Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Dozvolite mi da u kratkim crtama obrazložim prijedlog ovog zakona. Dakle, kao što svi znamo 98. godine je donijeta odluka Ustavnog suda o obeštećenju umirovljenika zbog neadekvatne indeksacije, odnosno regulacije mirovina. 2004. godine donijet je Zakon o provođenju odluke Ustavnog suda koji pobliže pojašnjava način i mogućnost obeštećenja umirovljenika putem tzv. posebnog Fonda umirovljenika. Umirovljenički fond kojega ovim zakonom dakle definiramo, jest posebni fond koji bi imao karakter investicijskog fonda. Ono što sve nas, a i javnost i naše umirovljenike posebice zanima, jest način njegovog funkcioniranja pa dozvolite da u par riječi pokušam to objasniti. Dakle nakon njegovog formiranja koje mora biti završeno do 5. kolovoza ove godine, svi izračuni visine obeštećenja iz Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje transferiraju se u umirovljenički fond. Kao što do sada znamo, ukupni iznos obeštećenja kreće se negdje u visini 11,4 milijarde kuna, a Zakonom o provođenju odluke Ustavnog suda utvrdili smo i da ćemo tom iznosu dodati 2,3 milijarde kuna na ime kamata pa je ukupni dakle iznos kojega u vidu obeštećenja isplaćujemo umirovljenicima 13,7 milijarde kuna. Nakon što Umirovljenički fond zaprimi obračune od strane HZMO-a šalje svim umirovljenicima dva dokumenta. Prvi dokument je obavijest o iznosu obeštećenja dok je drugi dokumenat izjava o prihvaćanju načina obeštećenja. Tom izjavom nakon što ju umirovljenik potpiše on se može odlučiti za dvije moguće opcije povrata duga. Prva opcija je tzv. ubrzana metoda isplate kroz period od 2006. i 2007. godine uz diskont ukupnog obeštećenja u visini od 50%. Druga metoda isplate, odnosno obeštećenja je kroz period od 8 godina uz dvije godine počeka isplaćuje se nominalni iznos, a Vlada osigurava dovoljan portfelj fonda za izvršenje ove obveze. Nakon dakle prispijeća svih izjava u prihvaćanju načina obeštećenja utvrdit će se potreban iznos za isplatu tzv. ubrzanom i metodom isplate kroz osam godina. Dinamika isplate koju smo u pregovorima dogovorili i koja je također sadržana u ovom prijedlogu zakona veli sljedeće: Ubrzanom metodom isplate počeli bismo ne prije 1.4.2006. godine, a kroz 2006. godinu bile bi isplaćene umirovljenicima dvije rate i dvije rate kroz 2007. godinu. Na taj način svi oni koji se odluče za varijantu ubrzane isplate bili bi obeštećeni. Svi oni umirovljenici koji se odluče za isplatu kroz osam godina uz dvije godine počeka, prvu ratu mogu očekivati u četvrtom kvartalu 2007. godine, a daljnje uplate svake godine u četvrtom kvartalu. Vlada Republike Hrvatske će osigurati dovoljno sredstava u dionicama, udjelima, vrijednosnim papirima i nekretninama za isplatu po prvoj ili drugoj metodi, a fond će se puniti sukcesivno ovisno o dakle potrebama i ovisno o tome kakva će biti dinamika isplate iz ovog fonda. Na ovaj način doista vjerujemo da na najbolji mogući način provodimo i odluku Ustavnom suda i implementiramo dakle Zakon o provođenju odluke Ustavnog suda. Vjerujemo da ćemo imati, sigurni smo da ćemo imati dovoljno hrabrosti, snage naći sredstava i na kraju krajeva vratiti i obeštetiti umirovljenike na najbolji mogući način. Evo u najkraćim crtama hvala vam lijepa. Ukoliko bude pitanja stojim na raspolaganju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Odbor za zakonodavstvo, rad, socijalnu politiku i zdravstvo? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a PGS-a, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, poštovani gospodine ministre i gospođe i gospodo iz Vlade. Šteta što nas nema više, jer se eto pojavio jedan argumenat da pohvalimo Vladu za namjeru, žurnost i konkretna rješenja koja su ovim zakonom predviđena. No, potreba za žurnošću je jasna, proizlazi iz činjenice da se u proteklih godinu i pol nije Bog zna što napravilo osim što se pregovaralo, no ništa se nije napravilo i u prethodnih četiri godine, isto tako treba to odmah jasno priznati. Umirovljenicima se je dogodilo to što se valjda javno ne smije nazivati pljačkom, ali sve jedno jeste pljačka onda kad se to dogodilo i danas je trenutak da se izglasa način obeštećenja tih ljudi koji su i u postupku stvaranja ove države i kasnije žrtvovali dobar dio svog standarda, dobar dio svog života, dobar dio onog što su kroz proteklih par desetaka godina ulagali vjerujuć u udobnu i mirnu starost, nisu ju dočekali zbog razno-raznih okolnosti koje danas ne treba ni analizirati, nije ni trenutak ni vrijeme, ali ako im išta, barem dijelu njih koji su preživjeli tu situaciju možemo pomoći, onda smo to danas dužni napraviti. Sam tekst zakona očito je rađen preko noći, to je i činjenica, nije to ništa niti tajno. Pregovori su trajali još pred dan-dva pa tako tekstu mogu slobodno reći vrvi nepreciznostima, nejasnim izrazima, nekim čudnim sintagmama koje bi trebalo u konačnoj redakciji teksta pa možda ponešto i amandmanima ispraviti. Naime za pretpostaviti je da zakon razumiju oni koji su ga predlagali, za pretpostaviti je da zakon razumiju i oni koji su pregovarali oko odredbi toga zakona, ali bi zakon trebali razumjeti mi svi ostali ovdje što nije činjenica, a zakon bi trebali razumjeti svi hrvatski građani. Ovakav tekst je teško razumljiv i trebalo bi ga definitivno popraviti. Obrazloženje kaže da je izračunima ustanovljeno da 423 tisuće 034 korisnika, dakle umirovljenika postaju članovima fonda, odnosno stječu udjel u fondu i dijele 13,8 milijarde kuna. To se sada lako izračuna koliko je to po jednom članu fonda. Naravno to nije ravnomjerno raspoređeno, nekima je država dužna više nekima manje, no kad se uzme u obzir taj tzv. diskont što je isto izraz čudan, postoje vjerojatno i hrvatski izrazi kojima bi se taj termin mogao obrazložiti. Zakon će koštati 8 i pol milijardi kuna, to jest ogroman novac ali s obzirom na to kome taj novac ide, i s obzirom na to zašto taj novac ide, ako je na nešto pravedno potrošen novac u ovoj državi onda je to ovih 8,5 milijardi kuna. Dva su načina povrata onog što je oteto, jedan je brzim postupkom sa popustom odnosno smanjenjem od 50% i drugi je kroz dulji rok, 6 godina 2 godine počeka, dakle 8 godina ukupno u ukupnoj cifri. Ako imamo čvrste garancije da će se to stvarno dogoditi u ovom roku kojeg Zakon predviđa, i jedno i drugo je dobro ovisno zašto se koji umirovljenik procjenom i vlastite životne dobi i vlastitih potreba odluči. Pozitivnog u Zakonu ima mnogo, prva i najpozitivnija činjenica je da osnivanjem Fonda država jasno poručuje da je umirovljenicima uzeto i da im je uzela država i da će im država vratiti to što im je uzela, to je u najmanju ruku pošteno. Vraća se novac, dakle ne vraćaju se šareni papiri, ne vraćaju se dionice ne vraćaju se čak ni obveznice, vraća se keš novac, upravo ono što je umirovljenicima uzeto to dobivaju i natrag. Fond je zatvoren, što je isto jedna od pozitivnih karakteristika fonda, dakle torbari i nakupci nemaju šanse, ne mogu eksplicite zakonom je zabranjeno da na bilo koji način postanu vlasnici udjela u Fondu. Pozitivno je i to što se glavni naglasak u raspolaganju sredstvima Fonda ne stavlja na stabilnost nego na sigurnost i opreznost, konzervativnost ulaganja što je zapravo karakteristika svih dobrih državnih investicijskih fondova koje ovo je. Društvo koje upravlja fondom je profesionalno, nije dakle sastavljeno od predstavnika Vlade, ovog ili onog gazde nego profesionalno društvo koje se bavi upravljanjem fondovima i profesionalno obavlja svoj posao, što bi na neki način trebalo garantirati da se kod sljedeće političke smjene neće dogoditi ništa, odnosno da će Fond nastaviti dalje funkcionirati onako kako je zamišljeno. Neće dakle biti prokurista niti famoznih intelektualnih usluga u ogromnim količinama koje znaju pojesti ovako dobre namjere već u samom početku. Neke stvari su dvojbene pa bih htio ovdje istaknuti, mi u Klubu HNS PGS-a smatramo da nije jasno određeno što se događa sa nasljednicima prvog reda u slučaju kada nije provedena ostavinska rasprava. Naime, umirovljenici su najčešće otišli bez velikog imetka, većina njih, ako nije provedena ostavinska rasprava da li direktni nasljednik nasljeđuje, piše u tekstu Zakona, po Zakonu da li direktni nasljednik koji je bez ostavinske rasprave naslijedio ono malo što je bilo odnosno obveze eventualne umirovljenika da li on postaje korisnikom odnosno članom ovoga Fonda. Prijedlog zakona kaže da se imovina Fonda ne može ulagati u neotuđivu imovinu, odnosno ne smije ulagati u neotuđivu imovinu da bi se spriječilo da sredstva Fonda odu u privatne ili neke čudne ruke iz kojih se više ne može dobiti novac natrag. Međutim, čini mi se da je to nepotrebno, neotuđiva imovina je imovina koja nije u pravnom prometu, ako nije u pravnom prometu onda se ne može u nju ulagati, ne možete kupiti dionice poduzeća koji nije u pravnom prometu. Prema tome, mislim da je to osiguranje nepotrebno osim ako ne znači nešto drugo što ja nisam razumio. U tekstu Zakona isto tako stoji da se neto dobit može raspodijeliti članovima, pitanje je da li može ili treba. Mislim da je povoljnija za umirovljenike za članove Fonda, formulacija po kojoj se neto dobit Fonda treba raspodijeliti članovima Fonda. Neke stvari su nejasne, u članku 13. govori se o osobama bilo koje osobe povezane u odnosu na subjekte navedene u alinejama 1., 2. ovoga stavka, ne znam kako to osobe mogu biti povezane u odnosu, formulacija je nespretna trebalo bi ju izvesti tako da se jasno vidi što je predlagatelj imao tu na umu, a imao je na umu da u upravi društva ne može biti netko koji radi ili na bilo koji način je povezan sa drugim društvom za upravljanjem investicijskim fondovima i netko tko radi u depozitnoj banci tamo gdje novac stoji, Trebalo bi to jednostavnije formulirati. U članku 14. stavak 2. pobrkani su padeži pa se ne vidi ovdje tko koga i što se na koga odnosi, mogu se imenovati predstavnici pa onda nezavisnih stručnjaka, da li su to predstavnici nezavisnih stručnjaka ili su to nezavisni stručnjaci, nije jasno napisano što predlagatelj ima na pameti ovdje. U članku 16. stavak 2. isto tako formulacija članka nije jasna nije mi uopće zapravo jasno što se podrazumijeva pod time da se zabrana odnosi na osobe koje su u radnim komisionarskom ili drugom sličnom odnosu sa subjektima navedenim u ovom stavku a u tom stavku subjekata nema osim društva ili upravnog odbora fonda, da li se to tiče njih. U članku 18. na kraju prvog retka nedostaje izraz mirovine, jer se sada ne vidi o kakvim se obračunu, kakvih razlika se to radi, valjda razlika mirovine pretpostavljam. I u članku 34. stavak 8. stoji da će društvo informativni prospekt dati na uvid svakoj osobi koja ima članstvo u Fondu, dakle svakom članu fonda, ne piše kako, mislim da bi bilo dobro formulirati način na koji će članovi Fonda dobiti da li sredstvima javnog informiranja ili nekim drugim načinom, u svakom slučaju bilo bi dobro formulirati na koji način će se to ostvariti. Na kraju, ono što mi se čini ključnim, nisam u tekstu Zakona našao jasnu i preciznu garanciju kako će fond funkcionirati odnosno na koji način će članovi Fonda doći do svog novca, ukoliko dođe do poteškoća u poslovanju fonda ukoliko Vlada u Fond stavi vrijednosne papire, privatiziranih tvrtki, a ta vrijednost postane upitna ili se značajno smanjida li Vlada daje garanciju da će bez obzira što se dogodi sa poslovanjem fonda umirovljenici moći doći do svojih sredstava. Sve u svemu smatramo da je ovo dobar pokušaj koji u svakom slučaju treba podržati, način koji je dogovoren i usuglašen sa strankom umirovljenika i sa udrugama umirovljenika način na koji će se jedna stara nepravda barem djelomice i barem prema dijelu populacije prema kojoj je počinjena ispraviti. Zbog svega toga podržat ćemo prijedlog ovog zakona a apeliramo na predlagača da ove promjene napravi jednostavno zbog eto funkcionalnosti samog prijedloga zakona i zbog toga da stvari budu jasnije. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod uvaženog kolege koji je interpretirao članak 18. stavak 11. vezano za nasljeđivanje. Tu je sve jasno i uvijek je u pravu bilo jasno. Naime, nasljednik ako nešto nasljeđuje to samo može dokazati sudskim rješenjem nakon smrti umrloga i drukčije nije ni mogao se nikada dokazivati. A znači, taj dio mora prijaviti u ostavinsku masu i onda će se rješenjem utvrditi i za umrloga da je to prvi nasljedni red i da ostvaruje pravo na taj dio mirovine. To je uvijek u pravu bilo jasno i u nazivnom pravu, tako da ne bi bilo dvojbe. Hvala.
Hvala. Klub DC-a, HSLS-a, LS-a poštovani zastupnik Frano Piplović. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade, kolegice i kolege! Ja ću ovu raspravu podijeliti sa gospodinom Zlatkom Kramarićem koji će u drugom dijelu govoriti isto u ime kluba. U ljeto 1968. godine Nil Amstrong prvi čovjek koji je stupio svojom nogom odnosno ljudskom nogom na Mjesec rekao je onu poznatu rečenicu: "Ovo je veliki korak za čovjeka ali je još veći za čovječanstvo." [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Dobro je, Ispravljam, "Mali korak za čovjeka ali veliki za čovječanstvo." Parafrazirajući ovu poznatu rečenicu, ovu izreku u povodu odluke hrvatske Vlade i dogovora sa umirovljenicima da se ide u osnivanje ovoga fonda o kojem mi danas ovdje raspravljamo i odlučujemo mogli bi reći sljedeće, povodom odluke da se vrati pozajmljeni umirovljenički novac i njihove mirovine, da je ovo veliki korak za umirovljenike ali je još veći za Hrvatsku. Zašto? Ja na svoj način to kažem. Zašto? Bez obzira što su dugo trajali pregovori mi ipak imamo tu rezultat. Umirovljenici će dobiti svoj novac, međutim bez vladavine prava nema nijedne grane života koja u našoj državi pa tako i u svijetu ne može se razvijati bez vladavine prava. Ova zemlja je napokon smogla snage napraviti taj odlučni korak za izlazak iz velike društvene traume koje je godinama korištena u našim međusobnim političkim obračunima. Uz pomoć ove traume danas neki u Hrvatskoj uživaju vladajuću odnosno opozicijsku poziciju da tako kažem. U roku godine dana u Hrvatskoj su na zadovoljstvo onih koji su bili sistematski frustrirani riješene dvije traume. Prva je trauma hrvatskih branitelja donošenjem Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji te trauma hrvatskih umirovljenika donošenjem ovoga Zakona o umirovljeničkome fondu. Oni koji se tiču ovi zakoni ne kriju svoje zadovoljstvo ovime što je ovdje ponuđeno, međutim ima onih koji zadovoljni, doduše sad su postali manje glasni zato što će izgubiti svoju političku poziciju koju su gradili na kritici vladajućih bez obzira koji su vladali, baš upravo zbog ovog umirovljeničkog fonda. Ne ulazeći u razloge zašto su in ilo tempore odnosno u ono vrijeme od umirovljenika pozajmljena novčana sredstva na izvjesno vrijeme držim da Hrvatski sabor u kojem sjedi i pozicija i opozicija treba na jedan primjereni način zahvaliti hrvatskim umirovljenicima na njihovom strpljenju i razumijevanju. Budući je najveći dio pozajmljenog umirovljeničkog novca završio na financiranje Domovinskoga rata Hrvatski sabor treba odati priznanje umirovljenicima i njihovim udrugama što su pomogli financirati Domovinski rat kao jednom od velikih domaćih donatora. Ako smo zahvalili raznim inozemnim donatorima i sponzorima dodjelama odgovarajućih priznanja to moramo na adekvatan način učiniti i zahvaliti umirovljenicima Hrvatske, napose onima koji danas nisu živi, nisu dočekali povrat tih svojih pozajmljenih sredstava ali vjerujem da će to uživati njihovi nasljednici. Nažalost, bilo je i onih koji su upornost umirovljenika na traženju povrata duga i provođenju odluke Ustavnoga suda tumačili na način kako ovim svojim traženjem pozajmljenih sredstava zapravo jedu budućnost svojih unuka. Još jednom u ime kluba želim zahvaliti svim hrvatskim umirovljenicima, njihovim pregovarateljima i hrvatskoj Vladi što su došli do rješenja kojim se kao društvo oslobađamo još jedne nepotrebne traume. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite!
Ispravio bih poštovanog kolegu. Tri puta je za redom rekao da se radi o pozajmljenim novcima. Nikakvog ugovora o zajmu između umirovljenika i države nije bilo, ti novci su oteti a ne pozajmljeni.
Hvala. Klub Hrvatske stranke umirovljenika poštovani zastupnik Silvano Hrelja. [[Upadica se ne čuje.]] A šta vi dijelite? Oprostite, ispričavam se. Poštovani zastupnik Zlatko Kramarić.
Hvala. Bez obzira da li to bio mali ili veliki korak ali očito da ga je bilo nužno učiniti jer svi mi ovdje u ovom parlamentu snosimo dio jedne moralne odgovornosti što od odluke Ustavnog suda eto prošlo je već sedam, osam godina i svakako da je dobro da danas se zakon nalazi pred nama, tim više koliko god smo ga i mi kao političari i zastupnici nestrpljivo očekivali vjerojatno da su umirovljenici ga još nestrpljivije očekivali. I doista, ovaj zakon je ipak rezultat pregovora. Da li su oni bili teški, laki to je sada druga stvar, između umirovljeničkih udruga, pojedinih stranaka i Vlade Republike Hrvatske ali ono je bitno što mislim da smo u tome ipak svi mi sudjelovali i dovršili onaj nužni dodatni politički pritisak da se ovo riješi. Za pretpostaviti je da su sva pitanja koja se u ovom zakonu rješavaju ipak usaglašena između Vlade i budućih korisnika fonda. Ovim zakonom se utemeljuje umirovljenički fond, način upravljanja imovinom, način stjecanja te imovine, kriterij raspolaganja udjelima fonda, naknade iz imovine fonda, računovodstveni sustav, izvješćivanje o portfelju fonda kao i brojna druga pitanja važna za njegovo funkcioniranje. Vlada Republike Hrvatske u ime Republike Hrvatske osniva fond a njegovi korisnici su umirovljenici koji su na temelju odluke Ustavnog suda pripada ona isplata razlike u mirovinama za vremenski period koji je utvrđen Zakonom o provođenju Odluke Ustavnoga suda Republike Hrvatske. Fond je zatvorenoga tipa što znači da su njegovi korisnici samo umirovljenici, odnosno nasljednici prvoga nasljednoga reda. On je također po svojoj prirodi posebna imovina bez pravne osobnosti kojeg nadzire komisija za vrijednosne papire Republike Hrvatske a osniva se na neodređeno vrijeme i ne može se preoblikovati u zatvoreni investicijski fond. Sve postavke pružaju jamstvo da će se sredstvo ovoga Fonda koristiti upravo i samo za namjenu zbog kojih se fond i osniva što pak daje sigurnost njegovim korisnicima, da će se isplate biti izvršene u rokovima u iznosima koji su zakonom utvrđeni. Dobro je što je Vlada zapravo preuzela i jedan dio vrlo opasnoga rizika a to je da jamči za one koji neće pristati za ovo 50% odmah nego što doista na neki način preuzima i ono što obično bi trebao biti rizik fonda jer da li će on uspješno funkcionirati ili neće to je uvijek zapravo stvar određenih kretanja na financijskom tržištu. Smatramo da je osnivanje fonda na ovaj način dobro postavljeno, tim više što se predloženim načinom kao i svim postavkama utvrđenim zakonom suglasili njihovi korisnici, odnosno Hrvatska udruga umirovljenika. Kvalitetnim rješenja smatram i obvezu fonda da u svom poslovanju sa svojom imovinom najmanje jednom godišnje izvješćuje ovaj Sabor jer se na taj način osigurava transparentnost nekog poslovanja a i uvodi se ono što je vrlo važno i parlamentarna kontrola nad fondom. To je vrlo značajno iz razloga što se očekuje da će se u fondu akumulirati značajna financijska sredstva. Fondom upravlja društvo za upravljanje fondovima, osnovno sukladno Zakonu o trgovačkim društvima, između ostaloga ima i ovlaštenje da izabere depozitnu banku. Dakle, društvo se može odlučiti za bilo koju banku no sugestija je Kluba LS-a, DC-a i HSLS-a da ta banka ipak bude ona koja se nalazi u cijelosti u hrvatskom vlasništvu. Jer smatramo da bi se na neki način dalo dodatnu sigurnost korisnicima, korisnicima fonda. Inače to je, kažem posebna tema. Tema upravo problem vlasništva naših banaka koje su kažem vrlo malo, vrlo malo naše a to svakako ima i čitav niz negativne prekusije na određena gospodarska financijska kretanja. Mogućnost raskidanja ugovora između društava i depozitne banke smatram kvalitetnim rješenjem, budući da je fond osnovan na neograničeno vrijeme a tijekom suradnje društva i depozitne banke može doći do određenih nesuglasica nesporazuma i kažem onda je dobro da postoji mogućnost da se to, da se taj ugovor i raskine. Isto tako i obveza društva da najkasnije do 31. ožujka svake godine mora izdati informativni prospekt umirovljeničkoga fonda sa informacijama do 31. prosinca prethodne godine jer će kroz takav informativni prospekt njegovi korisnici dobiti najnužnije informacije kako o fondu tako i o njegovom portfelju, visine temeljnog kapitala, podatke o revizoru društva, godišnja financijska izvješća društva i revidirane od strane ovlaštenog revizora, načela i strategiju ulaganja kao i brojne druge podatke značajne za njegove korisnike. Zaključno, može se utvrditi a ovaj zakon udovoljava intencijama izražene tijekom dugogodišnjeg nastojanja umirovljenika za obeštećenje pa će ga onda Klub LS-a, DC-a i HSLS-a svakako podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Klub zastupnika HSU-a. Poštovani zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani potpredsjedniče Vlade, ministre, članovi Vlade, kolegice i kolege. Teško je početi razgovarati i na neki način elaborirati cijelu problematiku oko ovog fonda i kako je on nastao u ovih zadnjih godinu dana u kojem su trajali pregovori oko modela i imovine ovog fonda za kojim se provodi odluka Ustavnog suda od 12. svibnja 1998. godine. No, početi ćemo, ipak bih se usudio dati jedan kratak uvod i pokušao analizirati zašto je do ovog problema, do ovog problema došlo. U periodu 1993. do 1998. nitko ne spori potrebu Hrvatske za novcem u jednom obrambenom ratu ali dogodilo se i nešto drugo, dogodilo se na neki način i uzimanje ovlasti više od zakona od strane Vlade Republike Hrvatske u kojoj je prednost dala uredbama nad zakonima. Time je došlo naravno u pravnom postupku je takav postupak Vlade Republike Hrvatske osporen i time je došlo do uskraćivanja dijela imovina hrvatskim, hrvatskim umirovljenicima. Odluka ustavnog suda od 12. svibnja 1998. govori, 98. govori jasno da su hrvatski umirovljenici u periodu 19993. do 1998. oštećeni i da ih je hrvatska država dužna obeštetiti. Nije dakle, Ustavni sud odlučio da Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje ima izračunati razlike i isplatiti umirovljenicima što znači da je Ustavni sud dao jednu drugu kategoriju i jednu drugu vrijednost toj šteti koju su pretrpjeli hrvatski umirovljenici i u suštini obvezuje državu da ih obešteti. Ono što je po mom skromnom sudu trebalo učiniti 1998. jeste izračunati pojedinačnu razliku i definirati model obeštećenja dakako u kontekstu Odluke Ustavnog suda a to je u skladu sa gospodarskim mogućnostima. Međutim, to 1998. nije učinjeno, kočilo se politički maksimalno i na inicijativu umirovljeničkih udruga jer vi znate da je u jesen 1998. bilo poprilično prosvjeda po Hrvatskoj da se realizira odluka Ustavnog suda, krenulo se nažalost rješavati problem na krivi način. Krenulo se rješavati problem na jedan kolektivni način i na jedan solidarni, socijalni način. Ja ne kažem uopće i ne sporim da je to bilo potrebno i tada 1998. godine ali krivo ukoliko se pristupa rješenju jednog individualnog mirovinskog prava. Jer mirovina je individualno mirovinsko prava, jeste da je svakome uzeto, odnosno uskraćena mirovina po postotnom iznosu ali su apsolutni, apsolutni iznosi bitno različiti s obzirom da oni ovise o visini mirovine. Dakle, krenulo se sa jednim kolektivističkim pristupom, krenulo se sa isplatom 100 kuna, 100 kuna i 6%. To se sve isplaćivalo do travnja 2004. godine kada je izmjenama Mirovinskog zakona to ušlo u mirovinsku osnovicu. Naravno i koalicijska Vlada 2000., pardon, još da se vratim na tih 100 kuna i 6%. Treba isto biti pošten i reći da se 100 kuna i 6% istovremeno računalo kao povrat određenih obaveza države prema Mirovinskom zavodu i istovremeno se računalo kao povrat duga umirovljenicima i to piše u zakonskim aktima ali to je i Ustavni sud protumačio kao doprinos Hrvatske države u obeštećenju umirovljenika. Prema tome, pravno sve ove radnje koje smo mi sada radili su utemeljene. Nadalje, i koalicijska Vlada je uvela određeno povećanje mirovina u iznosima 05 do 20% sa naslova poravnanja mirovina zbog različitih uvjeta i vremena odlaska u mirovinu i naravno da i ti iznosi su se računali istovremeno i kao mirovinska osnovica i po tumačenju Ustavnog suda i kao doprinos Hrvatske države vračanju odnosno obeštećenju umirovljenika. I mi, odnosno Zakon o provođenju Odluke Ustavnog suda je uključio te dvije kategorije u ukupni izračun ovoga duga. Opet se vraća na ono da je pristup rješavanju duga bio pogrešan jer ovo je uvijek i oduvijek i za svakog legalistu bilo ključno pravno, a ne socijalno pitanje. Ovo je bilo pitanje testiranja funkcioniranja pravne države, a ne socijalne države. Socijalni modeli su nešto, nešto drugo. Dakle nakon konačno sa novom vlasti, sa novom Vladom kojoj sam zahvalan na habrosti da se uhvatila u koštac s ovim problemom došlo je do zaokreta i do konačnog poteza da se dug individualno izračuna po svakom korisniku i da se napravi završni obračun. To je nažalost išlo i na štetu svih onih koji su ovo pravo imali 1998. godine, a u međuvremenu do 5. kolovoza 2004. godine su umrli. Nažalost za njih je ovo pravo trajno ili nepovratno izgubljeno. Dakle da damo dimenziju ukupnog projekta. Prema određenim izračunima i bivšeg ministra, kolege Vidovića, čije sam isto podatke koristio i ukupno ovoj sumi koja ispada još, koju treba vratiti ukupan dug koji bi se vratio pod uvjetima da se svi odluče za isplatu na 8 godina bi bilo 32,5 milijardi, milijardi kuna. To nije mali, to nije mali novac. Koristim izračune koje su na neki način došle i iz HZMO-a pod uvjetima da se određen broj ljudi a vjerovatno hoće odluči i za nagodbu u smislu brže isplate onda će to biti negdje oko, po našim procjenama negdje oko 26, 27 milijardi kuna ukupno od kad se dug počeo isplaćivati kroz ove modele. Bilo je prijedloga i ovdje i za ovom sabornicom da se dug mora isplatiti u gotovini, da se moraju izdati državna jamstva, državne obveznice. Naravno da su to bile lijepe priče za naše slušateljstvo, gledateljstvo, za naše birače, za naše građane. Mogučnosti takvog rješavanja duga u ovoj količini novca koja je trebala za riješiti ovaj problem nikad država Hrvatska nije imala mogučnosti da odjednom, da odjednom to riješi, ali je iznalaženjem ovakvih modela doprinjela da se problem na neki način u segmentima rješava. Da nešto kažem i o ovom, ovom Fondu koji je zaista na neki način izašao na svjetlo dana nakon dugih pregovora, dugih natezanja i mogu reći da mi kao predstavnici Hrvatske stranke umirovljenika smo oko ovog cijelog projekta imali neke druge ideje, ideje da se stvori jedan fond koji bi bio dugoročni stabilizator mirovinskog sustava međutim i naš zakon koji je, koji smo donjeli 15. srpnja prošle godine nas je limitirao u rješenjima jer smo u tom zakonu predvidjeli da se fond osniva isključivo za namirenje obeštećenja umirvoljenika, a ne za druge, za druge namjene pa je na kraju prevladala ova opcija posebnog Investicijskog fonda gdje smo mi inzistirali i na kraju se sa Vladom Republike Hrvatske dogovorili da bez obzira što je to model Investicijskog fonda da umirovljenici moraju imati garancije da će biti obeštećeni u onim iznosima za koje se opredjele i da će unosom imovine Vlada to, Vlada to jamčiti. Drugo na čemu smo naročito inzistirali, inzistirali smo na preciznim rokovima do kojih rokova se moraju obavjestiti umirovljenici, do kojih se rokova moraju odnosno trebaju sklopiti nagodbe odnosno izjave za koji model se koji korisnik obeštećenja opredjeljuje i isto tako rokovi u kojima se mora dobiti konačnu dimenziju projekta i prenjeti, rezervirati imovina od strane Vlade i prenjeti imovina u Fond, Fond umirovljenika. Dakle, dapače, dakako i rokovi isplate su veoma bitni i oni su ovdje utvrđeni. Za prvu varijantu brže isplate dakle uz diskont odnosno najduži rok za prvu isplatu je 30. lipnja 2006. godine, a krajnji rok za moguću drugu isplatu ukoliko ne bude u međuvremenu više isplata je konac 2007. godine, a za varijantu 8 godina od kojih su dvije poček i 6 isplata, isplata u, 6 jednakih obroka od 16,47% početak isplate je četvrti kvartal 2007. godine, a završetak isplate je 2012. sa jamčenim, jamčenom isplatom nominalnog, nominalnog iznosa. Prema tome naravno da ovaj Zakon ima mogućih i nedostataka jer priznajem da smo radili u zadnji trenuak i do zadnjeg trenutka su bila otvorena neka pitanja, ali ja se nadam da će predstavnici Vlade i Ministarstva financija kao predlagači taj dio korigirati i da će eventualno amandmanima neke stvari popraviti ako su nomotehničke, nomotehničke ili, ili sadržajne naravi. Naravno da ćemo i mi još jednom to pročešljati ako bude potrebno isto tako predložiti određene, određene amandmane. Toliko o ovom projektu, ja ne bih ulazio i širio oko onih svih detalja koji su bili u samim pregovorima jer je bilo i lijepih, ali i mučnih situacija. U svakom slučaju lako nije, nije bilo, ali evo došli smo do tog konačnog rezultata i naravno da će o kvaliteti ovog rezultata da ćete prvo suditi vi, ali ja se nadam da u interesu konačnog rješenja ovog problema da ćete svi ili da ćemo svi ovo podržati odnosno da će biti vrlo malo onih koji neće podržati ovaj, ovaj projekat. Hrvatska stranka umirovljenika kao aktivni sudionik pregovaračkog procesa i kao stranka koja je dala veliki doprinos u razriješenju ovog problema sigurno će podržati ovaj Zakon. Hvala najljepša.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Marko Turić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče zastupnik Hrelja je rekao da 1993. se je dogodila ova priča i da su bili zakinuti i uskračeni naši umirovljenici. Mislim da je netočno da su to samo oni bili. Ja vam moram reći, živjeli smo u tom vremenu i dobro pratili i pazili pa ja ću samo spomenuti još jednu grupaciju među gotovo svima to su stručnjaci, nastavnici, znanstvenici iz medicine, to su sveučilišni profesori, primarijusi dobivali smo plaće, oni su dobivali plaće po 130 maraka. Prema tome naprosto mislim da je netočno da su oni bili zakinuti a ovi, nego ja sam sklon to reči da je to bio doprinos naših umirovljenika trenutku zemlje koji je bio. I na tome ja sam uvijek zahvalan osobno naravno i svima drugima. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Damir Kajin. Ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče ne stoji da država nije mogla riješiti dug putem obveznica. Ne sumnjam u to da ćemo svi glasati za ovaj Zakon. Ali ovo nije samo Zakon o povratu duga. Ovaj Zakon je konsenzus o potpunoj rasprodaji Republike Hrvatske i INA-e i Croatie osiguranje i ACY-ja i HT-a i svega ostalog i zato između obveznica i potpune rasprodaje Republike Hrvatske IDS bira obveznice koje su isto novac.
Klub HDZ-a, poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovani gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade, gospodine ministre, predstavnici ministarstava. Klub Hrvatske demokratske zajednice sa velikim zadovoljstvom podržava prijedlog Vlade Republike Hrvatske koji je došao pred nas, jer je to prijedlog koji je hrabar, koji je pravedan i koji rješava jedan problem koji se proteklih osam godina nameće ne samo kao financijski problem u državi nego kao jedan od glavnim političkih problema. Radi se kao što znate o velikom financijskom dugu odlukom Ustavnog suda izračunat je dug od 13 milijardi i 700 milijuna kuna od čega su kamate 2 milijarde i 300 milijuna kuna i to je dug koji će se u sljedećim godinama u državnom proračunu osjetiti kao jedna od najvećih stavki. Odluka suda se odnosi na razdoblje 1993. do 1998. godine kada su mirovine rasle sporije u odnosu na plaće i Ustavni sud je smatrao da je to upravo zbog onoga što smo i čuli, što je Vlada odlukama rješavala neke stvari i uredbama neke stvari koje se inače rješavaju zakonima pa se smatra onda da u zakonskoj proceduri mogu biti puno pravedniji i da ne bi dovele do ovakvog nesrazmjera plaća prema mirovinama u tom razdoblju. No, ovdje se vrlo malo govori zašto je došlo do toga. Da je došlo, slažemo se. Da treba ispraviti, to je koncenzus. Međutim ovdje smo čuli neke izjave posebice predstavnika kluba HNS-a PGS-a, izjave koje moraju slediti krv u žilama čovjeka koji je proživio Domovinski rat, a izjave se svode na to da je to bila pljačka, da je to bila nepravda i da je to otet novac. Da, ali treba reći od koga. Ne od hrvatske Vlade kao što se ovdje insinuirano i kao što se često čuje. To jest bila pljačka i otet novac kao i sve što je bilo opljačkano i oteto u srbocrnogorskoj agresiji tijekom Domovinskog rata. Moram podsjetiti to je razdoblje kada je bruto nacionalni dohodak u samo šest mjeseci tijekom 1992. godine pao za 50%. To je najveći pad bruto nacionalnog dohotka jedne europske zemlje od doba 2. svjetskog rata na ovamo. Takav pad bruto nacionalnog dohotka zahtijeva žrtve od svih i tu su umirovljenici u tom smislu žrtve i tu im evo klub HDZ-a ponovo izriče zahvalnost za doprinos u Domovinskome ratu jer su umirovljenici bili starosna skupina koja nije mogla drugačije doprinijeti nego na ovaj način koji je jednako tako važan i jednako toliko vrijedan kao i doprinos onih bojovnika na prvoj obrambenoj liniji bojišnice. Zato treba reći da su u to vrijeme svoj obol dali mnogi. Kao što reče kolega Turić, i znanstvenici, i radnici i seljaci. Naime, svima je plaća u to vrijeme prepolovljena. Najveći dug su platili oni koji više nisu među nama jer su ubijeni, zatim oni koji će doživotno imati posljedice jer su teški invalidi. Dug imaju i plaćaju i oni koji su ostali bez posla jer je u to doba granatama, raketama i drugim oružjem i oruđem uništeno pola hrvatskog gospodarstva, pola infrastrukture, proizvodnih pogona, ljudi su ostali na ulicama. I oni su žrtve i prema njima postoji dug koji naravno nikad neće moći biti plaćen. No kada govorimo o našim umirovljenicima pravedno je i ispravno je da se taj dug vrati, jer je taj dug moguće vratiti u novcu. No podsjećam Hrvatska država vraća i druge dugove. Citiram ministra Šukera koji je nedavno izračunao da i ove godine i prošle i pretprošle i svake godine na račun posljedica rata iz proračuna odlazi otprilike 7 milijardi kuna. To je sve vraćanje duga onima koji su stradali u srbocrnogorskoj agresiji. Duga onima kojima se zidaju kuće, duga onima kojima se plaća invalidnina, kojima se plaćaju mirovine itd. Dakle uteg proračuna godišnje je skoro 10%, a taj uteg se zove posljedica Domovinskog rata i obrane. Zašto je došlo do tog duga? Zato jer je tadašnja Vlada morala organizirati i to treba naglasiti, da Vlada nije otela dug, nije otela novac umirovljenicima zato što je željela tu nepravdu nego je tadašnja Vlada morala organizirati obranu od agresije u kojoj je sudjelovala tada peta armija Europe, Jugoslavenska narodna armija i to je trebalo izdržati ne samo vojno i organizacijski nego i financijski. A podsjetiti ću vas da je i najveća oslobodilačka akcija "Oluja" napravljena bez rebalansa proračuna, a koliko je koštala možemo jednom drugom prilikom jer sada nema vremena. Na žalost i naši umirovljenici su morali dati dio tom dugu i sjedimo se još da smo bili pod međunarodnim embargom za nabavu oružja i da smo oružje plaćali po dvostrukoj i trostrukoj cijeni od realne na tržištu kako bi mogli obraniti državu. Kad ovako sagledamo ovaj dug onda on zaista i jest politički problem i zbog toga treba čestitati Vladi ne samo na ispunjenju predizbornih obećanja nego i na hrabrosti, jer ući u ovakve rashode sa proračunom s kojim raspolažemo jest i hrabrost, međutim Vlada ima svoj izračun proračuna za sljedeće godine i ona će znati kako to namiriti. U prijedlogu zakona treba istaći i pravednost utoliko što umirovljenici mogu izabrati hoće li u gotovini uz popust, hoće li cijelu svotu uz određeni vremenski odmak. Uz tu pravednost treba istaći da i postoje naravno umirovljenici koji nisu doživjeli ovakvo pravedno rješenje i oni su žrtve toga rata i njima se ovom prilikom treba također zahvaliti. Njima i njihovim obiteljima i nasljednicima. U ovom zakonu u kojem se rješava taj veliki dug treba istaći još i to, da prijašnje Vlade nisu imale ni hrabrosti ni znanja ni organizacijskih sposobnosti da uđu u ozbiljne pregovore s umirovljenicima. Pregovori sa umirovljenicima pa i s našim kolegama ovdje koji zastupaju stranku umirovljenika trajali su preko godinu dana i mogu reći samo sa velikim ponosom da to nisu bili pregovori dvaju protivnika, da to nisu bili pregovori dviju suprotstavljenih strana, da su to bili pregovori dva partnera koji su znali da ispravljaju zajedničku nepravdu, da imaju zajednički zadatak da ju isprave i da je ta nepravda konačno zadovoljena. Zbog svega ovog što sam rekao klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovaj zakon koji naravno ima i određenih tehničkih nedostataka jer je rađen na brzinu. Zašto je rađen na brzinu? Upravo iz razloga što je sada trenutak kada Ministarstvo financija već počinje projekcije proračuna za sljedeću godinu i mora znati sa kojim kalkulativnim elementima raspolaže i zbog toga i ministar i potpredsjednik moraju znati još prije ljeta kako će izgledati idući proračun. Zbog toga je hitni postupak. Zato podržavamo i taj hitni postupak. I na kraju još jednom zahvaljujemo umirovljenicima koji su dali svoj veliki obol oslobađanju Hrvatske.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Nesumnjivo je da su svi hrvatski građani dali svoj doprinos obrani Republike Hrvatske kao što je i prof.Turić rekao. No ovdje se radi o nečemu što je uradila Vlada Republike Hrvatske i što je priznato pogreškom, odlukom Ustavnog suda Republike Hrvatske. Dakle nije nikakva hrabrost postupati po odluci Ustavnog suda nego je to jednostavno obaveza.
Hvala. U 10 sati je potpredsjednik Odbora za ratne veterane sazvao sjednicu u dvorani "Ivana Kukuljevića" pa molim članove Odbora da to imaju u vidu. U ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Davorko Vidović, izvolite.
Gospodine predsjedniče sabora, gospodo ministri, državni tajnici, kolegice i kolege. Želim u prvoj rečenici reći da Klub SDP-a podržava Prijedlog ovoga zakona, tim više što je on uslijedio kao posljedica ili rezultat dogovora umirovljeničkih udruga i Vlade. Kažem tim više, jer se u ovom zakonu kao što je bio slučaju nekoliko navrata do sada utvrđuje da se ovim Zakonom rješava odluka Ustavnog suda iz 98. godine. Doista je bilo važno da se pitanje koje traumatično već nekoliko godina pogađa umirovljenike u ovoj zemlji na ovaj ili onaj način riješi. Kako što je u više navrata u ovdje u raspravama iskazivano, kao što to uostalom piše u Zakonu o povratu duga koji je prošle godine napravljen, određeni napori u tom smislu su učinjeni i kao što je poznato do kraja 2003. godine prema zakonu je 17 milijardi toga duga već vraćeno. Ja pozdravljam u ime Kluba dakle napor da se priča o dugu za kojega je teško bilo utvrditi zapravo o kojem iznosu je riječ, završi na što je moguće bolji i produktivniji način za Hrvatske umirovljenike. NO, mogao bih stati kod ovoga, sjećam se jedne priče Ivane Brlić-Mažuranić, kako je Potjeh tražio istinu, ako se netko te pričice sjeća, tri su sina otišla učiti o svijetu pa ih je staroslavenski Bog Bjesomor, zločesti bog svakome stavio po jednog bjesića u džep, jednom je rekao da će biti najmoćniji, drugome da će biti najbogatiji a trećem da će biti najmudriji. Ovi bogati i moćni su prihvatili savjete svoga vražića bijesa u džepu, a Potjeh je išao tražiti istinu što se s Potjehom desilo, nagnuo se u bunar i utopio se. Zato spominjem pitanja ne želeći pasti u bunar o kojima će se vjerojatno morati voditi računa i odgovornost za odgovore za na a pitanja će morati preuzeti oni koji su ovo partnerstvo sklopili, a ta pitanja su sljedeća. Na primjer, koliki je stvarno taj dug, koliki je taj dug. To mi ne znamo. Kako se izračunao? NI to ne znamo. Koliko je vraćeno? NI to ne znamo. Spominje se 17 milijardi od kraja 2003. ali kako su Zakoni o 100 kuna i 6% koji su ušli u osnovicu mirovine i Zakon o povećanju mirovina temeljem razlika, onog čudnog naziva nastavili se isplaćivati, da li se dalje to računa ili ne, ili se smatra da je crta podvučena prošle godine kada smo donijeli Zakon, ja sada predmnijevam to, ja ne znam. I ovo se uzima kao novi i odnosno prošla godina se uzima kao dead line kada se izračunava novi dug. Zašto je to važno? To je pitanje važno za Vladu i za mirovinsko osiguranje koje će isplatu vršiti, važno je jer je dug individualna on je individualiziran, svaki umirovljenik će dobiti papir i svaki umirovljenik će se morati na temelju nečega ili prihvatiti ili žaliti. Na što će se žaliti, hoće li to otvoriti sudske sporove, jer nitko nema mandat u ime nekog drugoga osim ako ga nije pismeno ovlastio na bilo što dogovarat. Upozoravam na problem koji se može pojaviti. Pitanja u tome kako će se investicijski fond kako će on funkcionirati, tko će čuvati taj novac, kako će se on uplaćivati, vjerojatno će biti manje ili više aktualno i važno onoga trenutka kada vidimo kako su se opredijelili umirovljenici, da li za taj jednokratni povrat, odnosno jednokratni sa isplatom u 4 rate, u dvije godine, ili sa ovim grace periodom od 2 godine, to ćemo morati tek vidjeti. Još bi se moglo postaviti puno pitanja o tome, očigledno ovdje je riječ o iskazu političke volje dviju strana ako u ovom Saboru to usvojimo jednoglasno i koncenzualno onda vjerojatno i konsenzusom političkih stranaka i ovog Parlamenta i to treba imati na umu. Postavlja se pitanje i možete biti sigurni da ćete ga dobiti, kako je ispalo 260 tisuća ljudi iz izračuna, ako se kaže da im je vraćeno mora se reći kako im je vraćeno, kojom prigodom na koji način, to morate reći. Morate objasniti kako će se pojaviti razlike, novine su operirale sa brojkama od nekoliko 10-taka do čak 100 tisuća kuna. Ovih dana zovu me novinari i pitaju znam li ja tko je taj tko će dobiti ta obeštećenja. Ne znam, ne znam ni kako se izračunalo, ne znam da li to tko zna. Uvodničar nam o tome ništa nije rekao, nema nikakve informacije o tome sve je obavijeno velom tajne. Ali kao što Potjeh tražeći istinu padne u bunar, ja ova pitanja postavljam a odgovore mora dati ova Vlada. Podržavam, da priču sa dugom završimo i upozoravam na jedan drugi veliki krupni problem što će sada nedozvoljiva razlika između starih i novih umirovljenika postati još i veća. MI od priče i zahtjeva novih umirovljenika ne možemo pobjeći, kada govorimo o teškom umirovljeničkom položaju onda mislimo upravo na te nove umirovljenike, njih je sada već preko 300 tisuća, i bit će ih svaki dan sve više a njihove mirovine sve više zaostaju, morat ćemo pokrenuti i otvoriti raspravu u ovoj zemlji o tom savršeno skupom sustavu socijalnoga osiguranja gdje su izdaci za mirovine 25 milijardi kuna dosegli, istina jedan podatak za koji ne znate sada su izdaci za mirovine negdje oko 12,7% bruto društvenog proizvoda, prije dvije godine su bili gotovo 14, 13,87%. U obrazloženju se donošenja ovih Zakona spominje neizdrživost tih izdataka. Doista 13 milijardi ili 14 koliko se sada izračuna su veliki novci, to je skoro polovina auto-cesta Zagreb-Split. Kada te odluke donosimo trebamo imati dakako i to u vidu, ali najvažnija poruka koju možemo poslati s ovime je da se dugovi moraju plaćati i da u pristojnim zemljama to pravilo vrijedi i za pojedinca, za trgovačko društvo i za državu. Ako smo napravili i ako pravimo s ovime iskorak u tom pravcu dobro činimo ali činimo to sa što manje neodgovorenih pitanja upozoravam dobrohotno jer je i zakon kojeg smo mi donijeli 2000. godine napisali u članku 1. ovime se ispunjava odluka Ustavnog suda. Kao što vidite, očigledno se nije ispunila odluka Ustavnog suda. Pokušajte zatvoriti, moja dobronamjerna sugestija, pokušajte zatvoriti moguće probleme do kojih će doći i da tu priču doista apsolviramo i okrenemo se rješavanju teškog položaja umirovljenika na jedan sustava način. Dosta je entropije bilo u ovom sustavu, 15 godina traje zapravo propadanje tog sustava koji se pretvorio u jedan provizorij u kojem se mirovine dijele po deset zakona, karikiram malo, nije baš po deset ali gotovo. Svaka skupina izvučena ima svoja prava. Toga nema ni u jednoj zemlji svijeta. To je preveliki posao da bismo smjeli olako prijeći ili da bismo smjeli činjenicu tih problema koristiti na jeftin politički način u predizborne demagoške ili neke druge svrhe. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam jedan tragičan netočni navod uvaženog kolege i bivšeg ministra koji kaže ne zna se koliki je dug. Zna se 1998. koliki je dug, zna se da su izračuni već odavno u sefovima Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Kad to kaže bivši ministar to je već tragično. Hvala lijepo.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite!
