Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, poštovane zastupnice i poštovani zastupnici. Pred vama je prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguravanju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca. Prije nego prijeđem na sam tekst zakona ova institucija je vrlo važna za radnike u Hrvatskoj, institucija koja osigurava da njihova potraživanja u slučaju stečaja budu realizirana i svjesni smo da je u puno slučajeva, a da nema ove agencije ne bi radnici mogli naplatiti svoja potraživanja. Ponekad se u praksi pogrešno tumače pojmovi tko je poslodavac, a tko je radnik i što je plaća pa tako se npr. smatra da je radnik koji je zaposlen na neodređeno vrijeme samo onaj radnik koji može dobiti sredstva iz ovog fonda. Međutim, i s druge strane i u slučaju stečaja ponekad je vrlo teško odrediti i imovinu i teško odrediti na koji način će se moći realizirati sama potraživanja radnika. Agencija osigurava neisplaćenu plaću za posljednja tri mjeseca prije otvaranja stečaja ili prije prestanka radnog odnosa ako je isti prestao unutar tri mjeseca prije otvaranja stečaja najviše do visine minimalne plaće u RH što je po posljednjim podacima bila minimalna plaća 2814 kuna. Mi ćemo vjerojatno donijeti vrlo brzo uredbu na sjednici Vlade gdje će minimalna plaća u Hrvatskoj biti veća od te sume. Također, neisplaćenu naknadu plaće za bolovanja na teret poslodavca u posljednja tri mjeseca prije otvaranja stečaja ili prije prestanka radnog odnosa ako je isti prestao unutar tri mjeseca prije otvaranja stečaja također osigurava agencija. Naknadu plaće za neiskorišteni godišnji odmor na koji je radnik stekao pravo u kalendarskoj godini u kojoj je prestao radni odnos, odnos u kojem je ostvaren stečaj također osigurava agencija. I otpremninu pod uvjetima utvrđenim zakonom u visini polovice najvišeg iznosa zakonom propisane otpremnine, dakle najviši iznos otpremnine određen je Zakonom o radu i to u visini 6 prosječnih mjesečnih plaća koje je radnik ostvario u tri mjeseca prije prestanka ugovora o radu. Također, agencija osigurava isplatu pravomoćno dosuđene naknade štete za pretrpljene ozljede na radu ili profesionalne bolesti najviše do jedne trećine pravomoćno dosuđene naknade štete. Tko ima pravo na potraživanja u slučaju stečaja? Radnik koji je u trenutku otvaranja stečajnog postupka bio u radnom odnosu kod poslodavca ili mu je radni odnos prestao unutar tri mjeseca prije otvaranja stečaja, a iznimno pravo na isplatu neisplaćene pravomoćno dosuđene naknade štete zbog ozljede na radu i profesionalne bolesti ima radnik bez obzira na činjenicu kada mu je prestao radni odnos. Dakle, to su neke činjenice koje govore o tome koliko je važna ova agencija. Da samo napomenem prije nego prijeđem na objašnjenje zašto želimo promijeniti određene dijelove ovog zakona samo par riječi o poslovanju agencije u 2012. godini. Dakle, financijski plan je iznosi 68,6 milijuna kuna, od čega je za administraciju i upravljanje bilo osigurano 3,4 milijuna a za stečajna potraživanja 65,2 milijuna kuna. I sredstva su iskorištena u skoro potpunom iznosu. Kada govorimo o isplatama po županijama jasno da one županije koje su najviše pretrpjele u recesiji imaju i najveći broj isplata, tako smo u Splitsko-dalmatinskoj županiji isplatili 22 milijuna 798 tisuća 282 kune za 992 radnika. Sljedeći je Grad Zagreb sa 8 milijuna 442 tisuće 342 kune za 590 radnika, Međimurska županija sa 7 milijuna 151 tisuću 543 za 536 radnika itd. Ukupno je 2012. isplaćeno prava za 4031 radnika. Najviši iznosi, isplate su bili za Dalmacija vino, Jadran kamen, Adriachem i MTČ tvornica čarapa i Transadria d.d. Rijeka. Taj trend se nastavlja i ove godine, posebno s obzirom na stečaj Gredelja tako da u prva tri mjeseca ove godine je od ukupno 60 453 479 kuna isplaćenih, izvršenih isplata preko polovice, znači 34 580 747 odnosi se na Gredelj. Procjenjujemo da će sredstva koja su u rebalansu, dakle u rebalansu RH smo povećali dakle onaj što je bio jučer na raspravi u Saboru, povećali smo sredstva iz razloga što smo procijenili da će trend stečajeva u Hrvatskoj biti nešto isti kako i prošle godine. Ali s obzirom na stečaj Gredelja morali smo povećati sredstva u agencije. Dakle, što želimo izmijeniti ovim zakonom, dakle želimo preciznije definirati pojmove, pokazalo se da neki pojmovi u zakonu nisu dovoljno definirani. Također, postoji neusklađenost s odredbama Stečajnog zakona i pravnih stajalištem Upravnog suda RH i Upravnog suda u Zagrebu i s obzirom da ulazimo u EU ovaj zakon ne izjednačava položaje radnika domaćeg i stranog poslodavca. I također nema pojedinih odredbi koje bi jasno definirale postupanje u određenim situacijama. Dakle, predloženim izmjenama i dopunama zakona preciznije se određuje pojam radnika u smislu da je to osoba koja je zaposlena kod poslodavca kao i osoba kojoj je radni odnos prestao kod poslodavca unutar 3 mjeseca prije otvaranja stečaja, preciznije se određuje zaštićeno razdoblje za koje se osiguravaju potraživanja radnika na način da isti ostvaruje pravo na plaću, odnosno naknadu plaće za bolovanje u posljednja 3 mjeseca prije otvaranja stečaja, odnosno 3 mjeseca prije prestanka radnog odnosa ukoliko je isti prestao unutar 3 mjeseca prije otvaranja stečaja. Preciznije se određuje visina osiguranih prava po osnovi plaće i naknade plaće, te se vrši usklađivanje s definicijom iz Zakona o minimalnoj plaći koja, gdje se navodi da je minimalna plaća najniži mjesečni iznos bruto plaće kojoj pripada radniku za rad u punom radnom vremenu. Također, preciznije se određuje koje doprinose obaveza agencija dužna obračunati i uplatiti. Naime, kako su doprinosi za obavezna osiguranja koji se obračunavaju iz osnovice a to je mirovinsko osiguranje sastavni dio plaće u bruto iznosu, isti se već isplaćuju pa je potrebno samo obračunati i uplatiti doprinose koji se obračunavaju na osnovicu, dakle zdravstveno osiguranje, zaštita zdravlja na radu i zapošljavanje. Također, ovim izmjenama zakona usklađuje se zakon sa sudskom praksom u pogledu ostvarivanja prava članova uprave trgovačkog društva, članova upravnog odbora, izvršnih direktora na način da isti ne ostvaruju prava osigurana ovim zakonom bez obzira na vrijeme kad su te poslove obavljali. Naime, prema važećoj odredbi članovi uprave bili su izuzetak koji nisu mogli ostvariti prava iz zakona ali važećim zakonom nije bilo izričito određeno da prava iz zakona ne mogu ostvariti ni bivši članovi uprave, ne samo oni članovi uprave koji to jesu u trenutku otvaranja stečaja. Iako se u praksi tako radili, a isto je bilo i potvrđeno od strane Upravnog suda. U pogledu roka za podnošenje zahtjeva radnika za ostvarivanje prava u slučaju stečaja poslodavca prema stajalištu Upravnog suda obvezno je za računanje roka za podnošenje zahtjeva uzeti u obzir i odredbe Stečajnog zakona kojima je određena dostava i javno priopćenje. Također, ovim zakonom usklađujemo pojedine izričaje sa izričajem stečajnog zakona, izričaj važećeg zakona kad je potraživanje na ispitnom ročištu u stečajnom postupku priznao stečajni upravitelj a i nije ih osporio niti jedan stečajni vjerovnik zamijenio se izričajem utvrđivanje tražbine. Izričaj važećeg zakona, odluka nadležnog suda da se stečajni postupak neće provoditi zamjenjuju se izričajem rješenje o zaključenju stečajnog postupka. Također, izjednačavamo položaj radnika domaćeg i radnika stranog poslodavcu u pogledu ispunjavanja prethodnih uvjeta za pokretanje postupka osiguranja, potraživanja i u pogledu početka računanja roka za podnošenje zahtjeva za ostvarivanje prava iz ovog zakona. Naime, prema važećem zakonu propisano je za radnike domaćeg poslodavca da moraju biti ispunjeni kumulativno uvjeti za pokretanje postupka i to da je stečajni postupak otvoren, odnosno zaključen jer nema imovine i da je tražbina radnika utuđena u stečajnom postupku. Dok je za radnike stranog poslodavca propisan samo uvjet da je stečajni postupak otvoren, odnosno zaključen jer nema imovine. Sad se utvrđuju oba uvjeta i za radnike stranog poslodavca. Na jednaki način kao i za radnike domaćeg poslodavca određuje se računanje početka roka za podnošenje zahtjeva radnika stranog poslodavca. Također, propisuju se nove odredbe o postupanju radi efikasnije provedbe zakona, a istima se određuje povrat isplaćenih iznosa potraživanja agencije u slučaju kad je radniku već izvršena isplata njegovih potraživanja u stečajnom postupku, prava radnika određene ovim zakonom su osobna prava i ne mogu se prenositi niti nasljeđivati, izravna uplata potraživanja na račun radnika, to je bio jedan od velikih problema. Samo u slučaju kada je stečajni postupak zaključen jer nema imovine i pravni subjekt je brisan iz registra, pa stečajni upravitelj ne može otvoriti poseban namjenski račun za prihvat uplate. Dakle, do sada nije bilo moguće da ako je tvrtka likvidirana da sredstva koja radniku pripadaju budu isplaćena na njegov tekući račun. Dakle sa ovim izmjenama omogućavamo i to. I također obveza agencije da o prijenosu potraživanja i preuzimanju procesnih prava za isplaćena potraživanja obavijesti nadležni trgovački sud i obveza suda da temeljem takve obavijesti ispostavi, ispravi tablicu ispitanih tražbina i dostavi agenciji na koji način agencija postaje aktivni sudionik u stečajnom postupku. Dakle ovim izmjenama zakona omogućavamo da se radnička potraživanja brže i jednostavnije naplaćuju i ono što moram kazati da je agencija vrlo ažurna u svom radu i da nema zaostalih potraživanja radnika. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Na redu su klubovi. U ime Hrvatskih laburista-stranke rada kolega Zlatko Tušak. Izvolite.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani ministre, kolegice i kolege zastupnicima. Prvo bih iskoristio priliku dok je ministar ovdje pa da vjerojatno zbog sinoćnje rasprave koja je trajala do pola dva sata da su radnicima zaposlenima u Hrvatskom saboru omogućeno zakonsko pravo od 12 sati odmora u 24 sati apeliram da drugi puta se to poštiva, da se tako organizira posao a ne da pojedini ovi radnici na neki način ispaštamo i na osnovu njih se krši određeni zakonski propisi. Ali dobro da se sada vratim na sam prijedlog izmjene i dopune zakona o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca koji smo dobili u prvom čitanju. Želim odmah na početku reći da sa ponuđenim tekstom Hrvatski laburisti-stranka rada se slažu i nemaju primjedbi. Predložene izmjene su u svakom slučaj poboljšanje zakona i njime se otklanjaju pojedine nejasnoće koje su bile prisutne u primjeni zakona ali i nude određena poboljšanja što je svakako pomak ka boljem rješenju u zakonu. Posebno želim naglasiti da je pozitivno i dobro da na ove izmjene nema primjedbe od socijalnih partnera i socijalni partneri su u tom dijelu i očitovali da prihvaćaju ovakvo ponuđeno rješenje što je jasno ovaj dobar put da određene izmjene se usuglase u tim tripartitnim i bipartitnim odnosima sa socijalnim partnerima. Svi znamo da nije dobro kada bilo koja tvrtka dođe u situaciju da se otvara stečaj ali neminovno to mora doći prije ili kasnije na osnovu onih tvrtaka koje imaju probleme u svojem poslovanju i kad dođe onda jasno u prvom dijelu to je najgora situacija, agonija da se određene stvari lome preko samih radnika. Kada dođu u određenu situaciju da se otvara stečaj pojedinim radnicima to je zadnja slamka spasa. Nekima to je jedini izvor prihoda jer su u zadnjem periodu prije otvaranja stečaja radili bez plaće. Nisu imali nikakva primanja. Jasno čime su i oni i njihove obitelji dovedene u dosta tešku situaciju. Kada i radnici prije samog otvaranja stečaja u većini su praktično i financijski iscrpljeni do kraja i ima raznih slučajeva ali u većini se dešava da kad se konačno i otvori stečaj i radnici prijave svoja potraživanja na samom ročištu i ona se priznaju, tada dolazi do određenih problema administracije a ona tada su presudni subjekat da li će taj posao biti kvalitetno odrađen i da li će radnici brzo dobi8ti svoje novce i nakon dugog čekanja ili će taj dio svoje agonije zbog ne primanja novaca na neki način se skratiti. To moram reći da prvenstveno iz iskustva znademo da ovisi o stečajnim upraviteljima jer rokovi i procedure koji su propisani zakonom ali rješavanje zakonsko rješenje je propisano i vezano za kompletiranje dokumentacije tek kada ona stigne u agenciju onda se radnicima izdaju određena rješenja i tek poslije pravomoćnosti tih rješenja dolazi do isplate radnika. Zakonom je propisano da zahtjev za sredstva podnosi radnik a zbog toga moram naglasiti da je bilo slučajeva da to radnici nisu učinili u onom propisanom roku koji je zakon propisao i da se desilo da su ti radnici znali ostati bez svojih prava jer im nije imao tko objasniti proceduru njihovih prava i obaveze sa zakonom a stečajni upravitelj ponekad taj dio posla nije u njihovo ime obavio. Ima slučaja da stečajni upravitelji nekad i odugovlače sa dostavom potrebne dokumentacije što produljuje i rokove za izdavanje rješenja a samim time i kasne novci koji su radnicima itekako neophodni ali oni sami u takvoj situaciji nemoćni da bilo šta učine. Zato se i postavlja pitanje da li je potrebna sva ta propisana birokratska procedura i papirologija kada su svi podaci postoje u bazama podataka HZMO i u registru trgovačkih sudova i samo bi trebalo agenciji omogućiti pristup tim podacima i sve može biti na neki način jednostavnije, bolje i kvalitetnije riješeno u interesu radnika. To prvenstveno navodim zato da bi nekad trebali imati na umu kada mijenjamo pojedine zakone i kada su određene izmjene prihvatljive, ali da pokušamo tražiti rješenja koja su bolja, tako da ostane samo kao u ovom slučaju da ne budu samo rješenja bolja nego da i praktično napravimo jedan određeni pomak vezano za kvalitetnija zakonska rješenja. To govorim jer je bilo slučajeva da su radnici morali sami u nekim slučajevima prikupljati određenu dokumentaciju jer stečajni upravitelj je to odbio učiniti iako ga zakon na to obvezuje iz razloga što u pojedinim slučajevima nije bilo stečajne mase i on se nije imao za svoj rad od kuda naplatiti i radnicima je tada je bez imalo srama otvoreno rekao da on taj posao neće raditi jel nema s čime se naplatiti iako ti isti radnici 7 mjeseci nisu primili plaću i bili su sa svojim obiteljima na rubu socijalne izdržljivosti. Stečajni upravitelj je bio samo njegov osobni interes i baš ga je bilo briga za radnika i tada se pokazalo praktično sva bahatost pojedinih stečajnih upravitelja i u situaciju u koju znadu dovoditi radnike. Zato apeliram da kod pojedinih zakonskih rješenja pokuša se iznaći određene promjene koje bi trebale u svakom slučaju nuditi ona rješenja koja su kvalitetnija i taj dio birokratske procedure na neki način pojednostaviti i da bude kvalitetnije. Bilo bi nužno propisati u samom zakonu i određene obaveze stečajnim upraviteljima za pojedine radnje kako bi to trebali oni sami učiniti koji bi na neki način obvezivao a ne da samo stoji da zahtjev mora podnositi radnik i ako radnih nije potpisao zahtjev on praktično ni ne može ostvariti svoja prava. Bilo je i pojedinih slučajeva da se u vrlo krakom roku otvoren i zatvoren stečajni postupak jer se utvrdilo da tvrtka nema nikakve imovine. Iako je u takvim slučajevima obaveza stečajnih upravitelja da kod otvaranja stečaja moraju otvoriti račune to nije učinjeno i kada je došlo do prijave potraživanja prema agenciji, agencija kada je izdala određena rješenja nije imala kuda prebaciti novčana sredstva. I tu se na neki način tražilo određeno rješenje koje dosta dugo vremena odugovlačilo da radnici jednostavno dođu do svojih novaca. Stečajni upravitelj je to ipak naknadno nije želio učiniti jel imao je nekakav dio zakonske osnove pod izgovorom da za to više nema zakonskih ovlasti jel je pravna osoba pokrenuto brisanje iz registra trgovačkih sudova. I određene izmjene u ovom zakonu idu u pravcu da se taj dio nepravde ispravlja i nudi se potpuno novo rješenje da u tom slučaju agencija može isplatiti radnicima ta potraživanja što je iz ovog primjera govorim i dobro rješenje. Dobro je rješenje da uprava nema pravo na novčana sredstva iz agencije jer oni su i odgovorni zašto je tvrtka završila u stečaju u većini slučajeva, a to je negdje usuglašeno i sa Zakonom o financijskom poslovanju predstečajne nagodbe i izmjene Stečajnog zakona. Zakon bi trebao omogućiti brže rješenje kako bi radnici došli do novaca. I ponekad a to je i sam ministar naglasio, iako su njihova potraživanja u samom stečaju veća, ponekad su ovi novci jedino što dobe u stečaju jer ima puno tvrtki gdje nama imovine, nema stečajne mase i ne mase od kuda osigurati druga ona njihova potraživanja i sva prava zbog neisplaćenih plaća u proteklom periodu su jedino ti novci koje dobe od agencije. Na kraju da kada radnici dođu u takvu situaciju onda stvarno treba tražiti kvalitetnije rješenje da dođu što prije do novaca jel oni ponekad zbog ne primanja financijskih sredstava posuđuju novce od svojih prijatelja, susjeda, rodbine i jasno da te novce da čekaju da što prije dođu da vrate. Ponekad pojedincima prijete i ovrhe i jasno da su im novci vrlo bitni da ne dođu u takvu situaciju, a same ovrhe iziskuju i dodatne troškove u neimaštini u kojoj se nađu, bilo da tvrtka ne nastavi raditi ili da eventualno ona svoja prava nastave ostvarivati na Zavodu za zapošljavanje gdje bi primali naknadu. I na kraju jasno i ministar je ovdje rekao u prva tri mjeseca da je negdje oko 3100 radnika ostvarilo novčana sredstva iz agencije sa financijskim iznosom negdje oko 37,5 milijuna kuna i da su u ova prva tri mjeseca bila obuhvaćene 22 tvrtke. Jasno da je tu i ono drugo, ovo je pitanje da li i koliko ima podneseno zahtjeva u agenciji i da li one čekaju na način, upravo ovo o čemu sam govorio da ponekad kompletiranje dokumentacije iziskuje jedno određeno dulje vrijeme i radnici tada moraju čekati a nalaze se u vrlo teškoj financijskoj situaciji. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HNS-a, kolega Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Sabora, gospodine ministre sa suradnicima, poštovana kolegice i kolege. U ime Kluba Hrvatske narodne stranke jutros vrlo kratko o ovom Zakonu, kako je jutro počelo kao jutro slaganja, evo i mi iz HNS-a ćemo se složiti sa opaskom kolege Tušeka da radnicima u Hrvatskom saboru s obzirom na to kako ponekad radimo i jesu uskraćena određena prava. I da je to još jedan segment o kojem bi mi zastupnici trebali porazmisliti kada se upustimo u maratonske rasprave koje ne vode nikuda i ne služe ničemu. Ti ljudi imaju svoje obitelji, imaju svoje potrebe, imaju svoju energiju a u konačnici imaju i svoja prava. Pa bi bilo jako dobro od nas da malo preispitamo sebe kada se odlučujemo za pristup saborskim raspravama koje završavaju u pola dva u noći. Kolega Tušek je u ime Hrvatskih laburista stranke rada izrazio slaganje sa ovim Zakonom pa kada jedna oporbena stranka koja nosi takav naziv iskaže slaganje sa zakonom koji određuje radnička prava u stečajnom postupku onda odista netko tko govorio u ime opozicije i nema Bog zna šta za kazati. Međutim, ipak važnost zakona zaslužuje da se neke stvari prokomentiraju. Ovaj Zakon je zapravo novela zakona iz 2008. koji je donesen radi usklađenja i sa pravno stečevinom Europske unije ali novela jednog zakona koji je potreban u svakom društvu koji želi biti odgovorno i elementarno odgovorno i prema radnicima i prema zaštiti njihovih prava. Jednako tako izmjenama i nekih drugih zakona koji se više ili manje direktno tiču zaštite radničkih prava i osiguranja isplate neisplaćenih potraživanja, nekih zakona koje smo mijenjali u proteklih godinu i nešto dana, pronašli su se mehanizmi kojima se dodatno štite radnička prava izvan konteksta ova tri mjeseca zagarantiranih ovim zakonom putem koji se isplaćuju putem rada spomenute agencije. Međutim, ono osim spominjanja jasnije definiranih pojmova i jasnije definiranih rokova u ovom zakonu koje je spomenuo kolega Tušek a i gospodin ministar u svom uvodnom izlaganju mi iz HNS-a smatramo da je dobro u ovoj raspravi primijetiti još jednu nužnu stvar da bi se zaštitila radnička prava a i uostalom i prava svih drugih vjerovnika i zdravlje hrvatskog gospodarstva. Na što konkretno mislimo? Vratiit ću se na primjer jedne tvrtke iz mog kraja, iz mog rodnog grada Šibenske … [[Govornik se ne razumije.]] koja je prolazila agoniju i prolazi i danas sa neriješenim pitanjem i okončanjem stečajnog postupka i same naplate potraživanja radnika, odnosno radnica. A poanta stvari je u tome što te radnice imaju potraživanja puno veća od 3 neisplaćene plaće. I niz je takvih stečajeva provedenih, okončanih ili čak i još uvijek otvorenih u Republici Hrvatskoj gdje je sustav funkcionirao toliko sporo da su se radnička potraživanja nagomilala znatno više od 3, 4 ili 5 neisplaćenih plaća. Ono na čemu mi iz Hrvatske narodne stranke inzistiramo to je da se vrlo dosljedno provode svi postojeći zakoni, bilo oni koji imaju pozitivne mjere doneseni prije mandata ovog saziva Sabora pa i onih koje je donijela naša Vlada želeći na taj način povećati disciplinu u poslovanju i bolje funkcioniranje i efikasnost pravne države. Suština zaštite radničkih prava nije samo u ovom zakonu i ova zagarantirana tri mjesečna dohotka, suština zaštite radničkih prava po našem mišljenju je u dosljednom i efikasnom provođenju svih pozitivnih propisa koji imaju za cilj primijetiti probleme u poslovanju, propuste u poslovanju trgovačkih društava, pravnih osoba koje zapošljavaju radnike i otvoriti postupak i poduzeti mjere prije nego što se desi da radnici dođu u situaciju da im nisu isplaćene 6, 7, 8 ili 9 mjesečnih plaća. Jer u koliko sustav ne bude funkcionirao i ukoliko kroz provedbu drugih, bitnih zakonskih propisa ne budemo promptno reagirali, kada se pojave vidljivi znakovi, problema u poslovanju i vidljivi znakovi neispunjavanja elementarnih obveza prema vjerovnicima pa tako isplate radničkih plaća onda niti hrvatskom gospodarstvu a još manje hrvatskom radniku neće se pisati dobro. Sve ove promjene koje su uvedene i radi jasnijeg tumačenja, znači, dakle, promjene koje su uvedene u kontekstu terminologije. Ove promjene jasne definicije koje su uvedene u ovom Zakonu mi iz Hrvatske narodne stranke podržavamo, posebno smatramo i da je dobro i pravedno rješenje da se u kontekstu ovakve zaštite radničkih prava ne stavljaju oni koji su odgovorni za loše poslovanje društva a ponekad i za nezakonito poslovanje društva koje često dovodi do poslovnog sloma. U konačnici Klub hrvatske narodne stranke podržava ovaj Zakon i glasati će za njega tijekom glasovanja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa imamo tri replike. Kolegica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Pa kolega Baranoviću, na kojem ste vi tragu, još nekih koji su ovdje u Saboru problematizirali raspravljanje zastupnika, hoćete li uskratiti pravo zastupnicima da raspravljaju o točkama dnevnog reda? Hoćete li vi određivati ili netko drugi možda kada je to svrhovito ili nesvrhovito koliko i kada smiju raspravljati? Vaša primjedba trebala je biti adresirana na predsjednika i predsjedništvo Sabora. Klub HDZ-a je postavio pitanje zašto se o rebalansu proračuna kao jednoj od najvažnijih tema rasprave u ovom Saboru počinje raspravljati iza 3 poslijepodne, a zna se koliko traju rasprave o proračunu i koji je razlog bio da se rad Sabora sinoć ne zaključi kako je uobičajeno u 19 sati i onda nastavi danas ujutro. Nema nikakvoga razloga za to. Prema tome priče o iscrpljivanju, pravima i obiteljima saborskih zastupnika koje navodite su na strani vaše vladajuće pozicije, da to uredite. Dakle jednako tako, puno se raspravlja o tome tko je nazočan na sjednicama, tko nije nazočan na sjednicama, o kažnjavanju saborskih zastupnika, apsolutno se slažem. Onog trenutka kada to bude kao primjerice u njemačkom parlamentu da se 1.1. zna točan raspored rada sjednica tada se zalažem da za svakog zastupnika koji ovdje ne bude nazočan u pristojnom radnom vremenu od 9 do 19 da se i kazni, ali svakako nećete to postići na način da zabranite saborskim zastupnicima da raspravljaju o temi dnevnog reda jer je to po Poslovniku njihovo ne samo pravo već i dužnost. Hvala.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Moram reći kolegice Lovrin da me stvarno fasciniralo kako ste jednu moju opasku koja je bila vrlo dobronamjerna i vrlo liberalna, uz puno poštivanje prava saborskih zastupnika transformirao jedan ekspoze onako čisto politički. Naime, krenut ću sa ispravkama netočnih navoda. Nisam se zabrinuo za saborske zastupnike nego sam se zabrinuo za zaposlenike Hrvatskog sabora, to je bitna razlika. Oni su ti koji su često žrtve loptanja replika, bez ikakvog smisla i pravca. Dopustite, nit sam govorio o zabranama niti mi pada na pamet. Naime, o zabranama sam i sustavu zabrana '91. jasno pokazao svoje mišljenje. Ali isto tako kao što vi imate pravo izlagati imam pravo izlagati i ja i imam pravo procijeniti određene rasprave besmislenima i određena loptanja replikama politikantskim, a to sve košta, ne samo ove ljude koji ovdje rade nego to košta i hrvatske poreske obveznike, ljude koji uplaćuju u državni proračun i financiraju rad ovog Sabora. To je moje mišljenje i ne pada mi na pamet da predlažem bilo kakve zabrane i bilo kakva ograničenja, a sačuvaj Bože bilo šta šta bi izlazilo izvan konteksta Poslovnika Hrvatskog sabora. Prema tome, nemojte izvrtati moje riječi. Ja sam apelirao na savjest zastupnika da procijenimo u svojim raspravama i istupima da li je nešto svrsishodno, opravdano, ima smisla ili se tek svodi na politički egzibicionizam i prepucavanje. Hvala lijepo.
Replika, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Baranović, naime to što ste sad izrekli nije točno jer ste vi rasprave koje su prije svega jučer vođene, tako sam to shvatio, ocijenili kao rasprave koje ne vode ničemu, a ja bih dodao vode li zakoni koje donosite ičemu. Nadalje, sjetite se Voltairea koji je u francuskom parlamentu … rekao jednom zastupniku vaše pravo da govorite poštivam, a to što govorite gadi mi se. Dakle citiram Voltairea, ovo nisu moje riječi. A vi uvedite verbalni delikt ponovo kao što je to primjereno i vama i vašim koalicijskim partnerima pa da se onda znamo koliko smijemo i što smijemo govoriti jer jučer je HDSSB, to sam shvatio i kao napad na moju stranku jer je bio vrlo aktivan i vrlo konstruktivan. Jest da se rasprava odužila, ali zar se o rebalansu proračuna i o proračunu ne smije govoriti i ne smije izraziti mišljenje i do kojega doba. Pa vidite, Europski parlament ima za godinu dana unaprijed raspored i ne samo za plenarne sjednice nego i za odbore. Točno se zna kad će biti, evo nema Nikole Vuljanića ovdje koji je bio promatrač zajedno sa mnom, ne znam tko još ovdje, da zna tijekom cijele godine datum, sat početka i plenarne sjednice i rada svih 20 odbora. Prema tome, zaista je kako je rekla gospođa Lovrin, potpuno na krivu adresu upućena vaša primjedba. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Grubišiću, ne pada mi na pamet uopće razmišljat o verbalnom deliktu, pogotovo stoga što sam pripadnik stranke koju je u modernoj hrvatskoj demokraciji osnovala žena koja je imala hrabrosti govoriti kad su mnogi od vas šutjeli i bili dijelom sustava. Prema tome, HNS-u o verbalnom deliktu nemojte spočitavat jer to je stvarno ispod svake razine. Mi se nećemo igrat verbalnog delikta. Drugo što vam želim reći, nisam apostrofirao specijalno, iznimno i izričito sinoćnju raspravu, ali jesam i izričito ukazujem na loptanja replikama unutar klubova koja traju satima i koja ne vode ničemu. U konačnici, mi se u HNS-u nećemo igrat verbalnim deliktom ali nećemo se igrati …. Hvala lijepa.
I Mladen Novak, replika. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Grubišić, dopustite da kolega Novak kaže repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Baranoviću, razumijem i vjerujem da ste imali dobru volju, odnosno dobru namjeru zaštitit zaposlenike Hrvatskog sabora, međutim, moram se složiti sa svojim prethodnicima i da kako ste vi to nazvali loptanje replikama je posljedica ovakvog Poslovnika kojeg imamo. Kada je Poslovnik donošen mi smo na to upozoravali da bi ovo moglo otići upravo u ovom pravcu što se sad desilo. Međutim, nisam se javio za repliku iz tog razloga, nego iz vaše rasprave vezane za zakon. U jednom trenutku ste konstatirali da je naša obaveza pri tome vjerojatno misleći i na Vladu i na zastupnike u Saboru zaštita prava iz pozitivnih propisa. Ne bih ja rekao da je to samo to, nego mislim da treba i mijenjati ono što se u praksi pokazalo kao loše, odnosno da su kad su očito pronađene rupe u postojećim zakonima bez obzira koliko oni bili dobri. Pritom mislim prvenstveno na slučaj radnika Gredelja koji su praktički dovedeni pred zid, prisiljeni da moraju potpisivati odustajanje od 50% od polovice svojih potraživanja. Mislim da tu isto treba naći načina prvenstveno Vlada prijedlogom Sabor eventualno doraditi ili dati neki konstruktivan prijedlog na to da se takvi primjeri, da se takvi slučajevi spriječe. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega mislio sam da je obaveza kompletnog sustava svih institucija pravne države da provode efikasno pozitivne propise, jer ukoliko se oni budu provodili onda ćemo imati puno bolju situaciju i glede zdravlja hrvatskog gospodarstva, ali posebno apostrofiram s obzirom na jutrošnju raspravu i glede ostvarenja zaštite hrvatskih radnika. Naglašavam imali smo zbog neefikasnog funkcioniranja sustava čitav niz slučajeva u prethodnim godinama u kojima su se gomilala potraživanja spram hrvatskih radnika. A što se tiče moje opaske o zaštiti prava radnika Hrvatskog sabora i loptanja replikama, a u konačnici sami ste u ovoj replici ukazali o čemu se radi. Spomenuli ste izraz rupa u sustavu. Ovo o čemu sam govorio je posljedica inata jer ste pronašli mogućnost u ovom Poslovniku da se inatite sa većinom, da se inatite sa vodstvom Sabora i da rasprave koje mogu biti efikasno i korektno provedene u nekom normalnom vrimenu pritvorimo u maratone koji nemaju nikakvog smisla. Dakle, ne radi se o ničemu drugom nego o provođenju vašeg inata kojim želite pokazati da nije tribalo mijenjati Poslovnik jer je to vaše mišljenje na što vi naravno imate potpuno legitimno pravo. Dopustite da mi imamo pravo promijeniti Poslovnik. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Gordana Sobol.
Poštovana potpredsjednice, ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle, predmet naše jutrošnje rasprave pred nama su izmjene Zakona o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca. Ja mislim da se već i na sjednicama odbora na kojima se raspravljalo o ovom zakonu moglo vidjeti da je ovo primjer izmjena i dopuna jednog zakona oko kojeg će vjerojatno očekujem biti i suglasnost svih u Parlamentu i već smo i na odborima naglasili da je i dobro u stvari i da i ovaj zakon ide u dva čitanja, pa ako eventualno ima još nekih primjedbi u smislu poboljšanja da vjerujemo da će Vlada biti otvorena da i njih razmotri prije dolaska ovog zakona, izmjena i dopuna zakona u drugo čitanje. To je u stvari i primjer jednog zakona, odnosno izmjene i dopune ovog zakona su primjer u stvari želje i potrebe i uočavanja da u primjeni jednog zakona se kroz izvjesno vrijeme pokazali određene teškoće, odnosno određeni nedostaci i tu je u stvari izražena stvarno volja zbog važnosti materije o kojoj on govori da se uvaže primjedbe koje su dolazile sa različitih strana što je još jedna dodana vrijednost da tako kažem i da ovim izmjenama i dopunama uvažavamo dakle primjedbe koje su dolazile s jedne strane i strane sindikata, s druge strane pokazale su se i u samoj sudskoj praksi. I ono što je također važno da su se pokazalo da u pojedinim dijelovima je neusklađen sa nekim drugim zakonima te je ovo u stvari na jednom mjestu prilika da se ti uočeni nedostaci isprave. Radi se ustvari o jednom zakonu koji je izuzetno bitan zato što Zakon o osiguranju i potraživanju radnika u slučaju stečaja poslodavca uređuje onu posebnu zaštitu dijela vjerovničkih potraživanja iz radnog odnosa radnika u slučaju stečaja poslodavca. Dakle, tim zakonom utvrđena su u stvari prava koja uživaju zaštitu kao i uvjeti i način zaštite. I ono što je bitno kroz zakon je osnovana, zahvaljujući tom zakonu osnovana je i Agencija za osiguranje radničkih potraživanja u slučaju stečaja poslodavca koja je u stvari izuzetno bitna jer je to tijelo koje tu zaštitu provodi po pravilima općeg upravnog postupka. I velim kako je u međuvremenu se pokazalo određeni nedostaci krenulo se u izmjene i dopune. Ja ću samo kratko pobrojit, ne u detalje ići jer uostalom ministar je u svom uvodnom izlaganju dosta detaljno obrazložio sve promjene. Ali radi se o tome da se ide u pojašnjenje do sada nedovoljno precizno definiranih pojmova. Ide se u izmjene zbog trenutne neusklađenosti sa Stečajnim zakonom, zbog toga što rekla sam već i određena pravna stajališta sudova pokazuju određene nedostatke, dakle izjednačava se dosada nejednak položaj radnika kod domaćih i stranih poslodavaca te pokazalo se da određene odredbe dosada nisu postojale a postojali su različiti slučajevi koje onda treba ovim izmjenama zakona nadopuniti, odnosno pojasniti. Kad govorimo o Zakonu o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca treba naravno uvijek imati na umu i to je jedna percepcija ustvari najšire javnosti naravno najviše i naročito oni koji su najviše pogođeni kada do stečaja dođe jer su i najranjivija skupina a to su radnici koji u onom nekakvom periodu prije otvaranja stečaja koji nekako se ustvari zna odlagati do unedogled a za to vrijeme nagomilavaju se neisplaćene plaće, neisplaćeni doprinosi i naravno dovode radnike u izuzetno, izuzetno teške socijalne situacije. Dakle, stečaj nastupa kao jedna posljedica nesposobnosti za plaćanje ili prezaduženosti nekog poslovnog subjekta. I upravo kroz ovaj, RH u okviru aktivnosti države na području socijalne zaštite provodi posebnu zaštitu dijela vjerovničkih potraživanja radnika i osigurava isplatu tog dijela na teret državnog proračuna, a preostali dio potraživanja radnika ostvaruju u stečajnom postupku na teret stečajne mase. Ono što uvijek nastojimo reći i smatramo da je to tako da stečaj dakle ne mora i ne može uvijek biti loš završetak jedne priče jer itekako se može ali uz točno i čvrsto i jasno utvrđena pravila omogućiti da svi na kraju budu zadovoljeni u svojim uskraćenim pravima. Govori se također često pa mislim da je i danas bilo ovdje primjedba da je potrebno jako puno dokumenata, da je to jedan dugotrajan proces dok ti dođeš do ostvarivanja svojih prava, međutim ja moram upozoriti da postoji nešto, dakle Agencija za osiguranje radničkih potraživanja u slučaju stečaja poslodavaca izdala je nešto ja mislim da bi radnici trebali biti upoznati. Ja se nadam da ako ništa drugo preko svojih sindikalnih organizacija su upoznati sa jednim kratkim vodičem kroz postupak osiguranja radničkih potraživanja u slučaju stečaja poslodavca. Ja sam si stvarno uzela truda pa sam ga iščitala, taj vodič, koji na vrlo jednostavan način svim zainteresiranim stranama može točno i precizno utvrđuje koje korake, kako i na koji način mogu ostvariti svoja prava, što je dakle potrebno u onom nekakvom prethodnom postupku učiniti. I zato mi se čini da je dakle još sad kad budemo donijeli, odnosno usvojili nadam se ovaj zakon o izmjenama i dopunama zakona da će i ovaj vodič biti još dodatno pročišćen i vrlo jasan pogotovo kažem kada su u pitanju oni koji su najviše pogođeni sa postupcima koji su se vodili, odnosno nisu se vodili prije samog otvaranja stečaja. I mislimo da je Republika Hrvatska inače u tom dijelu koji je vezan u pomoći poslodavcima koji zapadaju u poteškoće zbog dugovanja, zbog silnih potraživanja i zbog čega radnici koji rade kod njih dolaze u nezavidne situacije učinila kroz niz zakonskih izmjena koje smo imali i u proteklom razdoblju. A ovo mi se čini da je ono što je bila stvarno nužnost i vjerujem da ćemo na neki način biti zajedno, svi na neki način za uz eventualne dopune i primjedbe koje imamo eto vremena da ih napravimo i do drugog čitanja. Dakle, kao klub SDP-a naravno da podržavamo ovaj zakon zato što je on jedan dobar korak ustvari u mogućnosti da radnici, prvenstveno dakle radnici, koji dođu u situaciju da njihov poslodavac, njihova firma ode u stečaj na što jednostavniji, na učinkovit, efikasan i brz način ostvare svoja prava. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolegica Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicom. Klub HDZ-a podržat će donošenje izmjena i dopuna Zakona o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca u prvom čitanju. Naime, ovim izmjenama i dopunama u velikoj mjeri se zapravo razjašnjava ili poboljšava tekst postojećega zakona. Postojeći zakon je iz 2008. godine, naravno zbog složenosti i dugotrajnosti postupka za prijavljena i priznata i privilegirana radnička potraživanja koja su nastala do dana otvaranja stečaja njihova je naplata bez obzira na to dugotrajna i neizvjesna zbog dužine stečajnih postupaka i zbog toga ju je bilo potrebno barem u jednom dijelu koliko je to moguće obzirom na proračunska sredstva potrebno dodatno zaštititi i osigurati isplatu odmah po priznavanju tih prava neovisno o pravomoćnosti rješenja o stečaju. To je naravno dio socijalne politike, zaštite od siromaštva na način da se brzo i učinkovito na teret državnog proračuna osigura dio tih dospjelih i priznatih radničkih potraživanja, a radniku preostaje da onaj cjelokupan iznos svojih potraživanja i dalje ostvaruje redovitim putem u stečajnom postupku. Kao što sam rekla ovaj osnovni zakon koji sada izmjenjujemo i dopunjujemo donijet je 2008. godine, a i tim zakonom je izmijenjen tada postojeći zakon istog naziva iz 2003. godine i to je bilo jedno od mjerila za usklađivanje sa europskom stečevinom u poglavlju 19. socijalna politika i zapošljavanje, odnosno usklađenje sa direktivnom EU koja govori o potrebi usklađivanja zakona država članica u pogledu zaštite zaposlenika u slučaju insolventnosti njihova poslodavca i stvaranje zakonodavnog okvira za osiguravanja razmjene informacija s nadležnim garancijskim ustanovama država članica u slučajevima kada određeni subjekt posluje na području više država EU. A jednako tako i tada je iskazana potreba horizontalne, horizontalnog usklađivanja sa nacionalnim zakonodavstvom, odnosno sa drugim zakonom. Ono što mi je upalo u oči čitajući obrazloženje kada se donosio zakon 2008. kao supstitucija zakona iz 2003., a to je da je potrebno donijeti novi zakon radi pojašnjenja termina, radi usklađivanja u primjeni, radi nejedinstvene primjene, radi formirane sudske prakse itd. Evo nakon sljedećih 5 godina primjene toga zakona iz 2008. obrazloženja su u 80% gotovo identična. To ovdje otvara zapravo i jedno pitanje kvalitete naših zakonskih tekstova, odnosno rekla bih nomotehničkog umijeća da stipuliramo norme tako da one budu jasne i jednoznačno primjenjive. I jednako tako da zapravo zakonodavac zna kada donosi zakon što je svrha, što je politički cilj i da taj politički cilj jasno prenese u zakonski tekst da ne bi bilo potrebno da zapravo tu političku svrhu onda tumači ili uređuje svojom sudskom praksom u ovom slučaju Upravni sud. Evo i kao što smo rekli i tim zakonom tada su utvrđene vrste i opseg prava radnika, uvjeti i postupak za ostvarivanje prava, osnivanje djelatnost agencije kao prvostupanjskog tijela, ali kao i nadležnog tijela, određivanje te agencije kao nadležnog tijela RH za razmjenu informacija. Utvrđena su prava radnika kod stranih poslodavaca koji su evo ovim izmjenama na pravi način i bolje utvrđena i uređena, utvrđeni su rokovi, utvrđena je obveza otvaranja namjenskog računa stečajnog dužnika za isplatu ovih potraživanja radnika i utvrđen je prijenos isplaćenih potraživanja i preuzimanje svih procesnih prava sa radnika, vjerovnika na agenciju. I evo kao što detaljno danas čuli ministra koji je rekao zašto i kako, što se usklađuje ovim zakonom i koje se odredbe preciznije definiraju. Dakle, to je usklađenje sa stečajnim zakonom koje je uglavnom terminološke naravi. Ono što je dobro da se uredio, da su se uredila prava zaposlenika kod stranog poslodavca na isti način kako i prava zaposlenika kod domaćeg poslodavca iz razloga što su ona dosada bila nešto stroža za zaposlenika kod domaćeg zakonodavca pa to nije bilo pravično. Uredila se, dakle uredilo se pitanje koje je dosada u praksi često onemogućavalo isplatu radnicima u slučaju kad se stečaj nije provodio pa je bila brisana pravna osoba iz sudskog registra i kao takva nije ni mogla otvarat poseban račun. Također, je utvrđena obveza agencije da obavijesti sud o prijenosu potraživanja. Dvije su odredbe koje su izmijenjen, koje se predlažu izmijenit ovim zakonom, koje bih ja ovdje problematizirala pa molim predlagatelja da uzme to u razmatranje do drugoga čitanja. Prvo je odredba ovih izmjena koja sada jasno precizira da se, da su ova prava radnika osobna prava i da su neprenosiva. Naime, osobna prava su obično prava koja su po prirodi takve naravi da ih ne može koristiti nitko već osobno već ta osoba, pa su ona besmisleno i nepovrediva su ukoliko se prenose. E ja bih se sada tu možda složila da se utvrdi da su ona neprenosiva kao prava u smislu pravnog prometa, trgovanja itd. tim pravima, ali postavljam pitanja zašto bi bila neprenosiva u slučaju nasljeđivanja poglavito na nasljednike prvog reda, odnosno na najuži, na užu obitelj? Ako se ovdje radi i ako je intencija i smisao ovoga zakona da radnika zaštiti od siromaštva, da mu osigura ono što je njegovo stečeno pravo, dakle njegova plaća koja mu je neisplaćena, a morat će čekat dugotrajni stečajni postupak, postavljam pitanje zašto u slučaju recimo njegove smrti u tom periodu se ne bi njegovoj djeci i njegovoj ženi ili mužu isplatilo to i takvo potraživanje u minimalnom iznosu? Mislim da bi, da je i smisao ovog zakona kao što sam rekla zaštita od siromaštva radnika, ali i svakako i onih osoba koje on izdržava, odnosno dužan je izdržavati. Druga primjedba je odredba, kao što je ministar rekao da je do sada bilo određeno da se od primjene zakona izuzimaju članovi uprave trgovačkog društva, članovi upravnog odbora, izvršni direktori nije bilo definirano kad i u kojem periodu što je podrazumijevalo kako bih ja iščitala zakon dakle te osobe koje su upravljale takvim društvom u vrijeme kada je društvo odlazi u stečaj. Dakle na neki način oni su odgovorni za stečaj i to je naravno u redu. Međutim evo kao što ovdje čitamo iz prakse upravnog suda u Zagrebu, ne znam koliko je slučajeva bilo takvih presuda dakle da se iz primjena ovog zakona izuzimaju ove osobe bez obzira kada su obnašale tu dužnost. Postavljam pitanje što ako se dogodi da netko tko je bio slučajno član uprave ili izvršni direktor u vrijeme kada je određeno društvo ili tvrtka izvrsno poslovalo i potom je smijenjen, istekao mu je mandat ili što god i postojao je običan zaposlenik te tvrtke i tvrtka nakon deset godina odlazi krivnjom nekog drugoga u stečaj, zašto bi tome čovjeku koji je sada običan zaposlenik, radnik kao i svi drugi, bilo uskraćeno ovo pravo, dakle mislim da ova uskrata osoba koje vode firmu je racionjenje zašto se to uskraćuje, zato što su sami odgovorni, što je tvrtka zapela u stečaj ili poslovne poteškoće. Evo i molim da isto predlagatelj ovo uzme u razmatranje i da razmotri da su moguće životne situacije i da je ovo zapravo nejednakost zaposlenika da netko zato što je imao neku dužnost a bez obzira na odgovornost za stanje sada u firmi da bude zapravo zakinut za svoja prava. Nadalje rekla bih nešto o Agenciji o osiguranim sredstvima i regresnim naplatama. Evo čitam podatke iz obrazloženja kod donošenja zakona iz 2008.godine. Tadašnji podaci govore da je na godišnjoj razini u proračunu bilo otprilike osiguravano 20-tak milijuna kuna i otprilike toliko i utrošeno. Ali podaci također govore da je u to vrijeme tadašnje dakle tadašnje garancijsko tijelo a to je bio Fond za razvoj i zapošljavanje imalo 65 milijuna nenaplaćenih regresnih potraživanja. To je bio jedan od argumenata za tadašnji prijedlog da se navede novo, da se osnuje novo garancijsko cijelo dakle agencija iz razloga što je dotadašnje a to je Fond za razvoj i zapošljavanje bilo podkapacitirano, zaokupljeno svojim drugim poslovima, pa je poslove regresnih naplata prepuštalo državnom odvjetništvu i to je kako tamo stoji rezultiralo neučinkovitom regresnom naplatom. Bio bi zanimljiv podatak, evo sad smo od ministra čuli da je u proračunu bilo osigurano čini mi se da je rečeno 68 milijuna kuna ali rebalansom proračuna je ta pozicija povećana i ona sada iznosi 122 milijuna kuna. Ovako visoki iznos u proračunu naravno dobar je radi zaštite radnika. Dobar je da se radnicima osigura barem neki egzistencijalni minimum ali ukazuje na nešto vrlo loše a to je da se u zadnjih godinu dana, odnosno dnevno sve više i više tvrtki odlazi u stečaj i ove se potrebe drastično povećavaju. Dobro je ponavljam, radi radnika da se osiguravaju sredstva u proračunu za njihovu zaštitu ali bi im svakako daleko bolje bilo kada bi radili, kada bi im ostala radna mjesta i kada bi tu svoju ne ovu minimalnu nego i redovitu plaću imali prigode zaraditi. Dakle zanimljiv bi bio podatak kako je agencija, da li je ispunila svoju svrhu, također smo čuli ministra da je rekao da je agencija potpuno ažurna i da nema zaostalih potraživanja, dakle da su svi zahtjevi radnika za isplatom podmireni ali nam je bi bio zanimljiv i podatak kako agencija uspijeva u regresnoj naplati tih potraživanja jer ne zaboravimo, dakle tvrtke odlaze u stečaj, imovina odlazi na prodaju, namiruju se vjerovnici. Pitanje je i dobra bi bila informacija da vidimo da li državni proračun odnosno agencija za državni proračun brižno skrbi i da li je naplatila sve ono što je imala kao procesno ovlaštena na mjestu radnika i naplatiti od tih stečajnih dužnika. Evo kao što sam rekla mi ćemo ovaj zakon podržati u prvom čitanju. Nadam se da će predlagatelj zakona uzet u razmatranje ovih nekoliko primjedaba a druge izmjene su zapravo izmjene koje pojašnjavaju i poboljšavaju postojeći zakonski tekst bez suštinskih zadiranja u prava radnika. Hvala lijepa.
