Poštovane dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, otvaram 5. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Poštovane dame i gospodo na današnju sjednicu pozvani su naši redovni gosti: predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u Bosni i Hercegovini, koji redovno prate rad našeg Doma, predstavnici medija. Na sjednicu su pozvani i predstavnici Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH i Ureda za reviziju institucija BiH, čiji je Izvještaj o radu na dnevnom redu današnje sjednice. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike/zastupnike i goste. Odsustvo sa današnje sjednice je jedino, nije niko najavio, jedino je kašnjenje najavio zastupnik Mirsad Mešić. Prema informaciji službe sjednici je prisutno ukupno 31 zastupanik. Konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Što se tiče izmjena i dopuna dnevnog reda želim napomenuti sljedeće. Sa ranijeg dnevnog reda skinute su: Tačka 5. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagač: poslani Mirsad Đonlagić, zakon broj: 01,02-02-1-1/15, od 08.01.2015. godine (prvo čitanje), na zahtjev nadležne Komisije za finansije i budžet koja je tražila produženje roka za dostavu mišljenja o Prijedlogu zakona. Komisija je usvojila sljedeći zaključak: Komisija za finansije i budžet Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH odgađa izjašnjavanje o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama Bosne i Hercegovine i traži od Vijeća ministara BiH da u roku od 10 dana Komisiji dostavi mišljenje o Prijedlogu zakona. Kolegij Predstavničkog doma je razmatrao ovo pitanje i jedina poslovnička mogućnost koja je ostala Kolegiju je da odobri Komisiji produženje roka, i mi smo dali produženje roka za 10 dana. Istovremeno smo, dakle, raspravljali ovu situaciju još jedanputa i, dakle, zaključili smo da je ovo poslovničko pravo Komisije, da zakone Vijeću ministara dostavlja Kolegij na izjašnjavanje, i Zakon je već dostavljen Vijeću ministara na izjašnjenje od strane Kolegija, i dostavlja Dom ukoliko ima neke potrebe za upitima prema Vijeću ministara. I molio bih da se ubuduće spram ove stvari odnosimo na ovakav način i da imamo što je moguće manje zahtjeva za produženjem rokova, da Komisije izvršavaju svoje obaveze prema ovom Domu jer svi oni 2 koji dobiju dnevni red, prepoznaju svoje obaveze iz dnevnog reda, a to su prije svega Komisije koje su radionice ovog Doma, bez njih, dakle, nema sjednice Doma, da se to uredno izvještava, jer ovo je sve u skladu sa našim planom, programom i kalendarom naših aktivnosti. Također su sljedeće tačke skinute sa dnevnog reda, ali ovog puta na zahtjev Komisije za vanjske poslove. Tačka 10. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Republike Francuske koji se odnosi na mobilnost mladih, broj: 01,02-05-2- 1065/14, od 26.09.2014. godine. Tačka 11. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Bosne i Hercegovine i Evropske unije o učešću Bosne i Hercegovine u programu Unije Horizont 2020 – Okvirni program za istraživanje i inovacije (2014-2020), broj: 01,02-05-2-1113/14, od 13.10.2014. godine. Tačka 12. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Republike Makedonije o razmjeni i obostranoj zaštiti tajnih podataka, broj: 01,02-05-2-1122/14, od 16.10.2014. godine. Tačka 13. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Savjeta ministara Republike Albanije o uzajamnoj zaštiti tajnih podataka, broj: 01,02-05-2-1167/14, od 30.10.2014. godine. Tačka 14. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Evropske unije i Bosne i Hercegovine o učešću Bosne i Hercegovine u programu Unije za kulturu i kreativne sektore „Kreativna Evropa“, broj: 01,02-05-2-1248/14, od 27.11.2014. godine. Tačka 16. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o grantu (Drugi projekat upravljanja čvrstim otpadom: Neum, Bosanska Krupa, Srebrenik i Sarajevo) između Bosne i Hercegovine i Međunarodne banke za obnovu i razvoj u ulozi administratora Evropske komisije za Trast fond pretpristupnog instrumenta Evropske unije, broj: 01,02-05-2-41/15, 05.01.2015. godine. Tačka 20. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora o saradnji između Bosne i Hercegovine i Crne Gore o konzularnoj zaštiti i viznim pitanjima, broj: 01,02-05-2-1308/14, od 09.12.2014. godine. Tačka 26. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Protokola između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Republike Francuske o primjeni Sporazuma između Evropske zajednice i Bosne i Hercegovine o readmisiji lica koja borave bez dozvole, broj: 01,02-05-2-1061/14, od 26.09.2014. godine. Tačka 27. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Protokola o izmjenama i dopunama Memoranduma o razumijevanju o saradnji u borbi protiv korupcije kroz antikoruptivnu inicijativu u Jugoistočnoj Evropi, broj: 01,02-05-2-1310/14, od 09.12.2014. godine. Tačka 28. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Protokola između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Republike Slovenije o saradnji u oblasti obrazovanja, broj: 01,02-05-2- 1407/14, od 19.12.2014. godine. 3 Tačka 29. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Dodatnog protokola uz Konvenciju Vijeća Evrope o zaštiti ljudskih prava i dostojanstva ljudskog bića u pogledu primjene biologije i medicine o zabrani kloniranja ljudskog bića, broj: 01,02-05-2-1223/14, od 19.11.2014. godine. Tačka 30. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Memoranduma o razumijevanju između Bosne i Hercegovine i Vlade Republike Čile o saradnji po pitanjima odbrane, broj: 01,02-05-2- 1064/14, od 26.09.2014. godine. Tačka 31. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Memoranduma o razumijevanju o institucionalnom okviru Inicijative za prevenciju i spremnost u slučaju katastrofa za Jugoistočnu Evropu (2013), broj: 01,02-05-2-1115/14, od 14.10.2014. godine.¸ Poštovane dame i gospodo zastupnici, ove tačke dnevnog reda su skinute na zahtjev Komisije za vanjske poslove. Prema informacijama koje je Kolegij dobio, i ovo je pitanje raspravljeno na sjednici Kolegija, Komisija za vanjske poslove je planirala da održi dvije sjednice kako bi ispoštovala planirani dnevni red današnje sjednice. Na jednoj sjednici Komisije nije bilo kvoruma i Komisija nije mogla taj dan da radi, a onda je održala narednu sjednicu i završila samo taj dio posla koji je planiran za tu sjednicu. Dakle, zbog nedostatka kvoruma u radu Komisije praktično mi imamo danas skidanje ovih tačaka sa dnevnog reda. Komisije je, dakle, planirala da uradi svoj dio posla, dakle ja to ponavljam, planirala je da ima dvije sjednice. Treba da se održi onoliko sjednica koliko je potrebno da se pripremi sjednica Doma. Ja ovom prilikom želim da upozorim sve zastupnike, poslanike u Predstavničkom domu da se redovno odazivaju sjednicama svih radnih tijela ovog Doma. Ovakvu praksu ubuduće nećemo tolerisati. Javno će biti prozivani oni, to bar možemo da uradimo, koji iz opravdanih razloga ne budu dolazili na sjednice komisija i Dom bude bio dovođen u ovakvu situaciju. I ja ću tražiti od naših komisija da nam dostavljaju takve izvještaje, odnosno Kolegij će to da traži. Toliko za ovaj puta kada je ovo obrazloženje u pitanju. Idemo dalje, dnevni red je dopunjen sljedećim tačkama u odnosu na onaj koji ste vi dobili. To je tačka 3. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i drugim naknadama u sudskim i tužilačkim institucijama na nivou BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02- 1-31/14, od 22.07.2014. (zakon u drugom čitanju). Tačka 4. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključaka poslanika Saše Magazinovića povodom rasprave o Prijedlogu rezolucije o Sutorini – predlagač: poslanik Denis Bećirović, broj: 01-02-2-1440/14, od 24.12.2014., koji glase: „Polazeći od principa da tuđe nećemo, a svoje ne damo, u skladu sa Ustavom BiH i međunarodnim pravom, imajući za primarni cilj očuvanje suvereniteta, teritorijalnog integriteta i cjelovitosti naše zemlje, Predstavnički dom PSBiH konstatira: 1. Izvještaj Badinterove komisije je neupitan dio međunarodnog prava sa snagom međunarodne presude, te kao jedan od temelja Dejtonskog mirovnog sporazuma ima pravo prvenstva nad drugim aktima te vrste, čime se garantira neupitnost teritorijalnog integriteta i cjelovitosti BiH u njenim međunarodno priznatim granicama. 2. Zadužuje se novo Vijeće ministara BiH da, zajedno s Državnom komisijom za granice, napravi tri sveobuhvatne, primarno pravne, ekspertne analize, s posljedicama po interese BiH, sa stanovišta očuvanja njenih međunarodno priznatih granica sa 4 Crnom Gorom, Srbijom i Hrvatskom. Na tim osnovama Predstavnički dom organizirat će javnu raspravu s ciljem potpisivanja sporazuma o držanim granicama sa susjedima.“ Kolegij Doma kao komisija nije postigao saglasnost o navedenim tačkama i o njima ćemo se izjašnjavati u drugom krugu glasanja. Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Ko želi da govori? Gospodin Staša Košarac. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, predstavnici Savjeta ministara i naravno drugih domaćih i međunarodnih institucija i organizacija. S obzirom na činjenicu da Kolegij Predstavničkog doma a ni Prošireni kolegij nije prihvatio inicijativu Kluba poslanika SNSD-a da se na današnjoj sjednici nađe nova tačka dnevnog reda i to kao 2. u predloženom a ona bi glasila Odluka o razrješenju poslanika Šefika Džaferovića sa funkcije predsjedavajućeg Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, odnosno člana Kolegijuma Predstavničkog doma, mi koristimo poslovničku mogućnost i pozivamo vas da podržite našu inicijativu i da se predložena tačka dnevnog reda danas nađe na 5. sjednici Predstavničkog doma. Mi smo, naravno, i na prošloj sjednici Predstavničkog doma iznijeli niz obrazloženja i činjenica koje ukazuju na to da postoji očigledno jedna vrsta političke odgovornosti gospodina Džaferovića i da bi o tom pitanju trebao da se izjasni Parlament s jedne strane, i naravno ne ulazeći u krivičnu odgovornost o čemu bi trebale da rade institucije drugog karaktera. S tim u vezi dužan sam da po Poslovniku i pročitam obrazloženje i, naravno, da vas još jedanput pozovem da date podršku našoj inicijativi da se danas ova odluka nađe kao tačka dnevnog reda na sjednici Predstavničkog doma. Na osnovu člana 71. stav 1. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH Klub poslanika SNSD-a predlaže novu tačku dnevnog reda koja glasi – Odluka o razrješenju poslanika Šefika Džaferovića sa funkcije predsjedavajućeg Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, člana Kolegijuma Predstavničkog doma. Nova tačka se predlaže zbog postojanja ozbiljnih optužbi izrečenih kroz obimnu dokumentaciju koju je potpredsjednik Federacije BiH, Mirsad Kebo, prethodnih dana dostavio Tužilaštvu BiH, o čemu je prethodnih dana bilo govora i u medijima a iz kojih proizilazi da postoji ozbiljno izražena sumnja da gospodin Džaferović u proteklom ratu nije spriječio, prijavio, niti kaznije procesuirao ratne zločine nad Srbima u Bosni i Hercegovini. Članom 27. stav 1. tačka a) Poslovnika propisano je da predsjedavajući Doma predstavlja Dom. Imajući u vidu sve o čemu je javnost posljednjih dana informisana a odnosi se na trenutno predsjedavajućeg Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH smatram da gospodin Džaferović ne može više predstavljati Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH, odnosno ne može biti predsjedavajući Predstavničkog doma, niti član Kolegijuma Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. 5 Džaferović je na neprimjeren način komentarisao i pokušao negirati 9. januar Dana Republike Srpske, a trenutno predsjedava Domom u koji su birani i poslanici sa teritorije Republike Srpske, što je uvreda i atak na međunacionalne odnose i ustavnu podjelu nadležnosti u Bosni i Hercegovini. S obzirom na činjenicu da nismo mogli obezbijediti prohodnost kroz Kolegij i Prošireni kolegij apelujem na sve nas da pokušamo da razdvojimo, bar u ovom trenutku, političku odgovornost od krivične odgovornosti, želeći
Vrijeme.
da institucije nadležne da se bave pravosudnim pitanjima rade svoj posao i da se mi o ovom pitanju danas odredimo i da dozvolimo da Parlament, odnosno Predstavnički dom danas razriješi gospodina Džaferovića sa pozicije predsjedavajućeg Predstavničkog doma. I još jedanput želim da zamolim da ova tačka bude kao 2. na predloženom dnevnom redu. Hvala.
Hvala lijepo. Ima li novih prijedloga dnevnog reda, za izmjenu dnevnog reda? Hvala lijepo, zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje o prijedlogu gospodina Staše Košarca za uvrštavanje ove tačke dnevnog reda. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 7 glasova za, 29 glasova protiv, 2 suzdržana glasa. Konstatujem da Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH nije prihvatio prijedlog gospodina Staše Košarca, predsjednika Kluba SNSD-a. Gospodin Košarac ima riječ. Izvolite.
Naša jeste poslovnička dužnost da obavijestimo predsjedavajućeg o tome da li će neko od poslanika, Kluba poslanika SNSD-a prisustvovati sjednici, to je obaveza. Mi koristimo takođe poslovničku mogućnost i naša obaveza je da vas informišemo da mi nećemo učestvovati u radu ove sjednice. Hvala.
Dakle, to je vaše pravo, što se mene tiče možete da se ponašate kako hoćete, naravno u skladu sa Poslovnikom. Mi nastavljamo dalje sa sjednicom, a ovaj Dom će očigledno morati potražiti načine odgovora na pokušaj zloupotrebe ovoga Doma u političke svrhe, političke harange, diskreditacije, bjesomučne harane i diskreditacije članova ovoga Doma pa i rukovodstva ovoga Doma. 6 Ja prograšavam dnevni red današnje sjednice koji glasi: Dnevni red 1. Usvajenje zapisnika 3. i 4. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH; 2. Komentari na dobijene odgovore na poslanička pitanja; 3. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i drugim naknadama u sudskim i tužilačkim institucijama na nivou BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-31/14, od 22.07.2014. (zakon u drugom čitanju); 4. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključaka poslanika Saše Magazinovića povodom rasprave o Prijedlogu rezolucije o Sutorini – predlagač: poslanik Denis Bećirović, broj: 01-02-2-1440/14, od 24.12.2014., koji glase: „Polazeći od principa da tuđe nećemo, a svoje ne damo, u skladu sa Ustavom BiH i međunarodnim pravom, imajući za primarni cilj očuvanje suvereniteta, teritorijalnog integriteta i cjelovitosti naše zemlje, Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH konstatira: 1. Izvještaj Badinterove komisije je neupitan dio međunarodnog prava sa snagom međunarodne presude, te kao jedan od temelja Dejtonskog mirovnog sporazuma ima pravo prvenstva nad drugim aktima te vrste, čime se garantira neupitnost teritorijalnog integriteta i cjelovitosti BiH u njenim međunarodno priznatim granicama. 2. Zadužuje se novo Vijeće ministara BiH da, zajedno s Državnom komisijom za granice, napravi tri sveobuhvatne, primarno pravne, ekspertne analize, s posljedicama po interese BiH, sa stanovišta očuvanja njenih međunarodno priznatih granica sa Crnom Gorom, Srbijom i Hrvatskom. Na tim osnovama Predstavnički dom organizirat će javnu raspravu s ciljem potpisivanja sporazuma o držanim granicama sa susjedima.“ 5. Izvještaj o izvršenju Budžeta institucija BiH i međunarodnih obaveza BiH za 2013. godinu, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-16-1-796/14, od 11.07.2014. godine; 6. Izvještaj o finansijskoj reviziji Izvještaja o izvršenju Budžeta institucija Bosne i Hercegovine za 2013. godinu, materijal Ureda za reviziju institucija BiH, broj: 01-16- 1-1054/14, od 24.09.2014. godine; 7. Godišnji izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH za 2013. godinu, broj: 01,01/1,02,02/1-08-1053/14, od 24.09.2014. godine; 8. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o osnivanju Centra za razvoj finansija (CEF), broj: 01,02-05-2-1165/14, od 30.10.2014. godine; 9. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o ekonomskoj saradnji između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Republike Bugarske, broj: 01,02-05-2- 1006/14, od 11.09.2014. godine; 10. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o zajmu i projektu između KfW-a, Frankfurt na Majni (KfW) i Bosne i Hercegovine, koju zastupa Ministarstvo finansija i trezora BiH (zajmoprimac), i Federacije Bosne i Hercegovine, koju zastupa Federalno ministarstvo finansija i JP Elektroprivreda Hrvatske zajednice Herceg Bosne d.d. Mostar ( Gospodin Denis Bećirović, poslovnička intervncija. Izvolite.
... predsjedavajući, koleginice i kolege. Mi smo evo danas bili ponovo svjedoci da jedan dio poslanika Predstavničkog doma napušta na samom početku sjednicu. Ja mislim da je to jedno ozbiljno pitanje, a po mom tumačenju ovog Poslovnika, i protuposlovnički potez Kluba SNSD-a. S obzirom na vrlo jasne odredbe koje su sadržane u članu 7., jer nije samo pravo poslanika Predstavničkog doma da prisustvuje sjednici već je to i dužnost svakog poslanika. Imajući to u vidu tražim pauzu od 15 minuta da dobijemo tumačenje ili užeg Kolegija ili Proširenog kolegija o tom, po mom sudu, jako važnom pitanju. Dakle, riječ je o poslovničkom tumačenju da jasno kao Predstavnički dom na početku ovog mandata to pitanje razriješi.
Gospodine Bećiroviću ako možemo da ovo shvatimo kao Vašu inicijativu koju će Kolegij razmatrati na jednoj od narednih sjednica Kolegija, da sada ne pravimo ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Molim? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Dakle, nije sporno da Klub ima pravo tražiti i da ste Vi dužni dati pauzu u određenom roku, međutim nije mi cilj da na bilo koji način danas zaustavljamo rad Predstavničkog doma. Ja sam Vas shvatio na način da ćete vi na narednoj sjednici Kolegija razmotriti ovo pitanje i dati tumačenje ovog dijela Poslovanika. To u ovom trenutku je za mene dovoljno i u tom smislu ...
Hvala vam gospodine Bećiroviću. Idemo na prvu tačku dnevnog reda, 9 Ad. 1. Usvajanje zapisnika 3. i 4. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH Otvaram raspravu. Zapisnike ste dobili. Ko želi da govori? Hvala vam lijepo, zaključujem raspravu. Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda, to je, Ad. 2. Komentari na dobijene odgovore na poslanička pitanja
Gospodine predsjedavajući, zamjenici, kolegice i kolege poslanici, članovi Vijeća ministara, uvaženi gosti sve vas srdačno pozdravljam. Budući da se prvi put obraćam ovom uvaženom Domu koristim priliku da svima nama poželim uspješan rad. Nadam se da će u ovom mandatu biti što manje opstrukcija a više rezultata koji će poboljšati život svih naših građana. Dat ću veoma kratak komentar, jer sam postavio poslaničko pitanje u vezi izgradnje 110 kilovoltne trafo-stanice u Bužimu. Razlog zašto sam postavio to pitanje je što ova investicija kasni više od 8 godina. Zadovoljan sam odgovorom koje je Elektroprenos dostavio u brzom roku, ali nisam zadovoljan dinamikom izradnje, jer je i Elektroprenos u svom odgovoru naveo da je glavni razlog kašnjenja ove investicije blokada Elektroprenosa do 2014. godine. S tim u vezi 10 želim naglasiti da građani općine Bužim trpe posljedice nekvalitetnog i veoma čestog prekidanja napajanja ... Bužima električnom energijom što posredno utječe i na razvoj lokalne zajednice. Siguran sam da i mnoge druge lokalne zajednice u BiH očekuju investicije od ove javne kompanije, te stoga pozivam novu vlast, koja je u procesu formiranja, da daleko odgovornije i kvalitetnije upravlja ovom javnom kompanijom, kako bi se investicije koje očekujemo mogle i realizirati. Takođe se nadam da će dinamički plan koji je u odgovoru sadržan biti ispunjen kako ja ne bih morao ponovno zamarati ovaj Dom i postavljati isto pitanje.
