Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2017. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuju 92 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 106 narodnih poslanika. Obaveštavam vas da niko nije prijavio da je danas službeno sprečen. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima 1. tačke dnevnog reda, a to je Predlog zakona o dopuni Zakona o budžetu Republike Srbije za 2017. godinu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika, obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuju svi članovi Vlade, jer su svi ovlašćeni za tačke dnevnog reda koje imamo pred sobom. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici, primili ste izveštaj nadležnih Odbora. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 4. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Izvolite. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala predsednice. Smatram da je povređen 157. stav 4. koji govori – izuzetno od stava 3. ovog člana, pretres Predloga zakona o budžetu, vodi se tako da se po završenom načelnom pretresu odmah prelazi na pretres u pojedinostima. Vi ste sada otvorili u pojedinostima po 1. tački dnevnog reda i ako budemo radili zakona koji su pre Zakona o budžetu za 2018. godinu na dnevnom redu, nećemo raspravljati u pojedinostima na Zakon o budžetu. Ovaj stav 4. govori o tome da kada se završi načelni pretres Zakona o budžetu, bez obzira da li je rasprava bila objedinjena sa drugim tačkama ili ne, prelazi se na pretres u pojedinostima, odnosno na raspravu o amandmanima, na Zakon o budžetu. Ovo, ukoliko ne ispoštujete ovaj Poslovnik na ovaj način i otvorimo raspravu o tačkama koje su pre Zakona o budžetu i ne raspravljamo o amandmanima na Zakon o budžetu, biće prvi put u istoriji parlamenta da se amandmani na Zakon o budžetu neće raspravljati, na najvažniji zakon koji svake godine Skupština treba da usvoji, neće poslanici imati mogućnost da ovde u plenumu daju razloge zbog kojih su podneli svoje amandmane, pa da čujemo od ministra razloge zašto ti amandmani eventualno nisu prihvaćeni, jer naravno, najveći broj nije prihvaćen. Svaki put kada mislimo da ne postoji više način da se dodatno unizi rad parlamenta, vladajuća većina nas iznenadi i smisli novi način kako bi obesmislila ulogu parlament, obesmislila rad poslanika i obaveze koje po Ustavu i zakonu imaju narodni poslanici.
Hvala narodni poslaniče. Ovo što ste izrekli, delimično ima veze sa članom 157. s tim što moram da vam kažem da niste u pravu i da Poslovnik, član 157. stav 4. ničim nije povređen. Drugi deo je očigledno politički deo vašeg govora, koji nije vezan za povredu Poslovnika i morate da priznate da su birači, odnosno građani Srbije jednako važni, bez obzira da li glasaju za DS ili glasaju za SRS, za SNS ili JS, ili SPS ili za nekog drugog. Prava i obaveze poslanika su potpuno jednake, te ih ne treba vređati i omalovažavati svojom diskusijom. A da li ćemo ili nećemo raspravljati o amandmanima na pojedine tačke dnevnog reda, opet zavisi isključivo od poslanika, na koji način će koristiti vreme koje im po Poslovniku pripada, tako da ne znam zašto mislite unapred da nećete imati vremena. Sve zavisi od toga, šta ćemo recimo vi, lično, i vaša poslanička grupa diskutovati. Vrlo dobro sam proučila Poslovnik, te može da se diskutuje ako se to hoće i želi. Da li želite da glasamo? (Da.) Hvala vam. Na član 1. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno poslanici poslaničke grupe SRS, zajedno poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković, zajedno poslanici poslaničke grupe DS i zajedno poslanici poslaničke grupe Dveri. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, Zoran Krasić.
Mi smo podneli amandman i tražili smo da se briše taj član 1. Zakona o dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2017. godinu, a evo i razloga zašto smo to tražili. Prvo, Zakon o budžetskom sistemu u članu 2. stav 1. tačka 30, kaže da je rebalans budžeta promena Zakona o budžetu Republike Srbije u toku budžetske godine kojim se menjaju, odnosno dopunjuje budžet. Zakon o dopunama je zakon kojim se menjaju odgovarajući zakon, znači taj kriterijum podrazumeva da se radi o rebalansu. Dalje, Zakon o budžetskom sistemu podrazumeva da budžet Republike sadrži opšti i posebni deo, ne postoji treći deo izvršavanje budžeta. Kod nas je postala praksa da se u Zakon o budžetu ubaci po tridesetak, četrdesetak odredbi - izvršavanje budžeta, što u prevodu znači dezavuisanje svega onoga što se tiče izvršavanja budžeta što je pripisano Zakonom o budžetskom sistemu. To je vrlo važna druga podvala. Treća stvar koja je najvažnija, povodom ove dopune, jeste da predlagač ovog zakona traži od Narodne skupštine da Vladu ovlasti da svojom odlukom odredi ko će i koliko će da dobije nagrade i bonuse. Narodna skupština nema to ovlašćenje. Zašto nema to ovlašćenje? Prvo moramo da saznamo odakle su pojavile pare. Ako su se pare pojavile zbog nekog suficita onda znači da su se povećali prihodi i primanja. Ako su se povećali prihodi i primanju to mora da se izrazi u članu 1. Zakona o budžetu za 2017. godinu. Ako su se smanjili kojim slučajem rashodi i izdaci, onda opet to mora da se sprovede kroz opšti i posebni deo Zakona o budžetu za 2017. godinu na svim onim pozicijama unutar korisnika budžetskih sredstava gde dolazi do povećanja sredstava za nagrade i bonuse, kako su napisali ovde, svuda mora da se izvrši izmena na odgovarajućoj ekonomskoj klasifikaciji. Tako se oduvek radilo. Ovde se pribeglo jednom lukavstvu, ne kaže se kako su obezbeđena sredstva, ne vidi se na kojoj poziciji su ta sredstva obezbeđena, već se traži pred Novu godinu ovlašćenje da Vlada bude Deda Mraz. I, gle čuda, baš u onom članu Zakona o budžetu za 2017. godinu, gde je propisana restrikcija ograničenja da se te isplate neće vršiti u 2017. godini. Prosto sam iznenađen da je ovo moglo da prođe naš Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, da oni nisu primetili ovoliku nesaglasnost sa propisima, pre svega sa Zakonom o budžetskom sistemu, sa kojim Zakon o budžetu mora da bude u saglasnosti. Naravno, ja ne želim da pričam o onom delu koji se tiče pojedinačnih korisnika, eventualno ovih sredstava, već samo želim da ukažem da ovo mora biti mnogo jasnije i mora biti zasnovano na zakonu.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Sonja Pavlović. Izvolite.
Hvala. Gospodine Vujoviću, ja sam vas zaista smatrala za ozbiljnog čoveka i stručnu osobu. Zaista ne znam ovaj zakon odakle je došao ovaj član 1, koji za mene predstavlja sivu zonu nagrađivanja nezaslužnih ili možda zaslužnih, ali mi ne znamo koji su to zaslužni. Znači, došli smo u situaciju da treba da se izglasa neki zakon gde mi apsolutno ne znamo o čemu se tu radi. Apsolutno smatramo neprimerenim da uopšte i raspravljamo o ovako nečemu. Ako se pojavio neki prostor, kako je u ovom članu, u Predlogu zakona o izmenama budžetskog sistema, odnosno kako ga mi doživljavamo, o budžetu Republike Srbije za 2017. godinu, odnosno kako ga mi doživljavamo kao rebalans budžeta, pojavio neki prostor. Ne znam kakav je to prostor i smatramo da je potpuno neprimereno da se on daje za jednokratnu pomoć, nagrade za koje ne znamo koje su nagrade. Znači, ovo bi moralo vrlo jasno da nam obrazložite o čemu se radi, da bi uopšte mogli o ovome da raspravljamo, jer zaista taj rebalans koji smo i očekivali prošle godine, jer su se formirala nova ministarstva, jer su se formirale nove agencije i mogu da zamislim da je tu bili čak i potrebe za novim zaposlenima. To je sve odloženo za 1. januar 2018. godine i sada imamo situaciju koga nagrađujemo? LJude koji su možda radili tu, a mi ne znamo? Partijske kadrove koji su tu zaposleni ili možda su ljudi koji su zaista po potrebi radili. Mi ne znamo o čemu se ovde radi. Ja sivlji član nekog zakona nisam do sada videla i apsolutno smatramo da ga treba brisati. Hvala.
Reč ima narodna poslanika Marija Janjušević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, ovde se jasno govori u zakonu da se neće poštovati ono što je kolektivnim ugovorom potpisano, dakle, nema isplate božićnih, godišnjih i drugih vrsta nagrada i bonusa, predviđenih posebnim i pojedinačnim kolektivnim ugovorima. Predviđa se izuzetak od odredbi sadržanih u navedenim članovima, a bez ikakvih vidljivih i jasnih kriterijuma na osnovu čega će Vlada po svim diskrecionom pravu da nekom isplaćuje dodatke, a nekom ne. Mi po osnovu dosadašnjeg ponašanja režima možemo samo da pretpostavimo ko će biti nagrađivan, a kome će taj novac koji mu pripada biti uskraćen. Mislim da je ovo nastavak jedne nove taktike koja se od nedavno zvanično zove zamagljivanje. Toliko.
Reč ima narodni poslanik Radoslav Milojičić. Izvolite.
Hvala. Prvo, predlažemo brisanje ovog člana, zato što imate da su sve isplate definisane zakonom. Sa druge strane, Vlada ovim dobija ogromno diskreciono pravo, a znamo da Vlada vodi računa, ne o svim građanima Srbije, već samo o partijskim poslušnicima SNS, te smo predložili da se ovaj član briše. Na osnovu čega će Vlada određivati ko će dobiti nagrade, ko će dobiti bonuse, da li će i dalje deliti na podobne i nepodobne i ja tu, ministre Vujoviću, uopšte ne bih imao dilemu da vi to određujte, znam da biste vi to odradili na jedan vrlo korektan način, ali znajući da će time da se bavi, na primer ministar Vulin ili Nebojša Stefanović, onda imamo zaista sumnju i zato smo predložili brisanje ovog člana. Da li ćete raspoređivati novac kao što ste to radili do sada, zašto su, baš sada deset dana pred izbore Negotin i Mijonica dobili finansijska sredstva iz budžeta? Da su ta sredstva otišla građanima Mijonice i Negotina, mi bismo to pozdravili. Već je 40 članova SNS u Mijonici dobilo socijalnu pomoć po 40.000 dinara, 1.600.000 dinara je ubačeno kroz državnih para, para građana Republike Srbije u izbornu kampanju na račun SNS. Tako da, imamo dugu istoriju, već šest godina, na žalost, bahate vlasti SNS, znamo da netransparentno ne trošite novac, znamo da radite samo u interesu SNS, još jednom se ograđujem, tu ministre, ne mislim lično na vas, već na Vladu SNS.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski, replika.
Po ko zna koji put danas slušamo komentare od uvaženog gospodina koji je pokazao, ali apsolutno, na koji način niko ne treba da radi sa budžetom i kako niko ne bi smeo da radi kada su u pitanju finansijska sredstva. Gospodin koji je pre mene govorio je u svojoj opštini pravio fenomenalne poteze koji zaslužuju dugogodišnju robiju, ja ću pomenuti samo jedan, a to je da je opština Smederevska Palanka otkupila Dom vojske za 40 miliona, porušila, a onda prodala taj isti plac „Delhaize“ za 24 miliona. Baš me zanima gde je završilo tih 16 miliona i kako neko ko je tako, uopšte mogao da razmišlja i ima pravo da komentariše o nekome ko debelo i žestoko vodi računa o svakom dinaru u svom ministarstvu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Radoslav Milojičić, replika.
Hvala na replici. Pre svega, neko ko se ikada u životu bavio bar jedan dan nekim ozbiljnim poslom, a ne neko ko je vodio lokalnu samoupravu ili bio predsednik bilo koje lokalne samouprave, trebalo bi da zna da se prodajom imovine bavi Direkcija za imovinu, a ne lokalna samouprava ili bilo ko drugi. No dobro, neznanje nije svojstveno partiji iz koje dolazi prethodni Vulinov ljubimac. Sa druge strane, ko o čemu kako misli govore građani na izborima. Ja sam i pre dve godine uz takav rad, kako vi kažete, bez pojavljivanja u svojoj opštini, jer sam bio kandidat za poslanika, dobio 22% u svojoj opštini, a kažu da najteže prođete tamo gde vas ljudi znaju. Ja sam u svom selu iz kojeg dolazim, koje ima dve i po hiljade birača, dobio 70% glasova svojih prijatelja, kolega i poznanika, tako da to govori o tome. Vulinova stranka ne može da dobije 70 glasova u celoj Srbiji, već na leđima neke druge stranke prelazi cenzus. Što se tiče poštenja, mislim da je iluzorno da o tome govori pripadnik stranke Aleksandra Vulina, čoveka koji je kupio stan od 250.000 evra, da mu je novac za to dala tetka iz Kanade, da je 25 puta išao po taj novac. Mislim da treba da uozbiljimo raspravu i da razgovaramo na jedan krajnje ozbiljan način, jer građani Srbije trpe posledice svega onoga što Vulin i kompanija loše rade i štetno po njih već šest godina. Ali, ne brinite, i tome će doći kraj za dve godine na parlamentarnim izborima. Hvala.
Reč ima Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća. Iako nije namera da se ova ozbiljna rasprava vodi na ovakav način, ali ovakav bezobrazluk i neprimereni komentari zaista ne mogu da prođu bez reakcije i odgovora. Ako neko kome je budžet opštine u kojoj se nalazi poslužio da plaća svoje sopstvene cehove u kafanama, neko ko je od fudbalskih klubova pravio ustanove, neko ko je zadužio svoju opštinu sa četiri milijarde dinara, ostavio je bez struje, bez vode, zaista je poslednja osoba koja može da komentariše o bilo čemu. Uostalom, da makar malo zna o onome o čemu on govori, ili pokušava da govori, video bi da u projektu budžeta za narednu godinu Ministarstvo odbrane je samo na smanjenju na troškovima službenih putovanja predvidelo više od 400 miliona umanjenja troškova a, između ostalog, svi ti budžetski troškovi i budžetski rashodi, jednostavno su nešto što je gospodinu isključivo služilo za to da kupuje glasove, ali verujem da više nikada u Glibovcu sem za njega i za njegovu stranku neće glasati niko. Hvala vam.
Po Poslovniku, narodni poslanik Dejan Nikolić. Izvolite.
Član 107. Predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je prvo trebalo da prekinete Vulinovog poslanika iz vrlo praktičnog razloga, jer ni jednu jedinu reč nije rekao o amandmanu, govorio je o mom kolegi, pa je, po tom osnovu, trebalo sada, ali inicijalno ste mu dali reč. Ni jednu jedinu reč o amandmanu nije rekao. Po tom osnovu je trebalo da ga prekinete. Još jedna stvar, predsednice, sve bezbednosne poluge su u rukama vlasti. Ili on ne govori istinu ili je bezbednosna struktura nesposobna da ovaj problem reši.
Pozvali ste se na član 107. Oba puta je dobio repliku, ovo ostalo sad pokušavate vi nešto da replicirate. Replika oba puta, možete proveriti.
Ali, kako ste mu dali prvu?
Replika. Milojičić je govorio o predsedniku stranke, Vulinu.
Ali je vrlo uvredljivo govorio… [[Isključen mikrofon.]]
Nema ali. Nema sad ali. Sad vi dajete sebi po novom osnovu. (Dejan Nikolić: Član 107.) Verujem, ali ste rekli da sam mu dala reč, a nije imao prava da govori, a nije govorio o amandmanu. On je replicirao. Da ne dužimo, ima dosta da radimo danas. Reč ima narodni poslanik Mihailo Jokić. Izvolite.
Poštovana gospodo, ja predlažem da se ovaj amandman odbaci zbog toga što, sećate se kada smo usvajali budžet da su prihodi bili projektovani konzervativno, kako reče ministar finansija a ja bih rekao racionalno i realno. Zato što je potrošnja za prethodnih devet meseci pomnožena sa 4/3. Znači ono što je urađeno za devet meseci, uvećano je za 1/3. To su bili najminimalniji mogući prihodi, a kada smo projektovali rashode, oni su bili maksimalni. Znači, tačno kada smo usvajali budžet, mi smo realno tada rekli da će se pojaviti suficit, kao što će se pojaviti suficit na kraju 2018. godine. Zašto? Zato što je ponovljen princip projekcije budžeta. Ponovo su prihodi minimalni, a rashodi maksimalni. Znači, krećemo od najgore varijante i u toj najgoroj varijanti mi pravimo razliku od 0,6% koja je negativna. Sigurno će na kraju 2018. godine biti suficit. Znači, neće biti deficit baš zbog polazne tačke, onako kako je to uradio i rekao ministar. Ništa nije prirodnije kada se na kraju finansijske godine pojavi višak, koji se očekivao, da to uradi i podeli Vlada zaposlenima. Da vam samo kažem jednu stvar, među zaposlenima ima više onih koji nisu članovi SNS nego članova SNS. Prema tome, nije ovo nagrada za članove SNS. Ovo je nagrada za sve one koji rade u državnoj upravi. Hvala.
Reč ima ministar Vujović. Izvolite.
Hvala lepo. Interesantno je slušati ove rasprave. Mi smo prošle godine imali sličnu raspravu o tome šta se formalno, a šta suštinski smatra rebalansom, ali ne bih ponavljao tu diskusiju. Želim samo da kažem da predložena izmena zakona, koja se odnosi na samo jedan član Zakona o budžetu Republike Srbije za 2017. godinu, samo se dodaje mogućnost da se vrši isplati nagrada i bonusa zaposlenima kod korisnika sredstava budžeta Republike Srbije. Time se apsolutno ne menja suština, a suština je da ukupni rashodi za zaposlene moraju da ostanu u okvirima onoga što je budžetirano. Time se ne menja ekonomsko-politička suština, a to je da rashodi za zaposlene u javnom sektoru moraju da ostanu ne više od 8,3% očekivanog BDP. Time se ne menja suština da pravo odlučivanja, predloge i odgovornost snose ili ministri u Vladi koji to predlažu ili, konačno, Vlada koja to predlaže i usvaja i prema tome se ponaša. Prema tome, vaša zabrinutost se možda vama čini opravdanom, ali ovde je sve transparentno. Dozvoljava se samo diskreciono pravo. Ja ću dodati jednu stvar koja je jako važna sa stanovišta budžetiranja i upravljanja fiskalnim rizicima. Nagrade i bonusi se odnose na prethodni period, na poznate performanse, na poznate rezultate i u prihodima i u rashodima i u performansama konkretnih ministarstava, konkretnih delova ministarstava. Ako se ne bi dozvolilo nagrađivanje, onda nikakav način ne bi bio prihvatljiv, zato što bi odražavanje toga kroz redovne plate stvaralo budući fiskalni rizik. Upravo smo tim putem krenuli kada smo napravili ogromne deficite. Prema tome, jednokratne nagrade i bonusi, zasnovani na stvarnim performansama, zasnovani na diskrecionim, ali odgovornim odlukama ministarstava, predlozima ministarstava i odlukama Vlade su, po meni, potpuno u skladu sa međunarodnim i našim pravilima i zakonima. Ovo se ne smatra rebalansom zato što se mi ne upuštamo u ocenu ukupnih prihoda i rashoda, primanja i izdataka budžeta, već samo govorimo o ukupnim rashodima za zaposlene. Tu je stvoren prostor i ove odluke moraju da ostanu u okviru prostora koji je stvoren. Ne bih ulazio u konkretne cifre, pošto konačne podatke za ovu godinu još nemamo, samo naglašavam da odgovornost ostaje na onima koji predlažu ove promene, a na vama će biti kasnije da ocenjujete da li je to bilo usklađeno sa strateškim i drugim ciljevima i rezultatima ili ne. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Gospodine ministre, evo, kao što smo čuli od poslanika vladajuće koalicije, vi, kako kažete, u projekciji budžeta uvek krećete od najgore moguće opcije i ja se slažem da je to zaista za vas prirodno stanje. Druga ovde dilema postoji. Poslanici, ili vi ne znate o čemu pričate ili vas ne razumeju poslanici vladajuće koalicije. Mi smo do maločas slušali kako postoji suficit, kako se suficit pojavio, kako je to posledica velikog povećanja prihoda, jer su prihodi projektovani kao minimalni, a oni su povećani za trećinu u prvih devet meseci. Trećina, to je mnogo. I 3% je mnogo u budžetu, i 0,3% je mnogo u budžetu, a vi se onako frljate, pa kažete – za trećinu smo premašili. Da ste vi premašili prihode za trećinu, Srbija bi bila u daleko boljoj situaciji nego što jeste. Druga stvar, iz vašeg obrazloženja da se zapravo donosi ova izmena Zakona o budžetu za 2017. godinu, ali tako što ćete ostati u okvirima predviđenim budžetom, nama govori da tu bilo kakvog suficita nema, niti ima povećanja prihoda. Da li je tako? Dakle, povećanja prihoda nema. Poslanici vladajuće koalicije, evo, potvrdio je ministar, ništa ne znate i ništa niste shvatili. Nema povećanja prihoda. Ostaje se u onome što je predviđeno budžetom. Druga stvar, vi dajete ministru diskreciono pravo, kako ste rekli, da odluči o nagradama i bonusima jednokratno, tako ste rekli. Dakle, ili će to bili za sve zaposlene, kako smo prethodno čuli, u tim službama, ili dajete diskreciono ovlašćenje ministru da nagrađuje pojedince. Ako postoji takvo ovlašćenje i takvo diskreciono pravo, onda je, mislim, u pravu gospodin Krasić, koji je podneo ovaj amandman i koji je rekao da vi zapravo tražite da nekoga ovlastimo da bude Deda Mraz. Ako je sve u okvirima budžeta, zašto nismo imali ovu odredbu kada smo donosili budžet za 2017. godinu? Zašto tada niste tvrdili da je potrebno ovo diskreciono ovlašćenje? Kako ste funkcionisali svih ovih prethodnih godina? Zašto je sada potrebno, dakle, objasnite nam šta je to što se promenilo i to u tolikoj meri da je sada neophodno ovo da imamo? Da li to znači da do sada niste bilo koga nagrađivali i da se ste se upravo vodili onim što sada deklarativno želite da suzbijete, a to je da, bez obzira na učinak, ljudi dobijaju plate, dobijaju bonuse, dobijaju nagrade? Vi morate malo voditi računa o svojim obrazloženjima. Dobro je što ste potvrdili da predstavnici i poslanici vladajuće koalicije ovo nisu razumeli i dobro je da ste potvrdili da nema nikakvog povećanja prihoda i da nema suficita. Hvala.
Reč ima ministar, replika.
Ja bih stvarno molio da pažljivo slušate i pažljivo odmeravate svoje reči. Mi se ne frljamo ničim. Povećanje prihoda je kategorija koja se odnosi na ukupni budžet na član 1. Ovde predložena promena se odnosi na član 16. stav 2. i piše – dodaje se stav 3. kojim se dozvoljava isplata nagrada i bonusa zaposlenima. Čitajte ono što piše u Predlogu izmene zakona. Samo jedan član se menja, samo jedna stvar se menja. Drugo, ukupni prihodi su porasli, kao što smo više puta saopštili, ukupni prihodi apsolutno ne opredeljuju ovo. Ne određuje se udeo plata prema ukupnim prihodima, nego prema BDP-u, to sam vam citirao. Prema tome, termin da se mi frljamo apsolutno ne stoji. To je neadekvatan termin i ničim niste to potkrepili. Vaš izvod, logički izvod, je potpuno neosnovan. Prihodi su porasli zato što imamo podatke o tome da su prihodi porasli. Ne vezuju se ove kategorije za prihode, nego se vezuju za BDP. Pročitajte Zakon o budžetskom sistemu. Tamo vrlo jasno piše da nam je dugoročni cilj da plate zaposlenih u javnom sektoru ne smeju da budu više od 8% BDP. Mi se za sada nalazimo još uvek iznad toga i pokušavamo to da smanjimo i da dođemo do te ravnotežne veličine u nekom primerenom roku. Prema tome, nemojte da pravite konfuziju. Prihodi su iznad plana. Suficit postoji, ali mi ovde govorimo o podkategoriji. Mi ne menjamo ni član 1. ni član 8, nego samo dozvoljavamo da se u okviru kategorije koja se zove – rashodi za zaposlene, dozvoli, između ostalog, bezrizično nagrađivanje za ostvarene rezultate u prethodnom periodu. To sve negira ono što ste vi rekli, apsolutno. Ako vama smeta reč „diskreciono“, a želite linearno, ako vama smeta da ljudi budu odgovorni, diskreciono odgovorni za svoje odluke, onda to na nekom drugom mestu morate da tražite u zakonu mesto gde ćete da napišete. Protiv toga sam da se upravlja zakonima. Ja sam protiv toga da se linearno raspodeljuje bilo šta. Ja sam za to da ljudi odgovorno predlažu, ne odlučuju, predlažu, a Vlada donosi odluku. Ovde piše – može se vršiti na osnovu odluke Vlade. Prema tome, ministri imaju pravo da predlažu na osnovu vrlo jasno obrazloženih ostvarenih rezultata, rizika nagrađivanja i ostalo, što će biti predmet, između ostalog, Zakona o platama. Ne razumem zašto to vas zbunjuje. Hvala.
Vreme. (Nemanja Šarović: Replika.) Nema osnova za repliku. (Nemanja Šarović: Po Poslovniku.) Po Poslovniku? Nema. (Nemanja Šarović: Po Poslovniku.) Zloupotrebe ne dozvoljavam. (Nemanja Šarović: Po Poslovniku.) Na član 1. amandman je podneo … (Nemanja Šarović: Po Poslovniku.) Samo niže ton. (Nemanja Šarović: Po Poslovniku sam se javio.) Da, rekli ste replika, pa onda podigli. Na član 1. amandman je podneo Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, gospodine Blažiću, zamerke koje dolaze iz redova, vrlo pažljivo slušajte, drpokratske stranke, tako sam rekao, da ne bi bilo replike, je autoprojekcija. Dakle, oni koji su od javnih prihoda pravili sopstvene prihode, pretvarajući ih na već opisane načine, koji su od javnih funkcija pravili privatne biznise, koji su prognozama budžeta mršili ili promašivali i po milijardu i po, ne mogu da shvate da je stvorena država koja izdržava sebe od javnih prihoda, dakle, koja može da isfinansira, a budžet je prognoza, da isfinansira sve i da joj ostane, da bude štedljiva i da taj ostatak treba rasporediti onima, a imamo 20 dana do kraja godine, da taj višak treba rasporediti i u tih 20 dana, normalno, da organ koji to može efikasno uraditi je Vlada. Penzioneri su dobili više. Nema i zaposleni, to je moj savet članovima Vlade i ministru finansija, sa najnižim primanjima dobiju više. Taj će se novac vratiti delom u PIO. Pred Novu godinu će ljudi kupiti nešto sebi i svojim bližnjima, neće odneti na Maldive taj novac, nego će za taj novac kupovati robu i 20% će se vratiti prihoda za neki naredni budžet. Dakle, Vlada će od svoje štednje ponovo imati koristi i oni koji su bili rasipnici celog svog mandata to nikako ne mogu da razumeju. Hvala.
Hvala. Izvolite.
Gospođo Gojković, prekršili ste nekoliko članova Poslovnika. Vi ste maločas, kada sam se javio po Poslovniku, rekli – nema po Poslovniku, ne dozvoljavam zloupotrebe Poslovnika. U skladu sa članom 103. narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu u postupanju predsedavajućeg Narodne skupštine ako smatra da to što je učinjeno nije u skladu sa Poslovnikom, neposrednoj po učinjenoj povredi. Vi ste bili dužni u skladu sa ovim članom da mi odmah date reč. Vi nemate nikakvo diskreciono ovlašćenje da pre nego što dobijem priliku da navedem koji je član povređen i da obrazložim na koji je način povređen, da vi kažete – nemate pravo. Nigde u Poslovniku ne piše da vi možete odrediti deo sednice gde član 103. ne važi. Toga jednostavno nema. Bili ste dužni da mi date reč. Kada dobijem priliku da obrazložim, onda možete da kažete da li sam u pravu ili ne, pre toga nikako. Druga stvar, povređen je član 158. stav 7, takođe ste ga vi povredili, jer on kaže da predlagač zakona, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača zakona ima pravo da o svakom amandmanu govori do dva minuta. Gospodin Vujović je govorio u drugom javljanju duže od dva i po minuta, prethodno je govorio dva minuta i 45 sekundi. U raspravi po amandmanima ne može ministar kao u načelnoj raspravi da govori neograničeno i da se javlja neograničen broj puta. Oni ionako imaju previše privilegija, a vi ste to pravo da govori dva minuta pretvorili u to da govori dva puta, a svaki put duže od dva i po minuta. Govorio je duže od pet minuta… [[Isključen mikrofon.]]
Hvala vam. (Nemanja Šarović: Da li mogu da završim rečenicu?) Da ne napravim istu grešku, pa da kažete da je povreda Poslovnika. Hoćete da glasamo o ovim povredama Poslovnika? (Nemanja Šarović: Da li možete jednom da mi date obrazloženje?) Prvo, niste uopšte u pravu i nemam drugo obrazloženje, osim koje sam vam već dala, te ne bih da tok sednice remetim time da ponavljam. A drugi put niste dobro slušali – ministar je dobio repliku. (Nemanja Šarović: Ministar to pravo nema.) Nađite mi to u Poslovniku i ja ću to upotrebiti. Ali, kad budete predsedavajući, vrlo rado ću prisustvovati tim sednicama. Na član 1. amandman je podneo poslanik Dušan Pavlović. Izvolite. Reč ima narodni poslanik Radoslav Milojičić.
Hvala. Ja sam u svom prethodnom izlaganju rekao da izdvajam od onih kritika ministra Vujovića, jer on ima iza sebe minuli rad i on je to dokazao rečenicom da vladajuća većina ne razume. Tako da mu se zahvaljujem na tome. Šta je suština sa nagradama i bonusima? Suština je, ministre Vujoviću, to što je Srpska napredna stranka zaposlila 70 hiljada partijskih poslušnika, uprkos zabrani zapošljavanja. Radi se o tome da svaki član Srpske napredne stranke ili građanin koji je dobio posao, svake večeri u Negotinu, Kostolcu, Mionici i Pećincima dobija goste, nezvane goste iz Srpske napredne stranke koji mu prete ako ne obezbedi sigurnih 30 glasova. Da, govorim o amandmanu, o nagradama i bonusima. O tome i govorim. Predložili smo da se briše da Vlada ovim dobija diskreciono pravo da raspolaže budžetskim sredstvima. I sada govorim zašto. Rekao sam da mi nismo protiv toga da neko dobije, ako je zaslužio, ili nagradu ili bonus, ali smo duboko protiv toga, na taj način, koji to sprovode Branko Malović i ostali batinaši Srpske napredne stranke. Maltretiraju sve zaposlene u javnim upravama, svako ko ne glasa za njih i ne prikupi im dovoljan broj glasova, biva mu prećeno da će dobiti otkaz posle izbora. Zaista, u takvoj atmosferi ne treba i ne može da se radi u 2017. godini. Ja vas molim, ministre Vujoviću, da proverite ove podatke. Ovo nije predizborna floskula, ovo nije politički govor, ovo je istina koja se dešava u Srbiji. Pa, ljudi su privođeni u Srbiji zbog jednog tvita ili statusa na fejsu. O kakvim mi onda slobodama govorimo? Da li znate da ljudi širom Srbije ne smeju da razgovaraju i kažu – u strahu smo, nemoj molim te samo da nas vide da razgovaramo sa vama. Zar je to demokratija o kojoj mi govorimo? Kada se to dešavalo u Srbiji? To se nije dešavalo ni 1995, 1996, 1997. godine, kada je Slobodan Milošević vodio Srbiju. To se dešava sada, 2017. godine. Ne govorim ovo zbog interesa moje političke partije. Govorim zbog hiljade i hiljade ljudi kojima je svakog dana prećeno, koji su maltretirani, koji rade za 22 hiljade u opštini, a onda ih neko maltretira. LJudi mole da im se neko potpiše na formularu „siguran glas“ i kažu – nemoj molim te da glasaš, samo moram da odnesem u SNS ili ću dobiti otkaz. Niko ne gleda kako ste odradili svoj posao. Niko ne gleda da li su građani u tim opštinama zadovoljni da li im je službenica na šalteru odradila formulare na vreme, već govore o tome da li ste uradili „siguran glas“ ili niste. Ako ste doneli „siguran glas“, ne morate ni da dolazite na posao. Zbog toga nam je ovako. Ministre Vujoviću, pošto ste vi jedini u Vladi koji ima moral i koji ima rad iza sebe i koji nije politički obojen na ovaj način na koji jesu politički jurišnici i SPS-a i SNS-a, ja vam odgovorno tvrdim da se ovo radi u svakom lokalnoj samoupravi. I ovome treba da se stane na put. Ovo se nije radilo ni 90-ih godina, kao što se radi sada. Nikada se nije radilo. Ja sam mlad pa ne pamtim to Titovo vreme, ali od 1998, 1999, 2000. godine, to se nikada nije radilo. I samo mi recite šta je onda sporno da se obriše ovaj amandman? Upravo sam vam izneo niz razloga zbog čega. Pa, ljudi dobijaju otkaze, sud ih vraća na posao, država im posle plaća plate, plaća kazne, penale, sudske troškove. Gospodine Vujoviću, to mi plaćamo. Zašto bismo mi, koji nismo za SNS, plaćali greške Srpske napredne stranke? Zato što im se nije svideo neki službenik jer im nije doneo 30 „sigurnih glasova“. To je Srbija u kojoj danas živimo. To je Srbija protiv koje se bori Demokratska stranka. To je Srbija Srpske napredne stranke protiv koje se mi borimo već 27 godina. I pobedićemo, kao što smo pobedili 2000. godine.
Replika, reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministri i kolege poslanici, imamo prilike da čujemo flagrantno kršenje osnovne logike koju govori prethodni govornik koji kaže da 400 ljudi primaju socijalnu pomoć po 40 hiljada dinara u Mionici, koji su članovi Srpske napredne stranke. Porodilje primaju 40 hiljada dinara, a ne postoji 400 porodilja u Mionici. Prema tome, takvu vrstu nelogičnosti pokazuje prethodni govornik upravo zbog toga što je jedan od glavnih kreatora rupe u budžetu od četiri milijarde u svojoj lokalnoj samoupravi. Druga stvar, kada govore o strahu od Srpske napredne stranke i građana koji žele da pričaju, oni ne žele da pričaju sa onima koji su uspeli državu da dovedu u situaciju da nemamo da isplatimo plate i penzije, već žele da razgovaraju s ljudima koji misle o njihovoj budućnosti i o tome da imaju da isplate porodilje sa 40 hiljada dinara, a o tome kako će to u budućnosti izgledati, nemojte puno da čekate. Već posle lokalnih izbora imaćemo prilike da vidimo tu politiku. Hvala.
Povreda Poslovnika, reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, povredili ste čl. 107. i 109, jer ste bili u obavezi da, bez obzira na vašu izuzetnu tolerantnost, izreknete opomenu narodnom poslaniku Milojičiću, u narodu poznatom kao „Hajnekena“, iz prostog razloga što je on govorio o SNS batinašima. Govorio je o nasilju. Dostojanstvo Narodne skupštine je povređeno tim pre što gledaoci svakako znaju da u poslednjih četiri, pet godina na ulici niste videli da je puko i jedan pendrek bilo kom građaninu, na bilo kom političkom protestu, bez obzira što nisu bili prijavljeni u skladu sa zakonom. Povreda Poslovnika je tim veća što je to izrekla osoba koja je ne tako davno u centru Palanke prebila starca od 63 godina uz pomoć tzv. Keninih tigrića samo zato što je mislio drugačije. Dakle, radi se o povredi dostojanstva, o poslaničkoj grupi čija je partija kada je bila vlasti batinama i cokulama ubila Ranka Panića na jednom protestu koji je bio zakonit, prijavljen itd. S tim u vezi, bili ste u obavezi da zbog povrede dostojanstva, u skladu sa članom 109. izreknete opomenu, ali s obzirom da ova sednica treba da krene u nekom tolerantnom tonu, ja vas razumem, ali morate pokušati na svaki način da ubuduće sprečite da, onaj ko je prebio u Smederevskoj Palanci starca od 63 godine uz pomoć Keninih tigrića, izgovara ovakve kvalifikacije za nekog ko to ne čini.
Da li tražite da se glasa o povredi Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić, po amandmanu.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, govoriću o amandmanu, ali mislim, koleginice Tomić, da će mnogi biti neprijatno iznenađeni posle tih izbora u Smederevskoj Palanci i izbora u martu u drugim opštinama i gradovima. Dakle, ministre, u odgovori kolegi Šaroviću ste rekli – kako možete da budete protiv odgovornog diskrecionog prava da neko nagradi, da itd. Niko nije protiv odgovornog diskrecionog prava ministra, predsednika opština itd, ali jeste protiv neodgovornog diskrecionog prava svuda gde ima i 1% diskrecije, ta diskrecija se zloupotrebljava. Hoćemo da počnemo od korišćenja budžetski rezervi, pa da nam kažete koji su to kriterijumi, po kojima neka opštine vladajuće većine dobijaju na 100 miliona dinara, drugi ne dobijaju ništa? Iako ima normalnih zakonskih osnova da te pare dobiju. Eto jednog diskrecionog prava. Kakva su diskreciona prava po opštinama, kako se koriste? Moj kolega Milojičić je govorio o tome. Pa, naši predsednici opština su hapšeni zbog toga. Šta se dešava danas u Mionici, Negotinu, Pećincima? Dakle, nismo protiv odgovornog diskrecionog prava na osnovu određenih kriterijuma. Ovde kriterijumi ne postoje i vi to znate, i neće biti deljeni ni po kakvim kriterijumima, već po političkoj pripadnosti i po poslušnosti. Zato smo mi protiv ovoga i zato smo podneli amandman da se briše.
Na član 1. amandman je podneo poslanik Dušan Pavlović. Da li neko želi da diskutuje o tom amandmanu. (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli poslanici Marko Đurišić, Nenad Konstantinović, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović i Zdravko Stanković. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Poštovani ministre, vi ste objasnili kako je mogućnost isplate nagrade i bonusa u 2017. godini predviđena ovom izmenom Zakona o budžetu za 2017. godinu otvorena mogućnost da Vlada nekoga nagradi. I ovde ste izbegli da kažete tačno koga. Suština našeg amandmana je da se ova izmena precizira i da se nagrade i bonusi isplate zaposlenima u obrazovanju i vaspitanju, i zaposlenima u sistemu zdravstva. Mi smatramo, iz naše poslaničke grupe Socijaldemokratske stranke – narodne stranke da je zbog budućnosti Srbije, ako je potrebno nekoga nagrađivati iz budžeta Republike Srbije to je potrebno uraditi zaposlenima u obrazovanju, vaspitanju dece i u sistemu zdravstva, uvažavajući, naravno, napore svih koji pošteno rade u javnom sektoru, kako zakon definiše i u državnoj upravi, i u sistemu bezbednosti. Smatramo da su za budućnost Srbije ove dve oblasti najbitnije. Ono što bi bilo dobro da do kraja rasprave čujemo, pošto vidim da ovaj amandman nije prihvaćen ni od strane Vlade, i verujem da neće nažalost biti ni od strane poslanika prihvaćen, zašto ste se vi odlučili ili ćete se odlučiti da na Vladi, ukoliko se ova izmena usvoji, podržite usvajanje odluke da se ovi bonusi isplate samo zaposlenima u sistemu bezbednosti? Koji je to kriterijum da se svi drugi iz toga isključe ako para ima toliko da je budžet u suficitu, a ne u planiranom deficitu? Ako želimo da ispoštujemo Zakon o budžetu i da se godina završi sa planiranim deficitom, onako kako je zakon propisao, onda sasvim sigurno ima prostora za isplatu i drugih nagrada i drugima iz drugih oblasti i sistema obrazovanja i vaspitanja, zdravstva, možda ne u iznosu koji ste vi planirali, odnosno koji se najavljuje u medijima kao već gotova stvar. Nedeljama unazad mi slušamo kako će 10.000 dinara biti isplaćeno. I danas premijerka, opet ima neka pametnija posla nego da bude ovde, govori negde da je to već gotova stvar, a mi tek raspravljamo o zakonu koji treba da ostavi mogućnost Vladi da ona eventualno odluči. Mislim da je to dodatno unižavanje Skupštine i obesmišljavanje svega onoga što radimo ovde. Ako mi neku odluku ovde tek treba da donesemo posle rasprave i glasanja, onda je neumesno od premijerke da ide okolo i da priča da je to gotova stvar. Hvala.
Ministar ima reč. Dva minuta.
Hvala lepo. Zahvaljujem se na nastavku ove diskusije. Ja je shvatam na krajnje konstruktivan način. Želim samo da naglasim jedno. Ovo je zakon. Ovde pišemo principe. Ja sam protiv toga da zakonom upravljamo, iako razumem vašu zabrinutost i želju da se to precizira. Time bismo onda defakto derogirali sve ostale i odgovornost i pravo. Drugo, naglašavam diskreciono pravo da predlažu i ovo nije samo improvizacija. Ovo je duboko u sistemu nagrađivanja prema ostvarenim rezultatima tzv. indikatori performansi. Mi ćemo to u Zakonu o platama predlagati i tu su protiv svi, znači, ovo je tako duboka promena. Ne možemo mi time što nećemo dozvoliti bonuse, a nismo ih dozvolili ne zbog toga da se bonusi ne dozvoljavaju, nego zbog drugog dela rečenice – bez odluke Vlade. Pre su bile dozvoljene jubilarne nagrade i bonusi gde su to odlučivali pojedinačni ministri, pojedinačne jedinice lokalne samouprave, gde su bez razmatranja ukupnih budžetskih i drugih konsekvenci predlagali bonuse da učine ljudima. Možda su bili u pravu, ali nije bilo sistema da se kontroliše i odgovornost i ukupni efekti toga. Možda je moj pogled drugačiji od vašeg. Samo kažem – ukinuti to diskreciono pravo, nećete time ništa postići. Imaćemo ogroman suficit koji ne možemo da podelimo zato što pored suficita na ukupnom nivou imamo ograničena učešća pojedinih elemenata rashoda u BDP i prema tome dok nismo imali mi smo već podelili bonus, pošto postoji prostor i nisu bili van tog učešća u BDP. Ovde nam je potrebno da dozvolimo kategoriju bonusa. Ne može bonus i nagrada da se realizuju drugačije sem diskrecionog predloga nekoga i odobravanja od strane Vlade. Hvala.
Reč ima Nemanja Šarović po amandmanu. Izvolite.
Evo još jedno pitanje, gospodine ministre. Verujem da ćete vi suprotno Poslovniku moći da odgovorite i peti put. Vi pričate o tome da ste protiv toga da se uređuje zakon, da se upravlja zakonom. Vi ste dugo ministar, vama ovo nije ni prvi ni drugi, imali ste budžeta i budžeta. Zanima me – kada ste došli do tog saznanja, kada se to prelomilo u vama i kada ste došli na ovu ideju? Ako je ovo toliko dobro, kako vam nije palo na pamet ranije da to predložite? Druga stvar, ako kažete da će biti i da se uređuje na ovaj način da bi bilo odgovorno, znači da je do sada bilo neodgovorno. Treća stvar, nema tih kriterijuma, nijedan kriterijum nije potpisan. Dato je samo opšte ovlašćenje da neko bude deda Mraz i to će ići kroz Vladu, ali to ne znači da vi imate jasan i precizan kriterijum i što je najbitnije, taj kriterijum nije definisan. Nijedan kriterijum nije definisan zakonom.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Šulkić.
