Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini. Ovim se izmjenama i dopunama zakona želi stvoriti odgovarajući pravni temelj koji će biti prilagođen potrebama i novonastalim uvjetima na tržištu, a s ciljem razvoja trgovačke djelatnosti uz vođenje računa o interesima zaposlenika, potrošača, te posebno sužavanja prostora za pojavne oblike sive ekonomije i nelojalne tržišne utakmice. I upravo zbog ovog cilja sužavanja prostora za pojavne oblike sive ekonomije i nelojalne tržišne utakmice, a sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora ovaj zakon predložen za donošenje po hitnom postupku. Ovim zakonom predviđa se uređenje djelatnosti trgovine vezano uz sankcioniranje fizičke osobe koji bez legaliteta obavlja djelatnost trgovine, kao i uređenje problematike vezane uz sivu ekonomiju i nelojalnu konkurenciju. Dakle, vrši se dogradnja postojećeg zakonskog okvira proširenjem postojećih odredbi o nepoštenom trgovanju. Propisuje se što se ne smatra nepoštenim trgovanjem, a u cilju suzbijanja sive ekonomije. Također uvodi se i novina kojom se prije svega, a radi jednostavnosti postupka i otklanjanja administrativnih zapreka propisuje iznimka od obveze izdavanja rješenja o ispunjavanju minimalno tehničkih uvjeta za obavljanje djelatnosti trgovine od strane nadležnog tijela na način da se uvodi institut nastavka obavljanja djelatnosti trgovine u prodajnom objektu. To znači da se djelatnost trgovine će se moći obavljati u prodajnim objektima i bez izdavanja novog rješenja ukoliko je za isti prodajni objekt izdano rješenje nadležnog tijela u ispunjavanju minimalno tehničkih uvjeta, a u međuvremenu nije došlo do bitnih promjena vezano za prostor, opremu, sredstva kojima se djelatnost trgovine obavlja. Na taj način trgovcima se omogućuje brže, ekonomičnije, jednostavnije obavljanje djelatnosti. Briše se također dosadašnja odredba važećeg zakona koja se odnosi na obvezu ministarstva nadležnog za poslove gospodarstva da u postupku izdavanja lokacijske dozvole određuje posebne uvjete za obavljanje trgovine kada se radi o velikim trgovačkim centrima, budući navedeno predstavlja administrativnu zapreku za investitore. Također se proširuje krug osoba koje mogu obavljati djelatnosti trgovine, pa se djelatnošću trgovine mogu baviti i neprofitne pravne osobe, udruge, zadruge, ustanove i sl. koje prema posebnim propisima radi ostvarivanja svojih ciljeva, a sukladno odredbama njihovih statuta i drugih općih akata svoje proizvode prodaju na malo izvan prodavaonica na način propisan odgovarajućim odredbama zakona. U odnosu na proširenje kruga osoba koje mogu obavljati djelatnost trgovine na neprofitne pravne osobe, ovim prijedlogom zakona omogućava se istima da bez ishođenja minimalnih tehničkih uvjeta, dakle rekli smo sukladno s ovim posebnim propisima radi ostvarivanja ciljeva, a u smislu odredbi njihovih statuta i drugih općih akata mogu obavljati djelatnost trgovine koja je utvrđena statutom, osim onih koji su zakonom izričito zabranjeni. Zakonodavac nije imao namjeru niti je svojim odredbama izjednačio neprofitne pravne osobe sa trgovačkim društvima u obavljanju djelatnosti trgovine sa svrhom da prodaja bilo koje robe neprofitna osoba ostvaruje određeni prihod. Oni prodaju robu koja je u izravnoj vezi isključivo sa svrhom ostvarivanja njihovih ciljeva. Određuje se također i mogućnost prodaje robe kroz pokrenut prodaju uz ispunjenje uvjeta propisanih odlukom predstavničkog tijela grada ili općine na čijem se području prodaja obavlja s ciljem opskrbe stanovništva na specifičnim i udaljenim područjima nedovoljno opskrbljenim maloprodajnim kapacitetima. U svrhu daljnje i bolje dogradnje obavljanja djelatnosti trgovine, te izjednačavanje svih subjekata na tržištu koji se u smislu postojećih propisa smatraju trgovcem, a vezano za osobe zaposlene u toj grani gospodarstva na radnim mjestima prodavača i trgovačkog poslovođe, ovim prijedlogom zakona određuje se najmanji stupanja srednjeg obrazovanja potreban za rad na tim radnim mjestima, a to je završeno srednje obrazovanje u trogodišnjem trajanju. Ovim konačnim prijedlogom odredba o stručnoj spremi osoba zaposlenih u djelatnosti trgovine propisana je na način koji je sukladan definiciji koji je u svom očitovanju na predmetni prijedlog zakona dalo Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, a što je i praksa u nekim zemljama EU. Predloženim novelama propisana je jednaka obveza vezana uz problematiku stavljanja robe na tržište kako za trgovce koji stavljaju na tržište uvozne proizvode, tako i za trgovce koji stavljaju na tržište proizvode proizvedene u RH. Još jednom je važno naglasiti da se ovim zakonom uvodi kaznena odgovornost za fizičku osobu koja bez legaliteta obavlja prodaju robe izvan prodavaonica sukladno odredbama ovog zakona ili prodaje proizvode koji se prema posebnim propisima ne mogu prodavati na otvorenim prostorima. Također mlađim od 18 godina, a sukladno zahtjevima pravobraniteljice za djecu uvodi se još jedna prohibitivna odredba kojom se propisuje zabrana oglašavanja, izlaganja, kao i prodaja robe pornografskog sadržaja osobama mlađim od 18 godina na svim prodajnim mjestima. U konačnici očekujemo pozitivne učinke kako za gospodarstvo tako i za zaposlenike i potrošače. Ono što je najviše zainteresiralo javnost oko donošenja ovoga zakona, dakako to je pitanje uređenja radnog vremena u trgovini. Vezano za pitanje radnog vremena u djelatnosti trgovine podsjećamo kako je Ustavni sud RH 19. lipnja 2009. godine odluku kojom se ukidaju odredbe kojima je bilo propisano radno vrijeme prodavaonica tijekom tjedna kao i nedjeljom. Temeljem navedene odluke iz koje su na tržištu RH posljedično nastale nove okolnosti u području radnog vremena prodavaonica, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva kao resorno za djelatnost trgovine upućuje na primjenu članka 57. Stavka 1. Zakona o trgovini. Dakle temeljem odredbi tog članka trgovac samostalno određuje radno vrijeme prodavaonica u skladu s odredbama predmetnog zakona pri čemu će uzeti u obzir potrebe kupaca, broj radnika zaposlenih u prodavaonici i poštivanje njihovih prava uređenih ovim zakonom, Zakonom o radu, drugim radno-pravnim propisima, kolektivnim ugovorom, sporazumom sklopljenim između poslodavca i radničkog vijeća i ugovorom o radu, posebno u pogledu plaće, naknade plaće, dodataka na plaću, raspodjelu i preraspodjelu radnog vremena, prekovremenog i noćnog rada te stanke, dnevnog, tjednog i godišnjeg odmora. Isto tako temeljem odredbi članka 57. stavka 2. Zakona o trgovini propisano je da nadzor nad primjenom radno-pravnih odnosa poslodavca i radnika iz stavka 1. tog članka obavlja tijelo državne uprave nadležno za poslove inspekcije rada. Dakle, bitno je naglasiti kako je prijedlogom i ovog zakona zadržana odredba kojom se štite prava radnika izravnim uključivanjem na odredbe Zakona o radu, drugim radno-pravnim propisima, kolektivnim ugovorima, sporazumima, ugovorima o radu, dakako ponavljam posebno u pogledu plaće, naknade, dodataka na plaću i preraspodjelu radnog vremena, prekovremenog i noćnog rada te dnevnog, tjednog i godišnjeg odmora. Slijedom navedenog, danom donošenja odluke od strane Ustavnog suda od 19. lipnja 2009. godine proizvode se pravni učinci temeljem kojih trgovac samostalno određuje radno vrijeme prodavaonica čime je razvidno da ukidanjem naprijed navedenih odredbi Zakona o trgovini ne nastaje pravna praznina. Temeljem navedenih odredbi predmetnog zakona uređeno je da se u dane blagdana u Republici Hrvatskoj, znači kad govorimo o blagdanima u Republici Hrvatskoj i Zakon o blagdanima znači dakako da se u dane blagdana u Republici Hrvatskoj ne radi iz čega proizlazi da se u dane blagdana niti prodavaonice, trgovine ne mogu raditi. Bitnim držimo da je Povjerenstvo za zakonodavstvo kolektivne pregovore i zaštitu prava Gospodarsko-socijalnog vijeća na sjednici koja je održana 14. srpnja ove godine donijelo mišljenje kojim predstavnici Vlade, Hrvatske udruge poslodavaca, udruge radničkih sindikata Hrvatske prihvaćaju Nacrt prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini, znači ovoga prijedloga zakona. Slijedom navedenog predlažemo da se ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini prihvati uz napomenu da predlagatelj prihvaća amandmane Odbora za zakonodavstvo do kojih se došlo tijekom rasprave na navedenom odboru. Zahvaljujem na pozornosti.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a gospođa zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je eto ponovno Prijedlog izmjena i dopuna zakona o trgovini. Podsjećam sve nas, negdje 2008. godine smo imali na raspravi Zakon o trgovini. Možda nas valja podsjetiti da smo vrlo brzo nakon tog zakona, nakon usvajanja takvog zakona imali i izmjene i dopune Zakona o trgovini. Ako se sjećate tada je čak i sazvana telefonska sjednica Vlade na kojoj se na brzinu donosila odluka oko prilagodbe radnog vremena trgovina jer se ustanovilo da usred turističke sezone trgovine nisu mogle raditi, odnosno trgovci dakle nisu mogli imati otvorene svoje trgovine. No isto tako podsjećam da je bio onaj jedan period kad smo i donijeli taj Zakon o trgovini, kada je bila jedna velika akcija našeg Državnog inspektorata koji su inspektori kako smo mi to kasnije nazvali, razletjeli se po cijeloj Hrvatskoj i kontrolirali radno vrijeme do kojeg trgovine su otvorene, da li se krši ili ne. Sjećate se da je tada, prvenstveno kada su bili mali trgovci u pitanju, mali obrtnici, pekarnice i slično, naplaćeno niz kazni. A ovo sve govorim zbog toga što na kraju danas ponovno raspravljamo o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini i to iz jednog osnovnog razloga, a to je što je tadašnji doneseni Zakon o trgovini ustvari bio neustavan u jednom svom dijelu članaka. Dakle, polovinom 2009. godine ako se ne varam, ovdje točno i otprilike piše, Ustavni sud je donio odluku da članci Zakona o trgovini koji se odnose, čije odredbe se tiču radnog vremena nisu u skladu s Ustavom i to je od 19. lipnja 2009. godine. Sad smo kraj rujna 2011. i mi danas raspravljamo o izmjenama i dopunama zakona čija je osnovna ustvari poanta brisanje iz Zakona o trgovini određenog broja članaka. Ovo govorim u ime kluba SDP-a da još jedanput upozorim sve nas da bi možda bilo dobro da se ponekad više slušamo i kada dolaze upozorenja ne samo između nas već i kada dolaze upozorenja i od stručnjaka, da su pojedine odredbe koje se pojedinim zakonima predlažu neustavne, da se to ne sluša, zakon se donese, a onda se desi da onda Ustavni sud ukida odredbe zakona koje su usvojene u Hrvatskom saboru. Mi u klubu SDP-a ne mislimo da će se sa ovim zakonom bilo što posebno promijeniti. Definitivno se neće promijeniti to da će sad masa trgovaca tražiti, odnosno da će se otvarati trgovine, da će raditi cijelu noć, da će se produžavati radno vrijeme trgovina. Uostalom iz sindikata trgovine upozoravaju da su trgovci već prilagodili svoje radno vrijeme odluci Ustavnog suda ne čekajući da mi danas ovdje dvije i više godine od odluke Ustavnog suda, ne čekajući dakle da mi raspravljamo o ovom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o trgovini. Dakle oni koji su našli interesa da rade cijelu noć to već čine, obično je to na nekim frekventnim mjestima, možda u nekim turističkim mjestima, ali ako mi mislimo da će se sada to nekako pokrenut pa će trgovine se otvarati, pa će se zapošljavati novi ljudi, negdje su procjene Sindikata trgovine da bi se išlo u značajnije produženje radnog vremena trgovina da bi trebalo zaposliti otprilike oko 30 tisuća novih ljudi. Svima nam je jasno da to neće se desiti, ali isto tako nam je i svima jasno da je u protekle dvije, odnosno tri godine i u sektoru trgovine došlo do otpuštanja, da je došlo do zatvaranja trgovina i to prvenstveno zbog toga što zakoni koje smo donosili ne samo ovaj nego i onaj drugi dio koji smo donosili sjetimo se onog kako smo ga zvali krizni porez, harač koji je u stvari na neki način dodatno onemogućio naše građane da više ulažu u potrošnju. Radili smo potpuno suprotno nego što je to radila čitava Europa ili šire od Europe. U trgovini danas radi cirka 100000 ljudi. Od toga je gotovo 70000 žena. To je dakle ženska radna snaga u trgovini na malo. Ovaj Zakon neće riješiti problem njihovih premalih plaća, ovaj Zakon neće riješiti problem njihovog produženog radnog vremena, prekovremenih sati koji im se ne plaćaju. Ovaj Zakon neće riješiti pitanje plaćanja noćnog rada, pitanje rada blagdanom, nedjeljom. Pitanje njihovih dobivanja i prava da ostvaruju slobodne radne dane. Ovaj Zakon to neće riješiti. I dalje ćemo u tom dijelu imati velike probleme, pa sad u ime kluba SDP-a postavljam pitanje ako su državni inspektori mogli u onom jednom periodu i bilo ih je dovoljno da po cijeloj Hrvatskoj kontroliraju radno vrijeme trgovaca, da li je možda došlo vrijeme da ti isti inspektori na isti takav način kontroliraju visinu plaća, ugovore koje te radnice imaju sa trgovačkim centrima ili malim trgovinama, obrtnicima itd., da kontroliraju da li im se uplaćuju doprinosi, da li je moguće kontrolirati da li im se plaćaju prekovremeni sati, da li imaju i koliko imaju pravo na slobodan dan. I još nešto. Kad govorimo o radnicama u trgovinama onda svi mislimo to je bit na blagajni ili ono što se kaže šetat tamo negdje iza nekakvog pulta ili oko onih polica. Ali upozoravam da te radnice u trgovini rade sve poslove. Dakle, one nisu samo na blagajni. One se mijenjaju ili guraju ili vuku palete sa robom, slažu svu tu robu na police, rade teške fizičke poslove koji im često puta nisu u opisu njihovog radnog mjesta ali su zbog straha da će ostati bez posla ako odbiju, da dakle te poslove rade, dakle one pristaju na tako nešto. Dakle, upozoravam u ime kluba SDP-a da ovaj Zakon kao što sam rekla i kao što to i sami trgovci ali i sindikati kažu neće ništa bitno promijeniti u trenutnoj situaciji, obzirom da što se velim tiče radnog vremena svi su se manje-više već prilagodili davno prije nego što evo mi sada danas raspravljamo o ovom Zakonu o trgovini. Dakle, očekujemo i tražimo da rezultat ovoga Zakona ili dobro funkcioniranje ovog Zakona bude dobra organizacija ili drugačija organizacija ili efikasnija organizacija inspekcijskih službi. Bez toga mislim da mi možemo donositi ne znam kakve zakone iz ne znam kojih područja. Ali u principu problemi će ostati isti. Nadalje, obzirom da je ovo hitni postupak imamo nekoliko primjedbi i pitanja vezano oko ovoga prijedloga zakona. Naime, između ostalog sami ste spomenuli da ste uvažili traženje pravobraniteljice za djecu vezano oko zabrane oglašavanja, izlaganja i prodaje robe pornografskog sadržaja osobama mlađim od 18 godina. Ali gospodine državni tajniče zaboravili ste jednu malu sitnicu. Izuzev tiskovina, dakle u članku Zakona vi kažete: „U trgovini na malo zabranjeno je oglašavanje kao i izlaganje i prodaja robe pornografskih sadržaja osim tiskovina osobama mlađim od 18 godina.“ To znači a pravobraniteljica je, pogledajte i njene zahtjeve koji se odnose na izmjene Kaznenog zakona posebno upozorila na problematiku tiskovina. Dakle, na ono što zovemo dnevnim štivom i u kojem se na različite načine provlači i pornografski sadržaj. A vi sada kažete ovim ne, valjda na nekom kiosku osoba mlađa od 18 godina neće moći valjda kupiti nekakvo pomagalo ili ne znam šta seksi, a moći će uredno kupiti pornografski časopis ili nešto što ima elemente pornografije. Mislim da je ovaj osim tiskovina nešto što bi trebalo izbaciti iz ovoga Zakona. Ja molim kolegice i kolege iz drugih klubova da o tome povedu računa. Istina, ima jedno ograničenje. Davno smo tražili da se kroz, i kroz Zakon o elektroničkim medijima, kroz Zakon o medijima ali i kroz Kazneni zakon definira što to pornografija jeste. Izgleda da to, da je ovaj prijedlog zakona je na neki način izgleda ide u skladu sa time pa mi u stvari ni ne znamo što je to definicija. Nigdje u našim zakonima nije definirano što to jeste pornografija ili pornografski sadržaj, pa evo osim tiskovina sve drugo će bit zabranjeno za prodaju mlađima od 18 godina. A znamo svi da uzmete bilo koje novine ili tjedne ili dnevne ili nekakve mjesečne časopise da ćete u jednom dijelu njih pronaći i pornografske sadržaje. Dakle, molim zakonodavca da, odnosno predlagatelja, pardon predlagatelja da razmotri ovu primjedbu vezano oko tiskovina pornografskog sadržaja koji će i dalje po ovome biti slobodno dozvoljeno osobama mlađim od 18 godina. Drugo što želimo upozoriti i tražimo odgovor na to jer nije jasno. Obzirom da se sada u izmjene i dopune Zakona u trgovini u članku, dakle članak 3. koji govori o članku 10. vraća, odnosno kaže da se mogu otvarati trgovine u prostorima kulturnih, sakralnih, obrazovno-pedagoških, znanstvenih i drugih javnih ustanova, te prostorima koji se smatraju zaštićenim područjem prirode. Molimo vezano oko obrazovno-pedagoških ustanova da se pojasni šta to znači, da li to znači da će se unutar nekih škola moći eventualno ne znam opet nekakvi kiosci otvarati, kiosci brze hrane, čipsevi, slatke stvari i slično, a znamo kakve rasprave u našem društvu vodimo o potrebi zaštite naše djece ne samo od onih reklamnih sadržaja koje smo kroz adekvatne zakone rekli da nije dozvoljeno da se provode u odgojno-obrazovnim ustanovama nego u ovom smislu i vezano oko kupovine na primjer pojedine hrane koja nije u skladu sa zahtjevima koje se u zdravstvenom smislu pred njih polažu. Dakle, molila bih tu jedno pojašnjenje kakve vrste će se u stvari moći otvarati unutar odgojno-obrazovnog procesa. Mi u SDP-u smatramo ako to već i jeste tako da to moraju biti, da je jedino moguće da to onda eventualno budu one koje prodaju određene potrepštine koje su direktno vezane uz odgojno obrazovni proces. Evo dakle zaključujući svoju raspravu u ime kluba, SDP će uz sve primjedbe dakle koje ima i upozorenja koja smo dali, ne samo danas nego i na prijašnjim raspravama i kada se donosio Zakon o trgovini, kada smo imali njegove izmjene, mi ćemo ovaj prijedlog zakona podržati, jer u konačnici velim apsolutno se ništa posebno neće promijeniti, s tim što ostaju naši zahtjevi za boljom organizacijom, boljom efikasnošću inspekcijskih službi, i da konačno se kada je u pitanju i Zakon o trgovini, kada su u pitanju zaposleni u trgovini da se i u tim djelatnostima netko počne brinuti ne samo o, dakle i o uvjetima u kojima ti radnici rade, ali i u onome što bi im prema svim zakonskim propisima u Hrvatskoj trebalo pripasti. I molim naravno kasnije tijekom, ako se budete državni tajniče obraćali, odgovore na pitanja koja sam postavila vezano oko mogućnosti dostupnosti ipak … [[Govornica se ne razumije.]] sadržaja kroz tiskovine, i ovaj dio koji se odnosi na odgojno obrazovne ustanove. Zahvaljujem.
Hvala. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, ravnateljice, kolegice i kolege zastupnici. Evo kao i što kolegica reče pred nama se nalazi Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini, koji je Hrvatski sabor donio 18. srpnja 2008. godine, i koji je u listopadu iste godine doživio već jedne izmjene i dopune, što je i ovdje spomenuto. Ono što je bitno reći da je spomenutim izmjenama i dopunama dana mogućnost općinama i gradovima da na svom području slobodno utvrđuju radno vrijeme prodavaonica, znači odstupajući od onoga općeg propisanog uvjeta, ali isto tako uz uvjet da one mogu početi raditi, da ne mogu početi raditi prije 6 sati ujutru, niti završiti s radom poslije 24 sata. Općenito rečeno, kao što je to navedeno i u članku 1. zakona, Zakon o trgovini uređuje uvjete za obavljanje djelatnosti trgovine na domaćem tržištu, isto tako uvjete za obavljanje trgovine sa inozemstvom, zaštitne mjere pri uvozu i izvozu, dakle količinska ograničenja uvoza, odnosno kontingente, povećane carine određene pristojbe, antidampinške mjere, uvozne i izvozne dozvole itd. Nadalje zakon uređuje mjere ograničavanja obavljanja trgovine, radno vrijeme u djelatnosti trgovine, mjere zabrane nepoštenog trgovanja te nadzor i upravne mjere. Dakle ono što se može i reći da je zakonom iz 2008. godine stvoren pravni temelj za funkcioniranje i daljnji razvoj djelatnosti trgovine u Republici Hrvatskoj, naravno s određenim nedostacima i zaprekama koje se nastoji predloženim izmjenama i dopunama otkloniti. Upravo iz toga razloga što se predloženim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini želi pridonijeti kvaliteti pravnog okvira djelatnosti trgovine koji će biti dodatno prilagođen njezinim potrebama i novonastalim uvjetima na tržištu, dakako s ciljem daljnjeg razvoja trgovačke djelatnosti, uz istovremeno vođenje računa o interesima zaposlenika i potrošača, te sužavanja prostora za pojavne oblike sive ekonomije i nelojalne tržišne utakmice, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice će podržati njegovo usvajanje. Posebno želimo pozdraviti činjenicu što su u izradi ovoga prijedloga zakona uz predstavnike tijela državne uprave, te gospodarstvenike sudjelovali i svi socijalni partneri, što je rezultiralo time da je Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini prihvaćen i od strane predstavnika Vlade Republike Hrvatske što je sasvim logično, i od strane predstavnika Hrvatske udruge poslodavaca, ali isto tako i od strane udruge radničkih, predstavnika udruge radničkih sindikata Hrvatske. To je zaista za svaku pohvalu. Kad govorimo konkretno o Prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini, prije svega je potrebno podsjetiti kako je Ustavni sud Republike Hrvatske još 19. lipnja 2009. godine donio odluku kojom se ukidaju članci 58. stavci 1., 2., 3., 4. i 5., članak 59., članak 60. i članak 62. stavci 2. i 3. Zakona o trgovini. S obzirom da je ukinutim odredbama Zakona o trgovini bilo propisano radno vrijeme tijekom tjedna i nedjeljom, to praktično znači kako su sve prodavaonice od dana donošenja spomenute odluke mogle raditi i nedjeljom, dakako to je slučaj i danas. Dakle upravo radi toga su člankom 12. predviđenih izmjena i dopuna Zakona o trgovini spomenuti članci u cijelosti brisani, kao i članak 58.a koji se odnosi na okvir radnog vremena prodavaonica, a kojeg su mogle svojim općim aktima određivati općine, gradovi i grad Zagreb za svoje područje. Slijedom navedenog, a temeljem odredbi članka 57. važećeg Zakona o trgovini od 19. lipnja 2009. godine trgovci mogu potpuno samostalno određivati radno vrijeme prodavaonica, ali su pri tome dužni voditi računa o potrebama kupaca, broju radnika zaposlenih u prodavaonici, te poštivanju njihovih prava utvrđenih pozitivnim propisima Republike Hrvatske kolektivnim ugovorima i drugim radnopravnim aktima. Poglavito su pri tome dužni voditi brigu o pravima koja se odnose na plaće, naknade plaća, dodatke na plaću, rasporedi, preraspodjelu radnog vremena, prekovremeni i noćni rad, te stanke dnevni, tjedni i godišnji odmor. Također navedenom zakonskom odredbom propisan je i nadzor nad primjenom radnopravnih odnosa poslodavaca i radnika, koji obavlja tijelo državne uprave nadležan za posao inspekcije. Mi iz Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice smatramo kako je veoma važno i dobro da je ova odredba zadržana u zakonu, jer praktički time osnažujemo sve ono što posebni zakoni propisuju i ovim posebnim zakonom kada je u pitanju zaštita radnih prava radnika. U tome kontekstu se možemo složiti sa prijedlogom koji je dao i Klub zastupnika SDP-a da se pojača rad inspekcije, kao i u onome dijelu koji ću kasnije spomenuti, gdje se više neće morati tražiti minimalno tehnički uvjeti za one trgovce koji nastavljaju rad u određenom prodajnom objektu. U sličnom kontekstu smatramo važnim naglasiti kako je temeljem odredbi Zakona o blagdanima, spomendanima i neradnim danima u Republici Hrvatskoj utvrđeno da se u dane blagdana u Republici Hrvatskoj ne radi, iz čega jasno proizlazi da u te dane ne mogu raditi niti prodavaonice. Nadalje konačnim prijedlogom zakona, dakle uvodi se novina koja ide u pravcu pojednostavljenja postupka otvaranja djelatnosti trgovine i otklanjanja postojećih administrativnih barijera odnosi se na propisivanje slučajeva u kojima ne postoji obveza izdavanja rješenja o ispunjavanju uvjeta za obavljanje trgovine od strane nadležnog tijela, čime se uvodi dakle institut nastavka obavljanja djelatnosti u određenom prodajnom objektu, o čemu sam maloprije i govorio. To konkretno znači kako će se djelatnost trgovine moći obavljati u prodajnom objektu bez izdanog novog rješenja ukoliko je za taj prodajni objekat već izdano rješenje nadležnog tijela o ispunjavanju uvjeta za obavljanje djelatnosti trgovine i to u slučaju ako u međuvremenu nije došlo do bitnih promjena vezanih uz prostor, opremu i sredstva kojima se obavlja djelatnost trgovine. Na taj način trgovcima se omogućuje brže, ekonomičnije i jednostavnije obavljanje djelatnosti trgovine. Značajna novina koja se predlaže ovim zakonom jeste i proširenje kruga osoba koje mogu obavljati djelatnost trgovine unatoč tome što u smislu Zakona o trgovini nemaju status trgovca. Slijedom toga, nakon usvajanja predloženih izmjena i dopuna Zakona o trgovini djelatnost trgovine moći će obavljati i pravne osobe poput udruga, zadruga, ustanova i slično,dakle neprofitne pravne osobe koje prema posebnim propisima radi ostvarivanja svojih ciljeva sukladno odredbama svojih statuta i drugih općih akata proizvode prodaju na malo izvan prodavaonice na način naravno propisan odgovarajućim odredbama Zakona o trgovini. Ujedno je propisano da osobe koje nemaju status trgovca, a ipak sukladno zakonu mogu obavljati djelatnost trgovine ne moraju ispunjavati zakonom propisane uvjete za obavljanje trgovine u slučajevima prigodne prodaje, dakle na sajmovima, izložbama i nekim drugim sličnim prigodama. U cilju izjednačavanja svih subjekata na tržištu koje se u smislu postojećih pozitivnih propisa smatraju trgovcem izmjenama i dopunama Zakona o trgovini predložena je odredba kojem se određuje da osobe koje su zaposlene u trgovačkom društvu ili obrtu registriranom za obavljanje djelatnosti trgovine na radnom mjestu prodavača ili trgovačkog poslovođe moraju imati najmanje završeno srednje obrazovanje u trogodišnjem trajanju. Osim prethodno navedenog prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini predviđa i određene druge novine koje ću pokušati samo ukratko pojasniti. Pa krenimo redom. U cilju suzbijanja sive ekonomije i nezakonitog poslovanja u obavljanju djelatnosti trgovine propisano je u kojim slučajevima se prodaja robe ispod njene nabavne cijene uključujući i porez na dodanu vrijednost ne smatra nepoštenim trgovanjem. Dakle, osim onih odredbi koje upućuju na to što je nepošteno, što se smatra nepoštenim trgovanjem u ovim izmjenama zakona pokušava se definirati što se u određenim slučajevima ne smatra nepoštenim trgovanjem. Predloženo je također brisanje dosadašnjih odredbi važećeg zakona koja se odnosi na obvezu ministra nadležnog za poslove gospodarstva da u postupku izdavanja lokacijske dozvole određuje posebne uvjete za obavljanje djelatnosti trgovine kada se radi o velikim trgovačkim centrima, a koje je ta je odredba dosada svakako predstavljala za potencijalne investitore veliku administrativnu zabranu. Također je propisano da će se ubuduće pokretna prodaja roba moći obavljati samo uz uvjete propisane odlukom predstavničkog tijela grada ili općina na čijem području se pokretna prodaja radi potreba toga područja obavlja. Za sve trgovce koji stavljaju na tržište tehničke proizvode, motorna i druga vozila te njihove dijelove propisana je jednaka obveza neovisno o tome radi li se o uvoznom ili proizvodnom, uvoznim ili proizvodima proizvedenim na području RH. Dakle, radi se o obvezi osiguranja jamstvenog lista, a isto tako trajanje jamstva dužni su osigurati servis i rezervne dijelove za tu robu. Nadalje, uvodi se prekršajna odgovornost samo za fizičku osobu, građanina koji nelegalno obavlja prodaju robe izvan prodavaonice suprotno odredbama ovoga zakona ili prodaje proizvode koji se prema posebnim propisima ne mogu prodavati na otvorenim prostorima. I konačno, sukladno zahtjevu pravobraniteljice za djecu uvodi se odredba kojom se uz zabranu prodaje alkoholnih pića te duhana i duhanskih proizvoda propisuje zabrana oglašavanja, izlaganja kao i prodaja robe pornografskog sadržaja osobama mlađim od 18 godina na svim prodajnim mjestima. Na kraju i zbog svega prethodno navedenog i zbog toga što smatramo da će ove izmjene i dopune zakona imati određene pozitivne efekte kako za trgovce, poslodavce tako i za zaposlenike u trgovini i naše potrošače Klub zastupnika HDZ-a prihvatit će ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Zoran Vinković, izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, državni tajniče. Klub HDSSB-a oštro se protivi donošenju ovakvog zakona i to po hitnom postupku obzirom da je Ustavni sud ukinuo odredbe bivšeg zakona, odnosno sadašnjeg Zakona o trgovini još 2009. godine i u toj svojoj odluci između ostalog kaže: „U provedbenom ustavnom sudskom postupku Ustavni sud je utvrdio da uređenje radnog vremena trgovina u RH ulazi u područje slobode prosudbe zakonodavca, ali da je pritom Ustavni sud ovlašten ispitati jesu li propisane zakonske mjere u suglasnosti s odgovarajućim ustavnim dobrima, odnosno zaštićenim ustavnim vrednotama.“ I ono što je ovdje najvažnije, u tom smislu Ustavni sud je utvrdio da je u postupku donošenja Zakona o trgovini njegov predlagatelj jasno naznačio da trgovina kao važna gospodarska djelatnost ima ključnu ulogu u hrvatskom gospodarstvu, a u tom je smislu jasno naznačen opći cilj kojim se zakonom želi postići djelatnost trgovine kao gospodarska grana treba nesmetano rasti i razvijati se te biti u funkciji i interesu cjelokupnog gospodarstva zemlje uz vođenje računa i o trgovcima i o radnicima zaposlenim u trgovini i o potrošačima u RH. A zanimljivije od svega je to da je Ustavni sud također utvrdio da cilj zbog kojeg je u Zakon o trgovini uvedena posebna mjera prema kojoj će u gospodarskoj djelatnosti trgovine nedjelja biti bazno neradni dan predlagatelj u onom prošlom zakonu nije obrazložio nego je obrazložen samo cilj onih zakonskih odredbi koje kao iznimku od općeg pravila zabrane uređuje mogućnost rada određenih prodavaonica nedjeljom. Taj propust predlagatelja, dakle Vlade RH da naznači cilj zbog kojeg smatra nedostatnim opće pravilo o nedjelji kao danu tjednog odmora propisanog važećim Zakonom o radu, odnosno da naznači cilj zbog kojeg smatra potrebnim ili opravdanim u gospodarskoj djelatnosti trgovine posegnuti za posebnom zakonskom mjerom zabrane rada prodavaonica nedjeljom naglašava Ustavni sud nije nevažan. Obzirom da je evo proteklo gotovo 2 godine od odluke Ustavnog suda, ne vidim razloga, obzirom da se tu ne radi samo o Zakonu o trgovini, o Vladi Republike Hrvatske ili o zastupnicima koji će glasati za ili protiv tog Zakona nego se radi o potrošačima, ali prvenstveno o radnicima koji rade u trgovini da se ovaj Zakon donosi po hitnom postupku. Jer da je doista hitnost tako velika bio bi odmah donesen nakon odluke Ustavnog suda. Moram reći da a to nisam čuo ni od Kluba HDZ-a ni od Kluba SDP-a što mi je naročito dražesno, da ovaj zakon ne ulazi u stvarno rješavanje problema trgovine u Republici Hrvatskoj, zaposlenih i potrošača i predstavlja prije svega samo jednu tehničku nomenklaturu koje je vezano za određene dijelove kao što su veličina vrata, dodiruje određene okolnosti koje su vezani za prodaju pornografskog sadržaja, a ja mislim da svi građani koji odlaze u trgovinu kupiti kruh i mlijeko doista u toj trgovini ne moraju uzimati Dvd-ove ili ne znam što sa pornografskim sadržajem, i nisu ugroženi samo mlađi od 18 godina. Jer ukoliko cigarete u kioscima u trgovinama moraju biti sakrivene to se ne odnosi na sam pornografski sadržaj koji imate već i u trgovačkim centrima, a bogami i na svim kioscima. Ovdje ima i nekoliko, sada govorim čisto o ovom prijedlogu zakona, stvari koje će usporiti provedbe posebno u jedinicama lokalne samouprave, jer sazivati svaki put gradsko, općinsko vijeće da bi donijeli odluku da netko prodaje robu na kolicima, za vrijeme određenih manifestacija usporit će bitno donošenje tih odluka i poskupjeti bar u onim jedinicama lokalne samouprave koji imaju ne znam koliko vijećnika i plaćaju po sjednicama općinskog ili gradskog vijeća paušal vijećnicima poskupjeti donošenje te odluke. Do sada je takve odluke donosilo izvršno tijelo u jedinicama lokalne samouprave, gradsko ili općinsko poglavarstvo u ovom slučaju bi trebao biti načelnik ili gradonačelnik. Ovdje je vidljivo i vezano je za strukture koji rade u trgovinama ovaj prijedlog je koji se odnosi da mogu ostati na poslu svi oni koji su zateknuti a nemaju odgovarajuću stručnu spremu, da se ovim zakonom definira da u određenom roku moraju steći tu stručnu spremu. Vratit ću se na niz Zakona, pa i onaj famozni Fižulićev pravilnik iz 2001. Godine i također odluku Ustavnog suda iz 2004. Godine kada je upravo Ustavni sud, doduše u različitom sastavu, ukinuo odredbu rada nedjeljom od 8 do 13 iako je tada ministar imao i određene trgovine, ne vjerujem da je netko se dizao u 13 sati u nedjelju kupiti kruh, vjerojatno su se ljudi dizali u 7. Ja ću evo, inzistirati a to je negdje na tragu onoga zakona koje ja bih rekao i srcem i dušom podržala ova desna strana, a ja pozivam i lijevu stranu obzirom da se tu radi o radnicima koji rade i nedjeljom i blagdanima, da podupru prije svega ove izmjene i da ovaj zakon ide u drugo čitanje i da shvatimo da Ustavni sud, koji je između ostalog donio mišljenje o tome da izvješće ustavno pravno neprihvatljivim učincima pročišćenih tekstova Ustava Republike Hrvatske, Ustavnih zakona, drugih propisa i općih akata kojih se ovaj Sabor ne pridržava praktično ovo je zemlja bez Ustava, jer je to Ustavni sud u ovom izvješću i ocijenio, ja pozivam i lijeve i desne da prihvate ovu inicijativu za drugim čitanjem, to je negdje na tragu onoga što je rekla i Hrvatska biskupska konferencija da je nedjelja dan za odmor, uostalom i Bog se odmarao taj sedmi dan i odredio u Bibliji da je to dan za odmor i za obitelj. Smatram da svi oni radnici koji rade ili u trgovini na malo, ili u trgovini na veliko i nedjeljom i blagdanima krvavo zarađuju svoju plaću i svoj novac, za te prekovremene sate nisu plaćeni, nisu plaćeni ni za rad na dane blagdana, nisu plaćeni ni za rad nedjeljom, pa kao Saborski zastupnici probajmo vidjeti tu jednu obitelj u kojoj supruga radi, diže se nedjeljom u pet sati ujutro, radi možda na blagajni ali prije toga od 5 do 7 ili do 8 dok se ne otvori određeni trgovački centar ili trgovina na malo, slaže gajbe piva, vina, kruh sve ostale potrepštine, djeca kod kuće i to nedjeljom nemaju majku i nemaju obitelj. A probajmo zamisliti i na primjer i Novu godinu i Sveta Tri kralja i Tijelovo i praznik rada i Dan antifašističke borbe i Dan državnosti, pa Dan pobjede i domovinske zahvalnosti, Dan Hrvatskih branitelja, veliku Gospu, sada smo svi dobili poziv od predsjednika Sabora za domjenak doduše on će biti u četvrtak 6. Neće biti 8. Listopada na dan neovisnosti ili nezavisnosti, jer Saborski zastupnici neće raditi taj dan, imat će blagdan, biti će sa svojim obiteljima, ali taj dan će raditi netko u trgovini i to krvavo. Zamislimo i blagdan Svih svetih, zamislimo i dva najveća katolička blagdana u Hrvatskoj i Božić, kada ovdje u Zagorju se bude jela purica s mlincima, kada negdje u Dalmaciji se bude jeo neki brancin, bakalar na bijelo, a mi u Slavoniji budemo jeli sulc ili hladetinu, za ručak, prasetinu, zagorci kažu odojka, zamislite sada majku koja taj Božić umjesto da ide na svetu misu ili da bude sa svojom obitelji za božićni ručak mora raditi u trgovini. Zamislite i Uskrs, a podsjetit ću samo, a to bi se zahvalio HDZ-u koji je nakon 10 traženja stanki uvrstio Uskrs kao blagdan u ovaj zakon na moj amandman, isto tako i Božić i drugi dan Božića. Zamislite Uskrs kada se po Fižulićevom pravilniku koji je doduše i omogućavao a i odlukom Ustavnog suda je omogućeno da jedinice lokalne samouprave svojom uredbom donesu odluku o tome da se nedjeljom ne mora raditi i na dane blagdana. Ja ću podsjetiti obzirom da sam malo duže gradonačelnik od 2001. Godine, da je grad Đakovo bio gotovo jedini grad u Hrvatskoj u kojem se nije radilo nedjeljom i nije se radilo na blagdane. Pa pitajte sve one koji su radili u tim trgovinama što im je značilo to što nisu radili nedjeljom i što nisu radili na blagdana. Evo zamislite taj Uskrs nadam se da je svuda običaj jest onu kuhanu šunku sa mi kažemo u Slavoniji sa kuhanim jajima, dok netko tamo bude jeo možda krišku mortadele ili dvopeka i bude krvavo radio i na Uskrs, na dan uskrsnuća. Na kraju gospodarski interes RH je možda najvidljiviji upravo sada na pragu ulaska u EU. Ja ne znam da li su državni tajnici ili ovi koji su pisali ovakav skandalozan zakon bili u toj EU, pa su možda otišli tu do Austrije ili do Njemačke, gdje evo za vrijeme u Austriji za vrijeme skijaške sezone, tri dana za vrijeme praznika ne rade trgovine. U Njemačkoj male trgovine do određenog broja zaposlenih zatvaraju se u 14 sati, trgovački centri rade do 20, nedjeljom nitko ne radi. I u većini zemalja EU je takav slučaj. Ono za što se HDSSB u ovom trenutku zalaže je da ovaj zakon definitivno ide u drugo čitanje, jer on ništa ne rješava, ne rješava osnovne probleme niti gospodarstva Hrvatske, niti probleme u trgovini, niti probleme potrošača, niti probleme zaposlenih. Smatramo da se treba naći, jer bilo je dovoljno vremena da se ovaj zakon ne donosi po hitnom postupku i da se ne donosi tek sada na isteku mandata, jer on definira samo kolika će vrata biti i da li će biti trgovaca sa SSS nego da ovim zakonom uđemo u stvarno rješavanja problema i hrvatskog gospodarstva i trgovine. Dakle, oštro protiv rada nedjeljom. Ja ću spomenuti, nadam se da državni tajnik zna da je prije ovoga zakona bila predložena i uredba o tome da jedinice lokalne samouprave odrede nazovi dežurne trgovine, to nije moglo proći jer se radilo o broju kvadrata itd. Dakle, treba pronaći "modus vivendi", za one koji ne razumiju način življenja ili način života, a ovakav zakon ne dopustiti upravo radi onih koji rade u trgovini i oni koji zastupaju da ovakav zakon prođe. Na kraju sjetimo se na Božić i Uskrs da ako već mora policija, vojska ili hitna služba raditi, da ne moraju trgovine raditi. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvi je gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Vinković, u svom iscrpnom izlaganju govorili ste zamislimo kako se odvija rad na Uskrs, na Božić i ostalim blagdanima u RH u trgovačkim robnim kućama, pa to ne treba zamišljati. To je toliko vidno, to je toliko očigledno da mi ne trebamo zamišljati, to je praksa koja se ovdje ustalila, žalosna praksa gdje zaista da ne spominjem prava radnika itd. koja se krše. … [[Upadica se ne razumije.]] Ispravak. Ne treba gospodin Vinković zamišljati nego jednostavno tu žalosnu praksu možemo vidjeti.