Hvala Vam gospodine Emriću. Idemo na tačku tri dnevnog reda, a to je, Ad. 3. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i drugim naknadama u sudskim i tužilačkim institucijama na nivou BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH (zakon u drugom čitanju) Kolegij Doma kao Komisija nije postigla saglasnost o ovom Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Podsjećam da je sastavni dio Prijedloga zakona amandman sadržan u Izvještaju Komisije za finansije i budžet koji glasi: U članu 1. Prijedoga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i drugim naknadama u sudskim i tužilačkim institucijama na nivou Bosne i Hercegovine, stav 3. mijenja se i glasi: „3. Sudije i tužioci imaju pravo na naknadu za godišnji odmor u skladu sa podzakonskim aktom koji donosi Vijeće ministara BiH shodno odredbama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama Bosne i Hercegovine („Službeni glasnik“, broj 50/08, 35/09, 75/09, 32/12, 42/12, 50/12, 32/13 i 87/13). O zaključku iz Izvještaja Komisije takođe ćemo se naknadno izjasniti. Ovdje nema rasprave. Idemo na tačku četiri dnevnog reda, Ad. 4. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključaka poslanika Saše Magazinovića povodom rasprave o Prijedlogu rezolucije o Sutorini – predlagač: poslanik Denis Bećirović, koji glase: „Polazeći od principa da tuđe nećemo, a svoje ne damo, u skladu sa Ustavom BiH i međunarodnim pravom, imajući za primarni cilj očuvanje suvereniteta, teritorijalnog integriteta i cjelovitosti naše zemlje, Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH konstatira: 1. Izvještaj Badinterove komisije je neupitan dio međunarodnog prava sa snagom međunarodne presude, te kao jedan od temelja Dejtonskog mirovnog sporazuma ima pravo prvenstva nad drugim aktima te vrste, čime se garantira neupitnost teritorijalnog integriteta i cjelovitosti BiH u njenim međunarodno priznatim granicama. 11 2. Zadužuje se novo Vijeće ministara BiH da, zajedno s Državnom komisijom za granice, napravi tri sveobuhvatne, primarno pravne, ekspertne analize, s posljedicama po interese BiH, sa stanovišta očuvanja njenih međunarodno priznatih granica sa Crnom Gorom, Srbijom i Hrvatskom. Na tim osnovama Predstavnički dom organizirat će javnu raspravu s ciljem potpisivanja sporazuma o držanim granicama sa susjedima.“
Predsjedavajući i Kolegij Predstavničkog doma, dame i gospodo. S obzirom da se javljam prvu put želim da vas pozdravim i zaželim uspješan rad ove 5. sjednice. Ono što želim reći da ovaj Izvještaj o izvršenju Budžeta za 2013. godinu za osnovu ima Zakon o finansiranju institucija BiH, a upravo taj Zakon u članu 22. stav 5. jasno kaže – u roku od 180 dana od završetka fiskalne godine Ministarstvo finansija i trezora obavezno je pripremiti i podnijeti godišnji izvještaj Budžeta Parlamentarnoj skupštini BiH, nakon upućivanja Vijeću ministara. Međutim, mi smo sada u poziciji da u 2015. godini raspravljamo o izvršenju Budžeta za 2013. godinu. Dakle, između ove dvije fiskalne godine postoji 2014. godina kao fiskalna godina. Parlamentarna skupština dužna je usvojiti Izvještaj o izvršenju i godišnju reviziju prije nego što bude u mogućnosti odobriti i usvojiti novi Budžet, u skladu sa poglavljima 2. i 3. ovog istog Zakona. Dakle, ovdje se radi kašnjenju koje je neprihvatljivo. Ali imali smo i jednu situaciju koja je vrlo interesantna. Zbog činjenice što se nalazimo u 2015. godini Izvještaj iz 2013. godine, ovaj Budžet je usvajao sasvim jedan drugi saziv ove Skupštine. Izvještaj o Budžetu 2013. godine je takođe pratio njegovu realizaciju taj saziv, a sada imamo u 2015. godini poziciju da mi usvajamo nešto u čemu zaista nismo učestvovali. Dakle, 12 vrlo je neprirodno ako neko ko nije predlagao, učestvovao u njegovom izvršenju, sada isti taj Izvještaj treba da usvaja. Imajući u vidu i činjenicu da bi poslali lošu poruku privrednim subjektima koji svoj završni račun ne dostavljaju u zakonskom roku, a čekaju ih drakonske kazne, takođe zbog činjenice da, zbog te činjenice da ne vidimo da se nešto može izmijeniti ako ovaj Izvještaj usvojimo ili ne usvojimo. Klub SBB-a neće podržati ovaj Izvještaj. Hvala.
Ko dalje želi da govori? Zaključujem raspravu o ovoj tački dnevnog reda. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda, a to je, Ad. 6. Izvještaj o finansijskoj reviziji Izvještaja o izvršenju Budžeta institucija Bosne i Hercegovine za 2013. godinu, materijal Ureda za reviziju institucija BiH Izvještaj je u proceduru dostavljen 24. septembra 2014. godine. Nadležna Komisija za finansije i budžet Mišljenje o Izvještaju je dostavila 16. januara 2015. godine. Komisija je prihvatila Izvještaj i predložila usvajanje sljedećeg zaključka: - Komisija za finansije i budžet Predstavničkog doma predlaže Uredu za reviziju institucija BiH da u narednom periodu planira reviziju učinka o temi „Opravdanost postojanja upravnih i nadzornih odbora u institucijama BiH kao i njihove efikasnosti. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Gospodin Mirsad Isaković. Izvolite.
Dakle, ista priča isti akteri. Dolazimo u ovu poziciju da ono što se desilo u 2013., preporuke koje je revizorska komisija trebala da uvrsti u Budžet za 2014. godinu, sada smo u poziciji, dakle, da nisu bile uvrštene. Ista je stvar, isto se kasnilo i u istu dolazimo poziciju. Dakle, zbog svih tih okolnosti koje su navedene u prethodnoj tački dnevnog reda i o ovoj istoj tačci SBB-a će biti uzdržan. Hvala.
Hvala lijepo. Gospođa Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. 13 Naravno, ja bih pohvalila ovaj Izvještaj u ime Kluba SDS-a Kancelarije za reviziju i upravo ovaj Izvještaj je razlog što nećemo podržati Izvještaj o izvršenju Budžeta. Ne znamo ko će sjediti u Savjetu ministara, ali mislim da za pravljenje programa rada budućeg Savjeta ministara upravo ovaj Izvještaj Kancelarije za reviziju treba da bude preporuka budućem Savjetu ministara za neke stvari koje mora da uradi. Šta vidimo iz ovoga? Strašno je da nakon toliko godina što imamo reviziju, samo 22 institucije od 73 imaju pozitivno revizorsko mišljenje, što, evo vidimo da uprkos nekih pravilnika i mjera iz ovog revizorskog izvještaja koji se donose, to ne funkcioniše. Pa imamo Pravilnik o upotrebi službenih automobila koji je donijet u aprilu prošle godine na insistiranje revizora, a stupa na snagu tek od ove godine. I pri tom mislim da je onaj Pravilnik trebao biti još skromniji jer i dalje vidimo da nam direktori agencija mogu raspolagati službenim automobilima kakvim raspolažu premijeri nekih država u regionu, pa čak možemo reći i u EU. Dalje, borbe protiv korupcije nema, to je takođe jasno iz ovog Izvještaja. Ono što je zastrašujuće iz ovog Izvještaja jeste da je veliki broj onih i da se ogroman novac troši na dodatna primanja onih koji za svoj posao već primaju platu, pa tako imamo ljude koji sjede u Savjetu ministara koji na godišnjem nivou prime po 38.400 maraka kao naknade za rad u raznim komisijama. Pa se ja onda pitam kad ti ljudi uopšte stignu da rade svoj posao? Jer očito da mnogo više od radnog vremena rade isključivo u komisijama, a da pri tom je, kako sam shvatila, Ministarstvo finansija dosljedno godinama odbijalo preporuke revizora da se napravi baza da se zna ko je u kojoj komisiji, koliku naknadu prima. I evo vidim tek su neki prvi koraci, bar prema revizorskom mišljenju, napravljeni u tom pravcu. Dakle, ja bih apelovala prije svega na sve političke partije ovdje da, nadam se buduća vlast koju ćemo dobiti, ima u vidu kod postavljanja nekih principa upravo ova zapažanja iz revizorskog izvještaja, jer je očito, bar po onom što sam ja vidjela, glat na ovim naknadama za rad u komisijama, naknade za rad u komisijama i upravni i nadzorni odbori godišnje pojedu 6 miliona maraka. Prema ovom što sam vidjela, onako gruba procjena, sad vidite tačno gdje se može uštediti 15 miliona maraka. Ja bih još jednom se zahvalila Kancelariji za reviziju na jednom kvalitetnom Izvještaju. Naravno uz ovaj Izvještaj kod svih budućih aktivnosti treba imati u vidu, i ja shvatam zašto su kolege iz SNSD-a otišle, jedan izvještaj koji nije danas na dnevnm redu a to je onaj Izvještaj o reviziji učinka utroška budžetske rezerve, gdje nažalost vidimo da evo neke kolege koje tu sjede ispred mene su pozamašno grabile iz budžetske rezerve za svoje privatne fudbalske klubove. To su stvari koje moramo sasjeći. I još jednom pohvala ponovo Kancelariji. Hvala.
Hvala Vama. Gospodin Salko Sokolović ima riječ. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Koristim priliku da pozdravim sve prisutne u sali. Želim da nas podsjetim da ovaj Izvještaj predstavlja konsolidovani Zbirni izvještaj svih budžetskih korisnika i da smo mi na jednoj od prethodnih sjednica usvojili Zbirno mišljenje u revizorskim izvještajima o finansijskom poslovanju institucija Bosne i Hercegovine za 2013. 14 godinu i precizno naveli obaveze kroz zaključke kojih je, čini mi se, bilo 6, da se u narednom periodu uočeni nedostaci u finansijskom poslovanju institucija države Bosne i Hercegovine otklone jedan dio vrlo bitnih obaveza usmjerenih prema Vijeću ministara BiH koji između ostalog treba da do kraja februara 2015. godine razmotri revizorske izvještaje za 2013. godinu uz obavezu izrade cjelovite informacije o tome i mjere dostavi Parlamentoj skupštini BiH u roku ne dužem od 30 dana na razmatranje. Ja se nadam da Vijeće ministara u postojećem sazivu radi na realizaciji ovoga zaključka, ali još u zaključcima pod tačkom 5. i 6. takođe jedan dio vrlo bitnih obaveza koje su usmjerene prema Vijeću ministara. Ono što je praksa bila iz prethodnih godina da upravo ove obaveze koje smo kroz zbirno mišljenje prenijeli na Vijeće ministara uglavnom nisu bile realizovane i onda su one u narednim revizorskim izvještajima, odnosno izvještajima finansijskog poslovanja se ponavljale i imali smo jedan značajan napredak ali nismo u onoj mjeri u kojoj smo mislili da će, ukoliko se provedu zaključci koje usvoji Predstavnički dom budu realizovane, donijeti jedan kvalitetan zadatak. Ono o čemu u ovom momentu želim podsjetiti, a evo o tome je govorila i gospođa Pandurević, jednu vrlo važnu obavezu koju, evo u ovim prethodnim godinama uopšte nismo uspjeli realizovati, a to je izrada akcionih planova Strategije za borbu protiv korupcije i da istakne nedostajuće planove za koje, evo u 94% slučajeva nema ni jedna državna institucija. Znači, ovo će biti i obaveza budućeg Vijeća ministara. Naša je stalna obaveza Parlamenta da insistiramo prema institucijama države Bosne i Hercegovine da izradi ove planove, jer onda će oni sigurno u znatnoj mjeri popraviti stanje u funkcionisanju kad je u pitanju finansijski efekat institucija u državi Bosni i Hercegovini. Tako da ću vjerovatno u zaključku po ovoj tačci dnevnog reda u toku rada samog Parlamenta tražiti upravo od Vijeća ministara da, ako nije, pristupi realizaciji ili ukoliko jeste da nas informiše u kojem procentu su do sad implementirani zaključci koje je Predstavnički dom na jednoj od prethodnih sjednica usvojio i uputio, ne samo Vijeću ministara već i drugim institucijama, da bi upravo ti revizorski izvještaji u narednom periodu, a tiču se finansijskog efekta, bili što kvalitetniji, odnosno da bi imali jedan transparentniji zakonit rad, što jeste u suštini i krajnji cilj u funkcionisanju institucija države Bosne i Hercegovine, a mi na neki način kao kontrolni faktor da pratimo takvu jednu realizaciju. Hvala gospodine predsjedavajući.
Hvala lijepo. Gospodin Šemsudin Mehmedović ima riječ. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti. Ja svakako izražavam pohvale Uredu za reviziju, jer od kako su počeli da rade reviziju i učinka očigledno je da se ova finansijska disciplina u trošenju budžetskih sredstava povećava i ipak znači imamo efekte njihovog rada. Međutim, želim da im skrenem pažnju na dvije stvari. Jedna je korištenje voznog parka u institucijama vlasti Bosne i Hercegovine, o čemu oni vode računa ali očigledno da i svaki najmanji referent, kome je dostupno službeno vozilo, koristi to i u privatne svrhe, pa imamo organizovanje čak i partija, lova, itd., za vrijeme vikenda, što svakako je odgovornost i rukovodioca određene službe, da znači o tome se povede računa. 15 I druga stvar o kojoj do sad nije bilo govora, a to je zapravo isplata iz Budžeta po osnovu sudskih presuda. Naravno, namjeru je vrlo teško ocijeniti, ali čini mi se da određeni šefovi službi, odnosno ministri, da tako kažem, direktori uprava, agencija, zbog svog nečinjenja dopuštaju da se sudske presude sa ogromnim iznosima isplaćuju iz Budžeta zbog toga što gube presude. Zbog toga, evo želim da skrenem pažnju Uredu za reviziju da se u narednom periodu povede o tome računa i da se, kada je u pitanju revizija učinka, o ovom pitanju naročito vodi računa. Hvala lijepo.
Hvala Vam lijepo. Za riječ se javila gospođa Nermina Kapetanović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Uvaženi gospodine predsjedavajući, gospodo dopredsjedavajući, dame i gospodo, predstavnici medija. Ja želim da uputim čestitke predstavnicima Ureda za reviziju institucija BiH koji su, po mom mišljenju, objektivno prikazali postojeće stanje unutar institucija Bosne i Hercegovine. Ono na šta sam ja ukazivala kao delegatkinja u Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH u prethodne tri godine ću ponoviti i sada, jer vidim da nema napretka unatoč činjenici da su predstavnici Ureda za reviziju i prijašnjih godina, dakle proteklih godina ukazivali na određene nepravilnosti u radu, neću ponavljati ovo što su moje uvažene kolege kazale, ali ću ukazati ponovo na netransparentnost u procesu zapošljavanja, a naročito posmatrano na nivou institucija Bosne i Hercegovine činjenicu da, dakle proces zapošljavanje nije dovoljno transparentan i da postoje evidentne slabosti u njegovom provođenju. Činjenica da upravni i nadzorni odbori, vijeća, komisija i druga radna tijela u institucijama u Bosne i Hercegovine, o čemu je govorila i moja uvažena kolegica, činjenica je da, dakle, nije vidljivo i da nisu još uvijek uspostavljene evidencije o mnogobrojnim osnovanim odborima, vijećima, komisijama i drugim tijelima na nivou institucija Bosne i Hercegovine, a naročito onih koji se finansiraju iz Budžeta BiH, Budžeta institucija BiH, ne može zadovoljiti zastupnike i mi, ja evo personalno u svoje ime iznosim veliko nezadovoljstvo zbog toga. Naročito mi smeta, i to je ono zbog čega sam više puta reagovala, mislim svake godine prilikom razmatranja ovakvog Izvještaja, zašto ne postoje jasni kriteriji i pravila za formiranje komisija. Ko može biti član određenih komisija i drugih radnih tijela unutar institucija Bosne i Hercegovine, a naročito nije uredu što ne postoje određeni rokovi za završetak rada tih komisija i nema jasno postavljenih ciljeva. Svjedoci smo toga da se takve stvari događaju unutar parlamenata i radnih tijela, a i u Vijeću ministara. Činjenica da nema, da nisu, da naknade članovima navedenih tijela koja sam sada spomenula nisu opravdane sa aspekta ostvarivanja ciljeva zbog kojih su osnovane, a naročito u godini u kojoj mi pokušavamo da stvorimo uštede na nivou Parlamentarne skupštine BiH. Mislim da mi sami treba da krenemo odavde, pa mislim da bi se kolege mogle i odreći naknada, pa i u ad hocc komisijama. Evo i ja sam jedna od onih koja će prva pristati da, budem li ikada članica ad hocc komisije pristat ću da mi se ne plaća za takvu moju aktivnost, jer konačno moramo početi od sebe trenirati strogoću. I mislim da su osude javnosti prilično, prilično opravdane kada je u pitanju odnos delegata Parlamentarne skupštine BiH u odnosu na sopstveno učešće unutar radnih tijela. 16 Upravljanje ljudskim resursima kao činjenica koja predstavlja temeljni preduslov za ostvarivanje strateških ciljeva razvoja svake institucije pa i Parlamentarne skupštine BiH, treba da bude prioritet ovog Parlamenta, naročito u smislu planiranja potrebe strukture zaposlenih, pribavljanja izbora osoblja i praćenje ocjenjivanja uspješnosti. Ja sam mnogo godina, tri godine najmanje, govorila da je nelogično, nelogične su dvije stvari. Najprije, kako se sjećam Dom naroda je, a mislim da je i Predstavnički dom, donio zaključak da nema novog upošljavanja niti jedne osobe u proteklom periodu od tri godine. Znamo da su se dogodila mnogobrojna upošljavanja. Ali ono što mene kao delegatkinju najviše boli je činjenica da upošljavamo ljude sa nepotpunim kompetencijama za određena radna mjesta i kao primjer sam navela, uz poštovanje digniteta osobe o kojoj govorim a koju ne poznajem, nije logično i prirodno da u naučno- istraživačkom sektoru radi profesor fizičke kulture. Protiv sam toga, imamo na biroima zapošljavanja, ukoliko nam treba u naučno-istraživačkom sektoru neko ko uistinu može zastupnicima pomoći u istraživanjima prilikom pripreme za parlamentarni rad, onda bi bilo prirodno da je osoba adekvatne stručne spreme i kvalifikacija uposlena u naučno-istraživačkom sektoru, a takvih primjera je bilo jako puno. Mislim da činjenica da nisu usvojeni, dakle ono što, prije toga želim da kažem, dakle mora se uraditi evaluacija da se vidi kako se upravlja ljudskim resursima unutar Parlamentarne skupštine BiH i da se ispoštuje konačno preporuka Ureda za reviziju, i Vijeća ministara i Parlamentarne skupštine BiH, o poštovanju svih aspekata koji se tiču upravljanja ljudskim resursima unutar Parlamentarne skupštine BiH. Takođe Ured za reviziju konstatuje da nisu usvojeni međunarodni računovodstveni standardi za javni sektor što nije normalno, a konstatacija da IT sistem u institucijama Bosne i Hercegovine još uvijek nije na zadovoljavajućem nivou, mislim da je i to sramota, naročito zato što smo nedavno na Komisiji za vanjske poslove imali ratifikaciju, koju danas ne vidim ovdje, a koja se tiče velikog kredita koji treba da poboljša rad zastupnika u Parlamentarnoj skupštini i nama olakša donošenje novih zakona. Niti sam vidjela da je IT sektoru nešto naročito olakšano, vodeći računa o kompjuterskoj opremi koju smo mi imali u Domu naroda kao delegati, niti sam vidjela eksperte koji su radili s nama kao zastupnicima ili predsjednicima komisija prilikom donošenja zakona i mislim da je srećom taj kredit koji je trebao da bude danas na dnevnom redu, da je skinut jer uistinu nije transparentno prikazano, ko ..., u ime koga i s čijom saglasnošću je odlučio da Parlamentarnoj skupštini treba pomoći, ko u Vijeću ministara, je li neko u Vijeću ministara tako nešto odlučio, a mi nismo baš vidjeli da imamo poboljšane uslove rada ovdje unutar Parlamenta. Ono što još samo želim da kažem da, znajući i svjesna činjenice da nije riješeno pitanje državne imovine, Ured za reviziju naravno upozorava na to, niti da su urađene ostale aktivnosti koje bi prethodile evidentiranju istih u poslovnim knjigama titulara, mislim da mi moramo posebno poraditi na tome. I mislim da tvrdnja revizora, a ona se ponavljala i u prijašnjim izvještajima, koliko god se sjećam, u prethodne tri godine, da u određenim institucijama nije uspostavljen dovoljno pouzdan sistem internih kontrola prilikom obračuna naknada za produženi rad, ako ga ima unutar Parlamentarne skupštine, niti su definirani kriteriji koji bi trebali osigurati racionalnu i namjensku potrošnju javnih sredstava po isplati ovih naknada. Mislim da Parlamentarna skupština BiH treba najprije da krene od sebe i konačno da počnemo voditi računa o štednji koja je neophodna, najprije počevši od sebe a potom mislim da bi se to trebalo odnositi i na Vijeće ministara. Zahvaljujem.
