Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2017. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 96 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje.Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 100 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Danas imamo na dnevnom redu traženje obaveštenja i objašnjenja na osnovu člana 287. Poslovnika Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik prof. dr Vojislav Šešelj. Izvolite.
Gospodo narodni poslanici, postavljam pitanje premijeru Ani Brnabić - dokle će premijer Brnabić da trpi u sastavu Vlade ministra Zoranu Mihajlović koja neprekidno rovari i unutar Vlade i u javnosti širi uznemiravajuće vesti i koja potkopava sve ono što je u interesu Srbije, a protežira interese srpskih neprijatelja? Poslednje što se desilo, Zorana Mihajlović je održala još 19. oktobra sastanak sa predstavnicima sindikata Železnice i saopštila im povodom najavljenog povećanja zarada za zaposlene u javnom sektoru da će radnici Železnice biti izuzeti, jer ona Železnicu ne tretira kao javno preduzeće, tretira je kao akcionarsko društvo. Nema razlike u statusu Železnice, realne razlike, bilo da je ona akcionarsko društvo ili javno preduzeće ako je država 100% vlasnik akcionarskog društva. Niko nema pravo da izdvaja radnike Železnice od povećanja prihoda, od povećanja zarada, pogotovo što se njima prihodi nisu povećavali već pet godina. Kada je donošena odluka da se smanje plate u javnom sektoru, onda su i oni bili obuhvaćeni tom odlukom. Da ništa drugo Zorana Mihajlović nije loše uradila dok je ministar u ovoj Vladi, ovo je dovoljan razlog za njenu smenu. Ona je jednostavno nepodnošljiva na toj funkciji ministra. Čega se god svojom rukom uhvati, da se za zelen bor uhvati i on bi se zelen osušio. Vidite, Zorana Mihajlović je bila ministar i u vreme kada su Železnice transformisane u tri akcionarska društva. Zašto je to rađeno? Naravno, ona očekuje da se bar neki deo Železnica proda, pa da se lepo ugradi u tu prodaju. Inače, što se tiče načina funkcionisanja Železnica, one treba da budu jedinstvene. Infrastruktura, prevoz putnika i kargo prevoz, odnosno prevoz robe, tu se principijelna, suštinska razlika ne može praviti. Svuda u Evropi železnice su u državnoj svojini, čak i ako su akcionarska društva, država ima ubedljivu većinu akcija u svom vlasništvu. U Nemačkoj, valjda, 76%, u Francuskoj nešto slično. Nigde u Evropi železnice ne mogu biti privatno preduzeće, ne mogu da opstanu, jer železnice su kao ona invalidska štaka na koju se naslanja cela privreda i dobra preduzeća i loša preduzeća. Nijedna država nije u stanju da se otarasi železnica, iako železnice, u principu, ne donose profit. One mogu s vremena na vreme doneti profit, ali u sistemskim uslovima oni, zapravo, ne donose profit. Jedino u Americi postoje privatne železnice, jer Amerika tamo gde železnice ne mogu da funkcionišu kao privatno preduzeće, jednostavno ukida, ona ne brine o tome. U celoj Evropi brine se o železnicama. Nijedna država nije u stanju da se odrekne železnica i nijedna nije bila u stanju da privatizuje te železnice. Način ophođenja Zorane Mihajlović prema radnicima, prema sindikatima, prosto kao da želi da ih iritira, da krenu na štrajk, da krenu u nemire itd. Ko normalan može da pomisli da se dignu plate u javnom sektoru, a da železničari budu zaobiđeni, pogotovu što su železničari još u vreme komunizma bili na izvestan način uskraćeni, zanemareni, potisnuti i što su im uvek zarade kasnile za prosekom u drugim javnim preduzećima.
Hvala doktore Šešelj. Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Hvala. Moje prvo pitanje ide na resor Ministarstva spoljnih poslova i gospodina Ivice Dačića, a tiče se najnovije, dakle samo jedne u nizu izjava koje su visoki američki predstavnici, senatori, kongresmeni i diplomate, posebno u Prištini, ali i na drugim mestima, upućivali povodom Kosova i na svaki mogući način, i direktno i indirektno, podržavajući tu nezavisnost, i šta više, tražeći od Srbije, odnosno od Beograda, da se toj nezavisnosti više ne protivi. Poslednja u nizu takvih izjava jeste ova američkog kongresmena Eliota Engela, koliko juče, u Prištini, gde je on ne samo ponovio svoje stavove, već tražio, odnosno podržao zahtev Ramuša Haradinaja, predsednika tzv. vlade Kosova, koji je izabran, uzgred budi rečeno, glasovima poslanika Srpske liste, da se i SAD uključuju u briselski dijalog. Takođe taj briselski dijalog treba da bude vremenski oročen i da treba da rezultira svim onim što i Priština, i Berlin, i Vašington i Brisel misle, da treba da bude finale tog briselskog dijaloga. Dakle, pravno obavezujući sporazum, stolica za Kosovo u UN, i prestanak oponiranja, odnosno kako oni to vide, opstrukcije Beograda integraciji Kosova u međunarodne organizacije. Bilo je tu takođe i teških reči na račun Rusije i Srbije, što je takođe već obavezni repertoar istupa visokih američkih predstavnika u poslednje vreme, i ne samo u poslednje vreme. Dakle, moje pitanje glasi – da li je ikada i da li će povodom ove izjave Ministarstvo spoljnih poslova, uputiti bilo kakvu notu, bilo kakav protest, izjavu na najblažem ili malo manje blagom nivou, znači u tom repertoaru, diplomatskih mera koje stoje na raspolaganju, da li će bilo šta od toga biti učinjeno ili po običaju neće? I, konkretnije drugo pitanje – da li je u prošlosti, govorim u poslednjih četiri ili pet godina, bilo kakve vrste demarša od strane našeg Ministarstva spoljnih poslova, upućenog američkom kolegi, ili je ta vrsta gneva i ljutnje rezervisana, i protesta, rekao bih opravdanog protesta, je rezervisana samo za komšije i to samo pojedine komšije? Danas smo imali primer sa Alijem Izetbegovićem, gde Savet za nacionalnu bezbednost zaseda i sastaje se da bi reagovao na jednu novinsku izjavu i to usputnu, hipotetičku izjavu, neumerenu, neprimerenu, netaktičnu, sve se slažem, to treba osuditi, ali jednog od tri člana bosanskog, odnosno BiH predsedništva, koji i onako ne može ništa samostalno odlučiti. Dakle, ja sam za to da se bude dosledan i da ako reagujemo i protestujemo, a treba reagovati i protestovati odmereno, kulturno, ali držeći do sebe, da se onda bude principijelan i da se reaguje na neprihvatljive izjave, kako onih velikih, tako i onih malih i kako onih kojih se plašimo ili koji se aktuelno vas plaši, tako i onih koji služe kao meta za demonstriranje jeftinog i neobaveznog patriotizma, jednog dela naše vlasti i to samo prema potrebi. Drugo pitanje i moram tu da završim, ali prošli put nisam stigao i tako da ovo prošlo povlačim od prošle nedelje, ali samo da ga konkretizujem. Išlo je takođe na adresu ministarske saobraćaja, odnosno Ministarstva saobraćaja. Ticalo se već čuvenog, rekao bih, zloglasnog Koridora ili auto-puta Niš-Merdare-Priština, dakle auto-puta, koji je, rekao bih, ničim izazvano lansiran na Samitu u Berlinu, od strane Edija Rame i Aleksandra Vučića, auto-puta za koji stručnjaci, ne govorim sada napamet, stručnjaci sa kojima sam razgovarao, govore da nema nikakvo ili nema dovoljno ekonomsko opravdanje, a o političkoj i geopolitičkim posledicama da ne govorimo. Pogotovo, tim pre, što smo prethodnih dana i nedelja ponovo registrovali smrtne slučajeve, nesreće na nedovršenim deonicama auto-puteva kroz Srbiju, koji su davno trebali biti završeni.Moje pitanje i sugestija glasi – zašto se sve snage, sva sredstva, sva energija, konačno ne ubaci u rešavanje i konačno završavanje stvarno, ne televizijsko završavanje Koridora 10 i 11? Da to uradimo za početak, da konačno imamo auto-put do Čačka i da konačno imamo put do makedonske granice, pravi i u punom obimu, a onda da razmišljamo o svim drugim projektima. Ovako kako deluje, to deluje kao jedan ad hok, politički projekat i nije slučajno nazvano da je to, na neki način, da Srbija participira u gradnji auto-puta za veliku Albaniju. Hvala.
Hvala, kolega Vukadinoviću. Reč ima narodna poslanica Olena Papuga. Izvolite.
