Poštovani predsedniče, poštovani potpredsednici, koleginice i kolege narodni poslanici, moje pitanje je upućeno Vladi Republike Srbije i ministru rudarstva i energetike u Vladi Republike Srbije, a ono glasi – šta su stvarni razlozi kolapsa elektro-mreže u Tutinu i Novom Pazaru? Nemoguće je da se u decembru, pred novu godinu, kolaps elektro-mreže… (Predsednik: Molim vas da saslušamo sve poslanike.) Hvala, predsedavajući. Ovo je životni problem i mislim da je važno da se i mi kao narodni poslanici uključimo. Znači, nemoguće je da predstavnike EPS-a u decembru mesecu pred novu godinu iznenadi 10 cm snega i da se desi takav kolaps da 70 sela u okolini Novog Pazara i Tutina i Sjenice nema redovno snabdevanje električnom energijom. To je ugrozilo osnovne životne potrebe tih ljudi. Oni vrše vodosnabdevanje preko pumpi i kada padne elektro-mreža, nemoguće je da oni imaju vodu za piće. Imali su velike štete kada je zimnica u pitanju, jer je sve ono što se nalazilo u frižiderima propalo i sada ti ljudi koji žive od svojih skromnih penzija i plata, njihov opstanak je takođe jako ugrožen. Ono što me zanima, a što sam dobio informaciju od upravnika, direktora i uposlenika EPS-a jeste da su pojedini uposlenici koji dolaze sa prostora Raške, Leposavića i Baljevca odbili da za vikend rade na remontu i popravci elektro-mreže i zato se desio kolaps sistema od tri dana. Znači, zanima me da li je to tačno i ako je tačno, kakve će posledice ti radnici koji su odbili naređenje svojih pretpostavljenih snositi? Jer, nemoguće je da vi radite u jednom javnom preduzeću, državnoj upravi, da su neki ljudi životno ugroženi, a da vi kažete – meni se sad za vikend ne radi. To je apsolutno neprihvatljivo ako je tačno. Ja sam dobio takvo obaveštenje i želim da se to ispita kroz sistem unutrašnje kontrole. Ključ problema niskonaponske mreže u Sandžaku, u ovom slučaju u okolini Novog Pazara i novopazarskim selima Sjenica i Tutin jeste zastarela mreža, trafo stanice kojima je rok trajanja prošao i jesu drveni stubovi. Pričali smo juče i danas o EU, za našeg farmera, stanovnika Peštera, stanovnika Komaranskih sela, EU je kada on dobije betonski stub. On ne zna šta su Poglavlja 23, 24, 25, 26, ali ga zanima da ima betonski stub da bi mogao da se bavi poljoprivredom i da od toga izdržava svoju porodicu. Takođe, zamoljen sam od predsednika mesne zajednice Velika Župa da ukažem na problem tog naselja u okolini Prijepolja da zbog nepostojanja odgovarajuće trafo stranice, industrijska zona u okolini Prijepolja je ugrožena i sada EPS traži od lokalne samouprave da ona to finansira. Znači, preduzeće koje ima monopol, kojem svi mi moramo da plaćamo sve dažbine redovno, traži od jedne siromašne opštine da oni to finansiraju. Znači, par hiljada građana je ugroženo, a ugrožena je i industrijska zona u jednom mestu koje je slabo razvijeno, koje je devastirana opština. Očekujem jasan i decidan odgovor Vlade i resornog ministarstva po ovom pitanju. Takođe želim da iskoristim ovu priliku da pozovem sve građane i građanke da predstojeće praznike shodno preporukama Kriznog štaba ne provode u zimskim turističkim centrima gde je gužva, već da posete opštine u unutrašnjosti Srbije, kao što sandžačke opštine, kao što je Prijepolje, imamo tu prelepa sela kao što su Komaranska sela, Pešter, Kamena gora, Zlatar planina, Novopazarsku banju i Pribojsku banju. Posebno ih pozivam da posete najlepšu opštinu u Srbiji, opštinu Svrljig. Hvala.
Zahvaljujem. Mirsad Hodžić, izvolite.
Poštovani, svoje današnje pitanje upućujem ministarki pravde i ministarki privrede. Devedesetih godina 20. veka preduzeće „Vesna“ iz Sjenice koje se bavi proizvodnjom pletenina, pozamanterija, konfekcije, čarapa i staklenih tkanina zapošljavalo je preko 2.500 ljudi sa teritorije opštine Sjenica. Ovo preduzeće predstavljalo je ekonomsku žilu kucavicu celog područja Pešterske visoravni. Rešenjem Trgovinskog suda Kraljevo br. 287-02 od 4. novembra 2003. godine otvara se stečajni postupak nad preduzećem „Vesna“ iz Sjenice. U momentu otvaranja stečajnog postupka ovo preduzeće zapošljavalo je preko 1.200 radnika, koji dobijaju novi status - bivši zaposleni. Pre, u toku i nakon okončanja stečajnog postupka bivši zaposleni su se obraćali svim nadležnim državnim organima, institucijama radi ostvarivanja prava iz radnog odnosa, a u vezi sa neisplaćenim ličnim dohocima. Međutim, ova potraživanja iz radnog odnosa su ostala neisplaćena, a sva imovina ovog preduzeća rasprodata. Bivši zaposleni podnose tužbu protiv Republike Srbije radi naknade materijalne štete i time započinje pravna golgota koja traje do današnjeg dana. U skladu sa mnogobrojnim zakonskim propisima ove države, te odredbama člana 58. i 60. Ustava Republike Srbije, kojim se jamči mirno uživanje svojine, imovine i drugih imovinskih prava, te pravo na rad i pravo na pravičnu naknadu za rad. Ne postoji pravni lek za kojim bivši zaposleni i njihovi pravni zastupnici nisu posegli u borbi za ostvarivanje svojih prava, ali pozitivnog rešenja do sada nije bilo. Imajući u vidu sve unapred navedeno, kao i rešenje Vrhovnog kasacionog suda iz 2019. godine, te odluku Ustavnog suda Republike Srbije iz 2020. godine, bivši zaposleni DP „Vesna“ iz Sjenice su primorani da pokrenu tužbu pred Evropskim sudom za ljudska i manjinska prava u Strazburu, potraže ostvarivanja svojih prava. Pitanje je, zašto je država Srbija dozvolila da njeni, očigledno obespravljeni građani, radnici preduzeća „Vesna“ iz Sjenice svoje pravo traže pred međunarodnim sudom? Zarad čijih interesa su sudovi u Srbiji dozvolili ovakvo pravno nasilje i otimačinu? Hvala.
Zahvaljujem. Narodna poslanica Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedniče. Uvaženo predsedništvo, kolege narodni poslanici, pitanje je upućeno Kancelariji za Kosovo i Metohiju, direktoru Kancelarije. Naime, radi se o gospodinu Svetomiru Bačeviću koji je pre par dana uhapšen u Peći pod optužbom od strane privremenih vlasti u Prištini da je počinio ratni zločin protiv civilnog stanovništava. Kancelarija za Kosovo angažovala je advokata u odbrani ovog nedužnog Srbina i ja postavljam pitanje, uz navođenje činjenica šta se tačno dogodilo. Milić – Bačević koji je bio toga dana zajedno sa svojim bratom u pokušaju da izvade dokumenta u Peći, a sve u cilju da 37 ari uzurpiranog zemljišta vrate u svoj posed i objasne se da nije prirodno da neko sagradi kući na nečemu što je vaše. Dakle, gospodina Svetomira Bačevića koji je napominjem oslobođen obaveze služenja vojnog roka zbog svog zdravstvenog stanja, optužili su za težak ratni zločin protiv civilnog stanovništva bez dokaza, na bazi svedočenja Samija Čekua koji je rođeni brat Agima Čekua. Optužen je da je maltretirao izvesnu Hatidžu Kadriraj, Hadrijaj u stvari, koja je ni manje ni više, sestra od tetke Ramuša Haradinaja. Optužbe su apsolutno netačne i sam rođeni brat Svetomira rekao mi je – ako bi 1% od onoga što stoji u toj optužnici bilo tačno ja bih insistirao da ga streljaju. Dakle, govorimo o čoveku koji pre svega nema mogućnosti zbog svog zdravstvenog stanja da u bilo čemu učestvuje, a pouzdano se zna i mislim da država ima podatke da nije bio angažovan za vreme NATO agresije kao pripadnik niti vojske, niti policije, niti rezervnog sastava u bilo kom smislu. Dakle, imamo pred nama slučaj koji nije prvi, nažalost, ali se ja bojim da neće biti ni poslednji, jednog klasičnog zastrašivanja. Govorim o porodici koja je živela i još uvek ima kuću u selu Belo Polje nadomak Peći. Slučajno ili namerno, najzainteresovaniji za otkup zemljišta srpskog Belo Polje, ni manje ni više, nego Sami Čeku. Procena je da je do sada preko 20 miliona uložio u otkup zemljišta. Dakle, bilo koji Srbin, kao što je porodica Bačević, koja ima potrebu da se vrati na svoje vekovno ognjište, kada shvate da zaista ozbiljno to žele onda jednog od njih uhapse pod lažnim optužbama. Ja znam da je advokat bio na tom prvom ročištu koje je zakazano, da su gospodina Svetomira izveli okovanog kao najgoreg zločinca, ali ono što ne znam to je kako je moguće da jedna tako, uslovno, odgovorna vlast koja predstavlja privremene organe u Prištini od 1999. godine i teškog zločina nad Maricom Mirić. Svi se sećate tog slučaja devojke koja je bila ometena u razvoju, koja je silovana i zaklana pre majkom. Nikada nisu nađeni počinioci ovakvog zločina, ali na bazi tvrdnje Samija Čekua uhapšen je Svetomir Bačević za maltretiranje izvesne gospođe, čak tu nema navoda ni o kakvom se maltretiranju radi. Medijski spin je širi od svega ovoga. Oni su prikazivali snimke za koje, na inostranim televizijama istina, niko ne može da ih prepozna. Porodica je šokirana. Znam da je Kancelarija za KiM uradila sve što može, ali molim za odgovor kako je prošlo to prvo ročište i kakve su procene advokata angažovanog od strane Kancelarije za KiM. Ono što je nezvanično, ali bi možda moglo biti upućeno eventualno i na adresu ministra policije, jeste da li su tačni navodi da Sami Čeku ima neke poslove i nesmetano često iz Peći dođe do Novog Pazara. Govorim o čoveku koji sam priča o svojim ratnim zločinima kao poduhvatu. Dakle, pitanje na ove dve adrese i nada da će porodica Bačević doći do pravde. Samo ću na kraju još reći da je do novembra meseca u 2020. godini 63 napada bilo na pripadnike Srba na teritoriji KiM. To govori o pravima koja se ne poštuju i koja se nemaju. Hvala vam.
Hvala. Narodni poslanik Muamer Bačevac.
Uvažene koleginice i kolege, volontiranje afirmiše ono najplemenitije u jednom čoveku, a to je pacifizam, zajedništvo, briga za druge, solidarnost, pomaganje itd. Vreme kovid pandemija, pogotovo nama u Novom Pazaru pokazalo je značaj volontiranja, značaj volontera, značaj njihove uloge u našem društvu. Borba protiv ove pošasti koja je pogodila kompletan zemljin šar bila bi nezamisliva ili čak mogu i da kažem i nemoguća da volonteri u Novom Pazaru nisu dali ogroman doprinos i zaista radili najteže poslove, omogućili da zdravstvene institucije funkcionišu. Znači, od izuzetno teških poslova, a to je nošenje preteških boca kiseonika, preko teških fizičkih radova, a to je pravljenje toplih veza u našoj bolnici, pripremanje kovid ambulanti, odvajanje crvenih i zelenih zona, to je svakodnevan, težak fizički rad i ogroman broj volontera se, kako samo ime kaže, volonterski, besplatno javio i stavio na uslugu zdravstvenim ustanovama što je bilo zaista i što jeste za svaku pohvalu. Naravno, i nemedicinska pomoć, njihova aktivnost svaki dan, oni svakodnevno pomažu bolesnicima, pa i lekarima i medicinskom osoblju, prave na hiljade litara limunade i drugih vitaminskih napitaka, hrane i to dostavljaju obolelim, bolesnima i onima kojima je to najpotrebnije. Naravno, to ne bi bilo moguće da nemamo jednu veliku finansijsku pomoć od naših preduzetnika i pre svega naše dijaspore. Gospodo, čini mi se da u ovom teškom vremenu globalizacije, jednog liberalizma koji ne zna za solidarnost, ono što se dešavalo u Novom Pazaru je zaista pokazalo kolika je bratska ljubav, kolika je saosećajnost, kolika je humanost dijaspore Sandžaka. I ne samo tamo, nisu pomagali Novi Pazar i Tutin i Sjenicu i Prijepolje, nego i druge gradove u Srbiji. Volonteri Novog Pazara su za svaku pohvalu volonteri, 020 volonteri Novi Pazar su pomagali i nosili pomoć i u okolne gradove, pre svega u Kragujevac koji je prvi pomogao Novom Pazaru što se tiče medicinskog osoblja i to je takođe za svaku pomoć. Naravno, sve je to rađeno preko naših humanitarnih organizacija, preko otvorene ruke, preko sevapa, preko puta sredine i drugih organizacija koje su se zaista bravurozno snašle u ovom jako teškom trenutku. Šta hoću da vam kažem? Hoću da vam kažem da je Novi Pazar grad dobrih ljudi, nije to centar kriminala kako neki žele da predstave. U Novom Pazaru ima isto, ako ne i manje, kriminalnih radnji nego u drugim gradovima iste veličine, to je sasvim sigurno. Dva nesrećna obračuna koja su se desila za razliku od drugih krajeva, većih delova, većih gradova u Srbiji, nisu motivisana prevlašću za narko-tržište, ovim ili onim, već ličnim nesporazumima, povređenim dostojanstvom, kafanskim svađama itd. Hoću da kažem, da je grad Novi Pazar i njegova okolina, grad plemenitih ljudi, mirnih ljudi, dobrih domaćina koji gaje volontarizam, koji žele da pomognu i sebi, ali i drugima. Zbog toga, obzirom da je Zakon o volontiranju usvojen 2010. godine i da ne odgovara današnjem vremenu i uslovima tražim od Ministarstva za rad i socijalnu politiku da što pre uđe u proces pravljenja novog zakona koji će odgovoriti ovom teškom vremenu, jer volontiranje je ne samo plemenito, ono pomaže i onima koji volontiraju, oni stiču određena iskustva i znanja i nešto što trebamo gajiti kao društvo socijalne pravde. Hvala vam.
Hvala. Narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije. Prvenstveno meni je velika čast da imam tu odgovornost da postavim pitanje u ime, prvi put, u ime poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu i da zatražim obaveštenje i da pokušam da ohrabrim određene državne institucije, počevši sa MUP, ali naravno sudsku vlast, za sve ono što nas čeka u narednoj godini i o čemu je govorio predsednik Republike gospodin Aleksandar Vučić juče na konferenciji za štampu, a očekuje nas puno izazova u oblasti spoljne politike, ali i unutrašnjih reformi, očuvanja zdravstvenog sistema, očuvanja ekonomskog sistema i unapređenja naše ekonomije i naše geopolitičke pozicije. Vlada Republike Srbije i predsednik države su bili izuzetno fokusirani ovih prethodnih devet meseci samo na dve stvari, to je očuvanje života naših građana i očuvanje ekonomije, očuvanje radnih mesta. Ja evo svakodnevno komunicirajući sa privrednicima i ovde u Beogradu i širom Srbije dobijam takve pozitivne poruke da mudrost i vizija koju je predsednik imao, kada su u pitanju mere, posebno ekonomske, nije zabeležena niti ovde u regionu, niti u celoj Evropi, tako da hvala i zahvaljujući njemu i zahvaljujući radu Vlade, a na sreću građana Republike Srbije, svih nas koji živimo ovde u zemlji naša ekonomija nije doživela kolaps kao što je to u Hrvatskoj, kao što je to u Crnoj Gori, kao što je to u mnogim zemljama u okruženju, ali i mnogim zemljama koje su članice EU, koje su bile i jesu i dan danas razvijenije od nas. Međutim, želim da kažem i to da nas očekuje puno unutrašnjih izazova na nivou unutrašnje politike i slobodno mogu da kažem da svi oni koji zavide i svi oni kojima nije u interesu da Srbija ekonomski jača, da Srbija stvara prijateljstva, da Srbija postane ponovo, pošto je postala ekonomski lider i ekonomski faktor u regionu, da postane ponovo politički faktor, mi treba da se fokusiramo i na unutrašnju politiku. Mislim da su pošteniji oni koji su, evo i juče, koji sede u Narodnoj skupštini Republike Srbije, koji ne kriju svoja aspiracije, ne kriju svoje političke stavove, možemo govoriti o tome da li su oni legitimni ili nisu. Šef naše poslaničke grupe, gospodin Martinović, je održao jednu vrstu predavanja juče iz demokratije i poslao jasnu političku poruku da je očigledno Srbija dobra za jedan deo opozicije, jedan deo manjina, kada treba nešto da da, kada treba da izgradi infrastrukturu, kada treba nečega da se odrekne, a čim se radi o zaštiti nacionalnih interesa, zaštiti državnosti onda Srbija nije dobra, hajde da uzmemo, hajde da kažem nešto protiv nje. Želim da ohrabrim državne institucije da reaguju protiv toga, da reaguju protiv svih onih koji u ovoj zemlji traže i priželjkuju ukrajinski scenario i ne kriju to, koji pišu međunarodnim organizacijama, idu, kriju se po hodnicima, po Stejt departmentu da bi se sreli sa petim ili šestim ešalonom ljudi iz američke administracije, kao što je to radio Dragan Đilas, što sam imao priliku i sam da vidim. S obzirom da sam istog dana kao neko ko je prezentovao parlament u SAD to čuo od ljudi koji su ambasadora Đerđa Matkovića i mene ispraćali iz te zgrade. Znači, imamo ljude koji inkognito idu i ogovaraju i pljuju svoju državu što je ne zabeleženo u političko istoriji demokratskih zemalja. Mi moramo da podignemo glas protiv toga i moramo da podignemo glas i moramo da reagujemo, očekujemo to i od sudskih vlasti ovde u Republici Srbiji. Šta je urađeno po pitanju zaustavljanja svega onoga što je napad na integritet, što je dehumanizacija predsednika Republike, njegove porodice, a u stvari napad na Republiku Srbiju? Svi mi govorimo o tome. Veliki deo ljudi naravno i zbog ovoga o čemu sam juče govorio, a to je veliki rejting, ovo veliko poverenje. Neću da kažem, nije ni rejting, nego poverenje građana Srbije u Aleksandra Vučića, u našu stranku. Ali, postoji jedna deo ljudi koji uporno kroz pokušaj dehumanizacije, kroz pokušaj agresivnosti i napada želi da napravi atmosferu da se u ovoj državi zaustave demokratski procesi. S obzirom na ovu podršku koju trenutno imamo, a ova podrška jeste, evo vidite, to je ovo plavo ovde, to je Aleksandar Vučić, a svi ostali su ove tačkice u ovom istraživanju. Nastavićemo sa politikom koja podrazumeva plate u narednoj godini od 570 evra, penzije od 270 evra, privredni rast od 6 evra i uz naš narod i veliko poverenje koje ima u Aleksandra Vučića i naša većina ovde u parlamentu i naša poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu, nastavljaju tu borbu za modernu jaku Srbiju, uz liderstvo i vodstvo Aleksandra Vučića. Hvala.