Poštovani predsjedniče, imam dva ispravka netočnog navoda. Prvi je ispravak neće Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje vraćati novac nego će umirovljenički fond imati odnos sa umirovljenicima i vraćati novac. Drugi netočni navod je da nitko nema mandat pregovarati oko ove problematike. Mislim da Hrvatska stranka umirovljenika i umirovljeničke udruge imaju mandat pregovarati i to su činili oko ovog problema i to samo oko modela i u okviru i iznad zakona. Hrvatska stranka umirovljenika i umirovljeničke udruge nemaju mandat pregovarati o bilo čemu ispod zakona. Hvala.
Hvala. Potpredsjednik Vlade Damir Polančec. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani kolege iz Vlade, zastupnice i zastupnici! Doista svima od srca zahvaljujem na, ja se usuđujem reći, konstruktivnom dijalogu i raspravi vezanoj uz ovu temu. Nema potrebe moje mišljenje da ponovo prolazimo kroz tekst ovoga zakona, da ponovo dajem pojašnjenja, no dozvolite mi samo nekoliko stvari. Dakle, što se tiče visine ukupnog obeštećenja i načina izračuna, način izračuna definiran je Zakonom o provođenju odluke Ustavnog suda, članak 3. tog zakona je definirao kriterije i po tim kriterijima Hrvatski zavod mirovinskog osiguranja je napravio ove izračune i vjerujte oni su točni. Članak 1. ovog zakona govori o tome da se formiranjem odnosno donošenjem ovog zakona i implementacijom umirovljeničkog fonda u cijelosti izvršava odluka Ustavnog suda. Mislim da sam time dao odgovor na dva najvažnija pitanja gospodina Vidovića. Vjerujte, umirovljenički fond ovako ispregovaran ovakav zakon daje okvir za apsolutno pravno zakonsko i računovodstveno provediv model i trebamo mu svi skupa dati podršku. Potjeh se sigurno neće utopiti zbog ovoga i koliko god se to kome činilo ovo nije mali nego veliki korak i to veliki korak za sve nas i tako ga trebamo shvatiti. Hvala vam lijepa. I molim vas da podržite ovaj zakon.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Pa ispravljam gospodina potpredsjednika Vlade u jednom detalju. Naime, visina duga izračunata je visina povrata ali visina duga nije tako nesporno pitanje. Zašto nije nesporno? Zato što ne znamo da li je uračunata kamata. Ako je uračunata kamata ima deset načina kako se ta kamata. Ona je prošle godine određena prije nego je dug izračunat na 2 milijarde i 300 milijuna kuna. Lani u zakonu smo utvrdili prvo kamatu pa smo rekli da ćemo obračunavati dug. Ipak se radi o aproksimacijama, ipak se radi o odluci. Za Boga radili smo izračune, pa po jednima je bilo 23 milijarde, po jednima je bilo 35, po jednima 40 a bilo je načina onako kako su se u Hrvatskoj obračunavale kamate da se taj dug popne i na preko 100 milijardi. Zato je stvar u tom smislu morala biti arbitrirana na neki način.
Hvala. Izvještavam da je u 10 sati i 7 minuta isteklo za vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od deset minuta po ovoj točci dnevnoga reda. Za Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade! Klub HSP-a će podržati donošenje ovoga zakona. Klub HSP-a samo podsjeća da smo mi pravaši bili prvi koji smo jasno kazali nakon donošenja odluke Ustavnoga suda kako dio duga umirovljenicima treba vratiti u kešu a dio u obveznicama i to se i moglo napraviti da država nije opljačkana u pretvorbi i privatizaciji. Problem je rata ali je problem i druge naravi bio jer je država opljačkana u pretvorbi i privatizaciji. I sami znamo da se povećao i broj umirovljenika za 400-500 tisuća i sve ostalo. Prema tome, da se vodila pametna politika, da nije bilo pljačke pretvorbe i privatizacije odnosno da se ona sankcionirala danas bi mi puno lakše rješavali ovo pitanje. Dobro je da se ono započinje konačno rješavati i nama je drago čuti da ovdje danas svi govore da je riječ o dugu, da nije riječ o obeštećenju nego je riječ o dugu jer mi smo od početka govorili da je u pitanju dug umirovljenicima a ne da se oni nešto obeštećuju. Može se obeštetiti samo ono ako postoji dug. Također, moramo reći da postoje dva problema. Prvi problem će biti taj što će nažalost, mnogi će se umirovljenici neugodno iznenaditi kad dobiju kući izračun duga jer oni svi očekuju da će to biti daleko više. Znači, to će biti prvo neugodno iznenađenje za sve umirovljenike kad dobiju izračun onda će vidjeti da to nije ono što su oni očekivali. Drugi problem u svemu tome će biti taj da kad se oni opredijele bilo za prvu inačicu tzv. ubrzanu, bilo za drugu inačicu postoji li jamstvo da će to biti tako i provedeno. MI sami znamo koliko je zakona donešeno u ovome Hrvatskome saboru i znamo i sami kad se donosi proračun da se u Zakonu o izvršenju državnog proračuna stavlja klauzula. Evo, ove godine nisu predviđena sredstva za te nakane. Pitanje je kako će ovaj fond djelovati, da li će fond uspjeti osigurati taj dio sredstava koji će biti potreban znači ako je riječ o ovoj ubrzanoj varijanti povrata duga, da li će se to moći realizirati tijekom 2006. i 2007. godine ili će tu trebati reagirati se iz državnoga proračuna jer fond kao fond, znamo koja je uloga i zadaća fonda ali je upitno da li će on raditi odmah tako da će se sva sredstva moći osigurati i u rokovima i na vrijeme i u iznosima koji se planira. I onda ćemo doći na onu pravnu situaciju kada se donosi državni ili ovdje da će se možda dogoditi da ćemo prolongirati, znači to, pomaknuti rokove isplate i to prebaciti na neku drugu buduću Vladu. Sam zakon je istina za bolju zbrzan, to je vidljivo ovdje da je stvarno zbrzan iako se tu radilo na tome zakonu, bilo je obećanje da će odmah biti čak prošle godine u ovo doba da će biti upućen, odnosno najkasnije u rujnu i onda se to prolongirano i tako je on je stvarno pravno zbrzan. Jer pogledajte samo, osvrnuti ću se u ime Kluba na prve dvije odredbe. Prva odredba, članak 1. kaže, "Ovim Zakonom osniva se umirovljenički fond.", i onda kaže: "U članku 2. osnivač fonda … [[Govornik se ne razumije.]] Republike Hrvatske, Vlada Republike Hrvatske.". Pa ako se osniva fond, onda je fond osnovan ovim Zakonom. Pa i sami znamo da niti Vlada Republike Hrvatske niti ministarstva nemaju status, odnosno svojstvo pravne osobe, za njih odgovara država, Republika Hrvatska. Pa prema tome, već je vidljivo u prva dva članka da su pomiješani temeljni abecedni pravni pojmovi. Sada da i to Vlada osniva ovaj fond, tko sada osniva fond, mi ili Vlada? Da li je fond sada osnovan ili će Vlada ga još osnivati? Pa valjda ga Sabor, ako donesemo ovaj Zakon onda mi osnivamo fond! A Vladu možemo zadužiti da provede registraciju toga fonda. A ovako ispada da se opet ne zna tko osniva fond, je li fond sada osnovan kada mi to danas izglasamo ili nije osnovan? Znači već je vidljivo kako je to zbrzano da prva dva članka ne drže vodu i nisu pravno čista. I prema tome, sada opet dolazi onaj dio naše skepse da sve to opet se ne bi pretvorilo nakon određenog vremena u prolongiranje, doći će otplata dugova za inozemstvo, doći će ovo, doći će ona varijanta i opet bi se mogla dogoditi varijanta da opet to ide na teret umirovljenika a i sami znamo kakav je njihov danas položaj, kakav je njihov danas standard. I sada kada uzmemo ovu drugu varijantu da će se smanjivati, ide se na drugi način rješavanja pitanja, ovaj tzv. švicarski model usklađivanja mirovina a i sami znamo da većina umirovljenika prosječna mirovina negdje oko 1600 kuna i to sa zaštitnim doplatkom. I kada se sve to uzme, kada oni dobiju … [[Govornik se ne razumije.]] pa da vide da mnogi od njih nemaju ništa dobiti, dapače da su skoro trebali platiti državi da su preplaćeni. Pa kada ovi ostali onaj iznos od 1500 do 2000 kuna da će dobiti nešto sitno, mizerno i kada ih opet poklopi ovaj dio obračuna po novom sustavu mirovina onda će se stvarno neugodno iznenaditi. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Veseli me što poštovanog kolegu Kovačevića vesele rasprave o dugu. Međutim, odluka Ustavnog suda i Zakon o njegovom provođenju govore o obeštećenju ne o dugu. Dug je kolokvijalni izraz kojeg mi ovdje rabimo a ja bi apelirao da rabimo zakonske izraze.
Poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Upravo mi je kolega Vuljanić ukrao ispravak netočnog navoda.
Hvala. Poštovana zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa uvaženi zastupnik Kovačević je rekao da je tu to dug Vlade, one Vlade koja je opljačkala umirovljenike. Pa gospodine Kovačević vi biste tada ispravljali netočan navod, to nije dug Vlade koja je opljačkala umirovljenike jer ste vi tada bili pomoćnik ministra u toj Vladi i kao čestit čovjek mislim da biste to spriječili.
Klub HSS-a poštovana zastupnica Ljubica Lalić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Kada smo prije godinu dana raspravljali o Zakonu o provođenje Odluke Ustavnog suda Repubublike Hrvatske od 12 svibnja 1998. godine kojim se regulira povrat duga umirovljenicima putem zasebnog fonda bili smo vrlo kritični jer ni sam predlagatelj nije znao kako će taj fond izgledati, što će činiti njegovu imovinu i kada i kako će se dug vratiti. Unatoč nedostatku vizije u Zakonu je jasno rečeno da će Fond započeti sa radom godinu dana nakon stupanja na snagu toga Zakona. Također je posve jasno definirano da će fond biti osnovan temeljem posebnog zakona. Punu godinu dana svjedoci smo povuci, potegni pregovaranja Vlade sa umirovljeničkim udrugama, bilo je najava raskida koalicije zbog odugovlačenja formiranja fonda i sve tako evo do današnjeg dana odnosno zadnjeg dana redovnog zasjedanja proljetnog saziva ovoga Sabora. Zbog ozbiljnosti ovoga pitanja zbog političke pristojnosti prema koalicijskim partnerima Prijedlog zakona trebali smo dobiti par dana ranije kako bismo mogli izvršiti konzultacije sa onim dijelom umirovljenika koji su svojim glasovima nama povjerili zastupanje njihovih interesa. Nažalost Prijedlog zakona smo dobili sinoć a jutros o njemu raspravljamo. Stoga evo i ovim putem isprika svim umirovljenicima zbog nemogućnosti konzultacije iako do te mogućnosti nije došlo našom krivnjom, očito je da je predlagatelj htio pošto poto na brzinu provesti parlamentarnu raspravu i rukama parlamentarne većine donijeti zakon baš kako su ga predložili neovisno što o njemu misle umirovljenici koji su poklonili povjerenje i oporbenom bloku. Umirovljenici koji su mirovinu ostvarili prema propisima individualnih poljoprivrednika već zakonom o provođenju odluke Ustavnog suda izuzeti su od prava na povrat duga, oni nemaju pravo na povrat onoga što im je država uzela u vremenskom periodu 93. do 98. godine. Već prijedlogom toga Zakona Vlada je seljacima poslala jasnu poruku. Seljaci vi ste za nas građani drugog reda, svi umirovljenici će imati pravo na povrat duga ali vi ne i to samo zato što ste pravo na mirovinu ostvarili temeljem propisa o mirovinskom osiguranju individualnih poljoprivrednika. Vaše mirovine i nadalje najvećim djelom iznositi će do 500 kuna i s time ćete plaćati i voljom parlamentarne većine izglasanu administrativnu pristojbu za zdravstvenu uslugu, s time ćete morati platiti putne troškove za dolazak do liječnika ali ćete uza sve to od toga iznosa morati zašparati kako bi vas se moglo pokopati jer parlamentarna većina vam je ukinula pravo na naknadu pogrebnih troškova. Kako ćete ostvariti to čudo ne znam, ali sadašnja Vlada kaže da je to moguće. Dakle, na seljake umirovljenike ovaj fond se ne odnosi. Ne odnosi se ovaj fond ni prema našem izračunu a to je i Vlada priznala 600 tisuća drugih umirovljenika jer predlagatelj zakona u obrazloženju kaže da osnovu za stjecanje prava za članstvo u fondu čini obračun razlike sukladno članku 3. i 4. Zakona o provođenju odluke Ustavnog suda. Temeljem toga pravo na obeštećenje i pravo na članstvo u fondu steklo je 423 tisuće korisnika mirovina. Kako u Hrvatskoj ima preko milijun umirovljenika pitamo se tko je onih 600 tisuća koji nisu stekli pravo na obeštećenje. To su oni umirovljenici koji imaju najniže mirovine. I ako to sada predlagatelj ne kaže, ali iz Vladinih krugova smo čuli da je njima dug vraćen. Dok smo mi uvjeravali i Vladu i parlamentarnu većinu da je bivša koalicijska vlast temeljem Zakona o povećanju mirovina radi otklanjanja razlika u razinama ostvarenim u različitim razdobljima od 1.1.2001. godine do 31.12.2004. godine, vratila umirovljenicima u gotovu 17 milijardi kuna nazivani smo lašcima, a sada to ipak priznaje i Vlada. Upravo zbog toga i jeste izračun obeštećenja 11 milijardi 463 milijuna kuna, a ne onih najavljivanih preko 25 milijardi. Ovim prijedlogom se nude dva načina povrata. Prvi tijekom prve dvije godine trajanja Fonda, ali bi tada umirovljenici dobili samo 50% ili polovicu svoga prava. I drugi način cijelo pravo, ali s rokom isplate od 8 godina. Oni koji odaberu brži put povrata i odreknu se 50% iznosa koji im pripada prema ovom prijedlogu prvu će ratu dobiti najkasnije do 30.6. ali sljedeće godine. A zadnju do konca 2007. godine. Dakle nema isplate odmah kako je to obećano. NO unatoč tome uvjereni smo da će se najveći broj odreći polovice prava mada će na prvu isplatu čekati još godinu dana. Procjenu Vlade da će za taj način odlučiti se tek 50% umirovljenika držimo nerealnom. Iako je ovaj Prijedlog zakona nešto precizniji još uvijek nije lišen nepoznanica. U članku 20. se kaže:»Vlada Republike Hrvatske u imovinu Fonda unosi novčana sredstva, udjele, dionice, obveznice i nekretnine.» Dionice i udjele kojih trgovačkih društava to još ne znamo jer predlagatelj kaže: «Vlada Republike Hrvatske će najkasnije do 31. prosinca 2003. godine izvršiti rezervaciju dionica namijenjenih Fondu posebnom odlukom». Opet svemoćna Vlada koja preuzima ulogu zakonodavca. Dionice mogu biti uspješnih društava kapitala koje će donositi dividendu, ali isto tako mogu biti bezvrijednih društava čije dionice nemaju čak tržišne vrijednosti. Dakle nepoznanica koja je bila ranije ostaje i nadalje. Fondom koji je zasebna imovina bez pravne osobnosti upravlja društvo za upravljanje fondovima. Tko ga osniva ne znamo, ali znamo da svi članovi uprave imaju biti zaposelni u društvu s punim radnim vremenom. Upravni odbor koji broji 9 članova imenuje i razrješuje Vlada Republike Hrvatske. Evo novih razloga za strah. Fondom upravlja društvom kojim zapravo upravlja Vlada. Zakon kaže da je društvo, društvo dužno upravljati fondom odnosno njegovom imovinom s pozornoššću opreznog, urednog i savjesnog gospodarstvenika. Što ako to ne bude tako? Što ako se ponove iskustva iz vremena privatiziranih društava kapitala kada su u nadzornim odborima sjedili predstavnici Mirovinskog osiguranja sa zadatkom da štite interese umirovljenika, a u stvarnosti su štitili interese većinskog vlasnika sve do propasti društva kapitala pa naravno i umirovljeničkih dionica u njima. Sjećamo se da je Mirovinski fond dobivao dionice u svakom trgovačkom društvu s ciljem da na temelju njih ostvari dividendu iz kojih bi se isplaćivale mirovine. Revizija je pokazala da je 80% društava kapitala propalo, a s njima dakako i dionice. Vjerojatno nam se želi reći da za štetu nanesenu Fondu odgovara društvo. Pitamo se čime? Vjerojatno do visine svoga temeljnog kapitala koji iznosi 5 milijuna kuna premalo, a još tome članak 7., stavak 2. kaže: «Društvo odgovara članovima Fonda za štetu koja nastane zbog neispunjavanja ili neprimjerenog ispunjavanja svojih obveza osim ako neispunjenje ili nepremjereno ispunjenje proizlazi iz okolnosti za koje ne odgovara i ako je poslovanje vodilo s opreznošću i pozornošću urednog i savjesnog gospodarstvenika.» Očito je da odgovornosti nema, a rizik je prevelik. Sada je potpuno jasno zašto Vlada ne želi dati jamstvo ili granciju? Sagledavajući zakon u cijelosti nejasno je zašto je dobio potporu Hrvatske stranke umirovljenika jer obećanja napretek, a jamstva ništa. Dakako da se od nas sada očekuje da izreknemo stav da li Hrvatska seljačka stranka može prihvatiti ovaj Zakon i zaista dugo smo razmijšljali o tome da li prihvatiti ovakav Zakon koji po nama je nedorečen, rizičan, nepotpun i isključuje one umirovljenike koji imaju najmanju mirovinu. Rekla sam da među njima su seljaci koji u pravilu imaju do 500 kuna, ali ne samo seljaci. Isključeni su i umirovljenici koji su radili u poduzećima puni radni staž 35 godina ili 40 godina i imaju mirovine do 1000 kuna. Takvih nije malo. Uzmimo podatke pa ćemo vidjeti. Oni su isključeni iz povrata duga s obrazloženjem da je njima dug vraćen. Međutim unatoč ovom izrečenom Hrvatska seljačka stranka će podržati ovaj Prijedlog zakona iz jednog jedinog razloga. On je dobio suglasnost umirovljeničkih udruga. Nezadovoljni koji će ostati svjesni svoje nezadovoljnost, svoga nezadovoljstva tek nakon primjene ovoga Zakona morat će za taj Zakon i za odgovornost za provedbu tog Zakona pitati nekog drugog. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Gospođa Lalić je rekla da pravo na povrat duga nije steklo 600 tisuća umirovljenika. To je taj krivi navod kojega ispravljam. Pravo na povrat nije steklo, steklo njih 239 tisuća i 91 umirovljenik. To su oni koji primaju najniže mirovine do 1000, 1500 kuna ili oni koji su umrli. Jednom riječju učinjena je ogromna nepravda ljudima znači njima, toj armiji od 239 tisuća umirovljenika, a o poljoprivrednicima da ne govorim. Tu u cijelosti podržavam istup gospođe Lalić koja je bila pomalo i cinična kada je rekla da smo te ljude uskratili i bez, i ostavili bez te posmrtne pomoći.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepa. Štovani gospodine predsjedniče. Ispravljam ispravak netočnog navoda. Štovana kolegica je rekla da nema jamstva za izvršenje ovoga Zakona. Naprotiv jamstva ima jer se akt koji je predložila Vlada nadam se donijet će Hrvatski sabor. A odluka Hrvatskog sabora jest jamstvo jer je obveza svim sljedećim vladama. Hvala.
Treći ispravak poštovani zastupnik Marko Turić.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam zapravo ovakav patetični način iznošenja ovog problema [[Upadica: Ne, navod, navod.]] Točno je, točno je da ovo obeštećenje prema našim umirovljenicima se događa u ovom trenutku kad Hrvatska država želi to namiriti upravo tu je i veličina i mislim jedan veliki pomak hrvatske Vlade ovog trenutka. Prema tome za patetiku nema mjesta. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče, pa apsolutno je netočno da Vlada nema odgovornost. Već i samo donošenje ovog Zakona i Prijedlog zakona dokazuje odgovornošću koju vi gospođo Lalić niste imali, a količina vaše ogorčenosti najbolji je pokazatelj da smo na pravom putu.
Poštovani zastupnik Damir Kajin, Klub zastupnika IDS-a izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospođo potpredsjednice Vlade. Nema nikakve dileme odluku Ustavnog suda valja ispoštovati i o tome naravno ne bi trebalo raspravljati. Hrvatska je pravna država i dug umirovljenicima valja vratiti. Kolokvijalno dug, inače obeštećenje. Postavlja se ovdje jasno samo dva pitanja da li je ovaj model koji se nudi dobar i drugo odakle da Hrvatska namakne novac. Povrat duga gospodo, nije imaginarno Europsko prvenstvo u nogometu o kojem smo raspravljali pred 7 ili 8 dana. Novac treba namaknuti, i to odmah. Ja i dalje tvrdim daj e najbolji model za Hrvatske umirovljenike ali i svjestan onih koji su zakinuli umirovljenike povrat duga odnosno obeštećenje putem obveznice i to u cijelosti, znači u cijelosti, na to stavljam naglasak u 7 do 8 godine kako je to nudio IDS još tamo 2004. Obveznice su isto tako novac, to je keš. MI smo predlagali da u odnosu na rast proračuna u odnosu na prošlu godinu 1/10 to povećanje usmjerimo na povrat duga, pa bih iz proračuna negdje do 2012. mogli izdvojiti oko 20 milijardi kuna. Da se pristane na tu vrst povrata, bez većeg napora država bi mogla i to u cijelosti, naglašavam u cijelosti dug vratiti negdje 2010., 11. godine. Znači u nekih 7 godina, u 6 godina bez počeka od dvije godine. Taj najbolji mogući model najapravičniji model je odbijen i danas raspravljamo o ovom prijedlogu Vlade. Treba pozdraviti da je Vlada pristala i priznala dug postoji. Gospodin Vidović je govorio da je dug vraćen, preplaćen, međutim, tu ima nekoliko problema. Prvo, Vlada gospodina Mateše uvela je klauzulu 100 kuna plus 6% malim mirovinskim zakonom, Vlada gospodina Račana nastavila je sa tom isplatom to vidimo čini i Vlada gospodina Sanadera. Očigledno da se gospodin Sanader ne šali kada kaže vraćamo sve u dvije godine, no o tome kasnije. Kao što je možda koaliciona Vlada brzala da izgradi cestu Zagreb-Split pa i zbog onoga što se zbivalo 71. tako i ova želi se osloboditi hipoteke iz 1993. a zasigurno Bože moj razmišlja o narednim izborima. Je da je sada na dijelu sistem uzmi ili ostavi kako ga ja nazivam, HSU je na jednoj presici rekao da se radi o kazino ekonomiji, ali 99% u to sam siguran penzionera će se odlučiti za sve u dvije godine, jer ne zaboravimo da cirka 20 tisuća umirovljenika godišnje umire, pa je tom prirodnom nekom zakonitošću Vlada dobila bonus, da budem ciničan, od nekih 100 tisuća mirovina do sada. Pravo na povrat ima 423 tisuće i 34 penzionera. Svi oni koji su nakon toga umirovljeni, tobože nisu zakinuti, ali da budemo pošteni prava nepravda učinjena je upravo tim novim umirovljenicima, o čemu je govorio gospodin Vidović, njima 300 tisuća kojima mirovina u pravilu iznosi znatno manje nego starim umirovljenicima a sve zbog znatno dužeg obračunskog razdoblje tj. cijelog radnog vijeka u odnosu na onih 10 najpovoljnijih godina. Što reći konačno o onoj pravoj sirotinji o kojima je govorila gospođa Lalić kojima je penzija do 1500 kuna i koji neće dobiti ništa jer su tobože preplaćeni, a tih je 239 tisuća i 91. Za umirovljenike po mom sudu bilo bi znatno bolje da se ne dogovara samo na relaciji Vlada – HSU. Zašto? Zbog stalnog trgovanja, pa ako ovaj Zakon bude pratio i povratak na staro, točnije odustanak od 6-mjesečnog usklađenja poplaćamo, odnosno ako se prijeđe na tzv. Švicarsku formulu obračun plaće i troškova života Vlada će u 10 godina uštedjeti to sama priznaje 25 milijardi kuna, ili cijeli jedan godišnji proračun za cirka milijun i 50 tisuća umirovljenika, što će reći da će umirovljenici sami sebi vratiti dug. A državi uštedjeti u 10 godina 2 iznosa tog ponavljam duga ili čak 4 iznosa po ovih 6,9 milijardi kuna. Ako imamo na umu da će se stvarno vratiti 6,9 milijardi kuna država dobija u 10 godina 20 milijardi kuna bonusa i to je zapravo bit, vraća se da bi se štedjelo. Istina ovaj vid obračuna, taj povoljniji uvela je Sanaderova Vlada i ono je do sada nešto pogodovalo penzionerima, međutim, ovo alkemijanje može postati prozirno, istina ako simuliramo tzv. usklađenje mirovina za prvo polugodište 2005. godine, to je tzv. Švicarska formula povoljnija je od postojeće formule. Naprimjer, po postojećoj formuli na penziju od 1826 kuna i 79 lipa porast bi bio 29,22 kune, po Švicarskoj rast plaća i rast troškova života porez bi bio 30 kuna 14 lipa i jedna kuna više. O tome ću govoriti kasnije, ali dozvolite mi da govorim i o tome. Znači, poštovani gospodine predsjedniče uvažena gospodo zastupnici, najveći problem je znatno gotovo sramotno usporavanje rasta plaća koje je na djelu, to govori i da je Hrvatska u krizi ili stvarnoj krizi, to govori da je Hrvatska u problemima i stvarno se postavlja pitanje kako namaknuti tih 6,9 milijardi kuna u 2 godine. Za nama je rebalans proračuna, država je ostvarila znatno manje prihode od poreza, ono što boli to je da ostaju bolnice bez 226 milijuna kuna za investicije. Plan prihoda u trošarine umanjen je za 677 milijuna kuna, najviše zbog odredbe o 0,0 promila, znači hoćemo li mi gospodo provesti i raspravu o gospodarskoj zbilji jer samo to novi novac proračunu. O tome znači raspravljati treba kako stvoriti novac, potrošiti ga možemo na najrazličitije načine ali kako stvoriti novac. To je gospodo bit. Industrijska proizvodnja nam je 78% one iz 90. U industriji danas radi svega 39% koliko je u njoj radilo 90. U 15 godina od 90. do konca ove godine kumulirat ćemo vanjsko-trgovinski deficit 60 milijardi kuna itd. točno je bio je rat apsolutno i nabacivati brojke se može ovako ali što nam je činiti. Ja se slažem da nisu jedini krivac Vlade ali kako stvoriti novac, kako stvoriti tih 7 milijardi kuna u 2 godine. Kome uzeti. Nema se više kome. Ne možemo ni vojsci, ni policiji, znači njima se nema što uzeti. Možemo zaustaviti razvoj javnih investicija izvlačenjem dobiti ali to je besperspektivna politika. Konačno za prvih 6 mjeseci rast bruto društvenog proizvoda bio je ponižavajućih 1,8%. Dodatno decentralizirati državu možemo ali dodatno opteretiti gospodarstvo više ne možemo. Zadužiti se za povrat mirovina ne možemo, znači gdje uzeti novac a riječ je o 7 milijardi kuna ili 3,5 milijarde kuna godišnje. Znači kroz privatizaciju, kroz privatizaciju, na to stavljam naglasak. Ali što prodati da gospodin Hebrang ne ustvrdi da nakon prodaje banaka Hrvatska više svoje akumulacije ulaže u Europsku uniju nego Europska unija u Hrvatsku što je apsolutno točno i to je bit, što prodati, znači prodajemo svoje obiteljsko srebro za povrat duga. Da li je to dobra politika razmislimo. Razmislite i o IDS-ovom prijedlogu povrata duga putem obveznica kroz jednu desetinu rasta proračuna u odnosu na prethodnu godinu. Sedam milijardi kuna isplatili bi sa godinom i pol zakašnjenja ali za dodatnih 4 godine cijeli stopostotni dug. To je bit. Što ćemo znači prodati? To treba gospodo reći. 15% INA-e. Sa INA-om smo se ponosili, sad je kraj. Govori se da se tu može dobiti 2,5 milijarde kuna. Realno ja tvrdim i 5 milijardi kuna. Prodajemo Croatia osiguranje za nekih ne znam 200 milijuna eura, milijardu i pol kuna, ACI marine, to je nekih 100 milijuna eura, 700 milijuna kuna, te HT 25% donijet će nam najmanje 700 milijuna eura. Znači, mi dolazimo do tih 10 do 12 milijardi kuna. Ako imamo na umu da u ovaj godišnji proračun od privatizacije moramo usmjeriti 4 milijarde kuna u idući proračun 2006. također onda nam ostaje da iz toga možemo skupiti najmanje tri, možda i 4 milijarde kuna za ovaj povrat duga penzionerima plus milijardu i pol kuna što ćemo uštedjeti prelaskom sa ovog obračuna plaća na tzv. švicarsku formulu. Međutim, što ćemo ostaviti budućoj Vladi za privatizaciju? Hrvatske šume, HEP, Autoceste itd., no onaj tko zagrize u to taj će si polomiti zube. Možemo prodati Poštansku banku, Croatia banku ali to je suludo. U zadnjih deset godina što kroz pretvorbu što kroz privatizaciju, što kroz prodaju banaka mi smo sami sebe kolonizirali. Ili u zamjenu za politički suverenitet sami sebe smo lišili financijskog suvereniteta. Ja tvrdim da stvarnog političkog suvereniteta nema bez ekonomskog. Ja sam svjestan ili će kapital doći u Hrvatsku ili će naši građani za tim kapitalom. Ne mislim da je privatizacija uvijek loša. Nakon što smo prodali banke one su nas barem lišile kraha banaka ali kapital se izvlači iz Hrvatske, to je tragedija ovog trenutka. Isto će sutra dan biti sa Croatia osiguranjem, INA-om itd. Znači, sanirana poduzeća ne prodavati. Znači, u ovom zakonu riječ je o novcu. Nema nikakve dileme. Dug moramo vratiti ali kako pronaći novac za povrat duga. To je bit, o tome danas potpredsjednik Vlade gospodin Polančec i nitko nije govorio. Od hrvatskog gospodarstva mi novac za povrat dug ne možemo uzeti. Od zaduživanja nemoguće je vratiti dug jer smo dužni ko stara Grčka. Znači, jedino je moguće vratiti privatizacijom. Znači, kao što sam i malo prije rekao ovo je konsenzus i za privatizaciju samo još uvijek ne znam čega i što. Ali tvrdim to je konsenzus za prodaju INA-e, HT-a, ACI-ja, Croatia osiguranje i zasigurno još desetak drugih velikih javnih državnih poduzeća. NO, nakana da se vrati dug to treba podržati a ako umirovljenici pristanu da im se dug prepolovi to valja njima prepustiti na savjest ali nikoga neće biti koji će glasati protiv ovog prijedloga zakona. Usporavanje rasta plaća na svega 1,6% za prvih šest mjeseci, usporavanje rasta bruto društvenog proizvoda na 1,8% za prvih šest mjeseci to zove na uzbunu. To je znak da je Hrvatska u problemima i da se teret ponovno prebacuje na umirovljenike. 1993. 1994., 1995. prebacivali smo na tzv. stare umirovljenike kojima danas ispravno, pošteno eto vraćamo dug a sada se prebacuje na tzv. nove umirovljenike koji su u mirovini ne znam u zadnjih tri, četiri, pet godina. No, ovaj zakon treba podržati iako ja držim da jedini pošteni povrat dug bio po IDS-ovom zakonu povrata putem obveznice. Teret na umirovljeničku populaciju također je prebačen kada smo eto pred par dana usvojili Zakon o zdravstvenom osiguranju kroz formu participacije gdje će svatko de facto izdvajati do 30 kuna. Eto, s ovim riječima Klub IDS-a se zalaže od kad je u ovome parlamentu da se ispravi ta povijesna nepravda. U nekoliko navrata u proceduru upućivali smo svoje zakone, nisu dobili podršku ni Vlade ni parlamenta pa želimo doista sreću u provedbi ovoga zakona a jasno je da će 99% umirovljenika uzeti tu mogućnost da im se dug "kolokvijalno dug" obeštećenje izvrši u periodu od 2 godine.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Ispravljam netočni navod kolege Kajina da je najbolji model obeštećenja putem obveznica. Obveznica je naplativ i odmah utrživ dokument koji bi omogućio novu pljačku umirovljenika odnosno svo ono silno torbarenje. Dakle, i kada bi Vlada mogla emitirati obveznice to ne bi nikako bilo dobro odnosno ne bih bio sudionik tog posla. Jedino bolja bila bi obročna isplata pojedincu iz državnog proračuna, međutim rekli smo da to nije moguće. Gospodine predsjedniče, molim da upozorite kolegu Kajina na neutemeljene kvalifikacije da HSU trguje sa Vladom jer kad bih ja bio bezobrazan to bih mogao isto reći da IDS čini oko Brijuni rivijere, bolnice itd.
I drugi ispravak poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Štovani gospodine predsjedniče, ispravljam slijedeći krivi navod kolege zastupnika. Vlada ovom odlukom razmišlja o sljedećim izborima. To nije točno. Vlada razmišlja o prošlim izborima jer je Vlada premijera Sanadera prije izbora obećala vraćanje ovog duga i na taj način nastavlja ispunjenje svojih jamstava.
Hvala. Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dame i gospodo poštovani zastupnici Hrvatskoga sabora! Želim se obratiti Hrvatskom saboru u trenutku kada rješavamo jedan od najtežih i najosjetljivijih problema našeg društva i našeg društvenog i političkog nasljeđa. Nema nikakve dvojbe da je dug našim umirovljenicima sa stanovišta ljudskih sudbina, sa stanovišta društvenih odnosa, s moralnog i političkog stanovišta a o materijalnom i financijskom da i ne govorim, bilo jedno od najtežih opterećenja za sve dosadašnje Vlade još tamo od 1993. godine. Nema također nikakve dvojbe da je to bilo i opterećenje za sveukupne odnose u hrvatskom društvu. Konačno, bilo je to pitanje zakonitosti i vladavine prava koliko moralnog prava toliko i poštovanja odluke Ustavnog suda iz 1998. godine. Spominjem 1993. i 1998. da bih podsjetio kako je tih dugih 12 godina, 12 godina tijekom kojih su politička obećanja najčešće bila pomiješana sa nemoći i zanemarivanjem čak dovelo do stanja apatije, ignoriranja pa i nevjerice. Jedan od najtežih ljudskih i društvenih problema Hrvatske neprestano je guran u stranu, ostavljan sljedećim garniturama. Ne samo da je malo tko imao hrabrosti i snage zagristi u tu gorku jabuku hrvatske tranzicije već su vjeru pomalo počeli gubiti i sami umirovljenici. Pravedno i pošteno zarađene mirovine koje je država morala vratiti snagom moralne obveze prema ljudima koji su gradili i stvarali vrijednosti i dobra ove zemlje i snagom zakonske odluke suda već su pomalo smatrane izgubljenima. Istina je, mirovinski sustav i dugovanje umirovljenicima jedan je od najtežih problema u mnogim drugim zemljama čak i razvijenijima od Hrvatske. Mnoge se zemlje guše u krizi mirovinskog sustava. Brojne su vlade u svijetu pale na tom pitanju osobito u zemljama koje su kao i Hrvatska mijenjale društvenopolitički sustav. Za mnoge je to i danas neriješena enigma koja opasno opterećuje sposobnost za provedbu reformi i ostaje balastom koji koči gospodarski razvitak. I u hrvatskoj su se vlade u proteklih 12 godina pokušavale suočiti s ovim pitanjem, ali čini se da je strpljenje naših umirovljenika uvijek bilo veće od odlučnosti i sposobnosti političara. O dugu umirovljenicima i kod nas se češće govorilo uoči izbora negoli u ozbiljnim raspravama s ozbiljnim nakanama ili su pak tražena neka minimalna rješenja i sitni nadomjesci. Istine radi, a toga su cijelo ovo proteklo razdoblje bili svjesni i naši umirovljenici, Hrvatska i hrvatsko gospodarstvo bili su izloženi ogromnim poteškoćama. Rekoh pitanje mirovina guši i razvijenije zemlje od nas. Tranzicija i cijena obrambenog Domovinskog rata. Taj ogromni pritisak na proračun koji je trajao gotovo cijelo desetljeće uzmu li se obzir i obrana i obnova dodatno su opterećivali i otežavali rješavanje ovog problema. Sa zahvalnošću i punom iskrenošću moram reći da su naši umirovljenici znali prepoznati važnost povijesne zadaće i da je vjerujem njihova strpljivost u pogledu podmirenja duga na mnogo načina bila iskaz njihova doprinosa domovine. U tom smislu mi smo svi dvostruki dužnici našim umirovljenicima. Ali gospođe i gospodo zastupnici, domoljublje nikome ne daje za pravo na izbjegavanje zakona i zakonskih obveza, a ponajmanje državi. Govorio sam o tome i u drugim prilikama i u drugim prigodama. U ovom slučaju značilo je to obvezu države da poštuje odluku Ustavnog suda iz 98. godine o povratu duga umirovljenicima i to se naprosto moralo učiniti. Ja i ova Vlada održavamo obećanja. Neki će se od vas sjetiti da smo još u predizbornoj kampanji govorili o ovom pitanju. U izbornom programu bilo je jasno zapisano da je skrb o građanima najvažnija zadaća države i ništa ne može biti iznad toga. Na izbornim skupovima sam govorio o tome kako su umirovljenici na rubu društveno prihvatljiva života i kako mirovine primaju s uvredom i stidom, ali govorio sam i o obvezi državne vlasti da osigura zasluženo dostojanstvo umirovljenika. Vjerojatno su mnogi mislili kako je opet riječ o prolaznom vjetru i još jednom izbornom obećanju. Kad sam povrat duga umirovljenicima u smislu jačanja njihova materijalnog položaja upisao na izbornu jamstvenu karticu u nekih su još više porasle sumnje. Mnogi su se pitali je li riječ samo o novoj vještini političkog marketinga ili o stvarnoj namjeri. Rekoh, održavam svoja obećanja. Ozbiljan politika dugoročno se ne može graditi na slabim temeljima. Od problema se može bježati neko vrijeme, ali se ne može od njih pobjeći. I upravo zbog pune svijesti da je pitanje povrata duga umirovljenicima i ukupno rješavanje društvenog položaja ljudi treće životne dobi pitanje karaktera našeg društva, pitanje našeg razvitka, pitanje pravičnosti i društvene kohezije i upravo zato se HDZ odlučio iskoračiti u susret umirovljenicima i njihovim političkim predstavnicima. U koalicijskom partnerstvu Vlade i Hrvatske stranke umirovljenika kroz zajednički dijalog svjesni realnih gospodarskih prilika u zemlji, ali i zajedno odlučni da državu rasteretimo dužničke obveze da bi lakše iskoračila u novu etapu razvitka našli smo rješenje i tu želim zahvaliti i koalicijskim partnerima i drugima koji podržavaju parlamentarnu većinu, ali i oporbi koja vidio sam iz rasprave ima razumijevanja i podupire rješavanje ovog duga. Uvjeren sam da je ono realistično, naime rješenje to i da će ga prihvatiti ne samo umirovljenici nego i najšira javnost. Jer naći rješenje za tako težak problem znači pokazati da u ovoj zemlji postoji odgovornost, spremnost i samopouzdanje, a to je pak dobit veća od bilo kojeg duga. To pokazuje da znamo, možemo i hoćemo hrvatskoj je danas ponovno to najpotrebnije. Zato rješavanje ovoga pitanja ima i mnogo šire značenje. Ono pokazuje da smo spremni rješavati teška i opterećujuća pitanja preostala bilo iz prošlog sustava bilo iz nedavne prošlosti. Pri tome je dakako jasno, da bez rješavanja prošlih odnosa ne možemo dovršavati potrebne reforme, graditi novi tržišni i demokratski sustav i zemlji dati novi polet. A novi zamah i novi polet itekako su nam potrebni. Upitajmo se zajedno bez obzira na stranačke boje, možemo li bez novog zamaha da ostanemo u oblasti umirovljenika ići iz sadašnjeg stanja u kojemu je broj onih koji realno stvaraju novih dohodak još uvijek samo malo veći od broja umirovljenika. To je strateško pitanje razvitka, to je pitanje gospodarske budućnosti iz koje dakako proizlazi i sveukupna slika Hrvatske sutra, a takvih je pitanja i primjera itekako mnogo. Govorio sam jučer o gospodarstvu utemeljenom na znanju, o gospodarstvu ideja, inicijative i invencije. O gospodarstvu koje danas prevladava u svijetu, u svijetu koji se tako brzo mijenja da današnji korak zaostatka već sutra donosi gubitak perspektive. Uvijek ima netko tko će na osnovu novih tehnologija, novih ideja i novog promišljanja gospodarskih pravila i tržišne utakmice biti brži, spremniji da uskoči tamo gdje nas nema, ako nas ne bude. Ne želimo i ne smijemo zaostajati. Moramo neprestano imati pred sobom sliku Hrvatske kakvu želimo vidjeti i kakvu želimo vidjeti za pet, deset, dvadeset godina. Imamo ljudskih i prirodnih potencijala i vrijeme je da ih podignemo na novu, višu razinu. Sažeto i simbolički riješili smo jedno od najtežih pitanja građana treće životnih dobi, naših majki i očeva, naših djedova i baka, a uz ostalo i radi budućih naraštaja. O tome je riječ i o tome će Vlada i dalje voditi brigu imajući na umu strateške interese zemlje i imajući pred sobom onu sliku Hrvatske u budućnosti kakvu svi želimo. Dame i gospodo nakon što danas Hrvatski sabor, a ja vas pozivam da usvojite ovaj prijedlog zakona, to učini, riješili smo svi zajedno jednu veliku traumu hrvatskog društva i na to možemo biti ponosni. Hvala. [[Pljesak.]]
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi premijer je rekao da mi ovim zakonom smo riješili pitanje isplate umirovljenicima. Nismo riješili. Riješit će se tek kad se isplati, to je ispravak netočnog navoda.
Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani premijeru sa kolegama, kolegice i kolege zastupnici. Također i ja osobno kao što je to rekao naš kolega Vidović u ime kluba, podržavam ovaj prijedlog zakona koji treba zajedno sagledati sa Zakonom o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. srpnja 2004. godine. I svakako da je istina gdje ima volje da se nešto provede tu onda ima i načina. Također bi potvrdila ono što je netko rekao govoreći u ime kluba da je ovo veliki iskorak. Naravno sjetimo se prve HDZ-ove Vlade koja je negirala dug dosadašnjeg koja evo i našeg premijera koji je čvrsto obećao da će se i ova odluka i ovaj zakon koji vjerujem da ćemo izglasati, provesti. Međutim ono što malo izaziva sumnju i podozrenje to je jedna nerazumljivost malo ovog zakona naročito u onom dijelu koji govori u svojoj Glavi 2. o društvu za upravljanje fondom i upravnim odborima. I inače uopće kada se spominje malo fond to je jedna riječ koja je kod našeg naroda, kod naših građana izaziva nešto sumnje, nešto nevjerice. Zbog negativnog iskustva kojeg inače ima sa fondovima, pa evo nemamo baš ni potpune sreće s obzirom na Zakon koji sam citirala koji smo donijeli prošle godine dakle, Zakon o provedbi Odluke Ustavnog suda koja u svom članku 6., koji u svom članku 6. predviđa da u roku od godine dana, to je sada ističe taj rok, trebao je fond biti osnovan i profunkcionirati. Dakle, trebamo se tu malo požuriti. Ono što također trpi kritike i što se možda i može ispraviti a to je jer smo čuli danas kolegu Hebranga koji je govorio u ime Kluba HDZ-a koji se zahvaljuje svim umirovljenicima pa i oni koji neće dobiti obeštećenje, koji su umrli eto prije 5. kolovoza prošle godine. Međutim, ostaje sasvim nejasno zbog čega jer je taj Zakon stupio na snagu i objavljen je u Narodnim novinama 28. srpnja pa prema tome zašto ne dati mogućnost onima koji nisu umrli u tom razdoblju od 7, 8 dana. Dakle, to je bila jedna administrativna odluka koja eto tim umrlima i njihovim nasljednicima ostaje samo eto verbalna zahvala od koje nemaju baš previše koristi. Međutim, ostaje jedno pitanje također pravno koje se može postaviti a na koje smo ukazivali i kod donošenja ovoga Zakona o provedbi odluke. Izračun mirovine, obeštećenje nije predviđeno u formi upravnog akta pa ostaje i dalje nejasno što će biti, odnosno kako će nezadovoljnici bilo umirovljenici ili njegovi nasljednici reagirati. Naravno da im se bez obzira što ovi zakoni kažu ne može uskratiti sudska odluka. Ali u svakom slučaju mogu se pojaviti i tu znatne pravne poteškoće. Dakle, što se tiče samog akta prema tome bez obzira kako je bila ta, što je reklo izrijekom slovo zakona o primjeni odluke Ustavnog suda, ništa ne prijeći fond, odnosno ništa ne prijeći Vladu da omogući da taj iznos duga bude u formi upravnog akta da bi se spriječile sve one nedoumice. Međutim, ono što izaziva, nekako može izazvati veliko odobrenje jeste odredba članka 11. koji govori o tome da društvo dakle, koje upravlja fondom, ima, donosi samo statut i samo određuje plaće, ja mislim da to nije dopustivo, da to nije dobro, te plaće mogu biti ogromne, prema tome, o ovome treba voditi računa da postoje ograničenja kolika tu plaća može biti, odnosno godišnja naknada u samom društvu. Jer na kraju krajeva i ta godišnja naknada troši se, odnosno financira se iz samog državnog proračuna. Ostaje nejasno Zakon nije Prijedlog zakona pa bi trebalo o tome malo razmisliti da se on precizira. Što je sa onim koji se nisu u određenom roku odazvali na način na koji žele biti obeštećeni. Ovi nasljednici da, za njih je precizno zakon rekao da u tom slučaju vrijedi onaj prvi prijedlog. Prema tome mislim da bi u tome smislu trebalo precizirati da se ni u kome slučaju bez obzira da li će se oni odlučiti u roku od 30 dana da nema prekluzije. Jednako tako ne bi bilo dobro, ova odredba članka 42. kada bi ona ostala ovakva kakva jeste. Naime, korisnici mirovina koji već vode sudske postupke radi ostvarivanja prava na obeštećenje da mogu postati članovi fonda jedino ako se odreknu tužbenog zahtjeva, a ako se odreknu tužbenog zahtjeva po tom osnovu, znači da ga više nikada pa i onda kada su nezadovoljni ili ne dođe do isplate ne bi mogli pokrenuti. Prema tome, mislim da nema nikakve prepreke da se izostavi odredba članka 42. Dakle, ja podržavam ovaj Prijedlog zakona i više od mojih misli same interpretacije ovoga Zakona stoji moja želja da do isplate stvarno i dođe jer mene moja susjeda zaista Lučana pita, ona je čula o tome, to ljudi jako iščekuju, podržavaju ali mi je rekla da priupitam premijera kojeg dana i na koji šalter ona može doći po ovu isplatu. Hvala.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Marko Turić.
Poštovani gospodine predsjedniče, predsjedniče hrvatske Vlade, gospodo ministri. Ovdje me je poteklo na ovu repliku gdje su se spominjali umrli umirovljenici koji eto tako ostala im je slaba utjeha od ovoga što mi govorimo. Moram vam reći da u neposrednoj mojoj blizini jedan gospodin nedavno je umro umirovljenik koji je u pisanom obliku ostavio u vidu svoje oporuke i ovo. Da ukoliko bi se dogodilo da se te mirovine koje su od 93. bile da se njemu i njegovim nasljednicima, u njegovu kuću naprosto ne uđe. Zašto? Iz jednostavnog razloga jer je to smatrao svojim udjelom u stvaranju Hrvatske države u trenutku pomoći svom narodu kada je to trebalo. Na taj način bi mu se kako on to piše jednostavno oduzela mogućnost da je on participirao u tome. Dakle, to je nešto što sam želio suprotstaviti ovom drugom. Dakle, imamo i ovakvih i onakvih. Činjenica je i ono što ću ponoviti da se je ovdje reklo jutros da je bilo i drugih grupacija i sveučilišnih profesora i stručnih i znanstvenih i nastavnih koji su imali male plaće i težaci i poljoprivrednici i svi. Svi su participirali, neki su išli pa se nisu ni vratili. Ali mislim da je meritum stvari trenutak da u ovom trenutku hrvatska Vlada naprosto hoće, može i odlučna je učiniti ovaj korak da se po Ustavnom, odluci Ustavnog suda, našim umirovljenicima to vrati. Mislim da je to veliki trenutak i to je stvar koju ne može zamagliti nikakav detalj bez obzira kako patetično i iz koje strane ovoga Sabora dolazio. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Meni je također moj susjed koji je umro prije nekoliko godina zaista rekao. Ja ovo neću sigurno doživjeti isplatu ali nastojte da moja djeca, moja dva sina, ja ostao bez mirovine, a ja, odnosno dobivao je malu mirovinu, a moja dva sina su ostala bez posla nakon što su se vratila sa ratišta pa me je zamolio da se svakako založim za to da eto taj dug koji on neće dobiti da dobiju bar njegovi nasljednici.