Hvala potpredsedniče. Prvo svoje pitanje upućujem premijerki Ani Brnabić, a tiče se Zakona o vraćanju oduzete imovine i o obeštećenju, pa pitam – kada će u skupštinsku proceduru stiće izmene Zakona o vraćanju imovine, jer 100.000 građana čeka da im Agencija za restituciju reši predmete i da li će u tom zakonu biti predviđena supstitucija?Drugo pitanje postavljam ministru finansija Dušanu Vujoviću, a tiče se Zakona o PDV. Naime, domaći preduzetnici koji su orijentisani na izvoz svojih proizvoda i robe podnose dokumentaciju za prijavu PDV svakog meseca i to do 15. u mesecu. Pošto se pri izvozu PDV ne iskazuje, ali svakog meseca pri poreskoj prijavi, država je u obavezi da im vrati PDV, jer oni za te novce od povratka PDV kupuju sirovine uglavnom na domaćem tržištu, na koji se PDV obračunava, a finalni proizvod plasiraju u izvoz, gde im se PDV ne zaračunava. Država je u obavezi da na osnovu Zakona o PDV, u roku od 45 dana vrati preduzetnicima PDV od momenta prodaje poreske dokumentacije, znači od 15. kada oni to predaju, kao i svaki preduzetnik, kod kojeg je situacija obrnuta, mora da vrati PDV u određenom zakonskom roku, jer ako to ne uradi on krši zakon.Država krši zakon, jer sam proverila i dobila neke informacije od građana, da i po tri, četiri meseca, a nekada i do pola godine kasni sa povratkom PDV, što stvara problem kod tih preduzetnika. U slučaju kada preduzetnik mora da plati PDV država je jako efikasna, on PDV mora da plati u roku od 45 dana, a povrat PDV čeka i do pola godine. Pitanje ministru Vujoviću – zašto Ministarstvo finansija ne poštuje Zakon o PDV i ne vraća PDV preduzetnicima u zakonskom propisanom roku od 45 dana?Drugo pitanje postavljam ministarki Slavici Đukić Dejanović, a odnosi se na oslobađanje plaćanja u predškolskim ustanovama – zašto opštine mogu same da određuju da li će treće dete i sva ostala deca posle tog trećeg deteta boraviti besplatno u obdaništima ili ne? Zašto su deca diskriminisana, ako žive u nekim nerazvijenijim opštinama, roditelji moraju da plaćaju punu cenu? Pitanje sam dobila od mojih prijatelja koji žive u opštini Kula, jer je opštinsko veće početkom septembra ili krajem avgusta donelo odluku da svako treće dete i naredno dete po rede, sada plaća 50% od cene boravka, a do sada je to bilo besplatno. Zato pitam ministarku Đukić Dejanović – zašto je to različito u svakim opštinama?Ministra Mladena Šarčevića i Jasminu Milošević iz Agencije za bezbednost saobraćaja pitam – šta se dešava sa školskim autobusima? Znamo da su pojačane kontrole vozača autobusa koji prevoze decu i učenike na ekskurzije, ali pitam ko kontroliše i kako se kontrolišu autobusi koji prevoze učenike od mesta do mesta u toku školske godine? Dolazim iz kulske opštine gde su autobusi jako stari. Opština je angažovala privatno preduzeće koje prevozi učenike, ali učenici dojavljuju i imam informacije da su autobusi jako stari, da se kvare, da jednostavno ne stižu na vreme na časove, da se desilo da su čak izgoreli autobusi pa tako sa njima putuju, ne znam ni ja šta. Zato pitam, ko kontroliše te autobuse i da li ti tehnički pregledi možda treba da se uvedu na svaka dva meseca ili na pola godine, jer bezbednost dece je stvarno ugrožena?Još jedno, poslednje, pitanje pitam ministra Zlatibora Lončara, a tiče se besplatnih prevencija građana koje su stvarno za pohvalu i koje su uspele, ali mislim da su opet diskriminisani građani koji žive na selima, jer jednostavno oni ne mogu da doputuju do prvog svog kliničkog centra ili do Opšte bolnice. Prvo i prvo, daleko im je, treba možda na neki način organizovati taj prevoz jer oni ne mogu da obave te besplatne preventivne preglede, pa pitam da li će se tu nešto uraditi?
Hvala, koleginice Papuga. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Imam nekoliko pitanja za različite funkcionere i organe, a sve se odnese na skandaloznu odluku Skupštine grada Zrenjanina da 2.500 najboljeg poljoprivrednog zemljišta u državnoj svojini u gradu Zrenjaninu bez licitacije, bez pravila, bez bilo kakvih uslova i, ja bih rekla bez ikakve časti, dodele privatnoj kompaniji „Tenis“ i još dvema domaćim kompanijama, od kojih je jedna verovatno, ne verovatno nego koincidencijom, upravo u vlasništvu jednog od odbornika vladajuće koalicije, Aleksandar Vučić – Srbija pobeđuje u Zrenjaninu. Radi se o odborniku Željku Malušiću.Moje prvo pitanje u tom smislu ide upravo Agenciji za borbu protiv korupcije, jer je onome ko je u toj agenciji ostao dok je SNS nije potpuno razbucala, da li zna da je jedna od firmi koja je dobila ovaj posao u Skupštini grada Zrenjanina u vlasništvu odbornika vladajuće koalicije, koji je i sam učestvovao u donošenju odluke da se državno poljoprivredno zemljište dodeli upravo njemu i njegovoj firmi? Da li je on možda vlasnička prava u toj firmi preneo na neko treće lice, ili je ona i dalje u njegovom vlasništvu, i da li Agencija za borbu protiv korupcije smatra da tu ima osnova za zloupotrebu položaja ili sukob interesa, budući da se radi o tek osnovanoj firmi koja je osnovana svega nekoliko dana pre nego što je objavljen javni poziv o uslovima za ostvarivanje prava prvenstva zakupa na osnovu investicija? Za one građane koji ne razumeju, pravo prvenstva zakupa poljoprivrednog zemljišta je uvedeno 2015. godine sramotnim, koruptivnim, besramnim Zakonom o poljoprivrednom zemljištu, kojim je omogućeno da trećinu zemljišta u svakoj opštini u Srbiji Ministarstvo poljoprivrede dodeli privredniku po slobodnom izboru, a da za to zemljište istovremeno ne mogu da se takmiče, ne mogu da licitiraju i ne mogu da se nadmeću poljoprivrednici. Pitanje ministru Nedimoviću – da li on zna da poljoprivrednicima, koji su do sada obrađivali to zemljište, ostaje samo kao mogućnosti ili sada da rade kao nadničari na zemljištu koje su dodelili „Tenisu“ i svom odborniku, ili da prestanu da se bave poljoprivredom i time, posle generacija koje su se u njihovim porodicama bavile poljoprivredom, ostanu bez ikakvog posla? Da li ministar Nedimović zna da to što SNS poklanja svojim poslovnim partnerima nije njihovo, da su tu zemlju generacije paora u Vojvodini otimale od močvara da bi od nje napravile danas jednu od najplodnijih zemljišta u Evropi i da bi SNS bez kriterijuma, bez pravila, bez uslova i bez mogućnosti da se drugi takmiče sada tu zemlju poklanjala svojim poslovnim partnerima? Koliko je takve zemlje u Vojvodini, neka kaže ministar Nedimović, koju će pokloniti svojim odbornicima, svojim funkcionerima, svojoj braći, kumovima, poslovnim partnerima i kome se već ta zemlja besplatno deli. Da li je svestan koliku štetu nanosi paorima koje ovim ostavlja bez ikakvih izvora da rade i bez ikakvog načina da sebe izdržavaju i da zarade za svoj život?Tako da, gospodo iz SNS, to što poklanjate svojim poslovnim partnerima nije vaše. To nije zemlja vaših tajkuna, to nije zemlja vaših odbornika, to nije zemlja vaših funkcionera, to je državno poljoprivredno zemljište koje su vojvođanski paori oteli od močvara, generacije su otimale od močvara samo da bi ste vi to tako raspodelili. Naravno da ćete svi odgovarati za to jednom kada odete sa vlasti, a do tada će svi paori imati podršku DS da vas sprečimo da razdelite ono najvrednije što Vojvodina i što Srbija ima, a to je naše poljoprivredno zemljište.
Hvala, koleginice Jerkov. Reč ima narodni poslanik mr Ivan Kostić. Izvolite, kolega Kostiću.
Poštovani građani Srbije, postavljamo pitanje ministru prosvete i ministru kulture i informisanja, kako zamišljate da smanjite vršnjačko nasilje u srpskim školama dok ne ukinete rijaliti programe na televiziji koji su prepuni nasilja i prostakluka? Kada će partijskog televiziji SNS, TV „Pink“, biti oduzeta nacionalna frekvencija zbog propagande vladajuće stranke i emitovanja nemoralnih rijaliti šoua? Drugo pitanje ministru privrede i ministru poljoprivrede, kako ste dozvolili da Skupština grada Zrenjanina izglasa da se nemačkoj firmi „Tenis“ dodeli prvenstvo zakupa 2.500 hektara državnog poljoprivrednog zemljišta? Zašto se naša zemlja daje strancima i kako domaći poljoprivrednici da prežive u sopstvenoj zemlji? Inače, „Tenis“ počinje da obrađuje zemlju 2019. i 2020. godine, a do tada će oni da rentiraju zemlju domaćim poljoprivrednicima.Treće pitanje predsedniku Vlade, kada će biti smenjena Mira Petrović, kojoj je pre tri meseca istekao mandat na mestu vršioca dužnosti direktora „Pošte“, gde je postavljena po podeli partijskog plena kao sekretarica Milana Krkobabića? Ko je dozvolio da podeli suspenzije za 47 sindikalaca „Pošte“ koji su u štrajku i koji su istakli opravdane zahteve da Mira Petrović mora biti smenjena? Srpski pokret Dveri podržava opravdane zahteve Samostalnog sindikata poštanskih radnika Srbije.Četvrto pitanje predsedniku Srbije, Aleksandru Vučiću, ko vam je veći prijatelj, Toni Bler, Bil Klinton, Gerhard Šreder, DŽo Bajden, Edi Rama, Hašim Tači, Ramuš Haradinaj ili DŽordž Soroš? Što je veći ratni zločinac i neprijatelj Srbije u pitanju, to je Vučiću, očito, bolji prijatelj. To se vidi iz dosadašnjeg rada. O čemu ste razgovarali sa zamenikom predsednika Fonda za otvoreno društvo, sinom DŽordža Soroša? Zar to nije isti onaj Soroš, koji je prema čestom pisanju vaše partijske novine „Informer“, planirao rušenje Srbije? Da li to znači da Aleksandar Vučić zajedno sa porodicom Soroš planira rušenje Srbije? Da li smo konačno saznali pravu istinu, da je upravo Aleksandar Vučić zapravo taj strani plaćenik Soroša o kome piše „Informer“?O čemu je Aleksandar Vučić razgovarao sa generalnim sekretarom NATO-a… [[Isključen mikrofon]]
Kolega Kostiću, izvinjavam se, samo ću da vam pročitam nešto, izvinjavam se što vas prekidam. Dakle, vi možete pitati ministre, funkcionere, o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera i njihove nadležnosti. Vi govorite o nekim imaginarnim stvarima. Molim vas, samo u okviru toga. Izvolite.