Zahvaljujem. Na član 1. Zakona o rebalansu budžeta za 2017. godinu podneo sam amandman, ali ne da se odredbe ovog člana brišu, iako uvažavam i podržavam argumentaciju, posebno ovaj normativni deo koji je obrazložio gospodin Krasić, iz prostog razloga zato što brisanje ove odredbe znači uskraćivanje zaposlenima na način kako je to predviđeno budžetom za 2017. godinu. Prilikom usvajanja budžeta za 2017. godinu zalagao sam se sa kolegama poslanicima da se ta odredba promeni. Dakle, Zakon o budžetu da ne suspenduje prava zaposlenih kada su u pitanju nagrade i bonusi koji su, kako to u budžetu stoji, propisani, odnosno garantovani članom 120. Zakona o radu o opštim, posebnim, pojedinačnim, kolektivnim ugovorima i naravno drugim aktima kod budžetskih korisnika. Dakle, ako sam se tada zalagao protiv suspendovanja tih prava, ne mogu se sada zalagati da se to produži, makar i ovih nekoliko dana do kraja godine. Međutim, protivim se načinu na koji se to radi i u tom smislu sam podneo amandman koji nešto precizira i možda će neko protumačiti, možda i ministar da je to upravo ovo što je napisano, da se izuzetno od st. 1. i 2. ovog člana isplata – poklon u novcu, božićnih, godišnjih nagrada i bonusa, kao i drugih primanja iz člana 120. stava 1. tačka 4. Zakona o radu, predviđenih posebnim i pojedinačnim kolektivnim ugovorima i drugim aktima, za direktne i indirektne budžetske korisnike itd… Dakle, na način kako je to suspendovano Zakonom o budžetu za 2017. godinu. Budžetom za ovu godinu, odredba koja se menja propisana je, kako je tada navedeno i rečeno i to se sada potvrđuje, da se iz razloga makroekonomske stabilnosti budžeta Republike Srbije neće isplaćivati novčana davanja, bonuse i nagrade koji su predviđeni Zakonom o radu itd. Mi smo tada isticali da se godišnjim zakonom, kakav je Zakon o budžetu, za svaku pa i za 2017. godinu, ne mogu suspendovati prava koja su zaposlenima garantovana zakonom i drugim aktima, podzakonskim aktima, koja doneti ili potpisani ili usaglašeni između poslodavaca i zaposlenih kao što su kolektivni ugovori i tada je, da ironija bude veća, pravim izuzetak od izuzetka, ako tako mogu da kažem, osim za jubilarne nagrade. Ova izmena zakona takođe predstavlja izuzetak od izuzetka zato što je odredba budžeta za 2017. godinu predstavlja izuzetak. Dakle, u toj godini se neće isplaćivati nagrade i bonusi, a sada na samom kraju godine, pravimo izuzetak. Ja bih voleo, gospodine ministre da ste nam ipak nešto od onoga što znate, pretpostavljam, izneli, makar u raspravi, jer ako je medicinska sestra, kako nas je predsednica parlamenta pre neki dan na konferenciji obavestila, pitala - kada će biti isplaćeno 10 hiljada nekih nagrada ili bonusa, ne znam već šta, predsednica parlamenta je rekla – pa evo, kada rasprava bude završena, trudimo se da to bude što pre. Dakle, ipak se nešto zna i pretpostavljam da kad vi kažete da postoji prostoru u okvirima ovih sredstava za plate zaposlenih itd, da on neće biti probijen, to ste obrazložili više puta danas. Znači, da se ipak više zna koliki je taj prostor i da se zna da u tom prostoru nešto može da se isplati. Sada, uvom trenutku, možete da kažete – pa da, ali ja danas ne mogu da znam koliko će predložiti koji ministri i koliko će toga biti. Mislim da bi ipak bilo korektno da poslanici, odnosno Narodna skupština, bude informisana o tome i da kažete – mi procenjujemo, da ne znam, taj neki višak u tim okvirima koji su planirani budžetom, koji se ne probijaju, ne znam, 100 nekih jedinica, i mi se sa time uklapamo. Kako će to biti raspoređeno videće se naknadno. Ipak mislim da je nešto tu moglo da se kaže. S druge strane, da iskoristim još par rečenica, kada su pitanju jubilarne nagrade. One su bile izuzetak i budžetom, sada ostaju naravno, i ne znam gospodine ministre, zašto i budžetom za 2018. godinu, odnosno, zašto se ne menja zakon da jubilarne nagrade zaposlenih u obrazovanju ne isplaćuje Ministarstvo. Jer, pazite, to je jedini slučaj, jedina situacija gde lokalna samouprava je drugi nivo vlasti, isplaćuje jubilarne nagrade zaposlenima u Ministarstvu. Taj zakon nije donet od kako ste vi ovde, ali možda nešto moglo to da se promeni. Govorim iz iskustva, bio sam na čelu jedne opštine kada je, čini mi se, 2012. godine isto na način kao i sada pravljen izuzetak što se tiče bonusa i nagrada, pravljen izuzeta i za jubilarne nagrade, da se čini mi se u 2010. ili 2012. godini, sada nije to ni toliko važno, mislim da je gospodin Obradović bio ministar, tada da se u toj godini neće isplaćivati jubilarne nagrade. Znate, pa kada su sindikati u narednoj godini izvršili pritisak na Ministarstvo, onda su lokalne samouprave bile prinuđene da krajem naredne godine u decembru mesecu isplate dvogodišnje jubilarne nagrade. Znate, mislim da suspendovanje prava zaposlenih, jubilarna nagrada, bonusi itd, sve što je predviđeno nekim aktima na ovakav način, baš kao isto što smatram da će biti i kod privremenog umanjenja penzija, da će jednog dana imati neke implikacije na neki od narednih budžeta. Dakle, eto, u tom smislu da iskoristim diskusiju po ovom amandmanu da vas zamolim, da se neko time pozabavi. Lokalnim samoupravama je uveden ta obaveza jubilarnih nagrada, na osnovu toga što se tadašnji ministar prosvete dogovorio sa sindikatom da lokalna samouprava plati. Tada lokalnim samoupravama nisu povećana sredstva za te izdatke. U međuvremenu imali smo i smanjenje opšte stope poreza na zarade sa 12 na 10%, pa smo imali umanjenje transfernih sredstava itd. Sve se to pravda nekim makro ekonomskim razlozima, a lokalne samouprave i dalje imaju tu obavezu. Ali, ne toliko ni zbog obima sredstava, to je možda milion dinara na nivou jedne prosečne lokalne samouprave, 500, 700 hiljada dinara prosečne veličine, već zbog toga što ne bismo dolazili u situaciju da Ministarstvo zbog neisplaćivanja jubilarnih nagrada uskraćuje, odnosno umanjuje transferna sredstva lokalnim samoupravama za iznos neisplaćenih jubilarnih nagrada, a da u isto vreme, to ste odgovorili gospodinu Lapčeviću sinoć na Odboru za finansije, da to ne možete, što i razumete, ne možete direktno da isplatite preko škole, zato što je to suprotno zakonu. Zato vas molim, da nešto u tom pravcu preduzmete u narednoj godini, kako bi se prosto razdvojile nadležnosti lokalne samouprave, npr. kod investicionog održavanja, kod materijalnih troškova, i to tako treba da ostane, ali kada su u pitanju jubilarne nagrade mislim da to treba da ide direktno sa Ministarstva.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo poslanik Miodrag Linta.
Poštovana gospođo predsednice, poštovana gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 1. vezano za poboljšanje položaja izbeglih i raseljenih lica i Srba u regionu. Želim da podsetim javnost na surove činjenice iz 90-ih godina. Dobro je poznato da je sa područja današnje Hrvatske proterano pola miliona Srba, od strane ustaškog režima Franje Tuđmana. Dobro je poznato da je sa područja Federacije BiH, proterano takođe oko pola miliona Srba, a glavni uzrok je bila politika unitarne i proislamske BiH, koju je vodio Alija Izetbegović. Dobro je poznato da je sa područja KiM, proterano preko 200 hiljada Srba i drugih nealbanaca. Proterani Srbi se suočavaju sa velikim brojem problema. Nažalost u prethodnom periodu veliku većinu tih problema nisu uspeli da reše, vezano za svoja imovinska, stečena, statusna i druga prava. Položaj preostalih Srba u Hrvatskoj u Federaciji BiH je tragičan. Oni su građani drugog reda. NJihov osnovni problem je sistemska diskriminacija od strane nadležnih državnih, lokalnih vlasti, ali i diskriminacija u delu zakonodavstva. Želim samo da podsetim na jednu činjenicu u Hrvatskoj imamo Zakon o pravima nacionalnih manjina iz 2003. godine, koji formalno pravno daje brojna prava preostalim Srbima u Hrvatskoj, njih 186 hiljada, koliko ih još ima na tom području. Tim zakonom je garantovano i pitanje službene upotrebe srpskog jezika i pisma i pitanje zapošljavanje Srba u državnim organima. Nažalost, te odredbe su mrtvo slovo na papiru. Sa druge strane, želim da kažem da država Srbija čini sve što je u njenoj moći da pomogne opstanak preostalih Srba i u Hrvatskoj i Federaciji BiH i na KiM. Imamo niz projekata koje je Vlada Republike Srbije pomogla i želim da kažem da Vlada Republike Srbije zaista vodi jednu politiku aktivne podrške našem narodu u tim krajevima. U narednim amandmanima ću govoriti više o konkretnim problemima i konkretnim vidovima podrške Republike Srbije našim sunarodnicima i u Hrvatskoj i u Federaciji BiH, ali i u Republici Srpskoj, a posebno na KiM. Hvala.
Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Đorđe Komlenski i Bojan Torbica. Da li žele reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo, narodni poslanici, podneo sam amandman na član 1. Predloga zakona o dopuni Zakona o budžetu za 2018. godinu. Čuo sam svoje kolege poslanike, koji ne podržavaju Vladu, neke koji nikad neće da podržavaju Vladu, neke koji su bivši režim i sva njihova diskusija se svodi na to, da kada se uzima nešto kroz mere štednje, da to neko privatno tera neki inat građanima, penzionerima i zaposlenima u javnoj upravi. Neki bivši predsednici opština su hteli čak i da budžet Republike Srbije isplaćuje nagrade i bonuse njihovim zaposlenima u sistemu predškolskog i školskog obrazovanja, jer je zaboravio da je on osnivač, odnosno lokalna samouprava, a ne Republika, pa ako hoće da nagrađuje, nek obezbedi sredstva. Kako je to zaista izgledalo kada je država bila privatna do 2012. godine, sada ću da vam objasnim. To sam imao na umu kada sam podnosio ovaj amandman. Budžet Republike Srbije funkcioniše po konsolidovanom principu. Znači, kada se isplaćuju određena sredstva, gleda se solventnost svih onih koji imaju novac na trezorskom računu. Neki bivši premijeri, u to vreme toga nije bilo, ali jeste tako. Do 2012. godine imali smo neka navodna programska zaduženja, neke kredite koje smo podizali, a nismo imali projekte da realizujemo te kredite. E sad, šta su gospoda smislila iz bivšeg režima, šta da rade sa tim novcem, jer im je realizacija investicija bila do 10% na nivou godine. Taj isti novac vraćali su nazad istim bankama, po daleko manjoj kamatnoj stopi nego što se država zadužila. Pošto su smanjili solventnost konsolidovanog računa Trezora Republike Srbije, kada dođu penzije ili zarade u javnom sektoru, a treba da se isplate do 2012. godine, onda su ponovo od tih istih banaka po znatno većim kamatnim stopama zaključivali nove ugovore i kredite. Tako je to funkcionisalo kada je država do 2012. godine bila privatna. Šta ste imali kao posledicu? Kao posledicu ste imali oko 12% inflaciju u Republici Srbiji. Posledicu ste imali da je nacionalna valuta gubila 11 do 12 dinara vrednost u odnosu na evro u toku jedne godine, da bi oni navodno povećali penzije 5%, a inflacija i razlika u evru to pojede dva puta. Imali ste situaciju da kamate, zato što sada sve kredite uzima država, građanstvo i privreda plaćaju po 30% i kao rezultat ste imali gubitak od 250 do 400 hiljada radnih mesta. Tako je to izgledalo do 2012. godine, kad je neko imao privatnu državu i kad je neko zaista otimao i od penzionera, i od zaposlenih u javnoj upravi, i od zaposlenih u javnom sektoru, i od bilo koga ko je bilo šta radio u Srbiji. Da stvar bude još gora, platili ste četiri i po milijarde evra iz deviznih rezervi Republike Srbije. To su rezultati onih koji nam predlažu ovde neke zakone, pa ceo dan slušamo njihove predloge za dopunu dnevnog reda. Samo postavljam jedno pitanje – gde ste se tako opametili posle 2012. godine? Što niste bili tako pošteni, tako vredni, tako sposobni do 2012. godine? A ne da mi rešavamo, evo već šestu godinu, probleme koje smo nasledili, koje ste vi napravili.
Na član 1. amandman je podneo poslanik Milimir Vujadinović. Da li želite reč? (Da)
Hvala, poštovana predsednice. Predstavnici Vlade Republike Srbije, uvažene kolege narodni poslanici, ne znam da li je potrebno posebno nešto isticati koliko je za jedno društvo važna borba protiv tog tumora koji se naziva kriminal i korupcije. Kada su u pitanju kriminal i korupcija, nije ni budžet Republike Srbije pošteđen. Naime, koliko to zna biti opasno, ja ću prosto na jednom primeru iz 2007. godine da vam objasnim. Negde realizujući taj budžet 2007. godine, u avgustu mesecu je podnesen zahtev za subvencionisanje izgradnje jednog čuvenog vinograda u Krčadinu. Subvencija je isplaćena na osnovu računa o sadnji vinograda u avgustu mesecu, a vinograd je suštinski posađen u novembru, kada je i zemljište uzeto u zakup. Prosto, hteo sam da vam jednim primer pokažem kakav zna biti uticaj kriminala i korupcije na realizaciju budžeta, kao što je to bilo te 2007. godine. Mislim da je građanima Srbije inače poznato u tom periodu do 2012. godine kolika je bila sprega ljudi iz tadašnje vlasti sa tajkunima, ljudima iz kriminogene sredine. Na kraju krajeva, poznate su i posledice tog udruživanja. Bili su u zajedničkom poslu pljačkanja Srbije, a načini su bili razni, od one pljačkaške privatizacije koja počinje 2000. godine, do razno-raznih kombinacija, kako su ih oni tada slikovito nazivali, a posledice su uglavnom bile njihovo enormno bogaćenje sa jedne strane, pljačka državnog novca, a sa druge strane nezaustavljiva propast države i siromašenje njenog naroda. Podsetiću da odmah nakon dolaska Srpske napredne stranke na vlast, Aleksandar Vučić, njen predsednik, nije imao nikakav problem i nije se libio da se uhvati u koštac sa tim tadašnjim problemima. Najveći problem je bio što su ljudi koji su učestvovali u pljački Srbije bili suštinski nosioci vlasti u Srbiji, a formalno vlast je vršila jedna stranka žute provenijencije, ali suštinski nosioci vlasti su bili upravo ti tajkuni. Podsećam, takođe, da su se, nakon dolaska na vlast Srpske napredne stranke, ti isti ljudi našli iza zatvorskih rešetaka i otpočela je ta velika borba protiv kriminala i korupcije. Naravno da ćemo i dalje mi kao poslanici Srpske napredne stranke nastaviti ovim i ovakvim amandmanima da dajemo podršku, kako bi Vlada Republike Srbije istrajala u tom važnom poslu. Hvala vam.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Blaža Knežević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Dakle, cilj mog amandmana je da se dodatno podstakne razvoj infrastrukture u Republici Srbiji. Infrastruktura je ključ razvoja za našu zemlju, povezivanja sa drugim zemljama i, naravno, ona povećava i konkurentnost naše privrede. To znači da država Srbija i Vlada Republike Srbije mora da nastavi sa razvijanjem infrastrukture, jer samo dobrom infrastrukturom imaćemo bolju povezanost sa susedima, imaćemo povećanje robe koja je u tranzitu kroz Srbiju, a dobra infrastruktura, naravno, garantuje i priliv novih investicija i otvaranje novih radnih mesta. Ova Vlada Republike Srbije, kao i prethodna, to odlično razume i postavila je infrastrukturu kao jedan od prioriteta. Srbija ima centralno strateško mesto u regionu i geografski, a od dolaska Srpske napredne stranke na vlast postali smo i politički lider u regionu, što predstavlja našu glavnu konkurentsku prednost. U Srbiji se radi i gradi. Ovo nisu samo priče kao nekada kada je vladala Demokratska stranka i kada smo se naslušali svakakvih lažnih i neostvarenih vizija i ideja. Ovo je danas Srbija u kojoj postoje jasni planovi i jasni rokovi, a vrednost projekata u oblasti infrastrukture, i aktuelnih i planiranih, prelazi 12 milijardi evra. Cilj države Srbije i Vlade Republike Srbije je da teritorija Srbije bude mreža koridora dobro povezana sa svojim susedima, jer samo na taj način možemo povećati tranzit kroz Srbiju, možemo dovesti investicije u Republiku Srbiju i dovesti do veće zaposlenosti u Republici Srbiji. Hvala.
Hvala. (Saša Radulović: Poslovnik!) Reč ima Saša Radulović. Izvolite.
Povređen je član 106. – govornik mora da govori o tački dnevnog reda. Amandman glasi ovako: „Izvršenje budžeta Republike Srbije za 2017. godinu realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri unapredi razvoj infrastrukture u Republici Srbiji.“ Govornik ništa o ovom amandmanu nije govorio. Ovaj amandman ništa ne menja u budžetu. Očigledno pokušavaju da uzmu vreme diskusije o amandmanima, kako ne bi uopšte došli do rasprave o amandmanima na budžet Republike Srbije za 2018. godinu. Znači, preko 300 ovakvih amandmana koji ništa u sebi ne sadrže, ništa ne menjaju u zakonu, prazne rečenice i onda idu i diskusije koje nikakve veze sa tekstom amandmana nemaju. Prema tome, ovo je jedna velika zloupotreba Skupštine. Spojili ste sve tačke dnevnog reda u jednu, ne bi li onda mogli da uzmete sve vreme. Ovo će biti jedini put do sada u istoriji da imamo sednicu Skupštine na kojoj se ne raspravlja o amandmanima na budžet za 2018. godinu. Hvala.
Da, ovo ćemo shvatiti isto kao političku zloupotrebu povrede Poslovnika, pošto je poslanik Blaža Knežević objasnio zašto se izvršenje budžeta 2017. godine realizuje tako da se u najvećoj mogućoj meri unapredi razvoj infrastrukture u Republici Srbiji. Što se tiče podnošenja amandmana, vi znate kako to izgleda jer ste podneli 900 istih amandmana, te kako postupam prema jednim poslanicima tako i prema drugim. Dozvoljeno je podnositi amandmane. Da li želite da glasamo za povredu Poslovnika. (Da.) Hvala vam. Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Milena Turk. Izvolite.
Zahvaljujem, predsednice. Uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam amandman na Predlog zakona o dopuni Zakona o budžetu Republike Srbije, koji glasi – U članu 1. dodaje se stav 3. koji glasi: „Izvršenje budžeta Republike Srbije za 2017. godinu realizuje se tako da se u najvećoj meri unapredi ravnomerni regionalni razvoj u Republici Srbiji“. Cilj amandmana je da se upravo zakonskim rešenjem dodatno podstakne i osnaži ravnomerni razvoj Republike Srbije i upravo je ova mera moguća na osnovu ušteda koje su do sada ostvarene u Republike Srbije, na osnovu stabilizacije finansija i na osnovu programa koji Vlada Republike Srbije je donela, upravo radi ostvarenja regionalnog razvoja Srbije. Svedoci smo da je dolaskom SNS i Aleksandra Vučića započelo ravnomerno, uravnoteženo ulaganje u sve krajeve Srbije i da je ova posvećenost ravnomernom razvoju evidentna i nesporna. Fabrike se otvaraju i u Nišu i u Leskovcu i Kruševcu i u Novom Sadu, dakle, širom cele Srbije i posvećenost razvoju privrede nakon godina devastiranja i uništavanja je nesporna i vidljiva. Ovo nije samo deklarativno zalaganje za poboljšanje kvaliteta života svih naših građana, već ulaganje u Rasinski, u Toplički, u Nišavski, u Raški okrug, dakle, u čitavu Srbiju sa ciljem podizanja privrede, podizanja poljoprivrede, obrazovanja i unapređenja i obnavljanja infrastrukture. Do sada smo bili svedoci ulaganja u politički podobne opštine, međutim, Vlada Republike Srbije je organizacijom i donošenjem strategije o razvoju promenila ovu praksu i cilj ovakve prakse je oporavak čitave Srbije i naročito godinama zapostavljenih opština. Dakle, u cilju dodatnog podsticanja ravnomernog razvoja ja podnosim ovaj amandman. Hvala.
Reč ima Saša Radulović.
Po Poslovniku. Ponovo član 106. Pročitaću amandman koji je obrazlagan …
Ne može isti. Po Poslovniku ne može isti. Nemojte vikati. (Saša Radulović: Učinjena je povreda od strane…) Ne može ona nego ja. Ne može poslanik da učini. Bolje da ne primenjujem sankciju oduzimanja vremena, pošto neposredno učinjena povreda nije napravljena. (Saša Radulović: Javio sam se po članu 106.)
Hvala. Izvršenje budžeta Republike Srbije za 2017. godinu realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri unapredi ravnomerni regionalni razvoj u Republici Srbiji. Malopre smo imali infrastrukturu, sada imamo regionalni razvoj. Poslanica je dva minuta obrazlagala nešto što nema nikakve veze sa ovim amandmanom. Amandman ništa ne menja na zakonu, sama poslanica neće glasati za njega, kao što nisu glasali na Odboru, znači, ni na koji način se ništa ne menja na samom zakonu, niti se glasa. Ovo je jedna velika farsa u kojoj pokušavate da sprečite da dođe do obrazlaganja amandmana.
Poslaniče, ovo zaista nema veze sa povredom Poslovnika. (Saša Radulović: Član 106.) Ponovo član 106. i opet član 106. i verovatno do kraja dana član 106, to je zloupotreba povrede Poslovnika. Moram da je učinim ja. Kao što vidite, ja slušam raspravu, nemam ni fizička ni verbalna činjenja, zato što je zloupotreba povrede Poslovnika, te time bih ja učinila povredu Poslovnika, zaista kada bih dozvolila da čitav dan pričate nešto što nije vezano za povrede Poslovnika. Niti pišem amandmane, niti ih obrazlažem. O ovom amandmanu želi da govori Zoran Živković. Izvolite.
Jako sam obradovan time što su kolege iz vlasti počele da pišu amandmane i to govori o mnogo dobrih stvari. Prvo, da su oni sposobni da pišu amandmane i da tu svoju sposobnost mogu i da koriste. Drugo, ta sposobnost pisanja amandmana govori o tome da je Predlog budžeta loš. Ne postoji drugi razlog za pisanje amandmana ni u jednom parlamentu na svetu, nego za to da se ukaže na to da je Predlog zakona loš. Kada poslanici vlasti napišu 300 ili 400 amandmana, to znači da ti zakoni ne valjaju ništa, jer inače da su dobri ne biste pisali tolike amandmane. Ta genijalna formulacija kojom sam ja oduševljen, koja glasi: „u najvećoj mogućoj meri“, pa u najvećoj mogućoj meri za izbeglice, za regionalni razvoj, za poljoprivredu, za borbu protiv kriminala, za šta god, to je tačno ono što fali zakonima koje predlaže Vlada Srbije – da se u bilo kakvoj meri, a kamoli u najvećoj meri, bavi bilo čime što ima bilo kakve veze sa bilo čim što je dobro za ovu državu. Ja sam oduševljen vašim nastupom.
Poslaniče, budite ljubazni, o ravnomernom regionalnom razvoju.
Pozivam javnost Srbije da pažljivo prati, da ostave sve drugo, da ne idu na posao svi, svih onih nekoliko miliona koji su zaposleni u poslednje dve-tri godine, koje ste vi zaposlili, da prestanu svi veliki radovi po Beogradu i po Srbiji i da se time u najvećoj mogućoj meri, kao što piše u amandmanu na član 1, posvetimo onome što je najvažnija stvar, a to je da se poprave ovi loši predlozi zakona. Mada mislim da je bolje rešenje da vladajuća većina traži smenu Vlade, jer ako je Vlada nesposobna da napravi dobar Zakon o izvršenju budžeta za 2017. godinu na 18 dana do kraja godine, koliko je ostalo, računajući i praznike i nedelje, teško da možete to da popravite tako što ih sad terate da u najvećoj mogućoj meri učine nešto što je dobro za Srbiju. Ako za 330 i nešto dana koalicija SNS, SPS, ne znam kako su zvahu ovi LJajićevi i ovi drugi nisu uspeli da urade nešto dobro za Srbiju, uz najbolju volju, neće to moći da se uradi ni za Svetog Nikolu, ni za Dan armije, ni za Božić, ni za Novu godinu, jedan ili drugi, ili jednu ili drugu. Prema tome, ja vas podržavam u tome što ste pisali amandmane, ali mislim da imate vremena do kraja godine, a možda već danas, da prikupite dovoljan broj potpisa i da tražite smenu Vlade Srbije, s obrazloženjem da su nesposobni da urade bilo što, a to ste vi pokazali time što ste na ove zakone pisali 300-400 amandmana. Moguće je da je nešto promaklo što niste primetili, moguće je da je ta greška Vlade, da je to katastrofalno zakonopisanje tako loše da bi bilo i hiljadu amandmana samo da ste imali malo više vremena i da ste pre imali i koristili svoju sposobnost za pisanje amandmana. Hvala vam.
Samo molim poslanike da govore o konkretnim amandmanima, pošto smo načelnu raspravu završili. Po amandmanu, ko želi od prijavljenih? Ministre Vujoviću, izvolite.
Samo želim da ponudim interpretaciju ovog amandmana kako smo ga mi pročitali. Mi smo sve amandmane pažljivo pročitali i odgovorili na njih. Ovaj amandman logički apsolutno nije protivrečan ideji podnošenja amandmana kao dopune članova koji se menjaju. Ja ga čitam ovako – da se maksimalnoj meri unapredi regionalni razvoj Republike Srbije, a osnovni amandman glasi – da se dozvoli isplata nagrada i bonusa. Znači, drugim rečima, ovo nudi jedan kriterijum da se prilikom isplate nagrada i bonusa vodi računa o tome da se to radi u onim domenima delovanja Vlade koji doprinose ravnomernom regionalnom razvoju Srbije. To je potpuno legitiman predlog, međutim, mi ga ne odobravamo zato što mislimo, da gospodine, za razliku od nekih vaših predloga koji su potpuno neartikulisani, ovo je potpuno legitiman predlog i legitiman je zato što on nudi jedan od mogućih kriterijuma. Mi se sa njim ne slažemo i odbijamo ga zato što ne želimo da unosimo u kriterijume pošto ne znamo koji sve kriterijumi su mogući i ostavljamo to u nadležnost pojedinim ministarstvima i Vladi da odlučuje. Znači, ovim se definiše prostor za odlučivanja, a odlučivanje se dešava tamo i na način kako je to uređeno u svetu, pa nadam se i kod nas. Prema tome, diskrecija i vrednovanje odlučivanju je nužan element, a odgovornost ide, je na onome ko se sa tim slaže i tu odluku donosi. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Saša Radulović. Izvolite.
Hvala. Prekršen je član 107. Poslovnika. Prekršili ste pošto niste opomenuli ministra da se uvredljivo ne odnosi prema narodnim poslanicima. Ovo izgleda postalo manir ministra pošto je to radio i na odboru, a i ne izlaganjima ovde da se koristi rečima koje jednostavno ne pripadaju ovom Domu. Ne razumem razlog zašto je ministar nervozan oko ovih stvari da podrži ovakve amandmane, samo znači da se boji diskusije o budžetu. Sami poslanici vladajuće većine neće podržati ovakve amandmane koje sami predlažu, samo se zatrpava vreme ne bi li spasili ministra od diskusije o amandmanima u pojedinostima. Molim predsedavajuću da opomene ministra da se pristojno odnosi prema narodnim poslanicima i da ne koristi pogrdne reči, ja ih neću ni ponavljati ovde. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Povredu Poslovnika želite? A ne želite. Hvala lepo. Šta želi Milan Lapčević da diskutuje o amandmanu? Samo momenat ne mogu ako vičete da mene da komuniciram sa poslanicima koji ne viču na mene. Milan Lapčević. Izvolite.
Kao i svi ja ću govoriti o amandmanu koleginice i za razliku od drugih zaista bih podržao ovaj amandman i mislim da je amandman sa dobrom namerom podnesen. Verujem da će njene kolege poslanici iz većine glasati za ovaj amandman i da on biti uvršten u zakon, jer pretpostavljam da je motiv za pisanje ovog amandmana bio taj da mi već godinama imamo ili desetinama godina unazad ogroman problem sa neravnomernim regionalnim razvojem. Pretpostavljam da je inicijacija za pisanje ovog amandmana i ono što piše u budžetu Republike Srbije za 2018. godinu, a piše između ostalog da će glavni projekti koji će biti realizovani u Beogradu i neposrednoj okolini Beograda biti na primer transportna stanica Zemun, 30 miliona evra. Pa, još jedan zajam za transportnu stanicu Zemun 22 miliona evra, za izgradnju železničke stanice centar Beograd, 50 miliona evra, za obilaznicu – jedan oko Beograda 180 miliona, a za drugu obilaznicu 450 miliona evra. Za kolektor za prečišćavanje otpadnih voda 250 miliona evra takođe u Beogradu i za toplodalekovod 160 miliona evra takođe u Beogradu. To je više od jedne milijarde evra kreditnih zajmova za razvoj infrastrukture u Beogradu i oko Beograda. Dakle, ako toliko para država planira da se zaduži da potroši za razvoj nedostajaće infrastrukturi u Beogradu, a verujem da ima potreba za tim, šta onda ostatak Srbije da očekuje? Znači, za ostatak Srbije bi trebalo deset puta više para da se uloži da bi krenuli da se razvijaju oni nerazvijeni krajevi, da bi mogli da računamo da će ljudi koji žive u tim krajevima imati motiva da tamo i ostanu, a ne da šalju svoju decu da završavaju škole i da ostaju u Beogradu ili da idu u inostranstvo. Jedan od glavnih problema ove zemlje jeste neravnomerni regionalni razvoj. Umesto da se u budžetu za 2017. godinu i ovom za 2018. godinu vodi računa o tome i da se novac iz onih projektnih zajmova usmerava na razvoj infrastrukture pre svega u nerazvijenim delovima Srbije, mi opet imamo zbog predizborne godine enormno pumpanje para u izgradnju u Beogradu i oko Beograda. Pa, je to otišlo čak dotle, da se predviđa tri miliona eura za izgradnju gondole u Beogradu za 2018. godinu iz državnog budžeta. Izvinite, gondola u Beogradu je lokalni projekat, kao što je gondola na Zlatiboru lokalni projekat. Zašto država nije dala da se izgradi takva gondola na Zlatiboru? Zašto nije dala da se izgradi na Staroj Planini ili ne znam gde već? Nije dala zato što su to lokalni projekti, a daće pare svih poreskih obveznika države Srbije i onih koji žive u Babušnici, i onih koji žive u Beloj Palanci, i oni koji žive u Svrljigu, i oni koji živi u Mionici će se upotrebiti da bi se izgradila gondola u Beogradu. Zašto? Zato što je sledeća godina izborna godina i zato što treba da se dobiju izbori u Beogradu. Ministre, vi kao stručnjak, čovek koji ima integritet, ste trebali da vodite računa o tome i da ne dozvolite da se na ovakav način novac svih građana Srbije upotrebljava da bi se još više razvijao glavni grad, a o onome što je koleginica govorila, o ravnomernom regionalnom razvoju nema ni reči. Na ovakav način će još veće razlike biti u razvoju i još će više stanovnika iz istočne i zapadne Srbije, iz južne Srbije bežati ka razvijenom Beogradu, a tamo će ostajati pustoš. Onda se pitamo ko će živeti u tim krajevima, zašto nam samo žive starci i kako ćemo da čuvamo tu granicu. Ovako sigurno nećemo.
Reč ima Milija Miletić. Izvolite.
Uvažena predsednice, ja bih podržao amandman uvažene koleginice Milene za ravnomerni regionalni razvoj i reći ću nešto sasvim suprotno nego što je rekao sada prethodni kolega. Ulaže se u jugoistok Srbije, ulaže se u Niš, ulaže se u Svrljig za radna mesta, ulaže se za putnu infrastrukturu, ulaže se za turizam. Evo, 17. decembra očekuje se otvaranje Kliničkog centra Niš koji će konačno biti završen sada za vreme ove Vlade. Otvaraju se nova radna mesta u Beloj Palanci. Što se tiče poljoprivrede, ulaže se u poljoprivredu. Evo, zadrugarstvo je vrlo bitna tema gde smo mi na jugoistoku Srbije dobili najviše sredstava za otvaranje novih zadruga, za rad u poljoprivredi. Tako da mislim da ova Vlada radi kako treba što se tiče ravnomernog regionalnog razvoja i ulaganje u sve ono što vredi na jugoistoku Srbije to se i radi. Inače, gondola na Staroj Planini je urađena. Evo, sada će u toku ove nedelje biti otvaranje zimskog centra i kreće se sa velikim brojem gostiju koji već dolaze na Staru Planinu. Pozvao bih sve kolege da dođu na Staru Planinu, da prođu kroz Svrljig i da vide kako Vlada Republike Srbije ulaže u te male opštine, nerazvijene opštine. Očekujem da ćemo u narednom periodu to opštine biti razvijene opštine. Mi nismo protiv toga da se ulaže u Beograd, ali smo za to da se nastavi da se ulaže na jugoistok Srbije da se ulaže u autoputeve prema Sofiji, prema Grčkoj, da se ulaže u sve ono što vredi na jugoistoku Srbije. Još jednom, podržavam i amandman i siguran sam da ova naša Vlada radi kako treba i naš predsednik, gospodin, Vučić je čovek više puta bio na jugoistoku Srbije, u Svrljigu i Nišu, nego prethodni premijeri koji su bili za vreme, unazad nekoliko desetina godina. Još jednom velika podrška Vladi i pozivam još jednom sve da dođu na Staru Planinu i da vide kako je tamo uloženo i kako je tamo lepo i kako se tamo može uživati.
Reč ima Srbislav Filipović. Izvolite.
Hvala predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri, želim da podržim amandman uvažene koleginice Milene Turk i da izrazim jedno negodovanje. Zašto govorimo o tome da nam smeta gondola u Beogradu? Pa, zaboga Beograd je glavni grad Srbije. Sve ono što se ulaže u Beograd, vraća se i Srbiji. Slika Beograda je slika i Srbije. Naravno, SNS i Vlada Republike Srbije se zalažu za ravnomerni razvoj, za ulaganje u sve delove Srbije, a to smo i pokazali prethodnih četiri, pet godina. Ulažemo u sve delove Srbije. Sve ono što su neke opljačkali i devastirali, upropastili, mi sada to podižemo. Naravno, da li je dovoljno? Trudimo se da bude što više. Reći ću vam podatak, Beograd ove godine je imao 30% turista više nego prethodne godine. Sledeće godine očekujemo još veći porast. Veliki infrastrukturni projekti koji su pokrenuti u Beogradu, pokreću čitavu Srbiju, podižu na noge. „Beograd na vodi“, najveći projekat u poslednjih 30, 40 godina, koji glavni grad spušta na reke, pomaže da se Srbija razvija, pomaže našu građevinsku operativu, naša građevinska preduzeća, pomaže ekonomiju Srbije, razvoj cele Srbije. Time što će jedna gondola poboljšati razvoj turizma u Beogradu, poboljšaće i razvoj turizma u Republici Srbiji. Znači, nije ulaganje samo ovog puta u Beograd, nemojte to tako da gledamo, da kada se nešto da u Beograd, da se to oduzima od Srbije. To je davanje Srbiji. Srpska napredna stranka daje Srbiji, zapošljava Srbiju i svaki projekat koji smo pokrenuli prethodnih pet godina, SNS je pokrenula da bi Srbiji bilo bolje i građani Srbije to vide. Građanima Srbije skače standard, skaču penzije, skaču plate, otvaraju se fabrike. Pa, šta ste vi otvorili za vreme 12 godina svoje vlasti? Niste bili u stanju nijedan kiosk da otvorite i to ste zatvarali ljudima, ljudi ni kiosk nisu mogli da otvore, ni fast-fud nisu mogli da otvore. Za 12 godina ste sve zatvorili u Srbiji, pa sada smeta jedna gondola koja će pomoći razvoju turizma. Hvala vam.
Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik dr Dragana Barišić. Izvolite.
Zahvaljujem predsednice. Poštovani ministri sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici i narodne poslanice. Naime, na član 1. Predloga zakona o dopuni Zakona o budžetu Republike Srbije, podnela sam amandman, a u cilju osnaženja i efikasnijeg rada i funkcionisanja, pre svega zdravstvenog sistema, a sa posebnim osvrtom na lokalnu samoupravu. Pošto je po aktuelnom Zakonu o zdravstvenoj zaštiti osnivač primarne zdravstvene zaštite lokalna samouprava, ja ću se pre svega osvrnuti na koji način smo mi, pošto ja dolazim iz Kruševca uredili to kako da izvršavamo budžet koji se tiče Doma zdravlja u Kruševcu. Naime, 2012. godine, kada je SNS preuzela vlast u Gradu Kruševcu i kada je na svu sreću za gradonačelnika Grada Kruševca izabran gospodin Bratislav Gašić, nasledili smo jedno katastrofalno stanje. Domovi zdravlja u tom nekom periodu, kao i Opšta bolnica Kruševac nisu bili ni okrečeni, a kamo da li je nešto ulagano u prethodnom periodu, pa smo zaista imali veliki problem da sve uredimo i rešimo. To nije slučaj samo u mom rodnom Gradu Kruševcu, to je bilo širom Srbije, tako da je ova Vlada zaista od 2012. godine, pa sve do danas imala velikih poteškoća da sve to uredi i sredi. Ali, kada se odgovorna politika primenjuje i kada se sredstva troše na način kako treba, a ne za ispijanje piva možda po nekim lokalnim samoupravama ili za bahaćenje po pašnjacima ili već ne znam na koje druge rituale, mi smo ponosni na Vladu gospodina Aleksandra Vučića i na naše ministre i na naša rukovodstva u našim lokalnim samoupravama. Ono što smo mi uspeli u Kruševcu da uradimo, u prethodnom periodu jeste to da obnovimo mnogo toga, ne samo mokre čvorove koje smo zatekli u zaista lošem stanju. Mogli smo da obezbedimo i mnoge aparate koje prethodne neke „žute vlasti“ o tome nisu ni razmišljale, a o kadrovskim rešenjima i o dobrim zakonima koje smo morali da menjamo, to već će biti prilike i o tome ćemo govoriti. Znači, u Kruševcu, ultrazvučni aparat sa pratećom opremom za službu za zdravstvenu zaštitu žena, zatim biohemijski analizator za laboratorijsku službu, sanitetska vozila za službe hitne pomoći, pošto nismo imali čime da prevozimo pacijente, zatim monitore za službe hitne medicinske pomoći, ultrazvučni inhalatori za službu za zdravstvenu zaštitu dece, kao i mnogi RS računari. Ono što je Ministarstvo zdravlja u prethodnih nekoliko godina uradilo za opštu bolnicu, zaista su cifre o kojima ću nekom drugom prilikom govoriti. Upravo sve ovo što radi Vlada Republike Srbije na čelu sa Aleksandrom Vučićem i lokalne samouprave iz koje dolazim, Grad Kruševac, uprava nam daje nadu, jer naši građani sa podrškom od preko 65% u Kruševcu na poslednjim izborima, upravo su podržali kandidata SNS, a to je dokaz da smo na dobrom putu. Hvala.
Branka Stamenković, po Poslovniku.
Povreda Poslovnika, član 158. stav 4. – svaki podnosilac amandmana ima pravo da obrazloži svoj amandman u trajanju do dva minuta. Koleginica Barišić je svašta nešto pričala, samo nije pričala o svom amandmanu. Ja sam ostala uskraćena za objašnjenje na koji način će njen amandman doprineti osnaženju zdravstvenog sistema Republike Srbije, izvršenjem budžeta za 2017. godinu u decembru 2017. godine. Kako ćemo, dakle, usvajanje ovog amandmana doprineti tome da budžet za 2017. godinu bude potrošen tako da se osnaži zdravstveni sistem Republike Srbije, tokom 2017. godine, koja je 11 meseci i 11 dana već za nama. U tom smislu, povređen je Poslovnik, jer umesto da obrazloži predložena rešenja iz svog amandmana, koleginica Barišić je pričala o Kruševcu, o Aleksandru Vučiću i o lokalnoj samoupravi. Stoga molim predsedavajuću da obrazloži zašto joj je uopšte dozvolila da prekrši Poslovnik i ukoliko ne usvoji ovu primedbu, molim da se o ovome glasa u danu za glasanje. (Dragana Barišić: Replika.)
Replike nema na povredu Poslovnika. Naravno da nije povređen Poslovnik, ali je sada jasna namera da se zloupotrebljava institut povrede Poslovnika, te u skladu sa članom 103. stav 8. vašoj grupi oduzimam dve minute, ne, minut i 56 sekundi od ukupnog vremena za raspravu, jer ćemo očigledno čitav dan posvetiti tome kako poslanici nemaju prava da obrazlažu svoje amandmane. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala vam. Ovim amandmanom imao sam nameru da dodatno istaknem značaj razvoja Republike Srbije prilikom izvršenja budžeta i to uostalom stoji u tekstu. Ono što mogu da konstatujem i to sa velikim zadovoljstvom konstatujem, to je da se naš budžet za ovu godinu već izvršava, tako da ovaj razvoj mi imamo podržan u najvećoj mogućoj meri i nadam se da će obrazloženje saslušati u najvećoj mogućoj meri oni koji su suštinski zainteresovani za razvoj Srbije i za programe podrške razvoju, između ostalog, kroz izvesne subvencije za vinograde i tome slične mehanizme. Da je budžet baš takav, to kaže gospodin Ruf, DŽejms Ruf, šef misije MMF u Srbiji. On između ostalog kaže da je budžet za ovu godinu u deficitu, kaže i da se sada nalazimo u situaciji da naš javni dug pada, što je izvanredno dobar rezultat za Republiku Srbiju. Deficit koji je rekordno nizak, iznosio je 6,5% pre nego što smo mi u ove programe ušli i mi smo uspeli da ga značajno smanjimo. Ako ćemo da govorimo o budžetu za narednu godinu, nemamo ništa protiv. Valja primetiti da je on tu pet puta ispod onog nivoa, onog prostora koji je dozvoljen po dobrim standardima, za razvijene države EU. Dalje kaže i to gospodin Ruf, šef misije MMF, da su kamate danas mnogo niže što je dobar dokaz poverenja koje postoji, poverenje u državu Srbiju, da ekonomska aktivnost raste, što je takođe važan preduslov sveopšteg razvoja. Između ostalog, kaže i da je udeo problematičnih kredita smanjen, a da su povećane investicije. Kada govorimo o investicijama, ako se danas bude govorilo o subvencijama, valja primetiti da su postojale problematične subvencije u Republici Srbiji. Najproblematičnije u najvećem broju mogu se pronaći u predizborno vreme 2012. godine. Dakle, baš oni koji se najviše danas brinu strašno nad pitanjem zloupotrebe u predizbornom dobu, to su radili besomučno, između ostalog i kroz one čuvene transfere svojoj sopstvenoj stranci, mislim na „žuto preduzeće“. To je bilo vreme koje je potpuno drugačije od ovog danas, kada se Srbija uspešno modernizuje, kada više nije DOS-Palanka, privatna prćija žutih interesa, kako su neki pravili. Hvala.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća, uvaženi članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, odmah da pozovem ove filmadžije da pažljivo slušaju moj amandman da posle ne zameraju kako nisam pričao u skladu sa amandmanom. Kao što se vidi iz obrazloženja amandmana, dakle, amandman na član 1. Predloga zakona o dopuni Zakona o budžetu za 2017. godinu, predložio sam dodavanje novog stava, dakle stava 3. koji glasi: „Izvršenje budžeta Republike Srbije za 2017. godinu, realizuje se tako da u najvećoj i mogućoj meri bude u funkciji modernizacije Republike Srbije“. Cilj ovog amandmana je naveden u obrazloženju, ne sumnjam da su ga pročitali i on glasi: „da se zakonskim rešenjem dodatno podstakne i podrži modernizacija Republike Srbije“. Zaista mislim da ne treba naročito da objašnjavam koliko je modernizacija važna tema za Srbiju. Pritom kada kažem modernizacija, tu podrazumevam modernizaciju najrazličitijih oblasti, ali prvenstveno, mislim na modernizaciju javne uprave, kao i jačanje kapaciteta javne uprave u Srbiji. Jačanje kapaciteta javne uprave je neophodno kako bi ona bila u stanju da podrži rast produktivnosti privatnog sektora, zato što privatni sektor treba da bude taj, odnosno privatni sektor je taj koji treba da bude glavna pokretačka snaga privrednog rasta i razvoja u Srbiji. To treba da nam bude cilj, odnosno to treba da nam bude intencija. Modernizacija javne uprave je, između ostalog, neophodna iz još jednog važnog razloga, a to je da bi država istinski postala servis građana, što ona i treba da bude. Ne moram da napominjem da je to jedan i od ciljeva SNS, a da je to i jedan od ciljeva proklamovanih u ekspozeu premijera Ane Brnabić. Zahvaljujem na pažnji.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li želite reč? (Da) Reč ima narodni poslani Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što je rekao i moj uvaženi kolega Orlić mi raspravljamo o rebalansu budžeta za 2017. godinu. Dakle, o budžetu koji se već realizuje i intencija mog amandmana je da se izvršenjem budžeta za 2017. godinu ostvari tako da on u najvećoj mogućoj meri bude u funkciji osnaženja sistema odbrane u Republici Srbiji. Vlada Republike Srbije i predsednik Republike, kao vrhovni komandant naše oružane sile, već su učinili mnogo toga na planu modernizacije i jačanja Vojske Srbije. Sećate se kada je krajem prošle godine, tada predsednik Vlade Aleksandar Vučić, dogovorio lično sa predsednikom Ruske Federacije Vladimirom Vladimirovičem Putin da će Srbija praktično dobiti na poklon šest migova, 30 oklopnih vozila i 30 tenkova, onda su se neki u Srbiji tome smejali i govorili su da su to neke stare kante koje ne vrede ničemu. Kao što ste videli ove godine te stare kante su ipak stigle u Srbiju i one će da brane srpsko nebo. Poslanička grupa SNS apsolutno podržava ideju predsednika Republike i Vlade Republike Srbije da se krene u jednu masovnu državnu stanogradnju, izgradnju jeftinih stanova za pripadnike srpskih oružanih i bezbednosnih snaga, dakle, pre svega za pripadnike vojske, policije i BIA, za sve one koji rade u tim institucijama, a koji do sada nisu rešili svoje stambeno pitanje. Takođe, podržavamo to što će ta masovna državna stanogradnja biti realizovana, ne samo u gradu Beogradu, nego i u drugim velikim gradovima Srbije, u Novom Sadu, Nišu, Kragujevcu i Kraljevu. U tom smislu ubeđen sam da ćete sa ovakvom politikom podrške srpskoj vojsci, policiji, BIA, kakva se desila i u 2017. godini nastaviti i u sledećoj 2018. godini.
Hvala. Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća, uvaženi članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, kao što ste videli iz amandman ja sam predložila dodavanje novog stava člana 1. ovog Predloga zakona koji se danas nalazi pred nama u raspravi u pojedinostima i to Predloga zakona o dopuni Zakona o budžetu Republike Srbije za 2017. godinu i taj amandman glasi: „Izvršenjem budžeta Republike Srbije za 2017. godinu realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri unapredi finansijsku osnovu za pravosudni sistem u Republici Srbiji“. Naravno, cilj podnošenja ovog amandmana jeste da se zakonskim rešenjem, da se dodatnim zakonskim rešenjem dodatno podstakne i razvoj pravosudnog sistema u Republici Srbiji. Iz kojih razloga sam ja podnela ovaj amandman? Naročito je važno da Srbija ima nezavisno, samostalno, odgovorno i otvoreno sudstvo. Zaposlenima u pravosuđu je potrebno poslati poruku da se integritet, strukovno isticanje i borba za bolje pravosuđe isplate. Takva poruka se šalje i Predlogom zakona o budžetu za 2018. godinu, ali sam ja smatrala da takvu poruku treba poslati i ranije i upravo podnošenjem ovog amandmana, odnosno na kraju krajeva, prihvatanjem ovog amandmana, na Predlog zakona o dopuni Zakona o budžetu Republike Srbije za 2017. godinu. Osim toga insistiranje na većoj efikasnosti sudstva, insistiranje na očekivanjima da pravosudni sistem bude stabilan u Srbiji, insistiranje na očekivanjima da sudstvo radi brže i bolje, biće opravdano, a sa druge strane pravosudni sistem više neće biti kriv za neke sistemske probleme kao što je to ranije bio slučaj, jer će funkcionisati pod drugačijim okolnostima, odnosno pod boljim uslovima. To će obezbediti i da sudstvo sve manje bude podložno uticajima sa strane, političkim pritiscima ili manipulacijama. Ovo su samo osnovni razlozi za podnošenje ovog amandmana. Moram da kažem, a na taj način ću završiti da je evidentno da je Vlada Republike Srbije uložila već velike napore kako bi pravosudni sistem u Srbiji bio na zavidnom nivou. Hvala.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Mićin.
