vrlo bitne, dakle bitno je ono odredbe u nekoliko članaka gdje se definira drugačije ponašanje banaka prema prije svega hrvatskim građanima i mislim da je to posljedica i pritisaka i političkih djelovanja nekih naših kolega saborskih zastupnika jer na neke stvari se do sada nije moglo utjecat, no sada se može. Treća stvar koja je vrlo bitna, ali da li ćemo samo ostati na tekstualnim odredbama zakona ili ćemo to definirati drugačije, to ćemo vidjeti, a to je definiranje ovlasti HNB-a jer vi kada pogledate ovaj zakon tekstualno onda ćemo se složiti u nekakvim nijansama svi da on dobro definira neke stvari, međutim ključna priča kod svakog zakona je kako regulator jel onaj tko kontrolira provođenje tog zakona taj zakon provodi, dakle to je ključno svega. A tu prije svega mislim na HNB jer mi ovdje imamo jednu, a to je što se tiče zakona koji se odnose na HNB uvijek ista situacija, dakle predlagatelj zakona je Vlada RH tj. Ministarstvo financija, međutim kada pogledate sve zakone niti ministar financija, pa predsjednik Vlade praktički nema nikakvih ovlasti nad HNB-om. To su činjenice. I sada ću nešto reći, kada smo tamo prije u samom finišu ulaska u EU mijenjali Zakon o HNB-u onda između ostaloga ovo famozno polugodišnje izvješće stavljeno unutra. Međutim namjera je i nakana onih koji su pisali taj zakon, a to je Ministarstvo financija je bilo upravo ovo o čemu sada govorim, a to je da kroz to polugodišnje izvješće, kroz raspravu u Hrvatskom saboru se vidi koliko HNB kao kontrolor, kao regulator kreditnih institucija postupa i koliko provodi zakon. Dakle to je bio smisao tog polugodišnjeg izvješća, a ne da nama neko ubaci u tablice statističke podatke koje i Ministarstvo financija ima i DZS, održi nam tu priču i mi primimo to izvješće na znanje i gotovo, međutim ključna stvar je da li ćemo mi kroz to izvješće dobiti informaciju kako se primjenjuje ovaj zakon, to je po meni ključno. Jer ako mi donesemo i najbolji zakon u ovom Visokom domu, ako se on ne primjenjuje, ako HNB ne reagira pravovremeno na određene anomalije koje se pojavljuju u financijskom sektoru u Hrvatskoj onda mi u principu nismo donesli nikakav zakon. I jedno pitanje koje s obzirom na brzinu događaja da tako kažem mi to ovdje vrlo često kolokvijalno volimo koristiti financijskoj industriji kako ona brzo reagira, kako je tržište u pojedinim momentima ne ide na ruku onda oni izmišljaju novi proizvod, pitanje je koliko su ove direktive EU koliko one kaskaju za tim stvarima. Da li oni pravovremeno reagiraju, da li oni predviđaju neke stvari koje će se dogodili i u tom smjeru usmjeravaju donošenje nacionalnog zakonodavstva? Dakle to su naprosto pitanja koja se moraju postaviti i nakon svega onoga što se događalo u Hrvatskoj, a isto tako što se događa i u nekim drugim zemljama. No, dakle što nam ovaj zakon predlaže? Dakle prije svega to je usklađivanje sa direktivama koje uređuju primjenu nadzornih mjera na institucije sličnih profilnih rizičnosti, dakle ta odredba nije izrijekom prenesena kada je mijenjan naš zadnji kada smo vršili zadnje izmjene Zakona o kreditnim institucijama i stoga Europska komisija od RH zahtjeva da članak 103. predmetne direktive prenese u važeći zakona. Dakle, Hrvatskoj narodnoj banci se daje i još jednom potvrđuje ovlast. Zato sam govorio u uvodu ovo sve skupa. Ako mi dajemo i potvrđujemo ovlast nekome da može kontrolirati odredbe zakona, onda isto tako ako se dogodi nešto, nekakva anomalija da koristim tu riječ ili poremećaj na financijskom tržištu, ako oni nisu pravovremeno reagirali, ako nisu poduzeli određene korake onda oni nisu ispunili ovo. Jer ne trebamo mi tu puno pametovati, sad ići članak po članak. Dakle, mi sa nizom članaka njima dajemo ovlasti, mi im dajemo ovlasti. Jer mi smo ti koji donosimo zakon. Jer sad se onda postavlja elementarno pitanje s obzirom da sam vam rekao malo prije, da Ministarstvo financija predlaže zakon međutim niti jedan Ministar financija, a tu smo dvojica nije imao nikad nikakve ovlasti, niti mogućnosti na Centralnu banku. Ali zato ovlasti može imati ovaj Visoki dom. I bez namjere da se juriša na nekoga, nego naprosto da ispravimo neke stvari. I ako smo nekome dali ovlasti da kontroliramo kako on te ovlasti provodi. Dakle, daje se ovlasti da pri provođenju super revizije utvrdi da kreditne institucije sličnih profila rizičnosti na primjer slični modeli poslovanja ili geografski položaj izloženosti jesu ili bi mogli biti izloženi sličnim rizicima i predstavljaju slične rizike za financijski sustav. Dakle, tu je sve jasno rečeno. Također omogućuje se da provedba Direktive EU 537/2014 u dijelu zakonske revizije kreditnih institucija. Dakle, primjena ove uredbe osigurana je najvećim dijelom donošenjem Zakona o reviziji. Dok nismo izmijenili Zakon o reviziji koji je definirao kako i na koji način revizija kontrolira trgovačka društva nismo mogli odredbe ugraditi niti u ovaj zakon. Dakle u ovom dijelu su ključne tri stvari koje su se primijenile. Dakle, utvrđuje se najduže vremensko razbolje od 7 uzastopnih godina. To smo definirali kod revizije trgovačkih društava. Nastavak obavljanja zakonske revizije kreditnih institucija u istom revizorskom društvu dopušteno je nakon proteka četiri godine. I revizorsko društvo ne smije za kreditnu instituciju obavljati nerevizorske usluge. Dakle, potpuno ista definicija kao i za trgovačka društva. Na kraju krajeva i kreditne institucije su institucije od javnog interesa i logično stvar je da onda tu revizorsku odredbu preslikamo i kod njih. Jer gledajte ono što sam vam govorio i kod Zakona o reviziji da određene institucije se drže zakona i da provode zakon, onda mnoge stvari se ne bi događale. Jer vi ako platite skupo i masno revizora da vam napravi reviziju ono napravi reviziju i onda se kasnije konstatira da ta revizija nema veze sa realnim činjenicama i nikom ništa. Tko snosi odgovornost? Netko tko je politički izložen, jer njega je zgodno pogoditi sa nekakvom strelicom javno oblatiti, a oni koji su trebali napraviti posao, koji su vlasnika bez obzira da li je to država ili privatni vlasnik trebali upozoriti da se događaju određeni poremećaji, da nešto nije dobro proknjiženo ili napravljeno u tom društvu tima ništa. Ne? Dakle, dorađene su odredbe u svezi stjecanja kvalificiranog udjela. Dakle, usklađuju se odredbe o imatelju kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji sa smjernicama o bonitetnoj procjeni, stjecanje i povećanje kvalificiranih udjela u financijskom sektoru koji su usvojila europska nadzorna tijela. Onda imamo uvode se dodatna zaštita vjerovnika pri pripajanju i spajanju kreditnih institucija. To je u onom segmentu kada sam govorio prije svega o građanima da moraju dobiti informacije ako je došlo do spajanja kreditnih institucija kakva je njihova bilanca, da kažem to narodskim jezikom. Kakvo je njihovo stanje sad u ovom novom stanju, novom organizacijskom obliku kad se netko spojio. I to je ono kad kažem mi moramo prisiliti onoga tko nam pruža određene usluge da nas, jer on to nama masno naplaćuje da nas informira na vrijeme o svim promjenama i onome što nas može dočekati. Jer na kraju krajeva ako već imamo i osobnog bankara i sve, onda je logična stvar ako dolazi do nekakvih promjena da on vas upozori da će se nešto dogoditi ili da bi se eventualno moglo nešto dogoditi. Dakle, detaljno su razrađena prava i obveze u slučaju osnivanja podružnica. Također postupak sanacije u manjoj mjeri je dorađen. Dakle, preciziraju se ovlasti nadležnih tijela prilikom provođenja postupka sanacije kreditnih institucija tako da Državna agencija za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka može donijeti odluku o postojanju uvjeta za utvrđivanje nedostupnosti depozita, a na temelju takve odluke Hrvatska narodna banka moći će donijeti rješenje o nedostupnosti depozita. Vidite da u svakom segmentu pa kad se spominje i neko drugo tijelo uvijek se vraćamo na Hrvatsku narodnu banku jer ona je ta koja jedina može djelovati i koja jedino može nešto napraviti. Povećava se zaštita potrošača. Dakle opće informacije o uslugama su unaprijeđene, detaljno je propisan način objave općih informacija o bankovnim uslugama, te dostava informacija prigovaranju usluga. Besplatna dostava otplatnog plana što je najnormalnija stvar, ali bilo je to zgodno naplatiti. Jer ako vam nitko na to ne stvara probleme i ne kaže da to ne smijete raditi, a zašto vi to ne bi naplatili. Obveza plaćanja brisovnog očitovanja i svih instrumenata osiguranja otplaćenog kredita propisuje se da je kreditna institucija dužna najkasnije u roku od 15 dana od dana otplate kredita u cijelosti i bez naknade i na ugovoreni način obavijestiti potrošača o otplati cjelokupnog kredita, informirati ga o načinu preuzimanja brisovnoga. Bio sam neki dan sa jednim našim poduzetnikom i pričao mi je da s obzirom da u ovom trenutku sve poslovne banke, u stvari kompletan financijski sektor ima puno novaca. I banke se bore za klijente, bore se za poduzeća koja dobro stoje i njima je u interesu da bude njihov komitent. Oni njima nude, znaju da ima nekakav kredit kod neke banke, nude im kredit da pređu k njima pod povoljnijim uvjetima. I znate onda što ova banka koja je bila do sada lijepo mu naplati naknadu i to masnu za prijevremenu otplatu kredita. Onda mu još masno naplati naknadu za to što mu je obradio. Pa to je isto nešto o čemu treba razgovarati i treba raspravljati. Ako smo napravili tržište, ako na tržištu može poslovati svatko zašto jedna financijska institucija, kreditna institucija ne bi došla nekom poduzetniku kojega smatra da bi trebao biti njegov komitent i ponudit mu povoljnije uvjete da s tim otplati kredit koji ima kod neke druge financijske institucije i na takav način dođe u bolju poslovnu poziciju. Međutim onda se događa ovo, ovi masno naplate i onda imate to što imate. Kupoprodaja plasmana, propisuje se da je kreditna institucija dužna u slučaju sklapana ugovora o kupoprodaji plasmana dužniku čiji je plasman kredit prodan, dostaviti izvještaj o ukupnom stanju duga sa stanjem na dan prijenosa tražbine, strukture dugovanja prema slijedećim stavkama, dakle kolika je glavnica, kolike su kamate, koliko su naknade i drugi troškovi, to je nešto bez čega se ne može. Taj se izvještaj o ukupnom stanju duga dostavlja uz obavijest o ustupanju tražbine. I ovo je nešto što je vrlo interesantno. I za postavit pitanje a tko kontrolira ove procese ustupanja tražbine i kupovanja tražbine da nam se ne bi dogodilo i da građane isporučimo nekom da ih sutra mrcvari, doslovno, i fizički i psihički, da im bude gore nego dok su bili u banci. I glavne novosti koje su propisane konačnim prijedlogom zakona u odnosu na prijedlog zakona su uvjeti za procjenu primjerenosti za članstvo u upravi, nadzornom odboru, usklađene su sa smjernicama i o procjeni primjerenosti člana upravljačkog tijela i nositelja ključnih funkcija od 26. rujna 2017. jer ono što je vrlo bitno jer kad govorimo i o upravi i o nadzoru mislim da nije baš svejedno da li ljudi koji sjede i u upravi i u nadzoru, da li zadovoljavaju sve kriterije. U slučaju da u redovnoj likvidaciji dođe do ugrožavanja prava vjerovnika, HNB može donijeti odluku o pokretanju prisilne likvidacije. Dakle opet HNB i vidite da u nijednom koraku, u nijednom potezu ne možete ništa napraviti da se ne spomene HNB, da je HNB može donest, HNB može napraviti i HNB treba napraviti. Dakle, dorađen je članak koji određuje obvezu kreditnih institucija da obavijesti potrošača o otplati cjelokupnog kredita, informira ga o načinu preuzimanja … [[Govornik se ne razumije.]] očitovanja i svih drugih instrumenata osiguranja otplate kredita. Dakle, kolegice i kolege, s ovim ću nažalost morat završiti iako bi ih imao dosta toga reći jer ovo je vrlo opsežan materijal i mislim da je ovaj Zakon o kreditnim institucijama jedan korak naprijed, jedan iskorak sa svim onim pa što je često bila tema ovih stanaka, međutim postavljam pitanje, ključna je stvar koliko će ovo sve skupa kontrolirati regulator jer nažalost Ministarstvo financija tu ne može ništa napraviti.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prava je poštovanog zastupnika Gorana Aleksića, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Šuker, mene frustrira nadzor HNB-a nad radom kreditnih institucija, strašno me frustrira jer taj nadzor je nedovoljan, nije dovoljno kvalitetan. Dokaz za to je upravo ono o čemu sam već govorio, guverner Vujčić je ovdje govorio kad je bio viceguverner kako je valutna klauzula CHF loša, štetna, ali nije naložio bankama da upozoravaju dužnike da je tako. Dok je npr. Austrijska narodna banka naložila svojim bankama da moraju dužnike koji ugovaraju valutnu klauzulu bilokoju upozoriti dužnike na ukupno 24 rizika. Znači čak 24 rizika su u Austriji našli ako se ugovara valutna klauzula, a kod nas jedino na što dužnici upozoreni jest da će se plaćati po tečaju koji može biti veći, koji može biti manji. Pa to zna dijete iz osnovne škole, to nije nikakvo upozorenje. Dakle, taj nadzor je nešto što je najvažnije u radu banaka a jako je slab, zbog tog slabog nadzora su upravo banke i ugovarale one nepoštene ugovorne odredbe o načinu promjene kamatne stope odlukom banke jer daje HNB radio svoj posao kao što je to npr. radila Srpska narodna banka, žao mi je što moram spominjati Srpsku narodnu banku. Ona je 2011. godine čim je utvrdila da su banke ugovarale takve ugovorne odredbe, predložila Zakon o zaštiti korisnika kreditnih institucija u kojem je nedvojbeno utvrdila da je takva ugovorna odredba ništetna zakonom. Srpska narodna banka je tamo to predložila Parlamentu i Parlament je usvoji takav zakon a kod nas smo trebali sudski to utvrđivati. I konačno smatram da bi cesiju trebala također nadzirati HNB u smislu da agencije koje preuzimaju potrošačke kredite trebaju biti pod nadzorom HNB-a.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Hvala lijepo. Pa kolega Aleksić, sa većim djelom ovoga što ste vi rekli, ja se slažem. I na kraju krajeva, vi ste sa svojom zadnjom rečenicom u principu nadopunili moje pitanje kad sam rekao da je vrlo tko će nadzirati agencije koje otkupljuju potraživanja. Međutim, ja sam tu rekao neke stvari i naprosto stojim iza njih jer da sutra ne bi netko prozivao državnog tajnika ili ministra financija ili predsjednika Vlade, oni su predložili ovaj zakon i složit ćemo se svi da unutra ima puno dobrih odredbi međutim one nemaju dalje instrumenta za kontrolu ali za to vam kažem, zato je u zakonu od strane Ministarstva financija bilo ugrađeno to polugodišnje izvješće koje smo mi nažalost pretvorili u nešto ajmo to podnest, tu ćemo malo raspraviti, primit ćemo na znanje i to je to. Druga stvar, zašto se sad u Hrvatskoj neke stvari mogu napraviti a nekad nisu mogle? I tu treba reći istinu, nekada su banke bile bog i batina. Sredstva koja su mogla dobiti hrvatski poduzetnici, hrvatski građani, hrvatska država su bile ograničene, dakle vrlo mali. I oni su mogli praktički nažalost tako se ponašati i raditi. Danas kad je Hrvatska članica EU-a, kad je građanima Hrvatske i hrvatskim poduzetnicima dostupno praktički kompletno financijsko tržište EU-a, onda oni više nisu sami. Druga stvar, financijska situacija u Hrvatskoj se promijenila, danas sve banke, sve financijske institucije imaju puno novaca, oni se danas bore za klijente i zato se stvari mogu danas sasvim drugačije postaviti jer nemojmo stvari izvlačiti iz konteksta vremena i prostora, stvari uvijek treba staviti poprilično na nekakvu istu razinu da bi ih mogli uspoređivati. Za sve promjene i sve, treba doći određeno vrijeme i trebaju se stvoriti preduvjeti ali ono s čim sam završio, to ću sad opet ponovit. Na nama u Saboru je da se borimo preko razno raznih izvješća ne iz politikantskih razloga da ove stvari koje je ministar predložio u ovome zakonu da se provode i da ne budu mrtvo slovo na papiru, a onda će to biti prava stvar. Ali ako bude mrtvo slovo na papiru onda smo mi krivi.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivice Mišića.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Šuker, pa meni je interesantno da mi ovo sve teoretski znamo i ovo što ste vi izvješće rekli i vaše izlaganje meni je jasno i vidim da stojite iza toga da bi se to trebalo riješiti. Teoretski bi se trebalo riješiti, a kako mi to možemo praktično napraviti da stvarno to riješimo? 10% građana ili 300 tisuća u ovrhama, banke su ih izlihvarilre to svi skupa znamo, mi smo članica EU njihove kamate su u Europi kao što je rekao kolega Aleksić 0% na štednju, 2% na dodjele za stanove, kod nas je to od 4%, 50% više ili 100% više kako pomoći tim građanima, kako utjecati da HNB banku kojoj smo mi dali ovlasti, a ne možemo upravljat? Ja nisam ekonomista, ali sam praktičar, pa kako mi damo nekom ovlast, a ne možemo upravljat s tim? To i meni jednostavno nije jasno. Rekli ste maloprije da Vlada, da ministarstvo ne može napraviti sve što je napravilo ne može, a zašto smo onda mi tu? A šta možemo mi napraviti kao saborski zastupnici ovdje u Saboru zaštiti naše građane, utjecati na HNB i riješiti taj problem. Pa mi moramo praktično raditi ovdje, a ne teoretski samo ovako govoriti. Ja jednostavno i ovo vrijeme koje ste rekli da je bilo tako pa su banke imale šansu da zarade na nama, ali nadam se da je to vrijeme prošlo nek se ponašaju kako što su se ponašali u Njemačkoj, Austriji, Italiji bilo gdje drugo i tako mi moramo svi u ovom Saboru stati iza toga i onda pomoći Vladi i ministru financija i nadam se da to riješi se. Dajte mi objasnite kako praktično riješiti?