Posebno pitanje za Aleksandra Vučića, zašto je od svih razmišljanja profesora univerziteta o Kosovu i Metohiji, izdvojio baš mišljenje Vladana Kutlešića, koji predlaže uniju dve nezavisne države Srbije i Kosova? Da li je to onda predlog za koji se zalaže i Vučić da Kosovo postane nezavisno? Predsedniku Narodne skupštine – kada će tema Kosovo i Metohija doći na dnevni red Narodne skupštine? Dijalog o Kosovu i Metohiji, koji je nedavno u neobično velikoj žurbi pokrenuo predsednik Srbije, smatramo lažnim i ocenjujemo kao pokušaj da se prikrije prava namera aktuelne vlasti da se u 2018. godini potpiše obavezujući dokument o sveobuhvatnoj normalizaciji odnosa sa tzv. nezavisnim Kosovom. Potpisivanje jednog takvog dokumenta u Briselu je uslov na daljem putu Srbije u EU i znači sporazum između dve nezavisne države, čime se otvara put za ulazak lažne države Kosovo u UN. Uvereni smo da u ovom nametnutom, lažnom dijalogu ne treba učestvovati i time davati podršku režimu da, zarad krajnje neizvesnog i štetnog ulaska Srbije u EU i očuvanja lične vlasti, žrtvuju Kosovo i Metohiju. Posebno je simptomatično da se ministar spoljnih poslova nije oglasio po ovom pitanju. Zato, pitam i predsednika Srbije i predsednika Vlade i predsednika Skupštine – kada će se dijalog o Kosovu i Metohiji naći na dnevnom redu Narodne skupštine? Da li će svaka dalja inicijativa ili odluka državnog vrha Srbije po pitanju Kosova i Metohije biti stavljena na referendum, jer se mora čuti mišljenje naroda? Koristimo se prilikom da pozovemo predsednika Srbije i Radnu grupu Vlade Republike Srbije, koji se bave lažnim dijalogom o Kosovu i Metohiji, na direktno sučeljavanje na RTS-u ili u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Ako izbegnu da dođe do ovog sučeljavanja, to će biti još jedan dokaz da je nametnuti dijalog čista laž.Nismo dobili odgovor od predsednice Skupštine Maje Gojković na pitanje koji smo prošli put postavili – zašto su tri narodna poslanika Dveri isključena sa sednica Narodne skupštine na 20 dana zbog postavljanja poslaničkih pitanja? Da li to u Narodnoj skupštini ne sme ništa da se kaže o korupciji i kriminalu u vrhu Vučićeve vlasti? Prošlo je skoro već mesec dana kada je predsedniku poslaničke grupe Dveri, Bošku Obradoviću zabranjen ulaz u skupštinsku salu i prisustvovanje sednicama. Da li je zabranjeno da se o ovome govori u Narodnoj skupštini Republike Srbije? Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Branka Stamenković. Izvolite.
Hvala. Prvo pitanje je za predsednicu Vlade Republike Srbije, Anu Brnabić. Danas je 21. novembar, tačno tri nedelje od kada je istekao rok da Vlada dostavi budžet za narednu godinu Narodnoj skupštini. Budžetski kalendar je definisan u članu 31. Zakona o budžetskom sistemu i nalaže da Vlada Predlog budžeta Narodnoj skupštini dostavi do 1. novembra, a da Narodna skupština taj budžet usvoji do 15. decembra. Tri nedelje ste ukrali narodnim poslanicima da prouče dokument koji ima preko 1.000 strana. Kada će taj dokument konačno stići u Skupštinu? Hoće li narodni poslanici imati dovoljno vremena da jednu tako obimnu materiju kvalitetno prouče, kako bi informisano mogli da učestvuju u raspravi o budžetu? I, konačno pitanje – zašto Predlog budžeta uopšte kasni?Drugo pitanje je za predsednika Republike. Ovo je 33. put da mu postavljamo pitanje. Na prethodnih 32 postavljena pitanja nismo dobili nikakav odgovor. Prvo pitanje glasi – zašto ne dobijamo odgovor i zašto predsednik Republike krši zakon, jer on je dužan da odgovore na naša pitanja Narodnoj skupštini dostavi u roku od 15 dana, u pisanoj formi? Prvo pitanje je kada će konačno prestati da krši Ustav i kada će podneti ostavku na mesto i funkciju predsednika SNS, kako bi konačno mogao biti predsednik svih građana, a ne samo onih koji su simpatizeri i glasači SNS? Drugo pitanje je da li koalicijom sa Ramušom Haradinajem na Kosovu mi, u stvari, pripremamo teren za izbacivanje preambule o Kosovu i Metohiji iz našeg Ustava i za priznavanje nezavisnosti Kosova? Sledeća serija pitanja je za predsednicu Narodne skupštine, Maju Gojković. Ovo je 26. put da sa ove govornice postavljamo pitanja Maji Gojković. Na prethodnih 25 postavljenih pitanja nismo dobili nikakav odgovor, iako je predsednica Skupštine u zakonskoj obavezi da u pisanoj formi na naša pitanja odgovori u roku od 15 dana. Prvo pitanje za predsednicu Gojković – zašto nas uporno ignoriše i zašto ne odgovara na ova pitanja? Drugo pitanje – kada će konačno početi da održava redovne sednice Kolegijuma, ne bi li ova Skupština počela da radi svoj posao kako treba, u interesu građana koji su nas u ovu Skupštinu birali? Podsetiću vas da za ovih godinu i po dana, koliko Skupština radi, mi smo imali jedva dve sednice Kolegijuma. Kolegijumi treba da se održavaju na nedeljnoj bazi.Treće pitanje za predsedavajuću Gojković – kada će da napravi godišnji plan rada? Mi godinu i po dana radimo bez ikakvog plana, potpuno stihijski. Mi danas ne znamo koji će zakoni biti na dnevnom redu skupštinskog zasedanja sledeće nedelje. Građani od nas očekuju da u raspravi informisano branimo njihove interese. Ako nemamo plan rada i ne znamo kada koji zakoni dolaze na dnevni red Skupštine, mi pre svega izdajemo građane Srbije i njihove interese. Kad ćemo konačno dobiti plan rada?Poslednje pitanje – kada će predsedavajuća Gojković konačno na dnevni red Skupštine staviti zahtev za njenu smenu, kao što je obećala da će to da uradi? Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jovan Jovanović. Izvolite.