Hvala gospodine Marinkoviću. Nisam hteo da vas opominjem iako ste malo produžili. Znam da je za vas to izuzetno teško da bude pet minuta, ali u svakom slučaju eto da se navikavate. Pošto nema više prijavljenih predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa time smo završili postavljanje pitanja, odnosno traženje objašnjenja i obaveštenja. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju Dragan M. Marković i doktor Vesna Ivković. Nastavljamo jedinstveni pretres o 5. tački dnevnog reda – Predlogu zaključaka povodom predstavljanja Izveštaja Evropske komisije o Republici Srbiji za 2020. godinu. Prema redosledu prijava za reč, sinoć smo stigli do narodnog poslanika Veroljuba Arsića. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mnogo mojih kolega u ranijim diskusijama po ovoj raspravi istaklo je da po prvi put Narodna skupština raspravlja o jednom ovakvom izveštaju. smatram da je to dobro, da je to jedna praksa koju treba da ustanovimo. Isto tako me i ne čudi što je od predstavnika bivšeg režima Izveštaj Evropske komisije ocenjen kao da je Srbija neuspešna i što u njihovo vreme, dok su oni vladali Srbijom nije bilo nijedne ovakve sednice zato što za vreme bivšeg režima i njihovih 12 godina vlasti Srbija nije uspela da otvori nijedno poglavlje, odnosno nije postala čak ni kandidat za članstvo u EU. Razumem sve te njihove frustracije zato što bivši režim koji sad predvodi Dragan Đilas smatra da evropska ideja o Srbiji pripada samo njima, ali po onim merama i kriterijumima koji odgovaraju isključivo samo njima. Isto tako, iznenadila me je diskusija i nekih kolega koji ne podržavaju Vladu, naravno, to je njihovo pravo, da ovde u Narodnoj skupštini govore o tome da je u Srbiji diktatura, a ja postavljam pitanje – ako je u Srbiji diktatura, kako ste vi to postali narodni poslanici? Na osnovu čega ste postali narodni poslanici? Da li u diktaturi ima opozicije? Da li ste vi lažna opozicija, ako je ovde diktatura? Ili ste izabrani na demokratskim izborima na kojima ste učestvovali i dobili poverenje jednog broja građana? I, neka ne zaborave, ne predstavljaju oni samo te građane, ne štite interese samo tih građana, štite interese svih građana Srbije i interese Republike Srbije. I nikako da dobijem odgovor da dok čitaju Ustav Republike Srbije i pričaju o tome kako je po tom Ustavu moguće promeniti taj Ustav, jeste, moguće je promeniti ga. Da li će da ga poštuju dok ga ne promenimo? E, to nisam čuo. A voleo bih da jesam. Jer, valjda, jedan od uslova članstva u EU jeste poštovanje sopstvenog Ustava. Čini mi se da je to taj problem, da je jedan od uslova i politički dijalog. Ali ne može Aleksandar Vučić ili Srpska napredna stranka da razgovaraju sami sa sobom, nego sa njima. Još jedna stvar, svaka diskusija u ovom parlamentu, pa čak i moja, podložna je kritici i javnosti, ali i mojih kolega narodnih poslanika. To jeste mesto gde pričamo o našim različitostima. To je mesto gde suprotstavljamo argumente jedni drugima. Tako da, ako neko predstavlja neku manjinu, nemam ništa protiv, neka iznese svoje političke stavove, takođe nemam ništa protiv, ali neka ne očekuje da ćemo mi ako se ne složimo sa njim da ćutimo. Pa, valjda je to demokratija. Sloboda govora, sloboda dijaloga. Isto tako, bivši režim ocenjuje ovaj izveštaj kako je Srbija loše ocenjena, kako nazaduje a ni u jednom delu nisu rekli u kojim to oblastima Srbija nazaduje. Evo, svi portali, sve televizije Dragana Đilas, Šolaka pričaju o tome, pišu o tome. U kom to delu je Srbija nazadovala? Gde su to, u kom Izveštaju Evropske komisije pronašli? Ni u jednom. Valjda zato da bi napravili neki politički poen ili ostali u političkom životu, o tome pišu i govore. Nikako ne vidim da li oni u tim njihovim diskusijama snose odgovornost što ovaj Izveštaj Evropske komisije nije makar malo bolji po Srbiju. Na stranu to što nisu za 12 godina uspeli da budu čak ni kandidati. Koje sve probleme ima sadašnja Vlada, sadašnji saziv Narodne skupštine i šta sve treba da rešava da bismo još brže napredovali, još bolje ocene imali od strane Evropske komisije? Kažu jedna od stvari je Ustav. Koliko je meni poznato, mi smo krajem 2018. godine pokrenuli postupak za promenu Ustava Republike Srbije, da ga uskladimo sa zakonodavstvom Evropske unije. Taj Ustav se ticao nosilaca javnotužilačkih i pravosudnih funkcija. Za Ustav nije dovoljna prosta većina, promena Ustava, početak promene Ustava, potrebna je dvotrećinska većina i apsolutna većina u svim radnim telima Narodne Skupštine koje učestvuju u postupku promene Ustava. Srpska napredna stranka, sa koalicijom koja je bila tada na izbornoj listi i SPS, nisu imali tu dvotrećinsku većinu, ili je pitanje pristupanja Republike Srbije EU, stvar SNS, Aleksandra Vučića, SPS ili nacionalno pitanje. U nekim ranijim njihovim nastupima ja sam ocenio da je to nacionalno pitanje, bar su tako pokušavali da prevare građane Republike Srbije. Zatim, za promene Ustava koje je ocenila Venecijanska komisija da su potpuno ispravne, da jačaju nezavisnost i nosilaca i pravosudnih i tužilačkih funkcija, nisu hteli da glasaju ovde u Narodnoj skupštini na taj način, obezbede dvotrećinsku većinu i da završimo sa tim promenama. Iz tog razloga su izašli iz Narodne skupštine Republike Srbije i proglasili nekakav bojkot rada Narodne skupštine, a ne zato što je ovde bila diktatura. Nije bilo nikakve diktature, ni onda ni sada, ali jednostavno podredili su svoj stranački lični i finansijski interes da im bude važniji od građana Republike Srbije, i od njenog punopravnog članstva u EU. E takav je Dragan Đilas, i takav je bivši režim i kada govore o ljudskim slobodama, o izbornom procesu, svi su se složili da je onaj međustranački dijalog kakav god da je bio, dao jako dobre rezultate, i da Srbija u izbornom procesu 2020. godine imala najbolje uslove i najviše standarde, od kada se izbori u Srbiji dešavaju. Samo jednu stvar SNS i Aleksandar Vučić nisu hteli da ispune. Znate koja je to? Da svi ministri podnesu ostavke, a onda da poslanici bivšeg režima predlože svoje ministre, kao prelaznu vladu, ispostave nama taj spisak, konkretno kolegi Aleksandru Martinoviću i da vladaju Srbijom bez podrške građana. Čak su u svojim zahtevima otišli i dalje. Da to ne bude samo u Vladi Republike Srbije, nego u svakom gradu u svakoj opštini, jedino su izostavili savete mesnih zajednica. I zato nas napadaju da je ovde diktatura. Sada pogledajte kako to izgleda u stvarnosti. Jedan od ministara u Vladi Republike Srbije, gospođa Gordana Čomić, 20 godina sa koleginicom Čomić u mnogim stvarima se nisam slagao, pogotovo dok je podržavala Đilasove vlade Republike Srbije, nisam se slagao. Imali smo dijametralno suprotna mišljenja po mnogim pitanjima. Danas je ona ministar u Vladi Republike Srbije. Da li se to dešava u diktaturi? Ona nije ikebana, vodi jedan značajan resor, baš o ovome o čemu sada pričamo. Nije ikebana. Pravi je ministar. Očekujem da će da ima ozbiljne i dobre rezultate u narednom periodu i zato sam je i podržao kao ministra prilikom biranja Vlade. Isto tako, moram da postavim pitanje. Kakva smo to diktatura? Evo, napadaju sada ovi Đilasovi portali. Sve ono što mi kažemo o predsedniku Fiskalnog saveta Pavlu Petroviću. Da li oni misle da mi ne znamo da je on bio pomoćnik ministra u Vladi Zorana Đinđića i to Božidaru Đeliću, onog što ga je narod prozvao Boža derikoža. Mislite da to ne znamo. Znali smo. Znali smo i da je bio predsednik Saveta guvernera, viceguvernera, predsednik Saveta Narodne banke 2003. godine. Nama to nije smetalo da ga podržimo da ponovo bude izabran za predsednika Fiskalnog saveta. Nismo imali taj problem. E, sada, to što gospodinu Pavlu smeta što su neki drugi ministri bolji i neke druge vlade bolje nego što je on bio pomoćnik ministra ili dok je on vodio Narodnu banku, to je njegov lični problem, a ne moj. I da zaista voli Srbiju ne bi se bavio ljubomorom, nego Srbijom. Da pogledamo reformu pravosuđa. Zašto ocene nisu još bolje Evropske komisije? Setite se samo kakvu su reformu pravosuđa napravili 2010. godine. Evo, tu je kolega ministar Selaković, bio je ministar pravde u periodu od 2012. do 2016. godine, i mi dan danas ispravljamo sve njihove nelogičnosti, nepravde i nezakonitosti u oblasti pravosuđa i rada tužilačkih organa. Da li mislite zaista da je ta reforma sprovedena kako treba, da bi Majić mogao da bude sudija Apelacionog suda i da oslobodi lice koje je oglašeno krivim za obljubu maloletnog deteta? Pa, zato nemamo bolji izveštaj o stanju u pravosuđu, jer ako počnemo da ih menjamo narušićemo samostalnost i nezavisnost sudijske funkcije ovde u Narodnoj skupštini. Očigledno da je to jedan od ozbiljnih problema sa kojima i ova Vlada mora u nekom periodu da rešava. Ja se nadam da ćemo tim ustavnim reformama konačno da završimo i reformu pravosuđa i da oni koji nisu dostojni sudijske i tužilačke funkcije napuste te organe. Republika Srbija, takođe, u samom izveštaju je istaknuto zadovoljstvo što je Srbija lider ekonomskih reformi u izveštajnom periodu, a u trenutku kada se ceo svet bori sa nezapamćenom krizom, ne samo da uspevamo da održimo pozitivan ekonomski trend, već idemo krak dalje u pružanju boljih uslova za život i rad našim građanima. Sve reforme koje mi sprovodimo i sprovodimo na prvom mestu radi naših građana. To što smo prihvatili standarde EU zato što su oni u interesu na prvo mestu naših građana. Međutim, možemo mi u svim ovim procesima da govorimo i o reformi pravosuđa, i o reformi tužilaštva, i o ekonomskim reformama, i o svakim drugim reformama, da dostignemo najveće standarde koje predviđa EU, da u ne tako dalekoj budućnosti kažemo – mi smo ispunili sve, sada je na vama da odlučite hoćete li da primite Srbiju u punopravno članstvo ili ne. Džabe nam je sve to. Apelujem na sve ministre iz zemalja članica EU da pomognu Srbiju u jednoj, možda, najvažnijom stvari, a to je o očuvanju mira i stabilnosti ovde na zapadnom Balkanu. Bez očuvanja mira i stabilnosti nema ekonomskog napretka, nema ni jedne zemlje zapadnog Balkana u punopravnom članstvu EU. Molim sve ministre da se uzdrže da dok traju pregovori o statusu naše južne pokrajine, da se uzdrže od toga da govore Srbiji šta je najbolje u njenom interesu, a to iz razloga zato što daju za pravo raznim ekstremistima da naruše teško stečeni mir i stabilnost koji su potrebni svima na zapadnom Balkanu. Potpuno sam uveren da ne u tako dalekoj budućnosti, možda za par godina, poručimo Evropskoj komisiji - mi smo sve ispunili, na vama je da odlučite da li Srbija treba da bude član EU ili ne.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Muamer Bačevac. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre, koleginice i kolege narodni poslanici i narodne poslanice, juče i danas, po prvi put od kako je naša zemlja u procesu pridruživanja EU razmatramo izveštaj Evropske komisije, i to zaista, dovoljno govori o našoj posvećenosti i krajnjem cilju, a to je učešće i pristupanje EU. To je mnogo ljudi ovde ponovilo, i predstavnici Vlade i poslanici, da je to naš strateški cilj. Takođe, ovakvim postupkom zaista želimo da damo našim evropskim partnerima doznanja da uvažavamo njihove kritike i pohvale, i da smo spremni da njihove sugestije uvrstimo i da radimo po njima. Našu tesnu vezu sa EU ne predstavlja samo geografija, ne predstavlja samo deljenje istih kulturoloških civilizacijskih vrednosti, već pre svega ekonomska međuzavisnost. Ako pogledate, najveća robna razmena obavlja se EU, 65% ukune razmene Srbija obavlja sa zemljama EU. Najveći investitor u prošloj godini u Srbiji je bila EU sa 70% svih investicija. Najviši donator u Srbiji, znači, bespovratna sredstva, pomoć 300 miliona u proseku godišnje daje EU. Moram naglasiti nešto što se desilo nedavno, a to je da je EU, formirala Ekonomski investicioni plan za pomoć svim zemljama na Zapadnom Balkanu, a tu će najveći deo kolača da uzme Srbija, jer je ona centralna zemlja. To je ogroman paket od devet milijardi evra koji se sprema da se opredeli za pomoć ekonomijama, a imaće sve zemlje problem nakon kovida sa ekonomijama u ovaj deo Evrope. To dovoljno govori o našim interesima, jer, kako rekoše, Bog visoko, a interesi su večni. Stoga, hoću da kažem da je ovaj plan detaljan, objektivan i ja ću se osvrnuti na ono što je delokrug mog delovanja, pa i mog odbora kojim predsedavam, a to su manjinska i ljudska prava. Naravno, pokušaću da budem korektan i uravnotežen, korektan, pre svega, prema svojoj zemlji, pa nek bude i na moju štetu. U Izveštaju se ističe da je zakonski okvir za poštovanje i zaštitu manjina i kulturnih prava široko uspostavljen i generalno ima podršku u skladu sa Konvencijom Saveta Evrope za zaštitu nacionalnih manjina. Šta to znači? Znači da zakoni koji se tiču nacionalnih manjina, a to su Zakon o nacionalnim savetima i Zakon o zaštiti sloboda i prava nacionalnih manjina su valjani, po njima, da su zakonodavni okvir, koji oni podržavaju i koji je u skladu i uravnotežen sa njihovim zakonodavstvom. Raduje me, zaista, ono što sam čuo od ministarke za ljudska i manjinska prava i za dijalog, koja je zaista otvorila vrata svog ministarstva za sve savete nacionalnih manjina, za nacionalna veća, i vrlo otvoreno pozvala sva veća, a to želim i oni da čuju, da dostave sve probleme i predloge koje imaju i da ovo ministarstvo, u čijem delokrugu je njihov rad od sad, ima želju da rešava probleme koje oni imaju. Naravno, osvrnuću se i na ono četvrto mišljenje o primeni ove Konvencije, koje je dao Savet Evrope o nacionalnim manjinama, gde postoji odstupanje, i to treba reći, ne treba kriti, u zaštiti manjinskih prava između AP Vojvodine i drugih regiona Srbije i preporučuje se poboljšanje zaštite nacionalnih manjina van Vojvodine. Ono što mislim da je centralna tema i što možemo lako rešiti, to je ono što se navodi, da uprkos zakonodavnoj obavezi da se uzme u obzir etnički sastav stanovništva, nacionalne manjine su i dalje nedovoljno zastupljene u državnoj upravi. Naravno, navodi se da su vlasti Republike Srbije ušle u proces pravljenja, prikupljanja podataka o toj zastupljenosti i da žele da imaju jasnu sliku, što je sigurno pokazatelj da država želi da rešava ovaj problem. Jedan od osnovnih ciljeva naše partije jeste integracija pripadnika manjinskih naroda u sve državne institucije. Stava smo da je to, pre svega, u vrhunskom interesu države i mislimo da manjinski narodi sa svojim osobenostima, svojim posebnostima, svojim kvalitetima, mogu mnogo da doprinesu ovoj državi. Ovaj problem država može vrlo jednostavno rešiti i nadam se da za to postoji ozbiljan plan. Mislim, pošto ste tu, gospodine ministre, ja sam ovo pričao mnogo puta i dok ste vi bili ministar pravosuđa, jer mislim da treba početi, pre svega, od zastupljenosti manjinskih naroda u pravosudnim organima, pre svega u Tužilaštvu, jer se nekako država Srbija doživljava kao javni visoki tužilac, na primer, u Novom Pazaru. Izuzetno je bitno da on bude iz grada u kojem živi, to bi bilo jako poželjno, da je to neka uljudna, svima poznata osoba, porodična, koja ima zaista jednu podršku, naravno, nestranačka ličnost. Uopšte nije bitno, ja bih, naravno, voleo i da ispoštujemo zakone, da bude Bošnjak, ali može da bude, zaista, i Srbin kojeg znamo, koji je vredan pažnje i toga, te pozicije da nam sudi i presuđuje. Mislim da na tom polju treba zaista mnogo toga učiniti. Vi znate da smo mi do nedavno imali i u Ustavnom sudu jednog svog sudiju, međutim, danas ga nemamo, u visokom sudu. Mislim da u višim sudovima i u svim sudovima od značaja, u apelacionim sudovima, da nema ni jednog Bošnjaka. To je nešto što zaista treba menjati i mislim da ovu reformu pravosuđa, koja je pred nama, treba iskoristiti za to. Naravno, ja i veliku nadu imam u novu ministarku pravde, koja svojom biografijom zaista pokazuje da je ozbiljan pravnik, da iza nje stoji ozbiljna biografija. To je meni garant da je prošla jedan mukotrpan trud do svoje pozicije i da će vrednovati ljude sličnih kvaliteta. Verujte mi, to je moj najiskreniji cilj danas, u mom predstavljanju ljudi iz mog kraja, i Srba i Bošnjaka, da pravi ljudi, časni ljudi dođu na ovako značajna mesta. Na taj način ćemo ojačati našu državu. Naravno, imamo i onaj drugi problem, a to je nerazvijenost van Vojvodine onih delova u kojima manjine žive. Mislim da država stvara preduslove, pre svega, gradnjom auto-puta. Gospodin Vučić je najavio da će se potpisati ugovor i za nastavak od Požege do Duge poljane, što je zaista centralno pitanje. Mnogo toga se ima i pohvaliti što je Republika Srbija učinila, a to je, pre svega, uspostavljanje, odnosno obrazovanje na jezicima nacionalnih manjina. Danas 60% dece u Sandžaku uči svoj bosanski jezik. Nekada se učilo iz skripti, a danas se uči iz ozbiljnih, kvalitetnih udžbenika i to je plod rada ove Vlade. Dakle, 201 udžbenik je u katalogu Ministarstva prosvete zaveden. Mogu da kažem da već sedma generacija dece konzumira to svoje pravo i to je nešto što zaista treba pohvaliti. Naravno, mene raduje, juče sam čuo od ministarke, što ona insistira da se međusobno uvažavaju i uče jezici. Moja deca uče bosanski jezik i pohađaju nastavu na bosanskom jeziku, ali da znate, oni imaju ravnopravan srpski jezik u okviru svog obrazovanja, u istom obimu i kvalitetu kao i bosanski jezik. Za nas u SDP je jako bitno da se deca ne odvajaju prilikom nastave, da zajedno žive i zajedno se obrazuju i na taj način stvore najbolju vezu koja postoji i koja se treba gajiti i koja će kasnije, ta prijateljstva, mnogo toga pružiti. Ja sam najbolji primer. Za sebe mogu da kažem da sam, da kažem, najbolji, jedan od boljih izdanaka, nadam se, srpske medicine. U svakom slučaju, pošto sam na kraju, želim da još zaključim da je i gospodin Fabrici zaista na našoj sednici odbora potvrdio da smo mi već neke od sugestija započeli da činimo, pre svega, to radi ovaj parlament i tu se zahvaljujem predsedniku Skupštine što na svaki način pokušava da ojača integritet i poštovanje ovog parlamenta, što je za mene kao predstavnika socijaldemokratije i parlamentarne demokratije jako bitno. Hvala.