Zahvaljujem se predsednice. Poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici, tekst mog amandmana glasi: „Izvršenje budžeta Republike Srbije za 2017. godinu realizuje se tako da u najvećoj meri podrži investicije u Republici Srbiji“. Cilj mog amandmana je bio upravo da podrži investicije u Republici Srbiji kroz predloženi budžet i, pre svega bi hteo da se osvrnem na ono što smo malo pre čuli od nekih od poslanika opozicije koji su prozivali SNS za partijsko zapošljavanje. Kroz ovaj primer želim da vam pokažem kako smo mi došli do ovakvog jednog uspešnog budžeta, a kako su oni to nekada radili. Ja pred sobom imam konsolidovani bilans države u kome imamo prikazano šta je sve potrošeno u budžetu od 2008. godine, pa evo recimo, rashodi za zaposlene, dakle za sve zaposlene u javnom sektoru, 2008. godine je potrošeno 344 miliona, da bi već 2009. godine bilo potrošeno 356 miliona, da bi već 2010. godine bilo potrošeno 363 miliona, 2011. godine 402 miliona, i 2012. godine 441 milion. Dakle, za 100 miliona više u odnosu na 2008. godinu. Kako to izgleda u vreme SNS? Godine 2015. - 419 miliona, dakle veće smanjenje za 20 miliona u odnosu na 2012. godinu. Godine 2016. - 417 miliona, i 317 miliona do septembra 2017. godine, nemam dalje podatke ovde. Toliko o partijskom zapošljavanju. Dalje, rekorder u partijskom zapošljavanju je bio bivši predsednik Vlade Vojvodine. Pre 2016. godine, gospodin je u budžetu za 2006. godinu potrošio milijardu i 658 miliona dinara na plate zaposlenih, a znate koliko je potrošio 2012. godine? Potrošio je dve milijarde i 479 miliona, ili 821 milion dinara više, gospodo. Toliko o partijskom zapošljavanju. Sada da vidimo i taj budžete, da uporedimo budžete, mislim da je to dobro da bismo videli kako danas u budžetu imamo 128 milijardi za kapitalne investicije, da vidimo kako su to gospoda iz žutog preduzeća planirala budžet. Tako, recimo 2008. godine su planirali ukupan fiskalni deficit od 45 milijardi dinara, a znate koliki je fiskalni deficit su ostvarili? Ostvarili su minus 72 milijarde dinara. Godine 2009. su planirali minus 49 milijardi dinara. Znate koliko su ostvarili? Ostvarili su minus 27 milijardi dinara u budžetu. Godine 2010. su, gospoda, planirala 82 milijarde dinara deficita, a ostvarili su minus 141 milijardu deficita. Godine 2011. su planirali minus od 93 milijarde, a ostvarili 163 milijarde minusa. Godine 2012. su bili rekorderi, planirali su 124 milijarde, a ostvarili 245 milijardi. Da vidimo kako to izgleda, gospodo, u vreme Srpske napredne stranke. Godine 2015. smo planirali fiskalni deficit sa 191 milijardom, a ostvarili smo za 50 milijardi dinara manji fiskalni deficit u odnosu na onoliko koliko smo planirali od 141 milijardu dinara. Godine 2016. planirali smo deficit od 87 milijardi, a ostvarili smo 54 milijarde, odnosno za 33 milijarde dinara manji. Godine 2017. planirali smo fiskalni deficit od 69 milijardi dinara, ostvarili smo suficit od 90 milijardi dinara, odnosno u plusu smo u budžetu za čak 159 milijardi dinar i zato danas imamo 128 milijardi za kapitalne rashode. Hvala lepo.
Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Rakonjac. Reč ima narodni poslanik Vesna Rakonjac. Izvolite.
Hvala. Uvažena predsednice, poštovani ministri sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, podnela sam amandman koji glasi: „Zakon uspostavlja okvire za realizaciju Strategije održivog razvoja 2030 UN“ i osvrnuću se u svom kratkom izlaganju prevashodno na jačanje i razvoj ljudskih resursa. Srpska napredna stranka, kao odgovorna stranka prema svojim građanima, zatekla je jedno katastrofalno stanje 2012. godine i, što se tiče ljudskih resursa, možemo da kažemo da je u tom periodu uskraćeno ustavno pravo za najmanje 400.000 radno-angažovanih ljudi koji su bili u realnom sektoru. Godine 2012. smo zatekli takvo stanje i 26% nezaposlenosti da je cela država i svo stanovništvo bilo na ivici egzistencije. Ako pogledamo šta govori Strategija 2030 UN, a to je potpuno iskorenjivanje najgorih vidova siromaštva i smanjenje ukupnog siromaštva, 2012. godine cela Srbija je bila na ivici siromaštva, a kako to izgleda u periodu od 2012. do 2017. godine? Prevashodno ću da se osvrnem na očuvanje ljudskih resursa u zdravstvu. U periodu od 2012. do 2017. godine dodeljeno je preko 6.000 specijalizacija lekarima, zdravstvenim radnicima, jer od 2000. do 2012. godine niko nije vodio računa o smeni generacija, pa smo ostali bez dobrih specijalista, a i ono malo što je radilo u zdravstvenom sektoru otišlo je trbuhom za kruhom, naročito radiologa i anesteziologa u zemlje EU. Ako govorimo o periodu u 2017. godini, jer ovo je praktično rebalans budžeta za 2017. godinu, zaposleno je preko 2.000 zdravstvenih radnika. To je ogroman broj. Znači, kada govorimo, takođe, o očuvanju ljudskih resursa, kao što je kolega Martinović govorio, a koji se odnose na sistem odbrane i na Ministarstvo unutrašnjih poslova, moramo da vodimo računa da ako želimo da imamo zainteresovane, a Srbi su uvek bili dobri vojnici i dobri policajci, znali su kako da brane svoju državu, moramo da im obezbedimo elementarnu egzistenciju, pre svega da im rešimo stambeno pitanje. Na taj način jačamo našu državu, postajemo ozbiljna respektabilna država na Balkanu, zemlja koja će moći da pruži svojim građanima sigurnost, a pre svega i svojim susedima sigurnost i jednu ozbiljnost. Kada govorimo takođe o Strategiji 2030, ona govori i o dobrom zdravlju, o kom sam govorila, ali i o bezbednosti hrane i ekologiji. Kako je to izgledalo u periodu od 2000. do 2012. godine i kako su počistili celu Srbiju i budžet Srbije, mogli smo da vidimo na dobrom primeru onih koji su osuđeni za svoja nedela. Ne želim da im pominjem imena da ne bih izazvala repliku. Još jedna stvar koja je jako bitna, a to je mogućnost za pristup ekonomskim resursima. Kako je to izgledalo po pitanju ekologije kada je veliki Projekat „Očistimo Srbiju“ bio u pitanju. Tim ekonomskim resursima, koja su bila ogromna, mogli su da pristupe samo povlašćeni, tj. deca pojedinih šefova poslaničkih grupa, ne za projekte u ekologiji, nego za projekte raznih, da kažemo, sadržaja kulturnog tipa i to uglavnom u Gradu Beogradu. Hvala.
Narodni poslanik Milorad Mijatović. Izvolite.
Hvala, predsednice. Moram da kažem da je meni zadovoljstvo što se u našem parlamentu već treći ili četvrti put govori o ciljevima održivog razvoja. Kao što vam je poznato, UN 2015. godine su donele Agendu 2030, gde je Srbija među prvima koja je potpisala i imamo zadatak da tu Agendu provodimo u delo. Ova Skupština je formirala jednu fokus grupu. Ta fokus grupa je sastavljena od dosta poslanika koji su zainteresovani da uredimo Srbiju, da bude uređenija, bolja, da se u njoj kvalitetnije živi i upravo očekujem da će svi narodni poslanici podržati ono što radimo u ovoj oblasti. To je za nas, za našu budućnost, za budućnost naše dece. Ja podržavam ovaj amandman koji je podnela koleginica dr Vesna Rakonjac i nemam šta da dodam na ono što je ona rekla. Mislim da su to ciljevi za koje se bore svi narodni poslanici, jer to znači bolji, kvalitetniji život, to znači dostupnost pijaće vode svim pojedincima u Srbiji. Želim da kanalizacija dođe do svakog mesta. Želeo bih da svako mesto, svako selo bude uređeno, a to možemo ukoliko budemo blagovremeno o tome vodili računa. Kao fokus grupa nismo bili u situaciji da ove godine direktno učestvujemo u formiranju budžeta, iz prostog razloga jer je vreme takvo da nismo imali vremena, a budite uvereni da ćemo naredne godine zaista insistirati da u budžetu stoji šta je to što se realizuje za ciljeve održivog razvoja. Dakle, dobićemo još jednu neformalnu grupu u parlamentu pored Ženske parlamentarne mreže i budite uvereni da ćemo sigurno postići rezultate kao i kolege koje su to radile. Zašto? Pa, tu su poslanici iz svih grupa iz prostog razloga, jer smatramo da je to ono što je bolje. Još nešto, za divno čudo, eto, mi znamo i da pišemo amandmane. Kao što vidite, znamo i da čitamo. Isto tako, želim da kažem da znamo da pišemo i naučne radove i da ih objavljujemo, od Amerike, Poljske itd. Jedino ne znamo da se bogatimo, jedino ne znamo kako uzimati pare na način kako se to radilo. Ovo naglašavam zbog toga, i više se na to neću vraćati, jer ćemo se boriti da u svakom mestu, u svaki gradi svaki dinar koji se odvaja bude pošteno zarađen, a isto tako i pošteno potrošen. U tom smislu nadam se da ćete nam dati punu podršku i želim da naglasim još jednom – ciljevi održivog razvoja će biti dosledno provedeni u ovoj Srbiji do 2030. godine onoliko koliko nam budu davale materijalne mogućnosti, a materijalne mogućnosti će nam davati zato što trošimo samo ono što smo zaradili, ono što je stvoreno u ovoj zemlji. Hvala vam.
Narodni poslanik Sonja Pavlović. Izvolite.
Hvala. Povređen je član 106. gde govornik, odnosno govornici, jer to već traje duže, mogu da govore samo o tački dnevnog reda, o amandmanu. Mi već duže vreme slušamo ovde hvalospeve, analize prošlih i sadašnjih vlasti, uporedne analize, samo ne slušamo ništa o članu 1. Uopšte ne shvatam, poštovana predsedavajuća, kako vi to dozvoljavate? Dobro ste skuvali ovu sednicu i sada će ministar biti dovoljno kažnjen što će slušati sve ove recitacije, ali molim vas da ipak to bude u nekim okvirima i da se držimo tog člana, pa nek te varijacije budu u okviru tog člana. Imaju svi pravo da daju svoje amandmane, ali barem neka se drže člana na koji su dali amandmane, jer ovako možemo beskrajno da sedimo. Mi sedimo ovde samo da bi ispoštovali iluziju demokratije, kompletna opozicija, i da ne pomisle građani Srbije da je jednoumlje normalan način ponašanja, jer nije. Znači, molim vas još jedom da opomenete poslanike koji će u daljem nizu da govore da budu u okviru tačke o kojoj raspravljamo. Hvala.
Ne znam da li ste razumeli govore o Strategiji održivog razvoja 2030. godina, oba prethodna govornika. Dakle, govorili su apsolutno o amandmanu koji je podnet. Nemam razloga da reagujem. Jedino ako neko ne zna šta je Strategija održivog razvoja 2030, ne mogu tu ništa da pomognem, zaista. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Krsto Janjušević. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman glasi – u članu 1. dodaje se stav 3. i glasi: „Izvršenje budžeta Republike Srbije za 2017. godinu realizuje se tako da u najvećoj meri podrži razvoj privrede u Republici Srbiji“. Zahvaljujući dobrim rezultatima u 2017. godini stekli su se uslovi za povećanje zarade i penzija. Fiskalni suficit na nivou opšte države u 2017. godini iznosiće oko 0,7% BDP-a, a na nivou Republike 0,6%. Posle mnogo godina imaćemo situaciju istovremenog ostvarenja ukupnog i primarnog suficita. Ono što smo mogli da čujemo kao zamerku na naše amandmane, to je naše pravo da ih pišemo, i to od onih koji u svojim tamo nekim strankama imaju prefikse demokratije. Poštovana gospodo, mi smo davno naučili da pišemo. Stojimo iza svakog našeg slova. Na sreću, nikada nećemo naučiti i ne želimo da potpisujemo ugovore sami sa sobom. Davno smo naučili da pišemo, a nikada nećemo i ne želimo da naučimo da otpisujemo dugove tajkunima koji su nas finansirali dok je država išla u provaliju. Želim još, vezano za rezultate zahvaljujući kojima smatram da ovaj budžet i treba da ima naziv razvojni. Kada je Aleksandar Vučić postao premijer Srbije, stopa zaposlenosti 2012. godine je bila 35,5%, a stopa nezaposlenosti 23,9%. Danas je stopa zaposlenosti 48,2%, a stopa nezaposlenosti 12%. Kada napravimo analizu onih koji kritikuju ovaj budžet, kada pogledamo njihov sastav i čime su se oni bavili, jasno je zaključiti da oni nisu imali vremena za državu. Nisu propuštali nijedno letovanje, nisu propuštali nijedno zimovanje. Obrađivali su vinograde, obilazili svoje pašnjake, bavili se svojim privatnim biznisima, a onda idu praznici, angažovali druge firme, privatne firme da rade poslove ministarstava za koje je to ministarstvo bilo nadležno i još mnogo toga na čemu su gubili vreme. Pa, samo da su vraćali satove i podešavali na zimske i letnje vraćanje vremena na svim satovima koje imaju, samo im je za to trebalo par dana. Uvaženi ministre, budžet za 2017. godinu, ostvarenje i način je fascinantan. Smatram da je ovaj budžet deonica na putu za bolje sutra, na putu protiv onih koji su u najvećoj mogućoj meri pokrali ovu državu. Zahvaljujem.
Reč ima Zoran Živković, po amandmanu.
Hvala. Ponavljam, zadivljen sam time što kolege shvataju koliko ova Vlada loše radi i svojim amandmanima ukazuju i jedan od tih je i amandman koji smo čuli malopre, koji glasi da izvršenje budžeta Republike Srbije za 2017. godinu realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri podrži razvoj privrede u Republici Srbiji. Ja bih molio, i mislim da se potpuno slažem sa ovim amandmanom, glasaću za njega, samo bih molio da mi ministar Vujović kaže kako će to da podrži razvoj domaće privrede od, ovo će biti usvojeno za neki dan, dok se objavi u „Službenom glasniku“, znači, biće dvadeset i neki decembar, kako će u poslednjih sedam dana ove godine da učini da se dođe do toga da se podrži u najvećoj mogućoj meri razvoj privrede u Republici Srbiji? Evo, pitaću vrlo precizno – da li će to da bude urađeno i tako što će biti već od nove godine uzet kredit od neke kineske banke od skoro tri milijarde dolara, gde se nigde ne vidi po kom osnovu, ko će da troši te pare, da li je bio neki tender za te radove, Koridor 10, 11, pruga Beograd-Budimpešta, ne znam šta sve nije bilo? Znači, skoro tri milijarde dolara mi ćemo da potrošimo iz budućnosti naše dece, dece svih nas, svih građana Srbije, da ih zadužimo još tri milijarde zato što je neko negde sedeo, pa potpisao neki sporazum. Što tu nema sporazuma za onaj nesretni kanal? Valjda ste mogli da rešite za šest godina u koji sliv će da odlaze te vode, da li u Egejski ili u Crnomorski. Ali, ovo je, ministre, vrlo ozbiljno pitanje - na osnovu kog tendera, na osnovu koje odluke Vlade, u odnosu na koju promišljenu, genijalnu analizu smo došli do toga da baš ti Kinezi treba da dođu svojim lopatama, sa svojom mehanizacijom, sa svojim višedecenijskim iskustvom u pravljenju pruga, mostova i puteva od ilovače? Zar je bilo moguće da nema kod nas nekoga ko je mogao da radi sve te poslove? Da li ima, da li nema, vrlo je jednostavno, raspiše se tender. To je opasna reč za sadašnju vlast. Tender, to znači da svako može javno da se javi, pod određenim uslovima koji su postavljeni sa ozbiljnim kriterijumima. Nije to muvanje, nije to po kafanama, nije to ispod vode, iznad vode, nego to je ozbiljna stvar. To je procedura kao kad je Siniša Mali, ovaj od prekoputa, bio šef Odseka za tendere u Agenciji za privatizaciju Srbije, pa se po tenderu tada prodala Duvanska industrija Niš, Duvanska industrija Vranje, „Luk oil“ i mnoge druge firme, sve sa potpisom Siniše Malog. To je bilo dobro i to treba, pošto imate već taj kadar koji to zna da radi, pa upotrebite ga za tako nešto, ne da skuplja kamenčiće okolo pored Dunava i Save. Prema tome, ministre, još jedno pitanje – da li ćete stvoriti uslove u najvećoj mogućoj meri da se unapredi srpska privreda tako što ćete da pristanete da se kredit od skoro tri milijarde dolara, koji je već predviđen budžetom za sledeću godinu, potroši na tajne poslove koji su u naše ime, ali bez naše volje i dozvole uradili neki ljudi koji na to nemaju pravo? Može to da bude i predsednik Srbije, i siguran sam da jeste, ali on ima najmanje prava da se bavi tako nečim, i onaj prethodni, i ovaj i svaki budući. To je posao predsednice Vlade, ako to postoji u Srbiji, i to je posao ministra finansija. Hvala unapred na odgovoru, ministre.
Reč ima Marijan Rističević, po amandmanu.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, bonuse treba deliti na način na koji to ova Vlada želi. Ja verujem da neće uraditi ono što je radio moj kolega poljoprivrednik u pokušaju, koji je ovde rekao kako je za Duvansku industriju Niš odgovoran ni manje ni više nego Siniša Mali, a on bio premijer, a direktor Agencije bio Mirko Cvetković, sledeći premijer. Nikako da odgovori da li je Siniša Mali, i ako je to uradio, uradio pod njegovom kontrolom i pod kontrolom Mirka Cvetkovića, što nas dovodi do one drpokratske kojoj je i sam pripadao. Nikako da nam odgovori da li je tačno da je za vreme „Sablje“ išao u SAD, da se u Virdžiniji dogovorio, tamo Lengli neki, da on završio privatizaciju i da je za Duvansku industriju Niš, koju je prodao pet puta ispod cene, dobio proviziju od 12 miliona dolara. Umesto toga, on skreće pažnju, da bi skrenuo pažnju i sa pitanja tog novca, gde je za 500 hiljada evra kupio stan u centru Novog Sada i tako se iz Niša preselio u Beograd. Takođe skreće pažnju sa sledeće teme, da je u to vreme želeo čak da kupi jahtu i verovatno da se preseli na Devičanska Ostrva, gde je registrovao čuvenu firmu koja se zvala – Vinarija moj kolega poljoprivrednik, koju je tamo registrovao sa namerom da što više novca uloži ne u Srbiju, nego uloži u Devičanska belosvetska ostrva. Verujem da Vlada neće bonuse deliti na način na koji je on delio stanove dok je bio ministar odbrane i verujem da neće Vlada prodati ni jednu zgradu na način na koji je on prodao zgradu Ušća. Hvala.
Replika ili po amandmanu? Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić.
Poštovana predsednice, ja se javljam po amandmanu gospodina Janjuševića, koji je u svom obrazloženju pokušao da bude malo i poetičan, ali što bi Laza Kostić rekao – svaka strofa katastrofa. Ja ću podržati ovaj vaš amandman, ali, hoćete li vi da glasate za svoj amandman? Ja ću podržati i ostale amandmane i tako želim da podržim i regionalni razvoj i finansijsku potporu zdravstvenom sistemu Srbije, želim tako da podržim i naš pravosudni sistem, želim da podržim kompletan generalni razvoj Srbije glasajući za ove amandmane. Ali, hoće li to uraditi ovi amandmani ako ih glasamo, kao što ne mogu da razumem to što ministar Vujović objašnjava svrsishodnost ovih amandmana koje ni sam nije prihvatio. Jel to znači, ministre, da vi niste za regionalni razvoj? Objašnjavali ste amandman koleginice Turk da je svrsishodan, ali ga niste prihvatili. Jel to znači da ste vi protiv ravnomernog regionalnog razvoja? Jel to znači da ste protiv finansijske potpore zdravstvenog sistema? Jel to znači da ste protiv bolje privredne slike Srbije? Ne znači, ali ste tako objasnili sav besmisao ovakvih amandmana. Ja mislim da je ovo zapravo izvrgavanje ruglu, korodiranje svakog normalnog dijaloga koji može da dovede do neke korisne stvari. I ja sam sebe pitam da li da dajem dalje legitimitet ovakvoj raspravi?
Nemojte tako. Vi znate kako izgledaju sednice i dopune dnevnog reda sa 200 tačaka, spominjanje i baba i žaba i svega. Nemojte sad da govorite da je nešto smisleno, a kada poslanici podnose amandmane, da su oni besmisleni i da nekom smetaju. Znači, svi smo jednaki. Prema tome, sve je legalno i legitimno, u okviru Poslovnika. Ministar Vujović ima reč.
Samo dve vrlo kratke napomene. Jedan od razloga zašto nismo prihvatili ove amandmane jeste da se predlažu na kraju budžetske godine, kada nema vremena da se bilo šta uradi na njihovoj realizaciji. Ja sam govorio pre toga o tome da su oni logički mogući, a da ih mi ne prihvatamo zato što upravo nisu celishodni i neće dovesti do tih rezultata, jer nema vremena ni sredstava da se to uradi u ovom periodu. Znači, oni su dopustivi za nas, ali se mi sa njima ne slažemo. To je jedno. Drugo, i to je pitanje postavio kolega – šta ćemo uraditi do kraja godine. Pa, baš zato što ne možemo ništa da uradimo, to je jedan od razloga zašto nećemo prihvatiti taj amandman. Znači, to je jedan od ključnih razloga. Što se tiče ovog drugog pitanja, ja bih odgovorio samo – kontekst. Znači, taj sporazum je donet 2009. godine sa Kinom, i vi se toga sećate. Mi možemo posebno da razgovaramo o tome koji su projekti, znači, otvorena je mogućnost da se sklapaju i dogovaraju projekti koji ne podležu standardnoj proceduri. Preferencija Ministarstva finansija je da se Uredba koju smo doneli o evaluaciji svih projekata u inicijalnoj fazi njihove usklađenosti sa strateškim ciljevima razvoja zemlje, uključujući međunarodne i regionalne aspekte, prethodna Studija izvodljivosti, konačna Studija izvodljivosti, ocena svih projekata i pažljivo praćenje njihove realizacije, to je naš pristup. Sve ovo što se dešava mimo toga, mi tretiramo kao prethodne, rezultat nekih prethodnih aranžmana, koje bi trebali pažljivo da pratimo i da pređemo na novi sistem, koji će svima pružiti mogućnost da od rane faze znaju koji se projekti planiraju, kako su oni usklađeni sa našim ciljevima, u kojoj fazi angažujemo resurse i na koji način. Ja sam već odvojeno govorio da mi sada imamo pristup finansijskim resursima koji su jeftiniji od onoga što smo nekad mogli da dobijemo u bilateralnim izvorima.
Vreme.
Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Ja sam se javio, pošto vidim da je ministar sada rekao nešto drugo u odnosu na ono što je Vlada napisala odbijajući sve amandmane vladajuće stranke koji su dati, samo da bi se onemogućilo da na dnevni red, odnosno da dođemo do rasprave o budžetu. Vlada je napisala sledeće: „Amandman se ne prihvata iz razloga zato što nije u logičnoj vezi sa članom 16. Zakona o budžetu Republike Srbije za 2017. godinu, s obzirom na to da su tim članom utvrđena budžetska ograničenja rashoda za zaposlene“. Znači, ministre, vi ste ovo pretpostavljam predložili Vladi, a Vlada je rekla da ovi amandmani nisu u logičnoj vezi i, naravno, da nisu, ne služe ničemu, osim da se ovde ne dozvoli da govori o Zakonu o budžetu u pojedinostima.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala lepo. Zahvaljujem se ministru na preciznim i jasnim odgovorima. Znači, što se tiče amandmana, Vlada ih je odbila, kao što znamo, a ministar je sada ponovio da su oni pravno mogući, ali da su besmisleni, jer su ne sprovodivi, i to je ono što smo mi govorili, što sam ja govorio, i to je prava ocena. Pozivam kolege, pošto su vam svi amandmani, a ispravni su, siguran sam da treba da oborite svoju Vladu, ali pošto se Vlada ne da, ili podnesite zahtev za smenu Vlade, ili povucite svoje amandmane, jer očigledno neće biti prihvaćeni. Nećete ni vi smeti da glasate za njih. Čikam vas da u danu za glasanje glasate tako da budu usvojeni, ne da glasate 20%, nego da budu usvojeni ti amandmani. Posebno mi je drag odgovor uvaženog ministra na drugo pitanje, a vezano za kineski aranžman. Godine 2009, 2010, 2012, svejedno, to ne valja, i to je trebalo već da se popravi, kao i mnoge druge stvari, kao što ste do sada popravili. Recimo, Narodni muzej, a niste još, ili ne znam šta još beše, a niste još, a da onu fabriku čipova, ne, niste ni to još. Znači, OK, trebalo je da popravite i to i da se zna da se raspisuju tenderi tako da dođemo do toga da vidimo ko nudi najbolje ponude, pa da vidimo. Može da bude kineski kredit, ako je povoljan, a da izvode firme iz Svrljiga, Niša, Velike Plane, izaberite gde još. To je isto moguće, i to se radilo nekada. Drugi deo je jako važan. Jedan kolega me je pitao, pa da dam odgovor. Lengli, nešto „Sablja“, duvanska industrija, ove, one. Za duvanske sam rekao i „Lukoil“. to je ovaj mali od preko puta. Nisam bio u Lengliju, ali su mi neki ljudi iz te službe tada još ukazivali na to da je neki seljak ili neki zeka ili neki seljak zeka uzeo neku pšenicu i da je seljak i zeka ili zeka i seljak, a tu je kolega sad, poslao svoju ženu u zatvor zato što je pojeo taj zeka iz Diznilenda, iz crtanog filma, ili taj seljak pojeo nekom pšenicu. Ja sam to oštro demantovao. Znamo dobro da zečevi ne jedu pšenicu. Pšenicu jedu pacovi i krupna stoka. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, po Poslovniku.
Član 107. gospođo Gojković. U pitanju je povreda dostojanstva Narodne skupštine. Ja razumem da su ovi žalosni ostaci onoga što se zove opozicija u Srbiji nervozni zbog toga što su poslanici SNS iskoristili svoje pravo da podnesu amandmane. Ne vidim zašto bi poslanici tzv. opozicije bili u boljem položaju nego poslanici SNS. Evo, vidite ovde sede ljude masovno iz poslaničke grupe SNS. Time pokazujemo da nam je itekako stalo do rasprave o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2018. godinu, ali ne vidim mnogo vas iz tzv. pozicije, koji pričate kako vam je interes građana na prvom mestu. Kod gospodina Đurišića vidim njega i ove dve gospođe iza njega. Ne znam gde su svi oni silni borci za ljudska prava i slobode koji pričaju o „Savamaloj“, o tome kako se u Srbiji teško živi itd. Ovih iz DS, Boga mi, nema ni jednog. Toliko im je stalo do budžeta. Toliko im je stalo do građana, ali ih boli činjenica što su poslanici SNS podneli amandmane. Ovaj što je bio premijer pominje neke pacove, zmije. Ko zna šta mu je u glavi. Izgleda da je pomešao pića. Ono što je suština to je da to koliko vremena imate za raspravu, pa o tome ne odlučuje SNS, o tome ne odlučuje predsednica Skupština Maja Gojković, o tome odlučuje narod na izborima. To što ste vi jedva prešli cenzus, a na predsedničkim izborima Boga mi neki od vas ni cenzus, to vi vidite sa svojim strankama kako ste radili, kakav vam je program, kakva ideologija, a vreme se deli prema onome koliko ste osvojili na izborima.
Hvala, poslaniče. Vreme. (Nemanja Šarović: Povreda Poslovnika.) Ministar Vujović da li bi želeo da odgovori? (Da.)
Jesam li dobio reč? Jesam ili nisam? Samo sam hteo da kažem da primer koji sam ja naveo je bio vrlo konkretan primer. Mi imamo deset ovde primera, ja sam komentarisao primer koji govori o originalnom razvoju. Rekao sam da nije nelogično da se kaže – bonusi i nagrade da i regionalni razvoj. A to znači, ljudi koji rade na projektima regionalnog razvoja kao što su projekti vodosnabdevanja , kao što su ovi pogranični projekti, kao što su ljudi koji rade u državnim službama na granici itd. će posebno imati prednost. To je moguće kao logička veza, zašto da ne? Ali, kad naše kolege kažu da nisu u logičkoj vezi, oni govore o sadržaju člana 16. i drugih kriterijuma koji se odnose na potpuno druge članove i Zakona o budžetu i Zakona o budžetskom sistemu i Zakona o budžetu konkretno 2017. godine. Prema tome, ovo je logička veza, a ja kažem da nije nelogično reći da mogu bonusi da se daju imajući u vidu posebne aspekte regionalnog razvoja. Ne znam, ja u stvari volim da se mi ovde vežbamo u retorici, ali nije moja namera bila da negiram ono što smo rekli, da li su članovi u logičkoj vezi ili je moguće logički nagrade usmeriti na tu oblast. Hvala lepo.
Povreda Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Gospođo Gojković, povređeno je nekoliko članova Poslovnika, pa ću navesti sve njih i obrazložiti kako. Povređen je član 107. koji kaže da govornik na sednici mora da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Aleksandar Martinović je ovde izgovorio, vi ga niste prekinuli, niste ga opomenuli, da ovde sede žalosni ostaci onoga što se zove opozicijom u Srbiji. Na taj način vi pokazujete da ne poštujete ne nas, već da ne poštujete građane Srbije koji su birali narodne poslanike koje ovde sede. Ako je nešto žalosno, onda to svakako ne može biti opozicija, jer nije ni odgovorna za stanje u državi. To je vlast. Druga stvar, prekršili ste član 104. i 158. stav 7. time što se dali ministru Vujoviću pravo na repliku. On niti ima pravo, niti ima osnova. Gospodin Đurišić je citirao obrazloženje Vlade koje je Vlada dala zašto ne prihvata amandmane koje su podneli poslanici vladajuće koalicije. Citirao. Nikoga nije uvredio, nikoga nije pomenuo po imenu. Nije pogrešno protumačio bilo koje izlaganje. Dakle, nikakvog osnova za to nije bilo. Treća stvar, prekršili ste član 103. koji kaže da ste bili dužni da mi date reč odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika, a to je bio Aleksandar Martinović. Umesto to da uradite, vi ste opet na jedan nedemokratski i nedozvoljen način pogodovali ministru i dali njemu mogućnost da govori pre narodnih poslanika. Molim vas jedanput naučite da narodni poslanici imaju prednost u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Mi smo ovde stariji. Oni su državni službenici.
Hvala. Hvala na poduci. Niste u pravu ni u jednom slučaju, ali hvala što ste naveli toliko članova, tako da jedno vreme neće moći da dođe do povrede Poslovnika po istim članovima, a kao što znate, shodna primena Poslovnika važi za sve učesnike u raspravi, te pravo na repliku ima i ministar Vujović u skladu sa članom 104. stav 3. (Nemanja Šarović: Želim da se izjasni Skupština o sve tri primedbe.) Te time, svaki pravnik ili svako ko zna da tumači Poslovnik zna da se pravne norme ne tumače dva slova ovamo, tri ovamo, nego Poslovnik u celini. Glasaćemo svakako. To je vaše pravo. Povreda Poslovnika, Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, čl. 107. i 109. Poslovnika Narodne skupštine, u vezi govora kolege poljoprivrednika, koji po ne znam koji put je pokušavao da aluzijom imputira i da optuži neosnovano verovatno mene. S tim u vezi, gospodin Knežević je tu, bilo bi dobro da se izjasni u vezi robnih rezervi, na čiji je zahtev izvršena kontrola i šta je pronađeno 2013. godine? Znači, ja tajni nemam. Čak naprotiv, ovo može svako da pogleda, pa i kolega poljoprivrednik u pokušaju. Tu piše da kao fizičko lice i predstavnik pravnog lica nisam imao nikakve poslove sa Republikom direkcijom za robne rezerve. Nisam ostvario nikakve prihode. Nikada nisam tražio usluge, niti zvao telefonom. Sad, šta još treba da uradim da neko ne povredi dostojanstvo na ovaj način, a gle čuda, gospodin Knežević zna, kontrolom na moj zahtev 2013. godine, koju je on uradio zajedno sa gospodinom LJajićem, utvrđeno je da ostatak 80 hiljada tona. Gospodine Kneževiću, da li ja tu nešto grešim i kaže da su to sve pronašli u silosima koji su uknjiženi na pomoćnika ministra Dobrivoja Sudžuma, onog istog koji je imao poslovni odnos sa mojim kolegom poljoprivrednikom, odnosno onim koji je njemu dao premiju od 525 hiljada evra. Pa kada se priča o pacovima da znamo da su ti pacovi bili žute boje.
Bio je član 107. Član 109. se ne odnosi na ono što ste rekli, sa mislim da sa basni treba da pređemo na dela. (Marko Đurišić: Replika na gospodina Martinovića.) Marko Đurišić po Poslovniku. Koja replika? Član 104. stav 4. govori nešto drugo. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić.
Zahvaljujem. Poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani ministri, poštovane kolege poslanici i poslanice, podnela sam amandman na član 1. Predloga zakona o dopuni Zakona o budžetu Republike Srbije za 2017. godinu u kome se dodaje stav 3. koji glasi – izvršenje budžeta Republike Srbije za 2017. godinu realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri unapredi položaj najranjivijih društvenih grupa u Republici Srbiji. Obrazloženje – cilj ovog amandmana je da ovim zakonskim rešenjem postigne se jasna formulacija i definicija ciljeva u svrhu pružanja podsticaja potpune uključenosti u sve tokove društvenog života najranjivijih društvenih grupa u Republici Srbiji. Ono što najpre moram da istaknem, to je da je budžet Republike Srbije, a i ovaj predlog zakona zasnovan ne ekonomiji znanja, za razliku od onih koji su budžete donosili na ekonomiju neznanja, odnosno, na ekonomiji trange, frange. Ovaj budžet Republike Srbije donet je na ekonomiji znanja. Takođe, želela sam da istaknem da su ekonomska politika i socijalna politika u direktnoj uzročno posledičnoj povezanosti. Šta to znači? To znači da je ekonomija jedne zemlje baza jedne države. Ako shvatimo državu kao jednu kuću, onda je ekonomija temelj te kuće, a socijalna politika krov, odnosno to je nadogradnja. Upravo zato, ekonomski najrazvijenije zemlje zapadne Evrope, a mi smo zemlja na putu evropskih integracija, imaju osim ekonomske politike i najrazvijeniju socijalnu politiku i sve one mere koje država preduzima sa aspekta socijalno zaštitne funkcije, radi na kraju krajeva, ispunjavanja Ustavom garantovanog prava na socijalnu pravdu svakom njenom građaninu. Kako su uključivali u društveni život oni koji su vladali do 2012. godine, najbolje se vidi na rekonstrukciji dvorca „Heterlend“ i na krađi 157 miliona državnih para, Bojana Pajtića, od dece ometene u razvoju. Taj dvorac „Heterlend“ i njegova rekonstrukcija upravo je trebalo da posluži deci koja imaju teškoće u razvoju i koja zbog tih teškoća, kroz razne aktivnosti u tom dvorcu su trebala da unaprede svoj položaj. Do čega je došlo? Došlo je do krađe državnih para. Došlo je do pljačke para od dece, osoba sa invaliditetom, od dece ometene i od dece sa teškoćama u razvoju. Šta je u svemu ovom pljačkaško? Pljačkaško je to što su sve pare prebačene na račun izvođača radova, a to je firma „Gardi“, najpre avansno, a zatim, gle čuda, pred početak izbora 2012. godine, kada je SNS pobedila, oni su uplatili i ostatak ovog novca ovom preduzeću. Kakva je situacija? Situacija je takva, ako građani mogu da vide, ovo radi građana Srbije pokazujem, da je ovaj dvorac „Heterlend“ i dalje bez krova, bez prozora, bez vrata, zarastao u korovu, i ne služi naravno, onoj svojoj osnovnoj nameni, a to je punom uključivanju dece osoba sa invaliditetom i druge dece sa teškoćama u razvoju u društveni život. Šta je uradila Vlada Aleksandra Vučića od 2014. godine? Najpre moram da kažem da je predsednik republike, gospodin Aleksandar Vučić, povodom obeležavanja Međunarodnog dana osoba sa invaliditetom bio pokrovitelj te manifestacije 3. decembra u Palati Srbija. Zatim, moram da kažem, da je za unapređenje položaja osoba sa invaliditetom u vreme njegovog mandata iz IPA fondova opredeljeno 3,5 miliona evra za otklanjanje svih arhitektonskih barijera koje predstavljaju poteškoću u kretanju osoba sa invaliditetom. Svakako i dalje ću nastaviti, jer pitanje društvene uključenosti i sve ono što je uradila Vlada Aleksandra Vučića i ova Vlada koja nastavlja taj kontinuitet, a tiče se osoba sa invaliditetom, takođe zaslužuje pažnju. Hvala.
Poslaniče Đurišiću, jel po amandmanu ili ste slučajno u sistemu? [[Marko Đurišić: Tražio sam repliku na izlaganje gospodina Martinovića.]] Dobro, da. U skladu sa Poslovnikom, sve u redu. Na član 1. amandman je podneo Darko Laketić. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani ministri sa svojim saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, dakle, ovim članom zakona na koji je podnet amandman uređuju se prihodi i primanja sa jedne strane i rashodi i izdaci u budžetu Republike Srbije, sa druge strane. Amandman koji sam podneo glasi – izvršenje budžeta Republike Srbije realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri unapredi efikasnost lokalne samouprave u Republici Srbiji. NJegov cilj zaista jeste da dodatno podstakne efikasnost lokalne samouprave i kontrolu. Zašto smatram da je ovo vrlo značajno? Zato što je činjenica da u velikom broju lokalnim samouprava ostavljana ogromna dubioza. Ostavljeni su veliki dugovi u periodu vršenja vlasti bivšeg režima. Ono što je žalosno, jeste da ta dugovanja do dana današnjeg čak nije bilo moguće u nekim lokalnim samoupravama uopšte izmiriti. Samim tim, ne samo da je ugrožena likvidnost lokalnih samouprava, već je neposredno ugrožen i sam budžet Republike Srbije. Zato je bitno striktno pratiti izvršavanje budžeta, obim zaduživanja za potrebe finansiranja deficita i konkretnih projekata i davanja garancija. Neophodno je pratiti i kontrolisati upravljanje javnim dugom, korišćenje donacija, projektnih zajmova, korišćenje prihoda isto tako, od prodaje dobara i usluga budžetskih korisnika i prava i obaveze korisnika budžetskih sredstava. Kao loš primer gde lokalna samouprava nije kontrolisana jeste primer Opštine Prokuplje, gde je ukupan dug lokalne samouprave i njenih javnih preduzeća i ustanova, po svim osnovama, sa presekom u 2012. godini, preko dve i po milijarde dinara. Javašluk, sistematsko isisavanje novca i bahatost, bila je tada ustaljena praksa. Ono što je katastrofalno jeste da, podsetiću, budžet Opštine Prokuplje iznosi jednu milijardu i 100 miliona dinara i ovo govorim pre svega da bi shvatili razmere ove katastrofe. Hvala.
Po amandmanu, izvolite, Nemanja Šarović.
Dame i gospodo, ja se moram zaista složiti da je amandman koji je podnet izvanredan. Na ovaj član Predloga zakona, verovali ili ne, poslanici vladajuće koalicije podneli su čak 20 amandmana. To je u istoriji srpskog parlamentarizma jedinstven slučaj, da se na jedan član iz vladajuće koalicije podnese 20 amandmana, a na zakone koji su na dnevnom redu, stotine i stotine, negde više od 500-600 amandmana. To pokazuje zaista zanimljive odnose u vladajućoj koaliciji. Vi iz vladajuće koalicije, koju je podržavate, predlažete Vladi da unapredi efikasnost lokalne samouprave. Vlada ne prihvata. Predlažete da se unapredi razvoj obrazovanja u Republici Srbiji, Vlada ne prihvata, da se unapredi makroekonomska stabilnost, Vlada opet ne prihvata. Pa predlažete da se unapredi položaj najranjivijih društvenih grupa, Vlada ne prihvata, da se podrži razvoj privrede u Srbiji, Vlada ni to ne prihvata. Pa tražite da se podrže investicije, Vlada ne prihvata, da se osnaži sistem odbrane u Republici Srbiji, Vlada ni to ne prihvata, da se modernizuje Srbija, ni to. Da se podrži razvoj Republike Srbije, opet Vlada ne prihvata. Da se osnaži zdravstveni sistem, Vlada ne prihvata. Pa tražite da se unapredi razvoj infrastrukture, ni to Vlada Republike Srbije ne prihvata. Tražite ravnomerni regionalni razvoj, Vlada Republike Srbije ne prihvata. Borbu protiv kriminala i korupcije, odličan amandman, ali Vlada Republike Srbije ne prihvata. Efikasnost finansijski institucija, ni to ne prihvata Vlada Republike Srbije i čitav niz drugih amandmana. Slušajući ovu raspravu, meni je bilo pomalo neprijatno zbog činjenice da ministar finansija i drugi ministri koji tu sede, nisu se udostojili nijednog poslanika vladajuće koalicije da vam na bilo koji način odgovore. Ministri odgovaraju samo predstavnicima opozicije, što pokazuje da nas makar malo poštuju, ali kada o amandmanima govore predstavnici vladajuće koalicije, nema nikakvog odgovora. Ministar Vujović i Vlada Republike Srbije su taj odgovor spojili u dve reči, oni kažu – niđe veze nema sa tim vašim amandmanima. Citiraću njihov odgovor, kaže – amandmani se ne prihvataju iz razloga što nisu u logičkoj vezi sa članom 16. Zakona o budžetu Republike Srbije za 2017. godinu. U dve reči - niđe veze. Dakle, vi predlažete, Vlada ne prihvata, podnesete 20 amandmana na jedan član zakona, stotine i stotine amandmana na sve ove zakone. Sada se tu postavlja pitanje, ako vas ne poštuje Vlada i ministri, kako vi možete za njih glasati? Ako podnesete amandmane koji su dobri, pa ovo bi opozicija, ko normalan neće da se unapredi efikasnost, borba protiv korupcije i kriminala, zdravstvo, školstvo i sve ostalo. Ali, to Vlada Republike Srbije neće, ne prihvata. Plus kaže da ste potpuno promašili temu i da nikakve logičke veze to što vi predlažete nema sa onim članom zakona na koji ste amandmane podneli. Prema tome, naš narod kaže – ne pada sneg da pokrije breg, treba da se vidi kakvi odnosi u vladajućoj koaliciji postoje, treba da se vidi koliko vas ministri ne poštuju, neće ni da vam odgovore na primedbe. Ja mislim da vas i ne sluša većina ministara, ali to sve treba da bude javno. Vi podnosite i dalje amandmane, dobro je da ih podnosite, da ukazujete koliko loše radi Vlada Republike Srbije, ali i da građani Srbije vide koliko ministara u Vladi Republike Srbije, to što vi mislite, ne zanima.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, čim nema Nece Konstantinovića, javlja se dežurni advokat Demokratske stranke i bivšeg režima, da kaže nešto i on o ovim našim amandmanima. Dakle, svi amandmani poslaničke grupe SNS su apsolutno kompatibilni sa politikom Vlade Republike Srbije koja je vođena u 2017. godini. Dakle, Vlada Republike Srbije u 2017. godini i te kako je vodila računa i o razvoju lokalne samouprave i radila je na osnaženju sistema odbrane, dakle, stigli su ti migovi koje vi nazivate kantama. Vodi se borba protiv kriminala i korupcije, neki vaši visoki funkcioneri su osuđeni, neki bivši ministri su osuđeni, neki bivši pokrajinski poslanici DS su osuđeni, i te kako je Vlada vodila računa o razvoju zdravstvenog sistema u Republici Srbiji, završava se Klinički centar u Nišu, biće veliko otvaranje 17. decembra. Nabavljena je najsavremenija medicinska oprema, a poslanička grupa SNS je ovim amandmanima samo htela da naglasi koliko je važno da se i u 2018. godini vodi računa o svim ovim temama koje su životno važne za građane Republike Srbije. Da li će Narodna skupština u danu za glasanje da izglasa ove amandmane, to ćemo videti. Dakle, Narodna skupština je ta koja donosi zakone i koja odlučuje o tome da li će amandmane da usvoji ili neće da usvoji. Vama, gospodine Vujoviću, želim da se zahvalim na tome što strpljivo slušate komentare na amandmane koje je podnela poslanička grupa SNS. Želim da vam se zahvalim zato što ste vi jedan od najznačajnijih ministara u Vladi Srbije, kao ministar finansija koji je pružao podršku svemu onome za šta se zalažu poslanici SNS, a to je i razvoj lokalne samouprave i borba protiv kriminala i korupcije i osnaženje sistema odbrane i pravosudnog sistema i svih drugih državnih sistema u našoj zemlji. Samo da vam kažem nešto, gospodine Vujovići, pošto ovi iz ove žalosne opozicije to ne znaju, niste vi gost u Narodnoj skupštini, ovo nije slava, ovo je sednica Narodne skupštine i vi ste učesnik u raspravi na sednici Narodne skupštine, na način kako je to definisano Poslovnikom. Još jednu stvar da vam kažem, to ovaj advokat DS ne zna, vi ste ministar. Vi niste državni službenik. Državni službenici su pomoćnici ministra, a vi ste ministar, vi ste izabrani od strane Narodne skupštine i imate punu podršku za ono što radite i kao što ste imali puno uspeha u 2017. godini, ja vam želim puno uspeha i u 2018. godini.
Reč ima ministar Vujović.
Znači, samo da razjasnim. Prvo, zahvaljujem se gospodinu Martinoviću. Apsolutno ne postoji razlike u sadržini, u porukama, u namerama. Govori se o logičkoj vezi sa članom 16, ne sa drugim programskim dokumentima, samo sa članom 16. Pogledajte originalni tekst člana 16, on govori o tome da se, pozivajući se na „Službeni glasnik“, u budžetskoj 2017. godini neće vršiti obračun isplata božićnih, godišnjih i drugih vrsta nagrada. Mi sami sebe ograničavamo. Drugo, u toj godini se ne mogu isplaćivati zaposlenima i korisnicima budžetskih sredstava ni bonusi prema međunarodnim kriterijumima, koji predstavljaju nestandardne, netransparentne oblike nagrada. Onda, dodajemo izmenu koja kaže – izuzetno od ovoga što piše u stavu 1. i 2, dozvoljava se isplata nagrada i bonusa zaposlenima kod korisnika budžetskih sredstava, na osnovu odluke Vlade. Znači, ovde je pravna nijansa u tome što se pojedinačne, decentralizovane odluke koje su se pre donosile na nivou ministarstva i jedinica lokalne samouprave, neće dozvoliti, ali se dozvoljava kad to radi Vlada, jer to mora da bude argumentovano i mora da bude u okviru raspoloživih budžetskih sredstava, u okviru sredstava koja su predviđena kao ukupni rashodi za zaposlene. To je bitna razlika u odnosu na prethodne fiskalne godine. Nikakvog neslaganja i razdora nema. Molim vas da ne pravite nešto. Samo sam hteo da dodam, nisam ja činovnik, ja sam izabrano lice. Ova Skupština me izabrala, ja sam potpisao ovde za ovim pultom treći put, u ovom sazivu, da sam izabrani ministar u ovoj Vladi. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić, po Poslovniku.