Hvala. Na početku ću da ponovim dva od tri pitanja koja sam postavio predsednici Vlade, Ani Brnabić, još 12. oktobra, pošto me, i pored obaveze da odgovori u roku od 15 dana, nije udostojila odgovora.Moram da naglasim da je ona jedina koja nije to učinila, jer su svi ostali ministri i institucije kojima sam tada uputio pitanje pružili odgovore, kakvi god ti odgovori bili. Ovakvim ponašanjem predsednica Vlade je, nažalost, samo potvrdila moju konstataciju od pre mesec dana kada je u ovom visokom Domu odgovarala na pitanja poslanika, da je, nažalost, poprimila loše manire svog prethodnika. Koristeći reči koje i ona koristi, takvo ponašanje uopšte nije OK.Od tri pitanja koja sam postavio, danas ću izostaviti ono u vezi sa već do sada zaboravljenom, da budem blag, diplomatskom nespretnošću koju je pokazala najavama, a zatim i odustajanjem od pisma institucijama EU u vezi sa različitim pristupom ovih zemalja pitanjima Katalonije i Kosova, ali zato ću ponoviti preostala dva pitanja. Molim da mi se dostavi broj otkazanih ili odloženih poseta Republici Francuskoj tokom tromesečne zabrane putovanja državnih službenika ovoj zemlji, te da mi se odgovori da li su se sva ministarstva pridržavala te zabrane, kao i da mi se dostavi broj zaključka Vlade na osnovu kojeg su te posete zabranjene, pošto postoji osnovana sumnja da takvu odluku Vlada nije ni donela. Odsustvo odgovora na ovo pitanje mogu samo da protumačim kao potvrdu da takvu odluku Vlada nije ni usvojila, odnosno da je ova mera bila samo jedan u nizu načina da se zamajava javnost u Srbiji, kao što sada imamo slučaj sa tendenciozno prenetom izjavom Bakira Izetbegovića, i to od formalno nepostojeće agencije Tanjug o priznanju Kosova. Samo nekoliko meseci posle donošenja ove zabrane zbog toga što je francuski sud pustio Ramuša Haradinaja, vlasti u Beogradu su posredno, preko Srpske liste, podržale njegov izbor za predsednika Vlade Kosova. Ponavljam i drugo pitanje predsednici Vlade, gospođi Brnabić. U sklopu periodičnog podizanja tenzija sa Republikom Hrvatskom, ministar odbrane Aleksandar Vulin prisustvovao je 1. oktobra ustoličenju novoizabranog vladike dalmatinskog Nikodima u manastiru Krka. On je, naime, prethodno, u pratnji vojno izaslanika u Republici Hrvatskoj, sleteo na aerodrom Zemunik. Podsetiću da je aerodrom Zemunik bio vojni aerodrom koji je tokom rata u Hrvatskoj, odnosno opsade Zadra koristila JNA. Stoga je moje pitanje predsednici Vlade – u kom svojstvu je ministar Vulin prisustvovao ustoličenju vladike Nikodima, odnosno da li ga je Vlada odredila da je predstavlja na tom događaju? Kao i kod prethodnog pitanja, odsustvo odgovora tumačim da Vlada nije donela odluku da je na ovom događaju predstavlja ministar Vulin.I sledeće pitanje upućujem predsednici Vlade. S obzirom na sukob sa ministarkom za evropske integracije, gospođom Joksimović, o značaju broja otvorenih poglavlja sa EU, kao i na izjavu premijerke da je za nju praktično bitnija regionalna stabilnost u odnosu na interese Republike Srbije, da li to znači da se zalaže da sve zemlje zapadnog Balkana uđu u EU? Takav pristup bi praktično značio da bi brzina pristupanja Republike Srbije zavisila od najslabije pripremljene države u regionu, što bi dodatno produžilo ovaj proces. Naime, čak i ako ovim tempom nastavimo otvaranje poglavlja, a o zatvaranju nemamo šta ni da pričamo osim o onim poglavljima koja su striktno tehnička, ne samo da Srbija neće moći da postane članica EU do 2025. godine, o čemu se ovih dana govori u medijima, već do tada nećemo stići ni da otvorimo sva preostala poglavlja. Zaista je čudno da se proklamovani najvažniji strateški cilj Vlade stavlja u tako daleku budućnost. To samo može da svedoči o neiskrenom pristupu ovom procesu. Osim toga, sukobi između predsednice Vlade i ministara samo pokazuju odsustvo njenog autoriteta, odnosno ilustruju situaciju koja je bila teško zamisliva za vreme njenog prethodnika. Tako da, u situaciji kada verovatno nećemo imati vanredne parlamentarne izbore, već moguće da će doći do rekonstrukcije Vlade, ne bi me začudilo da i gospođa Brnabić bude rekonstruisana. Naredno pitanje upućujem predsednici Vlade, ali i ministarki pravde i ministru unutrašnjih poslova. Šta nameravaju da učine da se konačno razreši pitanje paljenja Ambasade SAD 2008. godine, imajući u vidu da odlaganje i rešavanje ovog slučaja negativno utiče na odnose sa ovom zemljom? Naime, Stejt Dipartment je izrazio razočaranje presudom Višeg suda u Beogradu, kojom nijedan od optuženih nije osuđen na zatvorsku kaznu, bez obzira na to što je jedna osoba poginula a materijalna šteta bila ogromna. Da li je možda razlog zbog kojeg se odugovlači sa rešavanjem ovog slučaja i zbog koje je međunarodna reputacija Srbije dodatno narušena taj što delovi bivše vlasti, zajedno sa vodećim predstavnicima sadašnje vlasti, su te 2008. godine organizovali miting „Kosovo je Srbija“, posle kojih je došlo do ovih nemilih događaja? Za kraj, poslednje pitanje, koje je više kuriozitet, upućujem ministru za rad. Da li je tačno da je ovo ministarstvo usvojilo protokol o ponašanju, koje reguliše pravila ponašanja, koja bi pre svega trebalo da proisteknu iz kućnog vaspitanja? Naime, kako su mediji preneli, ovaj protokol, između ostalog, propisuje da se jede zatvorenih usta, da je zabranjeno mirisati postavljeno jelo, mljackati, srkati i podrigivati, kao i da odeća mora da bude čista, uredna i ispeglana. Da li je možda ovaj protokol uveden zbog kadrova koji su primljeni u poslednjih pet godina, a naročito u poslednje tri, za vreme njegovog prethodnika, sadašnjeg ministra odbrane? Hvala.
Hvala kolega Jovanoviću. Aleksandar Marković ima reč. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, moje pitanje je upućeno Agenciji za borbu protiv korupcije i ono glasi – da li je bilo lažiranja Finansijskog izveštaja DS za 2012. godinu i zašto se razlikuju podaci BIRN-a od podataka na sajtu DS? Naime, na BIRN-ovom sajtu javno.rs su navedeni jedni podaci, a na sajtu DS potpuno različiti podaci o finansijerima, o visini donacija. Koji je od ta dva podatka merodavan? To je jako važno zato što se ovih dana vodi strahovita kampanja i hajka na pojedine članove SNS koji su, eto, očigledno počinili strašan greh jer su donirali 19.000 dinara SNS. Devetnaest hiljada dinara je nešto više od 150 evra, doduše neki su donirali i 40.000 dinara, ali to je najveći iznos, pri tome potpuno u skladu sa zakonom. Mi ovde imamo spisak donatora DS koji su tokom jedne godine, 2012. godine, donirali toj stranci nerealne iznose, potpuno neverovatne iznose. Ja ću se fokusirati na funkcionere koji su vodili opštinu Vračar i funkcionere koji su vodili DS na Vračaru, dakle, bliske saradnike tajkuna Dragana Đilasa u to vreme, pa tako imamo da je izvesni Bogdan Tatić, predsednik Opštinskog odbora DS na Vračaru, donirao dva puta po više od 600.000 dinara DS. Doduše, na sajtu DS je prikazano manje, pa otuda ja i postavljam pitanje u čemu je ta razlika. Dakle, više od milion dinara, 1,2 miliona dinara je donirao, i to kao sitan rukovodilac u JP „Poslovni prostor Vračar“. Setite se, isto ono javno preduzeće koje su uništili, koje su ostavili u dugovima i minusima od više stotina miliona dinara, dakle. Idemo dalje, Vladimir Medaković, taj je u jednom cugu dao 700.000, više od 700.000 dinara. Ako vas zanima funkcija, u pitanju je direktor tog istog preduzeća JP „Poslovni prostor Vračar“. Dakle, sad je već jasno da nije u pitanju nikakva slučajnost da baš funkcioneri „Poslovnog prostora Vračar“, funkcioneri koji su uništili to preduzeće, koji su između ostalog obuhvaćeni i onom krivičnom prijavom od pre nekoliko dana, da su baš oni među najvećim donatorima DS. Otkud ta slučajnost? Idemo dalje. Izvesni Zoran Dujak, taj je valjda bio u Upravnom odboru „Poslovnog prostora Vračar“, da li predsednik, da li član, taj je dao nešto manje od 600.000 dinara, dakle 592.000 dinara konkretno. Dakle, cela ekipa iz poslovnog prostora je tu, svi su na okupu. Idemo dalje. Izvesni Đorđe Belamarić, taj je valjda bio pomoćnik predsednika opštine Vračar, mada je to teško uhvatiti, oni su 40 pomoćnika predsednika opštine izmenili u roku od jedne kalendarske godine. Taj je dao 633.000 dinara. Valjda je imao veliku platu, kako drugačije. Tu je i Bane Kuzmanović, tadašnji predsednik opštine Vračar. Taj je dao skromnih 215.000 dinara Demokratskoj stranci. To su mu bile oko dve mesečne plate. E sad, od čega je živeo ta dva meseca ne znam, treba videti, treba ga pitati. (Radoslav Milojičić: Kako vas nije sramota?) Tu je i Marko Đurišić, kolega preko puta nas, sa 341.000 dinara, lepo je živeo Đurišić. Dakle, da ne čitam sve, svi koji su nešto radili u opštini Vračar.(Radoslav Milojičić: Lopovi.) Dali su ogromne svote Demokratskoj stranci. Imate opomenu. (Radoslav Milojičić: Nisam u sistemu da bih dobio opomenu.)
Gospodine Milojičiću, imate opomenu. (Radoslav Milojičić: Zbog čega?) Zato što nazivate ljude lopovima, ničim izazvani.(Radoslav Milojičić: Ja razgovaram sa Aleksandrom. Nisi mogao da mi daš opomenu, nisam u sistemu, nisam ubacio karticu.)
Molim vas, nisam završio, vratite mi ovaj minut. Da ne čitam sve, svi koji su nešto radili u opštini Vračar, svi koji su povezani sa Demokratskom strankom na Vračaru i sa opštinom Vračar dali su ogromne iznose Demokratskoj stranci. Dakle, uništiše opštinu, uništiše sva javna preduzeća, u toj opštini ustanove. Pare prebaciš Demokratskoj stranci, isisaš novac, zna Kena, zato i galami, zna kako se isisava novac iz opštine. To je bio recept u to vreme. Onda odeš u opoziciju i nakon nekog vremena povedeš najmonstruozniju kampanju protiv SNS, protiv članova SNS koji su se, eto, usudili, drznuli su se da 19.000 dinara doniraju stranci.
Vreme.
Molim vas, uračunajte mi bar ovih deset sekundi.
Uračunao sam vam. Samo završite, molim vas.
Onda se postavlja pitanje gde radi taj član, šta radi, krvna grupa, broj cipela koje nosi itd. Glavna tema u društvu, glavna tema u državi je odakle nekome 19.000 dinara. Lopovi nad lopovima, banda lopovska koja je isisavala pare i dala Demokratskoj stranci.
Marko Đurišić, imate pitanje? Izvolite. (Radoslav Milojičić: Kako sam dobio opomenu? Nisam u sistemu.) Zaslužili ste.