Hvala. Taman sam planirao da vas prekinem, pa ste počeli da me hvalite, pa rekoh da ne prekidam sad. Malo da se našalimo. Reč ima narodni poslanik Adam Šukalo. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče, poštovani ministre spoljnih poslova, gospodine Selkoviću, mislim da je izuzetno važno da po prvi put u širem kontekstu razmatramo Izveštaj Evropske komisije o napretku Republike Srbije za 2020. godinu, iako formalno pravno mi raspravljamo o zaključcima Odbora za evropske integracije. Činjenica je da se kroz ova dva dana vidi da smo se mi dotakli različitog spektra tema koje se tiču i samog Izveštaja i generalno, bivstvovanja kao teme evropskih integracija u Republici Srbiji, a i u regionu. Upravo iz tog razloga, ne želeći da budem predugačak, da bih ostavio svojim kolegama dovoljno vremena da svi govore o ovoj izuzetno važnoj temi, želim da se osvrnem samo na jedan aspekt, na jedan segment, koji se po meni čini da nije dovoljno istaknut u ovoj raspravi koju smo imali do sada, a to je segment uloge Republike Srbije u smislu regionalne saradnje. Mi znamo da je ta ocena u kontinuitetu dobra za Republiku Srbiju, ali je važno istaknuti da ta pozitivna ocena koju Republika Srbija ima u ovom periodu je itekako zaslužena. I nije stvar neke ad hok ocene Evropske komisije, već prvenstveno kontinuiranog delovanja koje visoki predstavnici, da kažem, izvršne, zakonodavne, a pre svega, predsednik Republike Srbije, ima u kontinuitetu u regionu. S obzirom da ja dolazim iz regiona, moram reći da poruke koje su dolazile iz Beograda, inicijative koje su pokrenute iz Beograda, su bile lekovite na prostoru kompletnog regiona, onog dela regiona koji se tiče upravo teme o kojoj danas raspravljamo, a to je integracioni proces, proces integracija i u EU, ali i proces ekonomskih integracija. Iz tog razloga bi bilo dobro podsetiti da su upravo, s obzirom da imamo sada ovu novu metodologiju u delu klastera dva, koji definiše u ovom slučaju sva pitanja koja se tiču inicijative predsednika Republike Srbije, vezano za uspostavljanje mini Šengena, tako klasifikovane i u klasteru dva, ako vidimo da su to teme - sloboda kretanja robe, sloboda kretanja radnika, prava osnivanja preduzeća, sloboda kretanja kapitala, pravo kompanija, intelektualna svojina, politika konkurentnosti, finansijska uloga, zaštita potrošača i u trećem klasteru - carinska unija, vidimo da je i ta metodologija potpuno usklađena i sa spoljnom politikom i Vlade Republike Srbije, koji je premijerka u ekspozeu predstavljala ovde, ali onog što na spoljnopolitičkom planu radi predsednik Republike Srbije, u smislu inicijativa, i naš ministar Selaković, koji prati tu politiku. Iz tog razloga želim da ovde podsetim javnost u Republici Srbiji i sve nas na jednu dobru komparaciju koju možemo u ovom momentu da napravimo, a to je komparacija sa Višegradskom grupom. Naime, za sve one koji nisu možda dovoljno pratili dinamiku kako je Višegradska grupa u čijem su u sastavu četiri važne zemlje EU, koji i dan danas u EU nastupaju zajednički u jednom blokovskom sistemu koji podrazumeva da se u EU oni pozicioniraju mnogo jače nego što bi pojedinačno to članice uradile, bez obzira na izuzetno veliku snagu i uticaj Mađarske, Poljske, Češke i Slovačke, oni zajedno i te kako važan posao danas čine u EU. Poruka i način kako su se oni integrisali u EU je mnogo važnija. Još 1991. godine su formirali Višegradsku grupu i 13 godina je taj proces trajao, od 2004. do 1. maja. Sve zemlje Višegradske grupe imaju grad Višegrad, a i mi u regioni, Republici Srpskoj, BiH imamo Višegrad, pa je ta inicijativa negde nama najbliža. Takođe, zemlje Višegradske grupe podržavaju integracioni proces zapadnog Balkana i daju dobru stimulaciju, a pre svega smatram da daju izuzetno dobru poruku u tom smislu. Upravo u tom kontekstu inicijative koja dolazi u pravcu formiranja mini Šengena idu u pravcu i pregovaranja po novoj metodologiji, vezano za klastere dva i tri, ali prvenstveno šalju poruku zemljama koje jesu na evropskom putu, a koje praktično, bez obzira na status pregovora u kojem se danas nalaze, imaju isti problem kao i Srbija. Taj problem ne želim puno da ističem u ovom momentu, ali u svakom slučaju jeste odluka, namera EU kojom dinamikom će primiti kompletan ovaj prostor, i to je neupitno da zemlje koje su danas u statusu u kojem jesu u integracionim procesima u budućem vremenskom periodu sigurno biti primljene zajedno zbog inicijative koje idu u ovom pravcu formiranja mini Šengena izuzetno važna. Zajednički ekonomsko-integracioni procesi Bosna i Hercegovine koja se kolega, a nema potrebe da se koleba u ovom slučaju, Crne Gore koja smatra da je nešto naprednija u ovom smislu, kao da je ovo jednosmerna ulica. Integracioni proces sa EU je dvosmerna ulica i ono što je mnogo važno u svemu ovome jeste da zajednički u svemu tome nastupamo. Severna Makedonija je to shvatila, Albanija je shvatila, a Srbija i Aleksandar Vučić su lideri u tom procesu. To je ideja gospodina Aleksandra Vučića, ne zato da ja hvalim svoga predsednika, već je to neupitno da je to tako. On strateški gura na svakom mogućem mestu u kontaktima koje ima sa predstavnicima EU, gura ideju koja je dobra i za Republiku Srbiju, a i dobra za sve narode koji žive u ovom regionu. Iz tog razloga, mi jesmo za integracione procese, ali primarno jesmo za ekonomsku saradnju u regionu i to je prva stepenica, najvažnija, da se pripremimo i za veliku tržišnu i ekonomsku i političku utakmicu kada sutra uđemo uzdignutog čela, sa čistim obrazom u EU. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Tomić.
Zahvaljujem, predsedniče. Poštovani ministre, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, građani Srbije, kao što je kolega Adam Šukalo rekao – mi danas prvi put u istoriji u parlamentu diskutujemo o predlogu zaključka povodom Izveštaja Evropske komisije, što je još jedan iskorak i dokaz privrženosti našem putu ka EU. Hoću da kažem da na ovom putu nikada nismo ni posustajali, posebno od perioda ratifikacije Sporazuma o pridruživanju 2013. godine i kasnije od otvaranja prvih poglavlja pa do sada, gde je prošlo šest godina. Cilj Vlade i Srbije jeste da primere dobre prakse koje vidimo u EU iskoristimo i implementiramo u našoj državi kako bismo obezbedili dobar i kvalitetan život našim građanima. Hoću da kažem da radimo zajedno sa našim evropskim partnerima na tome i samo ovaj izveštaj, koji smo mogli da pročitamo, govori o tome da mi u ovom periodu nigde nismo nazadovali i da sam izveštaj konstatuje da smo imali u određenim poglavljima određeni napredak, negde smo imali značajan napredak kada je u pitanju taj proces evrointegracija. Ako pogledamo javno mnjenje i istraživanja koja su rađena, i tu je još jedan dokaz privrženosti Vlade Republike Srbije jer ima adekvatnu i transparentnu komunikaciju sa građanima kada je u pitanju ovaj proces, da nadprosečna većina podržava put Srbije ka EU, tako da sam siguran, kada bismo i danas imali referendum, da građani izađu i glasaju po pitanju pristupanja EU, da bi većina građana apsolutno podržala ovaj proces. Još jedan dokaz koliko smo privrženi jeste i to da smo jedina zemlja od kandidata koja ima zasebno ministarstvo koje se bavi procesom evrointegracija. U drugim državama je to segment Ministarstva spoljnih poslova ili su to posebna lica unutar Vlade. Ne, mi imamo zasebno ministarstvo koje u koordinaciji sa ostalim ministarstvima u Vladi radi zajednički kao tim na ovom procesu. Naravno, čuli smo, ne samo sada, već i u prethodnim izveštajima, da smo ostvarili najveći napredak i najveće rezultate, što je i ovim izveštajem potvrđeno, a hoću da kažem da je to potvrđeno u izjavama komesara, pa smo imali prilike da čujemo komesara za proširenje Olivera Varhejia koji je rekao da u vreme pandemije, kaže, citiram: Srbija se bolje bori nego ostatak regiona, kada je u pitanju ekonomija“. Takođe, poruku koju smo od njega dobili jeste da i budućnost celog regiona zapadnog Balkana jeste u EU, što zapravo govori i o posvećenosti evropskih partnera da čitav region postane deo EU. Podsetiću vas samo i zbog građana, zahvaljujući teškim reformama koje su započete 2014. godine kada je premijer bio Aleksandar Vučić, da smo mi uspeli da zahvaljujući tome i doslednosti ostvarimo ovakve značajne ekonomske rezultate, tako da smo se izborili i sa finansijama, izvršili smo njihovu konsolidaciju. Danas su finansije stabilne. Rešili smo problem velikog broja problematičnih preduzeća kojih, podsetiću vas, je bilo preko 600 kada je SNS preuzela vlast, a sada je taj broj problematičnih preduzeća, čiji se status rešava, dvocifren i bliži se jednocifrenom broju. Reći ću da su sve ovo nasleđeni problemi koje smo preuzeli. Kada pogledamo makroekonomske pokazatelje, 2019. godinu smo završili sa realnim rastom BDP od 4,2% i siguran sam da nije bilo ove pandemije da bi taj rast ove godine bio i te kako nadmašen. Zahvaljujući pravovremenim merama koje je Vlada Republike Srbije preduzela zajedno i sa Narodnom bankom i sa drugim institucija, omogućile su da se uspešno izborimo i očuvamo zdravlje naših građana, a da potom i kroz primenu drugih mera obezbedimo da uticaj pandemije, odnosno taj negativni segment bude što manji na našu privredu. Brojne mere, koje su preduzete od isplate minimalnih zarada u svim sektorima koji su pogođeni, a poslednje je bilo u sektoru turizma i ugostiteljstva, preko moratorijuma kada je u pitanju isplata kredita, pa do isplate onih čuvenih 100 evra svim punoletnim građanima koji su iskazali tu želju, su obezbedile, a i to što nismo odustali od kapitalnih investicija i što su one rađene i u vreme pandemije, upravo će rezultovati time što ćemo kao država imati najmanji pad BDP koji će, po nekim procenama, iznositi između nula i jedan procenat. Inflacija je održana stabilna i niska, devizni kurs je održan stabilnim, zahvaljujući naporima Narodne banke Srbije, što je isto jedan od značajnih preduslova kada govorimo o privlačenju stranih direktnih investicija, po čemu smo šampioni, tako da smo u 2019. godini imali oko 3,9 milijardi evra stranih direktnih investicija. Ali, nisu u pitanju samo investicije, kao što se to ranije radilo, prodaja imovine i puštanje tog novca u potrošnju, već zapravo investicije koje će obezbediti dalji rast naše ekonomije. Da smo i ove godine uspešni, govori podatak da ćemo godinu završiti sa 2,8 milijardi evra neto investicija u Srbiji, po čemu smo opet šampioni u našem regionu. Uradili smo dosta na unapređenju finansijskog tržišta, rešavanju problematičnih kredita, održavanju visokog nivoa likvidnosti finansijskih institucija i vodilo se računa i izašlo u susret i građanima i privredi kada su u pitanju problemi koje smo dobili u vreme pandemije. Takođe, radilo se i u segmentu reforme zarada, tako da smo imali prilike i u prethodnom periodu i sada da izglasamo smanjivanje poreskog opterećenja kada su u pitanju poslodavci, povećali smo neoporezivi deo plata, tako da smo stvorili uslove za dalji razvoj naše privrede i tome da i dalje budemo ekonomski šampioni. Da smo na evropskom putu kada je u pitanju ekonomija, to su i kolege rekle, govori i statistika da 65% robe razmene vršimo sa evropskim partnerima, da oko 70% investicija dolazi iz EU i da, kada su u pitanju pojedinačne donacije i grantovi, da smo opet u vrhu, odnosno da je EU na prvom mestu po tome. Kada je u pitanju pandemija, imali smo veliku podršku i pomoć EU i u toj borbi i drago mi je da smo deo grupacije zemalja koja se zalaže i koja će zajedničkim naporima obezbediti efikasniju i efektivniju nabavku medikamenata u ovoj borbi, tako da smo i na Konferenciji EU u maju 2020. godine donirali dva miliona evra, kako bi pomogli u razvoju i obezbeđivanju jednakih pristupa vakcinama, testovima i lekovima namenjenih za borbu protiv korone, a podsetiću vas i da smo kada je Italiji bilo najteže poslali jedan avion pomoći, koliko smo mogli da izdvojimo u tom trenutku. Nikada se nismo libili da pomognemo onima kojima je pomoć trebala. Kao što vidite, u javnosti imamo ogromnu podršku kada je u pitanju pristup EU i taj put ka kome idemo, ali, naravno, postoji ona manjina koja kritikuje. Ali, više je to kritika radi kritike i bez nekih argumenata kako bi oni to uradili bolje nego što mi radimo. Ono što bih napomenuo jeste da je Vlada Republike Srbije i u prethodnom periodu, a i u ovom periodu od kada je novoformirana uradila dosta u daljem procesu integracije, pa tako imamo pet poglavlja koja su spremna za otvaranje po staroj metodologiji i još dva poglavlja, to su vam Poglavlje 10 i 28 na kojima se intenzivno radilo na ispunjavanju tih kriterijuma, odnosno merila da poglavlja mogu da budu otvorena. Ono što je važno da kažem i pričao sam o tome da je u 2020. godini promenjena metodologija razgovora sa zemljama kandidatima, tako da u ovoj godini je i Albanija i Severna Makedonija su te koje će ući u te pregovore i mi apsolutno podržavamo i njihove razgovore i uključivanje celokupnog regiona kada je u pitanju evrointegracija. Mi smo, naravno, dobili priliku da izaberemo da li ćemo pregovore nastaviti po staroj ili po novoj metodologiji i odlučili smo se da to bude nova metodologija. Tako da, čisto jedan podsetnik da ćemo u narednom periodu, zapravo nećemo govoriti o otvaranju pojedinačnih poglavlja, već o klasterima poglavlja kojih ima šest, koji u sebi sadrže srodna poglavlja, po tematici. Imamo osim tih šest klastera još dva izdvojena poglavlja, to su one institucije i ostala pitanja o kojima će se dalje pričati. Ova nova metodologija nas samo ohrabruje da budemo još efikasniji i efektivniji u daljem radu i da nastojimo sa reformama, pre svega u cilju boljeg života naših građana. Ono što hoću isto da kažem da je u narednom periodu važno da zajedno sa Evropskom komisijom radimo i na utvrđivanju dinamike i modaliteta razgovora kada je upitanju ova nova metodologija koja nije samo novina za nas, već je i novina za EU, a izjave koje smo dobili i od komesara Varhelja i drugih članova delegacije zapravo samo govore u prilog tome da oni imaju ogromno poverenje i daju veliku podršku Republici Srbiji u daljim koracima ka pristupanju EU. Tako je, na primer, komesar Varhelj na sednici Odbora za spoljno-trgovinska pitanja Evropskog parlamenta istakao da je Srbija najvažniji trgovinski partner u regionu i da sa jasnom evropskom perspektivom ima jedinstvenu odgovornost za napredak celog regiona na putu EU. Sada tu želim da spomenem inicijativu predsednika Vučića o formiranju „mini šengena“, kome su pristupili Albanija i Severna Makedonija, a nadam se da će pristupiti i Crna Gora i Bosna i Hercegovina, jer upravo ta međusobna saradnja i povezivanje su neki od važnih principa na kojima EU se zasniva, a upravo ta inicijativa koja je potekla od nas govori ideju da želimo da čitav Region bude deo evropske porodice. Takođe je i komesar Varhelj rekao da postoji puno poverenje u Vladu Republike Srbije koju predvodi Ana Brnabić, da će preduzeti sve korake da se reforme sprovedu koje su potrebne kako bi se ubrzao put Srbije ka EU. Ono što smo mi mogli da vidimo u periodu od kada je ta Vlada formirana, da su i te kako intenzivirani koraci kada je u pitanju ta reforma i da će još puno toga biti urađeno u narednom periodu, a ovo mišljenje i stav ne delim samo ja, delite i vi, kolege narodni poslanici, ali i građani Republike Srbije koji su 21. juna na izborima, ogromnom većinom, podržali listu „Aleksandar Vučić – Za našu decu“ zato što su videli rezultate i videli su da smo odlučni u daljem sprovođenju tih reformi. Na kraju želim samo da kažem da će Republika Srbija nastaviti da radi i na ojačavanju svojih institucija, zakonodavstva, vladavini prava i raditi dalje na sprovođenju potrebnih reformi, ali i kroz sprovođenje plana „Srbija 2025“ na daljem ekonomskom jačanju i održavanju pozicije ekonomskog šampiona, kako bi se stvorili uslovi za još bolji život naših građana, nove investicije, nova radna mesta, bolji životni standard i naravno, na kraju, ulazak u porodicu EU. Zbog toga u Danu za glasanje zajedno sa svojim kolegama poslanicima sa liste „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, podržaćemo Predlog zaključaka po pitanju Izveštaja Evropske komisije. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Dragan Šormaz. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, kolege, uvaženi građani Republike Srbije, počeću malo drugačije nego prethodne kolege. Naime, na današnji dan pre 27 godina Srbija je, nažalost, postavila jedan svetski rekord. Ona je postavila svetski rekord u inflaciji koji je tog dana iznosio 19.810,2% i tog dana je štampana, puštena je u opticaj i novčanica od 500 milijardi dinara, ako se neko seća i tih silnih nula i broja i boje, ali na novčanici je bio čika Jova Zmaj. Zašto to krećem na ovaj način? Zato što je to tačka od koje treba najviše da bežimo kada razmišljamo kao narod i kao država, ali iz istorije, istorija je uvek majka i dobra učiteljica, treba to dobro da naučimo da nam se ne bi više nikad ponovilo da ostavimo iza sebe i da nove generacije nemaju uopšte priliku da se nađu u tako nečemu. Suverenitet jedne države, to bolje znaju ljudi koji su učili međunarodno pravo na našim fakultetima, suverenitet jedne zemlje se najviše potvrđuje upravo kada postajete član međunarodnih organizacija, što jačih međunarodnih organizacija ili međunarodnih saveza, onda je vaš suverenitet kao države sve jači i jači. Znači, to što neko misli da ćemo se mi ulaskom u EU, deo naših poslova suverenih kao države prebaciti na, ne na EU, nego na zajedničke poslove, jer često zaboravljamo da mi kada uđemo u EU, da ćemo mi odlučivati. Mi ćemo biti neko ko će u celom tom procesu odlučivati, a odluke se donose konsenzusom. Znači, bez naše volje neka odluka neće moći da bude doneta. Danas ne odlučujemo ništa i tvrdim svima da smo mi danas slabiji nego što ćemo biti kada uđemo u EU, ne samo ekonomski, u svakom pogledu, ekonomski sigurno, ali u svakom pogledu ćemo biti snažniji, jači, uticajniji na međunarodnom planu, nego što smo sada, iako sada popravljamo situaciju iz godine sve više i više, iz godine u godinu sve više i više. Zato mi juče nisu prijali ni neki govori poslanika koji su govorili opet nešto o devedesetima, šta je bilo. Aman, ljudi, ostavite to iza. Gledajmo šta ćemo da radimo i kako ćemo da idemo napred i kako ćemo naše građane da ubedimo da ćemo biti deo EU ubrzo i da se zato isplati da ostanu ovde da ne idu tamo, jer ne idu u Bangladeš da žive kada napuštaju Srbiju, ne idu u Džibuti, da ne pomenem neke naše bratske države, nazovi strateške partnere, nego idu upravo u države članice EU da žive. Nažalost 99% njih idu, a trebalo bi da ih ubedimo da ostanu ovde i da učinimo sve da što pre imamo državu tako organizovanu da bi se isto živelo ovde kao i u jednoj Austriji, Češkoj, hajde možda je Švedska još uvek daleka da kažemo, ali na takav način i na taj način da živimo. Jednostavno sam se iznenadio kada sam čuo da se kritikuje predsednik Makron, koji je pre 30 godina bio mlad dečko, koji je veliki prijatelj Srbiji, koji se bori sa korona virusom, bolestan je, i kome je među prvima podršku za ozdravljenje poslao predsednik Vučić i poželeo što pre da ozdravi kako bismo sarađivali i dalje na ovom teškom putu Srbije koja jeste imala nešto drugačiji put nego druge članice, ali u to vreme pre 30 godina, 20 i nešto godina, neke države poput Slovačke, Češke, Poljske, Mađarske koje su bile siromašnije osamdesetih, sedamdesetih od Srbije, od Jugoslavije, daleko siromašnije, su bile kandidati za ulazak u Evropsku uniju i one su danas punopravne članice Evropske unije i daleko su, svi mi to znamo već, u svakom pogledu ekonomski, kada pogledamo BDP po glavi stanovnika sada prešli nas. To su posledice svega što nam se dešavalo ranije. Iz tih posledica moramo da izvučemo pouku i da krenemo dalje. Pričale su neke kolege, neću da ponavljam, dovoljno je samo reći 70% investicija u Srbiji, znači u privredi, u tome što je za nas najvažnije 70% tih investicija su iz Evropske unije i sve ostalo. Nadam se, ministre, da će Vlada do kraja ovog što već devet meseci traje, ovoga, eto i to smo doživeli posle svega što smo doživeli, svih ratova, sankcija, sudbina, doživeli smo i jednu pandemiju, ovako kao generacija, kao sada narod, ali ja se nadam da će upravo zbog istine, jer često čujem od kolega poslanika iz Evrope ili njihovih ambasadora pitanje – ko vam je više pomogao? Mislim da nije bitno, na svakoj pomoći se treba zahvaliti, ko god da nam je uputio pomoć, ali mislim da smo dužni prema građanima Srbije da objavimo jednog dana kada se sve ova čitava ova borba protiv kovida objavi ko nam je zaista i koliko pomogao, u cifri. Mislim da je to lako već i lako izračunati, ali ja mislim da je dužna Vlada Republike Srbije da to svima kaže da bi se znalo, da se ne bi više manipulisalo sa tim podacima, jer i naš izvoz je skoro 70% na tržište EU. Zašto? Pa mi smo tu. Kako su stvarali Karađorđevići i Obrenovići Srbiju? Pa svi znaju. Tako što smo mi tada iz ovih krajeva trgovali sa kim? Pa sa Bečom i Peštrom. Tako se stvarao neki osnov za oslobađanje od Turske carevine i stvaranje savremene srpske države. To i dan danas funkcioniše, to je i dan danas tako, 70% izvoza i 20% zemlje regiona. To je 90%. Samo 10% su ostali što se tiče izvoza naše robe. Ti ostali su SAD, Rusija, Kina, Turska, Norveška koja nije član Evropske unije, Severna Afrika, Izrael. To su ostali, ali oni su svi u 10%. Znači, mi smo vezani za taj prostor i jednostavno tako moramo da nastavimo da se ponašamo. Snaga Evropske unije se sastoji u jakom tržištu. Tih 500 i nešto miliona ljudi, to tržište, je evo kao što vidite, skoro tri puta manje od kineskog, ali je sedam puta jače u smislu kupovne moći, duplo jače od američkog tržišta u smislu kupovne moći, po meni dokaz da će to tržište ostati, nekada je to i počelo kao evropska ekonomska zajednica, i da će opstati je upravo Bregzit. Oni koji dobro znaju kako je funkcionisala EU i kakav je položaj bio Velike Britanije u EU oni znaju da Velika Britanija nikada nije ni bila član EU na način na koje su bile Francuska ili Nemačka. Nikada nisu bili u evrozoni, niti im je palo na pamet da napuštaju funtu. Nikada nisu ušli u vizni režim. Uvek su imali svoj vizni. Mi kada putujemo, ako imamo neku parlamentarnu saradnju sa parlamentom u Londonu moramo da vadimo vizu. Nije ista situacija kao sa Austrijom, Češko, Nemačkom, Španijom itd. Pre Bregzita je isto tako bilo, ali i sa danom današnjim oni nisu završili to svoje razdvajanje od EU. Zašto? Zbog tržišta, jer ako napuste potpuno to znači da su konkurencija. Ako su konkurencija, kompanije sa tržišta Velike Britanije će, one koje rade na tržištu EU, napuštati, preći u Holandiju ili Nemačku, Srbiju ako je član, i Engleska će slabiti ekonomski i oni to znaju. Zato se bore da zadrže sve ono što su imali u EU po pitanju tržišta i privrede da ne izgube iako su se odlučili da napuste EU. Podrška među članicama koje su postale posle 2000. godine, pomenuta Češka, Slovačka, Poljska, Mađarska, Slovenija, Hrvatska, među građanima je preko 80%. u Poljskoj prelazi 90%. Jedna od stvari, a to je ako znamo da se ponašamo u ovom periodu narednom, koju je Poljska najbolje uradila, to su upravo Englezi govorili, oni su uplaćivali u budžet zajednički 80 milijardi evra za jednu budžetsku od sedam godina, a Poljaci su povlačili 80 milijardi evra. Znači, Poljska je znala da se u svemu tome postavi i zato one priče o krugovima po meni su potpuno nerealne jer bi morale da pristanu sadašnje države članice, podsećam odlučuje se konsenzusom na to, što bi one na to pristale kada im je ovako dobro. Zato mi ne treba o tim stvarima da razmišljamo. Treba da razmišljamo o nama. Fondovi EU za lokalnu samoupravu, primećujem kod mlađih kolega takođe da su veoma zainteresovani za lokalne samouprave, što je bitno, ali reći ću vam jedan primer – Bratislava nema pola miliona stanovnika, Beograd je četiri puta veći otprilike od Bratislave. Bratislava ima budžet 800 miliona evra, a Beograd ima milijardu evra, a ponavljam, četiri puta je veći. Pored toga, Bratislava povlači iz fondova EU još 70% svog budžeta, što je preko 500 miliona evra i izađe za godinu dana na milijardu i 300 miliona evra, što je veći budžet od Beograda, ponavljam da je četiri puta manji grad. To su sve stvari zbog kojih moramo da se borimo što pre da uđemo u EU. Ekologija. Srbija prečišćava samo 10% otpadnih voda. Aerozagađenje je možda najveće u Evropi. Recikliramo manje od 5% komunalnog otpada. Mi imamo smetlišta, ljudi, mi nemamo deponije. Imamo livadu na koju istresemo smeće. Nemamo sanitarne deponije. To su ti evropski standardi. To je ono što građani od nas očekuju i ono što žele. O divljim deponijama da ne govorim. O divljim deponija da ne govorim, koliko vidim, kojih na svakom koraku ima. One su naša bruka. Moramo našu bruku da rešavamo. Nije narodni poslanik onaj koji krije bruku, dobar je narodni poslanik koji se suočava sa tim. Ja namerno zato ovako govorim, jer to su naši problemi koje moramo da rešimo. A zašto? Zato što neki drže govore opasne. Opasne govore u smislu gde predstavljaju EU i nas na način da je između nas samo jedna taraba sa kapijom i da neko namerno drži čvrsto kapiju da mi ne možemo da prođemo kroz nju. Nije. To je klub koji postoji decenijama i ima svoja pravila. Ako želimo da budemo deo tog kluba, a dobro bi bilo da budemo, mi moramo da dostignemo te standarde i moramo da ispunimo uslove da bismo bili deo tog kluba. Tačno je, delom nas je usporila korona, delom nas je usporio ovaj Bregzit, delom njihova neorganizovanost šta će, kako će, itd, imaju i oni svoje probleme, ali jednim velikim delom moramo i mi da promenimo ponašanje. Kažu, da je problem pravosuđe. Ja sam iz sudijske kuće. Mene je sudijski hleb prehranio. Sestra mi je zamenik tužioca osnovnog, jel tako se sad kaže, ima osnovni i viši, u Smederevu. Mi kao političari zaista, da li je moj takav utisak, više ništa ne odlučujemo po pitanju kadriranja u pravosuđu, ništa. A kada slušamo ovog sudiju Majića, ja mislim da je to jedini problem Srbije, a nije. Oni odlučuju, oni sve dostavljaju, sada ću vam reći ličan primer. Moja sestra je bila kandidat za zamenika tužioca u Višem sudu u Smederevu, nije prošla, prošao je drugi. Vi me znate, da je političar i da je politika u pitanju, a doduše ne preziva se kao ja, sada će me Ivica zavoleti, preziva se Milošević, ali niti sam ja nešto pokušao posebno, ali kažem vam, jednostavno da političari odlučuju to ne bi bilo tako. Svi znamo da ne odlučuju i da mi ovde ne odlučujemo. Problem je u efikasnosti sudova i to je činjenica i taj gospodin Majić ako priča nešto on bi trebao da priča zašto su sudovi neefikasni. Jel to zato što piše blogove, pa nema vremena da sudi ili na taj način se ponaša? Ili zato što su sudovi postali od kada oni odlučuju, ja primećujem da je nepotizam po meni prisutan, tu su tate, mame, sinovi, jedan u apelacionim, jedan u osnovnom, neko u advokatsku kancelariju, neko tužioc. Po meni se čini da su to problemi pravosuđa, a ne upliv politike. Mi kažemo podela vlasti, anglosaksonci kažu odvojene grane vlasti. Sudska vlast je odvojena i od zakonodavne i od izvršne. Ako imamo problem u evropskim integracijama, onda je sudska vlast kriva zbog pravne države, onda je za to kriva sudska vlast, jer svi hvale zakonodavni okvir koji daje Skupština, svi daju taj. Onda kroz taj zakonodavni okvir, ako nije dobro ja mislim da mi iz zakonodavne vlasti, kroz sudski okvir, mislim da iz zakonodavne vlasti, izvršna vlast sa tim nema ništa, ali mi iz zakonodavne vlasti imamo. Mi moramo da reagujemo. Mi ne smemo da dopustimo da građani Srbije čekaju na ulaz u EU zbog nesposobnih sudova. Znači, za naredni period ubeđen sam da će ova Vlada Republike Srbije završiti po ovoj novoj metodologiji posao i da ćemo i na osnovu tih klastera i poglavlja, već sledeće godine još mnogo pozitivnije govoriti i da će Srbija biti veoma blizu ulaska u EU, možda već posle ili u toku narednog izbornog procesa u EU. Ali, to je bitno, to je strateški cilj i najbitnija stvar koja Srbija može da očekuje i za koju Srbija treba da bori u narednom periodu. Kada budemo deo EU, bićemo najsnažniji sigurno na Balkanu i bićemo sigurno daleko više uvaženi u svetu, a i naši građani će bolje živeti. Hvala.
Hvala. Otprilike imamo još sat i dvadesetak minuta do isteka vremena za poslaničku grupu. Ne očekujem da govorite vi sat vremena, ali u svakom slučaju samo da bismo znali zbog glasanja. Glasanje će biti nakon završetka rasprave. Reč ima dr Aleksandra Tomić.
Zahvaljujem predsedavajući na preporukama. Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, imali smo prilike juče da vidimo na osnovu one diskusije da je Srbija zaista pokazala jednu i političku, ekonomsku snagu zato što u vreme najveće pandemije koja je zahvatila celo čovečanstvo mi sada razgovaramo o izveštaju Evropske komisije o našem evropskom putu koji smo zacrtali još 2014. godine. Taj izveštaj u stvari treba da nam kaže kako smo išli tim putem u ovoj godini kada su sve države promenile svoje i političke odnose i ekonomske odnose upravo zbog najvećeg udara pandemije koja nije zabeležena od Drugog svetskog rata. Ono što je za nas danas najvažnije, to je da proces evropskih integracija podeljen u neka tri stuba, gde mi kada posmatramo te stubove u stvari ekonomiju, reformu javne uprave i treći deo vladavinu prava, možemo da kažemo sa brojem otvorenih poglavlja, znači 18 od 35, od 60% da se mi krećemo dobrim putem, da nemamo nazadovanja što je jako važno i da ono što smo postigli kao rezultate možemo da se ponosimo. Pogotovo kada pričamo o 2020. godini, jer mislim da će ona ostati u sećanjima svim ljudima, bez obzira koje su dobi i bez obzira gde žive. Kada pričamo o našoj Srbiji, ono što je za nas bila dilema, verovatno još 2014. godine, pa i svih ovih godina do danas, do 2020. godine, da li je brzina i administrativna forma važna da mi ispunimo u tom procesu evropskih integracija ili određene suštinske promene da bi stvarno sutradan postali punopravna članica EU, ali ne kao neka koja ispunjava puko odluke svih članica EU, onih jakih država i politički i ekonomski najstabilnijih ili da budemo ona koja će zaista biti rame uz rame svim članicama EU, sa poštovanjem svih standarda za koje smo se opredelili kao država i da jednostavno ne patimo zbog toga. Jer, ovo što su govorile moje kolege upravo govore o tome da shvatanje članstva EU je najvažnije za nas. Mislim da smo mi kao SNS posle 2012. godine kada smo uzeli odgovornost za vođenje državom i kada je gospodin Aleksandar Vučić kao premijer pokrenuo postupak uopšte pregovora sa EU, kada su otvoreni uopšte odnosi na ovaj način, ne samo kada govorimo o pregovaračkim poglavljima, već i o jako teškim temama kao što je pitanje Kosova i Metohije, odnosa Beograda i Prištine, pokazali da se ipak mnogo toga promenilo. Kada govorim o javnom mnjenju, o shvatanju uopšte naših građana, o odnosu našem prema članstvu u EU i da li je to variralo u smislu procenta podrške, jeste sigurno, ali nikada nije padalo ispod nekog nivoa u kome bi građani rekli, ne, ne želimo da idemo u EU i ne želimo da budemo članovi te zajednice. S druge strane, kad pogledate ono što je za nas najvažnije, a to su odnosi sa drugim državama, sa istokom, sa Ruskom Federacijom, koji imaju vrlo komplikovane odnose sa EU, biću krajnje pragmatična kada govorim o tim njihovim odnosima, jer oni kada imaju određene ekonomske odnose, pitanje recimo energetike, oni su u stanju određenih pregovora da podržavaju neke zajedničke strateške projekte. Znači, oni oko nekih stvari mora da se dogovaraju. Mi u tim dogovorima nekada smo i bili kolateralna šteta, ne samo mi nego ceo region kada je bio u pitanju Južni tok. Onog trenutka kad se dogovore, pa kažu – dobro evo ide turski tok ili balkanski, bitno je da smo mi kao mala država tu uvek prisutni i da kod takvih važnih projekata koji su u interesu građana Srbije i zbog ekonomije i zbog rasta i razvoja uopšte naše države, uvek budemo prisutni i na kraju krajeva učestvujemo o tome. I to je ono što su juče i ministar Selaković i ministar Jadranka Joksimović hteli da kažu, mi nismo više posmatrači, nego smo aktivni učesnici u tom procesu. I kad god treba određena važna pitanja za Balkan da se rešavaju ipak se sa Srbijom razgovara, ipak se Srbija pita. Proces evropskih integracija naravno za sve kandidate države je uvek dobar onoga trenutka kada postajete članica EU i velika sreća i uspeh, ali je put do toga trnovit i različit, karakterističan za svaku zemlju posebno. Za nas je težak, zato što mi smatramo da smo odgovorni političari, pre svega prema svojoj državi i prema svojim građanima koji nas biraju, a i odgovorni prema međunarodnim organizacijama sa kojima radimo i u kojima učestvujemo u radu i zbog toga pitanje metodologije za koju smo se odlučili da u pregovorima sa EU prihvatimo kao nov način i mogućnost razvoja u radu sa Evropskom komisijom, smatram da je u stvari upravo naša snaga. Snaga da pokažemo da možemo kako god želite. Želite da menjate pravila igre u procesu evropskih integracija, nema problema, mi ćemo to uraditi. A, zašto mislim da je došlo do promene metodologije, to je neko moje lično mišljenje, to je zato što je Srbija pokazala da je zaista lider ekonomskih reformi i pokazala visoke lestvice kada je u pitanju ekonomija, zato što smo mi četiri godine uzastopce bili u suficitu, dve godine 2019. i 2018. godinu završili sa 4,3% rasta BDP-a kada pričamo uopšte o našoj ekonomiji, sproveli ekonomske reforme i Svetska banka je u svojoj analizi Balkana rekla da je Srbija i za 2020. godinu čak imala potencijala za rast od 7%. Moje lično mišljenje je da smo mi suviše otišli od samog regiona, jer su naše strane direktne investicije na godišnjem nivou i suviše otišli od samog regiona, jer su naše strane direktne investicije na godišnjem nivou iznosile ukupno koliko je iznosio ceo Balkan, odnosno sve balkanske zemlje. Prema tome, moralo je da se ujednači negde kada je u pitanju taj ekonomski rast i razvoj, konkurencija to je ovo - treći klaster, kako oni zovu, da Srbija se negde onako malo ti rezultati ujednače sa regionom, da se osetljivost na vladavinu prava pojačaju da bi reforma javne uprave dala u ovom izveštaju neko svoje mišljenje da je neujednačen napredak. Šta znači neujednačen? Pa, vi ne možete, kada idete u reformski proces, ujednačeno je ići u napredak podjednako intenzitetom u svim oblastima. Neka ide pre, neka posle, to je pitanje ne samo nas, ne samo Vlade, ne samo zakonodavstva, već i građana Srbije koliko prihvataju sve te promene. Zbog toga kada nama kažu ovde – znate, zakonska procedura, regulativa je suviše išla po hitnom postupku, onda ja vas pitam – kako bi mi sproveli ekonomske reforme i donosili veliki broj zakona od 2014. godine do danas, da nismo išli po hitnom postupku? Mi smo imali po 600 akata godišnje koje smo donosili, što izbornih funkcija kada su u pitanju saglasnost i izbori sudija, što zakona, preko 300 zakonskih rešenja. Hoću da vam kažem da smo mi bili suviše brzi voz, u tom procesu evropskih integracija mnogo smo odskakali. Kada mnogo odskačete, onda mora da vas ujednače. Mislim da je to u stvari ovaj model koji smo mi sada dobili kako trebamo ići, kojim putem, da bi jednostavno sačekali da oni u našem okruženju krenu nekako tim putem da bi, kada se bude razgovaralo o pristupanju u EU, jednostavno razgovaramo o celom regionu. Sada, ovaj izveštaj kada pričamo o njemu i to Poglavlje – ekonomski razvoj i konkurentnost, ima deo koji se odnosi i na ekonomsko upravljanje i na makroekonomsku stabilnost i na deo koji je funkcionisanje finansijskog tržišta i tržišta rada. Kada pogledate njihove izveštaje u smislu šta je napredak, a šta su preporuke što oni vide kao mane, videćete u stvari zašto želi da se malo umanji, a možda i malo više umanji upravo rezultati koje je Srbija postigla u tom delu. Pre svega, kada vidite njihov pogled, oni gledaju deo na pre korone i posle korone. Znači, tu se deli već 2020. godina na mart mesec i na onaj deo posle toga i ono što je rečeno, to je recimo da pre korone je bio taj ubrzani i veliki rast, da jednostavno taj deficit, nigde ne spominju da smo mi zemlja koja smo imali suficit zadnjih četiri godine, ali da te visoke stope rasta su se ogledale i u tom prvom kvartalu do marta meseca koji je pokazao da je išao do 5%, ali da je suština išla da se smanjuje taj deficit. Znači, onda je većina izveštaja u ovom delu okrenuta ka ovom delu, znači druga polovina godine, u kome daju svoje određene kritike koje se odnose na održavanje javnog duga, kao da je nama javni dug ugrožen, a nije, nama su inače sve međunarodne organizacije dale svoje viđenje od MMF, Svetske banke i IBRD, svi koji su radili prognoze, jer njima je interesantno da li će raditi zbog garancija sa nama, rekli da nama javni dug uopšte nije ugrožen. Onda