Hvala. I u ime Kluba HDSSB-a kolega Zoran Vinković. Izvolite.
Uvažena gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, dame i gospodo zastupnici. Klub HDSSB-a će podržati ovaj zakon između ostalog što doista smatramo da je u dosadašnjoj praksi osim banaka koje su ponekad dakle u stečajnom postupku, koje su ponekad i za vrijeme da tako kažem evidentnog propadanja tvrtki davalo je i određene sumnjive kredite, davalo je ponekad kredite i pod političkim odlukama koje su često bile ti krediti uvjetovani političkim odlukama, kada su mnoge tvrtke odlazile u stečaj, prebacivanjem određenih obaveza na tvrtku kćerku gdje su upravo radnici i gdje su se banke prve naplaćivale putem hipoteke, putem svojih potraživanja, a radnici i jedinice lokalne samouprave u većini slučajeva ostajale bez i drugi normalno vjerovnici, ostajale bez svojih potraživanja. Meni je žao što u samom Stečajnom zakonu prvi isplatni red uz radnike nisu ušle jedinice lokalne samouprave koje su u mnogo čemu doprinijele i pomagale i radnicima ali i tvrtkama kroz ne stavljanje u blokadu i zbog ne naplate svojih potraživanja kako bi upravo te tvrtke došle do mogućnosti preživljavanja. U ovom trenutku je to predstečajna nagodba koja također nije definirala mogućnosti jedinica lokalne samouprave odnosno gradonačelnika i načelnika koji ulaze u jedan sivi prostor potpisivanjem tih predstečajnih nagodbi jer danas-sutra bi upravo radi potpisivanja i oslobađanja u predstečajnoj nagodbi ti potraživanja mogli otići eventualno i do Remetinca. Vratit ću se na ovaj zakon i neću ponavljati sve što su moji prethodnici ponavljali, na taj način dati doprinos radnicima zaposlenim u Saboru, istovremeno apelirati da se utvrdi rad Sabora, da se utvrde točke dnevnog reda. Evo imamo ih sada 65 i nitko u ovoj sabornici ne zna koja će sutra točka biti na dnevnom redu ili u popodnevnim satima. I to je činjenica. I sada možemo bacati tu demagogiju i pričati o tome kako smo kao saborski zastupnici i kako bi trebali smanjiti svoje rasprave, svoje replike. Mi ne samo da tumačimo Poslovnik nego ga i čitamo, ne otimamo mikrofone ovdje, ne otimamo se za Poslovnik kao što neki rade kada dođu iz Vlade RH nego jednostavno radimo po Poslovniku. Upozoravali smo da taj Poslovnik nije dobar i da je pametniji i razboritiji bio onaj stari Poslovnik gdje je manje vremena odlazilo i slažem se na ponekad repliciranje isključivao radi repliciranja, tako da se evo manemo danas te demagogije bez obzira od koga ona dolazila. Otvorit ću ovdje samo nekoliko gospodine ministre nekoliko pitanja, a to mogu s obzirom da smo svi kao zastupnici prozvani, a i vi ste bili zastupnik kao bahati i rastrošni. Postoje određene ideje kako da se te plaće, ta primanja zastupnika još dodatno smanje, a ja se apsolutno slažem s time. Možemo raditi i za džabe, ali raspravimo to u vremenu ne pred lokalne izbore kada mnogi kandidati koji odabiru lakši put to iznose pred medije. Dakle moja plaća kao predsjednika Odbora za lokalnu samoupravu i saborskog zastupnika je 19 tisuća 560 kuna. U nju je uključen i zastupnički paušal od 1500 kuna i naknada za odvojeni život od 1000 kuna. Ne uzimam putne troškove jer još uvije vodim sud i uputio sam žalbu na Vrhovni ustavni sud, tako da vjerujem još uvijek u hrvatsko pravosuđe da ću slično kao neki optuženi biti oslobođen. I ovo ne smatram kao utjecaj na hrvatsko pravosuđe ali moja savjest je čista. Govorim stoga i evo iniciram da se ovaj iznos minimalne plaće koja je u ovom trenutku 2964 kune da evo već do idućeg proračuna da taj iznos i ta odredba koja je vezana za minimalnu plaću u RH da se sljedećom izmjenom zakona, a ukoliko je to moguće i ovom obzirom da je rebalansom proračuna povećano za gotovo 80 milijuna kuna sredstva kojima će agencija raspolagati. A vjerujući u sve ono jučer što su predstavnici Vlade i predstavnici koalicije pričali o boljem životu u Hrvatskoj, smatram da na osnovu tih priča da ćemo vjerojatno imati jedan veliki dio neiskorištenih novaca na ovoj poziciji koja je osigurana za isplatu potraživanja radnika, da nećemo imati više u Hrvatskoj novih stečajeva, da će se smanjiti rapidno broj nezaposlenih, da će porasti indeks gospodarske proizvodnje, bruto nacionalni dohodak, da će se povećati izvoz, da će se smanjiti uvoz, da će se povećati standard, evo ja predlažem u ime kluba HDSSB-a da to bude iznos ne demagoški nego stvarno iznos i kao evo svi pripadnici rastrošnih i bahatih saborskih zastupnika kako je netko okarakterizirao ovaj Sabor, a predsjednik Sabora među kojima je i sam šuti o tome da prije svega taj iznos minimalne plaće bude prosječna plaća u RH. Također smatram da treba i smatramo da treba definirati jasnije i precizirati pitanje članova uprave. Meni je jasno da to ne mogu biti članovi uprave koji su tu tvrtku, tu firmu doveli u stečaj. Međutim, netko je mogao biti prije 10, 15 godina član uprave i ne snosi praktički nikakvu odgovornost, smijenjen najvjerojatnije iz političkih razloga po sistemu „halo kume, imam jedno slobodno radno mjesto u upravi toj i toj“. Smatram da takvi ljudi ne bi trebali i ući u ovom zakonu i zbog toga smatramo da je potrebno jasnije definirati i precizirati ovo vrijeme. Apsolutno se slažem sa time da to ne mogu biti članovi uprave koji su doveli tvrtku u stečaj i prije dva dana podnijeli ostavke ili smijenjeni sa mjesta člana uprave i nastavili svoj rad u tvrtki. To bi ujedno bilo i usklađenje sa obzirom da je i sam zakon u jednom članku stoji da je usklađen sa pravnom stečevinom Europske unije i ukoliko pogledamo, pogledamo ne samo pravnu stečevinu Europske unije nego i prava radnika u Europskoj uniji, posebice i iznos koji je vezan za stečajna prava, tada je vidljivo da je on nekoliko puta veći a to govorim stoga zato što već 1. 7. ulazimo u Europsku uniju. Meni je jasno da mogućnosti Republike Hrvatske u ovom trenutku, posebno financijske nisu takve ali u svakom slučaju trebamo se založiti upravo svi da taj iznos minimalne plaće u ovom zakonu stoji iznos prosječne plaće isplaćene po zaposlenom. Da li je to u gospodarstvu ili općenito u Republici Hrvatskoj, na taj način bi stvarno i, evo i putem državnog, da se smirimo malo, evo mogu ja sačekati, dakle, da se na taj način i dodatno pomogne radnicima bez obzira što je, što ovaj drugi dio mogu ostvariti putem stečajnog postupka. Međutim, činjenica je da u Hrvatskoj do sada bila da kada tvrtka ode stečaj tada se iz toga stečaja može naplatiti samo stečajni upravitelj i banke i nitko drugi više. Evo, Klub HDSSB-a će podržati ovaj Zakon ali evo molimo i nadležno ministarstvo da prije svega evo odgovori na ovih, ja bih rekao niz pitanja ali i dilema koji su vezani ovim zakonom. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Završna riječ u ime predlagatelja, ministar Mirando Mrsić.
Poštovana potpredsjednice, poštovane zastupnice i zastupnici. Pa drago mi je da će, i bilo je za očekivati da će ovaj zakon biti podržan od svih klubova. Ja ću par riječi samo za završnu riječ a jasno da u onom Konačnom prijedlogu zakona ćemo sve one primjedbe koje su tu iznesene razmotriti i vidjeti što od toga možemo ugraditi u zakon. Što se tiče samog pitanja koliko je agencija bila uspješna u naplati svojih potraživanja, tu jasno da je odgovor da nije i da ne može biti uspješna iz razloga što onda da je uspješna ne bi trebalo biti te agencije jer je jednostavno i zbog toga što tvrtke koje propadaju nemaju imovine, što se ne može naplatiti, što se nema iz čega naplatiti potraživanja radnika. I to je bio jedan od razloga da se osnuje ova agencija a to znači da državni proračun, da će svi građani Republike Hrvatske koji plaćaju poreze, koji pridonose i svi oni koji pridonose državnom proračunu pridonose i k tome da radnici koji odu u stečaj imaju svoje plaće. Tako da od 1. 1. 2003. do 31. 12. 2012. dakle u 9 godina postojanja ove agencije isplaćeno je 30 tisuća 126 zahtjeva. Ukupno je država preko agencije isplatila 363 milijuna 290 tisuća 337 kuna. Dakle, ogromna sredstva a u isto vrijeme se uspjela Država naplatiti za 67 milijuna 782, 177, znači svega otprilike oko 20-ak% dakle, 80% sredstava je transferirano iz državnog proračuna. I što je, kao što sam rekao logično, jer da je drugačije onda ne bi trebalo imati agenciju jer bi se radnici jednostavno naplaćivali iz stečajne mase. Od zahtjeva do isplate je zakonski minimum 30 dana, u onim slučajevima kada je dokumentacija sređena, kada se stečajni postupak vodi relativno brzo tada je i zahtjev se brzo realizira. S time da smo mi u ovom zakonu isto tako predvidjeli da u onim slučajevima kada stečajevi traju dugo, kada je i sam postupak kompliciran da bez obzira na ishod stečajnog postupka da agencija isplati tri minimalne plaće radnicima, jednostavno shvaćajući taj socijalni moment zaštita radnika dakle da ne čekamo samu proceduru i ishod stečaja. Ovaj zakon je dio zakona koji čuvaju i koji bi trebali čuvati dignitet radništva i zaštiti radnike od siromaštva. Jedan je minimalna plaća koji je također zaštitni mehanizam koji ne dopušta da plaća radnika minimalna plaća bude ispod praga siromaštva. Drugi je ovaj zakon, dakle Zakon o osiguranju stečaja radnika, … potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca. Treći mehanizam koji se nadam da ćemo ga uspjeti dogovoriti sa socijalnim partnerima je fond otpremnina koji također bi onda zaštitio jedno pravo radnika, a to je da radnik ima pravo na dostojnu otpremninu i da to nije uvjetovano samim poslovanjem poduzeća, dakle da li će otići u stečaj ili ne. Dakle to je jedan od mehanizama koji također treba zaštititi dostojanstvo i dignitet radnika, odnosno osigurati da ona potraživanja koja radnik ima da ih stvarno i dobije. Što se tiče pitanja oko nasljeđivanja, razmotrit ćemo mogućnost da se potraživanja nasljeđuju, a što se tiče samih članova uprava tu imamo stav nedvojbene presude Upravnog suda u Zagrebu kojem je stav sudaca dakle pravomoćnih presuda bio da bez obzira kada ste vi bili član uprave da ste tada bili u povoljnijem položaju zbog menadžerskih ugovora i onoga što ide uz to i da ne ulazite u onaj dio radnika koji ima pravo na potraživanja. Još ćemo u međuvremenu sjesti sa Visokim upravnim sudom da još jedanput razmotrimo to pitanje i ako bude stav suda da je takav onda ćemo ostavit to u zakonu, ako se ipak promijeni pa da bude drugačije vidjet ćemo to u drugom čitanju. Hvala vam lijepo na konstruktivnoj raspravi i nadam se da ćemo vrlo brzo doći sa konačnim prijedlogom zakona.
Hvala lijepo ministre. Imamo repliku Ane Lovrin.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa gospodine ministre, rekli ste glede uspješnosti agencije u regresnoj naplati da je logično da te naplate nema jer stečajni dužnici nemaju imovine, ne mogu podmirit potraživanja itd. Ja bih se složila s vama u dijelu da je ta nenaplativost 100%-tna naravno jer će stečajnih dužnika biti onih koji nisu imali imovine, ali onda i poslovi agencije koji su određeni zakonom su besmisleni ako vi tako mislite. Dakle svakako radi se o potraživanjima radnika koja su privilegirana visoko u isplatnom redu i svakako ne završavaju svi stečajevi tako da baš nema nikakve imovine. Naime i u budućnosti ako se stečajevi budu, što je intencija provodili na vrijeme, dakle onda kada je stečajni dužnik nesposoban za plaćanje preko 60 dana, a ne onda kada padne u stanje takvo da su mu potraživanja veća od cjelokupne imovine, ali čak i u tom slučaju se radnik naplaćuje prije nekih drugih vjerovnika. Prema tome, ima temelja i treba brinut i agencija se mora brinut da vrati od stečajnih dužnika ono što pripada državnom proračunu. I ne bi trebalo tako olako reći da su svi prezaduženi, da te imovine nema. Ima je i treba o njoj brinut. A drugo što se tiče, evo meni je drago da ćete razmotrit ovo glede nasljeđivanja, ali što se tiče članova ovih uprava u bilo koje vrijeme i vaše najave da ćete razgovarat sa Visokim upravnim sudom pa kako oni kažu. Ja bih rekla da je ovo sudska praksa prema postojećem tekstu zakona, ali pisac zakona nisu sudovi, oni primjenjuju zakone koje donese ovaj Hrvatski sabor kao zakonodavno tijelo. Dakle ako je politička odluka ili naš ratio kod donošenja zakona da ovaj zakon se ne može primjenjivati na one koji su odgovorni za ovo stanje društva onda to tako će morat primijenit sudovi. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, ministar Mrsić.
žao mi je, zastupnica Lovrin vjerojatno nije čula prvi dio mog izlaganja, dakle ja sam rekao da smo u posljednjih 9 godina od 363 milijuna 290 tisuća 337 kuna koje smo isplatili radnicima od toga naplatili i vratili iz stečajne mase u državni proračun 67 milijuna 782 tisuće 177 kuna, znači otprilike oko 20%. Ja nisam rekao da je 100% nego jednostavno da nema mogućnosti naplate potraživanja u visokom obimu jer inače ne bi agencija trebala ako se radnici mogu naplatiti iz stečajne mase, dakle i ova agencija je osnovana sa ciljem da zaštiti radnika i sam postotak govori o tome kolika je uspješnost, znači otprilike oko 20%. Jasno da agencija se trudi da maksimalno iz stečajne mase naplati potraživanja radnika. A što se tiče članova uprava, dakle to je stav Upravnog suda temeljem sadašnjeg zakona, prema tome oni imaju svoju argumentaciju zašto su to proširili i na članove uprava koji nisu momentalno, dakle nisu bili članovi uprave u trenutku stečaja nego su bili negdje drugo. Čut ćemo njihove razloge zašto su takve presude jer presude su takve donesene, dakle čut ćemo njihove razloge zašto su stali na to stanovište i dogovorit ćemo s naše strane argumente i njihove argumente pa ćemo vidjeti na koji način ćemo riješiti u zakonu da to bude vrlo jasno tako da nema potrebe za tumačenjem.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno. Prelazimo na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca, prvo čitanje, P.Z. br. 293. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca i 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Tko je za? Ima li protiv? Suzdržanih? Molim rezultat. Utvrđujem da je sa 102 glasa jednoglasno donesen predloženi zaključak.
Idemo na odlučivanje o odrađenim točkama dnevnog reda. Prva je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju potraživanja radnika u slučaja stečaja poslodavca, drugo čitanje, PZ br. 293. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim predstavnika predlagateljice, zamjenik ministra rada poštovani Božidar Štubelj da se očituje. Amandman 1 na članak 2.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Prihvaćamo amandman Odbora za zakonodavstvo kojim se preciznije uređuje članak 2. Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca.
A sada ćemo objediniti točke 6, 7 i 8 dnevnog reda 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 325, predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. 7. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o područjima posebne državne skrbi, prvo čitanje, PZ br. 274, predlagatelj Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu 8. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o područjima posebne državne skrbi, prvo čitanje, PZ br. 296, predlagatelj zastupnik Mladen Novak. Prijedloge akata primili ste poštom. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, odnosno na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj i fondove EU, Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješća ste primili na sjednici i sad ćemo čuti uvodna izlaganja predlagatelja zakona. Najprije u ime predlagatelja zakona čiji je predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, zamjenik ministra regionalnog razvoja i fondova EU gospodin Jakša Puljiz.
Štovana potpredsjednice, uvažene zastupnice i zastupnici. Vlada Republike Hrvatske podnijela je Hrvatskome saboru Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi sa konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak. Ovim se zakonskim prijedlogom usklađuje Zakon o područjima posebne državne skrbi sa Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstva i drugih središnjih tijela državne uprave koji je donesen na 7. sjednici Hrvatskog sabora 22. ožujka 2013. godine. Tim su zakonom određeni poslovi iz nadležnosti Ministarstva regionalnoga razvoja i fondova EU prenose u nadležnost novo osnovanoga Državnoga ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje koji započinje sa svojim radom od 1. svibnja 2013. godine. Radi se o poslovima koji se odnose na planiranje, pripremu, organizaciju i nadzor stambenog zbrinjavanja, poslovi rješavanja u drugom stupnju o zahtjevima za stambeno zbrinjavanje davanjem u najam stambenih jedinica u provedbi Programa stambenog zbrinjavanja, upravljanje i raspolaganje stambenim jedinicama danim u najam, u provedbi stambenih programa, te naplata najamnina. Zakon o područjima posebne državne skrbi NN br. 86/08 i 57/11 utvrđena su područja posebne državne skrbi, te su propisane poticajne mjere za njihovu obnovu i razvitak. Stambeno zbrinjavanje kao jedna od mjera propisano je člankom 8. navedenoga zakona provodi se kroz nekoliko modela davanje u najam obiteljske kuće ili stana u državnom vlasništvu, darovanjem građevinskog materijala za izgradnju, popravak, obnovu i nadogradnju kuće ili stana, te darovanjem obiteljske kuće ili stana, odnosno građevinskog zemljišta u državnom vlasništvu. Samo da spomenem da je od stupanja na snagu Zakona o područjima posebne državne skrbi donesenoga 2008. godine do sada je zbrinuto više od 9000 obitelji. Naravno, ukupan broj puno je veći kada se gleda početak provedbe Programa stambenoga zbrinjavanja. Korisnici programa su bili i jesu izbjeglice, prognanici i povratnici, hrvatski branitelji, pripadnici Hrvatskog vijeća obrane, osobe s posebnim potrebama, žrtve nasilja i članovi njihove obitelji. Ovim zakonskim prijedlogom se prvostupanjski upravni postupci u predmetima stambenoga zbrinjavanja sa Ministarstva regionalnog razvoja, fonda EU prenose u nadležnost Ureda državne uprave u županijama i nadležnoga upravnoga tijela grada Zagreba, a dio poslova koji se odnosi na tehničku realizaciju nabave, obnove i izgradnje stambenih jedinica za potrebe provedbe stambenih programa se prenosi u nadležnost Agencije za pravni promet i posredovanje nekretnina. Predloženim zakonskim rješenjima se osim navedene promjene nadležnosti za obavljanje poslova ne mijenja ranije utvrđeni sadržaj i opseg prava korisnika stambenog zbrinjavanja već se samo preciznije uređuju postupci za ostvarivanje prava. Također, omogućuje se kvalitetnije planiranje i provedba stambenog programa bivših nositelja stanarskog prava, te osoba smještenih u organiziranom smještaju prognanika i izbjeglica, a koji će biti obuhvaćeni regionalnim stambenim programom čija se provedba planira za razdoblje 2013.-2017. godina. Regionalni stambeni program ima za cilj trajno rješavanje izbjeglica i interno raseljenih osoba i riječ je o zajedničkoj inicijativi Bosne i Hercegovine, Republike Hrvatske, Crne Gore i Republike Srbije koji je utemeljen na zajedničkoj deklaraciji koju su potpisali ministri vanjskih poslova 2011. godine. U svrhu realizacije stambenog zbrinjavanja provedbom regionalnog stambenog programa Hrvatska planira provoditi 3 modela. Jedan je izgradnja stambenih objekata, drugi je kupnja stanova na tržištu, a treća je rekonstrukcija domova za stare i nemoćne osobe. Za kategorije osoba za koje ne postoji obveza stambenog zbrinjavanja već se ono realizira u skladu sa mogućnostima državnoga proračuna i raspoloživošću stambenoga fonda omogućuje se učinkovitiji sustav bodovanja, te rješavanje u razumnom roku zaprimljenih zahtjeva. Na taj način se stvaraju pretpostavke za kvalitetniju i stručniju provedbu propisanih postupaka. Ministarstvo regionalnoga razvoja i fondova EU planiranom izmjenom normativnog okvira iz djelokruga koje se odnose na mjere iz područja regionalnoga razvoja na potpomognutim područjima, te stvaranje pretpostavki za korištenje sredstava iz strukturnih fondova dodatno će urediti upravno područje koje ostaje u nadležnosti samoga ministarstva. Tu se prije svega misli na mogućnost korištenja strukturnih fondova za realizaciju stambenih programa. Planirani učinci predloženih izmjena važećeg Zakona o područjima posebne državne skrbi su racionalnije korištenje sredstava državnoga proračuna i imovine u državnom vlasništvu, učinkovitije, kvalitetnije planiranje, provedba i kontrola mjera stambenoga zbrinjavanja propisani ovim zakonom. Vezano za Prijedlog zakona o dopuni Zakona o područjima posebne državne skrbi čiji je predlagatelj Odbor za lokalnu i područnu samoupravu Hrvatskoga sabora mišljenje Vlade Republike Hrvatske je da se ne prihvati ovaj prijedlog. Dakle, prijedlog Odbora je bio da se naselje Gaćeleze uvrsti u drugu skupinu područja od posebne državne skrbi. Međutim, Vlada nije suglasna s tim prijedlogom budući da se naselje Gaćeleze nalazi na popisu tzv. kriznih naselja, a ne na popisu okupiranih naselja koji je bio osnovica za formiranje područja posebne državne skrbi. Naime, gradovi, općine i naselja uvršteni u prvu i drugu skupinu područja od posebne državne skrbi bili su djelomice ili u potpunosti okupirani tijekom Domovinskog rata, te su slijedom toga i uvršteni u područja posebne državne skrbi zakonom od '96. godine. Ratom ugroženo područje proglašavala je Vlada Republike Hrvatske koja je to ovlaštenje prenijela na ranije Ured za prognanike i izbjeglice Vlade RH. Ured za prognanike i izbjeglice Vlade RH je proglašavao ratom ugrožena područja što je uključivalo i kategoriju okupiranih područja i kategoriju kriznih područja na inicijativu županija i nadležnih regionalnih Ureda za prognanike i izbjeglice te uz suglasnost Ministarstva obrane. Uvidom u popis ratom ugroženih područja potvrđeno je da su Gaćelezi bili svrstani u popis kriznih područja, odnosno da nisu bili okupirani tijekom Domovinskog rata. Isto obrazloženje vrijedi i za drugi amandman čiji je predlagatelj Mladen Novak, … [[Upadica se ne razumije.]] Ispričavam se zakon, dakle prijedlog Zakona o dopuni Zakona o područjima posebne državne skrbi čiji je predlagatelj Mladen Novak kojim se predlaže da se naselje Komarevo uvrsti u drugu skupinu područja posebne državne skrbi isto kao i u slučaju Gaćeleza vrijedi i za slučaj naselja Komarevo. Dakle, naselje Komarevo je bilo svrstano u tzv. krizna područja, a ne okupirana područja i slijedom toga i uvidom u Registar ugroženih područja potvrđeno je da zaista Komarevo pripada tzv. kriznim područjima. Slijedom toga nema osnove za uvrštenje naselja Komarevo u područja posebne državne skrbi. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepa. U zakon čiji je predlagatelj Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu obrazložit će predsjednik odbora Zoran Vinković.
Ne bojte se gospođo potpredsjednice neću ja 30 minuta govoriti. Ja ne idem na ove izbore za Europski parlament kao što to neki idu. Evo, ja ću vrlo kratko reći da je Odbor za lokalnu samoupravu, dakle jednoglasno prihvatio prijedlog ali morate imati u vidu da smo kao odbor se dogovorili da ćemo sve inicijative prihvatiti i omogućiti saborsku raspravu kroz prijedloge zakona i na taj način omogućiti da se u Hrvatskom saboru rasprave i određene inicijative koje su vezane ne samo za Zakon o područjima posebne državne skrbi nego i za sve druge zakone, odnosno probleme ili predmete koji su u nadležnosti Odbora za lokalnu samoupravu. Nakon donošenja i mišljenja Vlade ja ću reći da smo evo i na zadnjoj sjednici odbora i neću se javljati kao predsjednik odbora koji je vezano za sva ova tri zakona da smo upravo donijeli i jednoglasno zaključak koji je vezan za potrebu i analize i revizije naselja koji prema zakonskim propisima spadaju u brdsko-planinska područja i područja od posebne državne skrbi. I članovi Odbora za lokalnu i regionalnu samoupravu smatraju da je potrebno dakle donijeti nove zakone i o brdsko-planinskim područjima, ali isto tako i novi Zakon o područjima posebne državne skrbi imajući u vidu i doista velik protek vremena odnosno jedno dugo vremensko razdoblje, imajući u vidu i činjenice koje su vezane za donošenje ovih zakona odnosno temelja ovih zakona. To su bila okupirana područja, dakle ono što je vezano za Zakon o područjima posebne državne skrbi, a jedini kriterij koji je svrstavao jedinice lokalne samouprave u brdsko-planinska područja bio je broj stanovnika po kvadratnom kilometru. Dakle, nakon i mišljenja Vlade o sva ova tri zakona i nakon provedene rasprave a moram ovdje spomenuti da o ovom zakonu koji je predložila Vlada Republike Hrvatske da su iznesena i različita, nema kolege Sabe, iznesena su različita mišljenja o stajalištu jednog od članova odbora koji smatra da je potrebno iz postojećeg Zakona o područjima posebne državne skrbi izbrisati odredbu koja propisuje zabranu prodaje izgrađenih građevina u razdoblju od 10 godina te odredbu koja propisuje plaćanje viška stambene površine po cijeni koja je utvrđena u visini etalonske cijene građenja utvrđene u Zakonu o društveno poticanoj stanogradnji. Pa bih evo ja zamolio i predstavnike Vlade i nadležnog ministarstva da evo upravo o ove dvije inicijative Odbora za lokalnu samoupravu i članova odbora dodatno razmisli. Dakle, odbor je nakon provedene rasprave većinom glasova sa 7 glasova za i 3 glasa protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese ovaj Zakon u izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi, ali isto tako jednoglasno je donio i ovaj zaključak. Nešto više dakle o ovom predmetu koji je vezan za izmjenu zakona za naselje Gaćelezi će reći i kolegica koja je i gradonačelnica Vodica i koja je to i predložila, a u ime odbora, obzirom da smo raspravili i mišljenje Vlade isto tako i u jednom i u drugom slučaju o ovom izmjeni zakona koji je vezan za naselje Komarevo reče uvaženi zastupnik Mladen Novak, pa ga evo ja završavam. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. I prijedlog zakona koji je predložio zastupnik Mladen Novak. Kolega Novak će i obrazložiti. Izvolite.
Poštovana zamjenice, uvaženi zamjeniče sa suradnicima. Područje posebne državne skrbi utvrđena su Zakonom o područjima posebne državne skrbi iz 2008. godine sa izmjenama iz 2011. mada je osnovni zakon iz, ako se ne varam 1996. godine iz čega praktički vidimo koja je bila osnovna namjera tog zakona, odnosno koji je bio cilj da se područja koja su bila prvenstveno ratom zahvaćena da se stave u funkciju, da se omogući normalan život na tim područjima. Istim zakonom uređuju se poticajne mjere za njihovu obnovu i razvitak a sve s ciljem postizanja što ravnomjernijeg razvitka svih područja RH, poticanje demografskog i gospodarskog napretka, završetka programa obnove, povratka prijeratnog stanovništva i trajnog stambenog zbrinjavanja. Područje posebne državne skrbi određuju se u tri skupine i to prva i druga skupina prema okolnostima nastalim na temelju posljedica agresije na RH, a treća skupina utvrđena je prema tri kriterija, kriteriju ekonomske razvijenosti, kriteriju strukturnih poteškoća i demografskom kriteriju. Ovim prijedlogom Zakona o dopuni Zakona o područjima posebne državne skrbi predlaže se područjima druge skupine, dakle onima koji su pretrpjeli posljedice agresije na RH pridružiti i naselje Komarevo koje je sastavni dio Grada Siska. Naime, Grad Sisak je jedinica lokalne samouprave koja na svom području od 35 naselja ima nekoliko naselja koja su bila djelomično ili potpuno okupirana za vrijeme Domovinskog rata. Naselja Blinski kut, Klobučak, Kletovanci, Mađari, Staro selo i Vurot čine 10% područja grada, te su kako takva navedena u članku 5. stavku 3. Zakona o područjima posebne državne skrbi. Za one koji ne znaju, ma da ne vjerujem da takvih ima, Komarevo je bilo zadnja linija obrane Siska, a možebitnim padom Komareva praktički bi bio otvoren put do Zagreba. Svi stanovnici Komareva bez izuzetka su imali status prognanika, znači svi su imali i one prognaničke kartone, svi su prisilno iseljeni iz svojih domova i tu je, te kuće su iskorištene za smještaj Hrvatske vojske. Riječ je o ruralnom naselju čiji stanovnici cijeli rat nisu mogli do svojih poljoprivrednih zemljišta, a nažalost veći dio tog zemljišta je i dan danas nedostupan zbog mina. Poslije rata, odnosno od rata na ovamo četvero stanovnika Komareva je poginulo od mina, dvoje je ranjeno, s tim što je jedan od poginulih stradao u navodno razminiranom području. Stanovnicima Komareva je još kod prvotnog donošenja ovog zakona je praktički nanesena šteta. Sad imamo priliku da je ispravimo, a na nama ovisi dal hoćemo ili nećemo. U protivno ćemo ih osuditi i to je, kolega Mandić je pitao što se čekalo do sad. Ja ne mogu, meni je ovo prvi mandat, ja ne mogu tvrdit zašto nitko nije pokrenuo inicijativu do sad, ali znam s čim su stanovnici Komareva bili motivirani sad, prvenstveno znam da je već nekih inicijativa bilo i ranije, zašto nije uspjelo ne znam, a znam da je sad ovo vezano na legalizaciju. Troškovi legalizacije su drastično veći za stanovnike onog dijela Hrvatske koji nije obuhvaćen ovim zakonom. Zbog svega navedenog, a na inicijativu Mjesnog odbora Komarevo predlaže se dopuna članka 5. stavka 3. Zakona o područjima posebne državne skrbi na način da se naselje Komarevo uvrsti iza naselja Klobučak, a ispred naselja Letovanci kao jedno od naselja koje su bila okupirana za vrijeme Domovinskog rata. Inače čisto još kao informacija nisu sva naselja koja su obuhvaćena ovim zakonom bila okupirana, pa to nije bila prepreka da ih uvrstimo. Mi ne tražimo da se neko zbog toga izuzme iz toga, jer je sigurno bilo razloga da se uvrsti, ali na ovaj način kažnjavat ljude koji su prvo 5 godina bili izgnani iz svojih domova, s druge strane svi su bili sudionici Domovinskog rata. Praktički kažnjeni su već od početka i sad dodatno plaćaju ceh dal političkim odnosima, odnosno tko je na vlastu u gradu, naselju ili županiji, ili državi. To stvarno nema smisla jer u pitanju su ti građani. Ovo nije politički potez ovo je vapaj građani, stanovništva Komareva da im se pomogne. I sad još jedan osvrt na prijedlog zakona o ministarstva.
Kolega, vi obrazlažete svoj zakon u ime predlagatelja.
Da, da obrazlažem svoj zakon, ali isti je zakon u pitanju.
Ali u ime predlagatelja.
Dobro, dobro.
Možete se samo na mišljenje Vlade osvrnut.
Dobro, u redu je. Hvala.
Replika Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Novak, i ja sam iznenađen, zasigurno poznam Komarevo i iznenađen sam za kako se nije našlo razumijevanja, znam točno gdje je i koje je traume preživjelo. I u tom dijelu ste spomenuli problem legalizacije. Dakle, što se tiče Komareva znam i mislim da je zahtjev u svakom slučaju opravdan, ali ne razumijem kako nije se našlo razumijevanje? I ovaj dakle želim reći budući ste spomenuli legalizaciju, zasigurno i u Komarevu a i u brojnim drugim sredinama, legalizacija je neizmjerno veliki problem i taj Zakon o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama, kako se zove, građani na terenu doživljavaju kao Zakon o rušenju, zakon o rušenju. I tu se razvio jedan uistinu veliki strah kod velikog dijela građana. Prvo ne mogu to, neće ni uspjeti naravno jel su te i administrativne teškoće velike i sad bi se moglo dogoditi da će u lipnju doći do jednostavnoga tolikoga pritiska na te službe da se jednostavno neće i ne znam da li se uopće razmišlja o nekakvoj alternativi kako se u tim okolnostima postavit. Druga stvar je što građani nisu financijski mogući jednostavno i poglavito u ovim sredinama koje su pretrpjele. Jedanput su strah pretrpjeli od rušenja, kada je rušeno u onim ratnim okolnostima, a sada strah pretrpljuju, dakle u drugim okolnostima jer zasigurno su svi zainteresirani da legaliziraju a to nisu mogući i u tom dijelu treba i o tim stvarima razmišljati ali očigledno nema sluha za to i zato su građani uznemireni, doživljavaju frustracije.
Odgovor na repliku, Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa kolega sad ste me podsjetili na još nešto što sam imao namjeru preskočiti, ne reć, ali očito da treba reći takve stvari, treba i to znat. Stanovnici naselja Komarovo su izuzetno revoltirani prvo zato što nisu dobili status koji im definitivno pripada a s druge strane država se na različitim razinama znači i preko grada i županije pa i sama država se angažirala da recimo romska naselja snose troškove legalizacije romskih naselja. Nemam ništa protiv ni Roma ni romskih omogućavanja legalizacije romskih naselja ako normalno za to postoje mogućnosti ima sredstava ali sad ispada da su stanovnici Komareva koji su domicilno stanovništvo, čija je ovo država, sad ispada da su oni dvaput kažnjeni. Zbog čega mislim, sad se nalazi, nemam ništa protiv bilo koje nacionalne manjine dapače ako im se može, neka im se pomogne. Omogući što god treba. Ali nemoguće je da matično stanovništvo bude na neki način građani drugog reda. Hvala.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Najprije su na redu klubovi. U ime Kluba SDP-a kolega Damir Mateljan.
Poštovana gospođo potpredsjednice, uvaženi zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Pripremivši se za ovu raspravu danas sjetio sam se pitanje kolege Kutije na prošlom aktualnom satu gdje je on postavio pitanje upravo zamjeniku ministra regionalnog razvoja i Fondova EU. Pitanje je bilo koliko je dosad ministarstvo potpisalo ugovora o zbrinjavanju. Kolega Kutija je sam odgovorio, mislim da je rekao 50 ugovora. Mislim da je ta brojka nedopustivo mala i da je upravo ovo jedan od razloga da se ta brojka poveća kao što je to napomenuo zamjenik ministra Puljiz, revizija zahtjeva koji su stizali u ministarstvo ali da je jedan od razloga i priprema ovog zakonskog prijedloga te smo mi u Klubu SDP-a uvjereni da će prihvaćanjem ovog zakonskog prijedloga kojeg će Klub SDP-a poduprijeti naglo skočiti zaista nedopustivi mali broj potpisivanja ugovora o stambenom zbrinjavanju. Gospodin Puljiz je iznio najveći broj razloga zbog čega se ovaj zakon donosi. Ja bih još samo spomenuo dakle da je pitanje stambenog zbrinjavanja bivših nositelja stanarskih prava bilo obuhvaćeno provedbom monitoringa procesa u postupku ulaska RH u EU za poglavlje 23 pravosuđe i temeljna prava. U odnosu na dosadašnje uređenje ovog pitanja aktima Vlade RH u 2003. Predložena zakonska rješenja predstavljaju napredak, ujednačavaju postupak za ovu kategoriju korisnika na području cijele RH kao i utvrđivanje prava u upravnom postupku, uključivaju pravo na izjavljivanje pravnih lijekova u skladu sa primjedbama ureda pučkog pravobranitelja te stajalištima nadležnih sudova iznesenim u sudskoj praksi. Svjesni smo da usprkos dobrim zakonskim rješenjima kao što je i ovo koje će dovesti do transparentnijeg postupka zbrinjavanja racionalnijeg korištenja sredstava državnog proračuna učinkovitije kontrole i planiranja uvjeta korištenja stambenog Fonda u državnom vlasništvu, da će usprkos svemu tome glavna poluga, glavni alat za pokretanje većeg broja stambenog zbrinjavanja biti novac. Stoga je na Ministarstvu regionalnog razvoja i fondova EU koje bez obzira na osnivanje Državnog ureda za stambeno zbrinjavanje i dalje u svom djelokrugu ima sve ostale mjere iz područja regionalnog razvoja na potpomognutim područjima, ima ogromnu odgovornost da prije svega iskoristi mogućnost koja mu se otvara ovim zakonskim rješenjima, to je da osigura sredstva EU-fondova za svrhu stambenog zbrinjavanja. I na kraju ovaj jedan problem koji je naglasio i kolega Vinković, predsjednik Odbora za lokalnu samoupravu. Naime prelistavajući članke ovog prijedloga zakona i razgovarajući sa kolegama koja imaju iskustva u zbrinjavanju prognanika i svih onih ostalih koji imaju pravo na stambeno zbrinjavanje vidjeli smo da u članku 9 b koji govori o tome dakle definira pravo kvadrata po samcu odnosno po svakom članu obitelji, to je 35 kvadrata po samcu plus deset kvadrata po članu obitelji, definira se i cijena otkupa tih stanova koja tržišna cijena iznosi 700 eura na područjima posebne državne skrbi one 350 eura a ukoliko ovaj korisnik želi odmah otkupiti stan u gotovini ona je 175 eura po kvadratu. U novom prijedlogu zakona propisano je u članku 9.stavak b da se višak stambene površine u odnosu na stavak 1.istoga članka može otkupiti u visini … građenja utvrđene po Zakonu o društveno poticajnoj stanogradnji umanjenje za građevinsko stanje stambenog objekta, što otprilike iznosi 6 tisuća kuna. Mi u klubu SDP-a smatramo da su zbog toga podnositelji zahtjeva u neravnopravnom položaju. U samom gradu Vukovaru takvih zahtjeva ima preko tisuću, stoga će klub SDP-a podnijeti amandman vezano uz ovaj problem i uvjereni smo da će taj amandman biti prihvaćen. Dakle to je što se tiče ovog prvog zakona. A sada osvrt na sljedeća dva zakona. Klub SDP-a neće podržati Prijedlog zakona o dopuni Zakona o područjima posebne državne skrbi P.Z. br. 274 kojim bi naselje Gaćelezi na području grada Vodica uvrstilo u područje posebne državne skrbi. Moram priznati da sam znajući da ću morati izgovoriti ovu rečenicu u ime kluba imao određenu grižnju savjesti jer svi smo mi emotivno vezani uz ratom stradala područja. I sam dolazim iz Karlovačke županije i vrlo dobro znam što je to ratom devastirano i okupirano područje kakve problem ima. Međutim naselje Gaćelezi kako i stoji u mišljenju Vlade nije bilo okupirano, bilo je na prvoj liniji fronte i bilo je pogođeno ratnim razaranjima ali ne i okupirano te iz tog razloga ga i nema na popisu prve skupine područja od posebne državne skrbi, a taj popis je kreirao Ured za prognanike i izbjeglice Vlade RH i to temeljem prijedloga županija i nadležnih regionalnih ureda za prognanike i izbjeglice te uz suglasnost Ministarstva obrane. Međutim to me još uvijek ne oslobađa grižnje savjesti ali dao sam si truda pa sam malo proguglao kako se to danas kaže stranice grada Vodica i našao sam razlog svoje mirne savjesti. Naime, grad Vodice ima 12,5 tisuće stanovnika, ima proračun od 40,6 milijuna kuna, indeks razvijenosti grada Vodice u odnosu na indeks razvijenosti RH 91,76%. Pa kolegice i kolege ako vi smatrate da su to uvjeti po kojima bi grad Vodice trebao biti potpomognuto područje mi u klubu SDP-a se s tim ne slažemo jer ja vam mogu nabrojati na desetke i desetke gradova i općina u RH koji su debelo ispod prosjeka ne grada Vodica nego ispod 75% indeksa razvijenosti RH pa ne spadaju u područja od posebne državne skrbi. Kada bih bio zločest kao što nisam onda bih rekao da je ovaj zahtjev vezan uz trenutak uz lokalne izbore i da se na ovaj način zapravo želi vršiti pritisak na Vladu i uzeti nekakve lokalne bodove. Ali ni zato nema razloga u gradu Vodicama jer naime u prošloj i ovoj godini u grad Vodice se slilo nekih 20 milijuna kuna investicija iz Ministarstva regionalnog razvoja iz Hrvatskih voda kojima su građena sportska dvorana, kolektori, komunalna infrastruktura. Dakle niti po pravdi niti po zakonu smatramo da grad Vodice odnosno naselje Gaćelezi ne može ući u prvu kategoriju naselja od posebne državne skrbi. Klub SDP-a neće prihvatiti Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima posebne državne skrbi P.Z. br. 296 predlagatelja Mladena Novaka koji traži uvrštavanje naselja Komarevo u prvu kategoriju državne skrbi. Zakonski su razlozi jednaki kao i za naselje Gaćeleze. Naime, naselje Komarevo je bilo na liniji razdvajanja, na prvoj liniji fronte ali nije bilo okupirano. Međutim za razliku od naselja Gaćelezi za naselje KOmarevo trebali bi imati grižnju savjesti jer to je zapravo dokaz i pokazatelj kako su svi ovi zakoni koji se odnose na potpomognuta područja duboko nepravedni, kako ih je duboko pokopalo vrijeme i kako je nanovo potrebno predložiti jedan cjeloviti zakon koji će nanovo kategorizirati naselja koja imaju pravo na sredstva iz državnog proračuna. Ja sam uvjeren da ministarstvo ima takav prijedlog zakona. Dobili smo informaciju da se takav prijedlog zakona priprema i uvjeren sam da će tim novim zakonom i naselje KOmarevo koje to zaslužuje biti u području posebne državne skrbi i da će tamo zamijeniti ona naselja koja su na tom popisu, a recimo iznad su 125% indeksa razvijenosti RH. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo točno 6 replika, prvo poštovani kolega Novak. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa krenut ću od kraja. Kolega rekli ste da naselje KOmarevo prema stanovnicima naselje KOmarevo je izvršena nepravda ali da se nadate da će se to ispraviti. Imamo sada priliku to ispraviti jer rok za legalizaciju je nešto na što se veže ova izmjena zakona. I ako sada to ne napravimo čekamo neka druga vremena znači čekamo da prođu ovi rokovi koji su zadani tim zakonom, praktički nismo napravili ništa. S druge strane na raspravi smo čuli da u odborima da ima postoji namjera da se čak ovaj zakon kao takav ukine odnosno na kraju krajeva je ta informacija je došla s vaše strane. Što se tiče onog prvog dijela vaše rasprave kada ste raspravljali o prijedlogu Vlade, tada ste napomenuli da će ovim izmjenama će biti omogućeno da ne kažem transparentnije ili brže raspolaganje sa Stambenim fondom i dodjeljivanjem toga. Ja bih sada podsjetio na izjavu ministra Jovanovića kada je bio Zakon o sportu na raspravi onda je on rekao, gledajte zakon nije toliko loš ali je problem što se nije provodio. Sada bih vam ja na ovo isto tako odgovorio. Ovdje je postojala mogućnost ali nije se postupalo po onome što piše, po zakonski postojala mogućnost dodjeljivanja kuća. Inače koji bi razlog bio da u općini Sunja postoji kuća koja, ne jedna, postoji ih više, postoji koja je otkupljenja, koja je sve čisto, legalno, papirnato, postoje ljudi koji su zainteresirani za nju i uporno već duži niz, duži vremenski period se javljaju za tu kuću, žele uzeti u najam, međutim iz APN-a odgovaraju da oni nažalost nisu im u mogućnosti udovoljiti [[Upadica: Vrijeme.]] Hvala.