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Kolega Mišić, ja nisam ovdje teoretski raspravljao. Ja sam ovdje kada sam … problem onda sam rekao kako ga možemo mi riješiti ovdje kroz svoju rasprave. Dakle u trenucima kada se navečer „Dnevnik“ počinje, guverner je rekao, guverner je to, to je bilo ko ne znam šta. I onda se javi slučaju ministar financija i kaže pa nije to baš tako to bi moglo biti onako, ministar financija o blato cipelarit i šta se on usudio reći. To je bila činjenica prije deset godina i sada možete reći da tako nije bilo ili je tako bilo. Ali zato kada smo ulazili u EU mi smo u zakon ugradili to polugodišnje izvješće, mi. Mi smo tražili da se ono usvaja u Saboru, govorim mi, Vlada i Ministarstvo financija, međutim rečeno je iz Europske komisije onog trenutka kada uđete u EU samo se prima na znanje. Ali to izvješće je trenutak jer guverner podnosi izvješće o financijskom stanju, a financijsko stanje je ako je neko dobije nekakav kredit i ako ga je neka banka oderala mimo nekakvih pravila pa da neko od zastupnika guverneru kaže, to i to treba iskontrolirati jer se događa i kod tog malo građanina se događa nešto što nije u skladu sa zakonom. A kada govorite o ovrhama, ja bih vrlo rado da jedanputa objavimo 320 tisuća blokiranih građana i da napravimo strukturu tko je po čemu dužan. I tamo gdje su ljudi ne svojom krivicom ili su ostali bez posla, ili su se razbolili, ili došli u situaciju, a osobito kada je pitanju stambeni kredit tu se država mora pokazati kao socijalna država. A ovo ostalo vidjeti kako napraviti jer kolega Lalovac se sjeća mi smo prije sedam, osam godina je Vlada napravila otpis dugovanja, nažalost ima puno recidivista, ali ne sa troškovima ovoga nego nekim drugim troškovima. Jer to treba riješiti jer i ne odlagat puno.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Borisa Lalovca.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Šuker. Javio sam se na repliku upravo zato što sam vrlo sličan na tragu vašeg razmišljanja kada ste rekli taj dug koji se sada preprodaje na tržište, on je koliko toliko bio pod nadzorom još dok je bio u bankama je bi pod nadzorom HNB-a. pa i tamo su oni morali imati procedure oko tog duga, znalo se kako se komunicira sa dužnicima, postojali su nekakvi rokovi kako ih obavještavaju, kako ih stavljaju u nekakav dio, postoji nekakav Zakon o zaštiti potrošača, međutim postavlja se pitanje što sad kada se taj dug prodao? Sada postavlja se pitanje i Zakon o zaštiti potrošača da li … to je sada roba kao bilo koja druga roba koju možete trgovati, a smatramo da to ne smije postati roba, a to je postala roba kao da ste otišli u dućan i kupili nekakvu robu, čak imate više mogućnosti žalbe za robu da vratite kao potrošač nego što će imati ovi građani koji su sada, dugovi su im preprodali kome će se sada oni više žaliti, kome se sada oni više mogu i načini? I mislim da je tu sada ovdje jedan veliki propust zato sam to rekao i vi ste jako dobro to u tom dijelu, moramo ozbiljno razmisliti što sa sada s tim građanima, a znamo da se radi od 15 do 20 milijardi. Tko će njih sada regulirati, kako će to sada dalje izvještavati, kome će se izvještavati, hoće li država uopće imati kontrolu, hoće li država uopće imati kontrolu nad tim? Jel ono što vam govorim, bez obzira na sve mjere Vlade, dugovi privatni počinju rasti na 42, 43 milijarde i ići će do 50 milijardi i onda će se ponovno prozivati premijer šta ste tu mogli napraviti. A ja vam kažem da nam to bježi ispod radara i zato kažem ovo što ste dobro primijetili, ajmo razgovarati i možda nekakvim izmjenama ili nekakvim drugim zakonima vidjeti i kod HNB jel on nam mora odgovoriti na ova pitanja oko ovih dugova, oko te preprodaje jel u svakim zemljama možete prodati, ali ovoliku količinu nema.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Lalovca, meni je drago što ova rasprava teče na konkretnim stvarima, nema politikantstva. Dakle liberalizacija, da li je ona uvijek baš najbolja? Liberalizacija u nekom društvu koje to već ima dugo oni su pripravni na to, oni su naprosto kroz godine kako se to djelovalo oni su se pripremili jel su došli. A jedna mlada država kao što je Hrvatska nažalost nas mnoge stvari zateknu. Ja sam čisto ovdje u saborskoj raspravi u ime kluba HDZ-a da ne bi sutra netko patentirao to, a meni nije namjera da patentiram upozorio da se mogu događati stvari. I zato jesam upotrijebio mrcvaljenje, jer mrcvaljenje ne razumije svaki hrvatski građanin što to znači. Naprosto dozvolili smo nešto, a nismo definirali tko kontrolira te koji se bave jednom potpuno novom djelatnošću. Nemojmo zaboraviti da u proteklih 10, 12 godina u Hrvatskoj se pojavilo niz financijskih proizvoda. Sjetite se leasinga, pa ovakvog, pa onakvog, pa onda factoringa, pa na kraju krajeva o tome će vjerojatno biti još dosta priče, pa na kraju i prodaja tih dugovanja. Pa gledajte, banke su naprosto u datom momentu procijenile da određen plasman se njima ne isplati više držati, kvari im bilancu. Oni su s obzirom na visinu kamata u proteklom razdoblju i vjerojatno dosta toga naplatili i oni su napravili u svojoj poslovnoj procjeni da im je to pametnije se riješiti, imaju čistu i dobru bilancu zbog svojih poslovnih aranžmana, da budu oni kvalitetniji. I njih u principu briga što se događa sa onim tko je kod njih uzeo novce. Oni su na određen način zadovoljili svoj apetit. E sad se država tu mora postaviti, reći tko je nadležan za te institucije. U stvari kakav je formalni karakter tih institucija, jesu to financijske institucije, jesu to nebankarski sektor? Ako je bankarski ili nebankarski onda imamo HANFA-u i HNB. Pa samo jednom izmjenom zakona im to gurnemo [[Upadica Reiner: Hvala.]] A šta ako se radi o nekakvim hibridnim institucijama koje nisu ni jedno, ni drugo, ni treće.
Hvala lijepo. Sad ćemo prijeći na pojedinačnu raspravu i prvi će govoriti poštovani zastupnik Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa ja ću nastaviti sa amandmanima. Pa tako imamo amandman na članak 141. U članku 308. mijenja se stavak prvi tako da glasi: „Za trajanje ugovornog odnosa kreditna institucija ne smije naplatiti potrošaču naknadu koja nije bila sadržana u tarifi naknada u vrijeme zaključenja ugovora niti smije povećati naknade koje su bile poznate u trenutku sklapanja ugovora o kreditu. Dakle, moj dodatak je ovo niti smije povećati naknade koje su bile poznate u trenutku sklapanja ugovora o kreditu. Dakle, nije dovoljno propisati samo to da kreditna institucija ne smije naplatiti naknadu koja nije ugovorena, nego je potrebno decidirano naglasiti da se ne smije naplatiti niti ova naknada koja je već ugovorena povećana jer i to banke rade, banke povećavaju, ne pitaju. Tako su radile sa kamatama, tako rade sa općim uvjetima. Ne znam kako ih sada ugovaraju, ali banke ugovaraju opće uvjete na način da propišu da će potrošač prihvatiti sve promjene općih uvjeta u buduće što je direktno suprotno Zakonu o obveznim odnosima. U Zakonu o obveznim odnosima piše da kod sklapanja ugovornog odnosa vrijede samo oni opći uvjeti koji su ili ugovoreni ili bili poznati u trenutku ugovaranja pravnog posla. A banke su u pravilu i dan danas možda to rade, ne znam danas ali u pravilu su u zadnjih 15 godina ugovarale opće uvjete na način da će se prihvatiti i oni opći uvjeti koji se promijene u budućnosti što je direktno u suprotnosti sa Zakonom o obveznim odnosima. E pa tako u duhu toga Zakon o obveznim odnosima koji zabranjuje bilo kakve promjene bez volje druge ugovorne strane bilo bi dobro da se doda i to da se ne smiju poznate naknade povećavati u budućnosti. U sadašnjem Zakonu o kreditnim institucijama, dakle u pozitivnom zakonu piše da Hrvatska narodna banka neće rješavati pojedinačne prigovore potrošača i to se ponavlja u izmjenama, pa tako u članku 309. stavku 7. se to ponavlja, takva odredba, pa stoga ja na članak 142. izmjena predlažem da u članku 309. stavak 7. glasi drugačije. Nemojmo Hrvatsku narodnu banku oslobađati od rješavanja pojedinačnih prigovora, nego naprotiv propišimo Hrvatskoj narodnoj banci sljedeće. Hrvatska narodna banka dužna je prigovor potrošača riješiti u roku od 30 dana od dana zaprimanja obavijesti iz stavka 6. Dakle, neka rješava. Ako Hrvatska narodna banka smatra da nema što rješavati, onda će poslati argumentirani odgovor potrošaču zašto neće riješiti taj prigovor i zašto taj prigovor nije osnovan. Mi njih oslobađamo posla. Nemojmo ih oslobađati posla, neka rade svoj posao. I konačno imamo zadnji sedmi amandman koji neću čitati zato jer se on tiče prekršajnih odredaba. Jer ove neke stvari koje sam predložio moraju se dodati u prekršajne odredbe ukoliko bi se prihvatile. A sada bih općenito nešto rekao o svim ovim amandmanima koje sam predložio. Tim amandmanima nećemo nikoga spasiti, ali tim amandmanima itekako ćemo olakšati položaj onih dužnika koji su ili u teškoj životnoj situaciji zbog ovrha i blokada, zbog otkazanih kredita ili su u teškoj situaciji zbog toga što im banke dan danas nakon sudske presude iz 2014. godine naplaćuju nezakonite povećane kamatne stope koje su banke povećale svojim jednostranim odlukama, pa su fingiranjem postupanja po zakonu početkom 2014. definirale parametre koje nisu s dužnicima niti uskladile, niti ugovorile. Ja moram ponoviti još jednom. U Hrvatskoj i u Njemačkoj kamatne stope na štednju su gotovo identične, međutim kamatne stope na kredite u Njemačkoj su daleko niže. U Hrvatskoj banke zarađuju u odnosu na njemačke banke od 100 do 300% više na kamatama. Razloga je nekoliko. Glavni razlog je taj što su te kamate još uvijek nezakonite, pa one primjenjuju kamatne marže koje nisu onakve kakve bi bile da su ugovorene na početku ugovornog odnosa. Da su kamatne marže u onim veličinama u kojima bi bile da su ugovorene na početku ugovornog odnosa, sve kamatne stope u takvim kreditima bile bi niže za jedan do tri postotna boda. I bile bi otprilike slične kamatnim stopama u Njemačkoj. Evo reći ću vam jedan praktični primjer. Moja susjeda koja je imala CHF kredit i konvertirala ga je sada ima kamatu u Zagrebačkoj banci čini mi se 4,35% na taj novi euro kredit. Ona je sada u Njemačkoj, radi kao medicinska sestra, tražila je ponudu od jedne banke, dobila je ponudu gotovinski kredit koji može zatvoriti ovaj kredit u Hrvatskoj, gotovinski kredit, nenamjenski, 2% fiksna kamatna stopa na 10 godina. Hrvatica, nije niti državljanka Republike Njemačke. Kako je to moguće u Njemačkoj, a kako nije moguće ovdje? Znate li kako je moguće? Moguće je tako što Njemačka i cijela zapadna Europa razumije što je to potrošač. Potrošač je malo vode na dlanu. Potrošač drži cijelo gospodarstvo. Tamo gdje je slab potrošač, tamo je slabo i gospodarstvo. Dakle, potrošači se moraju štititi. Ja mislim da bi smo čak mi trebali ovdje u Hrvatskom saboru osnovati odbor za zaštitu potrošača. Takav odbor postoji u Europarlamentu, zašto ne bi smo mi imali odbor za zaštitu potrošača? Mislim da bi to bilo jako dobro i da bi se tu moglo raspravljati o svemu ovome o čemu ja ovdje govorim ponekad na sjednicama, pozivam stanke, kada bi postojao takav odbor onda bi se organizirale tematske sjednice, onda bi se pozivali stručnjaci, onda bi oni govorili o radu kreditnih institucija, koje pelješe još uvijek dan danas hrvatske potrošače. Ja tvrdim da su kreditne institucije, u stranom vlasništvu, izvršile i još uvijek to traje, financijsku okupaciju hrvatskih građana, financijsku okupaciju visokim kamatnim stopama, nezakonitim naknadama i naknadama koje su previsoke. Ulazne i izlazne naknade hrvatskih banaka nezakonite su. Na žalost svi oni koji su ulaznu naknadu platili 5 godina prije nego što bi digli neku tužbu neće dobiti novac, jer je 5 godina zastarni rok. Ali to se nije smjelo dopustiti. Izlazne naknade već vidimo da ima pravomoćnih presuda, spriječimo to za ubuduće. Mi to možemo spriječiti, nema razloga da ne zabranimo bankama takvo ponašanje ubuduće. Dakle, ja sam potpuno odustao od retroaktivnih zakona potpuno, ali kroz ovakve zakone kao što su izmjene Zakona o kreditnim institucijama mi možemo progurati neke promjene koje će pomoći ljudima za ubuduće, ne retroaktivno, nego za ubuduće. Stoga apeliram na vas iz Ministarstva financija da još jednom pročitate ovo što sam napisao, da pročitate obrazloženja da malo razmislite i da eventualno ipak prihvatite ili sve ili nešto od toga. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo replike. Prva je poštovanog zastupnika Ivana Lovrinovića. Izvolite.