Čuli smo da je kolega prethodnog govornika nazvao portparolom DS. Naravno da nije i naravno da nikad neće ni biti, jer DS ima svoje poslanike i govori o svojim stavovima na jasan način. Vrlo je važno govoriti o zdravoj logici i osnovnoj logici. Mislim da je važno pitanje koje je upućeno gospodinu ministru, jer od vas gospodine ministre i treba očekivati odgovore na sve ove amandmane koje danas čujemo. Govorim o amandmanima na izvršenje budžeta za 2017. godinu. Evo, zakon ne može da bude usvojen do 15. decembra. Ostaje 15 dana u ovoj godini za realizaciju svih ovih velikih ciljeva koji se predlažu, od održivosti Republike Srbije, od unapređenja obrazovanja, unapređenja zdravstva, unapređenja lokalnih samouprava. Dakle, pomozite nam da odlučujemo o tome da li ćemo podržati predložene amandmane kolega. Mislim da je važno da vi iskažete stav o svakom pojedinačnom predlogu amandmana, da bismo na lakši način odlučivali. Inače, čuli smo na tu temu unapređenja zdravstva, kroz izgradnju Kliničkog centra u Nišu, važan projekat i te kako, svako u Nišu i južnoj Srbiji se sigurno raduje i u čitavoj Srbiji. Ali, mislim i da su važne teme na koji način i sa kojom efikasnosti je sprovođen čitav projekat. Čuli smo optužbe i bivšeg ministra, u stvari sadašnjeg ministra zdravlja, koji je optužio zadužene za realizaciju tog projekta, da rade netransparente stvari i da će se on obračunati sa takvim načinom izvođenja. Takođe, mislim da je važno pitanje, pred najavljeno otvaranje Kliničkog centra u Nišu, da li će taj objekat imati upotrebnu dozvolu, jer upotrebna dozvola treba da garantuje bezbednost i upošljenih, i onih lekara i sestara koji se useljavaju u tu zgradu, naravno i pacijenata? Da li će sva oprema koja je nabavljena biti u funkciji? Da li će biti instalirano na vreme? Da li je to još jedno otvaranje koje će biti učinjeno zbog javnosti, a pre dobijanja upotrebne dozvole za taj projekat? Dakle, ovo su amandmani koji insistiraju na većoj efikasnosti rada Vlade i pojedinih institucija. Ovo je samo jedna od tema, ali ja molim gospodina ministra da nam daje odgovore na ove predloge amandmana, da bismo znali na koji način da odlučujemo kada budemo glasali o njima.
Hvala. Poštovani poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stav 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da ćemo danas raditi i posle 18 časova. Izvolite, po Poslovniku, Nemanja Šarović.
Gospođo Gojković, ponovo je povređeno nekoliko članova Poslovnika, a pre svih član 107. koji kaže da govornik na sednici mora i treba da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Vi ste čuli maločas da se gospodin Martinović obratio meni, pomenuo je i moje ime i omalovažio me time što je rekao da sam ja u svojoj raspravi nastupio kao advokat DS. Ja sam zamenik predsednika poslaničke grupe SRS i ni na koji način nisam pomenuo DS, nisam zastupao njihove stavove. Ako ste primetili, oni su tvrdili da predstavnici vladajuće koalicije ne treba da podnose ovoliko amandmana. Ja sam ih pohvalio i rekao da je lepo i dobro to što su oni primetili da Vlada ne radi dobro i da treba da radi bolje. Dakle, ja ni na koji način nisam mogao biti doveden u vezu sa DS, niti biti okarakterisan u političkom smislu kao advokat DS. Da je to u stvarnom životu, dakle, da to nije u skupštinskoj raspravi, to ne bi bilo uvredljivo, svako kao advokat može zastupati bilo koga, ali je u skupštinskoj raspravi uvredljivo. On se meni neposredno obratio, što je takođe zabranjeno u skladu sa ovim Poslovnikom, nije na to imao pravo i time je povređen i član 104. koji kaže – ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iste poslaničke grupe, itd, pogrešno protumači njegovo izlaganje, što je očigledno da je gospodin Martinović pogrešno protumačio moje, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku. Ja sam repliku tražio, a vi meni to pravo omogućili niste.
Hvala lepo. Odmah da vam kažem da je vaša poslanička grupa ovlastila Zorana Krasića po raspravi po amandmanima, a to što ste vi nečiji zamenik, šefa poslaničke grupe, u ovom delu sednice ne predstavlja neku bitnu … (Nemanja Šarović: Ja sam se javio po Poslovniku…) Dozvolite mi da odgovorim, a da vi ne vičete na mene i da ne kontrirate mojim stavovima. Znači, taj deo vašeg izlaganja ne stoji. Članovi 106. i 107, to je svaki građanin Srbije već zapamtio, da svi poslanici kada ne znaju šta da kažu, kažu 106. i 107. Nisam povredila ni član 106. ni 107. ni po jednom osnovu i ne slažem se sa vašim delom obrazlaganja. A što se tiče člana koji daje pravo na repliku, i to vrlo dobro znate, da o tome odlučuje predsedavajući, a ne onaj ko traži repliku, bez obzira koliko bio uporan, glasan itd. Tako da, ni to ne stoji, inače bi bilo ovo mesto potpuno obesmišljeno. Ličilo bi na skretničara na železničkoj stanici ili na aerodromu, koji bi samo čitao nešto ispred sebe, a ne bi upravljao sednicom. Da li želite da glasamo o povredama koje ste izneli? (Nemanja Šarović: Da.) Hvala. Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica LJiljana Malušić. (Nataša Sp. Jovanović: Poslovnik!) Isto povreda? Evo, odmah ću vam dati posle LJiljane Malušić.
Hvala. Poštovana predsednice, uvaženi članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman glasi: „Izvršenje budžeta Republike Srbije za 2017. godinu realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri unapredi razvoj obrazovanja u Republici Srbiji“. Cilj amandmana je da se zakonskim rešenjem osnaži i unapredi razvoj obrazovanja u Republici Srbiji. U ovoj Vladi upravo sede eksperti. Ekspert u obrazovanju znači biti u vrhu obrazovanja. Ovde sedi gospodin Vujović koji je radio u Svetskoj banci, ekspert. E, za to služi obrazovanje. Eksperti treba da vode ovu državu, a Bogu hvala, od pre par godina i vode. Što se tiče mog amandmana, uspostavljanje obrazovnog sistema je prvi i najvažniji cilj koji mlade treba da nauči da rade, a pre svega da misle. Koliko je važno obrazovanje, prepoznato je i kao najveći prioritet, pokazuje i budžet za 2018. godinu. Naime, po prvi put je za obrazovanje u budžetu izdvojeno 21 milijardu sredstava ili dinara više, a ukupna cifra iznosi 197 milijardi dinara. Zašto? Zato što će biti povećanja plata. Tako mi radimo. A vi? Mi gradimo škole, vrtiće, renoviramo škole, renoviramo vrtiće, a vi? Umesto da izgradite u Bečeju čuveni dom za decu ometenu u razvoju Heterlend, od toga je ostala samo tabla. Pa, da li mislite da svi građani, obrazovani i neobrazovani, misle da ta tabla vredi milion i po evra? Sramota. Mi pišemo amandmane i vrlo su konstruktivni, jer teško je kritikovati eksperte, a svaki vaš amandman otprilike izgleda – briše se. To se zove jednoumlje, a ne ovo što mi radimo. Zatim, obrazovanje treba da podstakne inovaciju, kritičko mišljenje, a ne malverzacije. Mi ćemo se potruditi da se tako nešto nikada više ne desi. Hvala na pažnji. Nastaviću kasnije.
Povreda Poslovnika.
Gospođo Gojković, nije deplasirano da sada, posle koleginice, pričamo o povredi člana 38. Obraćam se vama i molim vas da ubuduće, kao neko ko ima toliko iskustva i na tom mestu i kao narodni poslanik, upozorite i Aleksandra Martinovića i svakoga ko upotrebi izraz, a da to bude onako u paketu, ostaci nekakve, kako on reče, žalosne opozicije. Jer, član 38. govori o tome da u Narodnoj skupštini postoje poslaničke grupe. Cela situacija se odvijala oko Nemanje Šarovića i poslaničke grupe SRS. Tako se svako od nas potpisuje. Ispod mog imena lepo stoji – SRS. Jer, da mi nismo taj ostatak onih koji su pljačkali Srbiju, onih koji su Srbe isporučivali Hagu, onih koji su izvršili pljačkašku privatizaciju, ostavili na stotine hiljada ljudi bez posla, kao što su to zaista ostaci režima DS i svih ovih njenih satelita, govori činjenica da smo se mi i za ovu sednicu pripremili veoma stručno, ozbiljno i podneli niz amandmana, nekoliko stotina. Nažalost, neće ni gospodin ministar, a i vi, gospođo Gojković, nećete imati priliku da čujete naše argumente, jer su upravo poslanici iz SNS, ne da bi ubedili gospodina Vujovića to uradili, već da bi izvršili opstrukciju, a da se ne čuje glas SRS.
Čega nema u članu 38.
Dakle, član 38. nama daje pravo da mi kao opozicija, ali jedina opozicija i poslanička grupa govorimo i ukazujemo na ono što ne valja u radu i predsedavajućeg i, pre svega, vladajuće većine. Dakle, molim da svaki put upozorite i Martinovića i svakoga ko se drzne da srpske radikale sa nekim tamo veže, da jasno napravi razliku ko smo mi, a ko oni.
Hvala lepo. Gde bi me to odvelo kad bih ja stalno opominjala poslanike da govore lepo jedni o drugima? Ali, član 38. ne daje pravo samo jednoj poslaničkog grupi da učestvuje u radu. Poslanička grupa učestvuje u radu Narodne skupštine na način utvrđen zakonom i ovim Poslovnikom, a vi ste negirali pravo poslaničke grupe SNS da učestvuje u radu, u skladu sa zakonom i Poslovnikom, i da podnosi amandmane. Ako želite, glasaćemo o povredi člana 38. (Nataša Sp. Jovanović: Ne mora.) Hvala. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Milojičić.
Meni je žao što SNS, bojeći se amandmana DS kojim želimo da unapredimo život građana Srbije koji rade u vojsci i u policiji, u zdravstvu, u obrazovanju, nije smela da dozvoli da govorimo o ovim amandmanima i podnela je lažnih 300 amandmana kako bi isteklo vreme. No, dobro, to je vaša politika i građani Srbije će to osuditi. Mi smo predložili da se ovaj član briše upravo iz razloga koje je govorila prethodna govornica iz SNS. Pa, dragi naprednjaci, šest godina ste na vlasti, šest godina upropaštavate sve ono što je dobro u Srbiji. Zašto ne pohapsite sve lopove u ovoj zemlji? Zašto niste pohapsili sve koji su nešto loše uradili? Demokratska stranka se prva zalaže za to. Te vaše priče usled nedostatka programa, plana, rezultata i boljeg života građana, što svaljujete na lažni kriminal i lažnu korupciju, ne možete više da prodajete građanima Srbije i to ćete videti 24. decembra na ovim izborima. Šest godine ste na vlasti, uhapsite sve koji su nešto radili. To je u interesu države. Pa vi ovde odbijate amandman vašeg poslanika koji govori o kriminalu i korupciji, odbijate amandman vašeg poslanika koji želi bolje školstvo. Zbog čega? Zato što znamo čime se vi bavite i kakve su vaše namere. Namere su puni vaši džepovi, a prazni džepovi građana Srbije. Tako da slobodno pohapsite sve građane koji su nešto radili mimo zakona. Prvo krenite od političara, naravno, i usvojite zakon koji mi takođe predlažemo iz DS-a da se vidi ko je šta, kada i koliko stekao. Prvo da krenemo od ministra Vulina koji ima stan od 250 hiljada evra, a možemo da krenemo i od mene koji živi u dedinoj kući u selu Glibovac, na koju sam jako ponosan i to svi znaju. To može da se proveri, ko gde živi, ko šta ima od imovine i možemo sve lepo transparentno da odradimo. Ja sam ponosan na svoje poštenje i na poštenje svih ljudi iz DS-a koji ovde sede, a o vašem poštenju ćemo videti kada odete sa vlasti.
Znači, možemo šire malo da diskutujemo, ne moramo o amandmanima. Reč ima Aleksandra Tomić, replika.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Evo, krenućemo od prethodnog govornika. Ko o čemu, prethodni govornik o poštenju. O dedinoj kući, a u stvari se protivi amandmanu koji govori o unapređenju obrazovanja. Znači, nije potrebno obrazovanje, ali je dobro biti član stranke koja napravi rupu u budžetu lokalne samouprave od četiri milijarde dinara. Nije dobro biti ekonomski ostvarljiv, održiv, razvojan budžet, nego imati budžet koji će da plaća radnike lokalne samouprave preko fudbalskog kluba ili preko kafića ili preko javnih preduzeća koji su već zaduženi. Znači, to su modeli kako treba voditi lokalne samouprave, a ovako kako treba voditi budžet Srbije, sa ekonomskim rastom od 3,5%, to ne valja. E, pa građani Srbije znaju gde je rast, gde je prosperitet, gde njihova deca mogu da očekuju sigurnu budućnost. Hvala.
Reč ima Đorđe Komlenski, replika.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Samo ću vam pročitati odgovor Višeg javnog tužilaštva na pitanje poslanika Marijana Rističevića od 12. oktobra 2017. godine. U drugom pasusu kaže: „Pred Višim javnim tužilaštvom u Smederevu u toku je pretkrivični postupak koji se odnosi na prijavljene zloupotrebe prilikom kupovine i prodaje zemljišta i objekata bivšeg Doma JNA u Smederevskoj Palanci, u cilju utvrđivanja postojanja elemenata krivičnog dela za koje se gonjenje preduzima po službenoj dužnosti“. Onda stvarno možemo da razumemo pobunjenika u pokušaju da bude iz tog razloga u zatvoru, a ne kao kriminalac. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Goran Kovačević.
Dame i gospodo, Predlog zakona o dopuni Zakona o budžetu Republike Srbije za 2017. godinu suštinski govori o makroekonomskoj stabilnosti i moj amandman se tiče toga. Kada već suviše dugo, već tri godine, a to je za srpske uslove neverovatno dug vremenski period, nemate bitne izmene u Zakonu o budžetu, ovaj zakon koji mi danas glasamo, u stvari, ne može baš tačno da se nazove zakon o rebalansu budžeta, jer mi u budžetu u ekonomskim klasifikacijama ne menjamo nijednu ekonomsku cifru. Znači, mi imamo suštinski tačan, realan i planski budžet koji planiramo već treću godinu. Na osnovu toga mi jesmo došli u situaciju da možemo da promenimo neke stvari, pre svega koje nam pružaju mogućnost lakšeg i boljeg funkcionisanja. Pre svega, odnosi se na rast društvenog bruto proizvoda, jer kada nam raste društveni bruto proizvod za 2%, onda u skladu sa Zakonom o budžetskom sistemu, član 27e, dođemo u situaciju da možemo da povećamo iznos koji se odnosi na rashode za zaposlene i koji iznosi u toj ekonomskoj klasifikaciji 8%. Dakle, kada imate rast društvenog bruto proizvoda koji vam stvara dovoljan gep da možete da idete na isplatu i povećanje rashoda za zaposlene, odnosno isplatu bonusa, i kada istovremeno u budžetu Republike Srbije, što je redak slučaj, za 2017. godinu imate deficit, odnosno nemate ga, imate suficit od 76 milijardi, a na nivou opšte države od 90 milijardi, onda to stvara mogućnost da posle uspešne makroekonomske politike koju sprovodite ostvarite pogodnosti pa da na neki način nagradite i građane Srbije i zaposlene u javnom sektoru, jer su svi oni tu da država Srbija funkcioniše bolje i kada plaćaju porez i kada ostvaruju prihode, oni su jedinstvo sa makroekonomskim i fiskalnim poretkom države Srbije.
Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Tomić, Milorad Mijatović, Sonja Vlahović, Olivera Pešić, Zoran Bojanić, Srbislav Filipović, Snežana Petrović, Dubravka Filipovski i Stefana Miladinović. Da li neko želi reč? Reč ima Aleksandra Tomić.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Ukoliko prekoračim vreme kao predlagač, molim da mi oduzmete od vremena poslaničke grupe. S obzirom da je devet poslanika iz različitih političkih stranaka podnelo niz amandmana koji se odnose na ciljeve održivog razvoja, želela bih malo da objasnim, zbog drugih poslanika, šta je bila namera ovih amandmana. Oni se odnose, naravno, set zakona, prva tri su sastavni deo ovog paketa koji govore o budžetu Srbije. Pre svega, ciljevi održivog razvoja su postali obavezna Agenda 2030, odnosno nastavak agende koju Srbija, naravno, nastavlja kroz evropske integracije, tzv. EU program 2016-2020, i taj sled je Agenda 2030, koju smo na osnovu ratifikacije Pariskog sporazuma ovde u Skupštini Srbije se obavezali da implementiramo. Vlada Republike Srbije je zadužila ministra za demografiju gospođu Slavicu Đukić Dejanović da bude koordinator za ovaj program i Vlada Republike Srbije prosledila je inicijativu parlamentu Srbije gde je gospođa Maja Gojković pokrenula inicijativu za formiranje Fokus grupe poslanika koji će se baviti uopšte parlamentarnim delom posla, kada su u pitanju implementacije ciljeva održivog razvoja. Mi smo na osnovu saradnje UNDP-a i parlamenta Srbije imali prilike da čujemo ceo program i ono šta znači parlamentarna saradnja u ovom delu. Jedan od celog tog programa parlamentarne saradnje i rada Fokus grupe u budućnosti koji se očekuje od nas parlamentaraca je i deo način finansiranja implementacije ovih ciljeva. Kada pričamo o načinu finansiranja, taj deo obično se vezuje za sve zakone koji se odnose na budžet i rebalans budžeta. Zašto? Zato što 17 ciljeva Agende 2030 sadrži 169 podciljeva. Ti osnovni ciljevi su grupisani u pet delova. Jedan je koji se odnosi na smanjenje siromaštva, obrazovanje, kulturu, deo koji se odnosi na sam ekonomski rast koji direktno utiče na prvih sedam ciljeva, zatim ljudski resursi, odnosno mogućnost stanovništva da implementira i prihvati primenu ovakvih ciljeva, treći deo je primena visokih standarda zaštite životne sredine u cilju očuvanja zdravlja ljudi i pokretanja potpuno novog vida zelene ekonomije i deo koji se odnosi na institucije, zaštitu ljudskih prava i međunarodnu saradnju. Onaj peti deo koji je vezan isključivo za Srbiju, a za razvijene zemlje nije, zato što su oni već dosta toga prošli, je proces evropskih integracija. Na osnovu procesa samih evropskih integracija mi smo mnogo toga već započeli. Znači, sve javne politike koje se odnose na održivi razvoj su usvojene, ali onaj deo koji se odnosi na sam budžet, primera radi, raspodelu budžeta, pa i u ovom delu kada pričamo o rebalansu, znači, bonusi i nagrade, treba da sadrže određene standarde koji se odnose održivi razvoj. Kada govorimo o ekonomskom rastu, očito je da ta grupa ciljeva održivog razvoja pokazuje da smo aktivnom politikom ekonomskih reformi i fiskalne konsolidacije u protekle četiri godine, pogotovo ove zadnje tri, imali veliku snagu i mogućnost da ono što je bio budžetski problem, a to je velika rupa u budžetu 2014. godine od 250 milijardi na osnovu kredita koji su povučeni ili neodgovorne politike koju su imali prilike da vode oni koji osporavaju ovakvu vrstu amandmana, sada imamo ekonomski rast koji je planiran za sledeću 2018. godinu čak na 3,5%. Kada pričamo o ljudskim resursima vrlo je važno da povećanje plata i penzija i određenih davanja bonusa bude u skladu sa mogućnostima i upravo je taj deo koji se odnosi na ovakav amandman trebao da stoji suštinski u svakom predlogu i rebalansa i samog budžeta. Stoga je, i eto naša namera dobra da stajanjem ovakvog amandmana u zakon jednostavno podsetimo da ti standardi mora da postoje. Kada govorimo o institucijama uopšte i o životnoj sredini i treba reći da po prvi put ova Vlada ima zasebno Ministarstvo zaštite životne sredine, koja je planirala 5,8 milijardi dinara za sanaciju problema kada pričamo o upravljanju otpadom i kada pričamo uopšte o zaštiti životne sredine, od toga je 2,7 milijardi dinara su subvencije. To znači da će recikleri koji se bave ovom oblašću imati prilike i dalje da budu podržani od strane državi i da do 2020. godine, kada završimo ili kada otvorimo i zatvorimo poglavlje 27, stvorimo uslove da jednostavno koje su i obaveze EU, ne izvozimo više otpad. To je ono zbog čega danas kada govorimo uopšte o evropskim integracijama, treba reći da je ovaj budžet i za ovu godinu u svom rebalansu jako bitan da sadrži ove ciljeve, ali za sledeću godinu moje kolege će i u samom Zakonu o budžetskom sistemu braniti na određeni način ove amandmane u ovom predlogu, zašto javne politike vezane za ciljeve održivog razvoja treba da postoje. To je naš put za narednih 10 godina, to je naš put za budućnost, to je nešto čemu mi treba da stremimo. To je postavljenje jednog puta u kome Srbija treba da se rame uz rame nosi i sa članicama EU, ali Boga mi i sa članicama UN. To nije amandman koji treba na određeni način diskvalifikovati zato što programi UN su sada podržani i od strane Vlade Republike Srbije i 24. oktobra je bio dan UN kada je premijerka Ana Brnabić i gospođa Zorana Mihajlović, zajedno sa koordinatorkom UNDP su imali prilike da tada daju svoje izlaganje kako će taj put izgledati narednih 10 godina. Jednostavno tada je rečeno da moramo da nađemo način kako da uspostavimo finansijske mehanizme uz pomoć kojih ćemo, jednostavno vršiti implementaciju ovih ciljeva. U prošloj godini je dato 63 miliona dolara, znači za ove namene. Oni su uglavnom prema instrukcijama UN utrošene za migrantsku krizu, za sanaciju, znači problemi sa migrantima, za sanaciju deo koji se odnosi na elementarne nepogode, upravljanjem vanrednim situacijama, za ovu godinu je predviđeno 173 miliona dolara. Sigurno je da ta sredstva i za sledeću godinu će biti po određenim instrukcijama planirana, ali nemojte da zaboravite da u vreme onih koji sada se odriču ovakvih inicijativa je potrošeno 230 miliona dolara, a da za to jednostavno nije bilo nikakvog izveštaja i nikakvih budućnosti u smislu budućih javnih politika koje je trebalo implementirati, jer da je to tako bilo mi ne bi imali problem sa ekonomskim padom od 3,6% i ogromnim dugom koji se stvorio kada je u pitanju uopšte održivi razvoj. Znači, održivi razvoj podrazumeva održivo finansiranje. Onoliko koliko prihoduje toliko morate da trošite. Po prvi put mi ćemo imati suficit, to znači višak prihoda u odnosu na rashode. To što mi moramo da otplaćujemo neke dugove iz prošlosti, to je istorija koja nam govori o tome da u budućnosti treba pametno da biramo one koji će da nas predstavljaju i koji će da zastupaju interese građana Srbije. Bez obzira što ovi amandmani nisu usvojeni, mi smo kao Ženska parlamentarna mreža tri godine se borili za rodno odgovorno budžetiranje, da primer rodne ravnopravnosti uđe u Zakon o budžetskom sistemu. To je bio jako težak put. Da vam kažem, pre svega, od samih kolega koji se nisu slagali sa takvim predlozima, do toga da su nas podržali, da je dve trećine parlamenta glasalo za ovakav predlog. Da ste vi kao ministar bili prvi koji ste prihvatili takve amandmane Ženske parlamentarne mreže i jednostavno takav napredak pokazali i u samom izveštaju EU o Srbiji koji je pokazao da ovakve inicijative koje su možda u datom trenutku previše napredne, mi moramo da krenemo da razgovaramo o njima. Mi moramo da predlažemo. Možda nije trenutak da se usvoje i možda način na koji mi predlažemo nije dovoljno dobar, ali je jedna tema o kojoj mi želimo da pričamo i otvaram ovde u Skupštini Srbije i eto poslanici koji su članovi te Fokus grupe, znači, iz četiri različite političke stranke, žele da razgovaraju. Ono o čemu smo govorili i moje kolege, svaka koja želi da unapredi u svom delu budžet Republike Srbije, nije nešto sa čim se vi ne slažete, nego jednostavno način na koji je koncipiran, možda nije prihvatljiv za sam rebalans budžeta. Zbog toga smatram da treba da zaista ozbiljno pričamo o ovakvim predlozima amandmana, da otvorimo jednu debatu u kojoj ćemo na kvalitetan način dati doprinos budućem ekonomskom razvoju Srbije, bez obzira na to iz koje se političke stranke dolazi. Mislim da oni koji su najoštriji kritičari po pitanju ovakvih predloga amandmana, sutra će se dičiti time i ponositi ovakvim predlozima koji su počeli, evo danas. Hvala vam.
Hvala koleginice, Tomić. Reč ima narodna poslanica Stefana Miladinović. Izvolite.
Hvala vam uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre, poštovani ministri u Vladi, ali prevashodno ću se obratiti ministru Vujoviću ja, kao jedan od podnosilaca ovog amandmana. Moja koleginica Aleksandra Tomić je zaista sveobuhvatno istakla značaj održivog razvoja i agende 20, 30 UN. Kada je u pitanju naša država, mi smo se jasno odredili prema sprovođenju ovih ciljeva, naravno, i formiranjem međuresorne grupe na nivou Vlade, ali svakako i mi kao parlamentarci, formiranjem Fokus grupe za kontrolu implementacije upravo ovih ciljeva održivog razvoja. Ono što smatram da je važno da se istakne, jeste da je određenje države u pogledu sprovođenja ciljeva održivog razvoja izuzetno važno i da treba da pronađe svoje mesto u budžetu za 2018. godinu, tačno je i drago mi je da je koleginica Tomić pomenula i naše borbe ovde u parlamentu kada je u pitanju implementacija rodno odgovornog budžetiranja u budžetski proces u Republici Srbiji. Bez obzira na to što je ovo jedan od 17 amandmana, iskreno se nadam da ako ne ove godine onda u budžet za 2019. godinu hoćemo imati upravo ove ciljeve kao deo budžeta. Hvala.
Hvala koleginice Miladinović. Reč ima narodni poslanik, Sonja Pavlović, po amandmanu.
Hvala vam. Zahvaljujem se koleginici Tomić. Konačno sam na jednom od ovih dvadeset amandmana uspela da nađem kauzolitet sa ovim prvim članom Zakona o budžet Republike Srbije za 2017. godinu. Znači, održivi razvoj, šta je cilj održivog razvoja, a ima veze sa ovim članom. Znači, održivi razvoj i kontinuitet, nagrađivanja pogodnih partijskih kadrova zaposlenih kod korisnika sredstava za budžeta. Znači, to već veoma dugo kontinuirano radite i sad ste sve to lepo uspeli da uklopite u održivi razvoj, samo održivi razvoj podrazumeva sledeće. Koliko da uzmemo od građana Srbije, u ovom slučaju, a da pri tom ne narušimo njihov životni standard da bismo dali zaposlenim u budžetskim ustanovama, da bi oni uspešnije sprovodili kvalitativne promene u Srbiji. To ja ovde ne vidim. Gospodine Vujoviću, vi ste između ostalog danas rekli da ste ovde potpisali zakletvu, svi smo je potpisali. Deo te zakletve, između ostalog glasi – da ćete po najboljem znanju i umeću služiti građanima Srbije, istini i pravdi. Nadam se da to pamtimo svi ovde. Zaista smatram, bez imalo cinizma, da vi to zaista možete mnogo bolje od Predloga ovog zakona, za koji zaista smatram negde da je, pa negde i sraman, i da vi treba da koristite po najboljem znanju i umeću građanima Srbije, ali mislim da to ovde nije slučaj i žao mi je zbog toga. Hvala.
Hvala koleginice Pavlović. Da li hoćete gospodine Nikoliću, po amandmanu? Izvolite. U redu. Hvala Na član 2. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici SRS, DS, Srpskog pokreta Dveri i Kluba samostalnih poslanika. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta. Izvolite.
Evo, skoro četiri sata raspravljamo o Predlogu zakona o dopuni budžeta. Javnost treba da zna da se radi od dva člana zakona i da je na ta dva člana podneto 35 amandmana, od toga 25 amandmana poslanika vlasti. Naravno, da ne bude komentara da mi imamo nešto protiv podnošenja amandmana, ne, naravno, svaki poslanik ima to pravo, ali ovo što se dešava na ovoj sednici je očigledan pokušaj opstrukcije da od strane vlasti da poslanici ne bi mogli da govore o Predlogu zakona o budžetu. Isto ono što se pre nekoliko dana dešavalo, kada su poslanici ove novodosovske opozicije ceo dan predlagali neke nove zakone, što takođe imaju pravo, ali ima isti smisao kao i ovo dana. Građani Srbije sasvim izvesno žele da čuju šta to Vlada Republike Srbije predlaže u ovom budžetu. Nažalost, neće moći čuti ni jednu reč u pojedinostima. Ono što ste ministre Vujoviću, u petak rekli, recimo, izazvalo je veliku buru u javnosti i koga god sam srela u toku vikenda ljudi me pitaju šta je ministar Vujović mislio pod onim što je rekao da penzioneri imaju pravo na rešenje o penziji, ali ne i na iznos. Pitali su me da pokušam da im objasnim šta je mislio ministar? Rekla sam, znate šta to znači? To vam je kao kad dobijete rešenje o porezu na imovinu, znači, imate pravo da dobijete to rešenje, a što se tiče novčane obaveze nemate iznos, platite koliko možete, kao što i Vlada plaća, daje za penzije onoliko koliko može, pa bar što se tiče penzionera mogli bi tako da urade. Šta je problem kod ovih amandmana poslanika vlasti? Ovi amandmani nemaju uopšte formu amandmana. Ovo su lepe želje koje bi mogle biti deo neke recimo, strategije. Ne može zakonska norma da kaže da se izvršenje budžeta za 2017. godinu realizuje tako da u najvećoj mogućoj meri unapredi recimo, efikasnost finansijskih institucija u Republici Srbiji ili bilo koju oblast. To nije zakonska forma. Ovo može da bude deo neke strategije. Ono što se postavlja pitanje, što takođe javnost treba da zna, pošto će ista priča biti vezana za ove buduće zakone, ako poslanici vlasti na dva člana zakona imaju 25 primedbi, kako je moguće da oni glasaju sutra za taj zakon, kada imaju 25 primedbi na ono što je Vlada predložila? Isti je slučaj sa budžetom i sa ovim ostalim zakonima. Poslanici kada podnose amandmane, onda i kažu, kada bi se ovi amandmani usvojili, onda bismo mogli glasati za neki predlog. Poslanici vlasti podnesu 1.000 amandmana, imaju 1.000 primedbi ministre na ove vaše predloge zakona i na kraju će verovatno glasati za te zakone. I to govori da oni zapravo ove amandmane podnose samo da bi se sprečila rasprava narodnih poslanika. Ja govorim o poslaničkoj grupi SRS, mi smo podneli umeren broj amandmana, onoliko koliko nam je vreme dozvolilo, s obzirom da smo trideset jednu tačku mogli da pripremamo 48 sati ukupno. Mi smo u svojim amandmanima želeli da skrenemo pažnju javnosti i da zamolimo vas iz Vlade da uradite nešto u interesu građana Srbije, jer budžet onakav kakav ste predložili, ne valja ništa. Možete vi da se hvalite koliko hoćete, ali sprečeni smo da o tome govorimo detaljno.
Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Vujoviću, prvo, izuzetno poštujem način na koji vi diskutujete danas u parlamentu, jer su vaše diskusije lišene tih dosadnih partijskih okvira, razgovarate sa nama prilično iskreno i otvoreno i možda ste na bolji način nego mi objasnili sav besmisao onih amandmana koje slušamo od 10.00 časova jutros. Mi smo podneli, dva prilično suvisla amandmana, jer želimo da kažemo da smo protiv neodgovornog korišćenja tog diskriminacionog i diskreditovanog prava da delite sredstva bez ikakvih kriterijuma. Da vam kažem, praksa vašeg ponašanja, ne vas lično, ali Vlade, pokazuje da ne možete da objasnite kako i na osnovu kog kriterijuma ste recimo sredstva iz budžetskih rezervi delili opštinama i da su neki predsednici, gradonačelnici dobijali na stotine miliona, a oni su iz vladajuće većine, a da neke opštine nisu dobile ni jedan dinar i gde postoji i jedan promil tog diskrecionog prava da se koriste sredstva građana iz budžeta, tu postoje neke zloupotrebe. Ja sam vam na to upravo ukazao. To je razlog zbog čega smo podneli ovakve amandmane i razlog zbog čega smo protiv ovog zakona. Samo dva amandmana smo podneli. Želimo što pre da dođemo do suštinskih amandmana na Predlog budžeta za 2018. godinu, ono što vladajuća većina ne želi. Vas krivim samo, zato što niste iskoristili vaš autoritet, da ne dođe do ovoga i da suština budu amandmani na budžet za 2018. godinu, jer će on kreirati i politike i život u 2018. godini. Vama na teret ide to, ukoliko ne dođe do toga da raspravljamo o amandmanima na budžet iz 2018. godine. Vas ćemo kriviti. Hvala vam.
Hvala kolega Nikoliću. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite.
Hvala lepo. Ja razumem vašu poziciju, samo želim da naglasim jedno. Iz ličnog iskustva i iskustva u mnogim zemljama koje su prolazile kroz slične stvari, reforme sistema upravljanja u javnom sektoru u državi i svim povezanim, znači, imamo kod nas državu u užem smislu i ove tzv. indirektne korisnike javnih sredstva, nigde nisu uspeli da reše taj problem time što su abdicirali od upravljanja ili smanjivali pravo upravljanja. Ovo što vi postavljate kao pitanje, mislim da oduzimati pravo da se odlučuje sa odgovornošću, ne znači, nije rešenje. Time ćemo ući u fazu za koju de fakto kažemo, mi nismo sposobni da upravljamo. Ovo što vi tražite, treba da se reguliše na drugom mestu, a to je odgovornost za predložena rešenja, odgovornost za donošenje odluka, praćenje realizacije tih stvari i posle toga podnošenje izveštaja o tome. Tu se potpuno slažemo. Ja ne bih hteo da time što nekome nešto ne date, nećete nikada rešiti problem. Mi ovim kažemo, mi smo decentralizovano i neodgovorno odlučivanje o nagradama i bonusima se pokazalo kao nešto što daje efekte koji nisu opravdani. To se pokazalo kao izvor nekog ne strateškog nagrađivanja na mestima gde su ljudi imali pare, imali mogućnosti da nagrade sebi bliže, na bilo koji način, porodično, partijski, na bilo koji način. Mi želimo da izađemo iz toga i ovim želimo da podignemo nivo odlučivanja predlaganja, da uvedemo legitimno diskreciono pravo predlaganja uz razmatranje na Vladi i odgovorno odlučivanje o tome. Vi predložite način kako ovo da se kontroliše, to bi bilo najbolje, jer, to je suština. Nije suština da bežimo od realnosti i da kažemo – nemojte da odlučujemo. Mi želimo zakonima o kojima ćemo pričati da uvedemo odlučivanje o performansama i da se nakon toga po performansama ljudi nagrađuju, biće horizontalno i vertikalno kretanje u matrici. Hvala.
Hvala ministre. Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić. Izvolite.
Tačno je, ministre. Slušali ste pažljivo kada sam govorio o prvom amandmanu i vrlo konkretno sam rekao – nisam protiv diskrecionog prava, odgovornog diskrecionog prava da ministar i Vlada odredi neka sredstva za određene namene. Ja sam lično protiv neodgovornog korišćenja takvog prava i dao sam vam primer kako je to rešeno u nekim državama koje su izvršile reformu javne uprave, određujući vrlo jasne kriterijume za dodelu tih sredstava. To se ne radi u ovom budžetu, vi ste tu u pravu, a da li ćete to uraditi određenim pravilnicima na Vladi, eto tako se radi, ali ću vas pitati 1. januara da li ste to uradili kada ste podelili bonuse i zarade? Da li ste to uradili? Vaš odgovor, ne znam da li ću dobiti odgovor, ali sumnjam u to, jer će se deliti sredstva po partijskoj liniji, po partijskim zadacima i po partijskoj poslušnosti. Postoji opravdana bojazan kod nas, iako ste napisali u obrazloženju da ne postoji bojazan. Upravo, ministre, postoji. Zato što sam vam rekao – ne postoje recimo kriterijumi po kojima delite sredstva iz budžetskih rezervi, opštine dobijaju na stotine miliona. Kako je, recimo, neka opština dobila 120, 150 miliona iz budžetskih rezervi? Vi to možete da uradite kriterijumima, vi to ne radite i zato postoji otvorena bojazan i kod mene i kod nas da ćete ponovo zloupotrebiti ovu odgovornost. Tu moramo da se razumemo vi i ja.
Hvala kolega Nikoliću. Reč ima Marija Janjušević. Izvolite.
Захваљујем председавајући. Господине министре, без намере да у нешто лично улазим, морам заиста да вам честитам са колико смисла ви причате о овом бесмислу. Навели сте бежање од реалности, а мислим да је то специјалност управо у свим вашим објашњењима и у свом маркетингу Александра Вучића. Ових 300 амандмана које треба да спрече опозицију да коментарише овај закон, заправо говори да ви имате шта да кријете. Српски покрет Двери неће учествовати у овој превари. Ми ћемо стрпљиво сачувати оно мало времена што остаје опозицији да причамо управо о буџету, о буџету у којем има много тога скривеног, а ваше понашање то потврђује. Сигурна сам да, чак и ових 300 посланика власти неће гласати ни за сопствене амандмане које су данас уложили, јер неће 300 пута зазвонити звоно у овом парламенту, ја сам у то потпуно сигурна, али ми ћемо, кажем, своје време стрпљиво сачекати и употребити далеко квалитетније од оног што ради министар данас. Хвала. Толико.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jovan Jovanović. Izvolite kolega.
Hvala. Poslanici vladajuće koalicije su danas dali značajan doprinos parlamentarizmu sa ovolikim brojem amandmana koji su podneli i verovatno bi mogao da uđe u udžbenike, jer je nečuveno da poslanici u biloj kojoj zemlji vladajuće koalicije podnesu toliki broj amandmana, već bi to trebalo unapred da se dogovori sa predstavnicima Vlade, koji su izabrani od članova te vladajuće koalicije. Naravno, niko ne spori pravo poslanicima da podnose amandmane, međutim ovde je problem što ti amandmani fingirani i način na koji je sazvana sednica sa ovolikim brojem tačaka dnevnog reda, tako da verovatno nećemo ni stići da pričamo o budžetu. Ovde prisustvujemo jednoj lošoj predstavi, na čijem repertoaru su hvalospevi sadašnje i napadi na bivšu vlast. Ono što je veoma zabrinjavajuće, pošto smo slušali o letovanjima, zimovanjima, dedinim kućama, da se ovde promoviše ideologija siromaštva, što je veoma loše za dalji razvoj naše zemlje. Ono što je problem i sa ovim zakonom, pa i sa zakonom o budžetu koji verovatno nećemo ni raspravljati je netransparentnost i ta velika siva zona i ta prevelika diskreciona moć ministara i ode i u predlogu budžeta za 2018. godinu. Ovde niko ne dovodi u pitanje stručnost ministra Vujovića i ja, bez obzira na obrazovanje koje posedujem nikada nemam iluziju da bih mogao ravnopravno da učestvujem u raspravi sa njim. Ali, ovde se ne radi o ekonomskom znanju, već je problem u tome što se ministar kreće u zadatim pogrešnim političkim okvirima, tako da tu ni ekonomska magija ne bi mogla da nam pomogne.
Hvala. Pravo na repliku, narodni poslanik dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Par napomena pošto se pominje naša poslanička grupa i ovo pitanje podnošenja amandmana. Nismo čuli dve stvari. Prva stvar koju nismo čuli je ako neko zaista smatra da je nešto strašno uskraćen činjenicom da smo mi podneli amandmane za mogućnost da raspravlja o budžetu za 2017. ili za 2018. godinu ili o bilo čemu trećem što ga zanima pod milim bogom, nismo čuli, evo, sada je dva popodne, mi smo ovu sednicu počeli u 10.00, zašto za četiri sata ne urade to što bi želeli? Evo četiri sata mi raspravljamo u ovoj sali i ja nisam primetio da je i jedna jedina poslanička grupa sa druge strane pokazala bilo kakvo uzdržavanje, snebivanje da priča šta god žele. Što onda već jednom ne pređu na stvar i ne počnu da pričaju o tome što im tako nedostaje? Ja bih rekao iz samo jednog razloga – što tu izgleda baš nema šta da se kaže, što to što bi želeli da pričaju ne znaju šta bi tačno trebalo da bude, kako treba da glasi i koji sadržaj da ima. Voleo bih da se već jednom pređe na stvar, da iskoriste to svoje vreme koje imaju po Poslovniku i obilato ga koriste najzad za to što smatraju da bi trebalo da bude svrha tog vremena. Druga stvar koju nismo čuli je odakle nekome ubeđenje, odakle nekome ideja da pravo na raspravu koje sam uživa i obilato ga koristi, uskraćuje nama? Odakle nekome ideja da su naši poslanici možda nešto manje vredni, pa da imaju manje prava da koriste one mogućnosti koje Poslovnik pruža ako neko s druge strane može da podnese amandman kad god mu padne na pamet, na koju god hoće temu, bilo koji zakon? Slušali smo ovde brisanja svega i svačega toliko puta. Odakle mu ideja da ne može drugi narodni poslanik samo zato što je poslanik SNS da podnese amandman? Da li je to i dalje problem onog samoproglašenog i samoumišljenog elitizma, onih koji misle da su oni bogom dani za sve, koji demokratiju nikada nisu suštinski shvatali, a mogu da se nazivaju demokratama koliko god žele, koji smatraju da su samo zbog toga što su umislili da su neka elita to i zaista? Te dve stvari da nam objasne, pa možemo dalje i o tehnici, a i o toj njihovoj suštini, mada tu suštine nikad nije ni bilo. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde smo videli mnogo prigovora oko nagrade i bonusa. Najviše prigovora smo imali za one grupe i za one pojave koju ja zovem „kradulović del boj kompani“. Kako su oni delili bonuse probaću to da dokumentujem. Ovde je jedno 40 osoba dok je gospodin „rasulović“ vršio funkciju ministra. Svih 40 je iz, ne mogu reći partije, udruženja „nikad im dosta nije bilo“. Evo bonusa: Ivan Ninić – 80 hiljada, dr Dušan Pavlović -113 hiljada po ugovoru o delu, fakultet 150 hiljada i to je ukupno 263 hiljade i ono deljenje pornografije i Bog da ga vidi. Usput da kažem, a to je naša obaveza kao predstavnika građana, u onim zemljama na koje se taj profesor poziva, u uređenim zemljama, kada bi neko podelio na društvenim mrežama maloletničku pornografiju taj bi završio ne samo političku karijeru, već i karijeru na fakultetu. Dalje, Miroslava Milenović, kako mi to zvuči poznato, nesuđeni kandidat, 120 hiljada dinara mesečno, a onda imate Aleksandra Stevanovića itd. Sve su to cvećke iz iste bašte, a u toj bašti baš izgleda ima svega. Zahvaljujem.
Hvala, kolega Rističeviću. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Stefana Miladinović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Stefana Miladinović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovani ministri, u pitanju je tehnički amandman. Zapravo, amandmanom sam htela da izvršim lekturu teksta kako bi se ispunila gramatička i stilska pravila. Pokazna zamenica u ovaj zakon smatram da nije neophodna i u skladu sa tim i predložila da se „ovaj“ kao reč briše ispred zakona. Hvala.
Hvala, koleginice Miladinović. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Nastavljamo sa radom u 15.00 časova. Hvala.
Nastavljamo sa radom. Na član 2. amandman su zajedno podneli poslanici Marko Đurišić, Nenad Konstantinović, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović i Zdravko Stanković. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati i Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDŽETSKOM SISTEMU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli poslanici. Primili ste izveštaje nadležnih odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, u skladu sa Poslovnikom, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Predlog za dodavanje preambule iznad člana 1. Amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Tomić, Milorad Mijatović, Sonja Vlahović, Olivera Pešić, Zoran Bojanić, Srbislav Filipović, Snežana Petrović, Dubravka Filipovski i Stefana Miladinović. Na osnovu člana 163. stav 2. Poslovnika, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo odbacio je ovaj amandman. Odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su poslanici Poslaničke grupe SRS i zajedno Marko Đurišić, Nenad Konstantinović, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović i Zdravko Stanković, i narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su poslanici Marko Atlagić i narodni poslanik Marijan Rističević. Reč ima narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić.
Poštovana predsednice, na član 1. Vlada Republike Srbije je predložila izmenu ovog člana tako da se brišu reči: „budžetski fondovi“ iz definicije korisnika budžetskih sredstava, jer su već definisani članom 64. zakona kao evidencioni računi, što će omogućiti da se pojedini budžetski prihodi i rashodi vode odvojeno. To se posebno odnosi na ciljeve koje treba ostvariti kada su u pitanju sporazumi, lokalni, pokrajinski, republički i međunarodni. To će pridoneti boljitku ukupnih ekonomskih parametara koji se ostvaruju budžetom za 2017. godinu. Poštovana predsednice Skupštine, mi smo videli danas da se o ovim parametrima vrlo malo diskutuje sa strane opozicije, a oni su vidljivi parametri. Ja ću samo jedan parametar da spomenem, a to je inflacija. Ona je za vreme bivšeg režima bila visoka. Bivši režim je 2008. godine imao stopu inflacije 14,9%, da bi već u 2014. godini, dolaskom Aleksandra Vučića na čelu predsednika Vlade, bila spuštena na 1,7%, što je bila najniža moguća inflacija u poslednjih 40 godina. Da li je tako, gospodo iz bivšeg režima? Pogledajte i uporedite budžetski deficit. Vi ste ga imali 2008. godine 1,7%, da bi 2012. godine uvećali na 7,1%, a predsednik Aleksandar Vučić je, prilikom dolaska na vlast 2014. godine, zatekao na 7,1%, da bi ga u 2017. godini, evo, postigli suficit. O ovome opozicija neće da razgovara, poštovani građani, zato što su vidljivi rezultati. Neću da zamaram, ali imam od 2008. godine do danas kako je tekla inflacija. To je bila strašna inflacija. Godine 2008. – 14,9%, 2009. godine – 6,6%, 2010. godine – 10,3%, 2011. godine – 7%, 2012. godine, kada smo preuzeli vlast – 13%, da bi je mi spustili na 7,8, a već 2014. godine 1,7%, što je najniža inflacija u poslednjih 40 godina. Ovim amandmanom želeo sam dati podršku i ojačati predlog Vladi iz člana 1. itd. Smatram da je odgovor Vlade bio korektan i ja ga prihvatam. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman su zajedno podneli poslanici Marinika Tepić, Aleksandra Čabraja, Sonja Pavlović, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Reč ima Marinika Tepić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ujedno izražavam žaljenje što ministar nije tu, iako su tu drugi ovlašćeni, pretpostavljam, ispred Vlade Republike Srbije kao predlagača, pa očekujem odgovor koji bi trebalo da dobijem, s obzirom, pretpostavljam, da će ovaj naš amandman biti odbijen, a tiče se izuzetno važne stvari, odnosno definisanja budžetskih korisnika u sistemu finansiranja Republike Srbije i tiče se tačke 47, gde predlagač, nakon Republike Srbije, prepoznaje još lokalne vlasti u sprovođenju finansijske pomoći EU u finansiranju, ukupnom, Republike Srbije, ali, nažalost, ne prepoznaje i autonomne pokrajine. Smatram da je ovo izuzetno pogrešno, kao i moje kolege iz KSP, s obzirom da ne samo po Ustavu Republike Srbije, mi imamo prepoznate dve autonomne pokrajine, već iz prostog razloga što naročito AP Vojvodina već dugi niz godina učestvuje u finansiranju projekata, odnosno finansijskoj pomoći EU i to tako što sama, takođe, predviđa i planira sredstva za predfinansiranje. Navešću odmah jedan konkretan primer, da bi svima to bilo jasno, ilustrativno. Evo, na primer, radi se o institutu „BioSens“, kojim se i predsednica Vlade Ana Brnabić izuzetno hvalila u prethodnom periodu, čak je tamo odlazila u Novi Sad da postavlja kamene temeljce, ali niko nije uzeo u obzir da je npr. baš projekat „BioSens“ pokrenula i inicirala Pokrajinska vlada u 2015. godini, da je Evropska komisija upravo ovaj projekat Pokrajinske vlade, dakle, u prethodnom sazivu, smatrala najboljim projektom u ovoj oblasti te godine. Smatram da, bez obzira što je AP Vojvodina i dalje u režimu lokalne samouprave, kada je reč o prepoznavanju budžeta, odnosno načinu prenosa sredstava, zaslužila mesto koje joj pripada i po Ustavu i po zakonu, naravno, izražavajući žaljenje da ni danas nemamo zakon o finansiranju AP Vojvodine i da je to, pretpostavljam, jedan od razloga. Ali, evo prilike da se to stanje promeni. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Đorđević.