Poštovana zastupnica Milanka Opačić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Već je u ime Kluba ovdje izrečen stav, naravno ja ga i podupirem a to je da ćemo poduprijeti glasanjem ovaj Zakon. Smatramo kao što smo to smatrali i u godinama kada se osporavalo da postoji dug umirovljenicima, smatramo da dug umirovljenicima treba vratiti. Dobra strana ovog Zakona je dakle, to što se ova tema napokon zatvara. Mislim da je ovo četvrta Vlada koja se bavi problemom povrata duga umirovljenicima i dakle dobro je to da se napokon ta tema skida s dnevnog reda. Međutim moram reći da i evo ovdje gospodin Sanader koji je održao svoj govor i upravo napustio sabornicu ... [[Upadica se ne čuje.]] ovdje je rekao, a tu ste? Dobro. Koji je malo prije ovdje govorio o povratu duga umirovljenicima ali je isto tako rekao i da su sve bivše vlade tražile sitne nadomjestke za povrat duga umirovljenicima. S puno toga što je bilo apsolutno točno izrečeno u govoru gospodina Sanadera mislim da je ovo bilo nešto što ne odgovara činjeničnom stanju i nešto što nije bilo korektno u odnosu na sve one koju su prethodno pokušali riješiti problem povrata duga umirovljenicima jer je prethodna Vlada donijela Zakon o povratu duga i poštivanju i provedbi odluke Ustavnog suda i vratila godišnje dakle svake godine dvije i pol milijarde kuna umirovljenicima. Problem je i u tome što je gospodin Sanader rekao da nije samo problem povrata duga nego je problem i na neki način porasta standarda naših umirovljenika pa bi isto tako istine radi trebalo reći da je 1999. godine prosječna mirovina u Hrvatskoj iznosila 1.172,00 kune ili 37% od prosječne plaće u Hrvatskoj, a da je 2003. godine dakle nakon svih ovih intervencija iz Proračuna od strane koalicijske Vlade mirovina iznosila 1725 kuna i popela se na 42% od prosječne plaće. U zadnjih godinu i pol dana koliko je Vlada Premijera Sanadera na vlasti nažalost došlo je do pada mirovina i sada se negdje nalazimo na 41% od prosječne plaće. Prema tome vi ste nažalost ne zaustavili rast mirovina nego čak došli i do pada, a da ne govorim da niste bili u stanju zadržati ovu, ovaj rast koji je imala bivša koalicijska Vlada. Ovo sam rekla samo zbog toga što mislim da je bilo potpuno netočno i nekorektno govoriti o tome da su traženi sitni nadomjestci da bi se pomoglo umirovljenicima jer je to apsolutno netočno. Dakle uz sve ono što je ovaj Zakon dobroga donoosi umirovljenicima, što donosi dakle skidanje jedne teme koja se godinama provlačila dakle kroz 4 vlade treba isto tako reći da u ovom Zakonu postoji puno nepoznanica. Naime u ovom Zakonu je potpuno nerazvidno kako se izračunao iznos duga prema umirovljenicima na način koji je izračunata kamata i jedino što nam ostaje vjerovati to je da je iznos stvar dogovora između Vlade i Hrvatske stranke umirovljenika odnosno umirovljeničkh udruga i ako je to tako mi ćemo to poduprijeti i ne smatramo dakle tu ništa spornim. U povrat duga je po ovom ovdje što smo vidjeli uključeno negdje oko 423 tisuće umirovljenika i ono što jest svojevrsna prednost to je da se ide na jedan individualni povrat duga umirovljenicima. Međutim bojim se da će upravo taj jedan individualni pristup dovesti do mnogobrojnih problema. Naime puno je umirovljenika koji sada misle da će dobiti povrat duga. Puno će biti onih koji kada dobiju na svoje adrese male iznose za povrat duga ili uopće ne dobiju rješenje da im je država dužna dakle nešto vratiti bit će poprilično razočarani. Bit će i oni koji će sasvim sigurni posegnuti za nekom vrstom sudskih tužbi jer će smatrati da su zakinuti. Prema tome bojim se da će individualni izračun dovesti do brojnih problema. Dakle tek onda kada se dotakne svakog umirovljenika poimence. U ovom Zakonu nažalost nema niti nikakvih pokazatelja koliko je dakle do sada vraćeno. Nema isto tako niti drugih pokazatelja. Ja moram priznati da se u medijima špekuliralo sa brojkama da je negdje oko 50% umirovljenika već odlučilo da će tražiti isplatu duga dakle jednokratno i da neće tražiti puni iznos isplate duga. Tko je, na koji način anketirao umirovljenike? Kako se došlo do toga da će dakle više od polovice ili polovica umirovljenika pristati na to da im se ne isplati cijeli dug nego samo polovica duga? Bojim se da je previše kalkulacija a premalo činjenica u čitavoj ovoj priči. Nema isto tako ni pokazatelja kako je iz ovoga svega na neki način ispalo 260 tisuća umirovljenika koji neće biti obuhvačeni povratom duga i na kraju treba reći da i dalje ostaje jedan veliki problem i mislim da se taj problem još više produbljuje, a to je razlika između starih i novih umirovljenka. Oni koji su otišli u mirovinu do 1998. godine i onih koji su otišli kasnije. Nažalost razlike su prevelike. Nepravde su prevelike. Ljudi sa istom plaćom, sa istim godinama radnog staža, sa istim uvjetima odrađenoga rada imaju znatno nižu mirovinu dakle samo zato što su otišli iza 1998. godine u mirovinu i bojim se da će se to, ta, ta nepravda i taj jaz između nekoliko kategorija umirovljenika i dalje produbljavati. I na kraju krajeva treba reći da Vlada je ovdje izašla mehanizme neka financijska sredstva, dakle ide se ne prodaju određenih udjela u poduzećima međutim isto tako treba reći da ćemo nakon ovoga Zakona ovdje raspravljati i o vračanju na staru formu za izračun mirovina i Vlada je ovdje vrlo jasno rekla da po tom Zakonu da je ostala ova formula koja je bila do sada, dakle zadnjih godinu i pol dana bi se do 2014. godine trebalo za mirovine isplatiti negdje oko 25 milijardi kuna. Dakle vrlo je jasna računica Vlade Republike Hrvatske. Sada će se kratkoročno dati umirovljenicima jedan dio sredstava. Na neki način će se ta sredstva nadoknaditi dijelom i zbog toga vraćanja na staru švicarsku formulu koja je sasvim sigurno nepovoljnija na umirovljenike nego ova koja je bila zadnjih godinu i pol dana. Međutim sam problem rasta mirovina odnosno zaostajanja mirovina koje će evidentno padati nakon donošenja ovog Zakona i dalje ostaje, dakle riješili jesmo jedan problem, a to je nešto što se dogodilo u prošlosti. Povrat duga umirovljenicima. Ali nažalost to kako će umirovljenici živjeti ubuduće i kakve će im biti mirovine taj problem nismo riješili. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kada neko društvo bilo koji svoj problem riješi dogovorom zainteresiranih strana, a pogotovo ako se problem riješi konsenzusom svih onda takvo riješenje treba snažno pozdraviti i podržati kao jedan izraz civilizacijskog, demokratskog načina rješavanja problema. To je kod ovog Zakona klasičan slučaj. Moramo se međutim podsjetiti kako je do problema došlo. Kada je nastao dug? U razdoblju između 1993. i 1998. godine kada mirovine nisu usklađivane prema tada važećem Zakonu. Nisu usklađivane jer je trebao novac u Proračun između ostalog i za obranu zemlje. Mogao se možda taj novac sada uzeti i negdje drugdje. Mogao se uzeti istom stasalim tajkunima, kojekakvim ratnim profiterima, pretvorbenjacima sviju vrsta i fela. Nije. Njih se ostavilo na miru. Uzeo se umirovljenicima jer oni su bili najlakši plijen. Nemoguće je u potpunosti ispraviti svaku nepravdu. Nemoguće je potpuno pravedno nadoknaditi svaku štetu i tu se potpuno slažem sa doktorom Hebrangom. Kako nekome vratiti život izgubljen u ratu, kako nekoga obeštetiti za trajno narušeno zdravlje, za izgubljenu nogu, za izgubljenu ruku. Mogu se složiti i sa doktorom Turićem, mogu prihvatiti njegov argument da ima umirovljenika koji kažu nama ovaj povrat ni ne treba zbog toga što je tim novcem financirana obrana zemlje i ponosni smo da smo u tome sudjelovali tim svojim mirovinama. Ja u tom smislu očekujem od dr. Turića da predloži amandman na ovaj zakon po kojem bi omogućio umirovljenicima koji se žele odreći povrata mirovine iz tih razloga da to mogu napraviti. Prijatelj dr. Turića kojeg je spominjao i svi njemu slični. Kad jedanput dug nastao njega se najprije nije htjelo priznati, a onda je došla odluka Ustavnoga suda. I uslijedila je provedba te odluke, i ne u cijelosti, ne možda i sustavno ali dug je pomalo vraćan, i odlukama Matešine Vlade, i odlukama Račanove Vlade, najprije kroz onu formulu 6% + 100 kuna, pa onda zakon o povećanju mirovina radi otklanjanja razlika i vraćeno je nešto nije ni malo 17 milijardi kuna. I dobro je i korektno je od ove Vlade da to priznaje. Dobro je i korektno je od umirovljeničkih udruga i od Hrvatske stranke umirovljenika da to priznaje kao činjenicu. Moglo se nastaviti tim putem i dug bi polako bio vraćan. Izabran je drugi put, ok sve u redu. Pri tome treba imati na umu da nema idealnog puta, takvog nema, svaki je donekle krivudav, na svakom su neke prepreke. Mana ovoga puta možda je njegova dužina, ovo nije kratak put, ovo nije prečac ovo će trajati dugo. Posljednja rata za one koji se odluče za onu formulu vraćanja cjelovitog iznosa ali u razdoblju od 8 godina, s dvije godine počeka, posljednju ratu dobit će u zadnjem kvartalu 2012. godine. To neće biti za mandata ove Vlade, to neće biti za mandata Vlade koja dođe iza ove Vlade, to će biti za mandata koja dođe iza ove Vlade, iza ove Vlade. Kod treće Vlade. U tom smislu možda treba korektnosti radi reći, ova Vlada jest u dogovoru sa umirovljeničkim udrugama pronašla način rješavanja ovog problema ali ona ga u cijelosti neće riješiti, rješavat će ga i Vlade koje dolaze. Kada se ispravljaju stare nepravde uvijek postoji opasnost da se naprave neke druge, to je gotovo pa zakonitost, pa tako i ovaj Zakon ima prikrivene neke svoje nepravde. Recimo kada je riječ o nasljednicima članovima fonda. Njih su dvije vrste. Jer umirovljenici koji su bili umirovljenici u razdoblju od 93. do 98. godine oni su svi oštećeni, svi koji su tada bili umirovljenici, njima se uzimao dio mirovine. E sada, neki od njih su poživjeli do 5. kolovoza 2004. godine i njihovi nasljednici dobit će povrat duga za svoje roditelje. Neki međutim, su umrli 4. kolovoza 2004. godine, samo dan prije stupanja na snagu Zakona o provođenju odluke Ustavnog suda i njihovi nasljednici neće moći dobiti povrat duga. Neće moći dobiti ni oni koji su umrli, nasljednici onih koji su umrli 2003., 2002., 2001., 2000., 1999., 1998. a svima njima su mirovine zakidane. Prema tome, nasljednika ima dvije vrste i Zakon se prema njima ne odnosi jednako i to je jedna od principijelnih mana ovoga Zakona. Ovaj Zakon trebali smo raspraviti gospodine predsjedniče Sabora radi kvalitete rasprave možda u objedinjenoj raspravi s ovim idućim Zakonom o mirovinskom osiguranju, naprosto zbog toga što bi se moglo logičnije zaključivati o posljedicama jednog i posljedicama drugog. Jer tada bismo vidjeli da je istina ono što je rekao kolega Vidović govoreći u ime Kluba o razlici između starih i novih umirovljenika, o tome da sada s pravom, s razlogom vodimo brigu da obeštetimo stare umirovljenike, ali ne pokazujemo dovoljnu brigu za one koji su u mirovinu otišli nakon 98. godine. Tada bi se pokazalo točnim ono što je rekao gospodin Kajin da će se promjenom formule, za nove umirovljenike, za one koji sada dobivaju mirovinu, da će promjenom te formule država uštedjeti do 2014. godine 25 milijardi kuna, a to je sav novac kojime će se vratiti ovaj dug i još će državi ostati 8 milijardi kuna, pa će tako umirovljenici sami sebi vratiti dug. Za one koji nisu razumjeli što sam rekao, probat ću pojednostaviti. Promjenom formule država će uštedjeti do 2014. 25 milijardi kuna, misli kroz ovaj zakon se vraća 17 milijardi kuna, razlika je 8. Nisam našao odgovor na pitanje što se događa s Fondom nakon posljednjeg kvartala 2012. godine. Tko su članovi Fonda, sav će dug biti vraćen novac će u Fondu postojati, piše Fond ostaje, ali tko su članovi fonda onda. Umirovljenici očito ne jer je njima dug vraćen, tko su članovi Fonda? Evo to su neke dvojbe, primjedbe koje međutim, gospodine potpredsjedniče Vlade ne umanjuju moju podršku ovom zakonskom rješenju kao izrazu dogovora između umirovljeničkih udruga, Vlade za koji se nadam da će ovdje dobiti koncenzualnu podršku. Hvala.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Silvano Hrelja. Molim? Pardon. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Pozivam se na članak 213. našeg Poslovnika mislim da je krajnje vrijeme da vi kao predsjednik ovoga Sabora spriječite one koji su dovoljno necivilizirani da se izruguju tuđim imenima. DA karikiraju imena i to stalno rade. Krajnje je vrijeme gospodine predsjedniče jer trebate zaštiti ne dignitet svakoga od nas nego svoj dignitet kao predsjednika, dok to dopuštate dovodite u pitanje sami sebe.
Ja vam izričem opomenu, ja ništa ne toleriram nikakvo iskrivljavanje ničijih imena vi ste zlouporabili Poslovnik i javili se za povredu Poslovnika koje nikakve nema, ni od mane, ni od bilo koga. To što imate uzajamna neka dobacivanja izvan rasprave nisu povrede Poslovnika i nemojte mi s time na taj način dolaziti. Replika poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Ne bih se složio da se moglo nastaviti onim putem kojim se rješavao dug dakle isplatom 100 kuna i 6% i obračunavanjem povećanja mirovine 05 do 20% kao iznos koji doprinosi povratu duga. Da bi se uopće obeštećenje izvršilo i da bi sve bilo u skladu sa odlukom Ustavnog suda bilo ga je potrebno najprije priznati, a onda štetu pojedinačno izračunati i time izvršiti praktički završni obračun tog duga. Podsjećam kolegu Stazića da su do sada postojale zakonske odluke koje su tvrdile da je dug namiren koji je donosila i koalicijska Vlada. Podsjećam da postoji i odluka ovog Visokog doma da je dug namiren, a bez pojedinačnog obračuna obeštećenja. Prema tome bilo je nužno učiniti ovaj iskorak i presjeći jedno postupanje da se dug koji, odnosno da se obeštećenje koje osobno pravo rješava kolektivnim metodama. Drugo, ova rasprava se ne može objediniti sa raspravom o zakonu, o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju jer su to potpuno dvije odvojene teme. Ovim se problemom ispravlja nedostatak funkcioniranja pravne države i obeštećenje onih kojima je dio prava uskraćen u određenom vremenskom periodu dok je problematika usklađivanja mirovina nešto sasvim drugo, to je tekuće usklađivanje mirovina koje se isplaćuju po zakonu, dakle ne mogu se nikakove dvije materije objediniti. Nešto mi je isto tako čudno da kolega Stazić govori tako o indeksaciji i na neki način osuđuje promjenu formule jer koliko ja znam SDP podupire promjene formule i u više navrata sam čuo u novinama da se SDP zalaže za švicarsku formulu. Praktički ostajemo samo mi u HSU koji govorimo da treba ostati na razini dijeljenja iste sudbine onih koji uplaćuju mirovinske doprinose i oni koji koriste, imaju koristi od toga, dakle i korisnici mirovina.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Oko švicarske formule. Švicarska formula je bila formula koju je primjenjivala prethodna Vlada. Ne pada mi na pamet i tada sam dok je to bila Vlada podržavao nju kao racionalnu. Samo sam pokušao ukazati kakve će se uštede, do kakvih će ušteda doći promjenom te formule, a do ušteda za proračun za državu će doći. Evidentno je da će doći. Rekli ste da se ne može objedinjavati, tu ste potpuno u pravu jer će povratkom duga biti dug vraćen nekima, a promjenom formule uzet svima novac. Tu je razlika. Što se tiče vaše prve primjedbe, da što se tiče vaše primjedbe da se nije moglo nastaviti. Gledajte moglo se nastaviti jer je vraćeno već 17 milijardi i to priznajete i vi i Vlada kroz vaš dogovor da je ostatak, da treba vratiti još 13,5 milijardi što znači 17 je već vraćeno i da se nastavilo vraćalo bi se. Možda ne tako kvalitetno ili ne u tom modelu koji se sada predlaže, ali ako se već vratilo onda ne možemo tvrditi da se ne bi nastavilo vraćati da je nastavljeno istom uplatom. A što se pak tiče dobacivanja iz klupe kolege Arapovića, to samo dokazuje da veličina duha ne mora uvijek odgovarati veličini tijela.
Nastavljamo sa raspravom. Izgleda da smo zažamorili nakon jednog komentara koji nije uobičajen za ovu dvoranu. Sljedeća je na redu kolegica Ruža Lelić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospodine potpredsjedniče Vlade, državna tajnice, gospođe i gospodo nazočni, kolegice i kolege. Pa evo ja izražavam svoje izrazito zadovoljstvo što je ova Vlada pronašla način da obešteti umirovljenike i riješi jedno pitanje koje je opterećivalo ne samo umirovljenike nego bi rekla i cijelo društvo u cjelini. U sjećanju nam je presuda Ustavnog suda iz svibnja 98. i općeg mišljenja jedne zabrinutosti da ustvari takav dug je nemoguće vratiti i da bi to dovelo u pitanje i funkcioniranje države pa rekla bi i opstojnosti. Vrijednost ovog predloženog zakona je s tim veća što je usuglašen i sa predstavnicima umirovljenika, a ja bih ovdje ipak podsjetila i na onu odredbu gdje je 100 kuna plus 6% uvršteno u ovaj osnovicu za mirovinu. No vratimo se ipak u to vrijeme kada je ova odluka donešena u 1993. godinu kada je Vlada sa ciljom jednog provođenja stabilizacijskog programa donijela uredbu o utvrđivanju najvišeg iznosa mase sredstava za isplatu mirovina. Podsjetimo se bio je to vrijeme prognanika i izbjeglica, vrijeme obnove, pripreme za oslobađanje okupiranih područja i umirovljenici su to … [[Ne razumije se.]] Bili su i jesu i mudri i strpljivi i ustrajni i evo dočekali su da se to pitanje ipak na kraju riješi. Predloženi model ovo osnivanje Umirovljeničkog fonda smatram najbolje moguće rješenje. Ipak podsjetila bih isto tako da se radi o populaciji preko milijun naših građana, da su najveći dio tih starosnih mirovina oko 550 tisuća, zatim invalidskih 237. Zatim bi isto tako iskala da njih oko 73 tisuće prima mirovinu od 500 kuna, daljnjih oko 105 tisuća prima mirovinu od 500 do tisuću kuna i daljnjih 290 tisuća prima mirovinu od tisuću do tisuću i 500 kuna ili da sve skupa zaključim da negdje oko 470 tisuća umirovljenika prima mirovinu ispod tisuću i 500 kuna. Izneseni podaci govore da zaista je nužno poboljšati socijalnu sigurnost većeg dijela umirovljenika, a ovaj fond mislim da će u tome i pripomoći. Predloženim zakonom uređuje se pitanje obeštećenja korisnika mirovine, ukupni iznos vidimo obeštećenja da je 11 milijardi i 463 milijuna 476 sa pripadajućom kamatom od 2 milijarde i 300. Ovdje smo vidjeli iznesena mišljenja kako nije poznato kako je dug računat, koliko je stvarni dug, koliko je vraćeno. Mislim da nije dobro sa ove govornice ovako iznositi takva neka mišljenja što onda pobuđuje sumnju i ispravnost računanja, a sigurno u Mirovinskom fondu koji su radili izračun imaju odgovore na sva ova pitanja. Također smatram da je često izražavana bojaznost među umirovljenicima, a takve poruke smo slali i ovdje neki od nas. Da će veći dio umirovljenika umrijeti i neće ni dočekati obeštećenje. Zato je dobro i istaknula bi o provođenju odluke Ustavnog suda znači od 12. svibnja 98. svi oni koji su umrli znači nakon stupanja na snagu ovog zakona, njihovi prvi nasljednici imat će pravo na nasljeđivanje ovog udjela. Dobro je isto tako što umirovljenici imaju mogućnost odabira, znači da li će uzeti sa diskontom isplatu o 2006. i 2007. godini a to će uskoro dočekati ili će se odlučiti za obročnu otplatu koja onda će potrajati i nešto dugo. Već sada se ovdje iznosi isto tako tvrdnje da će umirovljenici se neugodno iznenaditi kada dočekaju i prime izvješće koliko ustvari im je dug. Ja bih pak rekla da će se ugodno iznenaditi jer su do sada vjerovali da se taj dug neće ni vratiti. Također, smatram da je dobro i da je nužno da je to zatvoreni investicijski fond i da torbari a njih se jako dobro sjećamo ne mogu za male novce doći do vrijedne imovine. Također je dobro da fondom upravljaju profesionalci što treba biti garancija njegovog uspješnog poslovanja. Zato ja i podržavam i pozdravljam donošenje Prijedloga Zakona o umirovljeničkom fondu i očekujem da će ispuniti zadanu mu zadaću i obeštetiti umirovljenike što je bila i jeste i naša obveza i naša dužnost. Zahvaljujem.
Hvala lijepo, kolegice. Slijedeći je na redu zastupnik Niko Rebić. Izvolite, kolega!
Zahvaljujem. Gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, suradnici, kolegice i kolege! Konačno smo na klupe dobili kako se i obećavalo u ovome domu Prijedlog zakona o umirovljeničkom fondu. Dakle, Vlada je u zadanom roku Hrvatskom saboru dostavila prijedlog ovoga zakona. Ipak treba se sjetiti rasprava i kritika na račun Vlade kad god je bila tema duga umirovljenicima na dnevnom redu od toga da ne želi, da ne zna i da nikad neće riješiti sukladno odluci Ustavnog suda dug umirovljenicima. Bilo bi jako dobro pročitati stenograme da podsjetimo i javnost što su neke kolegice i kolege govorile prije nekoliko mjeseci. Prevladavale su kritike tipa da se otprilike dok se osnuje ovaj fond i osiguraju sredstva za isplatu duga umirovljenicima neće ni biti onih koji su zakinuti. Treba i sada podsjetiti da je ovo jedan od većih tereta koji opterećuje državu da ozbiljnije krene u razvoj. Jasno, danas je dok god se on ne riješi na pravičan način sukladno odluci Ustavnog suda iz 1998. godine ovo društvo ne može punom snagom naprijed. Kao u svakoj demokratskoj zemlji postoje snage, političke snage koje će uvijek podsjećati na dug i nepravdu države prema određenoj skupini svojih građana i to držim da je dobro. Važno je kazati da ovaj dug i ovaj problem nije nastao preko noći. On je iz 1993. godine ali ipak nema smisla da ponavljamo kako je nastao, zašto se gomilao i zašto se nije rješavao iako je bilo i sredstava i načina jer sjetit ćemo s nitko nije imao iluzija da se to treba vratiti sve odjednom nego da se pronađe neki način koji bi tu pitanje pravilno tretirao. Pa da pokušamo razjasniti zašto se od 1993. godine ovaj problem nije rješavao. Dakako da Vlada od 1993. do 1997. za čijeg je mandata problem stvoren njoj zapravo nije bio prioritet rješavanje tog problema Vlada od 1997. i do 2001. godine više od polovice mandata, dakle i nakon odluke Ustavnog suda iz 1998. godine nije niti priznavala postojanje duga. Nešto pri kraju mandata je pokušavala i sve je ostalo na pokušajima a između ostalog političke posljedice upravo nerješavanjem duga umirovljenicima najviše je osjetila upravo ta Vlada jer na izborima dolazi do smjene vlasti i dolazi na vlast dakle koalicija na čelu sa SDP-om, obećala je svima sve od povrata u pretvorbi opljačkanog novca, zatvaranja lopova i tajkuna koji su se nezakonito obogatili do povrata dug umirovljenicima. Dakle, treba reći da je koalicijska vlast ipak priznala postojanje duga. Sve drugo što je napravila da bi izvršila odluku Ustavnog suda i vratila dug umirovljenicima bila je ustvari taktika privida jer ako se sjećate formula 100 kuna plus 6% te to je poravnavanje ovoliko, te onoliko ali zapravo prave želje da se taj problem zbilja i riješi nije bilo. Ja bih rekao nije bilo ni volje ni znanja da se ozbiljno u svome mandatu uhvati u koštac sa ovim teškim pitanjima. Kao i prethodnoj vlasti tako je i njima između ostalog ispostavljen politički račun na izborima. I što smo mi danas dobili na klupe Prijedlog zakona o fondu. Dobili smo zapravo i konačno izgledno rješenje ovog teškog problema za koji su vjerujte i veliki dio umirovljenika mislili da nikada neće biti riješen, da su to samo prazna i puka obećanja. Ali isto tako, mislim da je ovo prilika i test da ova država bez utega prošlosti krene naprijed. Ovo je dakle prva Vlada koja je pokazala da želi, da zna i da može rješavati probleme i države i građana. Vlada koja položi jedan ovako teški ispit koji nije položila niti jedna prije nje Vlada u suglasnosti s udrugama i branitelja i umirovljenicima u svakoj ozbiljnoj državi zaslužila bi barem respekt i punu podršku svih kojima je do prosperiteta zemlje. Ipak na kraju treba ustvrditi da je upravo ovaj dug bio najveći problem i kamen spoticanja poslije ratne Hrvatske. Ako se sjetimo odluka Ustavnog suda bila je, dakle odluka Ustavnog suda bila je svojevrstan šok i za mnoge građane, za umirovljenike a i one puno mlađe jer nitko nije vjerovao da je taj dug mogao tako narasti na takve iznose. Vlasti bi se svakako smjenjivale ali bi zasigurno rezultati izbora da je ovaj problem bio lagan i rješiv bili drugačiji. Vjerojatno ne bi se niti osnovala stranka umirovljenika koja je kako smo čuli dala veliki doprinos da bi došlo do rješavanja ovoga duga. I zašto ne reći, to je istina. Dakle, uporna i pravedna borba umirovljenika je urodila plodom i zato treba odati priznanje ovoj Vladi koja je u složenim okolnostima pronašla način da se pravedno riješi ovo pitanje u skladu sa odlukom Ustavnog suda. Ovo svakako treba podržati jer ovo i ovakvi potezi bude nadu da ima izlaza iz najtežih situacija i da ako svi zajedno budemo radili ova zemlja pod vodstvom i ove Vlade ima šansu i ima perspektivu. Zahvaljujem.
Hvala lijepo, kolega. Imate ispravke netočnih navoda. Zastupnik Jurjević prvi ispravak. Izvolite, kolega!
Nije točan navod kolege Rebića kad je govorio o koalicionoj Vladi da ona nije dovoljno brzo vraćala dug, da nije bilo želje da se vrati dug itd. Ja bih ga podsjetio jer sam tada bio zastupnik i u onom mandatu 1995./2000. da barem deset puta mi je ovdje odgovoreno od strane Vlade HDZ-ove da država ništa nije dužna umirovljenicima. Vaša Vlada tada nije niti priznavala da je dužna. Velika je stvar bila što se 2000., što je nova vlast ozakonila taj duga. Šta je rekla, jest napravili ste ga vi iz HDZ-a a mi ćemo ga početi vračati. I tada je počelo. I dobro je da ste danas priznali da ste to uradili, tj. odnijeli preko 43 mirovine umirovljenicima, šta niste trebali da ste imali dovoljnu većinu da primjenjujete zakon a ne da uredbama uzimate ljudima. Pa se danas hvalite da je vračate.
Hvala lijepa kolega zastupniče. U prvom dijelu ste ispravili netočan navod, kasnije je bila polemika. Imamo ispravak, povredu Poslovnika, oprostite.
Pa ja sam upravo, upravo htio upozoriti da je prekršen članak 209. jer zapravo gospodin Jurjević, ja sam govorio o sve tri Vlade i sam sam ustvrdio da je jedna stvorila dug, da je druga Vlada dakle, nije ga priznavala a koalicijska u kojoj je bio na čelu SDP nije nikada imala stvarne volje niti želje ona je samo taktički stvarala privid da želi priznati i nije poštivala odluku Ustavnog suda na pravi način.
Hvala lijepa. Sljedeći ispravak kolegica Opačić.
Ispravljam netočan navod koji je evo po drugi puta ponovio kolega Rebić i doista je nevjerojatno kada kaže da je povrat duga bivše koalicijske Vlade bio taktika privida. Nevjerojatno dvije i pol milijarde kuna koje je bivša koalcijska Vlada svake godine izdvajala na temelju povrata duga umirovljenicima bez rasprodaje mirovine dakle, iz državnog proračuna da je nazivate taktikom privida, dvije i pol milijarde.
Hvala lijepo. Sljedeći ispravak netočnog navoda. Zastupnica Lalić, izvolite.
Zahvaljujem. Pa ispravljam netočni navod kolege Rebića koji tvrdi da prethodna Vlada nije imala volje i nije htjela i nije znala i bila je nesposobna vratiti dug. Kolega Rebić pa bezbroj puta smo čuli i prije i danas da je ta Vlada najprije priznala ono što vaša Vlada nije htjela priznati a zatim smo 2000. godine donijeli Zakon o povećanju mirovina radi otklanjanja razlika i od 1. 1. 2001. do 31. 12. 2003. godine isplaćeno 17 milijardi kuna. Razlika je u tome što se taj Zakon odnosio na sve umirovljenike i oni koji primaju najmanju mirovinu i oni koji su primali svaku mirovinu za razliku od ovog povrata duga gdje isključujete određenu kategoriju umirovljenika.
Hvala lijepo. Kolegice molim vas nemojte iz klupa, po Poslovniku. Sljedeći je kolega Mato Arlović. Izvolite kolega.
Hvala lijepa poštovana kolegice potpredsjednice. Poštovane kolegice i kolege. Naravno da svaki napori i svaki dogovor koji je usmjeren u pravcu da se vrati dug umirovljenicima i preostali dio duga ću podržati i biti s tim zadovoljan. Poglavito kada u našim novinama možemo čitati kako se radi o konačnom rješenju ali ja bih htio ipak dodati sa djelomičnim ispravljanjem nepravde učinjene prema umirovljenicima a ne sa cjelinom tog rješenja. Jer valja ipak reći. Nisu obuhvaćeni oko 239 tisuća umirovljenika koji primaju mirovinu ispod tisuću kuna i u takvoj situaciji je pitanja šta s njima učiniti. Ovdje se ne radi samo o povratku duga nego uopće o visini mirovine koja je … [[Govornik se ne razumije.]] Dalje, ovdje je priznato između ostaloga da će se uračunati povrat duga i kamata međutim nije priznato tečajne razlike itd., itd. itd.. No, nisam se javio za diskusiju da bi diskutirao o tom pitanju i tim problemima, ja sam se javio za diskusiju da bih malo prodiskutirao o sredstvu na temelju kojeg će se vraćati dug. Poštovane kolegice i kolege sramota je, ja ću upotrijebiti tu riječ za nas kao zakonodavno tijelo da iz naše radionice izađe ovakav Zakon. Ovaj Zakon se pravno mora urediti, on je neprimjenjiv. Ovaj Zakon između ostaloga ima od jezičnih i gramatičkih pogrešaka do ozbiljnih pogrešaka ustavno pravne i pravne naravi. Ja prvo neću uopće govoriti koji je odnos između ovoga fonda koji ovim Zakonom osnivamo iz Zavoda za mirovinsko osiguranje koji uopće nije riješen. Ali ću uzeti nekoliko primjera da ne ulazim u gramatičke i ostale stvari samo kojim ću pokazati, koji će se ozbiljni problemi javiti. Prvo. Primjerice se govori o tome a Vlada u članku da Vlada je osnivač. Nije istina kolega, sami ste u Zakonu napisali drugo. U članku 1. kažete ovim Zakonom se osniva Hrvatski umirovljenički … [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome ako se Zakonom osniva, onda ga je osnovao Sabor a ne Vlada a Vlada ima djelomična … [[Govornik se ne razumije.]] nego djelomična upravljačka prava u vezi sa radom tog fonda, imovinom itd.. To treba razriješiti od odgovornosti pravne i svake druge koja treba riješena biti dalje. Dalje, fond kažete da je imovina bez pravne osobnosti a onda u završenim odredbama u preoblikovanju fonda u članku 38. između ostaloga kažete, fond se ne može preoblikovati u investicijski fond niti u bilo koju pravnu osobu kao i da fond je, odnosno na neodređeno vrijeme i nad njim se može provesti likvidacija. Kolege, kako će se nešto preoblikovati što nije pravna osoba? On sam tu odluku ne može donijeti. Prema tome šta će vam ta odredba? To samo pokazuje, ja pokazujem namjerno pravne primjere koji upućuju na to da Zakon treba ozbiljno, ozbiljno doraditi. Treće pitanje koje želim odmah ovdje naznačiti jeste članak 4. To ne samo da je nepravda nego je protuustavnost. Ovdje se u stavku 2. kaže fond je zatvoren za sve druge članove osim za nasljednike prvog nasljednog reda članova fonda. Kolege ovdje se radi o dugu i obeštećenje s naslova duga. To je mirovina umirovljenika koji na to imaju pravo koja je utvrđena na temelju rješenja fonda, Zavoda za mirovinsko osiguranje, koje imaju javne ovlasti i u tome pogledu se ne može i ne smije svesti na prvi nasljedni red. To ima pravo svaki nasljednik kao i po Zakonu o mirovinskom osiguranju, a osim toga moram vas podsjetiti da pararelno sa ovim Zakonom ide Izmjena zakona o mirovinskom osiguranju po kojem, po kojem ako umirovljenik nema više nasljednika a umre, imovina koja bi, odnosno potraživanja sa naslova toga dijela mirovine, mirovinski zaostatak … [[Govornik se ne razumije.]] isplaćenih mirovinskih zaostataka koja su do sada trebala pripadati općinama i gradu sada bi pripadala državi. Pa kolege zar smo mi kao država stvarno došli do te … [[Govornik se ne razumije.]] ? Pa nemojmo na tome uopće raspravljati, to će biti relativno mali iznos novca ali vam hoću reći da je to totalna neustavnost i to će, to na kraju krajeva ne pravi i to treba doraditi prije nego što ovaj Zakon stupi na snagu. Četvrtu stvar koju bih htio upozoriti. Primjera radi. U članku 21. se kaže imovina fonda može se uskladiti itd., ako se prihvate sljedeća načela, sigurnost, raznolikost ulaganja, održavanje odgovarajuće likvidnosti i profitabilnosti. A onda se u sljedećem članku 25. kaže ukupna vrijednost svih udjela fonda uvijek će biti jednako ukupnoj neto imovinskoj vrijednosti a u stavku tri imovinska vrijednost fonda i vrijednost udjela utvrđivati će se u skladu sa načelima vrednovanja koji se primjenjuju na imovinu i obaveze fonda. E sada je to načelo sigurnosti, … [[Govornik se ne razumije.]] oprostite kolege to nisu načela, to nisu načela, nešto od toga su sociološke kategorije, a nešto su ekonomske kategorije koje treba poštivati ali nisu načela, a još manje su načela iz stavka 2 koja kažu: osobito sadrže vrstu imovine, pa oprostite to je popis, vrsta je popis a ne načelo, zatim imate načina koji će udovoljiti odredbi stavka 1. ovoga članka pa to tek nije načelo. Pa onda postupke za donošenje odluke i tako dalje i tako dalje. Peti primjer. Kad govorite da depozitna banka može uz prethodnu suglasnost komisije, misli se na komisiju za vrijednosne papire, dio od svojih poslova povjeriti nekom drugom pravnom subjektu čime se ne uskraćuje njegova odgovornost. Stavak 3. članka 30. Postavlja se pitanje a tko odabire Depozitnu banku? Društvo. Koje s njome radi. A i s njome sklapa ugovor. Pa kako ono može društva uz samu suglasnost komisije to odrediti. Pa ne može. Očigledno da ne može i da taj dio treba razraditi. Šesti primjer sam već spomenuo članak 37., 38. i tako dalje pa mogao bi i članak 40. gdje se govori da izniman broj korisnika mirovina koji su stekli pravo na članstvo u Fondu iz članka 18. može se mijenjati samo, naime ovdje se radi da smo članovi Fonda mirovinskog mogu biti oni umirovljenici koji imaju potraživanje. A ja vas pitam pošto on će poslovati po principima investicijskih fondova naravno putem društva zašto se imovina fonda ne bi mogla povećavati sa umirovljenicima koji nisu, nemaju potraživanje. Naravno ako će dio svojih mirovina prenjeti u taj dio. Po čemu? Po čemu? E pa znam, ali onda imate članak 42. koji je potpuno neustavan, po kojemu ucjenjujete umirovljenike. Stavak 1. u kojem se kaže: «Korisnici mirovina iz članka 2. Zakona o provođenju odluke koji su pokrenuli sudski postupak radi ostvarivanja prava na obeštećenje» i da ne citiram dalje završit ću završnu rečenicu: «Odredbom ovog Zakona ako odustanu od tužbenog zahtjeva povlačenja službe». Sad po prvi puta se dešava, tužbe, po prvi puta se dešava nešto u pravnoj praksi u Hrvatskoj koje je uopće dopustivo. Da će rješenje o izračunu potraživanja od strane Fonda Zavoda za mirovinsko osiguranje biti osnova za ulazak, a eventualno sudskom presudom kojom bi utvrdili da je to više e to ne može biti jer vi kažete ako ne odustane od toga ne može biti član Fonda. Pa za Boga miloga kamo idemo? Zadnju stvar koju hoću reći članak 43. je potpuno neustavan. Piše: «Ovaj zakon stupa na snagu danom objave u Narodnim novinama». U Ustavu je doduše takva mogučnost moguća. Članak 89. Ustava kaže, stavak 3.: «Zakon stupa na snagu najranije osmi dan od dana njegove objave osim ako nije zbog osobito opravdanih razloga zakonom drukčije određeno.» Ovim Zakonom nije drukčije određeno da stupa na dan objave. Dajte argumente zašto na dan objave? Zašto po hitnom postupku? Kolege poštovane vi između ostalog kažete da se provede drugi zakon. Pa sasvim u redu kolege ali ovo po mom sudu bi bilo najpoštenije da ovaj zakon, pretvorimo ovu raspravu u prvo čitanje da do jeseni pripremite Konačni prijedlog zakona. Svi podržavamo dogovor koji je preuzela vladajuća stranka ili većina vladajuća zajedno sa umirovljenicima jer na kraju krajeva oni snose politički rizik od te, provođenja te odluke i tog zakona i pred biračkim tijelom na sljedećim izborima ćemo raspravljati o tome i pozivati i one umirovljenike od 239 tisuća koji su oštećeni koji su tekstilni radnici ili koji su ljudi sa područja od posebne državne skrbi jer nisu mogli ostvarivati određeno pravo da pitamo njih što su oni dobili od ovog zakona? Onih 300 tisuća novih umirovljenika koji će imati još manje mirovine nego što su imali i još veće razlike u odnosu na ovu, ove koji su ... [[Govornik se ne razumije.]] Sve u redu, ali to je stvar političke borbe. Međutim ako postoji dogovor između umirovljeničke, Stranke umirovljenika i HDZ-a oko toga da se ovo riješi zašto ne napraviti pomak više? Međutim dajmo napravimo to sa zakonom koji će trpiti minimum pravne kritike. Jer ovo, ponavljam, ovo je veoma, veoma teško gotovo neprovodivo pravno da se ovaj Zakon provede u djelo ako se ozbiljno pravno ne napravi i ne uredi? Ja razumijevanja imam za one koji su na ovome radili. Znam da su čekali rezultate političkih i inih dogovora koji su se vodili. Znam da su imali malo vremena da iskoriste sva pravna i tehnička znanja i nomotehnička znanja da pripreme valjani zakon, ali nabrojao sam vam 7, 8 primjera, a mogao bih još toliko barem da pokažem kako zapravo taj zakon pravno nije pripremljen kako bi trebalo da bi mogao biti izraz na kraju krajeva dosegnute pravne svjesti i vještine ovog zakonodavnog doma. Hvala vam lijepa. Kolege i kolegice nastavljamo s raspravom. Na redu je u ime Kluba HSLS-a DC-a i LS-a poštovana kolegica Đurđa Adlešić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo [[Upadica: Petominutna rasprava.]] Hvala lijepo kolega potpredsjedniče, potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Iako bi mogla pozdraviti brojne umirovljenike koji sigurno prate ovu raspravu jer ih zanima hoćemo li ih mi i ovaj puta prevariti pa im samo obećati ili će se ovaj put doista nešto od svih ovih dogovora dogoditi, naravno nismo ni sad bili lišeni svih onih političkih boja i pokušaja da dokažemo da smo se baš svi jednako borili i baš smo svi pokušali vratiti dug no nadajmo se da će nakon ovih rasprava se doista krenuti u stvarni povratak duga umirovljenicima. Zakon je manjkav. Stigao je na brzinu. To je sve istina. Međutim treba ipak pogledati koji je krajnji cilj. A to je osnivanje Umirovljeničkog fonda. Vrlo bi precizno trebalo odrediti način upravljanja imovinom, stjecanje imovine tog Fonda do računovodstvenog sustava izvješćivanja o portfelju i druga važna pitanja za funkcioniranje Fonda. Međutim ono što je bitno je da se tim Fondom doista bave, da je u okviru tog Fonda su doista samo oni kojima, prema kojima postoji stvarni dug, a to su umirovljenici i nasljednici prvog nasljednog reda. Predviđena je određena parlamentarna kontrola kroz izvješćivanje i doista bi se moglo povjerovati da se daje sigurnost korisnicima da će isplate biti izvršene u rokovima i u iznosima koji su zakonom predviđeni. Nadamo se da će doista tako biti. Govorili smo o moralnom dugu ili kako je kolega Kramarić rekao o dugu svih odgovornih političara bez obzira na stranačke boje i sva sreća da se ova rasprava ne provodi prije nekih izbora jer nam vjerojatno nitko ne bi povjerovao. Bila bi to još jedna od izbornih priča jer se obavezno pred izbore pričalo o tome kako dugujemo umirovljenicima povrat duga pa se nadam da ćemo sad doista biti ozbiljno shvaćeni, da će doista ovim zakonima biti realiziran povratak. Moramo stvarno biti oprezni, stalno spominjem ta loša iskustva jer umirovljenici nakon ove rasprave očekuju precizan izračun tko koliko treba dobiti u novcu? Ne u nikakvim papirima i očekuju da taj zarađeni novac doista u određenom periodu i dobiju. Jasno je da potpuno zadovoljnih neće biti, da će biti vjerojatno i tužbi dakle onih koji će biti djelomično nezadovoljni, ali ja vjerujem da ćemo se svi složiti da je vrijeme da se ovaj problem konačno razriješi jer kako je netko od kolega rekao nemoguće je potpuno nadoknaditi štetu i da se nakon podvučene crte konačno okrenemo i prema jednoj populaciji o kojima i umirovljenici brinu, a to su oni mladi ljudi. Brinu oni i o svojim sinovima i kćerima i o svojim unucima i često puta vjerojatno i trpe kritike da se previše raspravlja o dugu umirovljenicima pa idemo završiti taj dio posla. Sigurno je da će biti pokrenutih rasprava i tu treba biti potpuno otvoren prema građanima Hrvatske iako znamo da je država loš gospodar, da li se zaista rasprodaju državna poduzeća? Ako se rasprodaju kako se rasprodaju? Koji su kontrolni mehanizmi? Jer morate shvatiti da doista postoji činjenica da mi više nemamo niti jednu svoju banku što se itekako osjeti kod kredita, kod kamata dakle osjeća se izravno na gospodarstvu i ta osjetljivost je potpuno prirodna. To su dakle teške odluke međutim za te teške odluke o kojima mi danas i glasujemo ja mislim da ipak treba odati priznanje nekom kome se gotovo dvije godine puno prigovaralo, a to je Stranka umirovljenika. Naime prigovaralo se da se nisu izborili, da se uglavnom brinu za sebe, a sad je činjenica da se zapravo inicijativom tih, te stranke i partnera ova točka konačno stavlja na dnevni red i pokušava razriješiti u korist umirovljenika. Međutim radi li se doista o hrabrom potezu Vlade kako imamo priliku čuti? Radi li se doista konačno o Vladi koja ima hrabrosti uhvatiti se s tim problemom ili pritisku MMF-a to mi ne znamo. Ili ne znamo za sada. Međutim bio to pritisak MMF-a ili se radilo o hrabrom potezu Vlade držim da trenutno nije najbitnije nego konačno odrediti koliko novca imaju pravo primiti naši umirovljenici i koji su to rokovi? Zato podupiremo, podupiremo donošenje ovog Zakona. Hvala.
Hvala lijepa, lijepo kolegice Adlešić. Na redu je poštovani kolega Josip Sudec. 5 minuta. Izvolite kolega Sudec.
Poštovane dame i gospodo, želio bih se zahvaliti svima vama što ste danas izrazili punu suglasnost oko toga da je potrebno donijeti i usvojiti Zakon o obeštećenju umirovljenika. Obeštećenje je pravno političko i civilizacijsko pitanje i mislim da ovdje nije bilo ni jednog saborskog zastupnika ili kluba koji se ne bi s time suglasio. Međutim nemojmo zaboraviti da su dosadašnje Vlade bez obzira kome su pripadale, učinile velik dio posla. Moram da kažem da je davno počelo vraćanje duga umirovljenicima kroz 50 i 100 kuna pa kroz 100 kuna i 6% koje je nastavila koalicijska Vlada, ali je i donijela Zakon o usklađivanju mirovina gdje su umirovljenici s obzirom na izračun u različitim periodima dobili između 0,5 i 20%. To su bile velike stvari. Međutim najveća stvar je kad se neki posao privede kraju. Ova Vlada imala je snage da posao privede kraju i ima podršku nas sviju koji smo ovdje i umirovljenici će sigurno biti svima nama zahvalni, cijenit će naš trud i našu želju bez obzira što u ovom zakonu mnoge stvari nisu definirane onako kako valjda je potrebno, ali mislim da će se u hodu i to potpuno uskladiti. Ono što smo mi željeli, a što se nije postiglo ovim zakonom je da se dug isplati u godini dana. Stručnjaci se boje, makroekonomski stručnjaci da kad umirovljenici bi primili obeštećenje u godinu dana da bi navalili na potrošnju. Ja ih uvjeravam da ne bi bio, polovica od njih bi to odnijela u banku, a to ćemo, jer bi štedjela za sutra, jer žive od tekućih mirovina, a o tome ćemo kasnije. A moram da kažem da 141 tisuća umirovljenika, ono što nitko danas nije objavio, je pod ovrhama. Dakle ne mogu platiti komunalne usluge i njihov je, a preko 140 tisuća čeka na ovrhu, dakle to su oni umirovljenici koji su na žalost isključeni iz ovog zakona i o njima ćemo morati povesti računa. Hvala svima.