Hvala Vama. 17 Prije nego što nastavimo sa diskusijom samo jedna tehnička informacija. Danas je, dakle greškom, dakle to uopće ne utiče na dosadašnji tok sjednice, dakle greškom službi je u listu sjednice umjesto doktora Genjca uvršteno ime budućeg zastupnika u ovom Domu gospodina Rančića, gospodin Genjac je još uvijek zastupnik ovog Doma i nije prisutan na ovoj sjednici i nije prisutan ni gospodin Rančić, prema tome to ne utiče uopće na tok, ali molim da se ovo izbriše sa ovoga spiska da ne bi bilo nedoumica. Sjednice moraju biti potpuno jasne i potpuno čiste. Gospodin Genjac ako prihvati mandat u Domu naroda onda će nama doći, ovaj Dom u situaciju će zapravo doći da provede proceduru sa Izbornom komisijom oko imenovanja sljedećeg sa liste, dodjele mandata, a to je gospodin Rančić ali to kada bude. Dakle, brišite ovo sa ovog spiska glasanja, tehničke službe, napišite slobodno doktor Halid Genjac umjesto Hazim Rančić i napišite da nije prisutan kao što nije prisutan ni ovaj drugi. Idemo dalje, gospodin Zaim Backović ima riječ. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, u množini, cijenjene kolege, gospodo iz Vijeća ministara. Ne želeći ulaziti u meritume, ja se ovdje neću zahvaljivati reviziji jer oni su radili svoj redovni posao i ono što je njihova obaveza, ali ću pokušati da, nakon što sam prvi put u ovom Domu dobio jedan revizorski izvještaj, da ga molo seciram i da vidimo mi to šta kroz revizorski izvještaj mi imamo kao, a šta nam može poslužiti kao osnova za ono što nas kao zastupnike u ovom Domu čeka. Prije svega zamjeram revizorima zašto ne ulaze i vertikalno i horizontalno po dubini kad su u pitanju finansijski tokovi. Onaj ko se u to razumije dobro vidi da ga, da vi sami napravite takvu analizu dolazite do disharmonije podataka. O čemu se onda radi, šta je u pitanju? Posebno pitanje je zašto se odliv sredstava vrši na taj način što se oni koji su plaćeni za dati posao ponovo plaćaju kroz rad na istom poslu u nečemu što se zovu komisije, to svi ovdje naglašavaju. Pazite, za dati posao gdje u opisu posla piše da im je to u nadležnosti kroz komisije ponovo naplaćuju. Da li je to rad u radnom ili van radnog vremena? Ako je van radnog vremena onda su sati koji su definisani u onim šiht listama, koji su bonus ili vanredni sati ili dopunski rad i oni se plaćaju kroz satnicu a ne koroz plaćanje komisije, jer je to redovni posao, to je nešto što je njihov redovni posao. Budžetske rezerve, ako je iko pogledao, to je gospođica Pandurević napomenula, da li je moguć onaj način raspodjele i davanje sredstava, a ovdje kad govorimo o finansiranju nečega što se zove vrhunski sport i selekcije koje predstavljaju ovu zemlju vrlo teško dolaze do sredstava ili nikako pojedine, da mali lokalni privatni, itd., udruženja u biti, jer su svi klubovi udruženja, žao mi je što ministra Čolaka nema tu pa da nam on to potvrdi, dobijaju sredstva. Revizorski izvještaj mora posjedovati i sljedeće, ne samo finansijski dio, i vjerovatno ćemo morati napraviti neke pomake u našem parlamentarnom radu, odnosno izmjene i dopune, već kako ćemo to nazvati, o ingerencijama onih koji se bave revizijom. Želeći ući i pokušati spoznati gdje sam to došao da obavljam svoju, ovo je moja građanska dužnost, moja građanska obaveza, ja sam zapanjen strukturom uposlenika. Jer ne mogu sebi da dođem da ljudi diplomiraju sa 50 godina i ne odradivši pripravnički staž u datoj struci postaju uposlenici na visokim radnim mjestima. Vrlo je upitno ko su, kakvi su i šta su ti ljudi, koji je kvantum njihovog znanja za data mjesta više je nego upitno. Čak imate slučajeve gdje su diplomirali u ovoj nedjelji, u narednoj nedjelji su postavljeni na takvo, znate zakoni propisuju ove države da moraju odraditi u stručnoj spremi, morali su biti i pripravnici. Šta se to ovdje dešava? Na taj način mi uništavamo onaj mladi potencijal koji se školuje. Zamislite mene u ovim godinama da završavam studije, ja bih se sam sebe stidio zbog onih koji hodaju ulicama. Zar je to baš tako. I 18 vrlo je upitno na kakvim, kojim visokoškolskim ustanovama. I tu ćemo morati nešto poraditi, revizija nije samo finansijska, zbog toga ćemo mi morati ovdje učiniti korak koji će dati šansu da revizija ima puno širi dijapazon djelovanja. Hvala vam.
Hvala lijepo. Gospodin Nikola Lovrinović ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Koleginice i kolege lijep vam pozdrav, ugodan rad. Dakle, ja ću možda pokušati govoriti u ime onih zastupnika, nadam se da ću moći govoriti u ime njih, koji ovdje nisu pola decenije u ovom Domu ili možda i više. I sad vi imate materijale kao što je recimo izvješće ove revizije za 2013. godinu i imate drugih materijala danas na dnevnom redu kao što su sporazumi, odnosno ratificiranja i mnoga druga, proračuni, dakle koji su došli u ovaj Dom na temelju, dakle, izbornih rezultata i onoga gdje su se natjecali i sad su se susreli, znači različitih su struka, susreli su se sa materijalima gdje bi im vjerojatno trebalo održati tečaj da bi sve shvatili, ovaj, šta je pred njima i o čemu dižu ruke i odlučuju. Ja nešto od ovoga znam, ali ne mogu pledirati da znam previše i neću pod ovom točkom gubiti puno, oduzeti vam puno vremena, nego bih želio da gospoda iz Ureda revizije me čuje, ako ništa drugo. Dakle, nisam pripremio ni zaključke, ni možda neke preporuke iz zapisnika ako žele, naime vidi se na stranici 5., odnosno 8., pardon, Izvješća kako se pod ovom točkom – Realiziranje odluka Ustavnog suda i zaključaka parlamenata, kako se zaključci i odluke ne realiziraju, i godinama se to događa, dakle kao da niko ne čuje ono ili ne vidi šta se donese ovdje. A onda imate na stranici 15., dakle preporuke koje su u tijeku realiziranja i one preporuke poslije toga koje uopće nisu realizirane na 17. stranici, a ukupan tekst je stotinjak stranica. Ja bih volio, ne znam da li postoji mogućnost zakonodavna, tehnička, pravnička po kojem oni rade, dakle da oni možda za izvješće 2014. godine odaberu i predlože ovome Domu jedno četiri, pet preporuka koje ključno i bitno utječu na financijsko poslovanje institucija države Bosne i Hercegovine. I da mi na tome, na tih četiri, pet prijedloga i sugestija, njihovih preporuka, dakle neka ovo ide sve svojim tokom, nek oni rade svoj posao, dakle u 2015. godini bdijemo nad tih četiri, pet ključnih, bitnih stvari koje nas bitno mogu popraviti. Jer u šumi svih preporuka od onoga kako koriste se vozila i tko se zapošljava da ovaj Dom raspravlja o tome, dakle mi jednostavno zaboravimo, dakle, ono što nam bitno remeti proces rada ovih institucija. Tako da bih, dakle ako je moguće i ako me mogu čuti i ako imaju načina da to poslušaju, da uz ovaj dokument, dakle, možda izdvojimo četiri, pet mjera koje ćemo u 2015. godini i tekako nad njima kao Parlament bdjeti i na koncu godine ili kod idućeg ... tražiti da vidimo jesu li te mjere provedene, ali inzistirati naravno da se po preporukama njihovim radi i na drugim mjerama i provode sukladno zakonu i onome što je svaka, svaka institucija dužna provesti. Evo, hvala ljepo.
Hvala lijepo. Ja nemam više prijavljenih za diskusiju, a imamo, dakle gospodin Vjekoslav Bevanda. Izvolite. 19
Hvala lijepo. Pozdrav svima. Neću ulaziti uopće u ocjenu, procjenu rasprava i bilo kakvu polemiku. Ovdje sam se samo javio da bih pokušao dati doprinos i usmjeriti sa na materijale koji su na dnevnom redu. U par navrata je bilo primjedbe kako kasne materijali, kako nisu uredno dostavljeni i ostalo. Prethodni materijal je bio materijal Predsjedništva BiH koji je dostavljen 11.07.2014. godine. Ovaj materijal o kome sad raspravljamo i na koga je isto bilo primjedbe zašto kasni, on je dostavljen 24.09.2014. godine. Obadva materijala su dostavljena na vrijeme, Ministarstvo financija je dostavilo materijale za prethodnu točku Vijeću ministara, Vijeće ministara ga je proslijedilo Predsjedništvu, Predsjedništvo ga sukladno proračunskom kalendaru usvojilo i ustvari nema smisla da gubimo vrijeme i da raspravljamo da je neko kasnio, da neko nešto nije htio odraditi. Što se tiče ovog materijala koji je sad, Ured za reviziju je to uradio na vrijeme, jer proces revizije ima svoje zakonitosti, on dugo traje, i podsjećam da je dostavljen 24.09. O sadržaju jednog i drugog dokumenta apsolutno ne govorim, samo da ispravim i da kažem da su institucije koje su dostavljale, i Predsjedništvo i Ured za reviziju, materijale dostavile u roku. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodin Đorđo Krčmar. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, kolege poslanici. Svrha ovog revizorskog izvještaja, kao što je ovdje obuhvatila i ukazala nam sve propuste u ovom peridu, odnosno 2013. godinu, imaće svoju svrhu ukoliko mi poslanici koji smo izabrani u ovaj Parlament damo sve od sebe da se ove manjkavosti otklone. Evo gospođa Pandurević je ovdje spomenula samo u jednom resoru gdje može da se uštedi 6 miliona, odnosno 15 miliona maraka. Ako bi ovo detaljno analizirali i onda bi vidjeli ovdje da su to daleko veći iznosi. Biće žalosno ako mi dočekamo 2018. godinu i svake godine budemo imali revizorski izvještaj za prošlu godinu sa ovim ovakvim manjkavostima koje su ukazane, onda mislim da nećemo kao ljudi i izabrani od naroda u državi u kojoj živimo, a znamo po kategorijama gdje se nalazi Bosna i Hercgovine, mislim da nećemo biti, imati opravdanja da bilo šta kažemo našim glasačima. Revizija je ukazala ovdje, kao što je rekao kolega iza mene, revizija treba da radi svoj posao, zato su plaćeni, to im je posao, niti treba hvaliti ni kuditi, ali činjenica je ovdje da je sve ukazano i ja sam apelujem da naš posao i zadatak jeste da ovo otklonimo i da sljedeće godine kad budemo imali revizorski izvještaj za prošlu godinu da vidimo da je mnogo toga ovdje urađeno i otklonjeno. Takođe, evo ovdje je kolega rekao, ja sam imao proliku da budem pozvan na jedan univerzitet kao gost i da prisustvujem uručenju diploma, kolega vi ste rekli 50 godina, gospodin je imao 61 godinu i onda se pitamo u kakvom to društvu živimo, kakvo to stručno znanje stičemo i kakvu to budućnost našoj omladini ostavljamo. Evo, ukratko samo da kažem ovdje više na našu obavezu kao poslanika, bez obzira iz koje političke partije dolazili, zakonit rad podrazumijeva da on mora biti prisutan na svim segmentima, a ovdje iz revizije vidimo da mnogo toga zakonski nije uređeno, da mnogo toga je proizvoljno stavljeno ljudima na svjest i 20 savjest, a onda takvi smo kavi smo, mislim da to ubuduće ne treba da radimo i da treba sve da uđe u zakonske okvire. Hvala vam.
Hvala lijepo. Gospodin Jasmin Emrić, a Vi se gospodine Krčmar isključite sa displeja.
Iskoristiću ovu priliku da istaknem i nešto pozitivno iz ovo Izvještaja Ureda za reviziju, a to je da su 22 institucije dobile čisto pozitivno mišljenje Ureda za reviziju. Mislim da treba pohvaliti te institucije, iako u ovom Izvještaju nisu pobrojane, ali evo iskoristiću ovu priliku da ukažem na to da oni koji dobro rade treba upoznati javnost da dobro rade i da rade u skladu sa financijskim zakonima ove države. Ali također j veoma zabrinjavajuće da 43 institucije imaju mišljenje sa rezervom, odnosno nemaju čisto mišljenje. Čuli smo dosta tih negativnih diskusija u vezi izvršenja Budžeta za 2013. godinu, i ja se slažem da ovaj saziv Doma uopšte nije trebao biti suočen sa ovakvom prilikom i raspravljati o nečem što je već davno prošlo, ali su okolnosti bile takve da se sada nalazimo u toj situaciji, te stoga bi dao kratak komentar da ipak unatoč svim ovim negativnim diskusijama mišljenje sa rezervom sadrži navod da su ipak institucije radile u skladu sa financijskom legislativom i legislativom koja propisuje način izvještavanja. To je pozitivno, ali je negativno to što se preporuke ne uvažavaju, odnosno one se ponavljaju. Stoga smatram da je veoma važno napomenuti da je ponovljena preporuka za neispunjavanje uslova za uspostavljanje struktura praćenja IPA fondova, znamo koliko IPA fondovi znače kao mogućnost financijskih sredstava za Bosnu i Hrcegovinu, te stoga smatram da se na tome treba, kao što je i ova preporuka, posebno i ažurno raditi. Također ne znam da li se može iskoristiti ova prilika da dobijemo odgovor – da li su te strukture vezane za IPA fondove uspostavljene ili je bar put ka upsostavljanju tih struktura bliži kako bi i Bosna i Hercegovina mogla konačno koristiti u cjelosti IPA fondove? Hvala.
Hvala Vama. Repliku ima gospodin Salko Sokolović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ma nije replika, više je pokušaj da malo samo razjasnimo situaciju. Ja mislim da je uz ovaj revizorski izvještaj bilo potrebno dostaviti, mislim da je to propust onih koji su pripremali ovu sjednicu, i Zbirno mišljenje o revizorskim izvještajima o finansijskom poslovanju institucija BiH za 2013. godinu, i mislim da bi situacija bila malo jasnija jer u suštini sve diskusije idu u tom pravcu, ovaj, nepoznavanja onoga što je do sada, prevashodno Komisija za finansije i budžet a onda i Predstavnički dom, radili po pitanju revizorskih izvještaj. Znači, Komisija za finansije i budžet ima obavezu saslušanja institucija, odnosno njihovih rukovodilaca povodom, prilikom usvajanja revizorskih izvještaja. Mi od 72 institucije ovdje imamo znači samo 7 institucija koje je Ured za reviziju ocjenio kvalifikacijom mišljenje sa rezervom uz isticanje predmeta. Ostali, ostale institucije su funkcionisale na način da smo imali ostale izvještaje pozitivne, s tim što su 21 43 bila istinski pozitivno ocjenjena ali sa isticanjem jednog predmeta. Predstavnički dom na prijedlog Komisije za finansije i budžet je tražio od Ureda za reviziju da da određene suštinske preporuke da bi se eliminisali nedostaci koji su uočeni prevashodno u ovih sedam revizorskih izvještaja koji su ocjenjeni sa rezervom sa isticanjem predmeta. Sve se to nalazi u ovom Zbirnom mišljenju i mislim da je potreba da se poslanicima dostavi jedan ovakav akt, da se, evo vidi šta je to do sad rađeno, odnosno da to bude neki urnek, je li, za njihov ili naš zajednički budući rad. Hvala predsjedavajući.
Hvala Vama. Riječ ima gospođa Maja Gasal-Vražalica. Izvolite.
Cjenjeni predsjedavajući, članovi Kolegija, kolegice i kolege, predstavnici Vijeća ministara i ostali gosti. Budući da se prvi put javljam ja nam svima želim sretan rad. I zaista mi je drago da već imamo jednu diskusiju gdje vidmo da smo svi nekako na istom fonu. I ja ću pohvaliti ovaj Izvještaj Ureda za reviziju, jer jednostavno iako kolega kaže da ne trebamo hvaliti one koji su čisto radili svoj posao, nažalost u Bosni i Hercegovini smo svjedoci da moramo jer se zaista iznenadimo kada vidimo da u Bosni i Hercegovini, osobito u našim upravnim organima, institucijama neko radi svoj posao. Ono što je meni u Bosni i Hercegovini nejasno, osobito kada donosimo neke zakone, pa izmjene i dopune zakona jeste da nema sankcija za one koji ne provode svoj zakon, odnosno da se već u ovim revizijama i izvještajima počne nadležno ministarstvo, odnosno i oni koji upravljaju tim ministarstvom da se imenom i prezimenom prozovu, te da budu sankcionisani za svoj nerad. Ako već hvalimo one koji sprovode svoj rad, treba da budu sankcionisani oni koji to ne čine. Ono što se tiče naknada za komisije za vrijeme radnog vremena, koje su svim nama u Bosni i Hercegovini poznate, se također može vrlo lako rješiti, nema naknada ukoliko ste uposleni u organima institucija Bosne i Hercegovine, odnosno da bi smo smanjili nezaposlenost u Bosni i Hercegovini vrlo rado možemo zaposliti mlade školovane, kvalifikovane ljude koji su na birou i nemaju prilike da budu uposleni bilo gdje zato što su trenutno nepodobni, a ne nesposobni. Upravljanje ljudskim resursima je jedno od ključnih pitanja u Bosni i Hercegovini i ja se nadam da ćemo mi u ovom našem mandatu raditi na tome da riješimo to pitanje, jer bilo da smanjimo budžet, bilo da se bavimo bilo čime drugim, ako nemamo kvalitetne ljude, odnosno oni koji će se zapošljavati po svojoj sposobnosti a ne po podobnosti. Apel također na sve političke stranke da u narednom sazivu Vijeća ministara budu kopetentni ljudi, a ne oni koji će samo sprovoditi nečiju volju. Hvala.
Hvala lijepa. Dakle, nema više prijavljenih. Da li predstavnik Ureda, zamjenik generalnog revizora, želite jel'. Izvolite. Nakon ovoga rasprava će biti zaključena.