se navodi da je možda suviše taj deo optimistički napravljen kada je u pitanju rast, pa nam tu smanjuju, pa kažu – možete da rastete do 5% i da to možda je suviše nerealno. I, da deo koji se odnosi na transparentnost, kada je u pitanju rad sa javnim preduzećima nije dovoljna, i da recimo kažu da je jedna od najvažnijih kritika što je država reagovala suviše u ovoj godini sa finansijskim sredstvima. Mi smo reagovali u pravo pravovremeno merama koje su tek šest meseci posle nas članice EU, koje su najrazvijenije, odreagovale kada je u pitanju podrška i privatnom sektoru i svim građanima svojih država. Kao rezultat toga mi imamo, juče smo na Odboru za budžet , finansije i kontrolu trošenja javnih sredstava čuli od guvernerke Narodne banke, gospođe Jorgovanke Tabaković da će Srbija izaći sa najmanjim padom BDP u ovoj godini, a nemojte da zaboraviti da će Francuska ići na minu 8%, Nemačka na minus 4%, kada pričamo o Španiji minu 12,8% pada BDP. Zatim, kada pričamo o regionu Makedonija će ići na minus 5,4%, a Crna Gora sa minus 12%. Ovo je realnost naša. Ovo je naše okruženje u kome mi imamo pad od minus 1% i imamo budžet projektovan za sledeću godinu koji treba da da visoke stope rasta. Zato kažem da je ono što su njihove preporuke u finansijskom delu, ublažavanje posledica Kovida 19, već urađeno kroz mere. Ojačati finansijska pravila kada je u pitanju finansijska politika i uopšte stabilnost, pa doneli smo ovde 42 zakona sada do kraja ove godine upravo zbog toga. Zatim, reforma javne uprave, pričam o platnim razredima. To je negde kao suština otprilike rešavanja svih problema. Mi tu problem imamo da definišemo kako ćemo da izjednačimo vozača hitne pomoći i bolnica, njegovu platu sa platom vozača u javnim preduzećima i u državnoj upravi. U ovom trenutku uzimati izjednačavanje bi išlo samo na štetu zdravstvenih radnika. Mi to ne možemo u ovom trenutku da uradimo i nismo jednostavno u toj situaciji da želimo da nekome uskraćujemo mogućnost da zaradi svoju platu u vreme najveće pandemije. Jedna od preporuka je povećanje transparentnosti kada je u pitanju javni sektor. Mi smo imali prilike da razgovaramo o tome, a na kraju krajeva i predstavnici Evropske komisije imaju pravo da pogledaju izveštaje svih javnih preduzeća na APR-u i da vide da prema tim izveštajima sada u ovom trenutku kada imamo najveći udar što se tiče ekonomije, kao i sve države, sva javna preduzeća izlaze sa pozitivnim finansijskim izveštajima. I sve probleme koje imaju rešavaju kroz određenu vrstu bankarskih garancija i ulaganja u sledećoj godini. Na kraju, žele da kažu da treba sprovoditi aktivne mere, a gde ćete aktivnije mere od one koju Vlada Republike Srbije sprovodi i tako na kraju dobijamo izveštaj koji govori uopšte o ekonomskom razvoju i konkurentnosti, koji treba u stvari da bude najbolji. U ovom izveštaju dobijamo da je za stepen umanjen kada je u pitanju taj deo, ali je pohvaljena zakonodavna aktivnost uopšte u ovoj oblasti, pohvaljeno je to što su održana javna slušanja kada je u pitanju budžet za narednu godinu i prisustvo Fiskalnog saveta. Da vam kažem, prisustvo Fiskalnog saveta je po Poslovniku Narodne skupštine obavezan i svaki put je bio Fiskalni savet prisutan kad je rasprava u budžetu i svaki put i kad je rebalans i svaki put nam šalju svoje ocene kada su u pitanju određene projekcije za narednu godinu i za naredne dve godine. Mi nemamo problem da razgovaramo ni sa Fiskalnim savetom, ni sa bilo kojom finansijskom organizacijom koja zaista izlazi sa određenim kvalitativno orijentisanim izveštajima, predlozima da usvajamo. Zbog toga mislim da zaključci koji su dati, a ja ću ih ponoviti, koji se odnose na konstataciju zaključaka koji su doneseni u ovom izveštaju na pozdravljanje napora Vlade Republike Srbije da nastavi sve one aktivnosti koje su na ovom putu evropskih integracija za otvaranje poglavlja, gde smo mi spremni za otvaranje daljih poglavlja, da je fokus na ovim preporukama o kojima pričamo i da je potrebna stalna koordinacija svih institucija koje učestvuju u ovom postupku u stvari pokazuju da mi suštinski zaista pokazujemo jednu proaktivnu ulogu u radu, kada je postupak evropskih integracija u pitanju i u radu sa Odborom za evropske integracije i podržavamo rad ne samo Vlade, nego i Ministarstva za evropske integracije i Ministarstva spoljnih poslova, jer je upravo težina zadatka na njihovim leđima, a na nama je da podržimo ovakav rad. Zato ću u danu za glasanje podržati ovaj predlog. Hvala.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici, dr Aleksandri Tomić. Sledeći reč ima član Odbora za evropske integracije, narodni poslanik Predrag Rajić. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre Selakoviću, prvo vama želim da se zahvalim zbog toga što ste odvojili dva dana za ovaj dom i što ste time, zapravo pokazali koliko je ovo važna i bitna tema uprkos tome što znam koliko posla imate i sa kakvim se sve preprekama suočavate, ali ovo je zaista jedan primer koji svi treba da slede, jer govori o tome na kakav način i na koji način treba da se poštuje najviše zakonodavno telo Republike Srbije i na tome vam hvala. Evropska unija je najveći projekat mira na starom kontinentu, iako, zapravo, inicijalno nije osnovana samo i prevashodno sa tom namenom. Prva namena zapravo jeste bila olakšan protok roba, pa onda i kapitala, usluga, ljudi, da bi se naposletku ispostavilo da od kako je formirana još kao Zajednica za ugalj i čelik, pa sve do danas do svoje reforme i svojeg širenja, na tom prostoru koji uključuje te države nije bilo ratova. Voleo bih da su postojale neke druge organizacija poput Društva naroda, UN da su uspele, koje su i bile formirane upravo sa tom namerom, da su uspele tako nešto i da ishoduju. Države članice EU međusobno nisu ratovale. Samo zamislite i razmislite koliko je ljudi poginulo na Francusko-Nemačkoj granici boreći se za Azos, Lorenu, koliko je njih pokušavalo da dođe do jedne, odnosno do druge predstonice. Samo da je to uspela EU već bi ispunila svoju svrhu u potpunosti. Srbija, naravno, treba da bude članica Evropske unije, jer EU je jedan sistem vrednosti kom mi težimo i koji je sa nama kompatibilan. Kad kažem sa nama, mislim sa našom pravnom i političkom kulturom. Podsetiću vas, još 1835. godine mi smo doneli Ustav koji je tada bio smatran, recimo u jednom Beču, koji nam je sada, je li, jedan od uzora, kao suviše liberalan i rečeno je da se on, zapravo, mora ukinuti i pod pritiskom i Beča i drugih prestonica koje su tada bile presudne na ovom prostoru on i jeste bio ukinut. Mi, Srbi, smo demokratski narod, naše tekovine su demokratske. Mi kad god smo ginuli, kad smo podizali ustanke, mi smo ih podizali s tim ciljem ne samo da se oslobodimo ropstva, nego i da napravimo demokratsko društvo. Imali smo periode, imali smo faze kada su nam nametani neki totalitarni sistemi uvoženi sa spolja. Neki od njih su nažalost i potrajali i po nekoliko decenija, ali bez obzira na to, prvom prilikom, kada smo mogli mi smo se ponovo vratili našim demokratskim korenima. Baš zbog toga što EU ima taj demokratski impuls u svom temelju smatram da smo vrlo kompatibilni i da treba da budemo punopravna članica EU. Da li ćemo biti? Ne zavisi samo od nas. Čitajući ovaj izveštaj, zaključio sam nekoliko momenata koje bih želeo ovde da prokomentarišem i na koje ću se koncentrisati a koji su mi bili veoma zanimljivi i veoma interesantni. Budući da sam po vokaciji diplomirani pravnik, prvo mi je upalo u oči to što je rečeno i napisano za reformu sistema pravosuđa i za napredak u poglavlju koje se bavi upravo ovom tematikom. Iskren da budem, drago mi je zbog toga što su i oni koji su nas ocenjivali zaključili isto što zaključujem i ja. Tamo piše da postoji izvesna sprega, odnosno uticaj pojedinaca iz politike i pravosuđa i to je tačno, ali to nije jednosmerna ulica, odnosno nije ulica u kojoj se stalno misli kako izvršna i zakonodavna vlast prave pritisak na sudove. Ne, ja sam lično bio svedok u Strazburu na jednom skupu kada je jedan od više puta ovde pominjanih sudija Apelacionog suda u Beogradu nastupao kao opozicioni aktivista. Nastupao kao opozicioni politički aktivista. Sada ja vas pitam, pitam sve ovde u sali, pitam sve građane koji ovo gledaju, bez obzira na političku afilijaciju, da li je moguće i da li je realno za očekivati da taj sudija sutra u nekom postupku bude objektivan kada bude sudio nekom naprednjaku? On koji piše knjige, on koji piše blogove, on koji izlazi u javnost, odlazi u televizijske formate u kojima se bavi samo i isključivo Aleksandrom Vučićem kao da postoji neka izvesna opsednutost tim čovekom kod ovog sudije. Bilo kome od ne članova, ne funkcionera, nego samo simpatizera SNS, kako oni kažu krezubih botova, sendvičara, ukoliko on bude ikada sudio, da li iko iz Srbije i EU može da kaže da će biti objektivan do kraja? Plašim se da ne. Dobro je što se ta sprega pominje i siguran sam da su i oni koji su pisali taj izveštaj mislili na to isto. Možda nije bilo uputno ali kako oni kažu, politički korektno, da to do kraja i napišu, ali je dobro da se to pominje. Kod nas nažalost neke sudije, iako ja mislim da ogromna većina sudija i tužilaca radi svoj posao vrlo odgovorno, da su to obrazovani, moralni, čestiti ljudi, ali nažalost postoji ne mali broj i sudija i tužilaca koji smatraju da to što su nezavisni u svom delovanju od zakonodavne i izvršne grane vlasti, to isto znači i da su neodgovorno ne samo prema tim granama vlasti već prema društvu uopšte. Vi onda dođete u paradoksalnu situaciju, čak ako kritikujete i pravosnažnu presudu, budete optuženi za pritisak na pravosuđe nezavisno. Izvinite, ali svako od nas treba da bude procenjen i svačiji rad treba da bude ocenjen. Rad narodnih poslanika se ceni na izborima, ukoliko nisu radili adekvatno, kvalitetno nećete biti reizabrani. Slično je i sa predstavnicima izvršne vlasti, ako nisu radili adekvatno neće ih predstavnici zakonodavne vlasti izabrati ponovo ili će ih razrešiti te dužnosti. A ko čuva čuvare? To je stara poslovica još iz rimskog perioda. Ko čuva čuvare? Ko čuva sudije? Ko kontroliše sudije? Kontrolišu sami sebe, zatvoren sistem. Prvi put ih biramo i više ništa. Od tada imamo zatvoren krug, sami sebe biraju, sami sebe postavljaju, sami sebe unapređuju. Da li je to baš sistem koji se može nazvati, kako u angloameričkom pravu kažu – sistem kontrole i balansa. Ne bih rekao. Nisam siguran. Zamislite da imamo situaciju kao što imamo u Francuskoj da predsednik države ovde postavlja sudije. Neka je to i formalno. To je Francuska. Mi govorimo o državi koja je kolevka savremene demokratije i liberalizma. Svi se na nju ugledamo. To su neke anomalije koje su možda za jednu širu društvenu polemiku. Ja bih se samo zaustavio na tome što mi je drago da očigledno da i oni koji nas posmatraju sa strane vide da tu postoje određene klase i kaste koje se trude da se bave politikom na jedan neprincipijelan način. Pazite, može svako da ima svoje političko mišljenje, neka se on bavio i sudstvom i tužilaštvom. Nije sporno. Ne može da blati državu. Na žalost bio sam svedok takvog događaja u inostranstvu. Ja sam politički opredeljen od kada znam za sebe i bio sam u opoziciji, kao aktivista, nikada mi se nije desilo da odemo u inostranstvo i da govorim protiv svoje države, nikada. Kakav god bio Boris Tadić, ja tada nisam hteo da pred strancima govorim loše o svojoj državi. Oni to rade jer oni smatraju da što je gore Srbiji, biće gore Vučiću, pa će onda biti bolje njima i onda će oni doći na vlast nečijim dekretom verovatno, pošto podršku građana nemaju. Kada smo kod te podrške građana primetio sam drugi momenat u izveštaju koji se odnosi na sastav ovog parlamenta i na protekle izbore. Drago mi je što je pomenuto to da imamo nikada više žena u ovom parlamentu. Ja to pozdravljam. Smatram da treba da bude još više dama ovde. Što više dama to manje ratova. To se pokazalo kroz istoriju. Što više dama u politici, pre svega, ima izuzetaka naravno. Dobro je što imamo četrdesetak posto i više dama u ovom parlamentu i što je to pomenuto. Bilo bi još bolje da je i pohvaljeno. Činjenica je da imamo nikada više predstavnika nacionalnih manjina, etničkih zajednica ovde u parlamentu. Šta više imamo dva potpredsednika ovog saziva ovog parlamenta koji dolaze iz manjinskih naroda. Ako se ne varam ukupno smo do sada u istoriji našeg parlamentarizma imali tri potpredsednika iz redova manjinskih naroda. U 30 godina tri, samo u jednom sazivu dva. To je zaista jedan napredak, jedan pomak koji je dobro što je primećen u tom izveštaju, a voleo bih da je i podvučen kao nešto što je pozitivno i nešto što je dobra tekovina. Često se prebacuje ovom sazivu parlamenta da je jednoličan. To je volja naroda. Volja naroda je bila takva da u izbornom sistemu koji ide na ruku opoziciji, budući da je spušten cenzus, u proporcionalnom sistemu sa 5 na 3% ne izglasaju one koji su se kandidovali, koji nisu uspeli da se kvalifikuju za ovaj saziv parlamenta. Za one koji su bojkotovali izbore nisu ni mogli da glasaju. Sada vidimo da ti isti koji su bojkotovali izbore se kaju zbog te svoje odluke i krive vlast zbog toga što su oni doneli pogrešnu političku odluku. Pazite, bojkot izbora je jedna legitimna politička opcija, ali onda snosite posledice za nju. Nezrelo je kritikovati vlast zbog toga što ste vi sami izvršili politički harakiri. Mada je harakiri častan postupak. Ovo je bio jedan besmislen postupak. Sada krivite one koji su se kvalifikovali i dobili podršku građana na izborima. Na izborima na kojima je u sred pandemije korone izašlo više ljudi nego što izađe u mnogim državama članicama EU. I to starim članicama EU. To je važno za podvući i važno za primetiti. Svaki izveštaj EU treba sa dužnom pažnjom da se prouči. Da se uvaži ono što se utvrdi, da treba da se uvaži da je od koristi za naše građane, jer kako je to i ministar Selaković lepo podvukao juče, samo Srbija nema alternativu. Sa druge strane ono što smatramo da je za kritiku iz tog izveštaja iskritikovati. To nije sporno. Mislim da je to upravo evropska demokratska tekovina, raspravljati, razgovarati u domovima kao što je ovaj. Na raznim forumima. To je nešto što je plus. Treća stavka, budući da se ja bavim analizom geopolitičkih tokova prioritetno, a koju sam morao da proučim i da pomenem ovde jeste spoljna politika države Srbije. Država Srbija biće dužna da uskladi u potpunosti svoju spoljnu politiku sa EU onda kada postane njena punopravna članica. Verujem i neću reći da li, nego kada to postanemo. Dakle, verujem da ćemo postati. Kada to postanemo, a podvlačim i ponavljam to ne zavisi samo od nas, o tome ćemo razgovarati. Sada sam primetio jednu zanimljivost, a to je da se konstatuje u ovom izveštaju, u jednoj rečenici, u istom stavu, da država Srbija ima razvijenu bilateralnu saradnju sa Ruskom Federacijom, Kinom i SAD. Ja sam onda zaključio da je to zapravo nešto na šta se gleda pohvalno i afirmativno. Razmislite, da li bi neko u EU stavio u isti stav Rusku Federaciju, Kinu i Ameriku, da ne misli da je svaka od ovih stavki zasebna za Srbiju, pozitivna i da Srbija kao suverena država ima na to pravo. Amerika je strateški partner EU i tek će biti nakon inauguracije Džoa Bajdena 20. januara, kada se bude obnovilo to partnerstvo. Ne verujem da bi neko nama u istom stavu stavio zapravo državu činilaca i članicu, jednog moćnog saveza, tog strateškog partnerstva, Ameriku i one države za koju bi nam eventualno zamerio partnerstva. Zašto bi nam zamerili? Zapravo, Srbija saradnjom sa Kinom se trudi, pokušava da dođe na onaj nivo saradnje koji već postoji od strane država članica EU sa tom istom Kinom. Mi smo mnogo napredovali na tom polju poslednjih godina, ali smo i dalje veoma daleko u odnosu na druge države, države članice EU i kada poredite njihove brojke i njihovu robnu razmenu sa Kinom, a da ne govorim o Nemačkoj, Francuskoj. Pogledajte Poljsku, Češku, Slovačku, Mađarsku, Rumuniju u krajnjoj liniji, koliko one sarađuju sa Kinom. Upravo sve te inicijative saradnje sa Kinom su nam upravo došle iz EU, iz Poljske, Bukurešta, sve te inicijative, Put svile, sve je to došlo iz EU. Mi smo se tome priključivali baš zbog toga što smo na evropskom putu, tako da našu saradnju, privrednu i svaku drugu sa Kinom, očigledno i u Briselu gledaju kao na nešto što je plus i nešto što je pozitivno i ja bih to ovde pozdravio, jer je to razumna i racionalna politika naših evropskih partnera. Zaključiću nečim što sam lično iskusio. Ja sam bio projektni menadžer na jednom projektu prekogranične saradnje Srbija-Mađarska i još uvek sam na još jednom projektu angažovan i uvideo sam radeći na tim projektima zapravo na koji način vi možete ubediti građane Srbije zbog čega su nam evropske integracije bitne. Iskren da budem, mnogo se novca trošilo, pogotovo do 2012. godine u svim tim projektima koji su postojali tada na nešto što se zove podizanje svesti. To se otprilike svodi na organizaciju događaja na kojem učestvuje dvadesetak ljudi istomišljenika, gde se novac troši na ketering, gde neko izvuče određeni sitni ćar i naposletku se svi raziđu, slikaju i fotografišu, pošalju izveštaj svom nadređenom menadžeru i kažu, mi smo svoj posao uradili dajte nam novac koji treba da refundirate. Nije to politika i ne možete na takav način da približite građanima zbog čega su evropske integracije bitne, jer od toga građani nemaju baš ništa. Ali sam učestvujući u tome, budući da sam vodio taj projekat i na to sam vrlo ponosan, projekat „Agrino“ kada smo nabavljali plastenike koji su digitalizovani u Rumi, Futogu, Vršcu, video koliko građanima, učenicima tih srednjih škola poljoprivrednih, koliko im to znači kada vide jedan plastenik koji im je kupila sa 80% novca EU. Onda im možete reći, vidite zbog čega vam je bitna EU. To shvataju ti učenici, a shvataju to i poljoprivrednici. Ja apelujem na naše evropske partnere prevashodno, da i u narednim periodima, u narednim pozivima što je moguće više novca odvajaju za strateške projekte i opredeljuju za nešto od čega će zaista svi imati koristi i što će da ostane i nakon tih projekata, a ne samo na ono što se zove podizanje svesti, jer svest se zapravo najbolje podiže adekvatnim i konkretnim delima, a primer za tako nešto nam svojim svakodnevnim radom daju upravo predsednik Aleksandar Vučić. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Predragu Rajiću. Naredna je članica Odbora za evropske integracije Dubravka Filipovski.
