Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, poštovana predsjednice Vlade Republike Hrvatske, cijenjeni ministri, dame i gospodo. Kao što je predsjednik Sabora uvodno istaknuo Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav je utvrdio i podnosi prijedlog promjene Ustava Republike Hrvatske. Uvodno ovo je četvrta intervencija u prvi Ustav Republike Hrvatske, u "božićni Ustav", Ustav koji je donijet davne 22. prosinca 1990. godine i sa ovom četvrtom intervencijom uključujući i prethodne tri intervencije u hrvatski Ustav, intervencija koja je bila '97. godine, dvije intervencije koje su bile 2000. i 2001. godine skupa sa "božićnim Ustavom" čine jednu arhitektonsko-ustavnu zgradu koja zaokružuje u ustavno-pravnom smislu riječi glavne i osnovne hrvatske strateške nacionalne državne ciljeve svih politika, svih stranaka, svih vlada. Daklem, cjeline ostvaruje sad ovim zadnjim ustavnim promjenama se zaokružuju i stavlja točka na "i" na oblačenje u ustavno ruho svih strateških ciljeva hrvatske državne politike. "Božićnim ustavom" 1990.-te godine projektiran je put Hrvatske u suverenu i samostalnu državu. Da nije bilo "božićnoga Ustava" Republike Hrvatske iz 1990.-te godine ne bi bilo ni onoga plebiscitarnoga referenduma od 17. svibnja '91. godine gdje se je hrvatski narod i građani Hrvatske plebiscitarno izjasnili za svoju vlastitu državu. Ne bi bilo ni ustavne odluke o suverenosti i samostalnosti Hrvatske od 25. lipnja '91. godine, o uspostavi suverene i samostalne Republike Hrvatske, ne bi bilo bez toga "božićnoga Ustava" niti Odluke o raskidu državno-pravnih sveza od 8. listopada '91. godine. Intervencijom u božićni Ustav '97. godine učinjena je jedna ključna i bitna intervencija koja, kojom se zabranjuje pokretanje postupka koji bi doveli ili mogli dovesti do udruživanja Hrvatske u savez sa nekom drugom državom do obnavljanja neke jugoslavenske državne zajednice ili balkanske zajednice. To nije bila zabrana udruživanja u neku novu Jugoslaviju, kao što se ovih dana ponekad potpuno pogrešno govori, nego zabrana pokretanja postupka za udruživanje Hrvatske sa nekom drugom državom u stvaranje neke nove, obnavljanje neke nove jugoslavenske državne zajednice. Promjena Ustava 2000. i 2001. godine imale su ključnu notu i ključni pečat da se nakon polupredsjedničkog sustava koji je i primjereno odgovarao Hrvatskoj u vrijeme osamostaljenja i Domovinskog rata, da se kada je i nakon mirne reintegracije zaokružen hrvatski državni teritorij, da se Hrvatska transformira u iz polupredsjedničkog sustava u parlamentarni sustav parlamentarne Vlade, gdje će odgovornost Vlade biti prema Parlamentu, a ne prema predsjedniku Republike u tom dvostrukom kolosijeku. To je bilo ključno težište ustavnih promjena 2000. i 2001. godine. Jasno uz one dvije jedne nesretne epizode gdje je promjenom Ustava učinjen jedan presedan gdje je ukinuto aktualno Državno sudbeno vijeće i aktualni predsjednik Hrvatskoga Vrhovnog suda. I sada konačno imamo i ove ustavne promjene koje su pred nama, koje su rezultat jednog sinkroniziranoga u ogromnoj vjeri usuglašenoga konsenzusa i gdje se kroz ustavne promjene u najvećem dijelu realizira i oživotvoruje savez za Europu, savez svih stranaka i lijeve i desne provenijencije i srednje provenijencije, gdje se oživotvoruje na ustavnoj razini onaj strateški politički cilj ulaska Hrvatske u Europsku uniju, dakle europski san treba pretočiti i ovim ustavnim promjenama u javu. I time se zaokružuje, kao što je u prethodnim božićnom ustavu i kao što je u onim prethodnim intervencijama u Ustav, su zaokruženi na ustavnopravnoj razini strateški državotvorni ciljevi, suverenost, neovisnost, parlamentarna demokracija, ustavne vrednote, projektiranje višestranačke parlamentarne demokracije zasnovane na vladavini prava i socijalnoj pravdi ideal i cilj kojega se neprekidno teži, tako i sada kroz težište ovih ustavnih promjena je da Hrvatska stvori pretpostavke i na temelju Ustava da bi mogla završiti pregovore sa Europskom unijom, mogla potpisati pristupni pregovor i da bi mogla postati punopravna članica Europske unije. Daklem te ustavne promjene u prvom redu zahtijevaju takve intervencije u Ustav koji će moći omogućiti da se nakon njih donesu i određeni 14 otprilike zakona, koji će značiti zakonsku implementaciju ustavnih promjena i zakonodavnopravni korpus Hrvatske. Isto se to odnosi, ove ustavne promjene su i važne za ulogu Hrvatske u, kao članice NATO saveza, vezano za ulogu Hrvatske Oružanih snaga u NATO, kao članice NATO saveza. I zbog toga ove ustavne promjene kao krunu jednu svoju trebaju iznjedriti upravo ova temeljna, temeljne odrednice koje će značiti i sa jedne strane nužnost ustavnih promjena na temelju kojih će uslijediti zakonske promjene radi ulaska Hrvatske u Europsku uniju, radi efektivne primjene članstva u NATO savezu, ali imaju te ustavne promjene i zadaće i druge naravi koje trebaju poboljšati kvalitet života hrvatskih građana i koje trebaju daklem učiniti još određeni iskorak u određenim sferama društvenoga života o kojemu će nastavno i dalje biti riječi. Kao što je iznijeto u prijedlogu odluke da se pristupi o promjeni Ustava, odlukom o utvrđivanju Nacrta promjene Ustava Republike Hrvatske, koju je Hrvatski sabor donio na sjednici 10. lipnja 2010. godine, utvrđen je Nacrt promjene Ustava Republike Hrvatske u tekstu kako ga je predložio, kako ga je podnio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav sa prihvaćenim amandmanima. Amandmanima je precizirana odredba članka 7. nacrta u dijelu koji se odnosi na glasovanje hrvatskih državljana bez prebivališta u Republici Hrvatskoj, te glasovanja hrvatskih državljana koji se u vrijeme izbora zateknu izvan granica Hrvatske. Izmijenjena je i odredba članka 12. koja se odnosi na obvezatnost i besplatnost obrazovanja, a dodana je i nova odredba kojom se u članku 134. Ustava Republike Hrvatske propisuje tehnička kultura, kao dio nadležnosti jedinica lokalne samouprave. Amandmanima se također precizirala odredba članka 24. koja se odnosi na izbor ustavnih sudaca, na način da propisivanje vremenskog ograničenja produljenja mandata ustavnog suca u slučaju da novi sudac nije izabran ili nije stupio na dužnost, a precizirana je i odredba članka 18. stavak 2. kojim se predlaže da se u Godišnjem izvješću o radu sudbene vlasti, koju predsjednik Vrhovnog suda podnosi Hrvatskom saboru ne glasuje. Vlada je na ovaj prijedlog odluke da se na promjenu Ustava uloži amandman, i ja ću se, odnosno odbor će se na taj amandman Vlade u stanci i očitovati na taj amandman Vlade. Razlike u prijedlogu promjene Ustava RH u odnosu na nacrt odnosi se na članak 19. Prijedloga. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav kao ovlašteni predlagatelj prihvatio je inicijativu Udruge hrvatskih sudaca koja se odnosi na obvezu sudjelovanje sudskih savjetnika u suđenju. Naime, i Zakona o sudovima i Zakon o parničnom postupku daje mogućnost sudskim savjetnicima da pod nadzorom sudaca vode postupke, utvrđuju činjenice i objavljuju odluke čime je omogućeno rješavanje velikog broja predmeta u sudovima te smanjenje broja neriješenih predmeta. Sve promjene Ustava sadržane su u prijedlogu promjene Ustava, mogu se sistematizirati u 2 skupine. Jedan, izmjene i dopune Ustava RH kojima se utvrđuje ustavno pravna osnova kako za pristupanje Republike Hrvatske EU tako i za učinkovito funkcioniranje Hrvatske u EU i to ustavna pitanja koja proizlaze iz pojedinih poglavlja pregovora sa EU, neovisnost HNB-a i Državnog ureda za reviziju, aktivno i pasivno biračko pravo državljana EU koji borave u RH, jačanje neovisnosti, nepristranosti i profesionalnosti sudbene vlasti, učinkovita provedba okvirne odluke Vijeća EU o europskom uhidbenom nalogu. Potom, ustavna pitanja koja nisu izravno vezana za pojedina poglavlja pregovora već se odnose na modalitete pristupanja i funkcioniranja RH u EU, utvrđivanja ustavne osnove za pristupanje EU, referendum o članstvu u EU, prijenos ustavnih ovlasti, sudjelovanje u institucijama EU, izravni učinak i primjena prava EU, odnos između zakonodavne, izvršne i sudbene vlasti nakon stjecanja članstva u EU te položaj državljana EU u RH i osiguranje njihovih prava. I treće, izmjene i dopune Ustava koje su rezultat inicijativa udruga civilnog društva i određenih institucija kao i onih koji se predlažu zbog usklađivanja sa parlamentarnom praksom drugih zemalja. Potom, dopuna izvorišnih osnova navođenjem svih nacionalnih manjina u RH, redefiniranje uloge i postupanja Oružanih snaga RH, uvođenje instituta nezastarijevanja kaznenih djela ratnog profiterstva i onih iz procesa pretvorbe i privatizacije, obvezatnost i besplatnost općeg obrazovanja, uvođenja prava na pristup informacijama, redefiniranje institucije pučkog pravobranitelja, donošenje državnog proračuna, izbor sudaca Ustavnog suda, ostvarivanje biračkog prava hrvatskih državljana bez prebivališta u RH te njihove zastupljenosti u Hrvatskom saboru. Obrazloženje pojedinih odredbi prijedloga za promjenu Ustava je slijedeći: u članku 1. u Izvorišne osnove se unose sve nacionalne manjine. U članku 2. predloženom izmjenom se utvrđuje da pravo uključuje i pravo EU te sudovima daje ustavnu osnovu da ga izravno primjenjuje. U izvore prava EU ubrajaju se ne samo osnivački ugovori već i sekundarno pravo EU tj. pravna pravila koja institucije EU donose temeljem osnivačkih ugovora. Ta su pravna pravila uredbe, direktive, odluke i drugo u pravilu izravno primjenjiva pred nacionalnim sudovima, odnosno stranke u sudskim postupcima mogu se na njih pozivati kao na izvor subjektivnih prava. Također, ovim izmjenama omogućuje se i primjena prakse Europskog suda koja je u okvirima EU također izvor prava. Ova izmjena odražava i činjenicu da sudovi sude na temelju znatno većeg broja pravnih izvora od onih koji su trenutno navedeni, ali se ovim izmjenama ne uspostavlja hijerarhija pravnih izvora. Posebno je bitno onaj prijedlog ustavnih promjena koji se odnosi na članak 3. prijedloga, naime Ustav RH u važećem članku 7. propisuje da Oružane snage RH štite njezin suverenitet i neovisnost, brane njezinu teritorijalnu cjelovitost te da mogu prijeći njezine granice ili djelovati preko njezinih granica samo na temelju odluke Hrvatskog sabora. Nakon sklapanja sjeverno-atlantskoga ugovora Oružane snage RH obvezne su sudjelovati u kolektivnoj obrani. Napad na bilo koju drugu državu članicu NATO-a smatrat će se napadom na RH i Oružane snage RH bit će obvezne štititi suverenitet i neovisnost napadnute države. Predložena ustavna definicija Oružanih snaga, uloge Oružanih snaga RH obuhvaća 4 temeljne misije i zadaće Oružanih snaga RH. A to su: zaštiti suvereniteta i teritorijalne cjelovitosti RH, obrana RH i njezinih saveznika, sudjelovanje u operacijama odgovora na krize u inozemstvu, sudjelovanje u mjerama izgradnje sigurnosti i povjerenja te pomoć civilnim institucijama u zemlji. Odredbe članka 7. usklađene su sa ustavnim ovlastima predsjednika RH kao vrhovnog zapovjednika Oružanih snaga tako da se propisuje način donošenja odluka u slučaju kada Oružane snage RH prelaze državnu granicu radi vojnih misija i vojnog djelovanja u sklopu obveza koje proizlaze iz članstva u NATO savezu, zbog samostalnog vojnog djelovanja te kod dopuštenja da Oružane snage država saveznica pređu granicu radi vojnih misija i vojnog djelovanja u RH. U tim slučajevima odluku donosi Hrvatski sabor na temelju prijedloga Vlade RH uz prethodnu suglasnost predsjednika RH. U vezi sa predloženim, izloženim izmjenama predlaže se i promjena potrebne većine za donošenje odluke radi usklađivanja parlamentarne procedure sa praksom drugih zemalja kao i u svezi sa preuzetim obvezama RH koje proizlaze iz članstva Republike Hrvatske u međunarodnim organizacijama, te radi usklađivanja sa Ustavnim ovlastima Predsjednika Republike kao Vrhovnog zapovjednika Oružanih snaga. Tako se predlaže da za donošenje odluke o prelasku i djelovanju Oružanih snaga preko granice koje sukladno ovlasti donosi Hrvatski sabor, potrebna većina svih zastupnika, a ukoliko Predsjednik Republike Hrvatske uskrati potrebnu suglasnost Hrvatski sabor odluke iz predloženog članka donosi dvotrećinskom većinom glasova svih zastupnika. Posebno se definiraju situacije kada Oružane snage Republike Hrvatske odnosno Oružane snage država saveznica prelaze granice Republike Hrvatske radi vojnih vježbi, i obuke u okviru međunarodnih organizacija te radi davanja humanitarne pomoći, u tim slučajevima odluku donosi Vlada Republike Hrvatske uz prethodnu suglasnost predsjednika Republike Hrvatske. Predloženim izmjenama dodaje se novi stavak kojim se propisuje da se Oružane snage Republike Hrvatske mogu koristiti kao pomoć u protupožarnoj zaštiti, spašavanju i o nadzoru i zaštiti prava Republike Hrvatske na moru. Uz članak 4. Prijedloga promjene Ustava, Republika Hrvatska treba do dana pristupanja Europskoj uniji osigurati učinkovitu primjenu tzv. Europskog uhidbenog naloga. Europski uhidbeni nalog je instrument uzajamne pravne pomoći sui generis uređen okvirnom Odlukom vijeća Europe od 13. lipnja 2002. godine kojeg su prihvatile i primjenjuju sve države članice Europske unije pod uvjetima i na način propisan u okvirnoj odluci Vijeća. Kao sredstvo pravosudne suradnje unutar Europske unije, Europski uhidbeni nalog se temelji na uzajamnom priznavanju odluka pravosudnih tijela jedne države članice u okviru pravnog sustava druge države članice. Njegovom realizacijom tražena osoba se predaje nadležnom pravosudnom tijelu druge države članice koje osobu traži bilo u svrhu kaznenog progona ili u svrhu izvršenja zatvorske kazne. Važeća ustavna odredba u članku 9. koja ne dopušta izručivanje Hrvatskih državljana drugim državama, predstavlja pravnu prepreku za učinkovito izvršavanje Europskog uhidbenog naloga od dana pristupanja Europskoj uniji, odnosno za cjelovito usklađivanje Hrvatskog zakonodavstva sa okvirnom odlukom Vijeća Europe o Europskom uhidbenom nalogu. Iz navedenih razloga predlaže se navedena prilagodba članka 9. stavka 2. Ustava koja zadržava načelnu zabranu izvršenja kao odrednicu državljanstva ali i osigurava ustavno-pravnu osnovu za postupanje po Europskom uhidbenom nalogu odnosno za donošenje odgovarajućeg zakona kojim će se ovo pitanje detaljno urediti u skladu sa pravnim poretkom Europske unije. Predložena izmjena također omogućava izručenje Hrvatskih državljana temeljem sklopljenog međunarodnog ugovora sa nekom trećom državom što je kao mogućnost trenutačno predviđeno za stance u članku 33. Ustava zbog eventualnih prijedloga za sklapanje takvih ugovora u budućnosti. U članku 5. članak 31. Ustava dopunjava se novim stavkom 4. kojim se propisuje da nema zastare za kazneno djelo ratnog profiterstva kao ni kazneno djelo iz procesa pretvorbe i privatizacije počinjena u vrijeme Domovinskog rata i mirne reintegracije, ratnog stanja i neposredne ugroženosti, neovisnosti i teritorijalne cjelovitosti države, propisana Zakonom ili ona koja ne zastarijevaju prema međunarodnom pravu te se određuje da će se oduzeti imovinska korist ostvarena tim djelima. Ovom dopunom u Ustavni tekst uveden je institut "nezastarijevanja navedenih kaznenih djela" jer se ta djela smatraju kako u javnosti tako u stručnim krugovima iznimno teškim djelima za koje je nužno pravedno i opravdano uskratiti u primjeni instituta zastare posebno imajući na umu vrijeme i okolnosti počinjenja te prouzročene posljedice. Uz članka 6. Prijedloga promjene, ovim člankom uvodi se novi stavak u članak 38. Ustava kojim pravo na pristup informacijama koje posjeduju tijela javne vlasti, postaje Ustavno pravo te se na taj način utvrđuje osnova za njegovu dosljednu zakonsku provedbu. Propisuje se i ustavna osnova za zakonska ograničenja prava na pristup informacijama koja moraju udovoljavati načelu razmjernosti ograničenja tako da ona bude razmjerno naravi potrebe za ograničenjem u svakom pojedinom slučaju u skladu sa odredbom članka 16. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske. Iako su udruge civilnog društva prigodom predlaganja ove odredbe kao jedini kriterij ograničavanja prava na pristup informacijama naveli kriterij tajnosti, zakonska razrada ograničenja treba poštivati međunarodne dokumente, a posebice konvenciju Vijeća Europe o pristupu službenim dokumentima koja u članku 3. propisuje, svaka država stranka može ograničiti pravo pristupa službenim dokumentima. Ograničenja moraju biti izričito navedena Zakonom i biti nužna u demokratskom društvu i razmjerna svrsi zaštite. Nacionalne sigurnosti, obrane i međunarodnih odnosa, javne sigurnosti, prevencije, istrage i progona kaznenih djela, disciplinskih postupaka, inspekcije, kontrole i nadzora od strane javnih vlasti, privatnosti i drugih legitimnih privatnih interesa, komercijalnih i drugih ekonomskih interesa ekonomske monetarne i politike valutnog tečaja države, jednakosti stranaka u sudskim postupcima i učinkovitosti pravosuđa, zaštite okoliša i rastroja unutar između tijela javnih vlasti o nekom predmetu. Pristup informaciji sadržanoj u službenom dokumentu može se odbiti ako njegovo otkrivanje može ili bi moglo naštetiti bilo kojem interesu navedenom u stavku 1. izuzev ako postoji jači javni interes za njezinim otkrivanjem. Stranke, države trebale bi odrediti vremenski rok nakon kojeg ograničenja iz stavka 1. prestaju važiti. Ova inicijativa je unijeta, to su inicijative udruga civilnog društva a izmjena je unijeta na prijedlog Kluba zastupnika SDP-a. Uz članak 7. izmjenom članka 45. uređuje se biračko pravo Hrvatskih državljana na izborima za Hrvatski sabor, predsjednika Republike Hrvatske, izborima za Europski parlament te u postupku odlučivanja na državnom referendumu. Predlaže se da Hrvatski državljani bez prebivališta u Republici Hrvatskoj svoje biračko pravo ostvaruju na biračkim mjestima u sjedištima diplomatsko-konzularnih predstavništva u stranoj državi u kojoj prebivaju te da na izborima za Hrvatski sabor imaju pravo izabrati tri zastupnika. Na taj način napušten je dosadašnji izborni model po kojem su Hrvatski državljani bez prebivališta u Republici Hrvatskoj birali određeni broj zastupnika koji je bio ovisan o broju danih glasova na izborima u Republici Hrvatskoj. Odredbom je zadržano postojeće rješenje o ostvarivanju biračkih prava hrvatskih državljana sa prebivalištem u Republici Hrvatskoj koji se u doba izbora zatekne izvan njenih granica, s tim da i ti državljani će glasovati u sjedištima diplomatsko-konzularnih predstavništva. Uz članak 8. Prijedloga promjene Ustava pravna stečevina Europske unije u okviru poglavlja 17.-Ekonomska i monetarna politika zahtijeva potpunu institucionalnu, funkcionalnu, osobnu i financijsku neovisnost središnjih banaka država članica. To je osobito propisano u člancima 130. i 131. ugovora o funkcioniranju Europske unije te člancima 7. i 14. Statuta europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke. Stoga je Europska unija u formi mjerila za zatvaranje poglavlja 17. dostavila zahtjev Republici Hrvatskoj da uskladi svoj pravni okvir kako bi se osigurala potpuna neovisnost Hrvatske narodne banke u skladu sa zahtjevima pravne stečevine te omogućila integracija Hrvatske narodne banke u europski sustav središnjih banaka. Gospodine predsjedniče, meni treba još nekoliko minuta. Ja bih vas molio da odobrite, da Sabor odobri da mogu još produžiti vrijeme da završim za nekoliko minuta ovo izlaganje.
Mislim da obzirom da se radi o Ustavu da predlagaču možemo dozvoliti dodatnih nekoliko minuta.
Hvala. U svom zajedničkom stajalištu iz prosinca 2008. godine Europska unija je naglasila potrebu da Republika Hrvatska prije pristupanja u sklopu planiranih ustavnih promjena na odgovarajući način prilagodi postojeću ustavnu odredbu koja govori o statusu i položaju Hrvatske narodne banke. To se prvenstveno odnosi na potrebu naglašavanja neovisnosti Središnje banke uz istovremena ispuštanja, navođenje odgovornosti Hrvatske narodne banke Hrvatskom saboru u skladu sa zahtjevima pravne stečevine. Iz navedenog razloga predlaže se i promjena članka 53. Ustava. Uz članak 9. predlaže se i uvodi se novi članak 53.a Ustava kojim se uređuje pitanje neovisnog položaja Državnog ureda za reviziju kao najviše revizijske institucije Republike Hrvatske. Neovisni položaj Državnog ureda za reviziju sada je uređen samo Zakonom o državnoj reviziji. Kao dodatno jamstvo neovisnog položaja Državnog ureda za reviziju u skladu sa preporukama Međunarodne organizacije vrhovnih revizijskih institucija, a osobito preporukama Limske i Praške deklaracije, Europska unije je u formi mjerila za zatvaranje poglavlja 32. zatražila da se ovom dopunom Ustava izrijekom osigura i očuva neovisnost Državnog ureda za reviziju. Uz članak 10. i 11. predloženim člancima se terminološki usklađuju odredbe članka 57. i 64. Ustava sa Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom te fakultativnim protokolima uz konvenciju. Uz članak 12. Promjene Ustava Republika Hrvatska pripada skupini europskih zemalja sa najkraćim obveznim školovanjem u Europi u trajanju od 8 godina. S tim u vezi treba napomenuti da osobe koje iz sustava obveznog obrazovanja izlaze sa navršenih 14 godina u praksi se ne mogu zaposliti, sukladno odredbama Konvencije o najnižoj dobi za zapošljavanje i odredbi članka 21. Zakona o radu kojim je zabranjen rad osobama mlađim od 15 godina života. Osim toga, preporuke europskog kompetencijskog okvira pretpostavljaju dulje stjecanje temeljenih kompetencija od osmogodišnjeg osnovnoškolskog obrazovanja, dok se za pojedina strukovna zanimanja u okviru primjena direktiva Europske unije predviđa obveza osiguranja temeljnih stjecanja općeg obrazovanja i temeljnih kompetencija u trajanju 10 godina. Kako bi se što veći broj mladih pripremio za izazove koje sa sobom donosi doba konstantnih tehnoloških promjena i inovacija potrebno je produljiti trajanje obveznog obrazovanja do navršene 16. godine života. Jedna od glavnih prepreka prema tom cilju predstavlja postojeći članak Ustava prema kojem je obvezno školovanje ograničeno na osnovnu školu pa se u tom smislu i predlaže izmjena ovoga članka. I konačno, u članku 14. Prijedloga za promjenu Ustavu mijenja se stavak 4. članka 86. Ustava na način da je za donošenje odluke na referendumu potrebna većina birača koji su pristupili referendumu. Dopunom stavka 6. predlaže se mogućnost zakonskog propisivanja uvjeta za održavanje savjetodavnog referenduma. Člankom 15. Prijedloga promjene predlaže se dopuna članka 90. Ustava na način da se državni proračun kao iznimno važan akt donosi većinom glasova svih zastupnika. Predloženom izmjenom članka 92. uz članak 16. utvrđuje se ustavni okvir za daljnju zakonsku razradu ovlasti pučkog pravobranitelja. Naime, ovlasti pučkog pravobranitelja u radu na pojedinačnim slučajevima zaštite prava građana zakonom su ograničene na tijela državne i lokalne uprave i tijela sa javnim ovlastima, a u odnosu na pravosudna tijela i druge pravne osobe može postupati samo putem upravnih tijela. Predloženim izmjenama uklonila bi se dvojba oko mogućnosti da se ovlasti pučkog pravobranitelja utvrde zakonom. Također se predlaže da pučki pravobranitelj i svi opunomoćenici Hrvatskoga sabora za promicanje i zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda imaju imunitet kao i zastupnici u Hrvatskom saboru. O ovom prijedlogu Odbora za Ustav koji je utvrdio da predsjednik Vrhovnog suda jednom godišnje podnosi izvješće o radu sudbene vlasti te da se o tome izvješću ne glasuje Vlada je podnijela svoj amandman. Odbor za Ustav će se na svojoj sjednici nakon završene rasprave očitovati o tom amandmanu Vlade. I uz članke 19., 20. i 21. sukladno preporukama i europskim standardima potrebno je dodatno učvrstiti i razraditi ustavno načelo neovisnosti sudbene vlasti te odrediti visoke kriterije i odgovornost za nositelje te vlasti. Objektivni kriteriji imenovanja su ključni za postizanje transparentnog, učinkovitog i stručnog pravosuđa pa izmijenjene odredbe daju okvirne smjernice o tome kakva osoba može vršiti tu iznimno važnu ustavnu dužnost. Izmjenom jednom se propisuje, dopunjuje se važeća ustavna odredba u smislu da je odobrenje Državnog sudbenog vijeća potrebno i za određivanje istražnog zatvora za suce. Predloženom izmjenom u članku 122. briše se stavak kojim je propisano iznimke od pravila da je sudačka dužnost stalna, tako što je utvrđeno da se prigodom prvog stupnja na sudačku dužnost suci imenuju na vrijeme od 5 godina, a nakon ponovnog imenovanja obavljaju svoju dužnost stalno. Brisanje odredbe stavka 2. ovog članka Ustava vezana je uz uspostavu Državne škole za pravosudne dužnosnike kojim će se osigurati prethodni odabir kandidata i obrazovanje budućih sudaca, te zajamčiti transparentan i objektivan način izbora sudaca. Iz navedenih razloga nije više potrebno da pri prvom stupnju na sudačku dužnost suci budu imenovani na vrijeme od 5 godina. U člancima 22. i 23. posebno se regulira novi način djelovanja sastava i izbora Državnog sudbenog vijeća kao samostalnog i neovisnog tijela sudbene vlasti, a također i Državno odvjetničkoga vijeća. O izboru sudaca Ustavnog suda je već dovoljno rečeno. Dakle, nakon šest mjeseci može još obnašati dužnost sudac Ustavnog suda kojemu je istekao mandat. Pravo na lokalnu i područnu samoupravu građana, državljana Europske unije. Ovom izmjenom Ustava se omogućava da se, da i građani, državljani zemalja članica Europske unije danom pristupanja Hrvatske Europskoj uniji imamo aktivno i pasivno biračko pravo u izborima za predstavnička tijela jedinica lokalne, područne (regionalne) samouprave ne za izvršna tijela. Daklem, samo za skupštine i vijeća. Posebno je utvrđena u članku 141. ustavna osnova za pristupanje Republike Hrvatske i propisuje se provedbu referenduma. Ovo bih trebao posebno naglasiti zašto se Odbor za Ustav je prihvatio i utvrdio takvu odluku. Postojeća ustavna norma za pozitivan ishod referenduma zahtijeva vrlo strogu većinu, većinu glasova svih birača u državi. Takav izričaj stvara situaciju u kojoj svaki izlazak na referendum, svaka apstinencija predstavlja glas protiv. Imajući u vidu veliki broj hrvatskih državljana upisanih u biračke popise koji ne žive u Republici Hrvatskoj, te uzimajući u obzir visoki postotak izborne apstinencije takovih birača postoji opasnost da referendum kojim bi se organizirao temeljem postojeće ustavne norme ne bi pružio realnu sliku volje biračkog tijela, te bi taj broj birača koji se uopće nisu odazvali referendumu uveliko utjecao na njegov ishod. Referendum o pristupanju mora osigurati legitimnost takve odluke kao osnove članstva u Europskoj uniji, stoga je potrebno osigurati da na referendumu dođe do izražaja stvarna volja biračkoga tijela. Taj cilj omogućiti osiguranjem propisivanja donje granice najnižeg odaziva birača koji jamči legitimnost referenduma. Stoga se predlaže da se donji prag odredi kao većina birača koji su pristupili referenduma. Nova Glava VII.a Europska unija propisuje sve ono što je temeljno usaglašeno sa, u biti sa, u Hrvatskom saboru. Propisuje se daklem sve one, i uređuje se pravna osnova članstva u Europskoj uniji, ciljevi i vrijednosti europskog zajedništva, izmjene i dopune ugovornog okvira, ustavna osnova za donošenje zakona, odnos zakonodavne, izvršne i sudske vlastit, izravni učinak prava Europske unije koje primjenjuju sudovi i druga javna tijela. I na kraju prijedlog je donošenje Ustavnog zakona za provedbu Ustava u roku od šest mjeseci od dana proglašenja promjene Ustava kojim će se Ustavnim zakonom razraditi primjena odredaba Ustava koji se ne mogu neposredno primijeniti. I konačno, ovom odredbom članka 30. Prijedloga za promjenu Ustava određuje se stupanje na snagu promjene Ustava koji stupa na snagu danom proglašenja s tim da odredbe članka 4. koji se odnosi na Europski uhidbeni nalog temeljem pravne stečevine Europske unije, članka 25. i dodatni članci iz poglavlja Europska unija stupaju na snagu danom stjecanja, danom pristupanja Hrvatske Europskoj uniji, a ostale odredbe stupaju na snagu danom proglašenja Ustava dok će se Ustavnim zakonom za provedbu Ustava riješiti koji će se zakoni trebati donijeti i kako bi se mogle oživotvoriti pojedine ustavne odredbe. Gospođe i gospodo zastupnici ovo je Prijedlog promjene Ustava Republike Hrvatske koje je jučer na svojoj sjednici jednoglasno utvrdio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka. Prvi je gospodin zastupnik Daniel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. Naime, želim intervenirati vezano uz dva netočna navoda. Prvi je da se radi o demokratskom prijedlogu Ustava. Naime, temelj je svakog modernog demokratskog Ustava ravnopravnost državljana, odnosno ne smije među državljanima biti nikakve razlike na temelju bilo etničke pripadnosti, bilo nekih drugih razlika među državljanima uključujući i prebivalište. Ovom izmjenom Ustava napušta se koncept ravnopravnosti svih državljana i uvode se tri kategorije državljana. Jedni s pravom na jedan glas, drugi predstavnici nacionalnih manjina koji će imati dva glasa i treća kategorija državljana su oni s prebivalištem izvan Republike Hrvatske koji će imati pravo na moguće jednu šezdesetinu glasa. I drugi netočni navod je da se štite strateški interesi, jer ovakvim ustavnim promjenama dovodi se do jednog disbalansa između pozicije dijaspore i nacionalnih manjina i ova je praktično promjena Ustava šamar hrvatskoj dijaspori koja je silno se založila za stvaranje Hrvatske države. Hvala lijepo.
Ispravak, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Rekli ste da je prijedlog za promjenu Ustava zapravo produkt dogovora. To je tek djelomice točno, naime dva su detalja koja govore da to baš nije tako. Prvi je što je Odboru za Ustav, pa i vama na neki način jučer iza leđa, jer jučer je bila sjednica odbora, Vlada donijela odluku da će se Saboru preko plota ubaciti pet novih amandmana koji uglavnom sadržavaju ustavnopravni kič, a mi još uvijek nemamo uopće stav Odbora za Ustav. Dakle tek ćemo danas nakon što počnemo raspravu o cijeloj ovoj materiji, znati što uopće Odbor za Ustav, koji je ključna točka za dogovor većine, manjine u Parlamentu, misli uopće o tom ustavnopravnom kiču. I druga stvar je, ideja da se ustavni Zakon o provedbi Ustava donese tek u roku od 6 mjeseci, a to opravdavati potrebom donošenja izmjena čitavog niza zakona je kontradiktorna. Zar nije upravo logika da ustavni Zakon o provođenju Ustava omogućuje promjene svih tih zakona i dogovor je bio da ustavni zakon ide paralelno s Ustavom, a ne tek nakon 6 mjeseci. Hvala lijepa.
Hvala. Želi li gospođa predsjednica Vlade dodatno obrazložiti promjene Ustava? Amandmane. Izvolite gospođo predsjednice.