Ispravak, gospodin zastupnik Damir Kajin. Ne. Hvala. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. U ime kluba HSS-a gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Zastupnice i zastupnice, gospodine državni tajniče, gospođo ravnateljice. Zalažući se kao i uvijek za temeljne obiteljske i kršćanske vrijednosti, teško možemo u Klubu zastupnika HSS-a prihvatiti neke odredbe Zakona o trgovini, slijedom dosadašnjih nemilih iskustava koja očigledno idu na štetu hrvatskih radnika, a posebice radnica zaposlenih u trgovini. Ustvari nelogičnosti i neusklađenosti možemo grupirati u dvije temeljne dileme. Prvo, što je temelj donošenja ovog zakona? To je odluka Ustavnog suda. A to nameće pitanje da li Ustavni sud postaje zakonodavac u RH? Drugo, radi se o udaru koji direktno krši temeljna ljudska prava. Preko 200 tisuća žena zaposlenih u trgovini koje u biti nitko do sada nije stvarno zaštitio, niti će moći zaštititi u buduće ako neke odredbe ovog zakona ostanu ovakve, a one nas plaćaju da ih zaštitimo. To svi dobro znamo i pred tom činjenicom ne možemo zatvarati oči. Stoga pođimo redom. Dakle, ovo je još jedan zakon koji se donosi na temelju odluke Ustavnog suda pa se nameće ponavljam, retoričko pitanje, da li Ustavni sud postaje zakonodavac u RH? Ta je odluka Ustavnog suda iznimka u europskim razmjerima. Primjerice, njemački je ustavni su donio odluku o istoj problematici u isto vrijeme kada i hrvatski Ustavni sud, dijametralno suprotnu odluci hrvatskog Ustavnog suda. A praksa koju je naš sud doveo u pitanje uobičajena je praksa u Austriji i u Francuskoj i u Velikoj Britaniji. Takav odluka Ustavnog suda pogoduje krupnom kapitalu i naglašavam u neravnopravan položaj dovodi radnike, a posebice radnice. Svakako sada kada se približavamo ulasku u Europsku uniju valjalo bi preispitati ovu odluku koja ide na štetu hrvatskih radnika i radnica i protivna je europskoj pravnoj praksi pa ma koja instanca je donijela. Pozivajući sa na odluku Ustavnog suda u vezi zabrane rada nedjeljom Vlada je iz Zakona o trgovini izbrisala odredbe koje su se odnosile na radno vrijeme prodavaonica tijekom tjedna i nedjeljom i omogućila poslodavcima da određuju radno vrijeme trgovina kako im odgovara što će se po običaju slomiti na leđima zaposlenih. Ispada da će poslodavci sami moći odlučivati kako će trgovine raditi pa ako treba i 24 sata. Oni bi pritom trebali voditi računa o odredbama Zakona o radu kada je riječ o radnom vremenu, ali dosad su se te odredbe često i u pravilu kršile. HSS se vodio načelom zaštite prava radnika i radnica, ali i činjenicom da smo zemlja kršćanskih i obiteljskih vrijednosti i tradicija kada smo predložili izmjene i dopune Zakona o trgovini 2003. godine kojim je uvedeno i reguliranje, odnosno zabrana rada nedjeljom u trgovinama i koje je Hrvatski sabor tada usvojio. Isti zakon je Ustavni sud nažalost ubrzo ukinuo, zasut žalbama trgovačkih lanaca i njihovih istomišljenika. Obrazloženje o ukidanju odnosilo se na narušavanje nejednakosti poduzetnika unutar sektora trgovine. U međuvremenu je donesen novi Zakon o trgovini 2008. godine koji je evo vidimo opet pao na Ustavnom sudu pa tako poslodavci sada mogu sami određivati radno vrijeme kako žele. To je svojevrsni udar upravo na žene tj. radnice kojih u trgovini ima preko 200 tisuća i koje sa ovakvim zakonskim rješenjem gube mogućnost da budu sa svojim obiteljima, a tjera ih se da doslovce bez odmora rade za mjesečnu plaću od 2500 kuna. Naravno, protuargument koji dolazi sa druge strane je da inspekcija treba raditi svoj posao, no činjenica je da stvarnost izgleda potpuno drugačije. U trgovini radnice i radnici rade mjesečno i do 50 sati prekovremeno i neplaćeno. Radnici i radnice rade prosječno dva tjedna bez prekida, a katkad i po mjesec dana bez ijednog dana odmora. To je stvarnost i pravo stanje pred kojim se zatvaraju oči. Takve radnice i radnici ne mogu u tom ritmu raditi cijeli životni vijek. To znači da je realno za očekivati da će se dobar dio njih razboljeti, a njihova će liječenja pasti na teret države, odnosno poreznih obveznika. Time se stvara nova skupina trajno nezaposlenih i nezaposlivih ljudi. Udio zaposlenih u trgovini nije beznačajan, čini čak 17,3% ukupnog broja zaposlenih u Republici Hrvatskoj. Riječ je o 260 tisuća zaposlenih koji rade u preko 50 tisuća prodavaonica, a procjenjuje se da nedjeljom radi oko 40 tisuća radnika u trgovinama, a možda i više ako se uzmu u obzir članovi obitelji koji nedjeljom rade u trgovini dok inače tamo nisu zaposleni. Mnogi rade sedam dana tjedno, nemaju niti jedan slobodni dan, a tako je i sa blagdanima i neradnim danima. U nekim prodavaonica radnici po šest mjeseci nisu imali niti jedan slobodan dan premda im je Zakonom o radu to zajamčeno. Prekovremenih sati u prodavaonicama je toliko da bi se moglo zaposliti još 10 tisuća ljudi. Većina radnika za rad nedjeljom, blagdanima i neradnim danima uopće nije plaćena, uz već poznato niske plaće u trgovini. U nekim trgovačkim lancima radi se u tri smjene, odnosno 24 sata dnevno svih sedam dana u tjednu i to tako da radnici unaprijed ne znaju u kojoj će smjeni raditi, ali su obvezni čekati u pripravnosti kada ih poslodavac pozove kako ne bi izgubili posao. Tako su radnici prisiljeni pristati na neljudske radne uvjete jer se često nalaze pod pritiskom izravne ucjene otkazom. Brojne obitelji nemaju niti jedan dan u tjednu kako bi mogli biti zajedno i u slučajevima, doduše rijetkim, kad radnici u zamjenu za rad nedjeljom dobiju drugi slobodni dan u tjednu to ne može biti adekvatna zamjena jer drugi članovi obitelji taj dan nemaju slobodan. Čak ni brojni poslodavci ne smatraju rad trgovina nedjeljom i blagdanima potrebnim i profitabilnim, ali su mnogi tjerani bespoštednom konkurencijom u kojoj osim radnika stradavaju i mali poduzetnici a njih u trgovini ima 22 tisuće. Problematika radnog vremena prodavaonica u posljednje vrijeme zaokuplja većinu europskih zemalja. U Austriji je zabranjen rad nedjeljom i blagdanima uz izuzeća u vrijeme turističke sezone. U Njemačkoj u pravilu prodavaonice ne rade nedjeljom uz određeni broj iznimaka. Slična je situacija i u Danskoj gdje su u načelu prodavaonice zatvorene dok male prodavaonice rade neograničeno. U Finskoj prodavaonice nedjeljom i blagdanom rade od 12 do 15 sati i to samo u lipnju, srpnju i kolovozu plus pet nedjelja prema odluci resornog ministarstva. U Norveškoj je dopušten rad samo tri nedjelje prije Božića od 14 do 20 sati. U Grčkoj su u pravilu velike trgovine zatvorene nedjeljom, dok u manjim mjestima i turističkim zonama nema ograničenja za rad. Dakle druge zemlje i turističke destinacije teže neradnoj nedjelji i blagdanima, pogotovo zato što su propisane dežurne trgovine kao i prodavaonice u turističkim mjestima sasvim dovoljne za osnovne potrebe. Vikendom, a posebno nedjeljom turističku potrošnju treba preusmjeriti prema ugostiteljskim objektima i seoskim gospodarstvima, a ne prema trgovinama i na tome Ministarstvo turizma u Republici Hrvatskoj i radi. Stav je nas u Hrvatskoj seljačkoj stranci da je iznimno važno očuvati i promicati dostojanstvo radnica i radnika. Naše je društvo, a posebno mediji, prepuno senzacionalnih događanja pa je u toj buci katkad vrlo često čuti glas malih ljudi, konkretnih radnika i radnica koji svakodnevno rade, ne prave skandale, ne pripadaju nikakvoj egzotičnoj ili glamuroznoj skupini. Stoga ovo govorim zbog njih. Pred kršenjem njihovih prava javnost često zatvara oči. Odluka Ustavnog suda, a time i države da odustane od uređenja jednog područja društvenog života može imati dugoročno teške posljedice po ukupni društveni život. Ta odluka nikako nije vrijednosno neutralna, na to je upozorila i Komisija Iustitia et pax. Ovakva odluka pogoduje razvoju niske razine kulture shopping mallova koja osnovom onog što pokazuje i uzrokuje uvelike reducira i erodira autohtonu hrvatsku kulturu, a time i bitne hrvatske vrijednosti. Na taj način širi se potrošački mentalitet, stvaraju se pretpostavke za zapadanje građana u dužničko ropstvo, a što je najvažnije otvara se mogućnost da hrvatski građani i u drugim područjima života budu jeftini radnici i bez dostatnog odmora. Krupni kapital osvaja prvo najslabije utvrde, a to su u našem slučaju trgovine jer u njima pretežno rade žene sa najmanje realne moći u društvu i sa najlakšom mogućnošću zamjene ako se pojedinačno ili organizirano usprotive izrabljivačkoj politici poslodavaca i zakonodavaca. Trgovine su tako lakmus papir za daljnje širenje i deregulaciju u zaštiti rada i radnika u Hrvatskoj što već uzrokuje, a i još će više uzrokovati mnoge negativne posljedice. Braneći slobodu nedjelje za radnice i radnike u trgovini mi u HSS-u ne branimo samo jedan poseban ceh ili sektor već kulturu hrvatskog radništva i cjelokupnog hrvatskog društva. Zato i upozoravamo da država mora preuzeti odgovornost za uređenje bitnih područja javnog života, a trgovina svakako pripada jednom od njih. Stoga završno predlažemo da uskladimo neusklađeno i da radnicima i radnicama u trgovini obranimo ljudsko dostojanstvo i njihovo pravo na obitelj i odmor. Ne dozvolimo da radi nesigurne sadašnjosti izgubimo izglednu budućnost. Hvala lijepa.
Hvala. I u ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Ja se slažem sa svima onima koji su protiv rada nedjeljom. Ali mislim da je zbilja u ovoj zemlji malo drugačija, a za početak bih predložio da svaki zastupnik pokuša voditi pola godine jednu malu trgovinu, jedan obrt, jednu zanatsku radnju pa da vidi kako to izgleda i uvjeren sam da bi nakon toga drugačije mislili i ovdje za govornicom nastupali. Svakome u Vladi koji su sposobniji od nas jer su ministri trebalo bi dati dva dućana, pa da vidi kako to izgleda kada treba platiti sve doprinose, plaće, prekovremeno, PDV i tome ostalo. Osnovni princip kada govorimo o bilo kojem radu plati, sve plati, od prekovremena rada nedjeljom i onda jasno radi. Tko čuva dostojanstvo radnice. Pa čuvaju oni prije svega koji tim ljudima osiguravaju posao, koji im isplaćuju plaće, koji plaćaju doprinose i kroz tu formu na neki način pod navodnicima hrane i nas u ovome Parlamentu, u Vladi, u svim ostalim djelatnostima koji su na državnom proračunu. Grčka ne mora raditi pred bankrotom je. Austrija je nešto drugo iako i u sezoni i oni rade itd. pa će ispasti da u ovoj zemlji nedjeljom mogu raditi samo popovi i jasno bedane najviše prodavati zemlju recimo da ne spominjem sada neke lokacije. Prvo kada govorimo o ovome Zakonu gospodo, strana 23., 24. članak 70., 71. to su ove sankcije koje su zapravo drakonske. Novčanom kaznom u iznosu od 50 do 250000 kuna kaznit će se za prekršaj pravna osoba ako, dobro hajde slažem se ako obavljaju djelatnost trgovine nije registrirana ali i još neke druge momente. Zatim ovdje imamo sankcije dalje koliko od 30 do 150000 kuna. Pa onda imamo od 5 do 15000 kuna itd. itd. Ja se apsolutno slažem svaki posao u ovoj zemlji treba staviti u regulu, ali isto tako treba imati za sve i mjeru, treba znati što znači zaraditi nekim malim poslom 10, 20, 50, 100 ili 200 tisuća kuna. Što znači zaraditi trgovinom ili zanatskom radnjom 50, 100000 kuna ili u nekom obrtu ili u malom gospodarstvu ili prodajući junce na selu ili ne znam ribareći itd. Vi ima da se otelite prije nego isplatite plaće, zakupe, poreze, doprinose, PDV, platite dobavljaču robu i da ne nabrajam dalje. Ima zastupnika koji to jako dobro znaju i sjede u ovome Parlamentu, zato ne politiziraju. Na žalost ima onih koji to ne poznaju, ima takvih ljudi u Vladi, sindikatima, pa je njima možda i svejedno. No, ja vas uvjeravam biti danas mali poduzetnik, biti mali trgovac ne govorim o onim ljudima koji su stekli tvornice kroz pretvorbu i privatizaciju. Biti danas šta ja znam netko tko ima to poljoprivredno gazdinstvo pa preživljava radeći taj posao je krajnje nezahvalno, pa čak bih rekao da ti ljudi koji te poslove vode su i u težoj poziciji od radnika ili radnica koje rade kod njih. Što se tiče članka 11. ovog Zakona tu se spominje alkohol, pornografija itd. O.k. To je sve u redu. Međutim, nešto drugo je isto tako na pomolu, a što mi nazivamo ili dio medija naziva Milinovićevim zakonom a to je da li će mali trgovci morati sklanjati cigarete sa svojih pultova. Ja citiram jedno mišljenje iz „Novoga lista“, natjerati male trgovce da sakriju legalnu robu koju prodaju siguran je put prema njihovom ubrzanom propadanju koji je posljednjih nekoliko godina već i onako dramatičan. Dobro su to razumjele mnoge zemlje koje su odustale od zabrane itd. izlaganja cigareta. I bez obzira, bez obzira što smo za tu materiju mi u Istri možda i najzainteresiraniji ja mislim da ne bi smjelo biti nikakvog pogodovanja prema nikome pa ni prema INA-i, ni MOL-u šta ja znam nekome trećemu itd. A baš danas ako se ne varam gospođa Spevec održava neku konferenciju ili neko savjetovanje o kartelima. Još jedanput ne smije biti u ovoj zemlji pogodovanja prema nikome. Isto tako ne smije biti namještanja bilo kakvih zakona. Međutim, ja se javljam doslovce zbog radnog vremena. Radnika treba platiti. To mora biti prvi princip. Trgovinu treba pustiti da radi. Mi imamo danas gospodo takvu krizu u zemlji, u našemu okružju koje je također pogođeno krizom da ili ćemo ljude pustiti da rade ili ćemo svi zajedno dostojanstveno propasti. Gospodo, ja vas doista molim vodite računa prije svega u sezoni. Nije isto raditi u trgovini u sezoni recimo u jednoj Mariji Bistrici ili u jednom Poreču, u jednoj Županji ili jednom Rovinju, u jednim Križevcima ili ne znam u Opatiji, u jednoj Koprivnici ili u jednom Zadru, u Slavonskom Brodu ili Dubrovniku. To gospodo jednostavno nije isto. Imajte računa kada govorimo o tim momentima. Zašto se javljam? Radno vrijeme prodavaonica članak 58. Ovdje se doslovce kaže da u razdoblju od 1. lipnja do 1. listopada, znači to je sezona te tijekom prosinca prodavaonice mogu raditi nedjeljom i onda se kaže prodavaonice iz stavka 3. ovog člana mogu započeti s radom najranije u 7 sati, a završiti sa radom najkasnije do 14 sati. Što to znači? Da bi onaj koji prodaje ne znam majice, kupaće kostime, japanke, košulje trebao zatvoriti na moru u gradovima koje sam spominjao od Poreča do Dubrovnika u 14,00 sati svoj poslovni prostor. Nemojte to raditi. Ponavljam, jedno je rad u trgovini u Slavoniji, drugo na Jadranu. Trgovinu dole na Jadranu treba otvoriti 18 sati i pustiti ljude da rade do 22 ili 23 sata i to je dio identiteta mjesta koje je već netko ovdje spominjao. Vi morate gospodo zaraditi u tih 2, 3 mjeseca da bi mogli prezimiti zimu. Zimi možete i spavati, zimi ne morate pod navodnicima u trgovini raditi, u zimi tko radi? Poreznici rade, obveze dolaze, doprinose treba plaćati, od toga živi države, od PDV-a jasno država živi koji plaćamo svi, i od doprinosa, trošarina, ne znam drugih poreza koji plaćaju poduzetnici, dobro plaćaju i građani itd., država doduše živi od rasprodaje imovine, prodajom INA-e, Croatia osiguranja, JANAF-a itd., itd. Što se danas dešava u ovoj zemlji, dok je bio ministar Šuker evo gore je toga nije bilo, zbog duga za PDV poreznici su počeli pečatiti tvrtke, mislio sam da je to slučaj samo u Istri. Ne. Danas čitam Novi list i u Rijeci. Rekli su nam ili plati PDV u roku od 10 dana ili te pečatimo i onemogućavamo daljnji rad, više nema milosti, nema plaćanja na rate, i odgode na 10 rata kaže vlasnik tvrtke valjda zbog toga što je naplata PDV-a, ne znam u odnosu na planirano manja za čak 50%. E ako je naplata PDV-a manja za 50% e onda nastavimo pečatiti trgovine i skraćujmo ljudima radno vrijeme. Izgleda da nije, ali dobro. Šta se zapravo zbiva, da vam ja pročitam samo jedno obraćanje jednog od trgovca, to što oni rade je ucjena, otvoreno nam je rečeno ili plati PDV u roku od 10 dana, ili te pečatimo i onemogućavamo daljnji rad, rekli su nam da više nema milosti, nema plaćanja na rate i odgodu do 10 rata, dosad bi za dug za PDV dobivali opomene, dogovarali bi obročnu otplatu duga, porezna bi nam blokirala račun i naravno da bi se nekako naplatila, no uvijek nam je ostajala mogućnost da nastavimo raditi i ostvarivati prihode, te onda postupamo smanjujemo dug za PDV. Na taj način moj se dug za PDV u godinu dana smanjio sa 500 tisuća na 60 tisuća kuna, upravo sada kada ga konačno uspijevam vraćati otvoreno mi se prijeti zatvaranjem firme jer tih 60 tisuća kuna ne mogu vratiti u preostala tri dana kada, kako da naknadno platim dug ako preko firme koju mi je porezna zapečatila ne mogu raditi, kako ću stvoriti prihod kojim će otplaćivati firmu i nastaviti raditi s još 15 mojih zaposlenika itd., itd. I doista takva je praksa ovih dana, barem u Istri, čitam sada i u Primorsko-goranskoj županiji. Neke zemlje svi znamo koje su pogođene krizom, npr. jedna Italija apsolutno ukida svo ograničenje kada je rad posrijedu, radnika plati, državi plati, radi. Ono što treba država raditi ona treba imati razumijevanje za tog malog poslodavca, kao što uvijek iskazuje razumijevanje prema velikom poslodavca. Ako ti ovaj kojega sam sada pročitao ovdje duguje 50 ili 60 tisuća kuna ma nemoj ga uništiti, pa daj tom čovjeku još jednu priliku, što ako on propadne, pa ima 15 ljudi, kamo će ti ljudi, ići će na Zavod za zapošljavanje na teret države, a država ostaje bez poreza i srljamo naprosto da postanemo Grčka. Ono što mi ne smijemo dozvoliti da bilo tko u ovoj zemlji otvara 5, 7, 10, 15 ili ne znam koliko tvrtki, da mijenja odnosno jednoj ostavlja dubioze, s drugom nastavlja raditi, ali ako netko ima istu tvrtku 20, 25 ili 30 godina na ovaj ili onaj način, ako plaćam sve obveze kao što je sigurno i ovaj koji ima 15 radnika u 20 godina platio poreza najmanje 10 milijuna kuna ma nemoj ga gasiti, daj čovjeku naprosto da radi da može preživjeti. Ovi mali trgovci, mali obrtnici, mali zanatlije gospodo od države nisu dobili ništa, tajkuni su dobili tvornice, ne plaćaju turističko zemljište i to im poklanjamo, stranci su dobili sanirane banke, crkvi smo vratili sve što su imali, još malo više smo im dali, radnici su dobili stanove za 8 ili 10 tisuća maraka, ok, poljoprivrednici mogu doći do poljoprivrednog zemljišta, nekima vidim ovo šta se dešava u jednom selu u Slavoniji se to im uzima, mislim da će se nešto slično dogoditi i kod nas dole u Kršanu ako se načelnik i ekipa ne prestanu poigravati sa poljoprivrednicima, i on će imati 200 krava ispred svoje zgrade gdje stoluje, branitelji su dobili stanove, mirovine ok, sve u redu, obrtnici, mali zanatlije itd. nisu dobili ništa, ne mogu doći ni do poslovnog prostora, u velikoj mjeri i zaslugom lokalne samouprave da budemo pošteni nakon što je donesen ovaj zakon pred pola ili godinu dana. I zato gospodo budimo oprezni sa tim radnim vremenom, konačno, da i to treba reći 2000. godine mala trgovina držala je 70 do 75% tržišta, danas je zgurana u 25 do 30%, znači veliki trgovački lanci koji su počeli dolaziti od 2000. naovamo drže sada 70% tržišta, a ako mali ostanu pazite bez posla e Boga mi onda će i država ostati bez jedne strukture koja je do sada održavala u životu. Neću reći da mi ovim igrama do malih biramo između bankrota ili opstanka, ali doista tako nekako to izgleda. Hrvatska je neću reći pred bankrotom, ali nije daleko od toga, birajmo ili ćemo raditi, ili ćemo propasti, i to vrijedi za Zakon o trgovini. Prije je Vinković spominjao tri kralja, Uskrs, Svetu Mariju Velu, Svetu Mariju Malu, Tijelovo, Božić itd., a na te dane rade liječnici, policajci, ugostitelji, na naplatnim kućicama, rade popovi, rade fratri, rade vatrogasci itd. Trgovca treba platiti, treba platiti prekovremeno, praznike kao i sve ostalo, ali ne zatvarati trgovine i znajte Đakovo nije Poreč, a Marija Bistrica nije Zadar ili Dubrovnik. I znate što će se dogoditi na kraju će se sve svesti ja bih rekao te male trgovce u 20% te trgovačke niše i na kraju ćemo svi dostojanstveno propasti. I samo jednu rečenicu da kažem. Mi zabranama ne štitimo radnika, već otpuštamo radnika, mi zabranama ne štitimo radnika ili radnicu već ostajemo bez posla, mi zabranama ne štitimo radnika ili radnicu već im oduzimamo priliku da radom hrane svoju obitelj. I zato gospodo ajde zabranite velike centre pa onda neka se donese jedan ovakav zakon, ali jasno da to nije moguće. Plati pa radi, i to bi trebalo biti osnovno načelo, jedino tako se štiti dostojanstvo svakoga tko živi od rada u ovoj zemlji.
Hvala. U 10,42 je prošlo vrijeme za prijavu od 10 minuta. I imamo ispravke netočnih navoda. Prvo, gospodin zastupnik Stjepan Milinković, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Kajin je netočno i uvredljivo rekao da nedjeljom rade popovi i prodaju ovu zemlju. Nisu to nikakvi popovi kolega Kajin, ne prodaju zemlju, nego to su svećenici koji vrše službu Božju, propovijedaju ljubav i zajedništvo za razliku od vas gdje udarate gdje stignete i koga stignete i pozivate u šumu. Maknite se malo iz te šume pa za promjenu odite kod Jamba on je jučer pozvao na branje mandarina. Hvala lijepo. … [[Upadica se ne razumije.]]
I gospodin Zoran Vinković, ispravak. Ništa, odustaje. Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, a oprostite, gospodin Šuker izvolite. Nisam zabilježio.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa gospodin Kajin je održao jedan izborni govor, ali u izbornim govorima nije dobro iznosit neke činjenice koje ne da nisu istinite nego nemaju nit i od istine. Kolega Kajin dobili ste izvješće o izvršenju državnog proračuna za prvih 6 mjeseci pa bi vidjeli što bi značilo da je po vašem, da je istina ono što ste vi rekli da je naplata PDV-a samo 50%. Prema tome, nemojte govorit nešto što naprosto ne stoji, što nije istina jer iznošenje ovakvih neistina u Saboru itekako može se negativno odraziti koju vi navodno branite. A druga stvar, Hrvatska nije pred bankrotom. To što vi i neki pričate to su priče za malu djecu, pogledajte si, vi se često volite pozivati na Italiju, pogledajte kakva vam je situacija u Italiji, a da ne govorim o Grčkoj i nekoj drugoj. Nego očigledno je, vama je žao što je financijski sektor u RH stabilan i što Hrvatska daleko bolje u ovoj situaciji prolazi od drugih. Ali, za tu vašu žalost nismo krivi mi nego krivi ste si sami vi.
Imamo jednu povredu, gospodin Kajin izvolite.
Nije meni žao ako je hrvatski financijski sektor stabilan, ali ja i ti bi se vrlo rado mijenjali za
Što je povrijeđeno? Koji je članak povrijeđen? … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]]
… [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] ali ja znam da je naplata PDV-a da ne može biti 50% jer onda bi stvarno bili u ogromnim problemima, ali čitam podatak iz novina 50% manja naplata PDV-a … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] možda stavke proračuna u ovoj sabornici Marić, a možda ih ja najbolje poznajem.
Sad ovaj ako je povrijeđen 214. onda ste ga vi povrijedili, pogotovo stavak 4. koji kaže javio se za povredu Poslovnika, a počne govorit o nečem drugom. Prema tome, nemojmo to, ma dajmo malo ovo još vremena što nam je preostalo da se ne služimo neumjereno barem ako bi, neumjereno ovom tablicom. Ja pretpostavljam da je gospodin Šuker isto imao takvu istu primjedbu. … [[Upadica se ne razumije.]] Zato se on povlači, evo. Hvala lijepo. Idemo dalje. Pa ćemo početi pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin Boris Kunst, izvolite.
Pa poštovani predsjedniče, državni tajnici, kolegice i kolege predložene izmjene i dopune Zakona o trgovini u cilju su razvoja djelatnosti koja je iz dana u dan suočena sa sve većom konkurencijom i izazovima koje ta konkurencija nosi. Sigurno da je u Hrvatskoj kao turističkoj zemlji trgovina iznimno važna gospodarska djelatnost i zato ima jednu od ključnih uloga u gospodarstvu, ali i odgovornost kako na lokalnoj tako i na globalnoj tržišnoj sceni. Mnogi administrativni postupci se ovom izmjenom i dopunom zakona pojednostavljuju što je u svakom slučaju pozitivno u tom zakonu. Veliku medijsku prašinu kod izmjene ovog zakona podiglo je usklađivanje odredbe zakona o radnom vremenu prodavaonica sa odlukom Ustavnog suda RH od 19. lipnja 2009. godine. Sigurno da bi bilo bolje da je tu veliku medijsku prašinu podiglo i da su se javno označile sve one trgovine i svi oni trgovački lanci koji zakidaju radnike kada rade u tim trgovinama na dane nedjelje, na neradne dane, blagdane itd., a nažalost ima ih mnogo i bilo bi dobro da upravo tu medijsku prašinu mediji svako malo dižu i javno prozivaju i etiketiraju i takve trgovce i takve trgovine i takve trgovačke lance koji danas nažalost još uvijek zakidaju mnoge trgovce koji eto rade i one dane kada se veći dio građana Hrvatske odmara. No, Ustavni sud je potvrdio da trgovac samostalno određuje radno vrijeme prodavaonice pri čemu mora uzeti u obzir potrebe kupca zatim broj zaposlenih, poštivati prava zaposlenih utvrđenim Zakonom o radu, Kolektivnim ugovorom, sporazumom između poslodavaca i Radničkog vijeća i Ugovorom o radu i to u pogledu plaće, radnog vremena, prekovremenog i preraspoređenog radnog vremena te stanke i odmora tijekom dana ili tijekom tjedna ili godišnjeg odmora. Što se tiče blagdana, spomendana i neradnih dana to pravo uređeno je Zakonom o blagdanima, spomendanima i neradnim danima u RH, a iz kojeg proizlazi da u dane blagdana prodavaonice i ne mogu raditi. Nažalost imamo, imamo situacija, činjenica, sami smo svjedoci, da dio trgovina radi i upravo na te dane. Iako pojedinci javno prozivaju Vladu RH, a ne prozivaju nego pozivaju Vladu RH pa i nas ovdje u Saboru da neka ne poštujemo odluku Ustavnog suda RH što sigurno je neprihvatljivo i za Vladu i za nas jer Hrvatska je pravna država u kojoj se moraju poštivati svi propisi od Ustava RH, zakona pa normalno i onda odluke Ustavnog suda RH. Činjenica je da u svijetu ima različitih rješenja rada trgovina. U SAD-u je određivanje radnog vremena prepušteno trgovcima. U Europi kako gdje, o tome smo već i čuli, ali sigurno da u Europi one zemlje koje su turističke, znači turističke zemlje, prilagođavaju svojih trgovina potrebama turističke sezone. I to je logično i najnormalnije. I mislim da svatko onaj tko govori protiv toga ne shvaća kako u principu bi trebale biti uređene turističke zemlje. Činjenica je to da većinu zaposlenih u trgovini čini ženska populacija, što sigurno i to je činjenica otežava i ulogu majčinstva pa i ulogu glavnog stupa svake obitelji. Ja vjerujem da svi bi bili sretni i bilo bi najbolje kada žene ne bi morale raditi već bi mogle samo brinuti o svojoj obitelji, ali na žalost nije tako. Zato inspekcije rada i sindikati i radnička vijeća moraju biti svjesni svoje odgovornosti u zaštiti prava zaposlenih od onih poslodavaca, koji žele iskoristiti svoje radnice ili radnike u trgovini a posebno što se tiče plaćanja radnog vremena. Sve veću odgovornost za rad trgovina i općenito djelatnosti trgovine mora preuzeli lokalna i regionalna zajednica na čijem teritoriju rade i djeluju te trgovine i trgovački lanci. Na kraju smatram da svaki profesionalni poziv nosi svoju radnu obvezu i odgovornost pa tako i pitanje kada će raditi i znači radnog vremena. Sigurno da danas u Hrvatskoj imamo mnoge profesije koje zbog svoje profesionalnosti i odgovornosti ne mogu i ne smiju licitirati o svom radnom vremenu kada će raditi a kada neće, i o tome je bilo govora u ovim raspravama pa ne moram posebno te profesije ovdje posebno spominjati. No, najvažnije je to da se pitanje radnog vremena ne zloupotrebljava da ima onih koji ne plaćaju vrijeme provedeno na radu bilo prekovremeno bilo rad noću, rad nedjeljom ili praznicima i takvi poslodavci koji zlorabe slobodu određivanja radnog vremena, neplaćanjem, ne poštivanjem propisa zakona treba oštro sankcionirati. I mislim da je tu poanta. Nije poanta što se stvara fama da možda trgovci ne žele raditi praznicima, ne žele raditi nedjeljom, ne žele raditi poslije podne ili navečer, to je netočno, oni žele za svoj rad biti pošteno plaćeni. I tu je poanta svega i da su bili pošteno plaćeni tada ne bi došlo u pitanje što je normalno određeni sindikati umjesto da su proveli akcije sindikalne, da se suprotstave tim poslodavcima koji ne plaćaju svoje radnike oni su krenuli u traženje izmjena pojedinih zakona. Ali ja ih pozivam da se u tom smislu treba suprotstaviti poslodavcima i u tome je velika uloga i odgovornost kao što sam rekao od inspekcija rada, zaštite na radu, sindikalnih povjerenika, predsjednika radničkih vijeća pa i do samog radnika koji mora takvu i svaku zloporabu poslodavca prijaviti. Meni je jasno da se radnici plaše to prijaviti, jer faktički će biti etiketirani, a kasnije će snositi posljedice, ali bi trebalo uspostaviti na neki način mogućnost da oni anonimno to prijavljuju a inspekcije bi morale na svaku takvu anonimnu prijavu ići i osvjedočiti se da li je ona istinita iako ima toliko mehanizama da se to može provjeriti i da je to stvarno puno vidjeti da li se plaćaju ti radnici ili se ne plaćaju i kada rade i da li rade u one dane, ona vremena kada ne bi trebali raditi, a da za to nisu plaćeni. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo replike. Prvo je gospođa zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Gospodine Kunst javila sam se zbog sasvim drugog razloga nakon što ste rekli da žene ne bi morale raditi nego brinuti o obitelji. Nadam se da je to bio neki lapsus i da niste uspjeli dovoljno obrazložiti što se htjeli kazati tom izjavom, mislim da to ne stoji, pa ćete vjerojatno u odgovoru na repliku mi odgovoriti što ste mislili pod tim. Inače, javila sam se reći da pozdravljam odluku Ustavnog suda jer se sjećam 2009. Godine pred lokalne izbore kada smo donijeli ovaj Zakon o trgovini o radnom vremenu gdje sam se osobno zalagala da lokalna uprava i samouprava bude ta koja će određivati radno vrijeme, a ne zakon o trgovini, i tada smo imali loše učinke u turističkoj sezoni, bilo je određeno da radno vrijeme do 9 sati navečer što je bio apsolutno neprihvatljivo, pogotovo za turistička mjesta gdje u 9 sati još su turisti i svi ostali na kupanju i tada smo pokušavali se suprotstaviti se tome osobno ja i nije mi uspjelo i drago mi je da je odluka Ustavnog suda išla u ovom smjeru. Razumijem da trgovački lanci su često znali zlouporabljivati radnika i razumijem da je to bio jedan od najvažnijih razloga zašto smo zabranjivali rad nedjeljom itd., ali sada je određeno zakonom spomendani, blagdani i neradni dani, a smatram da je ova izmjena Zakona vrlo dobra i zaista je pozdravljam i vjerujem da će to pozdraviti svi, posebice stanovnici onih dijelova Hrvatske koji se bave turizmom.