Hvala lijepo kolega. Sljedeći prijavljeni zastupnik je u ime kluba IDS-a, kolega Damir Kajin. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, cijenjeni gospodine potpredsjedniče. Pa ja mogu samo reći još jedanput da odluku Ustavnog suda valja ispoštovati i o tome mi uopće ne smije raspravljati. Hrvatska je pravna država. Hrvatska dug umirovljenicima, kolokvijalno rečeno znači dug umirovljenicima ili obeštećenje mora vratiti. Postavljaju se dva pitanja. Da li je ovaj model koji se nudi najbolji model i odakle će Hrvatska namaknuti novac što nam do sada nije nitko iz Vlade rekao. Pravo na povrat ima cca, ne cca nego točno 423 tisuće i 34 penzionera. Svi oni koji su nakon toga umirovljeni tobože nisu zakinuti, ali da budemo pošteni prema sebi urbi et orbi prava nepravda učinjena je upravo tim novim umirovljenicima, njima 300 tisuća kojima mirovina u pravilu iznosi znatno manje nego starim umirovljenicima a sve zbog onog dužeg obračunskog razdoblja, a što tek reći o onoj pravoj sirotinji kojima je penzija do tisuću, tisuću i 500 kuna pa kroz tu formu povrata duga neće dobiti ništa ili o onim nesretnicima koji su do sada umrli, tih je naprosto 239 tisuća i 91. Ako ovaj zakon to želim naglasiti, bude pratio povratak na staro, točnije odustajanje od 6-mjesečnog usklađivanja po plaćama, odnosno ako se prijeđe na tzv. švicarsku formulu obračun znači plaća i troškova života, Vlada će u 10 godina uštedjeti prema njihovim kalkulacijama 25 milijardi kuna, to je cijeli jednogodišnji proračun za jedan milijun i 50 tisuća umirovljenika što će reći da će penzioneri sami sebi vratiti dug, a državi uštedjeti u 10 godina zapravo 3,5, 4 iznosa koje će im ona vratiti. Ako imamo na umu da se stvarno radi ili vraća 7 milijardi, 6,9 milijardi kuna, država dobija u 10 godina de facto 20 milijardi kuna bonusa. Treće, ono što je svakako suštinski o čemu nitko da progovori ispred Vlade, kako stvoriti novac. Potrošiti ga možemo na najrazličitije načine, ali kako stvoriti 7 milijardi kuna u 2 godine. Kome uzeti? Nemamo više kome u proračunu, ni vojsci, ni policiji. Možemo zaustaviti razvoj javnih investicija izvlačenjem dobiti iz velikih javnih poduzeća, ali time rušimo bruto društveni proizvod koji je za prvih šest mjeseci ponižavajući 1,8% a plaće su rasle po stopi od 1,6% znači još i manje. Znači izlaz je očigledno Vlada našla u privatizaciji i to nam mora reći. Ali što prodati da za pet godina ne bi opet netko ustvrdio da se akumulacija prebacuje u Europu. To je bit. Što prodati? Prodajmo obiteljsko srebro, znači prodajmo 15% Ine, Croatia osiguranje, tu su ACI marine, tu je THT itd. i vjerojatno će se po tom osnovu tijekom godine, godinu i pol dana u državni proračun sliti oko 10, 12 milijardi kuna od čega za proračun će ići negdje oko 8 milijardi kuna, ove godine 4, druge godine 4 i nekih 3 milijarde kuna za umirovljenike plus milijardu i pol kojom će se novom indeksacijom umirovljenici zapravo sebi vratiti dug. Znači govorimo o novcu. O novcu nitko ovdje da govori. Dug se mora vratiti, ali kako pronaći novac za povrat duga. To je bit. Od hrvatskog gospodarstva ne možemo doći do tog novca, od zaduživanja ne možemo doći do tog novca. Znači privatizacijom. I ja ću se vratiti na svoj prvi nastup tijekom današnjeg dana, da je ovo i konsenzus za privatizaciju, samo nam još nije rečeno čega. Tvrdim velikih javnih poduzeća od Ine, HT-a, Croatia osiguranja, ACI-ja itd. Znači moramo biti svjesni o čemu mi tijekom današnjeg dana raspravljamo, a zasigurno nikoga ne će biti kada budemo se suočili s glasanjem da glasamo protiv ovog zakonskog prijedloga, ali zastupnicima i javnosti treba reći istinu od kuda će se namaći novac.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Još je prijavljena kolegica Ljubica Lalić, Hrvatska seljačka stranka 5-minutna rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolegice i kolege evo jutros smo iznenada krenili sa raspravom o po nama vrlo važnom zakonu i koliko sam pratila raspravu svi klubovi zastupnika su rekli da će podržati ovaj zakon. Međutim unatoč tome, izjavi da će svi klubovi podržati taj zakon nisam baš primijetila tako veliku euforiju osim u jednom dijelu koja zaista smatra kako je to nešto novo, kako je to ispunjenje nekih obećanja. Mi smo u svojoj jutrašnjoj raspravi rekli da ćemo podržati ovaj zakon. Ali ovaj Zakon ne smatramo pravednim i obrazložila sam zašto ga ne smatramo pravednim. Ne možemo smatrati pravednim onaj Zakon koji isključuje pojedine kategorije umirovljenika. Po ovom zakonu pravo na povrat duga nemaju oni umirovljenici koji imaju najniže mirovine. Posebice, izričito u temeljnom Zakonu je navedeno da pravo na povrat duga nemaju seljaci koji su ostvarili mirovinu po propisima o individualnim poljoprivrednicima. To je za nas potpuno neprihvatljivo ali nije korektno da budemo protiv Zakona jer 423 tisuće umirovljenika neće dobiti povrat duga u cijelosti, dobit će ga pola, zašto pola. Zato što će se njih barem 90% odlučiti za povrat duga u brzom roku. I sada kada govorimo o tome, mi moramo doći kući danas poslijepodne ili sutra, pitat će nas umirovljenici kada ćemo mi dobiti jer se percipira da će oni dobiti tu isplatu duga odmah. Naprosto to nije točno, prva isplata duga će biti do konca 6. mjeseca naredne godine. Ovo do konca nas ne čini nimalo optimističnima jer smo imali prošle godine najavu da ćemo ovaj zakon o Fondu za umirovljenike imati vrlo brzo u proceduri i da ga nećemo donositi u roku od para sati od kada je ugledao svjetlo dana u Saborskoj proceduri, rečeno nam je puno ranije i ovdje smo skeptični i vjerujemo nadam se da ćemo se prevariti, da će ta isplata prve rate biti tek 30. 6. naredne godine. Što nam se u međuvremenu događa ovo nije patetika o čemu govorim, ja samo konstatiram činjenično stanje, za par minuta ćemo prijeći na jednu drugu raspravu koja će nam ukazati da naši umirovljenici kako kod mene u Slavoniji kažu na Ćupriji dobivaju, a na mostu gube, u vremenu kada donosimo rebalans proračuna gdje se za 95 milijuna kuna krešu socijalna prava i socijalne pomoći, kome? Ne onima koji imaju sreću da rade i za to da primaju plaću nego onima najsiromašnijima, koji su to najsiromašniji? Oni koji neće dobiti povrat duga ni po ovom Zakonu. Nije nimalo cinično, nije ni malo licemjerno kada sam rekla što će morati od tih svojih do 1000 kuna kada govorim o segmentu seljaka onda govorim do 500 kuna mirovine, morat će platiti participacije koje su ovdje uvedene a koje do sada nisu plaćali, morat će platiti prijevozne troškove do liječnika koji nisu za njih beznačajni i k tome će morati ušparati da bi mogli biti pokopani. To je ono što me boli i to nije patetika, to je istina i mi tim ljudima moramo reći istinu, predugo su ti ljudi bili obmanjivani sjetimo se samo riječi jedne ministrice iz ondašnje Vlade do 2000. godine koja je rekla na koncu pa umirovljenici su sami krivi što imaju tako male mirovine. Sami su krivi? Ne, tim ljudima treba reći istinu i ne treba ih se uljuljkivati, prošla Vlada je imala hrabrosti da prizna daje postojao dug i vraćala je taj dug. E sada recimo pošteno, dobit ćete ako to prihvatite u roku od dvije godine, s time da godinu dana nećete dobiti ništa ali s time da vam se mirovina neće usklađivati sa porastom plaća nego i sa troškovima života i da vas taj put ponovno vodi na pad mirovina u odnosu na prosječno isplaćenu plaću u Republici Hrvatskoj.
Hvala lijepo kolegice. Još je jedan prijavljeni klub u ime SDP-a kolega Linić, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Klub SDP-a dat će potporu Prijedlogu zakona jer ocjenjuje da zaista sa današnjim danom možemo reći da se dug prema umirovljenicima kao tema može staviti ad acta, da možemo biti zadovoljni sa dugim pregovorima hrvatske Vlade i svih onih koji su u ime umirovljenika vodili pregovore. Vjerujem da na neki način smo eto pokazali da politika može i kroz pravnu formu riješiti nepravde i ja bih rekao nezakonitosti. Najveći posao u ovom trenutku ostaje na mirovinskom zavodu koji mora biti odgovoran u provedbi Zakona koje so donijeli prošlu godinu, Zakona o povratu duga vezano za izvršavanje odluke Ustavnog suda. Sada je vrlo važno da kvalitetnim radom Mirovinskog zavoda oni koji će osobno osjetiti ja bih rekao efekte ovog Zakona ne budu nezadovoljni i ne budu razočarani. Prema tome, nije pitanje samo obračuna, slanja dokumenta, bitno je i kvalitetnog osobnog odnosa svih zaposlenih u Mirovinskom zavodu i sa udrugama i sa umirovljenicima. I sigurno da udruge umirovljenika u tom odnosu sa Mirovinskim zavodom mogu dati doprinos da jednostavno građani Hrvatske, oni koji su u biti sada sa ovim zakonom i obuhvaćeni osjete da ljudi koji rade posao u Mirovinskom zavodu znaju biti odgovorni za tu komunikaciju. Ono što je također važno u ime SDP-a želimo reći da se ne treba bojati kako ćemo vratiti dug, rečeno je može se vratiti dug umirovljenicima i važno je poslati tu poruku da netko ne misli da nećemo moći vratiti dug, moći će. Ali je evidentno da će SDP u narednim mjesecima sa hrvatskom Vladom ozbiljno voditi rasprave o stanju u gospodarstvu, jer ako stanje u gospodarstvu ne bude išlo drukčijim tokom onda ćemo imati problema, enormnih problema, zaduživat ćemo se, vraćat ćemo se ali ćemo se zaduživati. Prema tome, ostaju od strane SDP-a i nadalje pozivi hrvatskoj Vladi okrenimo se gospodarstvu, raspravimo o temama gospodarstva jer ono čega se mi bojimo to je da gospodarska kretanja nisu dobra i da će nam stvarati probleme u proračunu i neovisno o tim problemima vratit ćemo dug ali daleko lakše ako budemo vodili brigu o gospodarstvu. Ako gospodarski rast podignemo na onih željenih najmanje 5% jer tada ćemo zaista biti daleko odgovorniji o izvršavanju svih obveza i iz proračuna. Jer najveći problem će biti ako sutra realizirajući obvezu po ovom zakonu na žalost oštetimo neke druge korisnike u hrvatskom proračunu, jer je Hrvatski proračun taj koji je okrenut još uvijek mnogim korisnicima. I SDP ponovno poziva Vladu, briga o gospodarstvu riješit će probleme i bit će tada manji strahovi od toga da će netko ostati zakinuti. Hvala.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Nema više prijavljenih za završnu riječ pozivam potpredsjednika Vlade gospodina Damira Polančeca, izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovane i dame i gospodo. Ja doista ovu vašu današnju raspravu doživljavam kao želju da još jedanput si sve skupa razjasnimo još jedanput da si poboljšamo i pojasnimo sliku o načinu povrata duga pa dozvolite još jedanput da napomenem neke najvažnije stvari. Nitko više ne spori odluku Ustavnog suda iz 1998. godine i sigurno je da pred svima nama stoji jedna velika odgovornost obeštećenja umirovljenika. Zakon o provedbi Odluke Ustavnog suda iz 2004. godine definirao je način obeštećenja. Način obeštećenja je putem Fonda umirovljenika koji će biti poseban fond, Zakon o provedbi Odluke Ustavnog suda definirao je kategoriju umirovljenika koje na obeštećenje imaju pravo i definirao je kriterije za obračun pojedinačnog obeštećenja. Te dvije stvari nisu predmet ovog zakona o kojem mi danas raspravljamo. One su definirane u Zakonu o provedbi odluke Ustavnog suda. Definiran je u tom istom zakonu i iznos kamata. Nema sto posto pravednog obeštećenja. Obeštećenje uvijek jest na neki način pogodba i toga smo svi skupa svjesni. Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje dobio je temeljem Zakona o provedbi Odluke Ustavnog suda zadatak da izračuna pojedinačni iznos obeštećenja na temelju kategorija umirovljenika koji na to imaju pravo i na temelju kriterija za svakog pojedinog umirovljenika iznos dakle tog obeštećenja. I to je učinjeno. Svaki umirovljenik ima svoj file i može temeljem tih kriterija jasno vidjeti kolika je visina duga prema njemu. Ovim zakonom mi definiramo pretpostavke za osnivanje umirovljeničkog fonda kao, još ću jedanput napomenuti, jedinog mogućeg modela povrata duga umirovljenicima. Umirovljenički fond je posebni fond sa karakterom investicijskih fondova. Zakon o umirovljeničkom fondu koji imate pred sobom ja sam duboko uvjeren daje odgovor na sva ova postavljena pitanja koja smo danas čuli i koja se postavljaju kao otvorena pitanja. Možda nije bilo dovoljno vremena da se svaki članak zakona adekvatno pročita i prokomentira ali oni svi ti članci taj zakon daje odgovore na sva ona otvorena pitanja koja ste vi kao otvorena danas postavljali. On ima uporište u Zakonu o investicijskim fondovima, u Zakonu o mirovinskom fondovima II. stupnja. I tu mi dozvolite da još jedanput napomenem jednu stvar. Autor ili suautor Zakona o umirovljeničkom fondu je gospodin Ante Samodol koji je isto tako suautor Zakona o investicijskim fondovima i Zakona o mirovinskim fondovima II. stupnja na koje smo ponosni a sada ovo ne valja. To ne mogu prihvatiti. Isto tako, želim reći da je ovaj zakon dakle uz to što ima uporište u Zakonu o investicijskim fondovima i Zakonu o mirovinskim fondovima II. stupnja rezultat pregovora, razgovora, rasprava sa predstavnicima umirovljeničkih udruga i predstavnicima stranke umirovljenika. Zakon možda jest došao jučer pred vas ali je on definiran u razgovorima, pregovorima u zadnjih devet mjeseci intenzivnim iscrpljujućim ali na kraju krajeva mislim da su i predstavnici umirovljeničkih udruga iz stranke umirovljenika i mi predstavnici Vlade vrlo zadovoljni pa na neki način i ponosni na rezultat tog našeg rada i pregovora. Zakon predviđa dvije moguće metode obeštećenja svakog umirovljenika ubrzanom metodom kojom počinje isplata koja počinje dakle 1.4., najranije 1.4.2006. i završava do konca 2007. I druga koja počinje u četvrtom kvartalu 2007. i traje sljedećih šest godina. Temeljno pitanje koje se postavlja vjerovati ili ne je li Vlada dala garancije ovim zakonom da će dug vratiti odnosno da će obeštećenje izvršiti. Jest. Mi sukcesivno punimo portfelj fonda kroz cijeli period vijeka povrata odnosno obeštećenja vrijednosnim papirima, dionicama, udjelima i nekretninama koje su danas u vlasništvu Republike Hrvatske i osiguravamo dovoljan iznos portfelja za povrat odnosno obeštećenje umirovljenika bez obzira da li se oni odluče na varijantu jedan ili na varijantu dva. Dakle, s ovog mjesta želim poručiti bez obzira koju varijantu umirovljenik odabrao ima potpuno jamstvo da će mu ukupni iznos za koji se odluči biti isplaćen. Troškove poslovanja fonda snosi Vlada Republike Hrvatske. Sve je definirano i vjerujte kad isčitate na miru, kad budete imali više vremena ovaj zakon, sve članke ovog zakona vidjet ćete da je dao odgovore na sva pitanja koja ste postavljali kao otvorena. Ovime smo učinili jedan veliki korak. Rješavamo jedno veliko otvoreno pitanje. Izvršavamo svoju obvezu koju više nitko ne spori i mislim da na to svi skupa trebamo biti ponosni. Od kuda ćemo puniti portfelj? Jasno je, nećemo ga puniti iz proračuna. Punit ćemo ga iz imovine koja je danas u vlasništvu Republike Hrvatske i hrabra odluka jest u tome da preuzmemo na sebe obvezu da ćemo osigurati dovoljno sredstava u sljedeće dvije godine za isplatu svih onih koji su se odlučili za metodu ubrzane isplate a takvih će po našoj procjeni biti vrlo veliki postotak. Od kuda ćemo smoći novaca i imovine, bit će vam na vrijeme predočeno kad ćemo jasne planove privatizacije određenih sustava imati pred sobom. Ali još vas jedanput podsjećam da je premijer jasno napomenuo da pokrećemo ubrzanu privatizaciju Hrvatskog telekoma, INA-e, Croatia osiguranje. Privatizacije nije rasprodaja i to želim isto tako jasno i glasno reći. Prema tome, jamstva smo ugradili ovdje unutra u ovaj prijedlog zakona. Prijedlog zakona je rezultat devet mjesečnih razgovora i pregovora. Ovaj prijedlog zakona je prihvatljiv stranci umirovljenika i umirovljeničkim udrugama i ja vas sve skupa pozivam da damo podršku ovom zakonu i na taj način zatvorimo priču oko obeštećenja umirovljenika. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo vama. Zaključujem raspravu. Ispravak netočnog navoda, oprostite, kolega Nenad Stazić. Izvolite!
Kaže potpredsjednik Polančec da je zakon dao odgovor na sva postavljena pitanja iz ove rasprave. Pa nije dao odgovor na sva postavljena pitanja. Jedno od pitanja na primjer koje sam mu postavio ja jest tko su članovi fonda nakon posljednjeg kvartala 2014. godine kada svi umirovljenici budu obeštećeni. [[Upadica se ne čuje.]]
Oprostite, gospodine ministre, ne možete polemizirati iz klupe, a ne možete ni odgovoriti po Poslovniku zastupniku. Zaključena je rasprava.
Gospođe i gospodo zastupnici, prelazimo na glasovanje. Molim zastupnike da ostanu u dvorani koji jesu, da ne izlaze. Molim, uključimo se radi utvrđenja kvoruma. Molim rezultat kvoruma. 93 zastupnika za sada, imamo dakle kvorum. Idemo na glasovanje. Molim vas, koncentracije i pozornosti gospodo. Idemo na glasovanje - Konačni prijedlog Zakona o umirovljeničkom fondu. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Ivo Josipović. Ministar Ivan Šuker, molim amandmani Odbora za zakonodavstvo. Prvi.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Drugi.
Prihvaća se.
Treći.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio kao i drugi sastavni dio zakona. Četvrti.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Peti.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Šesti?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona.
Sedmi prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Amandman poštovanog zastupnika Ive Josipovića.
Amandman gospodina zastupnika Ive Josipovića prihvaćamo djelomično. Dakle, u amandmanu zastupnika Josipovića se predlaže da se o člancima 1., 2., 5., 6., 10., 13., 22., 35., 36., 37., 38., 39. briše iz teksta jedan. To je moguće za sve članke osim za članak 6. zato što u članku 6. ima osam stavaka i onda ovaj broj jedan mora ostati pa predlažem dakle da prihvatimo amandman zastupnika Josipovića ali da se u njegovom amandmanu briše ovaj broj šest.
U dijelu koji se ne prihvaća moramo glasovati ako je to stvarno stilistika. Tko je za taj amandman? Rezultat! Rezultat! 12 za amandman, nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o Umirovljeničkom fondu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat! Utvrđujem da je sa 105 glasova za i 3 suzdržana donesen Zakon o Umirovljeničkom fondu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Idemo po dnevnom redu. - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 338 Predlagatelj Zakona Vlada Republike Hrvatske. Prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona. Prijedlog akta ste primili na sjednici. Podsjećam sukladno članku 159. Poslovnika objedinjeno je prvo i drugo čitanje. Amandmane podnosite do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Trebalo bi dodatno obrazložiti prijedlog. Ministar gospodarstva nije u dvorani. Dakle Vera Babić, državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva, izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice, poštovane zastupnice i poštovani zastupnici. Pažljivo sam slušala i sa velikim zanimanjem vašu raspravu o prethodnoj točki dnevnoga reda. I dopustite mi da na nekim od vaših stajališta i rasprava se osvrnem i u ovom uvodnom izlaganju i to primjerice kada je riječ o mirovinskom sustavu kao vrlo kompleksnom području, kao vrlo kompleksnom pitanju koji ima vrlo široke domašaje od gospodarske politike, demografske politike, fiskalnih domašaja itd.. Sjetila sam se 2003. i smjernica koje je Skupština Europskog vijeća dala državama članicama kao bi trebale urediti mirovinski sustav, kakav bi on trebao biti prema tim smjernicama. Dakle, primjeren, to je sustav koji osigurava mirovine najširem mogućem krugu stanovništva, dostatne da se izbjegne apsolutna granica siromaštva specifična za svaku državu te da se osigura stabilna potrošnja odnosno stabilna kupovna moć do kraja života za veliku većinu stanovništva. Mirovinski sustav mora biti troškovno prihvatljiv, to je sustav u okviru financijskih mogućnosti i pojedinca i društva koje neće dovesti do održivih fiskalnih posljedica. Održiv je sustav koji je financijski racionalan i sposoban da se održava u doglednom roku. Stabilan je sustav koji je sposoban odolijevati velikim šokovima u gospodarskoj, demografskoj i političkoj sferi. Upravo iz tih razloga da se osiguraju pretpostavke da i Hrvatski mirovinski sustav bude na razini ovih standarda ili ovih smjernica. A budući je novelama zakona iz 2004. doista učinjen određeni pomak u socijalno egzistencijalnom pitanju položaja umirovljenika na promjenom načina usklađivanja mirovina prema nominalnom rastu plaća ali je isto tako istina da takav način dugoročno ima tedenciju ubrzanog rasta izdataka i postupno povećanje mirovinskih izdataka u bruto domaćem proizvodu što bi na duži rok doista bilo neodrživo. Hrvatska ima u odnosu na industrijski razvijene zemlje Europe visoke izdatke za mirovinu. Prema podacima za 2004. to je 12,7% bruto domaćeg proizvoda dok je primjerice prosjek prema podacima OECD-a za Europsku uniju oko 10,4%. Demografski trendovi kod povećanja, koji vode povećanju udjela starijih osoba također su ozbiljna točka o kojoj se mora povesti računa kada se vodi, kada se razmatra mogućnost mirovinskog sustava. Postaviti će se sigurno i pitanje generacijske pravednosti. Činjenica je da je prvi stup mirovinskog osiguranja stup generacijske solidarnosti takav koji zapravo ima rješenje u tome da aktivna populacija izdvaja doprinose ne za svoje mirovine nego za tekuće mirovine da bi jednoga dana kada ostvare pravo na mirovinu pozivali se na pravo iz solidarnosti, dakle, aktivna generacija izdvaja za onu generaciju koja ostvari pravo na mirovinu i tada ima pravo na solidarnost. Mislim da Hrvatska ima itekako veliki interes i mislim da tu nema nikakve dvojbe ni sa koje strane da zadrži takav sustav mirovinske sigurnosti i socijalne sigurnosti općenito da sačuva taj dio solidarnosti koje ima u prvom stupu ali to zahtjeva i da prati pažljivo, da se prate pažljivo trendovi u tom dijelu i da se reagira pravedno kako bi taj sustav zadržali i kako bi ga učinili održivim. Osim nekoliko iznimaka, čini mi se da je riječ o dvije zemlje, Njemačkoj i Sloveniji, uglavnom europske zemlje primjenjuju kombinaciju sustava, kombinaciju formule kada je riječ o usklađivanju mirovina, riječ je o kombinaciji cijena i plaća i u takvim kombinacijama uglavnom preteže onaj dio koji se tiče cijene, odnosno troškova života u odnosu na dio koji se tiče na kriterij plaća. Kod toga se švicarska formula, dakle, kod tako kombiniranih formula švicarska formula koja ide za to da se uzme polovica rasta cijena i polovica rasta plaća kao kriterij za usklađivanje mirovina, kod kombiniranih sustava, dakle, ta švicarska formula, prikazuje se fiskalno dovoljno prihvatljivom a socijalna je pravednija od drugih kombinacija. Za mirovinski sustav bitna su dva ključna momenta. To je pitanje valorizacije odnosno kada se sve prošle zarade kod odlaska u mirovinu valoriziraju na sadašnje prosječne zarade i drugi bitan element je indeksacija. Indeksacija mora očuvati realnu vrijednost, odnosno kupovnu moć za trajanje životnog vijeka. Mislim da predloženi način to svakako osigurava i ta dva ključna elementa sadržana su naravno i u hrvatskom mirovinskom sustavu. Osim pitanja usklađivanja novelama zakona je uređeno još jedan dio pitanja koja smo, za koje smo držali da je potrebno intervenirati normativno radi otklanjanja nejasnoća koje su se javile u primjeni, u dosadašnjoj primjeni zakona, riječ je o problematici utvrđivanja vrijednosnih bodova za određivanje mirovine. Kada se u postupku zaštite prava iz radnog odnosa plaća utvrđuje sudskom presudom, isto tako smo ovim novelama predložili, praktički legalizirali postupak vezan za ostvarivanje prava po osnovi invalidnosti, tjelesnog oštećenja ili opće nesposobnosti. Ocjenu o najpogodnijim zdravstvenim ustanovama prepušta se ovlaštenim vještacima, naravno oslanjajući se na visok stupanj njihove profesionalnosti. U prethodnim raspravama čuli smo dio povezivanja naravno ovoga Zakona sa prijedlogom o Konačnom rješenju obeštećenja dakle o umirovljeničkom fondu na način da je ovaj Zakon praktički kao da je u funkciji, dakle, tako se mogao steći dojam kao da je u funkciji određene manipulacije u odnosu na prijedlog prethodnog zakona. To doista nije tako, tim više što ponavljam i jedan i drugi prijedlog, i jedan i drugi prijedlog moraju biti s jedne strane u funkciji rješavanja da tako kažem generacijskog duga koji ne sumnjivo postoji prema određenoj generaciji ali s druge strane isto tako da za budućnost očuva mirovinski sustav, njegovu stabilnost da i aktivna generacija i ne samo sadašnja aktivna generacija nego i sve buduće aktivne generacije također mogu baštiniti dio solidarnosti kroz sustav generacijske solidarnosti a da im taj teret ne bude nepravedan i neodrživ. Stoga vas pozivam da prihvatite prijedlog Zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa državnoj tajnici. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana državna tajnice, dame i gospodo zastupnici! Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo je na 36. sjednici Odbora održanoj 14. srpnja 2005. godine raspravio Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske. Odbor je Zakon raspravio kao matično radno tijelo sukladno članku 75. dakle Poslovnika Hrvatskog sabora. Prije početka rasprave članovi Odbora su većinom glasova uz jedan glas protiv podržali hitno postupanje u donošenju ovog Zakona. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja obrazložio je razloge za donošenje ovog Zakona. Donošenjem Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju početkom 2004. godine umjesto dotadašnjeg usklađivanja mirovina isključivo prema rastu plaća. Međutim takav način usklađivanja mirovina dovodi do ubrzanog rasta izdataka i povećanja udjela mirovinskih izdataka u bruto društvenom proizvodu. Osim toga zbog nepovoljnih demografskih kretanja dugoročno u Hrvatskoj će se povećati udio starijih osoba, a smanjivati broj i udio mladjih radno aktivnih osoba što će posebno nepovoljno utjecati na mirovinski sustav. Stoga je neophodan povratak na staru formulu koja podrazumijeva usklađivanje mirovina dvaput godišnje s polovicom broja rasta plaća i troškova života. U kraćoj raspravi većina članova Odbora se složila s potrebom ovakvog načina izračuna obzirom na stanje u gospodarstvu i mogučnosti proračuna. Mišljenja su da to nužno ne znači i smanjenje mirovina već njihov rast po prihvatljivim stopama. Predložene formule usklađivanja mirovina s polovicom zbroja rasta i plaća i troškova života utjecat će na fiskalnu stabilnost, generacijsku pravednost, a ujedno je i socijalno najpravednija, istakli su u raspravi članovi Odbora. Nakon rasprave članovi Odbora su većinom glasova uz 1 glas protiv odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske.
Hvala lijepo. Nema više prijavljenih odbora. Prelazimo na raspravu po klubovima. Prvi je u ime Kluba HDZ-a poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Štovana gospođo potpredsjednice, štovana gospođo državna tajnice, kolegice i kolege! Pred nama je još jedan zakon koji predstavlja tvrdi orah jer se tim zakonom uz nekoliko drugih detalja korigira i Zakon o mirovinskom osiguranju na način da se mijenja izračun mirovina odnosno da se korigira izračun mirovina ne više po sadašnjem Zakonu što znači prema prosjeku rasta plaća nego prema zbiru 50% prema rastu plaća, 50% prema indeksu porasta troškova. Što prevedeno znači da će barem u jednom razdoblju porast mirovina i dalje biti porast, ali ne više u toj dinamici kao do sada. Zašto je to tako i zašto Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovakav Zakon? Zato jer je to neminovnost, nužda i nezaobilazni dio u strategiji oporavka hrvatskog gospodarstva. Da ovo nije obična fraza pokušat ću sada ovdje to i obrazložiti. Mirovine u svim zemljama svijeta manje više izdvajaju se iz fondova odnosno iz doprinosa, iz proračuna. Pri tome se javljaju dva temeljna problema. Jedan je da broj umirovljenika raste proporcionalno više nego porast tih proračuna, fondova i doprinosa i drugi je karakteristika demografskog razvoja pojedinih zemalja. Rast bruto nacionalnog dohotka nigdje ne može dosegnuti porast broja umirovljenika upravo zbog toga što je broj umirovljenika iz godine u godinu sve veći od broja radno aktivnog stanovništva. Primjerice generacija koja će trebati nas radno aktivne danas zbrinjavati u mirovinskom smislu godišnje se povećava za 35 do 40 tisuća novih članova. U vrijeme kad smo se mi rađali godišnji priraštaj je bio između 50 i 60 tisuća novorođenih. Dakle sve je manji broj onih koji rade, sve je veći broj onih koji ubiraju, koji trebaju mirovinu zasluženu mirovinu i danas je u Hrvatskoj taj broj već gotovo izjednačen. Jedva je nešto veći broj onih koji rade i uplaćuju svoju, iz svojih plaća uplaćuju doprinose i poreze za Mirovinski fond. Zbog toga je pitanje kako te mirovine povećavati kad je problem uopće u prikupljanju osnovnog novca za njihovu isplatu. Povećanje mirovina otvara novi problem, a to je teret gospodarstva. Svako izdvajanje za mirovine je izdvajanje iz plaća onih koji rade. Svako izdvajanje od plaća onih koji rade znači povećanje tereta na te plaće. Povećanje mirovina jest povećanje tereta na plaće. Što znači povećanje cijene rada. Ako je povećana cijena rada onda je povećana i cijena proizvoda. Ako je povećana cijena proizvoda pada konkurentnost te države i toga rada. Ako pada konkurentnost pada cjelokupno gospodarstvo i naravno pada mogučnost povećanja plaća i izdvajanja za mirovine. To se zove začarani krug ili circulus vitiosus. Udio državne potrošnje u koju se ubrajaju i mirovine u Hrvatskoj je na samom europskom vrhu. I upravo zbog toga je i konkurentnost Hrvatske sve manja i manja, jedan od naravno razloga. Drugi su produktivnost i sve ostalo. Jedan od velikih razloga su upravo dakle skupa cijena rada koja sadržava i ova izdvajanja. Primjerice u Hrvatskoj je udio državne potrošnje godišnje 51% a usporedit ćemo se sa tranzicijskim zemljama koje ulaze u Europsku uniju. Dakle u Hrvatskoj je 51%. U Rumunjskoj 33%, a u Bugarskoj 37%. To su ogromne razlike. U projekciji za nekoliko godina unaprijed naravno da su resori naše Vlade izračunali što znači ovakvav indeks kakav je sada zadržati. To znači povećavati cijenu rada, smanjivati konkurentnost i smanjivati punjenje i državnog proračuna i Mirovinskog fonda i onemogučavanje održavanja isplate mirovina. Dakle taj krug se mora negdje energično i hrabro nažalost prekinuti. Zbog toga su sve zemlje Europe i svijeta bile pred dilemom pred kojom smo mi danas. A naša dilema je još veća jer u Hrvatskoj je broj umirovljenika neproporcionalno rastao prema drugim zemljama upravo kao posljedica rata, razaranja, gubitaka radnih mjesta i naravno dijelom i privatizacije koja također ima svoje žrtve nazvane prijevremeni prisilni odlazak u mirovinu. Dakle veći broj umirovljenika znači i još teži disbalans na ovoj vagi na kojoj je s jedne strane gospodarstvo, a s druge strane izdvajanja za socijalne namjene u ovom slučaju i za mirovine. Kažu u Europskoj zajednici da svaka zemlja mora dokazati da je dorasla brinuti se o sebi. Zemlja je dorasla brinuti se o sebi ako ne potroši više nego što je zaradila. Dakle ako taj disbalans ne prevagne na stranu troškova, rashoda. U Hrvatskoj se to dogodilo iz niza razloga a jednim dijelom i zbog indeksacije mirovina koji je u protekloj godini bila daleko iznad europskog prosjeka jer se bazirala samo na porastu plaća. Zato kad govorimo o drugim zemljama puno bogatijim od nas ili puno sretnijima od nas jer nisu imale rata treba reći da ovakav način indeksacije dakle prilagodbe mirovina svakih 6 mjeseci kakav se sada predlaže, ne samo da smo imali do prije godinu dana nego ga imaju praktično gotovo sve zemlje Europe, 90% zemalja Europe ima dakle kombinaciju proračuna porasta troškova života, odnosno cijene kombinirane sa prosječnim porastom plaće. Samo s time što je u većini zemalja taj omjer drugačiji, nije pola naprama pola kao što se ovdje predlaže nego je dapače još nepovoljniji jer se u većini tih zemalja uzima u obzir 20% udjela plaće, a 80% udjela porasta indeksa troškova. A kako znamo da plaće rastu u većini zemalja brže od troškova to znači od onog što brže raste uzima se manji dio da bi indeks bio manji upravo zbog razloga koji sam objasnio, a to je da gospodarstvo može opstati i izdržati taj teret. Malo je zemalja koje imaju indeksaciju samo, dakle usklađivanje mirovina porasta mirovina samo prema potrošačkim cijenama svega četiri zemlje i samo četiri zemlje imaju osim nas ono što mi imamo sada, a to je usklađivanje samo prema porastu plaća i sve četiri zemlje upravo su u tijeku u reformi gdje se ovo preispituje i pokušava izmijeniti. Znači u obrazloženju zašto smo za ovo, ja bih istakao da smo upravo zato da osiguramo stabilnost gospodarskog rasta koja je jedino jamstvo i stabilnosti Mirovinskog fonda. Jedno bez druga ne ide. Zato zaključujem. Ono što danas donosimo u konačnici ne mora biti prijedlog protiv umirovljenika. Ja obrnuto mislim zbog indirektnih učinaka na gospodarstvo, to je upravo prijedlog za umirovljenike. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Idemo dalje s raspravom. Sljedeći je u ime kluba IDS-a, kolega zastupnik Damir Kajin. I prije nego stigne kolega Kajin informacija, danas ćemo raditi bez stanke, nadam se da ćemo zato završiti u pristojnom roku. Izvolite kolega zastupniče.
Poštovana gospođo potpredsjednice, cijenjena gospođo državna tajnice. Ovo je izuzetno delikatna materija i tu je teško biti prorok što će biti sutra. Znamo što je danas. Ja već međutim dva mjeseca govorim, čudno su me ljudi gledali, da si umirovljenici na neki način sami sebi vraćaju dug. Zašto? Evo sada najprije da idemo sa ovim obrazloženjem sa strane 6 i ovdje ja ću doslovce citirati ono glasi: "Predloženi način usklađivanja mirovina prema plaćama i potrošačkim cijenama utjecat će na rast izdataka za mirovine, ali ipak po manjim i gospodarski prihvatljivim stopama nego u slučaju zadržavanja važećeg načina usklađivanja mirovina samo prema rastu plaća. Razlika izdataka u korist predloženog načina usklađivanja mirovina još je veća ako se promatra duže razdoblje. Naime ako bi se umjesto predloženog usklađivanja mirovina prema plaćama i potrošačkim cijenama zadržao važeći način usklađivanja mirovina isključivo prema nominalnom rastu plaća, procjenjuje se da bi u razdoblju 2005.-2007. ukupni, to je znači period kada trebamo vratiti dug, ukupni mirovinski izdaci bili veći za oko 1,6 milijardi kuna dok bi u 10-godišnjem razdoblju 2005.-2014. izdaci za mirovine bili veći ukupno za oko 25 milijardi kuna. Gospođa Lalić se poslužila jednom narodnom mudrošću "na ćupriji dobijaš na mostu gubiš" ali ovo kako je takav pristup Ministarstva socijalne skrbi je izuzetno pošten jer nam je zapravo rekao o čemu je riječ. Po našim izračunima koje sam ja dobio, usklađivanje mirovina po, nazvat ću je tzv. Sanaderovoj formuli, bilo bi 27 milijardi kuna ili cijela jednogodišnja mirovina za milijun i 50 tisuća penzionera. Točno, sadašnje usklađivanje mirovina znači sa rastom plaća bilo je povoljnije od onog usklađivanja koje je bilo na snazi do 2004. godine, ali što se gospodarske prilike pogoršavaju to će tzv. Račanova formula opet biti povoljnija od ove aktuelne. Zašto? Za prvih pet mjeseci plaće su rasle po stopi od 1,6% to je izuzetno malo kao što je izuzetno malo i rast bruto društvenog proizvoda od 1,8%. Kako to izgleda u praksi kada prevedemo na konkretne mirovinska primanja. Po postojećoj formuli ovoj sadašnjoj, recimo mirovina od 1.826,79 kuna porasla bi sada kada dođe do usklađenja za 29,22 kuna. Po švicarskoj formuli, znači onoj formuli koja je bila na snazi do kraja 2003. znači rast plaća i rast troškova života znači penzija od 1.826,79 kuna porasla bi za 30,14 kuna. Znači umirovljenik bi po staroj formuli na današnji dan obračuna, vidim da se gospodin Sudec slaže, dobio jednu kunu više ili 92 lipe više, a kada bi se pratio rast bruto društvenog proizvoda i rasta plaća ta mirovina od 1.826,79 kuna umjesto 29,22 kune koliko bi dobio i koliko će dobiti sada, on bi dobio 43,84 kuna ili 14,62 kuna više. Istina je ovo što je malo prije rečeno, da doista u Europi, u svijetu znači, postoje samo 4 države koje svoje mirovine usklađuju s rastom plaća. To su znači Danska, Nizozemska, Slovenija, Njemačka koje zbog visokih izdataka za mirovine te nepovoljnih demografskih kretanja preispituju takav način usklađivanja mirovina. Možda se Šreder oprostio od vlasti upravo radi nemogućnosti provođenja jedne takve mirovinske politike. Znači u ovom trenutku, u ovome času povoljnija je švicarska formula od ovog usklađenja sa rastom plaća. Međutim IDS je glasao tijekom jučerašnjeg dana kao i Hrvatska stranka umirovljenika iako ću još jedanput ponoviti da je na današnji dan švicarska formula znači više odgovara penzionerima od praćenja rasta plaća. Međutim dugoročno tome to nije tako pa bi možda bio neki kompromis da se ovaj zakon primjenjuje recimo do 31.12.2007. godine. Jasno je da će morati rasti plaće i jasno je da je ovaj izračun Ministarstva socijalne skrbi točan iako možemo reći ako da će dug se vratiti umirovljenicima iz samih penzija odnosno privatizacije što je u svojoj završnoj beseti priznao i potpredsjednik Vlade gospodin Polančec. Mi smo izračunali da ukoliko dođe do prodaje Ine, Croatia osiguranja, ACI marina, HT-a država može uprihodovati između 10 i 12 milijardi kuna. Ponavljam za taj novac od 10 do 12 milijardi kuna možemo namaći od privatizacije 4 milijarde kuna koje nam nedostaju u ove godine u proračunu, isto toliko i iduće godine, možemo izdvojiti 2 do 3 milijarde kuna za povrat duga penzionerima ako tome pridodamo i ovih milijardu i 600 kuna duga, kuna kroz formu indeksacije, znači sigurno je prve dvije rate će se vratiti bez ikakvog problema a nakon toga jasno možemo i u izbore. Znači danas je švicarska formula povoljnija, dugoročno ne. Iako u Hrvatskoj u toj zemlji paradoksa nikada ne znate što je povoljnije i što će biti sutra, ali ću još jedanput reći da mi smo kad je ta indeksacija posrijedi uz Hrvatsku stranku umirovljenika. E sada, meni je jasno penzioneri njih 1 milijun i 500 tisuća uzet će, kada bi ih se pitalo u ovom trenutku ili uzeli bi i tih 1 kunu mjesečno više, čak bi se odrekli 15, 20 kuna godišnje ili 50 kuna govorim o prosječnoj penziji kroz indeksaciju, a sve da kroz povrat duga u 2 godine na primjer dobile 5 tisuća, 10 tisuća, 15 ili 20 tisuća koliko će ih netko dobiti, ali tko bi se toga odrekao. To je bit. Spremno se je odreći onih 423 tisuće i 39 penzionera kojima se vraća dug, ali zasigurno se ne bi odreklo onih 600 tisuća u kojima je 300 tisuća novih umirovljenika, koji su najviše zakinuti ikojima se ne vraća ništa. I to je naprosto jasno. Međutim, možda još jedanput da se upitamo što ćemo sa onih 239 tisuća koji su tobože preplaćeni umirovljenici jer im mirovina iznosi skromnih 1000, 1200, 300 kuna. NO, ponavljam stvarne žrtve u ovome času je 300 tisuća novih umirovljenika. Njima je penzija u prosjeku 13, 14% manja od onih starih umirovljenika. Znači nekima će dug biti vraćen, znači točno njima 433 tisuća 034, a uzet će se onda opet svima kroz ovu promjenu formule. Vratit će se znači dug toj brojci od 423 tisuće umirovljenika, a uzeti znači svima ili masi od milijuna i 50 tisuća umirovljenika. Ali stvarne žrtve, kako ih ja nazivam, je onih 239 tisuća koji neće dobiti ništa, jer su ili umrli ili im je penzija minimalna 1200, 1300, kuna. Bit čitavog ovog paketa je međutim kako namaknuti novac za povrat duga. Vratiti treba, ali kako. Odakle uzeti novac. Čuli smo od potpredsjednika Vlade gospodina Polančeca, da iz proračuna to nećemo moći, iz zajmova jasno ne jer za povrat duga takve vrste nigdje nećemo do istoga doći, od novog, gospodarstvo nanovo opteretiti ne možemo, građanima ne možemo nametnuti neke nove obveze, znači do povrata duga može doći samo kroz formu privatizacije. Privatizacija, slažem se sa gospodinom POlančecom, nije rasprodaja, ali bojim se da će kao iz naših banaka akumulacija odlaziti put Europske unije, a ne obrnuto. Šteta da ovdje nema gospodina Hrelje, ali ja se zalažem da u taj paket što će se uzeti uđu već jedanput i ti Brijuni Rivijera, zašto jer nam silno politički šteti koliko god da je to jedan snažan potencijalni projekt ne samo za Istru nego za Republiku Hrvatsku, znači da budem pragmatičan, uzmite ga već jedanput, radite sa njim što god hoćete, jer nam politički šteti.
Hvala lijepo kolega zastupniče. U ime Kluba HNS-a kolega zastupnik Dragutin Lesar, izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. U raspravu o Zakonu prije o formiranju fonda Hrvatske narodne stranke je rekao da će podržati taj Prijedlog zakona, međutim, kod ovog prijedloga moram upozoriti da je život nekada čudan, grub, težak, pa smo malo prije u prijepodnevnoj raspravi … konsenzusu da ćemo ispraviti nepravdu i umirovljenicima vratiti dio duga, bilo gotovinom bilo fondom, a sada u ovom prijedlogu Zakona tim istim umirovljenicima ili jednoj ili drugoj kategoriji nešto bi trebali uzeti, odnosno ne uzeti korigiram se, ne im dati nešto što im pripada po postojećim zakonima. Tako ispada a to je u životu najčešće je tako da svaka batina ima svoju mrkvu i svaka mrkva svoju batinu i moram priznati da je tajming dolaska u parlament s ovim Prijedlogom zakona izuzetno dobro odabran jer se raspravlja isti dan o oba zakonska projekta pa će većina onih koji očekuju da brz o mogu dobiti novac s manje pozornosti pratiti a što će biti ubuduće. U zakonu prije umirovljenicima smo dali mogućnost das biraju hoće li ući u Fond ili će dati zahtjev za isplatu keša, međutim, kod ovog Zakona oni više izbora nemaju. Naime, podsjećam da je svojedobno vrijedio mirovinski zakon u kojem se kao osnovica za obračun mirovina uzimalo 10 najpovoljnijih godina, pa od 1999. toga više nema, tako da i ovom zakonu nemaju oni što više odlučivati, što će izabrati. Kao argumenat za ovu promjenu Zakona navodi se glavna grupa argumenata to je stanje u Hrvatskom gospodarstvu, rast bruto društvenog proizvoda i mogućnost državnog proračuna da prati postojeći Zakon uz konstataciju kolege Hebranga da bi nastavak ove formule zahtjeva povećanje doprinosa dakle novi teret na plaće, što dugoročno ne bi bilo u interesu nikome. Ja mogu to prihvatiti da je to točno a onda se moram zapitati što je bilo početkom prošle godine. Naime, ako dobro pamtim postojeća formula po kojoj se mirovine usklađuju sa rastom plaća uvedena je prošle godine. Ja sam jutros pregledao fonogram rasprava i argumenata i obrazloženje u prošloj godini gdje je tad nas u Saboru ovdje bilo uvjeravano da je to nešto što je ne samo ispunjenje obaveza po ugovoru između Hrvatske demokratske zajednice i strankom umirovljenika nego da je to odraz gospodarske mogućnosti Republike Hrvatske. Istina već u listopadu mjesecu Vlada Republike Hrvatske u dokumentu pretpristupni ekonomski program 2005. do 2007. tvrdi da daljnje poštivanje te formule nije ekonomski izdrživo i da će trebati tražiti drugačije rješenje. Dakle, u listopadu prošle godine sam o 4 mjeseca nakon što smo promijenili Zakon i uveli postojeću formulu bilo je očito da ona neće biti dugo … Sada je samo druga stvar da li su svi odmah razumjeli ovu ekonomsku pretpristupni program ili su mislili da se samo Vlada šali i da će formula stalno ostati, ja sam odmah znao da će ubrzo slijediti te promjene i da bez toga neće moći masa mirovina pratiti, posebice zbog broja povećanja umirovljenika… MI u Hrvatskoj imamo dvije grupe umirovljenika, ne računajući njihovu različitost po dugu, naime svi oni koji su imali sreću otišli su u mirovinu 99. kao osnov za mirovinu uzimalo im se 10 najpovoljnijih godina. Svi oni koji od 99. pa i sada u buduće će ići u mirovinu uzima se određeno propisano vremensko razdoblje u ovom trenutku čini mi se da je 26 godina unazad, s time da 2010. dakle, svi oni koji će ići u mirovinu 2010. i poslije toga obračun koeficijenta za mirovinu radit će se za cijeli radni vijek. Ne deset najpovoljnijih, ne zadnjih petnaest, ne zadnjih dvadeset šest nego cijeli radni vijek. I upravo u tome leži razlogom zašto oni koji idu u mirovinu ove godine, prošle, pretprošle ili iduće godine sa istim plaćama i sa istim titulama, školovanjem i radom imaju mirovine daleko manje nego oni koji su otišli prije toga. Ti su ljudi u start ušli u mirovinu sa manjom mirovinom. Ne 1%, ne 2%, ne 8%. Najveći broj umirovljenika dobiva rješenje o mirovini tisuću 400 kuna u ovoj godini. Toj istoj kategoriji umirovljenika sada mijenjamo formulu za indeksaciju dva puta godišnje pa na manju osnovu manji postotak i oni će sve više zaostajati s mojim mirovinama od onih prije. Vlada u svojem obrazloženju ovog prijedloga zakona spominje da je prošle godine indeksacija bila vršena najprije 4% jer je toliko bilo rast plaće pa onda 2,3% i da bi nastavak te formule imao tendenciju ubrzanog rasta, izdataka i postupno povećanje udjela mirovinskih izdataka u bruto društvenom proizvodu što je financijski neodrživo. Sto milijuna kuna u ovoj godini će se uštedjeti državnog novca, tako piše u obrazloženju, a ja velim manje isplatiti za mirovine. Do 2007. godine ta ušteda, ja ovdje stavljam pod navodnike, bit će milijardu i 600 a ja velim milijardu i 600 manje isplatiti za mirovine. A do 2014. to će biti 25 milijardi kuna. To su brojke obračuna koje je Vlada dala u obrazloženju ovog prijedloga i to umirovljenici moraju znati. Dakle, ako to znaju onda će moći i računati i vidjeti za svaku svoju osobnu mirovinu koliko će im ona sporije rasti. Što još imamo ovih godina? Ljudi bježe u prijevremenu mirovinu jer su izračunali da ukoliko idu u mirovinu one godine kada će im kao osnovica biti uzimana plaća cijelog radnog vijeća će imati manju mirovinu nego sa smanjenjem 4,08% po godini za odlazak u prijevremenu mirovinu. I zbog toga imamo situaciju da je krajem 2004. bilo milijun i 54 tisuće umirovljenika a da u ovom trenutku imamo milijun i 72 tisuće. Dakle, da je 18 tisuća novih umirovljenika sa velikim udjelom prijevremenih mirovina jer ljudi nastoje pobjeći zbog one odredbe o obračunu cijelog radnog vijeka. U ovom trenutku broj onih koji plaćaju mirovinski doprinos je 1,38 na jednog umirovljenika. Trendom nastavka povećanja broja umirovljenika to će se još i dalje smanjivati to tim više što zaposlenost ne raste tako brzo. To će također generirati problem u mirovinskim sredstvima jer ne samo da visina mirovina nego i broj umirovljenika utječe na to koliko novaca država mora osigurati za redovnu isplatu mirovina. U prvom mjesecu 2004. godine udio prosječne mirovine u prosječnoj plaći bio je 42,4%. U prvom mjesecu ove godine to je bilo 41,38% a u svibnju, dakle travanjske mirovine isplaćene u svibnju udio prosječne mirovine u prosječnoj plaći bio je 41,61%. U programu Vlade do 2007. upisano je da je gospodarski cilj razvoja rasta da prosječna mirovina dosegne 70% udjela u prosječnoj plaći. To je upisano i u sporazum između stranke umirovljenika i Hrvatske demokratske zajednice. Ne da on raste. On je u odnosu na 2004. i pao. Dakle, to su službeni podaci. Da li je kupovna moć mirovine ista, pala ili raste, bez obzira na vrstu formule i indeksacije. U prvom mjesecu 2004. prosječna mirovina pokrivala je 55% umirovljeničke košarice. U drugom mjesecu ove godine to je palo na 48% i to su također podaci koji nisu izmišljeni nego su službeni. Isplata za ožujak ove godine sa isplatom u travnju. 337 tisuća umirovljenika primilo je mirovinu do tisuću 500 kuna. 305 tisuća umirovljenika primilo je mirovinu između tisuću 500 i 2 tisuće kuna ili kad to zbrojite to je 640 tisuća umirovljenika prima mirovine do 2 tisuće kuna. Što se povećava broj umirovljenika? Zbog onog obračuna cijelog radnog vijeća broj njih koji će imati mirovinu do tisuću 500 će biti sve veći i veći sa sve manjom indeksacijom i usklađenjem mirovina. Kolega Kajin je računao i rekao da švicarska formula je u ovom trenutku povoljnija za umirovljenike ali dugoročno ne. Nije to točno, jer ne usklađuje se i ne uzima se 50% podatka u rastu troškova života nego 50% indeksa potrošačkih cijena, rasta potrošačkih cijena kao jedinog mjerila usporedbe i rasta cijena. U prvom mjesecu ove godine u odnosu na 12. mjesec prošle godine taj rast je svega 0,3. Ako usporedimo prvi mjesec ove sa prvim mjesecom prošle godine to je dva ali ova indeksacija i obračun će se raditi sa polugodišnjim obračunom. Ako je godišnji dva polugodišnji će biti otprilike jedan. A pola od jedan je pola 0,5, pa ako je točan podatak da prosječne plaće rastu sa svega 1,6% a ne 2,3 kao što je to bilo prilikom prošle indeksacije onda je gubitak 1% na svakoj indeksaciji, u ožujku i u rujnu, i to je čista matematika. Ja mogu prihvatiti tvrdnju da je to odraz gospodarskog stanja, ali se ništa bitnijega nije desilo od prošle godine kada smo mijenjali zakon i uvodili postojeću formulu. Nije ni Europska unija imala drugačije standarde i ništa bitnijeg se nije desilo do sada da se onda tvrdilo da je formalno objektivno moguća i realna i sada kada ju mijenjamo. Teret stabiliziranja mirovinskog fonda i sredstava podnijet će umirovljenici, posebice oni koji odu u mirovinu ove i idućih godina. I završno, mi nećemo podržati ovaj prijedlog zakona iz dva razloga. Prvo što dolazi do smanjenja obračuna mirovina u startu i njihove indeksacije. I drugo, što je ova ista Vlada prošle godine uvjeravala i hrvatsku javnost i nas u Saboru da formula koja je ovog trenutka na snazi a koje se oni sada odriču jeste odraz stanja i mogućnosti hrvatskog gospodarstva. Ako prihvatimo ovakvu igru onda ćemo i ubuduće svake godine jedan put ili dva puta na godinu mijenjati sa različitim argumentima. Hvala lijepa.