Hvala vam lijepa. Gospodine predsjedniče, gospođe zastupnice i zastupnici. Evo ovdje sam samo kako bih dodatno obrazložila amandmane Vlade koju je Vlada jučer, na jučerašnjoj sjednici donijela, zajedno sa prijedlogom izmjena ustavnoga Zakona o pravima nacionalnih manjina. Svakako gospodine zastupniče Beus da nije Vlada ništa dobacila preko plota, Vlada kao što znate imate svoje ustavno pravo donositi odluke, predlagati hrvatskom Parlamentu, a konačna odluka i u ovom slučaju je na hrvatskim zastupnicama i zastupnicima. Prema tome, želim obrazložiti pet prijedloga amandmana Vlade Republike Hrvatske, na koji naravno imamo pravo i koji su sasvim sigurno u skladu sa životom u Hrvatskoj danas. Ono što želim, samo vrlo kratko još jedanput istaknuti … [[Ne razumije se.]] Vlada Republike Hrvatske, u ovom važnom i rekla bih čak i svečanom trenutku za sve nas, za hrvatsku Vladu, za hrvatski Parlament, ali i za sve građanke i građane Republike Hrvatske jest da smo blizu završetka jednoga velikoga posla, da mislim da nam i činjenica da i pregovori kao što vidite i kao što znate idu u sasvim dobrom i željenom smjeru, da ćemo vjerojatno krajem ovoga i mjeseca otvoriti i sva preostala tri poglavlja, veliki dio do kraja španjolskoga predsjedanja zatvoriti, ali da smo uklonili i sve prepreke preostale koje su bile na putu otvaranja preostala tri poglavlja, mislim da nam daju svima dodatne snage da ovaj posao završimo s voljom i svakako u vremenu kojem smo planirali. Dakle Vlada je predložila amandman, odnosno donijela na svojoj sjednici jednoglasno amandman kojim predlažemo da se dopune izvorišne osnove Ustava Republike Hrvatske i to tako da je novim Ustavom Republike Hrvatske i pobjedom hrvatskih branitelja u pravednom, legitimnom i oslobodilačkom Domovinskom ratu, dakle to je ono što predlažemo da se doda hrvatski narod iskazao svoju odlučnost i spremnost za uspostavu i očuvanje Republike Hrvatske kao samostalne, neovisne, suverene i demokratske države. Vjerujem da ovaj amandman jest zapravo samo konstatiranje jedne opće prihvaćene činjenice, a to je da je zahvaljujući pobjedi hrvatskih branitelja u Domovinskom ratu Republika Hrvatska uistinu neovisna, samostalna, sasvim sigurno demokratska i europska, i da zahvaljujući upravo toj pobjedi hrvatskih branitelja mi danas i pregovaramo za ulazak Hrvatske u Europsku uniju, da smo zahvaljujući i toj činjenici danas ponosna članica NATO saveza. Nadalje Vlada predlaže da se amandmanom na Ustav dopuni članak 57. kojim se određuje da posebnu skrb država posvećuje zaštiti hrvatskih branitelja, hrvatskih ratnih vojnih invalida, udovica, roditelja i djece poginulih hrvatskih branitelja. I vjerujem da niti oko ove činjenice nema u hrvatskome društvu nikakvoga spora, nikakvih dvojbi i da nema različitih mišljenja. Nadalje, predlažemo novim člankom 16.a u Ustavu Republike Hrvatske regulirati, odnosno odrediti da se u Uredu Predsjednika Republike obavljaju savjetodavni, stručni i drugi poslovi, te da ustrojstvo i djelokrug ureda uređuje Predsjednik Republike Hrvatske svojom odlukom. Pored toga utvrđuje se da Ured Predsjednika Republike i stručne službe Vlade Republike Hrvatske surađuju u obavljanju poslova od zajedničkog interesa, te da se sredstva za rad ureda Predsjednika Republike osiguravaju u okviru državnog proračuna Republike Hrvatske. Mislim da smo i ovim prijedlogom amandmana razriješili sve dvojbe, sve prijepore koji su postojali posljednjih dana u hrvatskoj javnosti, pogotovo u političkome životu. Moram reći da sam i osobno ovaj prijedlog amandmana koordinirala sa Predsjednikom Republike Hrvatskom gospodinom Josipovićem. Dakle, nadalje 4. amandman jest dakle prijedlog promjene, odnosno odnosi se na prijedlog promjene Ustava. Vlada smatra da ona odredba koja je u prijedlogu promjena predviđala da Vrhovni sud Republike Hrvatske podnosi izvješće Hrvatskome saboru, a da se o tom izvješću ne glasa, nije potrebno da ne treba dopunjavati odredbe o Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na taj način. Naime mi mislimo da bi to izazvalo nepotrebne rasprave o potpunoj neovisnosti sudbene vlasti u Hrvatskoj. Dakle budući da je ustavnopravni poredak temeljen na diobi vlasti, odnosno trodiobi vlasti, mislimo da je ovo nepotrebno i predlažemo da se to, da se dakle ta odredba koja je predviđena u prijedlogu promjena Ustava o tome da Vrhovni sud podnosi izvješće hrvatskom Parlamentu, da je nepotrebna i predlažemo da se briše. I napokon 5. amandman odnosi se na završne odredbe o stupanju na snagu Ustava, tako da se određuje da promjena Ustava stupa na snagu danom proglašenja, osim članka 4. u dijelu koji se odnosi na izvršenje odluke o predaji, sukladno pravnoj stečevini Europske unije. Naime smatramo da je amandman potreban kako bi se razdvojio trenutak stupanja na snagu, djela odredbe koja otvara mogućnost izručenja vlastitih državljana temeljem sklopljenih međunarodnih ugovora od djela odredbe koja se odnosi na europski uhidbeni nalog. Naime, ovaj prijedlog otvara mogućnost izručenja hrvatskih državljana temeljem sklopljenih međunarodnih ugovora jer mislimo da u suvremenom svijetu u kojem živimo organizirani kriminal i korupcija uistinu nažalost ne poznaju granice, a kriminalci zloupotrebljavaju postojeću situaciju i uspješno, nažalost ponavljam, izbjegavaju kazneno procesuiranje. Zbog toga predlažemo da se, dakle da taj dio odredbe stupi na snagu danom proglašenja promjena Ustava i da se mogu na temelju te izmjene Ustava izručivati i vlastiti državljani svakako na temelju isto tako sklopljenih međunarodnih ugovora. Moram ovdje najaviti da će odmah nakon izmjene Ustava, kad Ustav stupi na snagu, da će Ministarstvo pravosuđa pokrenuti sve mehanizme koji su već u pripremi za sklapanje takvih ugovora i u nekim konkretnim slučajevima o kojima danas govorimo u Hrvatskoj, kojih smo svjedoci i da će na temelju tako izmijenjenoga Ustava i sklopljenih sporazuma, ili konkretno sklopljenoga sporazuma sa Republikom Srbijom biti kvalitetno u vrlo kratkom roku riješeni i neki aktualni slučajevi. I svakako prijedlog je u ovom drugom dijelu da onaj dio koji se odnosi na europski uhidbeni nalog stupi na snagu danom pristupanja Republike Hrvatske EU. Gospodine predsjedniče predlažem, unatoč tome što kolege iz SDP-a nisu željeli poslušati ono što Vlada predlaže, da Hrvatski sabor prihvati ove amandmane Vlade. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Idemo na ispravke. Prvi je gospodin zastupnik Zoran Vinković, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa gospođa predsjednica Vlade je rekla jednu neistinu, a to je da je neovisnost sudbene vlasti u Hrvatskoj, ja tvrdim da je to sasvim drukčije i da bi Vrhovni sud … [[Upadica se ne razumije.]] To pokazuje i najnovije, najnovija događanja u Hrvatskoj nakon "kapetana sa malo vitra" pa je to najbolji način i koji govori o nezavisnosti hrvatskog sudstva. Inače, tražite dogovor, a istovremeno odbijate kompromis. Danas Hrvatskim Ustavom treba zaštiti radnike i spustiti ovaj referendum za 10% potpisa … [[Upadica se ne razumije.]] Najugroženiji u Hrvatskoj, a u Hrvatskoj ne radite samo vi. I vi dobivate plaću od tih radnika, to ste neki dan izjavili. Hvala lijepo.
Ispravak, gospodin Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovana gospođo predsjednice Vlade rekli ste, a to piše i u amandmanu kojega ste predložili, da su hrvatski branitelji pobijedili u Domovinskome ratu. Ja bih podsjetio da to nije točno. Pobijedili su hrvatski građani, hrvatski narod, hrvatski politički narod … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Od kojih su neki služili svojoj Domovini u vojnim i policijskim postrojbama, a drugi su sukladno svojim mogućnostima bili u civilnoj zaštiti i pošteno su radili na svojim radnim mjestima da bi mogli ostvariti ekonomsku osnovu za pobjedu. Među njima i svi hrvatski umirovljenici kojima je država morala priznati da je uzela njihov novac. Ne umanjujmo doprinos svih ljudi. I onih koji su bili nemoćni u Domovinskome ratu. Ne dijelimo hrvatski narod novim vašim političkim kićerajem u Ustavu. To nije u redu. Hvala.
Ispravak, gospodin Zoran Milanović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče mi smo itekako slušali što je govorila premijerka i zato vrlo precizno ispravljam njezin navod da bi unošenjem u Ustav odredbe da predsjednik Vrhovnog suda jednom godišnje izvješćuje Sabor o svom radu bila, citiram: "dovedena u pitanje potpuna neovisnost sudbene vlasti." To je netočan navod, zato jer Hrvatski ustav u članku 4. u kojem govori o diobi vlasti ne spominje potpunu neovisnost niti jedne vlasti nego kaže da je načelo diobe vlasti načelo koje uključuje oblike međusobne suradnje i uzajamne provjere nositelja vlasti. Zato je ovaj Sabor prije 5 dana, upravo zato, jednoglasno i donio odluku koju sad Vlada svojim amandmanom želi anulirati. Hvala.
Hvala. Dame i gospod, otvaram raspravu. Da li predstavnici? Ne, nema. E onda je prvi na redu u ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Zoran Milanović. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Ja molim gospođu predsjednicu da izvoli, a vas molim da se malo strpite. Ispričavam se. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa lijepo je, ajde bar se slikajte zajedno.
Evo, hvala lijepa gospodine predsjedniče, hvala lijepa gospodine zastupniče Milanoviću što ste me pustili da evo samo kratko se referiram. Imam potrebu, mislim da će to pomoći i vama u konačnoj odluci oko ovoga što je kazao gospodin zastupnik Vinković o tome da sam iznijela neistinu kad sam govorila o neovisnosti sudova u RH. To ćete gospodine Vinkoviću morati dokazivati, ja smatram da su hrvatski sudovi neovisni i da smo upravo zahvaljujući toj činjenici i dobili signale da ćemo uspješno otvoriti Poglavlje 23. jer smo postigli niz važnih uspjeha na tom području. Uspjehom nazivam sve ono što je važno i dobro u promjenama za hrvatske građanke i za građane. Svakako reformu snažnu u hrvatskome pravosuđu, smanjenje za pola neriješenih predmeta, a podsjećam da smo u prošloj godini bili svjedoci 138% više presuda za koruptivna kaznena djela nego što je to bilo u 2008. Tako da to jesu neki argumenti koje bih molila da prihvatite. Što se tiče razmišljanja i protivljenja gospodina zastupnika BEusa Richembergha, vezano za prijedlog Vlade da se u izvorišne osnove, pa onda naravno promjenom jednog članka, posebna pozornost da hrvatskim braniteljima, ja vas samo upućujem da su i Hrvatski branitelji gospodine zastupniče građani Republike Hrvatske, to biste morali znati, ali nisu svi građani Republike Hrvatske branili domovinu i nisu svi građani Republike Hrvatske imali hrabrosti i mudrosti i odlučnosti stati u obranu domovine i otići mnogi u tenisicama uistinu na prve crte, izgubiti mnogi živote i o tome se radi, mi želimo na neki način još upozoriti na tu činjenicu koja je gospodine zastupniče povijesna činjenica, a o tome da je domovinski rat za vas očito nije, vi na to imate pravo, a za to da je domovinski rat bio obrambeni, pravedan i osloboditeljski izjasnio se u cijelosti Hrvatski parlament donošenjem Deklaracije o Domovinskom ratu i mi samo te konstatacije danas ugrađujemo u Hrvatski ustav. Ali treba voditi računa o tome da su mnogi izbjegli braniti Hrvatsku, da su se mnogi sakrili, da su mnogi pobjegli u inozemstvo i to je činjenica o kojoj također danas treba govoriti. Što se tiče ove konstatacije koje je izrekao gospodin zastupnik MIlanović, vezano za Vrhovni sud, ja podsjećam poštovani kolega na odluku Opće sjednice Vrhovnoga suda gdje je jednoglasno predloženo da se ova predviđena odredba u prijedlogu izmjena Ustava izbriše, da to u krugovima sudbene vlasti, nije primljeno na dobar način i što je također važno, jer mi Ustav mijenjamo i kako bismo mnoge odredbe prilagodili činjenici da ulazimo u Europsku uniju, u većini zemalja Europske unije ovakve odredbe nema. Dakle, da bi Vrhovni sud odgovarao na neki način, odnosno podnosio Izvješća parlamentima, pa molim vas da ove činjenice prihvatite. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka, prvi je gospodina zastupnika Zorana Vinkovića.
Pa ja ću odmah, neću ispraviti, nego ću se referirati o tzv.
Ispravak je.
Ja ću odmah i odgovoriti gospođi KOsor. U Hrvatskoj doista ima... [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] ostavite ovaj razglas da radi, budite toliko kulturni. Suce Ustavnog suda bira ovaj Sabor, odnosno bira većina u ovom Saboru, dakle HDZ... [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] samouprava i ne znam čemu. ... [[Govornik se isključio, ne čuje se.]]
Ovo nije ispravak netočnog navoda.
Ovo je ispravak netočnog navoda, gospođa Kosor je rekla da je Hrvatsko sudstvo... [[Govornik se isključio, ne čuje se.]]
Ovdje se tvrde neke osobe koje nitko nije spomenuo. Koliko se god trudio da rasprava o Ustavnim promjenama, svak može dobiti riječ i nešto reći, nemojmo zloupotrebljivati barem u toliko mjeri ovaj institut ispravka netočnog navoda molim vas lijepo. Ispravak netočnog navoda ima također. Izvolite povreda Poslovnika gospodin Ivan Jarnjak.
Uvaženi predsjedniče, povrijeđen je članak 209. Mislim da je došlo vrijeme da mi u ovom Saboru konačno moramo napraviti red. Ono što je ispravak netočnog navoda je ispravak netočnog navoda. Ne može se zastupnici dići i reći da se on referira na nešto pod sintagmom netočnog navoda to je povreda Poslovnika, njemu se mora oduzeti riječ i dodijeliti opomena. Hvala lijepa.
Sve je to istina što ste potpredsjedniče rekli, ja sam pokušao nadvikivati se ovdje ali ne mogu ja nikoga zaustaviti kada govori, ne znam kako zaustaviti ali sada imamo i daljnjih povreda Poslovnika pa recimo ima i gospođa Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa, mislim da je stvarno vrijeme, jer je gospodin Vinković povrijedio naš Poslovnik članak 209. nije ispravio niti jedan netočan navod, nego je iskazivao svoje mišljenje, čak je komentirao i raspravljao. Zato postoji članak 210. pa bi već stvarno bio red da mi zastupnici naučimo Poslovnik nakon niza godina i držimo se tog Poslovnika.
Hvala lijepa. Imamo još jednu povredu, gospodin Zoran Vinković.
Gospodine predsjedniče, vi ste prvi koji kršite Poslovnika. Prvome treba ... [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] da sam prekršio da to nije po Poslovniku, a ne dozvoliti ovaj cirkus.
Kao što vi svi znate koji ste tu i oni koji nas gledaju i slušaju pokušao sam se nadvikivati s vama, međutim, nisam u tome uspio i niste me slušali. Ja sam vas pokušao upozoriti da ste vi izišli iz okvira Poslovnika međutim, vi ste nastavili govoriti. Ja nastojim u skladu sa dobrim običajima da se mi ovdje ponašamo, ali ako vi nećete ne vidim nekog efekta kada se dijele opomene u tom smislu, ali molim da se svi pridržavamo odredaba Poslovnika. Ovdje još imamo ispravak netočnog navoda, ne. Vi? Gospodin Zoran MIlanović, izvolite.
Zahvaljujem. Ispravljam proizvoljan i netočan navod da odluka o Vrhovnom sudu i obavezi predsjednika Vrhovnog suda da jednom godišnje izvijesti Hrvatski sabor citiram nije dobro primljena, proizvoljno i netočno. Ona je dobro primljena i pozivam još jednom, o tome ću govoriti za govornicom da se u ovom Saboru kada mijenjamo Ustav i kada pokazujemo političku volju ili lošu procjenu ne pozivamo na sjednice Vrhovnog suda, ne pozivamo na Vrhovni sud jer to nisu tijela u kojima se mijenja Hrvatski ustav i to nisu tijela uz sve dužno poštovanje i neovisnost o čijim napucima ovaj Sabor postupa osim kada donosi presudu. Hvala.
Hvala lijepa. Evo sad u ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Zoran Milanović kojemu se još jedanput ispričavam da smo ga prekinuli. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Hvala na isprici, mada nije potrebna jer sve što se za ovom govornicom, bilo to potpuno u skladu sa formalnom procedurom ili malo od procedure, sve što doprinosi tome da se svi stavovi razjasne i da ovu važnu odluku donesemo bez upitnika, zareza, tri točke, bez dilema, sve je dobro došlo pa ako treba može se predsjednica Vlade nakon ovih jučerašnjih amandmana još nekoliko puta uključiti u raspravu. Bit će dobro da pojasnimo točno što smo do sada dogovorili, o čemu smo razgovarali, koji je kontekst tih dogovora, dakle i u okviru slova Ustava, ali i u kontekstu slova Ustava jer sutra će upravo ti sudovi koje spominjete temeljem vaših i naših intencija tumačiti to pravo, manje ili više uspješno. I zato još jednom ponavljam, ovdje se mijenja Ustav. Na temelju raznih inicijativa, civilnog društva, braniteljskih udruga, Vladinih amandmana potpuno legitimnih, ali ovdje se donosi odluka i nitko je ne može ničim uvjetovati, ni Vrhovni sud Hrvatske. On čak i prije može o tome govoriti, ali ne bi trebao. Ni sud u Strassbourgu ni sud u Luxemburgu ni tribunal u Haagu. Hrvatski Ustav se donosi ovdje. Kolega Beus je rekao da je Vladin amandman odnosno Vladinih pet amandmana o kojima smo obaviješteni jučer popodne da su ubačeni preko plota. Malo gruba metafora, ali mogu konstatirati da je postupak Vlade s jedne strane u skladu s formalnim pravilima, ali s druge strane krajnje neuobičajen. To se poštovana predsjednice Vlade, poštovani ministri, ako se to tiče vašeg resora, poštovane kolegice i kolege zastupnici, ne radi na taj način. Iz nekoliko razloga se ne radi. Sve što smo do sada dogovorili ili oko čega smo postigli kompromis plod je višemjesečne rasprave, dogovora, nerazumijevanja, ponovnih susreta. Sve te teme su bile otvorene. Neke od ovih tema koje ste predložili svojim amandmanima, a koje su vrijednosne, dalekosežne, za mene na neki način i neupitne, nisu do sada bile na pregovaračkom stolu. Eto vidite zato se to tako po meni ne radi. Reći ću i koju riječ o sadržaju svih tih amandmana. Prema tome, ne preko plota, ne kroz plot nego ustvari oko plota, a tog plota ne bi trebalo biti, trebao bi biti srušen. O tome smo trebali ranije razgovarati. I sada vi na dan kada trebamo usvojiti izmjene Ustava, ja ne znam zašto, možda zato da se izazove konflikt, vjerujem da to nije motiv, dajete pet amandmana, pet u mnogočemu novih tema o kojima trebamo ovdje razgovarati i već danas donijeti odluku. Pa taman da su neupitne, da su prima facie jasne, pa zar o tome ne bi trebalo razgovarat bar tjedan dana. Imate savjet kako da sad reagiramo? Mi konflikt nećemo priuštiti, mi smo smatrali da smo dogovor o svim bitnim pitanjima postigli i vi dolazite s pet amandmana. Ajmo onda redom o tim amandmanima. Odnosno prije tih amandmana naš prijedlog, to će biti naš amandman ali smo ga najavili, svi znate za njega, a tiče se uvjeta pod kojima se raspisuje referendum pa glasajte protiv. Ali to nije bačeno preko plota ni oko plota, o tome dugo razgovaramo i očito ne mislimo isto u ovoj situaciji u kojoj Hrvatska pokazuje određeno raspoloženje. Hoćemo li se bojat naroda ili ćemo donijet pravila koja će biti stroga, jasna, to je taj red o kojem je netko danas govorimo, ali red treba uvesti u državi pa tek onda u Saboru ili ćemo to odbiti. To je na vama danas da odlučite. Ali ajmo sad redom o vašim amandmanima. Preambula hrvatskog Ustava. Branitelji umjesto sadašnje odredbe, a to je odredba pokojnog predsjednika Tuđmana koja kaže: "novim Ustavom RH iz '90.-te i pobjedom u Domovinskom ratu hrvatski je narod iskazao svoju odlučnost". Sada se to miče i dodaje se "pobjedom branitelja u Domovinskom ratu". Čujte, vi znate da mi nećemo biti protiv branitelja i kad tražimo objavu registra mi smo za branitelje. Dakle, očekujete da danas o tome glasamo, a jučer popodne ste to dali u o proceduru i to na temelju inicijative jedne udruge. Ne vaše inicijative, znači udruge, znači udruga je poslala na Vladu i Vlada je a la cart istog trenutka to uputila Saboru. Ja mislim da država na takav način ne treba funkcionirati, ali opet teško mi je biti, teško nam je biti protiv jedne tako plemenite odredbe. Ili recimo odredba da se u članku 57. izrijekom spomene posebna skrb o braniteljima, udovicama, njihovim obiteljima, djeci itd. Ne možete biti protiv toga. Kaže netko, to je pozitivna diskriminacija, dakle stvara nekoliko kategorija građana. Ustav već sada poznaje neke segmente pozitivne diskriminacije gdje neke vrijednosti, neke kategorije, neke odnose kao što je obitelj, roditeljstvo posebno ističe i diže ih za kategoriju više. Dakle, i to je načelno nešto na što se nitko zdrava srca ne može okomit. A jel se to baš radi na takav način ili možda očekujete da to odbijemo, ne znam. Mislim nemojte da izvučemo zaključak da budemo zlonamjerni pa da kažemo da se tako u Hrvatskoj, netko bi mogao biti zlonamjeran, nismo mi ti, da se tako donose i zakoni, da se preko noći samo bubne u proceduru, da se baci preko plota, doslovno preko plota. I o poreznim reformama odnosno izmjenama i o HTV-u preko noći, preko plota i onda se od njih odustane. Dakle, toliko o tome za sada. Vrhovni sud. Pa kolegice i kolege, prije 4, 5 dana, koliko je bilo, ne pamtim dobro jer dosta labavo zarađujem svoju plaćicu ali trudim se zapamtiti, ali znam, bio sam na odmoru kolege Šeks jel tako, jesmo se dogovorili, o tome ćemo isto nešto reći, jesmo se dogovorili jednoglasno… … [[Upadica se ne razumije.]] Pa jedino ako je vama rad odbora pred 20 novinara i kamerama zaplotnjačka aktivnost, meni nije. Možda to vaše iskustvo govori, ali moje ne. To je za mene javna aktivnost. I tu smo donijeli jednoglasnu odluku da Vrhovni sud odnosno njegov predsjednik u skladu sa člankom 4. hrvatskog Ustava koji ću opet pročitat: "načelo diobe vlasti uključuje oblike međusobne suradnje i uzajamne provjere nositelja vlasti". Pa tko je iznad Sabora? U skladu s tom odredbom da u Ustav stavio obvezu predsjednika Vrhovnog suda da jednom godišnje ne podnese izvješće, ublažili smo to, izvijesti Hrvatski sabor o radu sudbene vlasti. Točka. Tu točku sam ja tražio da bude jasna sljedeća rečenica, a sljedeća rečenica glasi: o izvješću se ne glasuje. Šta je tu sporno? Pa to je isto radio državni odvjetnik koji je isto samostalno i neovisno tijelo. Međutim, razumijem je u čemu je problem, ali moram naglasiti da sudsku vlast treba zaštititi od izvršne vlasti, od telefonskih razgovora, od dogovora u zadnji tren, a ne od vas, ne od predstavništva vlasti koje određuje proračun i pravila igre i koje bi jednom godišnje predsjednik Vrhovnog suda, što god on i ljudi koji su birani ne na izborima, nego posredno mislili o tome. I mi ćemo se za to zalagati. Znate šta, ne mora to ući danas u Ustav, ne mora. A u Ustavu ne stoji niti obaveza glavnog državnog odvjetnika da dolazi u Sabor, nema je u Ustavu ali postoji u zakonu. A postoji u zakonu zato jer nije neustavna i zato jer je Ustavni sud ne može i neće srušiti, pa onda mi ako je već vama to nezgodno, nelagodno ne znam razloge a glasali ste za to pri zdravoj svijesti, primate plaćicu za to i vi kolege i ja sad ćemo to fino izbrisati. O.k. Mi ćemo to vratiti u zakon kada budemo većina u ovom Saboru uskoro, stavit ćemo to u zakon. Ali nemojte to, nemojte, niste u pravu. Niste u pravu ni sadržajno, niste u pravu ni proceduralno na neki način. To je u skladu sa hrvatskim Ustavom. To je to. Oko ostalog smo se dogovorili. Drago mi je da ste prihvatili našu sugestiju oko Ureda predsjednika. Razum je prevladao, mislimo da je to dobro i drago mi je da ste se baš vi dogovorili s predsjednikom Republike. Evo mi smo tu imali ulogu skromnih posrednika. Idemo zarađivati svoju plaćicu, otplaćivati svoje kredite. Ja danas idem, ja ću ovdje biti do zadnjeg trenutka danas. Klub SDP-a je na raspolaganju, svi su ovdje. Ja idem plaćicu zarađivati u Bruxelles, idem na večeru lidera i premijera ljevice. Tamo ću se probati boriti za Hrvatsku koliko ide oko tih poglavlja. Čuda ne mogu obećati, ali to je poruka svima da ne obećaju čuda, da potpisuju realne kolektivne ugovore i da ne diraju zakone kao što je Zakon o radu kao da se radi o Kaznenom zakonu. To nisu zakoni na kojima se pokazuje politička volja. I zadnja poruka i zadnji poziv mada znam da kucam na jako blindirana vrata. Razmislite malo o tih 5% za referendum uz osigurače da se ne može baš o svemu glasati. Jer sad ću vam nešto reći. Sutra kada budete manjina u ovom Parlamentu mi ćemo predložiti izmjene Ustava upravo na ovakav način, upravo na ovakav način da 5% treba potpisa za referendum, pa ćemo vidjeti hoćete li onda biti protiv. To ćemo uskoro vidjeti. Hvala. [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Imamo nekoliko ispravaka. Prvo gospodin Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja bih ispravio netočan navod kolege kada je rekao da je na prijedlog jedne udruge Vlada napravila amandman u kojem branitelji ulaze u amandman. To nije bio prijedlog ni jedne udruge, ni dvije nego koordinacije udruga hrvatskih branitelja koje obuhvaćaju sve udruge koje su u tu koordinaciju ušle. To je velik broj udruga, prema tome netočan vam je navod. Drugi netočan navod je taj da ćete u sljedećem mandatu biti u većini. Hvala.
Hvala. Gospođa Dubravka Šuica, ispravak netočnog navoda.
Željela sam ispraviti netočan navod gdje gospodin Milanović se obraćao predsjedniku Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav govoreći mu da je, hoće izbrisati ovu odredbu o Vrhovnom sudu. A pred nama je amandman Vlade, Vlada nudi Saboru, a onda je na Saboru i na odboru da o tome odluči. Znači jednoglasno jeste zaključili, jednoglasno je bilo. Prema tome, niste bili u pravu i nije točno. I drugi netočan navod u zadnjem dijelu vaše raspave je da ćemo biti manjina, mislim da ste potpuno pogriješili.
Hvala. Gospođa Suzana Bilić Vardić, ispravak.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora kolega Milanović je nekoliko puta u svome izlaganju rekao da prima plaćicu i radi za plaćicu. To je netočan navod, jer koliko i kad radi to se vidi, da prima za to je zaslužna hrvatska Vlada. Dakle, da prima redovito za to je zaslužna hrvatska Vlada na čelu sa gospođom Jadrankom Kosor. Ali da predsjednik Socijaldemokratske partije izjavi za pristojna primanja hrvatskih zastupnika da je to plaćica to samo predsjedniku Socijaldemokratske partije služi na čast.
Molim vas! Znate šta, deminutiv od plaće je plaćica. Tako je jedan rekao da ima stančić od 350 kvadratića, pa je. 350 kvadratića to izgleda manje od kvadrata, znate. Hvala. Idemo dalje. Na redu je klub IDS-a i zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo premijerka. Sretan vam put! Uvažena gospodo zastupnici. Evo Hrvatska je pred još jednim ustavnim promjenama. Naš Ustav se stvarao, bolje rečeno mijenjao u 4 koraka o kojima je govorio malo prije i gospodin Šeks. Znači, Ustav iz godine devedesete bio je Ustav kojim se željelo apostrofirati razlaz od jednog socijalističkog uređenja, ali isto naglasiti demokratske svetinje kao štos u sloboda izbora govora, poduzetništva, višestranačja, neovisnost institucija itd. I slažem se da bez tog "božićnog Ustava" teško da bi došlo do Deklaracije o samostalnosti i svega onoga što je nakon toga slijedila. Izmjenama '97., '98. godine, znači u godinama kako ja to kažem Tuđmanove bolesti, a to je sve bilo po okončanju Domovinskog rata, po avanturi u Bosni, po pretvorbi. Moj je dojam da su na vidjelo sa tim amandmanima došle Tuđmanove frustracije, pa tako u jednom trenutku ovom Domu nameće se i onaj sraman naziv kojeg je Sabor nosio samo u vremenu '41. do '45. Tu dolazi do izraza sukob sa svima gotovo ja bih rekao na ovom svijetu od Bošnjaka do Slovenaca koje gube svoje mjesto u preambuli. Jasno, treba isto tako naglasiti da ni u Sloveniji našim Hrvatima ne priznaju autohtonost i tu se onda kao što je spomenuo gospodin Šeks unosi i ona zabrana udruživanja u ex jugoslavenske asocijacije. Znamo kako se čekalo na neke itd. Treći blok izmjena je onaj blok iz 2000. do 2001. kada je jedan polupredsjednički ustroj, ja ga zamjenjujem jednim polu parlamentarnim, ja ga tako to zovem, koji će po meni potrajati sve do onog trenutka dok zastupnike u ovom Domu građani ne budu birali neposredno kao što se bira i predsjednik države i gradonačelnik grada Zagreba i 20 župana i 127 gradonačelnika i 429 načelnika. Kada budemo neposredno birali ja sam siguran da tada iznad Sabora neće biti nikog, da parafraziram neke bivše zastupnike osim Boga, tada stvarno neće iznad Sabora birati nikog. Je li se može to malo smiriti? Ovaj osim Ustava, naroda, jednom će se možda netko prošvercati u ovaj Parlament, ali dva ili više puta to bi bilo gotovo nemoguće i tada će Sabor postati centralno mjesto političkog odlučivanja, a neće biti samo stroj za glasanje i ispunjavanja svih Vladinih hirova. Tada se ne bi moglo dogoditi da recimo Vlada silujući demokraciju, poručuje ili će Hrvatska radiotelevizija biti naš servis ili neće biti ničiji, tad se ne bi događalo da se ide u bitku sa sindikatima oko Zakona o radu, prikazujući da je to bitka poslodavaca i sindikata, na stranu što to poslodavci nisu tražili. Istina je isto tako da nema novaca, vjerojatno će u ovoj zemlji tog novaca za javni sektor biti još manje, jer negdje oko 8,7% od ukupnog broja hrvatskih državljana danas je uposleno u tom javnom servisu itd., itd. Konačno kod ovih trećih izmjena, ovaj trećesiječanjske vlasti iskazale su ne znam neku svojevrsnu vrstu straha, nisu vratile Bošnjake, Slovence, što je sramota, i sad dolazimo do ovih četvrtih izmjena a ja ih vidim kao pripremu Hrvatske za referendum o Europskoj uniji, iako tu u ovim izmjenama o kojima je danas riječ ima i populističkih floskula koje se nikada neće ostvariti, a jedna od takvih je na žalost revizija pretvorbe. Jasno da sam za reviziju, ali to se nikada u ovoj zemlji neće dogoditi, i to je najobičnija politička floskula. Tko će u ovoj zemlji revidirati pretvorbu? Mi kanimo građane dodatno, recimo osiromašiti porezom na imovinu, uvijek sam bio protiv tog poreza, jer će se on pretvoriti u porez na sirotinju. Zašto? Zato jer je zahvaljujući ne znam onom razdoblju do '91., možda Titu svejedno, u Hrvatskoj sagrađeno negdje oko 400 tisuća stanova, negdje oko 200 tisuća kredita za stambenu gradnju je podijeljeno, a siguran sam isto tako da je negdje oko 200 tisuća ljudi naslijedilo poljoprivredna imanja, a da imaju stan negdje izvan mjesta, ovaj gdje se to nalazi i ti ljudi će doći pod udar zakonodavca. Evo razmislite o tome, jasno da nitko nije, da se oporezuju vikendice, Ferrariji, Porschei, ili jahte, razmislite isto tako da li bi, šta ja znam Titu i Stepincu kad sam ga već spomenuo trebalo podići bistu u ovom Saboru, imao ih je i jednoga i drugoga, ovaj predsjednik Tuđman u svom uredu, imao ih je Mesić 10 godina, sada u srijedu sam bio gore kod Josipovića i on drži te biste, pa zašto ne bi bile i u Saboru. Ali pustimo sad šalu na stranu, ništa od revizije neće biti, bilo bi nam pametnije da se uvode porezi na imovinu u ovoj zemlji ili da se npr. oporezuje turističko zemljište, a ne da našim tajkunima samo ove godine kroz tu formu netko pokloni iz države preko 100 milijuna eura. I krivo mi je da nema ovdje predsjednice koja je obećavala da će taj zakon pred zastupnike ali do današnjeg dana nije došao. I zato kažem da je gospodo ta revizija o pretvorbi i privatizaciji naprosto jedna politička floskula, zato jer vlast to ne želi. Zašto recimo gospodo onda ne uvedemo, kada vidimo kako se to radi sa Vladinim amandmanima, da ćemo zaštititi recimo u Ustavu zaštićene najmoprimce, pa to je najnesretnija kategorija građana danas u Hrvatskoj. Zašto ne uvedemo da ćemo izgraditi ne znam srušene, porušene zgrade van ratom stradalim područja, promijeniti Zakon o obveznim odnosima, itd., itd. Jednom riječju i taj rat treba okončati, jasno da je Hrvatska bila žrtva agresije. Nemam ništa protiv ovog amandmana kojega Vlada sada predlaže da se apostrofira položaj branitelja. Dobro je to da im se ne bi dogodilo za 10 ili 15 godina da i oni prođu kao borci NOR-a, ali sve u svemu još jedanput ću reći taj rat treba na neki način okončati, Hrvatska je bila žrtva agresije, ako je neki primitivac ne znam pucao u druge, rušio itd., za to treba odgovarati i to isto tako jedan od condicio sine qua non, europskog ulaska, hrvatskog ulaska u Europsku uniju. No bit ovih izmjena su po meni one koje su vezane uz Europsku uniju. Moj je dojam da se želi sa izborima za ovaj Dom poklopiti i referendum o Europskoj uniji. Vidjet ćemo u koncu što će biti, međutim kao što su se naši građani na neki način ohladili od Europske unije, tako i Europa ima silnih problema unutar sebe i ja sam gotovo siguran da Hrvatska prije 2013. neće u Europsku uniju. Danas sam negdje pročitao ovoga gospodina Menzingera, Slovenca inače, da odmah koji nam poručuje, odmah napustite iluzije da ćete dobiti milijarde iz Europske unije. Ja se apsolutno s time slažem. Dapače iz Hrvatske će prije veliki monopol iz Europe kroz banke, kroz dobit HT-a, kroz uvoz na ovo područje izvlačiti korist, no što ćemo mi tako skoro dobiti nešto novaca iz Europe. Međutim slažem se, Europa nam treba, ako ni zbog čega drugog, zbog tih gospodarskih aktivnosti, dovoljno je spomenuti da industrijska proizvodnja u Hrvatskoj u 4. mjesecu pala 6,6%, a da je u Europskoj uniji u eurozoni porasla za 9,5% da oni izlaze iz recesije, mi dublje svakim danom sve više tonemo. I konačno, za izlaz iz krize o čemu je govorila i premijerka, ja mislim da je najbitniji konsenzus građana, ne političkih elita, a što će reći da do konsenzusa je moguće doći i samim time izlaska iz neke krize samo i po parlamentarnim izborima. Neće Hrvatska iz krize izvući se dogovorima lidera pojedinih političkih opcija, već kao što rekoh izborima svih građana ove zemlje. Isto tako nedavno smo imali prilike čitati da se i gospođa Angela Merkel odjedanput pretvorila u najvećeg skeptika proširenja Europe, Njemačka nam već dvije godine ne postavlja nikakve uvjete, ali nas ni ne podupire, ali ne bih se čudio da kao što su po mom sudu Velika Britanija, Nizozemska, postavljali uvjete preko Slovenije za hrvatski ulazak u EU pa je to urodilo na neki način, pod navodnicima "poklanjanjem" 150 kvadratnih km teritorijalnog mora drugoj strani. Da sada Slovenija opet ima nekog tutora kada je riječ o Ljubljanskoj banci. Ja vas isto tako gospodo uvjeravam da nije Sloveniji ili njihovom političkom vodstvu bitno da li će ili da li neće Ljubljanska banka ući na hrvatsko tržište, to je paravan. Bit je da se kroz sukcesiju zemlje ex-Jugoslavije, da zemlje ex-Jugoslavije znači kroz sukcesiju same sebi još jednom plate od slovenskih vlasti pljačku naših štednih uloga u Ljubljanskoj banci. To je bit. Ako Hrvatska pristane na sukcesiju oko Ljubljanske banke, a očigledno da sugovornika za to u Hrvatskoj ima, nema kod guvernera, ali u Vladi očigledno ima, onda će računaju u Sloveniji na to pristati Beograd i Sarajevo i Skopje. Što će reći da će ex-jugoslavenska sirotinja novcem, zlatom, imovinom koja je ostala na blokiranim ex-jugoslavenskim računima sama sebi podmiriti obvezu Ljubljanske banke. Dogodit će nam se da će nas tako 2 puta u 20 godina jedan establishment doslovce okrasti. Prvi puta Hrvatsku za milijardu i 100 milijuna maraka '91., '92., '93., a sada, na prostoru ex-Jugoslavije to je bilo možda 3 milijarde ondašnjih maraka, a sada sa kamatama to iznosi možda 3 ili više milijardi eura. To je operacija Ljubljanske banke da se naprosto novcima ex-Jugoslavije koje je ostalo na tim računima kroz sukcesiju zapravo ta ex-jugoslavenska sirotinja sama sebi plati štetu. S druge strane ako je netko u Hrvatskoj dužan Ljubljanskoj banci neka joj vrati. Nitko jasno nije za bolje odnose do Slovenije od mene, ali volio bih i to kod slovenaca poštujem, cijenim, respektiram, da i mi štitimo sebe kao što oni štite recimo njihovo. I drago mi je da će 06.07. predsjednik Turk i Josipović sresti se u Buzetu itd. Odluke oko slanja vojske u inozemstvo tj. Afganistan, ja vas samo podsjećam da je njemački predsjednik nedavno dao ostavku zbog Afganistana. Razmislimo o tome. Izbori dijaspora, obećano je da će tzv. "male manjine" imati dvostruko pravo glasa. Šteta da to nije u Ustavu kad ga danas usvajamo. To će biti u ustavnom zakonu, ok. Izbor glasom više pojedine zajednice mislim da nije fer, ako se na tome radi, dijaspora tj. BiH, ako za Srbe ide fiksna kvota, a mandate će usvojiti tko dobije glas više što nije fer. Sigurno će to biti model i za izbore u dijaspori pa HDZ onda može računati na sva 3 mjesta itd. Želim kazati ipak da Hrvatska ima u ovom trenutku jedan pošteni izborni zakonik. Što se tiče referenduma 10, odnosno 5%, 445 tisuća potpisa prvi jedini u ovoj zemlji skupio je Mirko Čondić, odnosno braniteljske udruge. Gospodin Šeks je pisao tada referendumsko pitanje. Današnja opozicija, ondašnja vlast je taj referendum odbila. Međutim, ja želim vjerovati da će ovaj radnički referendum doći do izražaja. Što želim još kazati? Kad smo već kod referenduma tu trebamo biti oprezni, ne trebamo se poigravati. Ja nisam protiv većine od 5%, apsolutno, ali referendum treba vezati sa 50%-nom izlaznošću građana. Ako bude drugačije, e onda ćemo mi u godinama pred nama imati poplavu referenduma ne samo na nacionalnoj razini nego i na lokalnoj razini i tome slično. I utoliko ovaj mislim da o tome treba biti oprezno da se zapravo svakih 7 dana u ovoj zemlji ne dogodi referendum jedan. Ne bojim se razmišljanja i stava građana, ali isto tako treba računati i o možebitnim zlouporabama. Sve u svemu, eto ove ustavne izmjene prati i Ustavni zakon. Želim vjerovati da će on relativno skoro biti usvojen i shodno samoj raspravi mi ćemo se odlučiti za te ustavne promjene, ali nemamo razloga u ovom trenutku da Ustav ne podržimo.