Hvala. Odgovor gospodin Boris Kunst.
Hvala lijepa. Vidite, kada sam rekao da bi bilo sigurno najbolje kada žene ne bi morale raditi kada bi se mogle posvetiti i preuzeti onu ulogu glavnog stupa u obitelji upravo sam mislio na to da u toj medijskoj prašini koja se diže i to posebno oko uređenja radnog vremena upravno se najviše spominju žene, što je činjenica jer žene čine najveću populaciju koja radi u trgovini. Pa i tako komisija Hrvatske biskupske konferencije koja je javno rekla: „Predložene Vladine promjene udar su i na obitelj, radnice u trgovini su u fertilnoj dobi, Hrvatska je u depopulacija ovakva mjera sigurno nije mjera u prilog podizanju nataliteta nego upravo suprotno“. I u masu primjera se upravo to spominjalo kako u principu te žene su najviše na udaru toga kako one snose posljedice ja po tome zaključujem da bi sigurno bilo najbolje normalno da one kada bi mogle normalno tako i živjeti da ne moraju raditi nego se posvetiti svojoj obitelji i biti nositelji stupa i razvoja i nataliteta itd. to je u principu bilo ono što sam ja želio reći u ovom dijelu za koji ste me vi prozvali. Hvala.
Hvala. Replika gospodin zastupnik Frano Matušić.
Gospodine predsjedniče, ja bih malo dublje da se razgovara o nečemu što je kolega Kunst zapravo načeo kada je govorio o lokalnoj i regionalnoj samoupravi koji bi trebale imati aktivniju ulogu u određivanju radnog vremena. Naime, sasvim sigurno da ova ustavna izmjena osigurava jedan drugi pristup radnom vremenu u pojedinim dijelovima Hrvatske i da se to može prilagođavati prije svega gospodarstvu koji je u ovom slučaju kao što je već u prethodnoj replici rečeno, za turizam je izuzetno bitno da se jednostavno trgovački lanci i svi oni koji se bave trgovinom prilagode onomu što se događa tijekom sezone. Stoga mislim da ova uloga lokalne i regionalne samouprave bi trebala biti znatno važnija, jer naravno da oni najbolje znaju kako i na koji način na svom području urediti ovo pitanje i kako odgovoriti potrebama, zahtjevima onih koji dolaze u ta turistička odredišta, jer jednostavno vi imate situaciju da u pojedinim turističkim odredištima imate zapravo duplo više ljudi u vrijeme sezone nego što inače živi stanovnika. Dakle, sasvim sigurno da se tu treba značajno prilagoditi i da u toj prilagodbi osim samih trgovaca koji sasvim sigurno najbolje znaju kada je njihov interes radi u kojem razdoblju i koliko dugo, u svakom slučaju treba uskladiti sa lokalnom i regionalnom samoupravom kako bi ta ponuda u konačnici značajnije utjecala i na gospodarske tijekove u samim jedinicama lokalne samouprave. Tu prije svega mislim da na ova turistička odredišta.
Gospodin Boris Kunst.
Hvala lijepa. Kolega vi ste potpuno upravu. Pa stvarno je neprimjereno, a ima upravo u jeku turističke sezone i to mjesta, sam sam se osvjedočio, koji svoje trgovine zatvaraju negdje u 10, 11 sati, upravo onda kada ti turisti koji su tamo izlaze iz hotela i odlaze u grad kada bi mogli potrošiti taj novac, kupiti nešto, jednostavno ako još vrijeme nije dobro i tako da onda ti ljudi u principu hrupe upravo u veća središta, gradove itd. Neprimjereno je da onda jedinica lokalne samouprave šuti i pravi se nijema i slijepa, a u principu novac joj izmiče iz ruku iz razloga što recimo se trgovine zatvaraju u 10 ili 11 sati navečer. Zbog toga je i najveća odgovornost i držim da bi i dalje trebala biti najveća odgovornost upravo onog teritorija na čijem rade te trgovine i trovački lanci itd. da prilagodi to vrijeme potrebama i logično onih turista koji su tamo i na taj način zarade. Pa Hrvatska je turistička zemlja, ne treba od toga bježati, to znamo da nam je jedna od osnovnih gospodarskih grana i nećemo onda tu rezati škarama nego razvijati i na tome zarađivati kao što to rade i druge europske zemlje i one prilagođavaju svoje radno vrijeme trgovina upravo u jeku turističke sezone na način kako najbolje misle kako će zaraditi. Hvala.
Hvala. Idemo dalje sa raspravom. Gospodin zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Danas imamo izmjene i dopune Zakona o trgovini i zato ću reći nekoliko riječi i naravno svoje mišljenje također što i kako bi trebalo urediti pogotovo je ovdje bilo riječi kada se tiče kontinentalnog dijela, dakle ne isključivo turističkih destinacija. Trgovina je kao važna gospodarska djelatnost i ima ključnu ulogu u gospodarstvu, bez obzira na sve one djelatnosti ostale, trgovina je isto također jako bitna. Nesporna je činjenica da je ta djelatnost suočena i sa velikim izazovima na tržištu, konkurencijom i svim onim ostalim što je naravno izložena i ostala djelatnost ne samo trgovina. Što se tiče institucionalnog uređenja djelatnosti trgovine ista je uređena u godini 2008., dva puta, dakle dorađivana je u odnosu na sve one izmjene i dopune zakona koje su i prije bile rečene. Bitno je također ovdje reći da djelatnost trgovine bi se mogla obavljati i u prodajnim objektima gdje je ta trgovina već bila, gdje su već bili izdani minimalni tehnički uvjeti i dakle ove izmjene i dopune ovoga zakona upravo omogućuju da u tim istim objektima se obavlja i dalje djelatnost trgovine što svakako pozdravljam i što je dobro. Na taj način ukida se provođenje opsežnog postupka vezanog uz izdavanje suglasnosti, ispunjavanje uvjeta za obavljanje trgovine na malo u prodavaonicama veće građevinske površine kao i sve administrativne radnje koje bi se morale dodatnim izdavanjem minimalnih uvjeta odobravati, što bi svakako iziskivalo i gubljenje vremena, a sigurno i financijske troškove. Naime, kod trgovine na malo izvan prodavaonice u ovim izmjenama i dopunama novog zakona, rečeno je da će se prodaja moći i u sluge obavljati u prostorima kulturnih, sakralnih, obrazovno-pedagoških, znanstvenih i javnih ustanova. Također je ovdje bilo danas u ovoj raspravi bilo rečeno od pojedinih kolega da je to možda upitno i da se pitaju što će se u tim istim prodavaonicama prodavati. Ne znam u školama, u zdravstvenim ustanovama, pa siguran sam da će ove izmjene i dopune ovoga zakona, a i sam zakon reći da upravo u tim takvim prostorima će se prodavati roba koja je potrebna tim kupcima. Ako se istovremeno takve prodavaonice nalaze u školama, naravno da se neće tamo prodavati ne znam pornografija ili bilo što drugo, nego isključivo roba koja je potrebna upravo onim korisnicima, a istovremeno da im bude na dohvat ruke. Mi smo svjedoci da upravo danas u pojedinim školama, djeca pretrčavaju preko ceste kako bi na koji način mogli kupiti sendvič, mogli kupiti najobičnije potrepštine koje su im u tome trenutku potrebne. Stoga izmjenama i dopunama ovoga zakona, otvaranjem prodavaonica u ovakvim ustanovama će se upravo izbjeći sve nepredviđene mogućnosti ili ne daj Bože bilo kakve prometne nezgode, jer djeca više neće biti izložena i neće morati izlaziti iz svojih objekata, nego će im se upravo približiti ponuda robe koju oni u datom trenutku trebaju. Dalje kada govorimo o uvjetima tko i kako može raditi u trgovini, ovaj zakon je doista omogućio jednu liberalnu da tako kažem diplomu svakog pojedinca, gdje je rečeno da minimalni uvjeti su da svaki prodavač mora imati najmanje tri godine srednjeg obrazovanja ili četverogodišnji smjer što je u svakom slučaju dobro iza ovoga prodavača, svakako i za poslovođu koji vodi određeni objekt ili one radnike koji se bave slaganjem robe u skladištu i u police. Također, ovdje je danas bilo rečeno što se tiče radnog vremena, da ga određuje lokalna samouprava i mislim da je kolega Vinković baš o tome govorio ali ja bih ga ovdje nadopunio, neću reći ispravio, da gradska vijeća su ta koja donose odluke o radnom vremenu. Ali istovremeno ne treba se čekat jer dovoljno je da jedanput u tijeku godine ili možda u tekućoj godini donesemo odluku na vijeću na koji način će radit određene trgovine i ta odluka vrijedi za svaki novi zahtjev od bilo kojega poduzeća koji se bude uputio, a sam gradonačelnik na temelju gradskog vijeća koje je donijelo takvu odluku daje u biti suglasnost i potpisuje odobrenje svakom novom zahtjevu. Dakle nije potrebno svaki puta sazivati gradsko vijeće nego to gradonačelnik na temelju jedne odluke može činiti i na svaki drugi zahtjev. Ovdje je također bilo rečeno da mnoge trgovine rade Božićom, Uskrsom i drugim blagdanima, no ja bih svakako ovdje ispravio da to nije točno jer je upravo donošenjem zakona kojeg smo donijeli u 2008. godini je rečeno da isključivo trgovine ne mogu radit na blagdane, a blagdani znamo šta su, a kada ste spominjali i Božić i Uskrs onda je sigurno da se na blagdane ne radi. No istovremeno kada govorimo o radnom vremenu nedjeljom onda sam svakako isto tu pobornik koji bi rekao da se ne slažem da trgovine trebaju raditi u cijeloj Hrvatskoj kontinentalnoj. Isto tako kada govorimo o trgovinama u onim dijelovima gdje se doista te sredine bave turizmom ne može biti jednako. Zašto mora majka ili kada smo ovdje govorili o ženama, radit nedjeljom. Pa mi živimo doista u jednoj katoličkoj zemlji i svaka osoba, a jesmo katolici, ima obaveza i želi ići i u crkvu i na druga mjesta, a istovremeno mora nedjeljom raditi. Svi poslodavci koji dolaze, a pogotovo veliki trgovački lanci, ne biraju sredstva i žele jednostavno da naši radnici rade do 24 sata. I sam sam protiv toga jer se svodi sve samo na jedno: kapital, kapital, kapital. Zašto? Mora se omogućiti da svaka osoba ima pravo na jedan dan u tjednu odmora, a istovremeno u onim sredinama gdje se radi kako je rečeno tri, četiri mjeseca, neka se dopusti da u tim mjesecima trgovine rade, ali istovremeno da ne rade prekovremeno nego da upravo za prekovremene sate angažiraju i osobe druge i samim tim ćemo smanjiti broj nezaposlenih na zavodu. I stoga se također priklanjam toj ideji, no mi smo istovremeno i donesli takav jedan zakon koji je doživio izmjene i dopune i rečeno je da to tako ne može, ali sam siguran da bi na taj način omogućili svima onima, a prijeko im je to potrebno da upravo u tijeku jednoga tjedna imaju dan odmora koji će posvetit svojoj obitelji, zajedničkom ručku ili svim onim aktivnostima koje sam navodio, dakle tko želi na bilo koji način svoju dušu odmorit na ovaj ili onaj način. Što se tiče svega, svih ovih izmjena i dopuna ovoga zakona ja ih podržavam, ali siguran sam da će i budućnosti biti vremena, a sigurno i prijedloga da možda u ovome zakonu se također nadopune i određene izmjene i dopune ovoga zakona upravo na svim ovim nedostacima na koje smo danas ukazali. Ali naravno, ovo što je danas predloženo podržavam i siguran sam da će pridonijeti jednom boljitku i siguran sam da ćemo ovim izmjenama i dopunama pridonijeti i razvoju samog gospodarstva kroz trgovinu. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo replike. Gospodin Davor Huška, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Kolega Luciću, potpisujem naravno sve ovo što ste rekli ali dotakao bih se jednog dijela ovog zakona koji ste spomenuli na Odboru za gospodarstvo, u ovom trenutku niste u svom izlaganju to spominjalo, a dosta je zanimljiv i važan, posebice za jedinice lokalne samouprave. Radi se o pokretnim trgovinama, o ambulantnoj prodaji, znači o jednoj nelojalnoj konkurenciji koja se pojavljuje, prodaja iz nekakvih derutnih kamiončića, vozila u naseljima, u selima, u dijelovima gradova gdje postoje uređene, organizirane, čvrste trgovine, trgovačke radnje sa svim uvjetima potrebnim za obavljanje trgovačke djelatnosti. Dobro je da je i ovaj dio zakona spušten na lokalnu samoupravu, pod ingerenciju lokalne samouprave i mislim da ćemo tu morat povući određene poteze i mi čelnici u gradovima, općinama kako bi spriječili tu nelojalnu konkurenciju. Ali dakako da je razlika kupiti nekakav derutni kamiončić i prodavat robu ili pod svim uvjetima koji nisu jednostavni i jeftini uredit jedan pristojan trgovački lokal, jednu pristojnu prodavaonicu i u njoj vršiti prodaju robe. Drugo što sam htio ovdje spomenuti, iskoristit priliku da iznesem svoje mišljenje, iskustvo je rad trgovina nedjeljom. Ljudi pa sjetimo se ne tako davne jugoslavenske komunističke diktature ovdje i u našoj Hrvatskoj, pa nijedna trgovina nije radila nedjeljom i šutili smo i naravno kupovali subotom i preko tjedna, nedjeljom trgovine nisu radile. Mi širimo sad jedan stvarno široki liberalizam u radu nedjeljom i mislim da to nije dobro za stanovnike Republike Hrvatske. Tim više, putujući ne jednom iz pravca zapadne Europe, Austrije, Slovenije, već u subotu poslijepodne, a kamoli nedjeljom jednostavno nije moguće naići na otvorenu trgovinu, kupit nekakve potrepštine, eventualno poklončiće kad se vraćamo sa službenog ili privatnog puta iz zapadnih zemalja, a mi ovdje čini mi se pomalo izmišljamo toplu vodu ili idemo na ruku ekstra profitu i velikim trgovcima. Hvala.
Hvala. Odgovor, gospodin Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Pa slažem se kolega upravo sa vašim mišljenjem no jednostavno ovih nekoliko minuta nisam se mogao dotaći svega, ali svakako da sam na klubu upravo raspravljao na taj način da pokretna prodaja se mora urediti upravo na jedan način, a u ovim izmjenama i dopunama je upravo rečeno što dosad nije bilo decidirano. Bilo je malo ovako, malo onako i tu se stvorila zbrka na samom tržištu. Naime, o kojoj se prodaji radi? Radi se o pokretnoj prodaji u malim mjestima gdje su danas mnogi poslodavci se počeli baviti upravo takvom prodajom. I sigurno je da mi kao lokalna samouprava obzirom da sam i gradonačelnik u gradu Pleternici nećemo dozvoliti da se pokretna prodaja odvija u onim mjestima gdje imamo fiksne trgovine. Ne smije se odvijati iz razloga što će i te fiksne trgovine nestati, a onda znamo šta to znači. Jer pokretna prodaja dođe u jutro, prođe kroz mjesto, bude pet minuta, deset a istovremeno ako znamo da imamo fiksnu trgovinu ta će trgovina raditi i do podne i popodne i svakako da ove izmjene i dopune u ovom Zakonu su apsolutno dobre jer će lokalna samouprava odrediti tko smije, tko ne smije. Istina, postoje za to propisane kazne što ćemo u svakom slučaju morati primjenjivati da bi određene ljude ili prodavače maknuli sa tržišta i da ne prave u biti nered. Kada se tiče rada nedjeljom o tome sam također govorio. Pa apsurdno je da naše trgovine rade nedjeljom, ali bih istovremeno rekao pa to je samo postala navika zašto čovjek mora ići nedjeljom u trgovinu. Što ne ide subotom navečer, dopodne. A istovremeno trgovački lanci u Austriji, Njemačkoj do pola šest, šest sati se zatvaraju. A ti svi koji su došli danas u Hrvatsku rada bi radit na ovome hrvatskom narodu 24 sata. ispričavam se. Hvala.
Gospodin Zoran Vinković replika.
Evo uvaženi kolega Franjo, ja baš mislio da ćete vi bit protiv ovog Zakona, jer ovaj Zakon omogućava upravo rad nedjeljom i rad blagdanima. I nadam se da evo tamo u Pleternici da svi oni trgovci i trgovkinje, odnosno radnici i radnice koje rade u tim trgovinama nadam se da nisu čuli ovo što ste rekli da se ne radi na Božić i na blagdane, na Uskrs. Pa evo ja ću vas podsjetiti. Ovo je odluka Ustavnog suda iz 2004. godine. Tada je predsjednik Ustavnog suda bio gospodin Petar Klarić gdje on spominje da upravo i ovo za što se i ja i vi zalažemo, pa i Hrvatska biskupska konferencija, ja mislim da se zalažu i svi sindikati za neradni dan i da to bude nedjelja. Osim u ovom slučaju HDZ-a i sada SDP-a i koalicije kojima ovaj Zakon smeta isključivo radi pornografskog sadržaja. Pa evo ovdje piše između ostalog na temelju svega izloženog da ne čitam sve ovo Ustavni sud zaključuje da je u cilju zaštite radnika nedjelja kao dan tjednog odmora detaljno uređena međunarodnim ugovorima koji obvezuju Republiku Hrvatsku zakonom i kolektivnim ugovorom koji se obavezno primjenjuje na sve zaposlene u trgovini. Dakle, jednu ustavnu odluku zakonodavac jednostavno odluku Ustavnog suda smatra da je ova odluka wc papir. Evo ovo je odluka Ustavnog suda i ova odluka se odnosila prije svega na rad trgovine na malo i rad trgovine na veliko gdje Ustavni sud kaže da trgovci imaju jednako pravo na području Hrvatske. Ali ne dovode u pitanje rad nedjeljom i rad blagdanom za razliku i ne za razliku, nego također ovoj odluci iz 2009. Ustavni sud samo kaže, kaže da zakonodavac nije obrazložio zbog čega se ne treba raditi nedjeljom i blagdanima [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Još jedna rečenica. Ovdje je također Ustavni sud spominje i ugovor Republike Hrvatske i Svete Stolice u kojem stoji da su neradni dani nedjelje i sljedeće svetkovine pa ih nabraja. Između ostalog Velika i Mala Gospa, Tijelovo, Božić, Uskrs itd. a ugovorne strane će se dogovoriti o mogućim promjenama neradnih dana. Dakle, ovaj Zakon poništava, gospodo državni tajnici, poništava i Ugovor sa Svetom Stolicom. Pa evo ja apeliram da ponovno, da ne radimo glupost nego da zakon ide u drugo čitanje. Hvala lijepo.
Hvala. Duplo vremena je potrošeno za, a ja sam čak kolege opominjao da vi govorite i da oni moraju slušat. Odgovor gospodin Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega ja sam upravo u svome izlaganju i rekao da i ja također, a ne samo ja nego i moja stranka Hrvatska demokratska zajednica, pa mi smo donijeli zakon da se ne radi nedjeljom. No, Ustavni sud je to poništio. Pa gledajte, nisam ja taj koji će reći šta će Ustavni sud i kada će donest nova pravila i zakone. Ali istovremeno još jednom vas podsjećam da zakon koji smo donijeli upravo mi ovdje u Saboru da se blagdanima ne radi ne možete me uvjeriti i reći da se radi na Uskrs, na Božić. Ne radi se. Ne radi se jer zakon upravo kaže da se na take velike blagdane, pa šta ću pitat, pa znam i sam, vidim da trgovine na velike blagdane ne rade. Ne rade. Prema tome, nemojmo ovdje pričati o nečem sada ne znam politički. Istina, mi bi rada napravit najbolje što je moguće. Ali još jednom kažem protivim se pogotovo velikim trgovačkim lancima koji od hrvatskog naroda traže da rade do 24 sata što sigurno nije u redu, a istovremeno u svojim zemljama ne provode takav način trgovanja. I mnoge trgovine su zatvorene. Ali ove izmjene i dopune ovoga zakona upravo omogućavaju da se popravi ono što nismo možda dobro ili nismo donijeli, što nismo mogli predvidjeti 2008. godine je sigurno danas ispravljeno i siguran sam da će donest kao što sam rekao prosperitet u trgovine, a kako trgovine onda tako i svakako gospodarstvo.
Povreda Poslovnika gospodin Vinković.
Ma htio bih gospodine predsjedniče da mi razjasnite Poslovnik jer Poslovnik nije ovaj utvrdio to pitanje. Protivit ću se, ali dignut ću ruku za. Jel' vi to meni možete objasnit kao predsjednik Sabora. Mislim nisam razumio zastupnika.
U životu i u političkoj praksi puno puta se je dogodilo da čovjek ima mišljenje iza kojeg ne stoji. Prema tome, nemojte zamjerati bilo komu u tom pogledu jer je to fleksibilno sve više-manje i nemojmo baš sitničariti u tome. Nemam ja ovi, baš nisam ja neki ekspert kao neki za Poslovnik ali se trudim ipak ponašati se u skladu sa Poslovnikom. Hvala. A sada će svojih 10 minuta ili manje iskoristiti gospodin Dragutin Lesar. Ja preporučam da to uvijek bude manje, i bez replika, jer svaka je replika bila, dva puta se repliciralo, dva odgovora, to je četiri.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, ja mislim da količina rasprave u Hrvatskom saboru o radnom vremenu u trgovinama u odnosu na druge djelatnosti je već postala neukusna. Hrvatski sabor donaša zakone i zabranjuje Ustavni sud donaša odluke i ukida te iste zakone ili dijelove zakona koje Hrvatski sabor donosi, i tako se igramo ping pong već 8 godina. I sada ove izmjene zakona su inicirane jednom odlukom Ustavnog suda, iako se kad se o zakonu raspravljalo u Saboru bilo nas nekih koji smo upozoravali da će te odredbe ustavni sud proglasiti neustavnim. I svejedno je vladajuća većina izglasala taj zakon. Može se desiti da to i treći, četvrti, šesti put napravite, jer vam je taj zakon i glasanje u Saboru trebao kao opravdanje, kao alibi zbog određenog pritiska javnosti, određenih lobija, da bi se sad mogli izgovarati odlukom Ustavnog suda da ste vi htjeli nešto napraviti, ali eto Ustavni sud sram ih bilo je ukinuo tu vašu jako dobru i pametnu odluku, a znali ste da će je ukinuti, kao što je to i ranije napravio, kao što će i uvijek ukinuti kada takve glupe propise budemo donosili. Po čemu je to trgovina jedina djelatnost u ovoj zemlji u kojoj bi Sabor zakonom regulirao radno vrijeme? Zašto nitko ne dođe na ideju da zakonom reguliramo radno vrijeme trafika, ugostiteljstva, kafića, cvjećarnica, nego samo trgovine? Ni jedno drugo područje nije regulirano zakonom osim trgovina. Nije zakonom. … [[Upadica se ne razumije.]] Čekajte na svoj red, i onda nervozu pokažite. Trgovina je posljednja djelatnost u Hrvatskoj koja je ušla u slobodnu sferu bez pripremljenosti nečega što se zovu kolektivni ugovori, jer većina drugih djelatnosti koje i praznikom i nedjeljama rade otkad postoje, imaju kolektivne ugovore ili interne propise kojima su regulirali font sati, izmjenljivost, plaćanje i položaj zaposlenih ljudi u tim djelatnostima, a trgovina je to područje dočekala potpuno nepripremljeno. To je jedan od razloga. Drugo, u ovoj žučnoj raspravi dosad kao argumenti su se koristili i vjerska pitanja, vjerske, pripadnosti vjeroispovijedima crkvenim zajednicama, pa je čak jedan kolega rekao da je Hrvatska katolička država. Koliko ja znam po Ustavu mi smo sekularna država, i u ovoj državi žive i građani koji nisu katolici, kojima je dan svetkovine nije nedjelja, nego neki drugi dan, mi smo hrvatski Parlament i podjednako onda moramo voditi računa o svim državljanima Republike Hrvatske ako pitanje vjere unosimo kao glavni argument. Ali ovaj zakon ništa neće riješiti, nikome neće pomoći osim onima koji izrabljujući 100 tisuća zaposlenih u trgovini ostvaruju velike profite. Usput što znači zakonske odredbe koje nitko ne nadzire je i ova gdje ste sad propisali da oni koji prodaju tehničke proizvode, aute, motorne, druge vozila moraju osigurati rezervne dijelove servis. Koliko je do sada državni inspektorat izrekao kazni trgovcu koji nije zamijenio neispravni proizvod kojega je prodao? Da li vi znate da oni ne žele zamjenjivati proizvode nego kupce upućuju na servise i servisere. Zato što nitko još nije platio kaznu u Hrvatskoj za to, zato što to kulturu i obavezu zamjene proizvoda, pa čak i pravo potrošača da vrati proizvod bez obrazloženja nismo uveli, jer to nitko niti ne nadzire. Po broju stanovnika Hrvatska ima vjerojatno najveći broj inspektora sa najmanjim … [[Govornik se ne razumije.]] jer smo ih razbili u veliki broj inspekcijskih službi, ostavili na terenu čak i bez auta najčešće da bi mogli izlaziti na teren, i zbog toga ove zaštitne mehanizme iz zakona ne možemo provoditi jer nema tko nadzirati, niti kažnjavati. Nadalje, govorilo se da je nedjelja rad tjednog odmora. Ako mi pokažete odredbu Zakona o radu gdje piše da je u Hrvatskoj nedjelja dan tjednog odmora, javno ću priznati da ne znam čitati zakon, jer takve odredbe u Zakonu o radu u hrvatskom ne postoji. Na žalost. Jer je ovaj Sabor odbio moj amandman da to tako piše. I u čemu je dakle problem. Pozivamo se na druge države gdje trgovine ne rade poslije 19 sati, blagdanom, nedjeljom, zašto? Da li zbog zakonskih propisa ili nečeg drugog? Zbog nečeg drugog, a to nešto drugo zovu se kolektivni ugovori, jer su države stimulirajući poslodavce i sindikate to područje prepustili kolektivnim ugovorima, i u zakonu propisali da pravo uvođenja noćnog rada, rada nedjeljom, blagdanom i neradne dane imaju samo oni poslodavci, tvrtke, firme koje to pitanje imaju regulirano u kolektivnom ugovoru. I onda su išli malo korak dalje i propisali su obvezatni sadržaj kolektivnog ugovora pa između ostalog i obavezu utvrđivanja visine povećane plaće za takav rad, drugo obaveznu izmjenljivost zaposlenika koji rade na te dane nedjeljom, noćni, ograničenje da jedan zaposlenik ne može raditi više od 10 nedjelja u kalendarskoj godini, ne više od dva blagdana u jednoj kalendarskoj godini, a da dan tjednog odmora moraju iskoristiti najkasnije u roku od 3 dana od tog rada kojega je imao ako je po zakonu to neradni dan. I naravno visina uvećane plaće za takav rad je takva da se poslodavcima i vlasnicima iz ekonomskih razloga ne isplati raditi u to vrijeme u to doba i zato oni tamo ne rade. A u Hrvatskoj niti u Zakonu o radu nemamo propis da je nedjelja dan tjednog odmora, nemamo odredbu o obvezatnom sadržaju kolektivnih ugovora, nemamo odredbu o obavezi ili mogućnosti uvođenja ovakvog rada ako je to regulirano kolektivnim ugovorom i zbog toga je na sceni žetva. Većina radnika u trgovini, gospodine državni tajniče, prijavljena je na 4 sata, radi 220 sati mjesečno, većina njih prijavljeni su na minimalnu plaću, a i u vrijeme važenja ovog zakona i vi danas koji tvrdite da se nedjeljom negdje ne radi jedna mala razlika. Dakle, i u danima kada je zakonom bilo zabranjeno da trgovine rade nedjeljom zaposleni, a naročito žene, su radili i u nedjelju. Doduše trgovine nisu bile otvorene, ali su nedjeljom morale provoditi inventuru, slaganje robe na policama, čišćenje, promjene cijena i sve one pripreme, tehnički dio posla u zaključanim objektima. Dakle, čak i tada kada je postojala zakonska zabrana da trgovine blagdanima i nedjeljom ne smiju raditi zaposleni ljudi u trgovinama su radili i nisu to dobili plaćeno, nisu imali pravo na slobodne dane, nisu primali povećanu plaću jer su i tu našli rupu u zakonu jer je zakon rekao da trgovina ne smije raditi, a ne da zaposleni ne smiju raditi. To je samo dokaz da u izvršnoj vlasti, gospodine državni tajniče, vratite se na sustav kolektivnih ugovora. Eto vam susjedi Slovenci, pogledajte kako su oni to lijepo riješili kroz kolektivne ugovore. Nemojte više ovakve zakone pisati.
Hvala. Imamo ispravke netočnih navoda. Prvo, gospodin zastupnik Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Pa evo ispravljam kolegu Lesara, da ja sam u svojoj raspravi rekao upravo da je Hrvatska katolička zemlja. Gospodine Lesar ako su se građani na popisu stanovništva njih 88 ili 90% izjasnili kao katolici, ili možda čak i više, onda mi to daje za pravo da kažem da je ovo katolička zemlja ne vrijeđajući nijednog drugog čovjeka koji je druge vjeroispovijesti, uvažavajući i njega, ali istovremeno ne mogu si dozvoliti, bez obzira što se vi pozivate na Ustav, da kažemo kako je Hrvatska sekularna zemlja. Prije svega zbog vjeroispovijesti ja sam mislio da je to katolička i siguran sam da je tako. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, poštivam ja Ustav, ali ja poštivam i ljude koji su se izjasnili tko su i što su. Prema tome, vi koji to niste naravno da vama to smeta, a ja govorim da je Hrvatska sigurno katolička zemlja na temelju ljudi koji su se izjasnili u popisu stanovništva gdje i kome pripadaju. Prema tome, nemojte govoriti drugačije. I vi bi rado promijenili to, ali očito to nećete moći jer narod zna tko je i što je, a pojedinci kao što ste vi koji ne pripadate tome sigurno da ćete vi zastupati da je država Hrvatska sekularna zemlja.
Povreda Poslovnika, gospodin Lesar.
Članak 209. Poslovnika poštovani gospodine predsjedniče ja sam u svojoj raspravi, kolega je
Ne, ne, koji članak?
209., rekoh već na početku.
Taj univerzalni članak.
Dakle, jedino što sam kolegu opomenuo na odredbu Ustava RH kojem je jasno definirani status Hrvatske kao sekularne države. On je u objedi na moj račun izrekao niz uvreda, optužujući me da ne poštujem pripadnost različitim vjerskim zajednicama i da to želim izmijeniti ne znam na koji način. Mi smo saborski zastupnici, ja vas podsjećam da je svaki zastupnik položio prisegu da će poštivati Ustav. Napad na mene samo zato što sam upozorio na odredbe Ustava i na vjerskoj osnovi koju je on sad napravio, ako to nije za opomenu ja doista ne znam na što se saborski zastupnik mora ili ima pravo pozivati kada upozorava na ustavne vrednote ove zemlje.
Ovako, ako se pozivamo na Ustav onda se pozivamo i na ustavna načela i ustavne norme. Jedno od ustavnih načela, a sadržano je u normi, je sloboda vjeroispovijesti. Znači, svi mi imamo pravo vjerovat, ne vjerovat, u što vjerovat, kako vjerovat, to je naša stvar. Prema tome, treba kompleksno gledati na ustavne odredbe koje ne ograničavaju u tom pogledu nikoga, jedino nisam razumio baš da je gospodin Lucić htio nešto posebno vrijeđat nego upozorio na jedan podatak iz popisa stanovništva. Pa i on se mogao pozvati na Ustav u pogledu toga da je sloboda vjeroispovijesti. Prema tome, a što to znači sloboda vjeroispovijesti? To znači da je i u svakom pogledu ponašanja građana moraju biti u skladu s Ustavom, uključujući i, ja tako gledam, ja ne vidim ovdje neku posebnu namjeru da gospodin Lucić nekoga vrijeđa ili tome slično nego pozivanjem na neki podatak službeni itd., je legitiman. Sad tko će kakav zaključak iz toga izvući ja ne znam. Imamo još jednu povredu, a odustajete aha. Prema tome, nemojmo uvijek tražiti neke … [[Upadica se ne razumije.]] Da.
Gospodine predsjedniče neću otezati. Ja vas ljubazno molim pročitajte fonogram ispravka netočnog navoda kolege i nakon toga odlučite da li je on uputio uvrede na moj račun i zaslužio opomenu. Pročitajte fonogram i onda donesite odluku.
Svakako ću pročitati fonogram. Ja inače čitam fonograme, pogotovo ako nisam razumio neke ovako produhovljene rasprave, onda ja pročitam to naknadno jer nisam dovoljno shvatio jel'. Zatim će ispraviti gospodin Branko Kutija.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Pa kolega Lesar je kazao za niti jednu djelatnost u Hrvatskoj da nije sa zakonom propisano radno vrijeme. Pa doista čudi, vi u ovom Saboru predugo sjedite da niste to naučili. Temeljem Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti je propisano radno vrijeme za kafiće, za restorane, za disko klubove, znači da niste u pravu. Vi ste rekli da niti jednim zakonom nije propisano radno vrijeme za niti jednu drugu djelatnost. Ali zakonu o ugostiteljskoj djelatnosti fino piše do kada mogu raditi kafići, restorani, disko klubovi itd. Znači da niste u pravu, obmanjujete javnost.
Ispravak. Gospođa zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa kolega Lesar je u svojoj raspravi rekao da oni koji se zalažu za zabranu rada nedjeljom u trgovinama čine to iz vjerskih razloga i da Hrvatska nije katolička zemlja. To je i jedno i drugo netočno, jer ja mogu reći u ime Kluba HSS-a i mislim da sam to jasno argumentirala da se zalažemo za zabranu rada nedjeljom u trgovinama iz tog razloga što se zalažemo da se zaštiti ljudsko dostojanstvo radnika i radnica ali i da se zaštiti njihovo ljudsko pravo na odmor i na obitelj. A kolega Lesar Hrvatska je većinski katolička zemlja, ona je … na kršćanskoj civilizaciji i tradiciji i mene ponekad ove rasprave koje slušamo ovdje podsjećaju na one teze koje smo mogli nedavno čuti. U Francuskoj žive francuzi, u Njemačkoj žive Nijemci, u Italiji talijani a u Hrvatskoj žive građani i građanke. Ne, u Hrvatskoj također žive hrvati i hrvatice. Isto tako Hrvatska jest katolička zemlja koliko god se neki trudili objasniti da je to sasvim suprotno.