Hvala vama. Kolega zastupniče. U ime Kluba SDP-a, kolega zastupnik Davorko Vidović. Izvolite kolega zastupniče.
Gospođo potpredsjednice, poštovane gospođo predstavnice i gospodo predstavnici Vlade. Ja bih pošao od ovoga zadnjega što je kolega, moj prethodnik rekao da Klub SDP-a ne može podržati Prijedlog ovoga Zakona. Prvi razlog, nije shvatljivo da se inzistira na hitnom postupku i da se ne ide u dva čitanja u jednom Zakonu kao što je ovaj, koji temeljito, bitno i značajno o čemu su i kolege govorile, a osim toga govori se i u samom obrazloženju, utječe s jedne strane na materijalni položaj i socijalni status, dakle, umirovljenika i s druge strane na državni proračun i na stanje državnih financija. Zašto hitni postupak? Nismo dobili obrazloženje koje bi nas moglo zadovoljiti i koje bi nas moglo motivirati da prihvatimo Prijedlog ovoga Zakona. To je prvi itekako načelni razlog. Hoćemo li prestati u ovoj zemlji o važnim stvarima razgovarati tako malo, tako se loše pripremati, a o marginalijama i za život ljudi nebitnim stvarima ovdje provoditi dane i noći? To nije prihvatljivo. Drugi suštinski razlog zbog kojega ne možemo prihvatiti ovaj Prijedlog zakona leži u činjenici što je doista nevjerojatno, recimo slušati sada kolegu Hebranga koji je ali dijametralno suprotno potpuno suprotno od onoga što je prije godinu dana govorio, govorio danas. To je s jedne strane podcjenjivanje pameti ljudi koji slušaju obrazloženje koje ova Vlada daje čas jedan čas drugi puta. To je skandalozno podcjenjivanje rekao bih zdrave pameti ovih ljudi. Kako je to i što se to dogodilo u godinu dana da su nas prošle godine uvjeravala gospoda iz Vlade da upravo zbog skrbi i brige za umirovljenike ali i zbog uvjerenosti u vlastitu snagu, snagu vlastite vizije, pameti i sposobnosti da se hrvatsko gospodarstvo digne na razinu koju su oni obećali, da se ovakva promjena formule itekako može podnijeti. Kada smo upozoravali na posljedice i na mogućnosti koje Hrvatska ima onda smo bili ušutkavani sa najprostijim, najprostačkijim demagogijama koje su se mogle čuti u ovome Saboru. Ispada da smo tobože mi socijalno neosjetljivi a eto taj HDZ koji je socijalno osjetljiv on će sada riješiti problem i omogućiti da mirovine rastu do pristojne razine. Rezultat velike skrbi i brige HDZ-a za umirovljenike jest činjenica da mirovine padaju, njihova realna vrijednost i kupovna moć pada u ovoj zemlji, a kamoli da bi se digla do 50% kao što su potpisali u sporazumu sa umirovljeničkim udrugama u ovoj godini a cilj je bio 70% u skladu sa mogućnostima države. Savršeno je bilo jasno da se to ne može ostvariti i njima i svakom drugom. Savršeno je to bilo jasno. Ono na što sam ja lani upozoravao, bilo je ljudi nemojte to govoriti jer nije pošteno, nije pošteno prema ljudima koji teško žive i koju su toliko puta bili varani. Dakle tu se krije i jedna rekao bih krupna, moralna obveza da se prestane obmanjivati ljude sa nečime što se unaprijed ne može napraviti. I ja bih to još razumio u vrijeme izborne kampanje, ali kada se uzme vlast, kada treba ozbiljno rješavati probleme ove zemlje onda je to nedopustivo. Onda je švicarska formula bila proglašena nečime što treba … [[Govornik se ne razumije.]] jer ćemo mi naći bolje rješenje. A upozoravao sam, Kajin je nešto računao ali nije mu dobar izračun, upozoravao sam da švicarska formula može i biti, jer sam i sam razgovarao sa umirovljeničkim udrugama u vrijeme mog mandata, može biti dobra sve dotle dok plaće rastu brže od troškova života i dok imate visoki GDP dotle ta formula, usklađivanja sa rastom plaća dobra. Ali što ako se desi recesija a ona se u Hrvatskoj desila? Za godinu i pol dana HDZ je strmoglavio Hrvatsku, rezultat će se zapravo vidjeti sve kasnije, svi pokazatelji o tome govore. Svi pokazatelji gospodarskoga rasta ili pada o tome govore. Mi smo sa vrha tranzicijskih zemalja pali na samo dno. Na samo dno. Dakle, nema više toga rasta koji bi jamčio i gospodarski razvoj i rast plaća, samim time rast mirovina. I onda argumenti koji se daju i u obrazloženju ovoga Zakona su meni logični. I ja to mogu razumjeti. Ali upozoravam također na jednu činjenicu, sinoć sam surfao jer su ovi Zakoni došli sinoć u saborsku proceduru, na brzinu ih se moralo riješiti. Pa nitko nije naivan da se to, ovo danas mora rješavati zajedno sa onime malo prije. Pa nikome nije valjda, pa nitko nema iluzija. Tamo ćemo dati 7,5 milijardi a ovdje ćemo kao što to piše uzeti 25 milijardi. I onda se ovdje javlja, kolega zastupnik zaboravio sam mu ime, maloprije i govori kako je koalicijska Vlada ništa nije dala a tamo je bilo 13,5 priznatih milijardi od strane bivše koalicijske Vlade plus … [[Govornik se ne razumije.]] 4, znači 17, a on nudi ovdje kao spasonosno rješenje i brigu za umirovljenike 7,5 milijardi. I to sve skupa garnira sa ovim Zakonom koji će definitivno dovesti do toga da mirovine padaju, definitivno, prosječna mirovina pada, a da ne govorimo o drami novih umirovljenika. Drama novih umirovljenika je započela i ona će se nastaviti i sada nema premijera da sjedi da to obrazloži. To sada više nije tema o kojoj treba razgovarati. A riječ je o milijun ljudi. To što će se to obiti o glavu aktualnoj vlasti nije manje važno ali je važno gospodo što taj problem stoji u ovoj zemlji kao problem koji se mora apsolvirati, mora se riješiti. Drugim riječima, smiješno bi bilo da kažem švicarska formula ne, pa mi smo ju primjenjivali, da navodimo argumente koje sada Vlada navodi nepotrebno. Ali je potrebno vidjevši što se događa sa realnim mirovinama, novim umirovljenicima, nužno je potrebno naći način da se to zaostajanje spriječi. Prava kataklizma, prava kataklizma će uslijediti za one umirovljenike, za one negdje moje dobi od 50 godina znači koji će ići za 10 ili 15 godina. To će biti dramatično niske mirovine. Nisu ušli u drugi stup, u treći stup, ostati će u prvom stupu, dokle god imamo financiranje i zbog demografskih, ekonomskih itd., razloga koji su se ovdje spominjali, jasno je da je dramatično razdoblje za te nove umirovljenike pred nama. I tu se mora tražiti konsenzualno da tako kažem rješenje, što napraviti. Mi plaćamo svi zajedno ceh nevjerojatnoj brojci. Kad sam kao bivši ministar spominjao mojim kolegama oni su padali u nesvijest i čudili se kako je to moguće? Da imate jedan umirovljenik, a 1,36 osiguranika. A od tih 1,36 osiguranika ih je bar polovica radi u nekakvoj kak se to nekad reklo nadgradnji znači financiraju se, nisu, nisu ono što se, što bi se reklo direktni stvaratelji vrijednosti. E tako je to, tako stvari stoje i nema nikakvih naznaka i šanse da se šta može poboljšati na ovoj stopi rasta sa ovom smušenom ili nepostojećom gospodarskom politikom. Ona je ključ zapravo svega i ja neću odreći dobru volju. Ne kažem ja da to radi ... [[Govornik se ne razumije.]] zato što je zločest, ali nemojmo ni zamagljivati. Nemojmo zamagljivati problem. On neće time biti manji. To ako ga se čini manje vidljivim neće značiti da umirovljenik ga neće osjetiti svakog trenutka kada ode kupiti kilu kruha, mesa ako si to može priuštiti ili ne. Ali napraviti zemlju u kojoj imate milijun i 70 tisuća umirovljenika tko i kada i na koji način ih je tjerao u mirovine, zašto mu je to bio način da rješava probleme odnosno da ih gura pod tepih jer ih nije bio sposoban rješavati? To je drama s kojom se naša generacija suočava i suočavat će se. U sustavu generacijske, zašto smo morali napraviti mirovinsku reformu? A zato smo je morali napraviti jer smo anticipirali da se mora nešto napraviti i za one koji dolaze i da se politika ne može voditi od izbora do izbora. Niti da se smiju socijalna prava dodjeljivati po kriterijima političkog oportuniteta. Devedesetih godina je bilo jako u modi dodjeljivati prava braniteljima. Tko god je mogao ili nije mogao dodao je neko pravo. Umirovljenici su bili zadnja rupa na svirali. Čak su govorili oni će glasati za nas iako im ništa ne damo. E sad kad su umirovljenici postali politički faktor jer izlaze na izbore, jer glasaju, kad su osnovali stranku e sada više, sada to više treba, sada treba vidjeti kako to sve skupa menadžirati? I onda kao rezultat dobivamo ovaj kaos, jedne godine ukida formulu, druge godine vraća formulu. Nema sustava. Ovo je novi prilog entropiji sustava. Provizoriju sustava. Svi pokušaji koje smo imali da malo uredimo taj sustav daleko smo bili od toga da smo ga uredili , daleko od toga da smo ga uredili se sada pogoršava. A ne treba, a ne treba, treba hrabrosti, treba odgovornosti prema građanima ove zemlje i treba ponuditi model koji će biti socijalno podnošljiv, socijalno pravedan i ekonomski održiv. Svi ti ciljevi se ne mogu jednako, jednako na isti način postići. Ali je moguće tu diskrepancu između tih različitih ciljeva koji su divergentni između sebe, moguće ih je barem smanjivati tu divergenciju, tu razliku tih ciljeva. Možemo imati pravedniji sustav, možemo ići sa rješenjima koja će pomoći da se tim novim umirovljenicima da zaustavimo da tako kažem ubrzanje. To je reforma započeta 1999. godine. Pratili smo, imamo sada rezultat. Temeljem povećanja mirovina koje smo mi uveli 2001. godine došlo je do tog skoka. Tih 20% to je bilo 260 kuna pa 100 kuna i 6%. 160 kuna kad se to skupa dvoje zbroji to je 400 kuna odjednom bila povećana mirovina. I to je ta razlika koja postoji između starih i novih. I danas smo tim starima još dodali nešto. Ali novi umirovljenici ne mogu ostati u ovom statusu. Iz svih ovih razloga mislim da je opasno donositi ovaj Zakon. SDP neće glasati za njegovu, za njegovo donošenje na ovoj sjednici.
Hvala lijepo. Imamo ispravne netočnih navoda. Prvi je zastupnik Hebrang.Izvolite.
Hvala lijepo štovana gospođo dopredsjednice, štovani zastupnik je izrekao čitav niz netočnih navoda, ali evo ja ću do crvenog svjetla. Kaže da je prošle godine gospodin Hebrang a s tim je mislio valjda Vlada da su govorili drugačije. Jesmo naravno. Jer dok smo to govorili i išli na povljniji izračun nismo znali ono što nas je čekalo a to je 7 i pol milijardi kuna sakrivenog duha od prethodne Vlade u Proračunu. Pa naravno da smo onda govorili drugačije. Naime tih 7 i pol milijardi to vam je skoro 10% ukupnog proračuna. Drugo kaže ova Vlada dovela je do gospodarskog kolapsa ili u tom smislu što naravno nije točno jer se temelji na prvom kvartalu koji je uvijek najslabiji u godini. Svibanj mjesec pokazuje povećanje industrijske proizvodnje za 8 i pol posto. Pokazuje povećanje zaposlenosti sa smanjenjem nezaposlenosti u iznosu od 11 tisuća i 130 manje mjesta nezaposlenih. Manje osoba. Bruto nacionalni dohodak u svibnju je porastao za dvostruko nego u prvom kvartalu pa na kraju se bore i žrtve ali i rezultati gospodine Vidoviću. A to će biti 31. prosinca.
Hvala lijepo. Sljedeći je zastupnik Markovinović.
Hvala gospođo dopredsjednice. Pa evo iz, prva rečenica ista. Dakle čitav niz netočnih neću reći nedobronamjernim nego netočnih navoda. Smušena gospodarska politika, obmanjivanje umirovljenika pa ja mislim da je upravo gospodin Hebrang u ime Kluba vrlo detaljno, razgovijetno objasnio zbog čega se prelazi na ovu formulu. Ja pogotovo ne vjerujem kolega Vidović da ste vi obmanuti jer vi ste bili prošle godine protiv ove formule, sad ćete biti protiv ove formule, ali mislim da je glavni problem da je vas netko krivo uvjerio da je demagogija vrlina.
Hvala lijepo. Zastupnik Bačić.
Hvala lijepo. Pa u nizu netočnosti ja bih izdvojio dvije. Kolega Vidović je rekao: «HDZ je strmoglavio Hrvatsku.» To je netočno. HDZ je spasio da Hrvatska ne strmoglavi se u jedan dužnički argentinski sindrom i zapravo vratio je na formulu održivog razvoja koja zapravo nije lagana. I drugo da je devedesetih godina HDZ-ova vlast davala braniteljima maltene kapom i šakom sva moguća prava. To je netočno. Ona im je davala prava koja su zaslužili, a to je još uvijek daleko manje od prava koje su imali borci NOB-a.
Hvala lijepo. Zastupnik Hrelja.
Ispravljam netočan navod gospodina Vidovića da su tvrdnje u travnju prošle godine bile obmana i da je tvrdnja da je švicarska formula loša. Ja samo tvrdim da je sadašnja formula koja je sada na snazi bolja i socijalno pravičnija za umirovljenike. Jedna stvar, efekte ove nove formule gospodin Vidović nam je prošle godine ako se ja dobro sjećam sa ove govornice ilustrirao sa efektom bočice vode i čipsa. Prema tome a to nisu nikako ovih 25 milijardi dakle on je govorio sam sebi iznosio kontra argumente.
Hvala lijepo. Idemo dalje sa raspravom. U ime HSU-a kolega zastupnik Josip Sudec. Izvolite.
Kada u dva dana doživiš ovakva dva udara onda si postavlja pitanje da li možeš da vjeruješ sam sebi? Povećanje rasta mirovinskih izdataka nije nastalo zbog usklađivanja nego je nastalo zbog povećanja broja umirovljenja. Dajte stavimo jedanput stvari na pravo mjesto. Ako ovako mijenjamo zakone jer smo prošle godine donijeli zakon da ćemo usklađivati mirovine s rastom plaća onda bi trebali biti po mom mišljenju i određeni argumenti koji bi to u prilog toga i govorili. Prilog dokumenti ili podaci kazuju da udio mirovina u društvenom bruto proizvodu pada. Pada 2002., 2003., 2004. Prema tome sada nije kao što neki tvrde 14% nego je 12,56% i kada to raščlanimo na povlaštene mirovine i redovne mirovine ili mirovine na osnovu rada onda se postavlja pitanje čime obrazlažemo ovaj porast. 1,5 razlika u baratanju sa društvenim bruto proizvodom je jako velika cifra. Najlakše je zaokružiti na 14% što ne odgovara stvarnosti. Kažu da čuvamo proračun. Ja vam moram reći da i ova formula čuva proračun. Zašto? Zato jer iz direktnog doprinosa osiguranicima ide 14 milijardi i 800 za mirovine, a iz državnog proračuna 8 milijardi 320. U 2004. godini unatoč ovoj formuli i unatoč novim umirovljenicima proračun je pokrio gubitak u mirovinskom fondu od svega 499 tisuća kuna. Dakle tisuća kuna ponavljam. Pa nije nikakav razlog da štitimo proračun. Što se tiče, a ta razlika moram istovremeno da kažem da je skočila iz naslova povlaštenih mirovina i mirovina branitelja. Što se tiče koje države imaju kakav sustav, pa ovo što ima Hrvatska ima još i Danska i Švedska. Dobro uspoređujemo se s najboljima, ali i druge imaju kombinirani sustav npr. Čehoslovačka ima 30,70, Španjolska 25,75, Finska 20,80 itd. Italija ima usklađivanje sa rastom društvenog bruto proizvoda. Pa kad je tako štitimo sporazum, dajte 180 tisuća povlaštenih mirovina na njih primijenite švicarsku formulu, a nama ostalima koji imamo obične mirovine ostavite usklađivanje sa rastom plaća. Naše mirovine i dolaze iz plaća, ne dolaze iz proračuna. Prema tome ako štitimo proračun izvolite uvesti za sve povlaštene mirovine i njima sada neka ide ova degresivna stopa pa ćete vidjeti kako će jako brzo vrisnuti. Dalje, učešće prosječne mirovine u prosječnoj plaći ova zamjenska stopa. Mislim da je zamjenska stopa u Hrvatskoj u prošloj godini bila 42,13 sa tendencijom pada o čemu je govorio kolega Lesar i mislim da nije potrebno trošiti ovdje vrijeme. Međutim postavlja se pitanje kako će umirovljenici doživjeti dakle ovo ne ekonomsko nego političko pitanje. Prije dva dana posegnuli smo im u džep za 30 kuna što je prva stepenica zdravstvene reforme. Do kraja godine ćemo im posegnuti za novih 100 kuna radi održivosti. Mislim govorim, možda sam rekao i premalo, ali cijenim svaki ispravak koji će ići u tom pravcu, barem ćemo znati približno točan podatak. Sada idemo na usklađivanje mirovina što znači ako porast plaća ide 2,3 troškovi u posljednjih četiri godine jer se primjenjuje Škegrina još uvijek formula obračuna troškova, nisu prelazili više 0,2, 03. Prema tome ako primijenimo tu formulu onda umirovljenici postavljaju pitanje a gdje oni žive, jer ova potrošačka košara je sasvim drugačija nego je košara zaposlenih sa djecom. Oni troše da pokriju režijske troškove, tu su najbolji iako ima 141 tisuća ovrha nad mirovina zbog toga što nisu u stanju. To su ovi koji imaju mirovine do 1.300,00 kuna. On mora između preživljavanja i plaćanja komunalnih davanja cijeniti kuda će staviti. I drugo, umirovljenici troše na zdravstvo. Svi lijekovi nisu efikasni i kada osjeti da lijek nije efikasan on poseže za dodatnim lijekovima da bi koliko-toliko održao zdravlje. Za troškove prehrane ostane mu jako malo. Nekima 100-150 kuna tako da je 30 kuna njemu 6 dana preživljavanja. I sad bi bilo dobro da budemo socijalno osjetljivi i socijalno odgovorni. Predlažem pošto će se ova formula primjenjivati tek poslije nove godine, da ovo bude prvo čitanje. Da primimo ovo sve na znanje, da pokušamo naći pravičnu formulu jer postavlja se pitanje da li je ovom formulom zapravo stavljamo umirovljenike u takav položaj da ćemo ih socijale pretvoriti u socijalne slučajeve. To umirovljenici koji su odradili puni radni vijek, stvorili ova društvena bogatstva nisu zavrijedili. Ova formula nije vrijedna posljedica koje će iz nje proizaći. Zato predlažem ako se odlučujemo idimo na dvije formule, jedna je za povlaštene i jedna je za ostale i/ili odlučimo se da ovaj zakon sada proglasimo da je prvo čitanje a do kraja godine ćemo pokušati dodatne napore učiniti za ovo. Mislim da smo dobro raspoloženje koje smo stvorili zakonom o fondu pokvarili ovim. Zašto? Jer ovo povećanje ide i na onoga o čemu je Ljubica govorila, i za onog poljoprivrednika, ali i za branitelja. Pa ostavimo ih sada tako do nove godine će to primati. Zašto im već sada kažemo da će im od nove godine biti lošije. Ne znam koji su pravi razlozi nisam iz obrazloženja to vidio i nemojmo ostaviti u zraku svaki umirovljenik će smatrati da je ovdje vezano, malo smo vam dali, dva puta smo vam uzeli. To nije pravi način. I drugo, ako se ovaj zakon izglasa, mislim da je prijeđena donja granica tolerancije. To je zaključak i umirovljeničkih udruga i stranke umirovljenika. Nije moje da o tome danas govorim, ali nemojmo prijeći tu donju granicu tolerancije. To je nešto jedino opipljivog što je ostalo uz ovo da je donesen Zakon. Zakon će se ostvarivati u naredne 2 godine ili u narednih 8 godina a ovo je nešto što je opipljivo svaki mjesec, i poručio bih i naše je mišljenje, da ovim načinom umirovljenici sami sebi otplaćuju dug i još državi ušteđuju jednu visinu duga. Hvala.
Hvala lijepo kolega Sudec. U ime Kluba HSLS DC LS-a kolega zastupnik Zlatko Kramarić izvolite.
[[Govornik se naknadno uključio.]] To ste mogli naučiti u nekim školama, zato bih vas molio da doista nema potrebe da dobacujete što nešto znači u životu, nomen est omen, ja bih vas molio da budete pristojni, elementarno građanski.
Hvala lijepo kolega zastupniče, nije bila uobičajena ova polemika, pa nisam sigurna ni poslovnička, ali mogu razumjeti dobacivanje iz klupa može ozbiljno dekoncentrirati onoga tko pokušava govoriti. Ali kolega Kramarić dok se vi malo smirite, evo jedna informacija. Članak 207. stavak 2. isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice, štovani predstavnici Vlade, štovane kolegice i kolege. Ja sam inače vrlo tolerantan čovjek i doista mogu štošta otrpjeti ali ni na koji način neću dozvoliti da netko dovodi u pitanje broj i da to može na bilo koji način komentirati. Ja ne komentiram postupke drugih ljudi, svatko odgovara pred javnošću, birači su oni koji nam dižu ili spuštaju odnosno daju ili oduzimaju povjerenje, i sjećam se ovdje 92. godine kada je nekih bilo jako puno, nekih jako malo što upravo pokazuje politika je maratonska trka, netko u nekom periodu trči brže, bolje, spretnije, bolje onda dobije povjerenje ali to ne znači da će to tako vječno trajati, pa bih vas molio da doista o tome vodite računa, tim više što se radi o jednom doista važnome zakonu.
Gospodine zastupniče, ipak dnevni red molim.
Danas u javnosti ovih dana, mjeseci pa i godina upravo priča kada se povede o umirovljenicima onda se uvijek govori o traumi o nepravdi koja je nanešena, i ja se također prisjećam 93. godine i one odluke Vlade Republike Hrvatske kojoj je na čelu bio gospodin Valentić i sjećam se reakcije ondašnje stranke kojoj sam pripadao to je Hrvatsko socijalno liberalna stranka koja je pisala onda ustavne tužbe i tražila je da se ta nepravda popravi, odnosno bilo nam je potpuno jasno da umirovljenici ne mogu biti jedna populacija koja bi trebala da ekonomske gospodarske posljedice Domovinskoga rata. Vrlo je zanimljivo da ondašnji sastav Ustavnog suda koji je bio isti i 98. godine je te ustavne tužbe bio odbijao istina to je zbog povijesti i istinitosti, da bi 98. godine zbog promijenjenih političkih okolnosti donio odluku koja je bila takva kakva je, tako da opet kažem, doista mogu reći s ponosom da pripadam onom dijelu Hrvatske politike koji je i krajem 93. godine osjetio da se radi nepravda i tražio je to popravljanje. Na žalost ondašnji predsjednik Ustavnog suda i ondašnji suci su to odbijali ali su 12. svibnja 98. godine donijeli odluku kakovu su donijeli. Mogu li sada reći i lamentirati o motivima zašto 93. godine nešto nije bilo podobno a u svibnju 98. godine ta ista odluka onako kako smo mi tražili da se donese 93. godine i moguće da bi i povijesti i neka rješenja bila posvema drugačija nego i možda se mi danas ne bi suočavali s ovim s čime se suočavamo. Ali činjenica je da doista broj umirovljenika je u Hrvatskoj rapidno rastao i da doista ovaj odnos da na jednog umirovljenika dolazi 1,36 onih koji rade, a od tih 1,36 velika je upitna koliko oni rade kada bismo govorili o onim terminima nadgradnje i baze odnosno što pripadaju proizvodnji da bi rezultati bili itekako porazni, i vjerojatno ne ide 0,7 ljudi mora zaraditi za ovaj milijun umirovljenika i onih koji pripadaju onome što mi zovemo neproizvodnom segmentu našega društva. Ja moram priznati s ovog mjesta, mi pripadamo onom, onima koji će primati povlaštenu mirovinu, drugačiju, da sam … zabrinut tko će zaraditi tu mirovinu. To su one stvari s kojima se moramo suočiti, da li sve ove odluke koje mi danas donosimo, mi zapravo to su dugoročne odluke koje će svaka imati … reperkusije na ono što će se događati u izvjesnom vremenu i da doista svi moramo biti zabrinuti za budućnost te nove umirovljeničke populacije koja je činjenica od koje ne možete pobjeći a ono što je svima nama svakako ovdje jasno da neke krive … neke iz prošlosti ni na koji način ne možemo popraviti da Hrvatska privatizacija i pretvorba bila takva kakva je bila i da je donijela čitav niz loših rezultata jedna od njih je činjenica da je broj umirovljenika ovoga momenta u Hrvatskoj upravo takav da su se oni morali organizirati čak i u stranku da iz svoje nevolje su se pretvorili u političku snagu koja danas je itekako bitna na Hrvatskoj političkoj sceni. Svakako da je ovaj Zakon nama u našem Klubu HSLS DC LS-a je potpuno jasno da je ono u funkciji rasterećenja državnoga proračuna, na kraju krajeva tako nešto je u svom uvodnom ekspozeu potvrdio i gospodin POlančec, član Vlade Republike Hrvatske. I uvijek kao liberal moram priznati da odnosno član kluba pa i liberal, moram priznati da sam uvijek sklon kada se državni proračun rasterećuje od dijela izdataka ali sada da li će to donijeti pozitivne rezultate, da li ova odluka je u funkciji zaustavljanja daljnjega rasta mirovina, što sigurno jedan veliki dio građana Republike Hrvatske neće pozdraviti, znači umirovljenici, to je druga stvar. Kako izbalansirati zapravo nešto što je s jedne strane normalno, logično, što je posljedica ovih razgovora Vlade Republike Hrvatske sa međunarodnim monetarnim fondom, mi smo nedavno imali jednu press konferenciju gdje smo kolegica Adlešić i ja doista bili prosvjedovali protiv jedne netransparentnosti da se zapravo nešto događa a da zapravo Hrvatska javnost to saznaje iz novina, da to nije na pravi način raspravljeno, to nas nije činilo sretnim i bojim se da upravo ti neki rezultati odnosno da postoji veliki problem kako uskladiti upravo to da se proračun mora rasteretiti ali upravo kako smanjiti ove njegove negativne implikacije a prije svega da je to zaustavljivanje daljnjega rasta mirovina, kažem što svakako veliki dio građana neće moći pozdraviti. A s druge strane mi svi imamo ovu moralnu obvezu koji sudjelujemo ovih posljednjih 15-tak godina u Hrvatskoj politici, jer na kraju krajeva i mi smo bili sudionici na bilo koji način. Nekad kao pozicija, nekad kao dio koalicije, da nismo pronašli prave formule. I sada kada se govori o ovoj formuli, ja moram biti, mislim da je kolega Kajin govorio on je to pojednostavio pa je govorio Račanova, SAnaderova ili uopće nije bitno koje se ime spominje, da li je neka formula bolja to će život dokazati. MI smo i neki dan ovdje smo raspravljali o rebalansu proračuna, govorilo se da je riječ o tehničkom rebalansu ali ono što je uvijek je ostalo jedno veliko pitanje a to je koliko je zapravo moguće da dođe do pokretanja gospodarstva i tu zapravo leži tajna svih naših uspjeha odnosno neuspjeha. Ako to uspijemo pokrenuti gospodarstvo, ako doista uspijemo taj proces oni koji mogu zaraditi pa onda kad zaradite onda se nešto može i dijeliti, on će svakako riješiti onda problem i ove formule. Kažem, a li je ova ili ona bolja nisam posve siguran i ne bih želio unaprijed. Kažu da je ovaj sadašnji način obračuna mirovine koji se bazira isključivo na usklađivanje prema porastu plaća što je na neki način ipak dovelo do jednoga relativnoga rasta mirovina bolji ali opet nije dobar zbog toga što je došlo do značajnog udjela u bruto domaćem proizvodu pa smo onda postali država sa najvećim njihovim udjelom odnosno država Europske unije pa je to izazvalo i određene zahtjeve međunarodnog … [[Govornik se ne razumije.]] fonda da to nije dobro da nešto drugo mora se napraviti. Ali kažem, koliko to dugo, koliko to drugo je bolje to će, kažem, pokazati život. Ja bi volio da ne budem pesimist i na neki način treba i u politici biti onaj, pripadati i onima koji će raditi na širenju jednoga pozitivnog ambijenta ali ja bi volio da me život pozitivno, da me potvrdi a ne da me demantira. Kažem, činjenica jest da Republika Hrvatska u odnosu na razvijene zemlje Europe ima zaista velike izdatke za mirovinu. Činjenica je također da ima izuzetno veliki broj umirovljenika te da ima nepovoljna demografska kretanja. Sve to doista ukazuje na nužnost mijenjanja sustava usklađivanja mirovina. Međutim, ipak se postavlja pitanje da li je ovo najsretniji način da se u državnom proračunu uštede određena sredstva. Naši umirovljenici pripadaju kategoriji stanovništva sa izuzetno niskim standardom jer su njihove mirovine uglavnom ne mogu podmiriti njihove najnužnije životne troškove o čemu je kolega iz Hrvatske stranke umirovljenika vrlo dobro govorio. Kažem, onda nisam sklon rješavanju pitanju mirovinske reforme na predloženi način. Uspoređivanje sa europskim zemljama u kojima se mirovine usklađuju prema kombinaciji rasta plaća i potrošačkih cijena nije nikada primjereno jer analogije nisu dobre, to je najlošiji način u logici, kad se zaključujete prema analogiji onda sve može odgovarati, uvijek ćete naći neki primjer koji će potvrditi vaša razmišljanja ali analogija nije ozbiljan odnosno ne može proći jednu ozbiljniju kritičku analizu. Kažem, zato uspoređivanje sa europskim zemljama nije dobro jer europske zemlje Švedska, Danska upravo Švedska je to što jest upravo zbog toga to što jest i kad nešto govorite da je tako u Švedskoj kažem bojim se da onda ne činimo dobro prema onima kojima želimo braniti interese a to su danas naši umirovljenici, a to je doista jedna respektabilna armija od skoro milijun ljudi. O samom tekstu konačnoga zakona ne može se baš puno reći jer njegova osnovna intencija upravo je … [[Govornik se ne razumije.]] način usklađivanja mirovina a o tome smo već rekli da nemamo baš pozitivan stav ali moramo u ime kluba pohvaliti članak 3. ovoga zakona za koji smatramo da pogoduje onim osobama koje su iz raznih razloga bile prisiljene voditi sudske sporove za zaštitu svojih prava iz radnoga odnosa te se u slučaju povoljnog ishoda dobivali su jednokratne isplate zaostataka plaća. Isto tako smatram dobrim ozakonjenje postojeće prakse u postupku ocjene radne sposobnosti u slučaju ostvarivanja prava iz mirovinskog osiguranja koje se temelji na invalidnosti. I ono što upravo moramo reći doista i dalje će ovaj klub itekako inzistirati na ovim strukturalnim reformama, ovim pomacima u našoj privatizaciji, da vidimo privatizacija, gospodarstvo kao onaj zapravo segment koji može osigurati upravo rješavanje mnogih problema pa između toga i umirovljeničkih problema. A s obzirom na sve ovo što smo do sada rekli naš klub će biti suzdržan u odnosu na ovaj prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Imamo ispravke netočnih navoda. Zastupnik Stazić.
Poštovana potpredsjednice, u ovom pitijskom govoru kolege Kramarića iz kojeg nikako nisam mogao shvatiti stav kluba koji je s 2/3 u Vladi a s 1/3 u opoziciji prema ovom zakonskom prijedlogu. Potkrala se ipak jedna rečenica koja je imala nedvosmisleno značenje a to je rečenica da će praksa pokazati koja je formula bolja, ovisno za koga bolja. Formula koju sada predlaže Vlada je za Vladu bolja i to je Vlada napisala da će po toj formuli do 2014. uštedjeti 25 milijardi. Formula koju Vlada predlaže za umirovljenike lošija, samim time što će ostati bez tih 25 milijardi. Hvala.
Dobro. Kolega Stazić zasigurno zna da komentar ne postoji u poslovnik a ovo ispravak netočnog navoda definitivno nije bio. Kolega Korenika.
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice. Moram reći gospodinu Kramariću da je matematika i algebra kao dio matematike vrlo egzaktna znanost i sa zadanim parametrima u dvije formule vrlo se precizno i jasno može izračunati što je bolje a što nije. Prema tome, ne može život odlučivati što je bolje nego konkretni i jasni podaci.
Hvala lijepo. U ime Kluba Hrvatske seljačke stranke zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolege i kolegice! Pa bilo bi dobro da neke razgovore obavljamo na drugom mjestu, no nije na meni da komentiram. Dakle, sama činjenica da smo ovaj prijedlog zakona dobili sinoć i tu hitnu proceduru i činjenica da već danas raspravljamo o tako važnom pitanju koje znači lošija primanja umirovljenika ne može dobiti podršku i potporu Hrvatske seljačke stranke. Hrvatska seljačka stranka neće prihvatiti i neće podržati ovaj zakon. I upravo kad sam govorila u završnoj riječi o prethodnom zakonu rekla sam za par minuta doći ćemo na temu na kojoj ćemo konstatirati po onome mome "Na Ćupriji dobio, na mostu izgubio". I fakat je. Da se ovaj prijedlog zakona može barem demagoškim govorom učiniti pozitivnim sasvim sigurno je da bismo mi danas ovdje imali ponovo gospodina premijera koji bi pjevao hvalospjeve prijedlogu zakona. Međutim, sada nema gospodina premijera a za vrijeme prijenosa Hrvatske televizije kad smo raspravljali o prethodnom zakonu onda je slavodobitno se iznosile prednosti zakona. Da li je prednost za umirovljenika ako mu se kroz fond vraća 50% utvrđenog zakona a ovim zakonom oduzima duplo više. Ovim zakonom se oduzima duplo više. Mi smo, ja mislim da je zastupniku svakom posebice ako je u ime kluba dozvoljeno da govori ono što misli to je demokratsko prvo, barem su me tako učili u onom mračnom sustavu, ali su tako rekli, a vjerojatno i neke druge. Znali smo da će do prijedloga izmjena i dopuna zakona doći još prošle godine kad smo donosili izmjene i dopune zakona kojim su se mirovine usklađivale sa porastom plaća i tada smo to rekli. U svojoj raspravi smo rekli da će se vrlo brzo promijeniti taj zakon. Tada se potpuno drugačije govorilo, potpuno drugačije se obrazlagalo nego što to imamo danas kod ovog zakona. Ja ne sumnjam da će parlamentarna većina izglasati ono što je njoj zadovoljstvo bez obzira na štetne posljedice koje će snositi milijun umirovljenika i koje će snositi i oni umirovljenici koji će odlaziti u mirovinu nakon donošenja ovog zakona da ne govorim o onome što se događalo sa umirovljenicima koji su odlazili u mirovinu od 1999. godine kad je jedan dan odlaska u mirovine bio presudan za radnika koji je radio na istim poslovima, imao istu plaću ali kod odlaska u mirovinu jedan dan je činio ogromne razlike u mirovini. Možda nije dobro podsjećati ali ovaj zakon će nas vratiti na to. 2000. godine kada sam dobila podatke o prosječnoj isplaćenoj mirovini ta prosječna mirovina u to vrijeme, dakle, na koncu 31. 12. 99. godine iznosila je 35,51% prosječne plaće Republike Hrvatske. Nastojanjem došli smo u kolovozu 2003. godine na prosječno isplaćenu plaću od 43,79%. Kao zastupnici dakako da bi nam bilo puno draže da se taj postotak u odnosu na prosječnu plaću puno više povećavao jer i danas žive ljudi koji nisu zaboravili da je 88 godine prosječna mirovina iznosila 70% prosječno isplaćene plaće u ondašnje vrijeme. Danas ti ljudi žive i danas kada oni to kažu onda ih se proglašava jugonostalgičarima. Bile su optimistične najave da se ide najprije na 50% i da je cilj 70%. Međutim, što imamo danas, evo čuli smo, ja vjerujem da je kolega iznio točan podatak, da je prosječna mirovina u svibnju već 42,61% prosječne plaće Republike Hrvatske. Čini mi se da je 42,61 manje od 43,79. Prema tome, već sada imamo pad mirovina i sa donošenjem ovih Izmjena i dopuna zakona te mirovine i dalje padaju. S Tomčićem ili bez Tomčića, ali dok je Tomčić bio onda su se mirovine dizale od 35,41 prema 43,71% prosječno isplaćene plaće. Ja znam da istinu nije dobro, odnosno da se istina nerado sluša. Međutim, ona je takva kakva jest, pa čak tako daleko da je i sam predlagatelj to na koncu priznao u obrazloženju. Pa ne izmišljamo mi ove podatke kojima obrazlažemo nego je i to predlagatelj nama dostavio. A na nama je sada da donesemo političku odluku da li mi Prijedlog predlagatelja prihvaćamo za kojeg znamo da vodi prosječnu mirovinu i mirovine ponovno dolje tamo gdje je bilo. Kako god smo bili, u ono vrijeme kada se stimulirao odlazak u mirovinu, a stimulirao se odlazak u mirovinu znamo zbog čega, rekla nam je revizija pretvorbe i privatizacije zbog čega. Kada se doplaćivao staž da bi se stekao status umirovljenika znali smo da je takav sustav neodrživ koji dovodi gotovo do izjednačavanja zaposlenih umirovljenika neodrživ je. Bili smo i tada protiv toga. Međutim, isto tako, to nisu bila sustavna rješenja, to su bila vatrogasna rješenja radi kupovanja socijalnog mira i sada dolazimo u ovu situaciju i sada se predlaže i zahtjeva od dnas da dignemo ruku. Takvu ruku Klub zastupnika Hrvatske seljačke starnke neće dići i Hrvatska seljačka stranka neće glasovati za Izmjene i dopune predloženog zakona.
Hvala lijepo kolegice. Imamo ispravke netočnih navoda. Šolić.
Hvala lijepo. Evo, poštovana kolegica Lalić u svojoj raspravi imala je niz netočnih navoda. Niz netočnih navoda a ja bih samo jednoga ispravila a to što je ona rekla da je za vrijeme Tomčića, zapravo mislila je vjerojatno na koalicijsku Vladu u prošlom mandatu da su rasle penzije. A ja ću njoj reći što je od toga točno. Točno je to da si je vaš predstavnik stranke u to vrijeme i sa namjerom osigurao, osigurao si je svoju starost, otišao je jedan dan u mirovinu da bi ostvario prava predsjednika Sabora mirovinu. Hvala lijepa.
Povreda Poslovnika zastupnica Lalić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poslovnik je povrijeđen samim time što se svjesno dopustilo zastupnici da se udalji od teme razgovora da ne ispravlja moj točni navod. Ja sam citirala podatak koji smo dobili od nadležnih tijela, pa da li su mirovine, ukoliko će potvrdili one tablice koje su nam dostavili.
Nužno je reći koje je članak povrijeđen, to također svi znamo, ali izgleda da imamo različite stilove koji graniče sa dobrim ukusom. Đakić.
Gospođo potpredsjednice ispraviti ću netočan navod kolegice Lalić gdje je navela da su oni osigurali sredstva kako bi bio rast mirovina u njihovo vrijeme vladavine. To je netočno. Osigurale su strane banke sredstva koja su oni potrošili i zadužili Hrvatsku sa 9,5 milijardi dolara na 24 i od tuda su se ponašali kao pijani milijarderi dijeleći šakom i kapom i doveli Hrvatsku na rub propasti takovim bahatim ponašanjem ne vodeći računa o državnom proračunu, o prihodima i rashodima a ni o zaduženju Republike Hrvatske.
Hvala lijepo u ime Kluba HSP-a zastupnik Pero Kovačević.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, predstavnici Vlade, Klub Hrvatske stranke prava neće podržati ovaj Zakon i traži da ovaj Zakon ide u drugo čitanje. Nažalost neće biti gospođe Lalić ona izreka dobio na čupri, izgubio na mostu vezano za umirovljenike, naime pola su izgubili na čupri, ostatak na mostu, kako sada situacija izgleda. Prema tome, tu nema nikakvoga gubitka nego oni sve gube. Kada dobiju izračune vidjeti će da nije to ono što očekuju i sada kada vide kada dođe ovaj švicarski sustav usklađivanja. Nekome sa 1500 kuna 1% ne znači ništa. A ovi koji imaju povlaštene mirovine 1% znači im puno. Prema tome, Vlada ovdje nije imala opće socijalnog sluha. Opće nije imala socijalnog sluha. Da je imala socijalnog sluha zadržala bi za umirovljenike sa najnižim mirovinama usklađivanje sadašnje kako je riješeno a za ove koji imaju nadprosječne, recimo iznadprosječne plaće mirovine mogla je uvesti ovaj model i polako usklađivati i da dođe do onoga dijela što je kazano u sporazumu sa umirovljenicima jer znamo i sami da mirovine već sada padaju u odnosu na onaj dio prema prosječnoj plaći koje bi trebale biti a što ide dalje sve će više padati. I objektivno gledano, pazite, umirovljenici a njih je jako puno koji imaju 1500, još nižu prosječnu mirovinu taj dio što oni uzimaju sa tim povećanjima je mali u odnosu na one sa povlaštenima. Pazite 30 tisuća ovlaštenih daleko više uzme u odnosu na ovih 800 tisuća. Sada pogledajte samo službene podatke i statistike Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Prema tome najgore je kao što smo imali puno drugih slučajeva nema se uopće sluha za one koji su u najgorem, najtežem položaju a mi i uz to imamo onaj socijalni dio. I zbog toga mi predlažemo da ovaj Zakon svakako ide u drugo čitanje jer ovo ne možemo nikako prihvatiti i svjesni smo mi činjenice da je težak gospodarski položaj u državi, svjesni smo svi činjenice da je donos broja tri su radila za jednoga prije rata, sada je situacija da jedan radi za jednoga a od toga je veći dio u administraciji. Znači nema novih radnih mjesta, nema zapošljavanja, nema gospodarskog rasta i to sve ima neposrednog odraza na ovaj dio. Ali kažem ovoliku neosjetljivost nisam mogao očekivati. I zbog toga nam se dogodilo ono što nam se uvijek događa. Da se o prvome Zakonu, da je bila rasprava recimo prije, na prošloj sjednici, sigurno bi se raspravljalo cijeli dan u ovoj sabornici. Gledajte kako se sada dogodilo zastupnici su već umorni. Mi smo dobili ovaj tjedan devetnaest, dvadeset novih točaka, to su sve krucijalne, krupne točke koje se tiču standarda građana, hrvatske, njihovih prava, njihovih obveza i Vlada je to namjerno sve zbrzala. Namjerno je sve brzala da nas ulovi u «zeitnotu» i da se to isfura. To stalno radi. To je rađeno bilo kod svake pauze, kod pauze tzv. zimskog raspusta da kažem prema Ustavu i ovoga ljetnog. To je bilo i u 12. mjesecu prošle godine. To je bilo prošle godine isto u srpnju i to već znači iritira nas zastupnike taj dio iritira, a poglavito iritira taj dio totalne socijalne neosjetljivosti. Prema tome ovo ne možemo podržati i tražimo da ide u drugo čitanje i zahtijevamo od Vlade socijalnu osjetljivost. Prema tome u najmanjem bar da uzme taj kriterij da oni koji imaju mirovine ispod 2000 kuna da će ostati stari dio usklađivanja. Za ove sve ostale novi način usklađivanja i ta, jedno prijelazno razdoblje jer ako mi to dobijemo, dobili smo jutros odnosno večeeras, sinoć smo dobili treba to proučiti. Odbori koji su se sastali pitanje je da li su oni imali kvoruma za to sastajanje? Koliko je bilo i sve ostalo? Ovo, ovo je, to je takav stampedo ali protiv interesa građana, protiv interesa umirovljenika i na kraju ne znam, mislim da ćemo se svi smijati što smo uopće pristali da raspravljamo o ovim točkama. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo s obzirom da se stalno spominje most i čuprija apsolutno je netočan navod da ljudi gube i na mostu i na čupriji. Dobivaju onoliko koliko mogu. Ali ono što je točno da vas je sve više na sredini mosta a ne usudite se ni na jednu stranu ni na drugu stranu, a sa sredine je najlakše vikati. Ali vi ćete u vodu.