Hvala. U ime kluba SDSS-a, gospodin zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Čini mi se da je doista vrijeme da što je moguće prije usvojimo prijedlog promjena Ustava RH jer kako stvari stoje ukoliko se to bude dalje odugovlačilo mislim da će broj novih amandmana, novih prijedloga za dopune i izmjene Ustava samo rasti. I mislim da smo došli do one točke u kojoj je krajnje vrijeme da kažemo nakon ovoga je konačno vrijeme da se ustavne promjene usvoje. Jer imam dojam da se najrazličitije inicijative ili najrazličitiji interesi, najrazličitije grupacije nakon već provedenih rasprava uključuju i priključuju i iniciraju nove promjene Ustava, a time ćemo ustavni tekst i ustavnu materiju nažalost obezvrijediti i dovesti je u stanje u kojem mislimo da ne bi trebala biti. Što se tiče odredbe o Vrhovnome sudu, mislim da je dobro da Vrhovni sud izvještava Sabor o sudstvu i o radu sudova i o stanju u sudstvu. Dobro je ako ni zbog čega drugoga, a onda zbog toga što mi svi dobro znamo da je stanje u našem sudstvu takvo da je neophodno da i ovaj Sabor doprinese tome da se ono poboljša, to znači da se promijeni. Dakle, prošlo je gotovo 10 godina otkako važi odredba, ne samo odredba o nezavisnosti sudstva, nego kako je zakon podešen tako da se i suci i sudovi maksimalno zaštite u svojoj nezavisnosti i u postupku izbora i u postupku djelovanja, ali nažalost efekti u pogledu popravka i poboljšanja rada sudova i sudstva nisu takvi. I taj princip nije rezultirao poboljšanjem rada sudova nego time da dobivamo otprilike poruku nas ne možete dirati, mi smo otprilike svete krave u koje vi kao zakonodavno tijelo ne možete ništa inicirati čak i onda kada vidite da stvari ne funkcioniraju dobro. Upravo iz tih razloga gospodine ministre ja mislim da je iznimno važno da Vrhovni sud, odnosno predsjednik Vrhovnog suda ovdje zastupnicima u Hrvatskom saboru podnosi izvještaj o stanju sudstva i sudbene vlasti. Ne zato što bismo mi htjeli preuzeti ovlasti koje nam ne pripadaju, jer naše ovlasti su jasne, mi donosimo Zakone a Vrhovni sud je tu da nadzire rad sudova u provođenju zakona i zakonitosti, ali naše je kao što je ovdje gospodin MIlanović pravo rekao kao što to činimo prema Državnom odvjetništvu tako to možemo činiti i prema Vrhovnom sudu. Ne zbog toga što bismo mi htjeli preuzeti ulogu Vrhovnog suda, nego zbog toga što bismo htjeli doprinijeti da se ubrza proces reforme pravosuđa, da se poboljša kvaliteta rada sudova i u konačnici da se zakonitost za koje smo mi odgovorni kao zakonodavno tijelo ojača. I zato prigovori koji dolaze od strane predstavnika Vrhovnoga suda mogu ih razumjeti da im se netko ne petlja u posao, ali riječ je o nesporazumu, mi se ne želimo petljati u posao, mi želimo taj posao ojačati i ohrabriti i iz toga razloga mi iz Kluba SDSS-a plediramo još jedanputa gospodine ministre da se ojača mogućnost parlamenta u raspravi o stanju u sudstvu, a najbolji i najznačajniji jeste da povodom izvještaja predsjednika Vrhovnog suda, jer je Vrhovni sud taj da ima ustavne ovlasti da prati rad sudova, da prati zakonitost njihovu i da se to ovdje raspravi. Ne zato što želimo uzeti sudsku ili zakonodavnu vlast ne. Nego zato da pomognemo da se skrati put u pogledu reforme. I onoga momenta kada shvatimo da više nema potrebe da se to čini mi možemo kazati ne, nije neophodno da se to čini ovdje u Saboru. Iz tog razloga plediramo i molimo vas i predsjednicu Vlade da se razmisli o tome da se razgovara sa predsjednikom Vrhovnog suda, da se nađe konsenzus ili ovoga jer naša namjera nije da se ometa rad nego da se pomogne u radu. Drugu stvar koju bih htio reći u vezi sa referendumom. Inicijative koje su do mene dolazile u pogledu toga da se treba sniziti prag, odnosno postotak prikupljenih potpisa za referendumsku inicijativu, su razumljive iz niza razloga, ali je istovremeno neophodno da razmislimo jesmo li pripremljeni za to. Je li znamo s koje sve strane i s kojim sve namjerama i s kojim sve ciljevima mogu doći do te inicijative. Da li naše društvo još uvijek dovoljno demokratski zrelo da institut neposredne demokracije referenduma, može koristiti u punoj zrelosti kada su u pitanju temeljne ustavne vrijednosti, kada su u pitanju temeljne vrijednosti demokracije. Bojim se da još ne. Iz toga razloga ja jesam za to da se raspravlja o tome da se snizi prag od 5%, 10% ali tek nakon što proučimo koje su konzekvence toga, tek nakon što vidimo da li i kako srediti popise birača, da li i kako srediti sve ono što je neophodno da bismo imali čistu situaciju i onda nakon toga se može pristupiti tome da se omogući snižavanje praga ukoliko se ocijeni da je to potrebno. Snižavanje praga u ovom trenutku bilo je iz političkih razloga koje možemo imati, bilo je iz drugih razloga koje možemo imati, moglo je biti krivo shvaćeno. Iz toga razloga Klub SDSS-a predlaže da ne inzistiramo na snižavanju praga ali da se pripremimo da vidimo na koji način je moguće osigurati tu promjenu ako sve okolnosti i u pogledu biračkog popisa i u pogledu zrelosti za korištenje instituta referenduma pod liberalnijim režimom su stečene onda se može ići na to. U ovim okolnostima mi ne mislimo da je mudro da se ide na snižavanje toga praga, vjerujem iz onoga što je rekao gospodin Milanović, što su rekli drugi, da ni oni sami ne inzistiraju na tom elementu. Što se tiče Europskog uhidbenog naloga i onoga što on omogućuje, a to su sporazumi prije svega sa susjednim državama, Bosnom i Hercegovinom, Srbijom i Crnom gorom u vezi sa izručenjem naših državljana, tim državama ili nekim drugim državama, ili tih država nama našoj vlasti sudskoj ili represivnoj ja mislim da je to od goleme važnosti za naš Europski put, od goleme važnosti za našu sigurnost, od goleme važnosti za ukupnu sigurnost u regiji i od goleme važnosti za jačanje zakonitosti u samoj državi Hrvatskoj i u susjednim državama. IZ toga razloga ne ohrabruje ovo što je govorila predsjednica Vlade, o tome da će se posebni sporazumi nakon promjene Ustava koje ćemo donijeti danas ili sutra, da će se posebni sporazumi sklopiti i da će se na taj način dodatno ojačati zakonitost u našoj državi, ali isto tako zakonitost u susjednim državama, i da će se istovremeno ojačati mehanizmi borbe protiv organiziranog kriminala, a time i borbe protiv korupcije. I mi u tom smislu pozdravljamo tu ne samo ovu promjenu ove odredbe, nego i najavljenu pripremu sporazuma. Što se tiče rada o kojem je ovdje bilo riječi. Netko od kolega je jutros u polemici sa predsjednicom Vlade spomenuo neophodnost da se u Ustavu više pažnje posveti radu i da se na taj način ojača i učvrsti radno zakonodavstvo. I ja mislim da bi to trebalo. I ja mislim da smo mi u ovih 20 godina stekli dovoljno iskustva u tome da vidimo kakvo je stanje u radnom zakonodavstvu, kakvo je stanje u radnom iskustvu i radnom statusu većine Hrvatskih građana. I kada već govorimo o pravima različitih grupa branitelja, manjina, spolnih ili drugih orijentacija, ja mislim da je doista vrijeme da se posveti pažnju jednom velikom broju, ako ne većini, onda jednom važnom segmentu Hrvatske populacije, Hrvatskog društva a to je radno ovisno stanovništvo bez kojega sasvim sigurno nema ničega. Ne može biti ni adekvatne slobode, ne može biti adekvatne pravednosti, niti može biti adekvatnoga dobra za cijelo društvo. I zato bih volio da u nekom od sljedećih rasprava oko promjena Ustava, ako se to već nije dogodilo sada, ako već nismo imali koncentracije i potrebe da o tome raspravljamo, da se naše ustavne odredbe i naše posebno zakonodavstvo u sferi rada pojača kako bi se sigurnost u pogledu rada, kako bi se prava iz domene rada, kako bi se prava iz domene mirovinskog i drugog statusa mogle pojačati, jer naše odredbe su u pogledu prava koja proizlaze iz rada i prava na rad u Ustavu doista elementarne. Iz tog razloga mi se čini da ima prostora da se tome posvetimo više, kao što bih također volio da se u općoj političkoj komunikaciji ne obraćamo samo poslodavcima, ne obraćamo samo onima koji predstavljaju udruženja poslodavne moći i ne samo sindikatima nego da se obraćamo općenito populaciji koja živi od rada i koja živi sa radom, a to nažalost u našoj političkoj kulturi, ove ustavne promjene to pokazuju, još uvijek nije dovoljno zrelo i još uvijek nije dovoljno razvijeno. Na kraju, htio bih nešto reći u vezi sa Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina s obzirom da je članak 15. stavak 3. Ustava ostao onakav kakav je bio. Ostao je onakav kakav je bio zbog toga što će se pitanje biračkog prava nacionalnih manjina regulirati Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina i to u skladu sa dogovorom za koji vjerujem, a dogovor je išao u različitim pravcima i sa strankama koalicije i sa strankama u opoziciji. To rješenje koje je predloženo da se manjine do 1,5% primijeni mogućnost da pored općeg imaju i dopunsko, dodatno biračko pravo, a manjine iznad 1,5% da se biraju posredstvom općeg biračkog prava uz zaštitu tri mandata i mogućnost za mandat jedan ili već koliko više je nešto što mi ne mislimo da je jedino, ali je najbolje što smo mogli smisliti da bi moglo biti prihvaćeno od svih stranaka u Saboru, a da bi se istovremeno otklonile slabosti dosadašnjega izbornog modela. Ono što je za nas posebno važno jeste da će ustavnim zakonom regulirati i položaj manjinskih vijeća, da će nacionalne koordinacije manjinskih vijeća dobiti konačno status pravne osobnosti, a da ih se neće tretirati po Zakonu o udrugama jer ta manjinska vijeća nisu biran a kao udruge nego su birana po posebnom izbornom postupku na temelju ustavnog zakona. I nacionalne koordinacije konačno mogu imati status pravnih osoba, kao što i ključne institucije Srba u Republici Hrvatskoj koje su osnovane na temelju Erdutskog sporazuma i pisma namjere Vladi Republike Hrvatske za završetku mirne reintegracije, mislim da Zajedničko vijeće općina i Srpsko narodno vijeće konačno nakon više od 10 godina rasprave o statusu će moći dobiti adekvatan status u odredbama ustavnoga zakona. Htio bih kazati da me veseli činjenica što ćemo nadam se danas ili sutra usvojiti promjene Ustava i što ćemo još tokom današnjih rasprava u odborima usuglasiti ono što je još potrebno usuglasiti, kao što me veseli činjenica da ćemo nadam se sutra ili prekosutra završiti raspravu i usvojiti promjene ustavnoga zakona. Time će se u značajnoj mjeri poboljšati ustavnopravna regulativa u Republici Hrvatskoj. Ne kažem da su svi segmenti najbolje regulirani, ne kažem da se nije moglo u nekim segmentima i bolje, posebno kad govorimo o radu i radnom zakonodavstvu, ali ono što smo do sada postigli očito pokazuje našu sposobnost i naš interes u ovom trenutku. U sljedećem trenutku kad se to bude mijenjalo nadam se da će ukupne okolnosti u društvu biti drugačije pa će onda i promjene Ustava ići i ticati se drugih segmenata. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Stanko Grčić u ime kluba HSS-a. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi ministre, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Rijetko se nama saborskim zastupnicima pruža prilika da sudjelujemo u ovako važnom događaju koji, slobodno ću reći, zaslužuje da ga nazovemo i povijesnim. Danas raspravljamo o promjeni Ustava Republike Hrvatske, a to se ne događa svaki dan. Ustav je najviši pravni akt jedne države i na njemu se temelji pravni sustav. Ustav je ujedno i najznačajniji politički dokument jedne države. Njime se propisuju osnovna načela, ustroj i djelovanje političkog sustava i zbog toga se kaže da ga treba mijenjati rijetko i malo. Promjene o kojima danas raspravljamo zasigurno se po obimu, ali i sadržaju ne bi mogle nazvati malim promjenama. Naime, ovim predloženim promjenama Ustava potvrđujemo svoje čvrsto opredjeljenje za život u zajednici europskih naroda kojima nedvojbeno pripadamo i s kojima smo i dosad tijekom povijesti dijelili sudbinu. Odluka o pristupanju Europskoj uniji bila je jedna od najvažnijih odluka, koja obzirom na način njezinog funkcioniranja za posljedicu ima niz promjena u administrativnom, gospodarskom i pravnom sustavu Republike Hrvatske te je stoga trebamo proći kroz zahtjevan proces prilagodbe kako bi se pripremili na život u novonastalim okolnostima. Te promjene treba naposljetku odražavati i najviši pravni akt Republike Hrvatske odnosno Ustav Republike Hrvatske. Kroz ovih nekoliko proteklih mjeseci raspravljalo se o obimu i sadržaju promjena i javljala su se različita mišljenja, ali činjenica je da se tražio, a sada vjerujem da je i pronađen nužan i potreban kompromis. Ponovit ću ono što su već mnogi rekli, a vrijedi zapamtiti. Kompromis se može postići samo ako i jedna i druga strana, odnosno sudionici u postupku, odstupe od početne pozicije i nađu se negdje na sredini, jednako zadovoljni, ali jednako nezadovoljni kompromisnim rješenjem. Međutim, to je dobro za razvoj demokracije, uči nas pregovaranju i traženju rješenja koje će zadovoljiti većinu, kao i uvažavanju prava drugog da u nekim pitanjima ima i različiti stav. Sigurno je da će biti nezadovoljnih ovim nužnim kompromisima, međutim time što su postignuti pokazalo se da se uspjelo izdići iznad stranačkih interesa i dnevne politike te donijeti odluke koje su u interesu svih nas, odnosno svih građana Republike Hrvatske. Interes hrvatskih građana, a mi smo dužni o tome voditi računa, je prije svega dovršetak procesa pristupanja Europskoj uniji koji smo započeli svi zajedno, a kojeg nema bez promjena Ustava. Hrvatski građani od nas očekuju odgovorno ponašanje, a to znači završiti započeti posao. Ove ustavne promjene o kojima danas raspravljamo ne donose političke stranke zbog sebe već zbog hrvatskih građana koji su nam dali svoje povjerenje da ih upravo ovdje na ovom mjestu i zastupamo. Na tom je tragu i uvođenje uz već postojeće i drugih nacionalnih manjina u izvorišne osnove. Pripadnici nacionalnih manjina su izabravši Republiku Hrvatsku za svoju domovinu odlučili s njom dijeliti i one teške trenutke, danas teške zbog gospodarske krize ali odlučili su i s njom dijeliti one lijepe doprinoseći svojim radom i postignućima boljitku čitavog hrvatskog društva. Mnogi pripadnici nacionalnih manjina dali su kroz povijest veliki doprinos razvoju hrvatske kulture, umjetnosti i znanosti, gospodarstva pa i sporta. Svaki narod svojom tradicijom, običajima i kulturom obogaćuje zemlju u kojoj živi, te stoga njegovi pripadnici zaslužuju potporu u nastojanju da očuvaju svoj jezik, identitet te se ravnopravno uključe u društvo. U tom svjetlu gledamo i uvođenje svih nacionalnih manjina čiji pripadnici žive u Republici Hrvatskoj u Izvorišne osnove. Jedna od bolnih točaka nedavne hrvatske povijesti, crna mrlja na savjesti nekih, a razočaranje i ogorčenost mnogih hrvatskih građana su pretvorba i privatizacija koje su postale sinonim za kriminal i pogodovanje bez prizornu pljačku zajednički stvorenog dobra. Koja se da sramota bude veća događalo u vrijeme rata kada je Hrvatska bila napadana izvana. Ratno profiterstvo nije novi pojam i vezan samo uz ove naše prostore. Ali hrvatskog čovjeka duboko boli spoznaja da su neki dok je on uz žrtvu vlastitog života branio Hrvatsku od agresora, iskoristili priliku i obogatili se upravo iskorištavajući takove okolnosti pljačkajući vlastitu zemlju iznutra. Ne zastarijevanje kaznenih djela ratnog profiterstva i kaznenih djela iz procesa pretvorbe i privatizacije koje se propisuju ovim prijedlogom ustavnih promjena pokazuju spremnost da se napokon rasvijetle ta mračna djela počinjena pod tako teškim prilikama po Hrvatsku i njezine građane. Jamstvo da se na taj način stečena dobra neće moći uživati bezbrižno računajući na zastaru. Promjene Ustava uz dio koji se mora mijenjati zbog članstva Republike Hrvatske u Europskoj uniji odnosi se i na novonastale okolnosti, prije svega se na to odnosi članstvo u NATO savezu koje donosi određene obveze Oružanim snagama Republike Hrvatske, a svoje uporište mora imati i u ovom Ustavu. Izmjena članka 7. potrebna je zbog članstva Republike Hrvatske u NATO-u temeljem kojeg je preuzela obavezu štititi drugu državu članicu ukoliko bi bila napadnuta. U tom bi slučaju Oružane snage Republike Hrvatske bile obvezne štititi suverenitet i neovisnost napadnute države. Nadalje, postojeća ustavna odredba članka 9. ne dopušta izručivanje hrvatskih državljana drugim državama te zbog toga predstavlja prepreku za izvršavanje Europskog uhidbenog naloga. Naime, uvođenjem Europskog uhidbenog naloga otvorit će se nove mogućnosti kažnjavanja za kaznena djela neovisno o tome gdje se osumnjičeni nalazi, a podrazumijeva predaju osobe u drugu državu već u trenutku kad se protiv nje pokrene kazneni postupak za neka od propisanih kaznenih djela navedenih u nalogu. Dodavanjem novog stavka članku 38. građanima će se jamčiti pravo na pristup informacijama koje posjeduju tijela javne vlasti i čime će se doprinijeti transparentnosti njihovog rada i otvorenosti prema građanima što je preduvjet za borbu protiv korupcije i važno je za suzbijanje tzv. šutnje birokracije. Članak 45. zadnjih je mjeseci čini se postao najpoznatiji članak Ustava. Gotovo svi znaju da se odnosi na biračko pravo, a predloženom formulacijom postiglo se zadovoljavajuće rješenje. Zaključno ću reći da promjene koje se predlažu osim što su potrebne zbog ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju doprinose jačanju pojedinih institucija važnih za funkcioniranje pravne države u smislu njihove veće neovisnosti. Promjene odražavaju i realnost društvenih promjena. Mi u Hrvatskoj seljačkoj stranci vjerujemo da će se sve navedeno pozitivno odraziti na život hrvatskih građana, vjerujem da ćemo te pozitivne promjene podržati, jer kao što sam već rekao na početku danas je jedan od onih dana koji se u povijesti pamte i to sa osjećajem da je učinjeno ono što je trebalo i što je ispravno. Stoga vjerujem a ćemo svi danas prepoznati važnost ovog trenutka i izvršiti dužnost koju su nam povjerili hrvatski građani opravdavajući njihovo povjerenje. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je klub HDZ-a, uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite. A prije toga ako mi dozvolite dvije obavijesti. Prvo je da je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora koja će se održati danas 16. lipnja u 13,30 odnosno ako ne bude gotova rasprava do tada, kad rasprava završi. I drugo, da je Odbor za zakonodavstvo sutra u 8,30. Molim vas u 8,30. Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče izvolite.
Hvala lijepo štovani gospodine potpredsjedniče, štovani ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Ovo je 4 izmjena hrvatskog Ustava u 20 godina, ali ona ima zaista svoju posebnost i kao što je rekao kolega Grčić vjerujem da će ući u povijest zabilježena kao vrlo značajna izmjena koja svjedoči da je narod u našoj državi, a posebice njihovi predstavnici političari sposoban postići i konsenzuse onda kada je to najpotrebnije. I mogao bih reći da je ova izmjena Ustava kruna jednog suglasja, jednog konsenzusa većinskih, a usudio bih se reći praktično gotovo svih parlamentarnih stranaka oko toga da treba Hrvatska postati ravnopravna članica Europske unije i da zbog toga moramo sve one zapreke koje su na tom putu rješavati zajednički. I kao što ide iz ove rasprave zaključak i ovu ćemo raspravu završiti sa zajedničkim zaključcima na dobrobit Republike Hrvatske. To će biti samo kruna na trnovit, višegodišnji put koji nas je dijelio od onih ratnih vremena do punopravnog članstva u Europskoj uniji, trnovit put jer su zahtjevi pred nama bili puno veći, stroži, oštriji i jači negoli pred drugim bivšim, a sada članicama Europske unije. No, ipak postoji još čitav niz problema koje moramo razriješiti mi sami među sobom. Ja uvijek tvrdim da je Hrvatska država dobar budući član Europske unije i da Europska unija neće imati problema sa hrvatskom državom, kao što ima sa nekim drugim državama koje nisu sklone financijskoj disciplini, strogim, oštrim i brzim promjenama. Na žalost naš dnevni tisak, pa i tjedni vrlo često širi dezinformacije u hrvatsku javnost, želi napraviti pesimizam u hrvatskoj javnosti, želi smanjiti zasluge hrvatske države za sve ono što smo postigli, pa pribjegava lažima. Evo kolega Kajin me je sad podsjetio da bi trebalo reći nešto o jednoj takvoj laži, koja je danas objavljena u humorističkom dnevnom listu koji se zove "Jutarnji list". Kaže naslov "šokantna vijest, Hebrang tvrdi da se bolje živi u Hrvatskoj nego u Njemačkoj". Ta vijest uopće nije dragi prijatelji i prijateljice šokantna jer ju je objavio humoristički list, ona bi bila šokantna da je istinita. A istina je ono što treba reći u ovoj raspravi kada prelazimo i prolazimo zadnju stepenicu pred Europskom unijom. Da je Hrvatska i u gospodarskom smislu, a ne samo u političkom organizacijom, demokratskom i pravnom, nego i u gospodarskom smislu ispunila sve zahtjeve Europske unije, a o tome najrađe šutimo. Zašto šutimo? Jer to daje poene Hrvatskoj državi a to nije dobro u humorističkim dnevnim i tjednim listovima. Što je Hrvatska ispunila? Ispunila je zahtjev Europske unije da deficit proračuna bude manji od 3%. I ja sam rekao da imamo manji deficit čak i od Njemačke i to je točno. Europska unija traži omjer između ukupnog duga države i našeg bruto domaćeg proizvoda, i kaže da ne smije biti preko 60%. Taj deficit u Hrvatskoj, odnosno taj dug 50%. Dakle daleko ispod gornjeg praga. A najveće zemlje Europe su ga itekako prešle, pa ću vam sada samo reći da je deficit proračuna u Njemačkoj 3,2% a u Hrvatskoj 2,9%. U Velikoj Britaniji je deficit proračuna 10,4%, u Italiji 5,3, u Španjolskoj 8%. Dakle Hrvatska je bolja u financijskoj disciplini od tih zemalja. Da je omjer duga i bruto domaćeg proizvoda u Hrvatskoj 50%, da je u Njemačkoj 79%, u Mađarskoj 78%, u Španjolskoj 65, u Italiji 115, 118%. I to sam rekao, da Hrvatska bude i Europa s njom dobiva kvalitetnog člana o kojem neće morati brinuti kao o nekim svojim članicama. I danas čitam kakve su to gluposti. Pa u Njemačkoj je bruto domaći proizvod veći nego u Hrvatskoj. Pa naravno da je veći, ali to nije uvjet za Europsku uniju, i o tome nismo govorili. Tamo je veći broj zaposlenih, kažu danas u tom humorističkom dnevniku. Pa naravno da je veći, ali o tome nismo govorili, jer broj zaposlenih nije uvjet za Europsku uniju. A pro pos o broj zaposlenih, i tu smo bolji od europskog prosjeka EU27 ima prosjek nezaposlenosti 9,7 a Hrvatska 9,4. Mislim da bi humoristički listovi trebali postati ozbiljni i reći hrvatskim građanima ne odričete se i ne mučite se uzalud, postigli ste bolji prosjek u financijskoj disciplini od onoga kojeg Europa traži. I to je bila poruka. Ali neki ju naravno ne mogu razumjeti, jučer je bilo vruće, pa im je uređaj za razumijevanje vjerojatno pregorio. Osim ovoga problema, u ovom Ustavu mi rješavamo još i čitav niz drugih problema. I zato mislim da ovaj Ustav nije dobar samo formalno jer nam je uvjet za Europsku uniju, on je dobar i sadržajno, jer popravlja kvalitetu sveukupnog života u Republici Hrvatskoj, pa ću ja spomenuti samo neke odrednice koje značajno popravljaju kvalitetu Hrvatske u cjelini. Pa ću isto tako spomenuti da je uvođenje nabrajanja nacionalnih manjina u preambulu jedan veliki iskorak u borbi za ljudska prava, u pravnoj državi, i veliki iskorak u percepciji Hrvatske kao zemlje koja svojim nacionalnim manjinama daje i veća prava nego što Europa određuje i s time smo ponosni. Moram isto tako reći da su i Oružane snage kojima zahvaljujemo najviše za stvaranje hrvatske države, i koji su među najzaslužnijima što su u samo 10 godina nakon rata se tako preustrojile da smo mogli postat ravnopravna članica NATO-a, u ovom Ustavu je učinila isto korak dalje. Sa ovim odredbama Oružane snage šire svoje aktivnosti, ne samo na obranu suvereniteta Republike Hrvatske, nego svih članica NATO-a, ali zauzvrat dobivamo i mi obranu ako netko napadne nas. I to je trebalo ući u Ustav i dobro je da je ušlo, a isto tako proširuje se djelatnost Oružanih snaga Republike Hrvatske i na čuvanje civilnih dobara, da ne kažem različitih humanitarnih akcija, očuvanja našeg mora itd. Veliki pravni iskorak je prihvaćanje europskog uhidbenog naloga, po kojem će se morati poštivati odluke drugih pravosudnih sustava, po kojima će se morati izručivati oni koji su osuđeni pravomoćno ili koji su pod sumnjom u istrazi za različite procese, na taj način se briše balkanska sjena nad onima koji su među državama u regiji mogli izbjegavati pravosudne odluke. Posebno je važan iskorak uvođenje u Ustav nezastarijevanja istrage o ratnom kriminalu, ratnom profiterstvu, i kriminalu pretvorbe i privatizacije. Ovo je važno zbog nas, ne zbog Europe. Naime ovaj kriminal u tom kritičnom razdoblju stvaranja države se često politički zloupotrebljava, sjetimo se predsjednik Mesić je dobio izbore na tome što je rekao da će vratiti 4 milijarde, ne znam čega, valjda dolara, koji su inozemstvo ukradeni u Hrvatskoj. Naravno nije vratio ni centa, jer je to politikanstvo. Nakon ovoga nadležna tijela imaju ustavnu obvezu, ustavnu ovlast da krenu u istrage iz tog razdoblja. Novac uvijek ostavlja svoj trag i tragom novca se uvijek može doći do kriminalaca. Ne mogu ne spomenuti članak 45. u kojem je regulirano biračko pravo Hrvata koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj. Ovdje je bilo velikih prijepora i ovdje smo pokazali zrelost, ne samo zato jer smo uspjeli postignuti suglasje, nego i zato jer smo prvi put jamčili Hrvatima koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj da imaju tri zastupnika, što bez ove odluke bi moglo biti i više, ali bi moglo biti i manje. Smatram da je to kvalitetan iskorak. Spomenuo bih i amandmane koje je Vlada ne preko plota niti oko plota, nego redovnom ustavom utvrđenom i zakonom utvrđenom procedurom uputila u ovaj Visoki dom. Od tih bi amandmana morao se osvrnuti na neke koji su ovdje izazvali različite rasprave, a to je da u Ustav uđe da hrvatska država skrbi posebno o braniteljima, udovicama branitelja, djeci branitelja i hrvatskim ratnim vojnim invalidima. Pa naravno da je tome mjesto u hrvatskom Ustavu. Zbog čega? Zbog toga što različiti politikanti hrvatske branitelje degradiraju, ogovaraju, šire o njima neistine. Hrvatski branitelji, jedini branitelj bilo koje suverene države koji ima negativni predznak. Hrvatski branitelj doživljava iz dana u dan tešku degradaciju, uvrede. Posljednji čavao u lijes pokapanja pozitivne uspomene na poginule hrvatske branitelje je sramotna odluka da se ugasi vječni plamen na oltaru domovine. To je jedan umjetnički vrijedan spomenik autora Kuzme Kovačića, ali još je vrjedniji zato što je to bilo jedino centralno mjesto obilježavanja tragedije hrvatskih branitelja. Gospodin Mesić ga je ukinuo jer je zabranio polaganje vijenaca stranim delegacijama na taj spomenik i na taj način smo ostali jedina zemlja u kojoj strane delegacije nemaju gdje položiti vijenac i zato nas je sram, stidimo se i ovo ostaje povijesna sramota naše generacije. Zato je dobro da branitelji i posebna skrb o njima uđu u Ustav jer će to ipak malo potaknuti sve buduće politikante koji žele manipulirati s njima da im je ustavna obveza o hrvatskim braniteljima govoriti istinu. Isto to vrijedi i za Domovinski rat koji je pravedna, obrambeni, osloboditeljski. I ovaj amandman nije ništa drugo, kao što je rekla i predsjednica Vlade, nego uvrštavanje u Ustav Deklaracije o Domovinskom ratu Hrvatskoga sabora. Naša je obveza da to metnemo u Ustav isto kao što je naša obveza da štitimo i članak 141. Moram reći da je ovdje bio jedan prijedlog da se ukine stavak 2. toga članka koji glasi ovako: "Zabranjuje se pokretanje postupaka udruživanja RH u saveze s drugim državama u koje bi udruživanje dovelo ili moglo dovesti do obnavljanja Jugoslavenskog državnog zajedništva, odnosno neke balkanske državne sveze u bilo kojem obliku." Bio je ovdje prijedlog da se briše ta odrednica. Mi nismo reagirali jer smo smatrali da se radi o jednom pojedinačnom hiru, o neozbiljnom prijedlogu. Međutim, kasnije je taj prijedlog recikliran u nekim novinama, u nekim medijima i bilo je rečeno, gledajte HDZ se nije tome suprotstavio. Nismo se suprotstavili jer smo smatrali da ne treba na to uopće odgovarati, da je to opće dobro, da je to opća istina i opća konstatacija da u Ustavu RH mora ostati i vječno opstati zabrana udruživanja u južnoslavenske sveze. I ovaj puta ističem, oštro, da se HDZ zalaže da to ostane iz jednog jedinog jednostavnog razloga. Sve južnoslavenske sveze, sve jugoslavenske države, koliko god i u kojem obliku su bile bile su grobnice hrvatskoga naroda i završavale su krvavim ratovima. Ni jedna od tih južnoslavenskih sveza se nije mirno razišla kao što su se nedavno mirno razišle Češka i Slovačka, zemlje Sovjetskog saveza itd. Naše iskustvo je takvo da nakon svake južnoslavenske sveze ginemo mi, ginu naša djeca. Ako ovo ostane u Ustavu onda barem našoj djeci možemo obećati evo vi ćete bit prva generacija na ovim prostorima koja neće krvlju plaćati izlazak iz južnoslavenskih federacija. I zato taj stavak 2. članka 141. mora ostati i zato se sada na njega očitujem jer vidim da su neki komunisti, pardon kolumnisti počeli hvaliti takav prijedlog. Pa evo, ovo neka bude odgovor kluba HDZ-a takvim kolumnistima. I na kraju što reći o ovom Ustavu? Ovaj Ustav doista će ući u povijest jer je Ustav konsenzusa, jer je Ustav dogovora, a ne nadglasavanja. Neki nesporazumi koji su ostali dogovorili smo se da će se dalje raspravljati, da se neće ići silom na njih. Imamo vremena u miru raspravljati. Puno je lakše raspravljati kad ćemo biti ravnopravna članica EU, bit će manje tenzija i manje problema i zato klub HDZ preporuča dignimo ruku za Ustav jer je to Ustav za civiliziranu, europsku Hrvatsku. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je klub HNS-a - HSU-a, uvažena zastupnica Vesna Pusić. Izvolite. Ispričavam se, jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Daniel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Poštovani gospodin zastupnik Hebrang je u svom izlaganju istakao kako je posebno dobro i to što hrvatski državljani koji žive izvan RH imaju i po ovom prijedlogu novom pravo na 3 saborska zastupnika. Dakle, ne mogu se s tim složiti, to nije točno. To je vrlo loše rješenje, ono je diskriminatorsko. U konačnici ono dovodi do toga da imamo više kategorija građana, a sljedeće nakon uvođenja upravo ovakve stope bit će kroz nekoliko godina zahtjev da se i ono reducira obzirom da neće jednako vrijediti glas u Hrvatskoj kao i izvan nje. Hvala lijepo.