Zahvaljujem se predsedavajuća. Uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani ministre Selakoviću, uvaženi građani i građanke Srbije koji pratite naš rad, mnogo toga je rečeno juče i danas o ovom izveštaju poslednjem Evropske komisije, šestomesečnom, ali i zaključcima koje je grupa poslanika predložila parlamentu članova Odbora za evropske integracije. Ono što je nesumnjivo jeste da je ovaj poslednji izveštaj pokazao da je Srbija čvrsto posvećena procesu pristupanja evropskih integracija i neophodnim reformama. Ja ove predložene zaključke lično doživljavam kao poziv na još energičniju međusobnu saradnju Srbije sa našim evropskim partnerima sa ciljem daljeg približavanja Srbije članstvu u EU. Iz Izveštaja se, dakle, jasno vidi, što je nesumnjivo više puta juče i danas i rečeno, da nema nazadovanja Srbije u bilo kojoj određenoj oblasti, uprkos činjenici da je prethodna Vlada radila u teškim okolnostima, i političkim i ekonomskim i zdravstvenim zbog pandemije, ali i zbog bojkota institucija, zbog nasilnih protesta opozicije i redovnih parlamentarnih izbora. Jasno je da je ovaj Izveštaj Evropske komisije pisan po novoj metodologiji, po novoj metodologiji koju je Srbija prihvatila i, kako je juče ministar Jadranka Joksimović istakla, koja je povezana danas u šest klastera. Takođe, više je nego jasno da su države članice EU učestvovale u pisanju ovog Izveštaja po novoj metodologiji, što je nestimulativno za nas i što državu Srbiju podstiče u daljem radu i sprovođenju reformi, ali uz žaljenje što nije održana politička međuvladina konferencija na najvišem nivou na kojoj bi se uz učešće Srbije govorilo i dogovaralo o implementaciji nove metodologije. Naravno, mi razumemo objektivne okolnosti zbog kojih se suočava ceo svet, znači pandemije, ali i Bregzita i donošenja budžeta u EU i sigurno će biti u narednom periodu prilike da se na najvišem nivou o tome govori. To ne znači da mi danas ovde u ovoj raspravi i našim građanima i našim evropskim partnerima ne treba da kažemo da Srbija želi da bude proaktivna u svom pristupanju EU, da želi da bude još efikasnija u reformama. Kada govorimo o našoj efikasnosti u reformama moram da kažem da je država Srbija preduzela određene aktivnosti i postigla određene rezultate odmah posle 6. oktobra kada je ovaj Izveštaj prezentovan i odmah pošto je konstituisala svoje institucije, dakle novi saziv parlamenta i novu Vladu. U prethodnom sazivu parlamenta mi smo ispravili većinu zamerki Evropske komisije. Nastavili smo to i u ovom sazivu parlamenta sa ukidanjem hitnih postupaka, a zarad građana Srbije moram da kažem da i u EU članice EU imaju hitne postupke u svojim parlamentima, ali na nivou do 10%. Dakle, i mi se trudimo da imamo taj nivo. Dakle, duplirali smo radno vreme za usvajanje budžeta, dupliraćemo sigurno i u narednom periodu za mnoge druge zakone, održavamo sednice odbora van sedišta parlamenta, javna slušanja. Nova Vlada je već uputila Narodnoj skupštini Republike Srbije ustavne amandmane koji su od strane Evropske komisije ocenjeni veoma visoko i čije usvajanje očekujemo na proleće u našem parlamentu. Imamo, znači, kompletan implementacioni plan za prvi klaster, za vladavinu prava. Vlada Republike Srbije je medijsku strategiju spremila, spremila je Akcioni plan, spremila je Predlog radne grupe koja će se baviti bezbednošću i zaštitom novinara. Usvojili smo Kodeks ponašanja, GREKO preporuke su na jedan javan i transparentan način prikazane. Očekujem da posle Božića po Julijanskom kalendaru budu nastavljeni međustranački razgovori, iako moram da kažem da i u prethodnim razgovorima sve ono što je opozicija tražila, sve je ispunjeno. Uprkos tome, deo opozicije nije izašao na izbore, uprkos tome opozicije kod naših evropskih partnera proziva Srbiju zbog slobode medija, a vanparlamentarna opozicija je zastupljena na društvenim mrežama i u medijima više nego ikad, zato što ima nas koji smo bili opozicija i koji smo svedoci kakvo je bilo stanje u medijima u Srbiji od 2008. do 2012. godine. Verujem da to naši evropski partneri na pravi način vrednuju. Takođe, zaista verujem da će sve ovo, što smo konkretno preduzeli i konkretno uradili, već u prvim mesecima posle ovog izveštaja u nekom sledećem izveštaju biti na pravi način prezentovano. Srbija je ozbiljan kandidat, mi imamo ozbiljne funkcionalne institucije. Sve ovo što radimo kada su u pitanju evropske integracije radimo zbog nas, radimo zbog naših građana. Pokazali smo efikasnost u ovoj borbi sa pandemijom. Pokazali smo ekonomsku stabilnost. Moram da kažem da nismo bili nikome na teretu. Pokazali smo solidarnost za zemljama u regionu sa zemljama EU, što smatram veoma važnim. Odlično se nosimo sa migrantskom krizom. Pitanje ljudskih prava, pitanje rodne ravnopravnosti, pitanje položaja nacionalnih manjina nije deklarativno pitanje u Srbiji. To pokazuje činjenica da smo Konvenciju Saveta Evrope o sprečavanju nasilja nad ženama i decom usvojili među prvim zemljama i veliki deo te Konvencije implementirali. Mi smo jedna od 10 zemalja u svetu po rodnosenzitivnoj vladi. Kada je u pitanju položaj nacionalnih manjina svi naši zakoni su usklađeni sa evropskim zakonima, svih 26 nacionalnih manjina uživa prava u Srbiji. Volela bih i bila bih srećna kada bi i srpska nacionalna manjina u regionu i zemljama EU imala ista ona prava koje nacionalne manjine imaju u Srbiji. Neko od kolega je juče pomenuo Sloveniju, a ja ću pomenuti da Srbija nema svoju nacionalnu manjinu ni u Bugarskoj kao članici EU, pored Slovenije, nema ni u Albaniji. Mnogo kolega je ovde govorilo o ekologiji. Sve što su rekli je tako. Mi ćemo naša ekološka pitanja rešiti uglavnom kada otvorimo klaster vezan za ekologiju. Ali, moram da spomenem da je premijerka Brnabić 10. novembra 2020. godine, potpisala Zelenu agendu za Zapadni Balkan i da je upravo Zelena poslanička grupa, kao neformalna grupa u ovom parlamentu, koja je prva osnovana u regionu, pokrenula na onlajn konferenciji saradnju sa kolegama iz regiona u vezi implementacije Zelene agende. Razgovarali smo sa kolegama iz Severne Makedonije, iz Crne Gore, iz Bosne i Hercegovine, upravo o tome šta je to što naši parlamenti treba prvo da urade kada je u pitanju implementacija Zelene agende. Put ekonomskog razvoja i regionalne saradnje je najbolji način za jačanje stabilnosti i ubrzanja pristupanja procesu evropskih integracija. Mislim da je Mali Šengen najbolji primer stabilnosti i međusobne saradnje Zapadnog Balkana. Naravno da Srbija želi da sve zemlje u regionu napreduju ka EU, ali moram da kažem da Albaniji i Severnoj Makedoniji nisu odobreni pregovori, da je Severna Makedonija promenila čak i ime, da je Albanija dobila dodatne zahteve, iako je spoljnu politiku već 100% uskladila sa EU. Tako da, ovi pregovori sa EU, koju vodi Srbija, nimalo nisu laki, kompleksni su. Mislim da toga moramo da budemo svesni. Na kraju svog izlaganja želim da kažem koliko je EU bila najveći investitor u Srbiji. Imam podatke sa EU info sajta. U poslednjih 10 godina, do 24. aprila 2020. godine, EU je, kada su u pitanju direktne strane investicije u Srbiji uložila 15,4 milijardi. Samo 63.000 građana i građanki Srbije radi u Srbiji u nemačkim kompanijama, 25.000 građana i građanki radi u 500 italijanskih kompanija koje su ovde otvorene, ali zato molim EU, u stvari, ja im predlažem da više otvore vrata i za naše uspešne kompanije odavde. Privredna komora Srbije, kada je to u pitanju, bori se i želim da ih ovom prilikom podržim da tu borbu nastavi i dalje. Nikada nećemo zaboraviti koliko je EU pomogla Srbiji posle poplava. Dakle, 170 miliona evra je tada bila pomoć, dali su i 600 miliona evra, što nije mala pomoć za migracije. U martu ove godine je ponudila Srbiji 93 miliona evra za borbu protiv Kovid-19. Moram da istaknem da je za zemlje zapadnog Balkana sedmogodišnjim budžetom predviđeno iz EU 12,5 milijardi evra. Iako se radi o velikoj sumi novca predviđenoj za zemlje zapadnog Balkana, puna integracija u EU ipak donosi značajnu korist, a to ću uporediti sa sredstvima koje je dobila Hrvatska, kao najmlađa punopravna članica EU, dakle, skoro duplo od ovog novca koje su dobile sve zemlje zapadnog Balkana, 22 milijarde evra. Dakle, EU može uvek da računa na Srbiju, kao što je to uvek i računala u svojoj istoriji, a na nama je da što pre sprovedemo reforme i da postanemo punopravni član. U danu za glasanje podržaću predložene zaključke.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Dubravki Filipovski. Reč ima narodni poslanik Milimir Vujadinović.
Hvala, uvažena predsedavajuća. Žao mi je što predsednik Skupštine izađe, ali u svakom slučaju, lepo je sarađivati i sa vama, ne bunim se. Nego, u kontekstu toga da je predsednik Skupštine kao jedan od najdugoročnijih, odnosno najiskusnijih učesnika u vlastima, a koji taj posao obavlja od 2012, odnosno 2014. godine, sa SNS, možda mogao da potvrdi ove moje tvrdnje koje ću reći, da su se istorijski prelomne stvari u Srbiji desile u periodu od 2012, odnosno od 2014. godine do danas. Te istorijske stvari i događaji su vezani i za izvršnu vlast i zakonodavnu vlast, ali i za poslove predsednika države. Ti takvi politički poslovi doprineće da Srbija, pored toga što će omogućiti dosta bolji standard za svoje građane i jedan ozbiljan ekonomski napredak, da Srbija sebe pozicionira i na političkom planu kao jednog od važnih, pre svega, regionalnih lidera, a taj njen ugled će početi svakako da se prepoznaje i u zemljama EU, ali kasnije i u svetu. Upravo jedan istorijski događaj, juče i danas ovde u ovom zakonodavnom telu, prvi put imamo priliku da razmatramo ove zaključke i ovakav jedan izveštaj i nadam se da će svakako u nekom narednom izveštaju i ovaj današnji događaj se naći kao nešto pozitivno što se desilo između dva izveštaja, i biti, naravno, konstatovano kao jedan ozbiljan napredak. Sam izveštaj po sebi pokazuje ozbiljnu opredeljenost Srbije, političku pre svega, i za put ka toj zajednici naroda koji danas čine EU i pored toga što je to jedno ozbiljno političko opredeljenje, biće da je to jedan logičan sled događaja, pre svega, ako uzmemo u obzir i privrednu i robnu razmenu koju imamo sa EU, ako uzmemo, na kraju krajeva, geografski položaj Srbije, ali i vrednosti koje baštini srpsko društvo. Uopšte kroz istoriju o mnogim tim i takvim vrednostima juče je gospodin ministar Selaković govorio, neću se vraćati nazad. Mir sam po sebi je jedna od najvažnijih vrednosti koje srpsko društvo baštini kroz istoriju. Možda je samo sloboda ono što se moglo stavljati u ravan sa tom vrednosti, kada je u pitanju srpsko društvo, i samo kada je ona bila upitna, bili smo možda primorani da se opredelimo za jednu od te dve. Sloboda je nešto što danas uživamo, zahvaljujući, pre svega, događajima u prošlosti, kada su naši preci izvojevali ono što danas zajedno uživamo sa svim ljudima koji, osim srpskog naroda, žive u Srbiji. Nezavisnost je nešto što ljubomorno čuvamo, prvenstveno u donošenju nekih najvažnijih političkih odluka. Mir je ono što nam je danas najvažnije. Drago mi je što je u ovom izveštaju koji je danas pred nama Srbija prepoznata kao jedna, kako su to rekli, aktivan učesnik u regionalnoj saradnji i kao učesnik koji neguje dobre bilateralne odnose sa svim drugim zemljama u okruženju. Ponosni smo mi na ovu konstataciju. Šta je ona? Ona je, u stvari, jedan dokaz jedne ozbiljne spoljne politike koju vodi, pre svega, danas predsednik države, koja sa jedne strane ima notu pomoći i podrške, pre svega, našim sunarodnicima u regionu, koja nikada istorijski nije bila na ovome nivou, a s druge strane, ima notu koja pokazuje poštovanje od strane Srbije, kada je u pitanju ustavno-pravni poredak svih onih zemalja u regionu u kojima danas živi naša srpska zajednica. Tu naravno, mislim i na poštovanje međunarodnih ugovora, od kojih je, pretpostavljate, najvažniji Dejtonski sporazum, čiji je Srbija danas potpisnik. Veliko mi je zadovoljstvo, pre svega, kao poslaniku, a i građaninu Srbije, što je to danas prepoznato u izveštaju koji je pred nama. Sam po sebi ovaj izveštaj moglo bi se reći da je i odgovor na one zlonamerne komentare koji dolaze na tu i takvu vrstu politike koju danas, pre svega, promoviše predsednik države. Pazite, molim vas, danas su najveći kritičari te i takve politike, podrške našem narodu u regionu i politike očuvanja stabilnosti u regionu ne zemlje iz regiona, ne njihove vlasti, najveći kritičari su danas političari opozicije u Srbiji, koje, eto, namerno ili slučajno, predvodi Dragan Đilas. Mislim da to samo po sebi danas govori o vrsti politike koja je suprotstavljena onoj koju danas zastupa predsednik države. Sve to je jasno prepoznato i u ovom izveštaju. Na kraju, takva politika će sigurno zaslužiti veliko poštovanje i ovog uvaženog doma, ali što je najvažnije, i naroda u Srbiji i regionu. Ja ću iskoristiti priliku, noćas se desio jedan važan događaj za naš narod uopšte, a pogotovo za naše ljude koji žive u Crnoj Gori. Noćas je parlament u Podgorici i naše kolege promenile Zakon o slobodi veroispovesti. To je jedno veliko pitanje koje je opterećivalo Srpsku pravoslavnu crkvu, srpsku zajednicu koja živi u Crnoj Gori, ali iskreno, i čitav naš narod na Balkanu. Dobar jedan put kako se gradi stabilnost na Balkanu, koji Srbija, u svakom slučaju, podržava. Hoću da iskoristim priliku da ovim i zvanično čestitam, pre svega, našem 41 kolegi poslaniku u podgoričkom parlamentu i da im se zahvalim i da im poručimo da je to pravi put kojim se gradi saradnja i unutar same zajednice koja živi u Crnoj Gori, ali svakako i saradnja sa Republikom Srbijom i ostalim zajednicama u regionu. Svakako, podržaću zaključak na kraju današnjeg dana. Pretpostavljam da će danas biti glasanje. Hvala.
Zahvaljujem. Samo da spomenem da je 21. januara 2014. godine bila Prva Međuvladina konferencija, kada je Republika Srbija otpočela pregovore sa EU i upravo trenutni predsednik Narodne skupštine Republike Srbije je bio prisutan u svojstvu predsednika Vlade tada. Reč ima narodna poslanica Nevenka Kostadinova. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, danas na dnevnom redu imamo Izveštaj o napretku u EU i novu metodologiju jačanja procesa pristupanja Srbije EU. Država Srbija i Vlada Republike Srbije ostaju na evropskom putu, jer su posvećeni evropskim vrednostima, za čije dostizanje je potrebno jačanje i osnaživanje čitavog društva, a benefiti od postizanja evropskih ciljeva su efikasnije funkcionisanje sistema u korist građana Srbije u cilju njihovog boljeg života, u cilju većeg standarda. Evropska unija je za Srbiju najvažniji partner. Sa EU imamo 65% robne razmene, 70% investicija nam dolazi upravo iz Evropske unije. Ujedno, Srbija je najveći primalac donacije iz Evropske unije i prvi partner zemlje u podršci razvoju i tekućim reformama. Dugogodišnja finansijska pomoć utrošena je na programe i projekte koji su podržavali konkretne reforme i doprinosili dobrobiti građana u mnogim oblastima. Pregovori sa EU počeli su još 2014. godine, dakle pre šest godina, i taj kontinuitet se nastavlja i dan-danas. Vlada je od samog početka formirala Ministarstvo za evropske integracije, kao punopravnu i zasebnu instituciju, što potvrđuje potpunu posvećenost proevropskom putu. Članstvo u EU donosi benefite svima, kako ljudima u velikim gradovima, tako i onima koji žive u malim mestima, na selu, u pograničnim oblastima i u devastiranim, odakle i ja dolazim. Reformski procesi su teški, vrlo često i bolni, ali uvek imaju pozitivan efekat, kako za ekonomski prosperitet, kontinuitet mira, razumevanja i solidarnosti među državama koje dele iste vrednosti. Ovi procesi su od velikog značaja za napredak pograničnih mesta, jer pružaju šansu za saradnju i povezivanje ljudi sa obe strane granice, čime se rešavaju zajednički problemi. Kao što se iz Izveštaja vidi, u svim oblastima ima napretka. Naravno, negde manje, negde više. Svedoci smo da živimo u jako izazovnom periodu. Godina za nama bila je puna izazova, kako za Srbiju, tako i za EU. Iz Izveštaja se vidi da su najbolji rezultati postignuti u oblasti ekonomije, jer je ekonomska stabilnost osnova za bilo kakav napredak. Ekonomija je grana na kojoj svi sedimo. Što se vladavine prava tiče, i tu ima napretka, što potvrđuje potpunu posvećenost Srbije evropskim vrednostima. Kao neko ko dolazi iz sredine u kojoj žive pripadnici bugarske nacionalne manjine, kojoj i ja pripadam, ja ću se osvrnuti na prava nacionalnih manjina koji žive u Republici Srbiji. Prava nacionalnih manjina su zagarantovana Ustavom Republike Srbije, sa posebnim osvrtom na obrazovanje na maternjem jeziku, na negovanju kulture i tradicije nacionalnih manjina, pravo na informisanje na jezicima nacionalnih manjina i na službenu upotrebu njihovog jezika i pisma. Zarad praćenja i ostvarivanja navedenih prava, u Srbiji su formirani nacionalni saveti kao autonomne institucije, koji imaju ingerenciju upravo u oblastima obrazovanja, kulture, informisanja i službene upotrebe maternjeg jezika. Saveti nacionalnih manjina biraju se od strane pripadnika nacionalnih manjina i njihov je zadatak da se staraju o gore navedenim oblastima, da posebno vode računa o implementaciji i sprovođenju istih. Sastav nacionalnih saveta i kvalitet njihovog rada je jako važan za uspešno ostvarivanje prava manjina, naročito u oblastima u kojima nacionalni saveti imaju ingerenciju. Što se tiče bugarske nacionalne manjine, mogu reći da je bugarska nacionalna manjina jedna od najlojalnijih u državi Srbiji i da se njihova Ustavom zagarantovana prava poštuju. Što se tiče informisanja, bugarska nacionalna manjina ima medije koji informišu na bugarskom jeziku. Službena upotreba maternjeg jezika se nesmetano primenjuje u svim institucijama, a naš bugarski jezik je ravnopravan sa ostalim jezicima. U osnovnim i srednjim školama imamo odeljenja u kojima se nastava izvodi u celosti na bugarskom jeziku, tako da naša deca mogu nastavu pohađati na svom maternjem jeziku. Napominjem da je ranije bilo problema sa udžbenicima, međutim, vremenom je taj problem rešen. Pripadnike bugarske nacionalne manjine najviše muče ekonomski problemi, kao i većinu građana Srbije, jer su, nažalost, skoncentrisani u najnerazvijenijem delu Srbije, ali će upravo ekonomsko osnaživanje i proevropski put države Srbije pomoći rešavanju ovih problema. Upravo proces pridruživanja EU i projekti prekogranične saradnje pružaju šansu nerazvijenim područjima da rešavaju infrastrukturne i ostale probleme, da stvaraju uslove za podizanje ekonomije, za otvaranje novih mesta i da se na taj način zadrže ljudi u tim krajevima, naravno, i sa jedne i sa druge strane granice. Naglašavam da je za uspeh u prekograničnim projektima jako važna i uloga samih lokalnih samouprava, koje najbolje znaju probleme na lokalu i opredeljuju prioritete za rešavanje tih problema. Ova Vlada je nedavno formirala Ministarstvo za ljudska i manjinska prava i dijalog, kao instituciju koja će se baviti manjinskim pitanjima, kao i Ministarstvo za nerazvijena područja, što takođe potvrđuje posvećenost rešavanju tih problema. Sve ovo govori da država Srbija podjednako vodi računa o svim njenim građanima, bez obzira na njihovu nacionalnu pripadnost. Sama činjenica da Srbija ostaje na evropskom putu ne zato što mora već zato što želi, jer je to dobro za sve građane Srbije, potvrđuje njenu spremnost da se nosi sa svim izazovima, da prolazi kroz reforme koje će ojačati društvo i omogućiti bolji život i bolju budućnost svakom njenom građaninu, bez obzira na njihovu etičku, versku, kulturnu, nacionalnu i bilo koju drugu pripadnost. Da ne zaboravimo da taj boljitak ne možemo čekati da nam dođe kao poklon sam po sebi ulaskom u EU, nama taj boljitak niko ne daje i ne poklanja. Jednostavno, mi moramo raditi na promenama, na reformama, na pospešivanju osnaživanja svesti o evropskim vrednostima, na izgradnji društva koje će pružiti jednaku mogućnost za sve njene građane. Poštovane kolege, dragi građani Republike Srbije, dovoljno je patnji i stradanja u prošlosti bilo na Balkanu. Previše je suza i krvi proliveno. Previše je života ugašeno zarad razlika među nama, zarad osvajanja teritorija i crtanja granica. Sada je došlo vreme kada treba da pružimo ruku pomirenja, da se međusobno uvažavamo, zbog različitosti, da brišemo granice, da gradimo dobrosusedske odnose, da stvaramo uslove da bi nam pokoljenja ostala da žive na ovim prostorima za koje se nekada ginulo. Sve ovo možemo samo ako ostanemo na evropskom putu i zato Srbija u Evropskoj uniji nema alternativu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Nevenki Kostadinovoj. Reč ima narodni poslanik Luka Kebara.