Na repliku odgovara poštovani Damir Mateljan.
Uvaženi kolega, ja nisam rekao da se nadam, ja sam rekao da sam uvjeren da će naselje Komarevo novim zakonom koji se priprema u ministarstvu ući u potpomognuta područja i samim tim dobiti pomoć iz državnog proračuna koje to naselje naravno zaslužuje. Jer i sam grad Sisak nažalost nije primjer svijetle razvijenosti u Republici Hrvatskoj. I cijelo to područje, dakle, treba biti po meni područje potpomognuto u Republici Hrvatskoj. Ovdje bih se osvrnuo i na onaj vaš dio o ovom problemu legalizacije. Pa postoji čitav niz alata na razini lokalne samouprave da se mještanima mjesnih odbora, … [[Govornik se ne razumije.]] dakle da sam grad Sisak oslobođen od komunalnog doprinosa, komunalne naknade umanji cijenu legalizacije tim stanovnicima. A što se tiče ovog drugog zakona, osobno smatram da osnivanjem Ureda državne uprave za stambeno zbrinjavanje da će se stvarno omogućiti transparent i dodjeljivanje stanova i da će se ovakvi problemi kao što su bili u Sunji ili koji su i u Vukovaru, koji su i u Karlovcu se riješiti na adekvatan način. I da je upravo taj dio posla ministarstvo već odradilo revizijom postojećih ugovora, odnosno prijedloga koji su stigli na ministarstvo. Hvala lijepa.
Hvala vama. Druga replika, poštovani Branko Kutija.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, kolega Mateljan, kazali ste da je neizdavanje suglasnosti za stambeno zbrinjavanje podloga za izmjene zakona. Vi mene očigledno niste razumjeli, znači temeljem aktualnog i važećeg zakona od 2004. do 2011. znači za vrijeme HDZ-ove Vlade stambeno zbrinuto je oko 35 tisuća obitelji a samim time izdano je i toliko i suglasnosti ili rješenja. Od 15 tisuća zahtjeva za stambenim zbrinjavanjem 8 tisuća jeste obrađeno i za njih treba ispisati suglasnosti. Što se tiče građevinskoga materijala kao jednoga vida stambenoga zbrinjavanja ispisano je 4 tisuće čini mi se, oko 4 tisuće suglasnosti za pakete građevinskog materijala. U 2011. odrađeno je svega 800 paketa a u ovoj godini čini mi se da je predviđeno ne znam puta 2. Ali s obzirom vidjeli ste pretpostavljam rebalans proračuna, na stavci Ministarstva regionalnog razvoja skida se ukupno 103 milijuna kuna, a od ta 103 milijuna kuna skida se za stambeno zbrinjavanje na području od posebne državne skrbi 85 milijuna kuna. Znači najveći dio sredstava koji se skida u tom ministarstvu odnosi se upravo na stambeno zbrinjavanje na PPDS-u. Znači nije problem u zakonodavstvu nego je problem u radu.
I na ovu repliku odgovara poštovani Mateljan.
Kolega Kutija, dakle mogu se složiti s vama da je došlo do zastoja u dodjeljivanju stanarskih prava i to prije svega iz razloga nedostatka novca što sam ja i spomenuo u svojoj raspravi. A jednako sam tako spomenuo dakle da i ovim zakonskim okvirom i činjenicom da ćemo 1. srpnja ući u Europsku uniju, da se ministarstvo … [[Govornik se ne razumije.]] i fonda Europske unije otvara mogućnost ali i odgovornost, dakle, da koriste strukturne fondove da nam nadomjeste taj manjak u proračunu i da ga direktno uključe u stambeno zbrinjavanje. To je veliki novac i ja sam uvjeren da će kapacitiranost ministarstva biti takva da će iskoristiti … [[Govornik se ne razumije.]] fondove i da će taj novac, dakle, ajmo okrenuti pilu naopako, ne trošimo novac vlastitog buđeta, nego trošimo novac Europske unije na projekte poput ovog projekta. Hvala lijepa.
Sljedeća replika poštovani Zoran Vinković.
Uvaženi kolega Mateljan, budući ću pričati u ime kluba, onda ću i stajalište kluba. Međutim, ne možemo ovo, ove inicijative koju podnose saborski zastupnici promatrati isključivo u ovom trenutku, dakle, u trenutku pred lokalne izbore. Možda je bilo i prije vremena da se jedna takva, i prije vremena da se jedna takva inicijativa predloži. Međutim, kako onda, mislim da nećete imati niti odgovor na to, kako onda verificirati ili okarakterizirati također legalne zahtjeve, evo kolege Pandeka iz SDP-a, kolegice Zgrebec iz SDP-a koji su vezani za izmjenu područja općina, gradova i županije. Dakle, za mene je to jedan legalni prijedlog, jedan legalni zakonski prijedlog, doduše na taj prijedlog je Vlada dala pozitivno mišljenje bez obzira na trenutak lokalnih izbora ili izbora za Europski parlament. A ovdje imam osjećaj budući da ovi prijedlozi, u raspravi će se vidjeti da li su opravdani ili ne. Ja smatram osobno da su opravdani, bez obzira na proračune pojedinih jedinica lokalne samouprave i Vodica i Siska, kako onda okarakterizirati mišljenje Vlade koja baš ovdje kada dolaze od strane opozicije dala negativno mišljenje. Mislim da ne idemo previše u politiku nego evo da jednom raspravom, prije svega kvalitetnom utječemo na cjelokupnu izmjenu oba zakona.
Na repliku odgovara Damir Mateljan.
Uvaženi kolega Vinković, mogu vam odgovorit na to pitanje vrlo jednostavno. Naime, pomiješali ste kruške i jabuke. Zahtjevi na inicijativu kolegice Zgrebec i kolege Habeka su nešto drugo. Oni se odnose na promjene granica gradova i općina koji ne zahtijevaju nikakve troškove u proračunu Republike Hrvatske što je nešto drugo u odnosu na uvrštavanje područja u posebnu državnu skrb koja iziskuje dodatna materijalna sredstva i to sam objasnio u svojoj raspravi. Dakle ne radi se o istim stvarima. I dogovor je bio i to vi znate na našem odboru da će svaki takav zahtjev i takav je stav ministarstva gospodina Bauka da je čak preporučljivo da ukoliko postoji nekakav razlog za izdvajanje određenog mjesnog odbora u neku drugu općinu ili neki drugi grad, da je čak preporučljivo da taj prijedlog bude zajednički prijedlog i oporbe i pozicije. Stoga dakle prijedlozi, još jedanput naglašavam, zakonski prijedlozi kolegice Zgrebec i kolege Habeka ne mogu se miješat sa ovim zakonskim prijedlozima. Hvala.
Prelazimo na repliku poštovane kolegice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mateljan, moram vam reći da su Gaćeleze bile okupirane od 16. rujna do 8. listopada. Što se tiče predizborne priče vaše izlaganje će mi najbolje doći u predizborne svrhe i ovo je potvrda rada. Hvala vam i što ste mi, na temelju vaše rasprave što se mogu javiti i replicirati i još jedanput javno kazati i zahvaliti svima onima koji pomažu moj grad i moj kraj. Moram reći da Ministarstvo regionalnog razvoja, posebno potpredsjednik gospodin Grčić je pokazao veliko razumijevanje i dao veliku podršku dovršenju najvećih projekata na području grada Vodica i još jedanput mu zahvaljujem jer je došlo preko medija do izvjesnih prepucavanja. Ovim prijedlogom želimo samo omogućiti stanovnicima Gaćeleza ono što im pripada i zbog čega su bili godinama zakinuti, a ono što im grad Vodice ne može omogućiti, a to su različite povlastice i po pitanju poreza, prireza i ostalih davanja. Ostalo ću kroz svoju raspravu. Hvala.
Odgovara poštovani Mateljan.
Evo gospođo uvažena kolegice, ja i vama zahvaljujem na ovoj replici jer sad ja mogu pohvaliti Vladu Republike Hrvatske što pokazuje interes bez obzira na politički nazivnik određenih općina i gradova, dakle da dodjeljuje sredstva odnosno investicije bez obzira na političku podobnost što nije baš bio slučaj u prošloj Vladi. Ja vam se na tome zahvaljujem i također ću to koristit u predizborne svrhe i za Europski parlament i to će mi najbolje pomoći na mojim lokalnim izborima jer recimo ja taj novac u svoju općinu nisam uspio dobiti iz nekih drugih razloga. A što se tiče infrastrukture u naselju Gaćelezi, još jedanput, vi sami znate svoje pokazatelje, znači proračun od 43,5 milijuna kuna na 12,5 tisuća stanovnika vjerujem da omogućava da vi, znači grad Vodice u naselju Gaćelezi napravio infrastrukturu koja je na europskoj razini. To je vaša stvar, a nije stvar nacionalne razine. Hvala lijepa.
Sljedeća replika, poštovani Josip Salapić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Mateljan, mi ovaj zakon donosimo iz tehničkih razloga jer smo prije toga donijeli zakon kojim smo ustrojili Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje. E sad ima jedan problem, zajednica povratnika Hrvatske se protivi i ovom prijedlogu zakona iz nekoliko razloga. Puno je napora učinjeno da se ta problematika svede u jedno ministarstvo, do sada u Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova Europske unije. Dosadašnjim prijedlozima zakona te će poslove i problematiku rješavati Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje, uredi državne uprave, lokalna uprava i samouprava i APN. I sad jedno zanimljivo pitanje, problematika darivanja građevinskog materijala po novom prijedlogu zakona spada u Agenciju za promet nekretninama i posredovanju u prometu nekretninama. Pa šta će problematika darivanja građevinskog materijala u toj agenciji i kako će to agencija rješavati ta pitanja ako do sada se sama agencija bavila kupovinom imovine, ništa drugo. Dakle to su pitanja koja se sada stavlja u problematiku što će ovaj zakon zaista riješiti po stvarnom problemu za stambeno zbrinjavanje, a vidimo da po rebalansu proračuna su smanjena sredstva, a i po izvješćima u 2012. godini nije po tom pitanju učinjeno u Ministarstvu ama baš ništa. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara Damir Mateljan.
Ja ću samo jedanput naglasiti da po meni, po nama, po Klubu zastupnika SDP-a ovaj zakonski okvir omogućava prije svega i oslobađa prostor u Ministarstvu regionalnog razvoja i fondova Europske unije da se skoncentriraju upravo na ono što je najvažnije, a to je dobivanje novaca. Dakle povlačenje sredstava koja su najbitnija za problematiku stambenog zbrinjavanja. Još jedanput naglašavam, dakle i odgovornost je na tom ministarstvu da privuče sredstva prije svega strukturnih fondova i da taj novac usmjeri u stambeno zbrinjavanje. Dakle i to je po meni i cilj ovog prijedloga zakona, osim samog usklađivanja i na taj način dobit ćemo puno više sredstava od ovih milijun i nekoliko tisuća kuna koji nisu dovoljna za kvalitetno stambeno zbrinjavanje. Budimo iskreni, dakle oni stvarno nisu dovoljni i taj novac treba obogatit upravo … novac iz strukturnih fondova o kojima nitko kad priča niti o lokalnoj samoupravi ili kad priča o regionalnoj samoupravi, nitko se ne pita što zapravo lokalna samouprava i regionalna samouprava mogu učinit na tome da non-stop ne vise na ministarstvu nego da nešto i sami učine kako bi taj novac privukli u svoje jedinice lokalne samouprave. Hvala lijepo.
I posljednju repliku iznosi poštovana Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Mateljan, referirat ću se na onaj dio koji se odnosi na dio moga grada i naselje Komarevo. Ma nije mi drago što imate grižnju savjesti, upravo kad ste to izrekli sam se poveselila da ćete prihvatiti ovo, no međutim rekli ste dalje u svojoj raspravi da ste uvjereni, gotovo 100% uvjereni da će naselje Komarevo kao dio grada Siska u novom zakonu biti uvršteno u ovo područje. Pa ako ste tako uvjereni, ako imate saznanja koje mi nemamo onda zašto nismo sada prihvatili, a u ovom trenu raspravljamo o tom zakonu, o izmjenama i dopunama zakona u ovom trenutku bila je upravo prilika iz razloga za kojeg je kolega Novak navodio i zašto je mjesni odbor Komarevo sada pokrenuo tu inicijativu bio je dobar razlog da se evo promijeni jednom riječi samo i da se uvrsti naselje Komarevo u drugu skupinu područja posebne državne skrbi.
Na repliku odgovara Damir Mateljan.
Uvažena kolegica, pa nije to tako jednostavno. Naime, kad bismo prihvatili razloge Komareva moguće je da bismo već na idućoj sjednici odbora imali 50 zahtjeva koji su jednako kvalitetni, imaju jednako uvjetovanje kao što imaju i naselje Komarevo i morali bismo zapravo rješavati nešto na odboru što treba riješiti zakon. Dakle, to nije pitanje koje će se riješiti na odborima parcijalno tako da vi ili ja koji imamo utjecaja i koji to možemo i koji smo bliže, odnosno koji smo članovi ovoga Doma i koji imamo tu mogućnost to podnijeti na odbor. Dakle, to nije pitanje koje treba rješavati Odbor za lokalnu samoupravu, nego je to pitanje koje se cjelovito mora riješiti zakonom. Samo iz toga razloga. Hvala lijepa.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima, pa pozivam poštovanoga Zorana Vinkovića da iznese stajališta kluba HDSSB-a.
Zahvaljujem. To doista je klub HDSSB-a, ne udruga folkloraša s time da ne mislim uvrijediti kulturno-umjetnička društva jer čuvaju tradiciju, imaju pozitivnu ulogu u hrvatskom društvu. Klub HDSSB-a će otvoriti ovdje nekoliko pitanja koja su vezana za područja posebne državne skrbi i ja mogu odgovorno tvrditi da, ali prije svega se zahvaliti svim članovima Odbora za lokalnu samoupravu i nadam se da će to i dalje biti praksa ovog odbora da ćemo u saborsku proceduru jednoglasno upućivati prijedloge koji su vezani za zakone iz nadležnosti Odbora za lokalnu samoupravu, a onda normalno rješenja sukladno i mišljenjima Vlade i raspravama u Saboru donositi na osnovu i vlastitih stajališta normalno i na osnovu političkih stajališta političkih stranaka. Ja u ime kluba HDSSB-a odgovorno tvrdim da ovaj zakon, posebno Zakon o područjima posebne državne skrbi, ali i drugi zakon koji je vezan za ja bih rekao život jer mi dame i gospodo zastupnici živimo u dvije Hrvatske – jednoj bogatoj i jednoj siromašnoj. Kad kažem bogatoj govorim uvjetno bogatoj, jer u odnosu na EU i nije toliko bogata. No, u odnosu na ovaj nerazvijeni dio Hrvatske je doista i bogata i razvijena. Dakle, ovaj drugi zakon koji je također vezan o Zakonu o područjima posebne državne skrbi je i Zakon o brdsko-planinskim područjima. I evo ja u ime kluba HDSSB-a izražavam, dakle i nezadovoljstvo obzirom da je jedan od prvih prijedloga koji je ušao u saborsku proceduru bio upravo izmjena i dopuna Zakona o brdsko-planinskim područjima koji je vezan za status grada Novog Vinodolskog, a vidimo u ovom dnevnom redu je negdje šezdeset i druga, pedeset i osma ili ne znam koja točka dnevnog reda. Ali uglavnom pri kraju tog dnevnog reda. Podsjećam da je u onom zakonu jedini kriterij gdje je Vlada donijela mišljenje mimo zakona postojećeg Zakona o brdsko-planinskim područjima, a usko je vezana ta problematika za Zakon o područjima od posebne državne skrbi i jedini kriterij tamo je broj stanovnika po kvadratnom kilometru. Ovdje je jedini kriterij u zakonu da bi ušli u Zakon o područjima posebne državne skrbi dali ste u vrijeme Domovinskog rata bili na okupiranom dijelu Hrvatske. I sada imate mnoga naselja koja su pet dana bila okupirana, pet dana bila pod hrvatskom vlašću, bili na onoj prvoj liniji bojišnice ili fronta gdje su mnoga ta naselja praktično zaslužuju biti u području posebne državne skrbi. Ali u ovom trenutku jer je od Domovinskog rata, dakle od završetka rata od oslobađajuće i veličanstvene akcije "Oluja" proteklo 18 godina, da očigledno danas u Republici Hrvatskoj za kriterije za Zakon o područjima posebne državne skrbi bi trebale ući i neki drugi kriteriji. To je prije svega stupanj razvijenosti. Zbog toga i kažem da živimo u dvije Hrvatske – jednoj bogatoj i jednoj siromašnoj. Razvojem turizma imamo naselja, općine, gradove od 3 do 10000 stanovnika koji imaju mnogostruko veće proračune nego što su to jedinice lokalne samouprave, gradovi u Slavoniji i Baranji koji imaju i po 30000 stanovnika. I nije stvar u tome tko je tamo na vlasti, koja je politička opcija na vlasti. Ti proračuni se mogu mijenjati u statističkoj pogrešci i do 5% Ne samo zahvaljujući ovim Linićevim poreznim reformama koji je dodatno negdje oko 30% sredstava uzeo lokalnoj samoupravi, ne namjerno nego prije svega zbog toga što se nije imalo u vidu da ona igra sa porezom na dohodak razmjenom svega toga unutar ne može donijeti povećanje tih sredstava, i ukoliko uzmemo i pad industrijske proizvodnje, pad BDP-a, smanjenje i daleko manje plaće u tim područjima koji spadaju u nerazvijeni dio Hrvatske u ovaj siromašni dio Hrvatske, ukoliko uzmete i platežnu moć stanovnika, a evo u Vukovarsko-srijemskoj županiji ona je 3300 eura po glavi stanovnika, dakle godišnje. U Istri je 16000 eura. Dakle, spominjem Istru kao jedan od razvijenih i možda najrazvijeniji dio Hrvatske koja nije imala na svu sreću nije imala i nije prošla ono što su mnogi krajevi i to baš u ovom trenutku najzaostaliji i najsiromašniji krajevi Hrvatske imali i svoju funkciju u Domovinskom ratu. Da ne spominjem Grad Zagreb koji ima negdje oko 19000 eura platežnu moć po glavi stanovnika. Luksemburg ima 97000 eura po glavi stanovnika i cilj je da vjerojatno i svaki stanovnik Hrvatske dođe do te platežne moći od 97000 eura. Dakle, to bi trebali biti kriteriji novog zakona i upravo klub HDSSB-a inicira izmjenu ovog cjelokupnog zakona. Isto kao što inicira i onu izmjenu Zakona o brdsko-planinskim područjima. Jer ruku na srce danas gotovo 90% Hrvatske, hrvatskog teritorija spada i trebalo bi se ubrojati u Zakon o područjima od posebne državne skrbi. I tu neće pomoći nikakvo Ministarstvo regionalnog razvoja. Ono je možda samo svijetli primjer kojim se baš ne treba puno niti hvaliti u ovoj kampanji za Europski parlament jer to su potpisani ugovori, koji nisu potpisani, govorim o gradu Vodicama. To su obaveze koje su proistekle iz ranijih Vlada. Dakle, nikakvo Ministarstvo regionalnog razvoja, nikakvi fondovi neće uspjeti izravnati da tako kažem stanje razvijenosti u Hrvatskoj nego je to fiskalna decentralizacija zamjeniče ministra. Jer ako to bude, a imali smo mi sada i Ministarstvo regionalnog razvoja koliko i koliko godina, imali smo Fond regionalnog razvoja, pa otkud onda tolika nerazvijenost i različitost u stupnju razvijenosti u Hrvatskoj? Vratit ću se i na ovaj zakon, prije svega želeći da doista evo kada mi iz Slavonije pa evo i ovi iz nerazvijenih dijelova Hrvatske, dalmatinske zagore, pojedinih otoka, dođu tu pred Zagreb mi iz Slavonije znamo reći kad sada dođemo do ovih novih naplatnih kućica koje se prave vjerojatno za ovu IKEA-u pa dođemo pred Rugvicu i kažemo samo da nam još ne stave natpis dobrodošli u Hrvatsku. Jer Hrvatska je Slavoniju i Baranju očigledno zaboravila i čitava Slavonija i Baranja je područje od posebne državne skrbi, bar bi trebala biti. Sve općine i svi gradovi, mogu izuzeti jedino Osijek kao veliki grad koji ima negdje oko sa decentraliziranim sredstvima negdje oko pola milijarde kuna proračun, a grad Đakovo sa 30 tisuća stanovnika ima negdje izvorni oko 40 milijuna kuna. To vam nije dovoljno za ijednu pametnu investiciju, a iz Fonda za regionalni razvoj bez obzira evo što jedan izuzetak potvrđuje pravilo vrlo teško ćete izvući određena sredstva možete čak potpisati i ugovor. Tako ja imam potpisan u EIB-u 2 s Ministarstvom regionalnog razvoja i Čobanković i Pankretić, sad će mi valjda i Grčić potpisat aneks ugovora, ali love nema. Nema 2 milijuna kuna jer očigledno Vinković nije ni tad bio podoban, a sad vjerojatno nije. Tu je pitanje i stajališta Europske komisije koja je vezana za osnivanje ove agencije. Jučer je ministar Linić pričao o efikasnosti, pričao da su zbog efikasnosti odnosno neefikasnosti u obnovi su smanjena sredstva za 86,5 milijuna kuna u rebalansu državnog proračuna. Dakle, i tih 86,5 milijuna nisu to samo brojka i znamenke. Iza tih znamenki tog smanjenja su i sudbine mnogobrojnih obitelji i povratnika i stradalnika Domovinskog rata. Tu je pitanje što je sa time da nisu osigurana sredstva u državnom proračunu za Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje. Evo, ta dva primjera pokazuju očigledno velikoj koordinaciji Vlade u užem smislu i nadležnih ministarstava. Pa se bojim da novi zakon koji bi bio usmjeren isključivo ka Ministarstvu regionalnog razvoja i ulasku određenih područja, potpomognuta područja a odgovorno tvrdim da 90% Hrvatske mora uči u ta područja, da se u Hrvatskoj mora provesti fiskalna decentralizacija, da je sramotno da smo centralizirani ko bivši Sovjetski savez, da nam u Hrvatskoj očigledno nedostaje samo KGB, berija, jer sva sredstva, 97% sredstava završava u državnom proračunu, svega 3%, čak je i Šuker bio bolji, tada je bilo 96, odnosno 92,8%, čak i Šuker kao ministar. Ja govorim o sredstvima koja se slijevaju u jedinice lokalne samouprave i državni proračun. 3% uključujući i Grad Zagreb i kako da se bilo koje područje, regionalno, jedinice lokalne samouprave, općina u kojoj nemate razvijen turizam, gdje neće doći Česi, Nijemci, Poljaci, Australci itd. gdje ne možete naplatiti boravišnu pristojbu, gdje nemate smještajne kapacitete i hotele, gdje nemate Jadransko more a Ministarstvo turizma 99% koristi sredstva za promociju isključivo jadranskog turizma, ne kontinentalnog turizma. Imate repliku pa mi se javite, pa to vam piše u strategiji koja je isto negdje 58. točka dnevnog reda, a počinje sezona. Predsezona je odavno počela. Dakle, da završim, imajući u vidi i protivljenje zajednice prognanika i povratnika klub HDSSB-a ali isto tako i pitanje cjelokupne efikasnosti i nenamjere i Vlade i ministarstva da krene u radikalne promjene izmjena ovog zakona jer neće A, P, P, N pokrenuti niti obnovu niti će pokrenuti regionalni razvoj, niti će to napraviti ministarstvo jer smanjena su sredstva i u Ministarstvu regionalnog razvoja, smanjena su sredstva u rebalansu državnog proračuna, nisu povećana da bi se izjednačila ova nepravda. Klub HDSSB-a bit će kod ovog zakona suzdržan, a poduprijet će dakle ove dvije inicijative koje su vezane za Komarevo i za Gaćeleze. Jedna rečenica zastupniku Novaku, da nije Komareva bilo možda bi bio stvarno slobodan put u Zagreb, ali da nije bilo Đakova i Slavonije pao bi i Zagreb i Beč. Zahvaljujem.
Slijede replike. Prvo poštovani Josip Borić.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolega Vinković vi ste s pravom upozorili na pitanje kriterija kada se govori o radu ove Vlade i rekli ste da bi samo trebalo poštivati kriterije i da bi sve bilo jasno. Međutim, onda ste spomenuli i brdsko-planinsko planinsko područje tj. ovaj zakon koji je 53. točka već jedno 6, 7 mjeseci i zašto se to ne može raspraviti tj. zašto Vlada i u tom slučaju ne poštuje kriterije. Ne poštuje zato jer je taj zakon po meni "politički" nepodoban, jer je tamo, jer se odnosi na Grad Novi Vinodolski gdje HDZ obnaša vlast. A da stvar bude gora i jedan naš saborski zastupnik poželio je biti gradonačelnik tog grada, a dolazi iz SDP-a i naravno da u toj situaciji je najbolje da taj zakon uopće ne raspravimo, da nemamo stav iako su brojke jasno. Taj grad ima toliko stanovnika i jedini kriterij o kojem ste govorili a to je broj stanovnika mu omogućava da postane brdsko-planinsko područje. Da na taj način, koristeći mogućnosti tog zakona u svojem proračunu ostvari još dodatna sredstva. Međutim, ova Vlada mu to ne želi dati kao ni ova dva naselja gdje je u Sisku je HDZ na vlasti, gdje je u Vodicama HDZ je na vlasti, to je jedini kriterij, sve ostalo su objašnjenja koja nemaju veze sa ničim. A rekao sam razlog, zbog toga što je neko poželio također biti gradonačelnik. SDP je tu nekonzistentan, tj. ona priča da oni rade za sve, a ne samo za svoje zapravo je u biti da rade za svoje a ne za sve. I to treba jedanput, kažem jasno reći jer sramota je da mi ovaj zakon vučemo 6, 7 mjeseci po dnevnom redu a da ga ne možemo raspraviti a vrlo je jednostavan. I nije onda sporno, recimo popis stanovništva u Vukovaru kada treba uvesti ćirilicu, [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] ali je sporan popis stanovništva kada treba nekome dati status brdsko-planinskog područja, e onda nađemo 17 razloga zašto to ne smijemo dat.
Na ovu repliku će odgovorit kolega Zoran Vinković.
…/Govornik naknadnu uključen./… isključi, ali nisam ja Tanjug da me se zaustavlja ili Reuters. Ali u svakom slučaju se slažem s vama. Dakle, ja sam bio i na odboru, kako se to zove ovo gdje se trebamo tužiti ako nešto nije u vezi sa Poslovnikom, odnosno na Odboru za zakonodavstvo gdje je stiglo također mišljenje Vlade i gdje je izuzev jednog člana, to ja moram reći tog odbora koji se usprotivi takvom donošenju odluke, taj odbor, dakle koji bi trebao štiti i pratiti zakone podrži mišljenje Vlade koja kaže da osim zakona, dakle govorim o slučaju Novog Vinodolskog, da osim tog zakona postoje i neki drugi kriteriji koji nisu napisani u zakonu. E sad, ja ne znam tko je poželio biti gradonačelnik Novog Vinodolskog, tko još želi, ali mislim da će to ipak građani Novog Vinodolskog odlučiti, kao što će to i građani Đakova odlučit. S tim da ja mogu reći, ovaj u Đakovu ko ima šanse, a ko nema šanse. Dakle, ima ovih, eto ja bih rekao, političara ovako za 2 tjedna, tu mislim i na vas iz HDZ-a koji su napustili ovako sviranje tambura pa se idu bavim politikom, ali nemaju šanse jer protiv Vinkovića u Đakovu nema nitko šanse ali ono što želim reć da se zalažem da Vlada RH poštuje zakone koje je donio ovaj Hrvatski sabor i da je jedini kriterij po automatizmu grad Novi Vinodolski mora biti u brdsko-planinskim područjima jer ima 19,23 stanovnika po kvadratnom kilometru. To je to.
Prije nego što nastavimo sa replikama. Pročitat ću obavijest Odbora za Ustav, poslovnik i politički sustav. Uvidom u fonogram osme sjednice Hrvatskog sabora od 10. travnja 2013. godine vidljivo je kako je sukladno odredbi članka 211. a stavka 1. Poslovnika Hrvatskog sabora zastupnik Dinko Burić najavio da će Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav podnijeti zahtjev za mišljenje o povredi odredbi članka 110., 184. stavka 2. i 216. Poslovnika Hrvatskog sabora. Odredbom članka 211.a stavka 2. Poslovnika Hrvatskog sabora propisano je kako zahtjev mora biti podnijet Odboru za Ustav, poslovnik i politički sustav u pisanom obliku i obrazložen i to u roku od 24 sata od izvršenja radnje koja je predmet zahtjeva. Obzirom da zastupnik Dinko Burić nije podnio predmetni zahtjev u tako određenom roku što je utvrđeno na pregledom video arhiva prijenosa osme sjednice Hrvatskoga sabora od 10. travnja 2013.godine sukladno odredbi članka 211.a stavka 3 poslovnika Hrvatskog sabora izgubio je pravo govoriti o povredi poslovnika Hrvatskog sabora do kraja osme sjednice Hrvatskog sabora. Predsjednik Odbora Peđa Grbin. Nastavljamo sa replikama, na redu je poštovani zastupnik [[Upadica: Hvala na informaciji u ime kluba.]] Zašto dobacujete kolega Vinkoviću? [[Upadica Vinković: Ne dobacujem, zahvaljujem. To je tako važno bilo da čitava Hrvatska zna.]] A važno je da znate kako se koristi poslovnik, vaš klub. Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Vinković drago mi je da poštujete i uvažavate kulturno umjetnička društva jer oni njeguju naše istinske vrijednosti i to uistinu treba poštivati. Naravno to zahtjeva i određenu potporu, materijalnu je li kulturno umjetničkim društvima, to sve naravno spada na teret jedinica lokalne samouprave jer vidimo da baš gore više i nema tako sluha. Ali dobro o tom kulturnom djelu budući ste govorili o ovome dijelu o Zakonu sam suglasan sam s vama da ova područja brdsko planinska imaju posebne teškoće i u življenju i svim drugim teškoćama ali i zasigurno i ona koja su preživjela ratna razaranja i u tom djelu smo suglasni ali ima isto tako mnoge sredine su u lijepoj našoj koje bi isto tako mogle udovoljiti kriterijima baš po onom dijelu gdje ste vi govorili. Poglavito ruralna područja, poglavito ona koja se bave sa poljoprivredom zbog odnosa prema poljoprivredi. Zbog teškog stanja zasigurno su u neizmjerno velikim teškoćama i zasigurno će teško preživljavati. U tom dijelu jučerašnji rebalans proračuna govori u prilog tome. Kad kaže ministar financija da je poljoprivreda nije preživjela, neće se potpore smanjivati, pa ministar je manje nešto rekao, potpore neće biti isplaćene u cijelosti. Dakle i to govori, a da ne govorimo o poplavama koje su uistinu u mnogim sredinama napravili čuda a na poziciji voda i zaštite od poplava su učinile neizmjernu štetu. I u tom djelu zasigurno kad se govori o ravnomjernom razvoju hrvatske mislim da tu nema ni r od ravnomjernog razvoja. Hvala lijepa.
Na repliku odgovora cijenjeni Zoran Vinković.
Eto uvaženi kolega Milinković, ja dolazim iz Đakova, srca Slavonije, grad Đakovačkih vezova, Storsmayerove katedrale, grad onih lipicanaca i meni je u krvi čuvati tradiciju i potpomagati i ta kulturno umjetnička društva pa i tamburaše bez obzira jel se neki kandidirali na nekim listama za kandidate za gradonačelnika. Ali nemaju šanse. Možda bolje pjevaju od mene, ali bolje ja vodim politiku. No apsolutno se slažem s vama. I to sam i tvrdio u ime kluba da 90% Hrvatske u ovom trenutku nažalost do toga nisu doveli, nego prije svega politika hrvatskih Vlada su stvorene dvije Hrvatske, jedna bogata u Europskim okvirima ona nije bogata ali u okvirima Hrvatske ona je izuzetno bogata u odnosu na 90% RH, teritorija RH i zbog toga se zalažemo upravo za izmjenu tog cjelokupnog zakona. Ne samo zakona o posebnoj državnoj skrbi nego isto tako i o brdsko planinskim područjima jer danas trebaju vrijediti neki drugi kriteriji. To je stupanj nerazvijenosti. To može biti i ono tko je bio okupiran u vrijeme domovinskog rata. Ali ti kriteriji se moraju proširiti, prošlo je dvadeset godina. A što se tiče poslovnika, ja i dalje ne znam koji je važeći, ovaj manji objavljen u NN ili ovaj Lekin nevažeći koji nije objavljen u NN a ne želim se otimat niti s premijerom niti s predsjednikom Sabora niti s potpredsjednikom Sabora za poslovnik. Zahvaljujem.
Sljedeća replika poštovani Ivan Klarin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Vinković vama će Sabor ispostaviti račun za predizbornu kampanju koju vodite, ne bojite se toga. Ne. Vi ste rekli da je ova Vlada uzela lokalnoj samoupravi 30%. Za vašu informaciju, informaciju hrvatskoj javnosti ova Vlada nije uzela ni jednu kunu lokalnoj samoupravi a HDZ-ova Vlada je 2010. Uzela 800 milijuna kuna lokalnoj samoupravi izmjenama stopama poreza na dohodak i očerupala lokalnu samoupravu ko kokoš za leš to je informacija zbog vas i zbog hrvatske javnosti.
Odgovor na repliku Zoran Vinković.
Zahvaljujem. Evo meni je drago upravo kolega Klarin da dolazite iz političke opcije kojoj sam nekad i sam pripadao pa sam evo svih 20 godina pričao upravo o decentralizaciji, dakle u vremenu kada sam pripadao socijaldemokraciji. Sada sam je socijaldemokrat za razliku od svih vas koji ste prešli u neoliberale, da se mi razumijemo jer ovo što radite Hrvatskoj to ne rade socijaldemokrati nego neoliberali. Ali to je jedna druga priča. Što se tiče računa za kampanju u Hrvatskom saboru pa šta ćemo ovdje gledat se i ispunjavati križaljke ili ćemo voditi politiku i politički raspravljati. Što se tiče onog vremena, HDZ je onaj porez na dobit i ono nije bilo dobro rješenje da ide po sjedištu tvrtke jer su sva sjedišta velikih tvrtki bila u Zagrebu. Jedini je profitirao grad Zagreb. Međutim, HDZ ali ja tvrdim i u suglasju sa SDP-om koji je tada glasao za taj zakon, osim mene koji je tada raspravljao u Hrvatskom saboru, možete pogledati fonograme i vidjeti tko je kako glasao da bi zaustavili Milana Bandića jel ga ni Rajko ni Bero neće zaustaviti, tada je taj porez na dobit prebačen isključivo u državni proračun što je zna gospodin Šuker tko se protivio tome i rekao da porez na dobit mora biti prihod lokalne samouprave, da li je to fond koji će se dijeliti po glavi stanovnika ili gdje je ostvaren itd. To isto tvrdim sada za PDV jel ne moramo ići u Austriju, Njemačku. Možemo otići u susjednu BiH pa vidjeti da dio PDV-a ide lokalnoj samoupravi, a ovdje je sve centralizirano, čak i javna nabava od Hrvatskih šuma, pa po nabavku WC papira morate tražiti mišljenje generalnog direktora.
Posljednja replika u uvaženi Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Vinkoviću vi ste podržali inicijativu da Gaćeleze i Komarevo da se uvrste u područje od posebne državne skrbi i time ste postali politikant jer kažu da je to politikanstvo. Ali nije politikanstvo recimo kada se govori o porezu na nekretnine i kada se kaže, mi ćemo taj porez o tome ćemo raspravljati nakon lokalnih izbora jer bi nam moglo oduzeti političke poene uoči lokalnih izbora ako otvorimo raspravu ili ne daj Bože donesemo neke odluke, to nije politikanstvo. Recimo kada smo govorili o tome lani pred kraj godine o proračunu i kada smo govorili da neće biti rasta od 1,8% i mi u klubu Laburista ali i mnogi stručnjaci koji su rekli da će biti 0,7, 0,8 maksimalno rasta tada smo isto bili politikanti. Jučer kada smo govorili o tome da smo protiv privatizacije HPB-a isto tako smo populisti jer gospodin Linić je rekao da nema 800 milijuna kuna za sanaciju banke odnosno za dokapitalizaciju banke kako bi se mogle smanjiti kamate. Međutim kada sam rekao sinoć da su se građani počeli javljati koji su uložili u posljednjih godinu dana 7 milijardi kuna u banke da će oni dokapitalizirati HPB samo da ostane u rukama Hrvatske države i hrvatskih građana, tada odgovora nije bilo. Pa vas ja lijepo molim nemojte se pridružiti vojsci politikanata i demagoga.
I na ovu repliku odgovara Zoran Vinković. Hvala. Sada će stajalište kluba SDSS-a iznijeti poštovani zastupnik Mile Horvat.