Uvažena zastupnica Vesna Pusić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dakle, našli smo se u jednoj neobičnoj i neočekivanoj situaciji. Mjesecima smo raspravljali o nacrtu, prednacrtu, inicijativi Vlade, inicijativi oporbenih zastupnika, inicijativi Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Dakle, o različitim prijedlozima, inicijativama i varijantama izmjena i dopuna Ustava i vjerojatno u prvom redu zbog činjenice da je za Ustav potrebno dvije trećine ruku u ovom Parlamentu uspjeli smo pronaći neki kompromis koji nije sigurno ni jedna od strana ne smatra idealnim, ali i su sve strane smatrale prihvatljivim i podnošljivim. To samo po sebi je bila jedna vrsta, po našem mišljenju, pozitivnog političkog iskustva jer naravno u svakom parlamentu moramo graditi sposobnost za kompromis i konsenzus oko nekih tema, a mi u tome nemamo puno iskustva. I drago nam je bilo da smo na ovoj temi to uspjeli. I da ne ponavljam ono što smo već više puta raspravljali u ovoj sabornici, a to je da ovim promjenama Ustava neposredni povod je naravno okončanje naših pregovora o članstvu u EU. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Dragovan previše je glasno, previše glasno. Dakle, o mogućnosti članstva Hrvatske u EU i okončanju pregovora, mogućnosti funkcioniranja Hrvatske kad postane punopravna članica, ali i onom trećem korpusu, a to su stvari koje nisu neposredno vezane za članstvo Hrvatske u EU, ali iz razno raznih razloga su pojedini sudionici u cijelom procesu procijenili da je to potrebno u ovom trenutku u Ustavu promijeniti i da bi to unaprijedilo sam Ustav. Bilo je različitih prijedloga, ali pronašli smo kompromis. 15 sati prije nego što smo počeli raspravljati danas o Ustavu u Hrvatskom saboru, nakon cijele ove procedure usaglašavanja pojavilo se 5 vladinih amandmana. Jesu oni bili na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav, je li se s njima netko usuglasio kao što smo cijelu proceduru vodili, je li su oni sastavni dio ovog kompromisa i konsenzusa o kojem smo donijeli ovaj Nacrt promjena Ustava, ili su nešto što se odjedanput stvorilo dezavuirajući, podvlačim dezavuirajući Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav ovdje u Saboru potpuno je nejasno. Što se radilo svih ovih mjeseci da je ovih 5 amandmana koji nisu kozmetika, koji su izrazito važni i značajni se pojavilo 15 sati točno prije nego što smo počeli raspravljati o ovoj temi u Saboru. Time naravno je skinuta sa dnevnog reda rasprava o promjenama Ustava. Skinuta je u onim svojim dimenzijama koje su je temeljno pokrenule, dakle nećemo raspravljati očito je usuglašavanju ili prilagođavanju Ustava za članstvo u Europskoj uniji, za oblike kontrole, što je vrlo značajno, i u prošloj raspravi u ime Kluba HNS-a HSU-a sam ovdje spomenula da smo najmanje raspravljali o najdramatičnijoj stvari koju radimo ovim Ustavom, a to je da dio suvereniteta prenosimo sa Hrvatskog sabora na Europske institucije. To gotovo nismo uopće raspravljali, međutim, sa ovakvim postupkom Vlade da sada 15 sati prije rasprave se pojavljuje pet amandmana, rasprave o svim temama o Ustavu stavljene su sa strane i naravno raspravlja se o pet ovih amandmana. Budući da smo o ostalim stvarima iznijeli svoje mišljenje i temeljem dugotrajnog i po mom mišljenju kvalitetnog procesu usuglašavanja i građenja jednog zajedništva, a to je za Ustav izrazito bitno, za razliku od svih ostalih zakona, za Ustav je izrazito važno da ako je moguće se donese konsenzusom, 2/3 su već onako same po sebi gotovo konsenzus ali ako je moguće konsenzusom jer funkcija Ustava je objedinjavanje a ne dijeljenje. A objedinjavanje građana Republike Hrvatske u nekakvom našem zajedničkom izražavanju vlastitog političkog profila, političkog profila vlastite zemlje, to je Ustav. Prema tome, zaista je važno i naše je mišljenje u Klubu HNS-a HSU-a da smo tu zaista nakon dugog vremena postigli jedan pozitivni pomak, da bi se onda noćas pojavili amandmani. Pa budući da smo o ostalim stvarima, u raspravama koje su ovdje već vodile nešto rekli dozvolite da u ime Kluba HNS-a i HSU-a kažem nešto o amandmanima koji su ovdje predloženi. Prvo, prijedlog je da se u ovoj preambuli ili uvodnom dijelu, u izvorišnim osnovama kao oni koji su obranili utemeljili republiku Hrvatsku izbace građani Republike Hrvatske i umjesto toga stavi samo jedan segment a to su Hrvatski branitelji. Nema sumnje da su Hrvatski branitelji značajno doprinijeli obrani republike Hrvatske i uspostavljanju Republike Hrvatske. Kao što nema nikakve sumnje da su Hrvatski umirovljenici koji su financirali to svojim mirovinama koje i do dan danas se vraćaju, također vrlo bitno doprinijeli obrani Republike Hrvatske i uspostavljanju samostalne države. Kao što nema sumnje da su civilne žrtve i ljudi koji su stajali na svojim pragovima i u svojim selima i gradovima bitno doprinijeli obrani Republike Hrvatske. Kao što nema sumnje da su mnogi ljudi koji su na političkim različitim pozornicama i domaćima i svijeta zastupali Republiku Hrvatsku u tim godinama, pa i priznavanje Republike Hrvatske pripadnici različitih dobrotvornih, dobrovoljnih, civilnih udruga također bitno doprinijeli. Ali ono što je najznačajnije Ustav je dokument koji mora objedinjavati građane i građanke Republike Hrvatske. To je zajednički dokument svih i cijela ideja Ustava je da se prepozna uloga građanki i građana Republike Hrvatske u obrani i uspostavi njihove vlastite države i njihove vlastite domovine. I ideja da bi mi izbacivali građanke i građane Republike Hrvatske i priznavali samo neke u tom procesu ne dolazi u obzir ljudi, to nije Ustavna kategorija uopće. Zakonima se pojedinim kategorijama građana se mogu davati određena prava, davati im određene kompenzacije, pozitivna diskriminacija apsolutno, razno razne recimo institucije uvoditi, koje prepoznaju specifične doprinose pojedinih segmenata Hrvatskih građana i građanki. Ali Ustav da kao Ustavnu kategoriju uvodi diskriminaciju između građanki i građana Republike Hrvatske obzirom na utemeljenje države, obzirom na obranu vlastite domovine, e to ne može. To ljudi ne može, ako to hoćemo, ako hoćemo Ustav koji će dijeliti umjesto objedinjavati građanke i građane ove zemlje na jednoj tako važnoj temi, onda ili morate smisliti drugačiji način donošenja Ustava, ali ono što vam sa sigurnošću mogu reći, bez obzira na stavove bilo koje stranke HNS neće podržati takav Ustav. To je puno puta i vrlo kratka povijest pokazala da kad su se radili različiti politički dogovori, sumnjivi kompromisi, momentalna rješenja u ovom Saboru da se vrlo brzo pokazalo koliko je to bilo pogrešno i koliko smo mi sa jednim ispravnim, ravnim stavom bili u pravu. Ovo nije bilo koji zakon, ovo je Ustav i da bi se nekom Ustavom odricalo pravo i uloga u uspostavljanju države i obrani vlastite zemlje pa ajmo onda uvesti, jer su sigurno neke regije u Hrvatskoj bile daleko više stradale u ratu nego neke druge, pa ajmo uvest onda i regionalnu privilegiranost, dobnu. To nema kraja. Kad jedanput na jednoj takvoj općoj, ako hoćete identitetnoj točci počnete diskriminirati vlastite građanke i građane to nema kraja. Prema tome, na ovoj točci ako želite izbacivati hrvatske građanke i građane iz preambule Ustava kao one koji su obranili svoju zemlju i uspostavili svoju državu, bez nas. Mi za to glasati nećemo. Vi imate dovoljni broj ruku ako želite, ali za to onda imate i odgovornost. Mi u takvoj stvari sudjelovati nećemo. Iz toga 1. amandmana izveden je i amandman 2. koji se odnosi na posebnu skrb države koju države posvećuje zaštiti hrvatskih branitelja, ratnih vojnih invalida, udovica, roditelja i djece poginulih hrvatskih branitelja. Pa valjda i svih invalida, pa valjda djece i mladeži općenito. Naravno da posvećuje, ali kolegice i kolege to je zakonski, a ne ustavni materijal. To je tema koja se regulira zakonima, a ne ustavima. Jer ako se regulira Ustavom onda recimo ako netko padne ili ne prođe na prijamnom ispitu za fakultet može doći i reći činjenica je da mene, a moj tata je poginuo u Domovinskom ratu, činjenica je da mene niste upisali na fakultet. Tom činjenicom kršite Ustav i moje je pravo da se za mene posebno brine. To znate da smo takav problem već imali pa je, obzirom da je Ustav bio drugačiji i riješen. Ovime apsolutno ljudi imaju pravo. Dakle, to je 2. amandman. I treći amandman na koji kao klub imamo ozbiljne primjedbe je amandman 4. u ovom tekstu koji smo dobili koji govori o tome da predsjednik Vrhovnog suda ne bi trebao izvještavati o radu sudbene vlasti odnosno pravosuđa ovaj Parlament. Pa nego koga bi izvještavao? Kolegice i kolege, predsjednik Vrhovnog suda nije bilo koja vodeća figura neke pravosudne institucije u Hrvatskoj. On je ili ona simbol pravosuđa. Sigurno su moji kolege i kolegice već koji su ovdje raspravljali citirali članak 4. postojeći Ustava gdje u stavku 2. stoji načelo diobe vlasti uključuje…
Privedite kraju, vrijeme vam je isteklo.
Hoću. Međusobnu suradnju i provjere nositelja, ova tri nositelja vlasti. Zna se što je problem, problem je utjecaj izvršne vlasti na sudstvo, ali i nepodnošenje izvješća pravosuđa o svom radu predstavnicama i predstavnicima građanki i građana Republike Hrvatske, a da podsjetim, to smo mi ovdje.
Zahvaljujem.
To je nužno da bude u Ustavu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Ispravit ću netočan navod kolegice Pusić gdje je ustvrdila da se ovim amandmanom 1. Vlade Republike Hrvatske građani tj. narod Republike Hrvatske stavlja van ovih Izvorišnih osnova Ustava. Naime, to nije točno jer jasno piše da se dodaje članak, da se dodaje u alineji 13 i glasi da hrvatski narod je iskazao svoju odlučnost i spremnost za uspostavu i očuvanje Republike Hrvatske kao samostalne, nezavisne, suverene, demokratske države. Naime, hrvatski branitelji ne bi trebali biti prepreka i spornost vaših opservacija na ove amandmane koje ste dali, s obzirom da jasno kroz deklaracije Hrvatskoga sabora, kroz sve ono što je doneseno pa i kroz sadašnji važeći Ustav jasno se govori što su hrvatski branitelji. Ovim se samo dopunjuje njihova uloga u stvaranju i obrani suvereniteta Republike Hrvatske.
Hvala. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. U ime kluba HDSSB-a uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospodo ministri, kolegice i kolege. Slušajući, iako nisam mislio početi s tim ovu raspravu, kolegicu Pusić prije mene i sjećajući se jedne rasprave ili replike gospodina Hebranga od prije nekih mjesec dana kada je ustvrdio da je bilo ne samo 500 tisuća nego i 800 tisuća pa i više branitelja, ispadne da su gospođa Vesna Pusić i gospodin Hebrang gotovo nekako na istoj crti po tom pitanju, ali s različitih strana. 1868. godine kada je sklapana Hrvatsko-ugarska nagodba onda je hrvatska delegacija boravila u Pešti i posjetio ju je car i kralj, König und Kaiser Franjo Josip. I znate što je rekao hrvatskoj delegaciji? Nemojte biti mađarskiji od samih Mađara. Evo ove naše promjene Ustava su u osnovi, u temelju, odnosno glavni im je cilj da nekako uskladimo naš Ustav i sve ove članke i ostali tekst zbog ulaska u Europsku uniju. Možda bi se moglo to prenijeti, ta poruka Franje Josipa ne budimo europskiji od samih Europljana, a to ću obrazložiti i u svom izlaganju zašto to kažem. Kada se pristupa Europskoj uniji piše u našem Ustavu a to se nije mijenjalo da odluka Sabora mora biti 2/3, nakon toga ide referendum. Mi smo ovdje predstavnici građana Hrvatske, svih građana Republike Hrvatske i potrebno je da ti predstavnici svih građana Republike Hrvatske glasuju za ulazak u Europsku uniju, dakle u ovom Visokom domu 2/3 većinom. U ovome novome prijedlogu to isto pravo oduzimamo građanima od kojih tražimo da eto iziđe koliko iziđe, a da polovica bude za ulazak u Europsku uniju. To znači hipotetski, teoretski da može izići pet građana Republike Hrvatske na referendum za ulazak u Europsku uniju ako tri glasuju za, Hrvatska je u Europskoj uniji. A u Saboru Republike Hrvatske mora biti 2/3 većina. E sad, kako to postoji razlika između glasovanja o ulasku u Europsku uniju u Saboru i davanja povjerenja građanima Republike Hrvatske, narodu hrvatskome kada se odlučuje o ulasku u Europsku uniju. Zbog čega promjena Ustava u članku 141. u svezi, dakle udruživanja u asocijacije, pa prema tome takva asocijacija je i Europska unija. Ponovo inzistiram i plediram, ako već nemamo kriterija, dakle bez kriterija kod pristupanja glasovanja na referendumu, onda bar postavimo jedan kriterij pozitivnih glasova za ulazak u Europsku uniju, jer se očekuje po izjavama ljudi iz izvršne vlasti procvat Hrvatske i ovdje kako je netko rekao i gospodin Hebrang i ostali da Hrvatska krene punim jedrima ka sigurnoj obali, da će narod živjeti bolje, da ćemo biti bolje, da će biti bolje plaće, poljoprivrednici, seljaci, radnici svi će procvasti. Svima će biti kao u Kanaanu, kao u zemlji meda i mlijeka. Pa što onda, čemu onda ustavna promjena kada se govori o referendumu za ulazak u EU. Govorim to zato što je HDSSB Hrvatski demokratski savez Slavonije i Baranje predlagao i drugačiju formulaciju. Ne samo, dakle nad polovičan pozitivan rezultat negoli i veću stopu, veći postotak pozitivnog rezultata kod glasovanja na referendumu. Predlagali smo 2/3 pozitivan rezultat. Dakle, 66% ali o tome ni riječi u Prijedlogu promjene Ustava. Bilo je riječi u prošloj raspravi u ovom brzinskom Ustavu kako bih ga ja nazvao, jer evo za 7 dana ili 10 dana brzinski pogodbenjački ili nagodbenjački Ustav ili promjene Ustava se vrše između određenih političkih elita ili grupacija ovdje u Saboru. Tu mislim izravno da kažem na HDZ i SDP i još na određene manjine s obzirom da se po hitnom postupku usvaja dnevni red po kojemu će Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina ići odmah nakon ovoga. Dakle, očito je na djelu pogodba ili nagodba. Zato sam u početku govora i istakao onu činjenicu o hrvatsko-ugarskoj nagodbi i riječima cara i kralja Franje Josipa kada je posjetio hrvatsku delegaciju u Pešti. Hoćemo li ikada i ikako pokazati svoje dostojanstvo. Hoćemo li ikada i na bilo koji način pokazati da smo mi Hrvatska i da smo Hrvati? Govorio je netko ovdje o 150 km kvadratnih ili četvornih mora. Svjedoci smo ponovo ucjena koliko god to bilo prikriveno u govoru gospodina Pahora sinoć na Hrvatskoj televiziji u svezi Ljubljanske banke. Mnogi naši znanstvenici koji se bave poviješću i promišljanjem i hrvatske povijesti na koje onda gledaju i hrvatsku budućnost se boje da bismo preko Bruxella ponovo se dočepali ili da nas se ponovo dočepa Beograd, a pod krinkom naših ustavnih promjena. Ne želim reći da postoji zakulisni scenarij ili urota, ali trebamo o svemu razmišljati. Kada je gospodin Srb govorio o tri vrste građana od kojih su neke diskriminirane po biračkom pravu ili po vremenu koje im preostaje za biranje na biralištima, a to su oni u dijaspori posebice ili poglavito u Hercegovini i Bosni jer imamo samo 4 ili 5 konzularnih diplomatskih predstavništava. To je ta jedna vrsta. Druga vrsta je ona kojima je osigurana tri mjesta u Hrvatskom saboru bez obzira koliko ih izišlo i onda ostali obični hrvatski građani. Kakvo će biti rješenje u Ustavnom zakonu i sve to skupa. To mi ne znamo, nemamo nacrta. Ali očita žurba kojom se odmah nakon vjerojatnog usvajanja ovih promjena Ustava žuri sa Ustavnim zakonom je vrlo sumnjiva u najmanju ruku upravo da bi se, kako reče gospodin Srb, verificirala ta do kraja diskriminacija hrvatskih građana i podijelili ih na nekakve tri kategorije što po Ustavu ne bi smjelo biti. Također ne vidim razloga da Vrhovni sud ili njegov predsjednik izvijesti ovaj Visoki dom, Hrvatski sabor o stanju u sudstvu u Republici Hrvatskoj jedanput godišnje. Niti bi Hrvatski sabor o tome glasovao, niti bi o tome ikakovih, dakle imao ikakve i namjere ili bilo kakve mogućnosti da utječe. Ali jednostavno da izvješće čujemo od predsjednika Vrhovnog suda. Ja sam uvjeren da bi to svatko od nas zastupnika bez obzira na stranačku pripadnost volio čuti. Zbog toga mi nije jasno da se dakle ovaj dio izbacuje iz Ustava Republike Hrvatske. Nadalje u prijedlozima, odnosno amandmanima koje je Vlada dostavila, a zapravo taj amandman evo jedan, on nije ni amandman na prijedlog na nacrt, nego on je amandman na onaj stari Ustav, što po regulama zapravo i nije bilo moguće, ali žonglerajem u Saboru evo taj amandman već danas imamo ovdje. Ono što mene smeta u tome amandmanu jedan, i na čemu gospodine ministre bi vas priupitao i gospodina Šeksa, zbog čega u tom amandmanu Vlade Republike Hrvatske, dakle čiji ste vi član i čiji ste, očito ste vi kao predstavnik Vlade uložili taj amandmana, piše o Hrvatskoj, Republici Hrvatskoj dakle i o Domovinskom ratu kao oslobodilačkom ratu, a nema pridjeva obrambenih. Da li ste vi time zaista mislili da nije izvršena agresija na Republiku Hrvatsku? Ne govorim to osobno vama, ali ako netko vrši obranu, ako se brani od nečega znači da je napadnut, znači da postoji agresor. Ovime izostavljanjem i ako u obrazloženju postoji riječ obramben, u samom prijedlogu za u preambuli nema riječi obrambeni oslobodilački Domovinski rat. Obrambeni ne postoji. Je li to na crti onoga što se govori da ćemo sa susjednom državom s kojom, da ne kažem smo bili u ratu, poništiti i međusobne optužbe da nije nitko bio agresor, pa ni oni na nas. Jer ako napišemo obrambeni, onda znači da smo se od nekoga branili, da je netko vršio agresiju na Hrvatsku. Izostavljanjem riječi obrambeni rat, zapravo potiho na jedna neću reći perfidan način, taj čin agresije mi brišemo. Iz svog vlastitog Ustava. Mislio sam uložiti amandman u kojem bi samo dodao riječ obrambeni, pridjev obrambeni, ali sam odustao zato što sam evo sad za govornicom da to kažem, ukoliko se to može još ispraviti i ukoliko i ostali i oni koji predlagatelji promjena Ustava to tako isto misle, a ako ne misle ništa. S obzirom da je HDSSB imao i puno konkretnijih prijedloga za Ustav Republike Hrvatske, pa i rješenja koja nisu ovako kao što je ovim promjenama ima članak koji su zapravo kao zakonske odredbe važe, nisu bile potrebne da ih se uvodi u Ustav, a ipak su ušle u Ustav, a HDSSB je predlagao a u svezi obvezne regionalizacije koju nam nameće Europa, pa prilagodbu i Sabora i po broju zastupnika, dakle smanjenje i dvodomni Sabor i s obzirom na sve ovo što sam sad izrekao, ovaj brzinski Ustav, nagodbenjački Ustav HDSSB neće prihvatiti i neće glasovati za promjene Ustava Republike Hrvatske.
Zahvaljujem. Na redu je u ime kluba nacionalnih manjina, uvaženi zastupnik Furio Radin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ja ću biti vrlo jasan. Klub nacionalnih manjina je izigran. I to po svoj prilici izigran je i od HDZ-a i od SDP-a koji danas pristupaju izglasavanju, glasanju o promjenama Ustava, bez da se provede rasprava o ustavnom zakonu kako je bilo dogovoreno i bez da se glasa o ustavnom zakonu. Ja imam samo reći tu stvar, ako se HDZ i SDP, ako su se odlučili oko toga, onda je situacija vrlo jasna, onda zapravo to jedno izigravanje novog sustava … [[Ne razumije se.]] nacionalnih manjina, i onda mi sebi ostavljamo mogućnost da reagiramo kako dolikuje takvoj stvari. Ja sam se držao dogovora do danas, gospodin Šeks vi se niste držali dogovora, a imam dojam da se nije držao dogovora ni SDP. Izglasajte Ustav, a mi ćemo čekati.
Hvala. Bumo se još smirili do kraja rasprave, ne treba dizati takve teške tonove i takve optužbe. Ali još ima 6 pojedinačnih pa dotle se bu cijela stvar smirila i primirila. Idemo dalje, prelazimo na pojedinačnu raspravu. Na redu je uvaženi zastupnik Daniel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Naime odmah da kažem Hrvatska stranka prava protivi se ovim promjenama Ustava i to iz nekoliko suštinskih razloga. Prvi je i najvažniji što se napušta koncept državotvornog i demokratskog Ustava kakav je bio ovaj božićni Ustav, i to prije svega zbog toga što se ovakvim ustavnim promjena uvode više kategorija hrvatskih državljana. Naime, smatramo potpuno neprihvatljivim da danas u bilo kakvom modernom demokratskom Ustavu postoji bilo kakva različitost na temelju etničke pripadnosti ili bilo kakvih drugih razlika među državljanima, a one koji se ovim ustavnim promjenama potenciraju su razlike na temelju prebivališta, i uvode se tri kategorije hrvatskih državljana, oni koji žive u Republici Hrvatskoj imaju pravo na jedan glas, pripadnike nacionalnih manjina koji imaju pravo na dva glasa, tu bih posebno istaknuo one koji imaju dvostruko državljanstvo, primjerice hrvatsko i srpsko žive u Srbiji, i imat će posebne pogodnosti, za razliku od istih tih koji su hrvatske nacionalnosti a koji će imati pravo na jednu šezdesetinu ili jednu stodvadesetinu glasa. I konačno posljednja skupina hrvatskih državljana su oni s prebivalištem izvan Republike Hrvatske, dakle hrvatska dijaspora, koja je ovakvim ustavnim promjenama dovedena na jedan, ja bih rekao, neprihvatljiv i uvredljiv položaj kroz sam Ustav. Kada su u pitanju upravo pristigli amandmani koji govore o zaslugama hrvatskih branitelja u Domovinskom ratu i pobjedi, mi to podržavamo, ali pritom smatramo da treba reći još nešto, a to je da mora u praktično u Ustav biti unesena u Izvorišne osnove cjelovita Deklaracija o Domovinskom ratu jer ona ima iznimne posljedice i po hrvatsku vanjsku politiku jer je njome jasno definirano da Hrvatska nije bila agresor. Što bi obvezivalo i najviše državne dužnosnike da u svom djelovanju ne izlaze iz okvira Deklaracije o Domovinskom ratu. Dakle, naš je prijedlog, naše je mišljenje da cjelovita Deklaracija o Domovinskom ratu kao jedan sveobuhvatan dokument treba biti u Izvorišnim osnovama Hrvatskog ustava u cijelosti navedena. Ovdje je bilo dosta govora i o tome kao pogodbenjačko-nagodbenjačkom Ustavu i on to u određenom smislu je jer je posljedica dogovora između 2 najveće političke opcije koje imaju dovoljno ruku u Saboru, mogu izglasati ustavne promjene kakve god žele, ali se ovakvim ustavnim promjenama dugoročno, po našem mišljenju, šteti Hrvatskoj. Ono što je posebno osjetljivo pitanje je pravo glasovanja hrvatske dijaspore i prava glasovanja nacionalnih manjina. I smisao je zaštite prava nacionalnih manjina u očuvanju jezika, tradicije, kulture, posebnosti i sve druge odrednice koje su vezane uz jednu civilizacijsku razinu danas što nama ni na koji način nije sporno, ali se kontinuirano zapravo želi poslužiti nacionalnim manjinama i njihovim predstavnicima u Saboru kako bi došlo do formiranja većine. Bilo s jedne, bilo s druge strane. I to je ono što je loše. Smatram da je to posebno loše i za predstavnike nacionalnih manjina jer takva instrumentalizacija dugoročno samo njima može štetiti. A mi smo proteklog tjedna u raspravama o nacrtu prijedloga Ustava ovdje imali prilike čuti jednu posebno snažnu političku poruku kroz izrečen zahtjev za ukidanjem, brisanjem stavka 2., 141. članka Ustava kojim se zabranjuje bilo kakvo udruživanje u asocijacije koje bi mogle dovesti do nekog južnoslavenskog političkog saveza ili balkanskih državnih tvorevina. To je nešto što je zapravo iskaz jednog očitog političkog programa koji postoji na ovim prostorima i to je jedna izjava koja će imati dugoročne političke implikacije, ja bih rekao možda sljedećih 10 ili 15 godina na ovim prostorima, jer zapravo govori o tome da postoji želja, postoji plan da se dugoročno formiraju ponovno južnoslavenske političke integracije, a da se samo vreba prilika nove političke okolnosti u kojima se one mogu ostvariti. Upravo zbog toga je neobično važno da ta stavka ostane trajna. I ako postoji neka odrednica u ovom Ustavu koja u najvećoj mjeri štiti živote ljudi na ovim prostorima onda je to upravo stavak 2. 141. članka. Jer su upravo južnoslavenski integracijski procesi želja za nametanjem državnih tvorevina i doveli do krvoprolića na ovim prostorima. I sve zlo što se dogodilo u tom smislu zapravo je posljedica u prošlom stoljeću upravo takvih integracijskih procesa. Ono što mi danas imamo, mi imamo evo gotovo 15 godina života u uvjetima u kojima nema stradanja ljudi, ubistava, ratovanja na temelju bilo kakvih političkih razloga i onih bilo kakvom etničkom osnovu. To je jedno vrijeme kakvih nije bilo u posljednjih 100-njak godina, ali je to upravo i zahvaljujući činjenici što u Ustavu postoji ovakvo ograničenje. Ono je stoga iznimno značajno, a kada se govori uopće o potrebi, ideji ukidanja te odredbe zapravo govori se o želji da se stvore novi uvjeti u kojima će do takvih integracijskih procesa doći. To je isto tako jedna opasna politika koja izaziva u velikoj mjeri i nepovjerenje jednog gotovo cijelog dijela hrvatskog naroda prema pripadnicima jedne nacionalne manjine i stvaranje uvjerenja i dojma da se tu radi praktično o, ja bih rekao, o glavi Hrvatima koji žive na ovim prostorima. Još bih želio nešto reći o zahtjevima za ukidanje, odnosno ukidanje odredbi o referendumu, dakle st. 141. gdje se zapravo traži natpolovična većina svih državljana na izlasku na referendum kada se i radi o ulasku Hrvatske u državnopravne saveze s drugim državama i narodima. Ta odredba treba ostati bez obzira na ovaj prijedlog jer je i ona iskaz volje svih hrvatskih državljana prema prepoznavanju stvarnih interesa Hrvatske. Nema nitko razloga bojati se da hrvatski državljani ne bi znali prepoznati što je Hrvatskoj potrebno i sukladno tome izaći na referendum i o njemu glasovati prema vlastitoj prosudbi. Vidimo i primjećujemo da postoji bojazan da ne bi izašlo niti 50% upisanih birača na jedan takav referendum. Ali upravo zbog toga ne može se reducirati razina odlučivanja temeljem većine na referendumu do te mjere da praktično beznačajan broj, udio hrvatskih državljana odlučuje o tako važnim pitanjima za budućnost RH. Stoga, inzistiramo na ostanku upravo tog jednog državotvornog elementa ugrađenog u Hrvatski ustav. Dakle da završim, smatram da su ove Ustavne promjene sa jednog državotvornog i demokratskog stanovišta korak unatrag i da na ovakav način se ne trebaju donositi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prije nastavka, jedna obavijest, nastavak 36. sjednice Odbora za ljudska prava i nacionalne manjine održat će se danas 16. lipnja u 13,30 dvorani Ivana Mažuranića. Hvala lijepa. Nastavljamo dalje s pojedinačnom raspravom, na redu je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Do sada sam imao prilike slušati predstavnike oporbenih klubova kako su iznenađeni najnovijim prijedlozima i amandmanima Vlade koji su došli na prijedlog Ustavnih promjena. Odmah želim reći da ja nisam iznenađen ovom iznenađenošću jer je cijeli tijek pregovora koji je trajao gotovo 10 mjeseci o Ustavnim promjenama za nas koji nismo u njima sudjelovali bilo iznenađenje. Tako da me vaše iznenađenje doista ne iznenađuje. Iščitavajući sve promjene Ustava mogu konstatirati da će u Hrvatskom ustavu od sada biti sve, sve manjine, od nacionalnih, vjerskih, seksualnih, biljnih, životinjskih, inih, sve interesne grupacije o kojima Republika Hrvatska vodi posebnu skrb. Osim radnika i njihovih plaća, jer njih u Ustavu nema, niti piše da Republika Hrvatska vodi posebnu skrb o radnicima. Ali to je stara tema koju nitko ne želi prihvatiti ili ugraditi u Ustav. Ja bih ostatak vremena potrošio od svoje rasprave na aktualnu građansku akciju referenduma. Moj prošli amandman po kojem bi 2% potpisa birača bila dovoljna da se mora raspisati referendum, neki su kazali ili okarakterizirali da bi grupica provokatora svako malo u Hrvatskoj mogla tražiti raspisivanje referenduma. Dakle 90 tisuća ljudi u Hrvatskoj bi mogli biti provokatori. Kažu da i organizatori aktualne akcije prikupljanje potpisa za referendum lažu, umanjuju građane. Kažu da građani ne znaju što potpisuju jer su nepismeni. Ima onih koji tvrde da bi prihvaćanjem smanjenje 10% potrebnih broja potpisa u hrvatskoj svako malo pa imali referendum, što ne bi bilo dobro za Hrvatsku. Kao što nije dobro za Slovenske građane što svako malo imaju referendum ili Švicarske ili Danske, ili ostale države koje su naučile ili prihvatile da osim političkih elita o nekim važnim za državu i naciju bitnim temama na referendumu odlučuju i građani kada im se ta šansa da. Data je i poruka da jedan potpis neće ništa promijeniti. Dakle, jedan čovjek, jedan njegov glas neće u ovom slučaju ništa mijenjati, naravno osim kada su izbori, kada ti isti političari svakoga građanina pozivaju da izađu na izbore i da baš za njih glasaju. Tada taj glas navodno može puno toga promijeniti. Za razliku od onih koji se boje provokatora, za razliku od onih koji smatraju da organizatori lažu ili ne znaju što ovih dana potpisuju, ja sam siguran da ljudi znaju što potpisuju, i oni koji još nisu potpisali zahtjev za raspisivanje referenduma potpišu čim prije i time dokažu da je moguće postići sadašnjih brutalno visokih 10%. I da na taj način izazovemo prvi puta od samostalnosti domovine građanski referendum i građani odlučuju ili zamijene političku odluku političke elite, u ovom slučaju odluku Vlade Republike Hrvatske. Kada je taj institut referenduma ili postojeće odredbe Ustava u pitanju imam 5 pitanja predsjedniku Odbora za Ustav, ministru ali i šefu oporbe. Prvo pitanje glasi sljedeće: DA li u vrijeme trajanja akcija prikupljanja potpisa koja je Zakonom definirana u 15 dana, tijelo koje je ovlašteno smije odlučivati o temi o kojoj se prikupljaju potpisi? Dakle ponavljam pitanje, da li Sabor primjerice, smije odlučivati o temi za koju građani prikupljanjem potpisa traže referendum prije isteka roka zakonom definiranih 15 dana. Drugo pitanje, posebice ministra pravosuđa. Da li će se nakon Ustavnih promjena po hitnom postupku mijenjati Zakon o referendumu? Treće pitanje. Zašto prilikom prošlih promjena Zakona o referendumu Vlada nije prihvatila i uvažila moje upozorenje da je u Zakon o referendumu kao obvezatni podatak u akciji prikupljanja potpisa nužan JMBG a ne prihvaća se OIB? U vremenu i trenutku kada se OIB već formalno uveo i u trenutku i vremenu kada su svi građani državljani Republike Hrvatske već imali dodijeljeni OIB. Dakle imamo jednu apsurdnu situaciju da u svim zakonima, da u svim postupcima upravnim građani moraju davati OIB osim kada je u pitanju zahtijevanje referenduma država još uvijek traži JMBG. I gle slučaja potpisna mjesta za prikupljanje potpisa mogu biti samo na teritoriju Republike Hrvatske, jer definicija da predstavnička tijela lokalne samouprave određuju mjesta prikupljanja, isključuje diplomatsko konzularna predstavništva iz legalnih mjesta prikupljanja potpisa. Pitanje četvrto. Ako se bojimo građana 2%, 3% ili 5% čak koje bi mogli izazvati referendum zašto ne mijenjamo i onaj dio članka 86. Ustava Republike Hrvatske i pravo raspisivanje referenduma damo predsjedniku Republike bez suglasnosti ili supotpisa predsjednika Vlade. Predsjednik Republike je neposredno izabran od građana i Ustavom mu je zabranjeno ili onemogućeno raspisivanje referenduma bez supotpisa predsjednika Vlade. Valjda nećemo i predsjednika Republike proglasiti mogućim provokatorom da svako malo raspisuje referendum i stvara troškove na teret poreznih obveznika. I pitanje peto. Ako građane sa 2% ili 5% još uvijek smatramo mogućim provokatorima koje bi svako malo izazivali referendum i destabilizirali političku vlast, izvršnu ili parlamentarnu, ili ne daj Bože stvarali troškove neposredne demokracije. Odgovorite mi molim vas koliko građana mora izaći na referendum da bi on bio pravovaljan, a odluka referenduma pravovaljana. Da li po sadašnjim ustavnim promjenama ta grupica građana od tisuću njih koji može izaći na referendum i učiniti ga pravovaljanim nisu potencijalno opasniji od 225 tisuća građana koji bi potpisali zahtjev za referendum. I zbog toga sam podnio amandman u kojem predlažem odredbu u Ustav da o temi odnosno o pitanju po kojem traje akcija prikupljanja potpisa građana birača i traži se raspisivanje referenduma nadležno tijelo ne može odlučivati tako dugo dok ne istekne zakonski rok za prikupljanje potpisa, odnosno ako se prikupi dovoljni broj potpisa, tako dugo dok se referendum ne održi. Kolega Milanović je govorio o osiguračima koje su oni u svom amandmanu ponudili. Ja smatram da ovaj osigurač kojega ja nudim kroz amandman je zapravo najbitniji i najvažniji jer po postojećim propisima čak i u tijeku trajanja akcije pa čak i u trenutku kada građani prikupe 450 tisuća potpisa ne postoji prepreka da bilo tko u Hrvatskoj, pa i Hrvatski sabor, o tome odluči ne sačekavši kraj akcije ili raspisivanje referenduma i odluke građana. Ako ćemo o osiguračima, onda očekujem da i ovaj osigurač kojega ja nudim podrži barem oporbeni dio Sabora. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Uvaženi zastupnik Zoran Vinković, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Lesar, ja sam očekivao da ćete vi kao predsjednik Stranke hrvatskih laburista ili Laburista progovoriti o nekim drugim stvarima. Labur, labure je inače latinski rad, ne moramo koristiti samo engleski, za one koji ne znaju latinski. Progovoriti o nekim drugim stvarima u izmjenama ovog Ustava s obzirom da pokrivate jedan veliki dio područja kao predsjednik jedne političke stranke, ali na ovakav način u svakom slučaju ne možete docirati i poziciji i opoziciji. Smatrao sam da ste trebali tražiti zaštitu radnika na način kako je to ovdje u amandmanu stavljeno da posebnu skrb država posvećuje zaštiti branitelja, ratnih vojnih invalida, udovica, roditelja i djece poginulih hrvatskih branitelja, ali ovo je samo stavljeno zbog toga što u naravi im se uskraćuju njihova prava novim zakonskim odredbama i ukidanjem stečenih prava. Isto tako smatrao sam da ćete progovoriti i o pitanju izvještavanja predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske koji bi trebao izvijestiti ovaj Sabor kao najveće zakonodavno tijelo. Slažem se da se o tome ne bi trebalo glasati, ali ako kao zastupnici i kao Sabor glasamo o tome tko će sjediti u Ustavnom sudu tada smatram da i ovaj Hrvatski sabor je trebao imati to pravo o izvještaju pa na taj način ne bi bila narušena trodioba vlasti. A ja odgovorno tvrdim da postoje u hrvatskom pravosuđu suci, ljudi iz pravosuđa koji nisu potkupljivi, ali da je većina hrvatskog pravosuđa…
Vrijeme!
Sad ću ja završiti. Pravosuđa korumpirana. To najbolje govori ovo vrijeme.
Zahvaljujem! Vrijeme vam je isteklo. Ne možete dalje govoriti.
Zahvaljujem i ja vama. Bit će još jedna replika…
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Vinkoviću, a ja od vas očekujem da budete češće u sabornici i slušate sve moje rasprave pa bi onda možda bili čuli i vidjeli moju raspravu od prošli puta kada sam govorio upravo o temama interesa za radništvo. Niste stalno u Saboru pa propuštate puno toga, a onda docirate onima koji barem svoj posao odrađuju kako treba. No hvala vam što mi ponovno dajete reklamu za Hrvatske laburiste-stranku rada, nikako da zapamtite puni naziv. Vjerojatno je to posljedica malog drhtanja i straha pred mogućom političkom konkurencijom na hrvatskom političkom tržištu, ali dakle da upamtite lakše, memorija pamćenja je jako bitna stvar, Stranka rada se zovemo i nemojte biti zabrinuti…
Bez reklame.
Nemojte biti zabrinuti za naše stavove kad je radništvo u pitanju. Češće govorim o tim pravima no vi i cijeli vaš klub.