Drugi ispravak poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepa. Kolega Kovačević je kazao da umirovljenici neće dobiti ništa ili će dobiti nekakve mrvice. To nije točno. Stranka umirovljenika i Udruga umirovljenika su se dogovorili sa Vladom i pristali na ovakav način vračanja duga umirovljenika a vaše izlaganje služi samo za blaćenje Vlade i za strašenje umirovljenika i stanovnika.
Treći ispravak poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče ispravit ću netočan navod uvaženog kolege Pere gdje je ustvrdio da Vlada nije imala socijalnog sluha ni osjetljivosti kad je predlagala ovakav način obračuna. Ona se je ravnala gospodarski prihvatljivim stopama i realnim mogučnostima Državnog proračuna ne samo u ovoj godini nego i za budućnost i za iduće godine i time se je ravnala i o tome je razmišljala da bi buduće Vlade ni budući nemaju problema u izračunu i u mirovinskim primanjima.
I četvrti ispravak poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine predsjedniče veći dio je ispravljen. Moj ispravak netočnog navoda gospodinu zastupniku Kovačeviću jest njegov navod da se odbori koji su se sastali da nisu imali kvoruma. Odbori su se sastali. Imali su kvoruma i donesli su svoje odluke.
Hvala. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovana državna tajnice sa svojim suradnicima. Kolegice i kolege. Kakav je ovaj Zakon, kakva je kvaliteta njegova i kakve su posljedice najbolje govori evo ovaj sadašnji trenutak u kojem raspravljamo. Nema premijera, nema ministra i kao da je sad odjedanput i umirovljenici nisu naša savjest kao što to prije nepunih sat i nešto reće gospodin premijer kada je govorio o Zakonu, o Prijedlogu zakona o umirovljeničkom fondu. Očito svjestan i sam da se bar s onim prijašnjim zakonom o kojem je i sam rekao uvodno slovo ovdje smatra da i nema baš nešto puno kazati pa onda to prepušta drugima. To je inače već karakteristika tako da i ne treba puno govoriti već sam prikaz govori o čemu je riječ i malokad se i prevarimo. Evo prije nekoliko dana raspravljali smo o Zakonu o zdravstvu gdje je upravo govoreći u ime Kluba HDZ-a gospodin Hebrang rekao da to, taj namet, taj harač na bolest građanima, a navlastito umirovljenicima se ne može to tako shvatiti jer da je to ulaganje u kojem će ubrzo nakon nekog vremena i umirovljenici imati sami korist. Međutim tih 300 milijuna kuna koje je Vlada bila naumila da će na onakav način pribaviti već je potrošeno u plaće i to za ovu godinu za plaće liječnika po kolektivnom ugovoru. Prema tome niti bi oni to doživjeli, a i da se ti efekti već i sljedeće godine dakle ne bi doživjeli. U ovom Zakonu o kojem smo upravo raspravili, Zakonu o umirovljeničkom fondu eto umirovljenici dobrohotno vjerujući još jednom Vladi da će provesti ono što je ovdje pompozno najavljeno. Isto tako benevolentno i dobrodušno kao skupina bogata G-8 otpušta Vladi 50% duga. Ali u vjeri da će bar onih 50% dobiti kako je to i obećano. Međutim obećanja idu na dugi rok. Kada treba nešto dati i vratiti odnosno a ono što treba uzesti i čiji će negativni efekti biti to će se već vrlo brzo vidjeti odmah odnosno već primjenom ovog Zakona i zato su, zato se pridružujem svima onima koji govore zašto hitati, zašto žuriti i zašto je bio, zašto je bila potreba da idemo u hitni, u hitnu raspravu u hitnu proceduru? Međutim iz samog obrazloženja ovoga Prijedloga zakona sasvim je razvidno to gotovo da je i eksplicitno kazano da ovaj Zakon u biti u svom obrazloženju priznaje da Vlada nema ne vlada gospodarskom situacijom i da priznaje da bolje neće biti. Dapače da nam je sve gore kako u gospodarstvu evo to pokazuju upravo i podaci Agencije koji govore kako naše gospodarstvo radi u zadnje dvije godine u sasvim, u sve lošijim uvjetima. U sve lošijem gospodarskom okruženju i to je nešto što ozbiljno zabrinjava i zato eto Vlada svjesna toga unatoč tome što je obećala Stranci umirovljenika, to je bio sastavni dio ugovora što smo promijenili bili formulu, mi smo upravo prošle godine i govorili da je ona neodrživa. Međutim Vlada je bila neodgovorna onda i Vlada je neodgovorna i ovog trenutka. Neodgovorna je bila onda kada je trebalo dobiti političkog partnera i saveznika a sad je neodgovorna i prema tim istim umirovljenicima koji su na takav način izigrani i prevareni i prema vlastitom partneru. A to je ipak nešto novo. Jer HDZ je svoje političke partnere uvijek bogato odnosno uvijek je ispunjavao prema njima obveze. Više ne. Švicarski model i ovako mali komadić u čemu učestvuju umirovljenici bit će sada kao komadić švicarskog sira, pun rupa. I sasvim je jasno da od onog obećanog zakona ako i dođe do njegovog izvršenja upravo sa ovakvim rješenjem koje se nudi u ovom zakonu da će to učiniti sami umirovljenici a da će na duži rok odnosno na nešto duži rok država profitirati. Nemam ništa protiv da država profitira ali država prikazuje da ona obeštećuje umirovljenike, a da li je tomu zaista tako. Eksplicitno se ovdje navodi da se ovim zakonom ublažava budući rast izdataka za mirovine. Dakle Vlada zaista priznaje da nema snage pokrenuti gospodarstvo, na kraju krajeva mirovine dolaze iz gospodarstva, da sluša dakle upravo u nedostatku vlastitih zamisli nema drugog izbora nego čuti i slušati i provoditi zamisli MMF-a, upravo su se obistinile u ova dva zakona zdravstvu i ovdje sada u Zakonu o mirovinskom osiguranju. Iako je, kad smo govorili, odnosno kad smo otkrili prošle godine u 8. mjesecu da se to dogodilo daleko od očiju javnosti, slušali smo od strane Vlade da tomu nje tako. Evo vidite da je tomu upravo tako. I zato ja osobno sam protiv ovakvog prije svega načina hitnosti procedure ovog zakona i zato što je on izigravanje i odustanak od obećanja. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ruža Lelić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolegica je rekla da je 300 milijuna kuna koje Vlada namjerava uštediti već potrošila za plaće liječnika što nije točno. Plaće dnevnika su određene kolektivnim ugovorom i mislim da je krajnje zlonamjerno suprotstavljati liječnike i njihove plaće umirovljenicima, ali čudno je kako ove žalopojke nisu se prije sjetili jer četiri godine su mirovine usklađivane baš po ovoj formuli koja se sada predlaže, a ipak ova Vlada je uspjela bar godinu dana održati jedan povoljniji kurs.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče, netočan je navod uvažene kolegice Antičević gdje je ustvrdila da je Vlada bila neodgovorna u svojim obećanjima prema partnerima. To je sasvim netočno, već je točno da se sukobila sa prezaduženim državnim proračunom koji je bio na rubu argentinskog sindroma koji je narasto ponavljam sa 9,5 milijardi dolara 2000. godine na 24. To se morate sukobiti sa tom činjenicom i reći do kud ste vodili državu i kako ste je vodili, neodgovorno i bahato trošeći državni novac.
Hvala. I treći ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče evo već su ispravljeni neki navodi, željela bih samo ispraviti jedan izrečen na samom početku. Uvažena zastupnica rekla je nema ovdje Vlade, nema premijera kad se raspravlja o ovom zakonu. Ako dobro vidim ovdje jesu predstavnici Vlade, dva državna tajnika, odnosno jedna državna tajnica gospođa Babić sa pomoćnicom i gospodin Ivić državni tajnik isto u ministarstvu. Dakle Vlada je nazočna prilikom rasprave o ovom zakonu.
Hvala. Poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Jutros smo ovdje od premijera Sanadera čuli njegovu izjavu o tome kako je evo danas zakon koji je pred nama, jest svojevrsna potvrda da on izvršava obećanja iz jamstvene kartice. Mi smo isto tako rekli da je dobro rješenje da se na bilo koji način riješi pitanje duga umirovljenicima koji je bio prethodna točka, međutim obećanje iz jamstvene kartice pada na žalost na ovoj drugoj točki. Naime premijer Sanader kao i HDZ su obećali umirovljenicima da će im osigurati novu formulu po kojoj će se isplaćivati mirovine i kada smo 2000. godine, odnosno 2004. kada se donosio ovaj zakon upozoravali da se sa novom formulom ne može ići zbog toga što gospodarstvo u ovoj zemlji, niti proračun, dakle sve ono što je vezano uz hrvatski mirovinski sustav neće se moći održati stabilnim, tada nam se iz HDZ-a slala poruka da naprosto mi nismo znali voditi državu, da smo bili nesposobni, a evo njihova sposobnost se sada, odnosno vaša u samo godinu i pol dana pokazala kakva je. Dakle samo šest mjeseci već ste odustali od nove formule u jednom dokumentu koji je ovako dosta poskrivečki prošao od dakle hrvatske javnosti, a riječ je o predpristupnom ekonomskom programu. Dakle već tada ste se ne hrvatskim umirovljenicima izjasnili da ćete im promijeniti formulu i vratiti mirovine na stari izračun nego ste to obećali Europi. Dakle sada upravo zbog te neodgovornosti jer se mislilo da smo mi malo maloumni pa eto baš nećemo, toliko smo zločesti, baš ne damo umirovljenicima novu formulu, ne damo im novce. Vi ste rekli mi to možemo, mi dajemo, mi smo široke ruke, evo sada hrvatski proračun je kihnuo, ne može više naprosto podnositi sve ove terete silne rashode koji su se povećali u zadnjih godinu i pol dana, ne može podnijeti niti ovakvu formulu za izračun mirovina. Eh kada smo kod nekih pokazatelja treba reći i da zahvaljujući toj politici i unatoč formuli koja je išla u prilog povećanju mirovina, mi smo došli do toga da ustvari mirovine padaju kada je u pitanju njihov odnos prema prosječnoj plaći. Dakle 99. godine mi smo imali 37% udjela u dakle prosječnoj plaći i iznosila je prosječna mirovina 1.172,00 kune. 2003. godine zahvaljujući dakle onim pojačanim uplatama od 2,5 milijarde kuna godišnje prema umirovljenicima, mirovina se povećala na 1.725,00 kuna, dakle na negdje 42% od prosječne plaće. Danas se nalazimo na 1.826,00 kuna, ali smo pali na 41% udjela u prosječnoj plaći. Prema tome i unatoč formuli koja je išla u prilog umirovljenicima, nama ustvari mirovine zaostaju za rastom plaća. Povratkom na ovu tzv. švicarsku formulu će se taj udio još više smanjivati i tendencija pada mirovine u odnosu na prosječnu plaću će sve više padati. Isto tako nije se riješio niti problem razlika u mirovinama. Danas su ovdje mnogi govorili da su u prednosti bili oni koji su otišli do 1998. godine u mirovinu. Svi oni koji su otišli poslije su bili u puno lošijoj poziciji, imaju puno manju mirovinu bez obzira na to što su imali možda istu plaću, iste uvjete rada, odradili isti broj godina radnoga staža naprosto zakonski je stvar tako uređena da je za njih odlazak u mirovinu sve nepovoljniji. Kolega Vidović je ovdje upozorio da će biti još nepovoljnije za odlazak svih budućih generacija. Jedni zbog toga što nisu ušli u II. stup, ali isto tako danas je situacija da ljudi nastoje što je moguće duže raditi zbog toga što im odlazak u mirovinu sa svakom dužom godinom radnoga staža ustvari pada i zato rađe ostaju jer im je plaća veća nego što bi im bila mirovina. Prema tome i danas su zbog zakonskih odredbi mnogi koji odlaze u mirovinu zakinuti jer odlaze sa sve nižom i sve manjom mirovinom dakle u mirovinu. Treba isto tako reći da su razlike izuzetno velike i da mi imamo npr. starosnu, odnosno invalidsku mirovinu prosječnu 278,00 kuna. Da imamo isto tako ljude koji imaju invalidsku mirovinu samo 726,00 kuna pa drage moje kolege razmislimo kako je tim ljudima živjeti sa tako malo novca, a kako stvari stoje nemamo nikakve šanse da nekakav omjer među umirovljenicima da koliko toliko izjednačimo umirovljenike barem da su u istoj kategoriji. Da ne kažem da je najveći broj umirovljenika, nije najveći broj ali je veliki broj negdje oko 340 tisuća umirovljenika ima mirovinu od 400 kuna do 1500 kuna, i to su iznosi koji su za jednu veliku populaciju vrlo, vrlo mali da bi se moglo pristojno živjeti i da bi ti ljudi kada dođu u jednu stariju dob mogli, ono što kažemo, dostojanstveno živjeti, ja mislim da su ovo ljudi koji jesu ponekad i počesto gladni. Ove svote koje sam ja ovdje rekla za ovaj broj ljudi sasvim sigurno ne mogu biti dovoljni da bi mogli pristojno živjeti. Prema tome, nama problem sa rastom mirovina, dakle da prate rast prosječne plaće ali i s druge strane ovu određenu nepravdu među pojedinim kategorijama to je nešto što dalje ostaje otvoren problem i očigledno se ova Vlada neće moći pozabaviti tim problemom jer i ovo kako stvari stoje je nešto što drži čitav mirovinski sustav na rubu njegove održivosti. I na kraju, doista u ovom Zakonu kojeg smo dobili vidljivo je da se ovom promjenom formule, vraćanjem na staru formulu, do 2014. godine štedi otprilike 25 milijardi kuna, tolika je procjena onih koji su radili ovaj Zakon, prema tome, u pravu su svi oni koji su prije mene ustvrdili da su jutros umirovljenici dobili nešto novca, međutim, da će puno više izgubiti upravo zbog toga što se ovom formulom neće moći pratiti rast prosječne plaće i na žalost mirovine će sve više zaostajati za porastom plaća. To znači da umirovljenicima u Hrvatskoj i dalje ostaje jedan veliki problem a to je kako povećati mirovine i kako omogućiti da ljudi kada odrade puni radni staž, kada pošteno odrade svoj radni vijek i da onda mogu negdje pristojno živjeti od svoje mirovine. Upravo zbog toga ja ne ću podržati ovaj Zakon.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica DRagica Zgrebec.
Gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Pa čovjek bi mogao ovako na prvi pogled izraziti zadovoljstvo što je ovaj Zakon za razliku od nekih drugih obećanja Vlade izdržao godinu dana. Naime, 2004. godine promijenio se način usklađivanja mirovina i on će imati rok trajanja do kraja ove godine jer ja ne sumnjam da to saborska većina neće izglasati. Za razliku recimo od Zakona o PDV-u čiji je rok trajanja bio mjesec dana a nije niti stupio u primjenu. Međutim, ajde okrenimo se samom tekstu Zakona. Mirovinsku reformu započeli smo još 98. godine u trenutku kada se ocijenilo da je neodrživo stanje u ovom segmentu i da nešto treba činiti. Sjećamo se tada da je bilo dosta rasprava i ovdje u parlamentu, da smo pokušali tražiti najbolje načine kako na neki način usporiti odlazak u mirovinu i kako osigurati i onima koji su već u mirovini i potencijalnim umirovljenicima nešto bolje uvjete za mirovinu. Tada se iz one stope koja se uplaćivala izdvojila 5% za drugi mirovinsko obavezno osiguranje drugog stupa i tu se pojavio još jedan dodatan problem za sve one koji su otišli u mirovinu i primaju sredstva iz tzv. generacijske solidarnosti i sve one koji će u nekoliko narednih godina biti u toj grupi umirovljenika. Da su istovremeno uvodile ili efikasno radile druge reforme, da su nam bili bolji gospodarski rezultati možda bismo i neke bolje efekte iz te reforme polučili. Činjenica jest da ni jedna reforma osim reforme u gospodarstvu ne mogu donositi trajne efekte, mi možemo u jednom trenutku učiniti to što smo učinili 2004. godine sa ovim zakonom ali on prije ili kasnije dolazi na naplatu. Dakle, predlaže se da se vratimo na ono što smo imali od 99. godine do 2004. godine. I treba uvažiti obrazloženje Vlade da je to zapravo razlog što su gospodarski efekti niski, i što se to dugoročno ne može održati jer je proračun prenapregnut i ovu razliku treba zapravo izdvojiti koja nedostaje uplatom mirovinskog doprinosa izdvojiti iz poreznih prihoda u proračunu ili pak iz novih zaduženja. Međutim, nije to bilo tako nejasno niti prošle godine kada se mijenjao način usklađivanja mirovina i tada znajući u kakvom smo ekonomskom stanju trebalo je povlačiti i neke druge efekte odnosno druge poteze čiji efekti bi bili veći gospodarski rast. Međutim, mi nismo 2004. a očito niti 2005. nećemo postići veći gospodarski rast nego se on usporava iz godine u godinu. Dakle, najveći gospodarski rast imali smo u ovom razdoblju od 2000. tamo 2002., već 2003. je bio nešto manji rast, 4. znamo kakav je, ove godine planiramo 3,7 a pitanje je hoćemo li njega moći postići. I najveći problem koji se javlja danas, sutra i narednih možda 10-tak godine je ne kako usklađivati mirovine nego kako podići njihovu razinu jer su one zaista sada u takvoj situaciji da najveći broj umirovljenika ukoliko nema neke dodatne prihode iz imovine ili ako nema nikakvu ušteđevinu zaista živi na rubu egzistencije. Evo podatak Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, koji kaže da podatak je za svibanj ove godine da imamo aktivnih osiguranika, odnosno ukupnih osiguranika milijun i 482 tisuće a korisnika mirovine milijun i 72 tisuće. Takav odnos da na jednog umirovljenika dolazi svega 1,38 osiguranika je neodrživ i ukoliko zaista ne dođe do jačih gospodarskih aktivnosti koji će značiti dodatno zaposlenje mi nećemo moći održati niti ovako niske mirovine i onda ova usklađenja će biti tako deplasirana jer nećemo moći izdržati uopće ni ovu razinu mirovina. Naravno ako nema dodatnih gospodarskih aktivnosti, dodatnog rasta zapošljavanja nema niti rasta plaća, prema tome, zaista možemo reći da će rasprava o usklađivanju mirovina biti deplasirana. Mirovina koja je u svibnju iznosila 1826 kuna bila je svega 41,61% prosječne plaće koja je isplaćena u svibnju ove godine i ona je daleko od onih 50% što je trebalo biti ostvareno još u 2004. godini prema svim planovima, prognozama, željama i obećanjima koje nam je dala Vlada. Eto u svibnju smo trebali izdvojiti za mirovine 2 milijarde i 231 milijun kuna. To su ogromna sredstva koja, kažem, dobrim djelom terete one koji rade ali i sve one koji plaćaju poreze, dakle i same umirovljenike jer i oni kroz porez koji plaćaju u trgovini, dakle PDV, značajno pridonose državnom proračunu. I samo da na nekoliko primjera oslikam kakve su te mirovine, da kažem da zaista onih 49 tisuća umirovljenika koji prima 287 kuna prosječne mirovine njima je tako svejedno po kojoj formuli im se usklađuje mirovina jer se ona odnosi ne u kunama nego u lipama. Od tisuću 200 kuna do tisuću 216 kuna prosječne mirovine prima negdje oko 800 tisuća umirovljenika i tu ta razlika u usklađenjima se odnosi na nekoliko kuna. Za umirovljenike to ponekad znači i značajno povećanje, međutim na toj razini, niskoj razini mirovina mi dugoročno ne možemo ostati. Sigurno da će rastom energenata komunalnih usluga, rast, zapravo udar na životni standard onih sa najnižim primanjima i radnika i umirovljenika biti daleko veći nego što su to prosječne neke stope rasta cijena koje se pokazuju u statistici. Dakle, dugoročno program ove Vlade, program svake buduće Vlade jeste kako osigurati uvjete da se gospodarstvo razvija, da imamo i domaća i strana ulaganja, da povećavamo investicije jer kroz to ćemo povećavati i zaposlenost i imati bolje gospodarske efekte, kroz njih ćemo jače puniti i mirovinski i zdravstveni fond i državni proračuna. To je jedina ispravna i jedina moguća politika koju mora voditi Vlada.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Stazić. Izvolite!
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Odmah na početku htio bih odati priznanje Vladi, ako ni zbog čega drugog ono zbog dosljednosti. Ova Vlada dosljedno i uporno donosi rješenja koja onda poništava. To je glavna karakteristika djelovanja ove Vlade. Sjetimo se samo PDV-a kako je pompozno uz fanfare ovdje smanjena stopa sa 22% na 18 a onda mjesec dana kasnije u tišini vraćena opet na 22. Tako je eto i sada. Švicarska formula postojala je i prije, 2004. u ožujku je promijenjena. Svašta se tada govorilo o toj švicarskoj formuli ovdje u Saboru. Evo, ja ću sada podsjetiti što je na primjer govorio kolega Gordan Jandroković. On je tada rekao predložene mjere izravno utječu na poboljšanje njihova životnog standarda odnosno na standard oko 750 tisuća građana Republike Hrvatske i to onog dijela populacije čiji je materijalni i socijalni položaj vrlo težak. Tako se usklađivanje mirovina sa stopom rasta prosječne plaće svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj uzrokovati budući rast mirovina po istoj stopi kao i rast plaća čime se ispravlja dosadašnji nepravedni pristup po kojem su mirovine rasle po upola manjoj stopi u odnosu na realni rast plaća. A danas će kolega Jandroković dići ruku da se vrati taj, kako ga je nazvao, nepravedni pristup. Državna tajnica nam danas govori da je ovaj model fiskalno prihvatljiviji i socijalno pravedniji. Pa što se onda mijenja u 2004. godini? Što ga je onda Vlada mijenjala ako je bio fiskalno prihvatljiviji i socijalno pravedniji. Danas je ovdje bio premijer u Saboru. Došao je ovdje sa cijelom svitom održao kratki govor, upečatljiv, digao se i otišao. Došao je ovdje kad se raspravljalo o fondu. Sad ga nema. Tema mu je očito neugodna. To ja razumijem da je njemu tema neugodna, ali više od njega ta tema više nego njemu ta tema je neugodna umirovljenicima. Oni će pogotovo oni s malim mirovinama, e oni će se jako loše provesti. Pa očekivao sam pa barem zbog principa dosljednosti, elementarnog političkog poštenja da premijer kada brani jedan zakon o fondu dođe pa obrani i drugi malo neugodniji. Kolega Sudec je ovdje priznao da je točno ono što je ovdje rečeno a to je da će država po onom zakonu koji smo maloprije raspravili o fondu umirovljenicima vratiti 13 milijardi a da će po ovome kojeg sada raspravljamo uštedjeti 25 milijardi. 8 milijardi razlike. 8 milijardi će država zaraditi na umirovljenicima do 2014. godine. A priča se tu o nekakvoj velikoj brizi za umirovljenike ove Vlade. Ajte molim vas, makar šta. U tome i jest cinizam. Cinizam je u tome da će umirovljenici sami sebi vratiti dug iz sada smanjenih mirovina i cinizam je govoriti o brizi. Znate, može se reći pogriješili smo 2004. godine, bili smo bahati, htjeli smo se dodvoriti, htjeli smo postići neke političke poene jeftine, ali vidjeli smo pogriješili smo, vraćamo se na ono staro koje ste vi uveli jer je to bilo pametnije, jer to je jedino što fiskus može podnijeti. I u redu, čovjek pogriješi, pa i premijer pogriješi. Ali onda dođe pa se ispriča zbog te svoje pogreške. Možda neki drugi premijer, ovaj sigurno to neće napraviti. Što kažu brojke? Kakav je bio odnos prosječne plaće i prosječne mirovine. Kad je 3. siječanjska vlast počela voditi administraciju u ovoj zemlji taj omjer je bio 35,51. Kad je otišla s vlasti onda je bio 43,79. To je ono što je napravila prijašnja administracija. Htjela je doći do 50%. Nije uspjela. Bili su i neki drugi projekti, gradile su se ceste, moralo se pomoći gospodarstvu, ali nešto je i ovdje napravila s 35,51 na 43,79. Danas je taj odnos prosječne plaće i prosječne mirovine 41 a nakon usvajanja ovog zakona neće se popraviti, pogoršat će se. Znate, neodgovorno je bilo mijenjati tu famoznu švicarsku formulu. Ili se nije znalo izračunati, ili se dodvoravalo, ili se politikantski djelovalo, ne znam. Na koncu šta me briga. U jednu riječ bilo se neodgovorno. Pomagati Vladi u tom politikanstvu, nema apsolutno nikakvoga smisla i zbog toga se ovaj Prijedlog ne smije podržati. Hvala.
Zahvaljujem, riječ ima uvaženi zastupnik, potpredsjednik Doma, gospodin Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo upravo smo dobili Prijedlog zaključka po kojem se predlaže da ovaj Zakon ide u prvo čitanje. Ja ću taj prijedlog zaključka podržati, međutim, postavlja se pitanje da li uopće taj Zakon može ići kao ovakav u ikakvo čitanje. Jer se mi ne slažemo sa konceptom i načelima na kojima Zakon počiva. Činjenica je kolegice i kolege kada se ova dva zakona usporede, ovaj Zakon i onaj prethodni koji smo raspravljali o fondu, da iz ovog Zakona proizlazi ne smo da umirovljenici, i to ne svi umirovljenici nego nešto malo više od jedne trećine njih neće dovoljno dobiti nego će imati postepeno smanjeni priliv prihoda u odnosu na ono što bi od fonda trebali dobiti. Ja bih htio podsjetiti, svega 423 tisuće prema izračunu zavoda za mirovinsko osiguranje i 34 umirovljenika trebali bi dobiti od fonda nekakvu nadopunu. Ali u isto vrijeme primjenom ove formule za obračun tekućih mirovina u ukupnoj masi umjesto tih 13,8 milijardi koliko će se iz fonda ukupno sa kamatama izdvojiti za otplatu mirovina će se uštedjeti 25 milijardi. Ako je tome tako, ne samo da država neće ništa vratiti, nego će umirovljenici iz tekućih mirovina isfinancirati kroz 8 godina povratak svog duga i još će država na njima zaraditi gotovo 8 milijardi kuna. E, sada to je jedan problem. Drugi problem koji je još veći i još ozbiljniji, činjenica da postoji stalna razlika i da se ta razlika stalno povećava na štetu novo nastalih umirovljenika u odnosu na umirovljenike iz prethodnog ili starijeg vremena … [[Govornik se ne razumije.]] i činjenica je da se ovim Zakonom u fondu i ovakvim Zakonom o obračunu da će se ta razlika još više povećati jer zapravo novonastali umirovljenici neće dobiti ništa, odnosno dobiti će iz tekućih mirovina još manje. I dogoditi će se nešto što je nevjerojatno ali je zapravo istinito, dok će tamo društvo upravljati imovinom fonda kao da stekne nekakvu imovinu kom vrača jednom dijelu umirovljenika novac, praktički će se iz ovog novca umirovljenika tekućih, praktički osiguravati tu svu imovinu fonda treba osigurati država, određene protuvrijednosti. Takvoj situaciji se postavlja ozbiljno pitanje zapravo šta radimo. Meni se čini ne samo da ovdje važi ona narodna da nešto dobiješ na mostu na čupri izgubiš, nego ovdje gubiš i na mostu i na čupri. I u takvoj situaciji se postavlja pitanje uopće da li u našim uvjetima je moguće primijeniti formulu o kojoj se radi. Naime, kada se spominju neke zemlje koje primjenjuju švicarski model onda valja voditi računa o socijalnom minimumu i egzistencijalnim potrebama koje se tamo štite. Kod nas socijalni minimum, kroz minimalnu zajamčenu plaću ne osigurava za radničku obitelj a kamoli od najniže mirovine da se … [[Govornik se ne razumije.]] osigura za umirovljenike. I u takvoj situaciji jednostavno se postavlja pitanje da li mi imamo pravo donijeti ovakav Zakon u skladu sa Ustavom koji jamči socijalno … [[Govornik se ne razumije.]] I prebaciti jedan ozbiljan teret. … [[Govornik se ne razumije.]] uvijek 423 tisuće ali sasvim sigurno na onih preostalih 650 tisuća umirovljenika da izvlače deblji kraj. Jer se radi o, sada imamo milijun i 74 tisuće umirovljenika. Dakako bilo bi vrlo važno razgovarati o nečemu drugome, kada bi se povećavao broj otvorenih radnih mjesta i zapošljavanje iz čijeg bi priliva osiguravali sredstva za umirovljenike i njihov rast, onda bi to nešto bilo drugo. Ovako mi se nalazimo u jednoj vrlo ozbiljnoj situaciji i ja ne znam kako iz ovoga isplivati i na koji način. Nekoliko pojedinačnih primjedbi. … [[Govornik se ne razumije.]] članak 1. Poštovane kolegice i kolege, članak 1. se mijenja i ide se u pretpostavku da bi novčana primanja i za korisnika koji nema nasljednika u Republici Hrvatskoj se treba ostati dodatno državi. Dakle, državi treba dati novce sa naslova umanjenja primanja umirovljenika primjenom novog proračuna, sada dodatno treba im dati i sa naslova potraživanja kada nasljednik nema nikoga, odnosno korisnik nema nasljednika da ga naslijedi, a u isto vrijeme se zamjenjuje da je to nekada pripadalo jedinici lokalne samouprave. Zašto? Pa on je živio u toj jedinici lokalne samouprave, on je tamo radio, ostvarivao plaću, poreze i doprinose. I činjenica jest da se sada iz proračuna plaća između … [[Govornik se ne razumije.]] i doprinosi gotovo u 2/# iznosa mirovine, ali je činjenica isto tako da je proračun prije toga osiromašio mirovinske fondove koji su imali jako puno novaca nekada, nekada su imali, 90.-te su imali tri mjeseca rezervu. Sada nemaju nego iz tekućih primanja se financira taj dio. Prema tome, očigledno da to pitanje treba, treba razriješiti. Naravno posebno je interesantno obrazloženje za hitne postupke. Ja u cijelosti smatram da ovakvo obrazloženje hitnog postupka ne treba prihvatiti i da i to između ostaloga mora biti razlogom da se ide u drugo čitanje, ako uopće kažem, ponovo postoji ikakva osnova da se taj Zakon donese. Zašto? Zato što se ovdje kaže: predlaže se donošenje Zakona po hitnom postupku obzirom da se predloženim Zakonom rješavaju pitanja koja su značajna za stabilnost mirovinskog osiguranja i financijsku održivost u duže vremenskom razdoblju. A počinje se primjenjivati 31. 12. ove godine. Sada je pitanje prvo zašto 31. 12. ove godine kada se mirovine obračunavaju unaprijed, prema tome moralo bi biti od 1. 1. iduće godine, ništa se ne bi dogodilo. Drugo pitanje, ako se obračunavaju unazad, je li to hoćemo zakinuti umirovljenike za Božić i Novu godinu. I treće pitanje, imamo mjesece i mjesece pred sobom, sada je tek 7 mjesec da donesemo Zakon kao konačni prijedlog i da još jedanput raspravimo i razmotrimo ovaj … [[Govornik se ne razumije.]] Dajmo, recimo je li postoji nekakav drugi razlog koji se ne vidi iz ovog teksta zbog čega bi trebalo ovo donijeti. Ako postoji, ja ne vjerujem da je to onaj razlog o kojem smo raspravljali … [[Govornik se ne razumije.]] jednostavno mislim na Sporazum sa međunarodnim monetarnim fondom. Naravno uz sve to valja isto tako postaviti pitanje i koje za mene isto tako interesantno a to je vezano uz članak 2. između članka 67. kada se ostvaruje naknada od podnošenja zahtjeva i nekoliko mjeseci unazad, e sada je li to tri ili šest mjeseci kako bi mi htjeli. Pitanje je vrlo interesantno od kada zapravo dospjela potraživanja ima pravo naplatiti … [[Govornik se ne razumije.]] podnošenje zakona. Ja mislim da bi i to pitanje trebalo razmotriti i da je to isto tako važno pitanje i da svi ovi razlozi upućuju na to, ako već na start nećemo kao neprihvatljivo rješenje odbiti ovaj Zakon onda bar da prihvatimo prvo čitanje i da do drugog čitanja još jedan puta se porazgovara vrlo, vrlo ozbiljno jer se radi o ogromnom, pazite 650 tisuća naših umirovljenika, znate skoro jedna sedmina stanovništva. Kada se doda najmanje jedan član obitelji koji uzdržava bračnog duga primjerice onda je to jedna četvrtina našeg stanovništva. A ako dodamo tu još jednog člana onda ćemo doći do strašnih podataka i mi moramo voditi računa da možemo donijeti zakon koji umjesto da napravi mali pomak ka socijalnoj pravdi i socijalnoj uravnoteženosti društvenog razvitka da će povećati socijalne razlike i da će siromašni biti još siromašniji nažalost. Da će im biti ugrožena sa siromaštvom ugrožena egzistencija i egzistencijalni minimum i u takvoj situaciji ovaj Zakon će biti nepravedan i štetan za društvenu zajednicu i za državu. I još bih nešto htio na kraju reći. Mislim da je od Hrvatske televizije potpuno nekorektno prekinuti raspravu, prijenos, raspravu o ovom Zakonu kada je ona počela, a zapravo nakon što je završila rasprava o onom Fondu u kojem se jednom dijelu umirovljenika s pravom daje osnova da se vrati dio njihovog, ono što je društvena zajednica im uzela i što je, gdje je zakinula, da im se vrati taj dug kroz obeštećenje, ali isto tako je i možda još važnije obračun kako će dalje obračunavati svoje mirovine a osobito s razloga ovih 650 tisuća umirovljenika čija je egzistencija s ovim Zakonom koji sad raspravljamo ugrožena. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Mi danas u ovom trenutku raspravljamo o jednom, ja bih ga nazvao kompenzacijskom zakonu. Međutim mogli bi pozitivno ocjeniti taj termin kompenzacijski zakon kad bi on imao pozitivne učinke na one na koje se odnosi. Ali ovo je kompenzacijski zakon za predlagatelja a ne za umirovljenike. On je kompenzacijski zato jer treba anulirati one negativne učinke prije svega ili jedino na državni proračun u odnosu na zakon koji smo prije podne raspravljali. I doista je nekorektno ono što je rekao kolega Arlović da smo kad smo raspravljali o umirovljeničkom fondu onda je to bilo na nacionalnom programu, na drugom programu. Svi su mogli vidjeti. A evo sad kad raspravljamo o nečemu što će zahvatiti naše umirovljenike od 1.1.2006. godine onda Hrvatska televizija procjenjuje da je Davis Cup puno važnija tema nego što je rasprava o ovom programu. Ali to ne da procjenjuje samo Hrvatska televizija. To procjenjuje očito i hrvatska Vlada jer ovdje smo dobili za predstavnike državne tajnike što jesu ovlašteni predstavnici hrvatske Vlade, ali da je nešto dobro, da je nešto čime bi se Vlada htjela hvaliti sasvim sigurno bi ovdje sjedio premijer i hvalio se ovim zakonom. Da to nije dobro za one na koje se to odnosi govori i materijal koji smo dobili. Od 5 stranica uvodnog obrazloženja u, koji nosi naslov «Ocjena stanja i osnovna pitanja koja treba urediti Zakonom» te posljedice koje će donošenjem Zakona proisteći na 4 stranice i 27 redaka se govori o tome kako će to imati pozitivni utjecaj na državni proračun, a tek u posljednjoj rečenici se kaže da će ostale izmjene važećeg zakona koje imaju za cilj pojednostavljenje primjene u praksi utjecati na poboljšanje zaštite prava osiguranika i korisnika mirovine. Dakle na 4 stranice i 27 redaka govorimo o tome kako će eto država ušparati na ovom zakonu. Na jednom, u jednom retku kažemo da će umirovljenici lakše ostvarivati svoja prava ali nijedan redak nemamo o tome da će ta prava biti manja. Jer ujutro smo razgovarali o tome kako ćemo vratiti dug umirovljenicima pri čemu ne svima nego samo jednom dijelu umirovljenika. A danas ovim, poslijepodne ovim kompenzacijskim zakonom govorimo o tome da će svim umirovljenicima u Hrvatskoj standard rasti sporije nego ostalim građanima Hrvatske. Zato jer će njihov standard rasti 50% sporije nego što će rasti ostalim građanima. E sad ja pitam Vladu koja će vrlo vjerojatno još ove jeseni donjeti odluku o povećanju cijene plina da li će penzioneri plaćati 50% poskupljenja cijene plina? Da li će umirovljenici plaćati 50% poskupljenja cijene loživog ulja koje svaki, svaki tjedan raste ili će plaćati puni iznos kao i ostali građani Hrvatske? Naravno da će plaćati puni, puni iznos. I naravno da će plaćati i za plin i za struju i za sve ono ostalo. I za sve ono ostalo jer nažalost većina naših penzionera nije u situaciji da razmišlja da li će kupiti Mercedes 500 S sa full opremom ili sa malo manje opreme. Naši umirovljenici raspravljaju o puno banalnijim stvarima. Kako da zamole one osobe tamo u komunalnom poduzeću ili u Elektri da im razvuku plaćanje režija na 12 mjeseci u jednakim ratama jer ne mogu podnijeti zimsku ratu za plin? A mi ćemo sada reći tim umirovljenicima: «Ne, to što plin raste 20, 30% to vama nije važno. Mi ćemo vama priznati samo 50% tog poskupljenja». Građani će dobiti nekakvo povećanje koji rade, povećanje plaća oni će to nekako uspjeti ali nećemo vam ni priznati koliko rastu plaće. Priznat ćemo vam samo 50% porasta plaće. Jer vrlo vjerojatno vi sa kubikom plina se puno lakše i puno bolje grijete nego onaj tko radi. Ovdje se Vlada ponaša potpuno nekorektno prema jednoj skupini stanovništva koja je doista u Hrvatskoj ugrožena. Prosječni hrvatski umirovljenik jadno i loše živi. I ova formula bi bila prihvatljiva pod uvjetom da mi dođemo do onoga što je HDZ obećao a to da, da su mirovine 50% prosječne plaće. Ali ovdje danas, ili 70% prosječne plaće. Ali one to danas nisu. Ne da to danas nisu. One nisu niti onoliko koliko su bile 23.studenog 2003. godine. One padaju. A cijene rastu. One padaju u odnosu na plaće, a cijene rastu. I što je naš, što Vlada traži? E nama, mi bi sačuvali ovih 40% koje moramo iz Proračuna izdvajati za te, za te mirovine. Ostalo nas baš boli briga. Nije nam važno što će s time biti. Ovdje je netko rekao da bi bilo dobro da se zaposle novi ljudi, otvaraju nova radna mjesta. Ali to nema utjecaj na porast mirovina. Na porast mirovina ima samo utjecaj porast plaća. Prema tome jedino ako će se u Hrvatskoj otvarati dobro plaćena radna mjesta onda će rasti penzije. Ako će se u Hrvatskoj otvarati ovo što sada imamo da u hotelima menadžement je iz inozemstva a čistačice, sobarice, kuharice i ne znam tko su iz Hrvatske na slabim plaćama neće biti porast mirovina. Pa o tome se ovdje radi. I postavlja se pitanje da li doista želimo umirovljenike vratiti na prosjački štap ili se smatramo socijalno odgovornom državom koja se mora posebno brinuti za skupinu stanovništva koji su ugradili cijeli svoj život u ovo što mi danas imamo i što rasprodajemo i što je opljačkano jer danas je konačno iz redova, klupa HDZ-a stigla tvrdnja da je u pretvorbi se dogodila pljačka. Opljačkano je to što ovi umirovljenici danas ne mogu dobiti niti, niti pristojne mirovine. Nekome tko ima 1500 kuna je strašno važno i 10 kuna. To njemu znači jedan ili dva dnevna obroka. Nama ovdje, žao mi je što kolege Kramarića nema, on očito je ovdje samo kad ima nešto važno za nam priopćiti a poslije toga ima važnijih mjesta u Saboru gdje provodi svoje slobodno vrijeme. Njega čak ne brine, u svojoj raspravi je rekao njega ne brine formula. Njega brine tko će eto zaraditi njegovu veliku penziju. Mene to ne brine. Mi imamo, mi smo čak neiskreni u ovoj raspravi zato jer smo si osigurali svoja prava doživotno iznadprosječno. Mene brine od čega će živjeti velika većina umirovljenika u Hrvatskoj čija prosječna mirovna je 1000 i 1500 kuna. Ja se s takvim umirovljenicima svakodnevno susrećem. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja sam radio kolega i prije četiri godine i prije osam godina jel'. Uostalom umirovljenici su meni ukazali povjerenje u Koprivnici jel', vjerojatno zato što nisam ništa za njih napravio ne, znate. Ja sam s njima radio i radim s njima i pomažem im, ali nije uloga lokalne samouprave da rješava ono što je posao države. Država mora osigurati i mirovinski fondovi pristojnu mirovinu, mirovinu na osnovu socijalnog minimuma, da si umirovljenik sa svojom mirovinom može pokriti osnovne životne potrebe, jer su to zaradili. To nije posao lokalne samouprave. Lokalna samouprava na žalost uskače tamo gdje država ne želi riješiti problem. S ovim zakonom ona to i dalje ne rješava. A ono što je još gore u ovom zakonu, da ovaj zakon niti riječi ne progovara o diskriminaciji koja se dogodila između starih i novih umirovljenika. Ovdje se događa jedna nova diskriminacija, jedna velika razlika gdje oni koji danas odlaze u mirovinu imaju još nedostojnije mirovine od onih koji su otišli prije šest ili sedam godina. Ovaj zakon o tome dalje opet ništa ne progovara. Na žalost mi doista u svemu tome jesmo neiskreni, jer mi smo si svi osigurali mirovine od 7, 8, 9 tisuća kuna i očito da mi je teško razumjeti građane koji žive od tisuću ili 1.500 kuna mirovine. Trebali bi možda i o tome u jednom trenutku progovoriti, lakše bi razumjeli građane pa bi onda i lakše donosili odluke o tome na koji način će se izračunavati njihove mirovine. Sasvim je sve jedno što matematika u tome kaže, što politika o tome kaže, važno je da li će ovim ili nekim drugim zakonom umirovljenici moći živjeti dostojan život. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Dragutin Pukleš.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, poštovani zastupnici. Očito da ovo što smo čuli danas ustvari o raspravi o dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, ustvari predstavlja otvaranje rasprave o tekućem mirovinskom sustavu, konkretnije o reformi mirovinskog sustava iz 99. godine. Naime, pitanje održivosti mirovinskog sustava došlo nam je znamo od kuda, stručnjaci Svjetske banke za mirovinske sustave iz određenih razloga ustvrdili su da su mirovinski sustavi neodrživi, poslali su svoje mentore diljem Europe pa tako i u Hrvatsku, da nas uvjere da su sustavi neodrživi i to je postavljeno kao akcion po kojem nitko nema šta više postavljati pitanje je li to tako ili nije. Međutim bio sam malo u prilici imati uvid i u mišljenja stručnjaka za mirovinske sustave koji nisu pod okriljem svjetske banke i njihova razmišljanja su malo drukčija i kreću se do različitih razina, od razine da su mirovinski sustavi održivi od zemlje do zemlje sa određenim pristupima, ali zajedničko je svima da prilikom svake ocjene, procjene i donošenja odluka o promjeni mirovinskih sustava valja biti vrlo podozriv i vrlo oprezan i ne treba srljati samo na procjenu temeljem fiskalnih pitanja nego se moraju sagledati sva ostala pitanja koja su vezana za mirovinske sustave. Čini se da je to pitanje kojem ćemo se mi vrlo brzo morati susresti, jer ova mirovinska reforma koja je kod nas izvršena pokazala je da se događaju stvari koje jednostavno su neodržive ako gledamo to ne sa aspekta fiskusa nego sa aspekta života ljudi koji trebaju živjeti od tih mirovina. Naime, mi smo kompletno derogirali sustav generacijske solidarnosti. Dalje, pitanje je ravnopravnosti unutar samog sustava koji smo uveli 99. godine. Mi smo samim sustavom stvorili razlike i nepravednosti unutar postojećeg tekućeg sustava već i samim tim što su prilikom odlaženja u mirovine pojedini umirovljenici, odnosno radnici u određenim razdobljima već došli u jedan neravnopravan položaj u visini mirovine. Dalje, doveli smo i do neravnopravnog položaja u odnosu na stare i tzv. nove umirovljenike. Dalje sve se više pokazuje da odnos mirovina prema plaćama ovakovim daljnjim sadašnjom primjenom i budućom primjenom ove reforme pokazuje da će doći do daljnjeg smanjivanja visine mirovina u odnosu na plaću što može doseći čak i razinu od negdje oko 25 ili 30%. Postavlja se pitanje da li su to rezultati koje smo mi htjeli postići mirovinskom reformom. Prema tome ovo pitanje koje smo raspravljali po prvoj točki, pitanje povrata duga je sitnica spram ovoga problema koji nam stoji za vratom i vjerujem da ćemo na bilo koji način vrlo brzo se i s tim pitanjem susresti. Pitanje ovog usklađivanja prema švicarskoj formuli. Ja ne znam da li mi baš sve moramo uvoziti iz inozemstva pa čak i formulu za usklađivanje mirovina. Međutim ovi argumenti koji su izrečeni prilikom obrazlaganja za vraćanje na ovu formulu, mislim da su poprilično neuvjerljivi i da jednostavno ne mogu proći ali evo gledajmo ovdje obrazlažemo da dolazi do situacije da se dugoročno povećava udio starijih osoba i dugoročno smanjuje udio mladih radno aktivnih. Pa molim vas lijepo mi kažemo da dugoročno nećemo imati zapošljavanja. Pa šta to znači? Ja neću davati odgovore na to pitanje, to neka da netko drugi, ali mislim da to je vrlo indikativno pitanje. Dalje, kada govorimo o odnosu, učešću mirovina u bruto društvenom proizvodu onda baratamo sa postotkom koji je nemjerljiv sa ostalim zemljama Europske unije, jer mi jednostavno u naš mirovinski sustav unijeli smo i ono što u drugim zemljama nema. Druge zemlje nisu imale Domovinski rat pa nemaju u mirovinskom sustavu braniteljske mirovine. Druge zemlje nisu imale ovakovu pretvorbu i privatizaciju kakvu smo mi imali koja je izbacila masu ljudi sa posla, oni to nisu imali i to smo sve stavili na mirovinski sustav i povećali enormno broj umirovljenika i smanjili broj zaposlenih i sada mi računamo nekakav odnos umirovljenika i bruto društvenog proizvoda, i to uspoređujemo sa Europom. Ma ne može to funkcionirati, takva uporedba jednostavno nije onakva kakva treba biti. Dalje, pitanje tko treba snositi troškove ovih umirovljenika za koje nisu umirovljenici krivi što su došli u mirovinski sustav. Pa nisu naši branitelji samo umirovljenike u Domovinskom ratu oslobodili nego sve građane prema tome, ne mogu samo umirovljenici biti koji će snositi teret mirovina. Dalje, nisu umirovljenici krivi za lošu privatizaciju i za to što su temeljem toga došli veliki broj ljudi u mirovinski sustav. To treba snositi onaj tko ima od toga koristi gospodo, a ne umirovljenici. I da nešto kažem malo o samom ovom indeksaciji oko ove formule vezano za korištenje podataka o ovim potrošačkim cijenama. Naime, vidite kada mi uzimamo taj podatak onda znamo da u tim potrošačkim cijenama se nalaze oni proizvodi o ne robe koje većina naših umirovljenika jednostavno ne može ni pomisliti da ih kupi a kamoli kupiti. Prema tome, taj podatak koji je možda mjerljiv kao podatak za neke druge procjene, ali taj podatak koristiti za način i utvrđivanja rasta mirovina jednostavno ne funkcionira, i zašto smo se opredijelili da mirovine rastu u skladu sa rastom plaća, opredijelili smo se zato da simbolično barem poboljšamo negativne efekte provedene reforme mirovinske iz 99. godine, a iz principijelnih razloga jer smatramo da umirovljenici trebaju dijeliti sudbinu radnika. Jer iz kretanja rastom plaća rastu i doprinosi i prema tome ima temelja da se na taj način i gleda na ove stvari. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, gospodo iz Vlade. Elementarna politička pristojnost nalaže da korigiram neke stavove koji su ovdje prethodno rečeni iako podržavam većinu diskusija koje su dolazili meni sa lijeve strane, no moram reći jednu činjenicu da formula usklađivanja nije u funkciji povećanja razlike između novih i starih umirovljenika kao što ni prethodni Zakon koji smo donijeli nije u funkciji povećanja razlika između novih i starih umirovljenika. Nego su to prava koja im pripadaju ili zbog ranijih grešaka konkretno, prethodni Zakon ili visina mirovine je determinirana, jedna starim zakonom a jedna novim zakonom koji je nastupio na snagu 1999. godine. Naravno da imam jednu primjedbu jer oštre kritike su dolazile iz ovog bloka i moram reći da 2002. godine kada su se uvodile dodatne restrikcije mirovinskog sustava nije se ovako razgovaralo prema tome, imam oštru primjedbu na kvalitet ove rasprave, odnosno da budemo poprilično principijelni. Hrvatska stranka umirovljenika ne prihvaća ni način na koji se ovaj Zakon gura u proceduru, niti sadržaj ovog Zakona jer smatra da je ova formula socijalno neprihvatljivija za umirovljenike, dakle neprihvatljivija i financijski isto tako neisplativija i nepravična jer smo ih mi upravo bili povezali da dijele istu sudbinu kao oni koje mirovinske, onih koji mirovinske doprinose uplaćuju. Dakle, ako raste plaća raste i mirovina, ako ne raste plaća ne raste ni mirovina, ako plaća pada mirovina stoji, to je bilo načelo koje je dogovoreno. Zašto još ne ovom Zakonu. Ne, jer uopće nije žurno i ovom Zakonu se predviđa da će stupiti na snagu 31. prosinca ove godine i da će njegova prva primjena biti u ožujku 2006. godine dakle, imamo dovoljno vremena da u miru u dva čitanja donesemo ovaj Zakon i da ga izdiskutiramo i izanaliziramo sa svih aspekata. Ne jer nije u skladu sa Poslovnikom Hrvatskog sabora bez obzira što je dat na glasanje jer nema razloga za hitan postupak. Ne, jer mu se protiv umirovljeničke udruge a mislim da se u sukob sa umirovljeničkim udrugama ne treba upuštati niti jedna Vlada. Ne smatram da im treba povlađivati, ne smatram da treba popuštati ali smatram da treba argumentirano razgovarati i istrajati da se nađu najbolja rješenja u okviru gospodarskih mogućnosti. Ja ne mogu prihvatiti činjenicu ispred Hrvatske stranke umirovljenika da je ovo maksimum koje ovo društvo na ovu temu može reći, dakle ima još previše prostora, uopće ga nismo načeli o kojem se može razgovarati. Ne i zato jer se o ovom Zakonu nisu izjasnili socijalni partneri, nemam mišljenja gospodarsko-socijalnog vijeća, ovo je zakon iz paketa radno socijalnih zakona i naravno da radnici moraju isto tako dati svoje mišljenje vezano za svoju budućnost. Ne, jer se tako problemi ne rješavaju, ni mi u svojim kućama ne rješavamo ovako probleme. Što god ti mislio ja ću ovaj Zakon dati u saborsku proceduru. Tako se ne radi. Citiram ovdje našeg dragog gosta predsjednika Austrijskog parlamenta koji je govorio o svojim teškoćama oko prilagođavanja Europskoj uniji i koji je na prvo mjesto stavio kad imamo problem mi o problemu razgovaramo i iznalazimo najbolja moguća rješenja. MI sami. A mi problema imamo mi u mirovinskom sustavu zaista imamo problem novih umirovljenika, mi imamo problem starih vojnih umirovljenika, mi imamo problem umirovljenika bivših republika, mi imamo problem invalidskih mirovina, mi imamo veliki broj još uvijek privremenih mirovina, gdje nisu izvršena vještačenja da smo dobili trajni obračun mirovina. Ja pred sobom imam jedan zaključak koji je potpisao predsjednik Vlade Republike Hrvatske doktor Ivo Sanader i predsjednik Hrvatske stranke umirovljenika Vladimir Jordan, to je potpisano 31. kolovoza 2004. godine i zaključak odnosno točka zaključka pod rednim brojem 2. kaže sljedeće: "zajedničko povjerenstvo predstavnika Vlade Republike Hrvatske i Hrvatske stranke umirovljenika te" naglašavam "umirovljeničkih udruga razmotriti će postojeći sporazum potpisan 23. prosinca 2003. godine i uskladiti ga prema gospodarskim mogućnostima Republike Hrvatske vodeći računa o predpristupnom ekonomskom programu Vlade Republike Hrvatske za ulazak u Europsku uniju. To usklađenje s porezima će se realizirati u idućih šest mjeseci.". To je tekst sporazuma između predsjednika HSU i predsjednika Vlade Republike Hrvatske uz nazočnost umirovljeničkih udruga. Moram reći da je radna grupa imenovana, da su predstavnici te radne grupe iz umirovljeničkih udruga dali svoje primjedbe na cijeli mirovinski sustav, da nikada nije došlo do sastanka gdje se mogu argumenti sučeliti. Nikada nije došlo do sastanka da se dođe do sučeljavanja argumentima. Mogli smo a nismo dogovoriti selektivni pristup primjene bilo koje druge formule jer razloga za to imamo. Mi ne možemo u jednom dijelu umirovljeničke populacije graditi novo siromaštvo i ostati na to slijepi. Mi dobro znamo da svaki novi umirovljenik koji dolazi dolazi sa manjom mirovinom, da je razina mirovina novih umirovljenika odnosno prosjek njihovih mirovina svega 30% u prosječnoj plaći. Mi ne možemo i ne smijemo na to zažmiriti i ići sa ovakvim rješenjima. Mi ne želimo vidjeti da formula koja kaže novog mirovinskog sustava koja kaže jeste da je u prijelaznom razdoblju, ja to razumijem, ali činjenica je da ona djeluje ovako. Što više godina radim to će mi na kraju biti manja mirovina. I prošle godine smo dobili 24 tisuće umirovljenika više u odnosu na 2003. Porasli smo sa milijun i 50 tisuća na milijun i 74 tisuće umirovljenika. Dakle, naravno da svatko ima osobno pravo izračunati da ako za tri godine će imati manju mirovinu da mu se isplati ići u prijevremenu mirovinu, da hoće on i otići u prijevremenu mirovinu. Mi mu to pravo ne možemo uskratiti i to je njegovo osnovno pravo ali mi imamo model koji stvara nove umirovljenike odnosno motivira ih da idu u mirovinu. Mi zatvaramo oči pred činjenicom da svako novo radno mjesto u sustav mirovinskih doprinosa donosi novu manju plaću od one stare plaće. Mi zatvaramo oči pred činjenicom da imamo veoma razvijenu i veoma visoku stopu sive ekonomije i da imamo jednu stopu, nazvali bi je, polusive ekonomije pola legalno iako je to protivno zakonu ali ajmo reći tolerantno u odnosu na ono potpuni rad na crno. Ali mi to imamo i nismo osmislili niti instrumente niti akcije da se sa time borimo nego idemo sjeći. Jučer je gospodin Hebrang iznio tvrdnju na odboru da mi ovo činimo jer treba uskladiti mirovinske prihode i mirovinske rashode. Ako bi gledali mirovinske prihode i mirovinske rashode onda bi naša prosječna mirovina bila tisuću kuna. Ako bi samo o mirovinskim prihodima ovisila visina mirovina. Visina mirovina je već davno politička odluka. Koliko ćemo još iz fiskalnih prihoda usmjeriti u mirovinski sustav, a naročito u dijelu, mogu spojiti sa još pet minuta.
Ja vas molim ne. Ima replika. Pa ćete onda u ime kluba dodatnih pet minuta. Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Lesar.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Imat će kolega Hrelja, upravo još dvije minute ću mu ja dati zbog replike. Tri stvari s kojim se ne da se do kraja s kolegom Hreljom ne slažem ali je bitno ih ponavljati da se razumijemo o čemu se radi. Godinu i pol dana otprilike su trajali pregovori o iznalaženju rješenja o povratu duga a prije godinu dana je ili godinu i pol ujedno i ova postojeća formula usklađenja mirovina. Ja vas cijelo vrijeme upozoravao u toku tih pregovora na onu prastaru poslovicu "Čuvaj se Danajaca i kad darove donose". Neku večer smo bili svjedoci ovdje, cijela Vlada je sjedila kad je bio jedan zakon na dnevnom redu i od premijera i svih predstavnika predlagatelja bili su davani hvalospjevi sindikatima koji su pokazali punu ozbiljnost prihvaćajući prijedlog. Danas kada je bio fond u pitanju i premijer i pola Vlade je ovdje bilo prisutno i hvalospjevi stranci umirovljenika za suglasnost. Kada je ova tema došla nema više ni premijera, ni ministara ni nikoga koji su bili tih ključnih tranutaka prisutni i nikome se ne daju hvalospjeti, tako da točno je da je oaj jedan od suštinskih zakona u kojem većinom u obrazloženju nema stava o tome ili informaciju da li je bio opće razmatran na Gospodarsko-socijalnom vijeću. Ja sam si provjerio nije. I sindikati nisu sudjelovali u razmatranju ovog prijedloga, čak do jučer nisu ni znali da je to došlo na dnevni red. Ali kad je bio Zakon o javnom okupljanju onda je prva rečenica bila dali su sindikati pristanak na ovaj prijedlog zakona. I ako možete amandmanom oni koji su išli u mirovinu do 31.12.1998. po starim deset najpovoljnijih godina švicarska formula od 1.1.99. Sanaderova iz prošle godine. Barem djelomično ćemo kompenzirati ovaj udar novim načinom obračuna. Hvala.
Zahvaljujem. Završno u ime Kluba HSU-a pet minuta Silvano Hrelja.
Poštovani potpredsjedniče! Mislim da neće trebati koristiti vrijeme za odgovor na repliku jer mi smo se dogovorili imamo i mi pravo kao Klub Hrvatske strane umirovljenika na jedan principijelni stav. Da se željelo razgovarati o tome se moglo razgovarati. Prema tome, ne namjeravamo krpati nešto što netko ne želi ni čuti. Prema tome, mi predlažemo da se ide u drugo čitanje, da imamo vremena o tome razgovarati i u tom kontekstu djelujemo, ne namjeravamo nikakve amandmane davati na ovo iako hvala kolegi Lesaru na primjedbi s kojom se ja načelno slažem i sigurno bi bila predmetom razgovora da se htjelo o ovome pregovarati. Dakle, još jedan htio bih iskoristiti ovih pet minuta za još jedan demanti jer je jučer gospodin Polančec izjavio sljedeće. Povratak na tzv. na staru tzv. švicarsku formulu koja podrazumijeva usklađivanje mirovina dva puta godišnje s polovicom zbroja rasta plaća i troškova života jamčit će veći rast mirovina, tvrdi Polančec. To je okrenuta pila naopako. I sa ovom sadašnjom formulom nema rasta mirovine. Zašto? Zato što svaki novi mladi umirovljenik u mirovinski sustav dolazi sa manjom mirovinom i tim automatizmom se ukupno učešće prosječne mirovine u prosječnoj plaći smanjuje za tisućinku, za milijuntinku ali kod svakog novog umirovljenika se učešće u prosječnoj plaći smanjuje. Nadalje, ni s ovom formulom kada bi bilo sve idealno ne bi bilo rasta nego se usporava pad mirovina i kompenzira pad mirovina koji je bio zamišljen švicarskom formulom i mirovinskom reformom. Prema tome, nikako ne stoje tvrdnje potpredsjednika Vlade da nova formula jamči veći rast mirovina, upravo suprotno jamči sigurno veći pad mirovina. Nadalje, htio bih još nešto reći. Zaključci Europskog vijeća iz prosinca 2001. u Leikenu govore sljedeće. Da je neophodno osigurati da starim ljudima ne prijeti siromaštvo te da uživaju standard dostojan čovjeka. Da i nakon umirovljenja zadrže svoj životni standard u razumnim okvirima. Da se promovira solidarnost među generacijama i unutar njih. Mi smo o deklaraciji o pristupu Europskoj uniji rekli da nećemo umanjivati stečena socijalna i mirovinska, socijalna prava i da ćemo iznaći načine da ih poboljšamo. To nije nečija strana odluka, to nije netko nametnuo, to je odluka koja je konsenzusom donijeta u ovom Saboru prije nepunih 3 ili 4 mjeseca a mi danas govorimo i na dnevnom redu imamo zakon koji sustavno i na duge staze umanjuje socijalna prava djela građana Hrvatske. Prema tome neprihvatljiv je način na koji se ovaj Zakon gura u saborsku proceduru i gura u usvajanje bez suglasnosti socijalnih partnera, bez praktički rasprave među njima i bez jednog konsenzusa jer i ovo je isto tako neodrživo na duge staze. Slažem se da je to možda bio i pristup promjeni formule u travnju prošle godine ali ovo je sigurno opet politika na kratke staze. Zahvaljujem na pažnji.
Poštovane dame i gospodo pa ja bih predložio pauzu od 10 minuta da se vidi što je? Što je žarulja se zapalila. Onda možemo dalje. Pa žarulja se zapalila. Zahvaljujem, sa ovim smo završili raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Glasovanje će biti naknadno.
Drugo. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju. Sukladno, imamo Prijedlog zaključaka Kluba zastupnika HSU-a, koji glasi: "O Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju provedena je rasprava u prvom čitanju. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputiti će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona.". Gospodine ministre ministre molim. Državna tajnica Vera Babić, dajte kratko očitovanje o Prijedlogu ovoga.
Vlada ne prihvaća Prijedlog zaključka gospodine predsjedniče.
Hvala. Dajem na glasovanje Prijedlog toga Zaključka. Tko je za taj Zaključak? Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. 47 za zaključak, 3 suzdržana, 59 protiv, nije dobio potrebnu većinu. Gospođo državna tajnice imamo amandman Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća gospodine predsjedniče.
Hvala. Postaje sastavni dio Zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Poštovani zastupnik Silvana Hrelja u ime Kluba zastupnika HSU-a. Izvolite.
U ime Kluba zastupnika HSU-a, poštovani predsjedniče, molim poimenično glasovanje.
U redu, idemo na poimenično glasovanje.
Jene Adam – za, Đurđa Adlešić - , Irena Ahel – za, Zdenko Antešić - , Ingrid Antičević-Marinović - , Željka Antunović - , Franjo Arapović – za, Mato Arlović – protiv, Zdenka Babić-Petričević – za, Stjepan Bačić – za, Ivan Bagarić – za, Marija Bajt – za, Ivo Banac – za, Luka Bebić – za, Marijan Bekavac – za, Jure Bitunjac – za, Florijan Boras - , Dražen Bošnjaković – za, Ljubica Brdarić – protiv, Mirjana Brnadić – za, Kajo Bučan – za, Perica Bukić - , Karmela Caparin – za, Mato Crkvenac – suzdržan, Ivan Čehok -, Ivan Čehok - , Lino Červar - , Lucija Čikeš – za, Zdenka Čuhnil – suzdržana, Tomislav Čuljak – za, Krešimir Ćosić – za, Miljenko Dorić – protiv, Valter Drandić - , Ivan Drmić - , Josip Đakić – za, Anto Đapić - , Srećko Ferenčak - , Mirko Filipović - , Stjepan Fiolić – za, Ratko Gajica – , Mato Gavran - , Branimir Glavaš - , Andrija Hebrang – za, Vilim Herman - , Silvano Hrelja - , Nikola Ivaniš - , Gordan Jandroković – za, Ivan Jarnjak - , Vlado Jelkovac – za, Ivo Josipović - , Vlado Jukić - , Ljubo Jurčić - , Marin Jurjević - , Ivan Jurkin - , Damir Kajin – protiv, Antun Kapraljević - , Ivica Klem - , Ivan Kolar – protiv, Zlatko Koračević - , Miroslav Korenika – protiv, Alenka Košiša Čičin-Šain – protiv, Pero Kovačević – protiv, Zlatko Kramarić - , Vladimir Kurečić – za, Željko Kurtov - , Ljubica Lalić – protiv, Željko Ledinski - , Josip Leko - , Ruža Lelić - , Dragutin Lesar - , Slaven Letica, Slavko Linić – suzdržan, Ivan Lončar – za, Ana Lovrin – za, Šime Lučin - , Marija Lugarić - , Nevenka Majdenič – za, Nikola Mak - , Jakša Marasović - , Ante Markov - , Krunoslav Markovinović - , Jagoda Martić – protiv, Jagoda Majska Martinčević - , Frano Matušić – za, Milan Meden – za, Darko Milinović - , Neven Mimica – protiv, Petar Mlinarić – za, Zvonimir Mršić – protiv, Željko Nenadić - , Živko Nenadić – za, Milanka Opačić - , Ivica Pančić – suzdržan, Božidar Pankretić - , Branimir Pasecki – za, Jelena Pavičić-Vukićević - , Željko Pavlic – protiv, Željko Pecek - , Biserka Perman – protiv, Kruno Peronja - , Antun Peruško – protiv, Dorotea Pešić-Bukovac – protiv, Tonino Picula – protiv, Frano Piplović - , Velimir Pleša – za, Vladimir Pleško – za, Valter Poropat - , Ivana Posavec Krivec – protiv, Drago Prgomet – za, Šime Prtenjača - , Dragutim Pukleš – protiv, Milorad Pupovac – za, Vesna Pusić - , Ivica Račan - , Furio Radin - , Jozo Radoš – protiv, Niko Rebić – za, Luka Roić – protiv, Ivanka Roksandić – za, Miroslav Rožić, Petar Selem – za, Damir Sesvečan – za, Gordana Sobol, Zdravko Sočković – za, Nikola Sopčić – za, Vojislav Stanimirović, Nenad Stazić – suzdržan, Ivana Sučec-Trakoštanec – za, Josip Sudec, Vladimir Šeks – za, Marko Širac, Vladimir Šišljagić, Vesna Škulić, Božica Šolić – za, Damir Špančić – za, Tonči Tadić, Šemso Tanković – za, Ruža Tomašić, Zlatko Tomčić, Tomislav Tomić – za, Emil Tomljanović – za, Jozo Topić – za, Pejo Trgovčević, Marko Turić, Davorko Vidović, Josip Vrsk, Ivan Vučić – za, Antun Vujić, Vice Vukov – suzdržan, Nikola Vuljanić – protiv, Dragica Zgrebec, Mario Zubović – za, Miomir Žužul – za. I sad još jedanput ove koji nisu bili: Željka Antunović, Perica Bukić – za, Valter Drandić, Ivan Drmić, Anto Đapić, Srećko Ferenčak, Mirko Filipović, Mato Gavran, Branimir Glavaš, Vilim Herman, Nikola Ivaniš, Ivo Josipović, Vlado Jukić, Ljubo Jurčić, Marin Jurjević, Antun Kapraljević, Zlatko Koračević, Željko Kurtov, Josip Leko, Dragutin Lesar, Slaven Letica, Šime Lučin, Marija Lugarić, Jakša Marasović, Božidar Pankretić, Jelena Pavičić-Vukičević, Valter Poropat, Vesna Pusić, Ivica Račan, Furio Radin, Miroslav Rožić ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Nije Furio Radin, nije upisano, što je bilo? Furio Radin, Miroslav Rožić, Vladimir Šišljagić, Tonči Tadić, Ruža Tomašić, Zlatko Tomčić, Pejo Trgovčević, Davorko Vidović, Antun Vujić, Dragica Zgrebec.
Imamo rezultat. Utvrđujem da je sa 74 glasa za, 33 suzdržana i 8 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju [[Upadice se ne razumiju.]] [[Upadica: 33 protiv.]] Da, to smo i rekli [[Upadica: Protiv 33, suzdržanih 8.]] O čemu je riječ? Ja kažem 74 za, 33 protiv i 8 suzdržanih [[Upadice se ne razumiju.]] 74 za, 33 protiv i 8 suzdržanih. Da.
Prelazimo na sljedeću točku dnevno reda. - Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 339 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske a kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovoga Zakona. Prijedlog akta primili ste na sjednici. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Članak 144. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za ratne veterane. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno objasniti prijedlog? Državni tajnik gospodin Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine dopredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici, samo nekoliko riječi o Prijedlogu izmjena Zakona. Naime, Prijedlogom ovoga Zakona izjednačava se način usklađivanja najniže mirovine po odredbama Zakona o pravima hrvatskih branitelja i najniže mirovine po odredbama Zakona o mirovinskom osiguranju. Također ovim Zakonom se postiže i to da se na sva pitanja iz područja prava iz mirovinskog osiguranja koja nisu regulirana Zakonom o pravima hrvatskih branitelja primjenjuju propisi, odnosno primjenjuje se Zakon o mirovinskom osiguranju. I da kažem samo još to da na određenom sastanku sa predsjednikom Vlade koordinacija udruga i HVIDRA suglasne su sa izmjenama zakona i podržavaju dakle, ovaj Prijedlog izmjena Zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime Kluba DC, HSLS, LS, uvaženi zastupnik Frano Piplović. Nije u dvorani. Gubi pravo na raspravu. Klub HNS, PGS uvaženi zastupnik Željko Kurtov.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Biti ću vrlo kratak kao što sam bio i na Odboru za ratne veterane. Budući da hrvatski ljudi, građani u cijeloj Hrvatskoj bi trebali po novom snositi neke kosenkvence, znači imati na svojim leđima, snositi teret momentalni koji se dešava u Hrvatskoj državi. Tj. za jedan mali postotak umanjile bi se mirovine. Mi smo isto tako mišljenja Klub HNS-a, PGS-a da hrvatski branitelji ne mogu biti mimo toga. Zbog toga smo podržali Prijedlog izmjena ovog Zakona i mislim da ovaj Zakon ako će ići u cjelini na nivou države umirovljenicima da onda i ovaj Zakon ima smisla. Ako ne bi išlo na nivou države onda ovaj Zakon ne bi imao smisla i sasvim druga situacija bi bila. Mislim da u ovoj situaciji hrvatski branitelji moraju isto snositi dio tereta na svojim leđima i zato smo podržali ovaj Prijedlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba HSP-a, uvaženi zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Klub Hrvatske stranke prava neće podržati Izmjene i dopune Zakona o pravima hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji kao što nećemo podržati ni Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o mirovinskom osiguranju. Naime, ja ne znam da li ste vi svi dobro pročitali na koje su izmjene u biti u pitanju. Naime, kada je donošen vrijedeći Zakon onda je isticana kao jedna bitna novina vezano za članak 31. a to je da će pravo na mirovinu ostvariti i sami hrvatski branitelji. Znači ovdje nije riječ ni obiteljima poginulih, hrvatskih branitelja, zatočenih i nestalih, ovdje nije riječ ni o hrvatskim ratnim vojnim invalidima iz Domovinskog rata, ovdje je riječ o hrvatskim braniteljima koji kada ispune uvjete za starost u mirovinu pa onda im ta starosna mirovina manja je od 45% prosječne plaće u prošloj godini u državi, onda oni su bili predviđeni da oni dobiju taj iznos. Ta odredba se u biti još ni ne primjenjuje u punome smislu, ona će doći do primjene jer znamo kakva nam je starosna bila struktura hrvatskih branitelja, znači u punu primjenu bi došla za jedno 10, 15 godina. I onda je bilo predviđeno da će se njima takva mirovina koju dobiju usklađivati tako da svake godine bude im 45% prosječne plaće u odnosu na prošlu godinu. Prema tome trebamo biti svjesni da mi ništa ovdje bitno ne mijenjamo i ono što se govori podržava se i usklađuje. Ova odredba se u biti nije ni primjenjivala, a već se mijenja. I to tako da neće ona iznositi svake godine da će branitelj koji znači riječ je o branitelju, hrvatskom branitelju koji ima, stekao je pravo na punus starosnu mirovinu ali iznos te pune starosne mirovine nije ni 45% od prosječne plaće od prethodne godine. A znamo i sami da je kod redovnih mirovina sporazum umirovljenika i Vlade bio da to raste pa čak do negdje 70%. Tako da trebamo znati što mi u biti mijenjamo. Mijenjamo ono što se primjenjuje u malom obliku i opet ona najteža skupina a to su sami hrvatski branitelji koji nemaju ni status hrvatskog ratnog vojnog invalida. Nisu ni dragovoljci i sad ćemo njima, nisu ni dobili, mali bio je dobiju opet i to umanjiti. Znači opet loš dio, loš postupak i ne znam zašto se uopće to išlo sad mijenjati zajedno s ovima zakonima. I druga bitna stvar, mislim po nama u Klubu Hrvatske stranke prava da je primjerenije da se taj cjelokupni dio vezano za povećanje usklađuje sa plaćama djelatnih vojnih osoba. To je uvijek, prije je bio taj, to načelo da se plaće vojnih umirovljenika znači i kao hrvatskih ratnih vojnih invalida i obitelji poginulih usklađuju s tim dijelom. Tu moramo kazati da je tu došlo i u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranja ranijih godina do jednoga dijela koji je i oštetio državni proračun, a to je naime do 2000. godine iako se nisu povećavale plaće do 2001. plaće pripadnika oružanih snaga od 1995. Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje je protupropisno kad je povisivao, kad su povisivane bile mirovine svima ostalima skupinama znači prema Zakonu o mirovinskom osiguranju povisivao i mirovine za isti postotak i hrvatskim ratnim vojnim invalidima i obiteljima iako to se nije smjelo raditi. To je bilo protuzakonito. Kad smo na to upozoravali onda su rekli da im je takav program pa da nisu mogli napraviti i na taj način je dosta ošećen Državni proračun. Prema tome na kraju znači Klub HSP iz ovih razloga to neće podržati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Kurtov.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Pero Kovačević je u zabludi jer članak 4., od članka 31., stavak 4. ostaje i dalje važeći. Najniža mirovina određuje se od osnovice koja iznosi 45 prosječne neto plaće svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj. Taj dio ostaje. Prema tome ja za takav izmjenu zakona ne bih sigurno glasao kao hrvatski branitelj međutim mijenja se samo to da se 3. ovog članka usklađuje se početkom svake kalendarske godine s promjenom prosječne neto plaće. Znači ovaj Zakon o braniteljima će samo ići u tom smislu da se usklađuje svake godine, a 45% od prosječno osobne plaće svake tekuće godine i dalje će se izračun mirovine odnositi na te ljude isto. Inače ja kao branitelj sigurno ne bi podržao ove izmjene. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Moram reći u ime Kluba SDP-a da smo iznenadjeni što smo evo niti 7 mjeseci od izglasavanja novoga Zakona o pravima hrvatskih branitelja već na saborsko zasjedanje dobili izmjenu istog tog zakona. Posebno smo iznenađeni sjećajući se riječi predstavnika Vlade koji su rekli poručujući, obračajući se hrvatskim braniteljima da smo konačno dobili pravi zakon o pravima hrvatskih branitelja koji se neće mijenjati tek tako. Uistinu nije se mijenjao zaista dugo. Sedam mjeseci. I evo u svoje ime Vladi, a nažalost ovdje nema premijera koji je često znao dolaziti kada se raspravljalo o problematici hrvatskih branitelja u vrijeme kada se njima obećavalo svašta a nema niti potpredsjednice Vlade da kažu kako odjednom taj najbolji Zakon o hrvatskim braniteljima se sada ovako potiho bez prave rasprave mijenja. I to koje su to promjene? Promjene su možemo se složiti uistinu minimalne. Ali promjene što pokazuje opet kako vlada ova Vlada te promjene će opet najviše ići na štetu onih hrvatskih branitelja koji primaju i najmanje mirovine. Ovdje se govori o usklađivanju tih najnižih mirovina hrvatskih branitelja koji će ih primiti nakon 65 godina života kada napune. Znači opet uzimamo od onih koji imaju najmanje. A koliko sam shvatio iako je to ostalo nejasno u izjavama predstavnika i udruga i Vlade da postojeće invalidske obiteljske mirovine ostaju po starome ili će se i za njih primjenjivati kod obračuna bodova se primjenjivati ova formula, ali bilo bi možda bolje da je onda, da su promjenjeni i još neki drugi članci u Zakonu o pravima hrvatskih branitelja ali možda je Vlada procijenila da i ove promjene za nju su prevelike odnosno da bi još dodatne promjene pokazale da je ova Vlada još nesposobnija nego što je. Ono gdje ja vidim najveći problem je u tome što ovdje kod ovih najnižih mirovina i kod ovih usklađivanja neke velike uštede u narednim godinama neće biti. Niste nas poslušali kada smo sa ove saborske govornice upozoravali na jedan problem. Niste uveli kontrolne mehanizme u Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje i u Ministarstvo hrvatskih branitelja jer masa mirovina raste i ona će sljedećih godina još više rasti. Ovdje nećete ništa uštedjeti. Prošle godine broj korisnika mirovina, invalidskih mirovina povećao se za 14%. Obiteljskih mirovina za 3%. Znači sve skupa po starom zakonu koji je bio tu rigorozniji broj korisnika mirovina se povećao ukupno za 3500 oko 3500 znači za 17%. Po novom zakonu gdje nema nikakve kontrole što se može očekivati? Može se očekivati još veće povećanje korisnika i još veće povećanje masa isplaćenih mirovina. Jer stari zakon je regulirao vještaci u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje ne mogu proizvoditi hrvatske ratne vojne invalide. Ne mogu utvrđivati da li je nečija ozljeda ili oboljenje posljedica sudioništva rata ukoliko to prije toga ne utvrdi Ministarstvo hrvatskih branitelja. Znači samo osoba sa statusom HRVI-a može zatražiti tu vrstu mirovine. To ste ukinuli i posljedice ćete vrlo brzo vidjeti. Uslijedit će, evo volio bih da me demantirate, vrlo brzo ponovna usklađivanja i krpanje ovoga prenapregnuta proračuna prava iz mirovinskog osiguranja. A zašto? Zbog nekoliko razloga koji će uslijediti, koje ste već trebali napraviti, koje ste obećali da ćete napraviti. Što je sa reguliranjem prava stradalnika Hrvatskog vijeća obrane. Kada smo donosili aktualni zakon, mislim da su svi klubovi ovdje se izjasnili da se pitanje stradalnika Hrvatskog vijeća obrane riješi putem međudržavnog ugovora ili posebnog zakona gdje će se isplaćivati prava iz Mirovinskog osiguranja iz Hrvatske. Rečeno je da će to biti napravljeno, evo nekoliko rokova smo probili. Prije mjesec dana mogli smo čuti izjave čelnika HVIDRA-e iz Bosne i Hercegovine da je novi međudržavni ugovor parafiran prema tome sporazumu, bilo bi prema tim izjavama potrebno nekih novih 400 do 500 milijuna kuna osigurati u proračunu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, odnosno na tim stavkama isplate mirovina. Znači novih 500 milijuna kuna. Ali najsimptomatičnije je to što su neki dan ovdje bili predstavnici 100%-tnih invalida stradalnika Hrvatskog vijeća obrane na razgovoru sa raznim parlamentarnim klubovima i ono što sam čuo uistinu fascinira. Nitko iz Vlade, ne čudim se što nitko od parlamentarnih zastupnika većina to nije mogao reći, vjerujem da ne znaju, ali nitko iz Vlade nije im mogao ništa reći o tome parafiranom međudržavnom sporazumu. To uistinu začuđuje i postavljam pitanje da li se na taj način ozbiljno može voditi država. U problemima smo, u problemima je ova Vlada. Treba iznaći sredstva, a nema ih. Zbog toga se možda i ne isplaćuju dividende "Hrvatskog telekoma" u vrijednosti neki će reći 240 milijuna kuna. Ja sam mislio da je to 140, sada kažu da je 240. I uistinu je neozbiljno kada članovi Vlade braniteljima kažu pa zašto im to nije prošla Vlada isplatila, pa evo ja ću sada odgovoriti. Jednostavno zato prvo što nije bilo fonda iako smo zakon donijeli, a drugi i još važniji razlog zato što prošla Vlada nije povlačila dividende javnih poduzeća ne želeći ih protratiti u potrošnju već ih ostavljajući za razvoj. Ova Vlada je te dividende povukla, u redu, to je njezino pravo. Ali kada je trebala ispoštovati Zakon o privatizaciji HT-a i taj novac prebaciti u Fond za hrvatske branitelje, rečeno je novca nema i onda dolazimo do toga kako se politika ove Vlade vodi. Ono što smo dali u novome zakonu, ono malo što smo dali sa desnom rukom, sa lijevom smo uzeli, a izgleda da će uzimanja biti još i više. Istovremeno zaboravljena je ona jedna mala stvar, u svim ovim pravima i trajnim pravima, pravima iz mirovinskog osiguranja i ostalo, zaboravljene su proaktivne mjere rada sa hrvatskim braniteljima, zaboravljeno je zapošljavanje. Bez razvoja, bez otvaranja novih radnih mjesta neman išta. Doći ćemo u još veće probleme, a broj nezaposlenih hrvatskih branitelja u odnosu na 2003. godinu raste, tendencija je porasta. Možda i zato, ne samo zato što su sredstva ostala već drugu, treću godinu na nekih 30 milijuna koje se samo iz ministarstva za te namjene izdvajaju već možda zato i zbog onoga slučaja korupcije gdje su službenici u Ministarstvu hrvatskih branitelja poticaje u iznosu od 20 tisuća kuna, 10 tisuća stavljali sebi u džep, a 10 tisuća davali hrvatskim braniteljima. Pa zar je to gospodo politika sa kojom ćemo pokrenuti Hrvatsku, sa kojom ćemo pomoći hrvatskim braniteljima. Uistinu svaka čast. Međutim ima tu i dobrih stvari. Ono što raduje i kod ovoga prijedloga o promjenama Zakona o pravima hrvatskih branitelja to su izjave čelnika braniteljskih udruga. Pa citiram: Dali smo apsolutnu potporu premijeru Ivi Sanaderu i Vladi, to je još jedan u nizu poteza solidariziranja s politikom Vlade. Branitelji su uvijek bili i spremni su solidarizirati se sa sudbinom svojega naroda." kraj citata. Apsolutno podupirem ovu izjavu solidariziranja sa narodom i uvijek sam tvrdio da su hrvatski branitelji spremni se solidarizirati sa sudbinom svoga naroda. Samo prije nekoliko godina dok su ovdje pred Saborom i pred Vladom bili dozvoljeni prosvjedi tada smo od nekih čelnika udruga slušali drugu pjesmu, ali prihvaćam, odnosno podržavam i spremnost na promjenu mišljenja, jer ljudi sazrijevaju i u tome im treba pomoći. Evo budući vrijeme polako ili je isteklo, sa još nekoliko riječi da kažem. Još jednom se pokazalo i na ovim izmjenama zakona nakon sedam mjeseci da nije dobro manipulirati hrvatskim braniteljima, nije dobro davati nerealna obećanja za koja se zna da ih se neće realizirati i nadam se da novih promjena zakona neće biti uskoro, da ona najava o promjenama stambene izgradnje gdje se najavljuje neka suluda brojka od 90 tisuća stanova koje će netko graditi, privatno će netko graditi, a Vlada će valjda trebati davati jamstva, odnosno država će trebati davati jamstva, odmah naglašavam da je to protivno postojećem Zakonu o pravima hrvatskih branitelja i da bih molio Vladu da o tome, o toj činjenici kada daje supotpis na takve ugovore da vodi računa. I na kraju još jednom, iskazujemo žaljenje što Vlada počinje štedjeti na onima koji će primati najmanje. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, u nizu netočnih navoda koje je izrekao i nizu obmana koje su izrečene iza ove govornice moram ispraviti jedan vrlo bitan. A taj je da člankom 31. stavkom 7. koji se briše, dosadašnji stavak 8. postaje stavak 7, gospodine pročitajte Prijedlog zakona, pogledajte što govori se u članku 7. i onda ćete vidjeti jasno i dvosmisleno da za Hrvatske invalide Domovinskog rata koji su se usuglasili da se ovako obračunava mirovina u budućnosti zapravo se stvarno događa ušteda u državnom proračunu, a isto tako se osigurava jednakopravnog korisnika mirovinskih prava i ne stvaraju se nove tenzije između tih korisnika u daljnjem i budućem slijedu. I ono što još obmanjujete javnost ovdje da prijašnji braniteljske populacije nisu davali potporu Vladi, pa kako i bi vašoj Vladi koja ih je … proganjala, obmanjivala i skidala im prava.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Pero KOvačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče ispravljam netočan navod uvaženog kolege Pančića vezano za zapošljavanje. Naime, brigu o zapošljavanju Hrvatskih branitelja to je istina ne vodi ni ova Vlada niti je vodila bivša jer je bivša Vlada kada je došla na vlast u 3. mjesecu 2000. godine ukinula poticajne mjere zapošljavanje branitelja i onda čekala 2 godine pa opet vratila te iste mjere. A izgubilo se vremena i vremena, najveću brigu oko zapošljavanja branitelja vodila je Matešina Vlada.
Zahvaljujem. Riječ u ime Kluba HSS-a ima uvaženi zastupnik Željko Ledinski. Oprostite, u ime predlagatelja državni tajnik, onda ćete vi. Izvolite ovdje za govornicu.
Moram zaista reagirati da neke izjave gospodina Pančića, ova Vlada je pokazala da ima itekako brige o Hrvatskim braniteljima, posebice uvrštavajući u Zakon odredbu o najnižim mirovinama, kojima se štite Hrvatski branitelji koji su u najtežoj situaciji. Rekao sam u uvodnom izlaganju da je koordinacija udruga, dakle braniteljske udruge uključujući i HVIDR-u podržala i donošenje Zakona ali da podržava izmjenu ovog Zakona svjesna da branitelji moraju dijeliti sudbinu ostalog dijela Hrvatske populacije. Kada je u pitanju gospodine Pančić sporazum s HVO-om, Sporazum je gotov on je pripremljen mora proći Hrvatsku vladu onda će proći onaj proces međudržavnog ugovaranja oko samog sporazuma. On je bitno drugačiji i bitno kvalitetniji nego sporazum koji ste pripremili vi za vrijeme vašeg mandata i koji nikada nije ugledao svjetlo dana i ova Vlada će sigurno to pitanje u skoroj budućnosti riješiti. Kada je u pitanju dividenda telekoma, malo pažljivije pročitajte odredbe Zakona o privatizaciji pa će vam bit jasno zašto Vlada nije isplatila dividendu telekoma na račun Fonda, jer za to nema pravne osnove. Kada su u pitanju mjere zapošljavanja, gospodine Pančiću, program koji je bio u vaše vrijeme, za vrijeme vašeg mandata je proširen za tri mjere i on se sa svojim punim intenzitetom izvršava u ovih godinu i pol dana i značajni uspjesi su postignuti na području zapošljavanja Hrvatskih branitelja, pogotovo kada su u pitanju poljoprivredne zadruge. Kada spominjete korupciju ministarstvu zaista je bilo indicija da je djelatnica radila stvari koje ne bi trebale biti dozvoljene, međutim, ministarstvo je, potpredsjednica i ministrica je istog trenutka reagirala i na takav način dokazala itekako vjerodostojnost. Vlada Republike Hrvatske nije potpisala nikakav ugovor o stanogradnji niti je dala bilo kakvo jamstvo samo je dala načelnu potporu. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Zahvalio bih gospodinu tajniku na nekim objašnjenjima posebno ovo oko stambenog zbrinjavanja ali bih ipak ispravio nekoliko netočnih navoda. Prvi je da nema pravne osnove za isplatu dividende, treba samo pročitati Zakon o privatizaciji HT-a, ne treba biti nikakav pravnik i vidjeti da osnove ima. Potom, da su postignuti značajni uspjesi u zapošljavanju Hrvatskih branitelja, može biti samo što se broj nezaposlenih Hrvatskih branitelja na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje povećava a oko HVO-a dobro bi bilo da oko toga sporazuma gdje bi trebalo doista se postići konsenzus u Saboru budu upoznati i stradalnici HVO-a ili da im se kaže da pričekaju jedno mjesec dana pa da će taj ugovor vidjeti. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Željko Ledinski u ime Kluba HSS-a. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Dozvolite nekoliko riječi o prijedlogu ovoga zakona o izmjeni i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji sa konačnim prijedlogom zakona. Kada sam govorio prije nekoliko mjeseci o tom zakonu onda sam rekao sljedeće. Da nije dobro da svaka Vlada mijenja taj zakon o braniteljima nego sam očekivao da ćemo prihvatiti taj zakon kao takav koji će važiti jedno duže vrijeme. Na žalost ponovno se dešava, a tada se zakon donosio možda u jednoj situaciji kada su bili nekakvi izbori, pa se malo više željelo podilaziti određenom dijelu populacije, pa smo ga tada na brzinu donosili a sada vidimo da nakon par mjeseci nešto moramo mijenjati. A ono što sada mijenjamo Klub HSS-a ne može podržati a to je prije svega prava običnog branitelja koji nikada praktički nije mogao ni ostvariti. Jer kada gledate jednog običnog branitelja koji će imati tu minimalnu mirovinu taj nije mogao iskoristiti ono pravo da si kupi automobil jer nije imamo novaca tada za to, jer nije imao mogućnosti da kupi novi auto da bude oslobođen carine, a drugih prava taj branitelj ako nije bio ranjen, nije ni imao praktički možemo reći. Osim mogućnosti zapošljavanja jedan veći broj čujemo i sada je njih nezaposlen prema tome, teško je bilo uopće reći da su bilo što oni mogli ostvariti. U tom dijelu očito je da sada kada on ode u zasluženu tu mirovinu sa 65 godina, što će biti u prosjeku vjerojatno za 10-tak godina onda će mu ta mirovina biti dalje smanjena i kao što kaže državni tajnik citiram: "branitelji će slijediti interese cijelog naroda i zato su se udruge prihvatile to". Lako je prihvatiti predstavnicima udruga koji su mahom na nekakvim funkcijama bili u ime svog članstva braniteljskoga da je to za njih dobro a pitanje da li su uopće konzultirali članove svojih udruga. Dalje, kada govorimo o ovdje u svakom zakonu kaže se ocjena i izvori potrebitih sredstava za provedbu zakona jasno da za ovo provođenje nisu potrebna sredstva ali bi bilo lijepo da je prikazano što će to biti za godinu a što za deset godina, koliko će se manje novca isplatiti kroz oblik te minimalne zajamčene mirovine. Ja shvaćam da evo naš i moj prijatelj Đakić je predsjednik HVIDRA-e da HVIDRA u tom dijelu je dobila određena prava i da ona se ne odnose na njih. Ali za običnog branitelja koji može ostaviti samo tu zajamčenu minimalnu mirovinu praktički on će biti oštećen i mislim da u tom dijelu nismo dobro postupili kod predlaganja ovakvoga zakona, pogotovo što desetak godina praktički neće ni biti nekakvih značajnih sredstava koja bi bila potrebna manji broj branitelja u toj starosnoj dobi. Prema tome, sa ovime smo mogli komotno pričekati možda četiri, pet godina pa onda donositi takav jedan zakon ako sam dobro shvatio intenciju zakona što je kolega državni tajnik govorio. I u tom dijelu upravo zbog tog kažem običnog branitelja nije dobro da smo tako postupili, a kad govorim o nekim drugim mjerama koje se ovih dana daju, recimo za osnivanje braniteljskih zadruga onda isto evo imamo slučajeva svakojakih zadruga koje su dobile određene potpore. Evo, najviše jedan primjer koji mi je poznat iz jedne zadruge u mojoj županiji gdje sam prije živio koja je dobila tih 150 tisuća kuna a sad su već smijenili upravitelja itd. kad su potrošili novce pitanje je daljnjeg nastavka rada. I bilo bi dobro da kad već podržavamo određene zadruge koje se slažem da ih treba podržati ali da onda vidimo stvarno kakav je program te zadruge, tko su ti ljudi koji stoje iza toga, da li oni to mogu voditi, da li oni to znaju voditi a ne samo im damo nešto malo novaca, uslikamo se i poslije toga nikakvog efekta od toga nažalost ispada. Ima, u nekima ima, ne kažem ali naveo sam primjer gdje nema. Znate, i bilo dobro da onda ne desi se da kažemo e sad smo u županiji podržali jednu zadrugu koja ima ne znam desetak branitelja, tri su potrebna da se … [[Govornik se ne razumije.]] čak i zadruga koje su sa tri člana dobile ta sredstva. U tom dijelu to ne daje onaj očekivani efekat, to je više nekakva kratkoročna mjera i više bi volio da kad već idemo u takve poticanje da onda to damo onim ljudima koji će stvarno od toga napraviti sutra jedan kvalitetan posao gdje će zaposliti te branitelje gdje će oni ostvariti efekat a samo zapošljavanje nosi neki efekat. A upravo je vidljivo čitavo to vrijeme a ne samo sada za ove Vlade nego i za prošle Vlade da smo imali povećanje broja nezaposlenih branitelja i to ovih običnih koji će sada evo doživjeti to da neće moći normalno od njihovih mirovina pratiti one trendove i stanje života u Hrvatskoj. Evo, s time bih zaključio. Klub HSS-a zbog toga neće moći podržati prijedlog ovog zakona. Hvala.
Hvala. I poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Zaključujem raspravu. Idemo dalje. Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo koje je predlagatelj prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 77 glasova za, 23 suzdržana i 11 protiv donesen predloženi Zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici! U Hrvatskoj u ovom trenutku imaju četiri stambene štedionice sa ukupnom štednjom građana od 5,2 milijarde. U proteklih sedam godina, dakle od 1998. godine kad je donesen Zakon o poticajnoj stambenoj štednji i državnom poticaju stambene štednje iz državnog proračuna zaključno sa poticajima koji se do kraja osmog mjeseca ove godine trebaju isplatitiza 2004. godinu je isplaćeno ukupno milijardu i 80 milijuna poticaja ali je u međuvremenu te četiri stambene štedionice su odobrile samo 360 milijuna stambenih kredita. A ti poticaji svake godine u prosjeku rastu 30 do 40% i prijedlog izmjena ovoga zakona ide u smjeru tome da bi stambene štedionice davale više stambenih kredita nego što su to davale do sada i da poticajna stambena štednja ima stvarno onu namjenu zbog koje je ovaj zakon donesen. Zato se predlaže izmjena članka 7., tj. uvođenje međufinanciranja za sve stambene štediše. Dakle, zakon više neće, ovim izmjenama zakona više neće biti potrebno štedjeti dvije godine da bi se steklo pravo na stambeni kredit kako je to određeno važećim zakonom već će stambene štediše imati mogućnost da prije isteka potrebnog roka stambene štednje dobiju stambeni kredit za međufinanciranje čime se skraćuje razdoblje čekanja na tzv. pravi stambeni kredit. Slijedeća značajna izmjena je uvođenje mogućnosti prijenosa raspoložive stambene štednje jednom godišnje iz jedne u drugu stambenu štedionicu. Ovim dopunama članka 13. važećeg zakona daje se mogućnost stambenim štedišama da jednom u tijeku godine mogu prenijeti sredstva po ugovoru o stambenoj štednji iz jedne u drugu stambenu štedionicu i ovim dopunama je propisano da je stambena štedionica obvezna nalog stambenog štediše provesti u roku od sedam dana. I treća izmjena koja se predlaže je smanjenje poticaja sa 25 na 15% na osnovicu od 5 tisuća kuna, s tim da bih želio napomenuti da od 400 tisuća štediša koliko u ovom trenutku ima u stambenoj štednji prosječna stambena štednja je 3 tisuće i 660 kuna. No, ono što je najbitnije smatramo da ćemo ovim izmjenama potaći stambene šte4dionice a osobito sa ovom izmjenom važećeg zakona o uvođenju međufinanciranja za stambene štediše da će stambene štedionice dodjeljivati više kredita i da ova sredstva iz proračuna koja se daju će onda imati stvarnu namjenu i da će međusobnom konkurencijom i skidanjem kamatne stope stambene štedionice biti konkurentne poslovnim bankama, s tim da bih želio napomenuti da krediti koje stambene štedionice daju imaju fiksnu kamatnu stopu, dok ove kamatne stope od 3,99, 4, 4,5% koje daju komercijalne banke su vezane na valutnu klauzulu na švicarski franak a to je izuzetno opasno zbog promjene tečaja. Pa dakle, ja predlažem Hrvatskom saboru da usvoji ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o stambenoj štednji i državnoj poticajnoj stambenoj štednji.