Hvala. Idemo dalje. Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Na žalost, kada se vode ovakve rasprave onda pojedine zastupnice i zastupnici pokušavaju nametnuti teme koje zapravo nisu srž zakona. Evo sada slušamo o tome da li bi netko trebao raditi nedjeljom ili ne bi trebao zbog toga što Hrvatska je katolička zemlja ili nije. To nema veze zbog čega bi 100 tisuća ljudi koji pored trgovine rade nedjeljom bili onda diskriminirani. Znači ne rješavamo pitanje zakona u nekoj djelatnosti ili nekom poslu da li se može raditi petkom, subotom, nedjeljom nego to rješavamo određenim zakonskim prijedlozima koji reguliraju područje rada i tu štitimo dostojanstvo radnika, radnica i svih onih koji bi trebali biti zaštićeni da ih poslodavci ukoliko ima potrebe izrabljuju i ne rade one stvari i izvršavaju obveze koje bi prema njima trebali imati. Da li je bilo nekih kršenja zakona o radu. Pa gledajte ja pratim rad Državnog inspektorata ali nisam primijetio baš u javnosti previše aktivnosti i zatvaranja trgovina i na neki način kažnjavanja pojedinih lanaca a svi ovdje govore da su radnici u trgovini diskriminirani da puno rade itd., možda tome je tako ali zašto onda Državni inspektorat ne radi svoj posao, zašto ne zatvara takve trgovine, zašto ne daje milijunske kazne tim poslodavcima koji krše radnička prava. Znači, nije pitanje toga da li ćemo mi nešto riješiti zakonom nego je pitanje da li postojeći Zakoni u Hrvatskoj vrijedi, da li ih određene službe provode i po njima postupaju ili ne. Moje mišljenje je da se na taj način ne postupa, da su kontrole vrlo loše, ja sam osobno jednom dok je Zakon koji je regulirao da se nedjeljom ne može u trgovini raditi, u jednom trgovačkom centru u Zagrebu vidio, da doduše zatvoren je dućan ali unutra sam vidio određenu aktivnost, onda sam se pitao o čemu se tu radi. Jedna velika trgovačka kuća koja zapošljava desetke tisuća ljudi je imala očito neku poslovnu aktivnost unutra i vjerojatno se radila inventura ili se čistila trgovina, zbog toga što nisu mogli imati otvorenu prodavaonicu nedjeljom ali su iskoristili to slobodno nazovi slobodno vrijeme koje smo mi kao zakonom osigurati tim radnicima, da ti isti radnici i radnice da rade inventuru, spremaju trgovinu itd., znači zakonom napravili nismo ništa. I sada na žalost se tu moram pozvati na opasku gospodina predsjednika koji je rekao da dosta često u Klubu HDZ-a ljudi iza mišljenja ne stoje. Gledajte, prije dvije godine ja sam slušao rasprave dosta zastupnika HDZ-a kada se diskutirali o ovom zakon koji su govorili dijametralno suprotno nego što govore danas, tada nisu spominjali turističku zemlju, tada nisu spominjali konkurenciju i kako se mi moramo prilagođavati situaciji na tržištu nego su branili da se nedjeljom i da trgovinu treba regulirati onako kako je bivši Zakon to radio. Pa kako je moguće da se u godinu i pol dana takvo mišljenje dijametralno promijeni ukoliko nije ova situacija koju je rekao gospodin predsjednik, a to je da se dosta često izgleda kod nekih zastupnika u ovom Saboru, mišljenje ne stoji iza onog stava koji se brani. To nije dobro, morate gospodo raditi na način da ono što vjerujete zastupate i onda zakoni apsolutno mogu biti kvalitetniji nego što jesu i nema potrebe da se samo godinu i pol dana, dvije, mijenjaju i da Ustavni sud mora korigirati određene odredbe koje je Sabor donio a koji nisu u skladu sa samim tim Ustavom. Tako da apsolutno da u trgovini treba zaštiti radnike i radnice, treba zaštiti ljude da se njihova prava koja su propisana Zakonom o radu poštuju, da imaju pravo na dan odmora, da imaju pravo na svaki prekovremeni, da ne rade više od 40 sati prekovremenih mjesečno, što je gornja granica koju zakon propisuje, ali to ne osiguravate zakonom o trgovini ne zakonom o radu, kolektivnim ugovorima i osiguravate djelotvornim radom državnog inspektorata koji sam rekao ne radi po tom pitanju gotovo pa ništa. Ja nisam vidio da su ijedan slučaj istaknuli u javnosti i zatvorili neku trgovinu. Što se tiče drugih odredbi ovog Zakona, apsolutno pozdravljam promjene koje idu za time da se olakša poslovna djelatnost da ukoliko se mijenja vlasnik da ne mora ponovno ishodovati dozvole, podržavam odredbe koje omogućavaju za neke koje imaju određenu trgovačku djelatnost da mogu i maloprodaju puno jednostavnije ostvarivati, ako se radi o maloprodaji, znači sve što ide za olakšavanjem poslovanja nije sporno i treba podržati. Ono što mislim da nije dobro u ovom zakonu je prvenstveno ograničenje za pojedina radna mjesta stručne spreme i izjednačavanje pitanje obrta i trgovačkih društava. Reći ću vam konkretan slučaj. Koliko mi imamo seoskih gospodarstava, podruma vinskih i određenih stvari gdje se održava određena trgovinska djelatnost i gdje su ljudi obrtnici koji se bave registrirani za određenu proizvodnju, prodaju određenih usluga itd., a koji nemaju srednje škole. I što će se sada desiti? U nekom poljoprivrednom gospodarstvu gdje je netko prodavao svoj sir, vrhnje itd. uz to imao naravno i određenu turističku djelatnost. To su obično i često stariji ljudi, možda neki nisu ni išli u srednju školu. Oni sada neće imati mogućnost vršiti prodaju ukoliko ne zaposle još dodatnu osobu sa SSS koja će to njima obavljati. Mislim da obrt ovakve djelatnosti se ne mogu na taj način izjednačavati sa trgovačkim društvima i mislim da to nije dobro, da će dovesti do određenih povećanja troškova tih ajmo to tako reći obrtnika i da na kraju krajeva neće postići onu svrhu koju je zakon propisao. Mislim da nije od presudne važnosti da neki ljudi koji se bave poljoprivrednom da imaju srednju školu da bi mogli prodati svoj sir koji proizvode i prodaju turistima koji ih posjećuju u svom poljoprivrednom gospodarstvu. Znači to definitivno nije potrebno da stoji u zakonu i protiv toga sam načela. Što se tiče obrtnika, apsolutno ovo je jedna mjera koja će još dodatno zakomplicirati njihovo poslovanje. Povrh toga što treba, naravno to nije pitanje ovog zakona, ali treba im pomoći i povećati granicu ulaska u PDV barem na 200 tisuća kuna, znači da im se olakša poslovanje da nemaju problema ovih koje imaju danas, a to je da dosta često ne mogu ni izvršavati određene porezne obveze jer ih porezna pritišće, a oni ne mogu niti naplatiti svoje usluge. Znači mi moramo olakšavati obrtnicima koji su najviše stradali tijekom ove krize da mogu jednostavnije raditi, a ovdje jednom administrativnom odredbom ih u biti ograničavamo. I još jedna stvar koja mi je zapela za oko i ne mogu vjerovati da je to najveći problem Zakona o trgovini, a to je da se uvodi kaznena odgovornost za one koji prodaju na otvorenom. Dosta često te ljude nažalost u nevolji vidimo i oko tržnica, kada idemo na tržnicu. To su ljudi koji nemaju novca, koji se snalaze na način na koji se snalaze. Naravno ne zagovaram da se to dopusti da bude nered na tržištu, ali baš povećavati kaznenu odgovornost sa kaznama od 5 do 15 tisuća kuna kažnjavati najviše te ljude mi ne zvuči baš najlogičnije. Znači to je u biti po ovom zakonu jedan od najvećih problema trgovine u Hrvatskoj. Da li netko tko je bez prihoda, koji se snalazi, koji želi zaraditi par stotina kuna, da prodaje nešto da si sutra može kupiti kruh i mlijeko će sada biti u ovom zakonu istaknut kao jedan od glavnih uzroka problema u trgovini i tu će kazna jedino drastično biti povećana sa 5 na 15 tisuća kuna. Naravno da to nije tako, naravno da ti ljudi ne rade iz toga da zarade ekstra profite nego da prežive, ali tu smo se zakonom pozabavili njima kao najvećim problemom trgovinske djelatnosti u Hrvatskoj. A sa druge strane kažem ovo gdje se krši zakon na jednoj neprihvatljivoj razini, a to je da se krše radnička prava, tu inspektorat napravio ništa nije, a zakone koje imamo u Hrvatskoj apsolutno zadovoljavaju kriterije i ako je potrebno kolektivnim ugovorima u trgovini se ti kriteriji se mogu još i podići. Ali ako ih nema tko kontrolirati, ako neće nitko kažnjavati, ako će se puštati da se radi što se hoće, ako će se izbjegavati propisi, onda niti jedan zakon neće zaštititi nikoga pa ni te ljude koji rade u trgovini. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo dvije replike i dva ispravka. Prvo je replika gospodin Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Maras dobro ste primijetili dva osnovna problema takvih zakona, kontrola koje gotovo ni nema, sankcije koje eventualno ima u početku kada inspektorati kreću u kampanjske nadzore praćeni televizijskim kamerama, fotoreporterima i nekoga iz Vlada da bi dokazali kako će se sada napraviti reda. I da taj nadzor, kontrola i sankcioniranje ide redovito, vjerojatno ne bi ovakve zakone morali ni donositi. I onda se upotrebljava još i treći argument, što me doista žalosti, pitanje vjeroispovijesti i stalno ponavljaju o većinskom očitovanju na popisu birača. Pa naravno da je to točno. Ali onda se ja pitam kako je onda moguće, što je sa 7. Božjom zapovjedi "Ne ukradi"? Tko onda pokrade ovu zemlju? Tko je pokrao javna poduzeća, javne institucije? Tko je napravio i razvio korupcijsku hobotnicu? Hoćete li reći da u ovoj zemlji kradu samo agnostici ili ateisti onda? Pa kada se već i na to pozivamo onda i o tome morate voditi računa i odgovoriti na ta pitanja.
Gospodin Maras, odgovor na repliku.
Evo da se smire malo strasti tamo. Gospodin Šuker i Lesar imaju očito nešto za raspraviti. Apsolutno da. Mene stvarno uvijek iznenadi ta pobuda da se sve skrene s teme i svede na ono što nije. Kakve to veze ima sa tome koliko ima u Hrvatskoj vjernika, katolika itd.? Da li netko radi nedjeljom u trgovini? A zašto ljudi u ZET-u su diskriminirani? Zašto netko uopće mora raditi? Pa vi koristite gospodine i dame i gospodo iz HDZ-a, vi koristite usluge koje nedjeljom netko mora izvršiti. U HEP-u, u Vodovodu, znači netko radi. Zašto su ti ljudi onda diskriminirani? To nema veze jedno sa drugim. Zašto netko mora raditi u hitnoj službi? Evo vidim tamo maže doktor Milković rukama. Zašto mora netko raditi u hitnoj? Pa normalno da društvo ima određene potrebe i da se moraju i nedjeljom neki poslovi odrađivati. To nema veze sa zakonom i to nema veze sa bilo čime osim da se regulira Zakonom o radu kada, tko i na koji način mora raditi i koja su njegova prava i obveze. Sa Zakonom o trgovini to nema nikakve veze.
Imamo drugu repliku, gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi kolega, koliko sam ja čuo mišljenje kluba SDP-a, SDP će prihvatiti ovakav zakon bez obzira koliko vi bili protiv. Isto tako i HDZ će to prihvatiti. A za one evo koji ne razumiju što piše u Ustavu ja ih pozivam da bar ovaj pročišćeni tekst koji je doduše nevažeći pročitaju pa će vidjeti da je Hrvatska doista sekularna država. Čak je i Isus rekao "caru carevo, Bogu Božje" pa pročitajte si to malo. S druge strane, ja ću vas samo podsjetiti da bit ovog zakona nije tehnički uvjet, visina i širina vrata, najmanji uvjeti, da nije ovaj pornografski sadržaj nego je upravo radno vrijeme. Radno vrijeme, posebno radno vrijeme nedjeljom i radno vrijeme blagdanima. Mi saborski zastupnici ne radimo blagdanima i rekao sam to dok sam govorio u ime kluba, na svaki blagdan se nalazimo za obiteljskim stolom. Ali ja ću vam pročitati nešto što piše također u mišljenju Ustavnog suda koji je 2004. godine rušio ovaj koalicijski Pravilnik o radu trgovina na malo, popularnije Fižulićev u kojem stoji: "radnik ima pravo na tjedni odmor nedjeljom", to stoji u Zakonu o radu, hrvatskom zakonu ne albanskom, najmanje 24 sata neprekidno. A ako je prijeko potrebno da radi nedjeljom, to se odnosi na policajce, na hitnu službu, na sve one ostale koji moraju radit nedjelju, na svu sreću ja smatram da trgovci ne moraju radit nedjeljom i ne moraju raditi ni blagdanom, mora mu se za svaki radni tjedan osigurati jedan dan odmora u razdoblju određen u kolektivnom ugovoru, sporazumom sklopljenim između radničkog vijeća, poslodavca ili ugovorom o radu.
Hvala. Dobra replika [[Upadica Vinković: I samo jedna rečenica.]] Imat ćete prilike, ima još za replike.
Zato su se … [[Ne razumije se.]] a mislim da je to bitno reći, posebno Socijaldemokratskoj partiji, 1. svibnja 1886. u Chicagu upravo za 8+8+8 i za nedjeljom neradni dan. 1. svibanj kao međunarodni praznik rada počinje se slavit od 1889. To bi trebali znati vi, ali i Hrvatska demokratska zajednica. Hvala.
Hvala. Svi, svi, ali ne treba biti pesimista, treba gledati ovo, nešto je gospodin Lesar govorio o grijesima i šta ja znam. On je malo pesimistički raspoložen. Ja recimo vjerujem u malo svjetliju budućnost, naime sve više je bezgrešnih tako da ćemo i to riješiti. Izvolite, gospodine. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolega Vinkoviću, očito niste baš najbolje slušali što sam govorio zato jer zašto bih se ja protivio nečemu ako to što govorim se ovim zakonom ostvaruje. Ne znam jeste li primijetili da u članku 12. se brišu ove odredbe koje su bile ograničavajuće do sada. Znači zašto bih ja bio protiv toga ako mislim da je to korektno. Zakon o radu uređuje radne odnose, a ovo je jedna i apsolutno mislim da ne treba izdvajati posebnu djelatnost kao trgovinu gdje bi se nešto posebno reguliralo osim onoga što je Zakonom o radu definirano, a mi tu imamo standarde koje smo postavili dosta visoko. Ima još prostora da se unaprijede i da se zaštite radnici, mislim da to nikad nije previše štititi ljude koji žive od svoga rada. Ali ne vidim zašto bi bio protiv zakona u kojem se definira ono na čemu sam u svojoj raspravi inzistirao. Takav zastupnik valjda ne postoji koji će biti protiv onoga za što se zalaže, osim kada je slučaj gospodina Bebića na djelu, a to je da nekada iza svoga mišljenja ne stojiš ali takav zastupnik ja nisam.
Zahvaljujem. Ne govorit o onome koga nema ovdje. Imamo dva ispravka još. Uvaženi zastupnik Franjo Lucić, izvolite.
Ispravljam kolegu Marasa koji je rekao da su svi djelatnici diskriminirani koji rade nedjeljom. Ja tvrdim da nisu, pogotovo oni koji moraju raditi nedjeljom, a ne možete reći da ne moraju radit ljudi u bolnici dakle liječnici, sestre, policija. Pa to je naprosto nemoguće da takve institucije ne rade ali da istovremeno su diskriminirani oni u trgovini ako rade nedjeljom, a mi ovdje govorimo da ne treba radit nedjeljom. To je točno. Kada govorite o inventurama pa inventura je jednom godišnje. Ako se sa djelatnicima dogovorite da je taj dan inventura pa makar to bila i nedjelja onda je to njihovo pristajanje, a to ne znači da su prisiljeni na rad. I kada govorite o djelatnosti, dakle ovaj zakon upravo kaže da sve zatečeno stanje se priznaje. Onaj koji nema kvalifikaciju neće zatvorit djelatnost nego će ju nastavit jer ovaj zakon upravo legalizira zatečeno stanje. Prema tome, nemojte govorit nešto što nije, a reći ću vam jedno, iza svega ovoga što sam ovdje izgovorio stojim.
Hvala lijepa. Vrijeme je isteklo. Hvala.
Stoji. Vi i ne morate stojat, to je moje mišljenje.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, u čemu?
214., gospodin zastupnik je rekao nešto što ja nisam rekao. Nisam rekao da su diskriminirani ovi nego da ih, ako se usvoji ovakav zakon…
To nije, uvaženi zastupniče, to nije povreda Poslovnika.
Je, je, zato što je ispravio, pardon gospodine potpredsjedniče.
Molim vas, molim vas. To nije povreda.
Ispravio je kolega nešto…
Vi želite ispravit njegov ispravak. Nemojte to raditi.
Ne, ne, mogu li samo reći šta želim reći a da vi to ne pretpostavite. Mogu li reći što želim, a da vi to ne pretpostavite?
Ali to nije povreda Poslovnika, u tome je problem.
Ali kako znate kad ne znate što ću reći?
Pa rekli ste već.
Ne, nisam rekao.
Jeste.
Ne, nisam.
Hvala lijepo. Ne možete.
Dajte molim vas samo da vam kažem do kraja. Znači gospodin je ispravio netočni navod koji nije uopće bio u mojem govoru, a rekao je da ja govorim da su diskriminirani radnici u bolnicama itd. Nisam to rekao. Rekao sam kada bi se ovaj zakon donio na ovaj način na koji ste ga vi predlagali 2009. i donesen je, a danas ga mijenjate, onda bi bili diskriminirani, isto kao što bih mogao reći da je diskriminirana i premijerka Kosor jer radi nedjeljom, polaže kamene temeljce…
Hvala lijepa.
Koje uopće nema potrebe da ih polaže. Znači i ona polaže nedjeljom kamene temeljce.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče, hvala lijepa i moram dati obrazloženje. … [[Upadica se ne razumije.]] Bez dobacivanja iz klupe. Moram vas odmah upozorit, to nije povreda Poslovnika i jednostavno na silu koristite takvu instituciju u krive svrhe. Nije u redu, nije u redu. Ajmo još jedan ispravak, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras je rekao Državni inspektorat nije ništa napravio da zaštiti radnike u trgovini, to nije točno kolega. Državni inspektorat radi svoj posao, ali jednostavno situacija na terenu je takva da se radnici iz pojedinih velikih trgovačkih lanaca sa strahom obraćaju Državnom inspektoratu. Oni se obraćaju nama, možda i vama. Ja sam nema dugo dobio jedno pismo sa područja naše županije gdje radnici počinju radit prije početka radnog vremena, ostaju duže, ne mogu jednostavno osnovat sindikat jer im gazda ne dozvoljava, a jednostavno nemaju instrumentarij da dođu do Državnog inspektora. I ovdje javno treba pozvati i vi i mi sve radnike koji se nalaze u takvoj situaciji da postoje institucije u Hrvatskoj, to je Državni inspektorat kojem se trebaju obratit da bi se napravilo reda u toj trgovini. I zahvaljujem evo što podržavate jednu od bitnih stvari u predizbornom programu Hrvatske demokratske zajednice, a to je povećanje granice za ulazak u sustav PDV-a za male i srednje poduzetnike sa 80000 kuna na 170000 kuna pa evo imat ćemo priliku na sljedećoj sjednici da o tome raspravimo.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Zbog česte izmjene Zakona o trgovini ljudi često evo i kad mi raspravljamo a te rasprave ljudima i nisu jasne. Naime, o čemu se tu radi. Jednostavno Ustavni sud je ponovno ukinuo one ograničavajuće odredbe na koje smo mi upravo zbog odredbi jasnih Ustava i upozoravali. Međutim, Vlada se i vlast se svjesno tome protivila. A zbog čega? Zbog toga da bi tobože eto udovoljila tome ne zaštiti radnika jer oni nisu zaštićeni ni od ponedjeljka do subote, nego eto nedjeljom da trgovine neće raditi. I time je na neki način zloupotrijebila ja bih rekla čak crkvu jer misa, svi oni koji idu znaju da ima ih od 6 ujutro i do 7 navečer. A i nema poslodavca koji toliko iskorištava radnike da ih baš drži toliko. Prema tome, to nije bio pravi razlog, nego pravi razlog je bio kako se dodvoriti ljudima, a ne zaštititi radnike. I sada je Ustavni sud ukinuo te odredbe. Ali vas baš briga, vlast baš briga i Vladu baš briga da predlaže protu ustavne zakone. I na takav način, ja mislim da ni jedne u povijesti nije bilo vlasti pogledajte koja je donijela toliko protu ustavnih, neustavnih zakona. U Hrvatskoj sigurno do sada, ali ja mislim da je Hrvatska kandidat za Guinnessovu knjigu koliko je zakona Ustavni sud ukinuo. A još da je postupao još 12 naših zahtjeva leži u Ustavnom sudu za ocjenu ustavnosti pojedinih zakona. Međutim, naš stav u SDP-u pa i moj osobno je savršeno bio jasan, da se radnika treba štititi svakog dana, da ljudsko dostojanstvo ne postoji samo u nedjelju, nego da postoji kontinuirano od njegovog rođenja do smrti i da mu ga nitko ne može oduzeti ali da ga treba zaštititi na ovakav način. Kakav način? Da radnik jednostavno bude plaćen za svoj rad, ali ne i ovako, da postoji poštena plaća za pošteni rad. Na ovakav način, dakle sa ovim izmjenama pružit će se mogućnost ukoliko sve ostane po starom da poslodavci, a pogotovo je to očito u trgovini, ali i svugdje gdje i žene rade, da više tekstilnu industriju koja je i uništena ne spominjemo. Ta eksploatacija radnika je posebno evidentna i naročito jaka i snažna ondje gdje postoji ženska radna snaga. I zato se to i radi. Poslodavci rade ono što mogu, neki koji su neodgovorni, a većina je tako se prilagođava situaciji da se ponaša onako kako se može ponašati. Tu apeliranje na neko njihovo dušebrižništvo koje je više puta išlo od strane Vlade je ironija, jer se svak' ponaša onako kako se može ponašati. Ovdje je dosta bilo govora i riječi o inspekcijama. One su samo jedan segment vlasti. Prema tome, vlast se neodgovorno ponaša prema radnicima i prema njihovoj zaštiti. Kako je bilo inspektora dovoljno kada su trgovine morale zaključati svoje radnje, dućane, kada je stupio na snagu zakon o izmjenama koji ste ovdje donijeli da se ne radi nedjeljom i blagdanima. Nitko to nije gotovo zloupotrijebio, a tko ih je zloupotrijebio oni mali dućani bili su drastično kažnjeni. Kako onda je bilo, kako je onda bilo dovoljno inspektora? Prema tome, radi se samo o odlučnosti vlasti i odgovornosti vladajućih da ispuni svoju temeljnu zadaću, a to je da zaštiti one najslabije, a to su radnici. Ali ni ta zaštita ne izlazi sama od sebe, pa čak niti onog papirnatog što je napisano u Ustavu. To proizlazi iz prirode same vlasti, o njezinom političkom viđenju gdje je uloga rada i radništva naspram kapitala, tj. vlasnicima kapitala. Zašto često upotrebljavam kapital kao da je to nekakva sila sama od sebe kojoj eto nitko živ ne može ništa ni vlast, a kamoli rad. Postoje vlasnici kapitala i postoje radnici. Kada oni i dok god se govori da je rad i da je radnik trošak, onda će nastojanja da ta eksploatacija bude maksimalna i da se plati što manje biti stalna i neutaživana i ta pohlepa. I toj pohlepi treba stati na kraj, a država ima sve mehanizme da to i učini. Ali jednostavno njezin svjetonazor mora onda biti takav i njezina opredijeljenost da u sukobu takvom jednom između rada i kapitala stane na stranu rada. Poslodavci znaju reći mi smo ti koji vas zapošljavamo, mi zapošljavamo radnike. To je točno. Ali sve što imaju stvorila ih je radnička ruka bila ona manualna ili bila intelektualna. Dakle, svih onih koji iznajmljuju radnu snagu i onih koji su stvorili sve svoje bogatstvo na temelju upravo viška jer su prisvojili njihov rad, a nisu platili kod nas ni često ni onaj minimum. I država se tu proglašava slabom, nemoćnom, tu i tamo moli, apelira ali to nije uloga države. Država ima sav svoj mehanizam da jednostavno postavi stvari da tako funkcioniraju. Ali o čemu mi pričamo. Kada smo mi podnijeli Zakon o radnim i socijalnim sudovima koji je Hrvatskoj prijeko potreban jer onog trenutka kad bi poslodavac došao u roku od 7 dana na sud, ako bi u roku od mjesec dana bila pravomoćna odluka, ako bi bile visoke kazne za ono što je učinio, nije platio radnika, nije mu isplatio plaću, nije mu platio prekovremeni rad, nije mu platio rad svetkom i petkom i ako bi promptno bio kažnjen čak je to važnije od visine kazne da brzo bude kažnjen onda bi i oni vidjeli da država misli ozbiljno. E to stoji u našem prijedlogu zakona o radnim i socijalnim sudovima koji imaju Slovenci i koji nemaju uopće takav problem, da ne govorimo o zemljama Europske unije ili je taj problem sveden na najmanju moguću mjeru. Oni su već taj zakon o radnim i socijalnim sudovima u nekoliko navrata i mijenjali, ali evo mi smo ga podnijeli davno, on nosi oznaku PZ 714, a mi danas raspravljamo o prijedlogu zakona 869. Oni dobivaju brojeve kako stignu, dakle 150 i nešto, 157 zakona je Hrvatski sabor, o 157 zakona smo raspravljali, zakoni su donijeti, ali ne i ovaj. Što da govorim o, i da se vratimo o onome što je sami predmet koga se to tiče, dakle ženske radne snage koja je prestrašena, kojoj poslodavac kaže budeš li tražila svoja prava ima tko će raditi za tih 2 tisuće kuna, o sindikalnom organiziranju teško da se išta može i da se može uopće govoriti ili da oni imaju snage se i sindikalno organizirati kad temeljna svoja prava ne mogu ostvariti. Neki nisu dobivali ni plaću, evo tek sada vlast ide nakon toliko godina, i nakon ozakonjenja od 2003. godine jer to smo mi bili ozakonili neisplatu plaća kao kazneno djelo, evo vlast tek sada popušta, ali opet govori o plaćama, pa se postavlja pitanje koliko to plaća radnik može ne primiti a da poslodavac odgovara. Ja se nadam da u izmjenama KZ-a u drugom čitanju će se to popraviti, jer se to jednostavno mora popraviti. Prema tome naše je načelo i naša je poruka savršena, i moja osobno savršeno jasna radite ali platite, ali oni neće platiti ukoliko država, ako imate snage ovakav prijedlog zakona podnijeti, onda vaša snaga u zaštiti radnika mora biti najmanje dvostruka. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa tu je bio cijeli niz netočnih navoda, ali ja nemam vremena pa ću samo jedan. Naime kolegica je rekla da je vladajuća većina Hrvatskoga sabora i Vlada zloupotrijebila crkvu donoseći zakon kojim se zabranjuje rad nedjeljom. Netočno kolegice. Tim zakonom pokušalo se zaštititi upravo obitelj kao temeljnu vrijednost što je u programu naše stranke, i pokušalo se zaštititi upravo žene o kojima vi govorite. Ne znam da li vi idete u dućan, ja idem, i prije donošenja toga zakona vrlo često su me žene u trgovinama pitale kada ćete donijeti taj zakon, hoćete li donijeti zakon, bile su zadovoljne, jer njima nije svejedno da li su slobodne bilo koji dan, ili su slobodne u nedjelju kada je obitelj na okupu. Njima nije stalo da im se plati u taj dan, nego da ih se zaštiti da taj dan ne moraju raditi, a kad biste ljubili istinu onda biste i spomenuli da je upravo ova Vlada.
Vrijeme.
Uvela i radne sudove, i da je u postojećem Kaznenom zakonu i da u postojećem.
Hvala lijepa.
Kaznenom zakonu stoji odredba kojom se može sankcionirati neisplata plaće.
Hvala lijepa. Molim vas da se svi držimo vremena. I drugo ja, dat ću vam riječ, ali molim vas da, povreda Poslovnika ako postoji postoji, ako ne postoji nemojte je koristiti za odgovor na ispravak netočnog navoda. Povreda Poslovnika uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Pa evo poštovani potpredsjedniče, kolegica Lovrin povrijedila je naš Poslovnik odredbom članka 214. jer ona je meni replicirala, ona je polemizirala, a nije ispravljala ništa što sam ja rekla, a ono čime je polemizirala ona je to i iskrivila. Prema tome, ovo je bila stvar za repliku, i.
Hvala lijepa. Imat ćete sada priliku i 5 replika, ali to u ovom trenutku nije povreda Poslovnika, ja vas molim isto kao u slučaju prethodnom, nemojmo koristiti povredu Poslovnika za odgovor na ispravak netočnog navoda, jer ću vam morati zaista uzimati riječ. E sad idemo 5 replika. Prvo je uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Ingrid Antičević Marinović kirurški ste precizno ustanovili motivaciju zbog čega je i prvi put zakon donošen, u biti zbog demagogije birača poruka, a ne zbog one suštine, a zbog čega i po čemu se to vidi. Prilikom donošenja prvog zakona jedan amandman je prihvaćen da suvenirnice, ako se trgovine rade i registriraju kao suvenirnice da mogu raditi i nedjeljom, i onda je sijaset zastupnika HDZ-a koji su ujedno bili i gradonačelnici određenih gradova upravo koristilo tu mogućnost i stimuliralo ljude u svojoj sredini da se registriraju kao suvenirnica i da će im onda biti moguće raditi, i da će i grad im je izlazio u susret, ti isti koji su digli ruku nekoliko tjedana prije da se nedjeljom ne može raditi, u biti su koristili mogućnost i usmjeravali ljude koji se bave trgovinom da u biti rade nedjeljom, i to je ono što je najtragičnije, a šta je maloprije i predsjednik Bebić napomenuo. Na žalost dešava se vrlo često da kada vladajuća većina brani svoje zakone iza tog mišljenja, iza tog stava koji oni brane ne stoji ono šta oni zbilja misle, nego se to koristi isključivo za određene svrhe, koje naravno zakonom nisu niti regulirane, niti predviđene. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Pa mislim da ste i pogodili sukus ovih njihovih primjedbi, kojeg li licemjerja. Eto sada se dozvoljava, dakle ovim prijedlogom zakona da se radi i svetkom i petkom, i na Božić i na Uskrs, i na sve državne praznike, i na sve crkvene blagdane, prema tome do toga upravo njihova težnja za zlouporabom crkve do ovog je i dovela, a kakvog li licemjerja mi smo željeli da obitelj bude na nedjeljnom ručku, a jeste li vi molim vas osigurali da taj radnik dobije plaću i da može si priuštiti nedjeljni ručak, jer njegov nedjeljni ručak ne izgleda niti onaj kojeg kupi svakog dana ili, da o tome ste trebali razmišljati, ali sada je gotovo.
Hvala lijepa. Imamo repliku, uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Mislim kao prvo da bi ovu raspravu svi, da bi trebalo uložiti napor da se ona dezidologizira, da se pokuša i dekonfesionalizirati, i da se govori o suštini. Pa stvar je u tome da je područje rada ugroženo, nismo jedini u svijetu u tome, Španjolci danas plaćaju svakom Latino Amerikancu koji je emigrirao u Španjolsku kartu vlada plaća da se vrati u Gvatemalu, Meksiko, Salvador da bi oslobodila prostor za radnu snagu autohtonu, domaću. Problem je što se približavamo brojci od 300 tisuća nezaposlenih. Područje rada mora biti zaštićeno. Dobro je moja kolegica rekla onaj koji radi mora biti zaštićen, rad mora biti zaštićen, ljudsko biće mora biti zaštićeno i ponedjeljkom i utorkom i srijedom, a ne samo nedjeljom. Dakle, stvar je u tome da morate omogućiti preduvjete za neki život, da ne kažem dostojanstven život, da bi pribavili nekakve materijalne uvjete za egzistenciju, a njih možete jedino preko procesa rada u kojem stječete novac s kojim kupujete ta sredstva, preduvjete svoje egzistencije. Dakle, rad nedjeljom nije nešto što se nameće nego se stavlja kao mogućnost u jednoj varijanti, ako imate mogućnost da radite. Najgore je biti bez mogućnosti da radite. Pa uđite u kožu tih ljudi, neće ih spasiti u tom trenutku nikakva duhovna prosvijetljenost ako nemaju i tu materijalnu stranu. Mislim da ne trebamo zbog toga ovdje lomiti koplja i jedni drugima čupati žile i što ja znam bubrege vaditi.
Hvala lijepa. Dozvolite mi da u ime svih vas pozdravim i zaželim dobrodošlicu članovima Udruge distrofičara iz Slavonskog Broda u Hrvatski sabor. Dobrodošli! [[Pljesak.]] Mi nastavljamo s našim radom. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Pa evo vrlo kratko. Dakle, ono što se događa i u svijetu i u Europi, dakle nezadovoljstvo radnika, što i dovodi upravo ljevicu sve više, odnosno buđenje da jedino oni mogu osigurati istinsku ne samo zaštitu radnika nego i promjenu odnosa između rada i kapitala s obzirom da sve desničarske vlade jednostavno ne samo povlađuju i eksploatiraju rad do krajnjih granica mi imamo još dodatnu težinu ovdje u Hrvatskoj što se ne poštuju i tako skromna prava koja su osigurana Zakonom o radu, pogotovo te mizerne plaće se ne osiguravaju. Ne osigurava se dakle prekovremeni rad, noćni rad. Pogotovo poslodavci imaju premalo radnika, pogotovo u trgovini. A ta eksploatacija, umjesto da on dobije dvostruku naknadu kad radi nedjeljom i da može raditi samo onaj tko hoće to sve u Zakonu o radu i stoji jer radnik ima pravo na jedan tjedan. Prema tome, poslodavac će moći raditi 7 dana, ali ako osigura dovoljno radne snage i koji se dobrovoljno jave da rade subotom i nedjeljom. Prema tome ovaj zakon je komplementaran sa Zakonom o radu, a kod nas se Zakon o radu ne poštuje. U tome je problem.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Zoran Vinković replika, izvolite.
Uvažena kolegice imate dva mišljenja i odluke, odnosno odluke Ustavnog suda, jedna je iz 2004. godine u kojem stoji definitivno da i što sam već rekao da RH ima i potpisane i međunarodne ugovore i ugovor i sa Svetom stolicom gdje je nedjelja dan odmora, to stoji i u zakonu. Sporno u zakonu Fižulićevom pravilniku i u zakonu je bilo što ni taj zakon nije izjednačio trgovine na veliko i trgovine na malo. Pa je bilo čak i primjera da se oni rade po broju kvadrata da mogu raditi nedjeljom itd. S druge strane imate ovaj novi zakon i ove odredbe Ustavnog suda za koje sud tvrdi da zakonodavac nije dovoljno objasnio i detaljno objasnio zbog čega ne raditi nedjeljom i na dane državnih blagdana. Imate također i Zakon o blagdanima, spomendanima i neradnim danima u RH u kojem stoji da se u dane blagdana u RH ne radi, ali nema kaznenih odredbi za ovaj zakon kao što to ima Zakon o trgovini. Za vrijeme Fižulića na Uskrs se moglo raditi jer po Zakonu o blagdanima nije stajao Uskrs nego se odnosio na rad nedjeljom. Dakle, ali s druge strane govoriti o Zakonu o radu i pozivati se na radnička prava je pomalo licemjerno jer istim tim radnicima kažemo otvoreno vi ćete morati i dalje raditi nedjeljom i na dane blagdana. Na kraju krajeva možda BMW ne bi ovaj propao da se jedan BMW nije prodao nedjeljom i Hrvatska možda ne bi imala aferu. A u Njemačkoj i za vrijeme … [[Govornik se ne razumije.]] i Schroedera i Helmuta Schmitta bogami se nije radilo nedjeljom i nije bila desna vlada.
Hvala lijepa. Vrijeme vam je isteklo, hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Boro Grubišić replika, izvolite.
Kolegice Antičević ja bih ukratko potkrijepio neke od vaših teza ili jednu tezu. Naime, govorili ste o tom odnosu radnika, rada i poslodavca pa da citiram jednoga poslodavca, a i našeg kolegu saborskog zastupnika koji je jednom prilikom u razgovoru rekao nije meni lako njima dati plaću svaki mjesec. Ovaj glagol dati me posebno pogodio jer ti su valjda radnici zaradili tu plaću. On njima, dakle po svom mentalnom sklopu daje plaću. Ne daje on njima ništa, ti su radnici valjda zaradili tu plaću. A ako je nisu zaradili onda ne treba ni postojati ta firma ili pak ima neke druge poteškoće u sustavu pa zbog toga mu je teško isplatiti, ali to nije današnji predmet, te druge poteškoće, porezi i sve ostalo nije predmet današnje rasprave.
Zahvaljujem. I imamo repliku, uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Pa poštovana kolegice Ingrid ja neću za razliku od vašeg kolege Marasa hvalit toliko ovo vaše izlaganje, iako on nije još prije 10, 11 godina bio ni politički aktivan pa ne zna, ali ću vas podsjetiti samo na jedan dio vremena kad ste vi bili ministrica pravosuđa. A to vam govori kako je lako biti licemjeran kad je čovjek u opoziciji, a teško stvarno biti čovjek od riječi kad je na vlasti. Ja ću vas podsjetiti da upravo u to vrijeme kad ste pričali sad da ljudi rade, ne primaju plaću, iako se potpisujem i slažem s vama i podržavam vas u svemu da treba štititi dignitet radnika, da se treba boriti protiv onih koji radnike iskorištavaju, dapače ja vas tu potpuno podražavam, ali vas podsjećam upravo na to razdoblje kad ste vi bili u toj poziciji da nešto učinite dal' ste nešto učinili. Tada je bila brojka 100 tisuća ljudi radi, ne prima plaću. Danas je to 20 tisuća. Što ste vi tada poduzeli da ti ljudi rade, a ne primaju plaću i kako ste kažnjavali te poslodavce, ja vas molim pa mi odgovorite. Drugo, sa vašim predsjednikom Vlade tada sam razgovarao upravo o ljudima koji su bili prijavljeni na minimalnu plaću a ispod stola primali više, i pitao ga kako riješiti taj problem. Sada je najlakše govoriti, čovjeka nema, vjerujte mi rekao je nije znao kako to riješiti, rekao je nemoguće. Zatim, ratno profiterstvo koje spominjete kroz privatizaciju, slažemo se, to je ova vlada unijela u Ustav, a zašto vi niste unijeli, pa i tada je bila privatizacija završila do 2000. Godine u mnogom dijelu, pa što niste kažnjavali te ratne profitere ili uveli to u Ustav ili zakon a znate zašto? Zato jer većina SDP-ovaca je bila, a pitat ću vas koliko je bilo vaših u upravnim odborima ili vijećima firma koje su donosile odluke o prodaji itd., to je također jedna zastupnica, na žalost pokojna, diskutirala s menom koliko puta. Ratni i socijalni sudovi, to sam vas molio 100 puta, to je san sindikata 20 godina, znate što ste tada govorili, nemamo novaca, ne možemo to uvesti, uvodi ova vlast, kod vas sam bio sa predsjednikom sindikata carina, kojeg često spominjete i kojem ste često glasnogovornik. Na žalost tada smo vas upozoravali na probleme carinika a posebno što se tiče zaštite na radu, ništa niste napravili. Znate kako je rezultiralo štrajkom carine.
Hvala. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Ja sam poštovani kolega sve ovo pitate zato što ne znate, jer ste jedan fin i principijelan čovjek i da znate sigurno ne biste bili zadovoljni mojim odgovorom i upravo ću vam reći, jer je meni neugodno reći uopće što smo nešto napravili, vlast treba raditi jer je to njezina dužnost, a kada me već pitate onda ću vam reći i poći ću otraga. Od carinika sam dobila posebnu plaketu za zaštitu njihovih prava. Dalje, kazneno djelo neisplate plaća čuvenom novelom 2003. Godine postalo je kazneno djelo a vi niste glasovali za taj zakon. Također produljili smo zastarne rokove upravo za gospodarski kriminalitet sa 20 na 40 godina, vi također niste za tu izmjenu Kaznenog zakona htjeli glasovati. Upravo iz ova dva razloga jer je to bila velika novela a ovo su bile dvije najznačajnije izmijene. Točno mi sada predlažemo Zakon o radnim, socijalnim sudovima koji nije samo na papiru kao što je vaš, osnovat će se radni sudovi i nigdje ništa i to će biti 2000 i koje godine. Ovdje mi sada predlažemo i postupovne i materijalne odredbe da će sudac jednostavno pasti pod stegovnu odgovornost ukoliko u 7 dana, 8 dana mjesec dana za koje su za pojedine radnje predviđeno postupanje biti udaljen s dužnosti, to je jedna stvar, osnuju se samo 4 suda, da bude manji trošak i to je točno. Bio je to veliki problem još nove zgrade raditi, mi smo se bili opredijelili samo za odjele jer smo osnovali 12 novih pravosudnih tijela koje vaša predsjednica Vlade ponosno zatvara, samo se onda nije slikala uz to zatvaranje. A mi ćemo one koji su potrebni da se otvore ponovno otvoriti.