Zahvaljujem. To je upravo ova replika i odgovor je primjer kako se govori o nečem što bi trebao govorit. Replika inače ide na ono što je govorio, a ne na ono što nije govorio. Ali mi idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Šemso Tanković. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine ministre, uvažene kolege. Pa danas je ako usvojimo, kao što je predviđeno, najnoviju verziju hrvatskoga Ustava za mene će barem kada su u pitanju nacionalne manjine jedan dio velikih problema biti riješen. Ja pripadam bošnjačkoj manjini koja vjerojatno među ove 22 nacionalne manjine i dan danas se susreće sa najvećim problemima, s problemima jedne povijesne činjenice da smo gotovo jedno stoljeće bili suspendirani kao narod. A ako je u pitanju Ministarstvo uprave Republike Hrvatske onda kada pogledamo popis birača sa kojim barata to ministarstvo onda je očito naredna velika bitka kako primorati ljude iz Ministarstva uprave da shvate da ono što smo učinili 28.9. u okruženom Sarajevu kada smo nakon jednoga stoljeća vratili svoje povijesno ime u uporabu, dakle Bošnjak, Bošnjaci, morat ćemo i sa Ministarstvom uprave riješiti to pitanje. Riješiti, jer način na koji je aktualni ministar uprave odgovorio meni na moje saborsko pitanje kako riješiti to pitanje to je odgovor bez odgovora. Otprilike kada bih se htio metaforički izraziti to je kao da ministar uprave uzme jedan veliki jastuk, raspara ga i sa nekog tornja prospe perje i kaže gospodine Tankoviću izvolite ga skupiti i vratite mi ga onako u cjelini. I ministar zna da to pitanje koje mi već uporno postavljamo i koje pokušavamo riješiti je nemoguće riješiti na način kao što to Ministarstvo uprave želi da se rješava. Jednostavno predugo je Bošnjački narod na prostorima bivše državne zajednice bio doslovno rečeno šikaniran, maltretiran. Mi smo tjerani da se opredjeljujemo u ono što nismo, a danas kada već je i bošnjačko ime prisutno u svim državnim dokumentima susjedne Bosne i Hercegovine jer su Bošnjaci najbrojniji narod, jedan od tri konstitutivna naroda onda praktički ja postavljam pitanje šta neki ljudi u državnoj upravi još žele da mi napravimo kako bi se i oni udobrovoljili da pitanje bošnjačkog imena u cjelini u Republici Hrvatskoj saživi. Ja se sjećam da je jedan ugledni akademik, vi ćete vjerojatno prepoznati kada je trebalo u popisu stanovništva odgovoriti na upit nacionalnost Bošnjak savjetovao je da popisivači rade izrijekom, da upozoravaju pripadnike bošnjačkog naroda to što čitaju, što pišu da rade na svoju vlastitu odgovornost. To je bila prijetnja. Doslovce to je bila prijetnja. Ako vi želite biti Bošnjak onda to činite na svoju vlastitu odgovornost. Zatim u pitanju jezika ovako nam je rečeno. Možete pisati bošnjački jezik, ali ni u kom slučaju mi vama ne smijemo dozvoliti da vi koristite termin bosanski jezik. Ako pogledate povijest pisane riječi na ovim prostorima onda ćete vidjeti da je uvijek jezik se nazivao ovim imenom bosanski jezik. I kao što sam 7 godina bio uporan u nastojanju da se ispravi jedna greška koja je učinjena '97. godine kada je iz "božićnog Ustava" i na kohabitaciju nekih manjinskih zastupnika da su izbačeni Bošnjaci i Slovenci, nakon 7 godina vraćamo ih i zahvaljujući to mojoj inicijativi u izvorišne osnove naći će se i Romi, pripadnici romskog naroda i drugih manjina što sasvim sigurno znači sljedeće. Od današnjeg dana skida se hipoteka podjele na stare i nove manjine. Ja kao jedan od manjinskih zastupnika imam velikih problema sa suradnjom kada su u pitanju manjinski zastupnici koji su već po inerciji naučili da mene kao pripadnika Bošnjačke manjine uvijek dovedu u jednu nepovoljnu situaciju i lakše mi je možda i da surađujem i sa pripadnicima HDZ-a, SDP-a i drugih političkih stranaka nego sa pripadnicima manjinskih zajednica koje valjda u želji da osiguraju sebi neka posebna prava nastoje da pripadnici druge po brojnosti manjine, a to jesu Bošnjaci budu do kraja zaustavljeni u svom kulturnom i drugom razvoju. Zato još jedanput kažem usvajanje današnjeg Ustava za mene je doista jedna velika moralna pobjeda. Međutim, htio bih ipak konstatirati i završit ću time i ovu svoju diskusiju jer mi na neki način diskretno potpredsjednik Hrvatskog sabora upozorava da ćemo u pola dva imati sjednicu Odbora za Ustav. Ja smatram da s ovim činom nisu svi zahtjevi bošnjačke i slovenske manjine apsolvirani. Mislim da bi izbore manjinskih zastupnika trebalo mijenjati. Bošnjaci su druga po brojnosti manjina. Slovenci su također jedna od najznačajnijih manjina. Smatram da u prvim narednim raspravama treba shvatiti i predložiti da Bošnjaci i Slovenci dobiju svoje posebne izborne jedinice. Jer ovakav način biranja manjinskih zastupnika je nepravedan prije svega prema bošnjačkoj i slovenskoj manjini. Zahvaljujem se na pažnji.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Evo uvažavajući ovo što je uvaženi zastupnik rekao ja ću skratiti ovu svoju repliku i s obzirom na sjednicu odbora. No, samo želim reći jednu stvar da se SDP ne boji konkurencije ni ja osobno posebno ne one koji su u Sabor došli na listi druge političke stranke, u Saboru osnovali treću političku stranku i nije bitno da li su pustili korijene na tim stolicama, nego je bitno šta rade i čemu doprinose. Evo hvala lijepo.
Hvala lijepo. Ali to nije replika na raspravu. Drugo nemrete govoriti. Molim vas! Nemojte to čitini. Bum moral potegnuti nekakve sankcije. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom, uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, članice Vlade. Rasprave o Ustavu vodimo već nekoliko mjeseci intenzivno u nekoliko navrata i u velikoj sabornici na plenarnim sjednicama. Karakteristika svih tih rasprava, ako se izuzmu pojedinačni slučajevi koji su više folklornoga tipa bila je i trebala bi ostati razboritost i mudrost, odgovornost narodnih zastupnika prema činjenici da Ustav jest i morao bi ostati najviši zakonski tekst, akt, pravni okvir i naše zemlje. Ali on nije i nikada ne smije biti tek samo i isključivo pravni akt. On jest okvir u kojemu govorimo o svojoj političkoj sudbini, u kojoj govorimo o svome političkom identitetu. On govori i o tome kakvu državu želimo stvoriti da bi naši građani u njoj mogli se osjećati svoji na svome, i da bi ovu zemlju mogli osjećati svojom u punini svih svojih domoljubnih osjećaja. U tim raspravama čuli smo katkad da izlazimo iz okvira, da idemo u prenormiranost Ustava, da Ustav nije i ne smije biti tekst u kojega će se nakrcavati odredbe koje eto tek slijede potrebe zadovoljavanja pojedinih interesnih grupa kako bi se zapravo stvorio tekst kojega će sve više i više trebati i sve češće i češće mijenjati, nego da se valja zadržati na načelima. Mi to ni ovim izmjenama nismo do kraja poštivali, jer u ovome tekstu će se naći gdjekoja odredba kojoj možda nije mjesto u Ustavu, nego prije svega u zakonu. Ali činjenica jest da je to samo i isključivo odraz jednog strašnog nepovjerenja između pozicije i opozicije. Možemo mi zatvarati oči pred činjenicom, ali ona je neumoljiva. Većina i manjina u ovome Hrvatskome saboru, kao već dugo do sada što se nije dogodilo, gaje jedna prema drugoj iznimno visoku razinu nepovjerenja. Neki kažu koga su zmije grizle i gušterica se boji. I kad smo mislili da ćemo lako izbiti argumente onima koji bi dodatno podgrijavali takvo nepovjerenje, kad smo dobili dojam da se može kvalitetno, kvalificirano, odgovornom raspravom prebroditi i te izazove definiranja svih tema koje valja promijeniti u Ustavu, odnosno ugraditi u novi ustavni tekst, kada smo stekli dojam da se može normalnom procedurom, dogovorom prije svega definirati ona razina koja je prihvatljiva za veliku većinu, jer znademo kako se Ustav donosi, neugodno smo iznenađeni tehnologijom kojoj se priklonila Vlada. Jučer je bila sjednica Odbora za Ustav. Na toj sjednici tek je stidljivo najavljeno da Vlada popodne dolazi s amandmanima, o čijem sadržaju nitko ništa znao nije, o čijem sadržaju ni ministri neki nisu uopće znali. Koliko je to dobro za izgradnju povjerenja između pozicije i opozicije? Jesmo li doista propustili mogućnost da i ta pitanja ako ih doista smatramo relevantnim iskomuniciramo na pravi način. Sada ostaje gorak dojam da se osobito prvim i drugim amandmanom Vlade želi zapravo skrenuti pozornost javnosti sa relevantnih pitanja i problema s kojima nije samo suočena Vlada, nego svi građani u Hrvatskoj, gospodarske neprilike, kriza, recesija, doista su prvo i osnovno pitanje oko kojega valja pronalaziti što je moguće efikasnije odgovore. Nije komodno za Vladu da se paralelno s ovim događa jedna situacija u kojoj gotovo da je već prikupljeno 7, 8% potpisa za jedan, za sazivanje referenduma, kad kažem 7, 8% onda prije svega mislim na realan broj birača u Republici Hrvatskoj, a ne na formalno upisani, jer znademo dobro da je nemoguće da u Hrvatskoj živi nešto više od 4 milijuna, a da ih je 4 i po milijuna upisano u birački popis. I čemu sada tema na kojoj valja razdvajati ljude? Čemu tema koja služi za politička prepucavanja? Kome to treba? Pa zar nije istina, stoput provjerena, utvrđena, da u Domovinskome ratu koji jest vođen obrambeno, legitimno, časno, pobijedio hrvatski politički narod, i to ne samo građani Hrvatske iz Hrvatske, nego i iseljena i domovinska Hrvatska. Nitko ne može umanjiti zaslugu ni jednog jedinog čovjeka koji je obukao odoru hrvatskoga vojnika i policajca i otišao u rat, osobito ne onih koji su se vratili kući obogaljeni, ili onih prije svega koji su ostali zauvijek na braniku domovine. Ali čemu ta ekskluziva, kad znademo vrlo dobro da je stotine i stotine tisuća ljudi dalo sve što je znalo i moglo da Hrvatska bude obranjena i da pobijedi, jednako tako i oni u odorama liječnika, medicinskih sestara, vatrogasaca, jednako tako i onih koji su radili u industriji koja je opsluživala ratište, koja, su radili u industriji koja je opsluživala ratom pogođena područja. Stotine tisuća ljudi koji su skrbili o više od milijun i 700 tisuća prognanika i izbjeglica. Koliko su radnici radili da bismo gospodarski izdržali taj nevjerojatan udar gotovo nikad zapamćen u našoj povijesti. Umirovljenici ostadoše bez dijela svoje mirovine, kao što reče gospođa Vesna Pusić, i dan danas im se vraća taj dug. I čemu sada onda te podjele? Postavljati pitanje tko je pobijedio u ratu. Pa Hrvatska je pobijedila u ratu. To je jedina istina. Ta nam tema ne treba. Tu smo temu apsolvirali. Uhvatimo se u koštac sa pravim problemima. Ako netko smatra da postoje neka politička pitanja koja valja raspraviti na razini promjena Ustava, neka to normalno otvori tu temu. Pa mjesecima traje rasprava, a mi se sada dovodimo u situaciju da dok mi ovdje raspravljamo, Odbor za Ustav tek sada može uopće o tome razgovarati. Kome to treba? Koja je to vrsta odgovornosti? Pa imam dojam da smo svi dobili neku plaćicu, ili da smo zapravo preplaćeni za razinu odgovornosti koja se od nas očekuje, jer neradnika i mutivodu koliko god platili preplatili ste. Jedini ljudi koji nisu sudjelovali u obrani Hrvatske, koji nisu pobijedili za Hrvatsku su lupeži i ratni profiteri. I hvala Bogu ovaj Ustav će se izmijeniti na način da se to ne zaboravi, a ako je moguće da se i progoni. I to je dovoljno. To je dovoljan okvir da očuvamo častan i pošten obraz svih koji su pobijedili. Zato pozivam na razum. Nemojmo u finalu ovako vrlo važnoga posla podapinjati jedni drugima noge, nego valja taj posao dovršiti, vjerojatno nismo napravili sve što smo mogli, ali bit će vjerojatno prigoda da se ispravi ono što smo pogriješili ako smo pogriješili, pod uvjetom da ćemo to imati snage i priznati. A onda uhvatimo se posla, jer evo Vlada najavljuje da će valjati promijeniti čak 14 zakona gotovo odmah nakon izmjena ovoga Ustava. Jesmo li svjesni što nas tek čeka ulaskom u EU? Kolike naše obveze postaju? Veliki je posao, za odgovorne ljude imaju što i raditi i o čemu misliti. A to je naša zadaća. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Nema ga, gubi pravo na raspravu. I kao zadnji uvaženi zastupnik, u ovoj raspravi molim, po ovoj točci, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre i ostali predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Ja neću ovom prilikom govoriti isključivo o svom stavu već ću nastojati nešto više reći i o onim stavovima građana koji su me sinoć i jutros zvali i molili da njihov stav, njihovo mišljenje, njihovo gledanje na ove promjene Ustava ovdje danas iznesem. Kolegice i kolege svi znamo da je Ustav zakon svih zakona, da je to i najviši pravni akt u jednoj državi i da čitatelj koji lista stranice Ustava o toj državi doznaje puno toga. Doznaje sve o njenom političkom sustavu, o ljudskim pravima, kulturnim, gospodarskim i drugim postignućima, o njenim društvenim djelatnostima itd. Zato je izuzetno važno da kod i najmanje promjene Ustava sudjeluju u raspravi i u donošenju konačnog prijedloga teksta svi oni kojih se tiču te promjene. I zato vjerojatno smo većina nas bili zadovoljni činjenicom da je kroz nekoliko mjeseci bilo relativno puno rasprava, sastanaka, pokušaja koordiniranja stavova između različitih političkih opcija itd. Bilo je i prigovora, opravdanih prigovora na to da se moglo bolje i trebalo bolje. No, ja sam zajedno sa vjerojatno 99% hrvatskih građana bio uvjeren da smo 10. lipnja taj posao priveli kraju. Da je postignut dogovor, da smo došli do konačnog teksta koji ćemo danas na jedan civilizirani i svečarski način odraditi i okruniti taj uspjeh. Nažalost, nije se dogodilo to što sam ja očekivao niti hrvatski građani. 5 dana nakon što je u ovoj sabornici postignut navodni dogovor Vlada se odlučuje poslati niz amandmana na taj prijedlog promjene Ustava. Da li je Vlada što se mjesecima priprema u Saboru? Da li je Vlada uopće znala za to da se ovdje pokreće u ovoj zgradi izmjena Hrvatskog ustava? Mjesecima nikakvih inicijativa da bi kad se posao završio došli amandmani. A onda što mi danas činimo kolegice i kolege? Umjesto da su jutros sjeli naši kolege koji se nalaze u matičnom Odboru za Ustav, da su razmotrili te amandmane, da su nam kao i uvijek izašli sa prijedlogom kojeg smatraju najboljim, najkvalitetnijim i da mi nakon toga na plenumu vidimo što ćemo od toga uistinu prihvatiti i nakon toga glasovati za tu opciju, mi radimo upravo obrnuto. Mi raspravljamo o nečemu, o čemu? Ne znamo koji je stav matičnog odbora. Oni su se tek prije nekoliko trenutaka povukli. Zar nije, gospodine potpredsjedniče, bilo logično da smo jutros napravili prekid? Umjesto toga 2 se stranke dogovore da svi njihovi zastupnici povuku, jel tako', da odustanu od svojih rasprava, kako bi rasprava bila što kraća. Mislim da je to pogrešan put i pogrešan način rada. Ja neću ni jednu riječ reći o onom što je dogovoreno do 10. lipnja, ali ću reći nekoliko riječi o amandmanima o kojima smo danas bar čuli nešto i vidjeli, evo dobili smo ih na naše klupe i vidjeli stav političkih stranaka. Slažem se sa kolegom Goranom Beusom Richemberghom koji je rekao da ne trebamo u ovom trenutku sigurno izdvajati ni jednu kategoriju hrvatskih građana. Nitko od nas, ne pada mi na pamet da bi omalovažio bilo što što se dogodilo tijekom Domovinskog rata, a posebno ne Udrugu branitelja. Ali, kolegice i kolege, ja se ponosim tim razdobljem. To je bilo razdoblje najvećeg jedinstva hrvatskog naroda u njegovoj povijesti. To svi znamo. Ja osobno znam mnoge ljude koji su u svijetu prodavali svoje tvrtke i kompletan prihod slali Hrvatskoj da se može braniti. Znam mnoge ljude koji su angažirani bili godinama kroz humanitarne organizacije, milijune i milijune eura vrijednosti dovukli u Hrvatsku da pomognu obrambenom ratu. Dakako, branitelji su učinili najviše, ali ono što je kolega Goran rekao tu su bili radnici, tu su bili umirovljenici, tu su bili mladež, naša mladež kroz razne organizacije itd. Nikoga nemojmo ovom prilikom izostaviti. Govorimo o Hrvatskoj koja je pobijedila, govorimo o hrvatskom narodu koji je pobijedio. Nemojmo činiti ovo što se ovdje predlaže. Ja vas zaista molim, ispadam pomalo smiješan jer sad bih trebao dignuti ruku za opciju isticanja uloge branitelja, a kad pitam dajte mi popis tih ljudi, dajte mi imena tih ljudi onda mi se kaže: "Ne, na to nemaš prava Doriću. Ti se samo narodni zastupnik, ti na to nemaš pravo." Trodioba vlasti, kolegice i kolege, argument u drugim europskim državama Vrhovni sud ili sudbena vlast ne polaže račune Parlamentu u Parlamentu. To je točno. To je točno, u mnogim europskim zemljama to se uistinu ne radi. Međutim, i prilike u tim europskim državama su bitno drugačije. Mi se upravo sada nalazimo na putu pokušaja da promijenimo puno toga u Hrvatskoj kao pravnoj državi. Znamo koliko se ministar mučio ovih zadnjih mjeseci i godinu, dvije dana sa pokušajem da dođe do stvarne reforme u hrvatskom sudstvu. Nažalost, mi nismo u istoj poziciji kao te druge države. Ja smatram da je oportuno, da je potrebno, da je neophodno čak da postoji jedna komunikacija između sudbene i zakonodavne vlasti. Čega se sudbena vlast ima plašiti u razgovoru sa zastupnicima naroda? Čega se ima plašiti? Zar je logično da se sluša zastupnike naroda, da se sluša prigovori i primjedbe koji građani Hrvatske imaju na njihov rad, da kroz tu koordinaciju s njima unaprijedimo situaciju i da uistinu dođe do implementacije onoga o čemu svaki dan govori ministar pravosuđa. Konačno gdje su u toj priči građani, građani koji se vama i meni javljaju svaki dan. U jednoj istinskoj demokraciji možemo vrednovati promjene u demokratskom procesu, na koji način? Prije svega na način da vidimo koliko građani mogu utjecati na proces političkog odlučivanja. Ne samo jednom u četiri godine kroz izbore već i u 4-godišnjem razdoblju putem referenduma, putem vijeća putem mjesnih odbora, putem najrazličitijih oblika sudjelovanja građana. Kolega Lesar je govorio o problemima vezanih uz referendum, nema smisla da ovdje ponavljam njegove riječi, slažem se sa većinom onoga što je on rekao ali bih ovdje želio ponoviti nešto što mi se dogodilo prije šest mjeseci. Jedan naš ministar bio je pozvan da dođe ... u 11. mjesecu prošle godine da potpiše, da parafira, jedan protokol koji se tiče upravo participacije građana u političkom procesu zemalja članica Vijeća Europe, on zbog bolesti nije mogao doći ali premijerka, ministar vanjskih poslova, predsjednik države nikoga nisu ovlastili da umjesto njega dođe i parafira taj dokument. Cilj je Europe pa mora onda biti i naš cilj da građani zaista utječu na proces političkog odlučivanja. Mi ne znamo da li će se prihvatiti da se smanji taj broj građana odnosno čijih potpisa moramo skupiti da dođe do jednog nacionalnog referenduma ili ne. Evo sada kolege zasjedaju, ja sam zadnji u ovoj raspravi, vrlo sam brzo došao na red, mislio sam da ću biti tek predvečer na redu, jer je 10-tak ili više ljudi odustalo, što mislim da nije način rada. Apsolutno to nije korektan način rada kolegice i kolege i mislim da moramo puno toga promijeniti u našem radu. Ono što bih dodao kao osobni prilog o čemu do sada nismo razgovarali, s time ću završiti, to je, dozvolite mi samo 30 sekundi. To je činjenica da smo mi sada država tržišne ekonomije, u obliku u kome jeste ali kapitalizam kojeg svakako moramo unaprijediti. Kolegice i kolege, u ustavima mnogih Europskih zemalja, to je ključno, stoji jedna rečenica kapital obvezuje onoga tko ga posjeduje u odnosu na onog tko kod njega radi, njegovu tvornicu, njegovu državu, njegovo društvo. Taj dio nedostaje u našem Ustavu, žao mi je da nitko se nije sjetio da upravo taj dio prepišemo. Hvala i vama.
Zahvaljujem. Iscurilo vam je vrijeme i držite se toga, nemojte da moram to upozoravati. I želim samo upozoriti stvar je svakog pojedinca da li će raspravljati ili neće raspravljati a nije stvar nekog drugog da to proglašava u redu, korektnim ili nekorektnim. Svaki pojedinac o sebi ovisi i odlučuje da li će raspravljati ili ne. Prema tome, prepustimo da to ipak ne ocjenjujemo sa korektno ili nekorektno. I sada imamo dvije replike. Prvo je uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh.
Kolega Doriću kada ste govorili o prijedlogu Vlade da se već verificirani amandman Odbora za Ustav o izvješćivanju jednom godišnje od strane predsjednika Vrhovnog suda zapravo ukloni iz izmjena ovoga Ustava, odnosno dopuna. Rekli ste da u nekim Europskim državama nema toga običaja. Ali ovdje se radi upravo o tome da jedina efikasna opasnost, jedina opasnost koja je realna sudskoj vlasti uvijek dolazi samo isključivo iz izvršne vlasti, i nema ni jednoga drugoga mehanizma, pa ni onoga izvan članka 4. Ustava Republike Hrvatske koji može spriječiti takvu vrstu intervencije ili otežavanje rada sudske vlasti ako to nije parlament. Prema tome, logika je stvari da se suradnja i koordinacija između različitih vidova vlasti može ostvariti međusobnim informiranjem. Ovdje se radi o odredbi koja doista nema nikakve reperkusije, dakle, nema glasovanja o izvješću, to nije klasično izvješće to je informacija praktički. Pa zar nije normalno da Parlament koji donosi zakone po kojima sudska vlast radi treba dobiti informaciju što je sa tim sustavom kojega je oblikovao kroz svoje glasovanje, da li on funkcionira i kako pomoći da on profunkcionira tamo gdje je zapeo. O tome se radi i kako spriječiti izvršnu vlast da po prirodi, po svojoj naravi ometa sudsku vlast u obavljanju njenoga Ustavom definiranog posla. Hvala.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik MIljenko Dorić.
Kolega Beus rekli ste da je to logika stvari da sudbena vlast se pojavi i daje izvješće ovdje pred Saborskim zastupnicima. Ja se ne bih složio da je to pravi izraz, to nije logika stvari, to je potreba stvari, Hrvatska u ovom trenutku doista mora puno toga promijeniti, reformirati, unaprijediti u Hrvatskom sudstvu da bi to mogli zvati zadovoljavajućim stanjem. Prema tome, ja smatram da ćemo godinama, može i desetljećima imati potrebu a ne samo logiku da se oni ovdje pojavljuju pred nama.
Zahvaljujem. I sada imamo drugu repliku, uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega već kada sam ovdje onda ću i reći što mislim bez obzira kako to predsjednik određene političke stranke tumačio, smatram da se ne možete složiti sa 2%, glasova koji su potpisa, koji su potrebni za referendum. Jer doista to bi značilo da bi u Hrvatskoj imali svaki tjedan ili svaki drugi tjedan referendum i da bi taj nivo demokracije prerastao prije svega u jednu vrstu anarhije. Tako da ovaj odnos 5% je dovoljan argument za težinu samog referenduma koja je potrebna. A što se tiče samog ovoga Vrhovnog suda Republike Hrvatske, neizostavno je da predsjednik mora upoznati Sabor koji donosi Odluku o imenovanju Ustavnih sudaca, a o samoj nezavisnosti najbolje govori podatak da je na primjer državni tajnik gospodin Antun Palarić koji je kao državni tajnik isključivo provodio naloge jedne političke stranke upravo od ovog Sabora imenovan u Vrhovni sud i pitanje njegove nezavisnosti je doista upitno. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor ne repliku, uvaženi zastupnik… … [[Upadica se ne razumije.]] Miljenko Dorić. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepa! Završili ste uvaženi zastupniče. Nemojte, poslije točke nema više. Izvolite.
Kolega, primjetili ste da u svom izlaganju nisam spomenuo ni 2 ni 5%, to sam namjerno učinio. Želio sam čuti koji je stav našeg matičnog tijela. Ako je to 5%, Dorić se potpuno s time slaže.
Dobro, barem ste se oko nečeg složili. I sada u ime Vlade Republike Hrvatske uvaženi ministar Ivan Šimonović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici. Vrlo pažljivo sam slušao vaše diskusije. To što neke od njih neću komentirati niti odgovoriti na neka pitanja ne znači da ih ne shvaćam ozbiljno. Ako neka od pitanja dobijem i pismeno formulirana naravno da ću sa zadovoljstvom pismeno i odgovoriti. Međutim, rekao bih nešto o temi o kojoj je rečeno puno toga vrijednoga. Radi se o pitanju izvješćivanja predsjednika Vrhovnoga suda. Naime, složio bih se sa zastupnicima Milanovićem, zastupnicom Pusić da podjela ne znači sukob vlasti već da je potrebna svojevrsna suradnja između različitih vlasti, ali suradnja pri kojoj se čuva autonomija neophodna za uzajamnu kontrolu triju vlasti. Slažem se i sa zastupnikom Pupovcem i Dorićem da mogu zamisliti praktičnu situaciju, primjerice vezanu uz reformu pravosuđa gdje je korisno da se predsjednik Vrhovnog suda obrati Saboru i da se o tome razgovara jer se tako osigurava podrška i bolje razumijevanje. Ali za to nije potrebno unositi odgovarajuću odredbu u Ustav već je dovoljno da postoji suglasje između predstavnika dviju vlasti, suglasje između saborskih zastupnika i predsjednika Vrhovnog suda. Vrhovni sud onda nije obvezan podnositi izvješće nego kad i jedni i drugi ocjenjuju da je to korisno, a ja se zalažem da to ocijene da je korisno kada je to potrebno, da se to onda i realizira. U prilog takvog rješenja govori i komparativna praksa država, europskih država, da uglavnom ne postoji u velikoj većini pravna obveza bilo Ustavom utemeljena ili zakonom da predsjednik Vrhovnog suda izvješćuje parlamentarno tijelo. To tim više bi trebalo vrijediti u Hrvatskoj jer Vrhovni sud odnosno predsjednik Vrhovnog suda u hrvatskom sustavu ne kontrolira proračun za sudove niti zapravo čak ni svoj vlastiti proračun Vrhovnog suda pa bi onda takva obveza bila još manje logična. Dakle, obzirom na poodmaklo vrijeme ja bih samo sumirao da se ja zbog svega navedenog zalažem da se Ustavom ne ustanovi obveza izvješćivanja predsjednika Vrhovnog suda Saboru ali da se ohrabri dobra komunikacija koja uključuje i pojavljivanje predsjednika Vrhovnog suda pa i izvješćivanje u Saboru onda kada Sabor i predsjednik Vrhovnog suda to ocijene korisnim. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Time smo završili i zaključujem raspravu. Sada ćemo prekinuti raspravu, odnosno prekinuti sjednicu i nastavljamo u 15 sati kao što je i najavljeno. Hvala lijepo.
... [[Početak nije snimljen.]] da ćemo sa sjednicom nastaviti u 15,30 minuta, pa onda još malo bumo pričekali. Hvala lijepa. Imamo kvorum 82, 83 ali nadam se da će. Možemo početi i prelazimo na Prijedlog promjene Ustava Republike Hrvatske. Predlagatelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Rasprava je zaključena. Vlada Republike Hrvatske podnijela je amandmane. Amandmane je podnio i klub SDP-a i Dragutin Lesar. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasni o podnesenim amandmanima, predsjednik Odbora za Ustav, potpredsjednik Vladimir Šeks. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Odbor za Ustav i politički sustav raspravio je danas na sjednici amandmane na Prijedlog promjene Ustava Republike Hrvatske koje je podnijela Vlada Republike Hrvatske Klub zastupnika SDP-a i zastupnik Dragutin Lesar. U pogledu amandmana jedan Vlade ministar pravosuđa i predstavnik Vlade predložio je jednu izmjenu i dopunu. Izvolite.
Predstavnik Vlade, ministar pravosuđa gospodin Ivan Šimonović nek se izjasni o toj izmjeni amandmana jedan Vlade. Izvolite.
Dakle, trebam li opisati izmjenu ili?
Samo ukratko, da.
Bit amandmana je da se ispred riječi: "oslobodilačkom" dodaje "obrambenom" i da se ispred riječi: "hrvatskih branitelja" ubacuju riječi "hrvatskog naroda i hrvatskih branitelja". Hvala.
Dakle, ovako izmijenjenom, dopunjenom prvom amandmanu koji je obrazložio ministar pravosuđa. Dakle, dopunjenom izmijenjenom prvom amandmanu Vlade koji je sada ovdje dopunio ministar pravosuđa ćemo se izjasniti. Je li potrebno ponovno pročitati kako glasi amandman? Molim vas lijepo, ovdje je ministar iznio. Ali kako cijeli zapravo sad glasi taj amandman kojeg prihvaćamo u ovom novom obliku. Molim vas to.
Ja sada doslovno citira: "U novom Ustavu Republike Hrvatske (tisuću devedesete) i pobjedi hrvatskog naroda i hrvatskih branitelja u pravednom legitimnom obrambenom i oslobodilačkom Domovinskom ratu." Dalje teče nepromijenjeni tekst.
Ja mislim da je to sad sve jasno. Sve je jasno. Izjašnjavamo se o ovom dopunjenom amandmanu jedan Vlade. Molim uključimo se i glasujmo o ovom amandmanu Vlade broj jedan kojeg je ministar dopunio kako ste. Molim? Izvolite gospođo Pusić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Oprostite samo dvije riječi. Obzirom da sam ja u ime kluba HNS, HSU govorila upravo o ovoj temi htjela bih iskoristiti ovu priliku da kažem da obzirom na promjenu i obzirom da mi i hrvatski narod smatramo ovdje naravno politički narod, dakle građanke i građani Republike Hrvatske, da se zahvaljujemo i prihvaćamo takav amandman.
Hvala lijepa. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Molim uključimo se i izjasnimo se o amandmanu. Rezultat? Ovaj amandman je prihvaćen većinom glasova, 109 glasova za, 6 suzdržanih i ništa protiv. Molim predstavnika predlagatelja. Dalje, drugi amandman Vlade.
To je amandman drugi i tu je većinom glasova sedam pet odbor predložio da Sabor prihvati ovaj amandman. Radi se o tome da posebnu skrb država posvećuje zaštiti hrvatskih branitelja, hrvatskih ratnih vojnih invalida, udovica, roditelja i djece poginulih hrvatskih branitelja.
Hvala. Molim izjasnimo o 2. amandmanu. Rasprava je zaključena. 2. amandman, izjašnjavamo se o 2. amandmanu Vlade. molim vas uključimo se i glasujmo o amandmanu. Rezultat? Ovaj amandman Vlade je prihvaćen većinom glasova, 119 glasova za, 3 suzdržana i 6 protiv. 3. amandman Vlade, molim predstavnika predlagatelja na članak.
Odbor za Ustav je jednoglasno prihvatio prijedlog amandmana da se u članku 16. doda novi članak 16.a koji glasi savjetodavni, stručni i drugi poslovi obavljaju se u Uredu Predsjednika Republike u ustrojstvu i djelokrugu ureda uređuje Predsjednik Republike svojom odlukom, Ured Predsjednika Republike i stručne službe Vlada Republike Hrvatske, surađuju u obavljanju poslova od zajedničkog interesa, sredstva za rad Ureda Predsjednika Republike osiguravaju se u okviru državnog proračuna Republike Hrvatske. Jednoglasno u odboru.
Hvala. Molim da se izjasnimo o ovom 3. amandmanu. Uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj amandman 3. Vlade je prihvaćen većinom glasova, 132 glasa za, jedan suzdržan i ništa protiv. 4. amandman Vlade, molim.
7 glasova protiv, 5 za, Odbor predlaže da se ovaj amandman prihvati, dakle da se briše da Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske izvješćuje jednom godišnje Hrvatski sabor o radu sudbene vlasti, o izvješću se ne glasuje. Odbor dakle predlaže da se taj, većinom glasova, da se taj amandman Vlade prihvati.
Hvala. Izjašnjavamo se o amandmanu Vlade. Molim tko je za ovaj amandman? Izvolite. Tko nije? Glasujmo. Rezultat? Ovaj amandman Vlade je prihvaćen većinom glasova, 73 glasa za, 2 suzdržana i 59 protiv. Molim 5. amandman Vlade.
5. amandman Vlade glasi, to je Odbor za Ustav je jednoglasno prihvatio ovaj amandman. On glasi: promjena Ustava stupa na snagu danom proglašenja, osim članka 4. u dijelu koji se odnosi na izvršenje odluke o predaji, doneseni sukladno pravnoj stečevini Europske unije, članka 25. i dodanih članaka 141.b, 141.c, i 141.b iz članka 28. ove promjene Ustava, koji stupaju na snagu danom pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Odbor za Ustav dakle jednoglasno.
Hvala. Uključimo se, glasujmo o 5. amandmanu Vlade molim. Hvala. Rezultat? Ovaj amandman je prihvaćen većinom glasova, 133 glasa za, jedan suzdržan i ništa protiv. Molim izjašnjavanje o amandmanu Kluba zastupnika SDP-a na članak 14. prijedloga promjene Ustava.
Odbor za Ustav je sa 7 glasova protiv i 5 za predložio Hrvatskom saboru i predlaže da se amandman Kluba zastupnika SDP-a ne prihvati.
Hvala. Uključimo se i glasujmo o ovom amandmanu. A u ime kluba. Izvolite gospodine Leko.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, Klub socijaldemokratske partije Hrvatske predlaže da se u članku 86. Ustava mijenja odredba koja utvrđuje da je potrebno prikupiti 10% potpisa od biračkog tijela Republike Hrvatske koji iznosi 4 i po milijuna znate zbog nesređenih popisa birača, da se promijeni ta odredba i da se utvrdi kvota od 5% s time da se iz referendumskih pitanja isključe neka pitanja koja se tiču ljudskih prava, temeljnih sloboda, ravnopravnosti i zaštite nacionalnih manjina, te prijedlozi koji se odnose na porezni sustav i državni proračun. Ako bi ovakva odredba ostala, to bi bilo gotovo pravo za građane Republike Hrvatske da između dva biranja mogu neposredno i izravno utjecati na odluke hrvatskog Parlamenta po svojoj volji. Dakle ako ne promijenimo ovu odredbu isključit ćemo mogućnost hrvatskih, praktično ćemo isključiti mogućnost hrvatskim građanima da putem referenduma utječu na Hrvatski sabor između dva, u jednom mandatu, odnosno između dva biranja svojih predstavnika. Molim vas da uzmete u obzir da građani imaju pravo utjecati izravno na odluke Hrvatskog sabora, a da im to sada praktično nije omogućeno. Tražim glasovanje.
Hvala. Molim uključimo se i glasujmo o amandmanu Kluba zastupnika SDP-a, koga predlagač ne prihvaća. Izvolite. Molim vas, Klub zastupnika SDP-a je predložio amandman na članak 14. kojeg predlagač ne prihvaća. Ja stavljam na glasovanje prijedlog. Molim. Glasujemo o prijedlogu amandmana koji je podnio SDP. Tko je za taj amandman glasovat će za, ako nije glasovat će protiv, ili neće glasovati nikako. Ja mislim da je to jasno. Molim vas uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj amandman nije prihvaćen, jer je glasovalo za 59, 2 suzdržana i 73 protiv. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasni o prijedlogu amandmana zastupnika Dragutina Lesara.
Prijedlog gospodina zastupnika Dragutina Lesara Odbor za Ustav je jednoglasno odbio. To je prijedlog isto za 10 i još da se doda stavak da o pitanjima za koje je pokrenuta inicijativa za raspisivanje referenduma od strane birača nadležna tijela ne mogu donositi odluke prije isteka roka za prikupljanje potpisa utvrđenog zakonom, odnosno prije održavanja referenduma. Plus onaj dodatak prethodno da je potrebno 10%, umjesto 10% potrebno je 5%. Dakle, jednoglasno odbijeno.