Poštovani kolega Aleksić, prisjetimo se onog najgoreg razdoblja, najtežeg boreći se u Udruzi franak da zaštitimo građane, kada su financijske institucije doslovno gazile građane i ove današnje rasprave u Saboru kada vidimo naknadnu pamet ovdje onih koji su zemlju vodili 10, 15 godina ovdje sjedili, izglasavali te zakone, upravo takve zakone koji omogućavaju iscrpljivanje, odnosno kako vi kažete financijsku okupaciju, a to je dobar izraz. Ja vas želim pitati ima li tu, u kojoj mjeri je tu prisutno licemjerstvo u takvom djelovanju? I sami rekli ste, a ja se slažem s tim da Hrvatska narodna banka, ona je monetarna vlast, tko je ovdje kome nadređen? Je li nadređena zakonodavna vlast koja odobrava zakon Hrvatskoj narodnoj banci, a ona nadzire financijske institucije, a u ovom slučaju kreditne institucije ili je monetarna vlast financijska nadređena i nama izvršnoj vlasti? Molim vas nedvosmislen odgovor jer vidim da ovdje svi su ovdje sada oni koji su sudjelovali u iscrpljivanju građana i gospodarstva sada to relativiziraju. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Lovrinoviću, mi smo zakonodavna vlast, mi smo ti koji možemo to mijenjati, ali ne možemo. A zašto ne možemo? Zato jer banke određuju kako će raditi HNB, HNB određuje kako će raditi Ministarstvo financija, a Ministarstvo financija, Vlada Republike Hrvatske određuju kako će raditi Hrvatski sabor. Dakle, mi nismo zakonodavna vlast nego smo mi jedna najobičnija mašinerija za glasanje. Sociolog Pareto je to davno utvrdio i ništa se nije promijenilo nakon stotinu godina. On je tada davno rekao da je Sabor, odnosno parlamenta samo mašinerija za glasanja. I to je istina. Ponekad se nešto dogodi pa se nešto malo promijeni. Ali na žalost to je jako rijetko. A što se tiče naknade pameti, ja ipak ne bih bio tako grub prema kolegama iz Hrvatske demokratske zajednice, moram reći da niti ja nisam znao kada sam dizao kredit ovo što znam danas, a sigurno niti oni kada su sudjelovali u vlasti oni koji su sudjelovali, ako su ekonomisti, ako nisu pravnici nisu znali da je nešto nezakonito u poslovanju banaka. Ja sam zahvalan na ugovaranju CHF kredita iako to ironično zvuči to je tako. Zašto? Jer zahvaljujući tim CHF kreditima mi smo utvrdili što to banke sustavno rade nezakonito. A banke su sustavno nezakonito ugovarale promjenu kamatne stope odlukom banke. Da nisu ugovarale CHF kredite mi bi smo preko toga prešli kao da se to nije dogodilo. Sigurno. A evo nedavna presuda kunski kredit, euro kredit pardon, OTP banka mora vratiti 184 tisuće kuna preplaćenih kamata plus zatezne kamate, to je od prilike 280 tisuća kuna. Evo.
Zahvaljujem kolegi Aleksiću. Slijedeća replika, poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Aleksić svidio mi se ovaj izraz koji je u biti potpuno točan, dakle, da je Hrvatska bila izložena monetarnoj okupaciji. Znači, kako je ona konkretno izgledala? Izgledala je tako da su se nakon dolaska na vlast Račanove Vlade i kasnije Ive Sanadera da je Hrvatska bila izložena doslovce bombardiranju kreditima, da su se ti krediti mogli dobiti za doslovno 2 minute bilo da li su to bili tzv. brzi krediti u bankama, da li su to bili potrošački krediti koje ste mogli dobiti telefonskim pozivom sa blagajne. Bilo je tu dakle tih kredita koji su se nudili u švicarcima. Vlada je poticala ljude da uzimaju kredite, nudila je subvencije kamata, davala je ta neka državna poticajna sredstva. Ljudi su se polakomili neiskusni u djelovanju divljega kapitalizma, potpisali su, nasjeli su da bi nakon toga kamate nezakonito porasle, tečaj se promijenio višestruko što je bilo unaprijed predvidivo. Vlada je ukinula subvencije, ukinula je porezne olakšice i ljudi su jednostavno odjednom počeli plaćati rate daleko više nego što su inicijalno bile i samim time došli u probleme kakve sada imamo dakle da je 330 tisuća građana, 320 po zadnjoj statistici blokirano već praktički jedno desetljeće sa tendencijom da ostanu blokirani sve do kraja života i da se jedan dio tih dugova čak prenese na njihove nasljednice. Znači radilo se o namjeri, radilo se tzv. bankarskom proizvodu koji su smislili ljudi na isti takav način kao što su smislili i vlasnici kockarnica, a taj je da kuća uvijek dobiva, a mi kao saborski zastupnici kao zakonodavna vlast trebali bi onda sada to glasno i jasno reći i izglasati neke promjene, a bojim se isto kao i vi ne samo da neće biti izglasani amandmani, nego da i ovaj zakon sam po sebi ništa konkretno neće promijeniti. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegi Bunjcu i molim vas da pripazite na vrijeme. Odgovor kolega Aleksić izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Bunjac rekao sam i ponavljat ću to ubuduće. Kreditne institucije u stranom vlasništvu izvršile su financijsku okupaciju građana Republike Hrvatske. I ta financijska okupacija se najviše očituje u činjenici da su ugovarale kamatnu stopu koja se mijenja odlukom banke. To vam je isto kao da ja vama prodam auto za 100 tisuća kuna i ugovorimo u ugovoru da ćete vi vratiti taj auto u 10 rata po 10 tisuća kuna, ali dodatnu klauzulu svaku tu ratu ja mogu mijenjati po svojoj volji ja prodavatelj. Dakle, to po Zakonu o obveznim odnosima nije dopuštena ugovorna odredba. I naša je sreća da je takva ugovorna odredba unatoč tome što smo ju potpisali nedopuštena, nepoštena i zbog toga ništetna. Dakle mnogo puta sam čuo od ljudi koji nemaju pojma o pravu, uistinu nemaju pojma totalni su pravni neznalice kako kažu, pa tko ti je kriv potpisao si. Pa kaže, pa ja sam si sam kriv potpisao sam. E, pa nije tako. Zakon o obveznim odnosima je star 2000. godina i on definira što je pošteno što je nepošteno, što se smije što se ne smije. Postoje stvari koje se ne smiju ugovarati, a banke koje su kreditne institucije koje traju gotovo jednako dugo kao onaj najstariji posao, najstariji posao znamo koji je a čini mi se da je bankarski posao otprilike jednako star kao i taj najstariji posao. Dakle, te institucije koje su starije od rimskoga prava krše rimsko pravo s izgovorom nije pisalo konkretno da to treba tako raditi. Nije pisalo konkretno, ali je pisalo indirektno u Zakonu o obveznim odnosima da se ne smije ugovarati neodrediva ugovorna obveza. I zbog toga, zbog toga što su banke kršile Zakon o obveznim odnosima one su se namlatile para, izvršile financijsku okupaciju hrvatskih građana.
Zahvaljujem kolega Aleksić na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovani kolega Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Poštovani građani koji nas pratite. Postavlja se pitanje, znači raspravljamo o izmjenama Zakona o kreditnim institucijama uslijed direktiva Europske unije. Ja bih iskoristio ovdje priliku da ne ponavljam ovo što smo čuli nešto što se mora promijeniti i uskladiti, da postoji neka suštinska pitanja o važnosti i smislu kreditnog sustava, kreditnih institucija. Pa koji je smisao postojanja kreditne institucije za građane, poduzeća? Da se dođe do kredita i da se postigne, kupi ili izgradi nešto za što trenutno nemamo novaca, a kada ostvarimo kroz plaće ili kroz prodaju kao poduzeće taj novac da vratimo kreditnoj instituciji. Da taj odnos bude pošten, da kamate ne budu previsoke i da napreduju da građani podižu svoj životni standard, poduzeća da se razvijaju pa tako i gospodarstvo. Znači pravi smisao kreditnih institucija jest poticanje razvoja. Ali postavimo pitanje služi li kreditni mehanizam i sustav u Hrvatskoj poticanju razvoja? Mi ćemo uvidom u podatke koje imamo i situaciju u društvu vidjeti da taj kreditni sustav odnosno bankarski sustav ne potiče razvoj. Govorilo se tamo krajem 90-tih godina, 2000. privatizirajmo sve ove državne banke koje još iz socijalizma ne posluju kako treba. Čim ih privatiziramo odmah će sve krenuti bolje. Bit će niske kamatne stope, efikasnost poslovanja će se popraviti i sve drugo. I tako se došlo do činjenice da je 92% hrvatskih banaka prešlo u strane ruke odnosno privatizirano. Kakva je danas situacija? Danas imamo kao rezultat toga da su kamate previsoke. One su lihvarske u odnosu na one u Europskoj uniji. Ma da budem konkretan. Poduzetnik u Sloveniji sada može dobiti kredit na godinu dana za likvidnost uz 0,2% godišnje. Kod nas 3 do 6%. Gospodo to nije čak … i više. Evo spominjem bolju varijantu. To nije 15 ili 30% više, to je 15 do 30 puta više. Ponavljam, 15 do 30 puta više. Osvijestimo, što to znači. To znači da imamo kreditni sustav koji pije krv gospodarstvu i građanima. A kad čovjeku pijavica popije krv on malaksa, on ne može više kretati se, on ne funkcionira. Žao mi je da moramo to tako reći. Ali dakle banke su previsokim kamatama isisavale novac i likvidnost iz realne ekonomije od građana. Međutim, s druge strane što je bilo sa dobiti banaka u takvom jednom padajućem gospodarstvu. Ona nije znači značajno padala. Čak se u nekim godinama povećavala, pa je prošle godine bila negdje oko 6 milijardi kuna. Pa evo da vidimo proteklih dana iz ureda Vlade za uljepšavanje stvarnosti priopćavaju da napredujemo na svim područjima, a evo kako stvari stoje u kreditnom sustavu. Krediti poduzećima banaka su 2008. godine iznosili 102 milijarde kuna, 2016. 92 milijarde kuna. Znači 10 milijardi manje. Pa gospodo, elementarno je pravilo, da kad padaju krediti, a onda se postavlja pitanje, kad kreditni sustav pada šta je sa realnom ekonomijom, pa prema tome od čega ona raste. Kaže se potrošnjom, ali to je dominantno zbog riješenog problema švicarski franak. Krediti stanovništvu su 2008. iznosili 126 milijardi kuna, 2016. 117, znači 9 milijardi su se smanjila. Međutim, jedan segment je snažno rastao. Krediti državi su 2008. bili 37 milijardi kuna, a 2016. čak 93 milijarde kuna. I tu su banke dobro zaračunale, znači državi kamate na kredite pet, šest posto, savršeno siguran plasman. S druge strane još ću vas malo zagnjaviti podacima. Pričuve kreditne institucije kod Hrvatske narodne banke su 2010. iznosile 40 milijardi kuna, a 2016. 56 milijardi kuna. Znači povećava se količina imobiliziranog novca. Ali želim upozoriti na jednu posebnu stvar. 1995. godine u Hrvatskoj su bile 53 banke. Sada u Hrvatskoj imamo 26 banaka. Znači da je nestalo 27 banaka sa tržišta. Imao bih i mogao bih još ponavljati ovdje podataka, ali da ne izgubim nit koju govorim to govori da se naš kreditni sustav smanjuje jer su banke kreditne institucije koje odobravanjem kredita proizvode novac. Visokim kamatama desetine milijardi kuna neopravdano su izvučene od poduzeća i građana posebno od 2008. do sada. Zašto od 2008.? Jer 2008. nastupa razdoblje kamatnih stopa blizu nule, pa prema tome monetarni sustav, kreditni sustav mogao je slijediti taj trend. On nije, on nije to slijedio i imamo probleme. Sada će neki reći e pa nismo mi Austrija, Njemačka itd. Gospodo krediti koje odobri domaća kreditna institucija domaćem poduzeću nemaju rizik zemlje i neistina je o tome govoriti i računati to. Međutim o čemu se radi da konačno objasnim zašto su krediti skupi u Hrvatskoj? Zato što kredite, devizne kredite moraju banke uvoziti od svojih banaka majki iz inozemstva koje ih skupo ovdje plasiraju, pa prema tome ti krediti građanima i poduzećima moraju biti tako skupi. Ali ovo će vas šokirati do kraja. Zašto Hrvatska narodna banka ne odobrava kredite bankama kao u svim drugim državama uz niske kamatne stope 0,2, 0,3% da bi onda one mogle odobravati građanima i poduzećima kredite 0,5%, 1%. Pa zato što 20 godina Hrvatska narodna banka ne odobrava kredite bankama. Ovo je toliko šokantno i toliko nevjerojatno da naši ljudi skoro o tome pojma nema, o tome se ne priča, to su zabranjene teme hrvatske ekonomije i politike. Pa prema tome, uzrok je prije svega u Hrvatskoj narodnoj banci koja neće da odobrava kunske kredite bankama jeftine može, mogla bi da spašava hrvatsko gospodarstvo. Vidimo da grca od nelikvidnosti i problema. Ponavljam još jednom sa tržišta je od '95. do danas nestalo 27 banaka. To su bile banke male, srednje banke lokalnog i regionalnog karaktera. Pa u tom smislu se postavlja pitanje kakav je bio odnos Hrvatske narodne banke prema velikim bankama i prema ovim malim bankama. On je bio maćehinski prema malim i srednjim bankama. One su uglavnom odstrijeljene zbog procjene Hrvatske narodne banke da ne mogu naplatiti kredite koje su odobrili. I jedan školski primjer toga je gradska banka iz Osijeka koja i sada u stečaju. Pa prema tome, ona je tijekom vremena naplatila sve kredite za koje je bilo rečeno da neće naplatiti, a stečajni upravitelj je tužio tadašnjeg guvernera da je uništio banku znači zbog dakle samovoljnih procjena, odnosno pogrešnih procjena. I pojeo vuk magare, nitko ne odgovara zato što je uništena takva banka. Na skoro isti način uništavane su i druge banke. Međutim, koja je bila očito namjera toga da ostanu najveće i pet najvećih banaka danas kontroliraju sve u Hrvatskoj oko 75% imaju imovine, pa prema tome i drugog udjela na tržištu. I sada se male banke diskriminiraju raznim regulatornim odredbama i njima je sve teže poslovati. U tom kontekstu stalno govorim i ponavljam da je monetarna reforma nužna uz reformu pravosuđa monetarna reforma ne može ovo gospodarstvo preživjeti uz ovakve lihvarske kamate, ne mogu građani živjeti, vraćati svoje dugove uz ovako visoke kamate. A svi vi koji danas ovdje govorite o tome da se nešto moglo, da bi nešto trebalo gospodo vi ste imali priliku. Vi ste sudjelovali u vođenju ove zemlje, još uvijek je vodite i nemojte biti licemjerni. Sve su ovo dopuštale i gledale prethodne Vlade. Kreditni sustav da zaključim, stranka Promijenimo Hrvatsku smatra i borit će se da kreditni sustav bude u funkciji razvoja, proizvodnje, zapošljavanja, a ne da lihvari vlastite građane. Umjesto da kreditni sustav bude instrument progresa, rasta standarda, on je proizveo dužnike, blokirane i stvorio je dužničko roblje. Nijedan zakon, ovakav zakon neće pomoći hrvatskim građanima ako monetarna vlast ne bude kako treba i ne budemo imali kreditni sustav koji će poticati razvoj. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lovrinoviću. Imamo jednu repliku, poštovana kolegica Ivana Ninčević-Lesandrić, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Lovrinović, moram vas ispraviti po pitanju kamatne stope. Dakle, mi imamo kredite po niskim kamatnim stopama odnosno imali smo od HAMAG Bicro mikro kreditiranje po fiksnoj kamatnoj stopi od 0,9%, sada imate mikro kreditiranje po kamatnoj stopi od 0,5 za obrtna i osnovna sredstva. Dakle, postoji mikro kreditiranje za male i mikro poduzetnike sa kamatnom stopom koja je vrlo niska međutim naš problem je što mi imamo samo to kod mikro kreditiranja. Naš problem je što mi nemamo tako nisku kamatnu stopu kad pričamo o kreditima koje pruža HABOR. Dakle, dok god da HBOR ne bude pružala dakle ne bude dala poduzetniku da dobije kredit po niskoj kamatnoj stopi, mi ne možemo pričati o razvoju poduzetništva, dakle u HBOR-u tek sada možemo pričati o kamatnoj stopi od 2,4, 2,5 pa nadalje, a vi spominjete 0,2, 0,3, 0,5, pa znate koliko smo mi miljama udaljeni od Slovenije po pitanju kamatne stope? Hvala.