Gospodine zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Prvo dakle danas je na raspravi objedinjena rasprava, ova vrlo bitna tri zakonska teksta i bilo bi dobro da smo ga, pogotovo ovaj Zakon o područjima posebne državne skrbi dobili u nekakvom pročišćenom obliku i da se on na neki način nomotehnički uredio bilo bi ova materija puno preglednija i dostupnija za analizu. No što je tu je. Mislim a i svi mislite, pretpostavljam da svi dijelite to mišljenje da je ovo jedna vrlo ozbiljna tema, prijedlog je da ide se po hitnom postupku, u jedno čitanje. I u svakom slučaju bi, po svojoj težini ovo moglo da se raspravlja još jedanput. Međutim, s obzirom na okolnosti o kojima ću govoriti i s obzirom na činjenicu da je već puno puno vremena isteklo, proteklo od realizacije poslova koji su trebali da se završe sukladno ovim zakonskim tekstovima a to nije urađeno, mi ćemo jednostavno biti na neki način, na neki način ćemo morati da prihvatimo ovaj zakonski tekst o ovom predloženom obliku uz naša dva amandmana o kojima ću kasnije govoriti. Jer ne možemo dozvoliti da se sa nekakvim neprihvaćanjem ovog zakonskog teksta, govorimo o Zakonu o područjima posebne državne skrbi cijeli postupak zaustavi. Činjenice govore da smo 2012. godinu potrošili u cijeloj ovoj stvari na neku vrstu administriranja, da smo problematiku analizirali, da smo pravili kontrolu prioritetnih lista itd., itd.. Na kraju to je i gospodin zamjenik ministra jučer ovdje i potvrdio. Kada je na pitanje jednog od kolega kakvi su bili učinci cijelog ovog postupka 2012. godine. Sada u 2013. godini došli smo do 5. mjeseca, radimo konstituiranje jednog novog organa, dakle, jednog novog tijela koji treba da se bavi ovim poslom. S obzirom na dinamiku koju smo sebi zadali s obzirom na činjenicu da taj Ured, Ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje još nismo niti registrirali, da nismo postavili odnosno imenovali ni rukovodeće osobe koje treba da vode ovaj cijeli postupak, organizaciju ureda. S obzirom na rokove koje smo u samom zakonu zadali za donošenje organizacijskih akata, uredbi itd., sumnjamo da ćemo do kraja ove godine mi i završiti nekakav značajan dio posla vezano za obnovu, stambeno zbrinjavanje i cijelu tu problematiku. Potvrda toga je i jučerašnji stav ministra financija koji je na mnoga pitanja oko uskraćivanja 86,5 milijuna kuna sa pozicije o kojoj sada govorimo rekao vrlo jasno, ne očekujemo s obzirom na organizacijske probleme da će se ovaj posao završiti do 2013., kraja 2013. i zato za sada privremeno uzimamo sa te pozicije ta sredstva, ako treba mi ćemo ih vratiti što je tehnički vrlo, vrlo upitno, jer naravno da to jednom kada se znatna sredstva uzmu na određenoj poziciji teško ih je više vratiti. Prema tome, iz toga razloga mi ne želimo kočiti primjenu ovoga zakona. Inače da kažem, Ured državne uprave, ima jedan vrlo ozbiljan posao pred sobom, bez obzira kako mi gledali na to, ono treba da završi još negdje oko hiljadu 213 zahtjeva za stambeno zbrinjavanje u PPDS, 2 hiljade zahtjeva izvan PPDS-a, hiljadu 280 zahtjeva za otkup stana, negdje oko 6 stotina zahtjeva za obnovu kuće. To je ogroman posao. I taj ured to treba raditi i treba što prije početi raditi. Nije dobro ukoliko ulazimo u Europsku uniju i 2013. još uvijek imamo ljude koji nemaju sređen krov nad glavom. Nije dobro što još uvijek na ulasku, na pragu ulaska u Europsku uniju imamo djecu koja u Gračacu uče, idu u osnovnu školu i uče uz svijeću. Dakle, to su neke stvari koje nismo sebi smjeli dozvoliti. Sada nešto više o samom zakonskom tekstu, … [[Govornik se ne razumije.]] iz cijelog ovog zakona je dakle prilagođavanje staroga zakonskog prijedloga odnosno zakonskoga teksta novom konceptu. Konceptu gdje ćemo posao organizirati na način da imamo ured državne uprave, odnosno ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje, imamo organizirane službe u državnim uredima pri županijama, imamo APN, imamo lokalnu samoupravu. Nekima se to čini nešto što nije efikasno, nekima se to čini razbijanje jednog koncepta prethodnoga. Međutim, ima onih svih dobrih, naravno i dobrih i pozitivnih kao i diskutabilnih strana. Ja ću nešto, dakle, naše viđenje reći, nešto o tim pozitivnim i negativnim stranama, implikacijama ovoga zakona. Prvo, ovakav način, na ovakav način organiziranja mislimo da će doći do sjedinjenja baze podataka, centralizirati će se baza podataka što je za nas vrlo bitno, dakle, dodatna kvaliteta. Mislimo da će se raditi jedan ozbiljan posao na jednom mjestu i da će biti veći interes za ažuriranje tih poslova na ovako ustrojen način. Preuzimaju se, ono što je dobro, preuzimaju se na kraju člankom 23. je to i rečeno svi uposlenici koji su radili na tim poslovima do sada, dakle, ljudi koji su u problemu, koji su profesionalno verzirani i u državnoj upravi i u APN-u. Dobro je što je konstituirano, što se ustanovljava dvostruko odlučivanje, dakle drugostupanjski organ će biti ured kao tijelo. I mislimo da će on promptnije na taj način rješavati i upravne postupke, drugostupanjske upravne postupke nego što je to do sada bilo u okviru ministarstva. Mislimo da je dobro jer je ostala i dalje definirana u zakonu i kontrola od strane Ministarstva regionalnog razvoja, jer ono daje mišljenje na godišnje planove stambenog zbrinjavanja koje predlaže ured i to je regulirano člankom 9. Dakle, to je nešto što je dobro u ovom zakonu. Diskutabilno je u svakom slučaju predugi rokovi za konstituiranje i donošenje pripadajućih podzakonskih akata 60 dana plus 30 dana a sada smo već ušli u 5 mjesec pa će doći i godišnji odmori pa je de facto stvarno pitanje da li će ove godine taj ured profunkcionirati na pravi način, to je člankom 22. tako predviđeno. Mislimo da je prenormiran zakon sa podzakonskim aktima. Tako ozbiljna tema ne treba da bude prenormirana podzakonskim aktima, određene stvari treba da budu potpuno jasne poput kriterija koji treba zakonom da se jasnije definiraju. Validnost dokumenata se veže za trajanje od 6 mjeseci. Mi mislimo da taj rok treba produžiti na 12 milijuna mjeseci jer ukoliko se zahtjevi podnose od godine do godine onda bi bilo logično da i ti dokumenti budu validni i nakon 12 mjeseci, odnosno do 12 mjeseci, da je 6 mjeseci prekratak rok. Ono što nije dobro, brisana je mogućnost privremenog stambenog zbrinjavanja. Mi imamo primjer Vukovara u kome su već izabrani izvoditelji radova za sanaciju određenih stambenih zgrada u kojima povratnici žive, a oni te zgrade su ozbiljno oštećene. I dakle pošto se u tim zgradama živi građevinci nisu u stanju pristupiti sanaciji tih zgrada i vrijeme se gubi, a istovremeno imamo prazne objekte gdje bi se privremeno oni mogli smjestiti do završetka te sanacije, ali to treba zakonom propisati kao model. Nije dobro što je i status nositelja stanarskog prava, to su dakle kategorija bivših nositelja stanarskog prava se ponovo nekakvom uredbom Vlade utvrđuje, ponovo stvar vraćamo na početak i ponovo se stvar produljuje, gubi se vrijeme, a i određene kategorije će doći po neku reviziju što mislimo da nije dobro u smislu povjerenja u pravni sistem. Nije dobro ni što se realiziranje liste prioriteta veže za trenutna proračunska sredstva, odnosno za promjenjivost prijave lista. To je isto tako jedna stvar koja unosi nemir u kategoriju ljudi koji konkuriraju za određene liste. I ključna stvar su za nas dva amandmana koja smo mi podnijeli, to je amandman na članak 12. ovog prijedloga zakona gdje mi u tom amandmanu tražimo da se kompletan stavak 4. briše. Zbog čega? Dakle u prijedlogu predlagatelja je korektno rečeno da se briše rok, onaj prekluzivni rok od 30 dana za dostavu završnog izvješća nadzornog inženjera u upravnom tijelu itd., što mislimo da je naravno dobro, gdje se korisnik obavezuje da poslije tog izvještaja u roku 30 dana on se useli. Ukoliko se ne useli, on tada ostaje u nekakvom, povlači se sankcija ograničenja vlasništva. Dakle to je izbrisano i to je korektno. Međutim, u drugom dijelu imate i dalje ostaje jedna vrlo sporna činjenica, a to je da ostaje ograničenje prava vlasništva gdje se mora prebivati u obnovljenoj privatnoj kući najmanje 10 godina, u protivnom se ona dakle ne može, ona se protekom tih 10 godina ne može otuđiti, ne može se prodati. Mislimo da to nije dobro, mislimo da se ovdje radi prije svega o privatnoj imovini, obnovi privatne imovine. Ljudima je privatna kuća porušena, tu su već platili cijenu, sad im se kuća obnavlja, oni ne mogu s njom raspolagati po načelu nepovredivosti privatnog vlasništva. Dakle oni su dvaput kažnjeni, dvaput zakinuti. Osim toga, mislimo da se time i tjera ljude da obavezno se prijave sa prebivalištem u toj zgradi. Mislimo da se na taj način i ograničava sloboda kretanja ljudi. Prema tome, da bi se taj problem riješio u cijelosti u punoj kvaliteti mi amandmanom predlažemo da se cijeli stavak 4. briše. U članku 21. predlažemo da se stavak 2. briše. Zbog čega, zbog toga što predlagatelj ovdje kaže da podnositelji neriješenih zahtjeva za stambeno zbrinjavanje uvrštenih na liste prioriteta za 2013. godinu imaju mogućnost nadopuniti podnesene zahtjeve do 31. ožujka 2014. Mi mislimo da je to nepotrebno. Ako je netko do dana stupanja na snagu ovog zakona bio u određenoj pravnoj situaciji pa je imao određene validne dokumente, imao poziciju na listi prioriteta, ta lista se mora ispoštovati, a nove situacije bi trebale stupiti na snagu sa terminom stupanja ovog zakona. Dakle, nemojmo tjerati ljude koji su dosad već učinili napore i prikupili određene dokumente po važećem zakonu da tu stvar sad ponovo rade i da ponovo do iduće godine prikupljaju nekakvu dopunu dokumenata. Da li mi time prejudiciramo i činjenicu da nećemo ove godine dakle riješiti listu prioriteta koju smo formirali. I zaključno, mi u SDSS-u mislimo da je obnova i stambeno zbrinjavanje da imaju kao kategorija trostruku ulogu. Prije svega to je jedna imovinsko-pravna kategorija, a onda i socijalna kategorija jer živjeti danas bez struje i bez krova nad glavom je prije svega socijalna kategorija, imati nesređene imovinske odnose i nepovraćenu vlastitu imovinu je imovinsko-pravna kategorija. Druga stvar, to je i ekonomska kategorija. Ne zaboravimo da je obnova značila angažiranje građevinske operative u lokalnoj samoupravi na terenu i da su mnogi ljudi radili, zarađivali plaću bivajući angažirani u procesu obnove. Isto tako, zadnja stvar što smo očito zaboravili, cijela ta stvar, cijeli taj posao je bila jedna naša obaveza prema Europskoj uniji. To je bila jedna od ključnih karika za zatvaranje poglavlja 23 kad smo mi sebi nekim akcijskim planovima kao ozbiljna država zadali rokove koje ćemo ispoštovati i na osnovu toga smo dobili pozitivno mišljenje. Prema tome, ostanimo na tragu te ozbiljnosti i ovom cijelom poslu, osim ovog zakonskog normiranja dajmo i efektivu, dakle ajmo završiti posao u obnovu stambenog zbrinjavanja na način kako to treba napraviti. Ali ja ovdje neću govoriti o kategoriji otkupa stanova bivših nositelja stanarskog prava, ali ću samo, dakle gdje je totalno neuređena sfera, gdje imamo stanovi izvan PPDS-a po jednom režimu se prodaju, unutar PPDS-a po tri režima. Tu je opšti haos, tu stvar treba normirati ali se postavlja pitanje ekonomske kategorije je li netko izračunao koliko se proračun oštetio sa time što još uvijek nismo omogućili da ljudi otkupe stan i hiljade i hiljade stanova su neotkupljeni, a mi ovdje govorimo o proračunskim rupama. Hvala vam.
Uobičajeno prelazimo na replike. Prvo poštovani Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Horvat vi ste se u svojoj raspravi spravom upitali s obzirom na novu reorganizaciju i osnivanje novog Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje, ali i jučerašnji rebalans da li će se ostvariti program stambenog zbrinjavanja jer su vam novci neosporno uzeti. Ja mislim da neće bez obzira na moguće poboljšanje u onom dijelu administrativnog ili birokratskog ponašanja gdje će se možda brže s obzirom na veći broj ljudi koji će se u tom državnom uredu baviti s tom problematikom možda će se to brže riješiti. Međutim, uvijek će faliti onaj drugi dio koji je važan a to su novčana sredstva. Sad ću vam reći za usporedbu na što smo mi spali kad govorimo o Ministarstvu regionalnog razvoja. Proračun za 2011. kad se zvalo Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva iznosio je milijardu i 850 milijuna kuna gdje su dvije komponente šumarstvo i vodno gospodarstvo bili 250 milijuna kuna. One su otišle u reorganizaciju, ali je ostalo milijardu i 600 za regionalni razvoj. Nakon jučerašnjeg rebalansa Ministarstvo regionalnog razvoja koji treba biti nositelj razvoja ruralnih područja ima proračun od milijardu i 50 milijuna kuna. Ministarstvo kulture ima 850 milijuna kuna. Možemo li shvatiti kakvu važnost je Vlada dala tom najvažnijem trenutačno ministarstvu koje mora pripremiti i omogućiti korištenje i europskih fondova i sredstava iz tih fondova, ali i riješiti ova goruća pitanja o kojima se danas govori, a to je stambeno zbrinjavanje. Kako sa tim novcima to učiniti? Nikako, jer se jednostavno, vidljivo je da se na tom području gotovo ništa ne događa osim što se završavaju projekti koji su na neki način bili još za vrijeme bivše Vlade isprojicirani kroz određene zajmove ili su bili u nekakvoj fazi izgradnje. Tako da priča o stambenom zbrinjavanju bez obzira na dobru želju Vlade da to ubrza kroz administraciju, tj. državni ured da se rješavaju žalbe itd., da će u onom dijelu fizičkog rješavanja ostati, znači kroz samu izgradnju u problemu.
Na repliku odgovara poštovani Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Kolega u svakom slučaju dosta toga ste rekli što bih i ja potvrdio. Ja neću sad govoriti o ukupnoj projekciji proračunu, jučer je o rebalansu, jučer je o tome jako puno govoreno do kasnih sati. Ja samo ponavljam činjenicu, dakle ministar financija je jasno jučer rekao da je uskratio 86 i pol milijuna kuna sa ove pozicije iz razloga što očekuje da se ta sredstva neće do kraja godine utrošiti i to može se tumačiti na više načina. Ja tumačim na jedan vrlo jednostavan. Nismo se organizirali da ova sredstva utrošimo, a postoje u proračunu. Isto tako je ovdje bilo rečeno od strane jednog kolege da prošle godine nismo imali dovoljno sredstava za tu stvar. Imali smo i prošle godine predviđenu poziciju, ali nismo stvar uradili. Ja neću analizirati razloge, ja neću analizirati razloge, neću prozivati nikoga. Ja govorim o činjenicama. Imali smo novce, šta smo uradili to su egzaktne stvari, mjerljive stvari. Isto tako imamo u proračunu smo donijeli poziciju za ovu godinu. Glavni šef financija je procijenio da zbog reorganizacije posao se neće završiti i on je ta sredstva usmjerio tamo gdje je mislio da će biti korisnija. To je činjenično stanje.
I druga replika Zoran Vinković.
Uvaženi kolega živimo oboje u Slavoniji i vrlo dobro znamo eto što znači ovo smanjenje od 86,5 milijuna kuna u obnovi. Nisu to novci samo koji su usmjereni na obnovu Slavonije, ali isto tako znamo dobro što znači ukupno smanjenje u poljoprivredi od gotovo 2 i pol milijarde kuna u ova dva proračuna. I evo ja još jednom apeliram, evo budući da ste i vi podnijeli amandman jučer da se osiguraju sredstva za Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje ja apeliram i na Vladu Republike Hrvatske jer ne znam kako će vas tretirati, da li će vas tretirati u koaliciji ili kao nas u opoziciji pa neće dići ruke. Ali to je, dakle da bi taj ured funkcionirao morate imati osigurana sredstva u državnom proračunu, a to govori jednostavno o jednoj stvari da u ovom trenutku nema nikake koordinacije. Imate ministra, odnosno Vladu koja predlaže proračun, imate ministarstvo koje predlaže zakon, osniva se ured, a u državnom proračunu nema sredstava za funkcioniranje tog ureda. To se u jednom normalnom svijetu ovako kulturnom zove nekoordinacija. A kod nas po narodnom bi bio javašluk i to veliki, da ne kažem evo kolega me podsjeća i na riječ šlamperaj. I ono što još posebno apeliram da evo i Vlada Republike Hrvatske i Ministarstvo regionalnog razvoja shvati da moramo krenuti u novi, potpuno novi Zakon o područjima posebne državne skrbi ali isto tako i nadležno ministarstvo za brdsko-planinska područja. Zahvaljujem.
Na repliku odgovara uvaženi Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Dakle, ovdje se ne radi samo o uskraćivanju sredstava za obnovu, ovdje se radi i o uskraćivanju sredstava za socijalnu skrb i za još neke druge kategorije da sad se ne ponavljamo. Činjenica da je to urađeno i da je to tako. Rekli ste kako ćemo biti tretirani, mi smo u ovoj stvari partneri sa Vladom i nastojimo korektno u tom partnerskom odnosu biti korisni. Imamo i informacije i imamo stručne ljude koji se bave već godinama ovom problematikom i stavljamo se na raspolaganje i Vladi i ovom novom uredu i mislimo da ćemo napraviti kroz takav jedan partnerski odnos jedan pomak. Nije dobro, ponavljam, nije dobro što smo došli u situaciju da stagniramo sa ovom stvari gotovo 2 godine, ali smo optimisti. Mislimo da ćemo nešto pokrenuti i kad završimo sa ovim konstituiranjem i kad ova regulativa koju ćemo danas donijeti profunkcionira.
Zahvaljujem. Vrijeme predviđeno za raspravu u ime kluba HDZ-a podijelit će troje kolega, Davorin Mlakar, Branka Juričev-Martinčev i Ivanka Roksandić. Pozivam poštovanog Mlakara da dođe za govornicu.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra. Evo čini mi se po prvi puta da se u Saboru dogodilo da se objedinila rasprava o jednom zakonu za koji postoje tri prijedloga od tri različita predlagatelja. Jedan je Vlada, jedan je Odbor za lokalnu i regionalnu samoupravu i jedan je kolega zastupnik. Zanimljivo, dobili smo Izvješće Odbora za regionalni razvoj i fondove EU koji nakon rasprave zaključuje da ne prihvaća prijedlog Zakona o dopuni Zakona o područjima posebne državne skrbi koji je predložio Odbor za lokalnu i područnu, odnosno regionalnu samoupravu pa onda ne prihvaća naravno ni onaj prijedlog dopuna zakona koje je predložio kolega Mladen Novak i zanimljivo ali naravno pohvalno prihvaća baš onaj prijedlog koji je iznijela Vlada. A Vlada je iznijela prijedlog zakona o kojem smo govorili da će se dogoditi kao posljedica nepotrebne izmjene Zakona o djelokrugu ministarstava kada je Vlada odlučila izgleda po dizajnu samo jedne osobe ovog puta potpredsjednika Vlade da mu se s obzirom na naslijeđeni resor njegovog ministarstva ne da zamarati i baviti pitanjima koja su bila u nadležnosti njegovog ministarstva pa su odlučili da dio poslova postojećeg ministarstva prebace na jedan novo ustrojeni, novo formirani državni ured. I to samo po sebi ne bi bilo zabrinjavajuće da nismo upozoravali na činjenicu da državni ured u hijerarhiji državne vlasti ili u sustavu državne uprave ima manju snagu nego što to ima ministarstvo, da se radi o toliko ozbiljnim problemima i pitanjima za koja je dobro da je nadležno ministarstvo, a ne neko niže tijelo državne uprave a još lošije od svega toga da nakon silnih problema s kojima smo se susreli u regionalnom razvoju to radi državni ured koji se tek treba ekipirati i koji se tek treba formirati. Ali onda ta pitanja o područjima posebne državne skrbi se de facto moraju podijeliti u nadležnost i Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje i Ureda državne uprave na razini regionalne samouprave i na lokalnu samoupravu i konačno na Agenciju za promet nekretninama koja će sada baviti se ne samo otkupom i kupoprodajom nekretnina nego će poticati i stambeno zbrinjavanje pojedinih kategorija na način da će dostavljati građevinski materijal ljudima koji će sami krenuti u izgradnju svojih vlastitih objekata. Uopće nije jasno nikome na koji način to agencija može raditi i gdje su joj potrebni kapaciteti uopće i prvenstveno ljudi i uredi da bi se time mogla baviti, a onda i materijalna sredstva pa do pitanja legalizacije bespravno sagrađenih objekata koji postoje na područjima od posebne državne skrbi itd., itd. Osim što smo mi vama nažalost evo kao oporba koja ne može ništa izgleda predložiti da biste vi bili skloni prihvatiti, osim što smo mi prigovarali takvim rješenjima nama se, a vjerujem i Vladi, između ostalih obratila i zajednica povratnika Hrvatske koja je zgrožena činjenicom da se na ovaj način želi rješavati o područjima od posebne državne skrbi. Pa uz neke od prigovora koje sam iznio krenut ćemo ponovno redom i reći što i oni prigovaraju. Prvo, onome što nažalost nije naišlo nikada na razumijevanje vladajućih činjenica da se i ovaj zakon donosi zamislite po hitnom postupku. Obrazloženje je da je to monitoring proces uz Poglavlje 23. za koje svi znamo da je zaključeno i zatvoreno poglavlje. Svi znamo da smo evo svega 2 mjeseca od ulaska u EU i čini nam se, a taj razlog za hitnost postupka je naveden i u iduća sljedeća dva zakona o kojima ćemo raspravljati nakon ovoga a to je Zakon o obnovi, Zakon o prognanicima da su razlozi monitoring proces za Poglavlje 23. Osim što je neuvjerljivo moram vam reći da to nije ni istinito jer i Europska komisija je sugerirala Vladi da ne ide u ovakve promjene ovoga zakona, da zadrži nadležnost ministarstva. Nažalost, nitko o tome nije vodio računa. I sve to samo po sebi ne bi bilo strašno da to ne otkriva jednu tendenciju Vlade koja želi ustvari riješiti se brige o područjima od posebne državne skrbi, a to se jasno da iščitati kad pročitate i ova dva zakona koja ćemo kasnije imati u raspravi. I ne samo to, Vlada je osnovala Državni ured za stambeno zbrinjavanje, ali zanimljivo u proračunu, pa čak ni ovim rebalansom nije predvidjela sredstva kojima bi trebao raspolagati taj ured a uz sve to je još sredstva smanjila tako da je od ovih, govorili su neki kolege, 85 milijuna kuna manje na poziciji, ostalo je 349 milijuna kuna za cijeli taj posao mada su prijašnje Vlade puno više toga ulagale da bi se riješilo pitanje brije o područjima od posebne državne skrbi. No, ne čudi, ne čudi stvarno ni ova tvrdoglavost Vlade da ide ovakvim propisima samo se bojimo da rezultati će biti da ćemo mi biti država od posebne državne skrbi, samo treba još malo vremena proći pa da toga i u Vladi postanu svjesni. Hvala vam lijepa.
Raspravu u ime kluba nastavlja poštovana kolegica Banka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Ovo šta hodamo isto ide u vrijeme?
Što se mene tiče možete letjeti.
Hvala gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Prijedlog Zakona o dopuni Zakona o područjima posebne državne skrbi koji predlaže uvrštavanje Gaćeleza u područje posebne državne skrbi klub HDZ-a podražava i ne može prihvatiti mišljenje Vlade u kojem se obrazlaže da Gaćeleze nisu bile okupirane tijekom Domovinskog rata i da je to razlog zbog kojeg daju negativno mišljenje na ovaj prijedlog zakona. Stanovnici Gaćeleza su ogorčeni i oni zaslužuju da im se ispravi dugogodišnja nepravda, jer oni su bili okupirani u to vrijeme. Grad Vodice u svom zaleđu ima 4. naselja, Čistu veliku, Čistu malu, Grabove i Gaćeleze. Zbog svog geografskog položaja isti tijek je bio za vrijeme Domovinskog rata, međutim ova tri Čista velika, Čista mala i Grabovci su već proglašeni područjem posebne državne skrbi za razliku od Gaćeleza. Gaćeleze su 3 kilometra udaljena od Grabovaca, 4,5 od Čiste male. Za one koji ne znaju 220 ljudi živi tamo i vjerovali su da bi sad konačno mogla biti ispravljena ta nepravda, međutim ovim obrazloženjem im je nanešena još veća bol, probuđene su stare rane i stare uspomene. Samo kratko, 16. rujna 1991. godine u 16 sati upale su neprijateljske snage i okupirale Gaćeleze. Nakon toga su otišle do šibenskog mosta, ostale 8 dana i u povratku ponovno se stacionirale upravo u Gaćeleze, tamo su ostale do 8. listopada. Znači nedvojbeno je da od 16. rujna do 8. listopada su Gaćeleze bile okupirane. U više navrata su naše snage pokušavale osloboditi to naselje, prvi puta 29. rujna, poginuo je branitelj Darko Crnica iz Zatona, nekoliko ih je ranjeno. U drugom pokušaju 7. listopada poginuo je drugi branitelj Željko Grbelja iz Vodica. A i dalje tijekom rata Gaćeleze su bili prva linija bojišnice a žitelji prognani. Ja iskreno vjerujem da će Vlada još jedanput preispitati svoju odluku, dati upute gradu što je to činiti, kako nadopuniti ovaj zahtjev i da u 2. čitanju će i Vlada dati pozitivno mišljenje i Gaćelezima i njenim stanovnicima da će biti ispravljena nepravda, da će biti proglašeni konačno područjem posebne državne skrbi. Hvala.
Ovu raspravu u ime kluba zaključit će poštovana kolegica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Pa, evo na samom početku klub HDZ-a podržat će prijedlog Zakona o dopuni Zakona o područjima posebne državne skrbi kojim se naselje Komarevo kao dio grada Siska uvrštava u drugu skupinu područja od posebne državne skrbi. Kolega Novak je u svom prijedlogu a na inicijativu Mjesnog odbora Komarevo, dakle samih građana Komareva iznio ovaj prijedlog i rekao je, i podsjetio sve nas da je Komarevo naselje koje pripada gradu Sisku, u vrijeme agresije je bilo na samoj crti bojišnice, razdvajanja, da su to ljudi koji u većini zbog dio Komareva bio raseljen. Međutim, oni su gotovo svi bili branitelji i cijelo vrijeme agresije na Hrvatsku ostali u svojim kućama, branili Grad Sisak i cijelu Hrvatsku. U ratu je uništeno 80% stambenih objekata i gospodarskih zgrada. Želim vas posjetiti da je Sisačko-moslavačka županija nažalost druga po ratnim štetama u Hrvatskoj iza Vukovarsko-srijemske županije. Obnova je završila, stanovnici su dobili dio pomoći za obnovu, ali zašto ovaj prijedlog mjesnog odbora sada? Čuli smo i od kolege Novaka, upravo je jedan drugi zakon uzrokovao da stanovnici ponovno pokušaju dobiti status posebne državne skrbi jer je na snazi Zakon o legalizaciji koji zaista zahtjeva itekako puno izdvajanja financijskih sredstava naših građana. Moram vam još nešto reći, svi smo znali i svi slušamo o sudbini Željezare Sisak. Najveći dio stanovnika ovoga naselja kao prigradskog naselja upravo je bilo oslonjeno na rad u Željezari Sisak, u INI rafineriji Sisak. Dakle, onim gospodarskim subjektima koji su posrnuli, koji su gotovo izgubljeni i kojih nema. I sada evo i još ovaj zakon koji će im dodatno zaista otežati i ono malo sredstava koje ostvaruju sada u većini baveći se poljoprivredi i radeći u nekim sezonskim poslovima. Danas u ovom prigradskom naselju, a to nije malo naselje, živi 830 stanovnika u 259 kućanstava, kućanstava dakle po posljednjem ovom privremenom popisu iz 2011. godine. I zato zbog toga što je najveći dio stanovništva zaista prošao težak put, put obnove čeka ih još i ovaj put legalizacije, čeka ih puno još toga. U ovom, ja ću reći, kolega je rekao ne znam više je li Mateljan ili Klarin, Sisak je nekad bio zaista veliki industrijski grad. Sisak je do nedavno zaista još održavao sve svoje potrebe za građane i socijalne potrebe i potrebe, javne potrebe za građane. No međutim sve je teže jer je sve manji proračun, sve manje je priliva iz gospodarskih subjekata u taj proračun, pa tako i teže pomaže svojim stanovnicima. Grad Sisak je i oslobodio komunalne naknade u ovoj legalizaciji ali to neće puno pomoći stanovnicima i zato ne možemo prihvatiti kao klub ono mišljenje Vlade kojim se kaže da uvidom u popis ratnom ugroženih područja Komarevo je u popisu kriznih područja. Pa to su činjenice, pa to znamo zato i tražimo da izađe iz ove skupine kriznih područja i pripadne zaista području posebne državne skrbi i klub HDZ-a će zato i podržati ovo. A zašto kolege sve više ovakvih zahtjeva? Pa sama Vlada je otvorila a i mi pandorinu kutiju. Netko je tu rekao da ovo nema nikakve veze sa prijedlogom zakona o izmjenama, dopunama zakona o područjima županija, gradova i općina. U tom jednom od prijedloga nalazi se i promjena statusa moje općine Popovača u grad Popovača. Upravo takva pozitivna mišljenja danas su podstrijek ostalim građanima kad sam razgovarala s ljudima zašto u ovom trenutku uz objašnjenje koje sam vam dala dobila sam i odgovor. I drugi traže i dobiju promjenu statusa iz općine u grad, promjenu djela i pripadnost nekoj drugoj općini ili gradu pa pokušavamo i mi. Dakle ipak je ovo što smo napravili, Vlada je nekima dala pozitivno mišljenje, nekima ne. Nadam se da će Vlada shvatiti da je Komarevo zaista jedno od mjesta, od stotine mjesta u RH koje je obranilo Hrvatsku u Domovinskom ratu.
Sada će Klubu HDZ-a replicirati član Kluba HDZ-a Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Mlakar, spomenuli ste legalizaciju i zasigurno je to veliki problem i na područjima posebne državne skrbi ali isto tako i u drugim područjima poglavito ruralnim područjima i to iz više razloga, prvi je zasigurno financijski jer to puno košta, drugo i stanje katastra i gruntovnice gdje ljudi isto tako imaju određene probleme i činjenica je da to ljudi doživljavaju ovaj zakon kao jedan određeni strah i doživljavaju ga kao zakon o rušenju. I ministricu graditeljstva na brojnim prezentacijama ponekada dočekaju i neugodnosti i prosvjedi i na neki način nažalost je doživljavaju kao ministricu sa bagerom. Poseban problem je naravno u sjeverozapadnom dijelu Hrvatske su klijeti, gdje eto to je poznato da jedna određena tradicija, način življenja i tu su naši građani podnijeli i ustavnu tužbu da zbog toga. I mene čudi nekako me čudi budući su brojni naši sada časni umirovljenici ovaj gradili, štedjeli, gradili godinama te svoje klijeti Gorice kako mi kažemo u našem podravskom kraju da jednostavno stranka umirovljenika šuti o tome da se nikako ne očituje a zasigurno su ti ljudi koji su jedan način zdravog življenja, života u prirodi uz štednju ostvarivali da nema jednostavno niakvog glasa ni potpore tim ljudima koji su sada u takvim teškoćama. I činjenica da se neće do ovoga roka to uspjeti završiti. Hvala lijepa.
Članu Kluba HDZ-a odgovor će na repliku predstavnik Kluba HDZ-a.
Ja se ispričavam ali moram odgovoriti na repliku uvaženom kolegi Milinkoviću jer mislim da niste u pravu. Ministricu doživljavaju više kao ministricu s jedrilicom nego kao s bagerom ali osim toga bager je započeo i ja mislim prestao dalje sa svojim aktivnostima i vjerujem da je i to bio jedan oblik korištenja ministarstava u predizborne svrhe i vjerojatno će prestati aktivnost na daljnje rušenje objekata.
Još jedan član Kluba HDZ-a želi replicirati svome klubu. Bit će to Josip Borić.
Tako je gospodine potpredsjedniče. Gledajući vas u prethodnom mandatu naučili smo da je to dobro jer treba nekad dopuniti nešto što možda netko iz kluba propusti reći. I zato postoji replika. A to ste vi gospodine potpredsjedniče kao i kolega zastupnik bivši a sadašnji ministar vrlo spretno radili. Što se tiče izlaganja gospođe Juričev, ona je u pravu Gačelezi jesu bile okupirano područje i ne važno je tu možda ta priča da li je to mjesec dana, 3 dana, 15 dana, godinu dana, zakon je tu jasan. Ako je bio okupiran njemu pripada status PDS. Međutim onda dolazimo do onog više razine, Vlada koja mu to ne želi dati. Ne zbog toga što oni žele poštivati to što piše u zakonu nego jednostavno politički, jer to nije dobro. jer pozitivan učinaka ovakvog prijedloga zakona je uvijek na lokalnoj razini među onim ljudima kojima će sada mnogi izaslanici SDP-a dolaziti i govoriti da su oni ti za koje bi trebalo glasati ali da jednostavno trenutačno nisu u mogućnosti ispuniti tu njihovu želju pa ako ispune oni svoju dužnost i odglasaju za njih možda u sedmom mjesecu raspravljaju u istom zakonu i onda budu u području PPDS-a takva naselja i za Komarevo i Gačelezi a onda da ne govorimo o brdsko planinskom području. To su problemi s kojima se susrećemo jer jednostavno u svoj toj šumi tih zakona koji nam dolaze a sad čujem danas Vladu ponovo dolaze neki zakoni, mijenjaju se status određenih područja, lokalnih samouprava, pa mi onda radi vrtića, radi toga da ljudi ne plaćaju ne znam smo mijenjali jedan zakon da jedno naselje prelazi u drugu općinu radi dječjeg vrtića da ne bi plaćali veću cijenu e ovdje gdje je jasan zakon e to ne dam ali tamo su SDP i HNS rješavali svoj problem pa može a ovdje HDZ hoće riješiti temeljem zakona svoj problem ali ne možemo. To je taj odnos Vlade … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Hvala vam lijepa. Ako je vjerovati Bratoljubu Klaiću, a ja mislim da bismo mu morali vjerovati, replicirati nekome ne znači dopuniti ga, nego izraziti svoje neslaganje s onim što je rekao pa ja vas molim da konzultirate … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]] To tako piše. To vam je rječnik stranih riječi. I to bi bilo dobro da uvažimo jezične stručnjake. Iduća replika poštovani Damir Mateljan.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvažena gospođo Martinčev pa pomalo je nekorektno možda jest legitimno vezati se na emocije Domovinskog rata i iznositi imena poginulih kako bi se pojačao utjecaj vašeg prijedloga izmjena i dopunama Zakona o područjima od posebne državne skrbi jer na iste emocije mogli bi se pozvati recimo i građani Karlovca koji je cijelo vrijeme bio na liniji fronte, bombardiran je gotovo svakodnevno i također ima veliki broj žrtava i u puno je lošijoj situaciji financijskoj i raznim situacijama nego što je to recimo grad Vodice. Grad Dubrovnik je bio na prvoj liniji fronte, svi znamo što je grad Dubrovnik doživio ali srećom grad Dubrovnik je grad koji ne treba potporu državnog proračuna jer je došao na te grane … da mu to nije potrebno, sama sreća. I ukoliko netko treba nadoknaditi štetu mještanima Gaćeleza onda me čudi zašto to nisu učinile vaše dvije prethodne vlade kad ste bili vrlo kompatibilni sa vlašću, a sada spominjete SDP ne želi a HDZ kao želi. Pa zašto to HDZ onda nije učinio kada je imao za to priliku? A gospođa Martinčev vi kao gradonačelnica grada Vodica imate alate da pomognete stanovnicima Gaćeleza. I moje je zapravo pitanje koliko od tih 20 milijuna kuna investicije koje država uložila u grad Vodice koliko je grad Vodice od te svote novaca uložio recimo u te Gaćeleze? Pa možda da to objasnite svojim stanovnicima. Hvala.
Morate se javiti, saslušajte me. Morate se javiti, morate podići pločicu za vrijeme dok je govorio kolega što niste učinili. To je vidjela gospođa Sumrak koja sjedi ispred vas. … [[Upadica se ne razumije.]] Odgovorite na repliku i naučite se koristiti pločicu u međuvremenu.
Kolega Mateljan vidim da vas gricka savjest o upravo izgovorenim imenima, proradila vam je savjest i činjenica da ću Gaćeleze bile okupirane. To koliko grad Vodice ulaže u Gaćeleze, dođite, prošetajte pa ćete vidjeti. Već sam u prvoj replici vama izjavila da ono što tražimo da stanovnici Gaćeleza dobiju ona prava koja im ne može omogućiti grad Vodice a to je sve po osnovi obnove razvitka, legalizacije, poreza i tih davanja. A što se tiče izgradnje infrastrukture i sada je investicija vrijedna milijun i pol kuna u tijeku gradnje u Gaćelezima. Što se tiče prethodnih vlada ja bih samo vas podsjetila na ono što ste vi govorili i vaša stranka prije godinu i pol izlazeći na izbore, da sve ono što su radile prethodne vlade da je bilo loše i da je bilo krivo i da ćete vi svu tu nepravdu ispraviti. Sada ste dobili priliku da tu nepravdu prema stanovnicima Gaćeleza ispravite. Hvala.
Posljednja replika poštovani Mladen Novak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Moja replika je upućena gospođi Roksandić. Osvrnuli ste se u svojoj raspravi na raspravu kolege Mateljana koji je pravio razliku između onih izmjena koje ne koštaju ništa proračun, pa je on spominjao neka druga područja, a vi ste spomenuli pozivajući se na to na Popovaču. Međutim ono što ja želim reći da je ovdje jedna bitna razlika, stanovništvo Popovače od ove promjene statusa iz općine u grad neće ostvariti nikakve koristi. Dok stanovništvo Komareva koje cijeli ovaj rat imalo itekakve žrtve, neću da ne bi opet izazvalo reakciju o imenima ali činjenica je da je kompletno stanovništvo bilo ili u sastavu Hrvatske vojske ili je bilo raseljeno odande, da sada još imaju još plus toga riječ je o gradu Sisku koji je totalno na koljenima, kojem je željezara propala gdje je uglavnom većina ljudi radila. Sve ostale firme su isto više-manje propale, praktički je to grad koji je na izdisaju. I sada imamo priliku da nešto promijenimo u tome. Ali ne bih ovo okarakterizirao na način na koji ste vi rekli. Imali ste 8 godina priliku pa zašto nešto niste napravili, ali sada vi imate priliku ispraviti ono što su oni loše napravili. Činjenica je da imate i ovo će biti vaš politički poen, predizborna kampanja je vaša odluka, nitko ne može donijeti odluku osim vladajuće većine. Hvala lijepo.
Ivanka Roksandić odgovara na ovu repliku.
Hvala. Kolega Novak ja sam se referirala na promjenu statusa grada Popovače i dobro ste rekli osim statusa što će se nazvati građanima eventualno, a inače i nekih troškova sami građani oko promjena tog statusa grada pa i same institucije koje žive i rade, međutim to neće ništa donijeti građanima odnosno mještanima KOmareva. Ja tako tragično i crno ne vidim grad u kojem živim. On je nekada bio veliki industrijski grad ali nosi sudbinu cijele Hrvatske, pogodila ga je i gospodarska kriza i financijska kriza ali mislim da se grad još jako dobro nosi upravo u ovim područjima kojima je potrebno dati pa tako i naselju KOmarevo. I zato me brine da je nekoliko kolega iz vladajuće garniture ja ću reći, pa i mišljenje Vlade takvo da će se to riješiti u nekom novom zakonu. Ovo je bila prilika kada već mijenjamo postojeći zakon, da prihvatimo i prijedlog gradonačelnice Vodica i prijedlog Odbora za lokalnu samoupravu i vaš prijedlog kao zastupnika da se ova dva mjesta uvrste u posebnu državnu skrb. Jer mi upravo danas raspravljamo o promjenama zakona. A kada će doći neki novi zakon za koji se svi slažemo da je potreban jer da su se dogodile velike izmjene u Hrvatskoj, da postoje različitosti u Hrvatskoj, da Hrvatska ma koliko želimo biti da je cjelovite i da je jednako razvijena svjesni smo toga da nije, otom potom. O tome ćemo razgovarati kada prijedlog zakona dođe. Ali omogućimo sada u ovom trenutku kada je već izmjena i dopuna zakona onda onima koji žele promijeniti, koji žele nešto bolje za svoje područje, omogućimo im i prihvatimo to. Ako smo već nekolicinu promjena u jednom drugom zakonu prihvatili.
Čuti ćemo još i stajališta Kluba HNS-a i poštovanog zastupnika Ivicu Mandića.
Gospodine potpredsjedniče, predstavnici ministarstva regionalnog razvoja. Sigurno da je ovo vrlo važan Zakon o izmjenama i dopunama područjima posebne državne skrbi. Iako je od oslobađanja od Domovinskog rata prošlo veliki broj godina, 18 godina, još uvijek sa pravom, sa puno emocija kolegice i kolege koje dolaze iz tih područja reagiraju, što je i primjereno i ne treba biti za osudu. Ono što je sigurno dobro da ovaj novi prijedlog zakona pokušava objediniti sve ono što je bilo kvalitetno u zakonima iz 2008. i 2011. godine i ovdje ga prilagoditi sa novim načinom i novim ustrojem rada pri Vladi i pri ministarstvu Republike Hrvatske. Ovim Zakonom za područja od posebne državne skrbi propisane su i posebne mjere poticaja obnove i razvitka. Također ovdje kada govorimo o ovom zakonu uvijek nam mora biti na pameti da Republika Hrvatska po broju stanovnika, po naseljenost, po kilometru kvadratnom je među najslabije naseljenim državama buduće Europe. Ako govorimo za Republiku Hrvatsku. Ako govorimo ovdje o područjima posebne državne skrbi taj puta možemo reći da su ti pokazatelji još nekoliko puta drastičniji, nekoliko puta teži. A ako to prenesemo na pitanje zaposlenosti na tima prostorima onda ćemo vidjeti da ova područja koja nose takvo ime posebne državne skrbi zaslužuju čak i nešto i više. Ono što je možda i trenutak i vrijeme svakako napomenuti i gospodarski trenutak i stanje Republike Hrvatske i stanje i proračun Republici Hrvatskoj govori o tome da ona financijska sredstva i one mjere koje bi trebale ići u prilog da te prostore što prije stavimo u funkciju kako sa stanovništvom tako sa gospodarstvom. Nažalost, Vlada Republike Hrvatske i državni proračun Republike Hrvatske za sada to ne može u onoj mjeri financirati koji bi bio na zadovoljstvo svih tih prostora koji su prošli u Domovinskom ratu na jedan od najtežih načina. Ono što se također napravilo u zadnjih nekoliko godina od 2008. godine do danas, to je zbrinuto je negdje preko 9 tisuća domaćinstava. To je financijski značajan broj, značajna sredstva su utrošena za dovođenje u funkciju tih objekata i za zbrinjavanje određenih kategorija koje po ovom posebnom zakonu imaju pravo na to. Računa se da je negdje zbrinuto negdje oko 27 tisuća ljudi a po ovome zakonu pravo na područjima posebne državne skrbi posebno se tretiraju i izbjeglice, prognanici, povratnici, hrvatski branitelji, pripadnici i vojnici Hrvatskog vijeća obrane, osobe sa posebnim potrebama, žrtve, osobe koje su žrtve nasilja. A također je novina i dobro je da jedinice lokalne samouprave u dogovoru sa Ministarstvom regionalnog razvoja mogu i dio objekata koje su tzv. kadrovske namjene mogu koristiti i za dovođenje kvalitenih … [[Govornik se ne razumije.]] na te prostore. Ono što je također bitno i važno kod svih zakona a tako i kod ovog zakona da lista prioriteta je javni vidljiv dokument i da se točno se može vidjeti svake godine lista prioriteta i točno stanje u kojoj je fazi i u kojem trenutku će biti obrađen zahtjev. Ono što također opterećuje ovaj Zakon je pitanje stanarskih prava, bivših nositelja stanarskih prava koji su imali obavezu do 30. 4. podnijeti zahtjeve i oni su nakon toga su, ušli su u normalnu proceduru rješavanja svoga statusa. Ono što je za posebnu pohvalu je inicijativa koja se rješava na razini susjednih država, to su Republika Hrvatska, Bosna i Hercegovina, Crna Gora i Srbija koje su potpisale na razini ministara vanjskih poslova deklaraciju o tome da će u isto vrijeme na isti način pokušavati rješavati ovo pitanje koje tišti ove prostore. Također je bitno napomenuti da s tom deklaracijom i da su prikupljena određena sredstva novaca, to je negdje oko 584 milijuna eura, a Republika Hrvatska će u ovih pet godina imati negdje oko 15 milijuna eura za zbrinjavanje i za rješavanje ovih PPDS. Ono što je također bitno, ovaj zakon predviđa da se dio djelokruga rada Ministarstva regionalnog razvoja i europskih fondova prenese u Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje. Ne smatramo da je to samo tehnička promjena već smatramo da je to i organizacijska promjena koja će na jedan kvalitetniji način moći pratiti kompletno sve aktivnosti koje su vezane za rješavanje ove problematike. Također smo se ovdje dotakli kod provođenja i donošenja ovoga zakona da se bojimo da nećemo imati dovoljno sredstava. Ovdje sam rekao da sa jedne strane da deklaracija je donijela i donaciju sredstava od Europske unije i prijatelja, imamo dio vlastitih sredstava, a još se dio sredstava očekuje i donacijama. Također sa IPA programom, komponentom 1 ovaj dio će se moći rješavati i ove 2013. godine, a od stupanja Republike Hrvatske u Europsku uniju taj puta ćemo moći koristit dio sredstava iz strukturnih fondova. Ono što će ovaj zakon sigurno dobro donijeti je da će se moći racionalnije korištenje sredstava državnog proračuna i imovine u vlasništvu Republike Hrvatske, bolje planiranje i kontrola uvjeta korištenja fonda u državnom vlasništvu, precizan i jasan postupak zbrinjavanja za sve kategorije korisnika, napredak u ispunjavanju zahtjeva obuhvaćenih provedbom monitoring procesa Republike Hrvatske prilikom ulaska u Europsku uniju. To je za poglavlje 23.-Pravosuđe i temeljna prava. Ono što bih također naglasio u ime kluba, da je ovaj dio koji je izdogovaran i ispregovaran sa Europskom unijom, poglavlje 23, da je potrebno na razini Republike Hrvatske ujednačiti i same postupke da se ne događa da u pojedinim dijelovima Republike Hrvatske imamo istu zakonsku regulativu, a različita tumačenja. Ono što ću reći, da će klub HNS-a podržati i pozdraviti ovaj zakon jer smatramo da je zakon jasniji, precizniji, točniji, dostupniji. A što se tiče dva zahtjeva koji dolaze od zastupnika kolege Novaka i ispred Odbora za lokalnu samoupravu, inače koje je vezano za Vodice, moram reći da ne bi htjeli otvarati nova pitanja jer ukoliko ovdje napravimo ustupak da na jedan drugi način se pozicioniraju mjesta Komarevo i Gaćelezi ili četiri naselja u zaleđu Vodica, taj puta otvaramo prostor nepravde prema velikom broju mjesta jedinice lokalne samouprave i uprave koji su bili na prvim linijama i koji su padali. Takvih ima u okruženju gdje ja živim puno takvih mjesta koja nisu na popisima. Ali u svakom slučaju, kao klub ćemo podržati da nadležne službe i nadležne institucije Republike Hrvatske prođu sva ta mjesta koja su bila na prvim linijama obrane, koja su značajnije oštećena i da ne napravimo nove nepravde jer ne možemo poštivati zakone prema raspoloženju što se tiče. U svakom slučaju bih podigao ruku i za Vodice i za Komarevo ali taj puta onda dolazi u pitanje još mnogo drugih mjesta u Slavoniji jer gotovo cijela jedna velika linija od nekih 50-tak km u Slavoniji sva su ta naselja bila na prvoj liniji i oni bi bili nepravedni. Ovaj Sabor ne smije donositi zakone koji će biti nepravedni prema građanima. Ako idemo u tu promjenu onda sva naselja koja su u istoj takvoj situaciji kao ova dva naselja koja smo nabrojali, treba … onda ćemo u svakom slučaju podržati. Mi ćemo kao klub podržati prijedlog ovoga zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na ovo izlaganje ima prijavljeno 8 replika, ali sve ćemo ih čuti u 15 sati kada ćemo nastaviti sjednicu. Sada proglašavam stanku za ručak. Hvala lijepa.
Dobro jutro, da se svi malo probudimo jer očito nas jako malo ima. Tri sata su. Nama je ostalo 7 replika od prošlog zasjedanja, ali ne znam kako ćemo s njima s obzirom da većine ljudi čini mi se nema ovdje. Idemo onda redom. Prva replika je bila ona uvaženog zastupnika Davorina Mlakara. Nema ga ovdje, gubi pravo. Sljedeća replika je prijavljena ona uvaženog zastupnika Branka Kutije. Ne vidim ni njega.