Hvala. Gospodin Lesar, izvolite.
Hvala. Pa poštovani gospodine predsjedniče očekivano jednoglasno odbijen osigurači prijedlog amandmana na Ustav prema kojemu ne mogu se donositi odluke kada traje akcija prikupljanja potpisa birača u Hrvatskoj niti pak prije eventualnog održavanja referenduma ako bi slučajno 450 tisuća provokatora potpisalo, ovo provokatora navodno, pod navodnike moram staviti jer tako to neki i zovu, ili neupućenih građana koji potpisuju što ne znaju što potpisuju i zahtijevali referendum. Sadašnja ustavna odredba kao i zakoni omogućavaju čak i onda kada 450 tisuća građana zahtjeva referendum o temi o kojoj na dnevnom redu parlamenta, prijedlogu zakona ili ustavnih promjena, da Sabor može odlučivati i konačnu odluku donijeti prije isteka roka od 15 dana pa i nakon toga i nakon raspisivanja odluke o referenduma. Ovaj osigurač nije se dopao ni jednima ni drugima. Naravno, jer ne paše eliti koja smatra da jedino ima pravo donositi političke odluke i zapravo odbijanjem ovog osigurača dokazujemo da se bojimo 330 tisuća već prikupljenih potpisa zbog izmjena Zakona o radu i prikupljenih potpisa za ukidanje kolektivnih ugovora. Naravno da tražim glasanje i naravno da će za 3 do 4 dana biti 450 tisuća potpisa.
Hvala lijepa. Stavljam na glasovanje ovaj prijedlog amandmana gospodina Lesara. Izvolite uključite se i glasujmo. Rezultat? Ovaj amandman nije prihvaćen. Glasovalo je 4 za, 7 suzdržanih i 106 protiv. Dame i gospodo zastupnici sada ćemo prekinuti ovo izjašnjavanje dalje o samom Ustavu i prijeći ćemo na konačni prijedlog Ustavnog zakona o izmjenama i dopunama Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. O tom ćemo raspraviti i izjasniti se o tom Ustavnom zakonu, a potom se vratiti na glasovanje o Ustavu. Sada se vraćamo na prijedlog promjene Ustava Republike Hrvatske. Predlagatelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Rasprava je zaključena. Glasovali smo o amandmanima. Naglašavam da je sukladno članku 144. Ustava Republike Hrvatske za donošenje promjene Ustava Republike Hrvatske potrebna 2/3-ska većina svih zastupnika, dakle najmanje 102 glasa. Dajem na glasovanje Prijedlog promjene Ustava Republike Hrvatske. Molim uključimo se i glasujmo. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 133 za, 1 suzdržan i 4 protiv prihvaćen Prijedlog promjene Ustava Republike Hrvatske. [[Pljesak.]] Zajedno sa prihvaćenim amandmanima. U skladu sa člankom 145. Ustava Republike Hrvatske dajem na glasovanje slijedeću odluku: Proglašava se promjena Ustava Republike Hrvatske koju je donio Hrvatski sabor na sjednici održanoj 16. lipnja 2010. godine. Molim uključimo se i glasujmo o proglašenju promjena Ustava. Rezultat? Ova odluka o proglašenju je prihvaćena jednoglasno sa 132 glasa. Dakle, dalje predlažem da Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav predloži Saboru donošenje zaključka koji glasi: "Ovlašćuje se Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskoga sabora da utvrdi i izda pročišćeni tekst Ustava Republike Hrvatske." Dajem na glasovanje ovaj prijedlog zaključka. Molim uključimo se i glasujmo. Hvala. Rezultat? Prijedlog zaključka je prihvaćen jednoglasno sa 130 glasova. Dame i gospodo zahvaljujem i svima čestitam što smo postigli ovakav dobar, dobru suglasnost oko promjene Ustava Republike Hrvatske i predlažem i najavljujem da ćemo sutra početi u 9,30 sati sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt obnove cesta II (Hrvatska)/"B", hitni je postupak, P.Z.br. 548. Dakle, doviđenja do ujutro. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske predlaže izmjene i dopune Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Zakon koji se primjenjuje već 10-ak godina s obzirom na konkretne novosti koje ovaj zakon donosi rekao bih da je najznačajnija novina po prvi puta u hrvatskome zakonodavstvu činjenica da se pripadnicima nacionalnih manjina i to onima koje u stanovništvu RH čine ispod 1,5% stanovništva po načelu pozitivne diskriminacije daje dvostruko pravo glasa. Što znači da će u idućim izborima pripadnici tih nacionalnih manjina koristiti opće biračko pravo glasovati za stranačke liste i posebno će glasovati u izbornim jedinicama za predstavnike svoje manjine. Druga novina ovog istog Ustavnog zakona je činjenica da one nacionalne manjine koje danom stupanja na snagu ovog zakona imaju više od 1,5% u ukupnom stanovništvu RH, u ovom slučaju radi se o srpskoj nacionalnoj manjini, ima zajamčena najmanje 3 zastupnika u Hrvatskome saboru. I da će osim ta zajamčena 3 zastupnika na stranačkim listama koje će predlagati u svim izbornim jedinicama, dakle u 10 izbornih jedinica, natjecat se po načelu općeg biračkog prava i za druge zastupnike u Hrvatskom saboru. Osim tih novina u članku 19. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina Vlada predlaže da se promijeni i članak 20.,stavak 7. i članak 22. koji govori o tome kako se računa zastupljenost pripadnika nacionalnih manjina u tijelima državne uprave, odnosno u jedinicama lokalne samouprave. Zadnja, ne najmanje važna novina je izmjena članka 33. zakona prema kojem dosadašnje koordinacije Vijeća nacionalnih manjina dobijaju pravnu osobnost na temelju ovog zakona i koje predstavljaju na razini države cijelu manjinu zbog koje ta koordinacija Vijeća nacionalnih manjina i postoji, s time da nakon usuglašavanja odredbi Srpsko narodno vijeće treba djelovati kao koordinacija vijeća Srpske nacionalne manjine za područje cijele Republike Hrvatske. To bi bile intervencije u ovaj Zakon, još jedanput ću naglasiti da je najvažnija novina ovog zakona da uvodimo po prvi puta u Republici Hrvatskoj dvostruko pravo glasa za određenu kategoriju stanovništva. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin Zoran Vinković. Izvolite.
Pa najvažnija novina ovog Zakona je da se ovdje radi ne o napretku nego se ovdje radi o tome da su prije sat vremena nacionalne manjine iskazale to da neće glasovati za ustavne promjene i odjednom se pojavio ovaj Ustavni zakon. U normalnim demokratskim zemljama prvo se donese Ustav i onda se ide na donošenje Ustavnog zakona, ovo je zaista neozbiljno.
Ovo nije nikakav ispravak netočnog navoda nego je to rasprava o tome. Međutim mi idemo dalje. U Ime Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina gospodin Furio Radin. Izvolite.
Dobro, danas je Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina imao Ustavni zakon o pravima nacionalnim manjinama odnosno novine u tom Zakonu koji je u prvoj verziji od 92. godine, a u drugoj verziji od 2002. godine, a u ovoj verziji se raspravlja preko 3 godine a ne preko zadnjih 10 minuta, netko je sudjelovao u tome netko nije, mi jesmo. Raspravljalo se o Ustavnom zakonu. Ustavni zakon je zapravo temeljni dokument koji određuje pravo nacionalnih manjina pa bih ja molio da se rasprava o tome održi sa dignitetom koji zaslužuje taj dokument i uvažavajući činjenic eda su manjine itekako dvije godine raspravljali i više o tom dokumentu, to je ono što bih mogao reći općenito. Inače podnesena su četiri amandmana, izglasana su, amandmani su svi izglasani, i o tome prilikom glasanja će se očitovati i Vlada i na kraju ono što je najbitnije i vama i svima koji dajete krivi navod da svi, pa i zastupnici vaše stranke su glasali za donošenje tog Zakona jer je Zakon jer je prijedlog Zakona donešen jednoglasno. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu i prvi je gospodin zastupnik. Ispravak netočnog navoda gospodin Zoran Vinković.
Uvaženi kolega zastupniče rekli ste da sam ja izrekao krivi navod. Ja apsolutno nisam izrekao krivi navod nego ste vi prije sat i pol vremena optužili HDZ i SDP i rezultat po hitnom postupku donošenje ovog Zakona. Ja nemam ništa protiv niti jedne nacionalne manjine, nego imam protiv načina na koji vi uvjetujete izglasavanje Ustava.
I opet nije ispravak netočnog navoda, ali idemo dalje. U ime Kluba SDSS-a gospodin zastupnik Milorad PUpovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Izmjene Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina nakon što je donešen 2003. odnosno 2002. prva je značajnija promjena Ustavnoga zakona i prvo je značajnije unapređivanje zakonskih osnova za provođenje manjinske politike u Republici Hrvatskoj. Kao što je to vezano za promjenama Ustava u Republici Hrvatskoj je najprirodnija stvar, jer sve što se događalo u vezi sa manjinama, događalo se i sa promjenama Ustava. I prve promjene Ustava koje su se dogodile i prvi Ustav koji je bio usvojen ticao se manjina i neposredno je imao posljedice po položaj manjina, odnosno buduću manjinsku politiku. IZ tog razloga ne treba čuditi što se ove dvije stvari povezuju. Ono što bih htio kazati u vezi sa ovim promjenama jeste sljedeće. Manjinska politika i politika prema manjinama u posljednjih 20 godina u Republici Hrvatskoj nije uvijek bilježila samo pozitivnu i pozitivne skorove i pozitivne rezultate, nego mnogo češće negativne, i mnogo češće je pitanje manjina i pitanje statusa manjina, i pitanje politike prema manjinama, dijelilo ovo društvo nego što ga je objedinjavalo, mnogo češće je bilo povod za međusobne optužbe između stranaka u ovome Saboru, negoli da su se objedinjavale oko toga kako će voditi manjinsku politiku. Prvi put se to jedinstvo dogodilo kada smo usvajali ovaj Ustavni zakon. Ja vjerujem da će se isto to jedinstvo dogoditi danas kada budemo mijenjali pojedine odredbe ovoga Ustavnoga zakona, a te odredbe kao što je ministar Mlakar već istakao u značajnoj mjeri unapređuju pitanje izbornog postupka za predstavnike nacionalnih manjina u Hrvatskom saboru. Unapređuju ga u tom smislu što manjinama ispod 1,5% u skladu sa odredbom članka 15. stava 3. Ustava Republike Hrvatske pored općeg biračkog prava jamče i posebno biračko pravo. Time će se otkloniti i ono što je bio prijepor čitav niz godina ovdje u ovom Saboru kako tumačiti taj članak 15. stavak 3. SA ovim promjenama Ustavnog zakona definitivno taj prijepor ostaje iza nas. Time što će manjine kojih je u Hrvatskoj ispod 1,5%, a to je u našem slučaju Srpska manjina u Hrvatskoj biti riješena i birački postupak biti po drugačijoj osnovi jer rezultat ocjene da ukoliko bi se primijenio model općeg i posebnog biračkog prava za sve manjine, pa onda i za Srbe, da bi to bitno narušilo odnose između političkih stranaka, političke utakmice između političkih stranaka. I zbog toga se odlučilo da se napravi kompromis i taj kompromis se sastoji u tome da će predstavnici Srba biti birani po općem biračkom pravu, s tim što će im biti zajamčena najmanje tri mandata i s tim što će u biračkom postupku ljudi biti lišeni svih onih neugodnosti koji su se susretali kad su dolazili na biračka mjesta oko toga deklariranja da li hoće glasati kao pripadnici manjina ili će glasati kao građani. Ovako oni će se moći odlučiti hoće li glasati za jednu političku stranku ili drugu političku stranku, a to što će među tim političkim strankama biti i stranke nacionalne manjine je samo način kako pomažemo političku integraciju manjina, kako pomažemo integraciju i koheziju unutar ovoga društva. I stoga vas, bez obzira što je bilo određenih dvojbi oko toga je li to dobro rješenje pozivam da ovo rješenje podržite jer ono je od interesa ne samo za manjine, ne samo za pojedine stranke nego za cijelu Hrvatsku. Što se tiče reguliranja položaja manjinskih institucija o kojima je govorio ministar Mlakar, pitanje nacionalnih koordinacija. Nacionalne koordinacije Vijeća nacionalnih manjina nisu imale svojstvo pravnih osoba što naprosto nije bilo logično jer su sva ta manjinska vijeća imaju svojstvo pravnih osoba, birane su po posebnom izbornom postupku i onemogućavanje da nacionalne koordinacije imaju svojstvo pravnih osoba de facto onemogućava da ta manjinska vijeća budu koordinirana, da imaju jedinstvenu politiku, da imaju jedinstveno mjesto dogovaranja i da budu jedan instrument u provođenju manjinske politike unutar pojedinih zajednica. Kad je u pitanju srpska zajednica, to što će se ovdje poimence spomenuti Srpsko narodno vijeće i Zajedničko vijeće općina je rezultat činjenica da na osnovi Erdutskog sporazuma, pisma namjere Vlade Republike Hrvatske o završetku mirne reintegracije su formirane ove dvije institucije i mi od '97. godine de facto pokušavamo naći najbolji način kako bismo riješili status tih institucija. I ovim promjenama Ustava se definitivno regulira taj status i ja sam zahvalan ministru koji je nakon usuglašavanja i sam se suglasio s tim, zahvalan sam Vladi koja je to prihvatila jer je i on najbolje zna koliko smo vremena potrošili u određenom razdoblju da se dođe do te suglasnosti. I time bih rekao da se stavlja točka na jedan otvoreni tekst, da se stavlja točka na jednu otvorenu priču koju smo nastojali ispričati svih ovih godina i ta točka bi onda trebala omogućiti da ta priča bude efikasno i dobro ispričana u našem društvu, a isto tako da bude dobro primljena i da se dobro čuje izvan našega društva, među susjednim zemljama, a isto tako i unutar Europske unije. Zato vas pozivam, kolegice i kolege, da podržite ove promjene ustavnoga zakona i da ih prihvatimo na način na koji smo prihvatili sam ustavni zakon. Zahvaljujem.
Hvala. U ime klub IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite. I obaviješten sam da su se klubovi dogovorili da se samo govori u ime klubova pa osim gospodina Srba i gospodina Lesara ja molim ostale da onda povuku ako je tako svoje prijave.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Evo pred nama je Prijedlog ustavnog zakona o izmjenama i dopunama Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, P.Z. br. 569. Ja zapravo držim da ovo što je pred nama je jedan civilizacijski iskorak, prije svega stranaka vladajuće koalicije. '97. ili'98. godina čak smo brisali npr. Bošnjake, Slovence iz preambule Ustava Republike Hrvatske. Tamo ranih '90.-tih godina vladajuća većina ili ondašnje Ministarstvo pravosuđa i uprave poništavalo je Statut Županije istarske, proganjali smo čak i one koji su bili druge nacionalnosti, a ovom prilikom uvodimo dvostruko pravo glasa. Ili kao što je netko maloprije rekao, uvodimo načelo pozitivne diskriminacije. Usuđujem se kazati da se time ispravlja nepravda ne samo prema manjinama nego možda i još daleko više, prema strankama koje su najdosljednije zastupale upravo manjinska prava. Zašto? Zato jer smo do sada imali situaciju da glasanjem za manjinskog zastupnika taj pripadnik, taj član te zajednice nije mogao glasati za svog zastupnika, odnosno za listu i tako se neke stranke svjesno kažnjavalo na političkoj pozornici Hrvatske gotovo 20 godina. Istina, ima onih koji a Hrvatska jasno teži biti građanska država, postavljaju pitanje da li je takav izbor u ovom trenutku nužan. Pogledajmo recimo ove izbore koje smo imali u nedjelju, s jedne strane izbore za manjinske zastupnike u nekim gradovima, općinama, recimo Zadru s druge strane, izbore koje smo imali preko ili kroz talijansku uniju u Istri. U jednome Zadru npr. tako mi je rečeno maloprije, na izbore izlazi 70-tak ljudi. Što to govori? Da se neki još i danas boje, da se možda više ni ne osjećaju onim kako su se deklarirali do jučer, neću reći da je netko protjeran ili možda još uvijek u Hrvatskoj nije oportuno 2010. biti recimo Srbin ili pripadnik neke nacionalne manjine ili možda čak i misija onih koji su predstavnici tih manjina u Vladi nije ispunjena. Ja apsolutno jesam da se manjinci biraju u Hrvatski parlament, ali očigledno kada je riječ o tome ima nekih nelogičnosti pa onda netko može biti izabran sa 340 glasova, drugi zastupnik biva biran sa 20 tisuća glasova. Jasno da to nije fer, ali jednostavno na te izuzetke mi moramo biti spremni. Ono što je sigurno ključ ovog Konačnog prijedloga ustavnog zakona to je članak 1. stavak 1. točka 3. gdje se kaže da nacionalne manjine koje u stanovništvu Republike Hrvatske sudjeluje s manje od 1,5% stanovnika pored općeg biračkog prava na osnovu posebnog biračkog prava imaju pravo izabrati pet zastupnika pripadnika nacionalnih manjina u posebnim izbornim jedinicama u skladu sa zakonom koji se uređuje izbor zastupnika u Hrvatski sabor. Što će to reći? Da će taj zakon zasigurno doći. Vidjet ćemo kako će on izgledati. Ja još uvijek priželjkujem da se saborski zastupnici kao i predsjednik države, kao gradonačelnici, načelnici biraju neposredno. Ali isto tako želim vjerovati da neki prijedlozi koji su se imali prilike slušati u zadnje vrijeme zasigurno neće proći. U članku 1. stavku prvom točke druge kaže se da nacionalnim manjinama, a to se odnosi na Srbe koji na dan stupanja na snagu ovog Ustavnog zakona o stanovništvu Republike Hrvatske sudjeluju s više od 1 i pol posto stanovnika jamči se najmanje tri zastupnička mjesta u Hrvatskom saboru, a koji svoju zastupljenost ostvaruju temeljem općeg biračkog prava u skladu sa zakonom koji se uređuje itd. itd. Želim vjerovati da taj zakon neće otprilike glasiti da ona politička stranka ili oni predstavnici Srba u Hrvatskoj koji će osvojiti glas više da jednostavno nose sva tri mjesta. Ako bi se to dogodilo onda bi to bilo pogodovanje jednoj političkoj opciji. To ni na koji način gospodo ne bi bilo demokratsko rješenje. To bi bili politički dogovori i ja mislim da bi se uskoro nakon promjene parlamentarne većine u ovome Domu takvo jedno rješenje moralo mijenjati. Kada sam govorio da neki nisu ispunili misiju i da ljudi još uvijek nisu oslobođeni straha s druge strane imamo i drugačijih primjera. Istog dana kada su se birali predstavnici Srpske zajednice u Istri, kako hrvatskom tako i slovenskom dijelu birali su se i predstavnici Talijanske unije. Ja ovom prilikom čestitam i gospodinu Furiu i gospodinu Tremulu na izbornom uspjehu. Od 35000 članova Talijanske unije neka me Furio ispravi od kojih se negdje u hrvatskom dijelu njih 22000 deklarira Talijanima na izbore izlazi 10500 ljudi, cirka toliko što govori da su ljudi željeli istaknuti taj svoj nacionalni identitet. To govori da u nekim sredinama nema straha, da nikada ni nije bilo progona, da manjina nije marginalizirana, da može i kroz takvu jednu formu isticati svoje interese, a tim vredniji je taj rezultat što se recimo zastupnici Talijanske unije u Istri biraju kako u hrvatskom, tako i u slovenskom dijelu Istre. S druge strane, usuđujem se kazati da mi imamo dobar, pošten Ustavni zakon. Mi imamo kada je riječ o tom Ustavnom zakonu zasigurno najveće moguće standarde koje se u datom trenutku moglo ugraditi u jedan pisani akt. Ali ako s druge strane na neke izbore u jednome gradu kao što je Zadar ne izlazi više od 70 ljudi onda sa našom praksom poštovana gospodo nešto ne štima. Ili ako na jedne izbore kao u Istri izlazi 33% ne znam pripadnika Talijanske zajednice onda je ta stvar bitno drugačija. A što onda ne štima da naši građani ni dan danas ne žele izlaziti na te izbore? To je problem povratka, to je problem stanarskih prava, obnove kroz onaj famozni članak 180. ili 190. Zakona o obveznim odnosima. To je ova ravnopravna zastupljenost u institucijama, medijima itd. Jasno da ona mora biti. Jasno je da oni koji su se ogriješili s bilo koje strane u ovom ratu treba goniti na kraj svijeta. Oni koji su počinili zločine treba ih suditi bez ikakvog sentimenta. Istina je da mi imamo situaciju danas u Hrvatskoj da je Vlada isto tako usuđujem se reći pragmatična, da danas kupuje naklonost pojedinih manjinskih zastupnika. Ali sigurno ono što je daleko više od novca, a što se ne ostvaruje to je povratak, to su stanarska prava, pravične presude itd. Bilo kako bilo IDS je apsolutno za ovaj Ustavni zakon. Jasno je da bi neke stvari trebalo precizirati jer se ovdje kaže da će se mnogi momenti regulirati zakonom. Ne bih želio vjerovati da se ti zakoni pretvore u jednu parlamentarnu bitku, borbu, galamu, svađu, da ne kažem referendum. I konačno, još jedno pitanje. Zašto male manjine kao što su Talijani, Romi, Austrijanci, Česi, Rusini itd. mogu imati dvostruko pravo glasa, a zašto građani srpske nacionalnosti prema ovom prijedlogu nemaju pod navodnicima dvostruko pravo glasa. To zasigurno nije civilizacijski pošteno i zasigurno to nije u duhu najviših ustavnih standarda iz Ustava kojega danas usvajamo, iz Ustavnog zakona za kojeg ćemo isto tako glasati. Međutim, bez obzira na sve ovaj Ustavni zakon je civilizacijski tako sam ga nazvao iskorak. Hrvatska je dom i naših manjina, tj. onih drugih nacionalnosti. Jučer smo da se tako izrazim ratovali, danas smo tu sjedinjeni da donosimo što je moguće bolje zakonske prijedloge i propise. Neke manjine su u povijesti prošle usuđujem se kazati strašnu golgotu. Dovoljno je spomenuti talijanske egzoduse iz '47. '54. i ovaj Ustavni zakon je na neki način ispravak i tih nepravdi za koje ova generacija političara od '90.-te na ovamo zasigurno nije odgovorna. Nema konačno usuđujem se kazati Istrijana da ne žali zbog onoga što se dogodilo na tim ili sa tim egzodusima. Zato je naša obveza u Istri bila tamo '94., treće pardon ili četvrte pri konstituiranju Skupštine Županije istarske usvojiti Statut Županije istarske koji je često bio osporavan i zato je bila obveza našoj talijanskoj braći dati najveća moguća prava. Ali isto tako apostrofirati i poštovati i sve druge nacionalne manjine na tom istarskom i hrvatskom prostoru. I zato je ovaj Ustavni zakon usuđujem se kazati i rehabilitacija nas koji smo stajali iza tog Statuta Županije istarske i time se zasigurno završava jedna priča kada je riječ o emancipaciji nacionalnih zajednica kako u Istri tako i u Republici Hrvatskoj. I zato još jednom kažem ovo je legitimacija ovaj Ustavni zakon Hrvatske kao države koja kao rijetko koja ako se donesu pošteni izborni zakoni, znači kao rijetko koja poštuje manjinska prava, ali nemojmo da dolazi do diskriminacije unutar pojedinih manjinskih zajednica, ovdje mislim na srpsku. Ako se ustanovi načelo da sa glasom više ona politička opcija koja uspije u tim izborima nosi sve manjinske mandate. Ja znam zašto se o tome pregovara na takav način, zašto se takvo rješenje u kuloarima nudi, zato je se želi isti princip primijeniti, i kada bude bilo riječi o izboru tri zastupnika iz redova dijaspore, a sve s ciljem da 3 zastupnika dobije normalno većina u ovom Parlamentu, ili da budem još precizniji HDZ. Sve u svemu ovaj ustavni zakon po treći puta civilizacijska je novina, jedan iskorak i utoliko ga klub IDS-a podržava.
Hvala. Imamo tri ispravka. Prvo zastupnik Petar Mlinarić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodin Kajin već uporno svaki puta u svojoj diskusiji spominje stanarska prava i povratak. Ja sam zadnji puta rekao da tu nema ništa sporno da Republika Hrvatska ima toliku demokraciju da svi povratnici i izbjeglice su dobili svoja stanarska prava, svoje stanove, ako u Vukovaru 4 tisuće 200 stanova podijeljeno, i nositeljima stanarskih prava, većina su srpske nacionalnosti. Što se tiče povratka Hrvati se svi nisu vratili, jer jednima su kuće uzurpirane, a drugima su srušene. I prema tome pitanje gospodin Kajin o kome vi brinete, i brinite jednom o stradalnicima Domovinskog rata, a ne o agresorima. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak, još jedan ispravak. Gospodin Nenad Stazić. Izvolite.
… [[Ne razumije se.]] ovaj ustavni zakon kolega Kajin podržava to da pripadnici nacionalnih manjina dobijaju kako kaže dvostruko pravo glasa. Ispravljam tu konstataciju. Ona je pogrešna i ne samo da je pogrešna, nego je opasno pogrešna. Nitko po ovom ustavnom zakonu ne dobija dvostruko pravo glasa, i kad bi bilo koja kategorija građana dobivala dvostruko pravo glasa onda bi to bilo duboko protuustavno, i narušena jednakost građana. Radi se o dodatnom pravu glasa ili dopunskom pravu glasa. Radi se o tome da građani nacionalnih manjina sada stječu pravo, koje do sada nisu imali, da glasaju za opće liste, a tek onda dodatno i dopunski, ali ne dvostruko i za svoje predstavnike i to određeni, ograničeni broj predstavnika manjina u ovom Saboru. Hvala.
Hvala. I gospođa Zdenka Čuhnil, ispravak.
Želim ispraviti uvaženog kolegu Kajina u onom dijelu gdje je dva puta ponovio da se vrši diskriminacija prema jednoj manjini. Upravo je ta manjina, budući da je brojna, da je iznad jedan i pol posto, da ima dovoljno birača na neki način spremna da na općoj listi bira svoje zastupnike, u smislu tom iz dijela svojih političkih stranaka ili na prijedlog birača znači kao nezavisne zastupnike. Prema tome nije to diskriminacija, to je snaga jedne manjine koja se može nositi na općoj, odnosno na općoj biračkoj listi i s druge strane to je manjina koja se tada neće morati izjašnjavati na izborima o svojoj pripadnosti, jer će pred sobom imati opću listu, i stoga joj je nepotrebno davanje dopunskog prava glasa, i oni se slažu s tim.
Hvala lijepa. Ja molim klubove, budući da imamo još četiri kluba i dva pojedinačne rasprave, da će vrlo brzo doći na dnevni red glasovanje o ovom zakonu, ustavnom zakonu i o promjeni Ustava, to je za jedan i drugi potrebna dvotrećinska većina. Zato molim klubove da se pobrinu da zastupnici se ne ispare ovdje po ovim prostorijama okolo, i da ih najedanput nema, a sad ih je bilo prije sat vremena. Molim vas. Evo molim klubove da se o tome već sad brinu. U ime kluba SDP-a, gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Naime povodom inicijative za izmjenu Ustava Republike Hrvatske, skupina zastupnika ovog Sabora od 56 između ostalih prijedloga za izmjenu i dopunu Ustava Republike Hrvatske pokrenula je i inicijativu da se predstavnicima, odnosno nacionalnim manjinama osigura dodatno pravo glasa. Taj temeljni zahtjev predstavnika ovog Sabora, 56 zastupnika išao je za tim da se nacionalnim manjinama omogući integracija u politički sustav Republike Hrvatske, a ne asimilacija. Vrlo važno je da predstavnici nacionalnih manjina imaju opće biračko pravo glasa kao što je i stajalo dosad u Ustavu Republike Hrvatske, i dodatno pravo glasa kako bi izabrali predstavnike u hrvatski Parlament, a vezano za zaštitu nacionalnih manjina u hrvatskom Parlamentu. Shodno tome mi u SDP-u možemo na izvjestan način reći da smo zadovoljni rješenjem koje se nudi, koje je prihvatila Vlada Republike Hrvatske, jer je osigurala manjinama koje imaju ispod jedan i pol posto u stanovništvu Republike Hrvatske, da imaju dodatno pravo glasa, ne mijenjajući strukturu predstavništva u hrvatskom Parlamentu. Međutim, kad je riječ o srpskoj nacionalnoj manjini smatramo da se trebalo potruditi da i srpska nacionalna manjina ima dodatno pravo glasa, s time da se zadrži omjer u hrvatskom Parlamentu i predstavnički broj kao što je i bilo do sada. Zbog toga ove izmjene ustavnog Zakona o dopunama važećeg ustavnog Zakona o pravima nacionalnih manjina, u članku 1. i predviđaju rješenja o kojima sam sada govorio. Međutim ostavljaju neriješeno u ovom zakonu kako će izgledati izborni sustav za srpsku nacionalnu zajednicu, nacionalnu manjinu, jer je moguće, a bilo je o tome govora da se izbor predstavnika srpske nacionalne manjine u Hrvatski parlament obavi na 2 načina: razmjernim sustavom, kao što se biraju svi zastupnici u RH ili većinskim sustavom kao što je bilo riječ. Mi mislimo da treba zadržati isti princip kao što se biraju svi zastupnici u Hrvatskom saboru, dakle razmjernim sustavom. Drugim riječima da i srpska nacionalna zajednica može iskazati, da tako kažem, više političkih opcija unutar same sebe. Drugo, što je vrlo važno spomenuti i što posebno podupiremo je članak 3., odnosno promjena članka 22., stavka 2. i 3. – vrlo je važno da se pripadnicima nacionalnih manjina osigurava zastupljenost u tijelima državne uprave, pravosudnim tijelima sukladno odredbama posebnog zakona. Mislim da je to vrlo važno za integraciju nacionalnih manjina u hrvatski politički, ali i društveni korpus. To je odredba koja posebno, da tako kažem, stimulira podupiranje ovog zakona. Međutim, kad je riječ o članku 4. Prijedloga izmjena i dopuna zakona ukazujem na nedorečenost situacije koja se ovdje predlaže. Naime, dodaju se novi stavci, 5. i 6. u čl. 33. važećeg pozitivnog Zakona o pravima nacionalnih manjina pa se koordinacija Vijeća nacionalnih manjina za područje RH konstituira ovim zakonom kao neprofitna pravna osoba. I Srpsko narodno vijeće se ovim zakonom preoblikuje ili se ozakonjuje da je to koordinacija Vijeća srpske nacionalne manjine. Ja bih volio da je ovakav prijedlog došao iz srpske zajednice, a ne da je oktruiran iz Sabora. Tim više što, molim lijepo, ja bih volio da imam takav prijedlog od srpske zajednice tim više što sadržaj rada ni jednog ni drugog nije pobliže moguće odrediti ovdje. To se isto radi za zajedničko Vijeće općina u istočnoj Slavoniji, Baranji i zapadnom Srijemu što podupirem, ali bi valjalo znati sadržaj i zadaće tog tijela. Dakle, da rezimiram. SDP će naravno poduprijeti i glasati za ovaj prijedlog zakona, to jest iskorak ka integraciji nacionalnih manjina u politički i društveni život RH, omogućuje pripadnicima nacionalnih manjina ispod 1,5% da bez iskazivanja svoje nacionalne pripadnosti koriste opće biračko pravo kao i svi građani RH po Ustavu. To nije nažalost omogućeno srpskoj nacionalnoj manjini, također bi valjalo dati pobliže argumente za takav stav, za takvo stajalište. I na kraju još jednu rečenicu, trebalo bi zaista barem reći da li će se održati razmjerni ili većinski sustav kod izbora predstavnika srpske nacionalne manjine u Hrvatski sabor jer bitno određuje smisao ovih promjena. Poduprijet ćemo donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Jedan ispravak, gospodin Milorad Pupovac. Izvolite.
Htio bih zahvaliti gospodinu Leki, on je jedan od rijetkih kojem ja u ovom sazivu, ako ne i prvi kojem ispravljam netočan navod. Naime, radi se o tome da ovaj prijedlog u vezi sa statusom manjinskih institucija Srba u RH je došao iz srpske zajednice. Postoji i koordinacija manjinskih organizacija u srpskoj zajednici koja nije formalno tijelo koje je ovaj prijedlog usvojilo. Postoji skupština srpskog narodnog vijeća koja okuplja sve birana vijećnika, odnosno vijeća koje je ovaj prijedlog usvojilo prije nego što je on došao u Sabor RH. A osim toga da on nije oktroiran ovim Saborom nego da je zapisan pismom namjere Vlade RH o mirnoj reintegraciji u točki 9. koja je '97. godine usvojena kao dokument o integriranju preostalog dijela RH u ustavno-pravni sustav je još jedan dokaz da je ovo isuviše ozbiljna ustavno-pravna materija da bi je netko oktroirao. Ali ja ovo ne ispravljam u lošoj namjeri nego kao samo dodatak onome što možda nisam dovoljno istakao u svom govoru i zahvaljujem na najavljenoj podršci kluba SDP-a.
Hvala. U ime kluba HNS-a – HSU-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Veliki je ovo dan za pripadnike nacionalnih manjina u RH. Jer je očito da politički predstavnici većinskoga naroda imaju snage proširiti prostor u kojemu je moguće oblikovati predstavništvo nacionalno-manjinskih zajednica u RH. To famozno pravo dopunskoga glasa koje, kako reče kolega Stazić, krivo nazivaju dvostrukim pravom glasa, jer ono se utemeljuje kao fakultativno svjedočanstvo je da su predstavnici većinskoga naroda spremni razmišljati i razgovarati o onoj razini ostvarivanja prava nacionalno-manjinskih zajednica, odnosno njihovih pripadnika, kakvu dosada nismo imali već dugo, a koja omogućava potpuno drugačiji nastup ne samo na izborima onih koji se natječu na izborima nego i građana kao glasača. I to je jedna od dviju najvažnijih stvari koje donosi ovaj prijedlog i koji će klub HNS-a i HSU-a svakako podržati. Druga važna stvar je jamčenje zastupljenosti u tijelima uprave, bez obzira radilo se o državnoj ili lokalnoj. Ono što je i dosad bilo deklarativno riješeno, a što se nije provodilo u praksi što je dovelo do toga da više od godinu dana zakašnjenja recimo ovih dana biramo neke dožupane, dogradonačelnike. Više od godinu dana nakon redovnih lokalnih izbora. Sada postaje jedna norma u Ustavnome zakonu za koju se toplo nadam da će je Vlada budno nadzirati, nadzirati njenu primjenu i zalagati se bez ostatka za njenu implementaciju upravo zbog toga da gdje god postoje objektivni razlozi se smanje sve moguće vrste međuetničkih tenzija. Međutim, mi imamo određene rezerve prema rješenjima koja su upisana u ovome Ustavnome zakonu. Kad govorimo o tzv. dopunskom pravu glasa na žalost moramo konstatirati da je ovo prijedlog koji ide segregacijski prema pripadnicima nacionalnih manjina. Ne treba govoriti ezopovskim jezikom. Ovaj prijedlog omogućuje samo manjinama koje su do jedan i pol posto u ukupnoj populaciji mogućnost korištenja dopunskog prava glasa, ali ne i srpskoj manjini. Dakle, pripadnici srpske nacionalne manjine u Republici Hrvatskoj neće imati dopunsko pravo glasa. To je segregacija. Profesor Pupovac reče da smo svjesni da je to pitanje opterećivalo političke odnose, odnosno da je to pitanje moglo ako bi se riješilo na drugi način poremetiti i odnose među političkim strankama. Da li to znači da su stranački interesi nadvladali nacionalni interes? Da li to znači da su stranački interesi u ovome slučaju nadvladali građanski interes? Mi se ne možemo poistovjetiti s takvim rješenjem. Da li doista ide u korist srpske nacionalne zajednice u Republici Hrvatskoj da se na ovakav način za njih definira posebno rješenje koje uopće nije privilegirajuče, nego deprivirajuće. Mogu neki pripadnici nacionalnih manjina, pa i njihovi predstavnici reći da se to njih ne tiče. Tiče se itekako svih pripadnika nacionalnih manjina. Jer kako je pripadnicima srpske nacionalne manjine tako je već ponajveć i drugima. Srpska nacionalna manjina najbrojnija je u Republici Hrvatskoj i kad ona se prehladi svi drugi kišu. Dakle, ovdje je pitanje načela. Pitanje je dakle principa da li je dobro dvostruke kriterije koristiti. Idemo korak dalje. Pogledajmo što nam se također nudi ovim Ustavnim zakonom? Specifična pozicija Srpskog narodnog vijeća. Dosadašnji Ustavni zakon definirao je u članku 33. da se predstavnici i Vijeća nacionalnih manjina u jedinicama lokalne i područne samouprave mogu udružiti u koordinaciji i da se koordinacija smatra osnovanom ukoliko joj pristupi više od pola Vijeća manjina. Tu smo sada da postoji koordinacija Vijeća pripadnika srpske nacionalne manjine. Ovim prijedlogom Srpsko narodno vijeće se pretvara u koordinaciju. Da li je to dobro? Po čemu bi Srpsko narodno vijeće imalo u tome smislu specifičnu situaciju od nekih drugih, na primjer bošnjačke nacionalne zajednice, njemačke zajednice ili nekih drugih organizacija koje jesu koordinativne unutar svojih nacionalnih manjina. Osnovano je i registrirano 1997. godine podsjećam da su osnivači bili i političke stranke i saborski zastupnici. Dakle, ne predstavnici isključivo manjinskih vijeća. Što to sada znači? Da će se koordinaciji onemogućiti da odlučuje o tome na koji način se vodi Srpsko narodno vijeće kao koordinacija, jer ono već ima svoju strukturu izgrađenu, definiranu, funkcionalnu i ljude izabrane. Da li je to dobro? Pozivamo se na Erdutski sporazum, pozivamo se na Pismo namjere iz 1997. godine. Pažljivo sam pročitao i jedan i drugi dokument. To nisu dokumenti koji definiraju da će aranžmani za smirivanje ratne situacije i za mirnu reintegraciju biti mirnodopski aranžmani u Republici Hrvatskoj zauvijek. Da li je dobro na taj način getoizirati pripadnike jedne manjine? Nismo li na taj način doveli njih u situaciju da kad god se bude razgovaralo o njihovim problemima da ih se isključivo adresira na te dvije institucije. Mi nismo zadovoljni tim pristupom i mislimo da uvođenje nefiksne kvote od najmanje tri nije korektno. U trenutku kada smo fiksirali neke do sad nefiksirane kvote sada imamo jedno novo rješenje. Ja ovdje govorim u ime kluba HNS-a, HSU-a i ne želim biti osoban. Ali kao pripadnik jedne nacionalne manjine imam također i svoj osoban stav o svemu tome. Kad god je pitanje ugroze prava ili u konačnici neugode bilo kojega predstavnika nacionalne manjine ili bilo kojega pripadnika nacionalno-manjinske organizacije ja to osjećam i osobno. Jer se ne smatram ovdje predstavnikom jedne političke opcije samo. Jer kao što znadete mi smo po Ustavu kao narodni zastupnici, zastupnici svih hrvatskih građana, pa to znači i pripadnika nacionalnih manjina. A to znači gospodine Mlinariću i vaše izborne jedinice kao što ste i vi moje kad već želite komunicirati na ovaj način. Upravo se o tome radi, dakle da se nitko ne osjeti s većim pravima, ali niti s manjim, a da se načelo pozitivne diskriminacije pretvori samo i isključivo u instituciju kojom će osigurati nesmetano ispunjavanje zakonom osobito Ustavnim zakonom definiranih prava manjina. Klub HNS-a, HSU-a će dati svojim zastupnicima da glasuju o ovome Ustavnom zakonu po svojoj savjesti. Hvala.