Hvala, predsedavajući. Želeo bih da postavim pitanje nadležnima u gradu Beogradu i opštini Vračar sa koje dolazi prethodni govornik koji je ovde izneo gomilu laži i besmislica. To nije pitanje o kome ću ja govoriti. On odgovor na ta pitanja može da potraži na nadležnom mestu. Mogao je to da potraži i u prethodnih pet i po godina, pošto vidim da postavlja pitanja za stvari koje su se desile pre pet i po i šest godina. Ako mu do sada nešto nije jasno, sumnjam da će mu biti jasnije, ali može slobodno da proveri sve što ga zanima, kao što bih ja voleo da proveri neko njegove finansije i finansije njegove stranke. Ali, nije to pitanje. Pitanje je vezano za opštinu Vračar. U poslednjih nekoliko dana ispred opštine Vračar nalazi se buvlja pijaca. Najsiromašniji građani, a nažalost takvih je u Srbiji 30%, na ulici su prinuđeni da prodaju svoje lične stvari ne bi li omogućili egzistenciju.To je slika i rezultat vladavine SNS-a.Juče kada je u svetu obeležen Dan dece, mogli smo da čujemo podatke da 8,6% dece u Srbiji živi u apsolutnom siromaštvu, a da preko 30% dece u Srbiji je ugroženo siromaštvom. To je rezultat vlasti šest godina SNS i koalicionih partnera i to je ono što svaki građanin treba da zna i svakog građanina treba da zabrine, rezultat katastrofalne ekonomske politike koja je dovela do osiromašenja građana Srbije.Umesto da se pozabavi tim problemom, da ovde u Skupštini razgovaramo o tome i da vidimo koje mere će država da preduzme, da li će konačno biti donet zakon o finansijskoj podršci sa decom, mi od te rasprave bežimo i krijemo se iza velikih parola i pravimo planove o postavljanju najviših jarbola, pevajućih fontana, ukrašavamo grad Beograd u septembru mesecu novogodišnjom rasvetom. Trošimo milione i milione dinara građana Srbije na besmislice, umesto da se posvetimo rešavanju problema budućnosti Srbije. Deca koja odrastaju u siromaštvu su deca po pravilu i velikom procentu u stvari, ta deca ne završe školu, oni ne mogu da se uključe aktivno u život, ne mogu da doprinesu društvu i zajednici. Oni će raditi najslabije plaćene poslove. Tako se stvara začarani krug da će njihove porodice živeti u siromaštvu i njihova deca.Svako odgovorno društvo traži način da se sa tim izbori, samo ne ova Vlada. Dakle, šest godina nismo čuli ni jednu jedinu meru kako da država pomogne najsiromašnijima, već umesto toga imamo bajke i imamo priče o navodnim pljačkama bivšeg režima.Šest godina ste imali da ispitate pljačke bivšeg režima, svakog od nas pojedinačno. Umesto što koristite ovu govornicu ovde da prozivate ljude koji su nekada radili nešto i bili odgovorni za funkcionisanje države, hajde probajte vi nešto da uradite, nešto što će biti za dobro građana, a ne ovde da napadate i da pričate laži. Laž, da, ja ako sam uplatio 300 i nešto hiljada dinara, uplatio sam svoje pare, nisam sedeo u kafani pa je došao neko sa 800 evra da mi da da uplatim za tuđe ime. Da li je to krivično delo? To je krivično delo, doktore Martinoviću, pročitajte zakon. (Aleksandar Martinović: Šta si ti uradio?) Zakon kaže – ko uplati sredstva za treće lice čini krivično delo. I ako Aleksandar Vučić zna da je učinjeno krivično delo, onda on treba tog nekog da prijavi koji je sa 800 evra došao u kafanu i dao dvojici da oni to navodno podele i uplate. Te bajke možete da pričate građanima, ali ne još dugo. Hvala.
Hvala. (Radoslav Milojičić: Po Poslovniku.) Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom.Sačekajte da počnemo prvo.Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milisav Petronijević, mr Dejan Radenković i Milorad Mijatović. Nastavljamo pretres u pojedinostima o prvoj tački dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O MEDICINSKIM SREDSTVIMA.Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvao da današnjoj sednici prisustvuju: dr Zlatibor Lončar, ministar zdravlja, prof. dr Berislav Vekić, dr Meho Mahmutović, prof. dr Ferenc Vicko i prof. dr Vladimir Đukić, državni sekretari u Ministarstvu zdravlja, Danijela Urošević, pomoćnik ministra zdravlja, Dragana Vujičić i Slađana Đukić, vršioci dužnosti pomoćnika ministra zdravlja, Lidija Bašić, viši savetnik u Ministarstvu zdravlja i Mira Kontić, samostalni savetnik u Ministarstvu zdravlja. Na član 100. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska.Da li neko želi reč?Izvolite, povreda Poslovnika.
Morate da naučite nešto kada sedite na tom mestu potpuno nezasluženo, da povreda Poslovnika ima prednost u odnosu na bilo koji drugi govornik.
Koji član, kolega Milojičiću?
To mogu da kažem i u drugoj minuti. Pokažite mi gde piše da moram odmah da kažem koji član?
Pozovite se na član i nemojte da se raspravljate, nemojte da držite lekcije.
I nemojte da se pravite nevešti. Ja znam da vi niste dorasli da vodite ovu sednicu i to vide svi poslanici i opozicije… [[Isključen mikrofon.]]
Hvala. Da li se neko javlja za reč? (Ne) (Radoslav Milojičić: Zašto ste mi sada oduzeli reč? Mislite da ćete doveka ovako? Neće moći, okrenuće se ovo vrlo brzo. Sram vas bilo!) Na član 100. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 100. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne) (Radoslav Milojičić: Ko si ti? Sram vas bilo!) Samo ne dozvoljavam da opstruirate rad parlamenta.Imate opomenu, kolega Milojičiću, još jednu.Na član 101. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 101. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 101. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 102. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 102. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 102. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 103. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 103. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 103. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Aleksandar Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić i zajedno Jelena Vujić Obradović, Marija Jevđić, Đorđe Kosanić, Petar Petrović i Vojislav Vujić.Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona.Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, želim da se zahvalim Ministarstvu na usvojenom amandmanu. Ovo je poslednji u nizu amandmana tehničke prirode koje smo podneli na ovaj predlog zakona i koji je usvojen.Želim samo povodom malopređašnjeg incidenta, predsedavajući, da vam kažem, imajte razumevanja prema gospodinu Milojičiću, iz prostog razloga jer je isfrustriran, jer njega nema na onom spisku donatora DS-a koji su davali novac.Dakle, on je taj novac davao u kešu svojoj centrali, a ne kroz račune, tako da je zbog toga frustriran i imajte razumevanja prema njemu. Zahvaljujem.
Na član 103. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 104. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 104. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 104. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Nada Lazić i Olena Papuga.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 104. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 105. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 105. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 105. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 105. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Nada Lazić i Olena Papuga.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 106. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 106. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 106. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanici Nenad Čanak, Nada Lazić i Olena Papuga jednim amandmanom predložili su izmene u čl. 106, 108, 109, 110. i 111. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 107. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 107. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne) Po Poslovniku, Radoslav Milojičić. Izvolite.
Izvinjavam se, stvarno, ali tražio sam repliku, još kada je gospodin Marković mene pomenuo dva puta imenom i prezimenom, ako niste čuli. (Zoran Krasić: Pobegao si tada.) Vratio sam se ja, kada je on završio govor. Tako da, sada mi vi kažite, sa vama na sreću ili žalost, niko iz opozicije nema problema kao sa vašim prethodnikom i recite mi vi. Ja sam tražio povredu Poslovnika, na koju nisam imao pravo, ali da bih vam skrenuo pažnju, jer čitate brzo, verovatno da bi što pre završili, da li ja mogu da dobijem repliku, jer me je kolega Marković pomenuo imenom i prezimenom? Ako… [[Isključen mikrofon]]
Gospodine Milojičiću, vi niste zatražili repliku, kada vas je spomenuo imenom i prezimenom. (Radoslav Milojičić: Tražio sam, ali niste rekli.) Ne, niste bili u elektronskom sistemu, budite u to sigurni. Gledao sam u monitor. Ja čak mislim da niste ni bili u sali.(Radoslav Milojičić: Tražio sam, ali sam rekao što nećete da me najavite.) A vi ste se u međuvremenu… Dobro.Na član 107. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 108. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska.Da li neko želi reč. (Ne.) Na član 108. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 108. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 109. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska.Da li neko želi reč. (Ne.) Na član 109. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 109. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 110. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska.Da li neko želi reč. (Ne.) Na član 110. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 110. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 111. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska.Da li neko želi reč. (Ne.) Na član 111. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 111. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 112. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 112. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 112. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Nada Lazić i Olena Papuga. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 113. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 113. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 114. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 114. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 115. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 115. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 116. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 116. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 117. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 117. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 118. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 118. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 119. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 119. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Zoran Krasić: Ja.) Nemate pravo, kolega Krasiću. Na član 119. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sanda Rašković Ivić, dr Dijana Vukomanović i Đorđe Vukadinović.Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović.