Tu sam, tu sam.
A pardon.
Nisam baš tako mali da me se ne vidi. Evo zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Kolega Mandiću vi ste spominjali liste prvenstva da je to pozitivna stvar. Slažem se, ali po meni tu imamo jedan negativan moment na koji želim ukazati. Mislim da je to najsporniji dio izmjena ovoga zakona, a to je što podnositelji zahtjeva za stambeno zbrinjavanje će dokumentaciju svake godine morati podnositi ukoliko se stambeno ne zbrinu. Znači, ukoliko je netko podnio zahtjev ne znam 1. siječnja ili 5. siječnja 2014. i nalazi se, odnosno ostvaruje po pravima pravo na stambeno zbrinjavanje dobije suglasnost za stambeno zbrinjavanje. Ne vidim potrebe ukoliko se stambeno zbrinjavanje nije desilo kroz 2014. da on opet u 2015. mora podnositi zahtjev. Znači, opet mora dokumente vaditi itd. Jer članak 8. ovih izmjena kaže u stavku 6. da dokumentacija ne može biti starija od 6 mjeseci, a članak 9. opet govori pravo na stambeno zbrinjavanje iz članka 8. točka 1., 2., 3., 4. ovog zakona u skladu sa osiguranim sredstvima itd. znači govori o listama prioriteta. To je upravo ono što ste vi spominjali. Ne znam po meni je to sporno. Ja mislim da bi to trebalo brisati na način da kad čovjek ostvari pravo onda nema više podnošenja zahtjeva i dodatne dokumentacije. To je jedno. I drugo, mislim da čelnik državnog ureda će imati prevelike ovlasti vezano za pravila igre s obzirom da zakon ne kaže pod kojim uvjetima netko ima pravo ili nema pravo na stambeno zbrinjavanje. Znači pravila igre će donositi čelnik tijela. Mislim da to nije dobro, mislim da to nije dobro i to je trebalo biti propisano zakonom. Znači, ima puno zakona iz ove tematike i izrijekom je kazano ne znam jedna je od njih koja se odnosi recimo na nositelje stanarskog prava gdje ipak Vlada je morala donositi suglasnosti. Ne znam u još nekim drugim područjima. Ja znam kad se donosi godišnji plan stambenoga zbrinjavanja koji je manje važan od ovoga o čemu sada govorimo isto tako nadležni ministar je morao dati mišljenje. Ali u ovom slučaju ovdje znači nemamo pravila igre po kojima čelnik toga tijela određuje tko ima pravo, tko nema pravo na stambeno zbrinjavanje.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Ivica Mandić će odgovoriti.
Evo hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega. Pa moja cijela rasprava je bila usmjerena da prije svega treba olakšati svima korisnicima i samu dokumentaciju i samu papirologiju. Po meni je, se slažem sa vama i vaša je primjedba na mjestu da ukoliko je zahtjev uredno primljen on je taj puta valjan i ne bi bilo potrebno novu dokumentaciju. Jedino što ovim novim prijedlogom zakona za područje posebne skrbi govori da od onog trenutka od predaje kompletne dokumentacije svaki mjesec čekanja donosi određeni broj bodova. Možda u tom smislu da se broj bodova dopune sa tom listom čekanja možda to treba dopuniti. Ali svakako i ja se slažem sa vama da ne bi bilo potrebno ponovo cijelu dokumentaciju, da dokumentacija je cjelokupno primljena. Jedino ako se nešto novo dogodilo kod toga zahtjeva. Zato mislim da bi bilo svakako dobro da predlagač zakona prihvati ovu vašu primjedbu s kojom se ja u potpunosti slažem. A što se tiče čelnika Ureda za zbrinjavanje mislim da je zakon dosta jasan i trebao bi točno zakon precizirati i koje su ovlasti čelnika ureda, da ne bi trebalo da je njemu prepušteno da on prema svojoj volji određuje kako je. To bi trebalo biti riješeno također zakonski. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Ivana Šanteka.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mandić, u jednom trenutku ste kad ste govorili o ciljevima ovih izmjena i dopuna zakona rekli ste da će zakon pomoći i naseljavanju u području od posebne državne skrbi. Evo na žalost bojim se da ovaj zakon neće pomoći naseljavanju, ali smatram da je temeljni cilj svih nas koji živimo na područjima od posebne državne skrbi i koji sudjelujemo u obnašanju vlasti i u političkom životu zaustaviti iseljavanje. Jer nama se događa situacija da nam djeca odlaze na školovanje, završavaju fakultete, visoke škole i ne vraćaju se. Isto tako se događa da je nemoguće i u osnovnoj i u srednjoj školi organizirati bilo kakvu van nastavnu aktivnost naročito poslijepodne jer nam profesori, nastavnici dolaze ujutro u sedam sati u koloni na ta područja i poslije dva ili poslije četiri sata odlaze. Prema tome, ovaj proces nije samo posljedica rata kao što bi netko mogao u prvi mah pomisliti nego jednostavno živimo u takvom vremenu da je cijela Hrvatska faktički svedena na 4 velika grada Zagreb, Split, Rijeku i Osijek i njima gravitirajuća naselja, a područja uza granicu nažalost ostaju pusta o čemu ću više govoriti u svojoj raspravi.
Hvala lijepo. Odgovor, uvaženi zastupnik Ivica Mandić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega moja cijela rasprava bila je u biti potaknuta sa događanjima na tim posebnim prostorima državne skrbi koji su manje-više sve bili prostori koji su ugroženi ratom i također sam te prostore povezao sa vrlo lošom demografskom situacijom u RH. Ako gledamo po natalitetu RH je među 10 najugroženijih država u svijetu po prirastu stanovništva. Ovdje sam govorio o problemima državne posebne skrbi da na ovakav način brzim rješavanjem na te prostore ćemo vratiti jedan dio naših građana. Također, ono što ovaj na problem koji vi ukazujete da dolaze profesori i nastavnici na ta područja s drugih mjesta i da odrađuju i da se vraćaju u druge sredine sa ovim zakonom je predviđeno da jedinice lokalne samouprave u dogovoru sa državnim uredom može riješiti jedan dio prostora za ljude koji žele se trajno nastaniti na tom prostoru. To bi bilo najbolje rješenje jer ti zaposlenici ili profesori, nastavnici bi taj prostor digli i kulturno i uključili se u život i veći broj bi ljudi ostavio. Ali, to mora biti zajednička politika ne samo Ministarstva regionalnog razvoja već kompletne Vlade, Sabora i svih institucija ove države. Jer mi kao narod sa ovakvom naseljenosti i sa ovolikom brojnošću nemamo baš veliku sigurnost za opstojnost jer više nas u jednoj godini uvijek umire nego što nas se rađa. A to su veliki problemi, koje između ostalog i Ministarstvo regionalnog razvoja o tom mora voditi računa.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Ane Lovrin.
… [[Govornica naknadno uključena.]] obzirom na ono što ste rekli u odgovorima na replike u mnogome ćemo se čini mi se i složiti, ali to neće biti protivno Klaiću i Klaićevom rječniku, bit će sukladno našem Poslovniku koji kaže da zastupnik koji želi odgovoriti drugom zastupniku to može učiniti. A i Klaić kaže da replika može biti i suprotstavljanje ali i odgovor ne nužno suprotstavljanje. Dakle, spominjali ste ovdje regionalni program stambenoga zbrinjavanja. Spomenuli ste da prema tom regionalnom programu koji su ministri vanjskih poslova potpisali otprilike 580 i nešto milijuna su sredstva koja su za taj program potrebna da će se ona uglavnom skupiti iz donacija i tako u programu i stoji da će oko 260 milijuna biti, ima već čvrstih donacija. No ne zavaravajmo se nisu to neke donacije nove od ne znam kuda, 90% toga su pretpristupni fondovi iz IPA programa. Dakle, nisu to neke one nove koje mislimo da ćemo dobiti, a na koje već ne računamo. Ali ono što ne vidim iz programa i što me zbunjuje, a potpisano je to da se kaže da će se ta sredstva osigurati iz donacija i učešćem država sudionica. Međutim, kako iz ovih grafikona vidimo samo RH će gotovo dvostruko više sredstava izdvojiti iz svojih vlastitih sredstava u odnosu na donacije pa onda ne znamo koji su bili kriteriji i zašto se je Hrvatska na to na neki način pristala da više nego duplo od ostalih zemalja sporazuma isplaćuje iz svojih vlastitih sredstava u postotku u odnosu na donacije. Kako mi ovaj sporazum pred Saborom nismo imali, nismo mogli njega niti komentirati ali evo u svakom slučaju to je čudno. I upravo zbog toga držim, a vidim da se u tome i slažemo da ovaj zakon koji nažalost ne ide u dva čitanja pa zato ne možemo niti očekivati da će se nešto u njemu izmijeniti, a bilo bi itekako razloga da ide poglavito Zakon o statusu prognanika i izbjeglica u dva čitanja, članak [[Upadica Reiner: Vrijeme.]] Hoću, samo da završim rečenicu, dakle članak 8. svakako je nedopustiv jer člankom 8. se tipična zakonska regulativa i sadržaj zakonski o utvrđivanju uvjeta prepušta zapravo jednom državnom uredu i podzakonskom aktu što je nedopustivo.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Ivica Mandić će odgovoriti.
Evo, hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice, ono što smatram da je svakako dobro da sa deklaracijom koju su potpisali ministri vanjskih poslova ove 4 države Srbije, Hrvatske, BiH i Crne Gore da isti zakoni vrijede na sva 4 područja koja su zainteresirana. Tako da se neće moći dogoditi da pojedine osobe rješavaju svoj status i u jednoj Republici i u drugoj Republici, ili u jednoj državi i u drugoj državi. Smatram da je to dobro. A što se tiče prikupljenih sredstava kad je potpisana deklaracija na donacijskoj konferenciji u Sarajevu u BiH prikupljeno je 260 milijuna eura. Od tih 260 milijuna eura 230 milijuna eura su bila sredstva EU. Ono što je hrvatska obavezna da u ovih 5 godina, mislim da je 150 milijuna eura za ove projekte. Ono što je sigurno dobro da će RH sa svojim pristupanje EU od 1. srpnja 2013. godine moći koristiti sredstva strukturnih fondova, a do sada je mogla koristiti IPA komponentu 1 koja se odnosila na zbrinjavanje stambeno i sve ostalo. Mislim da će RH znati iskoristiti ta sredstva i povući jer to su prava prije svega koja zadiru u ljudska prava, da je osnovno da čovjek za svoj život ima svoj dom i da tu može počet gradit svoj život i svoju egzistenciju. Inače sa najvećim dijelom vaših konstatacija ja se u potpunosti slažem i mislim da je ovo problematika oko koje bi se sigurno trebali svi i vijećnički klubovi i svi zastupnici slagat jer to su prostori koji su posebno osjetljivi jer na tom prostoru će živjeti građani RH i tu svaka nepravda se generira nekoliko puta jer ako su problemi teži onda ljudi teže podnose i svaku nepravdu.
Hvala lijepo. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Mladena Novaka.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Mandiću rekli ste u svojoj raspravi: "Da ne bi htjeli otvarati nova pitanja jer ukoliko ovdje napravimo ustupak da na jedan drugi način se pozicioniraju i mjesto Komarevo i Gaćelezi ili četiri naselja u zaleđa Vodica. Taj put otvaramo prostor nepravde prema velikom broju mjesta jedinica lokalne samouprave i uprave koji su bili na prvim linijama i koji su padala. Ne bih se složio s tom konstatacijom nego s tim umanjujemo nepravdu, ja se slažem da ju nismo u potpunosti ispravili i da još ima naselja koja su izostavljena kod ovog popisa, ali činjenica je da smo umanjili nepravdu. A drugo, vezano za ovaj prijedlog koji je uputila Vlada postavljam pitanje vama ali nemam ništa protiv ni da mi zamjenik odgovori ili njegovi suradnici, što se to mijenja sa ovim zakonom, što će sad omogućit što do sad nije odrađeno? Konkretno, ako je kuća koju APN otkupio na raspolaganju, ako je ona prazna, ako ima čovjek koji je zainteresiran za najam te kuće, za ulazak u nju ima sve preduvjete koji su to razlozi bili da APN do sad mu to nije omogućio i da se to toliko dugo čeka, to je stvarno dug period, a sad će ovaj zakon tu nešto promijenit. Sam zakon tu neće promijenit ništa, to je u pitanju da li se držimo zakona ili se ne držimo, odnosno da li po njima postupamo ili ne postupamo.
Hvala lijepo. Ne, zabunom, ja shvaćam da je to zabunom bila povreda Poslovnika, nego odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivica Mandić.
Evo, hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Trebalo je biti ovo žuto. Zahvaljujem uvaženom kolegi Novaku na pitanju. Ono što sam ja rekao da ja ni jednog trenutka nisam dvojio u opravdanost zahtjeva koji su došli iz jedinica lokalne samouprave Grada Vodica i Grada Siska po pitanju toga, ali bio sam spreman prihvati ono mišljenje i obrazloženje koje je dala Vlada. Vlada je dala suvislo objašnjenje i rekla je da prema onim kriterijima s kojim ona raspolaže ta naselja nisu mogla doći u ovu kategoriju. O tome da ovakvoj bitnoj odluci se odlučuje prema raspoloženju mislim da to ne bi bilo uputno. I onda sam poslije obrazložio iz kojih razloga nisam podržao ova dva grada jer takvih gradova u RH i takvih naselja ima puno i onda bi ponovno napravili nove povrede i nove nepravde. Zato sam rekao da u svakom slučaju mi kao klub podržavamo reviziju tih svih mjesta koja su bila na prvim linijama obrane RH u kojim nije bilo ni života izuzev samo djelovanja vojske da ta mjesta također zaslužuju određenu pozornost i određena prava s obzirom da su bila područja od posebnog interesa RH. A što se tiče pitanja za zamjenika ministra, ako želi on odgovoriti može, ja ne bih odgovarao. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Mandiću, ja ću još jedanput ponoviti, rekli ste da bi ste podržali uvrštavanje Gaćeleza u područje posebne državne skrbi ali da bi time tek bila nanesena nepravda svima onima koji su bili prva linija bojišnice. Gaćeleze osim što su dugo bili prva linija bojišnice oni su bili okupirani od 16. rujna do 8. listopada i zašto se uopće bojimo ako ima još takvih naselja koje već godinama su nepravedno, nisu dobivali ovaj status da sada ispravimo tu nepravdu? Hvala.
Hvala lijepo. Sad će odgovoriti uvaženi zastupnik Ivica Mandić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, hvala lijepo kolegice. Pa ja nisam ta ustanova ili ta institucija RH koja će utvrđivati činjenično stanje, ni to bi htio a niti imam ta prava. Ja evo reći ću i vama da onu formulaciju koju vjerojatno nije formulirala ova Vlada sadašnja koju vodi premijer Milanović, da to vjerojatno neke od Vlada koje su iz toga vremena koje su točno napravili i opisali koja su to naselja. O tome da ja na takav način raspravljam, da li bi trebalo, ne bi trebalo, sigurno bi trebalo ali budite sigurni onda otvaramo još barem negdje par stotina naselja koja su bila na prvoj crti, koja nisu bila sa stanovnicima i koji bi sigurno trebali uči sa određenim drugim pravima. A opet moramo reći da imamo proračun RH koji teško zadovoljava i potrebe ove sada koje su preuzeli pa se bojim da sa bilo kakvim novim revizijama, novim obavezama značajno utječemo i na poziciju proračuna RH. Mi smo ti koji donosimo proračune, koji ih odbijamo i jednako smo suodgovorni i oni koji glasaju za i koji glasaju protiv za funkcioniranje ove države i za funkcioniranje proračuna ali sam protiv toga da ako obavezu prihvatimo a da nju ne ispunjavamo jer ovoga mislim. Hvala.
Hvala lijepo. Zadnja pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Ivana Šanteka. Izvolite.
Hvala. Evo poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa pomoćnicima. Ja sam se ustvari javio da bi dao potporu kolegi Novaku kao predlagatelju dopuna Zakona o područjima posebne državne skrbi jer je imao namjeru i Komarevo uvesti u taj opis P2 područja od posebne državne skrbi. Mislim da je Vlada u obrazloženju trebala biti korektna kao što je bio kolega Mandić pa reći evo ne možemo daći Gaćalezima i Komarevu iz razloga šta će onda tražiti drugi. Jer mi je ovo obrazloženje koje je ovdje dala Vlada prilikom odbijanja potpuno neprihvatljivo. Evo kolegica Branka je obrazložila za Gaćeleze da su bile okupirane dakle ne stoji teza ovdje iznesena u ovom odgovoru Vlade a isto tako kad govorimo o Komarevu ja mogu reći da samo mjesto dakle kuća i ceste nisu bile okupirane u Komarevu tijekom rata ali je 200 metara niže, dakle na području katastarske općine ili naselja Komarevo su bili neprijateljski rovovi iz kojih se pucalo. Pucalo se od 91. do 95. dakle 4 godine. Komarevo nije pomicalo frontu ni crtu bojišnice 4 godine. O značaju Komarova je kolega Novak govorio, isto tako i kolegica Roksandić i mislim da nema posebne potrebe to obrazlagati ali mislim da i još jednom ću reći daleko korektnije da upotrijebim taj izraz jer nisam sklon nekakvim grubim izrazima da bi bilo daleko korektnije reći ne možemo vam dati da bude to područje od posebne državne skrbi jer će se javiti još 50. To bi bilo daleko korektnije. Međutim drago mi je da je objedinjena ova tri prijedloga zakona, onda mogu reći i nekoliko reći o ovim dopunama zakona o području od posebne državne skrbi kao što znate ja sam rođen i živio sam i živim u Glini, području posebne državne skrbi, grad koji je imao prije rata 23 tisuće stanovnika, prema popisu 81. imamo 24 stanovnika, 2001. je imao 9 tisuća i 800, 2011. ima 9 tisuća i 300, dakle ne samo grad nego cijela jedinica lokalne samouprave. Gradonačelnik mi je jednom prilikom rekao da u glavnoj ulici u Glini koja je dugačka nekih 500-tinjak metara živi 9 obitelji. Dobro ste čuli 9 obitelji u ulici. To govorim da bih ilustrirao ustvari situaciju u kojima se područja od posebne državne skrbi nalaze. Rekao sam u odgovoru kolegi Mandiću da kolone službenika državnih dolaze ujutro u sedam sati iz Siska i Petrinje u Glinu, Topovskog i Gvozda i u 4 sata popodne se vraćaju, dolaze policajci, dolaze službenici, dolaze nastavnici, profesori, popodne odlaze. Niti jedan zakon, niti jedan ured, niti jedna državna mjera ne može nikoga silom naseliti, ne može ga čak ni privući. Imali smo opet ću ilustrirati situaciju danas da su nam se iz Ogulina javila jedna gospođa koja je imenovala pročelnicom kad se stekla prilika da dobije posao u Karlovcu, otišla je u Karlovac i Glina je ostala bez pročelnika. Evo govorim o Glini, mogu to proširiti i na ostala područja. Gospodin Janjić je tu, obišao je, zajedno smo čak i bili u nekim susretima, obišli smo i Gvozd, između Gline i Dvora ima 57 km i možete se voziti tom cestom da ne sretnete niti jedno vozilo, niti jednog čovjeka, 57 km a taj prostor je prostor granice, taj prostor će za nekoliko mjeseci biti europska granica i taj prostor će za nekoliko mjeseci biti Šengenska granica prema jer će Hrvatska postati granična zemlja EU. To su dakle problemi o kojima mi govorimo, s kojima se mi suočavamo. Mi smo rješenje vidjeli i zato se već godinama zalažem u rješenju da država decentralizira svoje ustanove koje može decentralizirati. Evo isto tako smatrao sam da je sjajan primjer kaznionica u Glini koja sada ima oko 300 zaposlenih, ima preko 500 zatvorenika unutra i očekivalo se da će ta velika ustanova ustvari pomoći razvoju i životu toga kraja. Nažalost opet jedan zakon stimulira drugi zakon destimulira. Pa imamo Zakon o javnoj nabavi gdje se za potrebe kaznionice raspisuje javna nabava pa evo recimo kruh za kaznionicu u Glini se uvozi iz Karlovca a isto tako kad se zapošljavalo 80 policajaca za potrebe kaznionice u Glini, javilo se oko 2200 kandidata, oko 1100 je zadovoljilo uvjete, bili su primljeni većinom ljudi koji nisu bili iz Gline iz područja posebne državne skrbi pa onda imamo situaciju ili da putuju i stvaraju dodatne troškove, niti jedan se neće naseliti, niti jedan i jedva čekaju priliku da se otvori u nekom drugom pravosudnom tijelu mjesto da oni odu. Prema tome, šta smo dobili? Ništa. Kuda idemo? Ništa. Dodatna stvar i dodatni problem o kojemu bih želio reći nekoliko riječi je nažalost i situacija sa gradnjom ove naše autoceste Zagreb-Sisak, da smo kolegica Roksandić i ja u nekoliko navrata govorili o toj cesti, postavljali pitanja, kolega Novak isto tako, uvijek smo dobivali odgovore da autocesta se gradi, da ona ide ali ona se gradi od '99.godine, dakle ona se gradi 14 godina i nikako stići. I vrlo je bitno kada se govori o toj autocesti reći da ovo nije autocesta Zagreb-Sisak nego da je ovo autocesta Zagreb-Sisak-Mošćenica dakle područje od posebne državne skrbi. i to je jedina šansa ako imamo infrastrukturu ako imamo stanovništvo, ako imamo za koga graditi dok sagradimo dok ima ljudi jer će nam se dogoditi da nećemo imati za koga graditi jer će nam mladost otići, jer će nam ljudi otići, a ostat će nam pusta i prazna zemlja dok će naši gradovi biti pretrpani i dok ćemo gledati one žalosne slike da naši ljudi naročito umirovljenici kopaju po kontejnerima traže boce, a ovdje imaju priliku za dobar život ali postoji neka barijera koju ja ne razumijem, a to je svi u velike gradove, a u manja mjesta nitko. Evo imao bih toliko toga reći ali očekujem da će mi kolege replicirati pa ću imati prilike vjerojatno odgovoriti i pojasniti ono što nisam rekao do sada. Hvala lijepo.
hvala lijepo. Vaše izlaganje izazvalo je dvije replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Mladena Novaka.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Šantek rekli ste da možda bi bilo korektnije upotrebiti pravi izraz pa reći nećemo vam ovo odobriti, nećemo dozvoliti zato što bi onda morali drugima. Mislim da nije to pravo rješenje. Činjenica je da nije to najveći problem. mislim da je postojala mogućnost da se ovo pitanje koje najviše sada boli ove ljude da se riješi na neki drugi način. Dokaz tome je upravo ono što sam rekao maloprije, govorim o legalizaciji, dokaz tome upravo ono način na koji je riješen za određene nacionalne manjine, što opet naglašavam nemam ništa protiv toga ali znači da postoji mogućnost da se taj problem riješi na drugi način, barem u ovom slučaju ako se već ne želi zadirati u Zakon o područjima od posebne državne skrbi sa obrazloženjem da bi to napravilo još veću pomutnju. Mislim na kraju krajeva da to ne bi napravilo veću pomutnju samo što bi vjerojatno izazvalo reakciju i onih drugih koji su također oštećeni ovim dijelom. A ovaj drugi dio koji ste vi pričali oko stanja na tim područjima odnosno raseljavanja ljudi, to je nažalost realnost koju smo vidjeli. Nema dugo kada je bila rasprava o razminiranju, znate kada ne živite u takvom okruženju, kada nemate s tim doticaja onda vas to baš i ne boli, nemate nekih prevelikih problema oko toga. A s druge strane ako ste svaki dan u takvom okruženju onda vas to itekako boli, onda vam je to najveći životni problem. Hvala.
Hvala vam lijepo. Odgovor uvaženog zastupnika Ivan Šanteka.
Evo poštovani kolega pa drago mi je da ste još jednom naglasili upravo ovo što je bitno. Pa KOmarevo i Sunja je simbol obrane Sisačko-moslavačke županije i KOmarevo je isto tako mjesto koje se pet godina nije pomaklo, dakle front se nije pomakao ni milimetar, a bili su strašni napadi na tom mjestu. Ako ništa drugo onda samo radi toga je trebalo ovo dopuniti u ovom zakonu. A mislim da je daleko lakše dopuniti ovaj zakon i podržati vašu inicijativu nego obećavati nekakav zakon koji će sve riješiti, a vidimo da nijedan zakon ne može riješiti situaciju ukoliko ljudi ne žele ostati na nekom prostoru. ali ljudi odlaze iz raznoraznih razloga. Puno ljudi umire, malo ljudi se rađa. Odlaze ljudi za poslom i zbog toga su ta područja u ovakvom stanju u kakvom jesu. Ja ću svaku inicijativu svakog zastupnika podržati koji će pomoći da se tamo lakše živi, međutim smatram da je cijeli ovaj kompleks pitanja koja smo mi danas otvorili daleko kompleksnije i da bi se Vlada zaista trebala jače angažirati ako želi riješiti ovu situaciju. A u interesu je i Zagreba da se ova situacija riješi da nemamo situaciju da imamo prenatrpan Zagreb, a da imamo sve okolo pusto, a naročito da imamo pusto područje uz granicu. Evo radi primjera, ostalo mi je još 20 sekundi, radi primjera ću reći da su sve prijašnje države od Austro-Ugarske nadalje rješavale granična područja. Austro-Ugarska je isto tako poticala, ona je nalagala da dolaze učitelji na ta područja. Bivša država je nalagala tvornicama da grade pogone da bi ljudi mogli tamo ostati. I zato sam ja u ovom svom ne znam kako da kažem nekakvom svom nastojanju da pomognem rekao da bi sadašnja država trebala decentralizirati ono što može, a to su državne ustanove. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Bore Grubišića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Potaknut sam raspravama i kolege Novaka, a i kolega Šanteka, a i s obzirom da sam u danima Domovinskog rata bio na tom području i mogu reći da je zaista KOmarevo ne mogu reći poput Vukovara ali za onaj kraj Sisačko-moslavačke županije simbol i bedem obrane grada Siska. No, moram reći i to da ovdje, a vi ste proširili ne samo na Kumarevo nego i na ostalo. Postoji i taj problem tog cijelog širokog područja koje ima kada bi izbrojili sve skupa a rekli ste cesta Dvor-Glina 57km naselja ima i tabli ali nemate, ne možete vidjeti žive duše na toj cesti. Taj tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] trbuh Hrvatske koji je nekada bio kralježnica Hrvatske države i hrvatskog kraljevstva. Pa kada bih nekoga pitao ovdje zna li gdje se uopće kovao prvi hrvatski novac, tzv. banovac kojega su kovali banovi Zrinski. A ne znate, normalno, to je u Gvozdanjskom jel, to je na cesti Dvor-Glina. Pa kada bih pitao gdje je grad Zrin, malo bi se ljudi uopće znalo gdje je grad Zrin, i to ne znaju. Pa normalno da kada ne znaju, ne znaju ni oni u Vladi da onda to područje koje je Bogom dano za mnoga gospodarska, gospodarske djelatnosti, prije svega stočarstvo i ekološku poljoprivredu da nema zanimanja niti ima ikakvoga da kažem ulaganja niti interesa da se taj kraj pokrene i da napokon na tom dijelu koji je duga granica tzv. Suha međa između Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske napokon nešto pokrene. Taj kraj je i zaslužio. A autocesta ne samo da je trebala ići do Mošćenice, nego ona je trebala biti spoj i na Bosnu i Hercegovinu. Tada bi taj kraj kao što je i Lika, kroz koju je prošla autocesta prema Splitu oživio a znamo da je Ličko-senjska županija i ona mjesta koja su bila uz autocestu zaista oživjela. Ovako je tamo samo da kažem samo izumiranje, tamo nema niti jednog vrjednijeg gospodarskog objekta [[Upadica: Hvala lijepo.]] I biti ću za ovaj prijedlog.
Odgovor, uvaženi zastupnik Ivan Šantek.
Evo, poštovani kolega Grubišić je ustvari i potvrdio ono što sam rekao da svaka replika ustvari otvara jednu novu temu … [[Govornik se ne razumije.]] problema s kojima se to područje susreće. Zaista područje Dvora, inače Dvor je najveća općina ako izuzmemo one koje imaju more dakle, najveća kopnena općina u Republici Hrvatskoj a ima negdje oko 5 tisuća stanovnika sada. Možemo isto tako govoriti o problemu s kojima se susreće Petrinja. Isto tako možemo govoriti o problemu s kojima se susreće i Glina i Topusko i Gvozd ili Vrginmost sada kako se zove po najnovijem. I isto tako možemo govoriti o područjima Donji Kukuruzarima koji isto tako obiluju problemima, općina Majur, općina Hrvatska Dubica koja je strašne štete u ratu pretrpjela, Hrvatska Kostajnica isto tako. Prema tome, još jednom ću reći, ustvari i apelirati ovdje javno na Vladu. Situacija je daleko kompleksnija nego što bi mogao jedan zakon riješiti ili nego što bi mogla jedna agencija riješiti. Mi možemo isto tako otvoriti jednu temu koja se zove naseljavanje. Nažalost naseljavaju se ljudi koji ostaju vrlo kratko, vrlo kratko ostaju, ili dok im djeca završe školu ili dok negdje ne dobiju priliku da se zaposle, nakon toga napuštaju i tu imovinu. Ako se po noći provezete ovom cestom, drugom cestom od Gline prema Karlovcu ili od Karlovca prema Glini, biti ćete šokirani kada se provezete naseljima, gdje je recimo Vojniću jedna trećina, u jednoj trećini kuća ne gori svjetlo. Isto tako, kada je zima, kada je snijeg provezite se tim krajem, vidjeti ćete koliko je okućnica neočišćeno dakle nitko u njima ne živi. Kuće, isto tako kolega otvorili smo ponovo novu temu, obnova je napravila kuće, kuće su prazne, nisu u funkciji. To su sve teme o kojima treba razgovarati i u o kojima mislim da bi bilo dobro puno ozbiljnije pristupiti nego što je do sada bilo.
Hvala vam lijepo. Došli smo do kraja sa raspravama. Sada bih pitao da li predlagatelji žele uzeti riječ? Imamo tri predlagatelja, jedan je predstavnik dr. Jakša Puljiz, jedno je gospodin uvaženi zastupnik Mladen Novak i treće je zastupnica, koliko sam ja shvatio, opunomoćena gospodina Vinkovića, uvažena zastupnica Branka Juričev-Martinčev. Da li želite uzeti riječ? Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] raspravu, bilo je puno konstruktivnih prijedloga. Zaista se mora reći prije svega da su Izmjene zakona o područjima posebne državne skrbi prvenstveni cilj imale da se usklade sa nedavnim izmjenama Zakona o sustavu državne uprave, odnosno Zakonom o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela. Sa prvenstvenim ciljem da se omogući da se novo tijelo koje se zove Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje što prije stavi u funkciju. I to je cilj i ovih izmjena ovoga Zakona i sljedeća dva zakona o kojima ćemo uskoro imati priliku diskutirati. Naravno uvijek tema kao što je područje posebne državne skrbi je dovoljno kompleksna i složena da izazove niz komentara i opservacija koje se tiču puno širih, puno širih tema kao što je regionalni razvoj, kao što je pitanje rekao bih čak spašavanja razvoja pojedinih područja pojedinih područja Republike Hrvatske, formuliranje kvalitetnih dugoročnih razvojnih politika. Jer i ovo što je kolega Šantek govorio ja se zaista mogu složiti sa tim konstatacijama samo stambeno zbrinjavanje u koje je ova država uložila jako puno, procjenjujemo dakle da je riječ o gotovo 5 milijardi kuna od 96. do danas. Nije uspjelo ostvariti ono što smo htjeli. Dakle, s jedne strane ostvarili smo povratak, Hrvatska se može podičiti, pohvaliti najvećom stopom povratka populacije kada govorimo prije svega o prognanicima, nešto su slabiji rezultati u pogledu povratka izbjeglih osoba, ali su zaista u svjetskim razmjerima jedinstveni. Međutim tolika ulaganja u stambenu infrastrukturu nisu dovoljna jer se pokazuje da je potrebno imati puno širi kontekst u vidu, kontekst koji će stvoriti to održivo ozračje za život ljudi, a prije svega se tiče broja i kvalitete radnih mjesta. I zato je izazov tim veći kako da zapravo pored stambenog zbrinjavanja koji je kompleksan, koji je zaista rezultirao sa vrlo kvalitetnim po meni rezultatima, kako taj program nadopuniti nizom drugih mjera. I to će biti tema kojom ćemo se mi baviti u Ministarstvu regionalnog razvoja, dakle ja sad mogu najaviti da će se do kraja godine dogoditi ozbiljne promjene u pogledu pristupa slabije razvijenim područjima, prije svega kroz Zakon o regionalnom razvoju. Ovdje je bila par puta istaknuta jedna stvar, prije svega treba urediti okvir, okvir koji se tiče utvrđivanja slabije razvijenih područja. Trenutno imamo tri sustava, imamo sustav PPDS, imamo brdsko-planinska područja i imamo potpomognuta područja koje definira indeks razvijenosti. I mi se moramo odlučit, dakle ne možemo nastaviti dalje sa tri paralelna sustava. Što je problem sa PPDS-om? Taj sustav je donesen '96. godine, dakle u vremenu kada su značajna područja Republike Hrvatske pretrpjela strašna razaranja i naravno i logično je da je prvi i osnovni kriterij bio okupiranost i na taj način su utvrđena i sama područja. Međutim, danas je 2013. godina i zaista se postavlja pitanje da li je opravdano da i dalje područja samo zbog toga što su bila okupirana '91. do '95. ili u nekom kraćem razdoblju imaju pravo i dalje biti pod posebnom paskom države. Naime, u tom razdoblju su se kod nekih područja dogodile vrlo značajne promjene u pozitivnom smislu. Ruku na srce, treba reći većina tih područja je i dalje najslabije razvijeno područje Republike Hrvatske, većina ratom razorenih područja su i dalje ugrožena socioekonomska područja i njima se treba baviti. Međutim, mi taj sustav zapravo već imamo koji nam daje objektivna mjerila koja su apsolutno i u skladu sa pozitivnom praksom Europske unije koja primjenjuje socioekonomska mjerila. U slučaju kohezijske politike to je BDP po stanovniku, međutim BDP po stanovniku je nešto što se primjenjuje na razini tzv. statističkih regija NUTS 2 razine između 800 tisuća i 3 milijuna, dakle jedno mjerilo koje je na jednoj puno većoj teritorijalnoj razini nego što bi bilo dobro za hrvatski kontekst. Zbog toga imamo indeks razvijenosti koji pratimo i računamo i na lokalnoj razini, dakle na razini jedinica lokalne samouprave i na razini područne samouprave. I naravno da je onda logično kada već imamo to objektivno po svim ocjenama mjerilo stupnja razvijenosti, da ga onda u potpunosti i primijenimo. Tako da će promjene koje ćemo predložiti do kraja godine ići upravo u tom smjeru da indeks razvijenosti postane jedino mjerilo za utvrđivanje područja koja zaostaju u razvoju, slabije razvijenih područja i koja trebaju uživati posebnu podršku države. Tako da odgovor Vlade na komentare zastupnika kako je potrebno uskladiti i brdsko-planinska područja i PPDS i stvoriti jedan dugoročni jedinstveni okvir, jedinstveni pristup utvrđivanju slabije razvijenih područje je da, Vlada će to napravit, izmjene su već u pripremi kroz Zakon o regionalnom razvoju. Te izmjene će biti i realizirane ili eventualno kroz poseban zakon o potpomognutim područjima, a o tome ćemo još vidjeti. Ja se želim zahvaliti svima na amandmanima, dakle svi amandmani će naravno biti razmotreni, Ministarstvo će zauzeti stajalište i predložit će Vladi Republike Hrvatske i mislim da već idući tjedan dakle imat ćemo u Saboru poziciju Vlade vis a vis predloženih amandmana. Spomenuto je pitanje provedbe stambenih programa i pitanje spore realizacije. Dakle ja tu želim istaknut dvije stvari: jedna je pitanje provedbe u smislu realizacije već utvrđenih rješenja za stambeno zbrinjavanje, dakle govorim o slučajevima gdje već postoji rješenje i drugo je pitanje provedbe kada govorimo o donošenju novih rješenja. Ja ću samo dati par brojki koje se tiču rezultata rada Ministarstva od prošle godine do danas po pitanju rješavanja onih slučajeva gdje već imamo utvrđeno rješenje. Dakle u prošloj godini ukupno je osigurano 455 novih stambenih jedinica za provedbu programa stambenog zbrinjavanja, blizu 300 milijuna kuna je iznosilo ukupno izvršenje za stambeno zbrinjavanje u proračunu. U okviru tih 300 milijuna kuna je i 721 komplet građevinskog materijala, 402 završene obnove obiteljskih kuća IV do VI kategorije, 1491 opremanje kućanstva sa kompletom namještaja, 170 obnovljenih stanova u zgradama. Dakle ovo su rezultati koji se tiču razdoblja 1.1.2012. pa do 10.4.2013. I da spomenem još modele gospodarenja državnom imovinom. 739 darovanih obiteljskih kuća i stanova te 573 realizirane kupoprodaje državnih kuća i stanova. Dakle, kad govorimo o provedbi programa stambenog zbrinjavanja itekako se radilo, itekako je bilo vrijednih rezultata. Zastoj koji se dogodio je bio u pogledu odobravanja novih rješenja. S jedne strane kao što sam spomenuo jučer na aktualnom satu, rezultat je to određenih provjera koje smo morali napraviti u pogledu procedura i popravaka procedura u pogledu definiranja liste prvenstva, a s druge strane moramo priznati isto tako da situacija u državnom proračunu i nužno smanjenje državnog proračuna je moralo na neki način se odraziti i na dinamiku rješavanja novih zahtjeva. Jer svako odobravanje novih zahtjeva znači uvećanje obveza državnog proračuna, a vi znate kako stoji i u samome Zakonu o područjima posebne državne skrbi da se rješenja za stambeno zbrinjavanje donose sukladno proračunskim mogućnostima. Što se tiče komentara oko APPN-a, dakle Agencije za promet i posredovanje nekretnina i prenošenja novih funkcija na APPN bilo je komentara da li je APPN u stanju preuzeti te funkcije, da li je to dobro da se određene funkcije prenose u APPN. Sad kad su u odnosu na situaciju gdje su koncentrirane na jednom mjestu. Dakle, prije svega želim istaknuti da jedina nova funkcija koju APPN preuzima se odnosi na dodjelu građevinskoga materijala. Sve ostalo APPN već provodi i nema nikakvoga straha da će APPN slabije izvršavati ovaj dio posla u odnosu na Ministarstvo regionalnoga razvoja. Dapače, ovim jačamo i centraliziramo provedbu stambenih programa na jednom mjestu što smatram da je jako dobro. APPN ima jako veliko iskustvo u pogledu provedbe stambenih programa i nikakav problem neće biti da preuzme funkciju kojom se trenutno bavi točno troje ljudi u Ministarstvu regionalnoga razvoja. Što se tiče komentara vezano za podnošenje dokumentacije potrebne za rješavanje stambenog zbrinjavanja, dakle moram tu napomenuti sljedeće. Obzirom da se svake godine utvrđuje lista, ponovno lista prvenstva, a to je prije svega posljedica činjenice da imamo dva seta uvjeta o kojima uvijek moramo voditi računa. S jedne strane to su kriteriji koje potencijalni korisnici trebaju ispuniti da bi dospjeli na listu prvenstva na temelju kojih utvrđujemo koji je to broj ljudi, a drugi kriterij je državni proračun koji određuje koliko osoba sa liste prvenstva može biti stambeno zbrinuto. Naravno da postoji onda rezultat činjenice da postoji jako veliki broj zahtjeva i jako veliki broj rješenja u odnosu na proračunske mogućnosti znači da jako veliki broj osoba koji ispunjavaju uvjete stambenog zbrinjavanja neće biti moći zbrinut u tekućoj godini. Iduće godine se mora raditi nova lista. Zašto? Iz jednostavnog razloga jer protekom vremena od godinu dana su moguće i promjene u okolnostima koje se boduju prilikom izrade liste prvenstva. Naravno da je moguće da tijekom godine dana osobe na listi prvenstva dođu u situaciju da ili ispunjavaju neke dodatne kriterije, imaju pravo na neke dodatne bodove ili zbog novonastalih okolnosti gube pravo na određene bodove i time se automatski utiče na njihovu poziciju na listi. I zbog toga je naravno potrebno podnositi nove dokumente. Međutim, podnošenje novih dokumenata je u zakonu uređeno na način da se ono odnosi samo na dokumente koji se tiču imovinskoga stanja. Dakle, ostale dokumente nije potrebno ponovno podnositi. Što se tiče prijedloga izmjena zakona o PPDS-u i uvrštavanja naselja Gaćeleze i naselja Komarevo. Ja osobno i ministarstvo apsolutno razumijemo da postoje situacije kao što su ove dvije i vjerojatno mnoge druge u Hrvatskoj, naselja koja su bili na prvoj crti obrane Hrvatske i koja su stradala, koja su i obnovljena temeljem Zakona o obnovi, ali koja nisu uvrštena u Zakon o područjima posebne državne skrbi u vremenu kada se o tome odlučivalo, a to je bila '93. godina. '93. godine je izrađen popis na temelju kojeg je onda donesen Zakon o područjima posebne državne skrbi '96. godine. To je bilo '93. godine. Sad smo 20 godina kasnije. Ja kažem opet, mogu razumjeti da se želi napraviti određeni korak pomoći prema ljudima u tim područjima koji doista jesu stradali u doba rata. Međutim, mi smo u 2013. godini, mi se držimo nalaza i zaključaka koji su vrijedili i koji su bili u redu 20 godina i nalazimo se u vremenu kada idemo pred glavnu reformu utvrđivanja područja posebne državne skrbi i zaista smatramo da nema racionalnoga razloga da se sad na pojedinačni način idu proširiti područja posebne državne skrbi na razini pojedinih naselja. I sasvim je sigurno ono što su pojedini zastupnici istaknuli da bi na ovakav način rješavanje proširenja područja posebne državne skrbi izazvalo lavinu dodatnih zahtjeva a to nije put. Put je ono što sam rekao na početku da formiramo jedinstveni sustav utvrđivanja područja koja trebaju pomoć države, koja prema ključnim socio-ekonomskim indikatorima zaslužuju pomoć države. Mjerila kao što su stopa nezaposlenosti, kao što su proračunski prihodi po stanovniku, kao što je demografska struktura, stopa obrazovanosti, visina plaće. To bi nam trebale biti glavne odrednice kod donošenja odluke kome u ovoj državi treba posebno pomoći od strane središnje države. Jedna dobra vijest za stanovnike Komareva vjerojatno ste čuli bit će sutra objavljena. Dakle, planira se pokretanje proizvodnje u Željezari Sisak, planira se 300 novih radnih mjesta. Ja vjerujem i nadam se da će dio radnih mjesta dobiti i stanovnici s područja Komareva što je ja mislim najbolji način pomoći tim područjima. I to je zapravo ono ključno ako zaista želimo pomoći tim područjima koja su stradala u ratu, koja se suočavaju sa visokom stopom nezaposlenosti najbolji način koji možemo pomoći je da im osiguramo uvjete za dodatne investicije i to je ono što ćemo nastaviti raditi dalje pri tome vodeći računa posebno o mogućnostima koje nam pružaju sredstva iz europskih fondova. Mi već sada u ministarstvu kroz različite programe ciljano potpomažemo određena područja. Mi u tim programima već smo primijenili indeks razvijenosti koji koristimo koji je isključivo mjerilo kod određivanja kojim područjima ćemo više pomoći i nadamo se da će vrlo brzo, posebno u idućoj godini kada će izuzetno velika sredstva biti na raspolaganju, taj dotok novih investicija u infrastrukturu, u javnu infrastrukturu, u poslovnu infrastrukturu a posljedično i ulaganja privatnih poduzeća u ta područja RH o kojima smo danas toliko puno govorili dovesti do onog pozitivnoga trenda i pomaka koji želimo, a to je smanjivanje jaza koji je zaista velik i koji postoji u RH. Još jednom hvala svim zastupnicima na konstruktivnim sugestijama. Razmotrit ćemo sve amandmane i vidjeti koje od njih možemo prihvatiti. Hvala na pažnji.