Hvala. Poštovani poslanici, probaću brzo da odgovorim. Pod pojmom lokalna vlast i Zakona o budžetskom sistemu podrazumeva se i pokrajinska vlast i podrazumeva se i lokalna samouprava, tako da je sve to obuhvaćeno i nije potrebno da se nabraja pojedinačno. Hvala.
Hvala. (Marinika Tepić: Mogu li samo dopunu?) Možete.
Zahvaljujem. Pretpostavljam da smo se pažljivo slušali. Ja sam u samom zaključku i rekla da smatram greškom, da potpuno znam i verujem da je AP Vojvodina ostala u režimu finansiranja tako što je prepoznata kroz lokalnu samoupravu. Ali, to je pogrešno. Ministar Vujović je i prošle godine u istoj raspravi o budžetu rekao da je to pogrešno i da će do ove godine, upravo kroz zakon koji je sada predmet rasprave, kao i u Zakonu o budžetu za 2018. godinu, tu grešku ispraviti. Izrazio je i tada nadu da će tokom cele prethodne godine bar neko inicirati usvajanje zakona o finansiranju AP Vojvodine, ako to nije Vlada Republike Srbije, to može da uradi bilo koji narodni poslanik i, naravno, Skupština AP Vojvodine. Meni je žao što skupštinska većina Igora Mirovića to nije uradila. Ali, zato, s obzirom da ministar nije tu, volela bih da čujem razloge zašto se u ovih godinu dana to nije dogodilo i da mi ponovo u istim zakonima imamo isto degradiranje autonomnih pokrajina, mislim, naravno, na obe autonomne pokrajine i Kosovo i Metohiju i Vojvodinu, i da one budu u režimu opština i gradova, odnosno jedinica lokalne samouprave. Verujem da ste i sami svesni da je to pogrešno, da je to loše i da to dodatno stvara utisak zle namere kada je budžet u pitanju, odnosno novčanik, što mi kažemo, države. Želim odgovor na pitanje – zašto se do sada ovo stanje nije promenilo? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
I mi smo podneli amandman kojim smo tražili da se briše član 1. Predloga zakona. Zašto? Ako se budžetski fond izbaci i više ne bude indirektni korisnik budžetskih sredstava, ja ne znam šta ćemo da dobijemo. Pročitali smo jedno obrazloženje da je budžetski fond ustvari račun u Trezoru, pa svi direktni, indirektni korisnici budžetski sredstava u Trezoru su račun, ali iza tog računa se krije pravno lice i budžetski fond jeste pravno lice. Pogledajte predlog zakona za 2018. godinu, pa ćete videti na kojim sve pozicijama se nalaze budžetski fondovi, a to su u suštini namenski fondovi, gde se izdvajaju neka sredstva za tačno određene namene. Međutim, mnogo veći problem ovog Zakona o budžetskom sistemu je taj što… Ovo što držim u ruci je spisak korisnika javnih sredstava. U ovom delu se nalazi samo nekih 2.000 korisnika javnih sredstava tzv. republičkog nivoa. Pravilnik i ovaj spisak je na osnovu člana 8. Zakona o budžetskom sistemu Republike Srbije doneo ministar finansija. Kada gledamo samo korisnike budžetskih sredstava na Republičkom nivou, ovde ćemo videti direktne i indirektne korisnike. Međutim, tu se nalaze pod šifrom šest drugi korisnici javnih sredstava, pod šifrom sedam ostali korisnici javnih sredstava. Svi oni moraju da budu uključeni u budžet Republike Srbije. Nažalost, njih nema u budžetu Republike Srbije. Zašto ih nema? Gde je Nacionalna korporacija za osiguranje depozita? Gde su druge brojne agencije? Toga nema u budžetu Republike Srbije, to je izbačeno, a oni su korisnici budžetskih sredstava. Mi ćemo na jednom od sledećih članova otvoriti jednu veliku dilemu - šta su javni prihodi, šta su primanja, šta su javni rashodi, šta su izdaci, pa da vidite koliko su naši budžeti za proteklih nekoliko godina, ne samo nejasni, nego ne sadrže pravi prikaz budžetske potrošnje. Dobar deo budžetske potrošnje, u jednom velikom procentu, nalazi se izvan Zakona o budžetu Republike Srbije. Ako bi se išlo tom logikom da se i budžetski fondovi izbace, izvinite molim vas, a šta će onda da ostane u budžetu Republike Srbije? Da li ćemo mi onda da raspravljamo samo o 60% potrošnje na nivou Republike, a 40% da nam bude nevidljivo, kao što je sad u jednom velikom procentu nevidljivo?
Ministar Đorđević pravo na repliku. Izvolite.
Prvo, što se tiče prvog pitanja, lokalna vlast koja je ovde uvedena kao pojam obuhvata i autonomne pokrajine i lokalnu samoupravu i prilikom izmene Zakona o finansiranju lokalnih samouprava možemo da pričamo o tome da se izmeni terminologija i da bude drugačije definisano u Zakonu o budžetskom sistemu. Što se tiče vašeg pitanja, lepo ste rekli, da je to tačno kao što ste vi rekli, verovatno bi bilo pravilno to kako ste vi rekli i verovatno bi imalo smisla. Budžetski fond nije pravno lice, to je prva stvar. Druga stvar, korisnici koje ste nabrojali nisu korisnici budžetskih sredstava, već javnih sredstava i onda ih to ne svrstava u ovu kategoriju koju ste vi spominjali.
Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Tomić, Milorad Mijatović, Sonja Vlahović, Olivera Pešić, Zoran Bojanić, Srbislav Filipović, Snežana Petrović, Dubravka Filipovski i Stefana Miladinović. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić.
Zahvaljujem, uvažena predsednice. Da ne ponavljam ono što je uvažena koleginica Aleksandra Tomić rekla u prethodnom izlaganju i kod prethodnog zakona, ovo je jedan od amandmana koji je naš kokus podneo. U ovom slučaju je to na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu Republike Srbije za 2018. godinu. Ono što je navedeno u samom amandmanu i što ću vam reći iz obrazloženja, predloženim amandmanom precizno se definiše politika održivog razvoja UN i usklađuje sa planom primene iste kod svih država članica. Ova globalna politika ima za osnovni cilj usmeravanje svih javnih politika svih država za smanjenje siromaštva, unapređenje blagostanja i socijalne pravde, zaštite životne sredine u cilju pružanja adekvatnih odgovora na izazove koji se javljaju u borbi sa klimatskim promenama. Da ovaj Predlog budžeta govori da ova Vlada primenjuje upravo sve ono što smo mi naveli u ovom amandmanu, cilj ove Vlade jeste upravo održiv razvoj, a da radimo na održivom razvoju, kada su u pitanju javna sredstva, odnosno budžet, govori nam usklađenost naših prihoda i rashoda i budžet upravo ovako kako je urađen. Cilj ovog budžeta jeste da smanjimo siromaštvo, da naša zemlja i naši građani, pre svega, budu zadovoljni građani koji imaju posao i stvaraju neki dohodak, da mogu da obezbede život sebi i svojoj porodici. Za razliku od nekog prethodnog perioda, gde smo imali slučajeve da su nam ugasili preduzeća, svi oni koji su izvršili privatizaciju u periodu od 2000. do 2012. godine sve te privatizacione prihode preusmerili su u neke pogrešne ili svoje džepove. Naš cilj jeste da stvorimo održivu državu i zaposlimo što više naših građana.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, poštovani članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom predlaže se dodavanje novog stava i predlaže se planiranje, priprema, donošenje i izvršenje budžeta Republike Srbije, da se realizuje tako da u najvećoj meri unapredi finansijsku osnovu za pravosudni sistem u Republike Srbije, a upravo sa ciljem da se dodatno podstakne razvoj pravosudnog sistema u Republici Srbiji. Prema Ustavu Republike Srbije uređenje vlasti počiva na podeli vlasti za zakonodavnu, izvršnu i sudsku, a načelo podele vlasti zasniva se upravo na ravnoteži i na međusobnoj kontroli ove tri grane vlasti. Upravo iz razloga što se od sudske vlasti očekuje da svoju funkciju vrši na najbolji mogući način, treba obezbediti, ali u velikoj meri ovim amandmanom unaprediti finansijsku osnovu za pravosudni sistem Republike Srbije u celini. Vlada Republike Srbije obavezala se na sprovođenje reformi radi modernijeg, delotvornijeg i odgovornijeg pravosudnog sistema, a sve zbog građana kojima se mora obezbediti dostupnost pravde, pravo na pravično suđenje i ravnopravan tretman na sudu. Na taj način se postiže jačanje vladavine prava i pravne sigurnosti, a što je najvažnije vraćanje poverenja građana u pravosudni sistem Republike Srbije. Jaka finansijska osnova podrazumeva i brže unapređenje pravosudnog sistema. Dobrim planiranjem i izvršenjem budžeta postižu se ciljevi koji se stavljaju pred pravosudni sistem. To su sve razlozi za podnošenje ovog amandmana. Hvala.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Mićin. Izvolite.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman je takođe vezan za investicije, osnaživanje investicija i podršku investicijama u budžetu. U budžetu za 2018. godinu je upravo za podršku investicijama, odnosno za izgradnju puteva, mostova i javnih objekata u interesu građana planirano čak 128 milijardi dinara, što svakako pozdravljam. Kako smo došli danas do toga da imamo toliko raspoloživog novca za investicije? Pre svega što smo racionalno i dobro planirali prihode i rashode u budžetu, što smo štedeli. Važno je da vam pokažem neke podatke koji jasno pokazuju kako smo uspeli da uštedimo ovaj novac u budžetu i kako smo dobro planirali budžet, a sa druge strane da vidite zašto smo nekada, pre 2012. godine, imali situaciju da u budžetu nije bilo ovoliko novca za investicije. Ovde imam indikatore makroekonomskih kretanja sa sajta Ministarstva finansija koji nam pokazuju jasno neke parametre. Dakle, ako gledamo BDP domaći proizvod u milijardama evra 2008. godine on je iznosio 33 milijarde i 704 miliona evra. Već 2012. godine, taj isti parametar, odnosno taj isti iznos je 31 milijarda i 683 miliona evra, odnosno za dve milijarde manji je bio BDP 2012. godine. Kako to izgleda u vreme SNS? Ovo što sam govorio je bilo u vreme „žutog preduzeća“. Kako to izgleda u vreme SNS? Dakle, 2015. godine ukupan BDP je bio 33 milijarde i 491 milion, da bi već 2016. godine on bio 34 milijarde i 616 miliona. Dakle, skoro za milijardu i 200 miliona više. Kako to izgleda po glavi stanovnika, što je takođe neki ekonomski pokazatelj? Dakle, 4.586 evra po glavi stanovnika je bio 2008. godine, da bi 2012. godine pao na 4.400, to je u vreme „žutog preduzeća“, a 2015. godine u vreme SNS ovaj isti BDP po glavi stanovnika je 4.720 evra, a 2016. godine 4.904 evra sa tendencijom da ide na gore u 2017. godini. Ako pogledamo, recimo izvoz robe, taj isti izvoz robe, odnosno spoljnotrgovinska razmena u 2008. godini je bila sedam milijardi 428 miliona, da bi 2012. godine otišla samo za milijardu gore na osam milijardi, to je u vreme „žutog preduzeća“, a pogledajte kako to izgleda u vreme SNS - 12 milijardi evra je bio izvoz robe u 2015. godini, da bi već u 2016. godini skočio na 13 milijardi 432 miliona, a u ovoj godini će biti još više. Tako bih mogao zaista da vam nabrajam i dalje i dalje, ali kroz sledeće amandmane ću vam i dalje i dalje navesti šta sve možemo da vidimo, kako je to izgledalo u vreme DS i zašto nismo u to vreme dovoljno investicija, a kako to izgleda u vreme SNS. Hvala.
Ministar Đorđević ima reč.
Zahvaljujem se. Oba predloga su vrlo konstruktivna, ali probaću da vam objasnim zašto nisu prihvatljivi za Vladu. Lepo ste objasnili i bilo bi dobro da, to su samo dva od ciljeva koje treba da imamo kao država. NJih postoji mnogo, mnogo više i trebalo bi onda da ih pojedinačno nabrajamo u tome. To je predstavlja veći izdatak budžetskih korisnika koji su nadležni za to i predlog i Vlade, a i Ministarstva finansija jeste da se ne izdvajaju posebno ciljevi, već oni spadaju u nadležnost onoga ko je nadležan za to kao budžetski korisnik i pretpostavlja se da će on da radi na realizaciji toga. Zato je izbegnuto da se nabrajaju. Hvala.
Na član 1. amandman je podnela poslanica Milanka Jevtović Vukojičić.
Zahvaljujem. Uvažena predsednice Narodne skupštine, uvaženi ministri, kolege poslanici i poslanice, podnela sam amandman na član 1. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu kojim se dodaje stav 3. koji glasi - planiranje, priprema, donošenje, izvršenje budžeta Republike Srbije realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri unapredi položaj najranjivijih društvenih grupa u Republici Srbiji. Moram da istaknem da je Vlada Aleksandra Vučića od 2014. godine prvi put budžetom Republike Srbije namenila namenski transfer za razvoj usluga socijalne zaštite na lokalnom nivou. Zašto je to važno? U pitanju su opštine koje su ekonomski manje razvijene i u pitanju je da korisnici usluga socijalne zaštite imaju potpun i jednak pristup uslugama socijalne zaštite, bez obzira da li oni živeli u Beogradu, da li oni živeli u Kruševcu, da li oni živeli u Priboju, Prijepolju, ili Novoj Varoši. Petnaestog marta 2017. godine Vlada je potpisala ugovor o namenskim transferima sa 123 jedinice lokalne samouprave, a ta sredstva upravo jesu namenjena za razvoj usluga personalne asistencije, za razvoj usluga pomoći u kući, za razvoj usluge dnevnog boravka za decu sa smetnjama u razvoju, za razvoj usluge dnevnog boravka za odrasla i stara lica, za usluge personalne asistencije itd. Ono što takođe moram da naglasim, a to je da je Vlada prepoznala značaj opredeljivanja sredstava za najugroženije kategorije kada su u pitanju stara lica i o tome ću nastaviti dalje. Zahvaljujem.
Na član 1. amandman je podnela Vesna Rakonjac. Izvolite.
Hvala. Uvažena predsednice, poštovani ministri sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, podnela sam amandman koji se opet odnosi na Strategiju održivog razvoja 2030 i konkretno se odnosi i na promociju mogućnosti celoživotnog učenja. Znamo da živimo u veoma teškom vremenu kada zbog neadekvatne politike i neodgovorne politike koja je vođena od 2000. do 2012. godine mnogi radnici su ostali bez radnih mesta, neka su potpuno i iščezla i ostale su nam teško zapošljive kategorije stanovništva. To su uglavnom ljudi koji su u, da kažemo, dobroj životnoj dobi sa punim radnim iskustvom, ali prosto nisu atraktivni na današnjem tržištu. Sve u cilju smanjenja siromaštva potrebna nam je veća promocija celoživotnog učenja, odnosno mogućnosti prekvalifikacije i omogućavanja da njihova zanimanja nova, ukoliko je to moguće, ostvare i da budu atraktivni na postojećem tržištu rada ili na nekom budućem tržištu rada. Naravno, to zahteva sinhronizaciju ne samo Ministarstva privrede, već i Ministarstva prosvete i Ministarstva za lokalnu samoupravu, a pored mnogih privrednih i poljoprivrednih delatnosti gde bismo mogli da napravimo ozbiljan zaokret kada je celoživotno učenje u pitanju, jedan deo, dobar deo može da se ostvari i kroz programe socijalne zaštite. Navešću vam samo jedan primer. To je licenciranje usluga u socijalnoj zaštiti i mogućnost da one osobe koje su ostale bez posla licenciraju neku od usluga kao što je personalni asistent ili pratilac, da dobiju diplomu i mogućnost da nađu veoma human i dobar posao za sebe. Na taj način će pomoći bulerabilnim kategorijama stanovništva kojima je pomoć neophodna, a pomoći će i sebi i svojim porodicama. Samim tim, osoba koja radi posao koji voli biće ispunjena, a samim tim i dobar član zajednice. Samo jedan mali primer iz grada iz koga ja dolazim, to je grad Kruševac. Pre desetak godina o personalnim asistentima niste mogli da čujete ni reč. Od 2012. godine ta priča je aktuelizovana. Prošle godine su izdvojena određena finansijska sredstva za koja smo smatrali da u 2018. godini neće biti dovoljna. Tako da su podignuta za pratioce dece sa smetnjama u razvoju do škole i nazad za 50%. Sa osam na 12 hiljada. Mislim da je to dobar primer i da treba da se rukovodimo takvim dobrim primerima. Hvala.
Reč ima Dejan Nikolić. Izvolite.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, pa ja bih mogao da podržim ili podržaću ovaj amandman, ali se bojim da neće promeniti mnogo toga. Predložio sam izmene i dopune zakona koje omogućavaju upravo ovo o čemu ste vi, gospođo Rakonjac, govorili. Moramo promeniti Zakon o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja da bismo došli do ovoga o čemu ste vi govorili sada. Postoje deca za koju je interresorna komisija donela odluku da im je potreban lični asistent, personalni asistent, pedagoški asistent koji nemaju lične ili pedagoške asistente. Postoje deca za koju je interresorna komisija donela odluka i imaju. To je sistemska diskriminacija. To moramo da promenimo menjanjem Zakona o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja. To ne možemo ovim amandmanom da uradimo. I da glasamo i da podržimo svi ovaj amandman, to se neće desiti, jer Zakon o osnovama vaspitanja i obrazovanja to ne dozvoljava. Dakle, da, potrebna su posebna sredstva. Ja sam podneo čak i amandman na budžet za 2018. godinu koji bi omogućio tako nešto. Videću da li ćete vi to podržati i glasati za taj amandman, iako, verovatno, neću imati vremena da o tome govorim. Vaša namera je dobra, ne sumnjam u vašu nameru, ali to ovim amandmanom na ovaj zakon nećemo postići. Dakle, dolazi do sistemske diskriminacije određenog broja dece, jer sada postoje deca u našem obrazovnom sistemu za koju je interresorna komisija odlučila da im je potrebna određena zdravstvena, pedagoška, obrazovna podrška, a oni tu podršku nemaju. I postoji neki broj dece kojima je interresorna komisija odredila takvu vrstu podrške i oni imaju. Dakle, radi se o jednoj sistemskoj diskriminacije u obrazovnog sistemu i podneo sam poseban zakon da ovaj probamo rešimo. Bojim se da ovim amandmanom to nećemo, ali svakako ću podržati vaš predlog.
Hvala. Izvolite.
Po amandmanu. Drago mi je da smo se u nečemu složili. Da smo ovako radili ranije, možda bi bilo i mnogo bolje. Predlažem da vi budete na delu sednice kada se glasa o amandmanima, pa da vidimo kakav će rezultat i ishod da bude. Predlažem vam isto i da budete na okruglim stolovima kada se o ovome razgovara. Možda me niste dovoljno razumeli kada sam rekla da treba da radimo promociju. Znači, ovo su potpuno nova zanimanja i nama delimično nepoznata, a ne običnoj populaciji. Prema tome, treba da radimo na promociji, da zainteresujemo građane koji nemaju posao, a stručni su i mogu da putem licenci ostvare svoje pravo na rad, na obostranu korist. Pozivam vas na saradnju i nadam se da ćemo u nekom budućem periodu možda i lepo sarađivati. Hvala.
Na član 1. amandman je podneo dr Darko Laketić. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani ministri, uvažene kolege narodni poslanici, upravo član 1. Zakona o budžetskom sistemu na koji sam podneo amandman govori o planiranju, pripremi, donošenju izvršenja budžeta Republike Srbije, kao i planiranje, pripremi donošenja izvršenja budžeta autonomnih pokrajina, odnosno jedinica lokalne samouprave. Sam amandman koji sam podneo glasi – izvršenje budžeta Republike Srbije realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri unapredi efikasnost lokalne samouprave u Republici Srbiji. Naime, motiv za podnošenje ovakvog amandmana leži u tome, pre svega, da bi se na adekvatan način uspostavila valjana kontrola u lokalnim samoupravama. Primeri iz prakse na nivou lokalnih samouprava govore u prilog tome da je zaduživanje na nivou lokalnih samouprava zaista bilo enormno u periodu vršenja bivše vlasti i ono što je vrlo bitno jeste, postoje zaista flagrantni primeri gde taj procenat kršenja te finansijske discipline bio je zaista izuzetan u tom smislu, dakle, finansijske nediscipline. Tipičan primer je Opština Prokuplje, gde je u periodu od 2006. do 2009. godine, bez plana javnih nabavki, bez planiranih i obezbeđenih sredstava sprovođen postupak javnih nabavki pogađanjem bez prethodnog objavljivanja u javnom preduzeću direkcije za izgradnju i urbanizam. Upravo to što su na takav način dogovarali nisu platili i tada su doveli javno preduzeće direkciji za izgradnju i urbanizam u nelikvidnost u iznosu većem od 400 miliona dinara i to duže od tri godine. Samim tim su ugrozili likvidnost Opštine Prokuplje. Svi poslovi koji su sklopljeni na ovaj način su sklapani sa jednim preduzećem. To je Preduzeće za puteve Niš. Ti poslovi, kao što sam rekao nisu plaćeni i na taj način je praktično iza tog perioda vršenja bivše vlasti, ostala pustoš koja ima nesagledive posledice za Grad Prokuplje. Zašto to kažem? Zato što je upravo proteklih dana, tačnije prošle nedelje stigla izvršna presuda u iznosu na 202 miliona dinara i ono sa čime se Opština Prokuplje trenutno suočava jeste borba za opstanak. Sve je to kao posledica jedne neodgovorne, bahate i nezajažljive vlasti i pojedinaca. Hvala.
Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica LJiljana Malušić. Izvolite.
Poštovana predsednice, uvaženi članovi Vlade, dame i gospodo poslanici, moj amandman glasi – Planiranje, priprema i donošenje izvršenja budžeta Republike Srbije realizuje se tako da u najvećoj mogućnoj meri unapredi razvoj obrazovanja u Republici Srbiji. cilj amandmana je da se zakonskim rešenjem osnaži i unapredi razvoj obrazovanja u Republici Srbiji. Zamislite da je 100 miliona evra bilo upotrebljeno za izgradnju škola, vrtića, kulturno-sportskih centara, za stimulans finansiranja talentovane dece. Umesto toga, 100 miliona evra je otišlo na finansiranje nečije kampanje. Zamislite čije. „Razvoja banka Vojvodine“ je uzela iz budžeta Srbije oko 100 miliona evra i dala ih DS za kampanju. Sramota. Obrazovanje treba da podstiče inovacije, kritičko mišljenje i preduzetništvo, da obezbedi mladima potrebne veštine, da budu konkurentni na tržištu. To je cilj ove Vlade. Mi povećavamo plate. U ovom momentu 197 milijardi dinara za obrazovanje. Povećanjem plata se vodi država. Vlada odlično radi, a sigurna sam da će se ovim pitanjem „Razvojne banke“ i 100 miliona evra, koje je trebalo da ode na obrazovanje, na primer, pozabaviti neko ko se ovim bavi. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Radoslav Milojičić, po amandmanu.
Hvala predsednice. Verujem da velika većina građana gleda i sluša ovo što je izrečeno. Sto miliona evra je dato od „Razvojne banke Vojvodine“, kako je rekla prethodna govornica. Nisam sigurna da je gospođa pogodila prave brojke, ali 100 miliona evra je zaista jedna lepa cifra gospođo, pa vas molim da još jednom, pre nego što popijete kafu, proverite te podatke. Vidim da se konsultujete sa kolegom. Ako nema niko sa te strane ko može do 100 miliona evra da sabere, onda pitajte nekog van ove sale. Što se tiče druge stvari, DS je 2012. godine bila vlast, na svim nivoima. imali smo predsednika republike, odličnog premijera, odličnu Vladu i vlast u skoro svim lokalnim samoupravama. Demokratska stranka, zato što je bila poštena i ostala poštena partija je uzela kredit koji vraća i dan danas. Šest godina DS vraća kredit koji je uzela 2012. godine iako je bila na vlasti, zato što nismo krali i nismo imali novca da finansiramo kampanju. To govori o našem poštenju. Od čega vi finansirate vaše kampanje, zaista bih voleo da znam. Ako ne saznam sad, saznaću za godinu, dve kada budete otišli u opoziciju. Još jednom vas molim da proverite iznos oko 100 miliona evra, jer nije primereno govoriti takve neistine ovde. Nijedan čovek u Srbiji ne može da poveruje da je bilo čija kampanja na svetu koštala 100 miliona evra, ali vi ste eksperti iz SNS, tako da nas to ne čudi od vas.
Replika, narodna poslanica LJiljana Malušić.
Hvala, poštovan predsednice. O tome kako vi radite, pokazali su građani na izborima pa ste dobili nešto malo više od 4%, pa uz neku gurku 5%. A, ja ću da nastavim kasnije o 24 sporne privatizacije, ponovo o „Heterlendu“ i svim vašim malverzacijama, o stanovima u Beču, o pašnjacima i da ne nabrajam dalje. Hvala puno.
Hvala. Po amandmanu, Vladimir Orlić.
Tako je. U duhu ove rasprave koja se tiče pitanja Razvojne banke i pitanja finansiranja kampanja, ako sam ja to dobro ispratio, verujem da će biti i od koristi za dalju raspravu. Evo, baš nešto gledam situaciju iz rasprave na temu baš Razvojne banke Vojvodine. Tadašnji direktor „žutog preduzeća“, Bojan Pajtić, je 2012. godine imao različite predloge, i sada čisto da vidimo o kom redu veličina je reč. Predlozi da se sanira, zaista katastrofalna situacija baš po pitanju Razvojne banke Vojvodine, obuhvatali su predlog da se 140 miliona evra osiguranih depozita za koje garantuje država, a koji su pokriveni kešom u banci, državnim ulaganjem iz prethodne dokapitalizacije iz marta te godine, u visini od devet milijardi dinara, prebace u neku drugu banku, a da se oko 100 miliona evra neosiguranih depozita, kao trošak likvidacije, podeli između Vlade Srbije i Vlade Vojvodine. Kada pričamo o finansiranju kampanja, ja sam svestan da je to pitanje posebno bolno za one koji su se proslavili uplatama na račun „žutog preduzeća“ 2012. godine, mi smo o tim podacima već razgovarali ovde, uplatama koje su bile zaista fantastične. Mislim da smo već navodili te podatke, reč je o uplatama od po više stotina hiljada dinara od strane različitih lica, sve samih istaknutih visokih oficira „žutog preduzeća“ u to vreme. Mislim da je gospodin Đelić, koji je posebno profitirao od članstva u tom preduzeću, dva puta uplaćivao po 550, 560 hiljada dinara. Imali smo, takođe, tako pozamašne, bucmaste uplate od više stotina hiljada dinara i od nekih narodnih poslanika koji su ovde prisutni i u ovom sazivu, od 341 hiljade dinara, takođe, od visokih funkcionera poput Aleksandra Bjelića, 431 hiljada dinara, to je inače onaj verni saradnik „žutog tajkuna“ Dragana Đilasa. Dobro, za njega i ne čudi da ima toliko para da pomogne svom preduzeću. Imali smo uplate od 250 hiljada dinara, čini mi se tadašnjeg zamenika predsednika poslaničke grupe, 163.800 dinara Nebojša Zelenović iz Šapca, mislim u to vreme takođe visoki oficir, Marko Bastać, Stari grad, 580 hiljada dinara, takođe, istaknuto lice koje pripada baš tom preduzeću, brat jednog bivšeg ministra, Modest Dulić 138.200, itd. Mi bismo mogli o tome da pričamo sigurno ceo dan danas. Ako bude bilo potrebe, mi ćemo ovo još malo detaljnije da pretresemo. Šta je problem i šta je razlog da se neko vraća na ovu temu i da je ponovo pokreće? Očigledno lično nezadovoljstvo. Gde ga ja vidim, pre svega? Pa, na primer u činjenici da se sadašnji direktor „žutog preduzeća“, po ovim podacima iz 2012. godine, pošteno obrukao. Na sve ove silne stotine hiljada dinara, on je uplatio 35 hiljada dinara. Dakle, manje čak i od onih koji su od penzijica izdvajali i sad su poslanici, pa su umeli da uplate po 50 hiljada ili 38, a on samo 35. Tako da, ako je to razlog da se žali i da bude lično nezadovoljan, to je njegova stvar. Ako treba da zbog toga mi ovde ove stvari dodatno pretresemo, nije nikakav problem, izaći ćemo u susret njegovom ličnom nezadovoljstvu i pričaćemo o ovome još detaljnije. Hvala lepo.
Goran Ćirić, replika.
Očigledna potreba da, ono što smo govorili danas, a i sa početkom ove sednice, da se skrene sa ključnih tema, onih tamo o kojima treba ovde govoriti. Treba govoriti o budžetu, treba govoriti o onome što je DS dala kao svoje amandmane i koje će braniti ovde u ovoj sali, a to je naš cilj da zaštitimo i penzionere, zaštitimo ljude koji su, evo, treću godinu posle usvajanja Zakona o smanjenju plata i penzija, po nama protivustavnog, dakle, nečega što je stečeno pravo penzionera urađeno u ovoj većini, sada se vraćamo na temu ili pokušavamo da plasiramo ponovo temu Razvojne banke, Heterlenda ili nekih drugih tema o kojima se ovde govorilo. Evo, šest godina ste na vlasti, rešite taj problem Razvojne banke, rešite taj problem Heterlenda, uhapsite one koji su krivi i dokažite krivicu, ako ima krivih za te afere, kako ih zovete. Mislim da je to, pre svega, vaša odgovornost u ovom trenutku, a ne odgovornost ljudi koji sede u ovim klupama i onih ljudi koji su u DS. Demokratska stranka, kao što je već rečeno, plaća svoj kredit koji je preskupo uzet, i to je štetan posao za DS, od Razvojne banke sa 18% kamate. I nije ona stranka koja je ugasila svoje poslovanje tako da bi izbegla plaćanje dugovanja, jer znate i sami među vama imate koalicionih partnera koji su izbegli plaćanje svojih dugova, tako što su ugasili svoje stranke. Prihvatili ste ih kao partnere, i lično, i kao fizička lica, i kao organizaciju. Dakle, DS stoji iza svojih dugova, onako kako stoje i svi građani u Republici Srbiji i isplatiće ta svoja dugovanja.
Zahvaljujem. Po amandmanu, Vesna Rakonjac.
Zahvaljujem, uvažena predsednice. Znate šta, kada se sa jedne strane crte, onda 100 miliona evra izgleda mnogo, kad ste sa druge i kada vam prolaze kroz ruke, onda i nemate baš mnogo uvid kolika je to količina novca. Ali, ako jedan njihov direktor iz „žutog preduzeća“, koji je 12 godina stolovao na čelu jedne ustanove, inkasirao samo na kontu toga što je radnicima uskratio stimulaciju od 30%, znači govorim o prosečnoj sumi, a to je milion i 300 evra, pa šta je 100 miliona za kampanju. Da li su otišle u njegov džep, da li su otišle za kampanju kao donacija? Ne znam, to je pitanje za istražne organe. Ali, pošto su oni pre toga doneli zakone po kojima mogu slobodno tako da se ponašaju i slobodno da kradu, onda nama ništa drugo ne ostaje nego da samo obavestimo građane o tome, jer oni su krali definitivno po zakonu.
Hvala. Reč ima Vladimir Orlić.
Pošto vidim da postoji interesovanje za temu, čisto da održimo tok diskusije, ja sam dobro razumeo i podržavam sa svoje strane poziv da se ova pitanja razjasne, i da tamo gde treba da reaguje institucija, da se to i desi. Evo opet analiziramo ovde šta se dalje dešavalo sa Razvojnom bankom Vojvodine i čitam da su zbog sumnje da su zloupotrebili službeni položaj, uhapšeni bivši predsednik Izvršnog odbora baš te banke i član Izvršnog odbora. Dakle, izgleda da se ipak nešto dešava kada je reč o istraživanju svega onoga što u jednoj normalnoj državi i uređenom sistemu ne bi smelo da se dešava. Inače, kada pričamo o onim interesantnim metodama finansiranja političkih kampanja, baš malopre, čini mi se, pomenuh dva imena ljudi koji su se takođe zbog toga što su se neodgovorno odnosili prema nečemu što nije njihovo lično, već što pripada građanima ove zemlje, našli na udaru nekih istraga i nekih postupaka. Mislim da je baš ovaj gospodin Bjelić, kog sam pomenuo, bio predmet interesovanja nadležnih organa, i on i još četrdesetak najbližih saradnika „žutog tajkuna“, Đilas Dragana. Ako su ljudi zaboravili o čemu je reč, reč je o čuvenoj aferi „Bulevar“, kada je ustanovljeno da je šest miliona evra, evra dame i gospodo, završilo u privatnim džepovima. Toliko na temu da li se neko bavi istragama onoga što zaista ne bi smelo da se dešava u uređenom i modernom sistemu u zemlji koja drži do sebe i koja se trudi da bude servis svoji građana, a ne privatna prćija nekog preduzeća, makar to bilo i „žuto preduzeće“. Onaj rođeni brat bivšeg ministra, koga sam pomenuo, igrom slučaja baš je brat ministra koji je takođe, verovali ili ne, predmet interesovanja nadležnih organa, između ostalog, opet zbog milionskih iznosa, koji predstavljaju direktnu zloupotrebu pozicije da se u nekoj državi o nečemu odlučuje, da se o nekom sistemu stara. Kada već govorim o ovim interesantnim načinima da se finansira kampanja „žutog preduzeća“, i sa time završavam, mislim da sam pronašao novog rekordera sa opštine Vračar, 619 hiljada dinara, mislim da ga poznaje lično kolega Marković, pa će vam reći malo više o tome. [[Isključen mikrofon.]]
Hvala. (Vladimir Orlić: Da li ste vi to mene sada isključili?) Tako je, dva minuta i 12 sekundi. Reč ima Goran Ćirić, replika.
Jeste, ovo je način da zaboravimo šta je tema ove sednice. Tema je budžet i način na koji će građani Srbije živeti u 2018. godini. Stalno smo govorili o tome, ali ja bih voleo da potkrepite sve ove vaše stavove o napadima na DS, tako što ćete biti i dovoljno samokritični, jer prvo treba poći od svog dvorišta. Rekao sam vam, pošto govorite o Razvojnoj banci, pošto govorite o Heterlendu, izvolite, izađite sa svojim nalazima, izađite sa svojim istragama i recite ko je kriv imenom i prezimenom, ako je neko uopšte kriv za te situacije o kojima govorite. Imate šest godina, šest godina pričate o tome, pa izvolite, ja vas pozivam i mislim da je to interes svakog od ovih poslanika koji sede u ovim klupama Demokratske stranke, da najzad čujemo istinu. Ali, istina će biti mnogo snažnija i jača ukoliko pođete iz svog dvorišta, ukoliko analizirate i izjavu vašeg predsednika stranke i predsednika države, koji je javno u medijima izjavio na koji način se finansirala SNS u kampanji. Rekao je primer – evo, sede dvojica u kafani, dođe treći i ponudi 800 evra, oni ne znaju kako će uplatiti, a to je način na koji možete da finansirate sopstvenu stranku. Mislim da otvarajući to pitanje iz svog dvorišta imate više prava, više moralnog prava da govorite o drugim strankama, i o Demokratskoj stranci i o svim ostalim. Još jednom poziv, izvolite, učinite istražne organe mnogo efikasnijim, istražite to što najčešće pominjete, a to su Heterlend, to je Razvojna banka, i upoznajte javnost, a onda i Skupštinu sa tim svojim nalazima. Inače, ovo je mesto na kome govorimo o budžetu Republike Srbije za 2018. godinu i poslanici Demokratske stranke jedva čekaju da dođu u priliku da govore o svojim amandmanima i o svojim rešenjima.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Sada sam razumeo iz izlaganja, zbog poziva da se govori imenom i prezimenom. U redu je, izgleda da niste razumeli na koga sam tačno mislio. Ja jesam imenom i prezimenom ovde napomenuo Aleksandra Bjelića i njegovog šefa Đilas Dragana. Dakle, baš onog žutog tajkuna koji, kada pričamo o dugu stranaka, mislim da i dan danas drži u šaci svoje žuto preduzeće. On je beše preuzeo neki dug i bog sveti zna koliko njihovih stanova, automobila i kojekakvih drugih vrednosti i dalje ima u svome džepu. Dakle, njih jesam imenovao. Ono za šta izgleda nisam bio dovoljno precizan, to je na koga sam još mislio. Dakle, kada sam pominjao brata od bivšeg ministra, mislio sam na ministra Dulića. Možda se oko toga nismo razumeli. Kada sam govorio o uplatama, između ostalog, vi ste, čini mi se, takođe uplatili 80 hiljada dinara ili neku tako približnu vrednost. Onda sigurno znate, pratili ste to, da su učestvovali, recimo, i Dušan Elezović, spominjali smo ga danas, sa 73.400, kao i Zoran Alimpić sa 87.600. Tatić je, ja mislim, čovek sa opštine Vračar kojeg sam pomenuo malopre, koji je, čini mi se, rekorder sa 620 hiljada dinara. A sadašnji direktor žutog preduzeća, možda se nismo razumeli na koga mislim, mislim na Dragana Šutanovca. On je uplatio 35.400 dinara i pretpostavljam da ima problem da tu svoju uplatu uporedi sa ovim stotinama hiljada koje su uplatili drugi. Ali, da ne bude da nemamo razumevanja za Dragana Šutanovca, naravno da imamo. Čovek nije mogao da uplati više jer je štedeo u tom momentu. Štedeo ja paru na paru da bi skupio milion i po evra da kupi onaj vračarski pašnjak na kome je trebalo sazidati zgradu, pa u njoj naći nekretninu za 300 hiljada evra, a u toj nekretnini od 300 hiljada evra naći jedan mali lepi sef u kome će držati štedne knjižice, takođe teške po 300 hiljada evra. Za to je trebalo štedeti i nije mogao da se prosipa novcem za raznorazne uplate za kampanju, makar i svog žutog preduzeća. Mislim da smo se razumeli sada. Hvala.
Hvala. (Narodni poslanik Marinika Tepić dobacuje s mesta.) Tu je kolega Ćirić, može on da replicira. Nemojte da dobacujete, ja razgovaram sa gospodinom Balšom Božovićem. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Hvala vam što imate iste aršine i kada je u pitanju vladajuća većina i kada je u pitanju opozicija. Kao što znate, presuda za taj čuveni pašnjak, to je afera koju je napravila SNS u tabloidima, je donesena i Dragan Šutanovac je bio žrtva, ne samo toga što je predsednik Demokratske stanke, nego što je, između ostalog, i visoki funkcioner koji je bio na vlasti od 2008. do 2012. godine i izvršio sveobuhvatnu reformu bezbednosti i vojske. Ono što je kod nas slučaj, jeste da su mnogi provlačeni kroz mulj i blato, uključujući, pomenuli ste i Olivera Dulića, ali evo sad i članove njihove porodice. Pa, koliko članova porodice ćete u daljih nekoliko meseci pominjati i koliko ćete njih blatiti, ako ste šest godina na vlasti, ako su presude isključivo oslobađajuće? Dakle, 120 ljudi je privedeno, bilo u pritvoru, saslušavano, maltretirano i ne postoji nijedna pravosnažna presuda. Vi i dalje pred izbore, pet godina nakon, osuđujete nekog u ovom domu i u nekim tabloidima da je ukrao nekih pet, šest ili ne znam koliko miliona. Kako je to moguće, a da znate da ste platili dva miliona evra fontanu, a da je na sajtu 600 hiljada evra, da je metar jedan jarbola milion i 800 hiljada dinara? Šta ćemo sa tim? Da je jedan sajt za penzionere 150 hiljada evra. Sajt je 150 hiljada evra! Pa, kako vas nije sramota da vi nekome pričate da je neko lopov? Sram vas bilo!
Hvala, kolega Božoviću. Reč ima Vladimir Orlić, pravo na repliku. Izvinjavam se. Gospodin Rističević, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 107. Narušeno je dostojanstvo Narodne skupštine izlaganjem prethodnog govornika. Naime, u Nigeriji postoji lažni Dragan Šutanovac. (Balša Božović: Koji član?) Član 107, rekao sam, povreda dostojanstva. Nigerija ima sreće. Oni imaju lažnog, a mi imamo pravog. Verovatno oni nemaju obilje pašnjaka na kojima valja graditi. Naime, narušeno je dostojanstvo jer je rečeno da je presuda suda bila, ne znam šta, oslobađajuća. Sud je zaključio da Dragan Šutanovac ima tih 300 i nešto kvadrata na pašnjaku na Vračaru, ali da nije odgovoran jer nije znao da tu imovinu nije prijavio Agenciji za borbu protiv korupcije.
Kako sam ja povredio Poslovnik time?
Vi ste povredili Poslovnik time što ste dopustili da prethodni govornik iznese neistinu, da naruši dostojanstvo i da građani iz svega iznetog mogu da zaključe da on nije gradio na pašnjaku, da nema 300 hiljada evra na računu, a meni je upravo Balša rekao da Dragan Šutanovac ima 500 hiljada na računu. Pa, ja se pitam gde se dela razlika od 200 hiljada? A vi, gospodine predsedavajući, gledajte ubuduće, kada se narušava dostojanstvo Narodne skupštine, da se iznose tačni podaci. Dakle, Dragan Šutanovac je imao na Vračaru 300 i nešto kvadrati i propustio je da to prijavi Agenciji za borbu protiv korupcije. Ne tražim da se o tome glasa. Hvala.
Hvala. Pravo na repliku, Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Da odgovorim na ona pitanja kako nas nije sramota za fontanu u Beogradu. Nije teško za razumeti, vrlo je jednostavno. Ta fontana inače po dizajnu, ako pogledate one fotografije na kojima su bivši kapo Grada Beograda, žuti tajkun Dragan Đilas, i baš onaj koji je sad postavio to pitanje stajao je ovako pored njega, kao ja sada pored gospodina Markovića, tako su stajali jedan pored drugog, a pored njih crtež fontane, 3D crtež, jako lep, ta fontana izgleda baš kao ova koja je sagrađena. Ali, u čemu je stvar i zbog čega nas nije sramota? Ne zbog toga što ova, koliko je rečeno, košta dva miliona, a nije dva, preterali ste, nego zbog toga što je ta njihova trebalo da košta, upravo po onome što su sami objavljivali kad su se reklamirali u dodatku časopisa „Vreme“, zvalo se „Vreme Beograda“, 4,8 miliona. Tada su očekivali… (Balša Božović: Sa podzemnim prolazima.) Ne sa prolazima. Jel znate koliko sa prolazima? Sa prolazima 24 miliona. Pa, piše u tom časopisu tamo. Dakle, 24 miliona je trebalo da košta sa prolazima, a sama fontana 4,8 miliona. I sami su rekli da hoće da ta fontana bude muzička, da ta fontana bude sa svetlosnim efektima. Zašto? Da bi ličila na čudesnu ili čarobnu fontanu iz Barselone. I sad, kad istu takvu napravite za tri puta manje novca, čega nas tu ima da bude sramota? Mi smo ono što su drugi izmišljali i zamišljali napravili. Nisu bili sposobni da ga urade i još su hteli da se ugrade puta tri, a mi smo uradili. Nas da bude sramota? Nema razloga. Ako pričamo o nevinosti, ja sam ovde pročitao imena ljudi koji su osuđeni i između ostalih, a takođe među ovima koji su uplaćivali, beše i Bora Novaković. I on je, kao i Bjelić, čini mi se, osuđen, kao i bivši ministar Dulić. Svi su stotinama hiljada evra uplaćivali Demokratskoj stranci 2012. godine. A Dragan Šutanovac, u čijoj presudi piše da poseduje, i time završavam, sve ovo što sam rekao da poseduje, 35.400, molim vas.
Hvala, kolega Božoviću. Mislim da je predsednica dala priliku i šefu poslaničkog kluba gospodinu Ćiriću, ja sam dao vama priliku. Mislim da ovo gubi stvarno smisao. Vi ste dali svoje primedbe, odgovorili i gospodin Ćirić i vi. Hvala. (Balša Božović: Osnov Dragan Šutanovac, predsednik Demokratske stranke.) Molim vas da krenemo dalje. Hvala na razumevanju. Reč ima Saša Radulović, po amandmanu. Izvolite. Hvala, kolega Božoviću.