Ne brinite, nećemo dugo izrotirati vaše vreme. Samo bih podsetio kolege i gospodina ministra da je ovo onaj amandman sličan onom od juče. Znači, više pravne, tehničke prirode. Mogao je da bude prihvaćen, ništa ne bi škodilo čitavom konceptu zakona. Prosto, to je ona formulacija o uređivanju službenika, pa sam ja rekao da se može urediti bašta, kosa, ne mogu se ljudi uređivati. Ali, nije to poenta. Verovatno vam nije odgovaralo da se prihvati taj amandman, nekako je lepše odbiti te amandmane opozicije, ali povodom onoga što je važnije u toj čitavoj priči, zato sam i uzeo reč i malo prekinuo niz odustajanja. Dakle, ja sam rekao da ćemo mi i naša politička grupa i ja lično podržati taj predlog zakona o kojem je ovde reč, jer tu zaista nema, i to su u pravu kolege i vi iz ministarstva i kolege iz vladajuće opcije, da tu nema nešto mnogo toga sporno, sem tih očigled nebrižljivosti jezički i stilski, ali što je neko rekao, to se i ne tiče mnogo građana, da li je to pravno, pogotovo da li je jezički i leksički besprekorno. Nije, dosta to deluje brljivo u nekim formulacijama. Nisu slučajno kolege iz vlasti imale niz amandmana te tehničke, pravne i stilske prirode koji su usvojeni. Poenta je sledeća. Ovaj zakon nije loš, ali se vi i ja, gospodine ministre, dosta duboko razlikujemo u oceni stanja u zdravstvu. Složićemo se mi da zakon, vi ćete reći odličan i kolege iz većine će reći da je odličan, ja bih rekao da je okej, da može da prođe, ali što se tiče stanja u zdravstvu, mislim da su tu razlike značajne i duboke. Moja ocena je mnogo manje pozitivna od vaše, mislim da je mišljenje i većine građana nije tako pozitivno … u zdravstvu. Da li su za to krivi prethodnici, ili oni pre njih i sad možemo tako terati od Kulina bana, to je drugo pitanje.Da postoji neki napor, trud, ja se slažem, ali se ne slažem sa vašim objašnjenjem, deluje mi neuverljivo vaše objašnjenje o broju, o tako malom broju zdravstvenih radnika koji je napustio zemlju. Moje iskustvo i moje informacije kazuju da svakodnevno odlaze, da masovno odlaze zdravstveni radnici i doktori i medicinsko osoblje. Da ne bi to potezao, taj utorak ili taj četvrtak, mogu vam ovom prilikom postaviti pitanje, možete da odgovorite naknadno. Dakle, podaci i statistike, možda se varam ja, možda se varate vi, možda se varaju oni koji meni kažu, me zanimaju da li postoji evidencija, koje je telo koje vodi tu evidenciju o odlasku lekara u inostranstvo? Da li se to radi preko Privredne komore, da li medicinski centri iz kojih ti lekari odlaze? Voleo bih ja, mislim da bi javnost Srbije volela da čuje te podatke, jer je sigurna da postoje ozbiljne rupe, ozbiljni deficiti zdravstvenih radnika. Vi ste pominjali, ovde se primaju neki novi mlađi, to je u redu i da je stalno otvoren konkurs u nekim delovima ili nekim zdravstvenim ustanovama, to je takođe u redu, ali ja mislim da ćemo mi se suočiti sa ozbiljnim nedostatkom zdravstvenih radnika, jer se već sada suočavamo, pogotovo ove srednje generacije i mlađi, jer oni, kao što vi i ja znamo, masovno odlaze. Da postoji zemlja gde je gore stanje, gde postoje situacije u okruženju i Evropi to jeste tačno, ali to nije neka velika uteha. Dakle, pominjao sam one primere u koje imam uvid, somborski zdravstveni centri, novosadski, neki beogradski, to u stvarnosti rade ljudi koji zaslužuju orden, ne pohvalu, nego orden, sa kakvim sredstvima, sa koliko mogućnosti i sa kolikim raspoloživim materijalom oni mogu da obavljaju svoj rad, možda nije svuda tako. Ovo su te institucije i te zdravstvene ustanove gde sam imao priliku da se lično uverim kako funkcionišu. Mnogo je takvih, kao što rekoh, za orden su, ne za pohvalu, a pogotovo ne da budu kažnjeni, kao što su bili kažnjeni smanjivanjem plata, koje još uvek nisu vraćene na prethodni nivo. Dakle, u tom smislu, u redu, složićemo se. Meni nije problem da glasam za ovaj zakon, mada vam ne trebaju naši glasovi, ali ću ih ja podržati, barem kada je reč o ovome, nećemo podržati ovo zaduživanje, jer principijalno glasamo protiv novih zaduživanja, ali kada je reč o oceni stanja u zdravstvu Srbije, mislim da tu ocena ne može biti toliko pozitivna kao što se vama čini, a na kraju krajeva, sud će dati sami gradovi. Primećujem napore, verujem da se trudite i vi i vaši saradnici, to nije sporno, ali mislim da je situacija mnogo teška. To sa čime ste se pohvalili, završavam time, čime ste se pohvalili prošli put kako dolazite iz okruženja, dolazite do inostranstva, leče se kod nas, to je tačno, ima toga. To je zaista gore u visokom nivou, ali to samo govori o tome kako je naše zdravstvo, kao i naše druge institucije, koliko je bilo jako, kolko je bilo kvalitetno, da ne pominjem VMA, da ne pominjem Klinički centar. Dakle, mnoge druge čuvene institucije, da ne pominjem KBC Dedinje i da kažem neke druge, da im se ne zamerim, tj. da ih ne zasluženo ne pomenem. Dakle, sjajni ljudi, sjajni centri koji su preživeli sankcije, preživeli sve ono iz 2000-ih godina i preživljavaju i sada. Nisam siguran da je to zasluga sistema, pa ni ovog, pa ni prethodnih ministarstava i ministara, već pre svega jedne inercije, ali pozitivne inercije visokog kvaliteta koje je stara SFRJ postigla u mnogim sferama, uključujući i zdravstvo. O školstvu da ne govorimo. Čak i pogrešne politike retko i teško mogu to da ugroze. Hvala.
Zahvaljujem. Potrošili ste vreme koje vama pripada kao podnosiocu i kao poslaničkoj grupi. Reč ima ministar Lončar. Izvolite.
Prvo da vam se zahvalim na ovim lepim rečima koje ste rekli o zaposlenima u zdravstvu. Slažem se sa vama da nije od presudnog značaja ni vaše lično, ni moje lično mišljenje da su tu građani da procene sami, da osete na svojoj koži i da daju konačan sud. Radimo sve na tome. Drago mi je da ste i vi pomenuli. Nisu to samo klinički centri, to su dečije klinike, i Tiršova i Institut za majku i dete, Institut u Sremskoj Kamenici, naše očne klinike. Znači, to su sve mesta gde dolaze ljudi iz regiona, iz inostranstva. Da smo toliko loši ili bilo šta, sigurno niko od njih ne bi došao ovde, nego bi išao u neki drugi centar, jer mi nikog od njih nismo naterali da dođu kod nas, nego oni, jednostavno, sami dolaze ovde. Što se tiče tačnog broja koliko je otišlo i drago mi je da se slažemo u jednoj stvari, da je to stvar koja se dešava u celoj Evropi, u celom regionu. LJudi idu gde su bolji uslovi, gde su veće plate. Nemate jedan centralni spisak tih ljudi. Iz kog razloga? LJudi i kada odlaze, ljudi ne kažu kada idu – znate, mi idemo u inostranstvo. Oni pokušavaju da dobiju za tri meseca, za šest meseci neplaćeno ili koriste godišnje odmore, slobodne dane, pa da odu da vide kako će biti, pa da razmisle da li će ostati tamo ili će se vratiti. Ono što mi imao, što je njima uslov da bi negde otišli, a to je oko 1.000 zahteva godišnje Lekarskoj komori za odobrenje. Taj broj nije ni 1000, ispod je 1000. Da ne ponavljam, imamo ljude koji odlaze i rade u regionu, rade vikendom, subotom, nedeljom. Dozvoljeno je da sklope takav aranžman i da rade, ali oni su već u ponedeljak tu na radnom mestu. Ono što mislim da ćemo se složiti da imamo takvu situaciju kako vi kažete, da su to puni autobusi, puni avioni koji su se zaglavili na granici, naš bi sistem stao. Znači, to ni jedan sistem ne bi podneo da imamo toliki broj ljudi koji će da ode. Znači, nije to taj broj. Ono što je bitno i što je pozitivno, mi i dalje imamo ozbiljno interesovanje da se ljudi zaposle ovde i da ostanu ovde, što je nama jedan od najjačih parametara. Hoćemo u tu generaciju da uložimo. Kao što sam rekao, nama je potrebna nova generacija, da razmišlja na novi način, da bi mi uspeli da napravimo reforme koje zaslužuje naše zdravstvo. Da se razumemo, nije naše zdravstvo idealno. Uspeli smo da zaustavimo propadanje i polako gradimo taj sistem. Taj sistem ne može da zavisi samo od nas. To je jedna stvar koja zavisi od svih. Koliko se budemo potrudili tako će nam i biti. Ima punu podršku i u Ministarstvu i u Vladu i u svemu da taj sistem bude onakav kakav treba da bude, sređen i da bude na zadovoljstvo građana. Da li može preko noći? Ne može. Rezultati kakvi su urađeni, da ne ulazimo, vide građani. Treba još da se radi, treba još više da se radi i tek onda će biti rezultati. Mislimo da će otprilike za tri, tri i po godine, da budu baš vidljivi rezultati i da mi budemo lideri, najbolje zdravstvo da bude u regionu.