Pozdravljam predsjedavajućeg, članove Kolegija i poslanike i ostale prisutne. 22 Pa, prvo bi se zaista zahvalio na konstruktivnim diskusijama i svoj onoj podršci koju imamo od ovoga Doma. Dosta toga je zapravo i rečeno ono što sam i ja mislio da kažem, pa da ne bi se ponavljalo ja ću samo možda nekih par stvari pokušati da istaknem još jednom i da možda odgovorim na par pitanja koja sam ja sebi zabilježio, a proistekli su iz ovih diskusija. Ono što je zaista, a to ste i vi sami konstatovali, i ono što mi ponavljamo iz godine u godinu, a to su same preporuke koje mi dajemo kroz reviziju ovih finansijskih izvještaja i što je zaista simptomatično da se one kontinuirano ponavljaju. Zapravo procenat implementacije preporuka koje se daju, ja sad ću zapravo govoriti samo o ovom Izvještaju, obzirom da sam vidio iz diskusija da su neki možda malo pomiješali i revizorske izvještaje pojedinačnih institucija, ovdje se radi o jednom konsolidovanom izvještaju i zapravo to je sublimacija svih pojedinačnih budžeta institucija. Mi smo ove godine dali 96 preporuka, dok u svakom izvještaju napravimo jednu analizu datih preporuka u prethodnom izvještaju, i koje malo pogledao i obratio pažnju na to mogao je da vidi da je samo 9 preporuka realizovano u prethodnom periodu, 34 su preporuke nerealizovane, a 23 preporuke su u toku. Na neki način i revizori u samom postupku prihvate ako je išta pokrenuto i radi se na samoj implementaciji preporuke, jednostavno je svrstaju u tu kategoriju preporuka u toku. Ja bi posebno istakao zapravo sve te naše preporuke koje uglavnom ovaj Dom, zapravo skoro može se reći u stopostotnom procentu prihvati i kreira kao svoje zaključke, isti ti zaključci se ne implementiraju i ne provode se u djelo od strane onih kojima su zapravo namjenjeni. I pored toga što se zapravo ne realizuju ti zaključci ja bih još istakao i odluke Ustavnog suda, što je interesantno, u vrijeme revizije 80 je odluka Ustavnog suda koje nisu sprovedene. U zemljama okruženja, npr. vi to možete, može se desiti da imate takvih jedna ili dvije presude koje nisu implementirane. Ali ako pogledate sve ove naše izvještaje koje smo imali, oni koji su bili u ranijem sazivu to će se sjetiti naših izvještaja revizije učinka, i kad se napravi jedna povezanost sa svim ovim izvještajima mi smo zapravo pokušali ove najznačajnije preporuke koje smo davali da obradimo kroz izvještaje revizije učinka. I zbog toga smo, ja mislim bilo je pitanje gospodina Mehmedovića vezano za zanačajne izdatke na ime izgubljenih sudskih sporova, činjenica je i mi smo to prepoznali kroz reviziju finansijskih izvještaja, npr. da su oni bili za pet godina 14 miliona i 600 je država platila takvih zapravo troškova, naima samo izgubljenih dosad sporova. I mi smo uradili jednu reviziju učinka koja će biti, nije još bila ja mislim na Predstavničkom domu, biće predmet razmatranja. Kroz revizije učinka imali smo reviziju zapošljavanja, reviziju upotreba službenih auta, reviziju zakupa poslovnih prostora, mislim sve te najznačajnije, tako da kažem, propuste koji se dešavaju i gdje se može steći neka nova vrijednost, mi smo ih obradili kroz reviziju učinka. I zaista ono što, na što bi trebalo posebno, po meni, pažnju obratiti, to su, ono što je definisano i Zakonom o finansiranju institucija BiH, to su cost-benefit analize koje bi trebale prilikom utvrđivanja i odobravanja budžeta, ono što bi trebalo možda Ministarstvo finansija veću pažnju tome da posveti, to su tzv. analize trošak-korist. Mi smo svjedoci sada ponovo, bez obzira što se značajna sredstva izdvajaju na ime zakupa, da i dalje se značajna sredstva ulaže na ime izgradnje i nabavke, ali se ne smanjuje ta pozicija zakupa. To bi trebalo da bude na neki način povezano, ako ulažete značajna sredstva na tu poziciju zakupi bi se trebali smanjiti. Međutim, mi još uvijek imamo značajna sredstva. Imamo npr. ovaj problem što ste govorili vezano za ugovore o djelu, netransparentno zapošljavanje. Ja sam to u par puta i isticao, zaista to je ono što proističe iz svih ovih izvještaja, da smo mi institucije koje imamo najviše, tako da kažem, nezaposlenih po nekim ugovorima koji nisu na jedan transparentan način provedeni. Ono što je prvo, a to jeste promocija revizije, transparentnost, javna i moralna odgovornost. Ja samo nisam razumio pitanje gospodina Backovića vezano za strukturu, da li uopšteno uposlenih ili u Uredu za reviziju kad je u pitanju sticanje i školovanje kroz rad. 23 ZAIM
/nije uključen mikrofon/
A uopšteno, dobro. Tako da smo, kažem vam ponovo, ono što bi trebali možda veću pažnju posvetiti, vi ćete vidjeti i kako dolaze svi ovi izvještaji revizije učinka, upravo su ti najveći i najznačajniji propusti koje smo mi utvrdili, zapravo ono što je kriterij revizije učinka, da postoji društveni problem, da se može obezbjediti i steći ta neka nova vrijednost. A zaista tu se svugdje može i mogu se napraviti uštede po mnogim ovim segmentima, ali samo ih treba implementirati. Ja nisam bio na ovoj komisiji kada je bila rasprava o ovoj tačci, međutim tamo je predložen jedan zaključak vezano da se napravi revizija rada ovih upravnih odbora. Ja bih samo naglasio da smo mi imali reviziju rada komisija i gdje smo istakli i pobrojali i sve te probleme. Parlament je usvojio te naše preporuke kao svoje zaključke, Vijeće ministara je razmatralo i dalo je određene zadatke Ministarstvu finansija. Činjenica je da u tom izvještaju nije rad upravnih odbora bio kao uzorak ali su bile ostale komisije koje po nekoj analogiji zapravo na sličan način se finansiraju. S tim što značajan broj, ja bih samo naglasio, kad su u pitanju upravni odbori nije u nadležnosti samo državnih institucija, obzirom da i drugim entitetskim zakonima je predviđeno zapravo učešće pojedinih članova i rad u upravnim odborima, tako da je to dosta jedno složeno pitanje. Kada smo mi radili tu reviziju učinka sugerisano nam je čak i od ovih međunarodnih konsultanata da možemo i bolje bi bilo uzeti kad je u pitanju samo rad komisija, obzirom da rad upravnih odbora determinisan je i drugim zakonima, zapravo ne samo državnim nego i entitetskim. Eto tako ja sam, evo pokušao koliko sam mogao da odgovorim na neka pitanja i kratko da istaknem neke svoje. Hvala.
Hvala Vam lijepo gospodine Nekiću. Dakle, ovo je bio zamjenik generalnog revizora, gospodin Dževad Nekić, da radi stenograma znamo ko je bio za govornicom. Nema više prijavljenih. Mi smo na ovaj način zaključili ovu 6. tačku dnevnog reda. Perlazimo na sedmu tačku dnevnog reda, to je, Ad. 7. Godišnji izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH za 2013. godinu Izvještaj je u proceduru dostavljen 24. septembra 2014. godine. Nadležna Ustavnopravna komisija Mišljenje o Izvještaju dostavila je 28. januara 2015. godine i Izvještaj je primila k znanju ili na znanje. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Dok se neko ne javi, dakle, ja pozdravljam, ovdje je prisutn gospodin Milan Tegeltija, on je predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, ja ga pozdravljam. Kod nas je običaj da se obavi rasprava, pa onda na kraju onaj ko podnosi izvještaj, 24 ukoliko naravno želi, ima mogućnost da se obrati Domu, pa bih vas zamolio da to tako i ovaj put uradimo. Gospođa, zamjenik predsjedavajućeg, prvi zamjenik predsjedavajućeg, gospođa Borjana Krišto ima riječ. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici, članovi Vijeća ministara, uvaženi gosti i poštovani mediji, sve vas srdačno pozdravljam. Evo, raspravljajući o točci dnevnog reda Izvješće Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća za 2013. godinu osjećala sam se za potrebnim javiti, na neki način prokomentirati, a zapravo unaprijed kazati, šta drugo kazati nego na neki način ponoviti, kao što se i Izvješće ponavlja iz godine u godinu. Ono je metodološki napravljeno na jedan način da sadrži sve ono što bi trebalo da sadrži jedno izvješće jedne institucije, bez obzira da li se odnosila na rad pravosuđa ili nekog drugog organa uprave, ali ovako sadržajno takođe govori o nekakvim problemima, ali možda ni iz bliza na onakav način kakva to zapravo situacija je u pravosuđu. Imamo određenih stvari da se iz godine u godinu u Izvješću mogu pročitati isti osvrti koji se odnose kako na kvalitet, tako i na kvantitet rada. Statistički se u nekim stvarima i pokazateljima neke stvari promijene, pa čak ni one nisu, da kažem, bitno drugačije. Sve skupa kad iščitamo i pogledamo ne možemo biti zadovoljni kako organizacijom, tako sigurno ni kvalitetom a ni kvantitetom rada pravosudnih institucija u širem smislu, što podrazumijeva rad i sudova i tužiteljstava u BiH. Vidljivo je to na različite načine. Ovo sve govorim u cilju zato što ja se nadam da nema nikoga ovdje kome nije stalo da pravosuđe funkcionira na način da je uistinu nepristrano i neovisno, jer je ono ako radi tako jedini pokazatelj da kažem, funkcioniranja i pravne države, jer kroz rad pravosuđa i kroz donošenje odluka na pravosudnim tijelima mi u konačici tumačimo naše zakone i govorimo o funkcioniranju pravne države. Iz ovog sadržaja vidljivo je kako radi pravosuđe na mnogo nekakvih razloga. Vidimo da se gomilaju predmeti iz godine u godinu, pa imamo gotovo predmete stare i 25 godina. Vidimo da u ovom sadržaju imamo i prijedloge koji govore u broju povećanja pritužbi građana iz godine u todinu. To je prestrašno, više od tisuću imamo pritužbi na rad pravosudnih tijela. Imamo situaciju da je vidljivo da predmeti odlaze u zastaru zbog nerada pravosuđa, i to ne ulazeći da li su to razlozi zastarjelost apsolutni ili relativni, svakako je vidljivo da se na takve razloge može uticati. Ne smije biti razlog da jedan predmet ode u zastaru, a da je razlog nemogćnost dolaska do optuženog ili neki drugi razlog, svejedno koji je. Vidimo takođe da sudovi rade na način da nikako ne možemo kazati da su njihove odluke u skladu i sa evropskim konvencijama o temeljnim ljudskim pravima. Evo, samo jedna činjenica – znamo kako i na koji način funkcionira Sud BiH. On donosi odluke u prvom stupnju, a istovremeno, to je jedini slučaj, ja ga ne znam uistinu nigdje, da jedan isti takav slučaj odlučuje i po žalbi o svojim odlukama. Isto tako, ne poštuju se ni načelo donošenja odluka u razumnom roku. Vidimo po stavovima Ustavnog suda BiH koliki je broj donio odluka o tome što je naložio Sudu da donese odluku u razumnom roku ili pak što je apelantima dosudio i određenu naknadu zato što je propušten rok za razumno suđenje i na taj način učinjena povreda. Da ne govorim još puno nekih razloga, ne bih htjela ulaziti u suštinu, pojedinačne predmete, itd., vidimo kako su klasificirani, itd., mogli bi stalno iznositi nekakve primjedbe. Moja namjera nije to, moja namjera bi bila da svi mi, na neki način, nosimo, da ukažem na to da snosimo odgovornost za funkcioniranje ovakvog pravosuđa i za situaciju. Vidimo da reforma 25 pod okriljem Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća nije dala rezultate. Znamo takođe da reforma ide u pravcu reorganiziranja pravosuđa po sustavu strukturalnog dijaloga, znamo da i tu postoje problemi. Ali ono što želim ovdje pred ovim Domom reći još jednom, to je odgovornost svih nas. Mi imamo u preporukama da se traži od Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća na koji način treba da utiče, odnosno preporuke za izvršnu vlast, preporuke za zakonodavnu vlast i one se odnose samo u onom smislu da bi doprinos funkcioniranju neovisnosti pravosuđa bilo, funkcioniranje pravosuđa na način da mu se osiguraju određena sredstva. Mislim da to nije jedini način za neovisnost pravosuđa. Mi trebamo učiniti pravosuđe neovisnim i u smislu organizacije, u smislu kvaliteta, u smislu kvantiteta, u smislu funkcioniranja, znači financiranja i u tom smislu ćemo osigurati funkcioniranje pravne države. A to nam je svima potrebno, jer glavno i temeljno načelo, da smo svi jednaki pred zakonom. I sve dok pravosuđe uistinu ne bude neovisno i nepristrano niko od nas ne može osjećati u ovoj i ovakvoj BiH niti u općem, niti, da kažem, u sigurnosnom smislu, pravno zaštićen. Da ne govorim o situacijama koje svakodnevno čujemo, da u tužiteljstvima, da je jedan tužitelj, ne znam, iz jedne stranke, drugi u drugom sudu iz druge, itd. Nije to nama nepoznanica, ne želim na ovakava način da provociram, ne želim nikoga pozivati, niti prozivati, ali to su uistinu ružne stvari. Moj doprinos kao zastupnice u ovom Zastupničkom domu da ću uistinu inzistirati na tome da profunkcionira pravna država, a temelj za to je uspostava neovisnog i nepristranog pravosuđa. Stoga Parlamentarna skupština ima odgovornost da zatraži od Vijeća ministara, Ministarstva pravde, odnosno institucija koje rade na organizaciji, da kroz zakonsku legislativu učine sve. Sigurno to nije posao nas pojedinačno zastupnika, ali mi ćemo kroz, evo našu raspravu i naš doprinos kroz usvajanje zakona, sigurno na pravi način moći uticati i kazati, kako bi nam pravosuđe i pravna država funkcionirali u ovoj Bosni i Hercegovini, u interesu svih njenih građana i naroda koji žive u Bosni i Hercegovini. Hvala lijepo. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Evo, za raspravu se javila kolegica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Zahvaljujem vam se uvažena predsjedavajuća. Dobar dio onoga što sam i sama namjeravala reći rekli ste Vi u svojoj diskusiji. Nažalost, evo već pet punih godina čitamo identične izvještaje Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, izuzev što se promijeni po neki statistički podatak i što vidimo da, evo zahvaljujući digitalizaciji, konačno smo na putu da malo počnemo brže rješavati komunalne probleme. Ja iz ovog Izvještaja mogu zaključiti da naše pravosuđe loše radi, da ne procesuira organizovani kriminal i korupciju, zato što ima problem sa neriješenim komunalnim problemima koji su nagomilani. Takođe mogu zaključiti iz ovog, bogatih fotografija u ovom Izvještaju, a nadam se da su kolege vidjele, o građevinskim radovima na raznim sudovima, tužilaštvima, itd., da je Visoko sudsko i tužilačko vijeće organizator građevinskih radova, i da je to jedna od njihovih primarnih aktivnosti. I naravno, vrlo bitan aspekt njihovog rada je i web stranica, koja 26 svakako treba, ali stvarno mislim da je i za ovaj Parlament i za društvo u cjelini vrlo irelevantno koliki je broj posjeta stranici Visokog sudskog i tužilačkog savjeta po mjesecima. Ono što mene zanima, evo prvi put ove godine zaista imamo kolika je oduzeta imovinska korist. Koliko je koji sud oduzeo tokom 2013. godine sredstava. Ali recimo nema ono što nam je potrebno i kao Parlamentu i kao društvu da vidimo koje su to nove društvene pojave, koji su to novi oblici kriminaliteta, kavo nam je stanje maloljetničke delikvencije. Ja to ne vidim iz ovih izvještaja. Moram reći, vidim i da, koleginica Krišto je govorila o poštovanju konvencija i ujednačavanju sudske prakse, ja ovdje vidim da je Visoki sudski i tužilački savjet bio neki arbitar da se ta praksa ujednači, ali nemamo informaciju da li je praksa zaista ujednačena konačno ili i dalje sudovi kako ko hoće primjenjuje koju hoće praksu ili se poništavaju, čak smo nažalost imali i neke dopise predsjednice Suda okružnim sudovima koje će zakone primjenjivati, što je nedopustivo. Meni je žao što sam mnogo više o stanju u pravosudnom sistemu Bosne i Hercegovine, uvaženi gospodine Tegeltija, saznala iz jedne televizijske emisije „Pošteno“ na Federalnoj TV u kojoj ste gostovali Vi i predsjednica Suda i BiH, nego iz ovog Izvještaja. U ovom Izvještaju o borbi protiv kriminala i korupcije posvećeno je par pasusa, a to je rak rana ovog društva. Nažalost, ali dobro, valjda će nam se glavni tužilac pojaviti kod Izvještaja Tužilaštva, godinama imamo ovdje obećanja u ovoj sali, imali smo i od glavnog tužioca, da će se konačno nakon evo 5-6 godina od pritužbi MUP-a Republike Srpske na obustavu istrage u predmetima „Dobrovoljačka“ i „Tuzlanska kolona“ Tužilaštvo oglasiti. Mi još uvijek ne znamo šta je s tim. Tužilaštvo još uvijek to ne rješava. Ono što je meni bilo strašno, što bih voljela pošto imamo rijetko priliku, ali to je već 2014., ali tu ste i to je iz Vašeg mandatnog perioda, u toj emisiji u kojoj ste gostovali, predsjednica Suda BiH kaže, citiram – da u ovoj zemlji postoji pravosudna mafija. To je strašna optužba, i čak je to ilustrovala nekim primjerima, pa i ako hoćete preinačavanjem odluka disciplinskog tužioca u predmetu nekog sudije iz, Vi znate o kome je riječ, iz Banja Luke. Strašno je da imamo saopštenja Tužilaštva BiH u slučaju, je li se to zvala akcija „Gibraltar“, marketinška mafija, pa onda na ta saopštenja odgovara Sud BiH, spektakularna hapšenja, velika afera i to, očekuje se pritvor, ljudi pušteni na slobodu. I onda u medijima pročitamo jako teške optužbe na račun tužioca koji je vodio taj predmet. Da li je on tražio u zakonskom roku određivanje pritvora ili nije, pa se onako iz nekih insinuacija i tih tekstova da se naslutiti da je možda tužilac i korumpiran, ili je možda korumpiran sudija pa ti ljudi nisu završili u zatvoru. I umjesto da dobijemo odgovore na to pitanje ja sam iz te emisije vidjela da ste Vi arbitrirali između Suda i Tužilaštva da se oni međusobno više ne prepucavaju. Mene evo žarko zanima, ja znam da Visoko sudsko i tužilačko vijeće vodi imovinske kartone sudija i tužilaca i ja vrlo često na ulici u Lukavici sretnem neke sudije i tužioce i zapanjim se recimo luksuzom automobila koje oni voze, privatnih, ne službenih. Ili njihovim imovinskim kartonima koje pročitamo u medijima, da jedan tužilac za svoj radni vijek, ma koliko zarađivao, može zaraditi 7-8 stanova kupiti. Ili recimo, pročitamo u medijima optužnicu, riječ afera „Lutka“ u kojoj je jedan biznismen opružen za stravične stvari. Nikada nije pozvan pred Tužilaštvo da odgovara, ali onda, gle čuda, jedan tužilac baš u toj zgradi gdje taj biznismen koji je on napravio, kupio stan. Znači to su rak rane našeg društva i trebamo o tome progovoriti. Ja uopšte ne želim da tvrdim da je čitav sistem korumpiran, ali moramo raščistiti, tu je odgovornost Visokog sudskog i tužilačkog savjeta sa onih 5% možda korumpiranih sudija i tužilaca koji nanose štetu čitavom društvu. Pa molim vas, evo imali smo akciju „Gibraltar“ veliko spektakularno hapšenje, nigdje optužnice. Akcija „Pandora“, još uvijek nemamo optužnice. Akcija „Meso“ sedam godina se 27 vodi istraga, ja uopšte ne ulazim da li treba ili ne treba optužncia, ali je vrlo indikativno sedam godina vodite istragu i baš u predizbornoj kampanji neko završi mjesec dana u zatvoru i onda je opet pušten iz zatvora. Ja vas molim, i ono što mi je u ovom Izvještaju zapelo za oko, kaže – određene političke stranke predložile su da se poveća uloga izvršne i zakonodavne vlasti imenovanih tužilaca uz ograničavanje uloge Visokog sudskog i tužilačkog savjeta. Ovaj prijedlog za politizaciju imenovanja daje povod za zabrinutost. Pa ja se bojim da naše stanje u pravosuđu i jeste takvo, što se iza nezavisnosti pravosuđa kriju sve nepravilnosti, zloupotrebe, itd., što pravosudni sistem nikom ne odgovara, što nikom ne polaže računa. Mislim, žao mi je što ću taj termin upotrjebiti, ali se ponaša kao sveta krava. Nepogrešivi su i niko ih ne smije dotaći. Ali onog momenta kada nekom budu polagali računa ja mislim da će stanje biti drugačije. Onog momenta kada ovaj Parlament bude mogao odbiti izvještaj, bilo suda, tužilaštva, Visokog sudskog i onaj ko je na čelu te institucije zbog toga bude smjenjen s te funkcije, mislim da će nam stanje u pravosuđu biti itekako drugačije. Ne može jedna politička partija izabrati ni glavnog tužioca, potreban je konsenzus. Pa i sada znamo da su sve vodeće pozicije u pravosudnom sistemu, biraju ih političke opcije, da se ne lažemo, da kažemo otvoreno. Pa gospodine Tegeltija znamo u krajnjoj liniji i u Vašem slučaju da su se dizali helikopteri Vlade Republike Srpske da lobiraju za Vaše imenovanje. Znači, to su činjenice i to je tako. I nije problem, neka politika imenuje i predsjednika Visokog sudskog i tužilačkog savjeta i glavnog tužioca i predsjednika suda, ali neka se zna da je to tako i neka onda političke partije odgovaraju i za nerad tih sudova. Dakle, nažalost, ništa novo izuzev što stalno čitamo da je potreban novi novac, potrebno dodatno povečćnje budžeta pravosudnim institucijama. Kaže, strukturalni dijalog, vidim kod vas ovdje pohvale, da su dobre, iz Republike Srpske čujemo da strukturalnim dijalogom opet nisu zadovoljni. Ja ne znam, evo valjalo bi da čujem zaista šta je sa tim strukturalnim dijalogom. Kada ćemo mi konačno ovdje početi dobijati zakonske prijedloge proistekle iz tog strukturalnog dijaloga, kada ćemo dobiti prijedloge, ne znam novog Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom savjetu, o sudovima? Dokle je uopšte stigao taj strukturalni dijalog? Da li se uopšte u posljednje vrijeme, odavno nije bilo čak ni sjednica, bilo je nekih napuštanja pojedinih članova. Imali smo, ja ću podsjetiti evo i to me zanima, čak i neko se pojavilo, mi u Parlamentu doduše nismo to dobili, ali smo u medijima mogli pročitati jedno
Vrijeme.
evo završavam predsjedadvajući, pismo bivšeg specijalnog predstavnika EU ovdje, koji je na vrlo ružan način je oslikao stanje u pravosudnom sistemu, gospodina Sorensena. Eto, to su neka od pitanja na koja ako možete, bila bih zahvalna, da odgovorite.