Zahvaljujem. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom na redu uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo danas ovdje raspravljamo o zakonskom prijedlogu broj 869. On ne nosi oznaku E. Dakle Europski zakon, iako se ovdje u raspravama vrlo često spominju iskustva u vezi rada u trgovini i radnog vremena u drugim zemljama, počevši od slovenije pa u izlaganju gospođe Petir niz europskih zemalja. Zašto mi ovdje već ne 8 godina, nego 20 godina kako je naša Hrvatska država nastala, kako je imamo, zašto se ne možemo već jedanput se dogovoriti upravo u ovoj materiji pa onda imamo razno razne zakone zavisno o da kažem dnevno političkim situacijama i pred izbore ili itd., u nekim drugim situacijama, pa onda imamo mišljenje Ustavnog suda u kojemu navodno a tako i piše u obrazloženju, da je Ustavni sud odredio da u Zakonu o trgovini nije obrazloženo zašto nedjelja mora biti bazno neradni dan. Je li baš Ustavnom sudu trebalo crtati zašto nedjelja treba biti bazno neradni dan ja ne znam. Pa onda Ustavni sud temeljem tog alibija donosi odluku kakvu je donio a to je da zapravo nedjelja nije bazno neradni dan. Nadalje, ovdje se isprepliće niz drugih problematika, a to je potpuna indolentnost sindikata, nedostajanje kolektivnih ugovora koje bi treba sindikat otiskati, nadalje postoje neučinkovite inspekcije, bez obzira koliko ovdje netko tvrdio da inspekcije rade, da, rade ali nisu dovoljno govorim naglašavam učinkovite. Nadalje, hrvatska zapravo i nema nekakvu drugu čini mi se posebnu strategiju osim da bude trgovinsko turistička destinacija i da se bazira upravo na trgovini a to se vidi po nicanju razno raznih robnih lanaca i kuća poput gljiva poslije kiše, u Slavonskom brodu imamo 8, 9 samo trgovačkih robnih lanaca klastera koji dolaze iz inozemstva, ima ih i više ali se bave tehničkom robom, ali govorim o onima koji se bave kućnim potrepštinama, prodajom. Kada sam prije raspravljao o ovom istom Zakonu onda sam govorio o tome pa zbog čega bi 8 robnih kuća u Slavonskom brodu radile nedjeljom sve. Mogu li one zadovoljiti uz one eventualno male da kažem dućane, trgovine, prodavaonice kako god hoćete, zadovoljiti potrebe za kupovinom građana Slavonskog broda i to tako radi svaka drugu nedjelju a ostale da kažem odmaraju. A promet ako građanin mora kupiti nešto on će doći u onu koja radi. Pa to se može na radio, obavijestiti, točno koja nedjelja sljeduje Kaufland, koja Konzum, Getro, Metro, Mercator da ovdje ne reklamiram niti jednu robnu kuću. Ja sam liječnik 34, 35 godina, u tih 34 godine radio sam izračunao sam dok sam čekao raspravu 600 nedjelja gotovo dvije godine sam radio nedjeljom i blagdanom. Ali taj rad je bio definiran kolektivnim ugovorom i vjerujte mi kada se prave dežurstva u Slavonskobrodskoj bolnici, postoji jagma da se bude dežuran upravo nedjeljom. Doduše, ono što je gospodin Vinković govorio vatrogasci, hitna pomoć, bolnice i svi oni, to su službe koje su potrebne to su tzv. Rekao bih metaforički vatrogasne mjere i one moraju raditi non-stop, dan-noć, pa i nedjeljom i blagdanom. Jer da toga nema kako bi uopće funkcionirala i država i društvo i sve ostalo. Ovdje je bilo govora o tome da postoji i plaćen rad, ako se radi nedjeljom da bude pristojno plaćen. Zna se kako je to uređeno u javnim i državnim ustanovama takav posao. Ali zašto nije uređen u trgovinama? Zašto nije uređen u robnim kućama? Ja ne da ne znam, nego znam, da upravo nedostaju kolektivni ugovori, nedostaje dovoljan pritisak prema poslodavcima. Jer kako netko reče ovdje, Hrvatska je postala jedna neoliberalna kolonija u kojoj su radnici zaista možda zakonski zaštićeni, ali to u praksi nije tako, to se u praksi ne provodi, a upravo neću reći da optužujem, nego krivac za to su nedostatak i sindikalna indiferentnost i nedostatak kolektivnih ugovora, ali i neučinkovite radne inspekcije. Kod rada nedjeljom, u svakom slučaju netko je ovdje spomenuo, obveznu izmjenjivost radnika. Znate kako su Englezi riješili izmjenjivost radnika nedjeljom? Dakle, da djelatnici koji ispune svoj radni tjedan sa satima koji su predviđeni zakonom, ne mogu onda raditi nedjelju i ne trebaju raditi nadjelju i trebaju blagovati nedjelju i blagdan, kako su to učinili? Pa tko da kažem kako to kažu kod nas na određeno zaposlili i umirovljenike koji su radili nekada u trgovini i koji su dovoljni za ona 4, 5 sati što se radi nedjeljom rade u trgovini nedjeljom. Njima dobro, svima dobro. I poslodavcu, i državi, a i onima koji to obave. To sam ministru gospodarstva jednom pripomenuo pa je rekao da je to kod nas nemoguće da se to zakonski ne može regulirati. Moraju se odreći mirovine, staviti u stanje mirovanja itd. iako su to Englezi proveli pa ne vidim razloga, a evo idemo i mi prema EU, kako oni mogu, a mi ne možemo, ja to ne znam. U svakom slučaju imati svoje mišljenje, kako je rekao predsjednik Bebić i stajati iza njega, HDSSB ne drži fige u džepu kao što to drže lijevi i desni, pa onda ovdje demagoški ovdje pričaju protiv Zakona o radu i njegovim odredbama a dignut će ruku za njega u petak. Mi mislimo i suglasan sam sa kolegom Vinkovićem da ima i dobrih elementa u ovom zakonu, ali ono zbog čega se i protivimo, a to je podcijenjeni i pretjerani rad nedjeljom. Gospođa Petir je rekla da 40 tisuća trgovaca radi nedjeljom, uglavnom 40 tisuća žena. Neki dan smo obilježavali nekakvo nasilje nad ženama itd. pa zapravo i ovo bi se moglo svrstati u neku vrstu ne kažem fizičkog, nego ovakvog jednog zlostavljanja. Zbog toga klub HDSSB neće dignuti ruku ako bude došlo do ovakvog izglasavanja zakona u petak, ali je za to da se još jedanput poradi, da se nađu kompromisi kako bi u drugom čitanju i klub HDSSB-a eventualno bio za ovakav zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo je uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi kolega Grubišić iz vaše rasprave, ali i iz svih rasprava nameće se jedan stav da možda o ovom Zakonu o trgovini možda odredbe o radnom vremenu nisu potrebne. Rečeno je da imamo Zakon o blagdanima, imamo Zakon o radu, imamo ostale zakona, imamo sustav kolektivnog pregovaranja koji bi trebao funkcionirati, 20 godina već razvijamo taj sustav, prema tome, postoje instrumenti kojima bi se radno vrijeme moglo dogovoriti u balansu interesa i kapitala i rada. A drugo što me navelo da vam dignem repliku je ovo pitanje umirovljenika. Pa naravno da bi umirovljenici mogli raditi u trgovini i bez zamrzavanja svoje mirovine u okviru svoje preostale sposobnosti kada bi bilo hrabrosti u hrvatskoj Vladi da se definiraju povremeni poslovi koje bi umirovljenici mogli raditi. Naravno da ne bi mogli raditi samo zato što je umirovljenik nego bi morao raditi sukladno pravilima struke. Međutim, te hrabrosti do sada nema, ali ima puno špekulacija da će netko zaraditi ako angažira umirovljenika što je po meni potpuno pogrešna teza. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala vam gospodine Hrelja na ovoj replici i mislim da smo otprilike istomišljenici. A što se tiče svih ovih zakona o trgovini i Zakona o radu, reklo bi se a to ste vi spomenuli u replici, reklo bi se u Slavoniji, "Puno baba, kilavo dijete", tako i ovaj Zakon o trgovini i o radnom vremenu u trgovini je zapravo već po tko zna koji puta ovdje na raspravi. Ovo što ste govorili o umirovljenicima, tu smo potpuno suglasni. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi zastupniče Grubišiću više puta ste naglasili u svojoj raspravi tu potrebu i nužnost nerada nedjeljom kako bi se ispoštovali i ta mogućnost da i naše obitelji budu na okupu. Međutim, bilo je komentara nakon što je zastupnik Vinković spomenuo nužnost osmosatnog radnog vremena koja potječe od 1886. godine nakon onih radničkih demonstracija u Chicagu 1. svibnja pa je bilo komentara kako je to eto bio jedno obilježje socijalizma i anarhizma u 20. Stoljeću. Ja moram reći da to nije točno i moram podsjetit sve vas, sve one koji na taj način razmišljaju da međunarodni Praznik rada nije samo obilježje socijalizma i anarhizma nego je to duboko vezano i uz samu vjeru jer je još veliki papa Pio XII. 56 godina kako je proglasio upravo 1.svibnja blagdanom Svetog Josipa radnika. Prema tome, za one koji smatraju da je to vezano samo uz međunarodni Praznik rada koji potiče od Chicaga, evo i za one vjernike moram podsjetiti i na taj vrlo važan podatak. Nije slučajno 1955.godine Sveti Otac Pio XII. donio tu odluku. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Kolega Burić, za one koji grabe da kažem kapital i za one koji stavljaju radnike, pogotovo u trgovini, u poziciju u kojoj jesu, a to su pravi eksponenti neoliberalnog kapitalizma a o tome sam govorio da je nekako, prema nekim političkim mišljenjima Hrvatska postala neoliberalna kolonija, za njih nema ni svetka ni petka, ni Svetog Josipa ni ostalih blagdana pa jasno prema tome pošto je Sveti Josip 1. svibnja dakle oni ne poštuju ništa. Njihov jedini, ono jedino što poštuju je ona zelena ili neka druga novčanica i to je njihov svetac, to je njihov idol i ništa drugo.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvažena zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Zapravo možemo pratiti dugu povijest kako se mijenja Zakon o trgovini. Još tamo početkom 2000.-tih godina kada smo pokušali regulirati kako se mogu otvarati i osnivati veliki trgovački centri pa onda preko pokušaja da se u trgovini kao jednoj od malobrojnih djelatnosti regulira radno vrijeme upravo tim osnovnim zakonom. I svaki puta kada smo pokušali na taj način regulirati radno vrijeme u trgovini unutar Zakona o trgovini Ustavni sud je ukidao odredbe, takve odredbe. Dakle dva puta se to desilo, a jedanput je i Vlada sama intervenirala prije nego što je uopće zakon stupio na snagu upravo u te odredbe koje su se odnosile na reguliranje radnog vremena. Rekla bih, mi idemo iz krajnosti u krajnost. Nije ovo jedini zakon u kojem je Ustavni sud ukinuo neke odredbe koje bi možda trebalo regulirati, ali ne na takav način ali onda kad idemo u izmjene zakona onda do kraja brišemo takve odredbe. Desilo se to sada člankom 12. kada ukidamo sve odredbe koje se odnose na reguliranje radnog vremena pa onda ukidamo i odredbe da se npr., ne samo da je zabrana rada nedjeljom nego i uoči recimo Uskrsa, uoči Stare godine, na Badnjak itd. Dakle, makar postoji eto mogućnost i rasprave je li to treba ostati ili ne treba ostati. Slično smo imali sa Zakonom o poljoprivrednom zemljištu, kako ćemo pratiti odnosno kažnjavati one koji ne obrađuju poljoprivredno zemljište, koji svoje zemljište zapuste da ono bude rasadnik korova. Ustavni sud je ukinuo onakvu odredbu za koju je ocijenio da nije ustavna i zakonita. Nismo uopće pokušali naći mogućnost kako to zakonito riješiti i mislim da to nije dobro. Ako treba više vremena onda treba više vremena, nemojmo ići sa zakonom koji ostavlja onda puno dilema i unatoč tome što ovdje na dobar način reguliramo neka područja, suzbijanja sive ekonomije, manjih barijera administrativnih za ovu djelatnost, opet smo došli do jednog problema i čitava ova današnja naša rasprava se sada svodi raditi ili ne raditi nedjeljom i blagdanom što mislim da uopće u ovom zakonu ne bi trebalo na taj način raspravljati. Međutim, zašto mi imamo taj problem? Zato što je trgovina i rad u trgovini neposredno vidljiv svakom građaninu. Svaki građanin dnevno jedanput, više puta ili u nekoliko dana se pojavi u trgovini. Ako ima eksploatacije radnika u ovom smislu da rade dulje, da im se ne plati, da rade nedjeljom u nekakvoj hali, u nekakvoj tvornici, to većina ljudi ne vidi. To vide oni koji tamo rade i to osjete njihove obitelji. Mi zapravo nemamo čini mi se dobar nadzor, odnosno ako to ne možemo tako osigurati onda nekim osnovnim zakonom koji regulira radne odnose on mora biti detaljniji. Dakle dolazimo do Zakona o radu. Mi smo usklađivali Zakon o radu sa zakonodavstvom Europske unije koja ima bogatu i dugogodišnju tradiciju kolektivnog pregovaranja što mi nemamo. I mi mislimo da je poduzetništvo, slobodno poduzetništvo i da poduzetnik, vlasnik kapitala može raditi šta hoće, zapravo tako se ponašamo, makar naš Ustav kaže da vlasništvo obvezuje. I ako vlasništvo obvezuje onda poduzetnik zapravo ima velike obveze da kroz to svoje vlasništvo stvara nove vrijednosti, ali da se i ponaša u skladu s određenim normama, propisima i zakonima. Mi smo rekli da je naše tjedno radno vrijeme 40 sati i nema šta inspektor kad dolazi u kontrolu pitati radnika u kojem vremenu on radi, jel radi nedjeljom, jel radi dulje. Ako je istaknuto na prodavaonici radno vrijeme, ako ga preračuna na tjedno radno vrijeme od 40 sati on točno zna koliko poslodavac mora imati zaposlenih, ako radi još i u nedjelju, ako radi dulje od 16 sati, dakle dulje od dvije smjene dnevno odnosno 14 sati dnevno. I ako nema toliko zaposlenih ljudi znači da njemu ljudi rade dulje radno vrijeme nego što je to zakonom dozvoljeno i on mora onda imati ili preraspodjelu radnog vremena ili u onoj kvoti prekovremenog rada koji je dozvoljen Zakonom o radu, mora to biti plaćeno. Dakle ako trebamo više inspektora, stalno govorimo kako imamo glomaznu administraciju, veliki broj ljudi, a ispada da negdje imamo previše ljudi a tamo gdje je bitno da imamo više ljudi, stručne ljude koji moraju biti neprekidno na terenu tamo kažemo nemamo dovoljno ljudi. Ili često se kaže pa oni nemaju takva ovlaštenja. Pa mi smo ti koji trebamo onda mijenjati upravo takve zakone da oni imaju ovlaštenja da to mogu raditi. Dakle, točno je da poduzetnik ima pravo unutar propisanog radnog vremena ima pravo rasporediti to vrijeme kako njemu odgovara i kako odgovara toj djelatnosti. Ali i radnik ima pravo po Zakonu o radu da radi propisano radno vrijeme, da ima dnevni, tjedni i godišnji odmor i da mu se to mora osigurati. Ako mu to poslodavac ne osigurava onda je tu država koja će kroz mehanizme nadzora i kontrole takvog poduzetnika kažnjavati. Dakle, u odnosima rada i kapitala država mora biti uvijek na strani onog slabijeg, a u ovom smislu slabiji je sigurno radnik. Dakle, ništa nismo novo zapravo čuli kroz ove rasprave, jer se čitava rasprava u ovoj konkretnoj izmjeni Zakona o trgovini ponovno svela na radno vrijeme koje sada ni na kakav način ovim zakonom nije zapravo regulirano. Ako je problem radnog vremena u trgovini, onda to moramo rješavati na drugi način, dakle većim nadzorom ili možda detaljnijim razradom radnog vremena u radnom zakonodavstvu, odnosno konkretno u Zakonu o radu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo je uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvažena kolegice Zgrebec, zar nije intrigantno da tamo gdje se direktno primjenjuje Zakon o radu, na primjer gdje se utvrđuju neprekidni rad hitne pomoći ili vatrogasaca da tamo problema nema ni sa odrađivanjem rada i neplaćanjem rada, a tamo gdje pokušavamo nešto riješiti posebnim zakonima ne rješavamo problem. Ustavni sud poništava redom te zakone i stalno se vrtimo u istom krugu bez rješenja. I drugo što sam zamijetio u vašem izlaganju, ma nije samo problem vidljivosti i nevidljivosti rada u trgovini. I ove ljude koji su u hitnoj pomoći, vatrogascima isto ih vidimo da rade nedjeljom, da su u uniformi, kreću se, svuda ih ima itd. Veli se da je nešto drugo u pitanju. U pitanju je da trgovina zbog neplaćanja rada radi ogromne profite zbog neplaćanja rada, a profit se u trgovini stvara relativno brže nego u svim ostalim djelatnostima i nevjerojatna je utakmica u smislu tko će raditi duže, povoljnije i na neki način se podilazi građanima, a ipak zbog toga netko jako, jako trpi, a trpi upravo taj radnik.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Ovdje je već bilo rečeno da smo mi dosta reducirali ono poglavlje u Zakonu o radu koje je govorilo o radnom vremenu i sad imamo to što imamo. Nekad smo Zakonom o radu propisivali koliko treba radnik dobiti više kad radi u drugoj smjeni, kad radi u noćnoj smjeni, kad radi nedjeljom kao danom koji je bio zakonom utvrđen kao dan tjednog odmora, kada radi na dane blagdana i državnih praznika. Dakle, svega toga više nemamo. I znate šta se sada dešava? Da neki poduzetnici, vlasnici trgovina radnika kad radi nedjeljom plaćaju tri do četiri kune po satu. Zar se zaista tome ne može stati na kraj? Ja mislim da se može ako postoji volja.
Zahvaljujem. I imamo drugu repliku uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana zastupnice Dragica Zgrebec. Pa vi ste postavili jednu tezu da zakon koji ostavlja dileme bolje ne donositi. Mislim da je to svakako točno i mislim da je bolje da se ova tema još razmotri, da se nađu rješenja koja će biti optimalnija. A koja su rješenja? Pa rješenja su potrebna u vezi radnoga vremena jer sigurno da radno vrijeme u trgovini ne samo u praznike, ne samo na nedjelje, nego i ostalim danima je vrlo problematično. Primjer imam jedne pekarnice u mojoj blizini gdje stanujem gdje vidim prodavačicu koja radi i ujutro i popodne i navečer. Ja ne znam kad joj je to radno vrijeme, ali i od ponedjeljka do subote. Jedino nedjeljom ne radi jer ne radi ta pekarnica. Mislim da u tome dijelu neplaćanje toga rada u trgovini je jako prisutno. I upravo to neplaćanje što je i kolega Hrelja spomenuo mislim da često puta je veći problem nego da li će se raditi nedjeljom, praznikom, odnosno da li će biti dovoljno kontrole. Da li će inspektori vršiti svoj posao ne samo za radno vrijeme koje se odnosi za praznike, nedjelje, nego općenito za cjelokupno radno vrijeme u trgovini. Ja mislim da tih problema i promašaja u tome dijelu ima jako mnogo i upravo taj dio, kontrolni dio sigurno će dovesti više nego česte izmjene ovakve izmjene zakona koje posebno često puta evo Ustavni sud i ukida. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I imamo pojedinačnu raspravu zadnju, uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Vidje Hrvatska mnogo čuda, ali ne nađe štrika za toliko Juda. To je Antun Gustav Matoš, ne Zoran Vinković tako da mi ne morate replicirat. Po sadašnjem stanje upućuje da u hrvatskom narodu postoji još jedna kategorija ljudi koja slično djeluje. Ne mogu se nazvati izdajicama, ali mogu se nazvati kukavičem jaje. To je opet Antun Gustav Matoš. Zbog čega sam ovo spomenuo? Pa evo i ova desna, odnosno moja lijeva strana, a i ova moja desna, sa moje desne strane, a lijeva opcija kuku lele i kukuriku će se usuglasiti pa će vjerojatno ispasti kukuleleriku. I donijeti ovaj zakon koji će dovesti gotovo 200000 ljudi koji rade u trgovina, 40000 žena, a neki dan proslavili Dan nenasilja obilježili dane nasilja nad ženama u jedan neravnopravan položaj. Spomenut ću samo ove dvije odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske koji je donio jednu treću, kojeg se i ovaj Hrvatski sabor ne drži, a Boga mi ni Odbor za Ustav i Poslovnik da konačno izradi pročišćeni tekst Ustava Republike Hrvatske i objavi ga u "Narodnim novinama" kako bi mi građani Republike Hrvatske bili radnici u trgovini ili saborski zastupnici mogli živjeti po Ustavu. To još nije napravljeno. Međutim ove dvije odluke, jedna iz 2004., jedna iz 2009. godine stoji definitivno jasno da se ne radi o radu nedjeljom i blagdanima, nego se radi o velikim greškama zakonodavca, u onom slučaju koalicijske Vlade do 2003., ili ministra Fižulića, pa u slučaju HDZ-ove Vlade. I ne pravimo se slijepi, to je tako. Treba pročitati ono što piše u odluci Ustavnog suda. Ovaj zakon ne rješava niti jednu bitnu stvar koja je vezana za rad i funkcioniranje trgovine, on rješava jedino. Ja bih molio mir u sabornici. On jedino rješava da li će ulazna vrata u trgovini biti oblijepljena šta je ili nije zabranjeno mladima prodavati do 18 i kolika je širina tih vrata, i da li trgovac ukoliko se zapošljava mora imati najmanje tri razreda srednje škole, a svi oni koji su se zatekli mogu imati i jedan razred osnovne škole. Stvarni problem ovoga zakona, a niti jedan članak se ne dotiče tog zakona i sve trgovine u Republici Hrvatskoj kad se ovaj zakon donese bile one male ili velike, doduše velikih nema, velika trgovina je nestala s torbama, ostala je samo mala trgovina zahvaljujući standardu građana Republike Hrvatske. Radit ću od 0 do 24 sata, i to je ono što će donijeti i HDZ i SDP, i vjerojatno će netko od zastupnika ili zastupnica, članova obitelji otići u trgovinu, veliki trgovački centar, vjerojatno i na Božić i na Uskrs i … [[Govornik se ne razumije.]] i nedjeljom … [[Govornik se ne razumije.]] kako su se zalagali da se takav zakon ne donese. 2009. godine Ustavni sud je donio odluku, mi danas donosimo po nekom hitnom postupku što smo radili u ovih godinu i po dana, dvije godine, šta je Vlada radila, šta je radilo nadležno ministarstvo, šta je radio zakonodavac, spavao zimski san? Slažem se da ovaj zakon ponovno krši i neke međunarodne ugovore, krši Zakon o radu, krši a po meni jedan od najvažnijih, nema tu zastupnika Lucića koji je rekao da se on slaže s onim što sam ja izrekao, ali mu partijska stega kaže da će ipak glasati za ovaj zakon iako je protiv toga, jer vjerovatno ima partijsko mišljenje, ne znam kakvo će imati kolege ovdje iz SDP-a, ali vjerojatno će isto morati imati partijsko mišljenje. No u Zakonu o radu stoji da radnik ima pravo na tjedni odmor nedjeljom u trajanju najmanje 24 sata neprekidno. Dakle u nedjelju ako je prijeko potrebno da radi nedjeljom mora mu se za svaki radni tjedan osigurati jedan dan odmora. Ovaj zakon krši i ugovor sa Svetom Stolicom, pa ću ponoviti da je Republika Hrvatska i Sveta Stolica potpisala ugovor da su neradni dani nedjelje i sljedeće svetkovine 1. siječanj, svetkovina Svete Marije Bogorodice, Nova godina, 6. siječanj Bogojavljenje ili Sveta Tri Kralja, Vazmeni ponedjeljak, jer je Uskrs blagdan, 15. kolovoz uznesenje Blažene Djevice Marije ili Velika Gospa, 1. studeni Svi Sveti, 25. prosinac Božić, 26. prosinac prvi dan po Božiću Sveti Stjepan, tako je i moj amandman glasio pa je ušao u Zakon o blagdanima. Ugovorne strane će se dogovoriti o mogućim promjenama neradnih dana. Zbog svega ovog navedenog ovaj zakon se ne smije donijeti po hitnom postupku, ne samo radi Svete Stolice, nego radi ljudi koji rade u trgovini, bio on muško ili žensko, bio šef, ili skladištar, bio onaj koji slaže robu na police ili koji sjedi za kasom, jer on će sjediti na sve ove blagdane, sjedit će i na dan nezavisnosti i neovisnosti, sjedit će na dan državnosti, koga će čekati? Ljude koji ne da nisu stigli otići u trgovinu dan prije, nego ljude koji eto nemaju šta pametnije raditi pa idu u šoping centar i zbog toga neće propasti hrvatsko gospodarstvo niti će propasti turizam. I zbog toga je bitno da se ovaj zakon i radi niz drugih manjkavosti od nadležnih tijela jedinica lokalne samouprave itd. Pa imat ćete kirbaj u Slavoniji pa će se vijeće morati zasjedati da li onom što prodaje balone treba dati dozvolu da prodaje u pokretnom dijelu robu. Ulazimo u Europsku uniju. Nije nam daleko ovaj preko Slovenije, sad će se i Šengenska granica pomaknuti, može otići u Austriju, u Njemačku, u SAD-u u Chicagu su počele te borbe za radnička prava, zato i ne moramo mi u Hrvatskoj uništiti i ugušiti ovakvim suludim zakonima koji nisu temeljeni na Ustavu, Zakonu o radu, a nisu temeljeni ni na Zakonu o blagdanima koje je također ovaj Sabor i ovi zastupnici donijeli, i u kojem stoji da se na dane blagdana u Republici Hrvatskoj ne radi. Vezano za članove i pripadnike drugih vjeroispovijesti, to je također definirano u zakonu, pa članovi pravoslavne vjere ne rade na svoj Božić, Bošnjaci ili ljudi islamske vjere ne rade na Kurban, Bajram ili Ramazan, sve je to definirano zakonom. Ovaj zakon je potpuno bespotreban u ovom trenutku, ne prati niti stanje u gospodarstvu, niti štiti gospodarstvo, najmanje štiti radnike, ali najmanje štiti i potrošače. Zbog toga u ime kluba HDSSB-a inzistiramo ako smo čekali 2 godine da ovaj zakon ide u drugo čitanje. Jer kao čovjek se ne želim crveniti u trgovini sutra bio to Konzum, Kaufland, Lidl ili ne znam tko ili u nekoj maloj pekarnici, sve ove službe koje smo spominjali one rade u smjenama i ne može se desiti da jedan vatrogasac radi sve nedjelje u godini, ne radi. Ne radi ni onaj u hitnoj službi, a ne rade bogami ni doktori.
Privedite kraju. Hvala lijepo.
Privodim kraju. Dakle, još jednom inzistiram na drugom čitanju i molim zakonodavca da se prisjeti i Božića i Uskrsa dok bude jeo puru s mlincima, prasetinu ili kuhanu šunku da netko radi ovakvog zakona mora raditi i sjediti u trgovini.
Hvala lijepa.
Hvala vama.
Imamo dvije replike. Prvo je uvaženi zastupnik Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Vinković dobro ste zamijetili zapravo apsurd ovog hitnog postupka za donošenje prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini. Naime, Ustavni sud donio je svoju odluku 19. lipnja 2009. Dakle, više od dvije godine, dvije godine i 4 mjeseca. Vlada Republike Hrvatske, a to piše ovdje na prvoj stranici, je aktom od 21. srpnja 2010. stavila prijedlog sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora da ide ovdje u sabornicu. Dakle Vlada 21. srpnja 2010. E sada, danas je 29. rujna, znači opet više od godinu dana. Eto toliko o hitnosti postupka i apsurdu hitnosti. I opet imamo tematiku koju ste vi već izložili i o onome što ste govorili o 200 tisuća zaposlenih pretežito žena, 40 tisuća ih kažu radi nedjeljom prema podacima koje je iznijela gospođa Petir, ali mene brine i nešto drugo ovdje gdje se u članku 3. kaže da se briše riječ seljačkih. Dakle, radi se očito o prodaji na seljačkim imanjima itd. Pa ja ne znam jel seljaci sad postaju OPG-ejci u novoj terminologiji, jer su radnici seljaci radnici i OPG-ejci ili naša sela postaju OPG naselja? Ne znam kako će to izgledati u praksi.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Zoran Vinković, izvolite.
Pa uvaženi kolega pa ja se nadam da neće nestati naših hrvatskih sela, eventualno bi mogli nestati ovakvim između ostalog i ovakvim zakonima za koji su svi protiv u raspravi, a na kraju će biti usvojen. Neki su preuzeli logotip, neki su preuzeli možda i određene načine ponašanja. Nije Njemačka manja država, manjeg gospodarskog potencijala ili Austrija ili druge zemlje EU, ne mislim tu na Grčku, možda smo i mi malo blizu Grčke, ali o tom potom. Zato što trgovine ne rade nedjeljom. Bajo moj, ako hoćeš kupiti idi lijepo na aerodrom, na željezničku postaju ili idi na autobusni kolodvor i kupuj ono što nisi kupio subotom, a mene ostavi da u miru Božjem budem sa svojom obitelji u nedjelju, i Bog se odmarao nedjeljom pa mogu i radnici.
Hvala. I druga replika uvaženi zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Uvaženi kolega naravno da se slažem s vama i sa svima onima koji su protiv hitnog postupka za ovaj zakon i definitivno se slažem da radno vrijeme trgovina nije temeljni problem ovog zakona, da se on može regulirati i kolektivnim ugovorima i direktnom primjenom drugih zakona. Vi ste u svojoj diskusiji prošli od Rima, Zagreba, Beča do Chicaga, međutim ja bih vas upozorio na nešto što nam se događa ovdje. Ne znam da li vi znate da se 20% dnevno proizvedenog kruha u Hrvatskoj baca? A to je na jedan način i obezvređivanje rada naših Slavonaca i naše žitnice jer siguran sam da bi se sa svime složili, ali da se žito kroz kruh baca da se s njim sigurno ne bi složili. Zbog čega se ustvari to događa? Događa se zbog toga što su trgovci, što su supermarketi, što su lanci premoćni i oni proizvode kruh isto što rade i male pekare svoj kruh prodaju pa kruh malih pekara se baca. Zbog nedefiniranih higijenskih uvjeta taj kruh ne možete ni u prezle pretvoriti jer ne znate gdje se je skladištio. Dakle, u tom sustavu u trgovini nastaje enormna materijalna šteta, šteta za resurs za hranu, a i šteta je i za ove proizvođače, dakle radnike kod malih pekara koji isporučuju robu jer su u vrlo lošem položaju na tržištu, dakle oni rade na svoju štetu samo da bi imali svoj proizvod na polici velikog trgovačkog lanca. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Zoran Vinković, izvolite.
Uvaženi kolega pa nisu oni obezvrijedili samo pšenicu nego čitavu Slavoniju i to traje jedno duže vremensko razdoblje, ali ne bih ja sad o tome. Evo meni je drago da ste poduprli ovaj prijedlog da se izbaci ova hitnost postupka i da ovaj zakon ipak ide u drugo čitanje. Što se mene tiče ja sam putovao malo po svijetu u raspravi, ali sam čvrsto s objema nogama u Lijepoj našoj Hrvatskoj i vrlo dobro znam kako žive i radnici i seljaci i umirovljenici i kako se ne samo kruh baca nego se baca štošta. Bacaju se čak i biseri pred svinje, a i o tom jednom drugom prilikom. Ja tvrdim i ponovno apeliram na Vladu RH da ovaj zakon stavi u drugo čitanje i da definira radno vrijeme. To je, da trgovine ne rade nedjeljom i na dane državnih blagdana. To je najmanje što možemo učiniti. Ne pred izbore nego u životu, ne samo za one koji rade u trgovinama nego za one i koji idu u trgovinu. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu raspravu od pet minuta završno u ime Kluba HSU HNS uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodo predlagači, kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika podržat će ovaj prijedlog zakona iz vrlo jednostavnog razloga i svakome potpuno jasno da ovo što se predlaže ovim zakonom je nešto što ljudima u trgovini treba, nešto s čime bi se složili i sindikati trgovine, Hrvatska obrtnička komora i Hrvatska gospodarska komora i nešto što pojednostavljuje ili oživotvoruje svakodnevnu praksu ljudima omogućava da posao s trgovinom ide i funkcionira na jedan jednostavniji i racionalniji način. Ali ono o čemu se čitav dan ovdje raspravlja je pitanje radnog vremena ili bolje rečeno, ovim zakonom ne rješava se ono što je ključni problem i nemoguće ovim zakonom to riješiti osim ako se želi politizirati kao što se politizira već dugi niz godina sa radom nedjeljom na kraju opet ti ljudi trpe iz nedjelje u nedjelju. Međutim, mi imamo čitav niz zakona koji taj problem rješavaju i ključno je pitanje pravna država. Da li inspekcijske službe rade svoj posao da li kontroliraju kako i na koji način poslodavci plaćaju svoje radnike, govoriti da netko plaća nekoga 3 kune. O čemu pričamo? To pored disciplinske odgovornosti, pored kaznene odgovornosti, ljudi koji kontroliraju taj sustav, koji trebaju omogućiti tim ljudima koji rade da za svoj rad dobe plaću a očito ne funkcioniraju, politizira se da li nedjeljom da ili ne, skupljaju se poeni, skupljaju se bodovi, međutim ljudi u trgovini i dalje trpe, a trpe prvenstveno zato jer pravna država u tom segmentu kao kontrolna funkcija ne funkcionira. To je u konačnosti pitanje morala, međutim, moral u ovoj državi je jedna posebna kategorija, imali smo prilike jučer to u Hrvatskom saboru slušati iznositi neistinite, neistinu u Hrvatskom saboru zbog politikantstva je također za moralnu osudu unatoč dokumentu kojega smo svi u Sabornici dobili da se protiv nekoga ne vodi postupak, da ne postoji sumnja za krivičnu odgovornost, uporno se i dalje u Hrvatskom saboru ta tema otvara. Kao da smo slijepi na onaj dokument kojega smo pročitali. Pitanje morala, pored kaznene odgovornosti koja je u toku vezano na INA-u, pitanje morala. Ljudi koji su donosili odluke, a nisu znali oko čega su donosili odluke.
Uvaženi zastupniče držite se teme.
Gospodine potpredsjedniče ja se držim teme jer upravo kontrolna funkcija, a koja je direktno vezana sa moralom je problem koji ljudima koji su zaposleni u trgovini, koji rade pošteno i odgovorno svoj posao, ne dobivaju plaću, rade u otežanim uvjetima i mi to pokušavamo riješiti jednim zakonom koji to ne može riješiti i neće riješiti, kada će god se ući u taj sustav uvijek će to pasti na Ustavnom sudu. Prema tome, mislim da je moral jedna kategorija o kojoj treba voditi računa a pravna država mora funkcionirati i to očekujem od pravne države da funkcionira, da nam je funkcionirala pravna država ovih godina ne bi bilo problema ni ovi u trgovini a i mnogi drugi, a kada primijete u Hrvatskom saboru iznosi neistinu to je također pitanje morala, a to se desilo jučer. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi kolega, problem se neće riješiti zato što Hrvatska ima niz zakona koji rješavaju ovu problematiku, nego se ovaj problem može riješiti isključivo Zakonom o trgovini. Samo ću podsjetiti da i Njemačka ima ustav, ima slično zakonodavstvo jedna od vodećih zemalja Europske unije kojom mi prilagođavamo svoje zakonodavstvo, i u Njemačkoj se ne radi, ima ustav, ima ustavni sud, i ne radi se nedjeljom ni blagdanom.