Hvala lijepo uvaženi zamjeniče ministra regionalnog razvoja i fondova EU. Vaše izlaganje je izazvalo 3 replike. Prva je ona poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa evo uvaženi zamjeniče pozorno sam vas slušao pa bih htio da mi možda i odgovorite na neko pitanje koje ću postaviti. Govorili ste o nekakvoj Strategiji Ministarstva regionalnog razvoja u smislu poimanja politike prema potpomognutim područjima, spomenuli ste PPDS brdsko-planinske, niste rekli ništa o otocima pa bih ja htio čuti s obzirom da mi znamo da postoji Zakon o regionalnom razvoju o kojem vi govorite i koji je u biti općenit i isključivo sveden na indeksiranje čitavog područja RH tj. htio bih pitati na koji način vi vidite znači poslije 1.07. primjenu tih zakona? Hoćemo li ih ukinuti, hoćemo li ove zakone mijenjati i dati potpuno nove ili hoće li oni ostati u ovakvom obliku kakvom jesu sada s time da će onda indeksacija i Zakon o regionalnom razvoju sravnavati ajmo reći područje s isključivo recimo nekakve infrastrukture putem ili EU fondova, zajmova ili bilo čega što ide iz proračuna ministarstva? To je jedno pitanje jer imamo brojne upite sa terena i ljudi se boje, posebno brdsko-planinska područja gdje je zakon donesen 2001. godine i bio je ajmo reći namijenjen Gorskom kotoru najviše pa onda su upali i drugi slijedom određenih kriterija, a to je broj stanovnika po kvadratnom km, gdje su bile određene povlastice namijenjene i stanovništvu i lokalnoj samoupravi. Indeksacija ne rješava pitanje onih drugih povlastica. Znači, to je ono što ljudi žele znati. Hoćemo li recimo na otocima i dalje moći računati na besplatan prijevoz, subvenciju vodoopskrbe i sva ona ostala prava koja nam proizlaze iz tog zakona bez obzira na indeksaciju ili ćemo ulaskom u EU ostati bez svega toga i isključivo se posvetiti samo infrastrukturi, izgradnji itd. putem kriterija koje ćete vi onda postavljati? I htio bih pitati na koju indeksaciju se odnosi ovaj vaš dio, da li je ona iz 2011., 2010. ili iz 2005. na kojoj je bazirana Strategija regionalnog razvoja?
Hvala lijepa. Evo, odgovorit će poštovani zamjenik ministra.
Glavni instrument kojim se namjerava pomoći razvoju slabije razvijenih područja i drugih specifičnih područja kao što su otoci glavni instrument će biti razvojni programi. Dakle, naša je intencija da se odmaknemo od različitih olakšica poreznih i drugih mjera kojima se dosada većina sredstava usmjeravala u ta područja i da se prije svega okrenemo projektima. Dakle, koliko god bude bilo moguće sredstava izdvojiti za projekte koje ćemo temeljno financirati iz EU fondova da na taj način zapravo stvorimo jednu kritičnu masu ulaganja koji će potaknuti razvoj i slabije razvijenih područja. Naravno da će određene porezne olakšice sigurno ostati, prije svega za građanstvo, sigurno će se i dalje jedan dio fiskalnih transfera događati od središnje države prema lokalnim proračunima budući da lokalne jedinice na tim područjima jednostavno nemaju dovoljno izvornih sredstava da uopće sudjeluje u bilo kakvim razvojnim projektima na svom području. Međutim, isto tako je sigurno da ćemo preispitati apsolutno sve mjere. Dakle, vi sada imate neke apsurde da neke od najbogatijih općina u Hrvatskoj istovremeno uživaju pogodnosti s transfera sredstava iz državnog proračuna u lokalne proračune. To je nedopustivo i to nije dobro. To je kontra regionalnoga razvoja, to nisu mala sredstva i jasno da sa takvim jedinicama ćemo morati nešto napraviti. Da ćemo morati primijeniti nekakva objektivna mjerila jer svaka kuna koja ode recimo tako u krive ruke istovremeno znači kuna manje za brojne jedinice a koje se sada nalaze izvan bilo kakvog sustava pomoći. Ako uzmete indeks razvijenosti i uparite to sa brdsko-planinskim područjima i PPDS-om vidjet ćete da postoji jako veliki broj općina, preko 100, koje su trenutno izvan PPDS-a i brdsko-planinskih područja a čiji je indeks razvijenosti značajno manji od nacionalnoga prosjeka. I to je jedna neravnoteža i to je jedna zapravo nepravda koju na neki način moramo adresirati. Što se tiče izmjena Zakona o otocima, Zakon o otocima će sigurno ostati. Dakle, otoci kao posebna područja će se i dalje posebno tretirati u zakonu, ali naravno da ćemo pokušati sa izmjenama zakona napraviti reviziju mjera u smislu da povećamo njihovu učinkovitost da zaista ocijenimo koje su to mjere koje su dovoljno kvalitetne da se zadrže, koje mjere treba na neki način redefinirati, a vidjet ćemo da li postoje mjere koje eventualno treba ukinuti i zamijeniti nekim drugim instrumentima. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Pa poštovani kolega Puljiz slušajući vaše obrazloženje mislim da Vlada nije imala hrabrosti učiniti onaj odlučujući korak. Vi dobro znate da kriteriji za dobivanje sredstava iz EU su prvenstveno ekonomski i socijalni. Iz njih proizlazi praktički sve. Ako mi te kriterije ne napravimo za određene infrastrukturne projekte će ići na čelo broja priključaka ili nečeg sličnog, po tim kriterijima praktički nitijedan PPDS neće moći dobiti sredstva iz EU. Kad govorimo o poreznim olakšicama, samo s osnova povrata poreza na dohodak i praktički kompletan porez na dobit koji pripada PPDS-u … [[Govornik se ne razumije.]] nekakvih 700, 800 milijuna kuna koje jedinice s područja posebne državne skrbi napravimo. I uopće mi danas veći dio ove rasprave ne bi imali da smo se držali socijalnih i ekonomskih kriterija tko može i tko ne može biti u PPDS-u. Jedno je bilo vrijeme poraća kad se išlo po tome, međutim vrlo interesantno da danas predgrađa možemo reći za hrvatske pojmove velikih gradova se nalaze u PPDS-u što po ničem ne pripadaju i uzimaju dio sredstava koja na žalost ne dođu tamo gdje treba doći. Iako to nemamo hrabrosti reći onda vrlo teško ćemo 1.7. se pojaviti ili nekakvu tržišnu utakmicu da možemo povući novce. Jer Europa nam neće priznat ovaj sentiment o kojem mi danas ovdje govorimo, naprosto činjenice, naprosto činjenica. A mi ako hoćemo dignut Banovinu, ako hoćemo dignut istok Slavonije, ako hoćemo dignut jedan dio Like onda to naprosto moramo napraviti. I na kraju ono što niko danas ovdje nije rekao, mnogi su se prijavili na području PPDS fiktivno samo da ostvare porezne olakšice i to treba isto jasno raščistiti. S područja, zapravo iz liste i popisa birača samo brisali razno razne ljude ali možda smo trebali izbrisati najprije ove jer oni čine najveću štetu Hrvatskoj.
Hvala lijepo. Odgovoriti će poštovani zastupnik … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Evo, ja samo mogu izraziti zadovoljstvo da se uvaženi zastupnik Šuker slaže sa pristupom Vlade da se socioekonomski kriterij utvrdi kao jedini pravi kriterij za određivanje područja kojima treba pomoć. A što se tiče ovih anomalija koje doista postoje u sustavu, svakako to su anomalije koje godinama traju, lažna prebivališta na PPDS i ostale vrste nepravilnosti s kojima ćemo se naravno isto tako pozabaviti, ali opet vodeći računa o tome da se onome dijelu stanovništva koje zaslužuje zaista pomoć ne napravi šteta. Hvala.
Hvala lijepo. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Bore Grubišića.
Hvala lijepo. Gospodine zamjeniče ministra rekli ste socioekonomski kriterij, među ostalima stopa nezaposlenosti i demografsko kretanje u određenim područjima. Nažalost mrtvace u kliničkim mrtvom se ne može pomoći. Evo ja ću vam nabrojiti neka mjesta u RH, neću gledati teritorijalni ustroj, sad je ovdje i Slavoniju i Baranju, ali i tu jako puno. Ajmo počet od Slavonije i Baranje: Crni potok, Pavlovci, Lipovac gornji, donji i srednji, Surevica, mjesto, ajmo sada na Banovinu i Sisačko mjesto Zrin, Trgovi, Gvozdansko, Žirovac, Maja, Goraj itd. tamo nema nezaposlenosti, tamo je puna zaposlenost zato što nitko ne živi mlađi od 65 godina, pa vi uopće nemate stope nezaposlenosti tamo, niti se ona može uopće razmatrati. Taj socioekonomski kriterij je ad acta za takva mjesta koja su zapravo eto još koliko mogu potegnuti didovi i bake koji tamo žive i to je to. Dakle, unatoč dobroj namjeri i stvaranju nekakvog, da ne kažem fonda solidarnosti kao što je bio u bivšoj Jugoslaviji pa za takva područja. Ovim područjima se mnogima više ne može pomoći unatoč vaših dobrih namjera. Mislim da smo prilično kasno krenuli u ovakve da kažem akcije ili strategije, 20 godina nakon Domovinskog rata, odnosno nakon stvaranja Hrvatske države, evo što imamo, imamo potpuno prazna područja kojima vi možete dati novce ali nema ih ko tamo ni potrošiti, niti se ima ko zaposliti, pa neće did sa 70 godina ići raditi u tvornicu keramike u Rujevcu. Nema više ni tvornice, nema ni tvornice više.
Hvala lijepo. Sljedeći predlagač je poštovani zastupnik Mladen Novak, želite li završnu riječ? Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi zamjeniče sa suradnicima. Pa bit ću kratak, s obzirom da ste rekli način na koji je moguće pomoći ovim, prvenstveno ova dva naselja koja su danas apostrofirana je izrada kompletnog zakona. 15 mjeseci je bilo prilike, ovo nas što smo mi potencirali, što smo potencirali je usklađenost odnosno problem koji se pojavljuje sad sa legalizacijom. Ta područja su vezano uz to, ne možemo reći da svako ministarstvo radi za sebe, svako ministarstvo je sastavni dio Vlade. Dal postoji mogućnost da dva ministarstva bubu koordinirana, da nađu zajedničko rješenje da se barem ovaj dio riječi, to je pod broj jedan. A pod broj dva, govorite o području koje, sad ste iznesli jedan podatak, odnosno jednu informaciju o pokretanju proizvodnje u Željezari Sisak. 31.12.2011. godine ovdje su govor održali, odnosno bili su u Sisku tadašnji prvi potpredsjednik Vlade i predsjednik Vlade Milanović i Čačić, slavodobitno su najavili kroz par mjeseci, mislite da ti ljudi više vjeruju u obećanja? A ovo je nešto konkretno što treba poduzet jer nema, znate šta to su mahom ljudi koji su iz željezare, radili su u Željezari Sisak, otpremnine su potrošili. Sad ući u neku investiciju od kud, a legalizacija je do 30.6., to je motivirano s tim nikakvim politikantstvom, nikakvim, na kraju krajeva ono što sam reko vladajuća većina donosi odluku, sve zasluge idu njima. Ali u pitanju su ljudi, tamo nemate alternative, nemate drugog radnog mjesta, jednostavno od Siska cijela ona okolina ne radi, nema, jednostavno firme ne postoje, nema se gdje raditi. Ti bi ljudi rado došli i na posao u Zagreb samo i za to treba imati novaca. Na kraju, kažu bit ću realan tražit ću nemoguće, pa apeliram na zastupnike vladajućih da još jedanput razmisle o ovome, sve zasluge mogu bit samo onih koji donesu takvu odluku. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Damira Mateljan.
Hvala. Gospodine Novak, evo budimo ono potpuno realni, potpuno otvoreni da je recimo naselje vaše postalo područje od posebne državne skrbi, Komarevo postalo područje od posebne državne skrbi i 90. godina to još uvijek nažalost nije garancija da bi to dovelo do razvoja tog mjesta. Dokaz tome je nažalost ono što vam je rekao i gospodin Šantek spominjući Gvozd, spominjući Glinu, spominjući Topusko. Sva su ta naselja od prvoga dana područja od posebne državne skrbi. Što smo dobili? Dobili smo zapravo nerealno velike proračune, bez obzira na 30%-totnu ne zaposlenost, 40%-totnu nezaposlenost, ti su proračuni veći od mnogih jedinica lokalne samouprave koji imaju nezaposlenost 5% ili 4% a dobili smo tamo 3, 4, odnosno jednog gradonačelnika, odnosno 3, 4 zamjenika sa plaćama koje su veće od nas rasipnih i bahatih sabornika, dobili smo gradove koji imaju službena vozila koja su puno opremljenija i modernija nego što su to vozila našeg parka u Saboru i zapravo ovaj Zakon o područjima posebne državne skrbi nije polučio one rezultate koje treba polučiti i to zapravo govori da taj zakon loš i da ga treba mijenjati. Treba razmišljati projektno, ja sam uvjeren da Komarevo koje je srećom životno mjesto koje društveno životno u kojem postoji kulturno umjetničko društvo koje je aktivno, postoji odbojkaški klub, postoji dobra osnovna škola, dakle postoje ljudi koji nešto žele. I ova akcija dokazuje da ti ljudi nešto žele. Pa ja vjerujem da u tom Komarevu postoje projekti u malom i srednjem poduzetništvu, da postoje projekti u turizmu i mislim da Komarevo i sva druga mjesta treba inzistirat na tome preko svoje lokalne samouprave da se takvi projekti ostvare i vršim pritisak na ministarstvo i na svoju lokalnu samoupravu da se ti projekti, da se otvore nova radna mjesta i to će vam biti puno veća pomoć nego bit područje od posebne državne skrbi.
Hvala vam lijepo. Evo odgovor poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo. Vrlo kratko. Kolega jeste vi svjesni da u Komarevu ogromna većina poljoprivrednog zemljišta pričamo o ruralnom dijelu, ruralnom naselju, da ogromna većina ni dan danas nije razminirana, da li mislite da to može riješiti lokalna zajednica? A ovaj sad konkretan potez koji treba sad u ovom trenutku vezano je na legalizaciju, o.k. donesite propis da se legalizacija prolongira za ova područja koja su krizna, koja nisu područja od posebne državne skrbi nego su krizna, da se za njih prolongira na neki određeni period dok se ne donese konačno rješenje ili ovo što ste vi predložili, konačan zakon. Čista stvar je vezana za konkretno naselje, konkretan slučaj a pričat o tome u turističkom razvoju, šta ću vodit turiste u minska polja? Hvala.
Hvala vam lijepo. S time smo završili raspravu o tekstu ovih zakona. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prelazimo na Konačni Prijedlog zakona izmjenama i dopunama zakona o područjima posebne državne skrbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 325. Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada je podnijela amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnikom. Sukladno članku 166. Poslovnika dajem na glasovanje Prijedlog da raspravimo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 110 glasova za donesena, zaključak da raspravimo i odlučujemo o amandmanima Vlade. Amandmane će obrazložiti zamjenik ministra Jakša Puljiz. Izvolite zamjeniče.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice, uvažene zastupnice i zastupnici. Amandman glasi, odnosi se na članak 9. U članku 9. u izmijenjenom članku 12a. stavku 2. riječi: "pravilnikom propisuje čelnik državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje" zamjenjuje se riječima: "uredbom propisuje Vlada Republike Hrvatske." A osim toga u članku 9. u izmijenjenom članku 12a. stavku 10. riječi: "pravilnikom propisuje čelnik Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje" zamjenjuje se riječima Uredbom propisuje Vlada Republike Hrvatske.". Obrazloženje izmjena je sljedeće. Predlaže se amandman koji se odnosi na propisivanje kriterija za bodovanje zahtjeva za stambeno zbrinjavanje koji se uvrštavaju na liste prvenstva u članku 9. u izmijenjenome članku 12a., stavku 2. prijedloga zakona. Izmjena se odnosi na donošenje podzakonskog propisa u provedbi programa pomoći Vlade Republike Hrvatske za povratak Hrvata u Bosnu i Hercegovinu, darivanjem građevinskog materijala za obnovu ili izgradnju oštećenih ili uništenih kuća u članku 9. u izmijenjenom članku 12a. u stavku 10. Prijedloga zakona. Sa stajališta pravne sigurnosti građana, utvrđivanje ove materije Uredbom Vlade Republike Hrvatske umjesto pravilnikom daje veću pravnu sigurnost.
Otvaram raspravu. U raspravi mogu učestvovati predstavnici klubova. Nema zainteresiranih. Dajem na glasovanje amandman br. 1 Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da smo većinom glasova 85 glasova za, 20 protiv i 6 suzdržanih prihvatili 1. amandman Vlade Republike Hrvatske. Molim zamjenika ministra da obrazloži drugi amandman.
Drugi amandman se odnosi na članak 22. u stavku 1. riječi: "pravilnik iz članaka 7. i 9." zamjenjuju se riječima "pravilnik iz članka 9.". U stavku 2. riječ: "uredba" zamjenjuju se riječju: "uredbe". Predlaže se u prihvaćanju amandmana radi usklađivanja sadržaja članka sa izmjenama predloženim 1. amandmanom Vlade Republike Hrvatske.
Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman broj 2. Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan. Utvrđujem da je većinom glasova 86 za i 25 suzdržanih prihvaćen drugi amandman Vlade. E sada prelazimo na pregled amandmana, imamo tablicu, molim također zamjenika ministra da se izjasni o amandmanima. 1. amandman kluba zastupnika SDP-a.
Vlada Republike Hrvatske prihvaća amandman.
Amandman postaje sastavni dio zakona. 2. amandman Kluba zastupnika nacionalnih manjina.
Vlada Republike Hrvatske ne prihvaća amandman.
Tko će obrazložiti?
Obrazloženje?
Da, obrazložite.
Ovako predloženim amandmanom bi se omogućilo pravno stambeno zbrinjavanje dodjelom građevinskog materijala na nekretnini u suvlasništvu suglasnost svih ostalih suvlasnika osim kada tu suglasnost nije moguće pribaviti iz opravdanih razloga. Na primjer zdravstvenog stanja ili nepoznatog boravišta suvlasnika. Smatramo da bi predloženo pravilo stvorilo pretpostavke za povredu prava vlasništva u određenim slučajevima, davanjem diskrecionog prava nadležno tijelu da odlučuje o opravdanosti razloga. A tako i pretpostavku za odgovornost za naknadu eventualne štete.
U ime predlagatelja Dragan Crnogorac. Izvolite kolega.
Evo hvala. Poštovani gospodine zamjeniče, pa evo mi smo i na Odboru za ljudska prava razmotrili i razmatrajući upravo ovaj prijedlog izmjena i dopuna smo i uz neke sugestije ljudi pa između ostalog i nove pučke pravobraniteljice s obzirom da imamo jako puno primjera ljudi koji nisu uspjeli u određenim rokovima podnijeti jer nisu uspjeli da pribave ove suglasnosti, ali i iz razloga koji su po nama opravdani mislili smo da bi zakon trebalo dopuniti ovim dijelom koji ste vi sada obrazložili i ustvari odbili. Mislimo da će ali smo se sa cijelim izmjenama i dopunama usuglasili mislimo da idu u jednom bolje svjetlu u jednom boljem pravcu. Nadamo se da će možda biti još prilika pa ćemo možda ove stvari i nekim drugim načinima ili uredbama moći izmijeniti ali iz svega navedenog mislimo da s ovim poboljšavamo predložene izmjene i dopune. Stoga tražim izjašnjavanje po ovom amandmanu.
Tko je za amandman Kluba zastupnika nacionalnih manjina koji Vlada ne prihvaća? Nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na 3. amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 8. stavak 5.
Vlada prihvaća amandman Odbora za zakonodavstvo.
Postaje sastavni dio zakona. 4.amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 10.
Prihvaća se amandman na članak 10.
Postaje sastavni dio zakona. 5. amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada prihvaća na članak 11. Vlada prihvaća amandman Kluba zastupnika SDP-a na članak 11.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. 6. amandman.
Pardon, samo da dodam, prihvaća uz izmjene izričaja potrebne zbog pravne jasnoće ove odredbe.
Znači u novom tekstu ga prihvaća.
Prihvaća se na način da članak 11.glasi: "u članku 13.iza stavka 1.dodaje se novi stavak 2.koji glasi iznimno od članka 9.b stavka 5.ovog zakona korisnici koji su do 1.svibnja 2013.godine stambeno zbrinuti davanjem u najam obiteljske kuće ili stana u državnom vlasništvu ostvaruju pravo na kupnju u cijelosti čitave stambene površine obiteljske kuće ili stana u državnom vlasništvu po cijeni koja se propisuje uredbom iz stavka 1.ovoga članka". A u dosadašnjem stavku 2.koji postaje stavak 3.riječi ministar regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva zamjenjuju se riječima čelnik Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje.
Konstatiram da je članak 5. Kluba zastupnika SDP-a prihvaćen u izmijenjenom obliku. Prelazimo na amandman br. 6. Kluba zastupnika SDSS-a na članak 12. stavak 2.
Vlada prihvaća amandman na članak 12. stavak 2.
Postaje sastavni dio zakona. 7. amandman Kluba zastupnika nacionalnih manjina na članak 20.
Vlada ne prihvaća amandman na članak 20.pod sljedećim obrazloženjem, zahtjevi za stambeno zbrinjavanje u kojima nije odlučeno koji nisu dopunjeni do 2.lipnja 2012.godine nisu uvršteni na liste prvenstva za 2013.godinu, a zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi NN br. 57/2011 bilo je određeno da se u tom slučaju odbiju rješenjem. Svi podnositelji kojima je zahtjev odbijen imaju pravo podnošenja novog zahtjeva u 2014.godini. u slučaju prihvaćanja amandmana ovakvi zahtjevi ne bi se mogli bodovati u skladu s novim kriterijima što dovodi u pitanje samu provedbu stambenog zbrinjavanja po predloženom modelu.
Kolega Dragan Crnogorac.
Zadovoljan sam ovim obrazloženjem gospodina zamjenika i neću tražiti izjašnjavanje. Hvala.
Amandman broj 7 Kluba zastupnika nacionalnih manjina je povučen. Amandman broj 8 Kluba zastupnika SDSS-a na članak 21.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman pod sljedećim obrazloženjem, amandmanom se predlaže izuzeti podnositelje zahtjeva za stambeno zbrinjavanje uvrštene na listu prvenstva za 2013.godinu od nadopune podnesenih zahtjeva. Međutim člankom 9. prijedloga zakona kojim se mijenja članak 12.a, a u skladu sa predloženim amandmanom 1 Vlade RH daje se ovlast Vladi RH da uredbom uredi kriterije za bodovanje prema kojima će se utvrđivati liste prvenstva za 2014.godinu. Stoga se u slučaju prihvaćanja amandmana već podneseni zahtjevi ne bi mogli bodovati u skladu sa novim kriterijima što dovodi u pitanje provedbu stambenog zbrinjavanja po predloženom modelu.
Tko će obrazložiti amandman? Mile Horvat. Izvolite kolega.
Zahvaljujem se. Ja ću samo reći da mi smo htjeli s ovim amandmanom upravo izbjeći situaciju da zbog ponovnog bodovanja već utvrđenih bodovnih rang lista ne izgubimo i 2013.godinu u njihovoj realizaciji kao što smo je de facto izgubili jer smo smatrali da su bodovne liste već po nekim kriterijima po postojećem zakonu utvrđene. Ako vi smatrate da će uredbom Vlade to rješenje biti kvalitetnije mi to prihvaćamo i ne tražimo glasanje o amandmanu.
Hvala. Amandman broj 8 Kluba zastupnika SDSS-a je povučen. I 9.amandman Kluba zastupnika nacionalnih manjina na članak 23.odnosno novi članak 24.
Vlada predlaže prihvaćanje ovog amandmana.
Postaje sastavni dio zakona. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova 86 za, 23 protiv i 1 suzdržan donesen zakon o izmjenama i dopunama Zakona o području posebne državne skrbi u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Sada bismo prešli na sljedeću točku a to je 9. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o obnovi, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 327 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste svi primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj i fondove EU, Odbor za lokalnu i područnu, regionalnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Hvala lijepo. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Nitko se ne javlja. Hvala lijepo. Otvaram raspravu. Prvo se za raspravu javio Klub zastupnika HDZ-a. U ime kluba zastupnik uvaženi zastupnik Ilija Filipović. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo predstavnici Vlade RH, uvažene kolegice i kolege zastupnici, ja bih počeo ovaj moj kratak uvod o kratkom zakonu na način da smo mogli objedinit raspravu ovog zakona, sljedećeg zakona, sljedeća točka i prethodne tri točke jer imaju potpuno identičan cilj a to je usklađivanje s odredbama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih tijela državne uprave. No tu je što je, ovaj zakonski prijedlog zadržao je ranija definirana dva osnovna modela obnove što je ostavština HDZ-ovih Vlada, ta dva modela su popravak objekata sa oštećenjima od prvog do trećeg stupnja obnove objekata i dalje je moguć povrat uloženih sredstava u popravku ili obnovu kuće kao i zamjena obnovljene nekretnine za adekvatnu nekretninu u vlasništvu RH a značajno je ovo i za sve one osobe koje još čekaju provedbu programa obnove ratom oštećenih, uništenih materijalnih dobara sa svrhom povratka dakle na područja koja su tijekom Domovinskog rata bila izložena kako znamo često reći razornim i istinito reći razornim djelovanjem i posljedicama tih djelovanja od samog početka velikosrpske Jugoagresije pa do okončanja mirne reintegracije. U ovom prijedlogu akta se na jedan vrlo usrdni način nude podaci o ukupnoj brojci popravljenih stambenih jedinica u RH. Tako se navodi da je po svim modelima ukupno obnovljeno negdje oko 150 tisuća obiteljskih kuća i stanova a u koja se vratilo oko 500 tisuća članova obitelji u svoja prije ratna prebivališta. Iz ovih podataka nije vidljivo a bilo bi dobro da se to može vidjeti ili da nam je to predlagatelj na određeni način uvodno rekao koliko je obnovljeno objekata iz jednog a koliko iz drugog modela obnove, drugi model obnove od 4. do 6.stupnja oštećenja i koliko objekata još čeka na ovnovu da znamo koliko nam to treba i sredstava. Vidjeli smo da nije baš izdašan bio prijedlog proračuna u ovu svrhu pa ne znam kako će uopće teći nastavak ovog procesa. Još bi važno bilo znati koliko nam je potrebno sredstava do okončanja ovog posla kada bismo mogli reći evo završili smo ovaj posao procesa obnove i povratka svih raseljenih na svoja ognjišta. Ja znam da je ovo prijedlog zakona izmjene i dopune zakona, da ovo nije izvješće o radu o obnovi i da je praktično nemoguće čuti sve ove kvantifikacije ali zato imamo predlagatelja ovdje koji bi eventualno ako ocijene nužnim mogli u tom pravcu i progovoriti. Dalje, težnja je bila vjerujem da se ovaj Zakon o obnovi kojeg je dakle vidio sam to Hrvatski sabor donio '96.i mijenjao i nadopunjavao dva puta u istoj toj godini, a u današnjim izmjenama i do puni još 4 puta. Težnja je njegova uskladiti dakle ovaj zakon s odredbama sadašnjeg Zakona o ustrojstvu i djelokrugu rada ministarstava odnosno da se novo utemeljeni državni ured pozicionira i da dobije i da počne praktično djelovati. Vjerujem da će i ove proračunske stavke naći negdje prostora i za ovu aktivnost jer ako želimo tu aktivnost nastaviti mi moramo imati sredstava negdje pozicionirana za takvu stvar. Čuli smo od predstavnika predlagatelja kada je dao uvodne napomene za prethodna tri zakona koja smo raspravili, čuli smo da se očekuju učinci provedbe ovog zakona u dva pravca. U jednom pravcu trebali bismo dobiti brži povratak u prijeratna prebivališta i trajno zbrinjavanje korisnika obnove prvi cilj i drugi cilj stvoriti pretpostavke za učinkovitiji završetak ukupnog programa obnove u ratu oštećenih i uništenih stambenih jedinica i to naravno u skladu sa raspoloživim sredstvima. E sada tu dolazimo u jednu malu zamku, dolazimo u jedan slijed nesklada ili nečiste norme gdje se osjeti čista kolizija u ovome sada što je cilj, a to je u točki 2.i u točki 3.gdje se govori o ocjenama izvora, kaže da za provedbu ovog zakona nisu nužna sredstva, a onda se kaže u stavku 2.sredstva za program obnove osigurat će se godišnje u državnom proračunu RH. bila je vrlo gorljiva, zanimljiva rekli su mi to kolege rasprava do jutarnjih sati o rebalansu državnog proračuna i ne znam točno što će se naći na našim klupama sutra kada budemo glasovali kakvi će biti amandmani i hoće li se uopće pozicionirati ili promijeniti. Ako bude nekakvih sredstava onda je ovo doista nesuvislo skrojena jedan i druga odredba i ne govore jedna s drugom u odnosu na cilj ovaj očekivane učinke koje sam spomenuo. Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje preuzima poslove točno piše planiranja, organizacije, pripreme, nadzora provedbe obnove stambenih jedinica uništenih ratnim djelovanjem i u nadležnost navedenog tijela prelaze i rješavanje predmeta o pravu na obnovu u drugostupanjskim postupcima. Moram priznati da je vrlo ambiciozan je zadatak stavljen u nadležnost ovog državnog ureda, a prema zakonskom prijedlogu Agencija za pravni promet i posredovanje nekretninama preuzima od Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU dio poslova koji se odnose na tehničku realizaciju nabave i obnove i izgradnje stambenih jedinica za potrebe provedbe stambenih programa, te opremu, pismohranu i drugu dokumentaciju, sredstva za rad, financijska sredstva te prava i obveze i razmjerno preuzetim poslovima kao i državne službenike i namještenike zatečene na tim poslovima. I kada čovjek ovo pročita onda jedno pomisli, jednostavno razmišljam, a što će to kada se ovakve krucijalne stvari izvuku iz resornog ministarstva, što će to raditi ministarstvo resorno o ovim pitanjima i kako će se to uopće provoditi u nižoj razini organizacijskog oblika državne uprave ako to ne može ostati u ministarstvu, pogotovo što znamo da ovog trenutka dok ja govorim tijelo koje bi ovo trebalo realizirati niti je kadrovski, niti je materijalno osigurano sredstvima državnog proračuna. Mislim da je praktično nemoguće govoriti o zakonu to sam i rekao o obnovi, a da se ne dotakne pitanje prethodna tri zakona ili zakona koji nam slijedi. Jer za koga obnavljamo? Pa za one koji su protjerani, rastjerani, rašireni, raspršeni širom Europe i cijeloga svijeta na stotine zemalja. Kažu dakle ljudi iz BiH je 2 milijuna 200 tisuća ljudi raseljeno u stotine zemalja svijeta. Veliki dio je prošao preko tla Hrvatske, dobar dio se zadržao u RH i danas je ovdje i još uvijek ne znaju kada će i gdje biti konačno vraćeni ili će svoje kosti ostaviti u bijelome svijetu. Ovaj zakon cilj sam rekao da se usuglasi ne donosi ništa posebnoga i ništa bitnoga, zato mislim da je mogao biti u paketu s ova preostala četiri zakona i zato bih rekao par riječi o regionalnoj suradnji o ovom problemu vezano za obnovu i za povratak raseljenih lica dakle o ovom pitanju. S obzirom da je tijekom Domovinskog rata u RH i širem prostoru koje je također zahvaćeno agresijom, proživio je dakle taj narod našu sudbinu, bilo raspravljano i raseljeno u samoj BiH više od 3 milijuna i BiH, Crnoj Gori i Hrvatskoj, dakle raseljeno je više od 3 milijuna ljudi izvan granica. Samo četiri zemlje regije kako to stoji u ovom, netko je to već spominjao u ranijim zakonima raspravljajući, u BiH, Crnoj Gori, Republici Hrvatskoj i Republici Srbiji. Logično je da bi, bilo je to i ostao i još uvijek traje kao problem ovih država regija, ali i problem Europske unije. Naporima spomenutih država i podrškom Međunarodne zajednice, a s ciljem osiguranja dobrovoljnog povratka i reintegracije, a i lokalne integracije izbjeglica, znate da je bila jedna sarajevska vrlo važna deklaracija iz 2005. pa je poslije to preraslo u jednu zajedničku deklaraciju za regionalni stambeni program čime su se obvezali na suradnju Vlade ove četiri zemlje koje sam spomenuo. I taj spomenuti zajednički regionalni program sastoji od 4 nacionalna programa, dakle svaka država ima svoj samostalni program i ima za cilj osigurati trajna stambena rješenja za oko 74 000 osoba ili za 27 000 kućanstva u petogodišnjem razdoblju od ove do konca 2017. godine. Tako bar stoji u programu. A bilo bi nužno osigurati za ovu priču 584 milijuna eura za njegovu realizaciju. Donatorskom konferencijom koja je bila u Sarajevu prošle godine, znamo da je osigurano 260 milijuna eura, od toga je Europska unija donirala 230 milijuna, a mogli ste vidjeti u prijedlogu zakona programom upravlja Razvojna banka Vijeća Europe i u tom pravcu je i Republika Hrvatska predvidjela, pripremila i planirala u okviru nacionalnog programa provoditi tri modela stambenog zbrinjavanja: izgradnju stambenih objekata, kupnju stanova na tržištu i rekonstrukciju doma za stare i nemoćne osobe kako bi se ovaj program definitivno doveo do kraja i u Republici Hrvatskoj. Sve ovo je na tragu intenzivne međudržavne suradnje u regiji, među zemljama potpisnicama, ne svjedocima kako to često znaju reći, potpisnicama Daytonskog mirovnog sporazuma, kako bi se ubrzalo rješavanje otvorenih problema obnove i izbjeglica i konačno zatvorila ova pitanja kroz afirmaciju vladavine prava i jačanje i poštivanje pravne države na prostoru JI Europe, stoji u jednom od tih dokumenata koje sam spomenuo. I sve je ovo lijepo, samo bih još volio znati iz kojih će se to sredstava i osigurati i dovesti ova priča do kraja na sreću svih ovih nesretnika koji su još uvijek diljem svijeta i čekaju svoj krov nad glavom. I puno ne očekujem od Državnog ureda, pravo da vam kažem, za obnovu i stambeno zbrinjavanje jer ako bude radio kao i svi drugi ustrojeni državni uredi za koje je netko rekao neki dan u raspravi kad smo raspravljali upravo o ovom državnom uredu, da su ti državni uredi postali jedna impotentna tijela, dakle gdje se jednostavno stvara onda jedna sumnja za učinke ovog državnog ureda o kojem evo sada govorim. Nije dobro niti nešto prenormirati niti je dobro nešto preorganizirati, dakle i jedno i drugo daje jedan vrlo loš efekt u konačnici i mi činimo upravo tu stvar koja nije dobra prijenosom dakle ovlasti iz resornih ministarstava u neke novostvorene državne urede i agencije, gomilamo nove zaposlenike, stvaramo nove troškove i jednostavno stvaramo jedno novo nepovjerenje u jednu tromu administraciju gdje stvari neće ići brže, siguran sam u to, nego će to stvoriti još jedan dodatni problem. Svakako nisam sretan što se krešu sredstva, dakle to smo čuli u sinoćnjoj raspravi o državnom proračunu [[Upadica Reiner: Vrijeme.]] Vrlo kratko ću. Vezano institucije Hrvata u BiH i izvan i nisam baš sretan i zbog toga što je izbrisano sve preko 700 000, 750 000 Hrvata iz BiH i iz cijeloga svijeta, iz dijaspore, koji neće imati pravo glasa na ovim i sljedećim izborima. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepo. Sljedeći se za raspravu u ime Kluba zastupnika HDSSB-a javio uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine Puljiz sa kolegama i nas 20-tak zastupnika ovdje. Da, izbrisali smo 750 000 Hrvata, ne ja nego Bauk, ali kad je bio referendum za ulazak u Europsku uniju onda su bili na popisu, sad kad treba glasovati onda je bolje, to je biračko tijelo vladajućih. Ali nije to tema ove današnje rasprave nego Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o obnovi koji se vodi u ovim popodnevnim satima, iako bih ja volio da je to prijepodne pa da bude široki televizijski prijenos u svezi ove vrlo važne teme. Zašto kažem važne? Prije utakmice Barcelone i Paris Saint Germaina koju je prenosila BiH televizija i PTPC televizija, dakle na ćirilici Radio televizija Republike Srpske. Uključim ja ranije program na taj PTPC i vodi se emisija uživo o provođenju regionalnog programa o trajnim rješenjima za izbjeglice i raseljene osobe u Bosni i Hercegovini. Zanimljiva emisija, sugovornik iz Sarajeva, ministar obnove, pazite ministar obnove i ljudskih prava. Takvo ministarstvo postoji valjda u Bosni i Hercegovini, a s druge strane njegov sugovornik iz Banja Luke. I emisija kaže ovako da je u Bosni i Hercegovini u svrhu toga, dakle obnove razrušenih objekata, stambenog zbrinjavanja, izbjeglih tako oni to zovu, izbjeglih i raseljenih osoba osigurano 260 milijuna eura putem donacije EU od 230 milijuna, SAD-a od 10 milijuna eura i banke o kojoj je kolega govorio Razvojne banke Vijeća Europe od 20 milijuna eura i nadaju se i daljnjim donacijama u tu svrhu. Aplikanata kaže ovaj iz Sarajeva za obnovu stambenih objekata ima već 3000. Ovdje govorimo o 27000. Namjera je, dakle u planu je. E sad ja vas pitam. Tko u Hrvatskoj od hrvatskih da kažem državljana, a izbjeglih iz Bosne i raseljenih iz Bosne i Hercegovine diljem naše Domovine prije svega u Brodsko-posavskoj županiji, pa onda i u Karlovačkoj županiji i drugim našim pograničnim županijama, dakle Hrvata koji su izbjegli a znamo da ih je veliki broj i da se broj Hrvata u Bosni i Hercegovini smanjio za ovih poslije rata za 300000. Tko zna da ima mogućnost aplicirati u Bosni i Hercegovini za obnovu svog razrušenog ili otuđenog objekta ili stana? Je li Hrvatska televizija i hrvatska Vlada provela široku raspravu i putem medija obavijestila Hrvate iz Bosne i Hercegovine da imaju pravo na to? Nije. Bitno je da sam ja na Hrvatskom radiju čuo prije neki dan da je rok za produženje aplikacija za povratnike u Hrvatsku 1. kolovoz. To je objavila hrvatska Vlada jedino u svezi toga. A gospoda iz Sarajeva kažu da je rok za prijavu za aplikaciju u Bosni i Hercegovini krajnji rok je kaže 7. maja, da prevedem svibnja ako netko ne zna. To je još ni 20 dana 7. svibnja ako se ne produži. Ja ne znam je li produženo. Tada kada sam gledao emisiju rečeno je 7. svibnja zadnji rok. Brine li to hrvatska Vlada i uopće hrvatska javnost, mediji o tim ljudima koji su ili uložili svoje novce koje su uspjeli prenijeti u ratnom vihoru iz Bosne i Hercegovine pa napravili neku bajtu, kućicu, svoj stambeni kutak ili pak nisu se uopće do sada stambeno zbrinuli i definitivno ili im je APN dao na raspolaganje nekakav objekat u Krnjaku pa ne mogu kupiti za 100000 eura da rade 100 godina u Krnjaku da čuvaju ovce ne mogu otkupiti taj objekt od APN-a. Brine li itko da obavijesti te ljude da mogu u onoj državi iz koje su izbjegli imati svoju kuću koju će im, novce koje će im da kažem darivati, pokloniti iz ovog fonda od 260, za sada 260 milijuna eura. Ne, nije to nekome u interesu i to je problem ovdje. Obnova. Piše ovdje da je cilj obnove održivi povratak. Što to znači održivi povratak? Održiv znači da se čovjek tamo može održati, da može tamo živjeti kad se vrati nazad. Pa ne može on se održati ako jede svoju kuću, a to mu jedino preostaje jer posla nigdje nema. Održivi povratak. Što znači održivi? Za održivi povratak po dosadašnjim pravilima u Republiku Srpsku nije se vratio niti jedan, ma 1000 Hrvata uvrh glave, a bilo ih je 30% na području Posavine itd. I više od 30%. Drugo, danas na ovim područjima, malo prije smo razgovarali kako su to pustoš, demografska pustoš sa granicom uz Bosnu i Hercegovinu. Cetingrad osim onog Šamana Hodaka koji je i pogodio čak za Sanadera neke stvari, dakle i tako nekakvih par drugih imamo na 10 kilometara Kladušu u Bosni i Hercegovini, državu za koju smatramo da je ekonomski, gospodarski i politički poslije Daytona nikakva država ali tamo imate 45000 stanovnika, prije rata je imala 15. Danas je 45000. Cetingrada demografski gotovo da i nema. Pa Kladuša je sustigla Sisak, a u Bihaću imate sveučilište. Bihać ima 100000 stanovnika, poput Osijeka. Ko bi rekao da je danas jedan Bihać stanovništvom poput Osijeka ili Bijeljina na primjer. Što to znači? Jel' netko vodio krivu politiku da to tako bude. Što smo mi to uradili? U Brodsko-posavskoj županiji živi 25000 izbjeglih svježe da kažem nakon ovog Domovinskog rata izbjeglih iz Posavine. Neki nisu riješili svoj stambeni problem. Ja vjerujem da mnogi i ne znaju da postoji ovaj fond u Sarajevu ili pak u Banja Luci, podijeli su, šta ja znam na koji način i kojim omjerom koji mogu povratiti svoje kuće. Rečeno je i doslovce za popravak svojih objekata koji još postoje, a nemaju, a devastirani su nemaju prozora, vrata, čak ni kablova, instalacija. Sve su odnijeli što su mogli ovi tamo koji sad žive. Imaju pravo na 8000 eura. Za obnovu objekta iz početka, dakle od temelja imaju pravo na 15000 eura. Tko to zna ovdje u našoj javnosti, a imamo, koliko imamo izbjeglih i raseljenih iz Bosne i Hercegovine u Hrvatskoj. I svi šutimo i popodne je prijenos. Zato govorim da bi bilo dobro bar da čuju od mene ovdje kad već neće nitko da kaže ni hrvatska Vlada da napiše u Večernjaku, da dadne oglas da plati oglas na televiziji, da ima emisija o tome pa da ljudi znaju. Ne, nema toga. Nekome nije valjda ni u interesu da to ima. E sad smo došli do obnove 149 tisuća i 600 obiteljskih kuća o kojima je eto omogućen povratak za 500 tisuća onih članova. E sad ja vas pitam ako objekt u općini od posebne državne skrbi kao što je Kopanica Velika kod Slavonskog Broda u našoj županiji meni dojavi domaćin koji gradi kuću da mu je crijep iz Kikinde jer piše na njemu Ciglana Kikinda, da mu je šljunak dovezen preko iz Bosne jer ovaj koji dovozi šljunak ne smije kupiti šljunka, ne smije vaditi šljunak sa naše strance nego Bosanci vade i naš i njihov šljunak i prodaju nama, da mu je cigla također stigla iz Bjeljine jer piše ima žig na cigli. Kolike su nepravilnosti, pa mi smo od … mogli napraviti biznis, ali nekome je biznis ali je otišao u privatne džepove u krivom smjeru. O tome sam ovdje govorio nekoliko puta i nitko nije povlačio ni ova HDZ-ova Vlada prije što se radilo sve, kako su pojeftino kupovali materijale, a prikazivali državnom sad uredu prije je bila agencija jel' tako kako su potrošili novce za obnovu. Oni koji su dobili da kažem koncesiju za obnovu. I svašta je bilo. I puno se novaca potrošilo, točno je. I Hrvatska država i hrvatski građani su to platili svojim porezima. Unatoč tome što sam ja evo ovdje i ja i moji kolege upozoravali što se radi. Imao sam račune od Kikinde od crijepa kako je dovezao iz Kikinde, corpus delicti, ali džaba, uzalud sve. Da, u Bosni je bio jedno vrijeme, Bosni i Hercegovini da ne zaboravim moju Hercegovinu, dakle u Bosni je bio jedan slogan – Svatko svojoj kući. Evo oni izgleda su to i naumili ostvariti bez obzira na sva tri naroda koja jesu. I što sad? Što sa ovim zakonom? Ustrojava se Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje a mi smo riješili, odnosno tako piše ovdje da je riješeno oko 150 tisuća objekata kako je rekao i kolega prije mene i kako sam čuo od gospodina Kutije jučer u nekoj drugoj raspravi da još ima oko 15 tisuća neriješenih slučajeva od čega je valjda pola u postupku a pola i nije još razmatrano. Pa mi se čini da je ona agencija to nekako sporo rješavala, da postoji jedan zastoj. Zastoj je opravdan nedostatkom novca u državnom proračunu koji se smanjuje to je točno. Još da napomenem, dakle taj novac se i dalje iz godine u godinu smanjuje. Međutim, Hrvatska je potpisnica zajedničkog regionalnog programa i to zajedno sa Srbijom, Crnom Gorom, da ne zaboravim tu i one koji su iz Srbije izbjegli iz Srijema itd. i došli u Hrvatsku, dakle sa Srbijom, Crnom Gorom, Hrvatskom i Bosnom i Hercegovinom. To su potpisnice ovoga o čemu sam ja maloprije govorio. I sve četiri su potpisnice svi povratnici koji kako reče moj kolega žele dobrovoljni povratak, a i ne moraju imati dobrovoljni povratak ukoliko u Hrvatskoj nisu ostvarili stambeno zbrinjavanje imaju pravo na svoj objekt u BiH ukoliko su uložili svoja sredstva. Treba znati koji su to uvjeti kojim se u BiH može dobiti novac iz ovog regionalnog programa da bi se izgradio objekt. Dakle, nije uvjet isključivo povratak. I još nešto, ako je čovjek odselio sa 4 djece maloljetne u vrijeme rata iz Bosne, izbjegao iz Bosne i Hercegovine svako od te djece ima isto pravo ako je sad postao punoljetan. Jer ono je bio njegov dom koji je sad srušen, a što se obitelj proširila hvala Bogu neka je i oni imaju pravo na to. I to treba ljudima ovdje već jedanput reći. Ja neću o ovom zakonu našem govoriti ništa, samo sam htio upozoriti na ovu činjenicu koja je činjenica. Jučer sam s novinarkom jednom razgovarao kaže ja to ne smijem pisati. A jel'? A o tome da saborski zastupnici su da ne kažem bogatuni to smiješ pisat jel' iako je sve lege artis i po zakonu i sva primanja. Nijedne kune nema nitko izvan saborske plaće i ono što pripada po zakonu. O tome smiješ pisati, a o ovome ne smiješ pisati. Neću dužiti, ja ne treba mi više vremena, ali zaista za ono što je maloprije rekao teško ćemo mi oživjeti ona područja. Bio sam u Krnjaku i osobno obišao te ljude, bio sam i u Gvozdu i u Glini i u Vojniću i u Dvoru, Hrvatskoj Kostajnici, Kuruzarima, Majuru sve sam obišao što kao vojnik, odnosno specijalni policajac a što i u mirnodopsko vrijeme jer su me zanimale staze moga da kažem ratovanja pa sam obišao te krajeve. To je žalost! Bez obzira na nove kuće koje imaju oznaku po imenu sela jel' pa Kozibrod K1, K2 ali nema svjetala noću u tim kućama tek tu i tamo nešto vikendom oživi. I ne znam, ja mislim da će vama gospodine Puljiz biti, dobit ćete Nobelovu nagradu ako oživite ta područja ili bi je zaslužili. Ali ta kemija teško ide, pogotovo sa ovakvim shvaćanjem i ovakvim nadzorom prema tim krajevima, prema hrvatskim ljudima i onima koje je muke natjerala da izbjegnu, da se rasele itd. A ovo što piše održivi povratak, to je floskula, to je prava demagogija. Pa kakav održivi? Pa možete vi njemu napraviti kuću u Unčanima, Kozibrodu ili ne znam ni ja gdje ako on nema od čeg živjet, nema gdje raditi šta će on? Kaže željezara, pa ko će više iz Komareva, babe i didovi ne idu radit više, nema, đaba željezara, a i koliko će potrajat ta željezara, imali smo mi Amerikance i Talijane sve u željezari pa bude 6 mjeseci i digne sidro. O zakonu ćemo još razmislit, nisam uopće htio razmišljati jer ga treba prihvatiti ili ne, ali razmislit ćemo malo za konačnu odluku. Hvala.