Zahvaljujem kolegici Ninčević-Lesandrić na ovoj replici. Odgovor, kolega Lovrinović, izvolite.
Kolegice Lesandrić, jedan primjer, on je slikovit, međutim to su očito pojedinačne da ne kažem, incidentne pojave. Ovo što imamo a što govorite, ja ću iskoristiti priliku da kažem slučaj Petrokemije. Pa gledajte, ta firma se uništava s jedne strane od upravo kreditnog ustava. Njoj se naplaćuju kamate na kredite od 6%, to je govorio sadašnji predsjednik uprave a uz takve kredite od 6% nitko ne može ni trgovina ne može preživjeti, jedino mogu šverceri preživjeti i trgovci oružjem. A s druge strane kad govorimo o Petrokemiji, naplaćuje im se transport 4 puta skuplje nego što je to u Austriji. Da se vratim na financijski sustav. Dakle vidimo i nedvosmisleno je da sadašnji kreditni sustav koji je oličen u bankama, on uništava, on pije krv gospodarstvu, poduzećima, ona zbog toga između ostalog je to jedan od najvažnijih uzorka njihovog propadanja. Moramo otvoriti oči. I zato neće doći ovdje do promjene, ja to vidim, tražili smo promjene Zakona o HNB-u. ja sam tražio ponovno, čekam odgovor iz Europske središnje banke, mišljenje ustvari pada dođe ponovno ovdje i neću odustati, zbog toga sam između ostalog došao u politiku, ali vidim ovdje ljude koji ne žele promjenu stanja, oni žele gledati kako se građanima pije krv, kako poduzeća propadaju, kako su nelikvidna, pogledajte Uljanik, Đuro Đaković, Vijadukt gradnja iz Osijeka, mogao bi nabrajati, Borovo, itd., itd. S druge strane se slika, govori se o suficitu, slika se drugačija stvarnost, međutim jedno s drugim nema veze, građanima se mora govoriti istina, dosta je bilo laži.
Zahvaljujem gospodinu Lovrinoviću na ovom odgovoru. Slijedeća rasprava poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege, poštovani gosti iz ministarstva. Mi danas imamo pred sobom Zakon o kreditnim institucijama. Vrlo opsežan zakon, evo ima jedno barem 2 kile, preko 300 stranica, očekivali bi velike stvari od njega ali čuli smo tijekom rasprave da su neke stvari nedorečene, debelo zakašnjele i što je najbitnije nedovoljno precizne. Ovdje se spominje da će ovim zakonom biti ukinuti makinacije kao u slučaju Raiffeisen zadruga, sa nekim zakašnjenjem dakle od 15 godina, što zvuči strašno, ali treba li nas to čuditi kad smo jučer čuli da se građevinska dozvola za zaobilaznicu na Plitvičkim jezerima izdaje 2003. godine a izgradnja se očekuje 2025. godine. To je dakle očito u Hrvatskoj praksa kojom smo mi uspjeli nadići recimo čak i onaj srednji vijek, srednjovjekovno doba kad ljudi nisu znali ni pisati, brže su reagirali i rješavali neke stvari nego što mi to činimo danas. Što se konkretno dešavalo u slučaju Raiffeisen zadruga? Evo kratko opis jer je to vrlo bitno iz razloga jer se sada trenutno vode brojni sudski sporovi po tomu pitanju. U Austriji je direktor neke zadruge potpisao ugovor o kreditu i te ugovore o kreditu koje je samo on potpisao, poslao je u Hrvatsku tzv. posrednicima da pronađu klijente i da onda ti klijenti u Hrvatskoj, u nekom kafiću, u nekakvoj sobi ili čak na ulici potpišu kredit i da im se odmah iz torbe izvadi gotovina u eurima i da je to dakle, njima isplata toga novca. Pritom su ti posrednici među kojima je bilo i vrlo uglednih odvjetnika, uzimali proviziju u iznosu od 30 do 35%. Konkretan slučaj, za jedan kredit koji je dodijelio taj posrednik u iznosu 25 000 eura, on je uzeo proviziju od 8 000 eura i isplatio dužniku 17 000. Jel' možete zamisliti koliku proviziju je on sebi isplatio u džep? I takvi krediti su nedvojbeni bili lihvarski, nedvojbeno bili zelenaški a što je najbitnije od svega, bili su protuzakoniti jer se kredit morao potpisati u kreditnoj instituciji, dakle konkretno u Austriji a ne u Hrvatskoj u nekom kafiću a što je najbitnije, sve kopije ugovora moralu su također biti originalno potpisane od istih tih direktora Raiffeisen zadruga koji su ih primarno potpisali. Međutim oni nisu bili potpisani nego su nakon što su bili potpisani u Hrvatskoj od strane klijenta bili fotokopirani, ponavljam fotokopirani. I kao takvi fotokopirani bili su odneseni javnim bilježnicima, bili su odneseni u gruntovnicu i najgore od svega bili su prijavljeni Hrvatskoj narodnoj banci. Znači, ta priča da Hrvatska narodna banka nije znala ili nije bila nadležna je potpuna laž. Oni su i prije donošenja ovoga zakona vrlo dobro znali i imali mogućnosti razriješiti tu situaciju, odnosno dijalog. Htio bih napomenuti da za sve one koji ne znaju, a mnogi ne znaju da ako je samo jedna stavka kredita nezakonita cijeli kredit je nezakonit, cijeli kredit je ništetan. I u tomu slučaju jedino što se može napraviti, što se može dogoditi to je da klijent vrati kreditnoj instituciji onaj iznos glavnice koju je primio, onoliko koliko je primio mora vratiti, nikakve kamate, nikakve troškove, nikakve dodatne doplate. Da država ima hrabrosti, da Hrvatska narodna banka ima pameti oni bi jednostavno već odavno sve te kredite izdane iz RBA zadruge jednostavno poništile, poništile bi. A ne bi sada kao dopuštale da nekakav tzv. Škibolin zakon tjera sad te dužnike da se oni moraju ponovno tužiti sa RBA zadrugama. Znači da oni sad sami moraju plaćati, uzimati odvjetnike i čekati godinama, godinama sa neizvjesnim ishodom hoće li oni dobiti mogućnost za obeštećenje ili neće. Znači ja vas molim gospodine Tufekčiću, svi vi koji ste nadležni, gospodine Bošnjakoviću, predsjedniče Vrhovnog suda, guverneru Hrvatske narodne banke, otiđite u gruntovnice, otiđite javnim bilježnicima pogledajte ugovori o kreditima sa RBA zadrugama su fotokopirani i nisu potpisani u Austriji. Kraj priče, sve ih treba zabraniti. Ja bih htio između ostaloga napomenuti da danas RBA zadruge decidirano tvrde da su ugovori potpisani u Austriji, a od 10 ljudi koji su potpisali ugovore sa RBA zadrugama njih 4 do 5 nije imalo putovnicu u vrijeme izdavanja kredita. I to se da provjeriti, pitajte u policiji, pitajte u matičnim uredima, kako je mogao čovjek bez putovnice potpisati ugovoru u Liebnizu u Grazu ili ne znam u Beču? Toliko što se tiče RBA zadruge. I tu odgovaram ujedno zastupnici Makar koja kaže da je ovakav zakon postojao prije da se ti krediti ne bi dogodili. Dogodili bi se jer ponavljam još jednom bili su prijavljeni Hrvatskoj narodnoj banci. Također bih se htio osvrnuti na agencije za naplatu potraživanja i nove dugove koji se spominju kod blokiranih koji trenutno iznose 42 milijarde kuna. Što je važno za znati? Važno je sad znati da od te 42 milijarde kuna samo 10 milijardi kuna iznosi glavnica. Znači glavnica toga duga iznosi 10 milijardi kuna, a kamate i troškovi iznose 32 milijarde kuna ili više od tri puta od iznosa glavnice. I šta se sada dešava kod ovih agencija za naplatu potraživanja? Dešava se to da one kupuju glavnicu duga za 20%, glavnicu duga ali istovremeno naplaćuju kamate i sudske troškove. Da li vi razumijete da netko tko ima 2,5 milijarde kuna u džepu, a te agencije ih imaju uglavnom jer su u stranom vlasništvu, može otkupiti cjelokupni dug blokiranih hrvatskih građana. Znači, netko može za 2,5 milijarde kuna kupiti 42 milijarde kuna duga. I nakon toga maltletirati građane da mu isplate ovaj cjelokupni iznos i oni to rade. Zašto ako je već moguće kupiti duh za 20% glavnice, pa dajte hrvatskim građanima da ga kupe, ponudite im pod istim tim uvjetima da kupe i 320 tisuća hrvatskih građana koji žive u blokadi i oko milijun građana koji su direktno povezani s njima znači članovi njihovih obitelji itd. se rješavaju problema. Tu ćete gospodine Tufekčiću vi i vaš šef ministar Marić i gospodin Plenković, tu ćete dobiti rast BDP-a, tu će vam narasti BDP, tu će se suzbiti siva ekonomija. Ministar Pavić govori da je završila kampanja protiv sive ekonomije. Koji su rezultati te kampanje? Evo neka gođe u Sabor pa nek nam kaže koji su rezultati. Oslobodite te građane, jer imate sve alate u svojim rukama, imate sve dokaze sad sam vam nabrojao dio njih, sad sam vam objasnio model. Rast će vam BDP 3 do 4%, a reiting vaše stranke HDZ-a letjet će u nebo. Ali vama čak ni to nije bitno. Vama je samo bitno da u biti vi dobro prođete, vas nekolicina, ja vjerujem da su i mnogi članovi HDZ-a blokirani isto tako prevareni, isto tako od RBA zadruga dizali kredite, nego je vama bitno da se ta jedna uska elita od 1000, 2000 dobro raspoređenih ljudi da se oni namire. To nije dobro, ne vidite stvarnost, ne želite iskreno pomoći građanima, nego evo nakon 15 do 20 godina što se na vas vršio pritisak, nakon što vam je Europa naredila ovo ono, onda vi donosite zakon u Saboru i kao evo sad ćemo neka poboljšanja nakon što je već odavno nastala pustoš, nakon što su građani već odavno propali, iselili i izgubili sve, e sad u budućnosti nećemo to više raditi. To kao da kažete mrtvom čovjeku, evo vodim vas na računa, od prilike tako. Prema tome, htio bih reći vaše namjere nisu iskrene i ako doista želite pomoći građanima onda počnite djelovati odmah sada i sa konkretnim rješenjima, a ne sa prividom nekakve stvarnosti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Imamo sljedeću raspravu. Poštovana kolegica Grozdana Perić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Cijenjeni kolege i kolegice, cijenjeni predstavnici Ministarstva financija. U ovoj raspravi svojoj osvrnut ću se na neka osobna iskustva i u svakom slučaju dopunu, izmjenu ovog zakona podržavam i uvijek je dobro bez obzira što to netko rekao naknadna pamet svaki zakon može biti još bolji, a uvijek se u njega ugrađuju iskustva i propusti o kojima nismo razmišljali u onom momentu kada se donosio prethodni zakon. Kada govorimo o odgovornosti sigurno da postoji odgovornost i HNB-a. Međutim, postoji odgovornost još institucija, a to je HANFA koja u svom Statutu kojeg možete pročitati između ostalog kaže da uređuju tržište kapitala, investicijske i druge fondove, preuzimanje dioničkih društava itd., da obavlja nadzor nad poslovanjem subjekata nadzora utvrđenih u propisima iz točke 1. ovog stavka, te pravnih osoba koje se bave poslovima faktoringa osim ako ih banke obavljaju unutar svoje registrirane djelatnosti i nalagati mjere za uklanjanje utvrđenih nezakonitosti, nepravilnosti. Dakle, ovo je samo jedan od stavaka ovlasti agencija koje možete pročitati, koja ima vrlo široku ovlast. Kada govorimo o blokiranim i o svemu ovome što se događalo činjenica je da ih je previše. Ali isto tako moramo reći i činjenicu da ti blokirani nisu nastali jučer, nego su nastali od prije tri, četiri i više godina. Dakle, neki ministri financija su mogli i tada djelovati na način da upregnu sve svoje snage, da poprave situaciju, da donesu regulativu i da izmijene te odnose. Kada pogledate dostupne strukturu blokiranih koje FINA radi onda ćete vidjeti da su građani najviše dužni kartičarskim kućama, bankama, a nakon toga tele operaterima. I onda ćete vidjeti u strukturi dugova da je, da su kamate značajni dio. E sad tu dolazimo do onog bitnog problema. Kada kažemo hoćemo li nekoga osloboditi duga, kamata ili ostalog onda se pitamo taj dužnik zbog čega ne bi platio glavnicu, pa svi ostali mi smo svaki svoju glavnicu platili i plaćamo. Ako ih oslobađamo kamata onda je to nekim ustanovama ili bankama, kreditnim institucijama kor biznis. Dakle, to je njihov profit. Prema tome, tada im moramo nadoknaditi taj dio izgubljenog profita u odnosu na ostale institucije kojima to nije osnovni posao, pa njima čak komunalnim poduzećima i ostalima možemo čak i osloboditi ih od kamata. Kada govorimo o RBA zadrugama onda moramo reći ovako. Da, čudno je kako su uvijek krivci oni koji potražuju novac, a nisu krivci oni koji nisu razmišljali da uzimaju neki novac u nekim čudnim institucijama, u čudnim prilikama, u kafićima i ostalo. Ja smatram da svatko od nas mora biti odgovoran prema tome kad uzima bilo čiji novac i na koji način sklapa ugovore. Da mora isto tako čitati odredbe ugovora i mora znati što za to ima posljedicu. Spomenuto je da neka gospođa uzima kredit vani uz dva posto kamata, međutim nije rečeno što ta gospođa mora dati kao zalog za taj kredit. Sigurno ta banka ne daje ništa, a da za uzvrat ne traži nešto čime ćemo garantirati za taj isti kredit. Prema tome, postupak je isti. Ja sam na primjer čula evo primjer u Belgiji gdje kažu, vidite mi ne možemo imati minus na računu po tekućem računu. Što bi to značilo u Hrvatskoj da se to ukine? Da li bi se dogodilo veliki problem u društvu ukoliko se to ukine? Sigurno da. Međutim, tamo nemate mogućnost imati minus i onaj koji troši, troši samo ono što ima u štednji ili je zaradio. U Njemačkoj 2010. bila sam u jednom službenom posjetu i htjela sam kupiti određenu stvar sa svojom kreditnom karticom. Međutim, u trgovačkom tom kompleksu i u tom cijelom gradu u Njemačkoj 2010. nisu primali kreditne kartice. Dakle, što bi se dogodilo da u Hrvatskoj mogla sam podići novac na bankomatu i doći platiti, ali nisam mogla u toj trgovačkoj kući platiti kreditnom karticom. Što to znači? Da je odgovornost onoga tko koristi karticu izravna, a ne posredna preko trgovačke kuće. Što bi se dogodilo da takav model primijenimo u Hrvatskoj. Mislim da bi bilo jako puno stresova na tržištu. Kad kažemo banke su nelikvidne. Ne banke su likvidne, samo je pitanje tko može i tko želi sada nakon svih ovih iskustava koje ima i kad su se građani već prilično zadužili, da li mogu i da li žele ulaziti dalje u kreditne odnose? Prema tome, moramo biti itekako svjesni da je ugovor dvostrani posao, da odgovara onaj tko daje i onaj koji prima. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Perić. Imamo dvije replike. Poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Kolegice Perić spomenuli ste HANF-u. Ali je činjenica da te institucije nisu štitile financijski sustav Republike Hrvatske jer je ta institucija koja bi morala kontrolirati financijsku stabilnost Republike Hrvatske Agrokoru 10 milijardi kuna bez mjenice, mjenica bez pokrića je pustila u promet i oni su za to znali, također i HNB-e. To je udar te institucije koja nije radila svoj posao. Ja sam osobno digao i kaznenu prijavu. Ovo nije pitanje van teme. Netko je ugrozio financijsku stabilnost Republike Hrvatske tko je zadužen za očuvanje stabilnosti Republike Hrvatske i naravno da tu kreditori, bankari će dobit izvlačiti od malih tj. fizičkih i pravnih osoba, a isključivo to rade na naknadama. Kamate su tu vidljive, ali naknade koje nisu provizije na tim naknadama i provizijama banke 4 milijarde kuna godišnje uzmu našim građanima, a ima ih negdje oko 500, 5 stotina naknada i provizija. To su vrlo mali iznosi i tu je problem. Znači, institucije HNB-e i HANF-a ne štite financijsku stabilnost kao što je u slučaju Agrokor 10 milijardi kuna bez pokrića mjenica. To je direktan udar, to je priznao sami guverner Vujčić kojega se i dalje forsira da bude guverner koji je zaštićen kao lički medvjed, a u biti je odgovoran za financijsku nestabilnost i udar na monetarni sustav Republike Hrvatske. I naravno da u tom trenutku sve to moraju platiti građani ne samo kroz kamate, nego moraju platiti kroz provizije i naknade. Ponavljam, 4 milijarde kuna godišnje banke imaju dobit van kamata. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Bulj. Odgovor kolegica Perić. Izvolite.