Hvala vam lijepo. Riječ ima gospodin Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici. 28 Pred nama je Izvještaj o radu Visokog sudskog i tužilačkog vijeća za 2013. godinu. Kao što predsjedavajući u uvodu reče u parlamentarnu proceduru je došao ovaj Izvještaj u 9. mjesecu 2014. godine. Ne znam ko se više sjeća 2013. godine, ja se slučajno sjećam, ali čini mi se da ovi izvještaji bi trebali u najmanju ruku da se razmatraju u februaru mjesecu i mi bismo danas već trebali možda imati Izvještaj za 2014. godinu. Ne znam šta je to toliko komplicirano da se čeka do 9. mjeseca i evo da mi nakon 9. mjeseca, nakon pet mjeseci raspravljamo i imamo tačku dnevnog reda Izvještaj o radu za 2013. godinu. Ima to i svojih razloga vjerovatno, ali mislim da ako pogledamo suštinu ovog Izvještaja i uporedimo ga sa prethodnim godinama kada nažalost tri godine uzastopno ovaj Dom nije primio k znanju Izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, da li se neko upita zašto nije primio k znanju. Ja danas govorim, možda opozitno ne iz onih razloga iz kojih ovaj Izvještaj nije za redom tri godine dobio prolaz u ovom Domu, ali moramo se zapitati u prvom redu zašto Izvještaj ne dolazi bar u prvom tromjesečju naredne godine za prošlu godinu. S druge strane, mi smo nekoliko godina tražili da nam se dostavi Izvještaj o utrošku donacija koje Visoko sudsko i tužilačko vijeće dobije od stranih ambasada, drugih država ili, ne znam ni ja, nekih nevladinih organizacija, itd. Mi smo na jedvite jade, čini mi se prošle ili predprošle godine, tek dobili informaciju o tome gdje su utrošena sredstva, kao nemamo mi to pravo. Ja onda postavljam ... pitanje čija je to institucija? Je li to institucija Velike Britanije, SAD-a, Njemačke, Turske ili ne znam koje već zemlje koja je na spisku ovdje, jer čim je ambasadama dostavljen ovaj Izvještaj o radu? Je li to te ambasade usvajaju te izvještaje, ili Izvještaj treba da usvajamo, odnosno primimo k znanju mi, ili ne? Polazeći od toga da mi imamo ambicije da gradimo demokratsko društvo, a u demokratskom društvu jedan od stubova je pravda i pravednost. A kao regulator, ako tako smijem reći, ili koordinator rada pravosuđa u Bosni i Hercegovini, Visoko sudsko i tužilačko vijeće treba da se pobrine, da obezbijedi uvjete u kojima će sudstvo i tužilaštvo biti neovisno od političkog uticaja. Mi danas slušamo vapaje iz jedne i iz druge institucije da imamo strašne pritiske od određenih lidera, i na sudije i na tužioce. Je li to neovisno tužilaštvo, odnosno sud? Nije. Prema tome, mislim da ovaj Izvještaj nije trebao čekati ovoliko dugo, evo godinu i nešto, da se nađe na dnevnom redu, jer ovaj Izvještaj je vrlo sličan onom Izvještaju od prošle godine, pa je vrlo sličan i onome od predprošle, itd., itd. Mijenja se, kao što neko reće, samo u broju predmeta koji se nažalost gomilaju i povećavaju i to gomilaju se nevažni predmeti, proganjaju se ili sude se, ne znam ni ja, tamo oni koji su ukrali biciklo, a ne krupne ribe koje su odgovorne za organizirani kriminal u ovoj zemlji. A stalno govorimo, znate, kada treba u predizbornoj kampanji – mi ćemo se boriti protiv kriminala i korupcije, itd. Ako je ovo borba onda ja ne želim da se na ovakav način borim protiv korupcije i kriminala u Bosni i Hercegovini. Zato vas molim da o ovim stvarima povedete računa. Nadalje, na temelju, znači vaših nadležnosti, vi ste nama dali određene ovdje preporuke, zapravo kako čitam ove preporuke po svim pitanjima, i po pitanju efikasnosti, i po pitanju kvaliteta, nezavisnosti, itd., uglavnom su preporuke izvršnoj i zakonodavnoj vlasti. Ne vidim preporuke samim sebi, šta vi mislite uraditi da obezbijedite nezavisno sudstvo, odnosno pravosuđe u Bosni i Hercegovini. Prema tome, mislim da iz ovih razloga ovaj Izvještaj ne bi trebao dobiti pozitivan otklon zastupnika u Zastupničkom domu, ali obzirom da mnogi, pa čak i politički faktori u Bosni i Hercegovini nastoje da ove institucije nestanu zapravo u Bosni i Hercegovini, čime bi se Bosna i Hercegovina dovela u vrlo težak položaj, ja ću, evo u svom klubu predložiti da nađemo neko kompromisno rješenje, da se ne odbije Izvještaj, ali zaista ako 29 će nam i dalje dolaziti ovako kasno i ovako sadržani izvještaji, onda nema potrebe da ih razmatramo. Jer, kakva pravna dejstva i kakve su posljedice, ili mi primili k znanju ili ne primili k znanju. Nikakve. Prema tome, dajte da učinimo efikasnijim i rad Visokog sudskog i tužilačkog vijeća i naravno da vam pomognemo kao Zastupnički dom, kao evo zakonodavna vlast koja ima svoj stepen odgovornosti u pogledu izgradnje demokratskog društva u Bosni i Hercegovini, a time i pravednog svakako kao jednog od elemenata demokratskog društva u svijetu uopće. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepo. Riječ ima gospođa Nermina Kapetanović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. ... pravosuđe u Bosni i Hercegpvomo je počelo jako davno, u vrijeme kada sam ja vrlo davno bila zastupnica u Zastupičkom klubu Parlamenta Federacije. Nakon mnogo neuspješnih godina, za koje i međunarodna zajednica pa i mi unutar Bosne i Hercegovine priznajemo da je reforma pravosuđa u BiH loše koncipirana, postavljena, urađena, pa i neuspjela, ja danas s ponosom ističem, a to sam isticala i protekle tri godine u Domu naroda, da sam bila jedna od dvoje koji nisu glasali u Parlamentu Federacije za reformu pravosuđa. To smo bili ja i gospodin Nermin Nikšić. Zašto? Zato što smo ukazivali na određene nedostatke u reformi pravosuđa, pa recimo na jedan zanemarljivo, tada zanemarljivo, mali detalj, na koji je ... Nezavisna pravosudna komisija jako dugo vremena ukazivala da ne postoji opravdanost pripajanja sudova za prekršaje opštim sudovima, jer će se gomilati predmeti, dolaziće do fenomena zastare, a onda nakon obimnog izvještaja koji je ... pisao dogodio se novi izvještaj koji su pisali isti ljudi, ali koji su promijenili dres. Prešli su u Visoko sudsko i tužilačko vijeće i sada, tada su tvrdili drugačije. Vrijeme je pokazalo da, ovo o čemu su moje kolege govorile, fenomen zastare je apsolutno nešto što je nedopustivo, da se barem u ovolikom broju događa, pa ja onda ne mogu uopće da shvatim kako je moguće da se ovdje prilikom Izvještaja, prilikom stavke u Izvještaju u kojoj se kaže o provođenju Strategije za reformu Sektora pravde u Bosni i Hercegovini u 2013. godini, u kome se pominju aktivnosti koje se provode u okviru stuba jedan, odnosno pravosuđa u smislu nezavisnosti i harmonizacije, efikasnosti i efektivnosti, odgovornosti i profesionalnosti, Visoko sudsko i tužilačko vijeće sebe ocjenjuje jako visoko. Sebe ocjenjuje jako visoko, bez obzira na činjenicu da Evropski sud za ljudska prava u Strazburu, a naročito Komisija za ljudska prava Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope u Strazburu vrlo često ukazuje na gruba kršenja ljudskih prava u Bosni i Hercegovini, na nelogične presude koje dolaze iz Bosne i Hercegovine, a na koje taj isti Sud o zaštiti ljudskih prava u Strazburu upozorava. Naravno, da bi možda mogao temelj, jedan od razloga tome da bude i činjenica da se sudstvo u Bosni i Hercegovini pokušava ispolitizirati. Među onima sam koji smatraju da nije dopustivo da političke stranke utiču na izbor tužilaca. Na izbor tužilaca treba da utiče samo struka, obrazovanje i znanje i nije logičan izbor određenog broja tužilaca. Mogli smo vidjeti u medijima velike debate prilikom svih, nakon svih pomenutih afera koje su se ovdje danas spominjale od strane mojih vrlo uvaženih kolega. Sjećam se da je tada jedan od nekadašnjih sudija rekao da postoje ne samo zemlje u okruženju, nego zemlje koje imaju, zemlje EU, koje imaju vrlo visoke standarde kad neko može postati recimo sudija Ustavnog suda. U Bosni i Hercegovini tako strogi kriteriji ne postoje. Primjera radi, u Njemačkoj postoje vrlo, vrlo strogi kriteriji ko, kada, koliko presuda, koliko godina obrazovanja, 30 koliko posebnih naknadnih ispita mora položiti određena osoba da bi postala sudija Ustavnog suda, recimo entiteta. Ja naprosto mislim da u Bosni i Hercegovini su se dogodila neka politička imenovanja. Bila sam naravno protiv uplitanja politike u imenovanje sudija i dan danas sam protiv toga i biću dok god se bavim politikom. I dobro je da ste vi u svom Izvještaju izrazili zabrinutos, iako ste vi svi svjesni unutar Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, da i među vama ima onih koji imaju političku određenost, odnosno imaju određeni odnos prema političkim partijama. Dakle, ne bih ja rekla da ste vi nezavisni i nepristrasni. Slažem se da postoje politički napadi na pravosuđe, ali ne mislim da su finansijska ograničenja i ... budžetskih nadležnosti primarni krivci za ugrožavanje vaše nezavisnosti. Vaša nezavisnost je primarno ugrožena pritiskom političkih partija i kriminalaca u Bosni i Hercegovini koji, nažalost, imaju spregu sa pravosuđem. Dobra je i ohrabrujuća činjenica da je porastao broj pritužbi na rad nosilaca pravosudnih funkcija, ali onda ne znam čime izražavate samozadovoljstvo brojem riješenih slučajeva i samozadovoljstvo izražavate ovdje, što se, zamislite, procentualno prosječnim kvalitetom ocjenjujete 97,3% prosječan kvalitet sudskih odluka. Ja znam da su vaši parametri računanja kvaliteta sudskih odluka tako da se kvalitet računa kao zbir ukinutih odluka, broj preinačenih odluka donesenih nakon održane glavne rasprave, itd., međutim ogroman broj neriješenih slučajeva, a ja vam sada to kažem kao ljekar, humanista, anesteziolog i reanimatolog, dugogodišnji parlamentarac, kada bi doktori radili ovako kako vi radite u sudovima, ja ne znam uopće bili u ovoj državi bilo 50% populacije žive, jer imate strašno veliki, neoprostivo veliki broj neriješenih slučajeva. Ne slažem se apsolutno sa vašom visokom ocjenom koju izričete dakle, sa faktima koju ističete u smislu procjene i ocjene kvantiteta rada sudova, jer samim tim, evo i kolege su vam kazale, nedopustivo, nedopustivo veliki, ogroman broj neriješenih slučajeva uz vrlo visoke plaće, a vaše plaće niko ne spominje, a ja mislim da vas treba još bolje platiti da još bolje radite, ali da budete nezavisni. Bolje vas treba platiti od parlamentaraca s tim da ćete platiti, ali onda treba linearno podići plate i plate recimo ljekara koji spašavaju ljudske živote. Nedopustivo je, nedopustivo je, dakle, da Pravni fakultet, uz dužno poštovanje prema vrlo visoko obrazovanim, časnim i moralnim sudijama za koje ja znam da su završili četverogodišnji fakultet i 6 mjeseci pravosudnog ispita, jer kažu da čovjek prosječnog intelekta, da za 6 mjeseci može spremiti pravosudni ispit. Suci u BiH imaju visoke plate. S druge strane imate branšu anesteziolog, ovdje ima ljudi koji su iz prakse, imate kardiologa, imaju plaću 1.300 maraka. I vrlo često moje kolege su predmetom istrage zato što ih tuže pacijenti, jer imaju pravo, Zakon o zaštiti prava pacijenata, ja sam među onima koji su predlagali to pravo, i često se doktorima sudi i oduzimaju se licence u slučajevima kada su pogriješili. I treba da se oduzme licenca svakom onom koji je pogriješio, ali iza njih stoji šest godina Medicinskog fakulteta, četiri godine specijalizacije, tri godine pozdiplomskog i obično četiri godine doktorata, za osnovnu plaću od 1.300 maraka. I nema nepregledanih pacijenata, ali je stvoreno opće nezadovoljstvo lošom atmosferom u zdravstvu zato što se kod porodičnog lječnika naručuje i što ne možete doći odmah na red. Dakle, ja moram tu časnu branšu skinuti taj crni veo koji se stavlja nad ljekare i bilo bi nedopustivo da se u zdravstvu dogodi tako veliki broj neriješenih slučajeva, sa tako malom plaćom a osnovni supstrat je ljudski život. Naravno da je istina i pravda jako težak supstrat. Istina je nešto za šta se, što je temeljno pravilo mog života i ono za šta se ja zalažem i trudim se družiti sa ljudima koji jednako vole istinu kao ja, ali nemate opravdanja. I ovo što je kolegica rekla i za vozni park, i za visoke plaće i za edukacije koje imate. Dakle, sve vam je međunarodna zajednica pružila, apsolutno sve, ali se dogodilo da vi postavljate za sudije ustavnih sudova ljude za čija imenovanja primate direktive iz političkih partija i mislim da je vrlo, vrlo problematično ovo, ovaj trenutak u Bosni i Hercegovini, koji je vezan za sudstvo Bosne i Hercegovine. 31 Naravno, ja ovom diskusijom želim da se izvinem svim onim časnim, poštenim, korektnim sudijama. Ja uglavnom, većina mojih prijatelja jesu pravnici i jesu sudije koji jednako vole istinu kao i ja, i znam da im je jako teško da rade, znam recimo sudije osnovnih sudova da su bukvalno pretrpani predmetima koje nose kući. Ali molim vas, nisteli vi mogli ili vaša ... koja je jednom izrekla stav, a ti isti ljudi koji su prešli u Visoko sudsko i tužilačko vijeće, a znamo i ja i vi o kome govorimo, koji su rekli da jeste isplativa reforma pravosuđa, a evo svi fakti ovdje kažu da nije. I međunarodna zajednica nas upućuje na to i tvrdi da nije, nije li to dovoljna obaveza za vas, da se vi unutar sebe preispitate, da vidite koga postavljate, kako postavljate, da se konačno odmaknete od politike i da konačno počnete cijeniti struku, a ne politiku i instrukcije iz političkih partija. Hvala.
Hvala lijepo. Riječ ima gospodin Denis Bećirović. Izvolite.
... predsjedavajući, dame i gospodo. Dakle, riječ je o Izvještaju za 2013. godinu. Tačno je da smo mi na početku 2015. godine, međutim analizirajući i praveći komparativnu analizu sa Izvještajem kojeg smo ovdje u Predstavničkom domu imali u 2012. godini i 2011. godini jasno je i vidi se da dosta nedostataka i problema sa kojima se suočava pravosuđe, i iz tih godina pokazuje se da te probleme imamo i u 2013. godini, a prema mojim saznanjima ...
Izgubićemo kvorum, ne možete izaći sada. Ja se izvinjavam.
imamo i u 2015. godini. Tako da s te vremenske tačke gledišta, ako je moguće bilo bi dobro naravno da izvještaje za jednu godinu razmatramo najmanje u narednoj godini, međutim sa sadržajne tačke gledišta jasno je da ima prostora za jednu ozbiljnu raspravu ovdje u Predstavničkom domu. Drugo što želim reći jeste da mi kao predstavnici zakonodavne vlasti sasvim sigurno trebamo biti jako senzibilni kada govorimo i raspravljamo o trećem stubu vlasti, o pravosuđu u Bosni i Hercegovini. Ja vjerujem i vjerujem da dijelim mišljenje kolega ovdje u Predstavničkom domu da naša uloga nije da se na bilo koji način miješamo u rad pravosuđa, već prije svega da vidimo kako i mi možemo dati, u skladu sa svojim ovlaštenjima, jedan doprinos da izgradimo zaista nezavisno i kvalitetno pravosuđe u Bosni i Hercegovini. Međutim, čini mi se da smo već godinama, da ne kažem i decenijama, izgradili jednu klimu u ovoj zemlji, da su svi postali majstori prebacivanja odgovornosti. Umjesto takvog pristupa mislim da bi puno konstruktivniji pristup bio da ustvari vidimo šta svako unutar svakog organa vlasti u ovoj zemlji, pa i svaki pojedinac, može učiniti da bismo promijenili stanje na bolje u ovoj zemlji uključujući i pravosuđe. Stoga i želim reći da i kod nas poslanika treba da postoji, ne samo kritički pristup, već i samokritički pristup. Mislim da moramo početi djelovati, ne samo riječima, već i djelima i konkretnim potezima. Kada to kažem želim reći da, i podsjetiti, da mi imamo mogućnost kao Predstavnički dom da zatražimo brojne stvari od izvršnog organa, od Vijeća ministara BiH. Mi 32 kao poslanici smo takođe povlašteni predlagači zakonskih i drugih projekata u ovom Parlamentu. Dakle, i mi imamo mogućnost da neke stvari pobljšamo i kada je riječ o pravosuđu u Bosni i Hercegovini. Mi u ovom Izvještaju, kad ga detaljno analiziramo i pročitamo, vidimo da ljudi u pravosuđu smatraju da nemaju potpunu nezavisnost kada je riječ o finansiranju. Ja dobrim dijelom dijelim to mišljenje i mislim da je zadatak i pred nama kao poslanicima, posebno na Vijeću ministara BiH, da to pitanje na kvalitetan način u narednom periodu razriješimo. Nema nikakvih prepreka da i mi iskažemo ovdje svoj stav u pravcu da imamo pravosuđe koje će biti kvalitetnije i efikasnije. Zašto imamo toliki broj neriješenih predmeta u pravosuđu Bosne i Hercegovine? Kada dublje uđemo u tu problematiku vidimo da je, prema mojim informacijama, ako sam dobro zapamtio u Izvještaju, preko 2/3 tih neriješenih predmeta su komunalni predmeti. Postoje prijedlozi da se donese jedan set zakona ovdje i u Parlamentu BiH koji bi pomogli pravosuđu da otkočimo i riješimo taj problem. Ne trebamo se bojati ni u Parlamentu BiH da govorimo i o određenim pozitivnim stvarima koje se događaju u pravosuđu. Mislim da i o tome treba reći, a ne samo imati jedan kritički pristup. Po mom sudu uvođenje informatizacije u pravosuđe, zatim uspostavljanje video konferencijskog sistema i niz drugih stvari je nešto što treba pozdraviti ovdje u Predstavničkom domu Parlamenta. I na koncu da ne širim previše svoju diskusiju, mislim da su nam kao Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH date i određene konkretne preporuke koje se odnose na odgovornost, na efikasnost, na kvalitet, itd., na finansije. Za mene su one prihvatljive i u tom smislu predlažem da i mi kao zakonodavni organ vlasti to podržimo. Zahvaljujem gospodine predsjedavajući.