Hvala vam lijepo. Hoće li predstavnik predlagača? Samo izvolite. Uvaženi zamjenik ministra regionalnog razvoja i fondova EU, doktor Jakša Puljiz.
Potpredsjedniče, uvažani zastupnici i zastupnice. Samo par informacija obzirom da je bilo riječi prije svega o držanom proračunu i o regionalno stambenom programu. Dakle, Hrvatska Vlada je danas usvojila amandman na izmjene državnog proračuna kojim se za novo osnovani ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje osigurava iznos od 264 milijuna kuna tako da nema straha da ured neće moći provoditi stambene programe. Što se same obnove tiče u ovoj godini je planirano ukupno 70 milijuna kuna, kad kažem obnova onda prije svega mislim na preostale objekte koje je potrebno obnovit, radi se, govorili smo o brojci od 150 tisuća objekata, ostalo je još otprilike tristotinjak objekata koje treba obnoviti. Međutim, pojavljuju se periodično i potrebe obnavljanja recimo tako već objekata koji su prošli davno obnovu, ali naravno s vremenom se pojavljuj potrebe da se ulože određena sredstva prije svega u zgrade, više stambene zgrade. Znači 70 milijuna kuna za obnovu je osigurano ove godine, do danas je utrošeno otprilike 14,5 milijuna kuna, a ostatak se naravno planira do kraja godine. Što se tiče regionalnog stambenog programa i ovog spominjanja financijskih iznosa za Hrvatsku, dakle za Hrvatsku je planirano ukupno od 584 milijuna eura 120 milijuna eura, od tih 120 milijuna eura planirano je da 90 milijuna eura dođe iz donatorskih sredstava a 30 milijuna eura je planirano učešće RH. Do danas je od donatorskih sredstava osigurano otprilike 11,5 milijuna eura, a planira se u idućim godinama osigurati i ostatak. Ukupno je planirano da će se kroz ovaj program u Hrvatskoj zbrinuti otprilike 7,5 tisuća ljudi, spominje se 3,5 tisuće obitelji ali već je jedan dio tih obitelj zbrinut kroz nacionalne programe koji se financiraju već iz državnoga proračuna. Što se tiče informacija o regionalnom stambenom programu ja bih samo napomenuo da te informacije, nije točno dakle da se, da informacijama nema traga u Hrvatskoj. Samo jedan podatak, 3.4. u dnevniku je gostovao kolega Mario Nenadić pomoćnik ministra u Ministarstvu za obnovu i ljudska prava BIH, dakle u Hrvatskom dnevniku gdje je objašnjavao mogućnosti zbrinjavanja Hrvata iz BIH, ali tu moramo napomenuti dakle radi se o zbrinjavanju osoba koje već nisu zbrinute. Dakle, to je princip regionalnog stambenog programa. Korisnici regionalnog stambenog programa mogu biti samo osobe koje već nisu stambeno zbrinute i zbog toga je zapravo broj potencijalnih korisnika Hrvata iz BIH koji su trenutno u Hrvatskoj, a potencijalno se mogu zbrinuti u Bosni i Hercegovini relativno mali, manji od tisuću osoba. Evo toliko, hvala na pažnji.
Hvala lijepo. Za repliku se javio poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Da točno je da je Mario Nenadić, dakle iz Bosne i Hercegovine, emisija koja sam ja i gledao, sat vremena u emisiji PTPC, jel, televizijska emisija Radio televizija Republike Srpske. I nije točno da je samo, da su u pitanju samo rješenja samo onih koji nisu riješili stambeno pitanje u Hrvatskoj, nego je rekao da svi oni koji su uložili svoje novce u Hrvatskoj, u svoj stambeni objekt imaju pravo na povrat novca iz ovog fonda o kojemu sam govorio od 206, pa ja sam slušao, a valjda si nisam sjedio na ušima, ako stojim tu a vi nemojte mahati glavom. Nadalje, gospodin iz Republike Srpske je rekao da isti fond važi i za one raseljene unutar Bosne i Hercegovine. Imamo li mi lica raseljenih unutar Hrvatske? Imamo, kako to da mi ovdje o tome ne razmišljamo? Oni su rekli, da on je pobjegao iz Glamoča, dakle srpske nacionalnosti čovjek otišao iz Glamoča ili Grahova, došao u Banja Luku ima pravo, i on ima pravo na stambeno zbrinjavanje. Što mi to radimo? A mi, mi smo totalno neosjetljivi prema našim ljudima. Ima ljudi koji su otišli iz Knina, otišao u Istru, u Zagreb, šta ja znam kud je sve otišao. Imamo unutar Hrvatske raseljavanje, ne samo da imamo raseljavanje iz susjednih država ili naseljavanje, nego raseljavanje unutar Hrvatske imamo ali o tome ne brinemo, o tome ništa ni ne govorimo. Dakle, ako je ovaj fonda 560 milijuna eura o kojemu govorimo i Hrvatska ima uz donatorske eure 130 milijuna na raspolaganju i to se slabo puni, očito Bosna puno bolje puni svoje te fondove za ovaj program regionalnog stambenog zbrinjavanja. Evo ja ne znam, to je 10% koliko se ja znam donacija do sada je došlo, od planiranih sredstava u RH, za tih 7,5 tisuća koliko je još, ali ovaj broj od 264 milijuna kuna za ured je li to za ured ili je to u istu svrhu koju smo mi zajedno govorimo cijeli dan danas?
Evo, hvala lijepa.
Ili samo za rad ureda, pa bit će im dobro živjet sa 264, ako je to samo za ured i formiranje ureda.
Hvala lijepo. Mi smo time završili raspravu o tekstu ovog zakona. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o obnovi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 327. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim zamjenika ministra, kolega Jakša da se izjasnite o amandmanu broj 1.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, 85 za, 21 protiv i 4 suzdržana donesen Zakon o izmjenama Zakona o obnovi u tekstu kako ga je predložio predlagatelj, zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
I sada bi smo prešli na sljedeći zakon, sljedeći zakon je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o statusu prognanika i izbjeglica, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br. 326; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akata ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj i fondove EU i Odbor za lokalnu i područnu, regionalnu samoupravu. Izvješća ste primili. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Izvolite, uvaženi zamjenik ministra regionalnog razvoja i fonda EU doktor Puljiz.
Prijedlog zakona o izmjenama zakona o statusu poganina i izbjeglica. Ovim zakonskim prijedlogom usklađuje se zakon o području posebne državne skrbi, odnosno Zakon o statusu prognanika, izbjeglica sa Zakonom o ustrojstvu i djelokrugu ministarstva i drugih središnjih tijela državne uprave koji je donesen na sedmoj sjednici Hrvatskoga sabora 22. Ožujka. Ovim zakonskim prijedlogom se prvostupanjski postupci u predmetima utvrđivanja statusnih prava izbjeglica, prognanika i povratnika prenose u nadležnost ureda državne uprave i županija i nadležnoga upravnoga tijela grada Zagreba. Normativnim rješenjem, stvaranjem pretpostavki za nepristranost u postupanju i stručnost u obavljanju poslova navedenog upravnog područja se na adekvatni način nastoji zaštiti prava osoba u statusima izbjeglica, prognanika i povratnika a u skladu sa preporukama ureda pučkog pravobranitelja te stajalištima iznesenima u praksi nadležnih sudova. Naime protekom vremenom u kojima se u razdoblju donošenja zakona 93.godine uređivala prava na priznavanje statusa izbjeglica, prognanika i povratnika te u skladu sa odredbama posebnog propisa nastalo se zadržati osobe navedenih kategorijama za osobe koje su evidentirane u bazama nadležnog tijela kao izbjeglice ili prognanici postoji potreba da se redefiniraju njihova prava a navedeni statusi ne mogu se više utvrditi novim podnošenjima zahtjeva od stupanja na snagu izmjene zakona 99.godine. S obzirom na vrijeme koje je proteklo od posljednje revizije statusa prognanika, povratnika i izbjeglica neophodno je provesti novu reviziju statusa svih u bazama revidentiranih osoba te ažuriranje baza podataka kojom sada upravlja Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU. Slijedom navedenoga određene odredbe zakona kojima uređeno postupanje nadležnih tijela te prava i obveze osoba kojima je bio priznat određeni status a koje su se primjenjivale u vrijeme Domovinskog rata i tijekom mirne reintegracije predlaže se brisati kao neprimjenjive jer je broj osoba u statusima prognanika, povratnika, izbjeglica od nekadašnjih preko 600 tisuća na dan 1.ožujka 2013. sveden na 988 osoba. Od tih 988 osoba 514 osoba je u privatnom smještaju, 474 su u organiziranom smještaju, a prema statusima 301 osoba ima još uvijek status prognanika, 104 osobe imaju status povratnika, a 583 osobe imaju status izbjeglica. Navedene osobe za koje se još nisu ostvarile pretpostavke za utvrđivanje prestanka statusa potrebno je uspješno integrirati u zajednicu. U tu svrhu posebnim propisom o stambenom zbrinjavanju kojim je utvrđeno prioritetno zbrinjavanje određenih kategorija korisnika uz planiranje zatvaranja preostalih objekata te u suradnji sa Ministarstvom socijalne politike i mladih planira se te kroz regionalni stambeni program planira se konačno riješiti pitanje zbrinjavanja osoba na koje se primjenjuje ovaj zakon. Slijedom navedenog neophodno je prilagoditi zakonodavni okvir za provedbu navedenih poslova. Osnivanjem državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje te provedbom regionalnog stambenog programa omogućit će se intenziviranje aktivnosti rješavanja preostalih osoba u statusu izbjeglica, prognanika i povratnika u RH. Hvala vam na pažnji.
Hvala vam lijepo. Prelazimo na raspravu. Prva u ime Kluba zastupnika HDZ-a bit će uvažena zastupnica Marija Rapo. Izvolite. Zaboravio sam pitati da li slučajno izvjestitelji odbora žele uzeti riječ ali čini mi se da ih ionako nema, pa hvala lijepa. Evo izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolegice i kolege zastupnici, poštovana gospodo predstavnici Hrvatske Vladi. Predloženim izmjenama zakona o statusu prognanika, izbjeglica redefiniraju se pojmovi izbjeglica, prognanika i povratnika te se na drugačiji način uređuje nadležnost za rješavanje po podnesenim zahtjevima tako da su za rješavanje u prvom stupnju nadležni uredi državne uprave u županijama, a žalbe na rješenja u prvom stupnju rješava novo osnovani državi ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje. Bez obzira što predlagatelj tvrdi da će ovim izmjenama osigurati učinkovitost i stručnost odlučivanju upravnom području utvrđivanja statusnih prava izbjeglica, prognanika i povratnika držim da se nažalost to neće dogoditi. Sve ove zakonske promjene glede nadležnosti postupanja o pravima izbjeglica, prognanika, i povratnika još će više usporiti rješavanje njihovih statusnih prava a time i rješavanje njihovih životnih problema. Naime trenutno ima 15 tisuća zahtjeva za stambenim zbrinjavanjem od kojih je 8 tisuća obrađenih ali se sporo ili gotovo nikako ne izdaju odgovarajuća rješenja. Naime u posljednjih godinu i pol izdano je tek 50 rješenja pa ne želim niti nagađati u koliko se ovakvim tempom budu izdavala rješenja koliko će godina trebati za rješavanje svih ovih zahtjeva. Očito da je zbog svih ovih zakonskih promjena i njihovog među usklađivanja te očekivanja i donošenja odgovarajućih provedbenih propisa došlo do zastoja u rješavanju ovih za život mnogih ljudi važnih pitanja. To su ustvrdili svi zastupnici koji su sudjelovali u raspravi u prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o ustrojstvu ministarstava i drugih državnih tijela državne uprave. Držimo da je osnivanje ovog državnog ureda zapravo korak unatrag u zbrinjavanju izbjeglih i prognanih. Naime, ako je u proteklih godinu i pol dana pokazana tolika neefikasnost u rješavanju ovih problema što je i bilo u djelokrugu Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU koje sigurno infrastrukturno i kadrovski puno ekipiranije posebice što se tiče izgradnje i rješavanja problema komunalne i društvene infrastrukture teško možemo očekivati da će državni ured koji se još de facto nije ni osnovao ili sada već jest osnovao, nisam dobro razumjela, doprinijeti ubrzavanju rješavanja problema izbjeglih i prognanih. Zaista je teško očekivati da jedan novi državni ured za stambeno zbrinjavanje može napraviti poslove koje nije napravilo Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU. To ministarstvo pored ministra i zamjenika ministra ima još 5 pomoćnika ministra. Jedan od njih je i pomoćnik ministra uprave za stambeno zbrinjavanje i statusna prava. On je zadužen za poslove koje je obavljala uprava za prognanike, povratnike i izbjeglice, a koja ima regionalne urede za područja posebne državne skrbi u Karlovcu, Kninu, Petrinji, Slavonskom Brodu, Vukovaru i Zadru. Prognanici, povratnici i izbjeglice koji su još od 1992.i po tri puta morali seliti iz kuće u kuću na kraju od države dobivaju ponudu otkupa kuća i stanova u kojima žive ili plaćaju najamnine. Nakon tolikih godina nesigurnosti mnogi više nisu mogli izdržati, nisu se vratili ni u BiH ni u Vojvodinu ni na Kosovo. Otišli su preko oceana odakle više povratka nema. No iskoristit ću ovu prigodu da nas sve skupa podsjetim da se RH u zadnjem desetljeću prošlog stoljeća na najgori mogući način susrela s problemom izbjeglica. S jedne strane bila ja kao zemlja žrtva agresije suočena s problemom vlastitih prognanika, a s druge strane bila je pritisnuta teretom velikog broja izbjeglica prvenstveno iz BiH. Tako je 1992.godini prema podacima MUP-a RH evidentirano preko 500 tisuća izbjeglica i preko 300 tisuća prognanika. U tom su razdoblje za zbrinjavanje prognanika i izbjeglica utrošena velika sredstva, gotovo 2 milijarde dolara uključujući naravno troškove zdravstvene zaštite, obrazovanja i sl. Od tog iznosa međunarodna pomoć preko tadašnjeg Ureda za prognanike i izbjeglice dosegla je nešto više od 200 milijuna dolara. u to nije uključena pomoć međunarodnih humanitarnih organizacija kao ni pomoć domaćih organizacija niti drugi oblici neposredne pomoći. Taj silan teret i financijski napor teško je naći u novijoj povijesti. RH obnovila je gotovo 150 tisuća stambenih jedinica, 19 tisuća kuća vraćeno je vlasnicima, dok je trajno stambeno zbrinjavanje osigurano sa 35 tisuća obitelji. Uz sve to RH sudjelovala je u obnovi 3200 kuća povratnika na području BiH. RH pored obnove kuća Hrvatima povratnicima na područje BiH sudjelovala je i u obnovi infrastrukture. Međutim nažalost u toj obnovi ponekad je nedostajalo i ogovarajuće koordinacije između obnove i infrastrukturnih stambenih objekata tako da poneka obnovu kuća nije pratila obnova infrastrukture dok su na nekim drugim mjestima gdje je obnovljeno tek nekoliko kuća velika sredstva uložena u obnovu infrastrukture. Sve to je jedan od razloga što se povratak Hrvata u BiH posebno na područje Republike Srpske odvija sporo. Podsjetit ću vas samo da je na području današnje Republike Srpske prema popisu stanovništva iz 1991.godine bilo 142 tisuće Hrvata, dok ih je danas na tom prostoru manje od 12% što je oko 8% prijeratnog stanovništva. Da bi se dalje poticao povratak Hrvata u BiH posebice na područje Republike Srpske pored obnove kuća i infrastrukture potrebno je osigurati i zaposlenje povratnicima odnosno izvor redovnih prihoda za dostojanstveni život obitelji. Bez ta tri parametra teško je govoriti o stvarnom i održivom povratku, sve ostalo su parcijalna rješenja koja iscrpljuju ljudske i materijalne resurse i ne postižu stvarne efekte. Nažalost, većini povratnika nedostaje barem jedan od ova tri parametra i to izaziva njihovo opravdano nezadovoljstvo i time se šalje loša poruka potencijalnim povratnicima. Stoga je ukoliko zaista želimo osigurati održivi povratak prognanika posebice na području Republike Srpske nužnu financijsku pomoć RH Hrvatima u BiH usmjeriti na razvoj malog i srednjeg poduzetništva za pojedine sredine gdje bi ljudi dobili zaposlenje i to bi bio taj održivi povratak. U svemu tome izuzetno je važna uloga Državnog ureda za Hrvate izvan RH koji bi zapravo trebao biti koordinator svih tih aktivnosti za ostvarivanje održivog povratka u BiH. međutim ustrojavanje Državnog ureda za Hrvate izvan RH i njegovo prebacivanje iz Ministarstva vanjskih poslova na drugu lokaciju uzelo je više od godinu dana. U tom smislu nužna je i suradnja i poticanje institucija u BiH da se puno više nego do sada angažiraju na poslovima povratka Hrvata na njihova ognjišta. Često puta jedinu pomoć povratnicima u mjestima njihova povratka pružala je katolička crkva u BiH. Problemu povratka bosanskih Hrvata mogla bi više doprinijeti Europska komisija koja bi trebala u dogovoru s institucijama vlasti u BiH odlučnije inzistirati na provedbi anexa 7 Daytonskog sporazuma, a isto tako i pojačanim nadzorom nad pravednom raspodjelom financijske pomoći Europske unije. Najveći zapravo neprijatelj ubuduće za povratak Hrvata u BiH bit će vrijeme s obzirom da je od rata proteklo već 17 godina, a da su oni na području Republike Hrvatske već 20 godina. Nažalost, hrvatski povratnici u zadnje dvije godine sve manje dobivaju potporu i od Republike Hrvatske, veliki broj ljudi ima ugovore, ali na isporuku materijala se čeka nekoliko godina pa se tako za preko 200 objekata na području Republike Srpske čeka građevinski materijal. Nadajmo se da će u narednom razdoblju pomoć Republike Hrvatske za Hrvate na prostoru Republike srpske biti veća jer postoji oko 4000 zahtjeva. Za obnovu za obrazovne, kulturne, znanstvene i zdravstvene programe Vlada Republike Hrvatske u posljednjih pet godina osigurala oko 100 milijuna kuna, od čega je za Hrvate na području Republike Srpske usmjereno svega 10 milijuna. To se nekad čini razumljivo s obzirom da je Hrvata na području Republike Srpske znatno, ali ne baš znatno manje nego na području Federacije, ali ovakvim načinom raspodjele Hrvata će na području Republike Srpske biti još manje. Tako je recimo samo u prošloj godini Hrvatima na području Republike Srpske doznačeno tek nešto više od 2 milijuna kuna pomoći i to za problematične projekte u Tesliću i Prijedoru koje će biti teško realizirati bez pomoći lokalne zajednice. Ulaskom Republike Hrvatske u Europsku uniju otvara se mogućnost mnogim tvrtkama iz Hrvatske da ulažu u BiH i da tamo otvaraju svoje proizvodne pogone što bi doprinijelo održivosti povratka i opstanka Hrvata u BiH, a time i zaštiti strateških hrvatskih interesa. Ukoliko se ne bude djelovalo na takav način bojim se da će pristupanjem Republike Hrvatske u Europsku uniju biti u potpunosti zaustavljen ne samo povratak Hrvata u BiH nego će ta činjenica doprinijeti daljnjem iseljavanju Hrvata iz BiH. I na kraju, iako bi možda bilo potrebno to istaknuti na samom početku opstanak Hrvata u BiH prije svega ovisi o njihovom jednakopravnom ustavnom položaju i institucionalnoj i teritorijalnoj ravnopravnosti s druga dva konstitutivna naroda. Osiguranje jednakopravnosti hrvatskog naroda u BiH strateški je interes Republike Hrvatske koja i svojim Ustavom dijelovima hrvatskog naroda u drugim državama jamči osobitu skrb i zaštitu. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Nema drugih klubova pa prelazimo na pojedinačnu raspravu. Javila se za pojedinačnu raspravu poštovana zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Pa evo ja sam se javila prije svega da izrazim negodovanje što se ovaj zakon kao i ovaj prethodni donosi po hitnom postupku. Naime, predlagatelj se poziva na poslovničku odredbu članka 159. premda nije niti jedna od onih razloga poslovničkih kako je to navedeno nije ispunjen, a nije se potrudio niti u obrazloženju zakona navest da je ispunjen taj poslovnički uvjet, ali nije važno. Poziva se tu na monitoring prije pristupanja Europskoj uniji, dakle taj monitoring traje još dva mjeseca. Ništa se u provedbi ovih zakona u ta dva mjeseca neće dogodit i ne može se dogodit da bi to bio razlog zašto se oni donose po hitnom postupku. I premda bih se možda kod Zakona o obnovi i mogla složit da nema razloga da ide u dva čitanja jer je on tehničke naravi jer se uglavnom usklađuju ova tijela državne uprave sukladno izmjenama u ustroju i djelokrugu ministarstava i drugih tijela državne uprave. Ali nažalost taj poslovnički razlog ne postoji pa predlažem da onda izmijenimo Poslovnik pa i da ga dopunimo na način pa kažemo kada se radi o manjim tehničkim izmjenama zakona kojima se ne dira u suštinu zakona i njegov smisao politički, da se onda i u tom slučaju zakon može donosit u skraćenom postupku ali nažalost takve poslovničke odredbe još nema. No ovaj drugi zakon, a to je Zakon o statusu prognanika i izbjeglica nisu tehničke izmjene premda se neka nadleštva prenose sa ministarstva na urede državne uprave i na ovaj Ured za stambeno zbrinjavanje i obnovu, mislim da se tako zove. Dakle, ali se radi o nekim suštinskim promjenama i rekla bih i možda je interes tako i malen zastupnika premda ne bi trebao biti, mi zapravo razgovaramo danas o zakonima koji imaju težinu od dijela koji otpada na Hrvatsku, ali se tiče i Hrvata izvan Hrvatske, dakle od ovih 584 milijuna kuna koliko se predviđa potrošit za opće stambeno zbrinjavanje u ove četiri države kojima je obuhvaćen regionalni stambeni program. Preduvjet za to stambeno zbrinjavanje naravno utvrđivanje statusa, osobnoga statusa. Ove izmjene i dopune kako kaže predlagatelj redefiniraju pojam prognanika, izbjeglica i povratnika, a kako ga redefiniraju po mome mišljenju na jedan sasvim pogrešan način. Dakle, dosadašnji zakon je definirao u svom članku drugom pojam izbjeglice i prognanika, pa je onda govorio o osobi koja je s ratom ugroženog područja izbjegla na osnovi procjene organa Ministarstva unutarnjih poslova, zapovjedništva vojske napustilo mjesta prebivališta i izbjegla neposrednu opasnost za život pred agresijom i drugim oružanim akcijama i sada kaže da je prognanik u smislu toga zakona osoba koja je s jednog mjesta na području Republike Hrvatske prešla na drugo mjesto, izbjegla na drugo mjesto na području Republike Hrvatske, a izbjeglica je ona koja je iz Republike Hrvatske izbjegla u inozemstvo. Ovim izmjenama to se briše, dakle neće više biti definicije prognanika i izbjeglice, a izmjene zakona predviđaju da se kaže da su prognanici izbjeglice i povratnici osobe registrirane u bazama podataka nadležnih tijela za statusna prava do stupanja na snagu ovog zakona kojima nije utvrđen prestanak statusa. Do stupanja na snagu kojega zakona ovoga ili onoga zakona. U tekstu kako tu piše jer se mijenja članak drugi, znači onoga zakona, do stupanja na snagu onoga temeljnog zakona. I uopće takva definicija definiranje pojma da je, da se pojam definira time što je u nekoj bazi podataka. On je moguće tamo došao i neopravdano i o tome ćete vi sada vršiti reviziju kako predlažete ovim izmjenama zakona, da ćete vršiti reviziju tih registara, a rekli ste da je pojmom definirate pojam time što je netko upisan u neki registar. Po čem ćete vršiti onda reviziju kad nemate osnovnu definiciju pojma izbjeglice i prognanika. Za povratnički status nešto se govori u stavku dva, međutim ni ovim zakonom ni nikojim drugim ja ne vidim da je utvrđen ikakav rok do kada i kako se netko može odlučiti da će biti povratnik, da će se vratiti. Da li je to pro futuro? Sada je prošlo 20 godina za sljedećih 20 ili 50 godina to ja iz ovoga zakona ne vidim. Inače, nomotehnički potpuno neuobičajeno, nomotehnički potpuno neuobičajeno da se pojedini članci dosadašnjeg zakona mijenjaju, dakle ne brišu se nego se mijenjaju potpuno različitom tematikom. Dakle, koja ni blizu ne odgovara sadržaju bivšeg članka zakona. Stoga je nomotehnički trebalo te članke izbrisati, a onda uvesti jedan set novi koji bi govorio o sasvim drugom sadržaju. Dakle, ja evo kad bi bilo prvo čitanje ja bih i sugerirala kako bi to trebalo napraviti. Ono što je dalje nedopustivo i to je bitno i to gotovo nezapaženo prolazi, da je dosadašnjim člancima negdje otprilike od trinaestoga do dvadeset i trećega članka sadašnjeg postojećeg zakona su utvrđena materijalna prava prognanika. Ona su sada izbrisana iz zakona i sve je rečeno da će u članku 8. da će čelnik Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje Pravilnikom propisati pazite sad uvjete za utvrđivanje statusa i gubitak statusa, sadržaj, opseg i način ostvarivanja prava osoba kojima je utvrđen status izbjeglice i prognanika itd. itd. Dakle, reći u zakonu da će se prepustiti jednom čelniku državnog ureda da donese jedan pravilnik kojim će utvrdit i propisat uvjete za utvrđivanje statusa i gubitak statusa, dakle statusnih prava građana nedopustivo je. Stavak 2. kaže Vlada Republike Hrvatske odlukom će utvrditi vrstu i visinu financijske potpore osobama i to bi još moglo biti, to da Vlada utvrdi odlukom visinu i vrstu, premda bih ja, mislim da bi i tu trebalo utvrđivati samo visinu, a vrstu zakonom. Dakle, mislim da je to nedopustivo. Uvjete za reviziju, dakle za brisanje određenih stečenih prava, dakle to svakako bi trebalo biti uređeno zakonom i mene čudi da to zaista u ovom Hrvatskom saboru nitko od zastupnika ne primjećuje. Nadalje, evo primjećujem da u članku 5. se kaže recimo da tijela nadležna za rješavanje u postupcima propisanim ovim zakonom su ovlaštena po službenoj dužnosti zatražiti podatke iz službenih evidencija i drugih državnih tijela. Ma zašto posebnim zakonom dati tu ovlast kad su neovlaštena, nego ona su po ZUP-u dužna to učiniti, ona po ZUP-u to moraju učiniti i ako ne učine onda krše ZUP, a mi im ovim zakonom dajemo tobože posebnu ovlast da jedno državno tijelo smije pitati drugo državno tijelo da mu da podatak iz svoje evidencije. Dakle potpuno nepotrebno. Vidim recimo da u ovim člancima koje mijenjate sa potpuno drugačijim sadržajem, odnosno ne drugačijim sadržajem nego tematikom koja nije bila u bivšim člancima iste numeracije. Kaže recimo Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje osigurava zaštitu podataka o stambenom iz elektroničke baze podataka o statusnim pravima izbjeglica, prognanika i povratnika sukladno posebnim propisima itd. i njihova je dostupnost uz obrazloženi zahtjev i tako. Tu isto ne vidim zašto posebna neka zaštita za ovaj registar kad mi imamo Zakon o zaštiti osobnih podataka gdje se zna kako se postupa sa osobnim podacima iz registra koje imaju vlasnici informacija. Prema tome, evo. Ali budući da se radi o konačnom prijedlogu na koji se ne može intervenirati, odnosno nemoguće je intervenirati amandmanom meni je izuzetno žao jer čini mi se da svima treba biti u interesu da imamo kvalitetne i provedive zakone i zbog toga mi je žao da ovo nije išlo u dva čitanja. Hvala.
Hvala lijepo. S time smo završili raspravu. A u ime predlagatelja završnu riječ će dati zamjenik ministra regionalnog razvoja i fondova EU Jakša Puljiz.
Zahvaljujem. Štovane kolegice i kolege, evo moram reći da neke od ovih sugestija koje smo sad čuli od kolegice Lovrin ćemo svakako uzeti u razmatranje. Dakle, prije svega bih se osvrnuo na članak 8. gdje se kaže da čelnik Državnoga ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje pravilnikom propisuje uvjete za utvrđivanje statusa i gubitka statusa te sadržaj, opseg i način ostvarivanja prava osoba kojima je utvrđen status izbjeglica, prognanika i povratnika. Dakle, tu ćemo ići sa promjenom na način da se kroz Uredbu Vlade RH propisuju uvjeti za utvrđivanje statusa i gubitka statusa. A što se tiče pitanja baze, dakle naš je stav da baza doista obuhvaća sve one osobe koje još uvijek imaju taj status prognanika, povratnika i izbjeglica. Dakle, radi se otprilike o manje od 1000 osoba i da je time zapravo nema mogućnosti da se pojavi novi slučaj osobe u tom statusu već jedino što trebamo se pobrinuti je da se utvrdi preciznije i to izmjene ovog zakona i rade to je da se precizira prestanak utvrđenih prava i izmjenama članka 4. se upravo to i napravilo, postiglo da se preciznije i kvalitetnije definiraju odredbe kojima prestaje statusno pravo izbjeglica, prognanika i povratnika. Ostale vaše sugestije ćemo još razmotriti i vidjeti da li postoji opravdanje da ih kroz amandman uvrstimo u izmjene ovoga zakona. Zahvaljujemo na sugestijama.
Hvala lijepo. Imamo repliku poštovane zastupnice Ane Lovrin.
Hvala lijepa. Pa drago mi je da ćete razmisliti o nekim sugestijama, ali evo i zato mi je žao da ovo nije prvo čitanje. Kad bi ovo bilo prvo čitanje mogli bismo ovaj zakon daleko bolje stipulirati pojedine odredbe. Mislim da nije rješenje da, to je svakako stupanj više, odnosno bolje od onoga što je sada u zakonu da to bude Uredba Vlade RH, ali ne vidim nikakvoga razloga zašto Hrvatski sabor u okviru zakonskog teksta ne bi mogao, odnosno trebao bi utvrditi te uvjete. Ja sam sasvim dobronamjerno govorila o definiciji pojma. Dakle, mogao je sasvim mirno ostati, mogla je ostati sadašnja definicija pojma izbjeglice i prognanika, ona bi bila potrebna i radi revizije da biste mogli revidirati tko to je ili nije izbjeglica i prognanik a definiranje sa tim tko je u registru ili nije u registru naravno da su u registru oni koji su ispunili te uvjete, a nisu izbrisani. Dakle, vjerojatno svi oni koji su konzumirali svoja prava iz izbjegličkog ili prognaničkog statusa su onda ili bi trebali barem biti brisani iz ovoga registra. Evo, da ne ponavljam, mislim da je postojeća formulacija bila bolja i bila je dobra a mogli ste riješiti reviziju i drugačijom odredbom.
Hvala lijepo. Odgovor nema? Nema potrebe za odgovorom, hvala lijepo. Da, vidimo koliko je nesretno ponekad kad se inzistira na hitnom postupku. No, u svakom slučaju s ovim bismo završili raspravu o tekstu zakona. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o statusu prognanika i izbjeglica, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 326. Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada je podnijela amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnikom. Sukladno članku 166. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravimo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je sa 86 glasova za, 20 protiv i 4 suzdržana donesen zaključak da raspravimo i odlučujemo o amandmanima Vlade. Molim zamjenika ministra Jakšu Puljiza da obrazloži amandman broj 1.
Vlada predlaže sljedeće izmjene. U izmijenjenom članku 2. stavak 1. riječi: prije stupanja na snagu ovog zakona se brišu, a riječi: do dana stupanja ovog zakona na snagu zamjenjuju se riječima: do 1. svibnja 2013. godine. Na ovaj način se mijenjaju odredbe kojima se definira pojam prognanika i izbjeglica te obveza ovjere kartona kojima se dokazuje navedeni status radi nomotehničke dorade i izričaja.
Otvaram raspravu. Nema prijavljenih za raspravu. Dajem na glasovanje amandman broj 1 Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, 84 za i 23 protiv, prihvaćen prvi amandman Vlade Republike Hrvatske. Molim da se obrazloži amandman broj 2 Vlade Republike Hrvatske.
Amandman na članak 12. glasi: u stavku 1. riječi: pravilnik iz članka 8. stavka 1. ovoga zakona čelnik Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje zamjenjuju se riječima: uredbu iz članka 8. stavka 1. ovog zakona Vlada Republike Hrvatske. Obrazloženje je sljedeće. Umjesto pravilnikom čelnika tijela nadležnog za provedbu propisa postigla bi se veća sigurnost kada bi uvjete za utvrđivanje statusa i gubitak statusa, te sadržaj, opseg i način ostvarivanja prava osobe kojima je utvrđen status izbjeglice, prognanika odnosno povratnika kao i postupak provedbe revizije iz članka 11. stavka 1. zakona uredbom propisivala Vlada Republike Hrvatske. Također člankom 12. utvrđen je rok u kojem će Vlada Republike Hrvatske donijeti navedenu uredbu.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman broj 2 Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, 83 za, 22 protiv i 1 suzdržan, prihvaćen 2. amandman Vlade Republike Hrvatske. Prelazimo na amandmane koji su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Najprije Odbor za zakonodavstvo, amandman 1 na članak 5.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio zakona. I Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, amandman na članak 8.
Prihvaća se amandman.
Postaje sastavni dio zakona. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, 81 za, 6 protiv i 18 suzdržanih, donesen Zakon o izmjenama Zakona o statusu prognanika i izbjeglica u tekstu kako ga je predložio predlagatelj, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
I sada bismo prešli na sljedeći zakon. To je 3. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama, drugo čitanje, P.Z.E. br. 241; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuje se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obitelj, mlade i šport i Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Izvješća odbora ste također primili. Želi li predstavnica predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Evo izvolite, potpredsjednica Vlade i ministrica socijalne politike i mladih gospođa Milanka Opačić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo vrlo kratko nekoliko rečenica o drugom čitanju Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama. Naime, ovim zakonom se usklađujemo sa direktivama, odnosno zakonodavstvom i s pravnom stečevinom EU. Ovaj zakon usklađuje trajanje roditeljskog dopusta zaposlenog i samo zaposlenog roditelja, propisuje se prenosivi i neprenosivi dio roditeljskog dopusta te uvjeti za korištenje prava na roditeljski dopust od strane jednog roditelja, izjednačava se trajanje posvajateljskog i roditeljskog dopusta za posvojitelje bez obzira na dob posvojenog djeteta i sukladno promjenama u trajanju korištenja prava na roditeljski dopust propisuje se iznos i naknada za vrijeme korištenja pojedinog prava uvažavajući dosadašnju ukupnu razinu prava. Ovaj zakon će stvoriti uvjete za nešto veće sudjelovanje očeva u brizi i odgoju djece. U odnosu na prvo čitanje uvažena je primjedba da naknada za cijelo vrijeme trajanja roditeljskog dopusta bude utvrđena u jednakom iznosu. Također je uvažena i primjedba da se i nadalje u žalbi rješava direkcija Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje kako je to uređeno važećim zakonom. S obzirom na velik broj žalbi i na činjenicu da se oko jedne četvrtine žalbi usvaja čime se rasterećuju sudovi a stranke brže dolaze do ostvarivanja svih prava. Evo toliko, vrlo kratko o ovom zakonu. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Evo, čuli smo kratko obrazloženje. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Imamo repliku, pardon nisam vidio repliku, evo skrenuli su mi pozornost. Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođo ministrice pa moram samo reagirati na ovo jer jednostavno to ponavljam već više puta pa sam možda nekima i dosadna, nije točno da se ovim izmjenama zakona, jer one zapravo nemaju, nemaju nekih bitnih izmjena pa čak niti tu da se ovim zakonom stvaraju uvjeti za nešto veću participaciju očeva u odgoju djece kako ste rekli zato što se prijedlogom ovog zakona, prijedlog ovog zakona je da je roditeljski dopust onaj drugi dio. Dopust 4 mjeseca za majku, 4 mjeseca za oca ukoliko se otac ne odluči koristiti svoja 4 mjeseca majka može preuzet 2 mjeseca od toga pa to dolazimo na taj roditeljski dopust od 6 mjeseci. U postojećem zakonu je odredba sljedeća, da je 6 mjeseci 3 mjeseca majčini, 3 mjeseca očevo, oni se mogu dogovorit tko će od njih to koristiti, međutim ukoliko otac koristi 3 mjeseca, dakle čak je stimulativnija mjera za oca u ovom postojećem zakonu jer on da bi majka dobila dodatna 2 mjeseca bonusa, da bi došla do tih potencijalnih, da bi oni došli do potencijalnih ukupnih 8 kao što je sada, otac mora koristiti najmanje 3 mjeseca. Pa ako otac iskoristi 3 onda majka dobiva još 3 dodatna, prema tome da pojednostavnim. Što je u sadašnjem zakonu 3+3+2 sada je 4+4, zbroj je i u jedno i u drugom slučaju 8. Hvala.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Evo, intencija izmjena i dopuna Zakona o rodiljnim i roditeljskim potpora, čuli smo to i od ministrice je poticanje očeva na korištenje roditeljskog dopusta. I mi u HNS-u mislimo da je to dobro za očeve, mislimo da je to dobro za majke, mislimo da je to dobro za njihovu djecu. Vjerujmo da će se preuzimanjem djela brige o djeci ili o djetetu od prvih dana značajno smanjiti sukob i nezadovoljstvo među partnerima koji često nastaju zbog majčina osjećaja preopterećenosti i očeva nerazumijevanja jer prva godina života djeteta vrijeme je nakon što se dijete rodi je jasno vrijeme velike sreće, ali i vrijeme stresa, vrijeme velikog stresa za roditelje u kojima se često dešava da se u prvoj godini, dakle života djeteta raspadaju upravo te bračne ili izvanbračne veze. Svjesni smo da današnji očevi nemaju baš dugu tradiciju u ulozi roditelja koji je odgovoran za odgoj i brigu o djeci i kućanskim poslovima jer njihova tradicionalna uloga nije uključivala takvu vrstu odgovornosti, ali života, životi žene i muškaraca kao što znamo se mijenjaju, odnosi u obitelji se mijenjaju, odnosi na tržištu rada se mijenjaju, a mijenjaju se i zakoni, odnosno mijenjamo ih mi. Pa tako i Obiteljski zakon ali i jedan razuman, jedan fer, jedan kolegijalni, jedan partnerski odnos i pristup određuje da roditelji ravnopravno, zajednički i sporazumno skrbe o djetetu ili o djeci. No, podatak da se postotak očeva u Hrvatskoj koji koriste ili su koristili roditeljski dopust mjeri u promilima, pokazuje da je na promociji rodne ravnopravnosti potrebno puno više raditi, ne samo u javnoj sferi nego i u onoj obiteljskoj. Premda muškarci danas rade u kući više nego prije 50, ili 100 ili 200 godina istraživači tvrde i statistike pokazuju da se radi o procesu usporene adaptacije tj. da muškarci i žene o novoj raspodjeli kućanskih poslova pregovaraju sporije nego li što žene ulaze u svijet rada i to na žalost na štetu žena. I dalje je prisutna predrasuda da se obitelj postavlja kao ženska stvar, a uzdržavanje djece dužnost je i pravo, ali i privilegija oba roditelja i zato čak diskriminacijski u odnosu na oca možemo smatrati neke postojeće odredbe ili predrasude koje majku obvezuju a ocu daju mogućnost kao da u tom najtežem ali i najljepšem poslu na svijetu, a to je biti roditelj otac nema iste obveze, kao da on nema ista prava. Pogodnosti koje je Vlada 2011. dala roditeljima izmjenama zakona o kojem evo i danas raspravljamo dodajući između ostalog još 2 mjeseca roditeljskog dopusta ako otac bude s djetetom barem 3 mjeseca u godinu dana. Povećala je broj očeva na roditeljskom dopustu, ali značajne promjene ipak se nažalost nisu dogodile. Nadamo se da će se ovim dodatnim izmjenama to promijeniti. I mi u HNS-u pomno ćemo pratiti utjecaj zakona na odluke roditelja. I ako se u narednom periodu pokaže da ove mogućnosti koje donosi zakon nisu potakle očeve na korištenje roditeljskog dopusta morati ćemo predložiti neke drugačije metode, možda primijeniti odredbe ili primjere nekih zemalja koje su propisale da roditeljski dopust bude obavezan barem u jednom svojem djelu, možda 10 ili 30 dana, mjesec, dva za oba roditelja, dakle obavezan i za oca i za majku, obavezan i za očeve i za majke. U idealnom društvu, u onom u kojem bi ravnopravnost spolova stvarno zaživjela roditeljski dopust bi koristila oba roditelja, ali procesi kao što znamo pomaci u poboljšanju i kvaliteti društva odvijaju se vrlo, vrlo, vrlo sporo i sitnim koracima. Mi mislimo da ova izmjena zakona o roditeljskim potporama predstavlja mali ali ipak značajan korak u tom smjeru i zato će klub HNS-a podržati predloženi zakon. Podržat ćemo ga i zato što zakon predviđa što posebno pozdravljamo i izjednačavanje trajanja posvojiteljskog i roditeljskog dopusta za posvojitelje bez obzira na dob djeteta. To naravno nije presudno i neće biti presudno u odluci onih koji žele posvojiti dijete ili djecu ali je jednostavno više fer jer kao i druge obitelji i one dobivaju još jednog novog člana svoje zajednice. Posvojitelji se kao što znamo na putu do željenog djeteta susreću s mnogim birokratskim problemima i zato nas vesele najave iz Ministarstva socijalne politike i mladih koje trenutno u izradi mnogih promjena koje će olakšati i ubrzati proces posvojenja. Nedavno je kao što znamo evo i temeljem podataka centara za socijalnu skrb izrađen jedinstveni registar potencijalnih posvojitelja na području RH koji će nadamo se mnogim budućim roditeljima i djeci pomoći u ostvarenju svog sna. No i nakon dugotrajnog i često psihološki teškog procesa posvojenja mogu se javiti problemi jer mnogi su izazovi na koje posvojiteljske obitelji nailaze. Primjerice poteškoće tijekom prilagodbe djeteta i obitelji, poteškoće u stvaranju privrženosti, pitanje razvoja pozitivnog identiteta djece koja se ili koja su na neki način odbijena od biološke obitelji, pitanje osjećaja napuštenosti ili nesigurnosti kroz koja neka djeca možda prolaze. Sva ta moguća pitanja tj. problemi nisu nepremostivi i za njih je potrebno, za njih treba naravno određeno vrijeme bez obzira imaju li posvojena djeca dvije, tri ili četiri godine. I zato je dobro da se vrijeme roditeljskog dopusta za posvojitelje povećalo odnosno izjednačilo s roditeljskim bez obzira na dob posvojenog djeteta i time se omogućilo roditeljima koji posvoje nešto stariju djecu kojima je možda potrebno čak i nešto više vremena za prilagodbu da provedu dovoljno vremena sa njima u tom kao što znamo osjetljivom vremenu nakon posvojenja. To su uostalom predlagale i udruge za potporu posvajanju prilikom javne rasprave o prijedlogu zakona o kojem danas govorimo i dobro je da su ti prijedlozi i te intencije prihvaćene u jednom dobrom, jednoj dobroj namjeri shvaćene su kako i treba u dobroj namjeri i mi u klubu HNS-a shvaćamo dobru namjeru ovog zakona kojim naše zakonodavstvo između ostalog i usklađujemo sa europskom regulativom kojom zadržavamo postojeću razinu prava i poboljšavamo mogućnost očevima i zato ćemo podržati ovaj zakon.