Pa točno je kolega Bulj. Ja u svakom slučaju ne štitim nikoga ukoliko nije radio svoj posao. U ovom slučaju kažem to je bila HANF-a sigurno za taj dio više nego npr. HNB-e koja u tom dijelu ima nadležnost nad bankama koje su u tom momentu bile izložene ovom ili onom slučaju. Ali kažem nikoga se ne može osloboditi odgovornosti i zato zaista treba o tome voditi računa, prema tome.
Zahvaljujem na odgovoru kolegici Perić. Sljedeća replika poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvažana zastupnice Perić, vi kažete da su građani bili neodgovorni jer su uzimali kredite i u biti ste u pravu. Bilo je neodgovornih građana koji su uzimali kredite. Ali zato postoji država koja je trebala zaštititi te građane isto kao što bi dobar roditelj zaštitio svoju djeca koja će isto možda napraviti nešto nepromišljeno. Postoje regulatori. Znači, čemu služi Hrvatska narodna banka? Čemu služi 630 tisuća kuna neto koji se isplaćuju godišnje guverneru Hrvatske narodne banke ako on neće regulirati tržište? Ne mora klijent znati ništa o načinu poslovanja banaka, niti mora znati da je recimo prevara u švicarskim francima napravljena u Australiji još prije 40 godina. Ali on mora to znati. Gospodin Tufekčić to mora znati i ministar Marić mora to znati. Premijer mora to znati. On mora štititi građane od takvih stvari, mora ih upozoriti. Ta vaša logika, građani su bili neodgovorni kao da sada recimo ljudi koji su oboljeli od raka i dođu doktoru i on veli pa piše vam na kutiji da pušenje izaziva rak. Imate sliku, fotografiju, a vi ste ipak pušili. Pa što sada hoćete na državni trošak da vas se liječi? Pa ne možete na takav način razmišljati. Znači jednostavno država mora pomoći. Ona ne može građanima soliti pamet kada oni dođu tražiti pomoć. Znači jednostavno građanima treba pomoć, a posebno im možemo dobro pomoći mi koji smo zakonodavci da spriječimo sve moguće malverzacije itd. Banke sigurno u ovoj priči nisu loše prošle. Jako su dobro zaradile i to treba isto tako uzeti u obzir. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Bunjac. Odgovor kolegica Perić. Izvolite.
Pa kolega, svatko od nas pojedinačno svojim potpisom preuzima određenu odgovornost. Niste pitali ni vi, ni ja državu, Ministarstvo financija pojedinačno je li smijemo ili ne smijemo, je li dobro ili nije dobro potpisati određeni ugovor. Dakle, mi smo samostalni i dovoljno valjda svjesni svojih odgovornosti da moramo znati što potpisujemo kada stavljamo u zalog svoju imovinu. Dakle, država u svakom slučaju određenim mjerama i zakonima ovim silnim koje donosimo izmjenama štiti i pokušava na sve moguće načine zaštititi svakoga i građanina i pravnu osobu i sl. Međutim, kažem, to je dvostrani pravni posao. To je nešto što svatko od nas mora razmišljati o posljedicama u ono u što se upušta. Kada kažete da je ovdje jednostavno država ta koja mora o tome misliti. Pa kažite mi, koja to država ako vi smatrate da sve ovih 42 milijarde duga blokiranih treba država vratiti to znači svi mi moramo participirati svatko od nas u tuđem dugu, da li smo, da li ste vi na to spremni? Ja nisam. Ja svoje kredite vračam sama sa svim možebitnim krivim odlukama i potpisom.
Zahvaljujem kolegici Perić na odgovoru. U ime predlagatelja završnu riječ, državni tajnik gospodin Željko Tufekčić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Zahvaljujem svima na zaista sadržajnim i konstruktivnim raspravama, također zahvaljujem na podnešenim amandmanima koje ćemo zaista razmotriti sa dužnom pažnjom. Također ovdje smo čuli, čuli smo i vaše rasprave i o nekim drugim uočenim problemima koji se pojavljuju na ovom tržištu na kojem se nalaze kreditne institucije i koje ovim zakonom reguliramo. O većini tih problema i sami smo i svjesni, o njima razmišljamo i ono što mogu reći jest da ćemo zaista tražit rješenja i odgovore na njih. Evo hvala svima još jednom na raspravi i vjerujem u izglasavanje zakona.
Zahvaljujem gospodinu državnom tajniku na ovoj završnoj riječi. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za nju steknu uvjeti.
Idemo sada na konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kreditnim institucijama, drugo čitanje, P.Z.E. br. 176. predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena, Vlada je podnijela amandmane. Sukladno članku 199. Poslovnika o ovako podnesenim amandmanima, mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Dajem na glasovanje prijedlog da se provede rasprava o amandmanima Vlade RH. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno, sa 110 glasova za odlučili provesti raspravu o amandmanima Vlade RH. S nama je državni tajnik u Ministarstvu financija, Željko Tufekčić i on će nam objasniti ova 4 amandmana. Dakle, predlažem da objedinimo raspravu, da državni tajnik predstavi sva 4 amandmana, pa onda da se javi za raspravu, ako netko želi, a naravno, glasovati ćemo za svaki amandman posebno. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici, dakle, amandmanom br. 1. na članak 6., dakle u članku 6. u izmenjenom čl. 11. iza stavka 2. dodaje se stavak broj 3., koji glasi HNB je u smislu ovoga zakona i uredbe broj 575 iz 2013. nadležno tijelo za kreditne institucije, tako dakle, glasi amandman. Obrazloženje amandmana je dakle, da se ovim stavkom, izrijekom navodi, da je HNB nadležno tijelo za kreditne institucije u smislu Zakona o kreditnim institucijama i Uredbom 575 iz 2013. Naime, člankom 4 direktive 36 iz 2013. propisano je da je država članica dužna imenovati nadležno tijelo koje obavlja funkcije i dužnosti propisane direktivom i rečenom uredbom. U čl. 11, stavku 1. HNB je bila određena kao nadležno tijelo, međutim, prilikom izmjena ovoga članka omaškom je bio izbrisan ovaj stavak, a time, dakle, izbrisana i ovlast HNB-a kao nadležnog tijela za kreditne institucije. Ovim se amandmanom, dakle, ta pogreška ispravlja. Amandman broj 2. je na članak 110. dakle on glasi, u članku 110. u izmijenjenom članku 206. stavak 3 točka 1 mijenja se i glasi, dostavljanje povjerljivih informacija, koje se priopćavaju za potrebe državnog odvjetništva RH, te dostavljanje povjerljivih informacija Uredu za suzbijanje korupcije, organiziranog kriminaliteta i Ministarstvu unutarnjih poslova u kaznenom postupku ili postupku koji mu prethodi, ako to pisanim putem naloži Državno odvjetništvo RH ili nadležni sud ili pisanim putem zatraži ovlašteno tijelo iz druge države članice. Dakle, ovim se amandmanom detaljnije uređuje kojim tijelima se mogu dostavljati povjerljive informacije, proširuje se obuhvat dostavljanja povjerljivih informacija, na koje se ne odnose obveze čuvanja na način da je uključeno na način da je uključeno dostavljanje povjerljivih informacija koje se priopćavaju za potrebe državnog odvjetnika RH u svim postupcima radi zaštite prava imovine RH, a ne samo za potrebe provođenja kaznenog postupka ili postupka koji mu prethodi kako je do sada bilo propisano. Nadalje, amandman br. 3 u članku 139 u izmijenjenom članku 205. stavak 8 mijenja se i glasi, kreditna institucija, dužna je potrošaču na njegov zahtjev, besplatno i u svakom trenutku tijekom trajanja ugovora o kreditu, staviti na raspolaganje izvještaj u obliku otplatnog plana koji uključuje izračun efektivne kamatne stope, na dan izrade otplatnog plana, informaciju o ukupnoj plaćenoj glavnici, kamatama i troškovima, specifikaciju uplata i pregled promjene kamatnih stopa po kreditu. Dakle, ovim se predloženim amandmanom, usklađuje se s člankom 12., stavkom 2 Zakona o stambenom potrošačkom kreditiranju, koji propisuje što je sve kreditna institucija dužna na zahtjev potrošaču mu dostaviti i ovaj amandman je u biti na tragu amandmana broj 3. saborskog zastupnika gospodina Aleksića. Imamo amandman broj 4, dakle u članku 146. u izmijenjenom članku 360. stavku 1. iza točke 50. dodaje se nova točka 51. koja glasi: „ako objavi godišnji financijski izvještaj odnosno godišnje konsolidirane financijske izvještaje koji su odbijeni odnosno odbačeni ili ako ne osigura da godišnji financijski izvještaj odnosno godišnji konsolidirani godišnji izvještaji koji su odbijeni odnosno odbačeni ne budu javno objavljeni ili ako su godišnji financijski izvještaj odnosno godišnji konsolidirani godišnji izvještaji koji su odbijeni odnosno odbačeni već dostavljeni radi javne objave financijskoj agenciji odnosno uređenom tržištu vrijednosnih papira bez odgađanja ne obavijesti financijsku agenciju i uređena tržišta vrijednosnih papira na kojima ima uvrštene vrijednosnice o činjenicama da su rješenjem HNB-a odbijeni odnosno odbačeni njezini revidirani godišnji financijski izvještaji odnosno godišnji konsolidirani godišnji izvještaji ili ako istu obavijest bez odgađanja ne objavi na svojim internetskim stranicama, a što je protivno članku 173. stavak 7. ovog zakona“. I dodatno amandman regulira da se dosadašnje točke 51. do 86. postaju točke 52. do 87., dakle ovim se amandmanom konačnog prijedloga zakona mijenja članak 350. i dodaje se nova prekršajna odredba kako je to propisao članak 85. konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem se državnim tajniku. Otvaram raspravu. Javlja li se netko? Ako ne zaključujem raspravu i idemo glasovati o sva četiri amandmana. Dakle prvo, dajem na glasovanje amandman broj 1 Vlade RH, molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 111 glasova za amandman dobio potporu i postaje sastavni dio zakona. Prelazimo sada na amandman broj 2, molim glasujmo. Ovaj amandman dobio je većinu glasova 110 za, 5 suzdržanih i tako postao isto sastavni dio zakona. Idemo na amandman broj 3, molim glasujmo. Utvrđujem da je i ovaj amandman dobio većinu glasova 103 za, 6 suzdržanih, postaje sastavni dio zakona. I molim glasujmo za amandman broj 4. Utvrđujem da i amandman broj 4 dobio potreban broj glasova, 102 za, 4 suzdržana i on postaje sastavni dio zakona. Sada prelazimo na glasovanje o amandmanima koje je podnio Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Goran Aleksić. Molim vas državni tajniče prvo Odbor za zakonodavstvo.
Amandman Odbora za zakonodavstvo se prihvaća.
I on postaje sastavni dio zakona. pa prelazimo na amandmane kolege Aleksića, ima ih sedam. Idemo redom, amandman broj 1.
Amandman 1 se ne prihvaća. Ovakvim propisivanjem mogućnosti da prije nego što kreditna institucija sklopi ugovor o kupoprodaji kredita s primjerice pravnom osobom specijaliziranom za naplatu potraživanja pod istim uvjetima ponudi isto dužniku, stvara se mogućnost moralnog hazarda. Naime, navedenom bi se odredbom moguće potaknulo i dužnike koji redovito otplaćuju svoja dugovanja da ih prestanu otplaćivati nadajući se otpisu dijela duga.
Izvolite kolega Aleksić, očitujte se.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Kažete moralni hazard, a cesija koja je omogućena vjerovniku zbog toga da nekome proda dugovanje na temelju potrošačkog kredita je ustvari nemoralni hazard. Dakle banka svjesno prodaje svoj dug cesionaru koji onda ustvari zarađuje na dugu na zateznim kamatama. Taj dug se ne vraća godinama i taj cesionar koji je ustvari nemoralan, a nemoralna je i banka koja mu prodaje takav dug zarađuje na zateznim kamatama. Do duga se jako teško dolazi, do same glavnice se jako teško dolazi. A kada bi bio moj prijedlog prihvaćen, to bi značilo da se onim dužnicima koji su možda na rubu, koji bi možda mogli plaćati manja dugovanja, time bi se omogućilo da banka mora njima ponuditi taj smanjeni dug i da oni eventualno nastave otplaćivati svoje dugovanje bez problema. Stoga tražim glasanje o ovom amandmanu za koji smatram da je izuzetno moralan i da je u korist hrvatskih građana.
Molim glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Idemo na amandman broj 2.
Amandman se ne prihvaća. Predložena dopuna u stavku 5. ne prihvaća se jer se radi o nejasno određenoj odredbi iz koje se ne može odrediti konkretna obveza kreditne institucije. Također nejasnu je odredbu u praksi gotovo nemoguće provoditi i nadzirati.
Izvolite kolega Aleksić.
Smatram da odredba nije nejasna, potpuno je jasno da se to nadovezuje na presudu suda EU koji kaže da se kod ugovaranja mora upozoriti na ekonomske posljedice, nadovezuje se na Direktivu 93/13 gdje se mora pregovarati o uvjetima kreditiranja. Dakle nije to uopće nejasno to je potpuno jasno, stoga zahtijevam glasanje o tom amandmanu.
Molim glasujmo o amandmanu broj 2 koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Idemo na amandman broj 3.
Amandman se ne prihvaća. Ne prihvaća se iz razloga jer je u biti najznačajniji dio ili gotovo u potpunosti sadržan u predloženom amandmanu koji je već ugrađen u amandman broj 3 Vlade RH.
Izvolite kolega Aleksić.
Prihvaćam obrazloženje jer je Vlada prihvatila u biti moj amandman kroz jednu izmjenu na svoj način i to je prihvatljivo i ne tražim glasanje.
Hvala vam. Amandman broj 4.
Amandman se ne prihvaća. Naime, ugovaranje promjenjive kamatne stope uređeno je Zakonom o potrošačkom kreditiranju i novim Zakonom o stambenom potrošačkom kreditiranju, te navedeno nema potrebe još jednom uređivati u okviru Zakona o kreditnim institucijama.
Izvolite kolega Aleksić.
Nije istina da je to uređeno. Naime, banke su početkom 2014. samovoljno, van ugovorno definirale parametre za promjenu kamatne stope o svim kreditima u kojima ti parametri nisu ugovoreni. Na taj način banke nisu učinile ništa drugo nego su svojom odlukom utjecale na promjenu kamatne stope, a upravo kolektivnom sudskom presudom u slučaju franak je decidirano i nedvojbeno rečeno banke su nepošteno ugovarale promjenjivu kamatnu stopu na način da se ona mijenja odlukom banke i zbog toga je takva ugovorna odredba ništetna. I osim toga, presuda je rekla, bankama se zabranjuje takvo i slično ponašanje u buduće. Banke se nisu prestale tako ponašati, a mi nismo prekinuli takvo ponašanje zakonom. Upravo ovim mojim prijedlogom bi se privremeno spriječilo ono što banke primjenjuju, spriječilo bi ih se da primjenjuju nezakonito definirane kamatne parametre, parametre koji nisu ugovoreni. I još jednom već ne znam koji put odbacuje se prijedlog da se banke spriječi u kamatarenju. Vlada RH i Hrvatski sabor odgovorni su za oštećenje građana koje se događa već 15 godina zbog toga jer nisu spriječile banke u tome njihovom samovoljnom ponašanju, a imaju temelje da to spriječe. Imaju na temelju Zakona o obveznim odnosima koji potpuno jasno kaže da ugovorna odredba, odnosno činidba mora biti odrediva. Imaju temelje u kolektivnoj presudi u slučaju franak koja kaže da je to nepošteno i da se banke više tako ne smiju dalje ponašati i imaju temelje u svim presudama suda EU-a za zaštitu potrošača. Stoga tražim glasanje o ovom amandmanu.
Glasujmo o amandmanu broj 4. koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova, pa idemo na amandman broj 5.
Amandman se ne prihvaća. Naime, odredba članka 38. stavka 1. Zakona o kreditnim institucijama odnosi se na sve ugovorne odnose sa potrošačima, a ne samo na kredite što znači da se odnosi i na ugovorne odnose vezane za tekući račun, brokerske usluge, investicijske usluge i slične druge usluge. Na ovaj način bi se ograničila visina naknade na neodređeno vrijeme i za sve vrste usluga koje kreditne institucije pružaju potrošačima bez obzira na promjene koje se događaju na tržištu.
Izvolite kolega Aleksić.
Ja stvarno ne razumijem da vi ne razumijete da se ono što je ugovoreno više ne smije mijenjati u budućnosti bez volje druge ugovorne strane. Smije se mijenjati samo ono što zakon određuje da se mijenja, ali samo ugovorna strana, banka ako nešto ugovori sa mnom ona to ne smije mijenjati dok sa mnom ne ugovori promjenu. Dakle, mora se decidirano to navesti zbog toga jer su banke kroz povijest radile sljedeće. Ugovarale su nezakonito kamatnu stopu, pa su je mijenjale svojom odlukom. Opće uvjete su ugovarale na način da ćemo mi prihvatiti izmjene općih uvjeta u budućnosti, a Zakon o obveznim odnosima je jasno propisano da vrijeme samo oni opći uvjeti koji se ugovore ili koji su poznati u trenutku ugovaranja. Ovakvom jednom intervencijom u zakon ništa ne bismo napravili suprotno onome što već imamo, ali na žalost zbog toga što nije u financijskim zakonima kao što je ovaj zakon, Zakon o kreditnim institucijama, zbog toga što u takvim zakonima nije decidirano određeno da banke ne smiju samovoljno regulirati naknade one to čine. Zanemaruju Zakon o obveznim odnosima, a kada bi pisalo u ovakvom zakonu da to ne smiju činiti, onda one to ne bi činile. I na žalost Hrvatska narodna banka stalno im ide u prilog. Drži im lojtrice u svemu tome i smatra da banke rade zakonito zahvaljujući prije svega pravnoj struci koja radi za Hrvatsku narodnu banku, a ta pravna struka je prije toga radila za banke. Tako da ja ne vidim razlog da se ovaj amandman ne prihvati, jer njime se u stvari prihvaća ono što vrijedi u rimskom pravu već 2000 godina. Tražim glasanje.
Glasujmo onda o amandmanu broj 5. koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 6.
Amandman se ne prihvaća. Prijedlog nije prihvatljiv jer su prigovori potrošača u pravilu iz područja nadležnosti sudova. S obzirom da potrošači u najvećem broju slučajeva prigovaraju da banke ne poštujući ugovore vrijeđaju prava potrošača ili da im se nameću dodatne obveze. O povredi ugovora i o štedi koja iz te povrede proizlazi za potrošača može odlučivati isključivo nadležni sud.
Kolega Aleksić, izvolite.
Vidite kako ste vi kontradiktorni sami sebi. Najprije propišete u Zakonu o potrošačkom kreditiranju i Zakonu o kreditnim institucijama da je Hrvatska narodna banka nadležna za nadzor rada kreditnih institucija, a onda kada potrošač želi toj Hrvatskoj narodnoj banci ukazati da nešto s bankama nije u redu onda ne dopuštate da Hrvatska narodna banka na temelju njegovog prigovora postupa. Dakle, ja stvarno ne razumijem zašto štitite Hrvatsku narodnu banku od toga da radi svoj posao. Hrvatska narodna banka mora nadzirati rad banaka i u slučaju ako nije sama primijetila da nešto nije u redu, ako sam to primijetio ja kao potrošač, onda bi Hrvatska narodna banka na temelju mog prigovora morala poduzeti određene mjere. Ako je moj prigovor bespredmetan, onda će mi poslati u jednoj rečenici gospodine Aleksiću vaš prigovor je bespredmetan i zbog toga nećemo po njemu postupiti. Ali ako on ima smisla, onda bi po njemu trebalo postupiti. Ja ne znam zašto vi branite Hrvatsku narodnu banku, zašto ne dopuštate Hrvatskoj narodnoj banci da radi svoj posao. Tražim glasanje.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na zadnji sedmi amandman. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Budući je predloženo neprihvaćanje amandmana 4. i 5. nema potrebe prihvatiti niti prekršajne odredbe koje se na njih odnose.
Izvolite kolega Aleksić.
Slažem se jer sam logičan.
Ne tražite onda ni glasovanje? Hvala vam. Dajem sada na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kreditnim institucijama. Molim vas glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 101 glas za, 8 suzdržanih i 6 protiv donijet Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o kreditnim institucijama.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe EU 2015/2365 o transparentnosti transakcija financiranja vrijednosnih papira i ponovne uporabe, drugo čitanje, P.Z. br. 175 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave temeljem članka 197. Poslovnika. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Želi li možda predstavnik predlagatelja dati obrazloženje? Izvolite državni tajnik Ministarstva financija, gospodin Željko Tufekčić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici, nastojat ću biti što kraći u izlaganju ovog Konačnog prijedloga zakona o provedbi Uredbe 2365 iz 2015. o transparentnosti transakcija vrijednosnih papira i ponovne uporabe. Dakle, riječ je o Uredbi koja je objavljena u Službenom listu Europske unije dana 23. prosinca 2015., a stupila je na snagu u siječnju 2016. godine i izravno se primjenjuje u svim državama članicama Europske unije bez potrebe da se ista prenese u nacionalno zakonodavstvo. Međutim, unutar uredbe postoje i određena područja gdje se u državama članicama dana diskrecijska prava i gdje ista zahtjeva primjenu nacionalnog zakonodavstva. Rasprava u prvom čitanju provedena je u rujnu 2017. i zaključak je usvojen kojim se prihvaća Prijedlog zakona o provedbi ove Uredbe. Tri su ključna područja koja uređuju ovaj zakon. Dakle, određuju se tijela nadležna za provođenje nadzora sukladno odredbama Uredbe, njihova podjela nadležnosti i djelokrug rada i ovlasti. Nadležna tijela zadužena za regulaciju financijskih institucija i tržišta kapitala u Republici Hrvatskoj su HANFA i Hrvatska narodna banka. Zatim definirani su mehanizmi kojima se potiču prijave mogućih ili stvarnih kršenja Uredbe i određuju se prekršaji za postupanje protivno Uredbi i visina novčane kazne za pojedine prekršaje pravnih i fizičkih osoba. Dakle, ovim su zakonom određena tijela nadležna za provođenje kako sam rekao to su HANFA i Hrvatska narodna banka. Uredba predviđa podjelu u sljedećim područjima, prvo je osiguravanje poštivanja obveze o izvješćivanju i zaštiti u pogledu transakcija financiranja vrijednosnih papira. I drugo je osiguravanje poštivanje obveza u pogledu ponovne uporabe financijskih instrumenata primijenih u okviru ugovora o kolateralu. Sukladno navedenoj podijeli nadležnosti nadležnost HANF-e odnosi se na nadzor subjekata nadzora HANF-e određenih temeljem uredbe i zakona koji uređuju tržište, kapitala osiguranja, osnivanje i upravljanje dobrovoljnim mirovinskim fondovima, osnivanje i upravljanje mirovinskih osiguravajućim društvima, osnivanje i upravljanje otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom, te osnivanje i upravljanje alternativnim investicijskim fondovima u Republici Hrvatskoj. Dok se nadzor HNB-a odnosi na kreditne institucije određene temeljem uredbe i zakona kojima je uređeno osnivanje i poslovanje kreditnih institucija u Republici Hrvatskoj. Dakle, HANFA i HNB su dužni uspostaviti djelotvorne mehanizme za zaprimanje i istragu prijava mogućih ili stvarnih kršenja Uredbe i osigurati dakle, dalje postupanje uključujući uspostavu sigurnih komunikacijskih kanala za takve prijave. Ovdje je u obzir potrebno uzeti i trend rasta prekograničnih aktivnosti te osigurati međusobnu razmjenu informacija relevantnih za obavljanje svih ovih zadaća. Među ostalim i u situacijama kada kršenje ili sumnja na kršenje mogu biti važna za nadležna tijela u dvije ili više država članica. Propisana je zaštita radnika, Uredba kako sam rekao omogućava prijavu mogućeg kršenja ili stvarnog kršenja, a zakon jednako tako odnosno, službe propisuje i zaštitu takvih radnika koji prijavljuju te moguće sumnje na moguće prekršaje. Predviđeno je da zakon stupi na snagu 8 dana od dana objave u Narodne novinama u odnosu na prvo čitanje izmjene u Konačnom prijedlogu zakona mogu reći da se uglavnom isključivo odnosi na nekakva nomotehnička poboljšanja tako da nije došlo do nekakvih suštinskih izmjena između ova dva čitanja. I evo zaključno, dakle, ovaj zakon i uredba doprinijet će harmonizaciji zakonodavnog okvira na razini Europske unije uvođenjem više jedinstvenih obveza za sudionike na tržištu u pogledu navedenih aspekata transparentnosti transakcija financiranja vrijednosnih papira i ponovne upotrebe kolaterala između ugovornih strana. Hvala lijepo.
Zahvaljujem državnom tajniku Ministarstva financija gospodinu Tufekčiću na ovom obrazloženju. Ima li možda netko od izvjestitelja odbora da želi uzeti riječ? Zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Dragica Roščić. Izvolite.
Zahvaljujem dopredsjedniče. Pozdravljam predstavnika predlagatelja. Znači pred nama je Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe iz 2015. 2365 o transparentnosti transakcija financiranja vrijednosnih papira i ponovne uporabe. 22. rujna donijeli smo zaključak te smo prihvatili ovaj Prijedlog zakona. Glavni cilj ove uredbe koji unosimo u naš zakon je uvesti niz pravnih obveza izravno tržišnim sudionicama jer se uvidjela potreba da se poveća transparentnost tržištem financiranja vrijednosnih papira, time ćemo povećati i transparentnost cjelokupnog financijskog sustava. Države članove trebaju osigurati postojanje zakonodavnog okvira i to mi ovdje činimo, znači omogućujemo provođenje učinkovitih mjera praćenja i nadzora te smo dužni imenovati nacionalno nadležno tijelo koje je zaduženo za provedbu ove uredbe. Znači ovim zakonom se stoga određuje nadzor, njega vrše HANFA i HNB i utvrđuje se visina novčanih kazni za kršenje pojedinačnih odredbi ovog zakona. Ono što je važno da previše ne pričamo o samom zakonu jer smo već 22. rujna imali ga prilike vidjeti, važno je da istaknemo koje su to promjene. Znači ovdje su određeni mehanizmi putem kojih se vrše prijave, također su određeni komunikacijski kanali, dobro da je dorađen ovaj članak koji utvrđuje prekršajne odredbe, da se kod određivanja vrste i razine administrativnih sankcija uzimaju u obzir određene okolnosti propisane ovom uredbom. I ono što je jako bitno s obzirom da se kod objave izrečenih prekršajnih sankcija i ovlašteni tužitelj tada objavljuje javno na internetskim stranicama nepravomoćne odluke, važno je da se uz te nepravomoćne odluke objave i podneseni bilokakvi drugi dokumenti koji su podneseni u postupku redovnih, pravnih lijekova i naravno ishodi postupaka po pravnim lijekovima. I važno je da tijela koja su zadužena za provedbu ovog zakona imaju rok da donesu sve pod zakonske akte kako bi se ovaj zakon mogao provoditi, a to je 24 mjeseca odnosno godinu dana. Klub HDZ-a će podržati ovaj zakon i pozdravljamo njegovo donošenje. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Dragici Roščić na ovoj raspravi. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Evo još jednom o uredbi kojom se kontrolira transparentnost. Međutim tko kontrolira transparentnost, to vam je isto kao da date nekome tko je opljačkao banku, 5 puta ima presudu da čuva banku. Preko noći otvoreni svi sefovi. HANFA i HNB koji su odgovorni, maloprije sam kazao, koji su odgovorni, zbog toga sam digao kaznenu prijavu, HANFA i HNB su odgovorni za puštanje u promet mjenica bez pokrića. I ti će sada kontrolirati transparentnost, njima dajemo zadaću ovim zakonom da oni kontroliraju transparentnost a oni su krivci gospodine državni tajniče, HNB i HANFA poimenično sam digao kaznenu prijavu, evo pitam državnog odvjetnika, što je do sad napravio što je 10 milijardi kuna mjenica bilo u prometu bez pokrića? I mi dajemo sad tome koji je 5 puta osuđen što je opljačkao banku, dajemo da kontrolira transparentnost transakcija u tim bankama. Pa to je nevjerojatno. Ja ne znam hoće li stvarno klub HDZ-a podržati. Evo gospođa Perić, maloprije je podržala onu moju stvar da oni koji su odgovorni trebaju odgovarati, pa zaista da ćemo mi dozvoliti da kontrolira, i vi tajniče, ovim ljudima koji su doveli Hrvatsku pred gospodarski slom. Dozvolili su jednome čovjeku da ugrozi stabilnost RH jer je 10 milijuna kuna pušteno u promet bez pokrića. Zamislite pa ovo je nevjerojatno. Nekome tko je opljačkao Hrvatsku dajemo da kontrolira transparentnost. I ne samo to, ti su ljudi iz HANFA-e i HNB-a u vijeću za financijsku stabilnost sistemskih tvrtki u RH. I oni su odgovorni. Pa ljudi nemojmo se rugati sami sa sobom. Ovo je ruganje sa svim institucijama, ljudi koji su odgovorni za trenutnu gospodarsku situaciju prošle godine, koja je bila kaos u državi, gdje se moralo intervenirati zakonima da bi se zaustavilo propadanje hrvatskog gospodarstva do bola, jednostavno ja još uvijek ne mogu vjerovati da će oni bit glavni kontrolori. Tajniče, jeste vi ovo ozbiljno pripremili ovaj zakon i da li ste dali ovim ljudima da kontroliraju transparentnost financijskih transakcija? Jeste upoznali možda ove koji su uredbu poslali, koji su pregovarali … [[Govornik se ne razumije.]] obavezni da prihvatimo ovu uredbu o kojim se ljudima radi u HNB-u. Pa sam je Vujčić, sadašnji guverner priznao da to dogodilo se. Sam. Ja ne mogu vjerovati se kontrolirat stabilnost tj. transparentnost ovih transakcija. Evo ja bi tražio stvarno pojašnjenje većine i pojašnjenje vas, tajniče, da objasnite hrvatskom narodu da će se stvarno oni koji su dozvolili da se opljačka Hrvatska, da se ugrozi financijska i monetarna stabilnost u slučaju Agrokor. Dal' ćete vi stvarno dozvoliti da ti ljudi iz HNB-a koji su dozvolili pljačku Hrvatske, ugrozili gospodarsku sustav i HANFA, ja ovo ne govorim da samo govorim, ja sam digao kaznenu prijavu, prije 9 mjeseci protiv tih ljudi. Ovo je žalosno, sramotno. Volio bi da se očituju bivši ministri financija, jel' ovo moguće, jel' ovo stvarno vaš prijedlog, jel' ovo za vjerovat, mislim, nevjerojatno. Hvala i očekujem odgovor da pred narodom odgovorite bar u završnoj riječi jer ovo je nevjerojatno što se može dogoditi u RH koja se poziva na europske vrijednosti, na transparentnost, da dajemo onima koji su krivci za ovu situaciju u Hrvatskoj, gospodarsku, ekonomsku, šta nam banke izvlače novac od građana i ulažu u drugo, mislim nevjerojatno. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Bulju na ovoj raspravi. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo o ovoj točki kad se za nju steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe EU 2015/2365 o transparentnosti transakcija financiranja vrijednosnih papira i ponovne uporabe, drugo čitanje, P.Z.E. br. 175. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog navedenog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 119 za i 1 suzdržan donijet Zakon o provedbi Uredbe EU 2015/2365 o transparentnosti transakcija financiranja vrijednosnih papira i ponovne uporabe.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o stabilnosti, koordinaciji i upravljanju u ekonomskoj i monetarnoj uniji između Kraljevine Belgije, Republike Bugarske, Kraljevine Danske, Savezne Republike Njemačke, Republike Estonije, Irske, Helenske Republike, Kraljevine Španjolske, Francuske Republike, Talijanske Republike, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Velikog Vojvodstva Luxemburga, Mađarske, Malte, Kraljevine Nizozemske, Republike Austrije, Republike Poljske, Portugalske Republike, Rumunjske, Republike Slovenije, Slovačke Republike, Republike Finske i Kraljevine Švedske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 261 Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članak 172. i 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave temeljem članka 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za europske poslove. Želi li možda predstavnik predlagatelja dati obrazloženje? Izvolite, državni tajnik Ministarstva financija gospodin Željko Tufekčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane saborske zastupnice.
Gospodine, samo malo gospodine Tufekčić. Ispričavam se. Gospodine Bulj, dao sam riječ gospodinu državnom tajniku Željku Tufekčiću. Ja se ispričavam što vas nisam prije vidio ako ste vi imali dignutu ruku u zraku, a nitko od mojih suradnika to nije vidio, tako vas molim da se malo strpite evo dok da gospodin državni tajnik uvodno obrazloženje. Nakon toga ćete dobiti riječ. Hvala vam lijepo. Oprostite gospodine Tufekčiću. Izvolite nastavite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dakle poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Imamo pred sobom odnosno imate pred sobom Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o stabilnosti i koordinaciji i upravljanju u ekonomskoj i monetarnoj uniji. Riječ je o ugovoru koji je međudržavnog karaktera, a potpisali su ga čelnici 25 država članica Europske unije u Bruxellesu u ožujku 2012. godine svi osim Velike Britanije i Češke, a na snagu je stupio 1. siječnja 2013. U vrijeme sastavljanja i otvaranja Ugovora za potpisivanje, Republika Hrvatska nije bila država članica Europske unije. Nakon pristupanja Europskoj uniji, Hrvatska je započela i razmatrati moguće načine pristupanja navedenom ugovoru. Pristup državama članicama Europske unije koje nisu ugovorne stranke odnosno nisu države koje su kao takve naznačene u preambuli predviđene člankom 15. Ugovora. Sukladno navedenom članku Republika Hrvatska ne postaje ugovornom strankom potpisivanjem ugovora, nego se pristupanje provodi postupkom potvrđivanja Ugovora i polaganjem isprave kod depozitara odnosno kod Glavnog tajništva Vijeća. Što uređuje ovaj Zakon? Dakle ovim Zakonom potvrđuje se Ugovor o stabilnosti i koordinaciji upravljanju kako bi njegove odredbe u smislu članka 141. Ustava postale dio unutarnjem pravnog poretka Republike Hrvatske. Ovim Ugovorom države članice Europske unije suglasne su ojačati ekonomsku i monetarnu uniju. Nadalje Ugovorom se propisuje poboljšanje u koordinaciji ekonomskih politika na razini svih država članica uz poseban naglasak na upravljanje u euro području potičući time postizanje ciljeva vezanih uz održivi rast, zaposlenost, konkurentnost i društvenu koheziju. Ugovor se primjenjuje na države članice unutar i izvan područja koje su ga ratificirale. Predmetni ugovor i to u glavi 3 i 4 obvezuje države članice na pojačanu fiskalnu disciplinu koja uključuje primjenu proračunskih pravila i pravila zaduživanja te odgovarajuće korektivne mehanizme. Tako je definirano da proračunska pozicija opće države mora biti u ravnoteži ili u suficitu te da strukturni deficit ne smije biti veći od 0,5% bruto domaćeg proizvoda. A u slučaju značajnijih devijacija od navedenog pokreću se korektivni mehanizmi koje predlaže Europska komisija. Također Ugovorom se uređuje i koordinacija ekonomskih politika, to je u glavi 4. pri čemu se ugovorne strane obvezuju na suradnju oko kreiranja ekonomskih politika usmjerenih na daljnji razvoj ekonomske i monetarne unije putem jačanja konvergencije i konkurentnosti. Obzirom da se nalazi izvan euro područja, Republika Hrvatska preuzima obveze iz predmetnog Ugovora koje proistječu iz glave 5 koje se odnose na sudjelovanje na sastancima država euro područja na kojima će se raspravljati o konkurentnosti država članica, izmjenama i novim pravilima koja će se primjenjivati na euro područje u budućnosti, kao i o specifičnim pitanjima koja se odnose na provedbu Ugovora o stabilnosti, koordinaciju i upravljanju. Navedeno je bitno imajući u vidu i prijedloge i trenutne razgovore na razini država članica oko daljnjeg produbljivanja ekonomske i monetarne unije. Ovaj zakon je predviđeno da stupi na snagu osmog dana od dana objave u Narodnim novinama. Nastavno, Republika Hrvatska postaje ugovornom stranom polaganjem isprave o pristupanju kod depozitara kako sam rekao Glavnog tajništva Vijeća koji o tome izvješćuje ostale ugovorne stranke. Nakon što ugovorne stranke potvrde vjerodostojnost teksta ovog Ugovora na službenom jeziku državne pristupnice koji je također i službeni jezik institucija Europske nije, on se pohranjuje u arhivu depozitara kao vjerodostojan tekst ugovora. Dakle, donošenjem Zakona o potvrđivanju Ugovora o stabilnosti, koordinaciji i upravljanju u ekonomskoj i monetarnoj uniji ispunjavaju se uvjeti za pristupanje RH ovom Ugovoru. Pristupanjem predmetnom Ugovoru, Republika Hrvatska sudjelovat će na sastancima euro područja te će biti uključena u rasprave o konkurentnosti država članica, izmjenama i novim pravilima koji će biti implementirani u euro području u budućnosti, kao i posebnim pitanjima koji se odnose na provedbu samog Ugovora. Evo, s obzirom na karakter samog ugovora predloženo je da se rasprava održi u hitnoj proceduri. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem na ovom obrazloženju Konačnog prijedloga zakona, državnom tajniku gospodinu Tufekčiću. Prelazimo, dakle dalje. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice poštovani kolega Ivan Šuker, izvolite.
Gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Pa u stvari jedna vrlo interesantna točka dnevnog reda i točka dnevnog reda koja je sjajna prilika da se istaknu pozitivni makroekonomski pokazatelji i postignuća ove Vlade. Međutim, isto tako govoriti o ovoj točki. U stvari dovoljno je da se pročita točka 2. cilj koji se ovim zakonom želi postići i kaže se. Veli cilj je, želi se postići potvrđivanjem Ugovora o stabilnosti, koordinaciji i upravljanju i preuzimanju obveza koje proistjeću iz njegove glave V. a koje se odnose na sudjelovanje predsjednika Vlade Republike Hrvatske na sastancima na vrhu država euro područja koji će se održavati najmanje dva puta godišnje i na kojima će se raspravljati o konkurentnosti država članica izmjenama, novim pravilima i koja će se primjenjivati na euro područje u budućnosti kao i specifičnim pitanjima koja se odnose na provedbu ovog ugovora. To znači jasno odgovara da potpisom ovog ugovora, ratifikacijom ovog ugovora predsjednik Vlade Republike Hrvatske će zajedno sa predsjednicima vlada eurozone moći biti za stolom, moći raspravljati i imati sve informacije. I mislim da tu bi trebali stat. Međutim, s obzirom da mi u Hrvatskoj ne priznamo da je ono što je očigledno, treba reći da je ova najava ulaska Hrvatske u eurozonu nije pala s neba, neke stvari su se naprosto dogodile. Dakle, određeni makroekonomski pokazatelj, a tu su dva vrlo bitna jer ona su definirana mastriškim kriterijima, a to je visina deficita nacionalnog proračuna na svu sreću i na veselje svih nas možemo govoriti praktički o suficitu državnog proračuna. I ono što je realna posljedica svih makroekonomskih kretanja u Republici Hrvatskoj to je smanjenje udjela bruto domaćeg, javnog duga u bruto domaćem proizvodu. To su naprosto činjenice, to treba ponavljati, a o tome koje benefite, koje eventualno štete će Hrvatska dobiti ulaskom u eurozonu, o tome možemo raspravljati nekom drugom prilikom, ali isključivo argumentirano, isključivo sa jasnim pokazateljima jer zemlja koja ima preko 80% financijskih ugovora koji su vezani na euro, koja je visoko eurozirana bi sigurno je bilo lakše funkcionirati kad bi bila u eruozoni, a druga stvar, onda bi i drugačije govorili o onim pričuvama centralne banke, ali to je tema za nešto drugo ne bih želio širiti ovu temu. Međutim, svima koji vole pričati da ne pročitaju materijale, bi preporučio da pročitaju ovo jedno vrlo zgodno štivo, pisano je običnim narodnim jezikom i onaj koji ga je preveo svaka mu čast, i može se jasno razlučiti koji su ciljevi ovoga sporazuma, tj. članica koje su mu pristupile. A kao što je rekao državni tajnik mi ovom ugovoru nismo pristupili isključivo iz jednog razloga jer kad se on donosio i potpisivao mi nismo bili članica Europske unije. Ali ponavljam, i reći ću, dobri makroekonomski pokazatelji Republike Hrvatske dobra i odgovorna fiskalna politika je dovela Republiku Hrvatsku da ozbiljno može razmišljati i pripremati i na kraju krajeva Ministarstvo financija tj. Vlada Republike Hrvatske i Hrvatska narodna banka su zajednički pripremili strategiju za uvođenje eura kao službene valute u Republici Hrvatskoj. Ali ponavljam da bi se to moglo napraviti moralo se napraviti puno teških i bolnih stvari, a to je ova Vlada napravila. I na kraju krajeva brojke ne lažu, a to su makroekonomski pokazatelji koji to potvrđuju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ivanu Šukeru na ovoj raspravi. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Evo jednostavno neki ljudi, stvarno, kolege saborski zastupnici bi bili fantastični kao pročelnici ureda za uljepšavanje stvarnosti. Jednostavno ne znam živimo li u istoj državi? Kad rafinerija ti makropokazatelji koji nabrajaju, to jednostavno ne možete vjerovati, znači, kad se zatvaraju škverovi, kada rafinerija, kad petrokemija, imamo dvije trećine Hrvatske prazne, izgleda da su svi pokazatelji odlični. Ne znam jel to u istoj državi živimo? Ja vjerujem da može biti bolje u Hrvatskoj, ja vjerujem da dvije trećine Hrvatske ne moraju biti prazne, ja vjerujem da štale i farme moraju biti pune stoke, da moramo povećati proizvodnju u gospodarstvu, poljoprivredi. Ali činjenica da nije tako. Činjenica je da makro pokazatelji prema radnicima Dalmatinke koji ne mogu ostvariti svoje pravo u stečaju sigurno im ništa ovo ne znači, pa ni Sisačkoj rafineriji ništa ne znači. Sad treba li ured za uljepšavanje „piarovski“ u Vladi li parlamentu to je sada pitanje svih pitanja ali je činjenica da mi ovdje donosimo zakone i govorimo o eurozoni, suverenistička eurozona, a nemamo hrabrosti zaštiti naše prirodne resurse. Možda bi mogli imati bolje makroekonomske pokazatelje kao isključivi gospodarski pojas. Čast Talijanima ali ne bi im dozvolio da nekoliko milijardi kuna ribe ulove u našim teritorijalnim vodama i da za to ne daju kune hrvatskim građanima, hrvatskoj državi, nego nam to prodaju u turističkoj sezoni na našim stolovima. Prema tome, a to nas obavezuje i konvencija koju smo potpisali 72. godine, a to nas obavezuje i Europska unija nam daje preporuku. Međutim, mi ovdje spominjemo eurozonu, pokazatelje, Hrvatska narodna banka to je institucija samo takva, faraonska doduše, ali u uredu uljepšavanja ona je takva kakva je, to je HANFA kontrolira sve čak i mjenice bez pokrića dobro je kontrolirala. Jednostavno sve cvjeta u Republici Hrvatskoj. Ja zaista ne znam da li ova svjetla realno govore kad prolazim kroz Liku, često sam u njoj, Ravne Kotare, Šibensko zaleđe, Dalmatinsku zagoru, non stop sam doli, pa nije to baš realno stanje. Možda ova svjetla dugogodišnja, dugo godina tko je u parlamentu i Vladi, jednostavno djeluju na ljude i ostavljaju dojam da sve cvjeta u Hrvatskoj. I briselski maniri, rekao bi moj, naš kolega Milijan Brkić, „briselski dečki“, znao je reći gospodinu Milanoviću, da su „briselci“ su inače, ti maniri su dosta popularni u Republici Hrvatskoj i dobro prihvaćeni još od Sanadera. Ali je žalosno što Sabor je pretvoren u ovo što je pretvoren, žalosno je što nama ljudi koji nam predstavljaju zakon ispred izvršne vlasti ne žele odgovoriti na saborska pitanja. Pa malo prije, evo državni tajnik financija, ne želi odgovoriti na moje pitanje da li su dali vuku da čuva ovce? Da li su dali HANFI i HNB-u da kontroliraju transakcije, financijske transakcije? Ja nisam dobio odgovor trebao bih ga dobiti, jer jednostavno te su institucije krivci za trenutno stanje u Republici Hrvatskoj. I ta je Hrvatska narodna banka mogu slobodno to „Hrvatska“ skinit. Mogu je nazvat „briselska“, mogu je nazvat kako god hoće. Ali je laž da zastupaju hrvatske interese to je laž. To je laž jer 10 milijardi kuna bez pokrića ako netko dozvoli mjenica to je katastrofa. Taj je ugušio hrvatskog poljoprivrednika, potjerao hrvatskog čovjeka iz Hrvatske mladoga put Irske i ostalih. I zato pozivam ljude, Hrvatska ima perspektivu samo se treba boriti. Ali treba omalovažiti parlamentarnu demokraciju izabrane saborske zastupnike ograničiti u ovome uredu … [[Govornik se ne razumije.]] da govore, da propituju što je naša uloga. Pa zamislite, vi u ovome uredu … [[Govornik se ne razumije.]] ste osmislili da saborski zastupnik im samo jednu repliku. Znate li koliko država mora platiti put meni od Sinja do Zagreba? Pa najbolje da SMS porukom mi pošaljete premijer Plenković ili vi uvaženi tajniče da vam odgovornim za – protiv. Svakako će biti većina. Potkosureno je to uredno, legalno na izborima ono što je dalo glas za SDP-e sada je sa HDZ-om i obrnuto. Mislim, nevjerojatno da se guši parlamentarna demokracija, da se zaziva stabilnost, da se izruguje od onih koji su izabrani od parlamenta da se izruguju sa parlamentom. A ured za uljepšavanje stvarnosti, ne znam kako ćete to objasniti ljudima. Frižideri su im prazni. Pa nije realna slika, evo ja mislim kolega Šuker nije realna slika. Meni je žao. Ja bih volio da vi što to govorite to tako u realnosti, ali nije. Vi ste podrijetlom iz Livna, ako budete išli hajdete preko Sinja, pa ćete vidjeti gore sela. Veliki broj sela nema vodoopskrbu. Prazne kuće, ognjišta se ugasila. Nije to realno. 2/3 Hrvatske je takvo, 2/3 Hrvatske. Nije problem. Nije problem, ponavljam, poljoprivredu pokrenuti u obliku da kupimo stoku, krave. Ništa to nije problem, ali je problem tko će ih čuvati i zato sve se radi ovdje u biti da se proglasi kako su pokazatelji fantastični svi pokazatelji, kako ulazimo u euro zonu, veći smo Europljani, veći smo „briselci“ nego oni u Bruxellesu. Veći smo Europljani, pa dašta smo nego u Europi. Nismo u Aziji, u Africi. Koliko ja znam Hrvatska je u Europi uvijek na europskom kontinentu. Ali interesne skupine iz Europske unije veliki utjecaj imaju na našu politiku koja nema veze sa suverenizmom, suverenistički koncept o očuvanju ovoga naroda i borbu za naš narod kako teritorijalno na Jadranu, tako i na kopnu jednostavno smo dovedeni u ovu situaciju u koju smo dovedeni gdje se pozivamo na pokazatelje pozitivne. U rasulu sve, a najključnije su one institucije koje su morale brinuti o stabilnosti to je HANF-a i HNB-e i dajemo im kontrolu. Ali nebrige, ne želi na to odgovoriti naš uvaženi tajnik. Omalovažava se Sabor i parlament. Ipak ljudi su dali glasove. Netko drugi će biti. Meni osobno 11 tisuća Ličana, Šibenčana, Zadrana, Cetinjana, Kaštelana i oni očekuju da ja govorim, da propitujem što je sa kaštelanskim staklenicima gdje bi mogli izvoziti robu najkvalitetniju.