Zahvaljujem. Na član 120. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 120. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 121. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 121. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 122. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 122. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 123. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 123. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 124. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 124. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 125. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 125. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 126. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 126. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 127. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 127. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 128. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 128. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 129. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 129. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 130. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 130. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 131. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 131. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 132. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 132. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 133. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 133. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 133. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 134. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 134. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 135. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 135. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 136. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 136. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 137. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 137. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 138. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 138. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 138. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Krasić, Miljan Damjanović, Nemanja Šarović i Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
To je član koji je u prelaznim i završnim odredbama. U stavu 1. kaže da će ovaj zakon da se primenjuje sa istekom 12 meseci od dana stupanja na snagu. Znači, kroz godinu dana počeće da se primenjuje. A, gospodine Lončar, mi ovaj zakon donosimo po hitnom postupku, pošto je požar u državi, pa godinu dana imamo da gasimo požar.Ja sam amandmanom obuhvatio stav 2. koji kaže da će sedam članova ovog zakona da se primenjuje od dana kada Republika Srbija postane članica EU. U pravu to ne može tako. To su demokrate svojevremeno ubacivale - od dana ulaska u EU itd. itd, ali to ništa ne znači. Vi se sećate, Vladan Batić je 2000. godine pričao o 60 milijardi čeka preko granice samo da uđemo, pa 2004. godine ulazimo u EU, pa 2007. godine ulazimo u EU, pa 2008. godine - glasajte za mog predsednika, 1000 evra besplatne akcije, ulazimo u EU, pa 2011, pa 2012, pa 2013. godine, da ne ređam.Prošle godine su bili izbori i tada je ovo „brže, jače, bolje“ bilo da dođemo do pred vrata EU. Pazite, vi se nalazite u petoletki do pred vrata EU. Međutim, svaka je država pred vratima EU, samo je pitanje razdaljine. Ovde postoji 35 poglavlja, 35 poglavlja znači da će svaki građanin Srbije 35 puta da dobije po glavi da bi mu se razbistrilo da ne možemo da idemo u EU koja nam otima KiM, a to je srce naše duše, znate i sami, da ne možemo da idemo kod onih koji su nas bombardovali, koji su bacili taj uranijum, pa eto, sad su povećani troškovi zdravstva zbog toga što su ozračeni ljudi. Mi smo tu podneli amandman, pošto smo tačno odredili kada će Srbija da bude član EU, to će biti 28. juna 2389. godine. Gospodine Lonačar, vi i vaša ekipa ćete ostati zabeleženi po tome što ste za dva veka bili vidoviti kad će Srbija da bude član EU.
Zahvaljujem, kolega Krasiću. Reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac, po amandmanu.
Uvažene koleginice i kolege, jako je logično ovo što dato rešenje predlaže da usklađujemo praktično našu politiku, pre svega, u ovom slučaju medicinsku, sa EU. Nažalost, Srbija je već mnogo puta u bliskoj prošlosti dobijala po glavi upravo što je lutala i što nije znala kojim pravcem da se uputi. Strateško opredeljenje ove Vlade jeste EU. Medicina, najbolja svetska je u Berlinu, u Americi, svakako nije na Kamčatki. Stoga, želim da kažem da je ovaj zakon apsolutno u sukladtstvu sa evropskim standardima i to je opredeljenje ove zemlje i to je jedini put koji ovu zemlju, a i njeno zdravstvo, može izvesti na zelenu granu i može podići na najviši nivo, nivo svetskih standarda, od kojih će koristi imati samo građani, u ovom slučaju korisnici medicinskih usluga.
Zahvaljujem. Na član 138. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravko Bojić, Milorad Mirčić, Vjerica Radeta i Ružica Nikolić.Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Možda je ovo najbolji primer čitavog besmisla donošenja ne samo ovoga zakona, nego i mnogih zakona koji su se našli pred ovim parlamentom. Naime, u ovom članu jasno se govori da pojedini članovi zakona neće se primenjivati sve do ulaska Srbije u EU, a neki članovi ovog zakona, zamislite, kakva je to filozofija i logika, neće se primenjivati kada Srbija uđe u EU.Gomile zakona smo mi doneli u ovom parlamentu koji su takvi ili slični ovome. Pola zakona nećemo primenjivati kada uđemo u EU, a polovinu ćemo izbrisati dok ne uđemo i tako u krug. Kada ćemo ući u EU, to vam je kao ona serija Đekna – ne zna se kad će. Počinjemo da licitiramo.Prosto, čovek ne može da se otme utisku da bi Sterija Popović mogao da napiše još jedno kapitalno delo „Pokondirena tikva“. Vi svi ličite na takvu jednu pokondirenu tikvu, gde bukvalno prepisujete zakone. Te zakone ne možete da primenjujete dok Srbija ne uđe u EU. Evropska unija, gospodo moja draga, 2025. godine veliko je pitanje da li će postojati. Šta ćete onda? Vi mislite da će se to zaboraviti. Neće. Ostaće vam lična i profesionalna i svaka druga, pa i moralna sramota.Morate voditi računa o tome. Smejaće vam se svet. Jako se događaji brzo smenjuju. Istorija ne prašta greške. Vi sad donosite gomilu zakona da bi se količinski pohvalili kako ste uspešni i kako vi to radite u skladu sa evropskim standardima.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima.Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini.Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o dopunama Zakona o zdravstvenoj dokumentaciji i evidencijama u oblasti zdravstva podneli narodni poslanici: Zoran Krasić, Vjerica Radeta, Aleksandar Šešelj, Nemanja Šarović, Milorad Mirčić, Miljan Damjanović, Marijan Rističević, Tatjana Macura, Branka Stamenković, LJupka Mihajlovska, Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Primili ste izveštaje Odbora za zdravlje i porodicu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima.Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima.Na član 1. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Krasić, Vjerica Radeta, Aleksandar Šešelj i Nemanja Šarović i zajedno narodni poslanici Tatjana Macura, Branka Stamenković i LJupka Mihajlovska.Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Vi ste jedan ozbiljan zakon pokušali da neozbiljno menjate, zapravo, menjate samo tri člana zakona. Nije dobro i stav SRS je da nikada nije dobro da se rade izmene i dopune zakona uvek kada se nešto stvarno menja u zakonu, to podrazumeva da treba ceo zakon malo da se pročešlja, pa da se donose zakoni na neki duži period. Evo, ovaj zakon ste doneli 2014. godine, pa menjali 2015. godine, pa menjate sada opet. To znači da niste uradili dobar predlog. A, stav SRS smo izrazili na taj način što smo predložili da se briše svaki od ova tri predložena člana i na taj način vam poručujemo da treba ovaj Predlog izmena i dopuna Zakona o zdravstvenoj dokumentaciji i evidencijama u oblasti zdravstva zapravo da povučete i da predložite jedan potpuno nov zakon o kojem bismo vrlo rado raspravljali i na kraju odlučivali. Pitanje je, kada je u pitanju ovaj član 1. čije brisanje se ovde traži, da li je ovaj član regulisan, da li je u skladu sa Zakonom o zaštiti podataka o ličnosti, jer pitanje ko je rukovodilac podacima je zapravo regulisano tim zakonom i nema potrebe da se to na ovaj način prenosi i u ovaj zakon koji mora da se uklopi sa tim. Isto, i kada je u pitanju prekršaj u ovom drugom članu, dakle, niste uradili ništa spektakularno i ništa se neće promeniti značajno u ovoj oblasti tako što ste predložili i što će skupštinska većina prihvatiti i usvojiti ove vaše izmene zakona.Ovo je samo jedan u nizu predloga, završavam, Arsiću, sa kojima će se dičiti i članovi Vlade i članovi skupštinske većine. Vama je važno da kažete – evo, još jedan zakon smo doneli, a zapravo ovim zakonom ništa suštinski u oblasti zdravstva nije promenjeno. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac. Izvolite.
Uvažene kolege, kada se radi o stručnim zakonima kao što su medicinski ili zakoni koji su vezani za određenu struku, veoma je bitno da oni prate razvoj, a razvoj u nauci je danas izrazito intenzivan, pogotovo u medicinskim naukama, lekovima, medicinskoj organizaciji kompletnog medicinskog odgovora. Stoga mislim da svaka promena i svaka reforma koja je u hodu je dobrodošla i nisam za takvu kritiku.Što se tiče ovog zakona, ovde je nedostajalo i vidite da pri samom donošenju u nekim prošlim sazivima smo imali stav da su takvi oblici dobri. Međutim, Poverenik je uvideo svoju grešku, pa je i dao sugestiju. Ministarstvo je prihvatilo tu sugestiju da treba da imenujemo nekog ko će da prati, u ovom slučaju Institut „Batut“, i to je dobra stvar. Jednostavno poboljšavamo zaštitu medicinske dokumentacije, zaštitu sigurnosti tih podataka i stoga ovaj amandman u tom smislu ne treba prihvatiti.(Vjerica Radeta: Replika.)
Replika? Nemate pravo na repliku. (Vjerica Radeta: Nije me dobro protumačio.) A nije vas dobro protumačio? U redu, ali rešite ili vi, ili kolega Krasić. Ne možete po jednom … (Zoran Krasić: Ja sam se prijavio za sledeći amandman.) To za sledeći amandman hvatate red.Izvolite, koleginice Radeta.