Zahvaljujem. Završno u ime predlagatelja uvaženi Ruđer Friganović, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovane dame i gospodo, zahvaljujemo na jednoj raspravi koja je dosta dugo trajala i vjerujem ovaj zakon obuhvatila sa svih strana. Ono što želimo naglasiti dakako je iako je naglasak rasprave cijelo vrijeme bio upravo na radnom vremenu činjenica je da ovaj zakon ne uređuje radno vrijeme jer je odluka Ustavnog suda donesena prije dvije godine i ona je tim trenutkom stupila na snagu i samim tim derogirala odredbe koje su u tom trenu važile u tadašnjem zakonu, Zakonu o trgovini. Zaista, mogu se složiti sa svima onima koji govore i koji kažu da imamo mi dovoljno propisa kojima možemo urediti radno vrijeme i zaštiti dignitet radnika i pobrinuti se da oni za ono što rade da budu i plaćeni pa na kraju krajeva da onima koji ne žele raditi nedjeljom da oni ne rade nedjeljom ali da se onima koji žele raditi nedjeljom to omogući dakako uz nadoknadu sukladno kolektivnim ugovorima, ugovorima o radu, i drugim propisima. Ono o čemu smo u ovom zakonu najvećim dijelom poveli računa to je bila činjenica da se isprave neke nelogičnosti i neki problemi koji su se javili u praksi upravo zbog toga ovaj Zakon je bio razmatran kao što je bilo rečeno sa komorom i sa udrugom poslodavaca i sindikatima, gdje se pokušava stati na kraj nekim oblicima nelojalne trgovine, sivoga tržišta i nadamo se da ćemo kroz ove Izmjene i dopune zakona u tome uspjeti. U nekim dijelovima možda još uvijek postoji određenih, mislim da je dobro da ovaj Zakon uvodi po prvi puta i tu zabranu izlaganja i prodavanja, koliko god to bilo u ovom trenutku nezanimljivo ali ipak izlaganja i prodavanja pornografskih materijala. Dakako, tu možda će trebati poraditi i vidjeti što je to uopće pornografski materijal pa da bi se onda ovaj Zakon i svi drugi zakoni koji se eventualno na to žele referirati da budu precizniji. U svakom slučaju vjerujemo isto tako da neće biti na lokalnoj razini sa odlukama predstavničkih ili drugih tijela jer smo kada smo donosili ovaj Zakon to donosili u suradnji sa Ministarstvom uprave i pravosuđa i postoje mehanizmi prema kojima se neće morati baš za svaku ambulantnu prodaju ili za svaki kiosk svaka kolica koja će se negdje na nekakvom terenu pojaviti neće biti situacija da će predstavnička tijela morati zasjedati i donositi posebne odluke za svaki takav slučaj. Tako da evo mi i dalje vjerujemo da ovaj zakon donosi dosta toga dobroga i zbog situacije u kojoj trenutno je i zbog činjenice da radimo sve da pokušamo suzbiti nelojalnu konkurenciju, sivo tržište i da pokušavamo maknuti administrativne prepreke svim vrstama ulaganja pa i ulaganja u trgovinu, stojimo na tome da bi zakon dakako trebao ići po hitnom proceduri i nadamo se da će ga ovaj Visoki dom usvojiti. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Pa ja moram ispraviti uvaženog državnog tajnika s obzirom da je rekao neistinu vezano za mišljenje Ustavnog suda, jer Ustavni sud govori o propustu predlagatelja Zakona o trgovini da naznači cilj zbog kojeg smatra nedostatnim opće pravilo nedjelje kao danu tjednog odmora propisanog Zakonom o radu, odnosno da naznači cilj zbog kojeg smatra potrebnim i opravdanim u gospodarskoj djelatnosti trgovine posegnuti za posebnom zakonskom mjerom zabrane rada prodavaonica nedjeljom. Ustavni sud čak ni ne spominje blagdane. S druge strane, meni je drago da ste radili ovaj zakon u suglasju s Ministarstvom uprave i pravosuđa jer jedan zakon, jedna odluka i uredba isto rađena u suglasju tog ministarstva pa smo vidjeli dokle je dovela. Znate koja.
Hvala lijepa. Drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Kolega državni tajniče rekli ste u zadnjem dijelu vašega izlaganja završnoga da neće baš morati za svaku odluku se sastajati predstavničko tijelo općine, grada ili županije da odluče o svakom kiosku. Pa onda vi već sada derogirate zakon koji ste sami predložili. Pa točno piše da predstavničko tijelo o tome odlučuje, a vi sada kažete, a zakon nije još ni usvojen, da neće baš morati. O čemu se radi ovdje?
Zahvaljujem. Time zaključujem raspravu o toj točci i najavljujem da ćemo nastaviti u 15,00 sati, s time da predlažem da spojimo točku 5. i točku 7. Ima li netko protiv toga? Nema. Prema tome, nastavljamo u 15,00 sati spojenim točkama 5. i 7. Hvala lijepa.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini. Hitni je postupak, PZ br. 869 predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmana te se o njima ne glasuje jer oni postaju sastavni dio Konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem na glasovanje Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama zakona o trgovini. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj Prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova 89 glasova za, 5 suzdržanih i 3 protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Uvažene zastupnice i zastupnici, nastavljamo sa popodnevnim radom. Kao što sam najavio spojit ćemo točku 5. i 7. Nitko se nije protivio, prema tome idemo, to je 5. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 871 7. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima i isplate mirovina na temelju individualne kapitalizirane štednje, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 874 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Krešimir Rožman, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, uvažene zastupnice i zastupnici. Kao što je poznato, uvođenjem drugog stupa mirovinskog osiguranja 2002. godine bilo je omogućeno osobama koje su tada bile stare između 40 i 50 godina da dobrovoljno izaberu hoće li ostati samo u prvom stupu mirovinskog osiguranja ili će ući u ovaj kombinirani sustav, dakle izabrati prvi i drugi stup mirovinskog osiguranja. To je pravo izabrao stanoviti broj osoba, preko 95 tisuća. Jedan dio tih osoba, naravno žene koje su imale uvjete za prijevremenu mirovinu, već je otišao u mirovinu po tom kombiniranom sustavu, dakle negdje njih oko 1200. Međutim, nakon donošenja tog zakona i omogućavanja takvog rješenja desile su se neke promjene, kako u gospodarstvu tako i u propisu. Između ostalog gospodarska kriza koja je stupila u cijelom svijetu pa tako je imala svoje posljedice u Hrvatskoj, utjecala je i na prinose fondova koji iako su još uvijek zadovoljavajući, iako su po prinosi u usporedbi sa fondovima u svijetu uistinu zadovoljavajući ipak su ti prinosi bili nešto manji nego što se po onim mogu reći dosta optimističnim predviđanjima iz 2002. godine očekivalo. Također desile su se promjene u propisima pa su nakon uvođenja drugog mirovinskog stupa više propisa iz mirovinskog osiguranja su izmijenjena. Tako je 1. travnja 2004. je tadašnji dodatak na mirovinu od 100 kuna po 6% integriranu mirovinu, od 1. siječnja 2008. do 31. listopada 2010. bio izmijenjen postotak umanjenja prijevremene mirovine sa 0,34 za 0,15 po mjesecu da bi od 1. studenog 2010. on bio nešto povećan ali ne u cijelosti, u maksimalnom dijelu da ali ne u cijelosti na isti način kao i prije. Sada je to jedna kombinacija od 0,15 do 0,30. No najveća promjena rekao bih je donošenje Zakona o dodatku na mirovine iz 2007. godine kojim su se mirovine, kojima je osobama koje su dakle novim umirovljenicima uveden taj dodatak na mirovinu u postotku od 4 do 7%. Dakle kasnije su mirovine osoba koje su izabrale drugi mirovinski, dakle osobe umirovljenika koje su bile samo u prvom mirovinskom stupu izmijenjene u odnosu na situaciju kakva je bila 2002. godine. Što se dalje dogodilo, kao što sam rekao jedan dio umirovljenika, to su umirovljenici koji su imali pravo na prijevremenu mirovinu, već je otišao u mirovinu. Njihove mirovine kombinirane iz prvog i drugog stupa manje su nego da su koristili samo mirovinu u prvom stupu. Za njih 99%, nekoliko osoba, koliko su poznati podaci, ipak ima veću mirovinu, to je vjerojatno stoga što su imali iznimno visoka primanja pa je ta njihova štednja … [[Ne razumije se.]] Ta njihova mirovina prosječno iznosi 1965,83 kune iz prvog stupa, a iz drugog stupa svega 107,17 kuna što je zajedno manje nego da su samo koristili mirovine iz prvog stupa. Naravno, teško je za očekivati da nakon kratkog razdoblja štednje, pet, šest, sedam godina se može očekivati iole značajni prihod od drugog stupa. To je točno, ali isto tako niti sve te osobe nisu u mirovinu išle potpuno dobrovoljno. Naravno dobrovoljno je uvijek kad se podnosi zahtjev, ali postojale su i objektivne okolnosti jer naravno osobe koje su ostale bez posla u tim godinama su teško mogle naći drugi posao, ali imale su uvjete za mirovinu potpuno je logično da su iskoristile pravo na mirovinu. S obzirom da su sadašnje mirovine manje za očekivat je da bi mirovine, dakle onih budućih umirovljenika koji su sada još osiguranici, a koji bi u relativnom kratkom vremenu, dakle u bližoj budućnosti išli u mirovinu, sigurno bilo je manje iskombiniranog drugog i prvog stupa nego samo iz prvog stupa. To bi bilo za one koji će ići kroz puno godina, to je sada teško reći, ali oni koji bi išli iduće godine itd., a 2012. odnosno 2013. počet će ići u prijevremenu i muškarci, dakle njihove mirovine bi bile manje. Iz tih razloga predlaže se da se tim osobama, dakle dobrovoljcima, dakle osobama koje su u trenutku kada se uvodio drugi stup imali između 40 i 50 godina i dobrovoljno su izabrali taj ulazak u drugi stup omogući i izlazak iz drugog stupa ako je to za njih povoljnije. Dakle, to bi se omogućilo i osobama koje već sada jesu u mirovini, dakle trenutnim umirovljenicima, umirovljenicama. Dakle, za njih negdje oko 1200 i ovim sadašnjim osiguranicima dakle budućim umirovljenicima. Pri tome, zbog toga bi se morala promijeniti dva zakona. Dakle, Zakon o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima i zakon o mirovinskim osiguravajućim društvima o isplati mirovine na temelju individualne kapitalizirane štednje. Dakle, sadašnjim umirovljenicama koje ostvaruju mirovinu iz drugog i iz prvog stupa omogućilo bi se da njihov zahtjev izađu iz tog sustava, da se njihova sredstva prebace u prvi stup mirovinskog osiguranja i da dobivaju samo mirovine iz prvog stupa ako je to za njih povoljnije. One bi imale rok od 90 dana unutar kojeg bi to mogle izabrati. Njima bi moralo biti izračunato koliko bi iznosila mirovina samo iz prvog stupa i ako je to za njih povoljnije u roku tih 90 dana mogle bi to izabrati i nakon toga bi se njihova sredstva prebacila iz drugog stupa u prvi stup. Što se tiče budućih umirovljenika, sadašnjih osiguranika oni bi to pravo mogli iskoristiti u trenutku odlaska u mirovinu. Dakle, u tom trenutku oni bi isto tako morali dobiti izračun mirovine po jednom i po drugom sustavu. Dakle, kombinirano iz drugog i iz prvog stupa ili samo iz prvog stupa i tada izabrati što je za njih povoljnije naravno u tome trenutku. Kasnije, dakle kako bi se stvari kasnije izgledale to nitko ne može predvidjeti. Ali ono što je u tome trenutku povoljnije i izabrati to i tako dobivati mirovinu, a opet bi se njihova sredstva ako izaberu samo prvi stup iz drugog stupa prebacila u prvi stup mirovinskog osiguranja. Za očekivati je da će većina, velika većina ovih osoba koje su sada korisnici mirovina, dakle umirovljenici, umirovljenice sadašnje izabrati ovakvo rješenje i izlazak iz drugog stupa i ulazak samo u prvi stup. Tek možda nekolicina koja iznimno ima veću mirovinu to ne bi učinila. Zbog ovakvog rješenja u početku bi se povećala sredstva, dakle prihodi proračuna i to u 2011. za 26 milijuna je procjena, u 2012. oko 5 milijuna. Naravno, kasnije bi to bilo obrnuto jer bi, jer ovo je taj jednokratni ulaz dakle 2011. a budući da je rok od 90 dana on će se protegnuti i u 2012. To je jednokratni ulaz, a onda su dalje troškovi kada se isplaćuje mirovina. Što se tiče troškova izlaska umirovljenika, osiguranika koji još nisu u mirovini, dakle oni koji će tek ući u mirovinu procjenjuje se na temelju mogućih podataka sada, dakle da bi to u 2011. bilo negdje oko … [[Govornik se ne razumije.]] dakle možemo reći 640, 650 u 2012. Oko 60 u petnaestoj recimo … [[Govornik se ne razumije.]] 2030. to je mali broj onih koji će tada još raditi, manji broj. I procjenjuje se da će troškovi nastupati tek kasnije, dakle u prvoj fazi ovo će biti povećani prihod proračuna. Jer onaj koji izađe iz drugog stupa njegova sredstva se prebacuju u prvi, pa se procjenjuje da će to biti oko 3 milijuna kuna u 2011., 22 milijuna kuna u dvanaestoj, 63 u trinaestoj. Procjene su da će taj povećani prihod biti sve negdje do 2024. do 2025. godine kad će onda biti smanjivanje. I na koncu valja reći dvije još stvari. Ova dva zakona bila su na raspravi na Gospodarskom socijalnom vijeću koje je u cijelosti podržalo ove prijedloge zakona. Isto tako bili su na raspravi i na Nacionalnom vijeću za umirovljenike i starije osobe koji su također u cijelosti podržale ovaj Zakon. Moram reći za one koji ne znaju Nacionalno vijeće za umirovljenike i starije osobe osnovano je koncem prošle godine. U njemu su predstavnici Vlade uključujući i predstavnici zavoda, Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, te predstavnici umirovljenika i to Matice umirovljenika Hrvatske, Sindikata umirovljenika Hrvatske, te bloka „Umirovljenici zajedno“. I na koncu moram reći još jednu stvar, dakle možda o vremenu kada se ovaj zakon, prijedlog zakona stavlja u Sabor. Dakle, da li se to moglo ranije. Kako je ovaj problem moguće riješiti na više načina pokušalo se to prethodno možda riješiti na neke druge načine, ali zbog ograničenja financijskih i fiskalnih to nije moguće. A s druge strane promjena Zakona o obveznim i dobrovoljskim mirovinskim fondovima iako je već ovaj dio znatno prije ljeta bio dogovoren sa, u radnoj skupini koju su činili predstavnici osim ministarstva, sindikata, poslodavaca, umirovljenika, mirovinskih fondova, HANFA-e, Zavoda za mirovinsko razmišljalo se o promjenama još nekih odredaba. U prvom redu o mogućnosti uvođenju podportfelja koje su vrlo složene promjene koje iziskuju jako ozbiljne analize i simulacije, pa se na tome izgubilo jako puno vremena da bi se na koncu jednoglasno od strane svih predstavnika od toga odustalo misleći da je potrebno ipak znatno više vremena za uvođenje takovih promjena osobito imajući na umu da neka najnovija svjetska iskustva modificiraju ona rješenja podportfelja koja smo mi razmatrali, pa se eto tako još malo dodatno potrošilo vremena na to. I završno, evo predlažemo da se zakon usvoji. Hvala lijepa. Zakoni, oba dva zakona.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi gospodine državni tajniče, netočna je vaša izjava da u sastavu, za sastav u nacionalnom vijeća za umirovljenike i starije osobe je blok umirovljenici zajedno. To je krivotvorina, da se razumijemo, jer odluka o osnivanju je uvrstila u nacionalno vijeće nepostojeći subjekt. Taj blok u to vrijeme kad je osnovano vijeće, nacionalno vijeće za umirovljenike i starije osobe nije bio registriran. Dakle molim da ne koristite taj sastav nacionalnog vijeća, jer je on vrlo pravno vrlo upitan.
Zahvaljujem. Ali ipak moram pitati izvjestitelje odbora žele li uzeti riječ? Da. Odbor za. Tko se javio? Ne. Onda ništa. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-a, HSU-a, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa ja ću se samo malo vratiti u ne tako daleku prošlost, naime u 9. mjesecu 2009. godine kada je dimenzija o kojoj je govorio državni tajnik bila negdje oko 60 umirovljenih umirovljenica pitao sam premijerku na aktualcu kada misli taj problem riješiti. Rekla je gospodine Hrelja da ste ostali u koaliciji s nama znali bi. Vidite moraju doći izbori da ja saznam kad će taj problem biti riješen. Nije pomoglo ni 15. prosinca prošle godine kada je klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika predložio rješenje ovog problema, predložio ga je kroz izmjenu Zakona o dodatku na mirovine, što je isto moguće i predložio je tri moguće alternative, prva koja trenutno otklanja najveću štetu, do ove o kojoj govorimo danas. Dakle sigurno da ovo je rješenje, mislim da na kraju neće biti ni jedne stranke, a sumnjam da će biti ijednog zastupnika koji ovo neće podržati jer ovo je rješenje. Međutim to rješenje nije onakvo kakvo je moglo biti, jer oprostite ovo je rješenje prvenstveno za 93 tisuće radnika koji su ugovorili 2. stup i izdvajaju za 2. stup, to je rješenje za one koji će za 5, 10 godina u većem broju odlaziti u mirovinu, to je na neki način i rješenje za umirovljenice koje, njih tisuću 200 koje su u mirovini, ali sa više od godinu, godinu i pol zakašnjenja, bez kompenzacije štete, a ta šteta nije morala, nije morala nastati i one će tu štetu pregrmiti, odnosno morat će je istrpiti. One kao što znate dobivaju prosječno 107 kuna iz 2. stupa, i prosječno su oštećene od 300 do tisuću 200 kuna ovisno o radnom mjestu na kojem su, koje su radile. Žao mi je, jako mi je žao da je ovaj zakon puno skromniji i siromašniji od radne verzije koju sam imao priliku čitati, potrudio sam se konzultirati i financijske stručnjake, zakon i u svojoj radnoj verziji da se na neki način disperzira rizik ulaganja kapitala osiguranika, da se, u dijelu da se smanje provizije mirovinskim fondovima je bio prihvatljiv i za ljude iz financijske struke, tako da mi je vrlo čudno da se od toga odustalo, pretpostavljam da se sad radi o dealu, ovdje ćemo morati ugasiti praktični mirovinska osiguravajuća društva odnosno morat ćemo ih imati otvorene jer postoje čak dvije umirovljenice kojima je mirovina … [[Govornik se ne razumije.]] veća nego šta bi bila da su bili samo u 1. stupu. To su dvije vrhunske menadžerice koje su imale izuzetno dobru plaću, po doprinosima koje su isplaćivale u 1. stup spadaju u kategoriju najviše limitiranih mirovina, i ono što dobivaju iz 2. stupa im je preko, dakle to ne podliježe ograničenju, tako da su ukupno bolje prošle nego samo, da su bile samo u 1. stupu. Očito odustajanje od drukčijeg reguliranja rada mirovinskih fondova na neki način mi možemo značiti da je Vlada popustila pred njihovim ambicijama i pred njihovim zahtjevima da imaju i dalje i visoke zarade na upravljanju kapitalom, odnosno hoću reći da Vlada nije imala hrabrosti ići do kraja rješavati tu situaciju, jer oprostite i visokim provizijama mirovinskih fondova se umanjuje kapitalizirana štednja svakog osiguranika. No opet ponavljam u smislu pozitivnih pomaka sumnjam da postoji bilo tko tko bi bio protiv ovog zakona. Naši zahtjevi i naš prijedlog od 15.12.2010. bio je usmjeren ka rješavanju ovog problema kroz Zakon o dodatku, s time da uvijek za ovo ima vremena, o Zakonu o dodatku na mirovinu, i bio je vrlo pravičan i trenutno je rješavao ovaj problem. Zašto je bio pravičan? Pravičan je bio jer je rješavao jednu nedefiniranost u Zakonu o dodatku na mirovinu, po kojoj nedefiniranosti oni koji su imaju mirovine iz dva stupa ne primaju dodatak na mirovinu za godine uplate samo u 1. stup. To nigdje izrijekom u Zakonu o dodatku na mirovinu ne piše da oni na to nemaju pravo, to je tumačenje Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, to je tumačenje Ministarstva gospodarstva i moglo se je pristupiti isplati dodatka na razmjerni dio mirovine u kojoj je osiguranik plaćao samo u 1. mirovinski stup. To nije učinjeno, i tu je nastala trajna šteta. Predlagao sam osobno na Odboru za zakonodavstvo da se to riješi na još jedan mogući način, gdje ovih tisuću 200 umirovljenica ne bi bilo apsolutno oštećeno. Koji je to način? Način da se vjerodostojnim tumačenjem članka 1. Zakona o dodatku kaže izrijekom da umirovljenice imaju pravo na isplatu dodatka za godine uplate u prvom stupnju. Tada bi se mogla izvršiti retroaktivna isplata dodatka i one ne bi trpile nikakvu štetu. Ovako je trpe. A predviđali smo u konačnici ovo što se ovdje predlaže da se izmjenama i dopunama Zakona o dobrovoljnim i obveznim mirovinskim fondovima dozvoli mogućnost svima onima koji su dobrovoljno ušli u mirovinski stup i izlazak iz njega i to prilikom stjecanja uvjeta za mirovinu točno kako i predlagač ovdje kaže ukoliko je to za njih povoljnije. Moram reći da je Vlada u ovih godinu dana bila poprilično gluha na situaciju u kojoj su ove umirovljenice, a to nije mali broj, 1200 ljudi, 1200 sudbina, 1200 obespravljenih, ogorčenih žena živjele. Jer živjeti sa ovako malom mirovinom koja je u odnosu na kolegicu koja je radila na istim poslovima, ali nije uplaćivala drugi stup bila viša od 300 do 1200 kuna je za njih velika, velika nepravda. A da nepravda bude još i veća i da bezosjećajnost bude još i veća na onih prosječnih 107 kuna mirovinsko osiguravajuće društvo je uzimalo porez po stopi od 12% iako je bilo evidentno da usporedbom dva podatka, a to je isplata mirovina iz prvog stupa i isplata iz drugog stupa ukupna mirovina je ispod 3200, dakle u neoporezivom dijelu. Pa žene su bile ogorčene na tu činjenicu da se njihovih 107 kuna iz drugog stupa prosječnih oporezuje. Postavio sam to pitanje gospođi Martini Dalić ministrici financija i naravno obećala je da će sve učiniti, naravno da nije učinjeno. Hvala Bogu da se ovim i taj problem rješava, ali tu gorčinu, te strahove kojima su se te žene obraćale i meni osobno i HSU-u, a vjerujem da ste i vi dobivali takva pisma jednostavno se ne smije i ne može ignorirati. I još jednu zahvalnost vama gospodine državni tajniče, dužan sam to reći, unatoč što se vi i ja ne slažemo oko sastava Nacionalnog vijeća za umirovljenike, jer ja mislim da u tom Nacionalnom vijeću za umirovljenike i starije osobe nikako pod broj jedan Vlada ne može imati većinu, pod broj dva nema mjesta nikakvim političkim strankama, ima mjesta predstavnicima udruga, ima mjesta i stručnjacima mirovinskog, radnog prava, socijalnog prava. Dakle, svim stručnjacima koji mogu doprinijeti razvoju sustava. Ja sam vam zahvalan iz jednog razloga, znam da su neki euforični ljudi koji su članovi tog nacionalnog vijeća predlagali da se ukine drugi stup. Mi nemamo pravo igrati se sa očekivanjima budućih generacija u Hrvatskoj i s te strane sam vam zahvalan da radimo ovakve izmjene koje su prihvatljive, a da ne prihvaćate rušenje. Znam da je bilo takvih inicijativa, a naša je zadaća da u roku od 2 do 4 godine istražimo mogućnosti koliko je moguće pospješiti individualnu kapitaliziranu štednju u drugom stupu da ukupna mirovina iz prvog i drugog stupa bude bolja nego samo mirovina iz prvog stupa. Kažem u 2 do 4 godine dobili smo ovime vremena da to istražimo i da unaprijedimo drugi stup mirovinskog sustava. Dobili smo isto tako vremena da ponovno uvedemo porezne olakšice na treći stup jer sumnjam da će prvi stup dugoročno moći sve to izdržati. Moj dragi kolega Lesar maše glavom, ali mene nikad neće dobiti za rušenje nečega što je zacrtano. Dobit će me za odgovornost prema onome da gradimo ono što smo zacrtali i da unapređujemo, ali ne prihvaćam riječ rušenje ili ukidanje drugog stupa kao takvog. Mi jednostavno nemamo na to pravo. Dakle, radi se
Ali nije ništ rekel gospodin Lesar.
Nije, nije, cijelo vrijeme gestikulira, a ja ga pratim. On mi je ovako referentna točka, ljulja se. Dakle, nastavljam s ovim. Dakle, naravno očekujem i drago mi je da ste rekli ovdje da će prihodi proračuna zbog prebacivanja sredstava jer za očekivati je da će najveći dio od ovih 1200 umirovljenica iskoristiti ovo što je predloženo, odnosno preći u prvi stup mirovinskog osiguranja, odnosno postati korisnici mirovine po Zakonu o mirovinskim odnosima. Ali isto tako treba biti iskren i reći da će to biti povećani izdatak jer će biti dakle više izdataka po dodatku na mirovinu iako matematički gledano veći će biti prihod nego rashod i to na osnovu ovoga što trenutno uđe pokriva troškove vjerojatno za narednih 5 godina. Ali, kažem trebalo bi možda ovdje prikazati jednu dinamiku kako će troškovi rasti jer i neki prihodi će rasti sa povećanjem broja korisnika, odnosno prebacivanjem svoje ušteđevine iz drugog stupa u državni proračun da bi koristili dodatak na mirovinu, odnosno mirovinu iz prvog stupa plus dodatak kako bi njihova mirovinska primanja bila veća. Još jednom na završetku mog izlaganja, dakle zaključujem, prihvatljiva su oba dva zakona koji su u funkciji realizacije jednog cilja da se omogući prelazak iz dobrovoljnog ulaska u drugi stup u korištenje mirovine u principu generacijske solidarnosti, odnosno po Zakonu o mirovinskom osiguranju i klub HNS-HSU-a će podržati ova dva zakonska prijedloga. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Stjepan MIlinković, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Hrelja je netočno rekao da bi morao biti u koaliciji s HDZ-om da bi mogao nešto znati. Nije točno. Znanje se stječe na razne načine, kod nas se u Podravini kaže da se uči dok je živ, ali je točno da ste vi puno više znali dok ste bili u koaliciji i sa HDZ-om i afirmativno govorili o ovim zakonima. Vaše ponašanje podsjeća na kredit u švicarskim francima, u početku dobar kurs kamata i onda se promijeni kurs i vidi se kud ode, dakle poučak je bolje ne mijenjati tečaj.
Hvala lijepa. Bez dobacivanja iz klupe. Ajmo dalje u ime Kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Meni je stvarno drago što je moj prethodnik Hrelja zadovoljan što se ovim zakonima rješavaju problemi umirovljenika, i izgleda da se svi problemi umirovljenika rješavaju brže od kada kolega Hrelja više nije u koaliciji sa HDZ-om. Što se tiče ovih Prijedloga zakona moram naglasiti a i ponoviti da su podržali i gospodarsko socijalno vijeće, znači sva tri socijalna partnera ali isto tako da je to podržalo Nacionalno vijeće za umirovljenike i starije osobe. Ovim Zakonima vlada ispravlja nepravdu koja je učinjena još 2002. Godine kada je tadašnja Vlada uvela promjenu u mirovinski sustav u pogledu mirovinskog osiguranja za dio zaposlenika, a podsjetiti ću da svi zaposlenici koji su bili tada mlađi od 40 godina, od znači 1. 1. 2002. Godine obvezno su bili uključeni u 2. Stup mirovinskog osiguranja i trebali su odabrati obvezni mirovinski fond u roku od 3 mjeseca u koji će dalje uplaćivati svoj dio doprinosa. Oni zaposlenici koji su tada imali između 40 i 50 godina mogli su se u roku 6 mjeseci isto tako odabrati svoj obvezni mirovinski fond i normalno uključiti u taj 2. Mirovinski stup osiguranja. I upravo ti umirovljenici su svih ovih godina postali kamen spoticanja tog 2. Stupa mirovinskog osiguranja a posebno ovih 1200 žena, korisnica mirovina, čija je visina mirovina zbog kratkog razdoblja kapitalizacije niske razine plaća i ranijeg umirovljenja niža od njihovih kolegica i kolega naravno, koji primaju mirovinu samo iz prvog stupa, znači generacijske solidarnosti. Približno 95 tisuća osiguranika se opredijelilo za taj 2. Stup mirovinskog osiguranja u nadi da će jednog dana imati veće mirovine, to je bio smisao zašto su se opredijelili za taj drugi stup, no očito da te osobe 2002. Godine nisu bile dovoljno dobro educirane, nisu bile dovoljno dobro upoznate sa činjenicom da isplativost 2. Stupa mirovinskog osiguranja prije svega ovisi o broju godina uplaćivanja doprinosa i njegovom iznosu te dobiti fonda koji upravlja tim novcem, nisu imali sve sreću kao što je kolega Hrelja rekao malo prije ove dvije koje u principu nemaju tih problema. Po svim izračunima isplativost 2. Stupa mirovinskog osiguranja na razini prosječne plaće bila bi tek za cirka 18 do 20 godina ulaganja u odabrani mirovinski fond a sve ostalo je upitno. Vlada Republike Hrvatske predloženim zakonima predlaže Hrvatskom saboru da ispravi dugogodišnju nepravdu, znači prema svima koji su prekratko vrijeme uplaćivali doprinose u 2. Stup po stopi od 5% ali i zbog poboljšanja mirovina koja su naknadno učinjena u 1. Stupu mirovinskog osiguranja. Za osiguranike 1. Stupa mirovinskog osiguranja u međuvremenu je integrirani dodatak od 100 kuna, plus 6%, zatim postotak smanjenja prijevremene starosne mirovine to je umanjenje s 0,34 na 0,15% po mjesecu ranijeg ostvarivanja mirovine, a donesen je i Zakon o dodatku na mirovine po kojem pravo na dodatak nisu ostvarivali ovo što je moj prethodnik rekao korisnici 2. Stupa. Tako su se korisnici mirovine drugog stupa našli u tom nepovoljnijem položaju u odnosu na korisnike iz 1. Stupa kao i u odnosu na osiguranike mlađe od 40 godina, u vrijeme znači uvođenja ovog obveznog mirovinskog osiguranja kapitalizirane štednje. Vlada Republike Hrvatske ovim zakonskim prijedlozima omogućuje svim onim korisnicima 2. Mirovinskog stupa koji su se znači 2002. Godine dobrovoljno opredijelili za ovaj 2. Stup mirovinskog osiguranja, a imali su između 40 i 50 godina života, prelazak znači u 1. Stup. A za ovih 1200 žena to bi konkretno značilo da 99% korisnica će imati veća mirovinska primanja od 500 do 1500 kuna mjesečno, pa njihova kapitalizirana sredstva prenijela bi se iz 2. Stupa u državni proračun. Podsjetiti ću da prethodno moraju uputiti zahtjev za istup i da to negdje rok od 90 dana od stupanja na snagu ovog Zakona da o tome treba voditi računa. Po istupu iz 2. Stupa bivši član svoja prava iz mirovinskog osiguranja ostvarit će kao osiguranik 1. Stupa na temelju generacijske solidarnosti, obvezni fond će putem središnjeg registra u roku 30 dana ta kapitalizirana sredstva člana prenijeti u državni proračun, a ustvari cilj ova dva zakona je da se poboljša materijalni i socijalni položaj osiguranika koji su se 2002. Godine znači dobrovoljno opredijelili za ovaj 2. Mirovinski stup. Klub Hrvatske demokratske zajednice jednoglasno je podržao ovaj Prijedlog Vlade a što očekuje i od drugih zastupnika bez obzira na stranačku pripadnost. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Pa uvaženi kolega Kunst je rekao da umirovljenice da su postale kamen spoticanja. One nisu kamen spoticanja nego žrtve inertnosti i bešćutnosti Vlade da problem riješi dok je još mali i isključive volje da se problem rješava uoči izbora. A drugo, gospodin Kunst je rekao da Vlada uspješnije rješava probleme kada HSU nije u koaliciji. To uopće nije točno ljudi moji. Ali da sam ja to znao on me stvarno prosvijetlio, da sam ja to znao davno bih napustio koaliciju ali ne prije 31.12.2008. jer bi svi oni koji su dobili nova rješenja o smanjenju penalizacije zbog prijevremene mirovine ostali bez njih. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Na redu je klub HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajnici, kolegice i kolege zastupnici. I klub HSS-a podržati će predložene zakone jer se njima kao što je već rečeno ispravljaju određene nepravde i ide u interesu osiguranika. No, dozvolite mi i da pojasnim razloge za ovakav naš stav. Sustav mirovinskog osiguranja u RH uređen je kao trodjelni mirovinski sustav kojeg čine obvezno mirovinsko osiguranje na temelju generacijske solidarnosti, obvezne mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje, te dobrovoljno mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje. Važećim zakonom, obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima od početka 2002. godine uspostavljeno je obvezno i dobrovoljno mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje. Tako je djelatnost akumuliranja kapitala predviđenog za isplatu budućih mirovina osiguranika u sklopu tog osiguranja odvojena od djelatnosti isplate mirovina koje je uređena posebnim Zakonom o mirovinskim osiguravajućim društvima i isplati mirovina na temelju individualne kapitalizirane štednje. Nositelji na ovaj način uređenog mirovinskog sustava tzv. Drugog i trećeg stupa su mirovinska društva koja upravlja mirovinskim fondovima, te mirovinska osiguravajuća društva koja isplaćuju mirovine iz obveznog dobrovoljnog mirovinskog osiguranja na temelju individualne štednje. Na temelju zakona osiguranici koji su obavezno osigurani prema Zakonu o mirovinskom osiguranju te koji su mlađi od 40 godina obavezno se osiguravaju na temelju individualne kapitalizirane štednje u obveznom fondu koji sami izaberu i postaju članovi toga fonda. Za razliku od njih osiguranici koji imaju 40 ili više godina, ali manje od 50 godina života, mogu se ukoliko to žele na temelju individualne kapitalizirane štednje u obaveznom fondu kojeg sami izaberu. Osiguranici osigurani u obveznom mirovinskom osiguranju na temelju međugeneracijske solidarnosti odnosno u prvom stupu i obvezno mirovinsko osiguranje temeljnu individualne kapitalizirane štednje odnosno u drugom stupu se više ostvaruju mirovine iz oba osiguranja. Prijevremenu starosnu mirovinu iz oba obvezna stupa tako su do sada ostvarile uglavnom žene koje su se 2002. Godine u dobi između 40 i 50 godina života dobrovoljno opredijelile za drugi stup. Muškarci će početi ostvarivati prijevremenu starosnu mirovinu iz oba stupa 2012. s navršenih 60 godina života. U prosincu 2010. godine osiguranici drugog stupa ostvarili su prijevremenu starosnu mirovinu iz prvog stupa u prosječnom iznosu od tisuću 965 kuna te mirovinu iz drugog stupa u prosječnoj svoti od 107 kuna. Naime, osobe koje su ostvarile mirovinu iz oba obvezna stupa kratko su vrijeme uplaćivali doprinos u drugi stup po stopi od 5%. S druge strane zakonske promjene provedene nakon 2002. Godine, dovele su do povećavanja mirovine iz prvog stupa. Naime, od travnja 2004. godine u mirovinu je integriran dodatak od 100 kuna plus 6%, a od siječnja 2008. do 31. listopada 2010. Postotak smanjenja privremene starosne mirovine umanjen je 0,34% na 0,15% po mjesecu ranijeg ostvarivanja mirovine. Ujedno je donesen i Zakon o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju prema kojem pravo na dodatak na mirovinu nemaju korisnici osnovne mirovine. Uz to su se i kretanja na tržištu kapitala nepovoljno odrazila na prinose mirovinskih fondova i visinu mirovina iz tog osiguranja. Sve to za posljedicu ima to da su mirovine iz oba obvezna stupa manje od mirovina koje bi se ostvarile samo u prvom stupu. Budući da su do sada ostvarene mirovine iz oba stupa niske, te se time ti umirovljenici u nepovoljnijem položaju u odnosu na korisnike mirovine samo iz prvog stupa, kao i u odnosu na osiguranike koji su bili mlađi od 40 godina u vrijeme uvođenja obveznog mirovinskog osiguranja kapitalizirane štednje, te će zbog toga imati duže razdoblje kapitaliziranog iznosa. Mi u klubu HSS-a smatramo da je dobro da se osiguranicima koji su dobrovoljno ušli u drugi stup mirovinskog osiguranja, omogući istupanje iz tog osiguranja prilikom ostvarivanja prava na prijevremenu starosnu mirovinu i starosnu mirovinu prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. To će se pozitivno odraziti na materijalni i socijalni položaj tih osiguranika kojih je sada oko 95 tisuća. Dakle, riječ je o nemalom broju hrvatskih građana koji su se na dobrovoljan ulazak u drugi stup odlučili još 2002. Godine, a budući je u međuvremenu došlo do priličnih promjena koje su poboljšale uvjete u prvom stupu. Kao što je već spomenuto dodatak na mirovinu na koji korisnici mirovine iz drugog nemaju pravi, evidentno je da je takvo rješenje potrebno mijenjati. Tako se ovim zakonskim prijedlogom omogućuje član obveznik mirovinskog fonda koji je na svoj zahtjev pristupio u obvezno mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje, da istup iz tog osiguranja, ako zahtjev za istup podnese središnjem registru osiguranika i izjavom u postupku ostvarivanja prava na prijevremenu starosnu i starosnu mirovinu prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. Također se predlaže da nakon istupanja iz drugog stupa bivši član obveznog fonda, svoja prava iz mirovinskog osiguranja ostvaruje kao osiguranik koji je osiguran samo u obveznom mirovinskom osiguranju na temelju generacijske solidarnosti. Nadalje, obvezni fond će putem središnjeg registra osiguranika u roku od 30 dana po zahtjevu prenijeti u državni proračun ukupna kapitalizirana sredstva s osobnog računa toga člana fonda. Istup iz drugog stupa omogućio bi se i članu obveznog fonda koji je korisnik osnovne mirovine i koji na dan stupanja na snagu ovog zakona nije sklopio ugovor o mirovini s mirovinskim osiguravajućim društvom kao i korisnik obiteljske mirovine ostvarene nakon smrti osiguranika, člana fonda ako sredstva kapitaliziranih doprinosa s osobnog računa umrlog nisu naslijeđena. Obzirom da se ovim zakonskim prijedlogom tim osiguranicima omogućuje istupanje iz drugog stupa mirovinskog osiguranja te bi tako ostvarili mirovinu samo u prvom stupu što je za njih daleko povoljnije, koju bi i ostvarili da su bili osigurani samo u prvom stupu. Klub Hrvatske seljačke stranke će podržati ovaj zakonski prijedlog, kao i Prijedlog zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima i isplati mirovina na temelju individualne kapitalizirane štednje. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je na redu uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. S obzirom na broj rasprava o popravljanju mirovinske reforme s kraja 1998. podsjeća me na onaj vic kada je muž vrativši iz mlina prebio ženu i kad je došla sebi pita ga pa što me tuče, veli kako si to zavela vreću 17 puta sam ju morao vezati. 17 puta popravljamo nečije pogreške, a tučemo onoga tko je napravio samo jednu. Dakle te '98., krajem '98. sa stupanjem na snagu 1.1.1999. promovirana je velika mirovinska reforma uz pomoć savjetnika i stručnjaka MMF-a, Svjetske banke, velikih centara moći i tada je to bilo prikazano kao nužnost za spašavanje mirovinskog sustava u Hrvatskoj. I samo par godina nakon toga susreli smo se s problemom kojega smo tada nazvali novi umirovljenici jer je stvarnost bila suprotna od kalkulacija prilikom donošenja te reforme, znači razlike u visini mirovina po starim i novim propisima biti zanemarive. I kada su prvi ljudi počeli odlaziti u mirovinu onda se vidjelo da iz godine u godinu ta razlika raste, raste, raste pa smo izmislili dodatak na mirovinu i to proveli kroz zakon. Taj dodatak iznosi čak ako se ne varam nešto oko 27% za 2010. godinu koji su odlazili u mirovinu. Dakle jednu veliku anomaliju reforme smo jednom, vreća se rasula pa smo ponovno vezali. Ne svima jer i tu su postojali izuzeci, jer oni koji su ušli na nečiji nagovor u drugi stup za ove godine koje su plaćali prvi stup taj dodatak nisu dobivali. Tu vreću rasutu nismo ni dosad niti sada vežemo. Ja sad nemam podatak koliko korisnika mirovine prima dodatak na mirovinu, koliko je to stotina tisuća. Oko 300 tisuća veli, sad sam progovorio i … [[Ne razumije se.]] sa mnom slaže, kad se šuti onda se nije slagao sa mnom ali dobro. Dakle 300 tisuća, kakva je to reforma i mirovinski sustav u kojem 300 tisuća korisnika mirovine mora dobivati dodatak, a ne mirovinu, ali odsad će to biti mirovina. Ti ljudi su također u vremenu prošlom. Da im je to otpočetka bila mirovina, a ne dodatak, nešto gubili jer su ako se ne varam propustili barem tri usklađenja rasta visine mirovine po švicarcu, švicarskoj formuli ako se ne varam, ne i tečaju franka kad velim švicarac. Obeštećenja nema, ni tu vreću rasutu nismo zavezali. Onda se dogodilo da su neke žene počele odlaziti u mirovinu koje su ušle u drugi stup na temelju javnih pozivanja, a posebice tadašnjeg ministra Vidovića, da je ulazak u drugi mirovinski stup onih koji ne moraju a mogu dobra i pozitivna stvar jer je to kapitalizirana štednja, jer će time dobivati dvije mirovine, jer će biti osigurani za starost. Doduše, izračuna je bilo jako malo, ali javnih poziva strašno puno i eto, više od 90 tisuća ljudi ušlo je u drugi stup, a nije trebalo. Ja sam prije četiri godine na svojoj web stranici objavio jer sam pokušao izračunat na temelju tadašnjih dostupnih podataka koji su od 2007. nadalje postali tajne, da će mirovina iz drugog stupa, ako ste u drugom stupu 25 godina i imate prosječnu plaću tek tada biti rentabilna ili pozitivna i kada se dosegne prosječna mirovina iz drugog stupa 530 kuna da je to najviše što se može očekivati. I to sam govorio ovdje u Saboru, nitko nije analizirao taj izračun. Sada vežemo peti put vreću i velimo da tih 93 tisuće koji su tada bili između 40 i 50 godine starosti mogu u generacijsku solidarnost, oni koji su već otišli i primaju prosječno mirovinu od, zamislite 107 kuna, obeštećenje za unazad nema. Vreća rasuta i opet ju ne vežemo. I to je opet popravak popravka popravljanja popravljane reforme. Ovo se sad nažalost mora podržati jer je pokušaj spašavanja ali doista užasnih propusta te 1998. godine jednog mirovinskog sustava koji je napustio koncept osiguranja. Mi u Hrvatskoj više nemamo mirovinsko osiguranje jer da imamo mirovinsko osiguranje onda bi ono počivalo samo na dva elementa: koliko uplaćuješ, doprinosiš, toliko dobivaš. Mi smo u mirovinski sustav utrpali prava koja nemaju nikakve veze sa plaćenim doprinosom, plaćenim osiguranjem, uveli strahovito veliki broj povlaštenih kategorija i nagrizli više od 50% sredstava osiguranja. I sada idem na ono što je Silvano rekao nikako ne razmatrati mogućnost ukidanja drugog stupa. Od 2002. do 2010. godine drugi stupovi mirovinskog osiguranja ostvarili su doprinose od 31 milijardu i 600 milijuna kuna. Ovo su podaci HANFA-e. A na dan 31.12.2010. vrijednost imovine svih obaveznih mirovinskih fondova iznosila je 36 milijardi i 300 milijuna. Za punih sedam godina oni su kapitalizirali za 4,7 milijardi s time da na kraju 2008. visina uplaćenog doprinosa i imovine drugog stupa je bila potpuno jednaka. Do 31. prosinca 2008. godine kriza i način upravljanja mirovinskim fondovima pojeo je sve do tada zarađeno u mirovinskim fondovima. I oni tada kreću od nule. Troškovi upravljanja drugim stupom za 2010. iznosili su milijardu i 420 milijuna kuna. Fondovi su čak svojim agentima i tek nakon intervencija HANFA-e isplaćivali nagrade i bonuse na teret tih sredstava za tezgarenjem na tržištu mirovinskih fondova. Na temelju podataka o prinosima koje su do 2007. bili objavljivani svaki mjesec za svaki fond, a tada prekinuto gospodine državni tajniče 31.12.2010. najveći prinos jednog fonda je 9,75. Neću sad ići poimenično da im ne radim reklamu, a najniži je 8,09. S ovim prinosima na godišnjem nivou treba točno 86 godina da mirovina drugog stupa bi vrijedila, 86 godina plaćanja doprinosa da bi mirovina iz drugog stupa vrijedila koliko iz generacijske solidarnosti. I završavam sljedećim podatkom HANFA-e. Za 2010. ubrano je 19 milijardi 153 milijuna mirovinskih doprinosa za prvi stup. Trebalo je isplatiti 34 milijarde. Iz državnog proračuna je trebalo dodati 16 milijardi 260. Da nije bilo drugog stupa, da nije bilo drugog nego da je ovih 5% išlo uz generacijsku solidarnost država bi iz proračuna trebala samo 11 milijardi doplaćivati u generacijsku solidarnost. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo dvije replike. Prvo je uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani kolega Lesaru u vašoj ste raspravi spomenuli da se u mirovinski stup uvaljalo mnogo stvari koje nemaju veze sa mirovinskim osiguranjem, pa bih samo spomenuo podatak koji je iznio nedavno HZZO u jednom izvještaju koji smo mi imali ovdje na klupama u Saboru, da je svaka četvrta mirovina, mislim ona redovna mirovina u Republici Hrvatskoj invalidska. Pa sam ja postavio i saborsko zastupničko pitanje kakvi su to katastrofalni uvjeti rada u Republici Hrvatskoj da ti je šansa da postaneš invalid 25% u onom trenutku kada stupiš na tržište rada. I dobio sam jedno prilično nemušti odgovor da baš sve invalidske mirovine i nisu invalidske mirovine, nego da su eto to razno razni mehanizmi iz čega se može iščitati da je to u biti nekakva mjera kvazisocijalne politike. I usudio bih se reći da je to jedna sramota za državu u kojoj je ponikla doktrina javnoga zdravstva kao najspektakularniji izvozni proizvod Republike Hrvatske svih vremena da se mi igramo sa jednom ozbiljnom stvari i mjerama kvazisocijalne politike ljude šaljemo u invalidsku mirovinu i zakidamo osobe koje su pošteno radile kroz svoj većinu svog radnog vijeka [[Upadica Jarnjak: Privedite kraju.]] trebale zaslužiti starosnu mirovinu kako Bog zapovijeda. Evo hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Franiću, u potpunosti ste u pravu. To je ono na što sam upozorio u svojoj raspravi. Hrvatska je zapravo reformom 1998. godine uništila sustav mirovinskog osiguranja i ono od tada praktički više ne postoji i zato kad slušate malo pažljivije ljude zapravo govori se sad više o mirovinskom sustavu, a ne osiguranju jer je podsvjesno to ušlo. Za srpanj, prema isplatama u srpnju Hrvatska ima milijun i 208000 umirovljenika od čega je u starosnoj mirovini 624000 s tim da u tih 624000 starosne spadaju i oni sa prijevremenom starosnom, dakle nepunim radnim stažom. 255000 invalidskih umirovljenika i 239000 obiteljske mirovine. Međutim, i sa 178000 korisnika mirovine stečene pod posebnim propisima sa oko 8 milijardi kuna godišnjeg dodatka je treća kategorija urušavanja sustava osiguranja i bilo bi jako dobro da se vratimo načelu mirovinskog osiguranja, a ne mirovinskog sustava.