Hvala lijepo. Izvinjavam se kolegi kojeg sam maloprije zamolio da ne izađe iz sale, jer bi smo, dobio sam informaciju od sekretara, izgubili kvorum. Nije on zaslužio da to njemu kažem, jer su mnogi drugi prije njega izlazili i želim da to javno, dakle, kažem ovdje, ali bih vas zamolio da vodimo računa da naše prisustvo bude takvo da uvijek imamo kvorum. Riječ ima gospodin Đorđo Krčmar. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, kolege poslanici. Obzirom da preko 30 godina sam u pravosuđu i oko pravosuđa, radeći prije rata kao sudija, a od 1989. godine kao advokat i član Advokatske komore tada Bosne i Hercegovine i član Skupštine preko 25 godina Komore, želim da kažem da ovaj Izvještaj treba ga posmatrati da, sasvim normalno, da će ljudi uvijek nastojati kao što i mi kad dolazimo ovdje da se malo uljepšamo, sredimo, da izgledamo ovdje i pristojno i lijepo, tako da i u Izvještaju uvijek se nastoji da se to prikaže možda i malo ljepše nego što to izgleda. Međutim, moramo biti realni ovdje, a mislim da sam kompetentan da o ovoj temi mogu da govorim iz mnogo razloga, jer sam bio jedan, izašlo je, i u novinama tada neke '88.-'89. godine, bio sam jedan od sudija koji je imao nekoliko godina prolaznost odluka iznad republičkog prosjeka. Znate u uređenom društvu možete tražiti uređeno pravosuđe. Ako živite u državi u kojoj je sve uređeno onda zahtjevno je tražiti da imate uređeno i pravosuđe kao jedan segment društva. Ovo je jedna složena tema gdje imate policiju, imate tužilaštvo, imate sudove, 33 ako to nije uvezano kako treba ne možete ni tražiti kvalitetne presude, presude da budu donijete na vrijeme, i sve to može da ukazuje i na zastare, ovo što ste govorili. Međutim, nije to problem problem je suštinske prirode. Do rata mi smo imali kvalitetno pravosuđe, eto ja sam kao sudija tad imao ja mislim 800 maraka platu, ali smo tad imali biltene koji su izlazili svaki mjesec, imali smo usklađenu sudsku praksu, a sad imate evo sud Federacije BiH gdje po istoj temi imate dva vijeća, dva različita stava. I onda se postavlja pitanje kako da vi radite, dva vijeća Vrhovnog suda Federacije BiH kad su u pitanju radni odnosi, identični slučajevi. A to je ono što nemamo ni ujednačene sudske prakse, nekad smo imali redovno konferencije, odnosno savjetovanja, obično su bila u Opatiji, mislim u onom „Admiralu“, gdje su bili sudije ustavnih sudova. Sjećam se dobro da je bio gospodin Crnić i Žuvela Mladen itd., tad sam, moja malenkost je tada bila, pošto je sudska praksa bila nametnula pitanja, na čelo ... i ja sam bio taj čovjek koji je taj problem, koji nije bio zakonski uveden u zakonsku formu, pošto je to sudska praksa nametnula, istakao i poslije toga je i ušlo u zakon. Najžalosnije je kad sam na Alternativnoj televiziji Republike Srpske gledao jednu emisiju o pravosuđu i šta o reformi pravosuđa, itd., i o toj temi došao je da priča doktor. On je tamo u nekoj komisiji u Narodnoj skupštini, itd., i to je frapantno kao kad bih ja sada išao da pričam o reformi, kao evo što je kolegica govorila vidim da je iz te struke, o reformi zdravstva. Prema tome, ovo je jako složeno pitanje i nemojte očekivati uopšte da ćemo imati iduće godine nešto značajnije. Šta se desilo? Međunarodna zajednica je postavila određene standarde koje ima u svojim zemljama, ne uvažavajući činjenicu da mi živimo u Bosni i Hercegovini, u ovakvoj državi kakva jeste, ona je, tu živimo. Međutim, to preko noći ne može da se realizuje. Kozmetički smo uredili sudove, uveli tzv. CM sistem, ali sve čine ljude, presude donose sudije, pogotovo dobili smo Evropsku Povelju o zaštiti ljudskih prava i sloboda. Nije ona samo tekstualno da pročitate one članove, to su desetine i desetine knjiga sudske prakse da bi sudija pravilno mogao da primjenjuje. Iako, kao što je ovdje kolega rekao, ako imate u državi jednoj u kojoj 80 i nešto presuda Ustavnog suda nije izvršeno onda postavljamo pitanje šta i mi uopšte radimo, šta rade naše vlade, koje su odgovorne za provođenje tih odluka, onda se postavlja pitanje i nas samih. Uvažene kolege, mi donosimo zakone, entiteti donose zakone a sudije rade prema tim zakonima. Znači, radi se o jednoj složenoj materiji, o problematici u koju treba da se upuste, ne doktori, nemojte mi zamjeriti, ne inžinjeri, nego ljudi sa dugogodišnjom strukom, praksom, kad je ova tema u pitanju. Činjenica jeste i nema države u kojoj nije politika upletena u pravosuđe, pa čak i uređenim evropskim zemljama. Ovo je jedna tranzicija kroz koju prolazimo svi kao društvo i kao institucije, a prolazi i pravosuđe. Ja moram biti realan jer jako dobro poznajem tu materiju, znam šta su problemi, mogu da napišem doktorsku disertaciju o problemima pravosuđa i nemojmo očekivati da u društvu ovakvom kako živimo da očekujemo preko noći pravosuđe kakvo imamo. Međunarodna zajednica je uzela značajan udio u reformi pravosuđa, pa smo onda, šta nam se desilo, iskusne sudije sa dugogodišnjim stažom i znanjem su otišli iz pravosuđa, dobili smo mlađe kadrova. U pravu je kolegica kad smo gledali filmove vidite da gledate englesko pravosuđe vidite sijede glave sa perikama, koga ste vidjeli ispod 50 ili 60 godina. Znači, to traži prvo jednu moralnu satisfakciju, vi kad date čovjeku date mu da rješava sudbinu čovjeku da mu da 20, 30 ili ne znam 40 godina zatvora. To je odgovoran posao i to treba da rade moralni ljudi. Da ne bi odugovlačio dalje s ovom temom, ja lično smatram da i sljedeće godine nećemo imati nešto bolje stanje. Ne zato što mnogi ljudi u pravosuđu to ne žele i neće, ali smatram da mi trebamo svi dati od sebe značaj pravosuđu, jer ono je na kraju krajeva kostur svakog društva pa i 34 našeg, od njega zavisi red u svakoj državi, kao najviši dom, a onda tražiti, i kad damo taj doprinos, tražiti maksimalnu odgovornost na tom polju. Evo danas imate u štampi, prije ove sjednice malo sam prelistao pa čak izlazi, koliko je istina, ... navodno kako stranci plaćaju naše sudije a da mi to i ne znamo. Eto, gospodine predsjedavajući, mislim da suštinski nisam mnogo rekao ali mislim da je ovo složena tema kojoj treba dati ozbiljan značaj i ne mislim da su visoke plate sudijama. Nekidan sam imao jedan slučaj gdje je medicinska sestra u Švicarskoj, koja radi 80% radnog vremena pošto ima malo dijete, ima 6.700 franaka platu, a muž podvornik u školi ima 4.800 franaka, znate. Nismo mi toliko ni siromašna država, mi samo nismo uređena država, imamo mi ovdje mnogo potencijala i ljudskog, imamo mi potencijala i prirodnog, samo trebamo da sjednemo i da uredimo ovo društvo i da generacijama iza sebe ostavimo kvalitetniji i bolji život. Hvala.
Hvala lijepo. Za repliku se javila gospođa Nermina Kapetanović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Uvaženi kolega, hvala Vam na lijepoj diskusiji, moja replika je Vama na Vaše tvrdnje da o ovome ne trebaju da raspravljaju doktori i da ste se zgrozili kada ste na Alternativnoj televiziji gledali, slušali ste doktora koji razgovara o pravosuđu. Prilikom izbora, odnosno Izbornim zakonom nije regulisano koja struktura, koja obrazovna struktura mora biti u Parlamentarnoj skupštini BiH i kamo sreće da je Izborni zakon strogo regulisao ko može a ko ne može, jer u Parlamentarnu skupštinu BiH nažalost mogu ući ljudi sa osnovnom školom, znate. Vi ovdje imate nekoliko kolega doktora koji imaju dovoljno intelekta samom činjenicom da imaju 16, odnosno 18 godina visokoškolskog obrazovanja kakvo evo kolegica, ja neću govoriti o svom, ali evo imamo kolegicu jednu koja ima toliko obrazovanja. Dakle, to podrazumijeva da imamo minimum intelekta koji je potreban da izanalizira ovakav Izvještaj, a riječ je o izvještaju koji se ponavlja iz godine u godinu. I ako ste vi godinama zastupnik u Parlamentarnoj skupštini BiH i stalno čitate isti izvještaj, jasno je da vam bar to ako ne vaš IQ dozvoljava mogućnost da izanalizirate i loše ocijenite loš izvještaj. Što se tiče plata i komparacije Švicarske i Bosne i Hercegovine ja Vas podsjećam da je ovo Bosna i Hercegovine i kažem da je plaća ljekara koji ima 16 ili 18 godina visokoškolskog obrazovanje 1.300 maraka, a plata sudija je mnogo veća. Zahvaljujem.
Za repliku se prijavio gospodin, drugi zamjenik predsjedavajućeg Mladen Bosić. Izvolite.
Pa evo, ja sam završio elektrotehniku, ali mislim da mogu da nešto da kažem o ovom i smatram da imamo pravo ovdje pričati i o zdravstvenom sistemu i o pravosudnom sistemu, prije svega mi smo korisnici zdravstvenog sistema, a nadam se da nas je što manje korisnika 35 pravosudnog sistema. Prema tome, svakako da imamo pravo kao parlamentarci i zato imamo imunitet da razgovaramo o svemu ovome. Normalno da smo sa različitim nivoom znanja o pojedinim temama, i ja razumijem i gospođu Kapetanović i gospodina Krčmara, na neki način da se brani svoj ceh, da vi branite zdravstvene radnike, da gospodin Krčmar brani radnike u pravosuđu. I to je uredu, to je neko pravilo da se svi mi kolegijalno ponašamo. Ali suština ove čitave priče ovdje je od Izvještaja prešla na ocjenu pravosuđa u generalnom smislu. I vjerujem da oko toga treba otvoriti širu temu, da treba zaista temeljito ovu temu obraditi, jer je to jedan od najvažnijih segmenata društva. I u toj podjeli na izvršnu, zakonodavnu i sudsku vlast u normalnim demokratijama postoji nešto što se zove kontrola jednih drugih, odnosno svaki segment od tog društva ima neki uticaj na ovog drugog da bi se međusobno držali u nekoj vrsti kontrole, da se ne otrgne kao tijelo koje pluta izvan sistema. Rado bih komentarisao tu situaciju što se tiče pravosuđa u Bosni i Hercegovini, jer ja smatram zaista da je ovdje pravosuđe problem, ne krivicom sudija, ne krivicom tužilaca, ne krivicom advokata, ovo je problem sistema koji je napravljen u pravosuđu. Teško ćemo izaći iz tog problema, jer mi smo ovaj sistem na neki način dobili pod pretpostavkom da će pravosuđe ostati politički nezavisno, odnosno izvan uticaja politike na njihove odluke, a mi to nismo dobili. Znači, pravosuđe je pod uticajem politike, to nema nikakve dileme. Znači, gospodine Tegeltija ja uvažavam Vašu funkciju, prvo želim da čestitam što ste došli ovdje za razliku od Vašeg prethodnika koji nije htio da se pojavi ovdje, što ste pokazali spremnost na dijalog i na raspravu, ali da se ne lažemo, funkciju u pravosuđu se biraju velikim dijelom pod političkim uticajem i to je tako i u Visokom sudskom i tužilačkom savjetu. I to treba imati u vidu, i prije svega treba početi ozbiljnu raspravu oko reformi reforme pravosuđa. Mnogo ozbiljnih ljudi, znači koji su iz struke, smatraju da ovaj sistem jednog tijela koji pokriva i tužioce i sudije nije dobar sistem, mnogo ljudi smatra da advokati u sastavu Visokog sudskog i tužilačkog savjeta nisu nepristrasni jer mogu da imaju sukob interesa u donošenju svojih odluka. I, ono što je mene uvjerilo da je pravosuđe u neku ruku i politički korumpirano je čuveni slučaj Branislava Garića, ubistva Branislava Garića, kada smo dobili presudu oslobađanje ubice, bez obzira kakvo je obrazloženje, kada ni od jedne institucije, pa ni Visokog sudskog i tužilačkog savjeta nismo dobili nikakvo objašnjenje zašto je to tako. Prema tome, pravosudni sistem u cjelini, pa i Visoki sudski i tužilački savjet treba dobro razmotriti. To svakako nećemo uspjeti pod ovom tačkom dnevnog reda, a vidjet ćemo da li postoji politička volja i politički uslovi da se otvori zaista jedna šira politička rasprava da bi došli do minimuma konsenzusa kako da napravimo nešto bolje od ovoga što imamo sada. Hvala.
Hvala lijepo. Mi ćemo, poštovane koleginice i kolege raditi do 12:50 časova, tad ćemo napraviti pauzu do 14:00 sati. Kolegij u 13:00 ima jednu međunarodnu obavezu, a to vrijeme će se iskoristiti i da se napravi pauza za ručak, tako da znate kakav je plan rada. Dakle, imamo još nekih 15-tak minuta za rad u ovom dijelu sjednice. Riječ, odnosno repliku ima gospodin Đorđo Krčmar. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, ja želim da se izvinem kolegici. Nisam imao namjeru da kažem da doktori ne treba da učestvuju, ne samo kad je u pitanju pravosuđe, znači o svakoj temi, samo 36 možda se nisam dobro izrazio, ali mislim da je kompetentnije bilo da ljudi iz struke, znači kad je ta tema bila, da suštinski o tome razgovaraju. Znači, daleko od toga, ja uvažavam i ovo što je potpuno kolegica rekla, smatram da plate doktora, pogotovo ljudi hirurga koji svakodnevno spašavaju ljudske živote, ne da su male, nego su i premale, i u tom segmentu u svakom pogledu se slažem sa njom. Znači, nije uopšte bila namjera da kažem da ljudi ne trebaju, evo ja se znači izvinjavam ako sam pogrešno shvaćen. Hvala.
Hvala lijepo. Riječ ima gospodin Damir Arnaut. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Takođe s obzirom da se radi o mom prvom učešću u raspravi, želim da pozdravim sve kolege poslanike i zaželim puno sreće i uspjeha u radu tokom ovog mandata Predstavničkog doma. Kada je u pitanju konkretna tačka dnevnog reda Klub Saveza za bolju budućnost će podržati Izvještaj VSTV-a i trebam reći da smo mi u SBB-u konstegnirani pogotovo žestinom ataka kolegice iz SDA na sudsku vlast i sudije. Konkretno, posebno smo začuđeni potenciranjem pitanja navodno političkih imenovanja sudija ustavnih sudova, a pogotovo kada to potencira baš SDA, odnosno konkretno doktorica Kapetanović. Naime, pogledajte Ustavni sud BiH, ja sam u potpunosti svjestan da se radi o različitom postupku imenovanja sudija u taj sud ali princip je isti. Trenutno dvoje sudija Ustavnog suda BiH su ne samo bivši i aktivni, šta više visokorangirani članovi SDA, već su sjedili baš u ovim istim klupama u kojima mi sada sjedimo, a potom su izabrani glasovima SDA i SDP u Parlamentu Federacije u Ustavni sud BiH. Nisam siguran, ali mislim da je baš kolegica Kapetanović glasala i sama za jednog od njih. Hvala lijepa.
Hvala Vama. Riječ ima gospodin Zaim Backović i nakon toga ćemo napraviti pauzu. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Opet ne želeći ulaziti u ukupan rad jer to je nešto što je za ocjenjivanje u periodu kada nisam sjedio u ovim klupama, ja ću samo pokušati malo da dam ... obzirom da u ukupnom sistemu koji imamo, a shodno uređenju koje imamo, znači mi imamo sistem u skladu sa uređenjem, takvo je kakvo je. Ja ću se osvrnuti prvo na Ustav i prvi član našeg Ustava i na kraju toga kaže – Ova Konvencija je iznad svih zakona u Bosni i Hercegovini. Tako piše. To je Konvencija o ljudskim pravima. I pokušat ću, obzirom da jako cijenim mog kolegu Damira, samo da ukažem na neke stvari koje ipak mi ovdje kao zastupnici moramo znati, a vi kao Visoko sudsko i tužilačko vijeće, naravno ne znam da li ste vi tad bili ili niste, ne samo da niste reagovali, nego je došlo do unapređenja sudija koji su vodile takav postupak i danas su u državnom sudu. Izvršen je niz pljački gdje je ukupno opljačkana imovina bila oko 3,5 miliona KM. Ti koji su to radili su 37 uhapšeni, uhvaćeni, pritvoreni. Nakon mjesec dana pušteni, vodi se postupak. Znači, nesporno je utvrđeno da su oni vršili pljačke, nesporno utvrđeno da su oni otuđili, kod njih je to nađeno. Pored toga kod njih su nađeni falsifikovani pasoši Slovenije, Hrvatske, Srbije i plus bosanskohercegovački pasoši, falsifikovani pasoši, kod njih. Traje postupak, pozivaju se stranke. Nakon što su pušteni, ovi koji su bili uhapšeni se ne odazivaju pozivima i uvijek piše ne mogu da ih nađu u ovoj državi, na pozivima. Prošlo vrijeme, stiže od sudije odluka, rješenje, kako vi to zovete, oštećenim stranama i kaže postupak se u cijelosti zbog zastare obustavlja. Sva deponovana roba, novac, zlato, dragocjenosti, itd., vraća se optuženim lopovima, tako piše u sudskoj odluci. Imali ste to na Al Jazeera, na svim televizijama su to pokazali, vraća se lopovima. Pravni poučak oštećenim, kaže – ukoliko smatrate da ste oštećeni upućujemo vas na građansku parnicu. Vrlo je interesantno kako ti koji su to radili, pljačkali, krali, dobijaju tu odluku i prvi stižu u Depo MUP-a da preuzmu, pošto je njima namijenjena ukradena roba. Da sasvim slučajno nisu iz MUP-a obaviješteni oštećeni, taj bi to odnio. Pazite, ja sam o vrlo preciznim ciframa govorio. Ja ovdje ne govorim paušalno. Ja znam o kojem se slučaju radi. Znam ko su oštećeni po imenu i prezimenu. Znam ko su sudije. Znam ko je sudija koji je ovo potpisao. Rekao sam vam nalazi se sad u državnom, i pored toga što je Visokom sudskom i tužilačkom vijeću otišla predstavka na takvu odluku, otišla. No, krenulo se u građansku parnicu. Gledajte sad – otvaraju se kase u sudu gdje je to bilo deponovano, nema više novca, kažu ispario. Znači, novac koji je ukraden njega nema u kasama. Preporučuje se oštećenim da ne idu duboko, jer znate te sudije su sad u državnom sudu. Gospodine Tegeltija raspitajte se da li govorim istinu, raspitajte se. Drugi primjer, optuže se ljudi, uredu, tužilaštvo može da radi svoje, i imate ono što se zove razumni rok. E gledajte kako se izbjegava taj razumni rok. Taj koji je pokrenuo takav postupak naprasno postaje tužilac državnog tužiteljstva. Za taj slučaj dolazi novi. Hajmo Jovo na novo, sve iz početka. I tako 10 godina. U konačnici se pokaže da je to politički slučaj insinuiran i ljudi se oslobode. Već 5 godina neće da donesu presudu, sad kad su optuženi tužili državu, jer su im uništene karijere, uništene porodice, djeca obolila psihički, ali stvarno oboljela. Sad sudovi neće da donesu presudu za ono što je država njima uradila. Opet da dođe do zastare. Jel' znate vi za to da se to dešava? Ako ne znate pa raspitajte se. Vaša obaveza nije samo da primate predstavke, ovo su vrlo konkretni slučajevi. I ovakvih vam ja sad mogu, znači mom kolegi ispred mene, uvaženom pravniku kažem da i mi, pošto ste spomenuli i inžinjere, imaju pravo ponekad o nečemu da govore, jer mi smo konzumenti, pa kao konzumenti imamo na svojim plećima ovo što se dešava u pravosudnim organima. Da pravosuđe mora biti neovisno pokazuje upravo ovo. Sve velike afere, gdje je opet govorila gospođica Pandurević, lagano padaju jer su političke. Nigdje se ne ulazi u realno, u realno otuđenje, u realne pljačke, u realnu devastaciju, nego kako bi se prikrilo ono što se stvarno dešava, insinuiraju se, čak i medijski podržavaju, i onda se blate i uništavaju porodice. U tome je problem. Jer, Vi morate objasniti kao predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog vijeća kako to da prije nego što sazna onaj protiv kojeg se vodi istraga ili kojem će biti nešto, znaju adekvatne, opet pod navodnim znacima, ili one koje su politički vezane, medijske kuće, da se protiv nekoga nešto vodi. Recite mi odakle im informacija, ako ni onaj protiv kojeg se vodi, pojma nema? Kako to medijske kuće unaprijed znaju? Morate nam to odgovoriti. Evo zadnji slučaj „Lipovača“. Nije uopšte važno je li kriv, nije kriv, ja neću donositi sud, ali objasni mi kako pred vratima Lipovače u trenutku kada dolazi SIPA da vrši pretrese stoje četiri televizijske kuće. Recite mi to, kako? Šta ukoliko on bude oslobođen? Ko će za tu blamažu da odgovara? Neko nam mora to reći. Ili smo mi napravili od pravosuđa svetu kravu. Ko je bio u Indiji, ja sticajem okolnosti jesam, ne smijete prelaziti ulicu dok krava prelazi, u pojedinim dijelovima. Ako smo od pravosuđa napravili svetu kravu, da mi 38 to znamo, da onda pravimo i bogomolje u koje ćemo ići. Mi moramo imati pristupa, mi moramo otvoreno razgovarati da bismo došli do onoga što želimo, a želimo neovisno. Jer neovisno nije, i to je bez ikakve dileme, jer samo, to je vrlo interesantno, da pod pritiskom oni koji sebe gledaju kao snažne politički, zaboravljaju ljudi da je to jedan točak i da se to vrti i da vrlo brzo vi dođete, malo budete gore malo dole.