Mislim da su građani koji prate ovu sednicu zaboravili o čemu je amandman, pa da podsetim, poslanica je kazala: „planiranje, priprema, donošenje i izvršenje budžeta Republike Srbije realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri bude u funkciji obrazovanja u Republici Srbiji“. Ovaj amandman ništa ne menja na zakonu, ništa ne znači, ovakvih amandmana je preko 300 podnela vladajuća većina, do pauze 22 amandmana su branili, od 33, svih 22 je bilo na ovaj isti način. Ministar finansija više nije prisutan u sali. Ja znam da je vama simpatično da se sa ovim zabavljate, uzimate vreme, ja se nadam, odnosno videćemo da li će do Zakona o budžetu za 2018. godinu ostati išta vremena. Po tome vas posmatramo, mi u ovoj farsi nećemo učestvovati, slušaćemo šta imate da kažete, zaista da vam se ne mešamo da možete u celosti da se prikažete građanima Srbije, šta zaista mislite, šta radite. Glavni problem i ovo je najveća sramota, sami nećete glasati za ove predloge amandmana koje podnosite. Žalosno je, ali hajte pogledamo ovu pozorišnu predstavu. Poslanici Dosta je bilo neće učestvovati u njoj. Hvala vam.
Hvala, kolega Raduloviću. Reč ima Vladimir Orlić, pravo na repliku.
Ma, nek bude najkraća danas. Znate šta je žalosno? Žalosno je kada narodni poslanik psuje druge narodne poslanike u svom obraćanju uživo i žalosno je kada narodni poslanik reklamira filmove za odrasle. To je žalosno.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Krsto Janjušević. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Krsto Janjušević, izvolite.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministri i dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman glasi: „planiranje, priprema, donošenje i izvršenje budžeta Republike Srbije realizuje se tako da u najvećoj meri podrži razvoj privrede u Republici Srbiji“. Malopre smo čuli iz opozicionih redova da ne umemo da sabiramo do 100 miliona, bitno je da oni umeju da oduzimaju do jednu milijardu. Da oduzimaju, kome? Građanima Srbije. Preciznije, gde? U Beogradu. I to je dug koji smo zatekli u Beogradu kada smo došli na vlast. Dakle, više od milijardu evra, Đilas je sa svojom ekipom zadužio svakog građanina Beograda 630 evra. Taj dug je uz mnoštvo infrastrukturnih projekata koje smo sproveli smanjen za 455 miliona evra. Kada kažu o procesuiranju i što nas ne procesuirate, pa ima i toga. Samo iz primera osam afera se vidi da su uhapšena ili optužena najmanje 44 lica koja su bili najbliži saradnici Dragana Đilasa, funkcionera njegove stranke i njima povezanih lica i onda kada nam…
Vratite se na temu, kolega Janjuševiću, molim vas.
U temi sam. Izvinjavam se. Kada nam kandiduju program kojim smatraju da će učiniti boljim budžet, boljim stanje finansija, ja to zamišljam ovako, poštovani građani, mi smo radili tako odgovorno da su za vreme našeg mandata uhapšena ili optužena 44 naša najbliža saradnika za proneveru od jedne milijarde. Ako glasate za nas, učinićemo sve da se steknu uslovi da bude uhapšeno bar 100 naših saradnika i bar da proneverimo jedno tri milijarde. Druga stvar, kolega Orlić je rekao jedno dobro poređenje, a tiče se jedan naprema tri, govorim o investicijama. Sve procene ukazuju da je Most na Adi koštao tri puta više i ja dajem jedan predlog, a to je da se duž reke Save postave dve ploče, na svakoj od njih da stoji slika Mosta na Adi. Jedan kolega me je optužio da sam pokušao biti poetičan. Ja se ne sećam kada je on to primetio, ali pošto je to tražio ja ću pokušati da to budem sad. Dakle, na svakoj ploči da stoji slika Mosta na Adi, a ispod da piše, recimo – da je žutima samo plata bila dosta, Beograd bi imao još dva mosta. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Dejan Nikolić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, moja koleginica će govoriti o gospodinu Janjuševiću koji je govorio o svemu, samo ne o amandmanu, a ja želim samo da vas pitam gde se sada u ovom trenutku nalazi ministar Vujović. Dakle, razgovaramo o Zakonu o budžetskom sistemu. On je ispred Vlade ovlašćen da predstavlja Vladu u parlamentu. Uz dužno poštovanje prema ministrima koji su ovde, mislimo da je najpozvaniji da o tome razgovara ministar Vujović, pa vas molim da nas obavestite, a ministra Vujovića pozovete da se vrati u parlament. Još jednom, uz poštovanje ministra Ružića i Đorđevića, mislim da je najpozvaniji da ovde bude upravo ministar Vujović, jer Vlada je njega opredelila da predstavlja u parlamentu. Hvala vam.
Hvala, kolega Nikoliću. Rasprava je objedinjena i svi ministri su ovlašćeni, dakle, potpuno je legitimno. Ovde su ministar Đorđević i ministar Branko Ružić sa još nekim drugim kolegama koji su članovi kabineta ministara, tako da imamo format potpuno za normalan rad. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje? Ne. Hvala. Reč ima Marinika Tepić, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem, predsedavajući. Smatram da ste povredili član 106. Poslovnika o radu Narodne skupštine i da niste blagovremeno, odnosno odmah reagovali na poslednjeg govornika koji je govorio o amandmanu. Trebalo je da ga prekinete kada je počeo zapravo da uvodi raspravu, ko zna koji već danas po redu, o lokalnim izborima u Beogradu, pošto vidim da je manir poslanika vladajuće većine da od jutros napada bivšeg gradonačelnika Beograda Dragana Đilasa. Ako misle da time čine neprijatelje od njega, grdno se varaju. Molim vas, objasnite mu da je potpuno providna taktika da od njega čine neprijatelja, zapravo, rade kampanju u njegovu korist, da je to providno, da se to ne radi na ovaj način, da treba da razgovaramo o Zakonu o budžetskom sistemu, rasprava u pojedinostima je… [[Isključen mikrofon]] (Marinika Tepić: Zašto ste me isključili?)
Zato što ste počeli da replicirate. Molim vas, nastavite u duhu povrede Poslovnika na koju sugerišete, inače ću biti primoran da vam oduzmem od vremena poslaničke grupe. Hvala. Izvolite.
Nema nikakve potrebe da mi pretite penalnim merama da ćete mi oduzeti vreme. Ničim nisam prekršila Poslovnik. Pokušavam da skrenem pažnju jer sam mislila kada se prvi put to desilo da je bio nenameran propust, kada se drugi put to desilo da ste se nećkali, kada se treći put to desilo definitivno je bilo jasno da je početak kampanje u pitanju. Dakle, nemojte to činiti, suviše nam je restriktivno vreme, vratimo se na amandmane o Zakonu o budžetskom sistemu. Vrlo je korektno počela rasprava u tri sata, uprkos izostanku resornog ministra koji bi bio jedini adekvatan da čak i na licu mestu prihvata opravdane amandmane. Zato mi izuzetno loše shvatamo poruku da on ovde je odsutan, odnosno da nije u prilici da možda i dok sluša obrazlaganje naših amandmana da saglasnost da se prihvate i postanu sastavni deo Predloga zakona. Molim vas da vratite raspravu na mesto i na nivo koji je potreban, a ne da se Draganu Đilasu, napadom na njega, zapravo ovde čini usluga i čini pozitivna kampanja. Nemojte to više da radite, providno je. Providno je i bedno je za ovaj parlament to da radite, svi zajedno.
Hvala. Ja to nisam koleginice Tepić tako apsolutno shvatio. Kolega Janjušević je govorio o investicijama i u tom duhu je pominjao investicije Dragana Đilasa, tako da smatram da nisam povredio Poslovnik. Da li želite da se Narodna skupština izjasni? (Da) Želite. Hvala vam. Reč ima narodna poslanica Maja Videnović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Potpredsedniče, želim da ukažem da ste povredili član 107, član 27, ne samo što ste povredili, nego želim da saslušate i da apelujem na vas da se tako nešto ne dopusti. Mi smo svedoci da čitav ovaj dan zamišljen u sticaju tih kršenja članova Poslovnika kao način da se agresijom, lažima, optužbama, spinovanjem, podmetačinama, optužbama na račun DS zapravo spreči i da se ne dozvoli poslanicima DS da govore o tome kako građani Srbije i građanke Srbije žive. Da ne govorimo o tom da su protivustavno uzete penzije, da ne govorimo o tome da će se nastaviti zabrana zapošljavanja, da ne govorimo o svim onim pogubnim stvarima koje ovaj budžet predviđa, nego sa zloupotrebom, i moraju građani da znaju da činjenica da su poslanici SRS podneli amandmane, zapravo činjenica da se oni rugaju. To nije nikakva borba za njihove interese, nego je to nedopustiv pokušaj da se poslanici DS i opozicije ućutkaju. Tako nešto vam neće biti dozvoljeno, tako nešto vam neće biti dopušteno, a vi ukoliko budete dozvolili na ovaj način tzv. replike, koje su sve samo ne replike, tzv. zloupotrebe kršenja Poslovnika, koji ne predstavlja ništa drugo, nego brutalne napade na predstavnike opozicije vi ćete saučestvovati u tome i nećete sprečiti poslanike opozicije da govore o budžetu.
Hvala vam koleginice Videnović. Naravno, da ne želim, niti sam pomislio da sprečavam bilo koga. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Da.) Želite, hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, mislim da ste bili dužni da postupite u skladu sa članom 103. stav 9, čini mi se Poslovnika. Prvo, i u prethodnoj reklamaciji Poslovnika, a i u onoj pre toga, da ne kažem da su narodni poslanici iz SNS maltene nazvani bednicima, jer radimo bedne stvari. E, sad, mislim da je došlo i do kršenja člana 108. Poslovnika zato što naše cenjene kolege iz DS žele da nam onemoguće da učestvujemo u radu Narodne skupštine. NJima je to smešno. Oni nam zabranjuju da govorimo u Narodnoj skupštini. Oni bi hteli da nam zabrane da diskutujemo o zakonima. Oni bi hteli da nam zabrane da podnosimo amandmane. Oni bi hteli jednostavno da nam zabrane i da izađemo na izbore, samo tako bi mogli da nas pobede, da nas nema na izborima. Oni smatraju da je njihova privilegija koju mi nemamo, jer smo građani drugog reda, tako su nas zvali u kampanjama. Građani prvog reda su građani koji podržavaju DS, pa to ste pričali. To bi hteli i ovde u Skupštinu da preslikaju. Ma, niste vi ni građani prvog reda. Ne postoje građani prvog, drugog i trećeg. Postoje građani Srbije oni su vam rekli koliko imate pravo da diskutujete, oni su vam rekli o koliko amandmana imate pravo da pričate, oni su vam rekli koliko ne možete da vladate. Zato što dok ste vladali sve ste upropastili.
Hvala. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Ne želite. Hvala. (Goran Ćirić: Replika.) Nemate prava na repliku, ovo je bila povreda Poslovnika. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Goran Kovačević. Izvolite.
Ako smo se u načelnoj raspravi složili da je budžet najznačajniji pravni akt i ako smo se složili da ovaj budžet ima u istoriji Srbije najmanji deficit od 0,6%. Ako je stepen zaduženosti najmanji u istoriji poslednjih desetak godina, onda sve to moramo da dovedemo u kontekst da takav budžet u stvari jeste rezultat jednog krovnog zakona u fiskalnom poretku Republike Srbije, a taj krovni zakon je Zakon o budžetskom sistemu Republike Srbije. Zakonom o budžetskom sistemu Republike Srbije gde ja ulažem amandman u stvari definiše se priprema, donošenje, izvršenje budžeta Republike Srbije, to je ovaj budžet o kome govorimo već nekoliko dana i koji daje fantastične rezultate u vezi fiskalne politike, definiše se Fiskalni savet Republike Srbije kao nezavisna institucija koja pomaže, kako Skupštini Republike Srbije, tako i Vladi Republike Srbije da taj budžet izgleda što bolje i definišu se vanbudžetski fondovi koji treba da omoguće što efikasnije funkcionisanje države Srbije. Kada pogledate šta mi hoćemo da promenimo. U stvari mi menjamo i govorimo o članu 2. Zakona o budžetskom sistemu koji se direktno odnosi na član 27e gde se definišu budžetska pravila, budžetska strategija i budžetski principi. Znači, ceo taj kontekst Zakona o budžetu, lokalnih zakona, Zakona o budžetskom sistemu koji je krovni doprinosi da država Srbija u svojoj fiskalnoj politici koja se definiše iz Republike Srbije, funkcioniše savršeno dobro, a najbolji dokaz za to svakako jeste fiskalni deficit od 0,6%. Ovakvim amandmanima i ovakvom, pre svega, budžetskom politikom, fiskalnom politikom, mi ostvarujemo cilj, a to je stabilna, jaka i razvijena Srbija, a bez fiskalne politike Zakona o budžetskom sistemu koji ovako definisan u skladu sa evropskim zakonima, naravno da nema promena.
Hvala kolega Kovačeviću. Kolega Nemanja Šarović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodine Marinkoviću, ne bih se složio i mislim da je povređen član 103. Zašto? Svaki narodni poslanik ima pravo da ukaže na povredu Poslovnika, međutim, on je zaista dužan da obrazloži o čemu se ta povreda sastoji. Dužan je da navede član Poslovnika koji je povređen, ali mora na neki način svoje izlaganje dovesti u vezu sa tim članom Poslovnika za koji tvrdi da je povređen. Prethodni govornik, gospodin Veroljub Arsić je zapravo više to koristio kao pravo na repliku. Pričao je o svemu i svačemu. (Aleksandar Martinović: Veroljub Arsić nije prethodni govornik.) Upravo kao prvo, podučite gospodu iz SNS da ne dobacuju dok ja pričam. Upravo objašnjavam na koji je način došlo do povrede Poslovnika. Odredio sam koji je član povređen, a sada vam objašnjavam na koji je način došlo do povrede. Povreda je i to što me ometaju, a Poslovnik brani da se bilo koji govornik ometa. Uredno sam zatražio reč, dobio je, pa podučite gospodu iz SNS šta treba da radi. Dokaz da želja Veroljuba Arsića uopšte nije bila da ukaže na povredu Poslovnika. Vi Poslovnik niste povredili u tom trenutku kao predsedavajući, je činjenica da on nije tražio ni obrazloženje. E, tu je, da kažem bila ta povreda Poslovnika s vaše strane, jer ste bili dužni da date obrazloženje, odnosno da konstatujete da je došlo do zloupotrebe, pa onda poslaničkoj grupe SNS da oduzmete u skladu sa Poslovnikom dva minuta zbog te zloupotrebe. Ovako oni tvrde da njima neko ovde nešto zabranjuje, kažu zabranjuje im se da podnose amandmane. Ne, to je demokratska praksa i odlično je videti da poslanici vladajuće većine imaju toliko primedbi na rad Vlade, čak 20 amandmana na samo jedan član zakon. Zamislite koliko loše radi ta Vlada.
Hvala vam. Hvala vam na ukazivanje, na potencijalnu povredu Poslovnika, smatram da je nisam učinio jer je gospodin Veroljub Arsić na svoj način obrazložio zašto smatra da je diskriminisan zajedno sa nekim drugim kolegama od strane nekih drugih poslanika. Kao predsedavajući sam dužan da to naravno saslušam. Da li želite da se Narodna skupština izjasni o povredi? (Da) Hvala kolega Šaroviću. Povreda Poslovnika, narodni poslanik, Veroljub Arsić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, mislim da je došlo do kršenja člana 103. stav 1. Poslovnika, koji kaže – narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine, ako smatra da to nije u skladu sa odredbama ovog Poslovnika, a učinjeno na sednici Narodne skupštine koja je u toku i to neposredno po učinjenoj povredi. Znači, vaše diskreciono pravo jeste da utvrdite da li sam ja u svojoj prethodnoj reklamaciji kršenja Poslovnika zaista to pravo zloupotrebio. Ali, u međuvremenu je govorio jedan moj kolega, tako da gospodin Nemanja Šarović nije imao pravo da nas ovde maltretira dva minuta i na to ste bili u obavezi da mu ukažete odmah. Sad ću da vam kažem iz kojih razloga je to. Gospodin Nemanja Šarović je sebe 2010. godine proglasio stečajnim upravnikom SNS. Hoćemo li stenograme da čitamo? I dok je sprovodio stečaj nad SNS, izgubio je mandat narodnog poslanika, koji je uspeo da vrati tek 2016. godine. Tako da mu ja to ne zameram. Četiri godine je dovoljno da se zaboravi Poslovnik. (Nemanja Šarović: Po Poslovniku.)
Hvala. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje o povredi Poslovnika? (Ne.) Smatram da ga nisam povredio. Hvala. (Nemanja Šarović: Po Poslovniku.) Dobićete Kolega Šaroviću, samo molim vas da se ovo ne pretvori u jednu debatu između vas dvojice, između vas i gospodina Arsića, obzirom da reklamirate povrede Poslovnika, da nemate pravo na replike. Možda nekom drugom prilikom. Izvolite.
Gospodine Marinkoviću, povređen je član 107. koji kaže da je govornik dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine i koji zabranjuje da se drugima obraća sa nepoštovanjem. Da li ste vi to čuli ili niste, da li ste bili koncentrisani ili ne, gospodin Arsić je rekao kako sam ja ovde nekoga maltretirao. Da li se vi osećate gospodine Marinkoviću maltretiranim? Ja sam iskoristio svoje pravo u skladu sa Poslovnikom, govorio u skladu sa Poslovnikom i vi ste sami konstatovali da ga ni na koji način nisam prekršio. Gospodin Veroljub Arsić je taj koji ima problema sa memorijom. Tokom 2010. godine ja uopšte nisam ni bio narodni poslanik. Postao sam narodni poslanik 29. decembra, koliko se sećam, 2010. godine ponovo. Ja nakon izbora 2008. godine nisam uzimao mandat, pa ga nisam mogao ni izgubiti, a što je neuporedivo bitnije, može se izgubiti poslanički mandat. Nije to ništa strašno, ali za razliku od Arsića nisam izgubio čast i obraz.
Molim vas, neću dozvoliti više da se stvarno ovakva rasprava vodi, nema smisla. Hvala. (Veroljub Arsić: Po Poslovniku.) Reč ima Veroljub Arsić po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, član 27. Poslovnika, ali vam to ne zameram za ove uvrede koje su izrečene na moj račun zato što gospodin Šarović mene ne može da uvredi. Ne može da me uvredi.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Linta. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite kolega Linta. (Veroljub Arsić: Ispod časti mi je da ti odgovorim Šaroviću.) Molim za mir, nemojte dobacivati jedan drugome, molim vas. Hvala unapred.
Pošto je moj amandman vezan za poboljšanje položaja Srba u regionu, ja bih posebno istakao jednu ciljnu grupu. Radi se o stotinama hiljada proteranih Srba iz Hrvatske, ali i desetinama hiljada građana Srbije, koji su do 1991. godine živeli u Hrvatskoj. Ta ciljna grupa suočava se sa velikim brojem problema. Ja ću istaći neke od njih. Na prvom mestu, Hrvatska država otela je preko 40.000 stanarskih prava, oko 30.000 na području hrvatskih gradova, a oko 10.000 na području bivše Republike Srpske Krajine. Mehanizam je bio vrlo jednostavan. Hrvatske paravojne formacije, hrvatska policija je pod pretnjama, izvršila je pretnje, pritiske i nasilno izbacivala Srbe iz svojih stanova. Daću samo jedan primer takvog ponašanja. Po nalogu hrvatskog ministra odbrane, Gojka Šuška, 1995. godine iz stana u Zagrebu izbačena je srpska porodica Drobac, Momir i Branislav, a nakon tog izbacivanja u taj stan se useljava bivša hrvatska premijerka Jadranka Kosor koja je taj stan otkupila po veoma niskoj ceni od svega 250 tadašnjih maraka. Branislav Drobac, jedan od dvojice braće se ubio, bacivši se sa 14. sprata. Ovo je samo jedan u nizu tragičnih primera, kako su Srbi prolazili tokom devedesetih godina pod režimom Franje Tuđmana. Imamo i mnogo drugih problema ali o njima ću govoriti u nastavku. Hvala.
Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Đorđe Komlenski i Bojan Torbica. Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski.
Dame i gospodo, drugarice i drugovi, predlažem amandman da se u članu 1. doda novi stav 3. koji glasi: „Planiranje, priprema, donošenje i izvršenje budžeta Republike Srbije realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri bude u funkciji smanjenja siromaštva na području Republike Srbije“. Obzirom da član 1. ovog zakona briše iz definicije – indirektnih korisnika budžeta sredstava, određene budžetske fondove i prevodi ih u kategoriju transfernih računa koji se vode kod trezora sa direktnom evidencijom i striktnom namenom, ovaj amandman i nije toliko vezan samo za republičku Vladu koja je pokazala da čini ozbiljne napore u cilju smanjenja siromaštva u Republici Srbiji, već se odnosi upravo na određene lokalne samouprave koje su pokazale da ne vode računa o tome na šta se sredstva troše i da, ne samo da nisu doprinosila smanjenju siromaštva, nego su građane iz svojih lokalnih samouprava ostavili siromašnim. Upravo, kada govorimo o tome onda da govorimo o vrlo tačnim i preciznim podacima. U opštini u kojoj je rukovodio jedan ovde prisutni poslanik, ostalo neisplaćenih zarada Arhivu „Veroslava Veljašević“ 11.704.000 dinara u periodu 2015. do 2016. godina, a sam Arhiv je dužan 15.000.000 dinara. Predškolskoj ustanovi „Čika Jova Zmaj“ za neisplaćene zarade radnicima je ostao dug od 35.000.000 dinara, prevoza za zaposlene gotovo 1.000.000, obaveze po osnovu bolovanja 900.000 dinara, za otpremnine i jubilarne nagrade 4,5 miliona dinara. U kulturnom centru isti taj predsednik Opštine ostavio je neisplaćene zarade u vrednosti od blizu 20.000.000, troškove za prevoz zaposlenih samo u tom kulturnom centru za 895.000 dinara i ukupan dug od 27.000.000 dinara. Upravo da bi se ovakve stvari sprečile jeste cilj ovog amandmana i stalno podsećanje da se na svim nivoima vlasti mora raditi na smanjenju siromaštva. Hvala.
Hvala kolega Komlenski. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mada ove amandmane često nazivaju predstavnici bivšeg režima besmislenim, ja mislim da su i te kako smisleni i važni. Napisao sam amandman i predao u ime poslaničke grupe SNS, koji glasi – u članu 1. dodaje se stav 3. koji glasi: „Planiranje, priprema, donošenje i izvršenje budžeta Republike Srbije realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri unapredi efikasnost finansijskih institucija u Republici Srbiji“. Smatram da treba napomenuti na sve one probleme koje je imala Republika Srbija prilikom donošenja ranijih budžeta. Na primer jedan moj kolega je čak i govorio o nekim iznosima sredstava koji se planiraju za izgradnju nekih zatvora. Međutim, ja sada pročitah ovde u Predlogu zakona o budžetu za 2012. godinu koji je predložio bivši režim, baš i ima spominjanje dve kazneno-popravne ustanove u Kragujevcu i u Pančevu. Čini mi se da su predstavnici bivšeg režima bili vidoviti gde planiraju da budu njihovi sada već bivši ministri, da žive. Takođe, stalno se ovde govori kako su naša javna preduzeća neefikasna i kako je to sve super funkcionisalo dok su oni vršili vlast. Onda imamo da, recimo, Narodna skupština Republike Srbije daje „Srbijagasu“ 20.000.000.000 dinara za održavanje tekuće likvidnosti. Sada ću da kažem zašto je to tako. Najveći dužnici „Srbijagasa“ jesu bile lokalne samouprave, između ostalih i grad Beograd i grad Novi Sad i grad Pančevo, koji su trošili taj isti gas. Gas je naplaćivan, odnosno toplotna energija, od građana Srbije, ali su predsednici opština i direktori toplifikacionih preduzeća taj novac delili na visoke plate do 2012. godine. Međutim, ono što mene najviše iznenađuje jeste da se izdaje garancija JAT Tehnici doo u iznosu od 526 miliona dinara radi izgradnje Hangara 2 u cilju prihvatanja i osvajanja novog tipa aviona „Erbas A 320“, i to u vreme kada JAT ima sedam „Boinga 737“ od kojih su samo tri u letnom stanju. Ostala četiri su prizemljena i kanibalizovana. Da bih objasnio šta to znači, skidani su delovi sa ta četiri aviona da bi ova tri mogla da lete. Onda, iako nemaju nikakav sporazum, nikakvu mogućnost, planiraju da izgrade hangar za „Erbas“ avione koje nemamo. Toliko su bili dalekovidi i toliko su vodili računa o finansijskom sistemu u zemlji. I, sada, kada su napravili hangar, nas krive što smo osnovali „Er Srbiju“ i nabavili deset aviona koji lete za našu nacionalnu aviokompaniju i onda oni kažu – prave se gubici. Dalje, u tom istom Zakonu o budžetu za 2012. godinu, jer tada su još uvek bili na vlasti, zakon je usvojen 2011. godine, planirano je za JAT Ervejs milijardu i 52 miliona dinara za tekuću likvidnost, znači, nenamenska sredstva da se potroše i pokriju gubici koje je naša nacionalna aviokompanija pravila do su bili na vlasti. Zato, podnosićemo amandmane, podsećaćemo gospodu iz bivšeg režima šta su sve radili dok su bili na vlasti. Vodićemo računa i da neki narodni poslanik ne neplaćuje putne troškove od Vranja do Beograda, a istovremeno je i gradski odbornik na teritoriji grada Beograda. Vodićemo računa da se takve stvari ne dešavaju, jer ti koji se tako pošteno i stručno predstavljaju, taj novac su otimali od građana Srbije, a da ne spominjem i to da kada su se prikupljala sredstva za odbranu haških optuženika davao je samo dnevnicu, a nije hteo ni putne troškove od Vranja do Beograda i nazad.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milimir Vujadinović. Reč ima Milimir Vujadinović. Izvolite.
Hvala. Za početak, ja sam užasnut činjenicom da se pokušava poslanicima SNS zabraniti da obrazlažu amandmane i govoriti o nekim temama koje su potresale Srbiju u nekom prethodnom periodu. Ja se, pre svega, vodim onom narodnom, naš narod kaže valjda – dlanom se sunce začepiti ne može. Tako i te afere koje su potresale Srbiju u 12 prošlih, odnosno u prošlih 16 godina, koliko je žuto preduzeće upravljalo Vojvodinom, neće ostati neotkrivene. Naravno, cilj podnošenja ovog amandmana je sam po sebi bio da se dodatno podstakne i osnaži borba protiv korupcije, a pre svega u delu koji se odnosi na realizaciju budžeta. Kriminal i korupcija sami po sebi često mogu biti pogubni, pa i životno. Znaju to građani Vojvodine. Naime, pretpostavljamo da je više hiljada građana Vojvodine umrlo čekajući zračenje u Institutu „Kamenica 2“. NJegova izgradnja je počela 2008. godine, a do 2016. godine nikada nije završena. Računi su naduvani od 16 do 35 miliona evra, zaista, 19 miliona evra više nego što je to u startu bilo predviđeno. Gde su i kako su završili ti novci, i dan danas je ostalo nejasno i za građane Vojvodine, ali i za građane Srbije. Međutim, prosto, kada iskorenite kriminal i korupciju iz budžeta i kada odgovorno pristupite, dolazimo do toga da već u 2016. godini, nakon preuzimanja vlasti, SNS i ovaj posao dovodi do kraja. Naime, ja moram odavde javno da se zahvalim i direktoru „Kamenice“, gospodinu Iliji Andrejeviću, koji je zajedno sa menadžmentom dao puni doprinos i premijeru vojvođanskom, gospodinu Igoru Miroviću, ali i Vladi Republike Srbije, pa tako sada u „Kamenici“ imamo ispravljene sve te propuste. Dobijene su dozvole, ta famozna, odnosno sada već sretna „Kamenica 2“ radi u punom kapacitetu. U njoj imate dva linearna akceleratora i samim tim više nemate listu čekanja, gotovo da nemate listu čekanja kada su u pitanju oboleli od tumora pluća. Takođe u „Kamenici 2“ je počela da funkcioniše postoperativna intenzivna nega sa 11 mesta opremljenih najsavremenijom opremom. Značajna sredstva su uložena i u nabavku opreme, tako da je samo Institut za plućne bolesti Vojvodine u Sremskoj Kamenici dobio novi rengen aparat, tri nova bronhoskopa, aparat za anesteziju, aparat za mehaničko-hemijsko razbijanje tromba itd. Naravno, sve ovo je omogućilo bolje uslove u pružanju zdravstvene zaštite građanima Vojvodine i Srbije i, na kraju krajeva, otkriva ono sve što je bilo u prethodnom periodu, tj. nerad, kriminal i korupciju koja se ticala projekta „Kamenica 2“. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Blaža Kenežević. Reč ima narodni poslanik Blaža Knežević.
Zahvaljujem. Cilj amandmana je, naravno, da dodatno podstakne razvoj infrastrukture u Republici Srbije i za privredni rast i razvoj Srbije veoma je važno da imamo dobru infrastrukturu, odnosno da nastavimo sa izgradnjom autoputeva. Ono što bi unapredilo kraj iz koga dolazim, a to je Šabac, bila bi izgradnja autoputa Novi Sad-Ruma, Ruma-Šabac. U pitanju Fruškogorski koridor, koji bi presecao autoput Beograd-Budimpešta, a predviđen je i tunel u dužini od 3,5 km. Ovaj infrastrukturni projekat je veoma važan jer bi njegovom izgradnjom do Šapca otvorili mogućnost sa nastavkom brze saobraćajnice Šabac-Loznica, a od Loznice sve dalje do Republike Srpske i da napravimo saobraćajnicu koja bi bila od nemerljivog značaja za život ovog kraja. Pre svega, to govorim iz bezbednosnih razloga, jer je veliko opterećenje saobraćaja, pa put Šabac-Loznica zovu najdužom ulicom u Srbiji, a takođe iz razloga dolaska investitora, jer već dve investicije nisu došle u Loznicu upravo iz razloga loše putne infrastrukture. Zato, velika podrška da se već u narednoj godini obezbede sredstva i da se krene sa realizacijom ove veoma bitne saobraćajnice, jer je od izuzetno velike važnosti za ovaj kraj. Bivša vlast je gotovo u svakoj izbornoj kampanji obećavala i uvek prevarila građane kada je u pitanju ovaj infrastrukturni projekat, ali od koga je, naravno da nas i ne čudi. I u Šapcu je godinama gradska vlast zloupotrebljavala ovaj projekat i uvek prevarila građane, pa je prošle godine i ovde u parlamentu čuveni gospodar, istaknuti funkcioner DS iz Šapca, govorio kako će on izgraditi autoput i to u 2017. godini. Molim vas, probudite čoveka. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Milena Turk. Reč ima Milena Turk. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, koji glasi: „Na član 1. dodaje se stav 3. koji glasi – Planiranje, priprema, donošenje i izvršenje budžeta realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri unapredi ravnomerni regionalni razvoj u Republici Srbiji.“ Strategija ravnomernog regionalnog razvoja, koja će obezbediti ravnomerno ulaganje u sve krajeve Srbije, stvara uslove za podizanje životnog standarda i za unapređenje kvaliteta života svih građana Srbije. Prosto, stvara uslove da se unapredi i poboljša privredni ambijent i da se obezbedi privredni rast, kao i otvaranje novih radnih mesta. Preduslov je, naravno, izgradnja infrastrukture, što je prioritet ove Vlade, što vidimo po opredeljenim sredstvima za kapitalna ulaganja, dakle, završetak Koridora 10, 11, izgradnja autoputeva, ali i sanacija i održavanje postojeće putne mreže. Ono što je sledeći korak je povezivanje tih Koridora 10 i 11, odnosno izgradnja Moravskog koridora i za 2018. godinu je predviđena jedna inovacija postojećeg projekta, koji će biti u skladu sa prostornim planom, odgovoriti na sliku na terenu i biti usklađen sa Projektom zaštite od voda. Ne moram ni da napominjem značaj ovog projekta za sve stanovnike na potezu od Pojata do Preljine, tu živi oko 500 hiljada ljudi i ovo je zaista važan preduslov za dovođenje investitora, za veću dostupnost i za stvaranje novih radnih mesta i smanjenje nezaposlenosti. Paralelno sa stvaranjem povoljnijeg privrednog ambijenta radi se i na očuvanju postojećih radnih mesta. Moram da napomenem jedan primer fabrike „Prva petoljetka“, koja je završetak privatizacije dočekala sa 120 miliona evra duga. Dakle, tri puta više nego što sama fabrika vredi. Ali, radnici su u dogovoru sa Ministarstvom privrede praktično uzeli u zakup hale i mašine i nastavili proizvodnju, bez i jednog dana prekida. Danas je to fabrika koja već skoro dve godine posluje pozitivno, isplaćuje sve svoje obaveze, struju, vodu, poreze i doprinose. U opštinu Trstenik se sliva prihod od poreza na zarade i to je jedna fabrika koja posluje na zdravim osnovama, bez i jednog dinara subvencija, koje je ranije primala. Sa druge strane, to je namenska fabrika koja je ranije bila veliki dužnik, četvrti dužnik u Srbiji, međutim, velikim zalaganjem gospodina Bratislava Gašića fabrika je stala na zdrave noge, oporavila se i beležimo znatno ulaganje i u prošloj godini, u vrednosti od tri i po miliona evra, za modernizaciju i kupovinu novih mašina. Sve je to preduslov za unapređenje, za otvaranje novih radnih mesta, sklapanje novih poslova i osvajanje novih tržišta. Ni jedan kraj Srbije, ni jedan okrug nije zaboravljen. Ulaže se ravnomerno i smatram da je ovo ključ i ono što je neophodno u smislu očuvanja privrede i smanjenje nezaposlenosti. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik dr Dragana Barišić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima dr Dragana Barišić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo, kolege narodni poslanici, podnela sam amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, član 1. stav 3, a sve u funkciji osnaženja zdravstvenog sistema Republike Srbije. Šta želim da kažem kad raspravljamo o ovom amandmanu? Naime, kolege iz opozicije sve vreme danas se bune zato što mi predlažemo amandmane. Ja bih samo da podsetim da su kolege sa one strane, preko puta, prošle godine podnosili amandmane gde traže bezbedan prolaz za prolaženje Deda Mraza. Isti taj kolega, koji je nedavno stigao, verovatno je imao poslove u Trsteniku, vrlo često zna da se plaši čak i od igračke drona, pa mu se priviđa BIA. Ja znam da je on opsednut svim onim što je u Kruševcu urađeno u prethodnom periodu, a sve zaslugom Vlade Republike Srbije, gospodina Aleksandra Vučića i gospodina Bratislava Gašića, koji je preporodio ne samo Kruševac, nego i Trstenik i sve druge opštine Rasinskog okruga. Zato me ne čudi što se kolega vrlo često, kad se spomene da treba da poradi tužilaštvo na njegovom primeru, on uplaši i priviđa raznorazne dronove. Vidim da crveni i stidi se, ali i treba da se stidi. Ali, da se vratim ja na moj amandman – osnaženje zdravstvenog sistema. Ne mislim da je budžet loš, mislim da je jako dobar, razvojni i da je Vlada Republike Srbije i Ministarstvo finansija i uopšte svi članovi Vlade dosta toga uradila i da se uveliko radi. Ministarstvo zdravstva je, pre svega, dosta toga uradilo u prethodnom periodu, da je mnogo toga uloženo u zdravstveni sistem Srbije, a svedoci smo, evo, za par dana otvara se i Klinički centar u Nišu, potpuno renoviran i opremljen onako kako prethodna žuta vlast i žuto preduzeće nije uspelo da ga uradi za sve one godine vlasti. Ali, oni sada imaju neku naknadnu pamet, međutim, građani su to pročitali i kaznili na izborima, a tek će ih kazniti na narednim beogradskim izborima. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik dr Vladimir Orlić. Da li neko želi reč? Reč ima Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala. Kao što je upravo rečeno, razvoj je zaista važan. Važan za državu, a o tome je upravo reč u ovom amandmanu. Ja se inače upravo osvrćem na reči prisutnog ministra koji je u danu rasprave u načelu i rekao, i kada je reč o izvršenju budžeta, oni projekti koji neposredno podstiču razvoj u Srbiji, zaslužuju podršku. Između ostalog, i kroz izvršenje budžeta. Rekao je i da je upravo grad Beograd potencijalno dobar primer odličnog motora razvoja Srbije. Sa tim se ja duboko slažem. Grad Beograd danas, sa sjajnim projektima koji se u njemu realizuju, to zaista jeste. I kada je reč o projektu poput „Beograda na vodi“, ali i kada je reč o onim stvarima kojima smo se mi bavili danas. Na primer, kada je reč o fontani, za koju sam ja napomenuo da je bila planirana u vreme Dragana Đilasa, žutog tajkuna i vladara Beograda, u iznosu od 24 miliona, sa onim prilaznim putevima, sa prolazima ispod ulica. Moram da priznam jednu stvar, dame i gospodo, preterao sam. Nije 24 miliona, u pitanju je 27 miliona evra, u prvoj godini. I još osam miliona evra u narednoj godini. Toliko je planirano da taj projekat iznosi u to vreme. Sa druge strane, neko uspe da implementira tako nešto za 1,6 miliona, tako da to bude ne samo povoljno, nego i završeno, da stvarno postoji, da ne bude samo šarena laža za nečije propagandne spotove u predizborno vreme. Neko uspe da ogroman broj fasada uradi u gradu, neko uspe da pokrene značajne projekte, kao što su stotine kilometara vodovoda, kanalizacija, puteva različitih kategorija. Dragan Đilas, s druge strane, ostane upamćen po devastaciji, zloupotrebama i brojnim aferama. I kada neko kaže da mi njega reklamiramo, kada ga pominjemo, evo, da pokažemo malo širine i u tom smislu. Nije on jedini ko zaslužuje pohvalu i reklamu sa naše strane. Vesna Rakić Vodinelić, koliko se sećam, kandidat za gradonačelnika, može da se pohvali pred Beograđanima time što je učestvovala na tribinama separatističkog vojvođanskog kluba, jel tako? Dragan Đilas ne sećam se da je to radio, ali ako zaista bude sarađivao sa zgrčenim Jankovićem, moći će preko njega da učestvuje na tribinama Aleksandra Odžića, takođe velikog lidera separatističke organizacije „Vojvođanska partija“. I gospođa Vodinelić, a i Dragan Đilas, u tom slučaju treba zajedno da objasne građanima Beograda zašto, u skladu sa političkim planovima njihovih partnera iz tih organizacija, Novi Beograd i Zemun treba da budu vojvođanski gradovi, a ne delovi Beograda? Siguran sam, kad to objasne, dobiće veliku podršku. Hvala lepo.
Hvala. (Balša Božović: Replika.) Kolega Božoviću, nije pomenut lider vaše stranke, niti Demokratska stranka. Pomno sam slušao… (Balša Božović: „Žuto preduzeće“.) Ne, nije, nije to, a i ne bih dao repliku na konto toga. Hvala na razumevanju. Reč ima narodni poslanik Marinika Tepić, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem, predsedavajući. Nadam se da u okviru člana 106, koji smatram da ste povredili u jednom delu, to sam reklamirala i prethodni put da je trebalo da opomenete prethodnog govornika ili ga prekinete u izlaganju, čak oduzmete i reč, ali moram priznati, kada sam do kraja odslušala njegovo izlaganje, ipak ste bili u pravu što niste reagovali i koristim ovu priliku da povučem svoju prethodnu reklamaciju Poslovnika. Ne znam da li je ovo put, pošto je pomenuto gospođu Rakić Vodinelić. Molila bih da nastavi da je pominje i da onda za profesorku Vodinelić čini jednako pozitivnu kampanju za beogradske izbore, a ne samo za Dragana Đilasa, kako je to u prvi mah krenuo. Povlačim svoju prethodnu reklamaciju na osnovu člana šest, koji sam takođe pokušala ovom prilikom da reklamiram i neću se nadalje buniti kada se profesorka Vesna Rakić, iz usta gospodina Orlića, pominje u kritičkom smislu, jer to znači da je ona na pravom putu, kao i Nova stranka. Hvala vam.
Hvala. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Hvala. Povukli ste i prethodnu povredu. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Marković. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, predsedavajući. Žao mi je što su ovi što vole filmove napustili današnje zasedanje, ali Bože moj. Poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman predviđa, takođe, uvođenje novog stava. Dakle, stava 3. na član 1. Predloga zakona o budžetskom sistemu i on glasi – planiranje, priprema, donošenje, izvršenje budžeta Republike Srbije realizuje se tako da u najvećoj mogućoj meri bude u funkciji modernizacije Republike Srbije. Jasno je šta je cilj ovog amandmana. Cilj amandmana je da se zakonskim rešenjem dodatno podstakne i podrži modernizacija Republike Srbije. Tim pre što je Vlada inače predložila u stavu 2. ovog istog člana da se dodaju reči i to na nekoliko mesta - odnosno lokalne vlasti. Ja sam potpuno saglasan sa tim. Dakle, smatram da je jako važno da se modernizuju ne samo državni organi institucije na republičkom nivou, već i na lokalnom nivou, opštine i gradovi, jer mislim da ćemo između ostalog na taj način povećati odgovornost lokalnih samouprava. Ali, mislim da je najvažnije da povećamo odgovornost funkcionera u lokalnim samoupravama, da nam se ne dešava ubuduće ono što vam se desilo npr. u Smederevskoj Palanci. Nekim nesrećnim slučajem, nekim potpuno čudnim sticajem okolnosti jedan čovek, uzgred budi rečeno koji voli da pije pivo, bude izabran za predsednika opštine, potpunim nekim sticajem okolnosti i zatim za samo jedan mandat, za vrlo kratko vreme ojadi tu opštinu, potpuno uništi lokalnu samoupravu, izvuče sav novac iz budžeta kako iz opštine tako i iz ustanova, pa čak preko fudbalskog kluba lokalnog. U pitanju su četiri milijarde dinara, kako smo i čuli nekoliko puta danas. To je ono što više ne sme da nam se događa. Ostavi taj gradić nakon svog predsednikovanja i bez struje i bez vode u potpunom kolapsu. Ostavi nenormalne gubitke, minuse i dugove, i onda dođe ovde u poslaničke klupe i još galami ovde ceo dana i vređa poslanike ovde. I danas je galamio ovde i nikome ništa. To je ono što moramo da sprečimo u budućnosti i to je suština ovog amandmana. Zahvaljujem.
Hvala. Radoslav Milojičić po amandmanu. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodin Marković, prethodni govornik je govorio potpuno neistine i siguran sam da je govorio istinu da bi gospodin Ružić kao ministar reagovao, jer je iz SPS bio i moj zamenik, iz SPS je bio i predsednik Skupštine, iz SPS je bilo i pola članova veća. Tako da ovo su paušalne optužbe u svrsi predizborne kampanje. Ja nemam ništa protiv toga. O tome ko je kako radio govori podatak da je od 170 lokalnih samouprava Aleksandar Vučić pobedio u 168. Nije pobedio u njegovoj lokalnoj samoupravi. Pa kako i da pobedi, kada ima ovakvog čoveka da ga prezentuje i takve ljude? No, ono što je splet okolnosti, za sledeće lokalne izbore će SNS izgubiti u svim lokalnim samouprava, zato što su devastirali sve lokalne samouprave, zato što maltretiraju građane lokalnih samouprava, zato što su do sada od lokalnih samouprava da bi prikazali nekakav suficit u budžetu oduzeli 50 milijardi dinara građanima i građankama Srbije u svim lokalnim samoupravama. Tako da ne bih zaista govorio o njihovim predsednicima opština npr. iz Subotice, čoveku koji tuče svoje političke oponente, o ekspertu iz Kraljeva koji kao kapitalnu investiciju otvara semafor ili gradonačelniku Novog Sada koji kao kapitalnu investiciju otvara parkiralište za bicikl. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srbislav Filipović. (Aleksandar Marković: Replika. Direktno pominjanje dva puta.) Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Znate, umalo mi u jutrošnjem delu rasprave suze nisu krenule, ja sam znate emotivac, dok je prethodni govornik spominjao neku staru, drvenu, trošnu kuću svoga deda u kojoj živi. Dakle, i ja verujem da je to tako. Ali, znate sta me čudi u toj priči? Čudi me da neko živi u staroj, trošnoj, drvenoj kući svoga dede, a pri tom šeta patike od 1.450 evra. Evo, jedan mediji papraco kaže – Kena šeta patike od 1.450 evra. „Dolce i Gabbana“ je marka u pitanju. Kaže - cene muških patika prema podacima prema podacima na zvaničnom sajtu „Dolce i Gabbana“ idu i do 1.450 evra. Sve da je Kena kupio i najjeftinije od 245 evra, to je 29.000 dinara. Postoji slika kako se šeta. Inače, on je poznat po raskalašnom životu. Vrlo raskalašni život. To su noćni izlasci. Druženja sa starletama. Trošenje para iz budžeta Smederevske Palanke. I onda se ja čudim – kako je moguće da on sirot živi u staroj trošnoj drvenoj kući svoga dede? Zahvaljujem.
Hvala. Radoslav Milojičić, pravo na repliku.
Hvala gospodine predsedavajući. Molim vas da čak i od vremena poslaničke grupe DS prethodnom govorniku date da govori što duže i što duže. Time će rejting SNS biti sve lošiji i sve lošiji, a benefite od toga će imati građani Srbije. Znam da ovde ne možemo da čujemo ništa o amandmanima. Znam da ovde od vladajuće većine iz SNS ne možemo da čujemo ništa konkretno što zanima naše građane, a to je da je SNS zaposlila 70.000 partijskih poslušnika i da sada želite da im date nagrade i bonuse. Zašto? Pa zato što idu lokalni izbori, zato što ćete izgubiti lokalne izbore, zato što morate da otimate i da kradete, a ne da jednim demokratskim načinom dođete do izbornog dana. Sve ovo što radi SNS je silovanje demokratije. Ovo se ne radi u razvijenim demokratskim zemljama. Ja sam siguran da i vi to znate, da i vi znate kako se rade izbori po lokalnim samoupravama, a siguran sam da znaju i pojedini ljudi iz opozicije. Možemo da govorimo i o kamerama na primer što se tiče mahinacija, koje je kupio ministar Vulin i zaradio milion evra. Možda je odatle on pribavio stan. Možda mu nije stan od tetke iz Kanade…. [[Isključen mikrofon.]]
Kolega Milojičiću, kakve sada veze ima … Potpuno je bespotrebno da vređate na takav način i da koristite reči kao što je – silovanje demokratije. Mislim da je neadekvatna reč. Hvala vam i molim vas da nastavimo dalje. Replika, Aleksandar Marković.
Zahvaljujem predsedavajući. Ima narodna izreka – čega se pametan stidi, onaj drugi se ponosi. Da je istina ono malopre što sam pričao dokazuju razne slike koje možete na internetu da nađete. Kena se ponosi slikama iz noćnog kluba sa raznim sumnjivim tipovima. Ovde je u pitanju slika sa jednim od vozača onog čuvenog „Bentlija“ koji je presekao kolonu predsednika Aleksandra Vučića, ali ima tu još mnogo slika. Mada moram da vam kažem da imam razumevanja za njegove frustracije. Malopre smo govorili, i moj uvaženi kolega Orlić je izneo podatke o uplatama na račun DS od funkcionera DS. NJegova frustracija upravo leži u tome što on jedini tada nije uplatio novac DS. Čak je i njegov štićenik Paunović iz Paraćina uplatio neki novac, a on se jedini nije našao na tom spisku i u tome leži njegova frustracija. Dakle, kao što to narodna poslanica kaže – ako je Turčin krvav do lakata, poturica mora do ramena. Tako i on danas mora da bude veći demokrata i od Šutanovca i od Paunovića i od svih ostalih. Samo još jedna stvar kada je reč o pobedi na Vračaru – da, SNS je pobedila na Vračaru 2016. godine na lokalnim izborima i to je bila blistava pobeda, istorijski trenutak, pošto ste uništili tu opštinu za 20 godina, koliko ste vladali. Zahvaljujem.