Hvala lijepa. I druga replika uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi kolega Lesar podržavam vašu raspravu ali ne bih volio da se shvati da je dodatak na mirovinu uzrok svih mirovinskih problema. Mislim prvo i osnovno dodatak na mirovinu je dat da bi se izjednačili novi umirovljenici, dakle umirovljeni poslije 1. siječnja 1999. između sebe i da bi se postiglo ono što je jako bitno za sustav mirovinskog osiguranja, a to je pravičnost i jednakost. Jer je u periodu od 1999. do 2007. svaki osiguranik, svaku godinu što je kasnije išao u mirovinu mirovina mu je bila manja. Dakle dodatak nije rješenje za sve, ali je sigurno zarađen, to su potvrdili svi stručnjaci mirovinskog osiguranja, je sigurno zarađen, i mislim da je jedan od boljih popravaka mirovinskog sustava. Podsjećam da uz karakteristike solidarnosti uzajamnosti, karakteristika pravičnosti i jednakosti jeste karakteristika na kojoj počiva sustav mirovinskog osiguranja. Nisam nikako rekao da, odnosno kad sam zahvalio gospodinu državnom tajniku rekao sam da nisam za ukidanje 2. stupa i da sam mu zahvalan da su to odbili jer je takvih prijedloga bilo na Nacionalnom vijeću za umirovljenike i starije osobe, ja to pouzdano znam, nego sam rekao da smo dobili 2 do 4 godine da razmotrimo što ćemo napraviti sa 2. stupom, a bio bih jako sretan da je Vlada prihvatila i išla dalje sa onim prijedlogom, dakle sa radnim materijalom gdje je bilo predviđeno smanjenje troškova upravljanja mirovinskim fondovima, kojima ste vi ovdje isto tako nešto govorili. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Idemo dalje. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Hrelja, ako se nismo dobro razumjeli kada sam govorio o dodatku na mirovinu, nisam ga proglasio nezasluženim, nego sam ga apostrofirao kao jedan od sredstvo i modela popravljanja lošeg sustava kojega smo morali napraviti, ali kada se on uvodio ja sam tada se zalagao da to nije dodatak nego mora biti sastavni dio mirovine, jer je zasluženi. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, tad je bila razlika, jer vi ste bili u vlasti, u oporbi, pa naši zahtjevi nisu imali podjednaku težinu u tom trenutku. Dakle tu nesporazuma nema. Što se tiče 2. stupa kažete da smo dobili 2 do 4 godine vremena da vidimo što s njim. Ja mislim da imamo vremena samo 6 mjeseci, jer ćemo za 2 do 4 godine samo interventnim ili vatrogasnim mjerama opet popravljati nove propuste koje ćemo tad uočiti, i bili bi neodgovorni da čekamo 4 godine i kad vidimo nove probleme da tek tada interveniramo. I treće, podsjećam sam da je svojedobno postojalo zakonsko ograničenje da obvezatni mirovinski fondovi za upravljanje mogu trošiti najviše 5%, pa je to onda dignuto na 10 zakonom ovdje u Saboru. Postojala je i odredba da je REGOS, gospodine državni tajniče REGOS bio u obavezi da svakog osiguranika izvještava o uplaćenom doprinosu za njega od njegovog poslodavca, i 2008. i to je iz zakona izostavljeno pa osiguranici više nemaju kontrolu, nadzor nad uplatom svog doprinosa, a čiji obaveznik uplatitelj je poslodavac. Vidite samo te dvije stvari da vratimo u zakone koje smo imali pa 2008. izbacili već smo na tragu što sa 2. stupom.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja, uvaženi Krešimir Rožman, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala lijepa. Moram samo reagirati na tvrdnju da je '98. … [[Govornik se ne razumije.]] '99. uništen mirovinski sustav. Mirovinski sustav kakav je postojao više nije bio održiv, i on se morao nužno izmijeniti. Možemo biti kritični prema nekim rješenjima, nekim izmjenama, dakle neke su možda bile bolje, neke manje bolje, ali reći to da je uništeno, ono je bila jedna stvarno nužna mjera. Mislim uvjeti koji su tada postojali apsolutno nisu bili održivi, oni su postojali u tim okolnostima još iz socijalizma, dakle još iz razdoblja neusporedivo veće zaposlenosti, neusporedivo većeg broja osiguranika i neusporedivo manjeg broja umirovljenika. Da su ostali uvjeti 50 godina žena za prijevremenu, 50 za punu, 55 prijevremeno muškarci, 60 muškarci, neusporedivo šira i lakša definicija invalidnosti, da ne kažem u onom ranijem dokupom staža gdje su se tada upravo socijalni problemi rješavali kroz mirovinski sustav, onda danas da su ostali ti uvjeti onda danas ovaj nepovoljni omjer 1, 1 naprama 25 bi bio još neusporedivo nepovoljniji, sad si možemo razmisliti koji bi to bio još broj umirovljenika da su danas te žene su mogle ići sa 50 godina u mirovinu, a muškarci sa 55 mirovine da se dokupljuje staž. Dakle radilo se ne o uništavanju mirovinskog sustava, radilo se o nužnom održavanju mirovinskog sustava, promjena je pravljena zato da mirovinski sustav ostane održiv, jer da je ostao onakav kakav je bio onda bi se nakon kraćeg vremena urušio, dakle to je bila uistinu nužna mjera bez obzira koliko netko sa njom bio sretan ili ne. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Ja mislim gospodine državni tajniče da vi ovako sa poprilično uvjerenja govorite da je to bila nužna mjera. Ja tu mislim da to nije točno iz jednog razloga što Hrvatska nije postupila tada 1998. godine u postupku donošenja zakona na demokratski način. Prvo nije dovoljno, svjedok sam tog vremena, nije dovoljno konzultirala socijalne partnere, rečeno je da će se konačna odluka o tom zakonu donositi u jesen 1998. godine, a po poznatim manirima Hrvatskog sabora donijet je zakon 15.7. na juriš ovdje dakle u krajnjem roku proljetnog zasjedanja Hrvatskog sabora. Ja, vi ste isto sudionik tog procesa, i ja vas podsjećam da je tada izostala kvalitetna javna rasprava i da je izostalo nešto što bi svakako zaslužila ova problematika referendumsko izjašnjavanje građana Hrvatske o tom pitanju.
Hvala. Isteklo vam je vrijeme.
Situaciju da bi našli lošija rješenja.
Hvala lijepa. Vodite računa o vremenu.
Potpredsjedniče, oprostite.
Na redu je uvažena zastupnica Ljubica Lukačić u pojedinačnoj raspravi. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo ja ću odmah na početku reći kako podržavam donošenje oba ova prijedloga zakona, iz jednostavnog razloga, a to je što se njihovim donošenjem na jedan evo dobar i kvalitetan način omogućava osiguranicima bolji, lakši i kvalitetniji život evo što se tiče materijalnog statusa. Kolege koji su govorili prije mene već su detaljno objasnili, evo i kolega Kunst i kolega Hrelja u ime klubova što ovi prijedlozi zakona donose. Dakle, prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima omogućit će se osiguranicima koji su se 2002. godine opredijelili za drugi stup mirovinskoga osiguranja, a imali su tada između 40 i 50 godina da iz tog stupa, iz tog drugog stupa izađu. Prilikom dakle ostvarivanja prava na starosnu ili prijevremenu starosnu mirovinu na njihov zahtjev sredstva sa osobnog računa u obveznom mirovinskom fondu središnji registar osiguranika prenio bi u državni proračun te bi ti osiguranici ostvarili mirovinu samo u prvom stupu. Rok za podnošenje takvog zahtjeva je 90 dana. A evo što se tiče ovog drugog prijedloga zakona radi se, dakle kao što je već detaljno ovdje objašnjeno da će se ovim prijedlogom zakona omogućiti bivšim članovima obveznih mirovinskih fondova koji su ostvarili mirovinu iz drugog stupa da ostvare mirovinu samo iz prvog stupa, dakle iz sustava generacijske solidarnosti ukoliko to sami zatraže. Dakle radi se o onih 1200 korisnica čija je visina mirovina zbog kratkog razdoblja kapitalizacije ili zbog ranog umirovljenja ili niske razine ostvarenih plaća u prosjeku bila niža od mirovina koje su imale korisnice koje su mirovinu ostvarile samo u sustavu generacijske solidarnosti. Na ovaj način kao što sam već rekla poboljšava se materijalni i socijalni položaj osiguranika. U ovom slučaju evo za 500 do 1500 kuna mjesečno što sasvim sigurno nije zanemarivo. Sve ove novine u ova dva prijedloga zakona zasigurno, evo meni je drago da sam to danas ovdje čula da će podržati svi klubovi, dakle kao što sam rekla ove novine sigurno će donijeti dobrobit i sadašnjim i budućim umirovljenicima. Stoga, evo ja podržavam donošenje oba ova prijedloga zakona. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. I na kraju uvaženi zastupnik Stjepan Milinković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo,kao što je rekao potpredsjednik na kraju ja neću duljiti jer smo uistinu sve, gotovo sve čuli, od ustroja mirovinskog sustava, dakle obvezno generacijska solidarnost na temelju individualne kapitalizirane štednje, prvi stup, drugi stup i evo čuli smo u ovom dijelu da od 2002. da je dakle se odnosi na osobe koje su 2002. koji su imali između 40 i 50 godina života približno 95 tisuća koje je uzelo ovaj drugi stup da bi se s ovim zakonom dakle omogućilo tim osiguranicima i to vidimo već 1200 osiguranica je bilo koje su uzele po tome mirovinu da bi im se omogućilo vraćanje u prvi stup. Dakle, nadalje, razrađena je tu i tehnologija isto tako na koji način središnji registar pa vraćanje dakle u državni proračun. Sve je to jasno rečeno u ovom dijelu. Isto tako bi se omogućilo istup iz tog drugog mirovinskog stupa na … [[Govornik se ne razumije.]] rok od 90 dana i korisnicima osnovne mirovine koji nisu sklopili ugovor o mirovini s mirovinskim osiguravajućim društvom kao i korisnicima obiteljske mirovine ostvarene nakon smrti osiguranika člana fonda ako se nisu koristili mirovinom iz drugog stupa i ako sredstva s osobnog računa nisu naslijeđena. Dakle, sve su tu, napravljene su i procjene koliki bi tu bili troškovi itd., sve je to rečeno, ali meni, ja bih posebno nekako se skoncentrirao na onaj dio gdje Nacionalno vijeće za umirovljenike i osobe starije životne dobi sudjelovalo u realizaciji ovoga svega. Mislim da su dali značajan doprinos i da je to potrebno posebno istaknuti. Dalo je naravno i Gospodarsko-socijalno vijeće isto dalo je svoju suglasnost, ali mislim da svakako treba istaknuti dakle značajnu ulogu tog Nacionalnog vijeća koje je ajmo reći savjetodavno tijelo, ali je u svakom slučaju evo pa kazuje kako evo upornim, strpljivim radom u interesu umirovljenika se može postići određeni rezultat. Pa u tom smislu, dakle u interesu umirovljenika oni su se trudili i napravili naravno i kao što su i prethodnici rekli svi će podržati pa u tom smislu i ja podražavam ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo onda dvije replike. Prvo je uvaženi zastupnik Boris Kunst, izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega mislim da je vrlo važno naglasiti u ovom dijelu vaše rasprave da ova Vlada RH ispravlja jednu nepravdu, do te nepravde i nije trebalo doći, ne bi došlo da su tada ti ljudi, građani koji su se mogli opredijeliti za taj drugi mirovinski stup znači ovisno o godinama života između 40 i 50 godina su bili dobro informirani. Što to znači? Da jednostavno ti ljudi kroz tih par godina, posebno ovih 12 tisuća žena neće nažalost ostvariti one učinke koji su se očekivali iz tog drugog stupa. Jer, evo vam pitanje, zašto ministar tadašnji koji je provodio tu reformu, koji je isto bio između 40 i 50 godina nije odabrao drugi mirovinski stup nego je ostao u prvom? Zato jer mu je bilo, jer je znao da mu nije isplativo ući u drugi mirovinski stup. E ako je on to znao onda nije trebalo provoditi tako agresivnu jednu politiku na način reklame tog drugog mirovinskog stupa da su ljudi praktički nahrupili tih nešto i ušli u taj stup jer kasnije su to normalno postali određeni problemi kao posebno za ovih 12 tisuća žena. Znači treba naglasiti da ova Vlada ispravlja tu grešku i ne da je još kritizira nego ispravlja tu grešku, a greška je nastala zbog neinformiranosti ljudi tada. Jer evo vam najbolji primjer je tada je ministar isto bio u toj dobi kad je trebao se odlučiti hoće u drugi ili hoće iz drugog i prvog ili samo iz prvog. Pa je ostao samo iz prvog.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Stjepan Milinković, izvolite.
Zahvaljujem. Pa kolega Kunst mislim da ste jasno rekli da je vrlo važno ispravljati nepravdu. Najlakše se ovdje velikim riječima zalagati među nama evo mi smo za te umirovljenike, mi smo najbolji, mi želimo, potrebno je sve učiniti ali je potrebno uspostaviti dijalog. Ja sam baš spomenuo nacionalno vijeće za umirovljenike, osobe starije životne dobi. Ali je potrebno reći uz ovo ispravljanje nepravde da je ova Vlada kroz cijelo ovo vrijeme gospodarske krize omogućila da mirovine kakve jesu da jesu da dolaze na vrijeme i to je bitno podvući u ovom dijelu i kao što je državni tajnik rekao podržati sustav, da se sustav ne uruši. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo drugu repliku uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani kolega dugoročno problem je u premaloj stopi izdvajanja za mirovine u 2. Mirovinskom stupu, međutim, … problem jest u 1. Mirovinskom stupu pa bih kao moju repliku prvo pročitao što su danas upozorili autori studija o mirovinama koju su zajednički proveli Pravni fakultet i ekonomski fakultet, pa kažu: „Problem niskih mirovina ne proizlazi iz 2. Mirovinskog stupa nego iz načina obračuna mirovina iz 1. Stupa. Do razlike u iznosima donijeo je dodatak na mirovinu od 27% kojeg ostvaruju samo osiguranici 1. Stup. Ako u mirovinskom sustavu ne dođe do promjena, odnos prve mirovine i posljednje plaće mogao bi s trenutnih 50% do 2050 godine pasti na 38% što bi značilo da će Hrvati imati najniže mirovine u Europi.“.
Zahvaljujem i odgovor na repliku uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Franić mislim da vi ste naveli jasno koji je dugoročni problem, neka bude i ekonomskih problema ima više. Mirovinski sustavi nisu u problemu samo kod nas, pa molim vas lijepo, vidjeli ste u Francuskoj prije kratko vremena što se događalo kada su krenuli u reformu mirovinskog sustava i mi ovdje kada smo raspravljali prije kratkog vremena i u tom smislu isto tako je bilo raznih disonantnih tonova. Dakle, poanta je u svemu održati mirovinski sustav. E sada da problema ima naravno, ali bitno je ovo što je rekao kolega Kunst ispravljati nepravdu i stvarati održivi mirovinski sustav. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se za to steknu odgovarajući uvjeti.
Prelazimo na konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima, hitni postupak, PZ br. 871 predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni zakona o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Molim uključimo se i glasujmo o Prijedlogu zakona. Rezultat je ovaj prijedlog je prihvaćen većinom glasova 98 glasova za, 1 suzdržan i ništa protiv.
Najavili smo da bi objedinili točku 8 i 9. Dnevnog reda ima li netko protiv? Nema. Prema tome objedinit ćemo točke 8. I 9. 8. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o mirovinskom osiguranju, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 879. 9. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o dodatnu na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 880. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste poštom, prigodom utvrđivanja Dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj Zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Kod Konačnog prijedloga zakona o dopuni zakona o mirovinskom osiguranju točke 8. Amandman je podnio Klub HNS HSU-a. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Krešimir Rožman državni tajnik u ministarstvu rada i poduzetništva. Izvolite oba dvije točke obrazložiti.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, uvažene zastupnice i zastupnici, dodatak na mirovinu o kojem je bilo riječi i u prijašnjim prijedlozima zakona u stopi od 4 do 27% određuje se i isplaćuje kao zasebno mirovinsko primanje uz pripadajuću mirovinu u pojedinom slučaju. U srpnju ove godine bilo je oko 300 tisuća korisnika tog dodatka sa prosječnom svotom dodatka od 351 kune mjesečno. Ovo mirovinsko primanje ima značajan učinak na materijalnu i socijalnu sigurnost korisnika mirovina koji su to pravo ostvarili od 1999. Godine do danas, a naravno osobito onih koji mirovinu ostvaruju od 1. Siječnja 2010. Na temelju plaća ostvarenih tijekom čitavog radnog vijeka. Međutim, ovaj dodatak kao što sam rekao isplaćuje se kao posebno mirovinsko primanje a ne kao neposredni dio mirovine. Pa se pokazala potreba da se taj dodatak ustvari uključi integrira u mirovinu i na taj način postane, uđe u drukčiji pravni režim i na neki način poveća sigurnost primatelja mirovine. Slijedom toga predlaže se takva integracija toga dodatka u mirovinu što bi imali nekoliko posljedica za umirovljenike, povećanje te jedne sigurnosti takvog mirovinskog primanja odnosno mirovine, taj dio kako bi postao dio mirovine, mogao bi biti kao cijela mirovina korišten za kredit i slično, istina, s druge strane tada bi i taj dodatak kako bi posao dio mirovine ako bi se time ukupna mirovina bila veća od neoporezivog iznosa dakle više od 3200 kuna onda bi bilo oporezivo što sada nije bilo, međutim, to je naravno jedna logična posljedica i nužna posljedica uključivanja tog dodatka u mirovinu a s druge strane to je jedno logično i pravedno rješenje jer ako jedna osoba ima mirovinu 3400 to je oporezivo a ako zajedno sa dodatkom je to činilo 3400, budući dodatak nije oporeziv, to nije bilo oporezivo. I na koncu da kažem, za to je potrebno izmijeniti dva zakona, Zakon o dodatku na mirovine, zakon o mirovinskom osiguranju, ima sve u jednom i drugom jednostavno rješavati da se utvrđuje da je dodatak sastavni dio mirovine. I na koncu da kažem i o ovim Zakonima se raspravljalo na Gospodarsko-socijalnom vijeću a i naravno na Nacionalnom vijeću za umirovljenike i starije osobe koji su izričito podržali takvo zakonsko rješenje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. I najprije su na redu klubovi. U ime kluba HSN-HSU-a uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Naravno da smo se svi dogovorili da ovo bude objedinjena rasprava o dva zakona koji tretiraju jedan problem i koji treba riješiti, a naravno do koga nije moralo doći da smo drugačije predviđali situaciju, ali nismo. Prema tome, sada se stvari moraju rješavati na drugi način. Naime, inicijator izjednačavanja novih umirovljenika između sebe, dakle onih umirovljenih poslije 1. siječnja 1999. godine u bivšoj koalicijskoj vladi je bila upravo HSU i naš temeljni prijedlog je bio jednokratno povećanje mirovina od 8 do 38% sa tim se startalo u pregovorima sa Vladom negdje u lipnju 2007. godine. Dakle, nikad izvorna ideja nije bila da se to uređuje dodatkom. Tadašnja vlada je tumačila nemogućnost da se to ugradi u mirovinu sa zahtjevima financijskih institucija svjetske banke i Međunarodnog monetarnog fonda. Nikada nisam otkrio da je to bilo realan zahtjev ili nije, jer pokazatelje o tome nisam dobio. Tako da je svjetlo dana doživo dodatak na mirovine u iznosu od 4 do 27% i on je u pravilu sa svojih 90% stavio u jednakopravni položaj sve umirovljene nakon 1. siječnja 1999. godine. Dakle, time je na neki način postignuta jednakost u pravima među novim umirovljenicima, dok je još uvijek ostala razlika između starih i novih jer je starim umirovljenicima ugrađen institut od 0,5 do 20% to je jedan prvi dodatak koji je ugradila koalicijska vlada. I dodatak od 100 kuna i 6% koji je ugrađen u osnovicu u 4. mjesecu 2004. godine. Treba biti iskren i reći da od sadašnjeg dobivanja dodatka umirovljenici nisu imali štete, da se razumijemo. Prvo, kako je bio dodatak pune 4 godine nitko nije plaćao porez na dodatak. Dakle, plaćao je porez samo ukoliko mu je temeljna mirovina bez dodatka prelazila 3 tisuće 200 kuna. Drugo, dodatak je dobar proizvod jer je pratio osnovicu jer je određen u postotku na osnovicu. Dakle, ako se osnovica usklađuje automatski se u određenom postotku povećava i dodatak. Dakle, ovdje štete nije bilo. Radi se samo o pravnoj sigurnosti. Zašto o pravnoj sigurnosti? Zato što ukoliko nestane ili prestane važiti Zakon o dodatku ovaj dodatak nigdje ga nema u temeljnom rješenju i može ispasti iz priče. Dakle, ambicija je bila i umirovljeničkih udruga, jer znam jer se time bavim od te 2007. godine i prijedlog je stalno da se to ugradi u osnovicu. S ovim se to neće ugraditi u osnovicu. Izmjenama i dopunama ova dva zakona, ajde usudio bih se reći čvršće se udružuje taj dodatak osnovici, a amandman koji smo dali, ako predlagač želi prihvatiti taj amandman bi definitivno završio priču i sa Zakonom o dodatku kao posebnim zakonom. Naime, mi smo dali amandman u kojem bi se o pridruživanju dodatka mirovinskoj osnovici izdalo rješenje. Tada bi priča bila sigurno pravno 100% gotova, jer je to jedno od jačih jamstava da će umirovljenici u svakom slučaju ostvarivati svoja prava. Ono što je prednost isto iako će od donošenja ovog zakona, umirovljenici primati nešto manje novaca, jer je pretpostavka da od njih 300 tisuća nekih 70 tisuća će u ukupnim mirovinskim primanjima prelaziti granicu od neoporezivih 3 tisuće 200 i plaćati će porez, dakle tu će dobivati manje. Dakle, država će nešto uštediti. Razlog da se glasa, a rađe bi glasali o ovom zakonu uz prihvaćanje amandmana jer doista ima svoju svrhu je da se pojača pravna sigurnost. I još jedno možda ne tako bitno pravo za sve umirovljenike ali za nekolicinu vjerojatno da. Što se dobiva ovim? Pa ovim se dobiva u slučaju da umirovljenik treba potrošački kredit onda će njegova osnovica za taj kredit sigurno biti veća u odnosu do sada, jer do sada se dodatak nije računao i nije se moglo banki prikazati taj dodatak kao mirovinska osnovica. Točno, točno, bivši ministre, to je tako funkcioniralo, ali sada će to moći jer ovo izrijekom sada u zakonu piše. Prema tome, kažem puno rađe bi digli ruku za ovaj zakon uz prihvaćanje amandmana. Ajde gospodo predlagatelji nemojte ovaj tu praviti problem od toga, pa će to pretpostavljam svi u ovom Hrvatskom saboru to vrlo rado podržati ova dva prijedloga zakona da ih konačno jednoglasno usvojimo. Mislim da to umirovljenici mogu samo pozdraviti, već kada trpe neku minimalnu štetu i kada će im mirovine onima koji imaju preko 3 tisuće 200 kuna biti nešto manje, barem da imaju kompenzaciju u jednom pravu koje postoji negdje na papiru koje nije virtualno. Dakle, uz ovu preporuku vjerujem da ste poruku shvatili. Mislim da bi klub HNS-HSU mogao podržati ova dva prijedloga zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, državni tajniče i suradnice, kolegice i kolege. Ovim se dopunama zakona korisnicima mirovine koji primaju dodatak na mirovinu navedeni dodatak integrira u iznos mirovine kao njezin sastavni dio i to su do sada rekli svi prethodnici koji su prije mene govorili o tome. Tako se dodatak kao primanje izjednačava u svemu s mirovinom i postaje njen sastavni dio. Podsjetit ću da se dodatak na mirovinu isplaćuje uz mirovinu od 1. listopada 2007. godine, a cilj je upravo taj, isplate tog dodatka da se otkloni razlika između mirovina o kojima je govorio maloprije kolega Hrelja temeljem Zakona o mirovinskom osiguranju koje su nastale od '99. godine zbog postupnog proširenja obračunskog razdoblja za izračun mirovine na temelju vrijednosnih bodova utvrđenih za pojedinu kalendarsku godinu. Primjenom Zakona o dodatku na mirovine od 1.listopada 2007. ublažile su se razlike između mirovina ostvarenih do 31.prosinca 1998. prema prijašnjim propisima o mirovinskom osiguranju i mirovina ostvarenih od 1. siječnja 1999. prema važećim propisima o tom osiguranju. Dodatak na mirovine, kao što je već i rečeno, povećao je mirovine od 4% odmah 1999. godine pa do 27% zavisno od godine u kojoj je ostvareno pravo na mirovinu. U studenom 2010. godine dodatak na mirovinu koristilo je 370 tisuća umirovljenika, a sada negdje to koristi oko 300 tisuća umirovljenika s prosječnom svotom dodatka od 351 kunu. Dodatak na mirovinu ne određuje se na svotu najviše mirovine koja trenutno iznosi u Hrvatskoj 17750,56 kuna ali niti u slučaju kada je svota mirovine prema stažu i plaći zajedno s dodatkom manja od svote najniže mirovine, tada se i nadalje isplaćuje ta najniža mirovina koja trenutno iznosi 1333,56 kuna pa eto bode u oči ova razlika da je faktički razlika između najniže i najviše mirovine danas u Hrvatskoj 13,3 puta. Čudno ali je tako. Dosadašnja činjenica da se dodatak određuje i isplaćuje kao zasebno primanje dovodila je do određenih razlika među korisnicima mirovina i upravo se zato ovom dopunom zakona o mirovinskom osiguranju dodatak taj na mirovinu će postati sastavni dio mirovine kao što sam već rekao i što će imati značajan učinak na materijalnu i socijalnu sigurnost korisnika mirovine. O tom je isto nešto kolega Hrelja govorio, oko slučajnih kredita itd. koji znači su to pravo ostvarili od '99. godine do danas, a osobito oni koji mirovinu ostvaruju od 1. siječnja 2010. godine na temelju plaća ostvarenih tijekom čitavog radnog vijeka. I na kraju, zakoni stupaju na snagu od početka iduće godine i s obzirom na ovu hvalevrijednu intervenciju Vlade, Republike Hrvatske, klub Hrvatske demokratske zajednice jednoglasno je podržao predložene zakone, a što i predlaže zastupnicima ovog Sabora. Hvala lijepa.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Silvano Hrelja.
Ma jedan sitni detalj, nije toliko bitan ali vrijedno ga je znati. Dakle, dodatak na mirovine se obračunava i na sve najniže mirovine, samo se ne isplaćuje ukoliko je zbroj dodatka i onog što sam posebno zaradio uplatama doprinosa manji od najniže mirovine. Čisto da pojasnim situaciju.
Pojedinačna rasprava, gospođa zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo kao što sam i u prethodnoj raspravi rekla, kolega Hrelja i kolega Kunst doista su na opširan i detaljan način objasnili i izmjene i dopune i ova dva zakona o kojima raspravljamo. Dakle dodatak na mirovinu u svoti, u rasponu od 4 do 27% određuje se i isplaćuje kao zasebno mirovinsko primanje, uz pripadajuću mirovinu dakle u pojedinom slučaju. Koristi ga oko 300 tisuća korisnika u prosječnoj svoti od oko 351 kunu. Ovo mirovinsko primanje ima značajan učinak na materijalnu i socijalnu sigurnost korisnika mirovina koji su to pravo ostvarili još davne 1999. godine pa sve do danas. Međutim, praćenjem provedbe sustava mirovinskog osiguranja evo pokazalo se na potrebu da se taj dodatak integrira u mirovinu kao njezin sastavni dio i kao što je i kolega Hrelja rekao time će se osiguranicima načiniti jedna pravna sigurnost, dakle oni će steći jednu pravnu sigurnost. Dakle, dodatak na mirovinu se određuje i usklađuje i isplaćuje na isti način kao i mirovina pa nema razloga da se on ne bi uvrstio i kao sastavni dio mirovine. S obzirom na ovakav prijedlog ovog zakona, izmjena i dopuna ovog zakona potrebno je na odgovarajući način dopuniti i Zakon o mirovinskom osiguranju. Stoga ja podržavam donošenje oba ova prijedloga zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo i ja ću se pridružiti ovom suglasju da se ovaj dodatak integrira u mirovinu što su izrekli i svi prethodnici. Dakle radi se o zakonu iz 2007. i sve smo čuli od ovih 4% do 27%, čuli smo i to da 300 tisuća korisnika sa prosjekom 351 kunom i mogu reći da iz osobnog kontakta sam čuo i od mnogih umirovljenika da pozdravljaju uistinu ovu odluku, jer mislim da je bitan ovaj momenat evo što je kolegica Lukačić rekla naglasiti i pravnu sigurnost ali i ovo isto tako. Dakle, mogućnost kredita i drugih mogućnosti koje su dakle u tom dijelu. To je isto tako potrebno ponoviti možda da ovo mirovinsko primanje ima značajan učinak na materijalnu, socijalnu sigurnost korisnika mirovina, dakle i to pravo se od 1999. godine do danas. Naime, praćenje provedbe sustava mirovinskog osiguranja, dakle ukazalo na tu potrebu da se taj dodatak integrira u svotu mirovine kao njezin sastavni dio. Činjenica što se dodatak određuje, isplaćuje kao zasebno primanje, dovodi dakle do određenih razloga među korisnicima mirovina. I dakle, budući je sve rečeno ja i ovom prilikom želim, dakle istaknuti i pozitivan doprinos Nacionalnog vijeća za umirovljenike i osobe starije životne dobi koji su isto tako pokazali i sa ovim pristupom dakle skrb za te potrebite. I u tom smislu, dakle i ja ću isto podržati ovaj prijedlog. Hvala lijepo.