Vrijeme.
Ja pratim vrijeme gore.
Pratim i ja. ZAIM
Da je to jedan točak ili sinosoida i da oni koji smatraju da su nedodirljivi vječni i da mogu upravljati životima, vrlo brzo mogu doći na onaj donji minimum sinosoide, bez obzira što su u maksimumu jer mora doći i do pada. Ima i biološki pad. Hvala.
Hvala Vama. Nastavljamo u 14:00 sati, pauza do 14:00. Hvala vam. Poštovane dame i gospodo mi imamo kvorum, imamo uvjete za rad, nastavljamo sa radom. Za riječ se prijavio zastupnik Jasmin Emrić. Izvolite.
Prije svega iskazujem deklarativnu i stvarnu podršku viziji Visokog sudskog i tužilačkog vijeća o uspostavljanju pravosudnog sistema koji funkcionira na principima efikasnosti, kvaliteta, odgovornosti i nezavisnosti i koji je dostupan svim građanima. Svi smo svjesni toga da se navedena vizija ne može ostvariti u kratkim vremenskim rokovima, te stoga smatram da je to stalni zadatak na kojem treba raditi šira društvena zajednica i sve strukture našeg društva. Kako je često u fokusu javnosti diskusija i ocjena nezavisnosti pravosudnih organa i institucija, a uzimajući u obzir i današnju kvalitetnu raspravu u ovom Domu želim se osvrnuti na poglavlje preporuka ovog Izvještaja, tačka 1.4. Nezavisnost. Podržavam navedene preporuke tijelima zakonodavne i izvršne vlasti s ciljem jedinstvenog finansiranja sudova i tužilaštva, kao i jačanja uloge Visokog sudskog i tužilačkog vijeća u procesu pripreme, usvajanja i izvršenja budžeta, s tim da nisam siguran da li se u postojećem zakonodavnom okviru mogu pronaći mogućnosti da Visoko sudsko i tužilačko vijeće bude i formalni predlagač budžeta pravosudnih 39 institucija. Ono što smatram da nedostaje ovim preporukama je to što nije navedena prijetnja zavisnosti od političkog utjecaja i zloupotreba, a o kojoj zainteresirana javnost, svi smo svjedoci, itekako raspravlja, te stoga smatram da je potrebno dodati smjrnicu koja glasi: - Da se političke stranke i njihovi predstavnici suzdrže od direktnog i presudnog utjecaja u postupku imenovanja svih nosilaca pravosudnih funkcija. Navedenu smjernicu predlažem kao zaključak ovom Domu na usvajanje. Hvala.
Hvala lijepo.
Za riječ se javio kolega Džaferović. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, cjenjeni gosti. Ja sam do sada mnogo puta govorio o ulozi Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH kao ključnog tijela koji je zapravo regulator za princip nezavisnosti sudske vlasti u Bosni i Hercegovini. Mislim i dalje da je to jedno iznimno važno tijelo, da je dosadašnja reforma pravosuđa dala značajne rezultate, ali i da su se pokazali određeni problemi i da te probleme treba otklanjati. Ja sam se danas zbog toga javio ovdje za riječ. Nama će se obratiti i predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog vijeća i ja bih ga zamolio prvo da nam kaže nešto što nismo imali prilike do sad puno da čujemo, a to su sudijske i tužilačke norme, jednostavno kazano, ili ova mjerila za rad kako se ona realiziraju, da li se realiziraju kada je u pitanju Sud BiH, Tužilaštvo i svi sudovi naravno entitetski, vrhovni sudovi, tužilaštva, okružni, odnosno kantonalni sudovi, općinski i osnovni sudovi kako se već sve zovu u Bosni i Hercegovini. Dakle, bez toga mislim da mi nemamo šta pričati o reformi pravosuđa ukoliko smo, dakle, došli u situaciju da se ne ispunjavaju ta elementarna neka mjerila. Ja znam nekada kad sam se ja bavio ovim poslom da se je znalo odbijati od plaće kad se ne ispuni norma, znalo se tačno koliko se krivičnih predmeta mora uraditi, koliko se mora uraditi ovih parničnih predmeta. Ako to ne iskažete kao završene predmeta nećete dobiti plaću koja vam je propisana. Ali bilo je nešto i kada se prebacuje ta norma, ti neki varijabilni dijelovi i volio bih danas, nisam dugo vremena slušao na tu temu, da čujem šta je uradilo Visoko sudsko i tužilačko vijeće kada su u pitanju ova mjerila. Ali nisam se baš samo zbog toga ili isključivo zbog ovoga javio, ključna stvar zvog čega sam ja uzeo riječ je da progovorim o političkoj atmosferi u jednom društvu, odnosu najviših zvaničnika prema sistemu sudske vlasti i principu nezavisnosti sistema sudske vlasti u Bosni i Hercegovini. Nema sistema ni sudskog, ni zakonodavnog, ni izvršnog, niti bilo kojeg sistema koji može da funkcionira u zatrovanoj političkoj atmosferi na najbolji mogući način, i nema sistema na kojeg ne utiče ta atmosfera. Na svaki pravosudni sistem svugdje u svijetu utiču, dakle ustavi, utiču zakoni i utiče politička atmosfera koja se praktikuje, koja se stvara, koja se uspostavlja djelovanjem političara u tim državama, tako i u Bosni i Hercegovini. Ovo je obaveza za nas koji se bavimo politikom da jako vodimo računa o tome šta ćemo izjavljivati i kako ćemo se odnositi prema segmentima društva čiju uspostavu mi kreiramo zakonima koje donosimo. Ako visoki zvaničnici ove države izađu za govornicu i kažu, ili pred mikrofon, da im neće suditi sudije samo zato što pripadaju nekom narodu ili nekoj vjeri, ako, kada se protiv tih zvaničnika podnese krivična prijava od strane policijske agencije za zloupotrebu, kažu – nećete vi mene 40 suditi, ja ću vas ukinuti. I onda se pokrenu mehanizmi, čak i ovdje u Parlamentu BiH, da se to dogodi, onda je to ozbiljan problem i ozbiljan signal da se zapitamo da li to ima uticaja na nezavisnost sistema sudske vlasti u Bosni i Hercegovini. I ovo je poruka, dakle, nama, najvišim zvaničnicima, a mi smo najviši zvaničnici koji se bave politikom i koji kreiraju zakone u ovoj zemlji. Ja mislim da je naša reforma sistema sudske vlasti doživjela zastoj i možda krenula u pravcu u kojem ne treba da ide onog momenta kad se desila ta situacija. I to je ono što je za mene posebno zabrinjavajuće. Pa je onda odlučeno da predmet nije na državnom nivou, pa je onda predmet otišao na entitetski nivo, pa sad ne znamo gdje je, ne znamo šta je. Neka niko ne misli da se jednoga dana neće pregledati šta je ko radio, dakle doće to vrijeme, doće to vrijeme i u Bosni i Hercegovini. toga moraju biti svi svjesni. I u najvećem je interesu svih, pa i onih koji su davali takve izjave, da pomognu sistemu da utvrdi istinu, da utvrdi činjenice i da na bazi toga primjeni pravdu. I ja sam danas, dakle, baš ustao, dakle, ovdje da kažem ljudima iz Visokog sudskog i tužilačkog vijeća i ukupnom sistemu sudske vlasti u Bosni i Hercegovini da koliko god mogu u takvim situacijama se izdignu iznad situacije i striktno primjenjuju samo ono što moraju da primjenjuju, to su ustavi i zakoni i međunarodno pravo. Jedino će se tako doći do sistema nezavisne, profesionalne i odgovorne sudske vlasti u Bosni i Hercegovini. Visoko sudsko i tužilačko vijeće tu ima ključnu ulogu. Svugdje u svijetu to je neovisni regulator, mi ga takvim pravimo i u Bosni i Hercegovini. I napravićemo ga neka niko ne sumnja, pa i oni koji misle da to sve skupa treba da se uruši, neće se urušiti. Treba promjeniti neke odredbe u Zakonu o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću koje nisu izdržale test vremena, ali ja sam rekao da je ovo jedna dobra reforma koju sada treba da dorađujemo. I ja sam ostao samo da ohrabrim ljude da rade svoj posao isključivo na osnovu ustava, zakona, međunarodnih akata i činjenica istine. Hvala vam lijepo.
Hvala kolegi Džaferoviću. Obzirom da ... prijavljenih za diskusiju po ovoj točki dnevnog reda, evo ja bi dala riječ, ukoliko naravno želi, predsjedniku VSTV-a, gospodinu Tegeltiji. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, predsjedništvo, uvaženi zastupnici. Koristim priliku prije svega da vas pozdravim u ime Visokog sudskog i tužilačkog savjeta i u svoje lično ime. Ja sam ovdje bio pripremio nekakav govor koji bi trebao da prezentuje Izvještaj iz 2013. godine, međutim nakon ovih svih diskusija koje su već danas održane prilično je deplasirano da ja krenem od početka, pa ću se ja koncentrisati da dam neke odgovore i osvrnem se na neke diskusije koje sam danas čuo, a pismeni Izvještaj za 2013. godinu vi ste dobili kroz materijale, tako da nema potrebe nešto posebno obrazlagati. Za početak počeću od toga da se slažem sa primjedbama koje se odnose na tajming razmatranja uopšte ovog Izvještaja, koje su ... date i ja se s tim zaista mogu složiti da je danas potpuno apsurdno razgovarati o Izvještaju o 2013. godini kad već imamo gotovu 2014. godinu, imamo neke rezultate u 2014. godini i ono što smo u 2013. godini započeli u 2014. godini smo u većem dijelu završili. Zašto je do toga došlo ja ne mogu da ulazim, nisam bio, ja sam, za one koji ne znaju, ja sam od 08. jula prošle godine predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, šta se dešavalo prije ne znam, ali znam da je izvještaj završen za 2013. godinu u zakonom predviđenom roku, a rok je 01. maj znači naredne godine. On je u to vrijeme završen i objavljen 41 na sajtu Visokog sudskog i tužilačkog savjeta. Znam da je postojala, da je postojao problem u štampanju materijala godišnjeg izvještaja koji je proistekao iz Zakona o javnim nabavkama, jer ta procedura nije bila provedena, pa predpostavljam da je to bio razlog zbog čega je tek od septembra mjeseca taj izvještaj bio u Parlamentu, Parlamentarne skupštine i evo danas tek na razmatranju. Vjerujem da se takva praksa neće dešavati u budućnosti jer treba razgovarati o izvještajima onda kad su oni aktuelni. Počeću od same strukture izvještaja na koju je bilo takođe nekakvih primjedbi. Struktura izvještaja o radu Visokog sudskog i tužilačkog savjeta biće ovakva dok god je Zakon o Visokom sudskom i tužilačkom savjetu ovakav kakav jeste, i dok god su nadležnosti Visokog sudskog i tužilačkog saveta ovakve kakve jesu. Primarna nadležnost Visokog sudskog i tužilačkog savjeta je imenovanje sudija i tužilaca, to je njegova primarna nadležnost na koju je ... 80% svih njegovih aktivnosti. Kroz tu aktivnost se principijelno u najvećem dijelu obezbjeđuje održavanje principa nezavisnog, transparentnog, odgovornog sudstva, odnosno u ovom slučaju i tužilaštva. Kad govorim o imenovanjima, pošto je jedan dio primjedbi, jedan dio rasprava govorio o tome da pravosuđe nije nezavisno, ja neću biti ni da, jel' da reforma nije uspjela, da treba raditi reformu reforme itd., reformu reforme se uvijek može uraditi jer uvijek ima nedovršenih stvari, uvijek ima stvari možda koje su otišle u krivom pravcu. Ja neću biti apologeta i reći da je sve savršeno, sve idealno i sve dobro, ali takođe ne mogu da prihvatim jedan neosnovani kriticizam koji polazi od toga da je sve loše. Znači, pravosudni sistem kao i svaki drugi sistem ima u reformi, koja traje od 2003. godine, veliki broj dostignuća u svim segmentima koje obuhvata reforma pravosudnog sistema, počev od nezavisnosti, transparentnosti i efikasnosti. Pa ako bi se vratili u 2003. godinu odakle smo krenuli, pa pogledali gdje smo danas, vidjeli bi ste koliki su, kolike razlike u svim ovim oblastima danas postoje. Međutim, naravno to je bila, davno je bilo kad je počela ta reforma pa se stanje onda kada je ona počela poprilično i zaboravilo. Ono što želim da podsjetim Parlament, to je da, ovo, ovaj Parlament, Parlamentarna skupština ima svog predstavnika u Visokom sudskom i tužilačkom savjetu kao jednog člana. Savjet ministara takođe ima svog predstavnika u Visokom sudskom i tužilačkom savjetu kao člana, koji imaju ravnopravno pravo da učestvuju u svim diskusijama i da glasaju o svim pitanjima koja se nalaze na dnevnim redovima Visokog sudskog i tužilačkog savjeta. Prema tome interferencija Parlamenta i Savjeta ministara je inkorporirana i u postojeće propise i ona se ostvaruje u stvarnom i aktivnom životu Visokog sudskog i tužilačkog savjeta. Možda bi nekada bilo dobro da ovaj Parlament pozove svoje, one koje je delegirao u Visoki sudski i tužilački savjet pa da i s njim porazgovara o tome šta su njegove ambicije, šta su njegove želje i na koji način bi ti predstavnici trebali da delegiraju stavove Parlamenta onda kad se nađu kao članovi u Visokom sudskom i tužilačkom savjetu, što isto važi i za Savjet ministara. Mislim da do sad to nije, nije rađeno, a evo postoji taj mehanizam, Parlament ima, ima, kažem, svog predstavnika. Kada govorite o tome da li je reforma postigla nekakve rezultate, kakav je pravosudni sistem u cjelini, da je to, neki će se baviti jednom velikom dozom kriticizma i reći ništa ne valja, ovako i onako je, međutim ja vas pozivam da pročitate zadnji Izvještaj EU o napretku Bosne i Hercegovine i vidjećete da je u Generalnom, izuzetno lošem izvještaju, za Bosnu i Hercegovinu pravosuđe istaknuto kao jedina svijetla tačka, naravno uz određene sugestije u kojem bi se pravcu trebalo kretati dalje, gdje su pobrojani brojni rezultati koje je već, koji su već postignuti, i u samom tom izvještaju koji je EU napravila o napretku Bosne i Hercegovine na putu ka EU. Tako da ova kritika da je pravosuđe taj dio društva koji je loš mislim da apsolutno ne stoji. Kad su u pitanju izbor i imenovanja, ja moram da kažem da kao naša primarna nadležnosti koja se odnosi na izbor i imenovanja, mi smo već u 2013. godini, a u ovoj smo 42 godini u cjelosti završili, u 2014. godini smo završili, već aktivno radimo na jednoj potpuno objektiviziranoj proceduri izbora i imenovanja sudija i tužilaca. Uveli smo pismena testiranja koja su potpuno objektivizirana sa unaprijed određenim pitanjima i za struktuirane tzv. usvojene intervjue. Za one ljude koji ulaze prvi put u pravosuđe 80% njihove ocjene zavisi od pismenog testa, a za one koji se napreduju od njihovih radnih rezultata, dok samo 20% njihove ocjene koja utiče na izbor i imenovanje utiče od tog intervijua koji je opet struktuiran i isti za sve kandidate. I ta pitanja koja se nalaze u tim testovima su izabrana putem računara, vrlo slučajno, do njih se ne može doći na način da neko unaprijed zna koja će pitanja imati na tim testiranjima. Tako da mi činimo značajne napore da, koliko je god to moguće, smanjimo udio ljudskog faktora u proceduri izbora i imenovanja i da ga objektiviziramo u mjeri u kojoj je to moguće. Podatak da se gomilaju predmeti koji sam čuo, takođe mislim da ne odgovara stvarnom stanju, jer predmeti se, ako izuzmemo komunalne predmete, ne gomilaju, naprotiv zaostaci se svake godine smanjuju. Ako govorimo o nekomunalnim predmetima, onim koji nisu znači komunalni, ja ću izdati podatak da u pravosuđu u Bosni i Hercegovini trenutno je neriješeno predmeta onoliko koliko predstavlja jedan osmomjesečni priliv predmeta u pravosuđu Bosne i Hercegovine. Što znači da mi više godišnje predmeta primimo nego što imamo zaostataka. Naravno, karakter i priroda sudijskog, odnosno tužilačkog posla je takav da podrazumijeva procedure koje su često dugotrajne jer zavise, jer podrazumijevaju prvostepenost, drugostepenost i na kraju krajeva i trećestepenost postupka izraženu kroz revizije. ... rezultati su često suhoparni, ali oni su takvi kakvi jesu i oni se ne mogu drugačije pokazati. Mi u Visokom sudskom i tužilačkom savjetu ne možemo da se bavimo pojedinačnim predmetima. Ja mogu da razumijem primjedbe koje je bilo ko od vas, a čuo sam gospodina Backovića čini mi se da je govorio o jednom pojedinačnom predmetu, ja ne znam o čemu se redi, ali i da znam o čemu se radi ja kao predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog savjeta ni bilo ko u Visokom sudskom i tužilačkom savjetu ne može da razmatra da li je nekakav sudija ili tužilac pogriješio u određenom predmetu. To nije ono, to nije ono šti mi radimo. Mi se bavimo sistemskim pitanjima, a rekao sam da je primarni dio naših nadležnosti se odnosi na izbore i imenovanja. Kada su u pitanju norme, o kojima je i predsjedavajući Džaferović govorio, ono što za njih mogu da kažem, to je da smo se mi u zadnjih godinu, odnosno dvije dana bavili, izrazito smo se bavili tim normama i snažno smo ih pojačali, povisili u svim njihovim segmentima, tako da već sad imamo zahtjeve iz pravosudne zajednice za njihovim smanjivanjem zbog toga što ljudi u nekom redovnom radnom vremenu i čak van radnog vremena teško mogu da ih ostvaruju. Međutim i kroz izvještaje koje možete da pogledate možete da vidite da imamo normu. Uglavnom imamo normu koja prevazilazi 100%, je li, od onoga za što su ljudi plaćeni. Taj koncept, koncept norme je takav da je kreiran na bazi kvantitativnih pokazatelja s obzirom na težinu, s obzirom na težinu predmeta. Znači nije ona klasična ... norma koja mjeri vrijeme, ali se ne vrednuju jednako svi predmeti, tako da može, da jedan predmet može da ima veću vrijednost i udio u normiranju jednog sudije nego što to mogu ... pet drugih predmeta. Kada je u pitanju jedna opšta percepcija kako to pravosuđe radi i da li je nezavisno, ja moram da kažem, bez imalo okolišanja, da je pravosuđe kao sistem nezavisno. Ja mogu da dozvolim da uvažavajući činjenicu da u pravosuđu, i u sudovima i tužilaštvima rade ljudi, da oni mogu da budu grešni, mogu da budu grešni u bilo kojem segmentu života. Mogu da budu, da uđu i u krivična djela i u prekršaje, pa isto tako mogu da uđu u nekakve političke kombinatorike na bilo koji od načina, ali to bi onda predstavljalo individualne mane, odnosno individualne greške tih pojedinačnih nosilaca pravosudnih funkcija koje bi onda kada bi se dokazale bile sasvim sigurno disciplinski prekršaji i predstavljale predmet gonjenja u disciplinskoj proceduri. Ali sistem kao sistem onako kako je postavljen on obezbjeđuje nezavisnost pravosudnog sistema. 