Ova rasprava ide u jako lošem smeru. (Radoslav Milojičić: Pokazivao je moje slike.) Slike, patike, silovanje demokratije, stvarno ne želim to u visokom domu. Hvala. Idemo na sledeći amandman. Na član 2. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici SRS, narodni poslanici SDS – Narodnog pokreta Srbije, narodni poslanici Kluba samostalnih poslanika i narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? Reč ima Vjerica Radeta.
Posle niza literalnih amandmana koji zapravo i ne mogu biti amandmani, već je tako neko opisno stanje, red je da progovorimo i o amandmanima na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu.Šta je interesantno kada su u pitanju amandmani poslanika vlasti? Da su potpuno isti amandmani na Predlog zakona o dopuni Zakona o budžetu za 2017. godinu i ovi sada. U tom prvom zakonu stoji izvršenje budžeta Republike Srbije realizuje se tako da u najvećoj meri bude u funkciji toga i toga, toga i toga, a sada umesto izvršenje budžeta stoji planiranje, priprema, donošenje i izvršenje budžeta. Dakle, potpuno identični tekstovi. I, opet ponavljamo imaju pravo svi poslanici da podnose amandmane, ali ovo što rade poslanici vlasti je onemogućavanje narodnih poslanica SRS, da govore o amandmanima na sve predloge zakona, posebno na Predlog zakona o budžetu. Očigledna je namera da javnost Srbije ne čuje ništa vezano za budžet Republike Srbije u o detaljima kojima smo mogli da govorimo. Član 2. znači, gde smo podneli amandman odnosi se izvorno na član 23. Predloga zakona i u tom Predlogu zakona, odnosno u onom postojećem zakonu stoji, govori se inače o finansiranju nadležnosti Republike Srbije, pa između ostalog, u finansiranje budžeta pripadaju javni prihodi i primanja, pa između ostalog, od donacija, transfera i finansijske pomoći EU. Vi ste to sada izbrisali pa ste podelili samo u donacije i transfere i finansijsku pomoć EU. Mi smo predložili da se briše ovaj vaš predlog, da ostane ono postojeće stanje da bismo vas, zapravo naterali, da po tom neizmenjenom zakonu uradite izveštaj, odnosno predlog zakona o završnom računu. Mi smo ubeđeni, da upravo zbog postojanja ovih donacija, transfera i finansijske pomoći EU vi zapravo i ne predlažete završni račun budžeta, zato što želite da sakrijete nešto od toga što je vezano za te EU fondove. Ova izmena člana 23. koju ste vi predložili, zapravo, ide ka tome da sve što je iz EU došlo kao finansijska pomoć na nivou republike, zapravo nije imalo tretman javnog prihoda i primanja, pa se mi onda pitamo, i pitamo vas, kakav tretman su imala ta sredstva. Gde su otišla, kako su trošena i zašto sada želite na ovaj način da ih sakrijete, ako ih uopšte ima?
Hvala, koleginice Radeta. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Malo su mi ovi prethodnici pokvarili koncepciju onog što sam htela da kažem. Ja sam naravno, htela da govorim o svom amandmanu, a onda slušajući poslanike SNS, shvatim da je ovo deo sednice u kom se priča šta vam padne na pamet. Ovaj, pokazuje slike, ovaj pokazuje šta je u opštini rađeno…. Jako je situacija ozbiljna. Građanima su smanjene plate, otete penzije, povećani porezi, povećani nameti, uništava se bilo kakva mogućnost da oni u ovoj zemlji dostojanstveno žive, a vaš odgovor, gospodo iz vlasti, je da se sprdate sa Narodnom skupštinom i da zloupotrebljavate mogućnost da podnosite amandmane, da biste sprečili da ministar čuje rešenja koja mi nudimo, kako ta situacija može da se reši. Mi kažemo, mogu da se povećaju penzije, ako prestanete da sipate pare u svoje besmislene investicije. Mi kažemo, mogu da se povećaju plate prosvetarima, ako prestanete da dajete subvencije gubitašima. Mi kažemo, mogu da se zaposle mladi u Srbiji ako prestanete da kupujete lažne investicije koje plaćate desetinama hiljada evra po radnom mestu, a na njima građani Srbije rade za 200 evra 10 sati dnevno stojeći za trakom. Mi kažemo, para u budžetu ima samo ih treba rasporediti drugačije, da ne vodite računa o tajkunima, braći, kumovima, rođacima, prijateljima, članovima SNS, nego da vodite računa o građanima. Mi smo to svojim amandmanima predvideli, vi svoje amandmane koristite da biste zloupotrebljavali Skupštinu, da biste ovde se borili protiv nekakvih zamišljenih neprijatelja, vodili borbu protiv korupcije i kriminala, isto tako zamišljenu. Tako da, dajte da razgovaramo o pravim amandmanima, a ne o vašim koji služe samo za zloupotrebu ovog doma i za ismevanje građana Republike Srbije. Neko kome je smanjena penzija čeka da čuje kako penzija može da bude povećana, a ne da sluša vaše maltretiranje, ne narodnih poslanika, nego građana, a to radite evo već sedmi sat od jutros kako je sednica počela.
Hvala koleginice Jerkov. Reč ima narodna poslanica dr Aleksandra Tomić, replika.
Hvala. Pre svega, treba ovde da dovedemo sednicu u nivo konstruktivne rasprave, ali i u nivo toga da se poštuje pre svega bonton kada je u pitanju korišćenje određenih reči. Pod znacima navoda, citiram – sprdanje, baš i nije neka reč koja treba da se koristi u plenumu, ali to je odraz svakog pojedinca i o tome koliko je poneo od kuće. Drugo, kada govorimo o investicijama, do sada smo imali prilike, do 2012. godine da vidimo kada nema investicija kako siromaštvo raste. Znači, svaki ekonomista zna, ukoliko nema investicija nema ni porasta, ni ekonomskog rasta, ali nema ni isplate ni penzija ni neproizvodnih zanimanja, kao što su obrazovanje, kultura, zdravstvo. Prema tome, mi se nosimo osnovnom ekonomskom teorijom gde mora da se stvara nova vrednost, profit, mora da se stvara suficit u budžetu kod javnih finansija. To je jedino moguće investicijama. Ako neko to ne želi da razume, onda je njegov problem obzirom da su građani to razumeli jako dobro. Imali su prilike da vide do 2012. godine, shvatili su da to nije put izlečenja od problema koji nastaju usled uzimanja kredita i vraćanje tih istih kredita, da dolazite u situaciju da ne možete da isplatite ni penzije, ni plate, onda su se zaista opredelili za one koji mogu da dovedu i domaće investicije i strane investitore i da na taj način omoguće budućnost života u Srbiji, kako dece, tako i onih koji primaju penzije i plate. Prema tome, ono što danas ovde imamo prilike da čujemo to je da svaki narodni poslanik radi svoj posao. To znači da svaki narodni poslanik, ali svaki pripadnik i vladajuće i opozicionih partija ima pravo da podnese amandmane. Ti amandmani, ako se nekome ne sviđaju, to je njihov problem, ali danas pokazujemo da zaslužujemo platu.
Hvala. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Zatim Aleksandra Čabraja.
Želeo sam da dam kratko tehničko objašnjenje za uvođenje, odnosno razdvajanje ovih termina koji se odnose na finansijsku pomoć EU. Ovde je razlog bio isključivo tehnički. Ranije je pisalo u članu 23. koji se odnosi na finansijsku nadležnost Republike Srbije u jednoj alineji, pod brojem 4. donacije i transferi i finansijska pomoć EU. Pošto smo mi u Glavi 32. koja se odnosi na praćenje, odnosno finansijsko upravljanje posebno se obavezali da ćemo pratiti izvršenje, odnosno upotrebu sredstava EU, onda smo ovde zbog standarda kome težimo i praćenja samo razdvojili taj red i ubacili tačku 4a. Znači u izmenjenom tekstu zakona se to lepo vidi. Isti je tekst, samo je razdvojeno 4. i 4a. To je u tački 23. koja se odnosi na republiku i u članu 24. koji se odnosi na autonomne pokrajine i u članu 25. koji se odnosi na lokal. U druga dva slučaja je dodat red koji se odnosi na finansijsku pomoć EU. Ništa drugo nismo menjali. To je jednostavno uvođenje alineje koja dozvoljava da se posebno prate ta sredstva. Pošto dobijamo značajna sredstva od EU koja podležu praćenju. Mislim da bismo iste standarde trebali da poštujemo i kod sebe. To je samo izvedeno zbog toga. Hvala.
Hvala ministre. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Čabraja.
Zahvaljujem, predsedavajući. Veoma mi je žao što ste se malopre napravili da ne vidite moj podignut Poslovnik, jer mislim da sam sa mnogo razloga želela da reklamiram član 107, jer je danas na dnevnom redu, čini mi se, zaista masovno kršenje dostojanstva Narodne skupštine, jer smo ovde slušali o svemu, o patikama, o raznim dugovima, o raznim trošenjima, o raznim ljudima i postojećim, nepostojećim investicijama, o svemu i o svačemu, samo o budžetu nismo slušali. Međutim, s druge strane mi je jako drago što je koleginica malopre rekla da svi poslanici imaju pravo da podnose amandmane, da to treba da čine da bi zaradili svoju platu, jer smo do sada, uglavnom uvek slušali o tome kako opozicija svojim podnošenjem amandmana na zakone samo želi da blokira rad Skupštine, da ne dozvoli da se ovde radi kako treba, da mi te amandmane podnosimo da bismo onemogućili raspravu, da bismo uvredili vladajuću većinu i poslanike i Skupštinu i predsednika, njegovu porodicu itd, i da samo tome služe naši amandmani. Sada mi je jako drago, da ste vi podneli ovoliki broj amandmana, jer ste time, pre svega, dokazali da vam se uopšte ne dopada ovaj budžet, za koji inače tvrdite da je sjajan, da je fantastičan, najbolji u istoriji, itd. Ako je on toliko dobar, šta će mu onda nekoliko stotina amandmana za koje, ja sam sigurna, vi sami nećete glasati, a da mi smisleno podnosimo amandmane, mislim da je jasna i činjenica da mi za svoje amandmane uvek glasamo. Ja verujem da vi za svoje amandmane nećete glasati, a da li će biti tako, to ćemo videti u danu za glasanje. Nemojte se sada nervirati. Biće provera svega ovoga što ja kažem, pa ćete imati prilike da vidite da li sam ja rekla istinu ili ne. Hvala vam puno.
Hvala. Izvinite, nisam sam vas video. Reč ima narodni poslanik dr Vesna Rakonjaca. Izvolite.
Predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, poštovane kolege poslanici, naši amandmani su konstruktivni. Da li ih je Vlada prihvatili ili ne, u ovom trenutku čuli smo od ministra jasno obrazloženje i verujem da se većina mojih kolega slaže sa tim. Ali, kao što postoji unapređenje procesa i razvoj, tako i mi želimo da i naši amandmani budu razvojni, a vreme su nama poklonili i poverili građani Srbije. Kada predstavnici partija, koji upravo odlaze, budu možda nekad bili u ovoj situaciji, da imaju ovoliko vremena, onda će verovatno i oni podnositi amandmane. Ono što mi iz SNS kažemo da, mi moramo da odvojimo sredstva za gubitaše koje ste vi napravili. Mi moramo da odvajamo sada za investicije toliko koliko odvajamo, jer mi ne sipamo novac u promašene investicije kao što ste vi sipali novac u vaše džepove iz promašenih investicija. Prema tome, ja bih vas zamolila da rasprava bude konstruktivna i da damo doprinos i ovom budžetu, a i razvoju Srbije, a ne da gubimo vreme na ovakve bespredmetne rasprave, šta oni kažu. Oni šta su imali da kažu, govorili su 12 godina. Narod je rekao svoje i sada jednostavno mi radimo svoj posao. Želimo da unapredimo Srbiju i to i činimo. Hvala.
Hvala, dr Rakonjaca. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj član govori o donacijama i transferima. Meni je žao što je „hajnikena“ izašao, da vidimo kojom to donacijom i kojim transferom kupiš patike od 1.450 evra, i onda pričaš o kifli od 150 dinara, iako kifla košta 15, verovatno se tu računa neka provizija od 90%. Ima narodna izreka – teško nogama pod ludom glavom. Bez obzira na marku i na visinu cene patika, ja kada bih nosio takve patike, ja bih noge držao u kasi, u sefu. Onda je pričao kroz donacije i transfere o otvaranju. U Palanku, on sem konzervi piva, ništa drugo nije otvorio za vreme svog mandata, a i to što je otvorio, je skupo koštalo građane te opštine. Donacije, transferi, navešću još jedan primerak - o potomče, potomak i kako beše, intervju u vremenu, nezavisno novinarstvo. Ja sam mislio da to nezavisni novinari uzmu intervju, itd, samo reklame plaćaju. Međutim, ovde piše da opština Trstenik, potpisnik Miroslav Aleksić, naručio intervju sa Miroslavom Aleksićem u vremenu, za 144.000 dinara. Verovatno se ovakvim donacijama i transferima prao novac, verovatno su se ovako kupovale one skupe patike, koje bih ja držao u sefu, zajedno sa nogama. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam podneo amandman koji se odnosi na osnaženje sistema odbrane u Republici Srbiji. Želim u ime poslaničke grupe SNS da pružim punu podršku predsedniku Republike kao vrhovnom komandantu Vojske Srbije i Vladi Republike Srbije na činjenici da je Republika Srbija danas vojno mnogo snažnija nego što je to bila pre nekoliko godina. Svi građani Srbije su svedoci činjenice da nam je vojska danas bolje opremljena, da imamo više naoružanja, modernog naoružanja i da smo apsolutno spremni da branimo suverenitet, nezavisnost i teritorijalni integritet Republike Srbije. U tom smislu, intencija mog amandmana je da se sa takvom politikom nastavi i dalje. Srbija će i dalje da vodi miroljubivu politiku, zalažemo se za apsolutnu stabilnost u regionu zapadnog Balkana, ali smo isto tako duboko svesni činjenice da Republici Srbiji, kao i mnogim drugim zemljama u Evropi i svetu, prete brojni bezbednosni izazovi i mi na te izazove moramo da budemo spremni. U tom smislu, duboko smo uvereni da je planiranje, priprema i realizacija budžeta Republike Srbije, kada je u pitanju sistem odbrane, izuzetno važna, kao što podržavamo i akciju koju je inicirao predsednik Republike i vrhovni komandant Vojske Srbije, Aleksandra Vučić, da se započne sa masovnom državnom stanogradnjom, da svi oni pripadnici vojske, MUP-a i BIA, koji do sada nisu rešili svoje stambeno pitanje, to stambeno pitanje mogu da reše na veoma povoljan način, kupujući stanove čija će prosečna vrednost biti oko 500 evra i to ne samo u Beogradu, nego i u drugim gradovima u Srbiji, u Novom Sadu, Nišu, Kragujevcu i Kraljevu. U tom smislu, gospodine Vujoviću, gospodine Đorđeviću i svi ostali ministri u Vladi Republike Srbije, imaćete punu podršku poslaničke grupe SNS da koncipirate budžet za 2018. godinu, tako da on bude razvojni, kao što i jeste, ali da se poseban akcenat stavi na sistem odbrane, da se nastavi sa modernizacijom Vojske Srbije i da se rešavaju egzistencijalna pitanja pripadnika vojske, policije i BIA.
Hvala, kolega Martinoviću. Reč ima Balša Božović, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Ono što je tema, ministre Vujoviću, jeste način na koji smo završili prethodnu raspravu, iz prostog razloga što ste rekli i lično potvrdili da penzioneri nemaju pravo na iznos penzije, zagarantovan iznos penzije, nego pravo na penziju. To ste izjavili pre nekoliko dana i apsolutno ste zbunili javnost u Srbiji, iz prostog razloga što oni koji su uplaćivali u svoj fond…
Izvinjavam se kolega Božoviću, samo da vam kažem da vam teče vreme ovlašćenog predstavnika, odnosno zamenika šefa poslaničke grupe. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, pre nekoliko dana ste izjavili, u ovom domu, da penzioneri nemaju pravo na zagarantovan iznos penzije bez obzira koliko su uplaćivali u budžet tokom svog radnog veka, nego ste rekli da samo imaju zagarantovanu penziju. To ste izjavili, postoje stenogrami, mogu i da vam dam stenogram, i da se uverite u kojoj meri ste zapravo prekršili zakon, na kraju Ustav, a i reformu PIO fonda iz 2003. godine. Pozivate se na reforme, a ne poštujete reforme koje je uradio, još za svoje vreme, pokojni predsednika Vlade Zoran Đinđić, gde smo rekli da je upravo to suština reforme. Ko je koliko uplaćivao, toliku će penziju imati na kraju. A vi ste rekli da vi niste podneli zahtev za penziju iako ste ispunili godine za nju, iz prostog razloga što očigledno ne živite od svoje penzije i nikada nećete živeti od svoje penzije. Apsolutno, ako ste zaradili, vi imate prava na to, ako ste pošteno to zaradili. Ali, isto tako su pošteno zaradili i ljudi koji su ceo životni vek odvajali od svojih plata za Fond i vi sada njima kažete da ne postoji zagarantovan iznos njihove penzije. E, to je omalovažavanje, bezobrazluk, to je otimačina, ministre Vujoviću. To je otimanje. Da li možemo da se dogovorimo ovako, ministre, pošto vidim da i sami niste svesni do koje mere ste prekršili i zakon i Ustav i reformu iz 2003. godine? Vratite sve ljudima što su uplaćivali u Fond, vratite im sve i na taj način se raskusurajte sa njima. Recite – evo, nemate pravo na penziju, sve što ste uplaćivali mi vam sada vraćamo. To je jedini način, a ne da kažete nekom – nemate pravo na zagarantovanu penziju, vi samo imate pravo na penziju, a od mene kao ministra zavisi koliku ćete penziju dobiti. Pa, jel to znači da mogu da dobiju i po 1.000 dinara penziju? Da li to znači da je sramota ako neko ima više od nekog drugog, ako je to pošteno stekao? Vi i sami znate da se na tim vrednostima zasniva moderan svet i moderno društvo. (Aleksandar Martinović: Kakve ovo veze ima sa amandmanom?) Ima veze sa raspravom o budžetu, do koje nećemo moći da stignemo jer SNS to ne želi, ali vi kao ministar, kada ste već tu, morate ili da se izvinete penzionerima Srbije, što tražim od vas, ili da objasnite kako to nemaju zagarantovan iznos penzije, pošto predsednica Vlade Srbije ne mari za to, ne mari za to kako će građani živeti u 2018. godini. Četiri dana nije u stanju da nađe slobodnog vremena da dođe i da se sa predstavnicima građana susretne, pogleda oči u oči i kaže – ljudi, moj plan je ovakav i ovakav. Očigledno će i dobiti takvu podršku od njih. Ali, pošto ste već vi tu, i ja vam na tome zahvaljujem, dali ste jednu opasnu izjavu koja utire put otimačini, anarhiji i bezvlašću. Jel to znači da ćete sutra ulaziti u privatne stanove, zavirivati u privatne račune, u devizne račune i govoriti ljudima – vi imate zagarantovano onoliko koliko vam mi kažemo, a uzimaćete kao što ste uzeli nekom i penziju? Ministre Vujoviću, ja znam da se politika Vlade Republike Srbije zasnivala na tome da manjak novca, da svu nesposobnost vaše politike ekonomske plate oni koji su pošteno uplaćivali u svoj Fond. Ja to znam, i vi to znate. NJima to mora da bude vraćeno, to piše u Ustavu, kad-tad. Kada budete dozvolili Fondu da izda rešenje o smanjenju penzija, kada budu mogli da se žale Ustavnom sudu, Ustavni sud će to morati da presudi, a onda će neka nova Vlada i neka nova vlast, kao i posle 2000. godine, vraćati sve ono što je bilo zaostalo. I ne samo razliku, ne samo razliku, nego i sve ono za šta će tužiti građani državu, s obzirom da su izgubili zdravlje, da su izgubili pravo da voze automobil jer nemaju da plate troškove, s obzirom da nemaju za gorivo, s obzirom da nemaju za lekove, s obzirom da je povećana smrtnost, s obzirom da im je neko oteo nešto što im pripada po zakonu, po Ustavu ove zemlje. E, onda ćete drugačije, pretpostavljam, da govorite o toj stvari. Možda i nije, na kraju, ni pošteno, ni moralno, nakon svega što ste učinili, da vi uzimate penziju posle svega, ali očigledno je da vi nemate tu potrebu i da vi ne živite od penzije koju bi uzeli. Možda ćete uzeti neku u inostranstvu, možda ćete uzeti penziju MMF, ali penzija u Srbiji je penzija koju su stekli pošteno svi ljudi koji su pošteno radili i uplaćivali u Fond ceo svoj životni vek. Zato treba ova Vlada da se stidi, jer na najslabijima, na najsiromašnijima pravda neuspeh svoje ekonomske politike. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima ministar Zoran Đorđević. Izvolite.
Moram da reagujem na reči poslanika i da kažem da je neprimereno uopšte da DS sebi nađe za pravo da kritikuje PIO fond i sve ono što se dešava i svi dugovi koji se dešavaju. Demokratska stranka i vaš predsednik Dragan Šutanovac je doveo do toga da 2011. godine penzioneri vojni budu oštećeni za 11,06 % i da ova Vlada vraća sada 200 miliona evra štete koja je napravljena tada. Penzioni fond koji je oštećen za vreme 2000. godina time što ste penzionerima obećavali i podizali penzije na 2%, a nominalno jeli njihove penzije inflacijom i sa devalvacijom, to je priča o tome, ali penzionere ne možete da prevarite. Penzioneri znaju vrlo dobro šta ste radili i vrlo dobro znaju kolike su im penzije bile i koliko i kao su one padale s vremenom. Penzioneri danas ono što znaju, to je da su njihove penzije sigurne i sigurni su u to da će njihove penzije rasti iz godine u godinu. Penzioneri su oni koji pamte neka vremena kada ste ih lagali i kada ste im pričali neke priče koje potpuno nisu imale nikakav rezon. Vi ste njima davali 2% povećanje, a s druge strane im jeli sa inflacijom i devalvacijom. Pa, da li stvarno mislite da penzioneri spadaju u grupu ljudi koji ne znaju da računaju? Hvala.
Hvala, ministre. Povreda Poslovnika, Marinika Tepić.
Zahvaljujem, predsedavajući. Najpre sam se javila po vremenu koje mi je preostalo, međutim, moram da reagujem sada po kršenju Poslovnika. Potpuno je neverovatan manir koji već danima primenjuju ovde članovi Vlade nad narodnim poslanicima, bez obzira sa koje strane mi sedimo. U tom smislu, smatram da ste prekršili član 27. i član 108, odnosno članove koji se odnose na primenu Poslovnika i na staranje o redu na sednici, predsedavajući. Ako ministri, bez obzira da li su manje ili više važni po svom zvanju, ili potpredsedničkom ili nepotpredsedničkom statusu, a takvih ovde nema, koliko vidim, u odnosu na Vladu, vi morate da im skrenete pažnju da njihov posao ovde nije da nas prekorevaju. Znači, za duele sa narodnim poslanicima iz opozicije postoje narodni poslanici pozicije. Mi smo ovde jednaki i mi se trudimo da ukrštamo naša politička mišljenja. Članovi Vlade su ovde gosti, a narodni poslanici imaju jednu od osnovnih svojih nadležnosti – da nadziru izvršni organ, odnosno Vladu, odnosno njene članove. Dakle, članovi Vlade, odnosno ministri mogu samo nama da odgovaraju na naša pitanja, da pitaju da li eventualno još nešto treba da odgovore ukoliko nisu to uradili na valjan način po prethodnom našem pitanju, a poslednje, ne što treba da urade, nego što ne smeju da urade, jeste da prekorevaju ovde narodne poslanike, naročito opozicije, da drže političke govore. To je manir koji sam mislila da ga neće primenjivati, ali ga je naročito pojačala upravo predsednica Vlade od kada je izabrana, a naročito pre neki dan kada je takođe učestvovala, vrlo kratko, u raspravi o budžetu. Ministar to ne može da radi. On može da odgovori na pitanje, ali ne može da prekoreva narodne poslanike, iz bilo koje stranke da dolaze. Za to postoji druga strana, a ne vi. Vi ovde niste druga strana, vi ovde polažete računa narodnim poslanicima.
Hvala, koleginice Tepić. Mislim da nisam povredio Poslovnik, iz razloga što ste vi pogrešili i morate da ga proučite malo bolje. Zbog toga što ministri kada dođu ovde kao predlagači, oni nisu gosti, učestvuju ravnopravno u debati. Gospodin Zoran Đorđević se javio i te kako kao neko ko ima legitimitet da govori o penzijama i o svemu onome o čemu je gospodin Balša Božović govorio, s obzirom da je u njegovom resoru i PIO fond. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje? (Da.) Hvala. Reč ima Aleksandra Tomić.
Replika na izlaganje gospodina Božovića. Kada pričamo o penzijama, onda moramo da ponovimo, da ne bi građani Srbije zaboravili, da je 50% fonda PIO išlo iz budžeta Republike Srbije 2012. godine kada je SNS preuzela odgovornost za vođenje države, danas je 32%. To znači da smo svojom pozitivnom ekonomskom politikom uspeli da uštedimo toliki novac koji su oni besomučno rasipali i to rasipanje je išlo do tih mera i do tih razmera da bi isplatili penzije, podizali kredite. Zamislite kada bi neki ljudi u svojim domaćinstvima podizali kredite da bi mogli jednostavno da žive. To jednostavno ekonomski nije održivo i takav vid politike, a pogotovo socijalnih davanja, ne može da postoji u Srbiji. Zato su građani i penzioneri upravo dali podršku Aleksandru Vučiću 2014. godine, zato što je krajnje otvoreno i iskreno rekao o kakvoj ekonomskoj situaciji se u državi radi, da postoji rupa u budžetu od 250 milijardi dinara, da ne postoji mogućnost isplaćivanja penzija ukoliko se ne sprovedu ekonomske reforme koje sada daju rezultate. Te rezultate je trebalo zaista uspostaviti u jednoj državi i u jednom sistemu koji je potpuno bio demontiran od onih koji nam danas drže predavanja. Hvala.
Hvala, doktorka Tomić. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, treba razmisliti o amandmanu i o diskusiji kolege Martinovića, a treba razmisliti i o diskusijama pripadnika bivšeg režima. Pogotovo mi se sviđa onaj deo kada oni pričaju šta u Srbiji sve ne treba da se radi, a sve to pod izgovorom da brinu za građane Srbije. U proteklih nekoliko sati rekli su sledeće – da ne treba Republika Srbija da ulaže u železnicu, pa su rekli da ne treba da ulaže u puteve, pa su nam rekli da Republika Srbija ne treba da vodi računa o našem aerodromu „Nikola Tesla“, pa su nam rekli da ne treba da ulažemo u privredu, pa su nam rekli da zatvorimo sva preduzeća, pa su nam rekli da treba da imamo vojsku koja će da nas čuva i brani motkama. E, sada, ako ne ulažemo u železnicu, gospodu bih podsetio da su SAD postale ekonomski najmoćnija zemlja na svetu baš zato što su prvi uspeli da svoje privredne centre povežu železničkim prugama i tu dominaciju zbog toga, koju su ostvarili pre 140 godina, imaju i dan-danas. Onda da ne ulažemo u puteve, a oni su, svaka čast svakome, njihovi roditelji odlazili iz mesta gde su rođeni u Beograd ili Novi Sad ili u Niš zato što nisu imali put do kuće gde su se rodili. Pa da ne ulažemo u aerodrome, a ja mislim, koliko ima godina od kada je bio prvi let braće Rajt. Dame i gospodo narodni poslanici, ovi iz bivšeg režima nas vode u srednji vek. Pričaju da nema goriva za automobile, oni nekome nešto kažu. Puteve smo prestajali da imamo, ne automobile, puteve smo prestajali da imamo dok ste bili na vlasti. Autoput od Subotice do Beograda započeo je još Slobodan Milošević. Koliko dugo ste ga pravili? Pa ste upadali sa kalašnjikovima kad je Marija Rašeta Vukosavljević dala koncesije na jednu traku autoputa, pa ste pravili autoputeve po njivama, međusobno ih niste spajali. od njive do njive. Kako su vršili eksproprijaciju? Da ne pričam o železnici. Sada su ovde bile garancije iz 2012. godine. Zadužili ste državu. Pa gde vam je rezultat? NJihov najveći uspeh u železnici – oni smatraju da je isto tramvaj i voz, pa su ulagali samo u španske tramvaje, gde je nestalo koliko miliona evra. Sada oni brinu o penzionerima. Moram da postavim jedno pitanje – da li se penzije dobijaju od preduzeća koja rade ili od kredita? Po njima – od kredita, ali ne onih kredita koje će oni da podižu, nego onih kredita kojima će da nas sve zaduže, da nas vrate lepo u srednji vek, da oni budu vlastela, a ostatak Srbije da budu kmetovi. Nisu nas 12 godina vodili sigurnom rukom u Evropsku uniju, nego u srednji vek. Da imaju makar malo časti, ne bi ovakve stvari pričali, pokušali bi nešto da poprave, a ne da optužuju. (Zoran Krasić: Igrali su se mobilnim telefonima.) To što se igraju mobilnim telefonima, eto, hteli su i „Telekom“ da prodaju. Toliko su ga upropastili da nije vredeo više ni 300-400 miliona evra, nešto što je pravljeno 50-60 godina. Sada oni nama pričaju kako treba država da se vodi. Sve živo ste upropastili, sve čega god ste se dohvatili. Evo, vidim, neki se podsmehuju za ovo što diskutujem. Pa, lako je njima bilo da stave stan pod hipoteku u korist DS-a. Pa, koliko su stanova zaradili nepoštenim radnjama dok je DS bio na vlasti? Koja je to ljubav? Pa, nemate vi ljubav ni prema stranci, ni prema državi, samo prema svom džepu i politikom se bavite zbog svog džepa.
Hvala. Reč ima Sonja Pavlović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala. Gospodine Arsiću, vi ako već hoćete da vršite analizu sadašnjih i prethodnih vlasti, onda to treba da uradite onako kako jeste. Prvo, to nas više ne interesuje. To sam već jednom rekla. Odgovornost je sad i ovde i morate da prihvatite odgovornost za ono što sada činite. Nemojte se više izvlačiti na to.
Gospođo Pavlović, izvinite, molim vas, vi ste sada u replici. Samo navedite zašto sam ja i koji sam član povredio, kako sam povredio Poslovnik. Izvolite.
Izvinjavam se, povredili ste član 106, govornik može da govori samo o temi o kojoj trenutno raspravljamo. Znači, gospodin Arsić mora da priča o amandmanu o kome raspravljamo, ne može da nam ovde drži govore. Najvažnije od svega je – penzije se ne dobijaju, penzije su zarađene. Znači, niko ne treba da dobije penziju, penzije su već zarađene i nemojte da vređate penzionere u Srbiji. Nemojte više da nam vršite uporedne analize. Preuzmite odgovornost za ono što se sada dešava, vi ste ti koji sada vode ovu zemlju, pa izvolite o tome sada da pričamo, da pričamo o budžetu i da uopšte stignemo do budžeta. Krajnje je neprimereno da se bavimo prošlošću. Morate tu odgovornost da preuzmete, nema više izvlačenja. Ja sasvim mogu to iskreno da kažem, ja ne pripadam nikakvim vlastima, ni bivšim ni sadašnjim, da li ću pripadati budućim to ćemo videti, ali ne želim da slušam i niko ne treba da sluša izgovore. Izgovori nisu rešenje. Hajde da tražimo novi način. Hvala.
Hvala. Mislim da nisam povredio Poslovnik, imajući u vidu da u svakom slučaju u ovakvoj jednoj raspravi pokušavam da dajem mogućnost svim narodnim poslanicima da stvarno kažu šta misle, kao što je to uradio i gospodin Veroljub Arsić. Sada je vaša percepcija da li je to bilo striktno vezano za temu ili ne. Moja nije takva. Da li želite da se Narodna skupština izjasni? Da, želite. Hvala. Reč ima Marinika Tepić, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem predsedavajući. Molim vas da ubuduće kako ste i sami malopre za sebe komentarisali, naštelujete tu svoju percepciju da ona bude jednaka za sve, i kada govore poslanici vlasti, kada govorimo mi sa ove druge strane, jer se pozivam na član 103. stav 1. za koji imam pravo da reklamiram povredu Poslovnika. Malopre ste mene opominjali ili moje kolege zbog termina koje koristimo, zbog nekih vama neprimerenih reči koje se ovde koriste i smatram da ste vi bili onda u obavezi da i prethodne govornike u konkretnom slučaju, jer sam se i tada odmah javila, poslanika Martinovića opomenete kada govori neistine ili možda istine, ali pogrešnim terminima, kada kaže da će neko dobiti ili će mu neko dati pravo da kupi stan za cenu od 500 evra po kvadratu. Znači, te stanove…
Sada zloupotrebljavate Poslovnik. Kakve veze ima masovna stanogradnja? Ovo je sada replika gospodinu Martinoviću.
Ne, ne, dozvolite da obrazložim u čemu je vaša povreda.
Nemojte, molim vas, znači ovo je stvarno opstrukcija. Idemo dalje, Veroljub Arsić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, ja govorim o povredi Poslovnika koleginica koja je govorila pre Marinike, vezano za član 103. stav 8. tačno, koji se može tumačiti kao jedan vid replike na moje izlaganje, a mogla je lepo koleginica da primeti, da je, recimo, inflacija 2009. godine bila 11,7%, da je 2010. bila 6,5%, da je 2011. godine bila 11%, da je 2012. godine bila 7,8%, 2013. godine 7,8%, 2014. godine 2,9%, 2015. godine 1,9%, 2016. godine 1,2%, projektovana inflacija za 2017. godinu 3,1%. Kurs evra je pre pet godina i tačno četiri meseca bio 119,80 kakav je približno i danas. Isto tako je koleginica mogla da kaže, da je, recimo za Bugarsku morala da ide sa nekih 50 ili 60 puta…
Kolega Arsiću, pa vi sada kao koleginica Marinika Tepić, ona o stanogradnji, vi o inflaciji.
Ne, ne, nemojte, dozvolite mi da završim izlaganje. Imam prava, hoću ne kao, molim vas dozvolite mi da završim svoje izlaganje. Da je, recimo, južni Koridor 10, južni krak, pre četiri ili pet godina bio jednosmeran put, a sada je auto-put. Da je istočni krak bio jednosmeran put sada je autoput, da imamo 35 kilometara novog autoputa i da ne nabrajam. Znači, to je odgovornost koju mi imamo, a koju neko nije imao dok je vodio državu.
Hvala vam. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Hvala. Balša Božović, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Dakle, još jednom samo da ponovimo. Ministre Vujoviću, vaše ćutanje na to što ste izjavili pre nekoliko dana da penzioneri nemaju pravo na zagarantovani iznos, već imaju samo pravo na penziju, me dosta onespokojilo, iz prostog razloga što je svaki čovek koji je pošteno radio celog svog radnog veka uplaćivao određeni iznos u Fond i on ima pravo u zagarantovanu penziju, kako kaže reforma penzionog sistema iz 2003. godine. To je prva demokratska i reformska Vlada Zorana Đinđića. Hoću da znate da vaše ćutanje će dovesti do toga da će mnogi od njih nažalost u međuvremenu preminuti i neće imati prava na ono na šta su ceo život radili i na šta su ceo život ponosno zarađivali. Dakle, ne možete da ćutite, makar da se izvinite zato što se ne radi o robotima, radi se o živim ljudima.
Kolega Božoviću, samo jedan momenat. Znači, siguran sam u to i znam da ste pročitali amandman i znate o čemu se radi i ja sam vas pustio u ovom prvom delu da govorite i van toga i van teme i o penzijama, smatrajući da je to deo jedne šire rasprave o budžetu, jednoj ekonomskoj strategiji zemlje. Obzirom da su ministri tu, hajde molim vas završite molim vas o amandmanu. Hvala vam.
Suština mog predloga jeste bila da kada već nemamo predsednika, odnosno kada već vi nemate predsednicu Vlade koja će naći za shodno da dođe i da raspravlja o svim amandmanima i da se eventualno izvini kada se ustanovi da ste sigurno pogrešili ili da se vi izvinite ukoliko ste sigurno rekli to što jeste, a u stenogramu piše da jeste, da jednostavno na ovaj način omalovažavate one koji su ceo svoj život časno i pošteno sticali svoju imovinu. Oni ne mogu da dobiju penziju, to je njihovo pravo, to je njihova imovina, u suprotno dajte im sve što su tokom životnog veka isplaćivali i uplaćivali u Fond, pa neka ta sredstva prebace u neki privatni, na taj način se raskosurajte. To je pošteno, ali ne možete nekome da skraćujete njegovo životno pravo koje je stekao, svoju imovinu. Na tome se zasniva moderni svet. Na tome se zasniva civilizacija danas. U suprotnom smo u anarhiji gde ćete sutra ući u nečiji privatni račun i reći, vi imate pravo na račun i ušteđevinu, a koliko je, to ćemo mi da vam kažemo. Dakle, to ne može tako, ministre. To ne može ni u MMF-u tako, ni u Svetskoj banci. E, pa ne može onda ni u Srbiji.
Hvala. Reč ima dr Dušan Vujović, ministar.
Ovako, čitam saopštenje Ustavnog suda sa sednice održane 23. septembra 2015. godine. Da ne čitam celo saopštenje, a mogu, pročitaću vam samo rečenicu koju sam imao u vidu kada sam rekao, to što sam rekao. Znači ovako – Ustavni sud smatra, to je u trećem pasusu, Ustavni sud smatra da su osnovane tvrdnje inicijatora da penzija koja je stečena u skladu sa zakonom predstavlja imovinu penzionera, ali ukazuje da iz Ustava ne proizilazi garancija penzijskog davanja u određenom iznosu, jer je ograničenje imovinskih prava pod određenim uslovima dozvoljeno i prema našem Ustavu i prema Evropskoj konvenciji o zaštiti ljudskih prava i osnovnih sloboda, i tako dalje. Drugim rečima, uzmite bilo koju imovinu, recimo, nasledite zemlju. Vrednost te zemlje ne zavisi, vama niko neće dirati pravo na to zemlju, ali vrednost te zemlje, njena sposobnost da generiše plodove, njena relativna vrednost zavisno od drugih stvari, recimo, da li je tu prošao put ili urbanistički drugačije urađeno, ne spori vaše pravo na zemlju, ali utiče na vrednost te vaše imovine. Isto je to imao Ustavni sud u vidu kada je rekao, vi ste ostvarili pravo na penziju, ali pošto je u sistemu, molim vas, ja sam slušao kad ste vi govorili. Znači, voleo bih da ovo sve može, znači, ovo su oni doneli, ovaj stav pre nego što su povećane penzije, prvo je doneto pre prvog povećanja od 1,25% i drugog povećanja od 1,5%, i trećeg povećanja od 5%. Znači, ovo je principijelni stav. Ako želite ponovo da idete na Ustavni sud, izvolite. Samo vam kažem, da na osnovu Ustavnog suda tako nešto što vi govorite. Neću da govorim čak sada, a zašto govorite tim tonom, to ne razumem, ali to sam imao u vidu kada sam rekao da ne postoji garancija iznosa. Znači, penzija je kao imovina, ali kada vam neko da imovinu, upis u knjige i tako dalje, on vam ne garantuje vrednost toga, niti može da garantuje vrednost toga.
Hvala ministre. Posle ministra mislim da je završena rasprava. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Jelena Žarić Kovačević.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam amandman na član 2. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu koji ću i obrazložiti. Dakle, važan deo budžetskog sistema jeste i obezbeđenje odgovarajuće finansijske osnove za pravosudni sistem. Podsetila bih da je Ustavom propisano da političari više ne mogu da smenjuju sudije. Potvrđena je stalnost sudijske funkcije, odnosno jednom izabrane stalne sudije nisu više bile u obavezi da prolaze kroz postupak reizbora i stalne sudije više nije birala Narodna skupština već ih je biralo posebno telo sastavljeno uglavnom od sudija Visoki savet sudstva. Međutim, 2008. godine doneta su dva zakona koja su izigrala odredbe Ustava i izigrala sam Ustav Republike Srbije i omogućila DS da napravi nezapamćenu čistku među sudijama koja je ikada zabeležena u Srbiji, sve pod velom pravosuđa koja je bila samo paravan za stvaranje sudske vlasti koju će direktno kontrolisati DS. Uništavanje više od 700 odluka o nereizboru sudija njihov povratak odštete za povredu ugleda i časti, pretrpljene strahove i sramotu, izgubljene zarade, koštali su našu državu više od 30 miliona evra. Posledice najgore reforme pravosuđa ikada, političkog obračunavanja DS sa svojim neistomišljenicima bile su ogromne po budžet Republike Srbije. Dobar finansijski osnov za pravosudni sistem onemogućava politizaciju pravosuđa što i jeste cilj ovog amandmana. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Mićin. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Žarko Mićin. Izvolite.
Zahvaljujem se predsedavajući. Poštovani predsedavajući, gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman je takođe u vezi investicija i sa njim sam hteo da povećam značaj investicija i planiranje investicija u strukturi budžeta. Za investicije u budžetu za 2018. godinu je planirano 128 milijardi dinara i to mislim da je zaista jedan značajan iznos koji je čak 30% veći, nego što je planirano u 2017. godini. Hteo bih da istaknem, malopre je jedan od prethodnih govornika, inače bivši predsednik opštine Smederevska Palanka, spomenuo gradonačelnika Miloša Vučevića i rekao kako on otvara neka parkirališta za bicikle, kao to je nešto negativno, to je nešto što treba da ga bude sramota, da li je tako? S druge strane, ja moram da vam spomenem, znate šta, ne znam da li je otvarao parkirališta za bicikle, ali znam da je otvorio dve fabrike koje danas zapošljavaju 3.000 ljudi, a zapošljavaće 5.000. Znam da je položio kamen temeljac za muzičko-baletsku školu, koja je skoro pa završena. Znam da je položio kamen temeljac takođe za zgradu hitne pomoći koja je skoro završena. Znam da je položio kamen temeljac za zgradu RTV koja će takođe sigurno biti završena. S druge strane, znate kako, nije radio ono što je radio upravo taj bivši predsednik opštine Smederevska Palanka. On je budžet shvatao kao svoju kasicu-prasicu. Pa, kako on to? On je iz tog budžeta samo uzimao, uzimao i uzimao, i smislio je inovativne načine za uzimanje. Mislim da to najbolje pokazuje izveštaj državnog revizora, odnosno Državne revizorske institucije za 2012. godinu za Smederevsku Palanku u kojoj piše da je ovaj predsednik opštine koristio Gradski fudbalski klub „Jasenice 1911“ koji nema organe kluba, pazite, a ima registrovane igrače i osnovao ustanovu sportsku organizaciju Gradski fudbalski klub „Jasenice 1911“, kao indirektnog korisnika budžeta i preko te ustanove, vršio isplatu premija i stipendija, i pri tome dnevno su podizani iznosi od po 300.000 dinara, a pazite sad ovo, čekovima bez pokrića. Prema rečima revizora preko ove ustanove samo u 2012. godini bez osnova isplatio 14 miliona i 494 hiljade dinara i tri miliona dinara, kao iskusan sportista inače i predsednik opštine, nastavlja sa ovom praksom i dalje, pa je bez pravnog osnova takođe isplatio 30 miliona i 289 hiljada dinara. Od toga je recimo, na ime raspodele sredstava klubovima bez kriterijuma dodelio Centru za razvoj sporta i amaterizma, čak 29 miliona 788 hiljada dinara. Bio je darežljiv i prema udruženjima građana, pa je tako isto u 2012. godini, bez javnog konkursa i bez zaključenog ugovora o realizovanju odabranih programa…dotaciju udruženjima građana u iznosu od pet miliona 559 hiljada dinara. Takođe izveštaj DRI kaže da ovaj vrhunski predsednik opštine u 2012. godini bez verodostojne dokumentacije o nastaloj promeni iz budžeta opštine Smederevska Palanka, da je potrošio 110 miliona 260 hiljada dinara. Tako je to radio taj prethodni govornik. Mislim da zaista njega treba da je sramota. Hvala.
Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem. Moj amandman se odnosi na unapređenje položaja najranjivijih društvenih grupa i ovom prilikom osvrnuću se na grupu koja pripada staroj populaciji. Naime, za SNS odnos prema starim licima je odnos zrelosti jednog društva. Republika Srbija i njena Vlada pokazuju svu zrelost, kako u ekonomskom delu, tako i u socijalnoj politici i u odnosu prema najstatrijim i najranjivijim našim građanima. Za SNS naravno svi su građani jednaki u ostvarivanju svojih prava, bez obzira na njihov socijalni materijalni položaj. Srpska napredna stranka ne deli građane na bogate i siromašne, kao što su to nekada činili režimi, kao što su to nekada činili predstavnici režima od 2008. do 2012. godine. Šta hoću da kažem? Prvi put, ova Vlada prepoznaje potrebu da se izjednači položaj starih lica socijalno-materijalno ugroženih koji nemaju dovoljno sredstava, a imaju potrebu za uslugom zbrinjavanja u ustanove socijalne zaštite. Prvi put, ova Vlada prepoznaje potrebu i obezbeđuje sredstva na razdelu Ministarstva rada i zapošljavanja i socijalne politike, u iznosu od 204 miliona, za rešavanje pitanja 904 stara lica socijalno ugrožena, koja će pod istim uslovima, kao i uslovima za smeštaj u državne domove, biti smešteni u privatne domove. Na ovaj način, starim licima izlazi se u susret, a privatnim domovima koji su licencirani pruža se mogućnost da upotpune svoje kapacitete. Hvala.
Zahvaljujem. Po amandmanu, Zoran Živković.