Da, kolega nije dobro protumačio ono što sam govorila u obrazloženju ovog amandmana. Očigledno da je on govorio na osnovu te rasprave i zaista je nejasno kakva je to reforma u pitanju i šta se to stručno i epohalno reformiše ovim zakonom.Razumem da ste vi hteli ovo da promenite i razumem da će to da se glasa, ali nazvati ovo nekom epohalnom reformom, nekim napretkom tehnološkim itd, to jednostavno nije tačno. Bez obzira što se ovde radi o stručnom zakonu, narodni poslanici se svakako pripremaju za raspravu o svakom zakonu i onaj ko ozbiljno radi ovaj posao u stanju je da raspravlja i o tom stručnom zakonu. Mi kada govorimo o predlogu zakona iz oblasti zdravstva, naravno, znamo da ne možemo ni da operišemo, ni da propisujemo lekove, ni da utvrđujemo dijagnoze itd, ali zakon je nešto što se donosi u Narodnoj skupštini i ne može da se smatra usko stručnim. Za vas iz Vlade da, ali u Narodnoj skupštini svakako ne. Zato ne znači da neko samo zato što je lekar, doktor medicine ili neki specijalista itd. može bolje da zna šta govori ovaj Predlog zakona.Naprotiv, konkretno ovaj Predlog zakona nema veze sa medicinom, ima veze sa pravom, sa Zakonom o zaštiti podataka ličnosti. Ovo jeste materija o kojoj prevashodno treba da govore diplomirani pravnici i mi zato i govorimo na ovaj način, mi vam objašnjavamo da ste vi potrošili neko vreme da ovo uradite, da ćemo potrošiti vreme i u Narodnoj skupštini, a da suštinski ništa nećete promeniti, pogotovo ne, kako kolega kaže, on je za sve što predstavlja reformu, napredak. I mi smo za napredak u zdravstvu, u svakom smislu, ali to sa tri člana nekog zakona ne ide. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac. Izvolite.
Ja ću upravo replicirati… (Zoran Krasić: Po kom osnovu?)
Vremena. (Vjerica Radeta: Po kom osnovu?)
Replika, pogrešno ste me protumačili koleginice.
Izvinite, kolega Bačevac, da ne bi dobacivali. Ima vremena i kao poslanička grupa i kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe.
Ma ne, ja ću vrlo kratko. Nije me … (Vjerica Radeta: Ne branim, Arsiću, repliku, nego morate da pitate kolegu isto što ste i mene, a ne branim. Mi se zalažemo, hajdemo replicirati sat vremena ovde.) Izvinite, koleginice. Ja imam reč, ja vas nisam prekidao. (Vjerica Radeta: Ni ja vas ne prekidam.) Ja ću vrlo kratko. Niste me dobro protumačili.
Nastavite, kolega Bačevac.
Nije meni bila namera i niste ni vi mene dobro shvatili. Pravna nauka je nauka koja se, takođe, razvija i koja prati razvoj drugih nauka i upravo je to nešto što vi kao pravnik treba da znate. Dostignuća u medicini, u ovom slučaju mi smo raspravljali i o drugim medicinskim lekovima, molim vas, razgovarali smo i o drugim zakonima, pravna nauka mora pratiti ta nova dostignuća i infiltrirati ih u svoje pravne norme. Upravo u tom smislu sam pričao i u tom smislu se nismo razumeli, a bez ikakve želje da nastavljam dalje raspravu sa vama.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Krasić, Vjerica Radeta, Milorad Mirčić i Aleksandar Šešelj i zajedno narodni poslanici Tatjana Macura, Branka Stamenković i LJupka Mihajlovska.Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Gospodine Lončar, kada se vratite u Vladu obavestite članove Vlade i ove iz zakonodavstva da ovde nije problem ovo što ste do sada imali prilike da čujete povodom ovog zakona. Ja ne sporim da su nekada Međunarodna organizacija rada, Svetska zdravstvena organizacija svojim aktima propisivali obavezu vođenja evidencija, različitih evidencija. Ne sporim to da još od Tita pa na ovamo naši stručnjaci su to tumačili da treba da se digne na nivo zakona, ali u tom periodu u svetu je bilo malo država koje su imale svoje zakone kojima se reguliše slobodan pristup informacijama od javnog značaja, a još manje je bilo država koje su imale svoje zakone i propise o zaštiti podataka o ličnosti. Ta kategorija je počela da se razvija 1994, 1995. godine. Da vas podsetim, u ovoj sali je 1995. godine prvi put donet jedan savezni propis koji se odnosio na zaštitu podataka o ličnosti. On je poprilično bio neprimenljiv zato što nije bilo digitalizacije. Pošto je to u međuvremenu novi standard, onda sve ove evidencije iz oblasti rada, iz oblasti socijalne politike, iz oblasti zdravstva nisu na nivou da mora da se reguliše zakonom, nego se reguliše podzakonskim aktima, a ono što je važno za pojedinca i za javnost reguliše se Zakonom o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja i Zakonom o zaštiti podatka o ličnosti koji obavezuje obrazovni sistem, zdravstveni sistem, zapošljavanje, socijalna i penzijska itd. Samo da vas podsetim da mi imamo od pre sedam godina posebno finansiran projekat evidencija iz oblasti socijalne politike. Uzeli smo veliki kredit, trebao je da se napravi veliki kompjuterski sistem. Šta je od toga urađeno, to će gospodin LJajić da nam kaže jednog lepog dana. Znači, to je osnovna stvar zbog koje smo mi podneli ove amandmane. Ovo više nije nivo za zakon, a koliko ja čujem u toku je izrada Predloga novog zakona, a ovo što ste pod pritiskom uradili, ova dva člana što menjate, to je pod Šabićevim pritiskom, a vi Šabiću nemojte baš sve mnogo da verujete. Znate kako to kod njega ide? Danas ovako, sutra onako.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Branka Stamenković. Izvolite.
Hvala. Od 2014. godine Poverenik za zaštitu podataka o ličnosti apeluje i upozorava da ovaj Zakon o medicinskoj dokumentaciji i evidenciji treba hitno menjati, da se on mora uskladiti sa našim Ustavom, tačnije sa članom 42, i da neke stvari u njemu nisu dovoljno dobro definisane. Nakon tri godine evo nas ovde gde je predlagač zakona rešio da od brda stvari koje treba promeniti u ovom zakonu, po preporuci Poverenika, izvuče jednu jedinu, da je stave u ove izmene i dopune zakona, da ostale potpuno izignoriše, a da onda mašu zastavicom – poslušali smo Poverenika. Ništa vi niste poslušali Poverenika. Ovo je samo jedna od mase preporuka. Licemerno je da ovo sada predstavljate kao način da ste poslušali preporuke.Kolega Bačevac je izneo malo pre tvrdnju da je Poverenik nešto pogrešio 2014. godine. To nije tačno. Na Odboru se moglo čuti da se Poverenik predomislio od 2014. godine. Nije tačno. Detalje zašto to nije tačno objasniću kada budem imala svojih 15 minuta kao ovlašćeni predlagač, nakon kraja ove rasprave, a u međuvremenu samo želim građanima da pojasnim da je razlog zbog koga smo podneli amandmane „briše se“ taj da izrazimo protest što se od brda Poverenikovih preporuka ovde usvojila jedna jedina. Ne može jedna jedina. Ovo mora da se povuče, da se usvoje preporuke, pa onda ponovo da dođe zakon u Skupštinu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragana Barišić, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre sa saradnicima, kolege narodni poslanici i narodne poslanice, ne bih se složila sa tim da su amandmani tipa „briše se“ adekvatni. Pre bih volela da kolege iz opozicije, kojih nešto i danas ne vidim u nekom broju, daju neki konkretan predlog.Što se tiče Poverenika, svi smo se složili da on očigledno u poslednje vreme ne radi svoj posao onako kako valja i da se bavi nečim drugim. Čudi me da kolege iz opozicije ne osude to njegovo politikanstvo, kao i politikanstvo kojim se bavio do nedavni Zaštitnik građana. Građani Srbije ga plaćaju da radi svoj posao, ispred jedne nezavisne institucije, a ne da štiti propalu opoziciju koja je nažalost u ovom parlamentu. Tako da predlažem da se ovaj amandman odbije, a kolege pozivam da kad predlažu amandmane i za koje imaju navodno obrazloženja, sa koje god da je strane papira, da predlažu nešto što će poboljšati zakone, a ne samo nešto radi reda. Hvala.
Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Krasić, Vjerica Radeta, Miljan Damjanović i Aleksandar Šešelj i zajedno narodni poslanici Tatjana Macura, Branka Stamenković i LJupka Mihajlovska.Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Pošto je ovo poslednji član i poslednji amandman, očekujem da će ministar da nas udostoji odgovora zašto je bilo hitno da se ovaj predlog stavi na dnevni red po hitnom postupku i zbog čega je neophodno da ovaj zakon stupi na snagu danom objavljivanja u „Službenom glasniku“? Kakva vas je muka na to naterala? U obrazloženju ste napisali, zbog svega navedenog, da ne čitam šta je navedeno, odnosno zbog činjenice da uređenje ove materije na predloženi način može sprečiti nesagledive posledice po najelementarnija ljudska prava građana, kao što su pravo na privatnost, pravo na zaštitu podataka o ličnosti, na bezbednost itd, predlaže se donošenje ovog zakona po hitnom postupku i njegovo stupanje na snagu danom objavljivanja u „Službenom glasniku“. Sada se postavlja jedno vrlo logično pitanje – ako ovo nije regulisano od 2014. godine do danas, da li je bilo tih posledica? Ako ih je bilo, koje su to posledice? Ako je neko odgovoran što je došlo do tih posledica, ko je odgovoran? Zašto nas niste kao Narodnu skupštinu informisali o tome i rekli nam evo, mi nismo radili u ovom delu od 2014. godine ništa i zato je u međuvremenu nastupilo to što je nastupilo, ali da nam kažete šta je to nastupilo, pa onda da imamo razumevanje i da kažemo dobro, možemo da razgovaramo o tome?Dakle, ovo je nešto što je samo reda radi predloženo Narodnoj skupštini.
Hvala. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić.Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima.Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakonu u načelu, pojedinostima i u celini.Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 22. novembar 2017. godine sa početkom u 10.00 časova kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2017. godini.