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvaženo rukovodstvo Narodne skupštine, uvaženi ministre Selakoviću, dame i gospodo narodni poslanici, drage građanke i građani Srbije, na današnjoj sednici Narodne skupštine Republike Srbije govorimo o Predlogu zaključka Izveštaja Evropske komisije za Republiku Srbiju za 2020. godinu, a koji se tiče pristupanja Srbije u EU. S obzirom da je članstvo Srbije u EU jedan od naših ključnih strateških ciljeva, a uzimajući u vidu to da su ti godišnji izveštaji jako bitni za naš proces evropskih integracija, jedna grupa narodnih poslanika je uputila Narodnoj skupštini Republike Srbije taj Predlog zaključka o Izveštaju Evropske komisije za Republiku Srbiju za 2020. godinu. Vlada Republike Srbije temeljno i odgovorno sprovodi jako složen proces pristupanja Srbije EU, taj čitav proces evropskih integracija. Jako je bitno naglasiti da je proces pristupanja EU veoma složen politički proces za svaku državu kandidata. Početak pristupnih pregovora sa EU, baš na tom političkom nivou, je započet 2014. godine na prvoj međuvladinoj konferenciji u Briselu, a 2017. godine mi smo osnovali Ministarstvo za evropske integracije kako bismo unapredili efektivnost i efikasnost već postojeće Kancelarije za evropske integracije. Na taj način smo dali dodatni zakonodavni i institucionalni okvir kako bismo unapredili čitav naš proces pristupanja Srbije EU. Srbija je od 2018. godine potpisala više bilateralnih, ali i više multilateralnih sporazuma sa zemljama članicama, sa potencijalnim kandidatima, ali i sa kandidatima koji pristupaju EU kako bi unapredila svoj položaj u procesu evropskih integracija i kako bi razmenila neka znanja i iskustva sa drugim zemljama. Mi smo otvorili 18 od 35 pregovaračkih poglavlja, dva smo privremeno zatvorili, a takođe smo predali i pet pregovaračkih pozicija za pet novih poglavlja, a dva se privode kraju. U 2019. godini, moram to da napomenem, smo jedini na prostoru zapadnog Balkana otvorili dva nova pregovaračka poglavlja što je jako bitan pomak na ovom prostoru. Ono što je najvažnije je da je prihvaćena nova klasterska metodologija. Ta nova klasterska metodologija podrazumeva grupisanje pregovaračkih poglavlja u određene sektore. Konkretno tu imamo šest sektora, odnosno šest oblasti, kao i Poglavlje 34 i 35, koja su posebna Poglavlja. Jako je bitno naglasiti da nema nazadovanja u procesu evropskih integracija kada je Republike Srbija u pitanju i mi smo jednom u dobrom delu ovih pregovaračkih poglavlja ostvarili veoma vidljiv napredak, a to je jako bitno, jer moram da naglasim da je naša Vlada Republike Srbije i druge naše institucije, da su radile u veoma složenim uslovima pandemije virusa Kovida-19 i opet smo ostvarili napredak u svim poljima. Koristim ovu priliku da kao član poslaničke grupe "Aleksandar Vučić – Za našu decu" u Narodnoj skupštini Republike Srbije pozovem Evropsku komisiju da što pre uobliči tu novu metodologiju i da ubrza naš proces evropskih integracija, a takođe i da adekvatno valorizuje sve naše uspešne, sve naše rezultate koje smo postigli. Najvažnija poglavlja koja se tiču svih evropskih integracija su Poglavlja 23 i 24, koja se inače po pravilu prva otvaraju i poslednja zatvaraju. Ona se tiču vladavine prava, osnovnih ljudskih sloboda ali i bezbednosti. Kada je u pitanju Poglavlje 23, mi smo stavili jedan dobar napredak. Dobri indikatori tog napretka su zapravo sve veći broj rešenih sudskih sporova, preduzimanje koraka u cilju osnaživanja te nezavisnosti raznih kontrolnih tela, kontrolnih agencija i institucija u Republici Srbiji, kao i unapređenje položaja nacionalnih manjina, zašta što smo posebno pohvaljeni. Bitan element ovog Poglavlja 23 je i borba protiv korupcije i organizovanog kriminaliteta, što je jedna od ključne politike naše Vlade Republike Srbije i našeg predsednika Aleksandra Vučića. Što se Poglavlja 24 tiče, koje govori o bezbednosti mi imamo sve bolju saradnju sa evropskim institucijama koje se bave tom problematikom, poput Evrodžast-a, Evropol-a, CEPOL-a, ali i Fronteks-a. Moram napomenuti da smo u 2019. godini skinuti sa sive liste FATF. Taj FATF predstavlja jednu zajedničku akciju na međudržavnom nivou koja se bavi problematikom, znači pranja novca i finansiranja terorizma, odnosno sprečavanja pranja novca i finansiranja terorizma. Još jedan bitan element našeg pridruživanja Evropskoj uniji su IPA fondovi. IPA fondovi predstavljaju jedan bespovratni pretpristupni finansijski instrument koji je omogućen zemljama kandidatima, ali i zemljama koji su potencijalni kandidati za ulazak u Evropsku uniju. I našoj zemlji od 2014. godine do 2020. godine opredeljen je iznos od oko 1,5 milijardi evra za kapitalne projekte. Bitno je naglasiti da je Evropska unija naš najveći spoljno-trgovinski partner. Mi smo kada su u pitanju te ekonomske reforme ostvarili najbolje rezultate, što govori i sam izveštaj. A, podršku svim tim ekonomskim reformama pružaju naši građani, više od dve trećine naših građana, a na osnovu naše analize, odnosno analize Ministarstva za evropske integracije koje se bazira na formulama već korišćenog u Evropskoj uniji – evro barometra. Takođe, brojni evropski zvaničnici poput gospodina Lajčaka, gospodina Mekalistera, gospodina Borelja, gospodina Varhelja, ali i šefa delegacije Evropske unije u Srbiji, gospodina Fabricija, konstantno izražavaju pohvale na naš račun, na račun naših evropskih integracija. Nedavno smo usvojili Kodeks o ponašanju narodnih poslovnika koji i te kako u skladu sa svim tekovinama i normama Evropske unije, a to su uglavnom vrednosti poput slobode medija, slobode govora, borbe protiv korupcije, ali i zaštite celokupnih ljudskih prava. Ono što je najvažnije je to da su naši građani prepoznali da napredujemo u svim poljima, naročito na polju ekonomije, bezbednosti, zdravstva, privrede, međunarodnih odnosa, ali i evropskih integracija, sve to zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću. Mi smo posvećeni poštovanju ključnih vrednosti normi i tekovina Evropske unije, ali mi svakako vodimo našu suverenu i nezavisnu srpsku politiku i takođe razvijaćemo još jače odnose, još snažnije odnose i sa zemljama u regionu, ali i sa SAD i sa Rusijom, i sa Kinom i sa drugim zainteresovanim zemljama, kao i sa drugim relevantnim međunarodnim institucijama i međunarodnim organizacijama. Mi verujemo u uspeh Srbije, mi verujemo u napredak Srbije, a mi smo već najbrže rastuća ekonomija na prostoru Zapadnog Balkana. Prema projekcijama MMF u naredne dve godine, imaćemo najveće stope rasta u Evropi. Mi moramo da radimo još snažnije, mi moramo da radimo još marljivije kako bi smo ostvarili još bolje rezultate. Zapamtite, mi ni u čemu nismo loši od drugih. Živela Srbija.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku, Luki Kebari. Samo da vas podsetim da to o čemu ste govorili da ste zamolili Evropsku komisiju da uobliči novu metodologiju je jedan od amandmana koji je podneo uvaženi kolega Nemanja Joksimović i koji su prihvaćeni od strane predlagača. Da nastavimo. Reč ima narodni poslanik Uglješa Mrdić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, uvaženi ministre Selakoviću, uvažene kolege narodni poslanici i građani Srbije koji nas gledaju, naravno da apsolutno podržavam evropske integracije i dosta ovoga što je navedeno u Izveštaju koji je pred nama, ali ono što me posebno raduje je ovaj napredak koji se tiče Poglavlja 23 i 24. Naš današnji gost, naš ministar Selaković to odlično zna kakvu je situaciju zadesio u pravosuđu 2012. godine kada je preuzeo odgovornost za tadašnje Ministarstvo pravde i državne uprave. Godine 2012, da vas podsetim, nas je zateklo razoreno pravosuđe i vladavina kriminala i korupcije. Naš, tada, ministar pravde, Nikola Selaković je zajedno sa Vladom Srbije i prvim potpredsednikom Vlade pokrenuo tri jako bitne strategije. Godine 2012. strategija reforme pravosuđa, strategija reforme državne uprave i strategija borbe protiv korupcije. Dve od te tri strategije su dale ogroman doprinos da mi danas imamo ozbiljan napredak koji se tiče Poglavlja 23 i 24. U međuvremenu je formiran i akcioni plan i dobili smo strategiju za borbu protiv korupcije, veće nadležnosti pojedinih ministarstava, formirana specijalna odeljenja, rezultate iz godine u godinu kako u pravosuđu, tako i u korupciji. Nije bilo lako ni ministru Selakoviću ni ministarki Neli Kuburović, a nije lako ni sadašnjoj ministarki pravde, gospođi Maji Popović kojoj ovom prilikom želim svu sreću u daljem radu i da i ona da doprinos vođenja ni malo lakog resora. Nekada, 2012. godine Dragan Đilas, Boris Tadić, Vuk Jeremić i svi njihovi partneri koji su bili na vlasti su dali ozbiljan doprinos što se tiče Poglavlja 23 i 24, ali da ne uradimo ništa, da vladaju kriminal i korupcija i da imamo jednu užasnu situaciju u srpskom pravosuđu. Ne kažem ja da je danas sjajna situacija u pravosuđu, ali moramo da priznamo ovde da imamo ozbiljne rezultate. Srbijom polako vlada pravda. Poslednji rezultati Vlade Srbije, a naročito otkako je predsednik Aleksandar Vučić objavio rat mafiji, proteklih nedelja imamo ozbiljne rezultate i što se tiče borbe protiv kriminala i korupcije. Srbija više nije utočište za narko-dilere, kriminal i korupciju. Srbija je utočište za pravdu. Srbija je utočište za put evropskih integracija i za sve ono i što je rekao prilikom jučerašnjeg obraćanja na godišnjoj konferenciji za novinare, naš predsednik i lider, Aleksandar Vučić, Srbija je sada država mira i stabilnosti, Srbija je što se tiče ekonomije najbolja u Evropi, što potvrđuje i ovaj Izveštaj i to sada kada je u pitanju teška borba za zdravlje građana i u borbi protiv korona virusa. U Srbiji se podiže iz meseca u mesec, iz godine u godinu životni standard svih građana. To je samo potvrda jedne ozbiljne politike, jedne politike evropskih integracija i jedne politike mira i stabilnosti. Zato je sve ovo dobro što je navedeno u Izveštaju što se tiče Poglavlja 23 i 24. Moje kolege su govorile daleko više o drugim poglavljima, a za mene je osnova i razvoja naše države i ekonomije upravo ovako efikasna borba protiv kriminala i korupcije, borba za nezavisno pravosuđe koje imamo i borba za mir i stabilnost. Prema tome, naravno da ću glasati za usvajanje ovog izveštaja, a na kraju želim samo da kažem da u narednoj 2021. godini i našem predsedniku Aleksandru Vučiću i našoj Vladi Srbije i našem ministru Selakoviću i svima vama dragi poslanici i građanima Srbije želim sve najbolje vama i vašim porodicama u narednoj i svim narednim godinama, a da bi nam bilo dobro i da bi mogli da imamo jaku i stabilnu Srbiju narednih godina našu državu, ovako uspešno što potvrđuje i ovaj izveštaj, treba da vodi naš predsednik Aleksandar Vučić. Živela Srbija.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Uglješi Mrdiću. Sledeća po spisku je koleginica Jelena Obradović.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, gospodine Selakoviću, drage kolege narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, pridruživanje i pristupanje EU je strateško opredeljenje Republike Srbije koje je utemeljeno na širokom društvenom i političkom konsenzusu. Srbija na putu kroz EU svakako da prestavlja put razvoja i put ka modernijoj državi u kojoj je Srbija već danas visoko podigla lestvicu stabilne demokratije i stabilne ekonomije. Srbija danas ide putem mira i putem razvoja, što predstavlja svakako strateški okvir i temelj za stabilnost u čitavom regionu. Država Srbija danas radi na jačanju i na uređenju svoje države, na stvaranju najpovoljnijih uslova za dovođenje stranih investicija u ovom delu Evrope. Evropski savet je kandidaturom Srbije za članicu još 2012. godine, a kada je proces pregovora počeo još 2014. godine, od tada pa do danas država Srbija je otvorila 18 od ukupno 35 poglavlja. Ali, ono što moramo istaći, za taj period za koji mislimo da je prošlo više od šest godina, da smo ipak ostvarili kroz reforme napredak u svim segmentima našeg društva. Ono što i posebno moramo istaći je da Srbija danas ima spremnih pet potpuno pripremljenih poglavlja za otvaranje, što znači da je i u međuvremenu Srbija radila i na drugim svojim okvirima. Danas nakon šest godina vođenja ovakve vrste pregovora sa EU svedoci smo da je EU odlučila da otvori jednu potpuno novu metodologiju prema Srbiji, metodologiju koja se sastoji u jednom klasterskom obliku, a za Srbiju je opredeljeno šest klastera i Srbija je prihvatila tu novu metodologiju koju je u načelu usvojila EU, odnosno Evropska komisija. Ali, ono što moramo naglasiti je da će Srbija po prvi put u istoriji imati priliku da kroz saradnju sa EU i Evropskom komisijom gradi te temelje nove metodologije koja će, nadam se, i implementacijom reformi uspeti da ubrza proces evrointegracija Srbije, a sa druge strane stvoriti i jasne trase i put drugim zemljama koje se budu našle na evropskom putu. Ako se osvrnemo na klaster Tri koji obuhvata konkurentnost, koji obuhvata socijalnu inkluziju i ekonomski rast, a u okviru koga se nalazi osam pregovaračkih poglavlja, od kojih je Srbija otvorila čak pet i zatvorila privremeno dva, a to su Poglavlje 25 koje se odnosi na nauku i istraživanje i Poglavlje 26 koje se odnosi na obrazovanje i kulturu, ne možemo a da se svi zajedno ne usaglasimo da je Vlada Republike Srbije uložila izuzetan napor i posvećenost u implementiranju mera i sprovođenju reformi naročito u oblasti ekonomije i monetarne politike. Ovakvi rezultati su danas predstavili model makroekonomske stabilnosti jedne zemlje koji mogu da budu model i drugim zemljama u Evropi. Ako govorimo o rezultatima koje je napravila Republika Srbija za poslednjih pet godina, naročito u oblasti fiskalne konsolidacije, slobodno možemo istaći da je Republika Srbija lider ne samo na Zapadnom Balkanu, već lider i među najrazvijenijim evropskim zemljama po pitanju ekonomskog rasta, po pitanju borbe protiv korona virusa, po pitanju fiskalnog deficita, a takođe ako sagledamo manje i srednje razvijene zemlje Evrope slobodno možemo reći da je Republika Srbija lider u stopi javnog duga, kao i nivou BDP. Moramo istaći da je u prvih sedam meseci ove 2020. godine Srbija imala 1,6 milijardi evra stranih investicija, što predstavlja 60% ukupnih stranih investicija na čitavom Zapadnom Balkanu. Ovakvom politikom i ovakvim rezultatima Srbija je definitivno pokazala koliko je odlučna i spremna u sprovođenju reformi u svim svojim segmentima svoga društva, koliko je spremna da ostane na putu EU. Srbija je ovakvo odgovornim radom i politikom pokazala da može sa svojim rezultatima da se nosi i sa najrazvijenijim zemljama Evrope, a isto tako je pokazala da može uspešno da se bori protiv korona virusa, da može da očuva svoj zdravstveni sistem i da gradi bolnice u najkraćem mogućem roku kada je to najpotrebnije, a takođe Srbija je pokazala da može i da pomaže drugima kada je to i učinila šaljući avione medicinske pomoći Italiji kada je to bilo najpotrebnije. Svojom odgovornom politikom predsednika Aleksandra Vučića Srbija je pokazala da ne samo odgovorno brine o svojoj državi, o svim svojim građanima, o svom suverenitetu i integritetu, već da i u vreme najveće svetske ekonomske krize kada sve zemlje stagniraju, kada sve zemlje padaju Srbija može da radi, gradi, stvara, raste i razvija se. Cilj Vlade Republike Srbije je da do 2024. godine implementira sve reforme koje su ključne za napredak Srbije ka EU, a da nakon toga Srbija faktički i pristupi EU. Da li će se to dogoditi? To je svakako politička odluka, ali ono što moramo danas istaći je da kroz sve te reforme koje Srbija sprovodi na evropskom putu ono što ostaje svima nama, što ostaje državi Srbiji, svim njenim građanima, našoj deci i našoj budućnosti je jaka i stabilna država Srbija, država u kojoj svi građani imaju jednake mogućnosti, jednaka prava, država čija ekonomija raste i država koja je značajno unapredila životni standard svih svojih građana. Vlada Republike Srbije će težiti i imati fokus i u narednom periodu da se bavi implementacijom ključnih reformi kao što je vladavina prava, kao što je javna administracija, kao što je zelena agenda i na tom evropskom putu ćemo i nastaviti. Za kraj ću citirati reči našeg predsednika Republike Srbije, Aleksandra Vučića – nalazimo se na evropskom putu i nastavićemo da se borimo za ubrzanje evrointegracija, ali se nećemo odricati prava i mišljenja da kažemo istinu i ponosimo se što je Srbija danas nezavisna država koja samostalno donosi odluke za bolji život svih građana Srbije. Živela Srbija.
Zahvaljujem koleginici. Sledeći je Milan Savić.
Uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre gospodine Selakoviću, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, pred nama se danas nalazi izvešaj o napretku Srbije za 2020. godinu i kao poslanik SNS moram da istaknem da ću podržati ovakav izveštaj, ali kao predstavnik Srba sa KiM moram da iznesem par činjenica i problema, kao što su sloboda kretanja, sloboda govora i pravo na osnovna ljudska prava Srba na KiM. Ocena da Srbija mora još napora da uloži verovatno je doneta zbog nemogućnosti sagledavanja situacije na terenu, pa bih time hteo da podsetim da je Srbija ispunila sve preuzete obaveze Briselskim sporazumom, a da je prošlo sedam godina, 92 meseca, 401 nedelja od preuzimanja obaveze formiranja zajednice srpskih opština. To je 2.810 kako je Priština preuzela obavezu formiranja zajednica srpskih opština koja čini 40% Briselskog sporazuma. To je 2.810 dana kako su tzv. vlasti u Prištini preuzele obavezu koja apsolutno znači ostanak i opstanak srpskog naroda na KiM. Umesto procesa pomirenja mi na terenu od strane prištinskih vlasti imamo konstantne skandalozne odluke koje imaju za cilj povećavanje pritiska na preostalo srpsko stanovništvo, pa smo tako svedoci više od 70 napada za godinu dana na Srbe i njihovu imovinu, a ta pojava učestalija je od podizanja optužnice za ratne zločine ratnim komandantima OVK, pa je tako u mestu Kišnica u opštini Gračanica podignut bilbord koji veliča OVK, a Srbina Zorana Trajkovića, čija se kuća nalazi u neposrednoj blizini odmah nakon toga napala je grupa Albanaca. U tom trenutku pokušali su i da zapale spomenik Milošu Obiliću u Gračanici i srpsku zastavu u Gračanici. Pre samo par dana kamenovana je osnovna škola u Vitini, a zapaljen je i objekat porodice Jovanović takođe u Vitini. Evo, jutros smo dobili informaciju da je po sedmi put opljačkana i obijena kuća povratnika Dragana Repanovića u mestu Osojane. To je sedmi put upravo zato što prethodnih šest puta niko nije bio kažnjen. Jedna od metoda kojom se služe prištinske vlasti jesu i montirana suđenja za ratne zločine, koja se po već oprobanom mehanizmu, sprovode prvenstveno na Srbima povratnicima na KiM. Naime, kada se porodica odluči i usudi na povratak na KiM po njenom dolasku pojavljuju se fantomski svedoci koje kakvih izmišljenih ratnih zločina koje po definiciji počinio neko od članova te porodice. Optuženi se bez ikakvog dokaza hapsi i sprovodi u pritvor, drži se u pritvoru bez suđenja, a i ako dođe do suđenja po ubrzanom procesu bez ikakvih dokaza i svedoka osuđuje se na kaznu zatvora. Poslednji u nizu ovakvih događaja je Nenad Arsić koji je osuđen na šest godina zatvora bez ijednog jedinog dokaza i bez jednog jedinog svedoka. Takođe, i gospodin Svetomir Bačević, koji je pre samo par dana uhapšen u okolini Peći, kada je sa svojom porodicom hteo da se vrati na porodično imanje, uhapšen je pod optužbom da je počinio nekakav ratni zločin. Podsetio bih vas samo da je u pitanju čovek koji je pre ratnih sukoba na KiM bio poštar, koji je zbog zdravstvenih problema bio oslobođen služenja vojnog roka. A, gle čuda svedok protiv njega je rođeni brat ozloglašenog Agima Čekua. Gospodin Bačević je godinama unazad odlazio u Peć, godinama unazad je boravio u Peći, obilazio svoje rođake, obilazio svoje prijatelje Srbe, svoje prijatelje Albance i tada niko nije pominjao ratni zločin u kojem je on učestovao ili u kojem je on nekakav akter. A, gle čuda, kada se usudio da poželi da se vrati na svoje uzurpirano imanje, stvorio se odjednom nekakav svedok i on je tada postao najveći zločinac upravo samo zato što je Srbin. Kada su u pitanju politički predstavnici Srba sa KiM, pri svakom pokušaju odbrane srpskih interesa na KiM, predstavnik Srba koji se odvaži na tako nešto ili da to pomene, po šablonu bi bilo orkestrirano, napadano od strane medija iz Prištine, a nakon toga pripremaju im se montirani sudski procesi. Kada je nakon podizanja bilborda tzv. OVK u Kišnici, predstavnici opštine Gračanica, gospodin Srđan Popović je izjavio da je to još jedan od pritisaka na srpski narod na KiM i da je cilj unošenje nemira među srpski narod na KiM, krenula je orkestrirana kampanja prištinskih medija protiv njega. Naslovi koji su bili u novinama tih dana jesu da Popović unosi versku i rasnu netrpeljivost i da je on velikosrpski agresor. Podsetiću vas, gospodin Popović je 2003. godine izgubio rođenog brata. Ubili su ga teroristi u centru Gračanice. Dete je bio. Nakon napada medija, odbornik u opštini Gračanica albanske nacionalnosti, gospodin Granit Gaši podnosi gle čuda krivičnu prijavu protiv Srđana Popovića zbog tzv. unošenja verske i rasne netrpeljivosti. Sinoć sam pominjao presudu gospodinu Ivanu Todosijeviću, predsedniku opštine Zvečan koji je u trenutku kada je osuđen zato što je rekao da u Račku nisu bili civili, već da je u Račku policija ubila teroriste, on je u tom trenutku bio ispred Srpske liste ministar u vladi Kosova. Institucije u Prištini osudile su ga na dve godine zatvora i time ga onemogućili da živi sa svojom porodicom na KiM. Morao je da napusti prostor KiM. Da albanska strana ne zna za pomirenje čak ni u toku najveće pošasti koja je zadesila čovečanstvo, u toku pandemije korona virusa, govori i činjenica da su pre mesec dana u apoteke na severu KiM upali sanitarni i zdravstveni inspektori iz Prištine, praćeni naoružanom policijom kako bi oteli lekove koji su po njihovim nekim propisima ilegalno uneti na KiM. Dakle, to više nije pravo na bol, to više nije pravo na kretanje, to je sada pravo na lečenje. To je sada otimanje prava na goli život. Kada je Srbija poslala vakcine na prostor severa KiM pre neki dan iz Prištine se podigla takva pompa i takva medijska hajka, kao da je iz Beograda pošao konvoj transportera i oklopnih vozila, a ne vakcina koja će pomoći u lečenju naroda na KiM, pa je Meljiza Haradinaj rekla da Srbija time krši Briselski sporazum. Ja je sada pitam da mi pokaže jednu tačku Briselskog sporazuma koja govori da Srbija ne može da pošalje zdravstvenu opremu, lekove, zdravstvenu pomoć svom narodu na KiM. Srbi i srpski narod predvođeni Aleksandrom Vučićem, to sam više puta pričao i više puta izjavljivao, opredeljeni su za mir i suživot sa Albancima i drugim nacionalnostima na KiM. Mi smo to svojim delima pokazali, mi smo to svojim postupcima pokazali. Predsednik Aleksandar Vučić je to svojim postupcima pokazao. Ovim putem sada albanske predstavnike iz Prištine i drugih sredina u Republici Srbiji pozivam da se okanu ratno huškačke politike u nedostatku rezultata i u želji da opravdaju svoje propale politike. Pozivam i sve društveno odgovorne ljude da svoju retoriku prilagode uslovima i situaciji na KiM koja je u ovom trenutku više nego zapaljiva. A sve one koji to ne umeju, pozivam da to nauče od čoveka koji je otišao u Srebrenicu, pozivam da to nauče od čoveka koji je u prvom naletu korona virusa poslao 1.000 PSR testova Institutu za javno zdravlje u Prištini. Pozivam ih da to uče od čoveka koji je na njihove napade da je Srbija izvršila koje kakvu agresiju time što je poslala vakcinu Srbima na KiM, rekao da on nema nikakav problem sa tim i da će on poslati vakcinu i za drugo stanovništvo na KiM, prvenstveno Albance i stanovništvo druge nacionalnosti. Pozivam ih da u miru i toleranciji i pomirenju uče od Aleksandra Vučića. Živela Srbija, živelo KiM!
Zahvaljujem narodnom poslaniku Milanu. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja jedinstvenog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ispred predlagača ima potpredsednica Narodne skupštine Elvira Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, na kraju izuzetno kvalitetne rasprave bih želela u ime predlagača 15 poslanika članova Odbora za evropske integracije da sumiram. Mislim da je najbolje, pošto sam na samom početku svog izlaganja juče ujutru upravo govorila o tome, što je posle i ušlo kao amandman na ove zaključke, koliko je značajno nastaviti stalnu i nesmetanu komunikaciju sa građanima o vrednostima i o značaju evropskih integracija i EU, mislim da je dobro da razgovaramo još malo i o konkretnim benefitima tog procesa. Naime, ukupna bilateralna razmena između Evropske unije i Republike Srbije za period 2018-2019. godine, o kojoj delimično razgovaramo, rasla je po stopi od 4,8%, a iznosila je ukupno 26,5 milijardi evra. Tokom poslednjih 10 godina bilateralna razmena je rasla impresivnih 156% i EU zaista ostaje prvi trgovinski partner, pokrivajući 63% ukupne razmene, 68% od ukupnog izvoza i 59% od ukupnog uvoza roba. Evropska unija je zaista daleko najveći donator, investitor i trgovinski partner Republike Srbije. Evropske unija je za period od 2000. do 2018. godine obezbedila bespovratna sredstva u visini od 3,6 milijardi u oblastima od vladavine prava, reforme javne uprave, društvenog razvoja do životne sredine i poljoprivrede. Trenutno se implementira oko 600 projekata. Svake godine EU donira oko 200 miliona evra za socijalni i ekonomski razvoj Republike Srbije. Dvadesetdevetog maja ove godine sporazum vredan 70 miliona evra potpisali su šef delegacije EU, gospodin ambasador Sem Fabrici i ministar za evropske integracije i nacionalni IPA koordinator Jadranka Joksimović. Reč je o bespovratnim sredstvima. To je prvi deo IPA programa za ovu godinu, a pomoć će ići za zapošljavanje, poljoprivredu, obrazovanje, zdravstvo, ruralni razvoj i socijalnu zaštitu najugroženijih. Dvadesetsedmog maja ove godine Evropska komisija je predstavila izuzetno značajan predlog za osnivanje fonda od 750 milijardi evra za podršku evropskoj privredi koja je pogođena, ugrožena pandemijom korona virusa. Novi instrument za oporavak, nazvan - Naredna generacija Evrope, Evropske unije, ugrađen je u dugoročni budžet za period od 2021. do 2027. godine. Evropski komesar za susedsku politiku i proširenje Varheji Oliver je izjavio da će Srbija biti uključena u plan Evropske komisije od 750 milijardi evra za oporavak EU od pandemije korona virusa. Krajem aprila ove godine Evropska komisija je najavila više od 3,3 milijarde evra finansijske pomoći EU za građane zapadnog Balkana, koja će se realizovati sa Evropskom investicionom bankom. Ovaj paket je namenjen ispunjenju hitnih zdravstvenih i humanitarnih potreba Kovid-19 pandemije, kao i pomoći društveno-ekonomskom oporavku. Evropske unija je obezbedila paket mera za podršku Srbiji u borbi protiv korona virusa. Najpre finansijsku pomoć u vrednosti od 93 miliona evra, tako što je Srbiji zapravo omogućena prenamena sredstava, neutrošenih sredstava iz IPA fondova i tekućih projekata. Nadalje, 15 miliona evra za hitnu pomoć Srbiji. Tokom pandemije, obezbeđeno je takođe 200 hiljada evra pomoći u paketima hrane i higijenskih sredstava za preko 15 hiljada najugroženijih sugrađana. Evropska unija takođe tretira zemlje zapadnog Balkana, što je izuzetno značajno, kao privilegovane partnere, pridružujući ih mehanizmima i instrumentima same unije. To podrazumeva Komitet za zdravstvenu bezbednost, sporazume o zajedničkim nabavkama, mehanizam civilne zaštite unije, Fond solidarnosti itd. Srbija, kao zemlja kandidat, učestvuje u tzv. programu „Rescue EU“ koji je najnoviji deo mehanizama civilne zaštite Evropske unije koji može da bude aktivan za sve oblike prirodnih katastrofa. Evropska komisija finansira sva sredstva, uključujući skladištenje i transport. Srbija je konkretno od ovog programa imala koristi u prvoj polovini, negde u julu ove godine i sada pred kraj 2020. godine. Ovde spomenut investicioni okvir za Zapadni Balkan je poseban instrument podrške Evropske unije i međunarodnih finansijskih institucija za pripremu i realizaciju infrastrukturnih projekata. Iz tog instrumenta od 2014. godine do danas Srbija je dobila bespovratnu pomoć za realizaciju šest velikih projekata na teritoriji Srbije u sektorima: saobraćaja, energetike i životne sredine, u ukupnoj vrednosti od gotovo 135 miliona evra. Kao što je poznato, Republika Srbija realizuje programe prekogranične saradnje sa sedam zemalja: Bugarskom, Mađarskom, Rumunijom, Hrvatskom, Bosnom i Hercegovinom, Crnom Gorom, a od nedavno i sa Severnom Makedonijom. Kao što je poznato, Republika Srbija realizuje programe prekogranične saradnje sa sedam zemalja Bugarskom, Mađarskom, Rumunijom, Hrvatskom, BiH, Crnom Gorom, a od nedavno i sa Severnom Makedonijom. Do danas je od tih programa prekogranične saradnje bilo sprovedeno ukupno 1.151 projekat ukupne vrednosti od oko 406 miliona evra. Iz programa sa Mađarskom je na primer otvoren prelaz Bački Vinogradi-Ašothalom. Rekonstrukcija prilaznih puteva prelazima Bački Breg, Bajmok i Đala. Poboljšanje infrastrukture za odbranu od poplava na severu Vojvodine itd. Iz programa sa Rumunijom, na primer, u opštini Senta je u sklopu renoviranja crkve su osposobljene jedne od najvećih orgulja u Srbiji. Mogla bi još dugo da pričam o tome, ali ću imati društvenu svest, kao što nas je juče zamolio predsednik parlamenta. Pošto smo na kolegijumu danas razgovarali o tome da je za EU značajno da bude štiklirano šta smo sve uradili i da se pred kraj bavimo sami sobom, Narodnom skupštinom, izveštaj Evropske komisije ima poseban deo koji se odnosi na rad Narodne skupštine, znači ključne tačke koje se odnose na rad ove institucije koja je, podsetila bih sve vas, formirana, odnosno skupštinsko rukovodstvo izabrano 22. oktobra ove godine. Svi naši odbori su formirani, velika većina njih, skoro svi, 26. oktobra, a nova Vlada Republike Srbije je izabrana 28. oktobra ove godine. Od tada do danas Skupština je jako ozbiljno shvatila preporuke za izveštaj Evropske komisije i uradila sledeće. Smanjen je broj hitnih postupaka koji je iznosio 44% tokom prethodnog izveštaja, pa 19%. Ovaj novi saziv je za ova intenzivna dva meseca svega tri predloga zakona usvojio po hitnom proceduri. Svi ostali su išli po redovnoj. Druga kritika iliti preporuka se odnosila na zapaljiv govor u Skupštini. Narodna skupština je nedavno usvojila Kodeks ponašanja narodnih poslanika. Povećana je delotvornost, nezavisnost i transparentnost rada Skupštine koji se najviše tiče skupštinskog nadzora nad izvršnom vlašću. Naime, većina skupštinskih odbora je održala sednice gde su resorni ministri podnosili izveštaje o radu. Budžet za 2020. godinu je donet na vreme, u skladu sa skupštinskim kalendarom za 2021. godinu. Vreme rasprave za budžet je duplirano prvi put ikada. Sa donošenjem budžeta smo raspravljali i o završnom računu budžeta za 2019. godinu što je izuzetno velika stvar. Raspravljalo se i o godišnjem izveštajima nezavisnih regulatornih tela, usvojili su se zaključci matičnih odbora, a to su takođe preporuke iz izveštaja. Što se tiče samih javnih slušanja. Jedno vreme je bilo malo javnih slušanja, to je primećeno. U prethodnom sazivu ih je bilo šest, sada je Odbor za finansije organizovao javno slušanje. To je dobar primer i nadam se da ćemo u narednom periodu imati još više. Još jednom, preporuka konkretna je bila da se usvoji Kodeks ponašanja narodnih poslanika. Radna grupa je radila na tome i Administrativni odbor je predložio, a Narodna skupština usvojila. Dakle, da zaključim, rasprava o izveštaju Evropske komisije, o napretku Srbije u procesima evropskih integracija u Narodnoj skupštini nije imao za cilj da podstiče možda buku ili bes, već temeljnu analizu različitih politika koje predstavljaju našu budućnost. Srbija je deo evropske istorije i uvek smo u Evropi imali prijatelje kao što ih imamo i danas. Obzirom na veliki značaj pristupnog procesa, smatramo da je vreme da se u prvi plan stavi njegova politička priroda, te da se osiguraju jače vodstvo i angažman država članica na najvišem političkom nivou. Stoga, molim narodne poslanike da usvoje zaključke Odbora za Evropske integracije iliti članova tog Odbora. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Drago mi je da društvena svest ima uticaja. Završili smo sa raspravom. Za sada nema dalje prijavljenih na listama poslaničkih grupa. Nema ni prijavljenih predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslanika. Da li možda gospodin ministar želi reč? Hvala. Ja želim samo da se na kraju ove naše rasprave zahvalim ministru Selakoviću na prisustvu i juče i danas, naravno i ostalim predstavnicima Vlade, ali on je bio najuporniji da ostane sa nama do kraja. Zahvaljujem mu se na tome. Što se tiče nas, na osnovu člana 98. stav 4. Poslovnika zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu zaključka povodom predstavljanja Izveštaja Evropske komisije o Republici Srbiji za 2020. godinu. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika, određujem utorak, 29. decembar, sa početkom u 14,00 časova kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Devete sednice Drugog redovnog zasedanja. Sačekaćemo dvadesetpet minuta samo da se obave i ostale formalnosti, pošto znate da je danas kraj redovnog zasedanja, pa onda sa tim imamo i ceremoniju koja podrazumeva državnu himnu. Još jednom zahvaljujem se ministru Selakoviću. Mi nastavljamo u 14,00 časova. [[Posle pauze.]] Poštovane dame i gospodo, narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda potrebno je da utvrdio kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad u danu za glasanje postoji, ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika, te vas molim da ubacite svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno u ovom momentu 174 narodna poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopuni Zakona o javnim medijskim servisima, u načelu. Molim da se pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 178, za - 176, nije glasalo – dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Podsećam vas da je članom 2. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu danom objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 179, za - 177, nije glasalo – dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopuni Zakona o javnim medijskim servisima, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 180, za - 177, uzdržan – jedan, nije glasalo – dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o dopuni Zakona o javnim medijskim servisima. Pošto prelazima na odlučivanje o predlozima zakona o potvrđivanju međunarodnih ugovora, odnosno sporazuma tačke od 2. do 4. dnevnog reda, podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 3. tačka 4) i 6) Ustava Republike Srbije Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuje javno zaduživanje i zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora većinom glasova svih narodnih poslanika. Imajući to u vidu prelazimo na odlučivanje. Druga tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o kinematografskoj koprodukciji između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 181, za – 179, nije glasalo – dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Treća tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Japana o otklanjanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i sprečavanju poreske evazije i izbegavanja, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 181, za – 181. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno, većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Četvrta tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu izgradnja autoputa E-80 Niš-Merdare, deonica Niš-Pločnik, faza 1) između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 181, za – 180, nije glasao – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Peta tačka dnevnog reda. Pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da su sastavni deo Predloga zaključka postali amandmani narodnog poslanika Nemanje Joksimovića na tačke 1, 2. i 5. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom predstavljanja Izveštaja Evropske komisije o Republici Srbiji za 2020. godinu, u celini. Zaustavljam glasanje: ukupno 181, za – 173, uzdržana – dva, nije glasalo – šest. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zaključka povodom predstavljanja Izveštaja Evropske komisije o Republici Srbiji za 2020. godinu, u celini. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Devetu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2020. godini. Dozvolite mi dame i gospodo, pošto se danas završava Drugo redovno zasedanje da samo napomenem da je Narodna skupština Republike Srbije i u teškim uslovima pandemije radila sve vreme, da je u ovom novom sazivu održano 11 sednica, devet redovnih i dve posebne, da je bilo 26 radnih dana zasedanja za dva meseca i jednu nedelju, od kada je izabrano rukovodstvo Narodne skupštine, da smo razmatrali 98 tačaka dnevnog reda, da je usvojeno ukupno 105 akata, 50 zakona i 55 ostalih akata. Želim takođe da kažem da od 50 zakona, samo su tri usvojena po hitnom postupku. To je, ako računamo zakone kao tačke dnevnog reda, to je oko 6%. Mi smo ispunili sve ono što smo postavili kao svoj cilj na početku, o čemu smo govorili. Doneli smo Kodeks ponašanja narodnih poslanika. Razmatrali smo izveštaje nezavisnih tela u plenumu. Po prvi put u plenumu smo razmatrali i Izvešaj Evropske komisije o napretku Srbije u procesu pridruživanja i priključivanja EU. Želim svim poslanicima da se zahvalim na veoma predanom radu. Time zaključujemo redovno zasedanje. Naravno, kao što znate, po Ustavu Republike Srbije, po svim zakonima, Zakon o Narodnoj skupštini, itd., našem Poslovniku, prvo redovno zasedanje u sledećoj godini počinje prvog radnog dana u martu mesecu. Kao što znate, i svake godine je to tako i tako će biti i sada, odmah posle novogodišnjih i božićnih praznika mi ćemo nastaviti sa našom praksom, nisam govorio o tome, ali svakog utorka smo imali sednice kolegijuma i dogovarali se sa svim šefovima poslaničkih klubova i sa potpredsednicima o dinamici i planu rada Narodne skupštine. Mi ćemo na sednici Kolegijuma već 5. januara razmatrati dalje naše aktivnosti i videćemo, znate kako se zakazuju vanredne sednice, ali svakako možete očekivati da ćemo nastaviti sa aktivnim radom i odmah posle Nove godine. Jednostavno, želim da kažem da smo najviše što smo mogli doprineli i reformama i uopšte političkoj stabilnosti i političkoj stabilnosti u Srbiji. Shodno tome, na kraju redovnog zasedanja, kao što znate postoji određena ceremonija i to i samo pokazuje da mi sve što radimo, radimo u interesu Srbije. Molim vas da na kraju Drugog redovnog zasedanja u 2020. godini saslušamo himnu Republike Srbije. (Intoniranje himne Republike Srbije.)