I dalje prijatno iznenađen sposobnošću pisanja amandmana od kolega iz vlasti i njihovom otvorenom kritikom rada aktuelne Vlade, jer inače ne bi bilo toliko amandmana. Mislim da je ovaj amandman dobar, bez obzira što predlagač neće glasati za njega i tu je vrlo važno da se zaštite starija lica. Mislim da ćemo se složiti oko toga da to počinje, pre svega, gospodine ministre, oko ovih nesrećnih penzija. Jako je neobično vaše objašnjenje za to da ljudi imaju pravo na rešenje za penzije, a nemaju pravo na to da znaju kolika će im biti penzija. Ovim merama, konsolidacije privremene, koje traju četiri godine je narušen i odnos između penzija, između različitih penzionih grupa, mada ih nema, ali smanjene su razlike, što ne može da se uradi nikakvim zakonom, posebno ne privremenim, koji treba da izvrši konsolidaciju. To je stečeno pravo. Ako neko ima 26,4% veću penziju od nekoga drugog, onda to mora da ostane, a vi ste ovim vašim merama to poremetili trajno, tako da je vaše poređenje sa zemljom potpuno besmisleno. Tačno je da je cena zemlje, da se meri na tržištu, tačno je i to da tržište zavisi od toga kakva je vlast prema zemlji, koji nivo stabilnosti, prosperiteta daje. Vi ste potpuno u pravu da je potpuno logično da uz ovakvu vlast pada i cena zemlje i cena stanova, mada nikada na 550 ili 380 evra po metru kvadratnom, ali padaju i penzije. Nemojte to da pravdate. Tu nema opravdanja. Kao što je dokazano da je 25 milijardi više od 16 milijardi koje ste zatekli pre šest godina, tako je isto tačno da ste trajno poremetili odnose, a time se, pre svega i to pogađa naše starije sugrađane na šta se odnosi ovaj amandman. Inače, Fiskalni savet vam je isto vezan za stanje svih naših građana, pa i onih starijih, rekao, da vam u ovom budžetu osim toga što niste iskoristili navodno puno para u budžetu da vratite penzije na ono što je zakonska obaveza države, a to vam piše u izveštaju Fiskalnog saveta koji smo mi dobili pre neki dan. Kasno, naravno, kao i Predlog budžeta, ali verovatno su i oni to dobili kasno, pa im dajem opravdanje što su nam poslali kasno, da ne dostaje transparentnost. To smo se složili vi i ja oko onih kineskih kredita, da nedostaju reformske mere za javni sektor, a time se isto ugrožavaju naši stari sugrađani. Nikakve reforme se ne sprovode u javnom sektoru. Naravno da je mana i nepoštovanje budžetskog kalendara, što je očigledno. I oni kažu da je narušena ekonomska veza između doprinosa za penziono osiguranje i iznosa penzije i to traje već četiri godine, bez vaše namere da bilo šta promenite. Takođe, ovim Predlogom budžeta su narušeni budžeti lokalnih samouprava gde takođe žive penzioneri i naši stari građani. Mi tražimo amandmanom da se pet milijardi vrati u onaj deo budžeta koji ide prema lokalnim samoupravama, ali vi to odbijate. Prema tome, uzmite u obzir opravdane oštre kritike koje ste dobili od poslanika vlasti i konstruktivne ozbiljne primedbe kroz amandmane koje smo vam uputili mi iz opozicije, mi iz Nove stranke, iz Kluba samostalnih poslanika. Povucite se malo sa vašim kolegama, pa napravite novi predlog budžeta. Mi ćemo da vam oprostimo što kasnite u kalendaru, ali bar da usvojimo nešto što ima smisla. Ovako će to biti jedan tipičan budžet SNS-a, došao preko noći, usvojen preko noći i šta on proizvodi - tamu, mrak, netransparentnost, crno vreme za svoje korisnike. To ne treba Srbiji. To ne treba ni vama kao priznatom ekonomskom stručnjaku. Ja se nadam da to ne treba ni kolegama koji su danas dali amandmane, a koji su svesni da nijedna funkcija ne traje večno, pa ni funkcija poslanika i da će vas pitati, sve nas, ali i vas iz pozicije, vlasti, šta ste to radili, zašto ste dopustili da se nastavlja ovo crno vreme, posebno u vreme zlatnog doba srpskog budžeta, kada ima para koliko god hoćete. Kako ima para koliko god hoćete, kad imate budžetsku stavku od 3.000 dinara za zaštitu dece od diskriminacije? Od 3.000 dinara, ne kuvajtskih, srpskih. Ko priča o tim parama? Zašto nema lekova po bolnicama? Zašto nema para za popravku auto-puteva, gde imate one rupe na desnoj traci u hiljadu kilometara? Zašto nema para da se najzad završi i ta Slavija, ne znam više ko je tu plaća? Zašto nema para da dođemo, konačno, da znamo šta se zarađuje, ko zarađuje, ko plaća porez i na šta se troši taj porez? Možete da nam date koliki god veliki budžet, od 2.000 stranica, sa fontom koji je 0001 milimimetar, to neće promeniti suštinu. To je licemerje, to lažemo sami sebe, posebno vi. Zato, poslušajte i ove opravdane kritike koje dobijate od strane poslanika vlasti, a ja preporučujem kolegama iz drugog dela sale, iz pozicija vlasti, da traže da se smeni ova loša Vlada i da se izabere nova. Imam i konkretan predlog. Pošto je pod velikom sumnjom, meni ne, ali neki još uvek sumnjaju, kako je izabran predsednik države, pošto ja znam da nije izabran kako treba po zakonu, da on podnese ostavku na mesto predsednika države i da se kandiduje ponovo za predsednika Vlade Srbije, pa da istrpimo još tih par meseci, a posle da imamo lepe redovne vanredne izbore na kojima će građani Srbije imati prilike da izaberu nešto normalno. Hvala.
Hvala. Reč ima Milanka Jevtović Vukojičić, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem. Gotovo je neverovatno kako predstavnici bivšeg režima, odnosno režima do 2012. godine imaju [[Aleksandar Martinović: Ovo je replika.]]
Ja nisam čuo da je pomenuo po imenu i prezimenu. (Aleksandar Martinović: Direktno pominjanje. Divio se kako pišemo amandmane.)
Da, da, pomenuta sam.
U redu. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, samo ako možete, vratite mi vreme. A, pomenuta sam, da se slaže sa mojim podnetim amandmanom. Gotovo je neverovatno šta smo sve čuli od predstavnika bivšeg režima, onog režima koji je od 2008. do 2012. godine vladao. Poštovani građani Srbije, pre svega penzioneri, vi ste podneli veliki teret naših reformi koje smo sprovodili od 2012. do 2016. godine. Ali, došlo je vreme da i vi i zaposleni u javnim ustanovama živite bolje. Naime, poenta, što se penzionera tiče, je sledeća. Režim od 2008. do 2012. godine je četiri puta povećavao penzije bez ikakvog realnog osnova, zadužujući se i uzimajući kredite po visokim kamatnim stopama, koje su išle od 6-8%. Naravno, ti krediti su ostajali i te kredite morali smo da vraćamo svi, vraćaju svi građani Srbije. Tu vlast nije zanimalo što će svi građani Srbije to da vraćaju i nije zanimalo što penzionere i njihovu decu dodatno zadužuju, nego ih je zanimalo samo da u predizbornoj kampanji 2012. godine imaju šta da kažu. Sve ono što imaju da kažu, to je čista manipulacija i čisto obmanjivanje građana, pre svega penzionera [[Marko Đurišić: Koliko traje ova replika?]] Moram da istaknem da od 2012. godine 60% penzionera, onih sa najmanjim primanjima, Vlada apsolutno nije smanjila penzije. Sada će 86,6% penzionera imati veće penzije u januaru 2018. godine nego u januaru 2015. godine.
Hvala [[Marko Đurišić: Kako replika toliko traje?]] Samo sam koleginici vratio vreme koje sam joj lično i oduzeo, tako da je imala pravo potpuno na to. (Srbislav Filipović: Ne laj tamo, Đurišiću. Šta laješ, bre?) (Marko Đurišić: Jesi li čuo šta mi je rekao?) Ne, nisam čuo. (Marko Đurišić: Jesi li čuo šta mi je rekao?) Nemojte da dobacujete. (Marko Đurišić: Ne dobacujem ja. Rekao mi je – šta laješ! Hoćeš li da ga kazniš sad?) Ja to nisam čuo. Tražiću beleške da vidimo ko je šta kome rekao. Ne mogu sve da čujem i da vidim, kolega Đurišiću. Ušli ste u salu veoma nervozni. Počeli ste sa vrata da dobacujete i meni i članovima vladajuće većine. Ne znam zašto? Ja vas samo molim za malo mira, da damo onome ko je sledeći, a to je dr Aleksandra Tomić, da govori po amandmanu. Replika na pominjanje stranke - SNS. Izvolite.
Pominjanje SNS u izlaganju koje je bilo namenjeno tome da smo mi kao stranka u stvari ojadili penzionere Srbije time što smo sproveli ekonomske reforme i sada uspeli da zaokrenemo uopšte trajektoriju javnog duga u pozitivnom smeru i da dovedemo do toga da zaista imate ne samo povećanja penzija u tom nominalnom delu, već i jednokratne isplate koje, verovali ili ne, u ovoj godini samo pet hiljada dinara svakom penzioneru koštaju 88 milijardi dinara iz budžeta Srbije. Prema tome, tim jednokratnim isplatama mi praktično dolazimo da su najniže penzije došle do toga da su imale preko 50% od jedne penzije koju primaju u toku godine. Kada pogledate i saberete, zaista, preko 61% penzija su u ovoj godini dobile više nego što im je smanjeno u toku samih ekonomskih reformi. Ono što je pokušano da se uradi, a očito se uspelo u tome, da se sprovede jedna pravedna raspodela u povećanju penzija. To je najteže bilo, pogotovo u vreme kada morate da sprovodite fiskalnu konsolidaciju u budžetu Srbije. E, zato smo odgovorni i toga se ne stidimo, jer smatramo da je to potpuni i ispravan put ozdravljenja javnih finansija. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, po amandmanu.
Ja volim ovu priču o penzijama i ko je kako povećavao, odnosno smanjivao penzije, pošto je samo jedna Vlada smanjivala penzije, a to je Vlada Aleksandra Vučića. Sve druge vlade su povećavale penzije, prvo, u skladu sa zakonom, prateći rast cena na malo, kako je bilo, i jednokratno povećanje 2008. godine, kada su penzije prosečne pale ispod 50% prosečne plate, što je bila zakonska obaveza da se penzije drže iznad tog nivoa. Opravdano ili neopravdano, možemo da govorimo o tome politički, da je urađeno zbog izbora, nije urađeno zbog izbora. Urađeno je tri meseca posle izbora, u septembru mesecu 2008. godine, a izbori su bili u maju. I, finansije na kraju 2012. godine, kada je Vlada otišla i došla prva vaša Vlada, sa premijerom Ivicom Dačićem, ministrom Mlađanom Dinkićem, ostavila vam je dug od 47% BDP-a, 15,7 milijardi evra. Vi ste uspeli za dve godine da napravite taj dug na 24 milijarde evra, 77% i onda ste kao meru uzeli jednom broju penzionera da smanjite penzije za 20 i 25% i više i onda dođe ministar i kaže – penzija je pravo, ali ne i iznos penzije. Voleo bih, ministre, pošto ste vi uplaćivali stranu penziju, da vidim, tamo gde ste uplaćivali da vam neko dođe i smanji vam penziju za 25%, da li biste vi rekli – pa dobro, imam pravo na penziju, a ne na iznos? Verujem da vi vrlo dobro znate koji iznos penzije treba da dobijete tamo gde ste je uplaćivali, a ovde dođete i kažete – penzija je pravo, a iznos nije pravi, pa onda i račun je pravo da nešto košta ali iznos ću da platim onoliko koliko mislim da treba. Da li je to pravna država koju vi gradite? Da li su to reforme? Vi ste generator sive ekonomije. Danas će vam svako reći u Srbiji, poslodavcu – hajde da se dogovorimo, uplaćuj mi minimalac, razliku mi daj na ruke, i to je razlog zašto vi ne možete da se izborite sa sivom ekonomijom. Preko trećine zarada u Srbiji se isplaćuje iz sive zone i vi to znate. Ova Vlada je generator sive ekonomije. Vi ste zbrinuli svoje biračko telo, pre svega. Plašite ih pričom – Aleksandar Vučić garantuje redovnu isplatu penzije. Jedino kada penzije nisu bile isplaćivane bilo je kada je Vučić sa drugima bio u Vladi 90-tih godina. Kada je to od 2000. godine kasnila i jedna jedina penzija? Osamnaest penzija je vratila ta vlast DOS, 18 penzija koje ste vi 90-tih prokockali i sada prodajete ovde priču – mi čuvamo sigurnost penzija. Ne, vi urušavate penzioni sistem time što ljudi danas znaju da, bez obzira koliko izdvajaju u penzioni sistem, to ne znači da će toliko koliko zakon kaže primati penziju na kraju. Znali ste da je jedini način da vam to prođe ako stavite da je ta izmena o isplati penzija privremenog karaktera u naslovu zakona, a onda ste tu privremenost ukinuli, pa će da traje večno. Neće trajati večno. Doći će druga Vlada i vratiće vaše dugove.
Hvala. Reč ima ministar Dušan Vujović. Izvolite.
Stvarno ne razumem vatru u ovim vašim iskazima i sistematsko odbijanje da se suočite sa rešenjem Ustavnog suda iz 2015. godine. Sada ću pročitati malo duže obrazloženje. Ustavni sud je utvrdio da iz osporenog zakona sledi da se njime uvode interventne mere koje se preduzimaju da bi se u uslovima ekonomske krize očuvala finansijska održivost penzijskog sistema, što konkretno znači mogućnost redovne isplate penzija. U tom smislu je od naročitog značaja bilo to što se propisane mere ne odnose na penzionere čija je visina utvrđene penzije do 25.000, a kojih, prema podacima koje je sud pribavio, u Republici ima više od 750.000, a što s obzirom na ukupan broj penzionera i visine penzije u Srbiji zapravo znači da najveći broj penzionera nije obuhvaćen propisanim merama. Imajući u vidu i to da u ovom trenutku najniža utvrđena penzija, u skladu sa Zakonom o penzijskom i invalidskom osiguranju, iznosi svega nešto više od 13.000 dinara, to je bilo tada 2015. godine, a za poljoprivrednike 10.000 dinara, Ustavni sud je ocenio da je, zaštićenim iznosom od 25.000 dinara u realnim ekonomskim prilikama u kojima se društvo nalazi, spornim zakonom obezbeđeno staranje o ekonomskoj sigurnosti penzionera, a što predstavlja ustavni nalog iz člana 70. stav 2. Ustava. Kada je reč o penzijama koje su obuhvaćene Zakonom o predviđenim merama, Ustavni sud smatra, to je ovo što vi govorite 22 i 25%, da su osnovne tvrdnje inicijatora da penzija koja je stečena u skladu sa zakonom predstavlja imovinu penzionera, ali ukazuje da iz Ustava ne proizilazi garancija penzijskog davanja u određenom iznosu, jer je ograničenje imovinskih prava pod određenim uslovima dozvoljeno i prema našem Ustavu i prema Evropskoj konvenciji za zaštitu ljudskih prava i osnovnih sloboda. U skladu sa osporenim Zakonom o penzionerima čija je penzija viša od 25.000 dinara isplata penzija se vrši u umanjenom iznosu, što nesporno predstavlja umanjenje njihove imovine i zato je sud ispitivao da li zakonom ispunjava uslove dozvoljene u ograničenju imovinskog prava. Polazeći od toga da su propisane mere uređene zakonom, a ne aktom niže pravne snage i da se zakonom ne dira u pravo na penziju, da su mere propisane radi postizanja legitimnog cilja i da je ostvarivanje uslova za redovnu isplatu penzija makar u umanjenom iznosu za lica sa nižim penzijama, što se postiže upravo time što je procenat umanjenja isti, nije isti za sve penzionere više od 25.000 dinara.
Hvala, ministre. Aleksandra Tomić se javlja za reč. Izvolite.
Replika. Nekoliko je činilaca koji su doveli do velikih dugovanja kada pričamo o penzijama. To ne smemo da zaboravimo. Pre svega, kada je dolazilo do povećanja penzija u vreme 2008, 2009, 2010, 2011. godine je išlo kumulativno. To znači da je određeni procenat važio za najmanje penzionere i za najveće penzionere. Kada vi na osnovici povećavate pet puta veću penziju od onoga koji ima najmanju, vi time suštinski od onih najvećih dajete pet puta više nego oni koji imaju najmanje. Samim tim pravite veliko socijalno raslojavanje. Sa druge strane, kurs evra 2008. godine je bio 76,2693, 2009. godine 92,77, 2010. godine 106 dinara, 2011. i 2012. godine je došao do 118 dinara. Samim tim igranjem sa kursom, šticovanjem, ne da su zarađivali oni i njihove firme, već samim tim su urušavali vrednost podizanja penzija i opet ste osiromašivali te iste penzionere. Znači, nemojte da pričate neistine koje ne stoje. Hvala.
Hvala, koleginice Tomić. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta, povreda Poslovnika.
Nije povreda, nego govorim na osnovu člana 32. Vi ste kolega verovatno propustili da svojevremeno pročitate odluku Ustavnog suda o kojoj je ministar Vujović malopre govorio, a važno je radi javnosti da se zna. Kada je Ustavni sud odlučivao o ustavnosti ovog Zakona o smanjenju penzija, kolokvijalno da kažem, Ustavni sud je …
Izvinjavam se, vi govorite po amandmanu?
Ne, po članu 32. Poslovnika. Pogledajte šta piše u tom članu, da ne gubim vreme na tome.
Izvolite, ali kažite šta sam povredio, kako sam povredio.
Sačekajte do kraja, budite strpljivi. Ustavni sud je uradio nešto što je apsolutno nedopustivo i neka je to sto puta Ustavni sud, ne može biti prihvaćeno, niti i jedan pravnik može da kaže – u redu je odluka Ustavnog suda. Ustavni sud je tada rekao da neće odlučivati o ustavnosti tog zakona zato što je on privremenog karaktera, i to je skandal neviđeni. Dakle, može nekom da padne napamet i da donese zakon da je dozvoljeno ubijanje na ulici i da to traje dva meseca, a Ustavni sud će da kaže – pošto je zakon privremenog karaktera, nećemo odlučivati o njemu, pa za ta dva meseca ko preživi preživi. Dakle, nemojte se pozivati na odluku Ustavnog suda zato što je nakaradna i zato što je suprotna Ustavu, već lepo vratite ljudima penzije i nemojte nikada više reći ono što ste rekli u petak da penzioneri imaju pravo na rešenje, ali ne i na iznose.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Rakonjac. Izvolite.
Hvala. Podnela sam amandman koji je u sastavu Strategije održivog razvoja 2030, a odnosi se prevashodno na primenu nacionalnih mehanizama socijalne zaštite. Da se više nikada ne ponovi ono što se ponovilo 2008. godine kada je DS napravila segregaciju prema vojnim penzionerima, pa smo morali da vraćamo njihove dugove po pravosnažnoj presudi za 57.000 vojnih penzionera u visini od 21 milijarde dinara, isto toliko za sudske troškove. Ne boli njih, predsedavajući, ovaj budžet, ni to što je on razvojni, ni što ima takav karakter. Boli njih sve što ima predznak vojno, pa boli ih to što će biti omogućena kupovina stanova sa beneficijama kada su krediti za vojna lica, policajce i za pripadnike Ministarstva pravde, odnosno radnike na izvršenju krivičnih sankcija. To je ono na šta oni dobijaju ospice. Tih godina je trebalo uništiti sve ono što je imalo vojni predznak, biti pretopljeno. Da se to tako nastavilo, ne bi ostale ni lopate, ni motke, o kojima je pričao moj kolega. A šta je bilo sa vojnim čamcima i policijskom opremom, videli smo 2014. godine, kada smo trebali da spašavamo Obrenovac. Nije bilo ni lopata da se napune džakovi sa peskom. Još jedan njihov divan patent, a to je novi model rada Železare u Smederevu, gde se osnovna sirovina koristila, a to su bili tenkovi. Nažalost, tenkovi Republike Srbije, pa sada moramo da odvajamo sredstva i da jačamo našu vojsku i da je opremamo, umesto da podižemo više plate i penzije, jer su oni činili tako i to neka im bude na čast. Hvala.
Hvala dr Rakonjac. Reč ima Marko Đurišić, po amandmanu. (Marko Đurišić: Replika.) Replika na izlaganje dr Rakonjac? (Marko Đurišić: Spomenula me dr Tomić.) Nije vas pomenula, kolega Đurišiću, niti gospodina Borisa Tadića, niti Socijaldemokratsku stranku. (Marko Đurišić: Nisam spomenuo ni SNS…) Jeste. (Marko Đurišić: Nisam. Govorio sam o lopovskoj vlasti.) Možete dobiti reč po amandmanu. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić. Izvolite. (Marko Đurišić: Dajte mi reč. Dajte mi o lopovskoj vlasti.) Znate i sami da na takav način ne želim sa vama da razgovaram. (Narodni poslanici dobacuju.) Molim narodne poslanike za mir i da ne dobacuju jedni drugima. Stvarno nema smisla. Kolega Ćiriću, izvolite, vratiću vam vaših 30 sekundi.
Bilo je reči o predlogu amandmana i oko penzija i optužbi da je Demokratska stranka, pazite, optužbi da je Demokratska stranka povećavala penzije i plate. Mislim da je to nešto što svakako možemo da prihvatimo, a kada se govori o uništavanju penzionog fonda, čini se da smo zaboravili. Mi nismo, niti penzioneri koji i sada trpe izazove i rešenja koja smo ovde doneli, u ovoj sali, o privremenom smanjenju plata i penzija. Dakle, mi smo bili protiv, i sada, onako kako smo bili protiv politike koja je dovela do uništavanja penzionog fonda. Godine 1993. hiperinflacija je uništila sve ono što su ljudi uplaćivali kao svoje doprinose, da bi obezbedili svoju budućnost. Građanski ratovi 90-ih godina su odneli i potrošili upravo te penzione fondove. I mi o tome ćutimo sada ovde. I optužujete Demokratsku stranku zbog toga što je vratila zaostalih 18 penzija posle 2000. godine, zbog toga što je podigla penzije i 2008. godine. Pa, naravno da je podizala. I naravno da je vraćala. Onako kako će i u budućnosti vraćati i podizati standard građana u Srbiji. Dakle, jedna potpuno apsurdna optužba prema Demokratskoj stranci, a što se nas tiče, podržaćemo vaš amandman, u želji da se održe socijalno nejosetljivije grupe. Jedna od najosetljivijih su upravo penzioneri, kojima je smanjena penzija i koji žive na ivici socijalne održivosti. Govorili smo o tome, jer želimo da govorimo, i o trenutnoj prosečnoj plati i o trenutnoj minimalnoj potrošačkoj korpi, koja nije dovoljna i koja spušta ispod granice linije siromaštva oko 8% stanovništva u Srbiji, oko 100 hiljada dece i mislim da je to ključna odgovornost svih nas u traženju rešenja. Inače, još jednom, prihvatamo takvu vrstu optužbi da je Demokratska stranka podizala penzije onako kako je podizala plate, od prosečne plate tri do pet evra ili maraka 1993. godine, do 30 evra u septembru mesecu 2000. godine, koja je kasnije rasla i mislim da je to nešto što može da bude na ponos Demokratske stranke.
Hvala, kolega Ćiriću. Reč ima Mihajlo Jokić po amandmanu.
Samo da objasnimo građanima kako ste vi povećavali penzije – tako što ste prodavali državnu i društvenu imovinu bud zašto i tim parama punili budžet i delili penzije, umesto da ste te pare upotrebljavali za obnavljanje i stvaranje novih fabrika. S druge strane, da objasnim. Nikome penzija nije smanjena 22%. Penzija je najviše smanjena 11%. Jer, prvih 25.000 su čuvana glavnica. Znači, onaj iznos preko 25.000, on je smanjen za 22%. S druge strane, kad idemo na relativno povećanje koje će biti ove godine, ja se nadam biti i dogodine, onda ćemo one apsolutne razlike koje su postojale ponovo vratiti, jer istim relativnim povećanjem na različite glavnice se ponovo stvaraju iste ili jednake apsolutne razlike. A to smo mogli zbog toga što smo smanjili penzije, što smo vratili glavnicu, što smo izvršili konverziju dugovanja, što smo smanjili kamatnu stopu, što smo povećali vreme, što smo smanjili broj kapitalisanja. Onaj ko zna teoriju kredita, to je njemu jasno. Prema tome, da ste vi nastavili onako kako ste radili, pošto ste sve prodali i više niste imali šta da prodate, penzioneri bi došli u situaciju da ne prime penziju. Ovo je put oživljavanja, obnavljanja i oni će 2018. godine, evo, upamtite, primati još veću penziju. I ta razlika koja je postojala, ona će se vratiti. Hvala.
Hvala dr Jokiću. Reč ima Aleksandra Čabraja, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem, predsedavajući, što ste me videli ovog puta, kad sam se javila po povredi Poslovnika. Član 106. Mi već duže vreme sada ovde pričamo o penzijama. Ja mislim da je to jako dobro i da o penzijama treba da se priča, i o smanjenju penzija i o povećanju penzija, mislim da se to jako tiče građana Srbije. Međutim, mi danas ovde ne bi trebalo da pričamo o penzijama, već bi trebalo da pričamo o budžetu, a ja se pribojavam da mi uopšte nećemo do samog zakona o budžetu, koji je najvažniji, kao što znate, zakon u godini, koji se tiče svih građana Srbije, pa ne samo penzionera, nego da pričamo ipak o svima. Imam ja jedan lep predlog za vas. Naime, mi u onim našim dopunama dnevnog reda kojima, kako vi kažete, stalno pokušavamo da blokiramo rad Skupštine, da govorimo protiv vladajuće većine, protiv predsednika Vučića itd, mi imamo tu dosta nekih predloga koji se tiču i penzija. Pa sam ja htela da vam predložim da usvojite jednom jedan od tih, recimo, zakona, pa da ga stavite na dnevni red, pa da onda, recimo, jedan dan utrošimo, čitav dan, barem jedan dan, na raspravu o penzijama i da pričamo onda o penzijama, a da danas ovde, i narednih dana, pokušamo, ako možemo, da stignemo do tog budžeta koji je toliko fenomelan da vi, ne samo što ste podneli stotine amandmana na taj isti budžet, nego da pokušamo barem da stignemo do rasprave o tom budžetu, pa da govorimo malo šire, ne samo o penzionerima nego bukvalno o svim građanima Srbije, jer se svih građana Srbije taj budžet tiče. Imam veoma opravdan strah da mi uopšte nećemo stići ni jedan jedini član tog budžeta da dotaknemo, a kamoli član broj 8, u kojem se praktično sadrži čitav budžet. Da bismo stigli do tog člana, ja predlažem da mi raspravu o penzijama vodimo neki drugi put, a da sada se vratimo na budžet i na one amandmane i na one zakone o kojima danas treba ovde da raspravljamo. Hvala vam.
Naravno da jeste bila tema, obzirom da se radi, da smo govorili o pravima starih ljudi. Oni su po standardima i EU … (Aleksandra Čabraja: Niste me pitali da li želim da se Skupština izjasni?) Da li želite da se Narodna skupština izjasni? (Da) Hvala. Reč ima Veroljub Arsić po amandmanu.
Po amandmanu kolega Marinkoviću i samo da vas obavestim da su odluke Ustavnog suda konačne, izvršne i opšteobavezujuće i da su svi dužni da u skladu sa svojim ovlašćenjima poštuju odluke Ustavnog suda, a to znači i narodni poslanici. Ne mogu da se složim sa svojom koleginicom koja je maločas govorila o povredi Poslovnika jer ovo je poslednja prilika i poslanicima opozicije i poslanicima bivšeg režima da pričaju o penzijama. Znači, poslednja prilika da pričaju o penzijama zato što će Srbija u sledećem budžetu da raspravlja o Zakonu o budžetu u kome penzije neće imati bilo kakvo umanjenje, nego još veće i još drastičnije povećanje jer smo uspeli da merama fiskalne konsolidacije i oporavkom privrede i oporavkom saobraćajne infrastrukture od Srbije počnemo da pravimo mesto za lepši život, za razliku od njih koji su nas vraćali u srednji vek punih 12 godina. Znači, nemojte koleginice da se bunite što vaše kolege iz opozicije bivšeg režima hoće da raspravljaju o penzijama, pustite ih ovo im je poslednja prilika. Kad više ne bude bilo, pričamo o penzijama, a moram da vas podsetim da su zakoni iz mera fiskalne konsolidacije doneti u novembru ili decembru 2014. godine, da smo u međuvremenu imali parlamentarne izbore 2016. godine, da smo u međuvremenu imali lokalne izbore 2016. godine, da smo imali predsedničke izbore 2017. godine i da su i doživeli takav porazni debakl na izborima, zato što su ti isti penzioneri osetili sigurnost kada državu i Vladu, tada Vladu a sada i državu vodi Aleksandar Vučić. To je nešto što ne možete da osporite. Znači, nemojte da branite interese onih koji vas u tome ne podržavaju. Kako će da vas podrži penzioner koji dobije povećanje penzije 2% ili 3%, a evro skoči 10 ili 12 dinara ili čak 16, kao što je bilo za vreme vaše vlasti? Pa, takav neće da glasa za vas više nikad, pa zaboravite to. I u pravu ste kad kažete da ćemo jednom da izgubimo izbore, ali sam siguran neće to biti od vas i nećete biti vi tu da to gledate.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Čabraja.
Zahvaljujem. Kolega Arsiću, ja zaista nikad nisam bila u vlasti, niti sam bilo koga ojadila, niti sam bilo koga oštetila, niti sam bilo šta od vašeg izlaganja ovde osporila. Ja mislim da vi mene uopšte niste slušali pažljivo, iako ste me replicirali. Ovo ne mora da bude poslednja prilika da se o tome priča. Vi možete lepo da stavite na dnevni red penzije i bilo koji Zakon o penzijama, pa da zaista pričamo o tome, da to ne bude na uštrb ne razgovaranja i ne polemisanja o najvažnijem zakonu godine, a to je Zakon o budžetu. Mene se zaista veoma tiče Zakon o budžetu i podnela sam amandman i imam razne amandmane za koje mislim da su jako važni, između ostalog da taj budžet bude transparentan na više načina. Nažalost, nemam dovoljno vremena da pričam o tome, ali neću očigledno ni imati priliku za tu, ali vi opšte niste u pravu kada kažete da je ovo poslednja prilika da se o tome priča, to zavisi isključivo od vas. Naime, mi stalno pokušavamo da stavimo takva pitanja na dnevni red i takve zakone na dnevni red, ali vi ste oni koji to ne prihvataju. Dakle, ja ništa ne prihvatam od ovoga što ste vi rekli, niti da sam ja nekome ukinula penzije, niti da sam ikad bila na vlasti, niti da sam urušavala bilo šta u državi. Stvarno ne znam, kad ste primetili da sam bila u vlasti, prvi put sam sad u opoziciji, a kamoli u vlasti. Dakle, ja vas molim da nam omogućite raspravu o tome, sami ste rekli da je to jako važno.
Potrošili ste vreme, zahvaljujem. Po amandmanu, Vladimir Orlić.
Hajde još po malo, pošto su važnije teme. I na temu penzije i na temu toga šta je rekao Fiskalni savet, a što očigledno jako zanima sve moguće filijale i podužnice „žutog preduzeća“ i matično preduzeća, da se ne naljuti. Što se tiče mišljenja Fiskalnog saveta, ja ga sad čitam, mišljenje za budžet ove godine kaže – u budžetu za 2018. godinu ostvaren je jedan od najvažnijih ciljeva fiskalne konsolidacije, nizak i dugoročno održiv fiskalni deficit. To oni kažu. Dalje kažu, na temu što se tiče lokalnih samouprava – iskorišćen je prostor za poresko rasterećenje privrede, što je valjda dobra stvar, odnosno za povećanje neoporezivog iznosa zarada, što Fiskalni savet ocenjuje pozitivno. Dakle, toliko na temu te njihove kritike. Sledeće, predviđen porast javnih investicija je poželjan, opet kaže Fiskalni savet. Makroekonomske pretpostavke i prognoze prihoda i rashoda načelno su dobre, a rast BDP će verovatno biti i veći od prognoza koje su date. Prihodi budžeta dobro projektovani, odgovaraju očekivanim makroekonomskim kretanjima, budžetski rashodi objektivo projektovani, a moguće je da budžetska potrošnja na kraju godine bude i manja od planirane. Sve to kaže taj Fiskalni savet, koji uzgred budi rečeno je predlagao da tada kada su bile uvođene mere restrikcije, te mere budu i drastičnije. Da li ste se tada sa tim slagali? Nešto ne bih rekao i nešto se ne sećam. Ali, još jedna novost za one koji tvrde da nikada nisu ugrozili zemlju, a šire bezlične neistine. Jesu, ugrozili su i to kaže, gde čuda, baš taj Fiskalni savet. Kaže, njihov je stav, ističu značaj uravnoteženja fiskalnih tokova, čime je otklonjena opasnost od bankrota zemlje, za šta oni često koriste izraz – kriza javnog duga. Na temu penzija, oni koji su bukvalno sakatili vojne penzije, bolje bi bilo da ne progovore nijednu jedinu reč, ne samo na ovoj sednici, nego ni na jednom narednoj, a koliko god da ih bude u ovom sazivu dame i gospodo, potpuno je u pravu kolega Arsić, biće to poslednja prilika za mnoge ovde da govore, ne samo o penzijama, nego o bilo čemu u Narodnoj skupštini. Posle narednih izbora, kad god da budu, videće Narodnu skupštinu jedino u „Nedelji parlamentarizma“, kada će kao gosti da dođu ovde. Hvala.
Reč ima Goran Ćirić.
Ove stalne pretnje, prst i pretnje da niko nema prava da govori zbog, eto, toga što se usudio da kroz svoju odgovornost na vlasti povećava penzije ili povećava plate i te stalne optužbe da je DS povećavala penzije je nešto što prihvatamo. Rekao sam i gde je izvor tih problema. Videli smo stav Fiskalnog saveta i morali biste da postavite i sebi kriterijume onako kako smo i prošli put razgovarali. Pošto je između ostalog na ovaj sednici predmet razgovora i onoga što je nasledila i Vlada DS posle 2000. godine, ali i sve naredne vlade, saniranje duga i proglašenja starom deviznom štednjom nečega što su ljudi godinama štedeli za svoju budućnost. Prvo im je potrošen 1993. godine u hiper inflaciji penzioni fond, potrošen u troškovima za građanske ratove koji su se vodili devedesetih godina u ovoj zemlji. Zatim im je oduzeto pravo i rečeno im je da to što su štedeli više nije njihovo i ne mogu da raspolažu time, proglašavamo to deviznom štednjom i sve to je trebalo servisirati do današnjih dana, kada ćemo i o tom zakonu razgovarati. Dakle, to jesu odgovornosti vas kao nastavljača SRS koja je učestvovala tada u vlasti, a i vi ste bili deo SRS, zajedno sa SPS u toj vlasti. Zbog takvih stvari ne prozivam vas, niti uzimam za pravo da kažem da nemate prava da govorite o tim temama imate i te kako prava i verovatno ćete odgovoriti, ali mislim da je vrlo važno krenuti pre svega od sopstvene odgovornosti, od odgovornosti vaše stranke i koalicije.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Javljam se za repliku zato što je u negativnom kontekstu pomenuta SRS. Znate, kada je država pod sankcijama, kada ne postoji mogućnost da komunicira sa međunarodnim finansijskim institucijama, onda se država na razne načine snalazi i to je legitimno pravo svih onih koji su tada bili na vlasti. Moram da skrenem pažnju, kada ste 2001. godine došli na vlast, bez obzira koju ste metodologiju primenili, napravili ste nekoliko loših stvari. Prva loša stvar jeste što ste narod ubedili da je SFRJ za vreme sankcija uzimala inostrane kredite. Nije uzela ni jednu marku kredita. Zadnji kredit u SFRJ je došao negde 1988. godine, ako ne i ranije. Drugo, vi ste tada zahvaljujući učeniku gospodina Vujovića, koji se zove Mlađan Dinkić napravili jedan aranžman nevoljno, rađanje preko instituta G17 čiji je osnivač gospodin Vujović i Mirosinka Dinkić i onda pregovori sa ona dva kluba su se zasnivala na principu da se pogase naše domaće banke, da se otvori prostor ulasku stranim bankama, da se izvrši nulovanje, a i dan danas, stečaj sa tim bankama nije završen i još dugo neće biti završen, otvoren je prostor da uđu strane banke. Danas ste svi vi žrtve stranih banaka. Što se tiče penzija, molim vas, od 2008. godine, februara meseca, tu je Momo Čolaković i još neki ljudi, kada se razgovaralo šta, kako dalje, šta kako ako nema para i šta kako ukoliko zakon dozvoljava neka povećana prava. Kako taj problem da se reši? I taj problem se nekako rešavao, ali molim vas, vodite računa. U potpunosti vas razumem da imate potrebu da kritikujete, ali danas u ovoj Vladi sedi PUPS, sedi SPS, sedi Rasimova stranka … [[Isključen mikrofon.]]
Hvala, vreme. Replika, Aleksandra Tomić.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Kada govorimo o Fiskalnom savetu, znači, mi uvek moramo da pročitamo od početka do kraja šta oni kažu. Kada govorimo o Ustavnom sudu, govorimo o presudama koje su doneli u odnosu na penziju. I jedno i drugo, ako nam se ne dopada, moramo da budemo krajnje iskreni i racionalni i da kažemo kako stoje stvari. Ako uporedimo 2007. godinu sa cenom rada, koja je u to vreme iznosila 55 dinara po satu, po kursu od 79,9 onda to govori da je iznosila 0,68 evra. Danas, 2017. godine, 10 godina kasnije, iznosi 1,18 evra. Znači da se nešto radilo. Znači da je SNS vodila odgovornu politiku, da je otvorila nova radna mesta i na osnovu otvaranja novih radnim mesta povećanom produkcijom, znači stvaranjem nove vrednosti, vi dobijate mogućnost da jednostavno isplatite sve one troškove koje ste imali i koje zatekli u trenutku kada su dospeli svi krediti, sva dugovanja i da sada osposobite svoje javne finansije da u budućnosti imate sigurnu isplatu plata i penzija. To je ono što je najvažnije reći građanima Srbije, a ne plašiti ih time da je to jednostavno nemoguće i da to više ne postoji. Nemojte plašiti građane Srbije i penzionere lažima koje ne stoje. Hvala.
Reč ima Momo Čolaković.
Poštovana predsednice, predsedništvo, poštovani ministri, ja sam zaprepašćen današnjom raspravom i sa jedne i sa druge strane. Ja bih molio da, milion 715 hiljada 938 penzionera, ne vređamo. Danas, iz rasprave, ja tako to doživljavam kao penzioner, osnovni problem društva unazad 20 godina, su penzioneri. To nije tačno. Molim vas da u tom smislu, uputio sam apel i u načelnoj raspravi, da na drugačiji način razgovaramo, da na drugačiji način koristimo podatke i da budemo vrlo jasni i precizni. Mi smo dokumenta, koja su na raspravi danas, budžet i ostali zakoni, podržali, i kazali smo zašto. I, između ostalog, predložili kako i na koji način da se najstarija populacija, koja je dala najveći doprinos u konsolidaciji, i zbog toga smo dali podršku tadašnjem premijeru, gospodinu Vučiću, izađe iz situacije u kojoj se našla. Ali, razlikujemo se u tome što ne tražimo da se povećava deficit, nego u okviru ponuđenog rešenja budžeta za 2018. godinu, da se nađe pravilnije i pravičnije rešenje. U tom smislu smo principijelno ukazali na mnoge probleme. Druga stvar, molim vas da se koriste precizni podaci. NJih sam izneo u načelnoj raspravi. Molim vas, 2008. godine, tačno je da su penzije usklađene sa zakonom i povećane za 10% vanredno, ali 2009. i 2010. godine penzije su zamrznute. Godine 2010, 2011, 2012. godine, penzije nisu usklađivane sa zakonom. Godine 2014, 2015. i 2016, znamo kako je. Ako je to tako, i ako kažemo da su penzioneri dali najveći doprinos, onda dajte da ih poštujemo. U okviru mogućeg, insistiramo to što je ministar rekao, da nađemo najpovoljnije rešenje. To su naši predlozi. Moj apel još jednom, molim vas da u vezi sa ovakvom diskusijom u Narodnoj skupštini Republike Srbije, kada su u pitanju penzioneri, prestanemo. Zahvaljujem na pažnji.
Na član 2. amandman je podneo poslanik Darko Laketić. Da li želite reč? (Da.)
Zahvaljujem se. Poštovana predsednice, poštovani ministri, uvažene kolege narodni poslanici, dakle, podneo sam amandman na član 2. Zakona o budžetskom sistemu, koji definiše određene termine u ovom zakonu. Ti termini se pre svega tiču direktnih i indirektnih korisnika budžetskih sredstava, zatim korisnika sredstava za obavezno socijalno osiguranje, sredstava Fonda za zdravstveno osiguranje, ali definiše i određene termine, poput finansijskog plana i javnih sredstava. Ovo je vrlo bitno, zato što amandman koji sam podneo, a koji govori pre svega o efikasnijoj lokalnoj samoupravi i efikasnijem trošenju budžeta lokalnih samouprava, tiče se upravo finansijskih planova. Na primer, u opštini Prokuplje, za vreme vladavine bivše vlasti, veliki broj finansijskih transakcija je odrađivan upravo mimo finansijskog plana. Mislim da smo jedina opština u Srbiji, a možda i u svetu, gde je Gradski vodovod podigao kredit, a kao zalog za taj kredit založio fabriku vode. Naime, 2010. godine Gradski vodovod je zaključio ugovor o dugoročnom kreditu sa KBC bankom Beograd, a predmet je bio dugoročni kredit u iznosu od 50 miliona dinara, na ime, sa rokom otplate 11. novembar 2020 godine, i kamatom, zamislite, 45.744.989,55 dinara. Dakle, za 50 milina kredita treba vratiti skoro duplo više novca. Ono što je naročito, signifikantno, odnosno značajno, jeste da kao zalog za taj kredit založena je filter stanica Bresnica, površine 413 metara kvadratnih, sa svim mašinama, tehničkoj opreme, filtere stanice, u šta spadaju, taložnik, oprema za doziranje hemikalija, filter polja, oprema za dezinfekciju vode, rezervoar čiste vode, laboratorijska oprema itd, itd. Dakle, založeno je srce vodosistema opštine Prokuplje, odakle se vodom snabdeva oko 70 i preko 70% stanovništva našeg grada. Mogu samo reći da upravo ovim amandmanom sam zamislio i hteo da se uspostavi jedna valjana finansijska disciplina u lokalnim samoupravama, da se ovo više nikad ne bi desilo. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo poslanik LJiljana Malušić.
Uvažena predsednice, dame i gospodo iz Ministarstva, uvaženi poslanici, moj amandman glasi – planiranje, priprema, donošenje i izvršenje budžeta Republike Srbije realizuje se tako, da u najvećoj mogućoj meri unapredi razvoj obrazovanja u Republici Srbiji. Cilj amandmana je da se zakonskim rešenjem osnaži i unapredi razvoj obrazovanja u Republici Srbiji. Naime, obrazovanje je jedan od prioriteta i fokusa Vlade Republike Srbije. Cilj SNS je da obrazovanje kreira mlade, sposobne ljude koji znaju da razmišljaju, koji donose dobre odluke, koji će ostati ovde da rade i da doprinesu budžetu Republike Srbije, a ne mlade koji žele da se okoriste, kao bivši pokrajinski premijer Bojan Pajtić i pokrajinski sekretar za nauku i tehnološki razvoj, Dragoslav Petrović, koji su razbacivali pare Fonda za tehnološki razvoj, tako što su podelili 35 miliona evra za subvencije privatnim preduzećima. Umesto da su te pare upotrebili za mlade istraživače, za kupovinu kompjutera po školama, oni su školama isporučili, nećete verovati, 21.280 jednodelnih sifona po ceni od 38.419 evra i školama još 21.280 dvodelnih sifona po ceni od 70.437 evra. Sramota. Svim specijalnim školama isporučeno je još po 5.370 sifona. To je otprilike jedan sifon na osam učenika, užas, odnosno oko 90 sifona po jednoj osnovnoj školi. Ovo je strašno tužno, tužno je. Mi gradimo škole. Mi unapređujemo obrazovanje, povećavamo plate, a oni prodaju sifone. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo Krsto Janjušević.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, amandman vezan za razvoj privrede, dakle zakon koji u najvećoj meri podržava privredni razvoj. Daću premer kroz „Železaru“ Smederevo i privida ekonomije koju nam plasira opozicija. Kada istopite u „Železari“ tenk, jeste li dobili proizvod čelik koji ste hteli? Jeste. Jesu li radnici primili neku platu? Jesu. A šta ste istopili? Tenk koji sutra morate da kupite. Jeste li isplatili penziju? Kako? Iz kredita, iz skupog kredita. Jesmo li mogli da otvorimo neku fabriku tada, pa da se stvori neka vrednost kako bi se realno isplatila ta penzija? Ne, zadužićemo se, pa ćemo isplatiti penziju, pa ćemo je povećati. A šta ćemo kada nam ne budu davali više kredite? Onda ćemo prodati imovinu koja vredi, a nećemo da otvaramo nove fabrike. Ne, to nije bila filozofija. Naložite kući u šporet nogar od stolice, je li vam toplo u kući? Jeste. Ali, gde ćete da sednete? Naložite nogar od stola, toplo je opet, ali gde ćete da poslužite ručak? Aleksandar Vučić je imao drugu filozofiju i pristupio je novim radnim mestima i firmama koje upravo kreiraju novu vrednost. Na primer, tu novu vrednost danas kreira „Boš“ u Pećincima, kreiraće „Kromberg Šubert“, nemački proizvođač autokomponenti, gde će raditi dve i po hiljade ljudi u Kruševcu, kreira „Delfaj“ - 3000 ljudi u Novom Sadu, prva fabrika posle 30 godina u Novom Sadu, „DŽonson elektrik“ u Nišu, „Leoni“ investira u petu fabriku, „Cumtobel“ iz Austrije radi led rasvetu, „Aster“ u Žitorađi novi pogon za 160 radnika, „Jazaki“ u Šapcu - 1700 ljudi, „Griner“ Vlasotince - produženje proizvodnje, tačnije proširenje proizvodnog pogona, „Fos“ Surdulica, PKC Smederevo, „Karbotek“, „Ametek“, „Norma“ Subotica, „Tigar taers“ Pirot – proširenje proizvodnih kapaciteta, Mita Obrenovac – 770 zaposlenih, „Lir“ Novi Sad – 2000 zaposlenih. Ulaganje u namensku industriju Srbije, gde smo u ovoj godini iz budžeta izdvojili 50 miliona evra za razvojne projekte namenske industrije Srbije. I, da napomenem, 2012. godine u namenskoj industriji je radilo 8000, a danas radi 12.000. Izvoz 2012. godine je bio 154 miliona, a 2017. godine je 500 miliona. Neko je imao ideju da istopi „Železaru“. Aleksandar Vučić je zajedno sa kineskim predsednikom imao drugu ideju. Danas „Železara“ topi sirovinu koju treba da topi, a sa tom sirovinom i sve dugove koje su nam napravili oni koji nam drže lekcije. Zahvaljujem.
Hvala lepo. Devetnaest je časova. Za danas smo završili rad. Nastavljamo sutra, u 10.00 časova. [[Sednica je prekinuta u 19.00 sati.]]