Hvala lijepo. Sljedeći govornik biti će uvažena zastupnica Đurđica Sumrak u ime Kluba zastupnika HDZ-a.
Evo uvaženi kolegice i kolege malo nas ima, jednako kao što nas je bilo jučer malo kad sam govorio o rebalansu kad smo bili tu do 1 i nešto, to naravno nije nitko od zainteresirane javnosti objavio ni novinari, nitko nas nije na današnje tekstove u 24 niti zaštitio. Ja se nadam da će nas predsjednik Sabora i potpredsjednici ipak reagirati na ovakva cipelarenja prema svima nama saborskim zastupnicima i zastupnicama naravno. I evo danas je i ovaj Zakon o rodiljnim i roditeljskim naknadama i kao što vidimo uvijek ista lica i mislim da se mi već možemo početi i privatno družiti koliko se ovdje družimo u ovoj sabornici i to čak i možda i nije dobro jer mi se čini da smo jedini zainteresirani za neke stvari. Evo ga i prošli puta sam rekla da je i Ustavom RH članak 64. da se Hrvatska opredijelila za osobitu zaštitu materinstva, djece i mladih te stvaranje socijalnih, kulturnih, odgojnih, materijalnih i drugih uvjeta kojima se promiče ostvarivanje prava na dostojan život a osobita pozornost poklanja se zaštiti roditelja i roditeljstva. Sve mjere u području obiteljske populacijske, zdravstvene, porezne i gospodarske politike u stvarnosti trebaju osnaživati obitelj u ispunjavanju njezine jedinstvene društvene uloge te joj pružiti svu moguću potporu o skrbi o djeci. I sad smo došli u stvarnosti do obitelji i naravno do djece. Tu sam sad govorila o tome da su sve mjere koje su vezane moraju biti vezane u tome da daju snažnu podršku obitelji. Međutim nažalost i zbog krize a i zbog politike, ovo će sad malo izgledati politikantski ili politički ali moram reći da mi danas od 40%, da je 40% mladih od ukupnog broja nezaposlenih ljudi na burzi a ima ih negdje oko 370 i nešto tisuća, da je 40% mladih ljudi. Pa više onda ne vrijedi ono sa faxa na posao, nažalost oni idu s faxa na burzu. Oni koji rade čini mi se da ćemo raditi do 67, 70-te godine koji će imati manje sreće ti će drito sa posla na groblje. Oni koji su u mirovini teško mogu od te mirovine živjeti. Oni će si priključiti valjda negdje drugdje. Moram reći iz vlastitog iskustva ali iz iskustva svojih poznanika, danas djeca mahom žive sa roditeljima jer nažalost nisu u stanju uopće sebi plaćati stan, nisu u stanju niti doći do stanja a kamoli nešto drugo jer nemaju posla pa tako sve se veže jedno za drugim a onda. Nažalost sve je poskupilo od režija, PDV na sve, hrana je poskupila i moram reći da vlada jedno opće beznađe u našoj Hrvatskoj koja je zaista lijepa i zaista mislim da treba učiniti i dati sve od sebe da u toj Hrvatskoj svi požele i ostanu živjeti i mislim da se na tome treba puno više raditi i da ne treba se širiti nekakav katastrofičan duh. Ali nažalost teško je ne govoriti istinu, moramo biti svjesni istine da bi mogli poraditi na onom što želimo u stvarnosti poboljšati. Jednako smo tako poznajemo dosta mladih ljudi koji imaju poslove i koji su u dobrom biznisu, međutim eto ti mladi ljudi ili bračni parovi ili u bračnoj ili vanbračnoj zajednici oni imaju druge prioritete. Prvo žele dobar stan, auto, karijeru, djeca dolaze na zadnje mjesto i obično kada počnu razmišljati o djeci onda je već kasno jer žene više nisu u dobi za rađanje. Hrvatska nažalost ima jako lošu demografsku sliku i za očekivati je kada se otvore granice i kada uđemo u EU i trebamo se toga bojati i trebamo zadržati te iste mlade ljude, strah nas je svih da ti mladi ljudi ne odu. Ja osobno mislim da neće otići jer sve to zavisi kako ih mi kod kuže odgajamo i da će oni ipak ostati u našoj Hrvatskoj. Pa upravo je ovakav jedan Zakon o rodiljnim i roditeljskim naknadama, prvi je donesen '94.pa onda su bile izmjene i dopune i različite zakonske regulative koje su bile unešene u njega. Ali 2006.je Vlada RH po prvi puta naručila i znanstvenu studiju koje su temeljne značajke demokratskog razvoja Hrvatske i to je bila kao jedna bilanca 20.stoljeća ali to je izraženo po prvi puta u svojoj povijesti usvojeno je i ozakonio se program populacijske politike, 2006.godine taj program populacijske politike još vrijedi i danas. Nadamo se i to sam prošli puta rekla da će doći do izrade novog programa nacionalne populacijske politike. I upravo je Zakon o rodiljnim i roditeljskim potporama jedan od rekla bih važnih zakona, ali i najvažniji koji je stupio na snagu 1.siječnja 2009.godine, koji je u svom sadržaju obuhvatio sva osnovna prava zaposlenih, samozaposlenih, nezaposlenih majki odnosno roditelja. Odnosio se na rodiljne dopuste i naknade propisane Zakonom o radu, Zakonom o rodiljnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost, nezaposlenih majki. Osim toga u zakonu je propisan potpuno nova način bio korištenja svih prava te prava na posvojiteljski dopust. To je po prvi puta bilo 2009.godine, tim zakonom, a koji je još uvijek važeći, ovo je dok ne stupi na snagu ovaj zakon rodiljna naknada sredstvo je većini roditelja koja pomaže da lakše prebrode razdoblje kada im se troškovi života gotovo udvostruče zbog tog malog, lijepog novorođenčeta. Iako to nije nikakav dodatak roditeljima na dosadašnja primanja nego je to iznos koji supstituira neto plaću majke u određenom razdoblju. Ali rekla bih da je tada jedna od većih novina zakona bila i dijeljenje dopusta na rodiljni i roditeljski. Te smo pojmove već usvojili pa ja vas o njima sada više neću govoriti da ne dužim u raspravi. Mi danas pred sobom imamo zakon i konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama za koji možemo reći da te promjene nisu velike jer upravo je kolegica Lovrin govorila upravo o tome o 3+3+2 i 4+4 međutim moramo biti zadovoljni što je Vlada ostavila postojeća roditeljska prava koja su i onako po mišljenju majki odnosno roditelja minimalna jer se nadaju da će u neka bolja vremena moći ostvarivati i veća prava i ja sam sigurna da i hoće. Ovim prijedlogom postojeći zakon mijenja se u dijelu koji se odnosi na trajanje roditeljskog dopusta radi usklađivanja sukladno odredbama Direktive EU i dijelu izjednačavanja trajanja posvojiteljskog i roditeljskog dopusta za posvojitelja zbog mišljenja predlagatelja da će se time poboljšati i ubrzati posvajanje djece. Upravo zbog dakle dopust nakon rođenja djeteta ubuduće će trajati 14 mjeseci, 6 mjeseci će trajati roditeljni dopust, a roditeljski dopust sadašnjih 3+3 to sam rekla na 4+4. Međutim otac će pravo na korištenje polovice svog roditeljskog dopusta moći prebaciti na majku. Upravo zbog financijske situacije kakva sada vlada dosta očeva svoj roditeljski dopust je prenosilo na majke pa postoje neki podaci da je lani samo negdje oko 500 očeva u cijeloj Hrvatskoj iskoristilo pravo na ovakve pogodnosti koje nudi ovakav zakon. budući da je naknada za dodatna dva mjeseca još manja pa je pitanje koliko će očeva iskoristiti odredbe ovoga zakona jer koristit će u stvarnosti oni koji imaju manje plaće nego što imaju njihove supruge ili koji ne rade, točno da ipak dobiju neku naknadu. Na kraju dakle zaista neću dužiti jer smo i prošli puta sve govorili o tom zakonu pa ono sve što bih rekla ponovila bi se i u fonogramu čitala iste stvari. Nego na kraju evo željela bih reći da na neki način mi je žao zato što obitelj je za nas, meni osobno, a za nas u HDZ-u kao stranci je kamen temeljac. On je u stvarnosti izvorište svega. I žao mi je što je iz naslova ministarstva u stvarnosti izostavljeno da je to i ministarstvo obitelji jer mislim da zaista je to trebalo ostati i da bi se na neki način pokazalo da i svi ostali i mi puno više cijenimo tu istu obitelj iz koje smo potekli. Međutim, položaj obitelji u suvremenom društvu je sve teži i zato ih je potrebno tu istu obitelj ohrabriti da spoznaju svoju nezamjenjivu ulogu i da ju prihvate svjedočeći u društvu ljepotu i radost i bračnog i obiteljskog života, kao i roditeljstva. I evo ja bih samo završila ovu svoju raspravu sa riječima, odnosno sa porukom koju je uputio papa Benedikt XVI u prigodi 1. Nacionalnog susreta hrvatskih katoličkih obitelji održanih u Zagrebu 5. lipnja 2011., vrlo kratko, vrlo sažeto ali toliko dobra poruka, rekao je obitelji budite hrabri. Mislim da jako puno u tome ima obzirom na cijelu situaciju u Hrvatskoj, obzirom na teškoću življenja obzirom na sve nedoumice u svemu tome zaista poruka je od pape Benedikta obitelji budite hrabre. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća će u raspravi sudjelovati u ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada uvažena zastupnica Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana ministrice sa pomoćnicama. Draga moja kolegice Sumrak, meni je jako žao ne što samo ima malo zastupnika, sad sam pokušavala izračunat postotak, ima nas nešto manje od 10% pa da olakšam ovim novinarima u pisanju tih izvještaja, od saborskih zastupnika ali me veseli to da ima 56% žena pa ajde barem da negdje ima više žena nego muškaraca pa bilo to i na ovakvim raspravama. Danas je na premijer na sjednici Vlade čini mi se rekao i dao naputak ministrima da moraju dolazit na aktualne satove, da moraju na aktualnim satovima raspravljat i odgovarat na pitanja i da ne mogu više dolazit njihovi zamjenici pa bi evo možda samo poručila s ove govornice premijeru da drugi put na sjednici Vlade kaže i ministrima da slušaju da bi znali onda što odgovorit jer dok ste vi kolegice Sumrak razgovarala ministrica vas je jako malo slušala. Ministrice žao mi je ali evo pratila sam i vidjela što smatram da nije dobro ukoliko želimo bit konstruktivni, ukoliko želimo napravit kvalitetne, donijet kvalitetne i koliko toliko zadovoljavajuće zakone. O ovom zakonu ću vrlo kratko s obzirom da smo ga dosta analizirali u njegovom prvom čitanju. Posebno mi je drago što je predlagatelj prihvatio prijedlog razmatran i prezentiran na Odboru za ravnopravnost spolova, da se članak 9. kojim se mijenjaju stavci članka 24. prihvati, kojim se naknada plaća za cijelo vrijeme korištenja prava na rodiljski dopust 100% osnovice za naknadu plaće koja za puno radno vrijeme ne može iznositi više od 80% proračunske osnovice. I zasigurno ovakva praksa opravdava rad svih odbora i svih onih koji slušaju struku i u ovom slučaju organizacije civilnog društva koje su zasigurno najkompetentnije da ukazuju uistinu na probleme koji postoje. Čuo je predlagatelj između ostalog i izlaganje kolegice Lovrin na prvom čitanju koja je u raspravi ukazala na potrebu da se omogući ulaganje žalbe na prvostupanjsko rješenje nadležne ustrojbene jedinice zavoda na čijem području prebivalište ili stalni boravak ima podnositelj zahtjeva na način da o žalbi rješava direkcija zavoda kako je to uređeno odredbom članka 45. važećeg zakona. Ovakva pak praksa pokazuje koliko je važno da zakoni u Saboru prolaze redovnu proceduru, da se o njima raspravlja u dva čitanja jer jedino takva praksa opravdava smisao i zastupnika i samog Sabora kao institucije. Praksa donošenja zakona po hitnom postupku i praksa neprihvaćanja amandmana nije dobra jer donosi najčešće dobro samo za jednu stranu, a najmanje za građane. Ovim zakonom napravili smo isto tako veliki iskorak kojim izjednačavamo trajanje posvajateljskog i roditeljskog dopusta za posvojitelje bez obzira na dob posvojenog djeteta. Ali pitam se koliko nam to uopće znači u ovoj poražavajućoj istini putovanja posvojitelja kroz labirint nelogičnosti prakse koju svakodnevno žive. S obzirom da je ovo treći zakon, odnosno izmjene zakona koje dolaze u Sabor iz Ministarstva socijalne politike i mladih, iskoristit ću ovu raspravu i prisustvo naše ministrice da ukažem upravo na taj veliki problem, a to je samo posvajanje. U Hrvatskoj imamo oko 650 osoba koje su od svojih nadležnih centara dobili uvjerenje da su podobni da budu posvojitelji. Istovremeno imamo krajem 2012. godine, barem smo imali, svježih podataka nemam, 1170 djece u domovima za djecu bez roditeljske skrbi i za njihovu su skrb u stavci proračuna za ovu godinu planirana sredstva u iznosu od oko 80 milijuna i 600 tisuća kuna. Prošle su godine zasnovana 84 posvajanja. Centri za socijalnu skrb opterećuju rashodovnu stranu proračuna sa 227 milijuna kuna. S druge strane centara je tih 650 potencijalnih posvajatelja koji moraju svim tim centrima slati dopise, točnije da budem iskrena zamolbe da ih pitaju da li možda negdje na njihovom području postoji kakvo dijete bez roditeljske skrbi koje bi oni možda mogli posvojiti. Praktički to izgleda otprilike ovako. Roditelji koji žele posvojiti dijete pišu zamolbu i šalju je na 119 adresa centara i podružnica, a roditelji moraju poslati svoju zamolbu u sve centre jer ljudi jednostavno, potencijalni posvajatelji ne znaju u kojem je mjestu Hrvatske upravo neko dijete ostalo bez odgovarajuće roditeljske skrbi. Ako pretpostavimo da svako obično pismo s kovertom i markom košta otprilike negdje oko 6 kuna ispada da ti roditelji svaki mjesec za zamolbe potroše oko 700 kuna. Godišnje taj trošak budućih roditelja iznosi oko 8500 kuna, ali najveća većina njih svoje zamolbe šalje kao preporučene pošiljke kako bi bili sigurni da će stvarno stići na toliko željene adrese, pa onda godišnje potroše negdje oko 14000 kuna i ne žale se dakako roditelji na taj i takav izdatak kao uostalom ni ja, ali se svi žalimo na praksu centara koji se uopće ne udostoje tim roditeljima odgovoriti na tu zamolbu, pa opet nitko od roditelja ne zna da li su te zamolbe za dijete ružno zvuči ali jednostavno praksa nam je takva došle na adresu nadležnih centara. Zašto je uopće važno slati te zamolbe? Zato što je to jedini način da centri znaju da li su građani uopće zainteresirani da posvoje djecu, jer kad i dođu u situaciju da dobiju dijete onda se zbroje sve te zamolbe u nadležnom centru djeteta i postaju tako te zamolbe za roditelje jedini kriterij dobrog ili lošeg potencijalnog posvojitelja. Žalosno, jadno i degradirajuće za sve te roditelje koji žele postati posvojitelji. Imamo roditelja koji već 10 godina čekaju da posvoje dijete i nemaju jednostavno nikakvog alata da dođu do djeteta osim dobre volje, dobre veze i dobrog, dobrog lobiranja sa ravnateljima, odnosno sa ravnateljicama centara za socijalnu skrb. Moraju poznavati sve te ravnatelje i ravnateljice svih tih centara u Hrvatskoj da bi imali bilo kakvu nadu da se za njih uopće zna, jer da li su njihove zamolbe arhivirane ili bačene u koš oni jednostavno to ne znaju jer potvrdu o primitku takve zamolbe jednostavno nikada nisu dobili. Toliko već vremena evo govorimo o registru posvojitelja u kome će se točno vidjeti tko to i koliko čeka dijete i tko to i na koji način ima pravo prvenstva. Što je to što nekome u nekom centru za socijalnu skrb ili u samom ministarstvu daje pravo da kaže koji je to čovjek koji želi dijete i koji je dobio sve potvrde da može biti potencijalni posvajatelj, bolji za posvojiti dijete od nekog drugog. Ove će se godine na sustav informatizacije i održavanja sustava socijalne skrbi potrošiti negdje oko 4 milijuna i 600000 kuna i evo svim se srcem nadam da će ta sredstva biti dostatna da taj registar između centara i ministarstva konačno profunkcionira, da imamo jedan jedinstveni registar u kome ćemo znati pravila igre zahvaljujući kome će postojati nekakvo pravo prvenstva da tako kažem i da će ti roditelji koji su jedanput ušli u registar kao potencijalni posvojitelji imati barem kakvu takvu informaciju kad će doći na red i da će nam onda ova statistika koliko djece ima u domovima u odnosu na registar koji će nam reći koliko ima potencijalnih posvojitelja moći dati odgovor roditeljima za koliko vremena otprilike mogu postat sretan posvojitelj. Klub Hrvatskih laburista podržat će ove izmjene zakona zato što evo jednostavno koliko god izmjene bile male donose bolje nešto i donose boljitak i svakako sve ono što je dobro i bolje treba pohvaliti.
Hvala lijepa. U ime kluba SDP-a kolegica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospođo ministrice sa suradnicama. Klub SDP-a prihvaća Konačan prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama. Evo uvažene su i primjedbe Odbora za ravnopravnost spolova i Odbora za obitelj, mlade i sport i nalaze se naravno u ovom konačnom zakonu. Podržavamo ga jer štiti majčinstvo. Isto tako možemo reći da je vrlo važan jedan od elemenata pronatalitetne politike, olakšava usklađivanje obiteljskih i profesionalnih obaveza. Cilj ovog zakona je zapravo omogućiti što kvalitetnije i laganiji početak roditeljstva. Ovim zakonom uređuje se i usklađuje se zapravo trajanje roditeljskog dopusta samozaposlenog roditelja. Na taj način jednako se tretiraju svi roditelji, propisuje se prenosivi i neprenosivi dio roditeljskog dopusta, produžavanje recimo minimalnog trajanja roditeljskog dopusta s tri na četiri mjeseca za svakog od zaposlenih i samozaposlenih roditelja, te nemogućnost prijenosa dva od četiri mjeseca roditeljskog dopusta na drugog. Naravno da se to najčešće odnosilo na majku djeteta. To bi trebao biti vjerujem da će biti poticaj očevima da sukladno svojim radnim obvezama ipak jedan dio zapravo budu uz dijete, poklone zapravo svojoj obitelji. Ovim se zakonskim prijedlogom također daje mogućnost roditeljima da skrb za dijete produže za dodatnih dva mjeseca u skladu ponovno kažem sa svojim potrebama, odnosno svojim odlukama. Potiče se također posvojiteljstvo, evo kolegica je ispred govorila o problematici posvojiteljstva. Na ovaj način se zapravo potiče, uključuju se i djeca sa poteškoćama u razvoju, izjednačava se trajanje posvojiteljskog i roditeljskog dopusta za posvojitelje bez obzira na dob posvojenog djeteta. Činjenice govore da u našoj tradiciji majka je obično ona od koje se očekuje da najviše bude uz dijete, da bude s njim od prvog trenutka njegovog života i naravno istina je da je majka izuzetno bitna za bebu i taj početak ne može nitko nadoknaditi. Međutim, jednako je tako bitno da je i otac vrlo važna karika u tome jer ne mogu reći teret roditeljstva nego ljepotu roditeljstva roditelji bi trebali ravnomjerno rasporediti. Mi kao zakonodavci, odnosno država mislim da si ne može dopustiti da zahtijevamo da otac koristi roditeljski dopust, zakonski da to bude obveza. Kolegica je to prije spomenula kao prijedlog. Međutim, trebamo potaknuti stvaranje takve navike. I mislim da na ovakav način to radimo obzirom da je uključenost oca u prve dane mjeseca vrlo važna i trebamo je potaknuti što ponavljam zapravo ovim izmjenama i dopunama i radimo. Naravno da kod nas su muškarci obično bolje plaćeni od žena, prema tome sigurno da financijska situacija u obitelji diktira korištenje roditeljskih prava. Stvaranje dobre navike i običaja upravo ide kroz bolje potpore i uvjete ako se očevi odluče za korištenje roditeljskog dopusta što je u biti jednim dijelom i donijelo ovo drugo čitanje. Međutim, poticaj će biti veći kada se stvore naravno za to uvjeti. Često se može čuti da su prva tri mjeseca djetetova života da su zapravo majka i dijete u simbiozi. Uloga oca se često može gledati sa tri strane. Ono što je oduvijek bilo to je da većina očeva treba preuzeti financijsku brigu za obitelj, međutim psiholozi a mislim da i svi mi koji imamo nekakva iskustva mislimo da je uloga oca što prije zapravo interaktivna, da treba ulogu oca gledati kroz interakciju očeva i djece i vrlo bitno što je sve više se zapravo mladi roditelji osvješćuju, a to je ta jedna uloga obiteljske dinamike. Zapravo otac i majka interaktivno njihov odnos zapravo utječe na razvoj djeteta. Dakle, važnost pune prisutnosti roditelja tijekom prvih dana djetetova života ne treba puno objašnjavati ali jednako tako prisustvo roditelja kod posvojenja i mogućnost da bude prisutan bez obzira na godine djeteta s njim da se zapravo lakše prelazi iz nekakve institucije u jednu obitelj, da se lakše mu omogući integracija u novu obitelj mislim da je to vrlo bitno da u tom vremenu budu isto tako posvojitelji uz tu njihovu djecu. Na početku sam rekla da je zakon pronatalitetan, naravno ovdje nije kraj stvaranja i jačanja pronatalitetne politike ali ta politika treba biti konstantna da se zapravo na jedan način možemo što bolje ublažavati te negativne efekte prirodnog prirasta. Zaključno mogu reći da uz usklađivanje s europskim regulativama ovaj zakon donosi već spomenute poticajne promjene koje će potaknuti promjenu navike i određenih stavova te učiniti djetetov život koji nam je uvijek na prvom mjestu kvalitetnijim, veselijim, sretnijim upravo onakvim kakvi bi on trebao biti. Ponavljam, ovaj zakon štiti majčinstvo, olakšava usklađivanje obiteljskih i profesionalnih obveza, potiče natalitet te omogućava veće sudjelovanje očevima u ranom podizanju i odgoju djece. I još na kraju jedna misao koja će možda jednog dana osvanuti u nekom zakonu, a to je da sam mišljenja da je upravo prvi mjesec života jako bitan da bude otac uz majku. Baš prvih mjesec dana, da se osjeti i prva neprospavana noć i prvi plač i prvi grč mali i prvo kupanje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Repliku ima kolegica Sonja König.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Sabora. Poštovana i cijenjena kolegice Tatjana rekli ste da mi ne možemo kao zakonodavci nešto propisati, mislili ste pritom pretpostavljam na obvezu oba roditelja da koriste roditeljski dopust u barem njegovom jednom dijelu. Mi to možemo propisati, ali očito da mi to zasada ne želimo propisati. Neke države pa evo i u Europi to žele i mogu pa npr. Švedska je to propisala prije par godina i pokazalo se to kao jedan dobar zakon, kao jedna dobra želja jer se kod njih nakon te zakonske obveze smanjio broj a reći ću raspada bračnih i izvanbračnih zajednica u prvoj godini života djeteta. Ja mislim da i mi to želimo.
Odgovor na repliku, Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo. Pa kolegice, mislim da isto razmišljamo, da je to potreba i da će to jednoga dana doći. Međutim, kod nas još nije vrijeme za to, ovo je prva faza kada trebamo raditi na osvješćenju i davanju mogućnosti da oni koji mogu to napraviti, koji žele napraviti, odnosno koji mogu napraviti obzirom i na njihovo na kraju krajeva financijsko stanje, da mogu to napraviti. A doći će vrijeme kada će zapravo, a možda zapravo neće ni trebati raditi zakonske okvire, možda će i sami ić. Hvala lijepa.
Hvala. Prelazimo na raspravu, pojedinačnu raspravu. Prva na redu je kolegica Ana Lovrin.
Potpredsjednice Sabora, gospođo ministrice sa suradnicima. Pa evo javila sam se za ovu raspravu prije svega da iskoristim priliku ukazat na još neke dvojbene ili neriješene situacije i izvan ovoga samog zakona, ali koji su nekako s njim povezani. I evo da pohvalim, da pohvalim ministarstvo i svaki puta predlagatelja zakona koji upućuje prijedloge zakonskih tekstova u 2. čitanje. Evo i ovaj zakon koji je naizgled bio mali i neznatnih promjena doživio je svoju poboljšicu, da tako kažem na zadovoljstvo majki i očeva na koje će se to primjenjivati. Prije svega, evo zahvaljujem predlagatelju da je uzeo u obzir našu primjedbu glede dozvole ulaganja žalbe na prvostupanjsko rješenja, a neobvezno upućivanje na sud i na upravni spor i jednako tako usvojenu primjedbu koja je vratila ovu naknadu iz članka 24. stavka 2. na postojeće zakonsko rješenje, dakle da ona bude u punom iznosu, a ne 80%. Kao što sam rekla što se tiče korištenja i trajanja tog roditeljskog dopusta, on u principu ostaje isti, ne znam da li je psihološki ovo nešto 4+4 drugačije od onog 3+3+2. Ma možda to nekako sugerira i potakne očeve na korištenje. Mislim da još nije i ne bi bilo dobro prisiljavat očeve da koriste taj dopust. Možda u Švedskoj jest tako ali bi bilo zanimljivo kolika je ta roditeljska, onda rodiljna naknada jer vjerojatno jedno dobro plaćenog oca onda ne spuštaju na neke 2600 ili koliko je to. Dakle, svakako i to je jedno od pitanja i mislim da kao što je ovdje bilo i rečeno da uglavnom posežu za korištenjem te naknade oni roditelji, očevi koji imaju manju plaću ili su nezaposleni bez obzira, a mislim da očevi u dobrim i stabilnim obiteljima jesu uz svoju ženu i dijete bez obzira iako, i ako rade i imaju dio svoga slobodnoga vremena. Svakako bih se složila sa kolegicom König koja je rekla da je promocija ravnopravnosti mora poći od obitelji svakako jer svako, svaka zastupljenost žena na javnim funkcijama, dužnostima u javnom životu, u poslovnom svijetu prvenstveni joj uvjet da bio ona to mogla da postigne tu svoju rodnu ravnopravnost unutar obitelji tj. da joj se omogući dovoljno vremena za bavljenje poslovima izvan obitelji u istoj mjeri kao što je to i osigurano i muškarcu, odnosno muži ili partneru. Dakle, toliko o ovom roditeljskom dopustu. Naravno da pozdravljamo i ovo rješenje kojim se i za posvojitelje uvodit taj dopust, povećava mu se trajanje, to nije nešto puno ali je poruka, dakle bez obzira na dob posvojenog djeteta. Koristim također prigodu pitat ministricu jer to je jedno bolno pitanje koje vapi za rješenjem a to je pitanje posvojiteljstva. Dakle, evo tu je i pomoćnica ministra gospođa Kelava koja sigurno tu situaciju itekako dobro pozna, kako ona funkcionira i kakav joj je zakonodavni okvir ali i kakva je i u praksi. Ono što ja mogu reći, a čuli smo danas i gospođu Tireli, kolegicu Tireli koja je izlagala da svakako to stanje nije dobro. Ministrica je obećala rješenje, evo ja tu čitam jedan članak: "Hoće li u Hrvatskoj konačno biti lakše posvojiti dijete? I kaže ministrica pokrenula neradnike iz centara za socijalnu skrb." Ministrice to je dobro da se pokreću svi koji rade u javnim službama i na državnom su proračunu a ne rade, dobro je da ih se pokrene da rade, ali mislim da treba učiniti nešto više a to je prije svega uredit zakone i provedbu zakona. Naime, u situaciji kada evo kao što čuli imamo 586 čini mi se registriranih posvojitelja koji imaju uvjerenje o podobnosti za posvojiteljem, kada imao u 540 djece u domovima ispod 7 godina starosti, a kada je posvojeno u 2012., čini mi se da je kolegica Tireli rekla 84 posvojenja samo, onda tu nešto nije dobro, jer sigurno bi djeci bilo bolje da imaj dom, da su u obitelji nego da su u instituciji, a s druge strane mnogo je potencijalnih posvojitelja, odnosno roditelja koji bi željeli dijete usvojit. Nedopustivo je, dakle konačno je i to sam i prošli puta pohvalila ustrojen registar posvojitelja, ali jednako tako čini mi se nedopustivo da danas djecu koja su spremna za posvojenje zapravo nitko nema u nijednom jedinstvenom registru, dakle nigdje ona nisu na jednom mjestu da se zna gdje su ta djeca. Šta se događa, u svakoj situaciji u kojoj je daleko više onih, ne bih željela da grubo zvuči taj izraz da kažem potražnja, ali daleko više je potencijalnih posvojitelja koji su ispunili sve uvjete za posvojitelje od djece koja su spremna za posvojenje. To su područja koja su onda podložna koječemu, korupciji, nečasnim radnjama, vezama itd. U situaciji kada nema legalnog načina, ne postoji legalan način da se dozna da li ima dijete koje je spremno za posvajanje ili nema dijete. U takvoj situaciji kada nadležna služba ili državno tijelo taj podatak nema jedinstven, nema ga dobar nego ga ima diljem čak ne niti 119 centara socijalne skrbi nego diljem domova dječjih postoji opasnost i sigurna sam da se to ne sigurna ali vjerojatno se događa, postoji opasnost da to onda te informacije kolaju negdje ispod stola na nelegalan način. Netko ima neki način da do njih dođe, onda je u prednosti itd. Dakle nema jasnih kriterija. Ono što treba učiniti a to je posebno osjetljivo područje, puno smo ovdje govorili kad smo govorili o medicinsko potpomognutoj oplodnji, o tome kolika je želja roditelja, želja muškaraca i žena da imaju svoje dijete jednaka takova je to i u slučaju posvojenja, strašna je želja roditelja da dođu do djeteta, da osnuju svoju obitelj i s tim posvojenim djetetom i prema tome tu je moguće kažem i za to najbitinija mjera i najvažnija stvar je u borbi protiv svih nečasnih radnji i korupcije je prevencija. Prema tome ovo je nešto što mora biti prevencija da se jasno utvrdi i registar posvojitelja i registar naravno neće biti javno dostupan ali on će biti u državnom tijelu djece na jednom mjestu, djece koja su spremna za posvojenje, da se jasno utvrde kriteriji a oni ne bi trebali biti ništa drugo osim dužine čekanja kada je netko postao potencijali posvojitelj, da kriterij bude dužina čekanja. Naravno i neke druge radi se o delikatnim stvarima. Kod usvojenja dakle kompatibilnosti djeteta i posvojitelja itd. to su detalji u koje neću ulaziti, koje su sigurno vama poznati ali da moraju negdje biti jasno utvrđeni kriteriji zašto je dijete uspio posvojiti jedan par a nije možda onaj koji višestruko godina, više čeka u tom redu nego onaj tko je do toga uspio doći. Evo možda nije tema sasvim ovoga zakona ali mislim da je tema vrijedna pažnje i apeliram na ministarstvo da evo i to što je obećalo da će to područje riješiti i donijeti zakon da to i učini čim prije. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. S time smo iscrpili raspravu. Završnu riječ potpredsjednica Vlade i ministrica socijalne politike i mladih Milanka Opačić.
Pa prije svega ću se zahvaliti svima koji su sudjelovali danas u ovoj raspravi i naravno u raspravi oko prvog čitanja i hvala vama kolegice Lovrin što ste ustvari vidjeli da bez obzira na to slušala ja, ne slušala pojedinog zastupnika ustvari slušam što zastupnici govore. Tome svjedoči i ova izmjena zakona i ona izmjena Zakona o dadiljama gdje je doista bilo dobrih i konstruktivnih prijedloga koje smo mi onda sve usvojili do drugog čitanja. Prema tome, jako dobro slušamo zastupnike. Ja sam godinama sjedila u Saboru i ljutila se na ministre koji nisu slušali zastupnike, prema tome evo ja nastojim malo mijenjati tu jednu politiku i slušati što govorite i usvojiti sve ono što je dobro i konstruktivno. Ono što jedino i gdje jednino imamo ograničenja to su nažalost financijska sredstva i tu ne mogu puno, ona su tolika kolika jesu u ovom trenutku u proračunu i bez pokretanja gospodarstva i novog punjenja u principu u ovom trenutku možemo biti samo sretni da čuvamo trenutan postojeća prava građana u sustavu socijalne skrbi. Krenuli ste da malo izvan ovog zakona ali ja razumijem interes za posvojenje. Ja moram reći da smo mi napravili dakle taj registar, da napokon znamo koliko imamo posvojitelja, da ćemo kroz ovu aplikaciju koja bi trebala do kraja godine pokriti sve centre za socijalnu skrb ćemo imati i na taj način. Dakle svaki dan ažuriramo tko se prijavio i gdje se prijavio i neće više biti potrebno da se ljudi prijavljuju u sto i nešto centara. Bit će dovoljno jedan i vidjet će se na svim mjestima njihov interes za posvojenje djeteta. Mi smo dakle nakon obavljenih razgovara sa svim ravnateljima centara i sa svim podacima koje smo od njih dobili tražili da se u određenim rokovima pokrenu određene radnje prema djeci pa je na neki način posljedica tog razgovora s njima i bila, ustvari su i neke nove brojke neki novi pokazatelji. Mi smo u ovom trenutku dakle u prava četiri mjeseca 147 djece pokrenuli za postupak posvojenja, dakle ili su u ovom trenutku na sudovima ili su u postupku pokretanja od strane centara za socijalnu skrb. 30-oro djece je već sada, dakle ima sve uvjete za posvojenje. Međutim ono što nas brine je 60-tak djece koje imaju sve uvjete za posvojenje ali nažalost nema posvajatelja koji su zainteresirani za njih. Riječ je često puta ili o djeci iz više brojnih obitelji gdje nastojimo ne dijeliti obitelj. Dakle ljudi jako teško uzimaju četvero, petero djece, uzet će dvoje, eventualno troje ali više od toga teško. Mi imamo nekad obitelj u kojoj ima osmero braće i sestara i doista je sad pitanje naše odluke hoćemo li ih na neki način dati im priliku da idu u obitelj u nekakvim odvojenim grupama ili ih ostaviti i dalje u domu samo zato da bismo ih nekako čuvali. To je jedna dilema koju evo mislim da bi svatko oda nas imao pred sobom i doista je to teško. Međutim imamo tu i djece i koja su sa određenim oštećenjima, sa određenim poteškoćama u razvoju i za to je dosta teško naći potencijalne posvajatelje. Prema tome evo 60-tak djece ima uvjete, nažalost za njih nemamo ljude koji bi ih htjeli posvojiti. Da li nam kriterij za posvojenje može biti dužina čekanja na listi, to je isto pitanje. Dakle centar kao jedan multidisciplinarni tim koji procjenjuje obitelj bi morao imati neku vrstu procjene najboljeg posvjatelja. Dakle mi u ovom trenutku imamo samo u fokusu dijete, dakle nama je u interesu da dijete što prije ode u obitelj i da za njega nađemo što je bolju i kvalitetniju obitelj. Ja se nadam da će tome pridonijeti malo i promjena Obiteljskog zakona u kojem mi predviđamo jedan predpostupak, dakle sada se događa često puta da ljudi dođu, dobiju pravo na posvojenje međutim nemaju kontakte prije s tim djetetom i onda nam se dogode i neke situacije u kojima se ide na raskidanje posvojenja, a to je najgore što nam se može dogoditi, to je tako velika trauma za dijete koje doista niti jedno dijete ne bi smjelo proći. Ali isto tako situacija je takva da roditelji i potencijalni posvajatelji nemaju nikakvu pripremnu fazu. Dakle mi ćemo sada pokušati ili bolje rečeno ugradit ćemo u Obiteljski zakon tu jednu pripremu fazu u kojoj će roditelji imati određenu mogućnost da se vidi doista da li su se na neki način našle s tim djetetom ili nisu, evo tako narodski rečeno, ali isto tako da ih se možda za neke stvari koje se mogu znati iz obiteljske anamneze toga djeteta da ih se ipak pripremi za to da im se to kaže, a ne da dobiju nešto što je za njih onda velika nepoznanica i ne znaju kako se nositi s tim. Mislim da je puno veći problem kod posvojenja ne toliko sam zakon i ono što smo cijelo vrijeme govorili onih tri mjeseca skrbi i toga, sve mi to možda možemo i mijenjati to je dosta veliki problem same prakse, same odluke ljudi u centrima kada ići na oduzimanje roditeljske skrbi i u tom dijelu u Obiteljskom zakonu nastojat ćemo možda neke stvari malo bolje definirati kako bismo pomogli ljudima u centru da lakše mogu donijeti odluku, da lakše znaju kada su ispunjen uvjeti da se može ići u oduzimanje roditeljske skrbi jer je to ono što nam često puta ostavlja predugo djecu u ustanovama ili udomiteljskim obiteljima jer centar važe da li oduzimati roditeljsku skrb ili ne. Toliko oko posvojenja i možda još samo kratko nešto oko pronatalitene obiteljske politike. Dakle nosili mi u ministarstvu naziv ministarstvo obitelji ili ne ja isto smatram da je obitelj temelj bez koje ne možemo. Sve nam dolazi iz obitelji i dobre i nekad loše stvari ako je ta obitelj disfuncionalna i ne funkcionira. Obiteljska politika koja je bila do prije nekog vremena na snazi je istekla, mi radimo na novoj obiteljskoj politici. Imat ćete prilike i vi ovdje u Saboru raspraviti nadam se do kraja godine. međutim moramo biti svi skupa svjesni da od te obiteljske politike ne možemo puno očekivati. Naime, obiteljska politika koja protekle godine bila na snazi imala je dobre mjere, neke su izvršene neke nisu izvršene ali se natalitet nažalost nije povećao nego nam iz godine u godinu pada. Očito mjere koje smo imali ali mjere koje možemo u budućnosti imati kao potporu obitelji pitanje koliko mogu dati svog efekta. Prvenstveno zbog toga što je pitanje djece i broja djece pitanje izbora i pitanje kako na to možete utjecati. Dakle možete stvarati uvjete možete ljudima osigurati i radna mjesta i ne znam dolazak do lakšeg stambenog prostora ali niti visina porodiljne naknade neće utjecati na veći broj djece jer je ona nešto što može samo u godinu dana olakšati brigu za dijete a što ćete ostatak vremena. Prema tome, mislim da trebamo biti razumni, obiteljska politika će biti. Pokušat ćemo unutra ugraditi što je moguće više mjera koje mogu pomoći obitelji da prvenstveno usklađuju svoje radne i obiteljske obveze, ali doista je to pitanje pitanje izbora i mnoge bogatije zemlje od Hrvatske koje puno više ulažu i u neke servise i u sve isto tako imaju pad nataliteta. Prema tome očito je problem negdje drugdje. I na kraju samo još jedna stvar, vi ste rekli da bi trebalo možda zakonski dakle da je to pitanje politike da li zakonski odrediti da očevi moraju sudjelovati i participirati u ovih nekakvih prvih godinu dana života djeteta. Da, to je političko pitanje ali isto tako mislim da je puno bolji put da odgajamo djecu ne u stereotipima kao što još uvijek ih odgajamo, a to je da je majka ta koja nosi čitavu brigu i teret u obitelji. Dakle mislim da ih negdje od vrtića trebamo već početi odgajati i da su te dvije uloge i oca i majke podjednako važne u djetetovom životu, da se i jedan i drugi moraju jednako brinuti. Imate jedan podatak koji pokazuje koliko često puta evo moram reći muški pobjegnu od problema. Dakle roditelji koji dobiju djecu s višestrukim oštećenjima najveći broj muževa ode iz te bračne zajednice i ostave ženu da se sama brine za takvo dijete. Prema tome to je pokazatelj malo te jedne neosjetljivosti ali to je nešto što ja mislim da se ipak gradi od malih nogu. Dakle mi moramo neke buduće generacije ako već ne možemo možda naše generacije promijeniti. Moramo neke buduće generacije odgajati da je i ovdje na kraju krajeva kada smo razgovarali o dadiljama samo je jedan zastupnik spomenuo da i muškarci mogu biti dadilje. Mogu, naravno da mogu. Mogu čuvati djecu, mogu se brinuti za djecu međutim većino na ovako neverbalnoj komunikaciji na licima je bilo ono kako će muški sada biti dadilja. Dakle to su neki naši stereotipi neke naše predrasude. Još uvijek smo jedno konzervativno društvo i zato mi se čini da je jako važno pa i ove rasprave doprinose tome da malo podižemo razinu te svijesti kod ljudi da otac može i treba sudjelovati u životu svoga djeteta i u ovoj najranijoj fazi da mu može mijenjati pelene da ga može hraniti na bočicu, dakle da može činiti puno toga što može majka i da na taj način može zamijeniti može pomoći biti doista jedan nezamjenjivi dio u djetetovom životu. Evo hvala još jedanputa na svim vašim prijedlozima i na, evo na kraju krajeva i ovoj možda malo široj raspravi u kojoj smo razmijenili neke informacije. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo naknadno o ovom prijedlogu zakona. Prelazimo na konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama, drugo čitanje, P.Z.E. br. 241. Rasprava o tekstu zakona ja završena. Amandmane je podnio Klub zastupnika HDSSB-a. Zamjenik ministrice Darko Ledinski. Izvolite.
Poštovana predsjedavajuća, dame i gospodo. Vlada Republike Hrvatske ne prihvaća predloženi amandman uz sljedeće pojašnjenje, ističemo da Ministarstvo socijalne politike i mladih cijelim nizom konkretnih i aktivnih mjera u svom radu svakodnevno potiče i osnažuje roditeljstvo, ali da u tom svom čvrstom opredjeljenju naravno moramo voditi računa o financijskim mogućnostima koje su nam na raspolaganju. S posebnim zadovoljstvom, isto tako ističem da prijedlogom ovog Zakona o ovim izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama ne samo da ovaj zakon prati najkvalitetnije europske stečevine, već smo posebno tim zakonom uredili status roditelja posvajatelja, a očevima smo omogućili aktivnu participaciju u najranijeme roditeljstvu. Hvala lijepa.
Tko će obrazložiti u ime kluba? Dražen Đurović, izvolite kolega.
Hvala. Dakle, ovaj amandman se odnosio na sljedeće zone koje nisu stigli pročitat, odnosio se zato da je možda vrijeme da konačno aktivnim mjerama podupremo zapravo roditeljstvo i da se povećaju iznosi rodiljnih naknada za prvih 6. mjeseci. Zaista na 100% plaće, a ne na 100% plaće od porezne osnovice, a na drugih 6. mjeseci sa 50 na 80%. Jer ako imamo, mislim da je zaista krajnji čas da se to u ovoj državi učini, populacijski trendovi su jasni, posve su negativni. Pa ako su nam ti populacijski trendovi osnova po kojoj uvodimo ovako liberalan Zakon o umjetnoj oplodnji kao što ga uvodimo, pa onda nam valjda ti populacijski trendovi i stanje u društvu i treba biti razlog i da zaista financijski podupremo mlade obitelji da mogu u prvoj godini, u prvoj godini nakon rađanja djece zaista preživjet i imat naknadu koju će omogućit da tu djecu u toj prvoj godini zaista i podignu. Prema tome, molim glasovanje i molim sve da glasuju za jel ovo je nešto što zaista pomaže mladim obiteljima. Hvala.
Tko je za amandman kluba HDSSB-a a koji Vlada ne prihvaća? Nije dobio potrebnu većinu. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je sa 97 glasova za, 6 suzdržanih i 2 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. Molim vas da objavimo, dakle prethodni zakon sa 97 za, 6 protiv i 2 suzdržana. Hvala. I još ćemo provesti objedinjenu raspravu o dva zakona i to točka 62. i 63 našeg dnevnog reda, odnosno 62. Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj, drugo čitanje, PZ br. 275, predlagatelj zakona je Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu)samoupravu i 63. Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj, drugo čitanje, PZ br. 276, predlagateljica zakona zastupnica Dragica Zgrebec Prijedlog akata primili ste poštom. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, članci 155. do 157. Poslovnika. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo i Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Predstavnici predlagatelja ne žele dodatno obrazložiti prijedlog. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. O prijedlozima zakona glasat ćemo naknadno. Time ćemo završiti današnji dio zasjedanja. Sutra ćemo početi u 9,30 sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama, drugo čitanje, PZ br 239. Hvala lijepa.