Poštovani kolega Bulj, pustio sam vas već skoro 7 minuta u kojim govorite totalno van teme i udaljili ste se od teme, točke dnevnoga reda. Ja bih vas lijepo molio da se vratite na temu dnevnog reda kako ne bi bio prisiljen postupati po Poslovniku Hrvatskoga sabora. Izvolite.
Ja bih zamolio [[Upadica Brkić: Vrijeme će vam se nastaviti. Kao što vidite bilo je zaustavljeno.]] Hvala lijepo. Neće biti potrebno. Hvala vam lijepo. Pa molio bih vas da drugi put mi napišete govor kao što pišete valjda nekome. Ali to nećete uspjeti gospodine Brkiću. Ja govorim. To ste mogli upozoriti i kolegu Šukera gdje je govorio neistine da u Hrvatskoj sve cvita i to može vama napisati ured za uljepšavanje stvarnosti. Ali vi meni ne možete, ja govorim u temi. Vi ste trebali upozoriti državnog tajnika da odgovara saborskim zastupnicima kada je riječ o temi. Ali vas to ne interesira. Vi ste podložni uredu za uljepšavanje stvarnosti. Živite u nerealnosti, to je vaš problem. Svjetla ne djeluju baš u realnosti. Molim i vas kada idete put dolje svoga mjesta, svratite u ova mjesta pa ćete vidjeti kroz Liku nema nigdje čovjeka, nema nikoga. Ljudi izumiru. Jedino je borba za resurs kao što je Nacionalni park Plitvice, ali ne da prodajemo domaći krumpir pa da imamo još bolje pokazatelje, nego uvozimo iz Egipta. Da, to je istina. Zbog toga su tisuće ljudi otišli iz Like, to su vam pokazatelji. A meni osobno pisati govore nećete, govoriti mi što ću govoriti, u okviru sam teme jer jednostavno ne mogu vjerovati da nama ne žele odgovoriti predstavnici izvršne vlasti, a ne mogu vjerovati da dopuštate govor uredu, pročelniku ureda za uljepšavanje prije mene tko je govorio. To vam je bilo u skladu sa temom. Znači i vama sve cvjeta u Republici Hrvatskoj, a to nije istina. Volio bih da ono što je kolega prije mene govorio da je to istina. Ali nije istina. Možete to vrlo lako provjeriti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodine Bulj. Evo pustio sam vas do kraja da kažete sve ono što ste imali. Zbog svega izrečenog, zbog ponašanja koje odstupa od normalnih pravila ponašanja, zbog omalovažavanja i vašeg izričaja izričem vam temeljem članka 239. opomenu i ja vas zaista molim da ubuduće se držite teme i da na bilo koji način svojih izričajem ne remetite red i da svojim ponašanjem odstupate od općih pravila ponašanja u Saboru. Hvala lijepo. … [[Upadica Bulj: Govornik se ne razumije.]] Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovani kolega Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Ozbiljna je tema na dnevnom redu, pa ćemo, o tome ću govoriti ozbiljno. Ljudi nas slušaju, gledaju i znači iz ovoga Sabora trebaju izlaziti argumenti i poruke koje imaju težinu. Ali sve treba biti argumentirano da ne bude performans. Što je cilj ovog potvrđivanja ovog Ugovora, znači Zakona o ugovoru? Dugačak je pa ga neću potvrđivati, da se praktično podržavaju kriteriji za ekonomsku i monetarnu Uniju, a to znači prije svega mastriški kriterij. Ali gospodo, osim nekoliko zemalja Luxemourg, Bugarska, Rumanjska još jedna gore baltička zemlja sve druge zemlje su prekršile sve i jedan mastriški kriterij, sve i jedan. Prema tome, mi možemo reći sa znanstvene razine empirijski se to može utvrditi da su mastriški kriteriji praktično postali mrtvo slovo na papiru. Oni su pisani već davno i nisu uopće uzete u obzir neke važne okolnosti koje će nastupiti u razdoblju snažne financijalizacije gospodarstva kako nacionalnog, tako prostora Europske unije. Pa prema tome, zašto postavlja se pitanje zašto hrvatska Vlada želi odnosno nametnuti ovom Saboru da se što prije potpiše ovaj ugovor. Zašto? Pa zbog toga da se pojedinci iz Vlade mogu naslikavati po uredima u Bruxellesu i Frankfurtu jer tamo sjede gospođa Merkel, gospodin Macron, gospodin Juncker ako nije nestašan itd. Ali to se želi predstaviti kao važnim činom. Pazite ovdje iza ovog se, što se krije iza ovoga prijedloga da što prije se on potpiše i da se to naši vrate za Frankfurt, odnosno Bruxelles. Pa zato što pojedinci iz Vlade žele biti važni sami sebi, ali ima još nešto što iza toga se krije puno problematičnije i opasnije. Oni zaista žele što prije uvesti euro u Hrvatsku. Ponavljam žele što prije uvesti euro u Hrvatsku. Paradoksalno je da upravo najslabije zemlje članice EU žele što prije euro, a one upravo najviše potom stradavaju. Imamo li primjere? Imamo. Pogledajte Grčku, Portugal, Španjolsku, pa i jednu hajmo tako reći veliku Italiju. Svi mogu tu reći dakle vrlo odgovorno, jer se čitav život bavim tim problemima međunarodnim financijama, monetarnom politikom. Dakle, svi oni imaju velike probleme. I Europska unija, euro zona ima dovoljno bolesnika da bi primala još jednog bolesnika koji u bunilu govori dajte što prije euro da se izliječim. Znate, čovjek koji nema rješenja za svoju zemlju, svoje gospodarstvo, koji nema suverena rješenja ne zna iskoristiti još uvijek suverenu monetarnu politiku, svoj novac onda on naravno želi biti u nekom društvu gdje očekujući da će mu netko nešto riješiti, prišapnuti, dati neku povlasticu. E onda vidimo kako to završava. Vide i drugi da naš premijer želi i drugi važni članovi Vlade biti u takvom klubu, pa želimo biti u OECD-u, onda kažu Mađari, Slovenci o.k. ali ne možete. Moći ćete ako napravite to, to i to i eto tako izgleda naša politika. Tako izgleda naša politika, nema tu „s“ od suverenosti. I to je ono što treba reći. Pa prema tome naša Vlada isto tako neodgovorno želi ponavljam uvesti što prije euro. Što još reći o ovome? Vidite projekt, ova tema uvođenja eura nametnuta je, odgovara i Hrvatskoj narodnoj banci. Ona je posebno tu stimulirala vidite, uvijek iste ljude angažira na skupovima. A što iza toga stoji? Ma žele otkloniti odgovornost od sebe, od promašaja u slučaju švicarski franak, austrijske štedno-kreditne zadruge, slučaj Agrokor i moram priznat da su to PR-ovski jako dobro napravili jako dobro novcem nas poreznih obveznika. Kako nama Vlada objašnjava da trebamo što prije uvesti euro? Šta ona kaže? Oni kažu, uvođenjem eura nestat će strah od inflacije, ali oni strah od inflacije pašeći građane inflacijom, oni žele zamijeniti i zamijenit će sigurnošću recesije, odnosno gospodarskog nazadovanja itd. Pa gospodo pogledajmo Grčku, meni draga zemlja i narod. Ma oni se kupaju u moru problema. Dolje vrije, dolje kipi. U Grčkoj su sve opcije otvorene. Toj zemlji na ovakav način nema spasa. Njoj će morat otpisat najprije pola svih dugova, potom sve, a onda će joj morati još nešto mukte dati. Prema tome, manimo se opasnih eksperimenata. Ja ne smijem ni pomisliti šta bi sve bilo, šta bi se desilo kada netko u bunilu traži misleći da će nam to učiniti dobro. Kada će Hrvatska moći razgovarati o euru? Ja sam rekao za 10 godina tek treba početi razmišljati o tome. Svi drugi koji to rade, oni naprosto to rade iz političkih, da ne kažem politikantskih razloga. Ma počnimo već jednom voditi politiku u interesu hrvatskog gospodarstva i naroda. Pa prema tome, euro zona je još daleko od nas i u tom kontekstu moram reći jednu tešku kvalifikaciju, a ta je da prethodne i ova Vlada u stvari štite propadanje naroda i država.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lovrinoviću na ovoj raspravi. Sa ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za nju steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege, sa ovim smo završili predviđene točke dnevnog reda za današnju plenarnu sjednicu. Nastavljamo rad sutra ujutro u 9,30 sati sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranim organizmima, drugo čitanje. Zahvaljujem se predstavnicima Ministarstva financija, državnom tajniku gospodinu Željku Tufekčiću i gospodinu pomoćniku ministra Stipi Županu na obrazloženjima ovih prijedloga zakona. Hvala vam još jednom. Ugodan ostatak dana! Hvala. SJEDNICA PREKINUTA U 18,35 SATI.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o stabilnosti, koordinaciji i upravljanju u ekonomskoj i monetarnoj Uniji između Kraljevine Belgije i Republike Bugarske, Kraljevine Danske, Savezne Republike Njemačke, Republike Estonije, Irske, Helenske Republike, Kraljevine Španjolske, Francuske Republike, Talijanske Republike, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Velikog vojvodstva Luxembourga, Mađarske, Malte, Kraljevine Nizozemske, Republike Austrije, Republike Poljske, Portugalske Republike, Rumunjske, Republike Slovenije, Slovačke Republike, Republike Finske i Kraljevine Švedske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 261. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, a rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 114 glasova za i 10 suzdržanih donijet navedeni zakon. Dobro jutro, poštovane zastupnice i zastupnici. Sutra, 27. siječnja obilježava se Međunarodni dan sjećanja na žrtve holokausta. Tim povodom dopustite mi da se kratko obratim. 27. siječnja 1945. oslobođeno je nacistički koncentracijski logor Auschwitz. Auschwitz, taj najveći logor zločina i okrutnosti simbolizira i sva druga mjesta na kojima je tijekom nacističkih i fašističkih režima sustavno mučeno i ubijeno 6 milijuna djece, žena i muškaraca samo zato što su bili Židovi i što su prema monstruoznoj nacističkoj ideologiji pripadali neželjenoj skupini. 6 milijuna ljudskih priča i snova među kojima je i onih pripadnika raznih manjinskih skupina, nepovratno je nestalo. Međunarodni dan sjećanja na žrtve holokausta dan je sjećanja na sve žrtve onog što sa sigurnošću možemo nazvati potpunim slomom čovječanstva. Uz mučki ubijene žrtve holokausta, danas, sutra ali i svaki dan moramo se sjećati i svih preživjelih koji nose teret jedne strašne povijesti te njihovih obitelji i bližnjih. A upravo svjedočenja preživjelih moraju se nastaviti prenositi na buduća pokoljenja kako se ne bi zaboravila ili banalizirala patnja milijuna ljudi i njihovih obitelji. Holokaust nam moram biti stalni podsjetnik na strahote koje mogu prouzročiti rasizam i mržnja. Stoga naša odgovornost kao pojedinca ali i društva mora biti borba protiv nesnošljivosti i mržnje, antisemitizma, ksenofobije i predrasuda bilokoje vrste. Time ćemo odati poštovanje prema svim izgubljenim životima ali i preživjelima čija se svjedočenja ne smiju nikada zaboraviti. Obilježavajući Međunarodni dan sjećanja na žrtve holokausta odajemo čast i snazi židovskog naroda i svima drugima koji su znali i mogli prebroditi jedno od najmračnijih poglavlja povijesti čovječanstva. Iskustvo holokausta nam je pokazalo da je tijekom tog teškog razdoblja europske povijesti bilo ljudi koji su imali snage i odvažnosti da ne ostanu ravnodušni prema nepravdi nanesenoj pripadnicima židovskog naroda. Po cijenu vlastitog života i za dobrobit drugog čovjeka hrabro i slušajući svoju savjest spašavali su poznate i nepoznate ljude. Pravednici među narodima među kojima je bilo 115 hrvatskih ljudi za koje se zasada zna, učinili su ono što je najviše što čovjek može učiniti za drugog čovjeka, pomoći i spasiti ljudski život riskirajući pritom svoj. Time su pokazali da uvijek postoji izbor i da prema zlu ne treba ostati ravnodušan. Gledajući danas potomke spašenih možemo razumjeti dubinu značenja riječi iz Talmuda, „Onaj tko spasi jedan život, spasio je čitav svijet“. Poštovane zastupnice i zastupnici, Međunarodni dan sjećanja na žrtve holokausta podsjeća nas na načela snošljivosti i borbe protiv zločina bilokoje vrste kao i borbe protiv diskriminacije, rasizma i antisemitizma. Podsjeća nas na važnost promicanja demokratskog ideala dostojanstva, jednakosti i poštivanja svakog čovjeka. Na važnost poštivanja prava svakog čovjeka bez obzira na rasu, spol, naciju, jezik, vjeru ili uvjerenje. Podsjeća nas da globalno svi zajedno moramo nastaviti izgrađivati društva na međusobnom razumijevanju u povjerenju, snošljivosti i solidarnosti u kojem ćemo trajno promicati univerzalna načela demokracije ljudskih prava u duhu dijaloga i otvorenosti. To su temeljne vrijednosti na kojima počiva zajednica demokratskih država. One su ujedno najbolje jamstvo da se zauvijek spriječe okrutnosti, genocidi i zločini i da se više nikada ne ponovi holokaust. Ali i zločini koji su kasnije bili počinjeni u Hrvatskoj i BiH-u, u Vukovaru, Škabrnji, Srebrenici i svim drugim mjestima patnji i boli. Pozivam vas sada da zajedno odamo počast svim žrtvama holokausta koje moraju zauvijek ostati u kolektivnoj svijesti čovječanstva kako se ti zločini više nikad ne bi ponovili. - Minuta šutnje – Neka im je vječna slava.