Ispravak gospodin zastupnik Silvano Hrelja.
Imam jedan ispravak netočnog navoda, jer gospodin Milinković govori u stilu da se sve događa nakon toga što postoji Nacionalno vijeće za umirovljenike i starije osobe. Ja njega razumijem jer on podržava svog susjeda koji je predsjednik tog Nacionalnog vijeća. I meni je to drago da on ima dobrosusjedske odnose. Ali činjenica da su ovi zahtjevi postojali i prije i da su temeljni zahtjevi za ugradnjom tog dodatka u mirovinu postojali još 2007. godine. Hvala.
Završni osvrt državni tajnik gospodin Rožman. Izvolite.
Hvala lijepa. Ne ulazeći u to kad su postojali koji zahtjevi što uopće ne osporavamo, ali mišljenja smo da postojanje Nacionalnog vijeća za umirovljenike i starije osobe je vrlo korisno. Dakle, da jedno takvo tijelo je bitno doprinosi unapređenju cijelog sustava, dakle i suradnje dakle i inicijative za promjene i da se glas tih ljudi treba čuti kroz jedno takvo tijelo. Samo bih još rekao da u vezi rješenja da držimo da nema potrebe da se donosi rješenje, da nema potrebe za takovim i troškovima i takovim administriranjem. Dakle, svi umirovljenici će dobiti obavijest o mirovinskom primanju, a takovu obavijest i upravni sud što je pokazano iz presuda prihvaća kao relevantan dokaz u dokazivanju mirovine. Tako da mislimo da je dovoljno da se to na uobičajan način riješi i nakon promjene ovakvih zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Silvano Hrelja.
Pa ispravljam netočni navod gospodina državnog tajnika da je takvo Nacionalno vijeće za umirovljenike potrebno. Nacionalno vijeće za umirovljenike je potrebno i može biti civilizacijski doseg Hrvatske ovog trenutka. Međutim, ne bez stručnjaka, ne sa većinom Vlade jer je to savjetodavno tijelo Vlade i ne sa političkim strankama koje u trenutku osnivanja nisu bile ni registrirane. S takvim predstavnicima i na takav način nije potrebno, a Nacionalno vijeće za umirovljenike i starije osobe je potrebno generalno i može biti civilizacijski doseg hrvatskog društva. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o mirovinskom osiguranju. Bio je hitni postupak, PZ broj 879. Rasprava je zaključena, amandmane je podnio Klub zastupnika HNS HSU. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Gospodin Krešimir Rožman, državni tajnik, amandman Kluba zastupnika se odnosi na članak 2.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici, ovim amandmanom predlaže se da se promjene koje će se desiti time što je dodatak na mirovinu postaje sastavni dio mirovine da se o tome izdaje rješenje svakom umirovljeniku. Amandman se ne prihvaća, sama zakonska odredba je kao prvo jamstvo time bi se stvorili znatni administrativni troškovi, znatno administratiranje i troškovi, a također trebamo reći da će svaki umirovljenik dobiti obavijest o mirovinskom primanju u kojem će biti taj dodatak sada uključen u mirovinu, a i ta obavijest je dokaz na sudu kako je to i Upravni sud već odavno odredio. Dakle, amandman se ne prihvaća.
Hvala. U ime kluba gospodin Silavno Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče. Nije točno da je samo zakonska odredba jamstvo da je dodatak ugrađen u mirovinu, dapače. Ovim se samo malo jače pridružuje dodatak u mirovini, osnovnoj mirovini. Prava garancija bi bila izdavanje rješenja o novom iznosu mirovine i tada to stvarno postaje jedno tijelo. Ovdje i dalje postoji opasnost da bilo kada netko ukine Zakon o dodatku i automatski se nema što pridružiti mirovini. Ali mislim da ste u svom odgovoru na neki način omalovažili jednu veliku javnu ustanovu, a to je Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje koji sa 3 tisuće svojih zaposlenih može ovaj posao napraviti kvalitetno i u primjerenom roku. Žao mi je da ste tako odbili amandman. Molim glasanje o ovom amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o mirovinskom osiguranju. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 97 glasova.
Idemo na sljedeću točku. 6. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o smanjenju mirovina određenih, odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 872. Predlagatelje Vlada. Raspravu su proveli Odbori za ratne veterane, zakonodavstvo, rad i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika HNS-a, HSU-a. Državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva Krešimir Rožman će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite gospodine državni tajniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, uvažene zastupnice i zastupnici. Zakonom o smanjenju mirovina određenih odnosno ostvarenih prema posebnim propisima u mirovinskom osiguranju koji je na snazi od 1. srpnja, koji se primjenjuje od 1. srpnja 2010. godine uređeno je smanjivanje mirovina ostvarenih prema posebnim propisima za 10%. Međutim, i tada su ugrađeni neki izuzeti, dakle koje se mirovine ne bi, ne smanjuju. Kao prvo to je po visini ne smanjuju se mirovine manje od 3 i pol tisuće kuna, te tri kategorija po sadržaju. Dakle, ne smanjuju se mirovine hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata i ratnih vojnih invalida s oštećenjem organizma od 100%, te mirovine prema Zakonu o posebnim pravima iz mirovinskog osiguranja i pravima … [[Govornik se ne razumije.]] u istarskim ugljenokopima Tupljak i mirovine određene prema Zakonu o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu. Ove dvije posljednje kategorije, dakle rudari i radnici koji su radili sa azbestom većinom ulaze u onu prvu kategoriju mirovina do 3 i pol tisuće kuna. Sada se ovim izmjenama zakona predlaže još jedna izuzetak, dakle da se mirovine ne smanjuju članovima obitelji smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i to djeci bez oba roditelja. Dakle, samo još toj kategoriji i to iz razloga da su djeca smrtno stradalih hrvatskih branitelja bez oba roditelja i jedna posebna socijalna skupina prema kojoj je i Republika Hrvatska preuzela obvezu skrbiti dok su na redovitom školovanju a što se jamči i Ustavom. I stoga se predlaže da se ta kategorija korisnika izuzme od smanjivanja mirovina. Hvala lijepa.
Odbori za ratne veterane? Za rad i socijalno partnerstvo? Zakonodavstvo. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa moram se vratiti u vrijeme kad je ovaj zakon uopće donijet u Hrvatskom saboru, znam da je cijela opozicija u Hrvatskom saboru bila protiv donošenja ovog zakona i da je ovdje sa ove govornice uvjetovano ako će to biti smanjenje za, samo za saborske zastupnike, bivše članove Vlade i ustavne suce onda ćemo svi jednoglasno dignuti za to ruku. Tada smo smatrali da se donošenjem ovog zakona kojeg danas mijenjamo šalje vrlo loša poruka da onaj umirovljeni policajac koji ima 4 tisuće kuna, da će mu se uzeti 400 kuna jer je ustvari bio loš policajac, kao da to nije zarađeno, da će onaj vojnik koji ima 4 i pol tisuće kuna mu biti umanjena mirovina za 450 kuna, da će onom branitelju koji ima recimo 5 tisuća kuna biti umanjena mirovina za 500 kuna, i poruka je vrlo loša, da je on ustvari bio loš branitelj i da je bio loš radnik prije toga, jer nije samo po osnovi toga što je bio branitelj dobio taj novac. Prema tome bili smo zato protiv, danas ćemo biti za. Zašto ćemo biti za? Barem mi u klubu HNS-a, HSU-a. Zato što se jedna kategorija izuzima iz uzimanja 10%. Zašto smo još bili protiv? Bili smo protiv zato što onome koji je imao 3 tisuće 550 kuna uzeto je 50 kuna, dakle više od 10%, dakle nesrazmjer u uzimanju i još zbog nečega. Ovaj zakon ima grešku. Ovo što je radila ova Vlada nije ništa novo u našoj hrvatskoj parlamentarnoj praksi, radile su to i prethodne vlade, ali je postojala jedna, jedan osigurač, osigurač koji je osiguravao da ako je nešto povlastica nju se može umanjivati, ali se ne može umanjivati mirovina koja je zarađena po općim propisima. Dakle ne može se umanjivati mirovina koja je zarađena po općim propisima, i vjerujte mi smo pojedine kategorije, dakle Hrvatski sabor, usvajanje ovog zakona je pojedine kategorije spustio ispod razine prava koje bi imale da mirovinu ostvaruju samo po općim propisima. Moguće da ih ima među braniteljima, moguće da ih ima među vojnicima, dakle umirovljenicima Hrvatske vojske, moguće da ih ima i u pripadnicima domovinske vojske, ali sam siguran da ih ima jedan broj među sudionicima NOR-a kojeg u ovom trenutku ima nekih 35 tisuća mirovina u isplati. Podsjećam da je ovo treći put, treći put da se mirovine sudionika NOR-a skidaju, 5, 10 i sada opet 10%. Dakle mislim da je to nedopustivo, jer osnovni postulat i osnovna svetinja sustava mirovinskog osiguranja je sigurnost primanja po osnovi onoga što sam uplatio kroz svoj životni, odnosno radni vijek, i mi taj osigurač moramo postaviti. Dakle druga primjedba zašto smo tako ishitreno izostavili, i ovaj zakon je donosen po hitnom postupku, izostavili 100 ljudi, 100 djece poginulih branitelja, to nismo morali učiniti, trebali smo biti svjesni i u onom trenutku kad smo ga donosili da je to nepravda prema njima, i doista mene su skoro na vješala stavili kad sam rekao da mi je čudno da se ovakve izmjene donose u vrijeme predizborne kampanje, kao da sam ja protiv ovoga. Nisam protiv toga. Nisam protiv toga, ali me smeta neka osjetljiva pitanja rješavati po hitnom postupku. I zato vas uvaženi državni tajniče, koji razumijete ovu problematiku, molim da ozbiljno shvatite ovaj naš amandman koji upravo štiti sustav mirovinskog osiguranja, koji štiti umirovljenika, koji kaže nije, nisu umirovljenici radi mirovinskog sustava, nego je mirovinski sustav radi umirovljenika i on ih po pravilu službe mora štititi. Dakle to je javna ustanova osiguranika i umirovljenika. On i po vlasničkom načelu nije državna institucija da bi trebao dati prednost Vladi pred pojedincem. Prema tome ja vas molim, mi ćemo glasati i ovako i onako jer se ne želimo igrati i ne želimo ucjenjivati u ovom trenutku na 100 ljudi koje treba izuzeti iz umanjenja mirovine, ali ja vas lijepo molim da profesionalno razmotrite naš amandman, jer mislim da je u funkciji pravičnosti i u funkciji zaštite onog što je najvrjednije u sustavu mirovinskog osiguranja, a to je mirovina zarađena uplatom doprinosa kroz godine i ona mora biti svetinja, i ona ne može zbog toga što je jedna mirovina ima malu povlasticu. Podsjećam vas mirovine boraca NOB-a su većini slučajeva odrađene mirovine i onda je borački dodatak, ali zamislite 5, pa 10%, pa još 10% smanjenja. Velika je mogućnost, ogromna je mogućnost da se ušlo u supstancu, dakle da se je umanjila i ona mirovina koja je zarađena uplatama doprinosa. Mislim da je ovaj naš amandman doprinos pravičnosti sustava i funkcionalnosti mirovinskog sustava u funkciji zaštite prava umirovljenika. Evo preporučam se, rekao sam da bez obzira kako vi odlučili o amandmanu mi se nećemo igrati sa pravima ovih 100 djece branitelja, oni trebaju biti izuzeti, ali vas molim da profesionalno dobro razmotrite ovaj naš amandman jer je koristan. Hvala najljepša.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] da ste bili protiv donošenja ovog zakona zbog osjetljivosti prema hrvatskim braniteljima, djeci hrvatskih branitelja, članovima obitelji. Naime bili ste iz čisto političkih razloga i politikantstava koje i danas upotrebljavate želeći se iskupiti za sve ono što ste izjavili i što su vam djeca poginulih hrvatskih branitelja odgovorila, … [[Govornik se ne razumije.]] zbog toga što ste izjavili da to ima veze s ovim direktnim kupovanjem biračkog tijela, njihovih političkih naklonosti. To su vaše riječi koje ste izjavili u medijima, vjerojatno ispred koalicije koja zastupa tako iste interese. Nemojte danas pjevati hvalospjeve jer jasno ste rekli što ste mislili, kako ste odlučivali onda. Današnje vaše isprike zasigurno ne mogu. I netočno je da niste protiv vraćanja 10% stotinu djece hrvatskih branitelja bez oba roditelja. Jasno ste bili onda u istoj funkciji kao i danas, u funkciji da nemate ni osjećajnosti ni sentimenta prema onima koji su najteži stradalnici iz Domovinskog rata. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Boris Kunst, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče još jednom državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa ova humana inicijativa za izmjenom zakona potekla je od Zajednice udruga hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata Zagreb i Udruga djece poginulih i nestalih hrvatskih branitelja Domovinskog rata, a Vlada Republike Hrvatske je upravo prihvatila takvu jednu humanu inicijativu. Podsjetit ću da pojedine skupine osiguranika pravo na mirovinu osim prema odredbama Zakona o mirovinskom osiguranju ostvaruju pod povoljnim uvjetima. Ti povoljni uvjeti propisani su i posebnim propisima. Prema Zakonu o smanjenju mirovina određenih, odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju te su se mirovine od 1. srpnja 2010. godine smanjile za 10%, a smanjenju mirovina ne podliježu mirovine u mjesečnoj svoti od 3500 kuna, mirovine hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata i ratnih vojnih invalida s oštećenjem organizma od 100%, mirovine prema Zakonu o posebnim pravima iz mirovinskog osiguranja i pravima po osnovi nezaposlenosti zaposlenika u istarskim ugljenokopima „Tupljak d.d. Labin“ i mirovine prema Zakonu o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu. Smanjenje mirovina se nažalost u ovom slučaju odnosilo i na djecu hrvatskih branitelja koja su ostala bez oba roditelja u Domovinskom ratu. Ta djeca su posebno osjetljiva socijalna skupina prema kojoj je RH preuzela roditeljsku skrb i obvezu roditeljskog uzdržavanja dok su na redovitom školovanju te 12 mjeseci od završetka prekida redovitog školovanja ako su nezaposlena. Državna skrb prema toj djeci počiva na osiguranju materijalnih i drugih prava, a prije svega i pravu na obiteljsku invalidninu i obiteljsku mirovinu. Navedena prava mogu se koristiti najduže do 27 godine života. Republika Hrvatska je od završetka Domovinskog rata preuzela obvezu uzdržavanja za više od 185 djece, a trenutno skrbi o 100 djece smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata koja su ostala bez oba roditelja. Predloženim zakonom uređuje se prestanak smanjenja obiteljskih mirovina članova obitelji smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, djece bez oba roditelja koji se ostvaruje prema Zakonu o pravima hrvatskih branitelja. Tako da će ova najranjivija socijalna skupina djece poginulih roditelja branitelja od 1. listopada ove godine primati punu obiteljsku mirovinu. Vlada Republike Hrvatske će za provedbu ovog zakona do kraja ove godine u državnom proračunu osigurati 265 tisuća kuna, a što će biti na godišnjoj razini od milijun i 57 tisuća kuna. Takva odluka Vlade RH je za pozdraviti kao i svaka briga o toj djeci od kojih 80% se školuje na visokim učilištima. No, isto tako moram reći da je nedopustivo da pojedini članovi „kukuriku koalicije“ takvu humanu i pravednu odluku Vlade smatraju predizbornim potezom, trikom kojim će se kupiti biračko tijelo. Svakome tko je iole ozbiljan mora biti jasno da 100 djece od kojih nisu svi ni punoljetni, znači neće moći niti birati na izborima, ne mogu bitno utjecati na izborni rezultat. Tako da se te djece ne treba plašiti „kukuriku koalicija“. Još je žalosnija činjenica da iako je Udruga djece poginulih i nestalih hrvatskih branitelja Domovinskog rata tražila da se „kukuriku koalicija“ ogradi od takvog stava i istupa njihovog „pijetla“ i time bar malo pokaže dužnog poštovanja i dostojnu brigu o najvećim stradalnicima Domovinskog rata, a to su djeca bez oba roditelja koja su ostala bez roditeljske topline i skrbi, nažalost nitko iz te „kukuriku koalicije“ nije zakukurirako i ispričao se. Očito njih nije briga za tu djecu kao ni za to što njihovi pojedinci sve češće grakću ko gavrani više nego što bi trebali kukurikati ko pijevci. I na kraju kažem klub HDZ-a jednoglasno je podržao ovaj prijedlog Vlade RH, a što očekuje i od drugih zastupnika bez obzira na stranačku pripadnost. Hvala.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Silvano Hrelja.
Pa ja ispravljam da postoji odgovornost ljudi, ja jesam ponosan što sam u „kukuriku koaliciji“, ali nedopustive su ova imputiranja i kokodakanja od gospodina Kunsta jer nije točno da smo mi protiv i da je ikad to rečeno nego da to može ličiti na kupovanje predizbornih glasova. A to je i sam gospodin Đakić sada citirao. Prema tome, dajte si malo mašte, čitajte malo između redova i ne srljajte, ne lovite vještice molim vas, jer nije ni mjesto ni vrijeme. Hrvatski sabor zaslužuje malo bolju diskusiju po ovim pitanjima. A ja bih vas pitao nešto drugo, koja je vaša odgovornost u cijeloj ovoj priči? … [[Upadica se ne razumije.]]
Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Ljubica Lukačić, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja podržavam donošenje prijedloga ovog zakona iz jednog jednostavnog razloga što se evo ovih 100-njak djece poginulih hrvatskih branitelja, djece koja su ostala bez oba roditelja što im se omogućuje ja ću reći evo jedan možda za nijansu kvalitetniji život, iako mislim da Hrvatska vlada ovim smanjenjem koje se dogodilo 1. Srpnja 2010. Godine nije prestala skrbiti o ovih 100-tinjak djece poginulih Hrvatskih branitelja, već kao što svi znamo situacija je bila takva da su se tada i mirovine Hrvatskih branitelja i ostale mirovine koje se ostvaruju prema posebnim propisima smanjile za 10% i da je Hrvatska vlada za to dobila podršku. Svakako Hrvatska vlada je dugi niz godina, u to se svi smo se mogli uvjeriti pokazala izuzetnu skrb, kako o Hrvatskim braniteljima tako i o djeci poginulih Hrvatskih branitelja. U ovim trenutcima jednostavno pokazala se mogućnost izuzeti ovu kategoriju od smanjenja, umanjenja mirovine i ja stoga podržavam donošenje promjene dakle izmjene ovog Zakona i vjerujem da će ova djeca ovih 100-tinjak djece o kojima Hrvatska još uvijek skrbi biti zadovoljna. Isto tako ne bih mogla reći da se radi o nekakvom predizbornom triku već je ova Vlada pokazala dugi niz godina i predsjednica Vlade osobitu i posebnu skrb kako o Hrvatskim braniteljima tako i o ovako osjetljivoj skupini. Hvala vam lijepa.
Gospodin zastupnik Stjepan MIlinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo ja ću ovdje isto se pridružiti ovom suglasju i nema potrebe ovdje čitati između redova ili jesmo ili nismo, a uistinu svi jesmo. Dakle, čuli smo sve o ovom zakonu iz 2010. Kojim se smanjuje 10%, a i čuli smo o četiri tipa izuzetaka i ovih ispod 3 i pol tisuće kuna, Hrvatskih ratnih vojnih invalida Domovinskog rata i ratnih vojnih invalida s oštećenjem organizma od 100% i dakle, rudari rudnika Tupljak i ovi radnici koji su bili profesionalno izloženi azbestu. Na žalost u kategoriju ovih koji su bili obuhvaćeni korisnika tim zakonom su bili članovi obitelji smrtno stradalih branitelja iz domovinskog rata i djeca bez oba roditelja. Evo i sa ovim, s obzirom da su djeca smrtno stradalih hrvatskih branitelja bez oba roditelja posebna socijalna skupina prema kojoj je Republika Hrvatska preuzela redovitu obvezu skrbi dok se ne na redovitom školovanju što se jamči Ustavom Republike Hrvatske ovim zakonom traži se i taj izuzetak. Čuli smo to da će biti do kraja godine, su napravljene simulacije 265 tisuća dakle u sljedećoj godini milijun i 57 tisuća i kao što sam rekao suglasan sam kao i svi prethodnici. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o smanjenju mirovina ostvarenim prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju. Naime, hvale vrijedna je inicijativa bila Udruga udovica i djece poginulih Hrvatskih branitelja koja je uzevši da gospodarska situacija u Republici Hrvatskoj ide nešto nabolje da je povela inicijativu i predložila Vladi Republike Hrvatske, a Vlada usvojila inicijativu i iznašla mogućnosti kako bi ovoj kategoriji koja je bila umanjena za 10% a to su 100 djece bez oba roditelja koji su poginuli u domovinskom ratu, zasigurno je hvale vrijedna i onda kada je bila moguća. Mogućnost izlazi iz gospodarskog oporavka republike Hrvatske tako je i ovaj Zakon doživio ono što je potrebno da se vrati toj kategoriji kao što će u narednim periodima budućnosti kada se gospodarski oporavak doživi sa još većim koeficijentom zasigurno ići sa inicijativom i za povratak i svim kategorijama stradalnika iz Domovinskog rata. Ovom smanjenju govorile su i sve udruge iz Domovinskog rata i bile su učesnici i shvaćajući situaciju krize u Republici Hrvatskoj, prihvatile su umanjenje za 10% jednoglasno i nitko nije stavljao nikakve primjedbe na onih 10%. Bilo je primjedaba na onih prijašnjih 6 ili nekih drugih posto i o tome smo raspravljali u ovom Hrvatskom domu i tada nisam čuo kukurikanje gospodina Hrelje. Nisam čuo ni puno drugih koji su zajedno s njime u koaliciji danas i kada govori i ispravlja kolegu Kunsta i sve druge želio bih samo citirati što je predsjednica udruge djece bez oba roditelja rekla, rekla je: „ne znam koja je namjera toga istupa ali te izjave su u najmanju ruku uvredljive i zlonamjerne, te pokazuju apsolutno nepoštivanje i huškaju ljude protiv djece bez oba roditelja koja određene grupacije ljudi i mediji nazivaju privilegiranima“. To je reakcija na vaše istupe koje ste učinili u javnosti. Danas možemo reći da predloženim zakonom kojim se utvrđuje prestanak smanjenja obiteljskih mirovina članova obitelji smrtno stradalih Hrvatskih branitelja domovinskog rata, djece bez oba roditelja koja se ostvaruju prema Zakonu o pravima Hrvatskih branitelja zasigurno dolazi u mogućnosti državnog proračuna i financijskih efekata koji nisu veliki ili strašni ali nisu prije bili mogući zasigurno će takva mogućnost u budućnosti biti prema svim drugim kategorijama kao što su Hrvatski ratni vojni invalidi bez obzira na postotak kao i svi oni koji imaju primanja preko 3 i pol tisuće kada se steknu u Republici Hrvatskoj uvjeti gospodarskoga napretka koji očekujemo. Želio bih naglasiti da pogreške koje se dogode u trenutcima neozbiljnosti nepročitanog zakona, neupućenosti u broju korisnika zasigurno imaju za posljedicu ovakove izlete koji govore o tomu da se politizira sa skupinom djece bez oba roditelja i da se njih stavlja u indirektnu vezu sa kupovanjem glasačkog tijela. To je apsolutno kao što smo čuli, laž izmišljotina i ta djeca su još jedanputa šokirana sa ovakvim izjavama gospodina Hrelje koji dolazi iz kukuriku koalicije i koje ponovno s ovim načinom vrijeđa njihove rane koje nikada nisu zacijelile niti mogu zacijeliti. Želio bih samo upozoriti da ovako nekompetentni ljudi koji predstavljaju umirovljeničku populaciju, koji nisu ni dana bili umirovljenici, koji ne znaju dijeliti sa njima nikakve njihove tegobe i njihove probleme zasigurno puno puta, čuli smo i danas napamet govore o stvarima koje zasigurno ne stoje i vjerujem da će završnoj riječi državni tajnik reći nešto o tim propustima koje su činjeni za ovom govornicom od strane gospodina Hrelje. Vjerujem da također i šef te Kukuriku koalicije koji o kompetenciji svoga rada da bi mogao reći, a radio je svega jednu godinu kao stažista na Trgovačkom sudu 9 mjeseci u Ministarstvu vanjskih poslova i 3 godine i 9 mjeseci u SDP. To je cijeli radni staž i kompetencija vašega čelnika koji pretendira na mjesto budućega premijera. Stoga bih želio reći da kukurikanje i od strane Hrelje kao i od strane glavnoga prijevca u koaliciji pogotovo na račun ovih socijalno najosjetljivijih kategorija hrvatskog društva nije primjereno i šokantno je za cijelo društvo za a naročito za stradalačku populaciju hrvatskih branitelja.
Hvala. Povreda Poslovnika gospodin zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]]
Da, svakako da. Ja nisam sudac. Ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Gospodine Đakiću nije točno da je ova izmjena i dopuna ovog zakona rezultat gospodarskog oporavka. Radi se o tome da vi napadom na mene osobno na Kukuriku koaliciju čistite svoju savjest. Ja vas pozivam na odgovornost. Gdje ste vi kao zaštitnik braniteljske populacije, a i ja sam branitelj, bili kada se po hitnom postupku donosio ovaj zakon da niste izuzeli amandmanom ili u djelovanjem u okviru svog kluba HDZ-a da niste zaštitili i izuzeli na vrijeme ovih 100 djece? I nemojte proizvoljno tumačiti izjave. Stojim iza svake riječi koju sam rekao i nemojte moje riječi vaditi iz konteksta.
Vidite, sada ste vi isto uporabili vrlo oštre riječi kao što je upotrijebio gospodin Đakić. Političku kvalifikaciju u političkoj utakmici. Sada bi se, ne može se na gram izvagati da li je baš isto ili nije. Ja plediram da se oštrina završi na jednoj dobroj razini. Povreda Poslovnika, zastupnik Đakić.
Gospodine potpredsjedniče povrijeđen je Poslovnik u članku 209. Naime, gospodin Hrelja upotrebljavajući mogućnosti povrede Poslovnika komentirao je moju raspravu, te nije ničime ustvrdio niti čak imenovao čime je to povrijeđen Poslovnik. Ja bih želio naglasiti da zasigurno ova njegova mogućnost koju ste dozvolili da komentira moju raspravu zasigurno je za poslovničku odgovornost koja vam je u mogućnosti. Želim reći da vjerujem da će takvu mogućnost birači potvrditi i kazniti svakog onoga koji šikanira djecu i koji govori o nečemu čega nije bilo. Rekao sam da su udruge iz Domovinskog rata pa i Udruga djece bez oba roditelja konsenzusom prihvatile smanjenje od 10%. … [[Govornik se ne razumije.]]
Dobro. Mir, isto kolega Đakić kolega Hrelja je digao povredu Poslovnika tvrdeći da ste vi uvredljivo govorili o njemu, a ne zbog toga. Nije on zbog toga da nije korenspodirao s vama. Dakle, ne radi se ni u ovom slučaju se ne radi o povredama Poslovnika, radi se o malo oštrijim raspravama u predvečerje revolucionarnih izbornih gibanja. Završni osvrt državni tajnik. Izvolite.
Hvala. Kolega Đakić nije mene ispravio kolega Hrelja jer on je samo komentirao izjavu iz moje rasprave jer se činjenice ne daju ispraviti. A ne znam zašto se baš on tu našao povrijeđen. Ja čak njega nisam ni imenovao u svojoj raspravi, ali očito je grižnja savjesti …
Jel vi ispravljate?
Kolega Đakić je rekao da je mene ispravio Hrelja. Ja tvrdim da me nije ispravio. On je samo komentirao iz moje rasprave moju izjavu. Ali se činjenice i ne mogu ispraviti jer faktički to je fakto koji tu piše.
Gospodine Rožman imate riječ.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, poštovane zastupnice i zastupnici.
Molim samo nemojte se častiti uzajamno sa komplimentima.
Htio bih se samo osvrnuti na prijedlog o tome da se u zakon još unese odredba da iznos smanjenje mirovine ne može biti manje od iznosa mirovine ostvarene temeljem općih propisa o mirovinskom osiguranju. Prvo, to je svakako tako. Dakle, svaka osoba koja ima mirovinu prema posebnim propisima i dalje zadržava mirovinu prema općim propisima. Dakle, kada zatraži takav izračun dobit će mirovinu prema općem propisu. Dakle, dobivanje mirovine prema posebnom propisu nije se izgubila mirovina prema općem propisu. U praktičnom smislu kada gledamo ovo umanjenje, oni koji bi bili obuhvaćenih umanjenjem a jedva da je zamislivo da takovih ima, jer prva granica je 3,5 tisuće kuna, ispod toga se ne umanjuje. Možda kada bismo gledali prosječnu mirovinu nekih kategorija,npr. pripadnici Hrvatske domovinske vojske '41., '45, njihova prosječna mirovina je 2165. Prosječna mirovina je inače 160, recimo … [[Ne razumije se.]] oni su u toj kategoriji ali oni se uopće ne umanjuju. Prosječna mirovina sudionika NOR-a 2670, ali te osobe se ne diraju koje imaju tu mirovinu nego oni koji imaju iznad… … [[Upadica se ne razumije.]] Naravno, ima viših i nižih, ali kako se ispod 3500 kuna uopće ne umanjuju dakle takovih osoba praktički i nema, dakle to je praktično pitanje. A druga stvar, ako bismo to unijeli u zakon tada bi se za svaku osobu koja je korisnik mirovine po posebnom propisu, a koja ulazi u krug smanjenja, dakle to su oni iznad 3500 kuna s izuzecima ovih koji ne smanjuju, dakle morao napraviti te dvostruke obračune. Tih osoba ima 170 tisuća, sad umanjeno za ovaj broj kojima se ne smanjuje to je dakle ogroman posao koji jednostavno nije sada moguće izvesti, a ponavljam svima ostaje pravo ako misle da im je mirovina po općim propisima povoljnija da podnesu takav zahtjev i dobit će izračunatu povoljniju mirovinu. Evo zato predlažem da se zakon usvoji u predloženom obliku. Hvala lijepa.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Silvano Hrelja.
Ne mogu prihvatit ovo da je to nemoguće i da ugradite ovaj amandman iz jednog razloga, jer sada ako ostane ovako kako je predložen zakon vi ćete tjerati 80-godišnjake ili njihove udovice da idu provjeravati na Hrvatski zavod za mirovinsko koji nema uređene pristupe u svim gradovima da idu provjeravat da li je njihova mirovina sa umanjenjem od 10% manja od onoga što bi dobili po općim propisima. Gledajte, vi dokazujete tezu da su građani ovdje radi države, odnosno Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje umjesto da dokazujete tezu da Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje je javna ustanova osiguranika i korisnika umirovljenika koja štiti njihova prava, prvenstveno ona koja su utemeljena na uplaćenim doprinosima kroz godine. Dakle, samo vam postavljam postupak naopako. Nije Hrvatski zavod, nisu građani radi Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje i nisu građani radi ove Vlade nego je obrnuto. I Vlada i Zavod za mirovinsko su tu radi građana.
Hvala. Zaključujem raspravu i sjednicu. Nastavak sutra u 9,30 sa točkom 11. Konačni prijedlog zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja i glasovanje u 12 sati. Sada bi išli na glasovanje o raspravljenim točkama dnevnog reda. Prvo, Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o smanjenju mirovina određenih odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju, hitni je postupak, rasprava je zaključena, sukladno članku 139. Poslovnika Sabora pri odlučivanju o ovom Zakonu a na temelju izvješća Odbora za financije i državni proračun utvrđuju da su za ispunjenje obveza iz predloženog Zakona osigurana sredstva nastavno na gore navedeno dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Hrvatski sabor utvrđuje da se osigurana sredstva u 2011. Godini za provedbu obveza iz Konačnog prijedloga zakona o izmjeni Zakona o smanjenju mirovina određenih odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju. Dajem na glasovanje predloženi zaključak. Tko je za? Hvala. Protiv? Sa 73 glasa za, donesen predloženi zaključak. Iz toga su ispunjene poslovničke pretpostavke za odlučivanje o ovom zakonskom prijedlogu. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika HNS HSU-a. Molim predstavnika predlagatelja državnog tajnika Krešimira Rožmana da se očituje o podnesenim amandmanima.
Gospodine predsjedavajuće, uvažene zastupnice i zastupnici. Amandman Odbora za zakonodavstvo koji se odnosi na članak 2. Čime se riječ „listopada“ zamjenjuje riječju „1. Studenoga“, dakle da se Zakon primjenjuje od 1. Studenog, prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona.
Amandman Kluba zastupnika HNS-HSU-a odnosi se na to da se iza stavka 1. u članku 1. doda stavak 2. koji bi glasio, da iznos smanjenja mirovine ne može biti manje od iznosa mirovine ostvarene temeljem općih propisa o mirovinskom osiguranju. Ovaj amandman se ne prihvaća iz jednostavnog razloga, to je već i sada tako. Svatko tko ima mirovinu prema posebnom propisu ima pravo na mirovinu prema općem propisu. I ako bi ona prema posebnom propisu bila manja, može zatražiti mirovinu prema općem propisu. A obveza da se to za svakog korisnika posebne mirovine računa, bio bi tehnički nevjerojatno veliki problem za kojim nema potrebe. Amandman se ne prihvaća.
Tko je za ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća? Nitko. Hvala. Amandman nije prihvaćen. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o smanjenju mirovine određenih odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju. Tko je za ovaj prijedlog zakona?Hvala. Protiv? Nema kvoruma. Prekidam sjednicu. Nastavak 12. u 9,30 sa raspravom o Prijedlogu Zakona o donošenju prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog Kanala Dunav-Sava.
I sada molim da glasovanje o prijeđenim i zaključenim točkama dnevnog reda. Prelazim na konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o smanjenju mirovina određenih, odnosno ostvarenih prema posebnim propisima u mirovinskom osiguranju. Bio je hitni postupak, P.Z. br. 872. Rasprava je zaključena. Sukladno članku 139. Poslovnika Sabor prije odlučivanja o ovom Zakonu a na temelju Izvješća Odbora za financije i državni proračun utvrđuje da su za ispunjenje obveza iz predloženog zakona osigurana sredstva. Nastavno na gore navedeno dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Hrvatski sabor potvrđuje da su osigurana sredstva u 2011. godini za provedbu obveza iz Konačnog prijedloga zakona o izmjeni Zakona o smanjenju mirovina određenih odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju. Dajem na glasovanje predloženi Zaključak. Molim uključimo se i glasujmo. Dakle, uvijek ćemo prvo ići na elektronično glasovanje, ako to ne uspijemo onda ćemo dizanjem ruku. Izvolite. Rezultat. Ovaj Konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova 76 glasova za i jedan suzdržan. Prelazimo na Konačni prijedlog zakona, dakle ispunjene su Poslovničke pretpostavke za odlučivanje o ovom Zakonskom prijedlogu. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika HNS HSU-a. Molim predstavnika predlagatelja, državnog tajnika Krešimira Rožmana da se izjasni o amandmanima. Prvo amandman Odbora za zakonodavstvo, na članak 2.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Ovim amandmanom rok za primjenu Zakona za stupanje na snagu da se umjesto 1. listopada da bude 1. studeni. Amandman se prihvaća uz izmjenu da to bude 1. prosinca, zbog objektivnih razloga Zakon se ne bi stigao potpisati i objaviti.
Molim da li Odbor za zakonodavstvo?
Prihvaćamo.
Hvala. Postaje sastavni dio prijedloga. Imamo amandman na članak 1. od Kluba zastupnika HNS HSU-a.
Ovim amandmanom se u članku 1. bi trebalo odrediti konstatirati da mirovine koje su određene prema posebnom propisu kada se smanji ne mogu biti manje od onih prema općem propisu. Amandman se ne prihvaća, svi koji imaju pravo na mirovinu prema posebnim propisima imaju pravo na mirovinu prema općem propisu ako je to za njih povoljnije i po potrebi mogu zatražiti da se takova mirovina izračuna, a u praksi takovih slučaja gotovo i nema. Kada bi se za svakoga od velikoga broja onih kojima su se prema ovom Zakonu mirovine smanjivale, posebno moramo računati, iako to nema praktičnih potreba, to bi bilo iznimno veliki i nepotreban posao za Zavod.
Hvala. Ispred Kluba gospodin zastupnik Silvano Hrelja.
Gospodine državni tajniče upravo ste omalovažili jednu veliku instituciju u Hrvatskoj, a to je Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje koji ima više od 3000 zaposlenih i njegova je dužnost da po službenoj dužnosti spriječi da korisnik mirovine izmjenama Zakona ima manju mirovinu od onoga što je zaslužio po općim propisima. Ovo što govorite je odstupanje od dosadašnje prakse i doista amandman ne bi bio nikakva prijedlog i ne mora biti nikakav alibi zato što smo ga mi predložili. Predložili smo nešto korisno da ljudi od 80 godina ne moraju sami odlaziti i vidjeti da li im je 10% umanjena mirovina manja od onoga što su zaslužili uplatom doprinosa kroz svoj radni vijek. Žao mi je tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala. Dizanjem ruku. Tko je za ovaj amandman. Hvala nije dobio potrebitu većinu. Hvala državni tajniče. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o smanjenju mirovina određenih odnosno ostvarenih prema posebnim propisima u mirovinskom osiguranju. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu zakona. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova 77 glasova za, 1 suzdržan i ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dobro jutro dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo s radom 24. sjednice s točkom dnevnog reda koja je najavljena, a ona glasi – 11. Konačni prijedlog Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja, drugo čitanje, P.Z. br. 699 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovoga zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu okoliša, Odbor za lokalnu i područnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja? Da. Državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva, gospodin Nikola Ružinski. Izvolite.