43 Kad govorim o nezavisnosti ja moram da kažem da Ustav BiH pretpostavlja i predviđa podjelu vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudsku tako da i zbog toga i na taj način i ovaj izvještaj se prezentuje zakonodavnoj vlasti na način da joj se prezentuje radi informisanja, a ne radi usvajanja. Taj koncept ustvari slijedi koncept podjele vlasti. Potpuno se slažem s tim da sve vlasti u sistemu podjele vlasti vrše kontrolu jedna druge na jedan drugačiji i posredan način. Evo, rekao sam da i zakonodavna i izvršna vlast u Bosni i Hercegovini ima kontrolni mehanizam, ima interferenciju u pravosudni sistem i u Visoki sudski i tužilački savjet putim svojih izabranih delegata, je li, koji su članovi Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, učestvuju ravnopravno u diskusijama i ravnopravno glasaju po svim pitanjima. Ovdje je bilo pomenuto nekakav izbor sudija ustavnih sudova. Ja moram da kažem kad su ustavni sudovi u pitanju da izbor i imenovanja sudija ustavnog suda nije kopetencija Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, mi ne biramo sudije ustavnih sudova ni u entitetima, ni na državnom nivou. Ono što se radi u Visokom sudskom i tužilačkom savjetu to su predlaganje liste kandidata koje se dostavljaju tijelima nadležnim za imenovanja. To je, mi smo jedna od stepenica koju svaki kandidat mora da prođe u proceduri imenovanja, ali nismo ti koji donose konačnu odluku o tome ko će biti predložen i ko će biti izabran za neku od funkcija u ustavnom sudu. Potpuno se slažem da rasprava o stanju u pravosuđu, kako to reče podpredsjednik Bosić, zaslužuje jednu ozbiljnu raspravu i ja sam prespreman da sa kapacitetima Visokog sudskog i tužilačkog savjeta bilo kada i na bilo koji način raspravljamo o bilo kojem segmentu pravosudnog sistema. I mislim da je ta priča i otvorena zaista kroz strukturalni dijalog, i mi zaista imamo nekakve nedorečenosti u pravosudnom sistemu i kad je u pitanju Sud BiH i kad su u pitanju nadležnosti, itd. Ovdje se, bilo je riječi o, apela da u jednom sudu postoje i odluka u prvom stepenu i odluka u drugom stepenu. To je zaista istina, mi imamo jedan sud koji odlučuje u dva stepena. Međutim, ja moram da kažem bez obzira što i mi u Visokom sudskom i tužilačkom savjetu, i da je generalni stav o strukturalnom dijalogu da se taj dio mora promjeniti uspostavljanjem jednog novog apelacionog suda koji bi odlučivao o žalbama na odluke prvostepenog suda, bez obzira na to ja moram da kažem da postoje takvi predemeti u svijetu zaista, jer to su fakti. Evo, čak i Haški sud koji odlučuje o istim krivičnim djelima o kojima odlučuje Sud BiH odlučuje u istom sudu i tribunalu na, i u apelacionom i u prvostepenom postupku. Ne kažem da je to praksa koju treba slijediti, ali kažem da to postoji, to je nešto što postoji i sasvim sigurno je da je ovaj strukturalni dijalog koji zaista razmatra sva pitanja koja su problematična za pravosudni sistem obuhvatio je jedan širok dijapazon pitanja i da se s njim čekalo, čekalo uspostavljanje vlasti i na državnom i na entitetskom nivou, da se čak čekalo se rezultati izbora i na entitetskom i na državnom nivou kako bi se imali u tom strukturalnom dijalogu sagovornici koji mogu proizvesti promjene onda kada se promjene dogovore u strukturalnom dijalogu. Ja ovdje ne želim da odgovaram na konstatacije lične prirode, kako je to rekla gospođa Pandurević, jer ovdje nije teme, nisam tema ja ni moje imenovanje za predsjednika Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, ... nekakvi helikopteri koji su polijetali iz zgrade Vlade. Mislim ovdje, i to je rečeno, rečeno je na Parlamentu, pa na to moram da se osvrnem, mislim da je to jedna neistina, nekakav trač koji ste čuli, koji ponavljate više puta kao što ste rekli udarna pesnica, itd. Nisam se namjerno na to osvrtao jer ste to rekli za novine, ali ovdje ste rekli u Parlamentu pa moram da kažem da je to laž. Nažalost i jako mi je žao što to čujem u Parlamentu ... No, neću se baviti sam sobom, nisam došao ovdje da se bavim sam sobrom i da se bavim tim pitanjima, ja sam ovdje spreman da odgovorim na bilo koje drugo pitanje. Meni je jako žao ukoliko sam zaboravio da odgovorim na nešto što ste pomenuli, ovdje je zaista bilo puno toga što 44 je rečeno. Ali principijelno moram da kažem da ukoliko bilo koje pitanje dotiče bilo koje pojedinačne predmete u pravosuđu Visoki sudski i tužilački savjet ne može tim da se bavi, to nije njegov posao. Moram da vam kažem da smo mi primjenjivači zakona. Ovaj Parlament donosi zakone, vi ste ti koji trebate da uredite sistem na način kako mislite da on može da ... bolje rezultate. Mi smo tu da aktivno učestvujemo u tom dijalogu i da predložimo način na koji to treba da se uradi. I mi jesmo to uradili, mi smo dostavili naš Prijedlog za izmjene i dopune Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom savjetu, taj Prijedlog je podržala Venecijanska komisija i ja moram da kažem da je Ministarstvo pravde odstupilo od našeg Prijedloga i prišlo jednom sasvim novom konceptu i novom Zakonu o Visokom sudskom i tužilačkom savjetu koji je, podrazumijeva potpuno oduzimanje ovlaštenja ovom tijelu. Evo toliko.
Hvala lijepo. Malo smo duže dozvolili pošto se prvi puta javlja za riječ, dakle 10 minuta je i za goste koji podnose izvještaj kao i za zastupnike, ali evo. Zaključujem raspravu, dakle niko se više nije javio za riječ. Idemo dalje sa dnevnim redom. Sljedeća tačka je tačka osam, Ad. 8. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o osnivanju Centra za razvoj finansija (CEF) Dakle, nadležna Komisija za vanjske poslove predložila je da se obavi posebna rasprava o ovoj tački, jer je dala negativno mišljenje o davanju saglasnosti na ratifikaciju. Moramo sada, ništa to je tačka 8. pa sada otvaram raspravu, ona je posebna tačka. Ko želi da govori? Zaključujem, dakle, raspravu.
/nije uključen mikrofon/
Dobro, idemo na tačku devet dnevnog reda. Prije nego pređemo ...
/nije uključen mikrofon/
Gospodin Đonlagić je tražio riječ povodom tačke 8. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Koristim priliku da pozdravim vas, Kolegij doma, kao sve prisutnue, dame i gospodu i goste naravno u ovoj sali. 45 Ovaj, ma znate prosto ne mogu da dozvolim da se preko ovoga pređe a da niko oko ovoga ništa ne diskutira, obzirom da se radi o jednom dosta, kako bi rekao izazovnom dokumentu. Mi smo imali ovu raspravu na Odboru za vanjske poslove i evo vidite kakav je bio zaključak i šta smo predložili Domu. Dakle, mi u Komisiji nismo bili uvjereni, ili oni koji su došli kao pozvani na Komisiju da obrazlažemo jedan ovakav dokument, a to su predstavnici Ministarstva finansija, odnosno predstavnici Centralne banke, nisu nas uvjerili u neophodnost i svrsishodnost potpisivanja jednog ovakvog dokumenta kome je relativno ili dosta općenito dato sve ono šta bi trebalo da se radi i koji su benefiti koje Bosna i Hercegovina može da ima iz jednog ovakvog sporazuma. Ja sam svjestan činjenice da je ovo međunarodni institut i da mi nismo u mogućnosti da u pregovorima mijenjamo sadržaj jednog ovakvog dokumenta, i obzirom da se mi pridružujemo jednoj instituciji koja već postoji. Ali ako, molim vas, ali ako od 32 člana jednog ovakvog dokumenta imate 14 članova koji govore o imunitetu kojim su obuhvaćeni čak i članovi porodice onih koji podpadaju pod stavove izrečene u ovim tačkama od, čini mi se od 12. pa do 26., a da pri tome mi vrlo suspektne imamo procjene o tome šta bi mi imali ukoliko prihvatimo ovakav jedan dokument po kome, recimo, dobivamo dva člana upravnog odbora gdje će umjesto samo edukativnih manifestacija, koje su bile prisutne do sad u smislu obuke članova Centralne banke ili nekih drugih finansijskih institucija, mogli eventualno da i direktnije utičemo na neke poslove koji bi mogli da, da, ili projekte koji bi mogli da se tim putem i dobiju. Obzirom da iz svega toga mi nismo stekli dojam, a je evo sad ponovo govorim da ni ja, ni Klub SBB-a nismo stekli dojam da bi jedan ovakav dokument bio dobro prihvaćen, odnosno da bi imali dovoljno razloga da ga predložimo za potpisivanje, Klub SBB-a će biti suzdržan prilikom izjašnjavanja o ovakvom jednom dokumentu. Hvala.
Hvala lijepo. Pošto više nema, gospodin Damir Arnaut ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. I takođe uzimajući u obzir da je Komisija za vanjske poslove maltene zadužila Dom da obavi raspravu o ovom pitanju malo je čudno da nema rasprave, ali ovaj, neću to problematizirati već više pismo ministra Nikole Špirića, koji kaže, između ostalog, da osim privilegija u zemlji domaćina, što je Slovenija u ovom slučaju, gore navedene osobe imaju imunitet na teritoriji zemlje članice CEF-a, što bi Bosna i Hercegovina ratifikacijom Sporazuma postala. Međutim, član 20. stav 2. ovog Sporazuma kaže – Privilegije ... osoblje iz stava 1. ovog člana ne primjenjuje su u odnosu na člana CEF-a čiji je on državljanin ili ..., što je ustaljena diplomatska praksa da imunitet osoba ne uživa u svojoj zemlji već samo u drugim zemljama. E sad mi nikako nije jasno na osnovu čega je ministar Špirić ovo napisao i mislim da bi nadasve, uzimajući u obzir da je on ministar finansija, da bi nadasve bilo korisno da dobijemo zvanični stav Ministarstva vanjskih poslova o vrsti i prirodi imuniteta koje bi osoblje u CEF-u uživalo kako van teritorije Bosne i Hercegovine, ali tako i na teritoriji Bosne i Hercegovine što je od izuzetne važnosti. Jer ovo što Nikola Špirić piše u svom pismu je zaista neprihvatljivo. S druge strane imamo član 20. stav 2. koji govori o jednoj ustaljenoj diplomatskoj praksi, da osoba ima imunitet vani ali nema u svojoj državi i to pismo se ne slaže s ovim Sporazumom. Zato zaista jedino referentno ministarstvo koje može dati odgovor na ovo pitanje je Ministarstvo 46 vanjskih poslova i mene zaista čudi da nemamo stav, zvaničan stav barem Ministarstva vanjskih poslova. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Riječ ima gospođa Nermina Kapetanović. Izvolite.
Povlačim.
Odustala. Hvala Vam lijepo. Zaključujem raspravu. Prelazimo na devetu tačku. Prije nego što pređemo na devetu tačku predlažem da se Dom izjasni o tome da se objedini rasprava o tačkama 9. do 19. dnevnog reda, jer se radi o davanju saglasnosti za ratifikaciju materijala, pa vas pozivam da glasate. Ko je za to da se objedini rasprava? Glasajte sad. Dakle, sa 24 glasa za, 1 protiv, bez uzdržanih, uz dovoljnu entitetsku većinu konstatujem da smo objedinili raspravu od tačke 9. do 19. Ad. 9. – Ad. 19 Davanje saglasnosti za ratifikaciju sporazuma i ugovora Otvaram raspravu po svim tačkama dnevnog reda. Ko želi da govori? Ako se niko, gospodin Nikola Lovrinović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Dakle, maloprije me ova priča oko ove prethodne točke 8. Sporazuma ... demantirati u startu ono šta sam mislio reći. Naime, kad mi, i na prošloj sjednici i na ovoj, objedinjujemo točke, rasprave o sporazumima za ratifikaciju međunarodnih sporazuma onda je to objedinjena i priča i rasprava i čini mi se jedno izraženo zadovoljstvo radom institucija ove države koje su pripremile ove dokumente da dođu ovdje pred nas da mi to podržimo. Međutim, kad bi to usporedio sada sa prethodnom sjednicom ovoga Parlamenta kada nismo vjerovali našim institucijama vlasti kada je, recimo, riječ o točci dnevnog reda – Rezolucija o ovom prostoru Sutorine, dakle onda nismo vjerovali našim tjelima koje smo i sami formirali, koje smo izabrali, nego evo čak ćemo voditi i javnu raspravu o tome. Zato ja, gospodine predsjedavajući, ovog trenutka neću puno dužiti, dakle neću ni ... ovoj točci nego bih bio slobodan predložiti jedan zaključak zbog zastupnika koji su u poziciji kao što sam npr. ja, kad sam govorio o jednoj točci dnevnog reda koji nisu se puno puta susretali sa ovim, da kada su u pitanju, dakle, točke dnevnog reda odnose se na međunarodne sporazume, a 47 odnose se na financijska zaduženja ili kreditna, dakle da danas ću svakako podržati ovo sve, jer nemam primjedbi posebnih ni na jedno, ali da za narednu sjednicu na kojoj će biti sličnih sporazuma koji se odnose na financijska zaduženja, ovaj, dakle predlažem jedan zaključak, pa evo ako budu gospoda zastupnici voljni da podrže takvo što, ako ništa bar zarad zastupnika koji su novi u ovoj funkciji. Taj bi zaključak glasio otprilike ovako: - Zadužuje se predlagač, odnosno Vijeće ministara potvrde međunarodnih sporazuma, a koji se odnose na financijska zaduženja po bilo kom osnovu, da zastupnicima do naredne sjednice na kojima će biti razmatrani slični predlozi, dostavi sljedeće informacije: 1. Koje su obveze – posljedice za državu nakon što ove sporazume potvrdi i omogući njihovo implementiranje s posebnim naglaskom na ne provođenje od domaćih vlasti? 2. Broj, znači tražimo, broj do sada ovakvih potvrđenih sporazuma koji su još u provedbi ili će se provoditi. 3. Ukupan iznos novca koji je ratificiran kroz navedene sporazume. Dakle, ja bih predložio takav jedan zaključak i čini mi se da bi onda, ako ništa mirnije savjesti dizao ruke kada bih imao ovu vrstu informacija s obzirom na ono što sam rekao. Evo, ja se nadam da će i kolege shvatiti ovaj prijedlog zaključka. Hvala ljepo.
Dakle, riječ ima gospodin Denis Bećirović. Izvolite. Zaključak nam dostavite da se podjeli na klupe ovdje.
Samo jedno pitanje za uvaženog kolegu Lovrinovića. U skladu sa članom 77. Poslovnika kakve veze Rezolucija o Sutorini ima sa ovim tačkama dnevnog reda?
Dobro, ne mora se odgovoriti na svako pitanje, ovaj, mislim a može se postaviti pitanje. Evo hoće gospodin Nikola Lovrinović da da odgovor.
Ne, ne, odustajem.
Dobro, eto kako god hoćete, meni je sasvim svejedno. Dobro, hvala Vam. Da li se još neko javlja za riječ? E, sad zaključujemo raspravu. Kad ćemo da glasamo?
Ako može odmah da, odmah.
Ne može ... 48
A može minuta, dvije.
Eto, 5 minuta, nemojte iz sale izlaziti odavde, 5 minuta da se malo samo klubovi konsultiraju prije glasanja, hajte. Budite u sali. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Hjde, 5 minuta.
/nije uključen mikrofon/
Dobro, na prijedlog zamjenika predsjedavajućeg, gospodina Bosića, ponavljamo glasanje. Molim vas slušajte, tačka 5. je dnevnog reda. Glasamo o Izvještaju o izvršenju Budžeta institucija BiH i međunarodnih obaveza BiH za 2013. godinu – materijal Predsjedništva BiH. Glasamo o usvajanju Izvještaja sa zaključkom sadržanim u Mišljenju Komisije za finansije i budžet. Hoćete li da vam čitam šta je napisala Komisija? Ne treba. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 12 za, 16 protiv, 2 suzdržana. Ovo nije, dakle, usvojeno. Idemo na tačku 6. – Izvještaj o finansijskoj reviziji Izvještaja o izvršenju Budžeta institucija Bosne i Hercegovine za 2013. godinu, materijal Ureda za reviziju institucija BiH. Glasamo o usvajanju Izvještaja sa zaključkom sadržanim u Mišljenju Komisije za finansije i budžet. Treba li da vam čitam zaključak? Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Sa 23 glasa za, 2 protiv, 5 suzdržanih, uz dovoljnu entitetsku većinu, konstatujem da smo usvojili Izvještaj o finansijskoj reviziji Izvještaja sa zaključkom sadržanim u Mišljenju Komisije za finansije i budžet. 50 Idemo na 7. – Godišnji izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH za 2013. godinu. Glasamo o prijedlogu zaključka poslanika Jasmina Emrića koji glasi – da se političke stranke i njihovi predstavnici suzdrže od direktnog ili prethodnog uticaja u postupku imenovanja svih nosilaca pravosudnih funkcija. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Sa 21 glasom za, 4 protiv, 4 suzdržana, nema dovoljne entitetske većine iz entiteta RS-a, dakle ovo nije usvojeno. Drugi krug. Je li sada izjašnjavanje ili naknadno? Naknadno, dobro. Naknadno usaglašavanje ustvari. Hoćemo li onda da glasamo sada o primanju k znanju ovog Izvještaja? Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 22 za, 6 protiv, 1 suzdržan. Nema dovoljne entitetske većine iz entiteta RS-a. Dakle, ovo u prvom krugu nije primljeno k znanju. Usaglašavanje naknadno. Dobro. Idemo na tačku 8. – Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o osnivanju Centra za razvoj finansija (CEF). Glasamo o davanju saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma. Komisija je dala negativno Mišljenje. Mi glasamo sada o Sporazumu a ne o Mišljenju Komisije, je li tako? Dakle mi glasamo, ne kao kod zakona kada imate glasanje, nego glasamo o Sporaumu. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Ništa od ovoga nema, 0 za, 13 protiv, 16 suzdržanih. Ovo je baš skroz propalo, ovo nema ništa. Idemo dalje, izvinjavam se na, ovaj, maloj neozbiljnosti, ali takva je situacija. Nikada ovo nisam doživio 0 glasova za. Idemo, dakle glasamo o tačkama 9. do 19. – Glasamo o prijedlogu zaključka poslanika Nikole Lovrinovića, vezano za tačke od 9 do 19. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Dakle, sa 20 glasova za, 10 protiv i 6 suzdržanih, uz nedovoljnu entitetsku većinu iz RS- a, ovaj zaključak ide na usaglašavanje. Hoćemo li sada ili kasnije? Poslije, dobro. Usaglašavanje o zaključku je naknadno. Sada stavljam na glasanje prijedloge da se o tačkama 9 do 19 izjašnjavamo u paketu. Dakle pripremite se za glasanje. Glasajte sad. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 51 Nema poslovničke kada je glasanje u toku. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]