Hvala. U ime Kluba nacionalnih manjina gospodin zastupnik Furio Radin. Ja molim klubove da prikupljaju da tako kažem malo svoje zastupnike jer ćemo brzo završiti i glasovati o dva važna zakona. Ustava i zakona.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Klub nacionalnih manjina naravno podupire ovaj Zakon, ne samo da ga podupire nego i obraća se strankama u Hrvatskom saboru i to svim strankama u Hrvatskom saboru i vladajuće koalicije i oporbe da uvažavaju činjenicu da je to Zakon kojeg nacionalne manjine prepoznaju kao instrument njihovog djelovanja u sljedećem dugom razdoblju i kao izraz njihovih interesa. Molio bih za razumijevanje stranaka jer je takav Zakon zapravo od 1992. godine kada je doneseno prvi put on je bio uvijek u funkciji zaštite prava nacionalne manjine, on je na početku naravno bio donešen u onim vremenima koja su bila teška, bio je donesen pod uvjeravanjem da se koristim jednim ... međunarodne zajednice, ali nakon toga sve promjene zapravo su bile trenutak za analizu položaja nacionalnih manjina ali i također u nekim trenucima te promjene su bile traumatske za nacionalne manjine kao ona koja je donesena 1995. godine gdje se zapravo osakatio Zakon tadašnji o ljudskim pravima i pravima nacionalnih manjina, osakatio se i našli smo se u jednom trenutku pred jednim zakonom koji manjine nisu prepoznavale, u tom trenutku tih 5 godina mi smo zapravo pledirali za tim da se taj Ustavni zakon promijeni, nismo naišli na razumijevanje tada. Prve dvije godine nakon demokratskih promjena također nismo nailazili na razumijevanje, u prvom slučaju HDZ-a, u drugom slučaju SDP-a sada su doista promijenjeni uvjeti i promijenjen je kontekst, nalazimo se pred Europskom unijom, nalazimo se pred jednom budućnošću koja neće biti određena etno centričnošću, biti će multikulturalna po sebi. Dio suvereniteta kao što je rekla Vesna Pusić danas, već od Hrvatske ustavom će biti prebačen na Europsku uniju, ja bih molio doista stranke i određene koji se ne prepoznaju u pojedinim dijelovima toga Zakona da razmišljaju samo o jednom o tome i to ću ponavljati onima koji me sada ne slušaju u nadi da će me slušati, neka drže na umu da te promjene su u interesu nacionalnih manjina, ponavljam u interesu nacionalnih manjina, nemojte to zaboraviti. Jer mi nećemo zaboraviti mišljenja koja uzimaju sebe za pravo da znaju bolje od nas koij su interesi nacionalnih manjina. Ingrid nadam se da ste me slušali, upravo govorite pa me ne slušate. Onda ću ponoviti upravo za vas. Sljedeće ću reći. Reći ću da se nadam da pojedini zastupnici neće smatrati da znaju bolje od predstavnika nacionalnih manjina i od njihovih udruga koji su interesi nacionalne manjine. To sam bio rekao, pa vi govorite što hoćete. Ove promjene ovdje, rekao je gospodin Kajin, ja mu se zahvaljujem na svemu što je rekao prije, ove promjene zapravo su male, ali male po obimu ali epohalne su naravi. 18 godina, gospodina Stazića nema također ću mu se zahvaliti na onome što je rekao prije, na dodatno pravo glasa isto što i gospodin Šeks u zadnje vrijeme govorio o dodatnom a ne o dvostrukom pravu glasa i to je ispravna terminologija, zahvaljujem mu se. 18 godina borio sam se za ovaj trenutak za to da se donesu odredbe po kojem pored općeg prava glasa pripadnici nacionalne manjine imaju posebno pravo glasa, a ne da jedno isključuje drugo. DA budemo građani ali i da budemo predstavnici nacionalnih manjina, što i jesmo. Prvih godina ja ću vam biti iskren, prvih godina u Saboru me podržavao samo IDS, ja mu se zahvaljujem, prvih 8 godina me samo podržavao IDS,a onda idućih 4 godine također samo IDS, a nakon toga malo se proširila stvar, naravno ne govorim o nacionalnim manjinama, proširila se, proširio se taj pristanak i danas imamo jednu jedinstvenu situaciju u kojoj i SDP I HDZ podržavaju zapravo to i ja im se javno zahvaljujem. Ove naše promjene Ustavnoga Zakona imaju određene dijelove koje smo mi pokušali ispraviti amandmanom. Ja ću samo neke amandmane spomenuti, o drugim amandmanima naravno poslije ćemo raspravljati u trenutku kada budu doneseni. Postoji jedna odredba u članku gdje se govori o biranju koja jamči, a tada smo znali što radimo, kada smo govorili o tome koja jamči dostignuta prava koja ona preciznije kaže da stečena prava se uvažavaju. Što to znači? To znači da pojedine manjine imaju stečena prava što se tiče zastupljenosti u Saboru i ta prava se mogu samo proširiti a ne sužavati. Ovdje je ispao taj dio i mi smo ga uredili amandmanom koji je Vlada odmah prihvatila, kao što je prihvatila ostala tri amandmana koji je prije Klub nacionalnih manjina, pa onda Odbor predložio. Ja se zahvaljujem za strpljenjem koje uvijek ima većina prema nacionalnim manjinama, zato što nacionalne manjine zapravo žive od tog strpljenja na neki način. Jer bez onoga što mi u Istri zovemo con vivenza ili suživot, mi nemamo uopće nikakve šanse ostvariti naša prava, a nemamo nikakve šanse niti biti sretni bez toga da imamo jedan kvalitetan život sa većinskim narodom. Ja se neću nikad moći zahvaljivati više nego što se zahvaljujem svima onima iz većinskog naroda koji govore za prava nacionalne manjine ili kao što je rekao Kajin prije, koji govore o egzodusu. Zamislite, u Istri ja kao predstavnik talijanske manjine ne moram govoriti o tragediji egzodusa jer jedan pripadnik većinskog naroda, Kajin je govorio o tome, to govori sve o nama, ali to danas je jedna odlika koja se proširila, to je jedna odlika koja sve više zahvaća cijelu Hrvatsku jer Hrvatska postaje, koja je uvijek bila geografski Europa danas postaje sve više i više Europa u smislu Europske zajednice. Znači, ja sam rekao da neću duljiti danas. Nije se niti jedno svjetlo upalilo. Klub nacionalnih manjina naravno podupire i apelira na stranke da nas podržavaju u tome jer valjda nakon toliko godina političkog rada predstavnici i zastupnici nacionalnih manjina dobro znaju što je u interesu njihovih manjina. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Arsen Bauk.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Želio bih ispraviti po meni netočan navod kolege Radina koji je govorio o tome da predstavnici pojedinih stranaka znaju bolje ili lošije o tome što je dobro za nacionalne manjine od predstavnika ili zastupnika nacionalnih manjina. S time se ne bih složio. Prema izvješćima Državnog izbornog povjerenstva na prethodnim parlamentarnim izborima više od 66% pripadnika nacionalnih manjina glasalo je na općoj listi za zastupnike u Hrvatskom saboru izabrano u 10 izbornih jedinica. Pripadam stranci SDP koja svoje ni članove ni glasače ne dijeli po nacionalnom ključu i ponosan sam što sam zastupnik i onih građana drugih nacionalnosti koje su glasale za SDP i mislim da imam pravo govoriti u njihovo ime. Zahvaljujem.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo iz Vlade, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Vidim da je strpljenje pri izmaku i da je žamor u ovim klupama toliki da vas molim gospodine predsjedniče i prošli put sam govorio ovdje u neprimjerenim uvjetima pa da ovaj put bar na miru mogu govoriti jer je tema prilično zanimljiva, s obzirom da smo neposredno prije rasprave dobili ovaj materijal u kojemu je na dvije stranice otprilike rečeno puno toga. Slavonija i Baranja je upravo regija u kojima živi najveći broj nacionalnih manjina. Za razliku od nekih drugih regija, Slavonija i Baranja se ponose time što postoji nekih 18 nacionalnih manjina na teritoriju, na području koje je obuhvaćeno u 4. i 5. izbornoj jedinici, dakle pet slavonskih županija. Međutim, moram reći da kako sam u prvom dijelu o promjenama Ustava govorio da se radi o pogodbi ili nagodbi rekao bih da je ta primjedba se može prenijeti i na ovaj drugi dio ove današnje rasprave, a to je Prijedlog ustavnog zakona o izmjenama i dopunama Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Kako objasniti prijašnje zalaganje, a čuo sam to zalaganje ovdje u saborskim klupama gospodina Pupovca koji je govorio o dopunskom, kako reče Stazić, pravu glasa ili tzv. pozitivnoj diskriminaciji od koje evo danas vidimo da je odustao uz formulaciju da se manjinama koje imaju 1,5% stanovnika jamči najmanje tri zastupnička mjesta u Hrvatskom saboru. Dakle, naglašavam riječ najmanje tri ili te dvije riječi. Hoće li biti pet, četiri, šest, kako to znati. Za one ostale nacionalne manjine koje imaju manje od 1,5% od ukupnog broja stanovnika u Republici Hrvatskoj određuje se pet mjesta u Hrvatskom saboru. Koliko će u budućem sazivu nekakvom imati Hrvatski sabor pripadnika nacionalnih manjina i hoće li ti pripadnici, ne govorim o građanima koji pripadaju … [[Govornik se ne razumije.]] nego ti zastupnici ubuduće zbog sustava davanja mandata i određivanja mandata za buduću Vladu Republike Hrvatske biti odlučujući čimbenik i prevaga za političku opciju koja će biti na vlasti u Republici Hrvatskoj. Mislim da sam dovoljno jasan da kažem da će dakle taj broj zastupnika u Hrvatskom saboru koji pripadaju manjinama dakle odlučivati o tome tko će biti u izvršnoj vlasti ili tko će obnašati izvršnu vlast u Republici Hrvatskoj. Tko kaže ili tko tvrdi da nacionalnost ili pripadnost nacionalnoj manjini prestaje ulaskom u neku od stranaka, SDP, HDZ, HDSSB na kraju krajeva. Zar su stranke koje djeluju na državnoj razini kao političke stranke, političke opcije isključivo za Hrvate ili u njima participiraju uredno i pripadnici nacionalnih manjina i biraju se za Sabor Republike Hrvatske na stranačkim listama SDP-a, HDZ-a, HDSSB-a, HSP-a, HSLS-a, HSS-a itd. Je li im itko to pravo osporava i što će se dogoditi na takvim stranačkim listama, hoće li se pojaviti upravo zbog dobivanja kandidata nacionalne manjine, kandidati na listama u povećanom opsegu, na listama stranaka. Nadalje, što će se dogoditi, dakle trebamo o tome razmišljati ovdje, tu smo da razmišljamo, a ne da pričamo. Gospodine predsjedniče, dajte malo umirite ovaj rekao bi vitez. Dakle, što će se dogoditi?
Dakle, očekujemo da se sluša gospodin Grubišić koji tiho doduše govori, ali zato mi moramo biti još tiši da bi mogli čuti.
Pa ja nisam tih uopće. … [[Upadica se ne razumije.]] Hoću ja jače Jambo. … [[Upadica se ne razumije.]] Ti i ja 200 kila Jambo. Dakle, što će se dogoditi za godinu, dvije, tri, pet? Hoće li još koja nacionalna manjina, a postoje dobri preduvjeti, dosegnuti prag od jedan i pol posto od ukupnog broja stanovnika i time steći pravo na tri zastupnika osim što ima to pravo Srpska nacionalna manjina, s pravom. Dakle, što će se dogoditi tada? Razmišljamo mi i o tome? Možda bi mi rekao je netko ovdje u kuloarima, da mi u Slavoniji se izjašnjavamo kao Šokci, pa imat ćemo i mi jedan i pol posto, više od jedan i pol posto će nas biti sigurno pa imamo najmanje tri zastupnika u Hrvatskom saboru. Hoće li i Zagorci biti nacionalna manjina? Šta ćemo s takvim stvarima? Dakle, kada govorimo o pravima, o tom dopunskom pravu glasa onda je ovdje s pravom netko uvidio i spomenuo, mislim da je Richembergh da jedne manjine imaju pravo na dopunski glas, a druge manjine nemaju pravo na dopunski glas. Ja prihvaćam činjenicu da se dogovorom, dakle onima kojima to odgovara i koji pripadaju nacionalnim manjinama očito u dogovoru sa predlagateljima Ustavnog zakona je došlo do dogovora, dakle da više odgovara evo konkretno Srbima da imaju zajamčena najmanje tri zastupnika, nego da imaju dakle dvostruko ili dopunsko pravo glasa. Kaže gospodin Radin da je to njihovo pravo kao nacionalne manjine. Ako je tako, onda nema one segregacije o kojoj je govorio gospodin Beus ako su to predstavnici Srpske nacionalne manjine tako dogovorili sa predlagateljem ovoga Ustavnog zakona. Kao što mislim da je rezultat pogodbe, nagodbe i određenih zakulisnih međustranačkih i inih razgovora i dogovora i ona promjena Ustava Republike Hrvatske, tako mislim da je i ovdje, da se imalo vremena i da se dalo vremena mnogo studioznije proučiti i dati im mnogo studiozniji prijedlog o sudjelovanju nacionalnih manjina u političkom životu i o radu Parlamenta, o radu Sabora Republike Hrvatske nego što je na ovaj, ovakav rekao bih jedan žmukljerajski način ovo riješeno. Prema tome, neću biti protiv ali neću biti niti za ovakav način rješavanja prava nacionalnih manjina ovakvim jednim Ustavnim zakonom. Ostat ću suzdržan. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HSLS-a, HSDAHA gospodin Šemso Tanković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodo ministri, uvažene kolege saborske zastupnice i saborski zastupnici. Prije svega zahvaljujem se kolegi iz HSLS-a što mi je omogućio da iskoristim prigodu da govorim u ime našeg zajedničkog kluba, jer ja sam se htio prijaviti kao u pojedinačnoj toj diskusiji. No, rečeno je da će samo se govoriti saborski klubovi, pa evo ja sam ovdje pred vama. Kao član Odbora za Ustav sudjelovao sam u raspravi koja je govorila o Ustavnom zakonu, o pravima nacionalnih manjina. Budući da sam i sam pripadnik jedne od nacionalnih manjina i to bošnjačke manjine i da ujedno govorim u ime još četiri nacionalne manjine Albanaca, Crnogoraca, Makedonaca i Slovenaca mišljenja sam da i ja imam nešto za kazati. I odmah da kažem da sam i u sjednici Odbora za Ustav jasno stavio do znanja da i ovaj puta kao i jako često pripadnici bošnjačke manjine ostaju definitivno i ovim zakonom uskraćeni. Uskraćeni smo iz brojnih razloga. Očito je povijest torture nad pripadnicima bošnjačkog naroda na području bivše Jugoslavije, jer ovo što se danas događa u Hrvatskoj nije samo hrvatski specificum. Skoknite do Slovenije pa ćete vidjeti kako je izgledao popis stanovništva u Republici Sloveniji, pa ćete naći tamo Bošnjake, naći ćete Muslimane. Dakle, to što i u Hrvatskoj imamo. Ali ćete naći tamo i Bosance. Dakle, jednostavno kada je u pitanju dekompozicija bošnjačkog naroda onda se praktički izmišljaju razne varijante, podvarijante itd. tako da Bošnjaci u Hrvatskoj koji sasvim sigurno se kreće negdje između tri i pet posto kada bi poslušali upute koje nam govori Ministarstvo uprave, kada bismo pogledali što se radi i u izvješćima Državnog zavoda za statistiku onda ćete vidjeti da je taj broj drastično reduciran. I ja sam trenutno u drugom mandatu u Hrvatskom saboru. Pokušavao sam sa koalicijskim partnerima i dojučerašnjim suradnicima iz drugih nacionalnih manjina nešto učiniti za pripadnike svojega naroda koji su me izabrali tražeći od mene da progovorim o tim problemima. A jedan od vodećih problema u ovom trenutku jest da to što se govori o dvostrukom pravu glasa za pripadnike bošnjačkog naroda to je čista fikcija. Na popisu birača je negdje oko 7,3% se vodimo kao Bošnjaci. Kada bilo koji problem se pojavi gdje je 90 i nešto posto nekih stvari nije riješeno na valjan način onda je to problem svih nas. Ja sam bio u jednoj školi gdje je jedan profesor ocjenjivao učenike i 93% učenika imalo je negativnu ocjenu iz jednog predmeta. To više nije problem učeničke populacije. To nije više problem samo škole i školske infrastrukture, to nije čak štoviše ni problem samo tog profesora, nego to je signal, nešto u toj školi ne štima, a ja to sada ovdje pred svima vama govorim. Kada pripadnici bošnjačkog naroda i nakon 7 godina mog mandata i stalnih priča, govora o tome da to pitanje treba riješiti, moj razgovor sa pripadnicima nacionalnih manjina da i zajednički nešto napravimo, i kada se ništa nije učinilo, nego meni se daje jedan odgovor u kojem mi kažu izvolite, uputite vaše ljude, neka dođu u pravu, mi ćemo to izvršiti konverziju. I možda hoće, ali treba isto tako kazati da oni vrlo strogo provode proces izbacivanja pripadnika nacionalnih manjina iz one evidencije. Da samo vam pojasnim. Ako je moja supruga i ja, ako smo upisali našu djecu da su i oni Bošnjaci, do 18. godine će oni to voditi, ali nakon toga oni njima daju pravo da ih izbrišu, pa evo ako se sjete neka ponovno dođu i neka dokažu da jesu to što jesu. Dakle, da je u pitanju narod kao Srbi, kao Hrvati, Slovenci, koji su stoljećima to što jesu, pripadnici bošnjačkog naroda su na prostoru bivše državne zajednice Jugoslavije uvijek bili ti kojima je to pravo svog povijesnog imena bilo uskraćivano. I nama ništa ne znači to što će ministar uprave meni kazati, uputite vaše ljude neka dođu i neka se izjasne da jesu Bošnjaci, kada će se to isto ministarstvo i neka druga ministarstva pobrinuti po nekim drugim evidencijama da nas nema. Poruka koja se daje svim pripadnicima bošnjačkog naroda u Republici Hrvatskoj je vrlo ružna, ako govorimo taj tonalitet Ministarstva uprave. Vi razmislite isplati li vam se biti to što vi doista i jeste. I zato, ja se moram zahvaliti svima koji govore o dvostrukom pravu glasa. Smatram da ovako kako je to koncipirano nije dobro, jer ne vidim razloga zašto jednu nacionalnu manjinu, pa makar ona bila i najbrojnija, eliminirali iz tog dogovora. Jer ima ovdje nekoliko vrlo bitnih momenata, ja sam često u situaciji da govorim o pravima ovih mojih pet nacionalnih manjina, i onda oni meni kažu, pa znaš vi stalno govorite o nekakvim pravima, a u biti ja govorim o uskraćenim pravima. I sama podjela na neke stare i nove manjine je vrlo čudna podjela. Ona je tako koncipirana da za stare manjine treba osigurati prava, pa haj ti podmiri Talijane, podmiri neke druge nacionalne manjine, a vi Bošnjaci bez obzira što u onoj evidenciji stoji da je negdje oko tisuću Bošnjaka dalo svoje živote braneći Hrvatsku, vi zaboravite tu priču, jer kada se ovi namire, onda ćete vi moći razgovarati i o svojim pravima. S druge pak strane ipak ovdje u ovom sporazumu se zaboravlja jedna činjenica. Ovdje se spominje … [[Ne razumije se.]] sporazum što je možda i dobro. Neću ja o tome da kritikujem. Ali postoji i Dejtonski sporazum, postoji Bosna i Hercegovina, država u kojoj imamo tri konstitutivna naroda, Bošnjake kao najbrojniji, ali tu su i Hrvati konstitutivni narodi. Zašto i u tom sporazumu o pravima nacionalnih manjina i taj sporazum nije naveden? Zašto smo zaboravili Bošnjake? Zbog toga jer je predsjednik Odbora za ljudska prava Furio Radin tako odlučio. I treba to izrijekom tako reći. To je problem. Problem je da mi jednostavno ni elementarne stvari ne možemo staviti na dnevni red. I sjećam se dobro, mojeg prvoga sporazuma s HDZ-om kada sam sa tadašnjim predsjednikom vrlo lijepo razgovarao o problemu o kojem vam sada govorim. I mi smo pokušali, pokušali smo to pitanje riješiti kao što se u mnogim civiliziranim zemljama to rješava. Naglašavam '21., '31., '48., '53., '61., to su godine kada su na ovim prostorima provođeni popisi stanovništva. I uvijek su nam rekli vi niste to što jeste. Tek '71. godine kada su vidjeli da tvrdoglavi Bošnjak ne želi biti nešto drugo, nego upravo to, onda su nam darivali i ime religijsko. Ako ja kažem da sam musliman, onda tu prije svega govorim o svojoj vjeri. Mom vjerskom očitovanju. I sjećam se dobro kada sam '72. godine bio u Švicarskoj, i razgovaram sa jednim strancem, bio je musliman, i ja njemu onako ponosno govorim i ja sam musliman. I on meni kaže i ja sam musliman. Mi nismo si mogli jedno sat vremena shvatiti da ja govorim o etničkoj pripadnosti koju su nam tada dali. I '93. godine u vrijeme najžešće agresije i … [[Ne razumije se.]] nad pripadnicima bošnjačkog naroda, ali i našoj obrani, borbi, dostojanstvu, vratili smo '93. godine u opkoljenom Sarajevu svoje povijesno ime. I gospodo mi jesmo Bošnjaci. Bili smo i to jesmo. I shvatite jednom. Zato svima vama koji ćete podržati ustavne promjene velika hvala što ćete podržavajući ustavne promjene glasovati za onaj segment koji govori o izvorišnim osnovama. Za nas pripadnike bošnjačkog naroda to nije nikakva fikcija. Za nas je to odredišna osnova koja će nama pokazati, svima nama, vidite isplati se boriti za neke svoje političke stavove. Isplati se boriti. I sutra kada budemo išli od kuće do kuće, od čovjeka do čovjeka, ja ću im s ponosom dati tu izvorišnu osnovu. Pa sada usudite se ne biti to što jeste. Ovdje se govori o popisu stanovništva kao jednom od važećih dokumenata. Zaboravljaju gospoda koji su ovu stvar kreirali, da je popis stanovništva '91. godine kada su u pitanju nacionalne manjine jedini vjerodostojan popis stanovništva. Popis stanovništva 2001. godine je falsifikat. Pogledajte kako su evidentirani pripadnici nacionalnih manjina i pogledajte kako su vrlo brzo oni one popisnice bacili u vatru. Zašto? Zato jer su očito načinili puno falsifikata i na naj način su oni željeli da se neke stvari eliminiraju, da se ne mogu vjerodostojno iskazati i pratiti. S druge pak strane mi ulazimo u EU i to je dobro, ali EU ima neke svoje standarde kada su u pitanju popisi stanovništva. I sasvim sigurno, bojim se, da neke od ovih uputa neće nam biti od osobito velike koristi. Stoga, nemojte me krivo shvatiti, ali ja ovaj Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina ovako kako nam je prezentiran nisam kadar prihvatiti. Hvala vam lijepo.
Hvala. I prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin Dragutin Lesar, izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Moram priznati da nakon svih ovih očitovanja zastupnika nacionalnih manjina sam zbunjen. Prvo činjenicom da smo napravili presedan i prekinuli … [[Govorniku nije uključen mikrofon, ne razumije se.]] mikrofon je vaš kolega Gorane. Dakle, napravili smo presedan, prekinuli glasovanje o ustavnim promjenama završili samo amandmanima i prešli na novi zakon, bez obrazloženja zašto. Iz ovih rasprava sada mi je jasno. Zastupnici Hrvatskog sabora, pripadnici nacionalnih manjina uskratili su potporu ustavnim promjenama ako neće biti izvršeni neki drugi uvjet koji je negdje drugdje netko nekome zavjetovao. Pa moramo obaviti raspravu i o ovom ustavnom zakonu kako bi oni mogli održati potrebno obećanje i dati glas i za ustavne promjene. Vjerojatno je to bilo iskorišteno i s druge strane sabornice, mogućnost nedobivanja potrebnog broja glasovanja oko nekih drugih amandmana koji se odnose na ustavne promjene. To nije dobro. Pregovori o ustavnim promjenama započeli su u listopadu prošle godine, ne prije 2 tjedna, ne prije 2 mjeseca nego u listopadu prošle godine i vođeni su na razno različitim nivoima, javnim i tajnim, javno vidljivim i javno nevidljivima i mi smo došli u situaciju da danas ujutro dobivamo tekst ustavnih promjena, Vladine amandmane, tekst Ustavnog zakona, prekidamo glasovanje o ustavnim promjenama, prelazimo na Ustavni zakon … [[Govorniku nije uključen mikrofon, ne razumije se.]] kako bi se kasnije mogli vratiti na glasovanje o ustavnim promjenama. To samo pokazuje da su dogovori koji su bili vođeni puni rupa, puni praznina i nekih stvari koje očito nikome najviše ne odgovaraju. Stjecajem okolnosti u zadnjih 2 dana postao sam svjestan činjenice da je hrvatska dijaspora glasovanje o ustavnim promjenama doživjela kao glasovanje za ili protiv dijaspore. Oni su kompletne ustavne promjene sveli samo na to za ili protiv dijaspore. Sve ove koji su pisali ovih dana o tome i javljali se sad upućujem neka pogledaju i ovaj prijedlog zakona 569. na Internet stranicama Sabora i shvatit će da to nema veze i to nije bila istina, a odgovor u čemu je istina naći će ovaj zakon. Netko je uporan u isključivanju mikrofona, uporni su, uporni su.
Molim vas.
Neka, neka gospodine predsjedniče, mi radimo, plaćica ide pa ćemo se nadmudrivati sa isključivanjem mikrofona. I završavam sa sljedećim, ovaj zakon i ovakve promjene Ustavnog zakona po meni osobno samo su nastavak političke getoizacije pripadnika nacionalnih manjina u RH bez ikakve koristi napretka u poziciji, položaju i političkom utjecaju nacionalnih manjina u smislu ostvarivanja i ustavnih i ovih prava. Jer ovaj zakon i ove promjene zakona rađene su po mjeri samo onih koji su u proteklih 20 godina bili politički predstavnici tih nacionalnih manjina i oni sebi cementiraju svoju poziciju za sljedećih 20 godina. I ništa više.
Replika, gospodin Damir Kajin. Izvolite.
Ništa što je gospodin Lesar ustvrdio ne odgovara istini i nije točno. Ovaj zakon, Ustavni zakon o nacionalnim manjinama ja se usuđujem kazati ne odgovara samo hrvatskim nacionalistima i točka. Manjine, one se zapravo, njima taj zakon, njima postojeće stanje odgovara … [[Govorniku nije uključen mikrofon, ne razumije se.]] one se bore za one koji su ih svo ovo vrijeme, ne njih nego njihove predstavnike na jedan iskren,otvoren, pošten način zastupale. Jasno je da se bore i za svoje članove. Zašto? Da ih ne bi netko prebrojavao i kroz taj čin činio im, pod navodnicima, "nelagodu". Ako nekome ovaj zakonski prijedlog ne odgovara, gospodine Lesar, onda možda u ovom trenutku taj zakonski prijedlog ne odgovara HDZ-u, ali i oni čine taj civilizacijski iskorak i daju u proceduru propis koji odgovara ja bih rekao većini građana ove zemlje. I zato govorim o civilizacijskoj promjeni i jednoj nužnoj kvaliteti. Konačno, budimo pošteni i pogledajmo oko sebe. Koliko parlamenta u Europi ima direktno birane predstavnike nacionalnih manjina? Ja znam za slovenski, možda rumunjski i ne znam za niti jedan treći. Pardon, znam za treći. To je RH ili to je Hrvatski sabor, ali nema puno takvih zemalja i to je zasigurno jedna kvaliteta za koju želim vjerovati da ako bude ugrađeno u Ustavni zakon će potrajati.
Odgovor, gospodin Lesar.
Pa nakon ove replike Kajina HDZ bi se morao ozbiljno zamisliti. No, kolega Kajin ja nisam Hrvatski nacionalist, nego Hrvatski laburist, to je velika razlika. Dakle, pokušavam uvijek govoriti i zastupati ono što doista mislim, pa koliko to bilo riskantno. Pogledajte što mi rade, pogledajte.
Ako ćete isključivati kolege, onda ćemo duže tu sjediti. Molim vas.
Evo još pet sekundi. Budite strpljivi. Dakle, ja ne želim biti dodvorica i zato uvijek govorim istinu, i ne dodvoravam se nikome pa ni nacionalnim manjinama.
Gospodin zastupnik Daniel Srb.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici. Danas smo imali početkom dana razgovor i raspravu o tome kako ne postoje razlozi i uvjeti da se neki zakoni donose po hitnom postupku, bilo je tu riječi o Zakonu o hrvatskoj televiziji i određenim promjenama u poreznom sustavu, a ovaj Zakon koji potpuno sigurno zaslužuje jednu ozbiljnu raspravu jer će imati itekakvih posljedica po Hrvatsku državu u sljedećim vremenima donosi se ovako na prečac po hitnom postupku bez ozbiljne rasprave i bez ozbiljne koncepcije. Malo prije smo imali priliku čuti i kolegu predstavnika bošnjačke nacionalne manjine, koji izražava nezadovoljstvo ovakvim prijedlogom Zakona, što potpuno razumijem jer ima više od 1000 pripadnika Bošnjačke nacionalne manjine koji su bili Hrvatski branitelji, pripadnici Hrvatske vojske, a nemaju u ovom trenutku Hrvatsko državljanstvo, čak niti to nemaju. I naravno da tu postoji nezadovoljstvo. Ako nekom Hrvatska duguje onda su to Hrvatski branitelji pa i pripadnici Bošnjačke nacionalne manjine, koji apsolutno prije svega zaslužuju imati Hrvatsko državljanstvo a nemaju to. Naravno i pripadnici svih drugih nacionalnih manjina da ne bih nekoga povrijedio, potpuno se slažem. Prema tome, kome vodi ovaj Zakon? Pogledajmo stranicu 42. državnog proračuna Republike hrvatske. Je li lijepo piše pomoći lokalnoj i područnoj samoupravi, općini, općina Torinci u ovoj godini 0 kuna, Trpinja 2 milijuna 155 tisuća, Negoslavci 974 tisuće, Markušica 674 tisuće, Šodolovci 164 tisuće, Civljane 996 tisuća, Drvenik 2 milijuna 300, evo jedne Hrvatske Kijevo samo 500 tisuća. Ali zatim Tukistanje preko 3 milijuna kuna. Lijepo molim u kojoj se to Europskoj državi novci iz državnoga proračuna dijele na temelju etničkog sastava stanovništva, to nema nigdje. Nije to nikakav civilizacijski iskorak, to je pitanje pogodbe i nagodbe. S dugoročnim posljedicama po Republiku Hrvatsku. I zbog toga ne želim na ovakav način razgovarati o takvom jednom važnom zakonu kao što su prava nacionalnih manjina. Realna su prava nacionalnih manjina i to što postoje Hrvatski branitelji, pripadnici Hrvatske vojske koji nemaju regulirano državljanstvo, to je stvarno pitanje i Hrvatskih branitelja i odnosa prema Domovinskom ratu i odnosa prema nacionalnim manjinama. Zašto je ovdje nema niti jedne općine sa recimo sa Mađarskim stanovništvo, zašto recimo nema niti jedne općine sa Švedskim stanovništvom ili nekim drugim. Ne, samo na temelju etničke pripadnosti se dijele novci,a k tome mi kroz ovaj Zakon člankom 3. čitamo pripadnici nacionalnih manjina osigurava se zastupljenost u tijelima državne uprave i pravosudnim tijelima sukladno odredbama posebnog Zakona i drugih akata u politici zapošljavanja u tim tijelima. Dakle, uvodi se nacionalni ključ u zapošljavanje. Je li to korak naprijed? Je li to korak u integraciju u Hrvatsko društvo uz poštivanje svih prava i posebnosti nacionalnih manjina? Nije. Zbog toga Hrvatska stranka prava odbacuje, ne želi prihvatiti ovakav Zakon. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo dva kluba po pet minuta. Prvi je gospodin zastupnik Milorad Pupovac u ime Kluba SDSS-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo ministri, kolegice i kolege. S obzirom na to kako je tekla rasprava u vezi sa Prijedlogom izmjena Ustavnoga zakona, smatrali smo iz Kluba SDSS-a da je neophodno da unutar pet minuta kažemo još nekoliko riječi. Kažem s obzirom na to kako je tekla rasprava u vezi sa Prijedlogom Ustavnog zakona gdje su se čule razne riječi, na mjestima vrlo teške, poput riječi ucjena, ili poput riječi zloupotreba ili poput nekih sličnih riječi. MI iz Kluba SDSS-a smo vrlo blizu shvaćanju da ako je to tako onda nema potrebe da se mučimo s ovim. Ako je to tako, onda nema potrebe da se mučimo s ovim. MI nismo ovdje došli da ucjenjujemo, mi nismo ovdje došli da zloupotrebljavamo, niti sjedimo i služimo u ovom Saboru iz tih namjera. Ako je moguće da unaprijedimo međuetničke odnose ako je moguće da unaprijedimo manjinsku politiku, ako je moguće da unaprijedimo ono što je Hrvatskoj potrebno tu smo. Ako to nije moguće, ne moramo biti tu. Ne moramo trošiti međusobnu energiju, apsolutno ne moramo. Ako netko misli da se ovo radi iz nekog čefa pojedinačnog, stranačkog ili bilo kojeg drugoga također kažem ne moramo se mučiti s ovim, ja nisam iz tih namjera ovdje u ovom Saboru, ni svojih ni svoje stranke koliko je god cijenio, nego sam iz viših razloga. Ako netko želi omalovažavati te razloge, ako ne želi s njim komunicirati na valjan način ne moramo komunicirati, ali ako možemo onda vas molim i pozivam na ozbiljnost rasprave o ovoj stvari. Ovdje je bilo pitanje, sporno pitanje kako će se birati. Birat će se onako kako odredi izborni zakon, a o tome ćemo još raspravljati i pronaći ćemo najbolji model. O tome je na trezven način govorio kolega Leko. To je otvoreno pitanje. Ima barem dva prijedloga do sada. Kad su u pitanju manjinske institucije može biti da netko ne razumije važnost manjinskih institucija za buduću politiku i položaj Srba u Republici Hrvatskoj. Može biti da netko ne razumije koji je smisao bio Erdutskog sporazuma i pisma namjere. Može biti da netko ne razumije koji je bio smisao onoga momenta kad smo glasali o ustavnim promjenama i kad smo pristali na to da budemo manjina u Republici Hrvatskoj, iako je odluka o tome da budemo donesena znatno ranije. Ali smo očekivali da će odredbe Erdutskog sporazuma i pisma namjere jednoga dana biti implementirane i u našem zakonodavstvu, da neće biti tek shvaćeni samo kao privremeni sporazumi koji služe da se završi mirna reintegracija, dakle godinu dana i nakon toga ništa. Sad smo u prilici da odredbe i Erdutskog sporazuma i pisma namjera reguliramo i da to bude u ustavnom zakonu. Ako su potrebna neka dodatna objašnjenja koja ja sad ne mogu izreći ovdje za govornicom, ja sam spreman sa svojim kolegama to podijelit sa bilo kojim klubom. Ali vas molim da razumijete da je to za pitanje statusa i položaja Srba u Republici Hrvatskoj od velike važnosti. Mi ne postavljamo pitanja onoga što je bilo, ne postavljamo ni pitanje kako je bilo, ali u novim okolnostima vas molimo da prihvatite ono što jeste već kao ponuđeno rješenje, a koje se samo ustavnim zakonom treba uobličiti sa minimalnim standardima kada je u pitanju pravna osobnost. Da je bilo mogućnosti mogli smo to napraviti i 2002. i 2001., ali nije bilo mogućnosti. Oni s kojima smo pregovarali nisu bili voljni dati nacionalnim koordinacijama nikakav status nego su htjeli izrijekom da kažu da nemaju svojstvo pravne osobe, a danas dolazimo do toga da kažemo da imaju svojstvo pravne osobe. I u čemu je tu problem? Zato vas molim, kolegice i kolege, još jedanputa. Ovo jeste materija koja je za manjine od iznimne važnosti. One sasvim sigurno, kao što je doktor Radin ovdje rekao, dobro znaju što je najbolje za posao koji rade. Ako je potrebno da podijelimo neka stajališta oko toga ja sam spreman, moji kolege smo spremni. Ali ukoliko je potrebno da se u ovoj stvari nadmećemo i da se ne dogovaramo kao što smo se dogovarali mi smo pratili raspravu oko dijaspore, podržali smo je i suglasili smo se. Mi očekujemo da će i ono što je dogovoreno i što se dogovara oko manjina također biti podržano i usuglašeno i ukoliko to nije moguće naravno mi nećemo ništa imati drugo nego ćemo morati zauzeti stajalište koje smatramo da je jedino moguće za nas, a to je da ćemo revidirati svoju poziciju u pogledu toga kako i na koji način treba biti reguliran položaj Srba u Hrvatskoj, manjinskih institucija Srba i biračkog prava Srba u Republici Hrvatskoj. Pa onda oni koji govore o kihanju onda će sasvim sigurno morati govoriti o kašljanju.