Hvala. Odbori? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Klub zastupnika HNS-a PGS-a Alenka Košiša Čičin-Šain.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predlagatelji, kolegice i kolege! Svoje poticaje za stambenu štednju Vlada predlaže smanjiti sa 25 na 15% čime bi se tako uštedjelo otprilike na 5 tisuća kuna umjesto dosadašnjih tisuću 250 kuna. Najviše bi se dobivalo negdje oko 750 kuna godišnjeg poticaja. Stambena štednja prvenstveno trebala bi biti namjenska i nije najvažnije kolika su poticajna sredstva već je važno da država odredi korektive da se ta sredstva namjenski troše. Jedan od mogućih korektiva da građani koji su ušli u stambenu štednju ostvare mogućnost da raspolažu državnim poticajnim sredstvima tek trenutkom kada ostvare pravo na kredit. No, kako smo tamo 1998. godine kada se započelo sa stambenom štednjom propustili mogućnost ovakvog korektiva svakako naknadno zadirivanje u ovaj segment izazvalo bi pravnu nesigurnost štediša i u širem smislu više bi štetilo nego koristilo. Gledano međutim u gospodarskom smislu, rješavanje stambenih problema građana trebao bi biti barem kakav takav poticaj investicijama u graditeljstvu a to bi se itekako trebalo odraziti i na gospodarstvo. Promatrajući sam Prijedlog izmjena i dopuna ovog Zakona u paketu još nekih promjena kao što je npr. mogućnost predfinanciranja čini se da za banke to neće biti neki veći problem jer ono iz čega banke najviše kapitaliziraju upravo su kamate na kredite i manipulativni troškovi koje banke zaračunavaju a ne sredstva na koja građani sami štede. A upravo tu je bio problem što se za razdoblje od 98. do 2004. stambenim štedionicama iz državnog proračuna odobrilo čak od negdje preko milijardu kuna dok se u istom razdoblju realiziralo svega oko 375 milijuna kuna stambenih kredita. Ovom Izmjenom i dopunom Zakona o stambenoj štednji i poticaju stambene štednje, omogućuje se stambenim štedionicama odobravanje kredita za međufinanciranje i građanima a ne kako je to do sada u Zakonu bilo regulirano samo jedinicama lokalne samouprave dakle, gradovima i općinama. Uzgred rečeno u ovom zakonskom periodu kredit za poboljšanje stambenih uvjeta i kvalitete siromašnijih slojeva građana nije zatražila niti jedna jedina jedinica lokalne samouprave, tek toliko o brzi za građane. Dakle, građani će odmah po ostvarenju stambene štednje moći realizirati kredit za nešto oko 0,5 do 1% nepovoljniju kamatu za prve dvije godine. No, po dospijeću te dvije godine nastavno će kamata biti povoljna kao u dosadašnjem slučaju time da će se nepovoljnosti iz perioda prvih dviju godina ispraviti kroz naredni period otplate kredita. Ujedno ovim Prijedlogom omogućuje se štedišama da svoju štednju jednom godišnje sele iz štedionice u štedionicu obrazlažući tu inicijativu povoljnošću za građane koji će procijeniti koja od štedionica daje povoljnije kreditne uvjete. Ta namjera za brigu o građaninu bila bi plemenita kada ta selidba ne bi podrazumijevala nikakve manipulativne troškove, no znamo da su upravo ti transakcijski poslovi čista i vrlo kvalitetna zadaća bankara. Dakle, ovaj Prijedlog više djeluje kao da je došao od strane samih štedionica. Povoljnosti, odnosno očekivani efekti ovog Prijedloga za stambene štedionice odnosno banke je činjenica da se očekuje odobravanje većeg broja kredita i da će se u dodatnim transakcijama zaraditi još novca. Povoljnosti za državu što se predviđa da će ovim smanjenjem poticaja uštedjeti 80 milijuna kuna godišnje. Povoljnosti za građanina je da će kredit za stan moći realizirati odmah što je ujedno i psihološka dimenzija jer se za ovakav oblik štednje uglavnom odlučujete u cilju rješavanja izvjesnih stambenih poteškoća. Čekajući mogućnost realizacije kredita često su građani svoje stambene probleme rješavali putem drugih oblika kreditiranja, pogotovo što su se u posljednje vrijeme banke nadmetale u ponudi kreditnih paketa, vrlo atraktivnim niskim kamatnim stopama. U takvim okolnostima stambena štednja građana je uglavnom koristila se za realiziranje i veću dobit na svoje štedne uloge koje su u optimalnim okolnostima pri štednji od cca. 5 tisuća kuna donosili otprilike 1250 kuna odnosno u realizaciji oko 900 kuna. Stambena štednja koja je vrlo prisutna i uspješna u nekim susjednim zemljama kao što je Austrija, Češka, Slovačka, nije u Hrvatskoj dakle dobila željene efekte niti u smislu trajnijeg rješavanja stambene problematike niti u smislu pokretanja graditeljstva, pa odgovorno mogu utvrditi da je rješenje ova oba problema znači i pokretanje ekonomije kroz graditeljstvo, utjecaj na GDP, i rješavanje stambenih problema građana znatno kvalitetnije riješeno modelom poticane stanogradnje koje je predložila prošla Vlada. Mi iz Kluba HNS-PGS-a podržati ćemo ovaj Prijedlog zakona.
Hvala lijepa. Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Slavko Linić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. U Prijedlogu zakona koji je pred nama ocjenjujemo da imamo jednu pozitivnu stvar i nažalost negativnu stvar. Pozitivna strana ovog Prijedloga je upravo mogućnost da štediše ranije koriste svoja sredstva, da ne moraju čekati dvije godine i da u biti ta sredstva što prije odu u funkciju a da ne budu ništa drugo nego štednja u štedionicama. I mislim da evidentno razlika između daljnjih poticaja i iskorištenih kredita vjerojatno je i utjecala na predlagače da ponude ovo rješenje. I mislimo da je to zaista nešto što treba prihvatiti. I što bi na neki način omogućilo zaista stavljanje sredstva za stambenu izgradnju u funkciji. Ako ocjenjujemo da je zaista manji dio sredstava korišten u ovom šestogodišnjem razdoblju koje je iza nas, onda se uvijek moramo pitati koji su razlozi toga i naravno tada odlučivati da li i neke negativne prijedloge metnuti u Zakon koji je pred nama. Zašto? Koliko god mi ocijenili da razni vidovi poticanja stambene izgradnje imaju cilj i omogućiti prije svega mladima da steknu mogućnost rješavanja svog osnovnog životnog problema a to je stan, toliko i kao Vlada ocjenjujemo da je to politika koja znači i poticaj gospodarstvo u dizanju gospodarske grane i stope rasta. Prema tome, stambena izgradnja je važna u pitanju rješavanja mladih ali i rješavanju problema gospodarstva. Pa zato ocjenjujemo da i sam Zakon o stambenoj štednji koliko god nije dao i polučio … [[Govornik se ne razumije.]] efekte trebamo dorađivati na način da nastavi upravo sa ovim trendovima, brige o mladima, brige o gospodarstvu. I zato Klubu SDP-a teško pada prijedlog u kojem se smanjuju poticaji i pogotovo ako ih uspoređujemo da je evo, zapadnoeuropska praksa 15% i niže a mi smo do sada imali 25% i isto tako ocjenjujemo da na neki način nažalost nismo ostvarili efekte. Ukoliko je smisao Zakona bio briga o mladima, smisao Zakona bio gospodarsko poticanje a je, jer 1998. je to nedvosmisleno, u isto vrijeme ocjenjujemo da je to kvalitetnija praksa nego neposredni krediti bankarskog sustava neovisno što trenutno imaju tekuću stopu kamatnu nešto nižu ali upitno je što će biti za koju godinu a stambeno ulaganje je dugoročno ulaganje onda evidentno ne možemo prihvatiti prijedlog o smanjenju poticaja. Ne može se prihvatiti. Zašto? Ovim Zakonom nismo polučili što treba, treba i nadalje poticati stambenu izgradnju. Dapače prijedlogom nove Vlade, ja bih rekao programi, ideje bivše Vlade se polako napuštaju, znači ovo će biti jedina metoda koja će na neki način se poticati. Ako je to tako zašto umanjujemo poticaje? Ciljeve nismo ostvarili, nije se promijenio ja bih rekao politika u Europi u odnosu na 98. kada smo ovo odlučili a s druge strane drugi vid poticaja polako napuštamo. I zato mi smatramo da je neprihvatljivo smanjivanje poticaja sa 25 na 15%. Plus toga ono što ocjenjujemo s obzirom da će se ovaj Zakon primijeniti već ovu godinu i da će ušteda biti već ovu godinu onda pitamo da li je to i retrogradno djelovanje Zakona. Zašto? Pa zato što u ovoj godini se isplaćuju poticaji za štediše koji su štednju izvršili u prošloj godini, znači njihovo pravo na poticaje je promijenjeno. I to je također ja velim praksa koju ne bi smjeli prihvatiti. Zaista ne bi smjeli sve one koji su u prošloj godini počeli sa štednjom uvjerenjem da će dobiti poticaj od 25% mi ih sada iznenađujemo sa Prijedlogom zakona gdje im skidamo poticaje sa 25 na 15%. Prema tome prijedlog bi trebao biti primjena od iduće godine jer onda štednja u ovoj godini i ako je pitanje što je sa štednjom onih koji su već recimo u prvih par mjeseci ove godine se odlučili na ovakav način rješavanja svoje stambene problematike. To je razlog da u dilemi prihvačeno, prihvačanje ili neprihvačanje ovog Zakona ocjenjujemo da nije prihvatljivo i SDP neće moći prihvatiti ovaj prijedlog zbog upravo smanjenja poticaja. Koliko god ocjenjujemo pozitivnu odrednicu koja govori o načinu korištenja i ubrzanje stavljanja sredstava u funkciju. Ali kao SDP ne možemo pobjeći od još jedne konstatacije. I ono što želimo vrlo jasno reći kad promatramo, ja bih rekao ovu sedmično zasjedanje Hrvatskog sabora nažalost puno je zakona koji pokazuju da najednom Vlada pokušava raznim uštedama u Proračunu uskratiti mnoga, mnoga prava po dosadašnjem Zakonu. Malo prije rasprava oko umirovljenika i usklađenje porasta mirovina. Rasprava o izmjenama Zakona o braniteljima. Čini mi se jučer ili prekjučer rasprava o PDV-u i 30 dana povrata PDV-a privrednicima. Znači prema njima smo se drukčije postatvili. Isto tako izmjenama Zakona o zdravstvu uveli smo ja bih rekao administrativne troškove liječenja i sada ostaje pitanje da li i mladima sa ovih 80 milijuna kuna koliko je to otprilike razlike u godišnjim poticajima šaljemo poruku radi uštede i vama ćemo uskratiti 80 milijuna. Da li je razlog svih ovih promjena kojima bitno skidamo prava građana po dosadašnjim zakonima rezultat pritiska MMF-a i politike MMF-a ili ipak ja bih rekao pogrešne projekcije Vlade Republike Hrvatske. Projekcije da će se moći spustiti deficit i ispod 4% donoseći zakone s kojima nismo znali što će to značiti u rashodima Državnog proračuna. I evidentno je da i krive projekcije Vlade Republike Hrvatske koje su govorile o deficitu blizu 4% u prošloj godini i nižem za ovu godinu nisu bile točne i očito upozorenje svjetskih stručnjaka da se nešto mora primjeniti sada imamo rezultate u samo 7 dana zasjedanja Vlade. U samo 7 dana zasjedanja Vlade SDP ocjenjuje da smo promijenili svoju politiku prema umirovljenicima, braniteljima, gospodarstvu, bolesnima i mladima. I odlično. To je za SDP prihvatljivo da građani odluče da li naše upozorenje da se sve ovo smanjuje zato što je Vlada pogriješila u svojim projekcijama ili kao što veli moj kolega iz Kluba HDZ-a nabolje na građanima je da prosude. Jer očito manja sredstva, manja prava, možda je bolje za njih. Po mišljenju moga kolege. Klub SDP jednostavno smatra da ne treba umanjiti 80 milijardi kuna poticaja jer zakon nije ispunio bitne stvari. Poticaje mladima, mogučnost mladima da riješe svoj osnovni problem, a niti je riješio poticaj gospodarstva.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Luka Roić u ime Kluba HSS-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa evo Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o stambenoj štednji, državnom poticaju stambene štednje je zakon koji je također po nekakvom hitnom postupku ili hitnoj proceduri došao u ovu dvoranu što govori da je situacija sa svakim, svakom kunom u Državnom proračunu vrlo bitna. Cijenim zapravo brigu Vlade da uskrati svaku nepotrebnu lipu kada je u pitanju subvencioniranje, poticanje pa i svako drugo davanje koje bi se moglo eventualno svesti u realne okvire. Ali mislim da bi se ovaj Zakon upravo trebalo nazvati pravim imenom i to javno priznati. Jer nije sramota ne imati. Nije sramota ne moći ostvariti sve one zacrtane ciljeve koje svi želimo. Sramota je to javno ne reći i otvoreno priznati da su problemi sa financijama i sa državnim prorčaunom ogromni i da na svaki način hoćemo uštediti neku lipu. Ali kako se ovdje radi o uštedi upravo na najvitalnijem dijelu hrvatskog pučanstva, na mladima mislim da je to pogrešan pristup. Znam iz obrazloženja sam pročitao da su ti poticaji manji u svim sličnim nama državama ali Hrvatska upravo mislim da bi se trebala razlikovati po tome što bi trebala iskazivati veću brigu za mlade od svih ostalih, a činjenica je da u Hrvatskoj ima u ovom trenutku 400 tisuća štediša znači ima onih kojima je takova stambena poticajna stambena politika potrebna i volio bih da u ovom Prijedlogu zakona ima i malo više podataka i elaboracija o podstanarstvu, o ljudima koji nemaju krov nad glavom, o onima koji trebaju brigu države da bi već u svojim ranijim godinama mogli osigurati makar bezbrižni stambeni život. Toga ovdje nema. Ovdje se uglavnom govori kako je bolje da se dobije manje jer ako se na taj način riješi problem onda će državu to manje stajati za 80 milijuna kuna. Naravno da to ne može biti podjednako dobro i za državu i za pojedinca. Za pojedinca je sigurno lošije. Za državu slažem se. Možda je malo bolje. Ovdje u ovom Zakonu ima kao što rekoše prethodnici i nekoliko dobrih rješenja, mogučnost međufinanciranja apsolutno možemo pozdraviti, mogučnost prijenosa stambene štednje između stambenih štedionica također možemo prihvatiti. Predloženo da se osiguravajuća društva također osim banaka mogu baviti odnosno osnivati stambene štedionice također možemo prihvatiti ali stvarno smanjenje poticaja sa 15% na 20, sa 25% na 15% ne možemo prihvatiti. Ne možemo naravno prihvatiti ni to da se to primjenjuje u ovoj godini jer priznat ćete mnogi od njih koji su se odlučili na stambenu štednju da su znali i za ovakav zakon možda to ne bi učinili. Bez obzira što se obrazloženja da je redovna kamata u komercijalnim bankama ovog trenutka manja nego u stambenim štedionicama ali ljudi imaju pravo računati, imaju pravo odabrati koja je njihova bolja kombinacija. Ako su očekivali prinos od 1250 kuna na maksimalnih 5000 kuna onda je njihovo pravo da to i dobiju. A ne da im na pola godine kažemo e vi za ono što ste štedili u ovoj godini nećete dobiti 1.250,00 kuna poticaja nego 750,00 kuna. Mislim da je to nekorektno, da je to izvjesna retroaktivnost zakona koja nije prihvatljiva. Ako je baš potreba uštediti 80 milijuna kuna ajmo to učiniti od sljedeće godine, neka to bude jasno svima onima koji hoće ubuduće štediti za rješavanje svoje stambene problematike. Eto neću ulaziti u sve druge analize razloga zbog čega se možda ovaj zakon po hitnom postupku našao pred nama, ali u ime HSS-a moram reći da je neprihvatljivo da se poticaj sa 25% smanjuje na 15% i da se to sve skupa primjenjuje od ove godine, a ne kako bi bilo makar korektno prema onima koji ta sredstva ulažu, od jednog budućeg perioda kada će oni moći odlučiti da li će na taj način štediti ili ne. Ovako smo ih doveli pred gotov čin i oni zapravo moraju prihvatiti uvjete koje smo im mi nametnuli, a ne one koje su oni odabrali. I zbog toga klub HSS-a neće podržati prijedlog ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre, iako i uz ovo kašnjenje bit će mi dosta 10 minuta da obrazložim ono što smatram da je ovdje važno. Ovaj zakon donosi nekoliko pogodnosti i povoljnosti koje doista bi trebalo prihvatiti. Međutim ono što ja osobno smatram neprihvatljivim, a moram reći da me nekoliko mladih obitelji danas zvalo i reklo da se za to založim i da pokušamo to ispraviti, to je smanjivanje poticaja. Ovdje se čak radi o dvije nepravednosti koje se čine. Jedna nepravednost je ne samo da će biti smanjeni poticaji u budućnosti, poticaji će biti smanjeni i za one koji su do danas uplatili stambenu štednju za ovu 2005. godinu, odnosno koji će uplatiti do kraja godine. Ja mislim da je to vrlo nekorektno. U periodu kada traje određena financijska godina mijenjati pravila po kojima je ta financijska godina započela. Ja se slažem s tim da je bilo moguće nekih zloupotreba te stambene štednje na način da je netko to koristio kao pogodni oblik štednje a ne za to da bi si kupio stan, adaptirao, opremio stan itd. Ali takve treba kazniti jel', ali ne treba zbog toga što je netko to zlupotrebljavao kažnjavati one koji dosita vide to kao jedini izlaz da si riješe ili poboljšaju svoje stambeno pitanje i zbog toga mislim da nije pravedno kažnjavati cijelu, prije svega mladu populaciju time što im smanjujemo poticaje na nešto što su uplaćivali ove godine. Da su to primjerice znali oni koji su 1.1. recimo uplatili puni poticaj za ovu godinu, oni možda to ne bi učinili nego bi primjerice oročili sredstva do kraja ove kalendarske godine i 31.12. uplatili to na račun stambene štedionice i ostvarili tih 15% prinosa jer bi im bilo to povoljnije nego što će im biti na ovaj način kad su uplatili vjerujući da će dobiti 25% državnih poticaja. Zbog toga sam ja i uložio amandman da se barem za ovu godinu, dakle za ono što će biti uplaćeno u 2005. godini ostavi poticaj onakav kakav je bio u trenutku kad su ti ljudi sklapali ugovor sa stambenim štedionicama. Uostalom ja ne znam da li je bilo nerazumijevanja ili da li je bilo razgovora sa stambenim štedionicama, ali prošli mjesec ste imali oglase po novinama i u elektronskim medijima gdje su upravo stambene štedionice pozivale građane da se učlane i postanu članovi stambenih štedionica, jer ako to učine danas osigurat će 25% državnih poticaja. Očito da su ubili u tome zavedeni ako se evo ne usvoji moj amandman. Ja se inače zalažem da ostanu poticaji na nivou 25%, ali onda to ograničimo doista na ovo što se ovim zakonom sada i čini, da to ne bude namjenska štednja, da ne bude to nenamjenska štednja nego doista da bude namjenska štednja i da će u suprotnom, ovo će biti andtidemografski zakon zato jer on upravo mladim obiteljima smanjuje mogućnost da dođu do svog stambenog rješenja, da poboljšaju svoje stambeno rješenje ili da učine nešto na planu zadovoljavanja svojih stambenih potreba. Ja mislim da su puno veće uštede ukoliko će država obaviti veću kontrolu nad onim kako se ta sredstva troše nego da smanjujemo sa 25 na 15% poticaje, jer moramo vidjeti koji su to sve elementi demografske politike. Na žalost nakon godinu i pol dana mi još nemamo plan demografske obnove o čemu se naveliko pričalo, ali ovo sasvim sigurno ne doprinosi razvoju demografske politike, odnosno ne doprinosi tome da se mlade obitelji odlučuju uopće sklopiti brak, ne doprinosi tome da mlade obitelji se odlučuju na prvo, drugo ili treće dijete. Ne doprinosi zbog toga što su neki računali da će prije doći do veće količine novaca tih sa to malo poticaja koliko se daje da zadovolje svoju stambenu potrebu i drugo ne doprinosi stoga što stavlja u jednu potpuno pravnu nesigurnost sve one koji ulaze u neki posao sa državom a ovdje se govori o jednom ugovoru između građanina i države i to mislim da daje jedan negativni signal našim građanima. Mislim da državni proračun, a to sam govorio i kod rebalansa, ima dovoljno prostora na kojima može uštedjeti tih 20 ili 30 milijuna kuna, a da treba ovdje sasvim sigurno ostaviti poticaje na 25%. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo nakon velike brige koju je Vlada Republike Hrvatske iskazala za umirovljenike na način da će im u idućih desetak godina vratiti 13 milijardi kuna, a uskratiti 25 milijardi kuna pa zapravo na taj način uštedjeti 8 milijardi kuna, Vlada sada ovim zakonom pokazuje svoju veliku brigu i za mlade. Smanjenjem poticaja s 25 na 15% Vlada će eto kaže u dvije godine uštediti oko 800 milijuna kuna i to na kome, na mladima. Na kom drugom nego na njima. Obrazloženje je s jedne strane cinično, a s druge strane potpuno nelogično. Šta kaže Vlada? Vlada kaže nema smisla davati tolike poticaje, to je bacanje novca jer se oni i tako ne koriste. Premalo je dignuto tih kredita i premalo je stanova tih kupljeno pa da bi se to isplatilo davati za mlade ljude iz državnog proračuna zamislite 1.250,00 kuna. Evo računice. Može se 5 tisuća, na 5 tisuća kuna štednje dobijalo se 1.250,00 kuna, to je 6.250,00 kuna. Jedan kvadratni metar stana košta različito dakako, ovisno kako u kojem gradu, ali košta otprilike 2 tisuće eura jer su stanovi u Hrvatskoj skupi. Pa kad bi čovjek htio kupiti samo na temelju ove štednje stan, kada ne bi imao drugih izvora prihoda, onda bi mu tih njegovih 5.000,00 godišnje plus 1.250,00 kuna poticaja trebalo bi mu za stan od 30 m2, ravno 60 godina štednje. A vi kažete da nakon par godina nije kupio stan! Pa kako ga je mogao kupiti? Objasnite mi kako ga je mogao kupiti. I odakle vam smionosti da tim ljudima, ma ne ovdje zastupnici, da tim ljudima koji su štedili kažete da su krivi jer nisu u 5, 6 godina uštedili toliko a država im je davala samo 1250 kuna da kupe svoj stan i riješe stambeno pitanje. Ova Vlada se silno brine za demografske probleme silno, ali kada treba napraviti ne konkretno, ne napraviti, nego kada ne trebate napraviti ništa, nego upravo ostaviti onako kako je, samo nemojte kvariti, popravljati nemojte, nema nikakve potrebe da popravljate, ali kvariti nemojte. E to kada trebate takav napor učiniti ne evo umiješate se i potičete demografiju na taj način da mladim ljudima uskraćujete sredstva poticaja, to je vaša briga za demografiju. Slušajte ja mislim da se demografska slika u Hrvatskoj neće popraviti plakatima Don Ante BAkovića i sredstvima koje vi iz proračuna dajete za tu udrugu, ne time sigurno nećete popraviti demografsku sliku, možete ju popraviti ako povučete ovaj Zakon na vrijeme da se ne sramotite. DA se ne sramotite pred tim mladim ljudima na kojima štedite, pa dajte uštedite na nečem drugom, pa dajte uštedite na sebi, uštedite na Vladi pa nemojte na njima štediti. Pa ti poticaji to je jedna dugoročna mjera, ona može tek rezultate pokazati za 10, 20 godina ali onaj koji je sada počeo štediti ili prije par godina, on će sasvim sigurno iz te štednje riješiti svoje stambeno pitanje on neće doći kucati na vrata države, to je interes države, da ljude potakne da se brinu sami o sebi a država da ih za to stimulira za takvu brigu. I taj poticaj od 1250 kuna je bio stimulans, ajde dajte štedite, isplatit će vam se jednoga dana ćete sami rješavati taj problem nećete tražiti da država rješava. Ali ne vama sada trebaju te kune u proračunu, i sada ćete vi to mladima uskratiti napravit ćete dugoročnu štetu vi kravu ubijate zbog šnicle jedne. I te mlade ljude ćete destimulirati. Znate oni koji su počeli štedjeti, vjerojatno neće odustati jer su već nešto uštedjeli, ali nove štediše u to nećete dobiti jer su im premali poticaji. I što ćete napraviti? Napravit ćete, smanjit ćete stanogradnju, smanjit ćete promet nekretnina, kada smanjite promet nekretnina manje ćete ubrati poreza onih 5% napravit ćete štetu državi, ne vašoj Vladi, ona ima još 2 godine mandata, ona koja dođe iza vas i svim narednim vladama, napravit ćete štetu tim mladim ljudima zbog toga što ste sada ste zinuli na te novce, sada ste upravo gramzivi sada vam ti novci trebaju. Pa dajte nekako to drugačije u proračunu napravite pa ne morate baš na njima. Osim toga pogledajte kakva je pravna sigurnost, ljudi su ušli u jedan sustav štednje jer su imali jedno obećanje jednu viziju da će dobijetu 1250 kuna godišnje i sada nakon što su to dobijali nekoliko godina sada vi njima zavrćete pipu. Pa gledajte, da su znali da će se poticaji smanjivati, da su znali kada su birali HDZ-ovu vladu da ste to napisali u jamstvenoj kartici, mi kada dođemo na vlast jamčimo vam da ćemo vam smanjiti poticaje. Onda bi to bilo pošteno onda biste imali pravo ovo napraviti. Pa što niste to napisali na jamstvenoj kartici, da ljudi znaju što biraju da znaju što ih čeka. Ovako naivni, mislili su bez obzira što izaberemo HDZ dobijat ćemo i dalje 1250 kuna na tu stambenu štednju, nisu obećali više ali nisu obećali ni manje. Time se niste dičili u predizbornoj kampanji. Kakva je tu pravna sigurnost ali kakvo je povjerenje u državu. Svi se mi zauzimamo da moramo potaknuti to povjerenje u državu, povjerenje u politiku, u političare, povjerenje da vi zaista ministre Šuker hoćete raditi za javno dobro, vi i premijer Sanader i cijela ta Vlada hoćete raditi za javno dobro. Da su vam na srcu ti mladi ljudi, da im hoćete pomoći. Da to povjerenje, svi želimo izgraditi, u politiku i političare, kakvu poruku šaljete, da je politika odlučila, vaša Vlada, da je politika odlučila da ono nešto su računali da im to sada uskraćujete. …/Govornik se isključio./… Ja vas molim u ime tih mladih ljudi koji su štedjeli do sada, ja vas molim u ime povjerenja u ovu državu, ja vas molim u ime povjerenja u politiku kao posao koji se radi u interesu javnoga dobra odustanite, povucite ovaj Prijedlog zakona.
Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o stambenoj štednji i državnom poticanju stambene štednje. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Zvonimir Mršić i zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Idemo prvo sa amandmanima Odbora za zakonodavstvo. Amandman 1?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 2?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 3?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Glasnije malo ministre govorite.
Prihvaća se.
Amandman 4?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 5?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Šesti?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandmani zastupnice Alenke Kočiša Čičin-Šain. Amandman 1 na članak 12.?
Ne prihvaća se. Vlada ne može prihvatiti zato jer to mijenja kompletnu koncepciju predloženog zakona.
Poštovana zastupnica Alenka Kočiša Čičin-Šain.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja sam ovim amandmanom pokušala da se sredstva koja će se uštediti sa naslova poticanja stambene štednje preusmjere na program organizirane stambene izgradnje, jer kao što znamo takva izgradnja doprinosi gospodarskom razvoju, a ujedno i rješava pitanje stambenog zbrinjavanja mladih ljudi. Molim glasovanje.
Molim uključimo se. Glasovati može? Rezultat? Za amandman 20, 11 suzdržanih i 80 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2?
Vlada ne prihvaća iz razloga što bi to u prvoj godini primjene ovog zakona dovelo upit u opstojnost stambenih štedionica, a to je bio razlog kad sam govorio koliko je u proteklom periodu podignuto kredita. Ja znam da bi ovaj amandman išao možda u nekakvim budućim vremenima ka namjenskom korištenju, međutim to je namjena zakonodavca da ukoliko se promijeni odnos iskorištenih kredita da ovu odredbu ugradi u nekom budućem periodu.
Poštovana zastupnica Alenka Kočiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gotovo mi se čini nevjerojatnim da Vlada može dobiti amandman koji se odnosi na namjensko korištenje državnih poticajnih sredstava. Naime ispada kao da vi želite da se ne koriste namjerno namjenski ta sredstva, jer upravo ovim amandmanom se pokušavaju sredstva onda davati na raspolaganje u trenutku kada se povlače krediti, a ne unaprijed kada se ne zna za šta će se upotrijebiti. Molim glasovanje.
Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 26 za, 11 suzdržanih i 69 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Imamo dva amandmana poštovanog zastupnika Zvonimira Mršića. Amandman 1?
Ne prihvaća se, jer u osnovi mijenja koncept zakona.
Zastupnik Mršić, izvolite.
Pa ja mislim da se ovakvim zakonom mijenja koncept onoga što su građani znali od 1.1. do danas. Dakle ja ovdje predlažem da za ovu godinu za sredstva koja će ove godine građani uplatiti u stambenu štedionicu ostane poticaj od 25%. Mislim da je nekorektno prema građanima koji su sklopili ugovor sa stambenim štedionicama od 1.1. do danas da im danas, odnosno u roku od 8 dana netko kaže e nećete dobiti 25 nego 15%. Mislim da ovaj zakon treba vrijediti za ono što će se zbivati nakon 1.1.2006. godine, odnosno za sredstva koja će biti uplaćena nakon 1.1.2006. godine. Ja inače mislim da treba ostati poticaj od 25%, ali kad već se smanjio onda sasvim sigurno to se ne bi smjelo smanjiti građanima koji su do sada uplatili u ovoj godini sredstva računajući da će to biti 25% poticaja. Tražim glasanje.
Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 39 za. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2?
Vlada ne prihvaća, jer je u potpunosti praktički isti kao prvi amandman samo u drugom članku.
Zastupnik Zvonimir Mršić izvolite.
Povlačim jer i jedan i drugi su povezani.
Hvala. Amandman 2 zastupnika Mršića je povučen. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 76 glasova za, 2 suzdržana i 35 protiv donesen je predloženi zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dajem na glasovanje i zaključak Odbora za zakonodavstvo. Ovlašćuje se Stručna služba Hrvatskoga sabora da zajedno sa predlagateljem obavi redakciju tekstu ovog zakona prije njegove objave u "Narodnim novinama". Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 100 za i 9 suzdržanih donesen je predloženi zaključak.
Nije potrebno, u materijalima je obrazloženje.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo kao što svi to već znamo pripremljeni su glasački listići da bi se glasovalo o prijedlozima koji su shodno Zakonu podnijele skupine Vrhovnog suda, ostalih sudova, odvjetničke komore, ministrica pravosuđa i sjednica dekana pravnog fakulteta. Oni su doduše postavili po svojim kriterijima struke izglasali pojedine kandidate, jer u obvezi svaki od ovih predlagača dužan je na jedan prijedlog podastrijeti Hrvatskom saboru tri kandidata. Međutim, oni su ipak iskazali jednu svoju volju iz kojih progovara struka koja može biti samo demantirana argumentima a ne snagom većine da se ona poništi. MI znamo kako je izabrano odnosno što je rekla sjednica Ustavni sud u svojoj odluci 15. 3. 2000. godine, da je ondašnje DSV radio protivno Ustavu, protivno Zakonu i protivno svrsi zbog koje je bio izabran. MI svi znamo 2001. godine kad se birao sastav vijeća DSV-a po novom zakonu i po kojem ga mi ponovno biramo d aje postao jedan dogovor da se ne izvrćemo ovdje sada sigurno i to je već evidentno preglasavanju, jer ne radi se o takvoj stvari iako to Poslovnik dozvoljava ali dozvoljava u tom slučaju kada ima više kandidata gdje nije ni pokušan jedan konsenzus da se klubovi upravo po nagovoru i zagovoru struke opredijele za kandidate. Dakle, izostalo je i to, i ovo je jedan prema tome korak nazad u toj jednoj dobroj praksi. Prema tome, evo da ja ne duljim mogu samo napomenuti jednu formalnost koja nije ispoštovana do kraja jer je Vrhovni sud predložio šest kandidata a ima pravo samo na jednoga s obzirom da kandidat iz skupine Vrhovnog suda njemu već teče mandat, radi se o sadašnjem predsjedniku Milanu Gudelju. Prema tome, Vrhovni sud je onda imao pravo samo na tri prijedloga jer se bira jedan kandidat. Prema tome, mi smo se sada ovdje također ponovo ako ćemo se držati striktno slova zakona našli u jednoj maloj diskrepanciji sa zakonom jer na svakog kandidata mogu biti tri prijedloga. Klub SDP-a predlaže odnosno mišljenja je da se mi saborski zastupnici trebamo prije svega držati prijedloga struke. Međutim, da li će tomu biti tako uskoro ćemo vidjeti nakon što bude obznanjeno glasovanje odnosno rezultati glasovanja. Međutim, ovo je jedna javna stvar gdje se o kandidatima treba javno i raspravljati i javno glasovati. Prema tome, radi se o stručnim a ne o političkim stvarima. Pa prema tome, nema razloga da ovdje glasovanje bude tajno. SDP se zalaže da shodno mogućnosti poslovnika glasovanje bude javno jer valjda se ne stidimo svoga izbora. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Izmjenama i dopunama Zakona o Državnom sudbenom vijeću od 15. prosinca 2000. godine a prema članku 2. stavak zadnji mjerodavni odbor Odbor za pravosuđe predložit će Zastupničkom domu Hrvatskoga sabora sve predložene kandidate koji ispunjavaju uvjete za imenovanje. To je mjerodavni odbor i predložio a prema Poslovniku Hrvatskoga sabora kada ima više kandidata prema prejasnim odredbama poslovnika se glasovanje obavlja tajno ako ima više kandidata. Zaključujem raspravu. Idemo sada na glasovanje o prijedlogu kandidata za izbor članova Državnoga sudbenoga vijeća. Idemo na tajno glasovanje. Tajno glasovanje provodi se na glasačkim listićima koje je pripremio tajnik Sabora. Predsjedatelju kod tajnog glasovanja uz tajnika Sabora pomaže i određeni broj zastupnika i zastupnica pa smo već izabrali četiri zastupnika i zastupnice koje će pomagati kod tajnog glasovanja. To su zastupnica Milanka Opačić, zastupnici Josip Vresk, Nikola Vuljanić i Emil Tomljanović. Zastupnici koji pomažu predsjedatelju u provođenju tajnog glasovanja predaju zastupnicima glasačke listiće, dakle ovih četvero će predati zastupnicima glasačke listiće. Predaju glasačkog listića bilježi na popisu zastupnika tajnik Sabora, tajniče Sabora, ulazite, zaokruživanjem, to će biti sve vani pred sabornicom, zaokruživanjem rednog broja. Glasovanju oko svake glasačke kutije prisustvuje jedan od zastupnika da pomaže predsjedatelju. Zastupnik glasuje tako da na glasačkom listiću zaokružuje redni broj ispred imena kandidata za koga se glasuje. Tu ima tri kutije i tri glasačka listića. Na jednom glasačkom listiću su imena kandidata za Državno sudbeno vijeće iz redova sudaca, na drugom iz redova Hrvatske odvjetničke komore a na trećem iz redova Pravnih fakulteta. Bira se 6 iz redova sudaca, 2 iz reda odvjetnika i 2 iz pravnih fakulteta. Glasački listić na kojem je zaokružen redni broj ispred imena većeg broja kandidata od broja koji se bira smatra se nevažećim isto kao ako su dopisani. Kad svi zastupnici predaju glasačke listiće onda ćemo objaviti taj izbor i koji su kandidati izabrani ili imenovani. Dakle, molim onda zastupnice i zastupnike da vani preuzmu pred sabornicom, ispred dvorane od tajnika Sabora glasačke listiće, glasuju, ubace i potom se vrate.
A evo čujem sada da ćemo ipak sačekati rezultate izbora o izboru Državnog sudbenog vijeća pa ako je to pri kraju ja molim da i što prije ovdje jer vidim uzbuđenje u odlasku prema ljetovalištima Hrvatske. ... [[Upadica se ne razumije.]] A ako možemo pričekati onda ćemo [[Upadica: Moramo pričekati da se proglase rezultati.]] Onda ćemo, ja vas molim da ostanemo na svojim mjestima. Nadam se da će to biti vrlo brzo, evo.
Gospođe i gospodo zastupnici glasovanje je završeno. Dopustite da sada pročitam i proglasim kakvi su rezultati glasovanja. Objavljujem da je od ukupno 152 zastupnika glasačke listiće za izbor članova Državnog sudbenog vijeća iz reda sudaca primilo 106 zastupnika i glasovalo 106 zastupnika. Nevažećih glasačkih listića nema. Kandidati iz reda sudaca dobili su sljedeći broj glasova: Ljuban Batinac, Županijski sud u Bjelovaru – 6, vitomir Bojić, Županijski sud u Velikoj Gorici – 1, Nediljko Boban, Prekršajni sud u Zagrebu – 60, Katarina Buljan, Vrhovni sud RH – 11, Lucija Čimić, Visoki trgovački sud – 82, Ana Garačić, Vrhovni sud – 26, Dražen Jakovina, Općinski sud u Zagrebu – 21, Dragan Katić, Županijski sud u Rijeci – 24, Senka Klarić Branović, Vrhovni sud RH – 7, Darko Klir, Županijski sud u Varaždinu – 27, Zdenko Konjić, Županijski sud u Zagrebu – 8, Antonija Kovačić, Visoki prekršajni sud RH – 3, Marija Kriletić, Upravni sud RH – 5, Ljiljana Levatić Uskoković, Općinski sud u Varaždinu – 13, Ranko Marijan, Vrhovni sud RH – 14, Gordana Matasić Špoljarić, Vrhovni sud RH – 6, Ivan Mikšić, Vrhovni sud RH – 64, Miho Mratović, Općinski sud u Splitu – 57, Dražen Penjak, Županijski sud u Splitu – 3, Igor Periša, Trgovački sud u Bjelovaru – 11, Marko Rašo, Visoki prekršajni sud RH – 26, Mirjana Rigljan, Županijski sud u Zagrebu – 60, Đuro Sesa, Županijski sud u Zagrebu – 64. Prema broju ovoga glasovanja proglašavam da su za članove Državnog sudbenog vijeća iz reda sudaca izabrani: Lucija Čimić, Ivan Mikšić, Đuro Sesa, Nediljko Boban, Mirjana Rigljan i Miho Mratović. Drugo, objavljujem da je od ukupno 152 zastupnika, glasačke listiće za izbor članova Državnog sudbenog vijeća iz reda odvjetnika primilo 106 zastupnika i glasovalo 106 zastupnika. Nevažećih listića ima jedan. Kandidati su dobili sljedeći broj glasova: Anton Etinger, odvjetnik u Rovinju – 30, Marin Mrklić, odvjetnik u Splitu – 2, Ranko Pelicarić, odvjetnik u Zagrebu – 93, Vlado Sevšek, odvjetnik u Varaždinu – 10, Arno Vičić, odvjetnik u Zagrebu – 69 i Ratko Đurić, odvjetnik u Zagrebu – 5. Proglašavam da su za članove Državnog sudbenog vijeća iz reda odvjetnika izabrani: Ranko Pelicarić i Arno Vičić. Objavljujem da je od ukupno 152 zastupnika glasačke listiće za izbor članova Državnog sudbenog vijeća iz reda sveučilišnih profesora pravnih znanosti primilo 106 zastupnika i glasovalo 106 zastupnika. Jedan glasački listić je nevažeći. Kandidati su dobili sljedeći broj glasova: Prof. Anita Kurtović, Pravni fakultet u Splitu – 87, prof. Zvonimir Lauc, Pravni fakultet u Osijeku – 7, prof. Berislav Pavišić, Pravni fakultet u Rijeci – 91, prof. Silvija Petrič, Pravni fakultet u Splitu – 11, prof. Zlatan Stipković, Pravni fakultet u Zagrebu - 7, prof. Alan Uzelac, Pravni fakultet u Zagrebu – 6. I proglašavam da su za članove Državnog sudbenog vijeća iz reda sveučilišnih profesora pravnih znanosti izabrani: Prof. Berilav Pavišić i prof. Anita Kurtović. Čestitam članovima Državnog sudbenog vijeća na izboru i želim im uspjeha u radu. Oni trebaju položiti prisegu pred predsjednikom Sabora, to ćemo organizirati za nekoliko dana. Gospođe i gospodo zastupnici, drage i poštovane kolegice i kolege zaključujem ovu sjednicu. Želim vam da se svi lijepo i dobro odmorimo, da budemo svježi i orni za rujan za prvu jesenju sjednicu. Svako dobro i ugodan odmor. [[Pljesak.]] Gospođe i gospodo zastupnici, jučer popodne je iz Vlade došao Prijedlog zakona o potvrđivanju Okvirnog ugovora o zajmu za projekt istraživanje, obnova i revitalizacija kulturne baštine, Ilok, Vukovar, Vučedol između Republike Hrvatske i Razvojne banke Vijeća Europe kojim ugovorom o zajmu zajmodavac Razvojna banka Vijeća Europe daje Hrvatskoj zajam u iznosu od 169 milijuna kuna sa rokom otplate od 15 godina sa počekom od 5 godina. Dakle, to je za kulturnu baštinu projekt istraživanja obnove kulturne baštine Ilok, Vukovar i Vučedol. Ja bi molio da predložio da to uvrstimo u dnevni red i molim da li se Sabor slaže da to uvrstimo u dnevni red po hitnom postupku i da odmah glasujemo kad dođe vrijeme? Molim, tko je za to? Hvala. Jednoglasno, vidim da je usvojeno. Pa odmah otvaram raspravu toga Prijedloga Zakona o zajmu. Zaključujem raspravu.
Dame i gospodo zastupnici nastavljamo sjednicu. Pozivam predsjednika Hrvatskoga sabora gospodina Vladimira Šeksa da se obrati zastupnicima u povodu 10.-te obljetnice vojno-redarstvene operacija "Oluja". Izvolite gospodine predsjedniče.
Gospodine dopredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ove godine biti će obilježena 10. obljetnica vojno-redarstvene operacija "Oluja", ključne operacije Domovinskoga rata. Deklaracijom o Domovinskom ratu koju je Hrvatski sabor donio 13. listopada 2000. godine utvrđeno je da je Republika Hrvatska vodila pravedan i legitiman, obrambeni i osloboditeljski a ne agresivni i osvajački rat prema bilo kome i u kojem je branila svoj teritorij od velikosrpske agresije unutar međunarodno priznatih granica. Deklaracijom o Domovinskom ratu "Oluja" je utvrđena kao jedna od najblistavijih vojno-redarstvenih operacija Domovinskoga rata i pretpostavka kasnijoj mirnoj reintegraciji Hrvatskoga Podunavlja i stvorila pretpostavke za skladan razvitak Republike Hrvatske kao zemlje koja prihvaća demokratske standarde suvremenoga zapadnoga svijeta. Značila je legitimnu, pravednu na temelju međunarodnoga prava vojno-redarstvenu operaciju. Na temelju odluka rezolucija Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda, Rezolucija Opće skupštine Vijeća sigurnosti broj 815 847 i 981 kojim je utvrđena, potvrđena teritorijalna cjelovitost Republike Hrvatske. Vojno-redarstvena operacija "Oluja" imala je za cilj i svrhu uspostavljanje ustavno pravnog poretka i teritorijalnoga integriteta Republike Hrvatske i povratak u krilo države okupiranih dijelova hrvatskog državnog teritorija. "Oluja" nije bila nikakav organizirani, zločinački, planirani pothvat sa ciljem etničkoga čišćenja ili bilo kojega drugoga zločina ili povrede međunarodnoga prava. Bila je utemeljena na međunarodnom pravu i dužnosti i obvezi svake države da okupirane dijelove svoga teritorija vrati pod svoj ustavnopravni poredak i integritet. Gospođe i gospodo zastupnici, ova 10. obljetnica vojno-redarstvene operacije "Oluja" znači za nas podsjećanje na najblistaviju velebnu akciju, osloboditeljsku akciju kojom je veliki dio hrvatskog državnog teritorija vraćen pod kontrolu, punu kontrolu, jurizdikciju i suverenitet Republike Hrvatske. Ona za nas znači i iskazivanje poštovanja prema pobjedničkoj hrvatskoj vojsci, prema svima onima koji su položili svoje živote, koji su poginuli u toj akciji. Ona za nas znači označavanje jednoga … [[Govornik se ne razumije.]] jedan trajni … [[Govornik se ne razumije.]] na sve žrtve koje su pale za slobodu Hrvatske. Ona znači podsjećanje i trajnu obvezu svih sastavnica hrvatskog društva i države da trajno skrbe i brinu se o istini, o Domovinskom ratu, da trajno njeguju njegove najbolje tradicije i stečevine, skrb o obiteljima poginulih, ranjenih, o invalidima ali i obvezu da se kroz djelovanje pravnog poretka poštuje i njeguje plemenitost i čistoća Domovinskoga rata i ove vojno-redarstvene akcije "Oluja". I da se sve ono što je bilo negativno, sve ono što je zatamnjivalo uistinu velebnu operaciju da se nađe pred licem pravde. Pred time ne smijemo zažmiriti. Gospođe i gospodo zastupnici, vojno-redarstvena operacija "Oluja", nije mogla jer je došla kasnije, nakon tragedije Srebrenice, ali je ipak u velikoj mjeri uspjela spriječiti sličnu tragediju ogromnih razmjera koja se je pripremala u bihačkoj enklavi. Izražavamo puno zahvalnosti svima onima koji su dali svoj doprinos u toj akciji. Izražavamo zahvalnost vrhovnom zapovjedniku i prvom hrvatskom predsjedniku doktoru Franji Tuđmanu. Izražavamo zahvalnost onim brojnim znanim i ne znanim junacima, herojima, vitezovima i na prvoj crti i na onima koji su bili u pozadini, koji su svi doprinijeli da se u okviru zakona, u okviru pravnog poretka legitimno oslobodi veliki dio okupiranog teritorija Republike Hrvatske. Hrvatski državni vrh je osnovao i Državni odbor za obilježavanje 10. obljetnice "Oluja", na čelu sa tri predsjednika Države, Vlade i Sabora, predsjedništva Sabora, određenog broja ministara, vojnih zapovjednika i 5. kolovoza u Kninu biti će veličanstvena obilježavanje 10. obljetnice "Oluje", nekoliko dana ranije biti će znanstveni stručni simpozij na kojem će istaknuti javni znanstvenici, vojni teoretičari osvijetliti vojno-redarstvenu akciju "Oluja" sa svih bitnih aspekata a svečanim postrojavanjem svih rodova Hrvatske vojske uz vojne počasti, uz ratne zastave ratnih zapovjednika, mimohod, u Kninu će biti održana i završna svečana manifestacija sa govorima i predsjednika Republike, Vlade, Hrvatskog sabora uz sudjelovanje svih zastupnika koji su pozvani da se priključe tom obilježavanju uz obilježavanje u svim županijama te veličanstvene operacije i Hrvatski sabor se dogovorno od strane svih relevantnih političkih stranaka i snaga na ovaj način podsjeća, prisjeća ove velike vojne i političke pobjede, odaje počast i zahvalnost svima onima koji su sudjelovali, onima koji su položili svoje živote kao jedno vječno i trajno sjećanje na pravedni Domovinski rat i njegovu najvelebniju dionicu «Oluju». Te događaje trebamo obilježavati, pamtiti, sjećati ih se ali ih pamtiti i sjećati se i u životnoj zbilji kroz ispravno izučavanje svih bitnih povijesnih činjenica, kroz nastavne i školske programe ne samo svečanim akademskim obilježavanjem nego i stalnim podučavanjem mlađih naraštaja, mladih generacija da je Domovinski rat u temeljima hrvatske državnosti i hrvatske suverenosti, da je to bio pravedan, osloboditeljski rat, nametnuti rat u kojem je Hrvatska uz teške žrtve i teške posljedice koje će se sanirati još desetljećima ostvarila svoj puni teritorijalni integritet i svoju cjelovitost. Moramo pamtiti svoju povijest da ponovo kao što kaže ona izreka ne bi doživjeli slične tragedije. Sve žrtve imaju pravo na pijetet, na ime, na prezime, na pokop. Pravda treba biti vrhovno načelo i ovog našega podsjećanja. Treba biti ugrađena u temelje našega sjećanja, cijelog hrvatskog naroda i svih građana Hrvatske. Pravda i istina. Hvala lijepa. [[Pljesak.]]
Gospođe i gospodo zastupnici odajmo počast minutom šutnje svim poginulima, braniteljima i civilnim žrtvama tijekom Domovinskog rata i nakon rata a posebice onima koji su dali svoje živote u vojno-redarstvenoj operaciji Oluja. - Minuta šutnje – Neka im je vječna hvala i slava. - Slava im! – Dame i gospodo zastupnici posljednje što smo danas glasovali je o izboru Državnog sudbenog vijeća i naši kolege koji su u tijeku prebrojavanja glasova će obavijestiti javnost o rezultatima tih izbora. Zaključujem ovo ljetno zasjedanje Hrvatskog sabora. Želimo vam ugodnu odmor i dobro zdravlje kako bi najesen započeli uspješno zasjedanje jesenskog dijela Hrvatskog sabora. Da se svi dobro odmorimo.