Hvala. U ime kluba HNS-HSU-a gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Budući da je vrijeme kratko ja ću reći što se tiče kluba HNS-a i HSU-a, ali moram reći i moje osobno što nije jasno u ovom prijedlogu zakona. Prvo moram reći da apsolutno odbijam da me bilo tko u ovom Saboru zove nacionalistom bilo koje vrste, jer imam malo duži pedigre u tom pogledu. Drugo, odbijam da mi se govori o tome da mi se zahvaljuje da imam strpljenje za nacionalne manjine. Nitko od nas nema nikakvo strpljenje za nacionalne manjine. Ja smatram puno duže nego što većina od vas ovdje uopće razumije o čemu se radi, o nacionalnim manjinama, smatram da je borba za prava nacionalnih manjina borba za ljudska prava, borba za građanska prava općenito i to sam pokazala puno prije ovog Sabora, a bome i u ovom Saboru kad je odnos snaga bio nešto drukčiji pa su onda i stavovi bili nešto drukčiji. Mi u HNS-u podržavamo dvostruko odnosno dodatno pravo glasa za predstavnike nacionalnih manjina puno prije bilo koga drugoga. I u koalicijskoj vladi 2000. do 2003. smo se zalagali za dopunsko pravo glasa za nacionalne manjine i ostali smo u manjini, nije prihvaćeno. Ali i tad smo se zalagali i javno i u sabornici i na koordinacijama. Argumenti za to, neću ih sad iznositi jer nemam dovoljno vremena, ali iznosila sam ih i ovdje u sabornici i smatram da je dopunsko pravo glasa i mi u klubu smatramo da je dopunsko pravo glasa način borbe protiv diskriminacije na etničkom temelju i da ga treba uvesti. Smatramo također da je potrebno i da to treba reći, dodatno osigurati zaštitu građanskih i ljudskih prava Srba u Hrvatskoj jer je to najosjetljiviji odnos i jer je ta grupacija hrvatskih građana, obzirom na povijesne razloge, potencijalno u najosjetljivijoj poziciji. I ne trebamo se praviti ni blesavi ni slijepi da ne vidimo potrebu da tamo gdje je problem najosjetljiviji sigurno treba i dodatna zaštita. Ali u prijedlogu ovih izmjena i dopunama zakona ima različitih stvari s kojima se možete više ili manje složit, međutim ima jedna koju ne mogu prihvatit, mislim ni klub. A to je da se institut Zajedničko vijeće općina na području istočne Slavonije, Baranje i zapadnog Srijema koji su uspostavljeni Erdutskim sporazumom iz '95. i pismom namjere Vlade Republike Hrvatske iz '97., dakle nekoordinacija Vijeća nacionalnih manjina, ne druge institucije, nego jedan dio zemlje ljudi i vijećnici iz jednog dijela zemlje da se proglašavaju pravnom osobom. Erdutski sporazum i pismo namjere, je hrvatski Dayton. To je privremena rješenja za okončanje sukoba, za izlazak iz rata. Mi 15 godina kasnije iz toga radimo sastavni dio arhitekture države. Ja smatram to neprihvatljivim, smatram da trebamo ići u upravo obrnutom smjeru, da trebamo maksimalno dodatno zaštiti apsolutno prava, daleko iznad one razine koja je sada ljudi drugih etniciteta, dakle političkih Hrvata, drugih etniciteta, da tu što se srpske nacionalne manjine ili građana hrvatskih srpske nacionalnosti treba posvetiti pozornost i posebno se za to brinut, apsolutno smatram, upravo za ta prava, ali da treba koristiti jedan instrument koji je bio okončanje, način završetka rata kao trajni sastavni dio arhitekture hrvatske države, smatram da ne, ako mislite da je to temelj da me se smatra bilo kakvim nacionalistom dobro, iako ja za sebe to neću smatrati, ali mislim da je tjerat preko granica onog što je pametno i razumno, kontraproduktivno za status ljudskih prava u Hrvatskoj i za status svih nas koji se godinama za to borimo. Hvala lijepa.
Hvala. Predstavnik Vlade? Ne želi. Izvolite.
Ja vas molim 15 minuta stanku u ime kluba SDP-a.
Prije amandmana.
Da, da. Ja vas molim da prestanemo sa raspravom i molim vas stanku za klub.
Dobro. Nastavljamo sjednicu u 17 sati i 55 minuta. I imamo. Da, izvolite.
Tražim stanku u ime kluba SDSS-a 10 minuta.
Dobro. Isto tako gospodin Furio Radin.
U ime kluba nacionalnih manjina tražimo isto stanku od 10 minuta.
Gospođa Vesna Pusić također traži u ime kluba i gospodin, u ime IDS-a gospodin Kajin. U 17 i 55 nastavljamo točno. Imali smo više od 20 minuta vremena. Ja vas sad molim da sjednemo u klupe i da nastavimo sa sjednicom. Tražio je klub SDP-a, a potom i SDSS-a, nacionalnih manjina, HNS-a, IDS-a stanku i ja sad molim tko će u ime SDP-a? Gospodin Josip Leko u ime Kluba zastupnika SDP-a, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Valja reći da je klub SDP-a u dobroj vjeri smatrajući u interesu RH prihvatio raspravu o Ustavu RH i amandmanima Vlade RH, a da nismo proveli nikakve konzultacije ni na radnoj skupini za usklađivanje tih prijedloga izmjena i dopuna Ustava vjerujući u dobre namjere. Međutim, kad smo dobili i Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina i tada smo vjerovali da ćemo dobiti ono što je usuglašeno, a to je da nacionalne manjine imaju dodatno pravo glasa. Pa smo prihvatili raspravu unatoč brzini kojom je došla na saborske klupe, prihvatili smo raspravu i o promjenama Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Međutim, taj prijedlog zakona je izišao iz dogovorenih okvira o dodatnom pravu glasa i ne radi se samo o uređivanju zaštite prava nacionalnih manjina pa je klub SDP-a ocjenjujući cijelu stvar kao ishitrenom, a radi se o važnom zakonu koji se tiče svih građana RH, odlučio da ne može prihvatiti takvu brzinu o bitnim stvarima uređivanja odnosa u RH. Mislimo da je vrlo važno da se ovaj zakon samo odredi prema dodatnom pravu glasa nacionalnih manjina. Ili, da još preciziram, smatramo da u članku 4. ne uređuje se pravo zaštite ili zaštita prava nacionalnih manjina nego se proširuje nešto što nije definirano kao zaštita prava nacionalnih manjina. To posebno mislimo na članak 4., stavak 4. ili 8. novog gdje se na teritorijalnom principu uređuje zaštita nacionalnih manjina. Naše je stajalište da je moguće na razini cijele republike urediti zaštitu nacionalnih manjina, a ne na pojedinim dijelovima RH imati posebnu zaštitu nacionalnih manjina. U tom smislu valja reći jasno ako Sabor prihvati amandman kolegice Vesne Pusić, odnosno kluba HNS-a i ne znam HSU-a onda bismo mogli nastaviti dogovarati o modalitetu ostalog dijela članka 4. Zakona o izmjenama i dopunama prava nacionalnih manjina. Ako ne prihvati se amandman HNS-a onda klub SDP-a neće glasovati za prijedlog izmjena i dopuna Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Mislim da smo tu vrlo jasni i otvoreni. Hvala lijepo. E, da. Ispričavam se, klub SDP-a je na stajalištu da možemo odmah pristupiti glasovanju Ustava RH, a o Zakonu o pravima nacionalnih manjina dozvoliti konzultacije i unutar stranaka, tijela stranke i unutar Parlamenta. Mi smo spremni odmah danas glasovati za prijedlog izmjena i dopuna Ustava RH. Hvala lijepa.
Prije izjašnjavanja ostalih klubova koji su se javili prije davanja stanke, možda je sada prilika nakon ovih prijedloga gospodina Josipa Leke u ime Kluba zastupnika SDP-a da vidimo što ćemo sa ovim najnovijim prijedlogom? Da li je to, ja bih molio isto tako izjašnjenje i Kluba zastupnika HDZ-a i HSS-a o tome. Ako možete to pa da možda ako bi trebalo ponovno neku pauzu da se ne ponavljamo onda 2, 3 puta sa pauzama i raspravama jel'. Evo, izvolite.
Gospodine predsjedniče ja bih tražio 15 min stanku između kluba HDZ-a. Ovo je novi prijedlog koji treba razmotriti.
Ostaje pravo svih ovih klubova da se izjasne ako žele. A ja mislim da je na mjestu ovaj prijedlog da mi damo još 15 minuta da se klubovi … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim vas. Da klubovi još jedanput to; zašto ćemo nešto lomiti preko koljena ako najveći opozicijski klub o tome imaju debele rezerve. Molim vas lijepo. … [[Upadica se ne razumije.]] Jeste, ali sam isto tako mišljenja ako ćemo još jednu stanku dati onda nema smisla da sada govore ti klubovi nego nakon ove stanke isto tako ostanu i još plus toga gospodin Hebrang. Da 2 puta ne bi raspravljali. Molim vas, ako želite u redu je po Poslovniku da je sada na redu gospodin Pupovac da se izjasni. Ali mislio sam da kumulativno to sada obuhvatimo jel? Evo, gospodin Pupovac izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo ministri. Ja vidim da i ono što je malo je previše. Pa ako je tako u redu. Kažem vidim da je i ono što je malo još uvijek je previše. Nije bio problem priznati Kosovo ali je problem priznati ostatak onoga što u Hrvatskoj imamo kada su posrijedi Srbi u Hrvatskoj. Ako je to problem onda ja molim da se to jasno kaže. Što je zajedničko vijeće općina, koje su ovlasti zajedničkog vijeća općina, koja je to moć ili teritorijaliziranost od koje se sada pravi bauk ovdje. Institucija koja je osnovana odlukom Vlade iz 98. godine, koja unatoč tome što je osnovana odlukom vlade nema nikakvoga trajnoga izvora financiranja od te Vlade. A u čemu se sastoji ovlasti toga, u tome što izabrani vijećnici srpske nacionalnosti na područjima tih općina bez obzira da li je o jednom vijećniku ili 10 vijećnika riječ imaju mogućnost da raspravljaju elemente kulture, obrazovanja i onoga što je definirano i ostalo kao naslijeđe toga Erdutskog sporazuma i to je problem. I to je problem. A nije bio problem ni promijeniti Ustavni položaj Srba koji je bio historijski, nije bio problem onemogućiti mnogima da se vrate, nije bio problem odlučivati o položaju jedne manjine u drugoj državi koji status može imati, ali ovo jeste problem. Ja naravno pripadam manjini u svakom pogledu i etnički i politički i kao čovjek koji pripada manjini u svakom pogledu neću ništa drugo moći napraviti nego pratiti što će biti odluka većine. Ali kao što je ovdje gospođa Pusić već rekla bez obzira o kolikom broju je riječ i bez obzira koji specifičan status Srbi u Hrvatskoj imali danas ili sutra oni su doista dio osjetljivog Hrvatskoga tijela. Tko to ne želi priznati ni u minimumu, prihvatiti ni u minimumu, naravno da ne komunicira sa vlastitim tijelom na adekvatan način. Ja samo mogu kazati da mi je jako žao, da ni 20 godina od procesa koji su nas zahvatili nismo u stanju se osloboditi onoga što predstavlja zapreku da se konačno regulira manjinski položaj Srba u Republici Hrvatskoj. Ja nisam definirao Erdutski sporazum, definirao sam neke druge stvari ali to jeste međunarodni akt i taj međunarodni akt ima trajnu snagu. Kao i provedbeni akti koji su tamo primijenjeni također imaju trajnu snagu. Onaj tko želi više saznanja o tome neka se obrati Uredu generalnog sekretara Ujedinjenih nacija kao što smo se mi obratili prije nekoliko godina kada se ova rasprava povela pa smo dobili taj odgovor. Oni koji žele izglasati Ustav bez ustavnog zakona dakle koji kažu idemo izglasati Ustav, a o ovome ćemo još raspravljati, mogu se i na to odlučiti ali ja mislim da će jako pogriješiti. I zato pozivam da ostanemo kod one dinamike i onoga reda koji smo dogovorili da se glasa o Ustavnom zakonu i da se glasa nakon toga o Ustavu. Jer smo vrlo blizu tome. I kolegice i kolege. Dosta je teških riječi palo oko ovoga, a mi smo se svih ovih godina uglavnom čuvali da se služimo teškim riječima. Pa vas pozivam da ovo ne bude tema za obnavljanje teških riječi i da ne bude tema za obnavljanje onoga što bi moglo poremetiti ono što se godinama gradilo. Ovo je prilika da se stavi točka na jednu priču na jedan tekst, na jedan dio povijesti i da se krene iznova. Ja vas pozivam da to uradimo, nije riječ o stranačkim interesima, nije riječ o podcjenjivanju ni ove ni one varijante, hvala vam.
Hvala. U ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina gospodin Furio Radin.
Ovome što je gospodine predsjedniče, o ovome što je Milorad rekao ne bih imao.
Imamo jedan ispravak netočnog navoda, pa ćemo najprije to, ja sam pogriješio, nisam bio zabilježio gospodin Zoran Vinković izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Pupovac rekao da je malo sada previše i da nije bio problem priznati Kosovo kao Republiku. Upravo ovo sada ovaj amandman koji traži i upravo previše jer on traži teritorijalno ustrojstvo jedinica lokalne samouprave sa većinskim Srpskim stanovništvom.
Ovo nije, kao i svi oni drugi ispravci netočnog navoda nije ispravak netočnog navoda nego iskazivanje političkog mišljenja, a vi uporno dižete tablicu a ja uporno ponavljam. Međutim, idemo dalje. Gospodin Furio Radin u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina i oprostite što sam vas prekinuo.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. O ovome što je rekao Milorad sada ja ne bih imao gotovo ništa dodati i mi iz Kluba nacionalnih manjina ne bismo imali ništa dodati s time što ćemo tražiti sada kada će Klub HDZ-a tražiti, kada je tražio još dodatnu pauzu i mi ćemo se opet sastati i raspravljati o tome. Ja bih molio samo pozivajući se na riječi gospodina Leke, danas moramo donijeti taj dokument. Godinama radimo na njemu a znamo točno koje su pozicije svakoga dopustite da danas još raspravljamo o onome što nije zajedničko, da dođemo eventualno određenih kompromisa. A onda poslije ako neće doći do kompromisa, onda će se moći reći nije se izglasao Ustavni zakon zbog toga što nije došlo do kompromisa oko toga. Ali ja vam kažem, gospodin Leko i gospodo, ovaj zakon ovdje je previše važan i za nacionalne manjine i ono što ste vi rekli isto, što ja jako uvažavam i za većinski narod i općenito za Hrvatsku i za njen položaj, ali i za ljude koji sve više i više misle drugačije o tom problemu. Mi ga nećemo donijeti ja vam kažem ako mi ga ne donesemo danas. Ja vam kažem. Zato trudimo se, ja se sjećam kada ste vi bili na vlasti sa mnom i sjedili u Saboru, kada smo početkom 2000. godine upravo sa vašom koalicijom izlazili, ulazili, izlazili, ulazili pet šest puta, cijeli dan i dio noći smo izgubili da donesemo dva druga zakona o manjinama koji se donose naravno sa 2/3 glasova: Zakon o uporabi jezika manjina i Zakon o školstvu nacionalnih manjina. Išli smo gore-dole, gore –dole. Molim vas, napravimo ako treba to i danas, ali donesimo taj zakon. I tada smo ga bili donijeli i na isti način kao i ovaj, jer to su zakoni koji su previše važni za manjine, ali ja vjerujem da su previše važni i za odnose koji će manjine imati i ne samo sa HDZ-om nego i sa vama. Hvala.
Hvala. U ime kluba HNS-a gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Gospodo ministri, kolegice i kolege. Nije istina da nije problem sprečavanje povratka. To je, bio je i je problem, nije istina da nije problem održivi povratak tj. bio je i jeste problem. Nije istina da nije problem konvalidacije radnog staža. To jeste, bio je i jeste problem. To su sve problemi koje treba rješavat. Ja sam spremna, moj klub, spremni smo na sve načine kao što smo uostalom to i do sada činili, sudjelovat u tome i doprinijeti tome da postanemo normalna zemlja. Međutim, u ovom prijedlogu kao što znamo ne radi se o tome. Amandman koji smo mi dali ne govori ni o jednoj od ovih stvari koje sam ovdje spomenula, nego govori o mijenjanju arhitekture države i to je ono što ja i klub HNS-HSU smatramo da nije dobro i da ne može. Ja međutim i moj klub HNS-HSU jesmo za to da se dogovaramo i da se dogovorimo. I jesmo za to da se dogovaramo i dogovorimo i trebali smo se prije dogovarat i dogovorit o izmjenama i dopunama Zakona o položaju nacionalnih manjina. I usprkos svemu podržavamo da se dogovorimo o zakonu odnosno ovim izmjenama i dopunama prije izglasavanja Ustava zato što kao što smo bili protiv preglasavanja na drugim temama tako smo protiv preglasavanja i na ovoj temi i smatramo da je važno da se dogovaramo i da postignemo neku vrstu kompromisa, neku vrstu rješenja. Ja mislim da je moguće postići neku vrstu rješenja. Prema tome, mi mislimo da nije dobro da krenemo u nadglasavanje pa šta bude nego da treba uzeti stanku, treba si dati danas, ako je moguće, vremena da oko ove točke postignemo kompromis, pokušamo se dogovorit, a ako ne ide molim lijepo onda nemamo drugog izlaza, ali ajmo pokušat ako ide pronaći rješenje i neki kompromis. U ime kluba HNS-a i HSU-a ja sam rekla što je po našem mišljenju previše. Hvala vam lijepo.
Hvala. I u ime kluba IDS-a gospodin Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo ministri, uvaženi zastupnici. Ja imam dojam da je gospodin Furio Radin apsolutno u pravu. Ako se danas ovaj ustavni zakon ne donese onda neće nikada. Čuli smo sada da bi HDZ mijenjao arhitekturu države. Meni to jednostavno ne ide u glavu, to mi je čudno, sve im se može imputirati, za početak bi ih trebalo smijeniti, ne ide to baš od ruke. Ali da bi HDZ mijenjao arhitekturu države, meni je u najmanju ruku smiješno. To jednostavno ne stoji, to ne može biti. Ovaj ustavni zakon, ja sam ga tako nazvao prije, ponovit ću još jedanputa je civilizacijski iskorak. Tzv. pozitivnu diskriminaciju ne žele samo hrvatski nacionalisti. Ja sam imao dojam da danas nitko neće biti isključiv. Ja se čak usudim kazati da zastupnicima manjina odgovara postojeće stanje kad bi gledali usko, njih samo. Ali se oni ne po prvi puta iskreno bore za sve one koji su ih svo ovo vrijeme od '91. ili '90. na ovamo pošteno i iskreno zastupali. Pa normalno na izborima kome opanci kome obojci. Koga se kažnjava bez pozitivne diskriminacije? Ma ne kažnjava se manjinske zastupnike nego se kažnjava nas ostale. Paradoksalno, ali je tome tako. Koga se kažnjava, šta da nabrajam stranke? Kažnjava se IDS, kažnjava se HNS, kažnjava se SDP. Ne kažnjava se HDZ. Jasno da se ovim zakonom ispravlja i određene nepravde, i to je vjerojatno bitno, prema nacionalnim manjinama. Njih se više jednostavno neće prebrojavati kao što se to činilo uvijek do sada gdje su se oni otvoreno trebali deklarirati prilikom glasanja. Otklanja se na neki način strah. Kome, prije sam rekao, taj zakon možda ne odgovara. Taj zakon možda ne odgovara HDZ-u, ali ga HDZ predlaže. Ako ga opozicija sruši, za mene je to gospodo diletantizam, za mene je to jedno političko sljepilo. HDZ rekoh treba promijeniti, ali ovim rješenjima ja se usuđujem kazati nadilazi nas u opoziciji. Smiješno, ali je zapravo tome tako. Rekoh i prije da je Hrvatska jedna od rijetkih zemalja koja ima mogućnost da se direktno bira manjinske zastupnike. Ovaj ustavni zakon ja sam prije rekao je velik korak za jednu malu i za podijeljenu Hrvatsku. Ako se vratimo 15, 20 godina unazad, ma jasno da je Hrvatska bila žrtva agresije, ali se ni mnoge manjince nije mazilo, koje se doživljavalo često i remetilačkim faktorom i nisu svugdje živili ljudi kao što su živjeli u Istri. Prije sam rekao da je za izbore za talijansku zajednicu ili on i one, pred 3, 4 dana u Istri izašlo i glasalo 56% upisanih članova što je za hrvatske prilike gotovo nevjerojatno. Gotovo nevjerojatno. Prema tome, ja želim vjerovati da je ovaj ustavni zakon jedan politički iskorak, usuđujem se reći civilizacijski, gotovo humani iskorak koji u najvećoj mjeri odgovara u ovom trenutku upravo opozicionim strankama. Konačno, vidim da mi s ove strane dižu pločice. Pa zašto ovo rješenje nije usvojila trećesiječanjska administracija. To je bit. Pa manjine su tražile takvo rješenje, IDS je tražio, prije sam čuo HNS je tražio. Mi smo se borili za ta rješenja statutom, praksom, jer Istru gospodo nije nitko napuštao, bio on Hrvat, Srbin, Slovenac, Talijan ili ne znam tko. Dapače, ja volim kazati da ako je netko bio stvarna manjina, onda smo mi Istrijani bili manjina u ovoj državi, bez gotovo bilo kojeg učešća u izvršnoj vlasti Republike Hrvatske. I ja ću osobno za ovaj ustavni zakon glasati, ako se o njemu ne glasa, neću glasati niti za Ustav za kojeg sam mislio dignuti ruku i neka to bude isto tako politička poruka. I nije se gospdine Lesar prije kada ste rekli Damir Kajin nikada nikome dodvoravao, pogotovo ne u ovoj sabornici. Biti uz manjine '91., '92., '93., '94. kada su neki sindikalisti paktirali sa ondašnjom izvršnom vlašću bila je stvar i razuma, pošteno, gotovo hrabro, ali uvijek je to barem moja pozicija bila u najmanju ruku iskrena. I vjerovao sam upravo da će se kada je riječ o manjinama promijeniti odnos u Hrvatskoj, danas se mijenja i danas opozicija za ovaj ustavni zakon neće glasati.
Hvala lijepa. Međutim, imamo pet ispravaka. Prvo je gospođa Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Kajin je rekao da je smiješno ili nije istina da bi HDZ mijenjao arhitekturu države. To nije smiješno i nije neistina, jer ako pogledate prijedlog ovih izmjena i dopuna ustavnog zakona, ono što se u članku 4. stavku 8. radi, je upravo to. I nismo govorili ni o kakvom pravu glasa, i dodatnom pravu glasa zašto smo se mi i ja osobno zalagali puno prije svih ostalih, nego je riječ o jednom konkretnom slučaju na jednom teritoriju davanje pravne osobnosti zajedničkom vijeću općina, u svrhu zaštite kao što je rečeno kulturnih, obrazovnih i sličnih prava Srba na tom teritoriju. Što je sa zaštitom tih istih prava Srba na drugim dijelovima Hrvatske? Zašto je potrebno na tom teritoriju da to ima pravnu osobnost, što je po mom dubokom uvjerenju jeste mijenjanje arhitekture države, a na drugim dijelovima Hrvatske se to štiti drugim instrumentima. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak gospodin Boro Grubišić.
Gospodine predsjedniče. Kolega Kajin vi ste ustvrdili u vašem izlaganju da pozitivna diskriminacija ili dopunski dodatno ima pravo glasa, ne odgovara jedino hrvatskim nacionalistima. A koliko ja znam i koliko vidim da je ovaj prijedlog ustavnog zakona usuglašen sa nacionalnim manjinama. Prema tome, konkretno dakle srpska nacionalna manjina i predstavnici su usuglasili sa predlagateljem da nemaju pravo glasa, a da imaju pravo na tri, najmanje tri zastupnika u Hrvatskom saboru. Prema tome, nemojte govoriti da kažem paušalno ili nepotrebno, i na kraju krajeva koga vi to proglašavate hrvatskim nacionalistom ovdje, a znate da postoji razlika između nacionalizma i šovinizma je li tako? I drugo još što sam htio reći. Nikada vi kao kažu Hrvat ovdje, tko je rekao da ste Hrvat, niste rekli Istrani, nego Istrijani. Pa mi je to jako čudno. Ništa drugo.
Hvala. Gospođa zastupnica i potpredsjednica Željka Antunović. Ispravak.
Pa netočan je navod zastupnika Kajina koji je ustvrdio da će opozicija svojim stavom ugroziti civilizacijske iskorake u korist manjina, koje sadrži ovaj zakon da ih sad ne nabrajam. Što se SDP-a tiče mi smo se vrlo jasno izjasnili, jednako kao i klub HNS-a, radi se samo o jednom malom segmentu toga zakona, koji je došao u proceduru i to u hitnom, hitnom postupku bez ikakvih dogovora i konzultacija sa tom oporbom, što mi s punim pravom dovodeći u pitanje da ne ponavljam više zbog čega ovu odredbu, imamo pravo osporiti i tražiti da se ili dodatno o tome raspravlja i usuglašava, ili da jednostavno jasno smo se izjasnili da ćemo biti protiv tog zakona, jer mislimo da je to naše pravo i naša obaveza.
Hvala. Ispravak, gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Pravo, pripadnici nacionalnih manjina na izborima se nisu trebali opredjeljivati, druga je stvar što je izlazak na izbore od ukupnog broja upisanih birača bio samo 18%. Oni su po slovu zakona bili upisani u izvod posebnog popisa birača. Drugo, netočan navod kolege Kajina o paktiranju iz '95. o Zakonu o radu, priznajem da sam paktirao sa Hrvatskim saborom, bilo bi dobro da taj zakon iz '95. sad vratite na snagu, i ni jednog radnika više ne bi bilo nezadovoljnog u Hrvatskoj. I na kraju, kolega Kajin, iako različito mislimo nikad mi nije palo na pamet da zbog različitog političkog stava tebe nazivam idiotom i šaljem u PM kao što si ti to maloprije meni napravio.
Hvala. Ispravak, gospodin Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi kolega Kajin, docirajući o vašoj borbi za prava nacionalnih manjina uvrijedili ste, između ostalog i mene. Ja nisam nacionalist, za mene su ljudi ljudi bez obzira koje su vjeroispovijesti, nacionalnosti itd, ali rekli ste i jednu veliku neistinu. Članak 4. nije iskorak u demokraciju, kod nas se to prije nekoliko godina zvalo posebno teritorijalno ustrojno zvalo SAO Krajina.
Dame i gospodo zastupnici, svi koji su se javili prije određivanja stanke dobili su riječ i slušali smo i različite ispravke netočnih navoda. Budući da je klub SDP-a, a posebice se je očitovao na amandman koji je podnio Klub zastupnika HNS-a, a kako je predsjednik kluba HDZ-a zatražio stanku ja mislim da je to najmanje što možemo učiniti da odobrimo stanku i da nastavimo u 19 sati sjednicu kako bi se pokušali dogovoriti klubovi ili zauzeti neki stav [[Upadica: i klub nacionalnih manjina je isto tražio.]] Dobro, u redu. Svi vi koji; nema to, ovdje mi nećemo gledati na formalnosti. Tko se god javio u ime klubova dobit će riječ. Hvala lijepo. Molim zastupnice i zastupnike da uđe u sabornicu, već smo prošli 20 minuta skoro. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici molim vas da zauzmemo mjesta i da utvrdimo kvorum prije glasovanja o amandmanima i zakonima. Molim uključimo se. A isto tako molim da se kontrolira gore. Molim uključimo se radi kvoruma da vidimo. Za sada je uključeno, 110 zastupnika i zastupnica sigurno nas ima više, molim uključimo se. 134. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici Klub HDZ-a je zatražio stanku i neki drugi klubovi. Pa molim gospodina predsjednika Kluba gospodina Andriju Hebranga. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice, kolegice i kolege. MI smo raspravljali o situaciji koja je zaustavila naš današnji rad u kojem trebamo izglasovati i Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina i Ustav Republike Hrvatske odnosno amandmane na Ustav. Došlo je do jednog spornog članka stavka 8. u članku 4. predloženog Zakona u kojem se predlaže pravna osobnost zajedničkom vijeću općina sa nabrajanjem teritorija koji tu pripada. Nakon rasprave i usuglašavanja sa svim klubovima mi smo odlučili da ćemo prihvatiti amandman gospođe Vesne Pusić, amandman HNS-a kojim se izbacuje stavak 8. članka 4. ali istovremeno Klub HDZ-a predlaže Hrvatskom saboru da prihvati sljedeći zaključak: Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da do 30. srpnja 2010. godine uredi pitanje statusa i financiranja zajedničkog vijeća općina. Na taj način smo riješili intenciju zahtjeva da se financira Vijeće općina koje postoji na papiru a isključili smo mogućnost osnivanja pravne osobnosti i mislim da je to prihvatljivo svim klubovima barem je to tako bilo u preliminarnim pregovorima. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Da li ima potrebe da se javljaju drugi klubovi? Nema. Dozvolite mi onda da prijeđemo na glasovanje o amandmanima o Konačnom prijedlogu Ustavnog zakona o izmjenama i dopunama Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, to je bio hitni postupak P.Z. broj 569. predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, i Klub zastupnika HNS-a i HSU-a, pa idemo i Furio Radin zastupnik također ima prijedlog amandmana. Molim predstavnika Vlade, ministra gospodina Mlakara da se izjasni o amandmanima. Prvo, amandman na članak 8. Konačnog prijedloga zakona. [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]] Članak 1. Konačnog prijedloga zakona.
Prvi amandman u članku 1. Konačnog prijedloga zakona kojim se mijenja članak 19. ustavnog zakona u stavku 2. ispred riječi "u Hrvatskom saboru" dodaje se riječi: "pripadnika te nacionalne manjine", a iza riječi "općeg biračkog prava" dodaju se riječi "na stranačkim listama te manjine ili listama koje predlažu birači te manjine". Vlada prihvaća taj amandman.
Postaje sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Amandman 2. na članak 1. također.
Vlada prihvaća i taj amandman. Ali reći ću iza riječi "u posebnim izbornim jedinicama" dodaju se riječi "a čime ne mogu biti umanjena stečena prava nacionalnih manjina".
Dakle prihvaćen je i taj drugi amandman i postaje sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Idemo na treći amandman koji se odnosi na članak 3.
Vlada prihvaća amandman da se briše tekst u skladu s mogućnostima.
Hvala postaje sastavni dio Prijedloga. Četvrti amandman na članak 4.
Vlada ne prihvaća, odnosno djelomično se može prihvatiti amandman, mi smo to i predložili predlagateljima a on bi trebao glasiti umjesto: "način rada i financiranja koordinacija uređuje se posebnim zakonom". Vlada predlaže da glasi "način rada i financiranja koordinacija uređuje se zakonom". Dakle, da se ne donosi posebni zakon za financiranje koordinacija nacionalnih manjina.
Jel taj izmijenjeni prijedlog prihvatljiv?
Prihvaćeno.
Dakle, ovaj prijedlog amandmana je izmijenjen utoliko i u tekstu kako ga je ovdje pročitao ministar i se slaže predlagač amandmana. Hvala lijepo. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. 5. amandman na članak 4.
5. amandman Vlada ne prihvaća uz sljedeće obrazloženje. Istovrstan odnosno šireg značenja amandman podnio je i zastupnik Furio Radin. Pročitat ću. U članku 4. iza novog stavka 5. dodaju se stavci 6. i 7. koji glase: Izabrana nacionalna vijeća nacionalnih manjina djeluju kao koordinacija vijeća nacionalnih manjina. To je tekst istovjetan i u amandmanu odbora, međutim zastupnik Radin ima i stavak 7. koji kaže: kada je to određeno međunarodnim ugovorima funkciju koordinacije nacionalne manjine može vršiti i krovna udruga te manjine. Pa predlažemo umjesto da prihvatimo amandman odbora pod brojem 5 da prihvatimo ovaj amandman zastupnika Radina.
Prema tome…
Prihvaćam, da.
Znači, povlači se onaj amandman odbora, a prihvaća se amandman gospodina Furia Radina na stavak 6. i 7. Postaje sastavni dio prijedloga zakona. I amandman 6. na članak 4. također.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga ustavnog zakona. I još imamo apsolvirani ovaj amandman gospodina Furia Rudina i imamo amandman Kluba zastupnika HNS-HSU-a koji se odnosi na članak 4. i [[Upadica: Stavak 8.]] To se prihvaća?
Da, Vlada prihvaća taj amandman.
Znači, ovaj amandman Kluba zastupnika HNS-a Vlada prihvaća pa postaje sastavni dio prijedloga ustavnog zakona. Hvala lijepo, ministre.
Hvala vama.
Naglašavam da je sukladno članku 227. Poslovnika Hrvatskoga sabora za donošenje ovog zakona potrebna 2/3-ska većina svih zastupnika, dakle najmanje 102 glasa. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Ustavnog zakona o izmjenama i dopunama Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj konačni prijedlog ustavnog zakona prihvaćen je većinom glasova, 129 glasova za, 4 suzdržana i 3 protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dajem na glasovanje Prijedlog zaključka Kluba zastupnika HDZ-a koji glasi: "Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da do 30. srpnja 2010. godine uredi pitanja statusa i financiranja Zajedničkog vijeća općina." Molim uključimo se i glasujmo o ovom prijedlogu zaključka. Rezultat. Ovaj zaključak je prihvaćen većinom glasova, 124 glasa za, 1 suzdržan i 3 protiv. Dobro jutro, dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo s radom i kao što sam najavio započinjemo sjednicu sa - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za "Projekt obnove cesta II (Hrvatska)/B", hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 548 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i veze i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Da li želi predstavnik predlagatelja obrazložiti dodatno? Tomislav Mihotić, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite.