Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje. Pričenjam nadaljevanje 7. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Peter Levič, Dušan Vučko, Leopold Grošelj, Franc Pukšič, Janez Podobnik, dr. Jožef Bernik, Roberto Battelli, Stanislav Brenčič za pričetek seje, Vili Trofenik za pričetek seje, Ivan Božič od 11.30 do 13.00 ure, Franc Čebulj do 12.00 ure, dr. Mihael Brejc, Mario Gasparini, Maksimiljan Lavrinc za dopoldanski del seje, Matjaž Švagan od 17.00 ure dalje, Jelko Kacin za popoldanski del seje, in Roman Jakič. Ker bomo ugotavljali navzočnost, vas vljudno prosim, da vstavite kartice. Ugotavljamo navzočnost. Vljudno prosim, da pritisnemo tipko kvorum. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Ugotavljam, da je državni zbor sklepčen in lahko odloča. Na sejo smo povabili tudi predstavnike vlade Republike Slovenije. Predstavnika lepo pozdravljam med nami. Današnje nadaljevanje 7. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo 8. točke dnevnega reda - predlog poslovnika državnega zbora Republike Slovenije; za tem bo odbor prešel na obravnavo 15. točke - predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o referendumu in ljudski iniciativi; in nato na obravnavo prekinjene 5. točke - predlog zakona o prevozih v cestnem prometu. V nadaljevanju bo zbor prešel na obravnavo prekinjene 16. točke - predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakon o varstvu pred požarom; ter po vrstnem redu dalje. Prehajamo torej na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA POSLOVNIKA DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog poslovnika je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Antonom Anderličem. Želi predstavnik predlagateljev predloga poslovnika besedo? [[Ne želi.]] Hvala lepa. Predlog poslovnika je obravnavala komisija za poslovnik kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje komisije o predlogu poslovnika. Predsednik komisije, gospod Bojan Kontič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Komisija za poslovnik je na svoji 5. redni seji obravnavala predlog poslovnika za drugo obravnavo. Pri tem je obravnavala amandmaje predlagateljev sprememb poslovnika, amandmaje poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti, amandmaje poslanske skupine SDS in poslanske skupine Nove Slovenije. Amandmaji Vlade Republike SLovenije, ki so bili vloženi, so bili z dopisom kasneje umaknjeni. Obravnavali smo tudi pripombe, predloge in opozorila sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve ter služb državnega zbora. Prav tako smo obravnavali dopis komisije za nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb, v katerem so predlagali, da komisija za poslovnik kot svojega sprejme amandma k 42. členu, vendar po daljši razpravi ni bil deležen potrebne večine. Člani komisije smo 7.6. na podlagi izvajanja predstavnikov predlagateljev sprememb ter predstavnice sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve ugotovili, da predlog poslovnika izpolnjuje vse formalne pogoje za drugo obravnavo in pripravili ustrezno delno poročilo. 14.6. pa smo obravnavali vse do takrat prejete amandmaje in se do njih opredelili, kot je razvidno z dodatnega poročila in pregleda amandmajev. S pregleda amandmajev je razvidno, da je bilo po seji vloženih še nekaj dopolnil, vendar se komisija do njih ni opredelila. Na komisijo je bil naslovljen tudi dopis varuha človekovih pravic v zvezi z obravnavo posebnega poročila, ki ga predvideva nov poslovnik. Predlagatelji to urejajo z dodatnim amandmajem k274. členu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? V imenu poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo spregovoril gospod Anton Delak. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani državni zbor! Smo pred odgovorno nalogo. Poslovnik namreč ureja notranje življenje državnega zbora in pa seveda tudi razmerja do drugih državnih organov. Včasih se govori, da je to tudi mala ustava. Opozoril bi rad na gledanje naše poslanske skupine, ki pa seveda ni samo gledanje naše poslanske skupine. Odločanje naj bi bilo čimbolj demokratično, takšno, da pridejo do izraza tudi manjše poslanske skupine, in pa seveda delo državnega zbora mora biti učinkovito. Mora seveda biti tudi neka določena storilnost. Po našem mnenju določila novega poslovnika to omogočajo. Jasno pa je tudi, da poslovnik ne more predvideti vsega. Zaradi tega bi opozoril na odgovoren odnos poslancev, na tolerantnost, ker kot sem že omenil, vse v poslovniku ne more biti predvideno. Tega pa žal v našem državnem zboru velikokrat ni. Zaradi tega bodo verjetno potrebni razgovori in dogovori, tako znotraj poslanskih skupin, na kolegiju, pa tudi mogoče celo v političnih strankah. Amandmaje, ki so usmerjeni v dve točki, o katerih sem govoril, bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije bo predstavil gospod Rudolf Petan. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani! Dovolite mi, da pričnem s 1. členom poslovnika, ki pravi, da se s poslovnikom urejajo organizacija in delo državnega zbora ter uresničevanje pravic in dolžnosti poslank in poslancev. Akt, ki je pred nami - pri tem mislim predvsem na vsebino poslovnika - bo imel posledice tudi na vse nadaljnje akte, ki jih bomo sprejemali v naši hiši, ki naj bi bila temelj zakonodajne oblasti v državi. Zato seveda tudi ni čudno, da se je tega poslovnika prijelo tudi ime mala ustava, kot je tudi spoštovani kolega pred mano omenil. Uresničevanje pravic, kot pravi 1. člen, pa pomeni, da ima vsak, ki ima pravico odločanja, tudi pravico, da jasno obrazloži svoj pogled na vsebino, o kateri odloča. Izdelek je dober, če so podani pogledi z vseh zornih kotov, pri tem pa večina, ki sprejme in odloči o vsebini, upošteva tudi mnenja, ki so bila drugačna od njihovih. Praksa je pokazala, da je bilo največ problemov z zakoni, ki so bili izglasovani z navadnim preglasovanjem ali pa s čisto ideološko ignoranco večine. Predlog poslovnika, ki je pred nami, je začel nastajati sredi prejšnjega mandata, ko je bila opozicija močna. Sedaj, ko pa je prišlo do realizacije te vsebine, pa so razmere seveda drugačne. Opozicija je šibka, v bistvu je to le ena tretjina vseh predstavnikov v državnem zboru. Smisel demokracije pa je alternativa, predvsem pa omogočiti besedo tudi drugače mislečim in jo po možnosti tudi upoštevati. Pri tem je prav gotovo treba najti kompromis med brezplodnim razpravljanjem in vsebinsko utemeljenim dialogom, ki lahko bistveno vpliva na kvaliteto vsebine. Racionalizacija, beseda racionalizacija pri sprejemanju zakonodaje, pri tem pa se misli samo na omejitve razprave, ni dopusten izraz. Vemo, kateri sistem je najbolj racionalen glede razprav, mi pa tega prav gotovo ne želimo. Seveda, beseda učinkovitost je pa nekaj drugega, in učinkovitost pa da. Uresničevanje dolžnosti, kot pravi 1. člen, pa pomeni, da mora tudi opozicija opraviti svojo dolžnost, biti vsebinsko kritična do predlogov v smeri izboljšanja. Nobena stvar namreč ni tako dobra, da ne bi mogla biti še boljša. Čisto omejevanje besede opoziciji v tem trenutku tudi ni smiselno, kajti kot je pokazala praksa v zadnjem obdobju, v tem mandatu, v bistvu šibke opozicije - vemo, da najbolj neracionalno trati čas neusklajena dvotretjinska vladajoča večina in neusklajeni ter nedodelani predlogi zakonov, ki prehitro zaidejo v državni zbor. Socialdemokratska stranka Slovenije ne nasprotuje novemu poslovniku. Podpira tiste predloge, ki lahko bistveno pripomorejo k boljšemu zakonodajnemu postopku. Zato smo tudi sami med drugim predlagali odpravo glasovanja o členu v celoti, če je bil k členu sprejet amandma. To je bil eden od predlogov, ki se nam zdi popolnoma normalen in bi ga že morali zdavnaj tudi sprejeti. V socialdemokratski stranki pa odločno nasprotujemo tistim poskusom, ki samo omejujejo čas razprav in seveda tudi popravkov napačnih navedb. To pa je seveda tudi v nasprotju s 1. členom poslovnika. Socialdemokratska stranka podpira javnost dela državnega zbora, zato ne podpiramo zaprtih sej, razen če je to potrebno zaradi zaupnosti gradiva, ki se obravnava. Spoštovani, potrebno je vedeti, da vladati ne pomeni arogantno preglasovati in onemogočiti drugače misleče, ampak tudi prisluhniti nasprotnim argumentom in jih po možnosti tudi upoštevati in tako izboljšati vsebino. Takšno ravnanje še posebej pričakujemo pri sprejemanju poslovnika. Socialdemokratska stranka je svoje predloge k poslovniku podala med prvimi in pri amandmajih, ki so prispeli tudi kasneje, se bomo seveda odločali selektivno, glede na vsebino. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poglede poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Zdaj ko sem šel za podij, sem bil najprej dolžan oziroma deležen smeha iz klopi poslanskih kolegov združene liste. Se mi zdi, da se bomo potem smejali in zelo kislo tisti, ko bomo ugotovili, da je bila ravno poslanska skupina združene liste tista, ki je dovolila oziroma pripeljala do življenja takšen akt, takšen poslovnik državnega zbora, v katerem opozicija pač ne bo imela več nobene pravice. Slovenska nacionalna stranka se po eni strani strinja z vsemi tistimi, ki so rekli, da je poslovnik državnega zbora mala ustava. Nedvomno je to res, vendar pa v mali ustavi ne smemo negirati členov in določil velike ustave, ustave Republike Slovenije. Že je bilo govora o omejevanju pravice opozicije do govora. Tukaj bi jaz rad spomnil tiste, ki bi radi opoziciji in drugače mislečim odvzeli vsako možnost razpravljanja, govora, prerekanja pravzaprav dostikrat, kakor vidimo v tem državnem zboru, ki jim ne bodo dovolili ničesar. Spomnil bi jih na 39 člen slovenske ustave, ki pravi. Pod, v poglavju Človekove pravice in temeljen svoboščine, o svobodi izražanja: Zagotovljena je svoboda izražanja misli, govora in javnega nastopanja, tiska in drugih oblik javnega obveščanja in izražanja. Vsakdo lahko svobodno izbira, sprejema in širi veseti in mnenja. Vsakdo ima pravico dobiti informacijo javnega značaja, za katero ima v zakonu utemeljen pravni interes, razen v primerih, ki jih določa zakon." V zvezi s tem se vprašam, kaj potem je ta parlament, če ne bomo imeli pravico izražanja svojih misli in ne bomo imeli pravice govora. Kakšen parlament je potem to? Zakaj smo se odločili za parlamentarno demokracijo, ki ji sedaj režemo peruti in ki jo krešemo in utesnjujemo nazaj v neke okvire, ki jih pravzaprav že v bivši Jugoslaviji zadnjih 10 let skoraj ni bilo več? Kam bi želeli? V leto 1945? V leto 1939? V leto 1937 ali morda 1927? V naši poslanski skupini smo proti, proti omejevanju. S tem v zvezi se lahko obrnem tudi na 40. člen slovenske ustave, ki pravi: pravica do popravka in odgovora. S tem v zvezi lahko govorimo tukaj o replikah. Replika je pravica do popravka in odgovora v malo širšem kontekstu. Tudi to bi nam rad ta naš predlog poslovnika odvzel. Ravno gospodje, ki nekateri zelo intenzivno in srčno zagovarjajo ta novi poslovnik, se ne zavedajo, da bodo v kratkem v tisti poziciji, ki se ji reče opozicija, in ne bodo več člani vladajoče koalicije, ampak se bo ta vladajoča koalicija spremenila, s tem da bo v koaliciji zagotovo ostala ena stranka - to je Liberalna demokracija Slovenije. Že so bili poskusi s strani Liberalne demokracije Slovenije, da bi izključili javnost iz sej, da bi vse zaprli, da bi vse pokrili z nekim zvonom, iz katerega ne bi nič prišlo ven, da bi lahko vladajoča koalicija počela, karkoli bi hotela. Sprašujem se, kje je tukaj tista velika demokratičnost, ki je baje vela iz začetnih uspehov in iz začetnih korakov Liberalne demokracije. Spremenite ime, postanite tisto, kar ste. In potem bo bistveno drugače. Vsaj ni se potrebno skrivati za raznimi deklaracijami o človekovih pravicah in o ne vem čem še vse, ki jih tako radi kršite zaradi svoje pozicijske moči. Demokracija bo z novim predlogom poslovnika zelo ogrožena, omejena in kršena. Gospodje, vi, ki si tako želite v Evropo, vsaj tukaj bodite malo evropski in ne bodite, težko bi rekel sedaj vzhodnoevropski, kajti tudi v vzhodni Evropi se je demokracija začela, nekako predzgodovinski ali pa afriški ali pa maloazijski parlamentarci. Čeprav tudi tam se demokracija vleče v dežele, pri nas odhaja ven. Morda pa ravno od nas odhaja v tiste dežele tisti manjko demokracije, ki ga je v Sloveniji vedno manj. Smo v državi, ki jo prepletajo afere, državni terorizem, kriminal in še kaj slabega, česar pravzaprav pred določenimi leti nismo poznali v tako veliki meri. In zdaj, da bo mogoče določeni vladajoči kliki pokriti vse skupaj in spraviti v zakonski ovir, zato bodo spremenili poslovnik do te mere, da bo to vse legalno in legitimno. Spoštovane kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini nismo zato in tega nikoli ne bomo podprli. In če tudi če bi bili v vladajoči koaliciji, tega ne bi podprli, ker navkljub temu sodimo, da je dolžnost do domovine in dolžnost braniti demokracijo važnejša od tlačiti si marsikaj v svoje žepe in to pokrivati z lažnivimi sklepi in akti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Stranke mladih Slovenije bo predstavil gospod Igor Štemberger. Izvolite.
Poslovnik je mala ustava državnega zbora, in sprejema se z dvotretjinsko večino in se ne spreminja od danes na jutri. V preteklih letih je bilo vloženega že veliko truda za sprejem novega poslovnika, tako s strani poslancev, kot tudi s strani strokovnjakov. Tudi na začetku tega mandata je bil dosežen dogovor poslanskih skupin o oblikovanju skupne strokovne komisije, ki naj bi pripravila predlog novega poslovnika. Vladajoča koalicija je pa kar mimo tega dogovora pohitela in sama v nekaj mesecih opravila delo, ki ga prej strokovnjaki niso uspeli v nekaj letih. Zakajse tako mudi? Verjetno zato, ker dokler velika vladajoča koalicija obstaja, je edinstvena priložnost, da se poslovnik sprejme. Nov, še nesprejet poslovnik neposrednim predstavnikom ljudstva veže jezik. Omejuje časovno razprave in poslancu kot posamezniku jemlje vsakršno moč. Otežuje vlaganje amandmajev k zakonu. Že v drugi obravnavi poslanec kot posameznik ne more več vlagati amandmajev. To lahko stori le skupina desetih poslancev ali pa poslanska skupina. V tretji obravnavi pa tudi poslanska skupina ni več dovolj, razen če ta ni zelo velika. Šteti mora vsaj četrtino poslancev. Danes imamo v tem parlamentu samo eno takšno. Kaj to pomeni za majhne poslanske skupine, smo se poslanci Stranke mladih Slovenije prepričali na lastni koži pri vlaganju amandmajev nadopolnjen predlog proračuna, kjer podobni ukrepi že veljajo. Ker se nam takšne kravje kupčije s podpisi, kot so se dogajale pri vlaganju amandmajev na dopolnjen predlog proračuna, zdijo skrajno neprimerne za delo v parlamentu, smo vložili tudi nekaj amandmajev na predlagani poslovnik. Kar se tiče kolegija predsednika državnega zbora, ki po novem ne bo več le posvetovalno telo, pač pa bo postal organ odločanja - odločal bo o zakonodajnem postopku, o dnevnem redu, o trajanju seje, o času razprave o posamezni točki dnevnega reda - lahko rečem le to, da pomeni predlagani način sprejemanja odločitev v tem telesu na nek način uvajanje strankarske discipline. Saj si drugače ne morem predstavljati tega, da poslanec kot posameznik svoj glas deponira pri vodji poslanske skupine, ta pa z njim nato razpolaga. Skratka, predlagane rešitve so slabe, vse prej kot demokratične, in ker je poslovnik pisan na kožo velikih strank, bi bilo od poslancev stranke mladih Slovenije smešno pričakovati, da bi tak predlog podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Alojz Sok. Izvolite.
Gospa predsedujoča, spoštovane poslanke in poslanci! Poslovnik naj bi bil sprejet s čim večjim konsezom vseh političnih strank v parlamentu. Vendar iz razprave, ki sem jo lahko slišal pred mano, lahko že sedaj zaključim, da temu najbrž ne bo tako ali pa pač, če bodo tisti, ki so predlagatelji novega poslovnika, razumeli ta jezik in zadeve popravili v tem smislu, v tej smeri, da bo to res na koncu mogoče tudi doseženo. Ne bi rad ponavljal, vendar na kratko. Tudi v naši poslanski skupini imamo v glavnem pripombe na tri sporne zadeve v tem poslovniku. Ena je tisto, kar daje po našem mnenju prevelike pristojnosti kolegiju državnega zbora. Sicer se strinjamo, da je treba na tem področju nekaj narediti, ampak tako, kot je zdaj zapisano, se nam zdi, da bodo zakoni, ki bi jih v proceduro želela vložiti opozicija, ostali samo mrtva črka na papirju, saj jih bo kolegij enostavno ob tej dikciji v poslovniku lahko drugega za drugim zavračal. Drugo, kar nas skrbi, je omejevanje razprave v tem najvišjem telesu države. Mi se zavzemamo za to, da bi vsem poslancem bila dana možnost, da na tem kraju v imenu svojih volivcev spregovorijo in pač ob sprejemanju aktov državnega zbora povedo vsa dejstva in vse razloge, zakaj se bodo odločili tako ali drugače. Tretja zadeva, ki nas prav tako moti, pa je omejevanje pri vlaganju amandmajev. Moj predgovornik je povedal, kako je bilo pri proračunu, ampak dobro, če je pri proračunu treba narediti izjemo, in s tem smo se strinjali, se ne moremo strinjati, da bi takšen način vlaganja amandmajev, s pogojevanjem velikega števila, četrtine poslancev in podobno, bil potreben tudi pri sprejemanju ostalih zakonov v državnem zboru. Naša poslanska skupina je na ta predlog vložila 25 amandmajev. S temi amandmaji poskušamo v nekem smislu popraviti poslovnik. Treba se je zavedati - eni pred mano so govorili, da je to mala ustava državnega zbora, sam ne bi to tako imenoval, kajti prevečkrat je bila v preteklosti kršena ta mala ustave, ustave pa ne bi smeli kršiti. S temi amandmaji smo poskušali popraviti nekatere zadeve v tem poslovniku in imate možnost, da vsaj dobršen del teh amandmajev podprete in na koncu tudi dosežete to, da bo naša poslanska skupina glasovala za ta poslovnik. Poslovnik bi namreč moral biti po našem prepričanju napisan tako, da bi ščitil šibkejši člen tega parlamenta. V vsakem primeru in vedno bo to opozicija. Koalicija vladajočih strank ima vse argumente moči v roki, vse vzvode oblasti, medtem ko opozicija je tista, ki mora vladajoči koaliciji gledati pod prste in jo dejansko opozarjati na drugačne rešitve, da ne rečem napake, ki se pri tem dogajajo. V tem smislu sem tudi prepričan, da bi moral biti napisan poslovnik. Naj zaključim. Vedno v življenju je pač tako, da enkrat teče zajec, drugič pa teče pes. Jaz upam, da nihče ne verjame, da bo večno v vlogi vladajočega, ampak te pozicije se pač pogosto zamenjajo. Naša podpora temu poslovniku bo, da še enkrat povem, odvisna od tega, koliko ste pripravljeni upoštevati amandmaje, ki smo jih vložili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo predstavil gospod Miran Potrč. Izvolite!
Hvala lepa. Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovane kolegice in kolegi! V Združeni listi socialnih demokratov smo prepričani, da je po osmih letih in po skoraj treh letih intenzivnega dela na pripravi novega poslovnika prav, da imamo danes pred sabo drugo obravnavo in že konkretno zasnovo, kako naj bi način urejanja odnosov in odločanja v državnem zboru v bodoče izgledal. Jaz bi rad opozoril na to, da so bile doslej, tudi v preteklem mandatu, kritike na obstoječi poslovnik mnogokrat kar precejšnje, da pa sedaj, ko, bi rekel, imamo pripravljene nove rešitve in to mnogokrat prav na podlagi slabosti, ki smo jih pri uresničevanju dosedanjega poslovnika ugotovili, pa seveda obstajajo tudi različni pogledi in rešitvena ta vprašanja. Jaz mislim, da je to razumljivo, da je prav in mene tudi veseli, da smo se v drugi obravnavni ali pa iz prve v drugo, začeli lotevati vprašanja poslovnika zelo konkretno, ker na ta način bo mogoče najti ustrezne in dobre rešitve. Ob pripravi predloga poslovnika za prvo obravnavo, je bila namreč v delu matičnega delovnega telesa in kasneje tudi na zboru razprava res samo najbolj splošna, mnogokrat celo takšna, da ni izhajala iz tistih konkretnih rešitev, ki so v poslovniku pripravljene. Naše izhodišče v združeni listi je, da je prav storiti vse, da se poslovnik približa primerljivim rešitvam v drugih parlamentarnih demokracijah, da se odpravijo slabosti v dosedanji uporabi poslovnika, ki je pomenila tudi zlorabo poslovnika, ki smo jim bili vsi priča, da se omogoči kvalitetno odločanje v še razumnem roku. Se pravi, nobeno omejevanje, nobeno jemanje pravic, ampak v kvalitetno odločanje v razumnem roku. Menimo, da mnoge rešitve v tej smeri gredo. Radi bi pa poudarili, da se že iz pripravljenih amandmajev, ki smo jih vložili tudi predlagatelji zakona in ki izhajajo iz sugestij in opozoril, ki jih je dal sekretariat, ki so jih dale strokovne službe v državnem zboru in ki smo jih predlagatelji, jaz upam trditi, v zelo velikem delu upoštevali, ker so bile koristne in so opozarjale na slabe ali pa nejasne rešitve, da smo pokazali veliko pripravljenost, da iščemo v drugi obravnavi čim bolj jasno in sprejemljivo vsebino poslovnika. To velja, vsaj kar zadeva naš odnos v združeni listi, tudi glede amandmajev poslanskih skupin opozicije, seveda tistih, ki so amandmaje vložili in ki bi s svojimi konkretnimi predlogi želeli prispevati k temu, da se najdejo sprejemljive rešitve. Tam, kjer je absolutno negativen odnos do vsega in nobenega amandmaja, tam je razgovor seveda težji in je tudi težje reči, kaj se da, kaj se pa ne da sprejeti. Jaz sem prepričan, da bo mogoče še precej od dosedanjih predlogov na ustrezen način upoštevati, ali zdaj v drugi ali tretji obravnavi, moram pa reči, da sam zase in v poslanski skupini menimo, da ne bi smele spremembe in dopolnitve, ki jih bomo dali v drugi obravnavi, rušiti temeljnega koncepta poslovnika, kot je pripravljen. Ker če to naredimo, potem najbrž temeljnega cilja nismo dosegli. Ta koncept pa je vezan na pomembne spremembe v zakonodajnem postopku, predvsem s krepitvijo dela matičnih delovnih teles; ta koncept je vezan na potrebo, ne samo možnost, ker možnost je obstajala že zdaj za dogovor o času razprave pri posameznih zakonih. Jaz poudarjam za dogovor, ker temeljniprincip bi moral biti dogovor in izjema neko preglasovanje. Ker, čim bo to velikokrat, potem bo to ustvarilo takšno vzdušje v državnem zboru, da ne bomo mogli kreativno in uspešno delovati. Zato jaz v tej smeri tudi neke posebne bojazni ne vidim. In temeljni koncept je vloga kolegija, ki se po svoje zelo spreminja, po svoje pa tudi ne. Danes nekateri poudarjamo, da bo kolegij imel vso oblast. Doslej je v imenu kolegija po posvetovanjih odločal predsednik. Vprašanje je bilo, ali so bile njegove odločitve vedno smotrne ali ne. Ampak, on je odločil. Zdaj bo pač jasno, kdo odgovornost tudi za programiranje dela v državnem zboru nosi in ne bo mogoče na predsednika valiti krivdo za to, ali je dal nekaj na dnevni red ali ne. Povrh vsega se pa daje garancija opoziciji, da vsaka opozicijska poslanska skupina na vsaki seji ima eno točko dnevnega reda, ki ji nihče, nobena večina ne more onemogočiti, da bi potem razpravljali. Govorim o pomenu primerljivosti poslovnika s prakso v drugih parlamentarnih demokracijah, pri čemer bi rad poudaril, da si zelo želim, da bi kmalu ta primerljivost bila ne samo skozi določbe poslovnika, ampak tudi skozi prakso. Zato je pa najbrž potrebno zagotoviti, da bo v doglednem času obseg dela parlamenta postal normalnejši. In takšen, kot danes je, je preobsežen in je težko kvalitetno odločati. Da se bo povečala kvaliteta predlogov predlagateljev, pri čemer mislim seveda predvsem kvaliteta predlogov vlade, vsakršne vlade, tudi te, kjer sem zdaj član vladajoče koalicije, pa tudi prejšnjih. Vedno smo imeli mnogo predlogov, ki smo jih potem iz faze v fazo zakonodajnega postopka bistveno spreminjali. Želim si, da bi se povečala tudi zavzetost nas poslancev v smeri razprave za to, da bi prišlo do kvalitetnih predlogov in rešitev, ne pa v smeri razprave za to, da pač iščemo samo medsebojne spore, ali pa govorimo o stvareh, ki so daleč od resnice. Verjamem, da bo mogoče s temeljitim in ustvarjalnim delom v drugi obravnavi ob mnogih členih, ki bodo odprti še za tretjo obravnavo, temeljito razmisliti, kako poslovnik dopolniti in sprejeti tudi sprejemljiv poslovnik, za katerega bo mogoče reči, da zagotavlja kvalitetno in demokratično delo v državnem zboru. Na koncu bi želel opozoriti na, po mojem zelo pomembno odgovornost, ki je pred nami. Zaenkrat je v poslovniku predvideno, da začne veljati v dveh mesecih po objavi v uradnem listu. To je mogoče in hkrati zelo odgovorno, zelo kratek čas. Je mogoče, ampak je hkrati zelo kratek čas. Spremembe načina dela po novem poslovniku bodo najbrž ali pa bodo namreč, pomojem prepričanju, tako zelo velike, da se jih v celoti še ne zavedamo. Zato je moj predlog, da razmišljamo med drugo obravnavo tudi o tem, ker če se ne bomo na uresničevanje novega poslovnika dobro pripravili in če ne bomo začetka njegovega uveljavljanja zakonodajni postopek pa je popolnoma spremenjen, dobro pripravili, se nam zna zgoditi, da bodo začetki - ne me narobe razumeti - kaj podobnega, kot so bili, ko smo uvedli kvorum in je bilo rečeno, da je razlog uvedbe kvoruma, ene tipke več, tisti, ki nasje za kakšen dan ali pa dva zmedel pri našem konkretnem delu. Seveda, primerjava z uvedbo tipke "kvorum" in novega poslovnika sploh ni mogoče, ker je v novem poslovniku mnogo mnogo več rešitev, ki so tako nove, da se bomo glede njih morali popolnoma drugače organizirati v poslanskih skupinah, vsak od nas kot posameznik, drugače v delovnih telesih, drugače bo treba organizirati strokovne službe državnega zbora. In predlagam, da skupaj o tej obveznosti, kako ob in po sprejemu novega poslovnika zagotoviti takoj njegovo uspešno uresničevanje, razmišljamo. Hvala.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Tone Anderlič. Izvolite.
Spoštovani! Da je treba spremeniti poslovnik, je dokaz tudi tale obravnava oziroma razprava v drugi obravnavi nekega akta, ker je očitno, da se je stari poslovnik iztrošil, raztegnil, prišel v fazo, ko lahko uvedemo splošno razpravo tudi v drugi obravnavi, ki je sicer po sedanjem poslovniku ni, ampak ker poslovnik ni precizno napisan, ker ne definira nekaterih stvari, je mogoče tudi to. Zato se v imenu skupine sploh nisem prijavil, ker sem mislil, da je v drugi obravnavi, tako kot poslovnik predvideva, razprava o amandmajih in odločanje o amandmajih. Seveda, ker je očitno težko nekatere stvari, ki so narejene po meri nas, ki lagodneje jemljemo stvari in ki nas ne zavezuje k večji odgovornosti, k neki usklajenosti, k nekim pripravljenim stvarem, potem je tudi težko spremeniti poslovnik. Mi, ki smo, recimo, o teh vprašanjih v poslovniški komisiji in sicer razpravljali zadnjih sedem let, smo nesporno prepričani, in ne glede na poslanske skupine, da je dozorel čas, da po vseh strokovnih opredelitvah, po vseh mnenjih, ki so se izoblikovala v poslanskih skupinah - strokovna skupina je delala praktično nekaj let skozi dva mandata, predlagala nekatere rešitve. Seveda, prepričan sem in v poslanski skupini liberalne demokracije tudi, da bi bilo smiselno zares pogledati tudi amandmaje, ki so bili vloženi. Nam je žal, da je toliko amandmajev v drugem branju k temu predlogu poslovnika. Vendar so nastali kot posledica dogovarjanj in iskanj tistega minimuma, da tako rečem, ki bi bil sprejemljiv za kar največjo večino v državnem zboru, in bi to postalakt državnega zbora in ne neke stranke, koalicije ali recimo, bog ne daj, kakšne eksluzivistične skupine. Zato, ker smo upoštevali tudi vrsto sugestij sekretariata za zakonodajo in služb državnega zbora, pri čemer je treba reči, da so nekatere stvari bile tudi posledica težke poslovitve od nekega načina dela, v katerega smo se pač vtirili skozi vsa ta leta. Ampak z neko dobro voljo, z neko pretehtanostjo so skupaj nastali ti amandmaji, ki jih je resnično preveč. Kljub vsemu to na koncu daje neko možnost,da bi dobili poslovnik, ki bo učinkovito organiziral ali pa vplival na to, da bo delo učinkovitejše organizirano, da bo postopek pregleden, da bo na postopek mogoče vplivati organizirano in po naprej znanih pravilih, da bodo poslanci, poslanske skupine, vlada in vsi tisti, ki sodelujejo v zakonodajnem procesu, imeli možnost nastopati na način in pod pogoji, ki bodo vnaprej jasni, in vsak, ki bo zares želel vplivati, bo to lahko tudi storil. Jaz vsekakor ne mislim, da je v tem poslovniku doseženo tisto, kar bi bil nek cilj v neki končni obliki, kjer bi pravzaprav se iz tega obdobja, v katerem imamo neverjetno veliko zakonov in drugih aktov v postopku, in zato so še nekatere dileme in nekatera vprašanja, o katerih so deljena mnenja in, seveda, vprašanje, ali je lahko naš poslovnik ravno zaradi te narave dela, zaradi takega obsega dela že primerljiv z nekaterimi drugimi državami, ki imajo tradicijo, ki imajo te stvari urejene drugače. Parlamenti pri njih sprejemajo bistveno manj zakonov, postopki so daljši, čas, recimo za nujne postopke, je resnično omejen na minimum ali pa praktično nujnih postopkov, vsaj v takih obliki, kot jih imamo mi, ne poznajo. In jaz upam, da je recimo ta poslovnik še ena faza v prehodnem obdobju, preden bomo najbrž z izboljšavami prišli do poslovnika, ki bo zares primerljiv z drugimi državami in, seveda, ki bo ustrezal potrebam slovenske države. V poslanski skupini torej menimo, da je potrebno amandmaje, ki ohranjajo konsistentnost prvotnega predloga, izboljšujejo tekst in na nek način uravnotežajo tisto, kar je bilo iz različnih poslanskih skupin predlagano kot izključujoče, danes pa vendarle mislim, da je čas, ko vključimo v tekst nekatere stvari, ki sicer v nekem delu odstopajo od osnovne zamisli, vendar pa je ne kvarijo v končnem cilju, da naredimo tak poslovnik, ki bo omogočal učinkovito delo, pregledno delo in, seveda, ki ne bo omejeval v ničemer nikogar v tem državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Ob tem vas želim opozoriti, da bodo na podlagi 94. člena ustave vse vsebinske odločitve v zvezi z obravnavo tega predloga poslovnika sprejete, če bosta zanje glasovali 2/3 navzočih poslancev. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih, razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj 1/3 navzočih poslancev. O tem predlogu bomo glasovali. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 3. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Tako prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 26.6.2001. Na klop pa smo dobili tudi amandmaje poslanske skupine Stranke mladih Slovenije. V razpravo dajem 2. člen in amandma k temu členu, katerega predlagateljice so tri poslanske skupine: DeSUS, LDS, Združena lista socialnih demokratov. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti 1. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 2. člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 12. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Predlagateljice prvega so tri poslanske skupine, predlagateljica drugega pa poslanska skupina Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Torej, v imenu naše poslanske skupine bi povedal, da kar se tiče prvega amandmaja, predlagatelja DeSUS-a, LDS in pa združene liste, torej lahko ta amandma podpremo. Vendar se sprašujemo, kako priti do začasnega vodje poslanskih skupin. V tem poslovniku to vprašanje ni rešeno, ker potem v naslednjih rešitvah v poslovniku pravi, da se poslanska skupina oblikuje, ne vem, v roku 7 dni po konstituiranju državnega zbora. Torej na to opozarjam. Če to sprejmemo, ostane zadeva odprta in se potem do tretjega branja še lahko to vprašanje glede imenovanjaoziroma določitve začasnega vodja poslanske skupine najde ustrezna poslovniška rešitev. Kar se pa tiče amandmaja, ki ga je vložila poslanska skupina Nove Slovenije, torej mi predlagamo, da se poleg podpredsednika in pa predsednika mandatno-imunitetne komisije v predlog dnevnega reda vključijo tudi ostali člani mandatno-imunitetno komisije. Smatramo namreč, da je mandatno-imunitetna komisija kolegijski organ, kar pomeni, da je za odločanje potrebno sodelovanje vseh članov in ne samo predsednika in podpredsednika. Pred potrditvijo mandatov je namreč vloga mandatno-imunitetne komisije izredno pomembna in velika, in za korektnost dela takšne komisije bi moral državni zbor na svojem prvem zasedanju imenovati celotno komisijo, ne samo predsednika in podpredsednika. Takšna korektnost v postopku tudi zagotavlja način, da so vsi njeni člani izvoljeni s strani celotnega državnega zbora, ponavljam, ne samo predsednik in pa podpredsednik. Prepričani smo, da bi, kljub temu, da je matično delovno telo ta amandma zavrnilo, s takšno rešitvijo poslovnik obogatili in da bi dikcija, zapisana v poslovniku, bila bolj jasna. Še enkrat, opozarjamo na pomembnost mandatno-imunitetne komisije, predvsem v relaciji do potrjevanja mandatov poslancev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Potrč, izvolite.
Dva amandmaja, enega, ki smo ga vložili v dveh poslanskih skupinah, in drugega, ki ga je vložila poslanska skupina Nove Slovenije, zadevata isti problem. Zavedali smo se, da je vprašanje, kako urediti, da bi bilo nesporno napisano, da na prvi konstitutivni seji ob čim manj problemih moramo imeti takoj konstituirano mandatno-volilno komisijo, da bi lahko pripravila predlog za potrditev mandatov, ker do potrditve mandatov državni zbor ne obstaja, ne more začeti funkcionirati. Dva različna pristopa sta bila. Kolegi v Novi Sloveniji menijo, da bi bilo bolje, da bi izjemo od siceršnjega pravila - ker siceršnje pravilo v predlogu poslovnika je, da se pač tudi po dosedanji praksi o številu članov dogovarjamo, o imenih se pa več ne dogovarjamo, razen za predsednika in podpredsednika, ker menimo, da je pravica poslanske skupine, da sama, glede na dogovore v njej in pravico poslancev, da povedo, kje bi želeli delati, v katerih delovnih telesih, določi, kdo bo. Ob tem pravilu smo v treh poslanskih skupinah mnenja, da bi bilo pametno, da enak način ostane tudi za mandatno-volilno komisijo. Se pravi, da tudi v tem primeru ne gre za imenovanje v državnem zboru, ampak samo za ugotovitev, da je tako in tako sestavljena. Da pa o tem ne bi bilo dvoma, smo predvideli, da naj začasni vodje to čim prej sporočijo, da bi lahko že takoj na začetku seje mandatno-volilno komisijo imenovali, ne pa da bi bilo treba določiti predsednika, potem se pa vrniti pa posvetovati in podobno. Kar zadeva vprašanje, ki ste ga omenili, gospod Sok, v zvezi z začasnimi vodji, pa mislim, da je v 11. členu rešeno. V drugem odstavku piše, "predstavniki list sporočijo predsedniku državnega zbora najkasneje v treh dneh po objavi poročila o izidu volitev imena začasnih vodij poslanskih skupin iz prejšnjega člena", in ti imajo pač potem glede na delo v poslanski skupini priložnost in možnost se sestati, povedati, kdo bi naj bil predsednik in podpredsednik, kakšno naj bi bilo število, indo seje državnega zbora sporočiti potem tudi imena tistih poslank in poslancev, ki bodo delali. Mislim, da je problem na ta način lahko uspešno rešen. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej bomo odločali o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 12. členu. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 14. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma pod ena sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 40. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko dva ni bil sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 12. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 13. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagateljica je poslanska skupina Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Razprava k temu členu je identična kot k prejšnjemu členu. Gre za to, da državni zbor na svoji konstitutivni seji poleg imenovanja predsednika in podpredsednika mandatno-imunitetne komisije imenuje tudi člane te komisije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 41. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 17. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da člen ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 16. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagateljica je poslanska skupina Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Torej koncept tega amandmaja k 16. členu je v skladu s konceptom gledanja naše stranke na institut, ki se pač imenuje generalni sekretar. Mi predlagamo, da je funkcija generalnega sekretarja vezana na mandat državnega zbora. Torej generalni sekretar ponašem prepričanju mora biti kot funkcionar državnega zbora vezan na mandat poslancev. To je tudi praktična rešitev, saj ni mogoče predpostavljati, da bi to funkcijo opravljal nekdo, ki nima podpore, večinske podpore v državnem zboru. Zato je potrebno, da bi istočasno, ko državni zbor torej predlaga predsednika in podpredsednika državnega zbora, tudi predlagal generalnega sekretarja oziroma, kot v tem členu piše, najkasneje 30 dni po konstituiranju državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej odločamo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 23, proti 43. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 17. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 21. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagateljica je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Torej spoštovani, tu smo mi samo želeli vnesti v besedilo že parlamentarno prakso, da je eden od podpredsednikov od največje opozicijske stranke. To smo že imeli v praksi, to se je tudi izvajalo in smo samo želeli, da se tudi vpiše v poslovnik. Zato prosim za podporo za ta amandma. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev. Za je glasovalo 62, proti 2. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev. Za je glasovalo 62, proti 3. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 22. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Predlagateljica amandmaja pod 1 je poslanska skupina Nove Slovenije, pod 2 pa tri poslanske skupine pozicije. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Naša poslanska skupina predlaga, da se v zadnjem odstavku, četrtem odstavku 22. člena namesto 7 dni zapiše, da mora predsednik državnega zbora na zahtevo poslanske skupine sklicati sejo državnega zbora oziroma sejo kolegija najkasneje v petih dneh. To namreč mogoče ni tako pomembna razlika, sedem ali pet dni, ampak kot opozicija bi lahko s takšnim zavlačevanjem tudi bili prikrajšani, zato pač predlagamo, da naj zaradi diskrecijske pravice predsednika državnega zbora oziroma, da je treba to diskrecijsko pravico predsednika državnega zbora omejiti. Zato predlagamo, da bi ta rok bil pet dni. Kar se pa tiče amandmaja treh strank, DeSUS-a, LDS-a in pa Združene liste, da bi seje kolegija bile zaprte za javnost. Mi temu amandmaju nasprotujemo in ga ne bomo podprli.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo! Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 25, proti 40. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko 1 ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 22. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko 2 ni bil sprejet. Glasujemo še o 22. členu. Glasujmo! Dve tretjini morata biti "za" od poslancev, ki so glasovali. Glasujemo še o [[...]]Gospod Barovič, razprava k obema amandmajema je bila odprta na začetku. Razpravljal je gospod Sok, potem nihče več, tako da samo odločamo še. Odločamo o členu v celoti. Želite obrazložiti svoj glas? Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa. Se opravičujem, ker se nisem oglasil na začetku. Obrazložitev glasu pomeni, glasoval bom proti temu členu. Zakaj? Kolegij si je privzel del odgovornosti, po vsebini tudi del tistega, o čemer je do sedaj odločal državni zbor. Naprej imamo v členih opredeljeno, da je delo državnega zbora javno. Torej bi moralo biti tudi delo kolegija, ki je prevzel nekatere obveznosti in odločanja državnega zbora, javno. Ocenjujem, da sta si zato ta člen in tisti, o katerem bomo govorili kasneje, v nasprotju. Zato bom glasoval proti temu členu.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o 22. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev. Za je glasovalo 58, proti 12. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 24. členu in treh amandmajih k temu členu. Predlagateljica amandmaja pod zaporedno številko 1 je poslanska skupina Nove Slovenije, amandmaja pod številko 2 je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije in amandmaja pod številko 3 so predlagateljice tri poslanske skupine pozicije. Želi kdo razpravljati? Gospod Petan, izvolite.
Hvala. Torej, to ni amandma, ki bi kakorkoli koristil opoziciji, da ne bi kdo mislil, pač pa gre za to, da bi bilo delo bolj učinkovito in pregledno. Zato bi želeli, da se beseda "predvidoma" črta, kar pomeni, da bi bila zadeva bolj konkretna in bi intencija tega poslovnika čimbolj zaživela. Namreč, gre za to - če preberem tekst, da bomo vedeli, za kaj gre: "Terminski program določa dneve za zasedanje državnega zbora in delovnih teles ter seznam predvideno obravnavanih zadev in dneve, ko se bodo posamezne zadeve predvidoma obravnavale," kar bi mi črtali. To se pravi, če je nekaj določeno, se moramo tega čimbolj držati. In mislim, da je to v interesu vseh, da bi bili čimbolj učinkoviti in pregledni. To je tudi smisel tega poslovnika, drugače si stvari ne znamo razlagati. Zato smo pač to predlagali. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1, z opombo, če bo ta amandma sprejet, sta amandmaja pod zaporednima številkama 2 in 3 brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 24, proti 42. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma pod številko 1 ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 42. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma pod dva ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod tri. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 8. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 10. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 25. členu in o štirih amandmajih k temu členu. Ker so amandma k 25. členu vložili tudi predstavniki poslanske skupine Stranke mladih Slovenije, tega amandmaja ni v pregledu amandmajev, ampak ste dobili te amandmaje na klop, z opombo, da je amandma, ki ga je vložila poslanska skupina Stranke mladih Slovenije, identičen amandmaju, ki je pod zaporedno številko ena, to je amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Pod dva je amandma poslanske skupine ravno tako Nove Slovenije in pod tri amandma treh poslanskih skupin pozicije. Odpiram razpravo o štirih amandmajih, kot so bili predstavljeni. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Za našo poslansko skupino je 25. člen tega poslovnika eden izmed ključnih členov v tem poslovniku. Jaz mislim, da bodo predlagatelji ta člen do tretje obravnave nekoliko dopolnili, tudi mogoče s sprejetimi amandmaji k temu členu. In sicer, mi predlagamo, da se beseda "odloča" v 25. členu zamenja in se nadomesti z besedo "predlaga". Predlagamo tudi, da se v drugem odstavku zapiše, da je odločitev kolegija sprejeta, če zanjo glasuje večina članov kolegija. V 25. členu poslovnika navedene odločitve so namreč tako pomembne, da jih vsekakor ne gre prepustiti v celoti kolegiju predsednika, da bi s tem pridobil nekakšne značilnosti - mi smo v tej obrazložitvi napisali zelo trdo besedo, "politbiroja", ki bi nadomeščal državni zbor pri bistvenih odločitvah, ampak smo pač prepričani, da te odločitve spadajo v kompetenco državnega zbora. Kolegij predsednika državnega zbora mora odločati z upoštevanjem vseh poslanskih skupin. Če bi obveljala predložena rešitev, po kateri bi se glasovi posameznih članov kolegija ponderirali glede na skupno število poslancev njihove poslanske skupine, bi opozicija v tem institutu kolegija predsednika državnega zbora po našem prepričanju igrala le še nekakšno marioneto, popolnoma nepomembna bi postala. V tretjem odstavku tega 25. člena potem predlagamo, da se besedilo "najmanj ena tretjina poslancev" nadomesti z besedilom "poslanska skupina". Tretjina poslancev za predlagane odločitve na seji državnega zbora o proceduralnem predlogu je namreč po našem prepričanju absolutno prevelika. V tem trenutku tretjine poslancev v tem državnem zboru niti nima Koalicija Slovenija, zato predlagamo, da bi tretjino poslancev nadomestili z besedilom "poslanska skupina". Mislim, da bi s takšno rešitvijo naredili ta 25. člen tudi sprejemljiv za opozicijo, s tem pa bi zavarovali tudi manjše poslanske skupine v tem državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Menim, da 25. člen, takšen, kakršen je, verjetno ni dobra popotnica za delo tega državnega zbora. Predvsem mislim, da si je tukaj treba zastaviti vprašanje, ali je smiselno, da ima kolegij takšno pristojnost in ali bo to na nek način povečalo učinkovitost in kvaliteto dela državnega zbora. Predvsem v luči četrte alinee, ki tudi govori, da bi kolegij na nek način določil, omejil trajanje razprave poslancev in pa seveda tudi drugih udeležencev seje, kakor tudi poslanskih skupin. Mislim, da je to ena od zelo pomembnih odločitev tega parlamenta. Po moji oceni in tudi po praksi, ki jo imamo v tem parlamentu, lahko ugotovimo, da vedno, kadar smo si delali omejitve, prepovedi, smo si mnogokrat naredili levjo uslugo. Kadar teh omejitev ni bilo pred zborom, je delo potekalo hitreje, zato bi kazalo resnično razmisliti do tretjega branja. Dejansko predlagam, da bi bila funkcija kolegija funkcija, da predlaga državnemu zboru te možnosti, državni zbor pa je tisti, ki o teh opredelitvah odloča. Namreč tudi z vidika vsebine in pa količine dela državnega zbora lahko ugotovimo, da bo čez eno leto bistveni paket vseh sprememb, ki so potrebne za to državo pri prilagoditvi našega pravnega reda Evropski uniji, za nami. Se pravi, potem se moramo dejansko vprašati, ali ne bi bilo smiselno pustitičas razprave, je ne omejiti. Namreč mnogokrat se tudi zgodi v tem državnem zboru, da tudi razprava privede k temu, da so končne odločitve boljše in pa kvalitetnejše. Zato mislim, da je potreben dejansko resen razmislek. Sam pa 25. člena ne bom podprl, podprl pa bom amandmaje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Štemberger. Izvolite.
Hvala za besedo. Najprej bi rad povedal, da amandma Nove Slovenije in amandma Stranke mladih Slovenije nista povsem identična. Amandma Nove Slovenije spreminja dva odstavka, amandma Stranke mladih Slovenije pa samo enega. Res pa je, da če je amandma Nove Slovenije sprejet, je amandma stranke mladih brezpredmeten. Gre pa za sprejemanje odločitev v kolegiju. Mislimo, da če katerikoli od teh dveh amandmajev ne bo sprejet, to pomeni uvajanje strankarske discipline, o čemer sem že prej govoril. Namreč, zdi se nam nesprejemljivo, da poslanec, še enkrat pravim, deponira svoj glas pri vodji poslanske skupine in ta potem z njim razpolaga. Torej, podprli bomo amandma Nove Slovenije; kolikor ta ne bo izglasovan, pa predlagamo, da se glasuje tudi o amandmaju Stranke mladih Slovenije, ki smo ga prejeli na posebnem listu. Hvala.
Hvala lepa. Dovolite, da vam pojasnim. Se opravičujem, da sem bila nejasna. Pod številko 2 bomo glasovali o vašem amandmaju. Želi še kdo razpravljati? Gospod Potrč, izvolite.
Razprava o tem členu ima veliko vidikov; zdaj se bom lotil samo enega ali pa o enem povedal svoje mnenje. To je namreč ta, kaj bi pomenil sprejem predloga, "večina članov kolegija". Bodimo realni: to bi pomenilo, da bi glede na strukturo, kakršno slučajno ima državni zbor, lahko odločala tudi manjšina. Drži, ne? Ker bi, recimo, pač bilo več strank, ki bi imele relativno manj poslancev, in bi te lahko preglasovale dve ali pa tri stranke z večjim številom poslancev. Tako da mislim, da se je tega treba zavedati. In če rečemo, da je rešitev, ki je zdaj predlagana, slaba - in to diskusijo sprejemam, da pravite, da ni dobra - potem lepo prosim, bodimo objektivni in priznajmo, da je tudi predlagana rešitev slaba, ker najbrž uzakoniti rešitev, po kateri bi pa manjšina poslancev imela takšno moč v kolegiju, da bi pa ona določala, kaj je omejitev, kaj je dnevni red, kaj je prioriteta, tega pa najbrž nihče od nas ne želi, in takšni predlogi niso bili dobro zamišljeni. In zdaj ob tem še nekaj - strankarska disciplina. Prvič, ta amandma jo predpostavlja v enaki meri. Spet bi v imenu poslancev poslanske skupine odločal njegov predstavnik v kolegiju; enkrat z večino vseh, enkrat z večino števila, kolikor jih pač je, in v vsakem primeru bi veljala strankarska disciplina. Drugo, kar je pa posebej, razprave pa nimam želje zelo načelno načenjati, je pa to, ali poslanske skupine v parlamentu, glede na to, da predstavljajo poslance iz istoimenskih strankarskih list, imajo kakšno vlogo ali ne. Sam mislim, da imajo. Mislim, da imajo, da je tu vprašanje pametne meje, ne bom rekel, da ne, da je tu vprašanje notranjih odnosov in da, seveda, v notranjih odnosih lahko posamezen poslanec tudi glasuje drugače in je potem stvar, bi rekel, dogovora v poslanski skupini, kaj to pomeni, ker njegova osnovna svoboda odločanja po ustavi obstaja. Ampak reči, da dogovori v poslanski skupini nimajo nobenega pomena, smisla in vloge, bo najbrž težko sprejeti, posebej ko govorimo o tem, kako bomo bodočo organiziranost državnega zbora v smeri krepitve vloge in odgovornosti poslanskih skupin opravili.
Hvala lepa. Dve repliki imamo na izvajanje gospoda Potrča, potem še dve razpravi, in sicer najprej gospod Jelinčič in potem gospod Štemberger.
Hvala lepa. Jaz se ne strinjam s tem, kar je povedal gospod Potrč. Kajti v primeru, kot ga on zagovarja, bi prišlo lahko do tega, da bi samo dva člana kolegija, to sta recimo gospod Anderlič in gospod Potrč, odločila, kako bo in tako pač bo. Kje je potem tukaj demokracija in kje je potem tukaj sploh namen kolegija? Potem najse dobita ta dva predstavnika poslanskih skupin, naj se dogovorita, mi bomo pa tako morali biti tiho tukaj notri v dvorani in nihče ne bo imel pravice nič reči, oziroma tudi če bomo kaj rekli, ne bo nič veljalo. Tako, da jaz absolutno podpiram ta amandma in pravzaprav se mi zdi zelo čudno, ko po eni strani ti dve poslanski skupini na vrat na nos zagovarjata povečanje pravice manjšin v Sloveniji, tukaj notri pa bi najraje manjšine odrezali in jih stlačili mogoče tja na hodnik, pa bi se sami odločali o tem, kaj je dobro in kaj ne.
Hvala lepa. Gospod Štemberger, izvolite. Potem tudi replika, gospod Jerovšek.
V celoti se strinjam s kolegom Jelinčičem, do neke mere pa tudi s kolegom Potrčem. Res je, oba amandmaja, tako naš kot njihov, sta slaba, naš je slab, njihov še slabši. Zato pa predlagam, da se celoten člen črta. Torej, da ko bomo glasoval o 25. členu v celoti, glasujemo proti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite, replika.
Hvala lepa. Predgovornika sta pravzaprav povedala dosti tistega, na kar sem hotel tudi sam opozoriti, vendar vseeno. Zavzemanje, da ne bi bilo čistega soglasja po poslanskih skupinah, znotraj kolegija, se mi zdi nenavadno. Posebej pa se mi zdi nenavadno, ko prihaja iz ust gospoda Potrča, ki se je še pred štirinajstimi dnevi zavzemal za, češ, da so ogrožene pravice manjšin. Vse to početje sedaj, ko bomo očitno imeli diktaturo kolegija z večino, skozi diktaturo največje stranke, se mi zdi podobno, kot se je začelo takrat v nekdanji Jugoslaviji, ko je Milošević vzel pravico, da bi se s soglasjem kaj v Jugoslaviji določilo, ko je vzel avtonomijo avtonomnim pokrajinam, in takrat je bilo konec sporazumevanja v Jugoslaviji in konec Jugoslavije tudi. Tu je seveda tudi, pravzaprav so apetiti po ukinitvi parlamentarizma v Sloveniji. To ni več parlament, če se bo tako odločalo, da bo ta izrazita diktatura kolegija odločala o vsem. Jaz mislim, da mi še nismo tako zrela demokracija, da bi lahko ukinili parlament kot klasični institut demokracije. Skozi to pa mislim, da se uvaja. Če bomo sprejeli takšna določila, bo imela naša slovenska javnost primerno možnost, da se bo z njimi seznanila, in vam zagotavljam, da jih bo zavrnila ravno tako plebiscitarno v javnem mnenju, kot je zavrnila nedavno novelo zakona na referendumu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovane in spoštovani, vljudno vas prosim, da se pri replikah držite tega, kar ste [[...]] [[nerazumljivo]] . Veliko rok je bilo dvignjenih. Sprašujem spoštovane, ali so se javili k razpravi, ker se tega ne da razbrati samo iz dvignjene roke. Po vrstnem redu ima besedo najprej gospod Peterle, potem gospod Anderlič, gospod Cukjati in gospod Rupar. Gospod Peterle, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Nisem bil to pot prvič izvoljen v parlament, ampak takega predloga doslej nismo obravnavali v tej hiši. Mislim, da gre za eno od bolj nesrečnih potez pri predlaganju bodoče ureditve našega dela s pomočjo poslovnika. Mislim, da je 25. člen v celoti nesprejemljiv in smiselno bi bilo, da ostane kolegij posvetovalni organ. S takimi rešitvami, kot so tu zapisane, ne samo v tem členu, pride do čisto druge ponderacije glasov in do podelitve nekih pooblastil, ki ne izhajajo iz volitev, in mislim, da bomo s tem prišli v velike težave. V izogib temu, ker če se bo odločalo tako, če bo to sprejeto, potem bo prihajalo, seveda, do nasprotovanja kolegijskemu odločanju v plenumu in bomo imeli kljub poslovniku verjetno lahko dolge proceduralne zaplete in dolge vsebinske razprave. Sam se zavzemam za to, da bi kolegij ostal posvetovalni organ. Mislim, da lahko pridemo dejansko do problemov ustavne narave, kajti če se takole odloča in o takih zadevah odloča na kolegiju, mislim, da je tudi pod vprašanjem ustavnost, enakost pred ustavo in zakoni. Torej, v celoti sem proti 25. členu, ne samo za ta amandma, ki le deloma lahko problem rešuje. Mislim, da si ne smemo dovoliti, da damo taka pooblastila kolegiju. Čeprav piše tukaj, da naj bi se glasovalo z upoštevanjem ponderja glasov, ki jih nekdo prinaša; pa to ni prepričljivo, sam tega ne doživljam tako in bom amandma podprl, vendar sem pa proti 25. členu sploh.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Prepričan sem, da je šlo predvsem pri gospodu Rokavcu in tudi pri nekaterih drugih za nerazumevanje tega člena in sploh te ureditve. To je pravzaprav ureditev, ki jo sedaj, recimo, srečamo na naslednji način: kolegij se sestane, nekaj se govori, na koncu pa predsednik državnega zbora določi dnevni red, določi vrstni red, določi čas, določi, ne vem, kup nekih stvari. Ker je kolegij predviden v bodoče kot organ, kot tisti kraj, kjer naj bi se odločalo predvsem o organizaciji dela, o proceduralnih vprašanjih, o logistiki itn, nikakor ne o vsebini, nikakor ne more priti do odločitve kolegija, da bi rekel, neka točka ne more priti na dnevni red. Je pa nujno, da nekdo v tem državnem zboru reče, kaj je z nujnimi postopki, kateri zakon bo šel na točno tisto sejo. Mi imamo urejeno z drugimi členi poslovnika, da obvezno po en predlog zakona, po nujnem ali kakršnemkoli postopku, vsake poslanske skupine pride na dnevni red tiste seje, za katero so odločili. To so seveda druge ureditve. V tem členu pa določamo, da vendarle se v nekem organu, ki organizira delo tega zbora tukaj, tega plenuma, vidi, kakšno je razpoloženje med poslanci in poslanskimi skupinami. Tukaj ne gre za nobeno omejevanje razprav, tukaj ne gre za način, kot je bilo predstavljeno, torej, da se izključi, da sploh ne bo mogoče. Da, gospod Rupar, še kaj drugega. Tudi vse člene sem prebral in amandmaje itn. Ko boste prebrali še kakšen drug člen, boste videli, za kaj zares gre. Samo za to gre. Ni kulturno, da [[...]]
Prosim, da pustimo razpravljavca naj [[...]] [[Medsebojno pogovarjanje.]] [[...]]
[[...]]skačete v besedo, res ni. Ampak to je vaša manira.
Prosim, gospod Rupar, da prenehate.
V kolegiju je še kako pomembno, da se proporcionalnost glede na zastopanost poslancev v državnem zboru in organiziranih v poslanskih skupinah odrazi tudi pri proceduralnih vprašanjih, o katerih naj bi se kolegij izrekal. Samo za to gre. Drugače bo ta ista razprava, čegovorimo o racionalizaciji, o nekem organiziranem delu državnega zbora, ta ista stvar se torej odvila - kje? V državnem zboru. Vsak ima nek predlog, kateri zakon bo šel na dnevni red, kateri bo šel prej na dnevni red, o katerem bo razprava 14 dni, o katerem bo razprava okvirjena v določen čas itn. O tem bo odločal kolegij. Če vi mislite, da pri 230 aktih, ki so sedaj v proceduri, je prav, da mi prvi torek v mesecu oziroma tretji torek v mesecu pridemo sem in da mi vsi skupaj določimo dnevni red, potem seveda je to res slabo organizirano delo. Za to gre tukaj pri tem členu, za to, da vnaprej ugotovimo, kaj je tisto, kar je vlada zaradi uresničevanja programa, ki ga je pač predstavila v državnem zboru in smo izvolili za to mandatarja in seveda vlado, smo jopooblastili in kar vlada želi, da se v nekem obdobju uredi, da da na dnevni red. Na drugi strani, seveda, mi poslanci vložimo, recimo pet zakonov in nihče v tej hiši ne bo določal tega vrstnega reda, kateri zakon bo prišel na vrsto in zakaj bo nek prišel in zakaj ne. Tako da pri tem členu, verjemite, gre izključno za proceduralna vprašanja, za organizacijo. Kot sem pa že rekel: sedaj je bilo tako, da je pač bil nek posvetovalni organ in na koncu je bil predlagan dnevni red, ki ga je predlagal predsednik; ali je imel srečno roko ali ni imel srečne roke, se je potem tu videlo. Včasih je bilo sprejeto točno tako, kot je predlagal, včasih smo "metali nekaj dol", drugič smo "uvrščali nekaj gor" [[...]]Seveda, potem so bila še glasovanja o hitrih oziroma skrajšanih postopkih. Glede tega dela je bolje, če vnaprej vemo razmerje glasov, da se opravi v pripravah na sejo. In to ponderiranje glasov v kolegiju pomeni to. Če pa mislite, gospod Jelinčič, da je prav, da vi odločate o stvareh na enak način s štirimi poslanci kot poslanska skupina s štiriintridesetimi samo o tem, ali bo nekaj prišlo na dnevni red ali ne - sedaj ne govorim o vsebini - če je to delo parlamenta in da bo to tudi učinkovito in da bo doseglo svoj namen, potem govoriva o dveh popolnoma različnih stvareh in to z delom v parlamentu nima zveze.
Hvala lepa. Poslancu Anderliču želijo replicirati: poslanec Jelinčič, poslanec Rokavec in poslanec Rupar. Besedo ima poslanec Jelinčič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Najprej bi gospodu Anderliču povedal, da kvaliteta ni odvisna od kvantitete. Tako lahko štirje poslanci dostikrat razmišljajo dosti bolje kot štiriintrideset. Rekli ste, da bi se v bistvu na kolegiju naredilo tisto, kar želi vlada. Zakaj pa potem rabimo sploh kolegij in zakaj potem rabimo sploh parlament? Dajte, pošljite nas na dopust, pa se dogovarjajte sami! Ponderirate glasove lahko tudi drugače. Konec koncev, saj ni treba, da napišete sebi 34% glasov, napišite si jih 98! Konec koncev bistvene razlike tu ni. V osnovi je pa najbolj pomembno vprašanje, ali se gremo demokracijo ali se ne gremo demokracije. Ali nekatere žeja po tistih položajih, ki so jih že nekoč imeli v bivši Jugoslaviji in bi radi zopet na take položaje oziroma bi tisto pozicioniranje prenesli nazaj v slovenski politični prostor. Mi smo proti temu. Morda smo samo štirje proti temu, ampak smo štirje proti temu. Pri vas verjetno, dokler ste na vladajoči poziciji, ste vsi za; če kdaj ne boste na vladajoči poziciji, boste na vesglas tulili in se drli, kako je nepravičen poslovnik in kako so vsi drugi nepravični, vi ste bili pa vedno pravičniki, ki ste se vedno borili za to, da bi bilo vse uravnoteženo, da bi bilo tako, kot je treba, in ne vem kaj še vse. In vedno znova se to kaže, da to ne drži, da ni res in vedno znova vas dobimo na lažeh. Govorite o racionalizaciji dela, da bi to prineslo olajšanje dela. Ja, kdo pa da največ dela v parlamentu - slaba ignorantska vlada, ki na svoj zakon s 100 členi čez 14 dni vloži 150 amandmajev in čez čas še 80 amandmajev in potem čez leto in pol vloži zakon o spremembi zakona, na katerega je čez 14 dni spet 16 amandmajev na tri osnovne člene. Lepo vas prosim, kje je tukaj napaka? Pojdite si pogledati tja na vlado, ne pa tukaj v parlament! Jasno pa je in razumljivo, da ker vam je pa gospod premier naročil, da morate to izeljati na tak ali drugačen način, boste to zadevo izpeljali. Huje je to, da vam trenutne koalicijske stranke pri tem dobro služijo, ker se ne zavedajo, da so zgolj trenutne inzgolj začasne. Hvala.
Hvala lepa. Se opravičujem. Pri izvajanju gospoda Jerovška želel replicirati gospod Potrč, tako da ima prednost pred naslednjimi tremi replikami. Gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Vem, gospod Jerovšek, da oba poznava razliko med manjšino v parlamentu in med nacionalnimi manjšinami in najbrž se vam je zareklo, ko ste kakršnokoli povezavo na tej liniji delali. Sam sem ponosen na 30 in več let ureditev pravic nacionalnih manjšin v Sloveniji in to je posebno vprašanje. Kar pa zadeva vprašanje tega člena, bi rad povedal samo naslednje. Razprava in pomisleki so mogoči, ali govorite kaj o dejstvih in o resnici, je pa seveda druga stvar. Jaz bom samo povedal svoj pogled, kje so spremembe ali niso velike spremembe, ki se zdaj delajo. Spremembe so namreč navidezno eno zelo velike, vsebinsko pa ne. Kdo na koncu odloča v državnem zboru? Večina. Lahko je ta večina organizirana v koalicijo do opozicije, lahko pa tudi slučajna večina. Ampak vedno odloča večina. To je pač temelj demokracije. Kako pridemo v parlament? Nekdo dobi - odvisno, na nekaterih volitvah - malo več glasov, nekdo malo manj in toliko predstavnikov tukaj imamo. Reči, da je to nekaj, kar ne smemo upoštevati, se mi zdi - bom rekel - čudno. In najbrž tudi tisti, ki ta moment imate nekaj manj, ali pa tisti, ki imamo lahko kaj več, bomo v naslednjem mandatu lahko v drugačnem položaju. O tem nič ne govorim, ker sem v zelo različnih položajih kot poslanec v okviru iste poslanske skupine že bil. Ampak poglejte, kar zadeva pristojnosti kolegija, glede tega, kdo odloča, je samo vprašanje jasne opredelitve. Prej je odločal predsednik sam, zdaj odloča ponderirana večina. Kaj je boljše? Po moje je boljše, da se ve, kdo je tisti, ki za programdela, ne za vsebino, sprejema odgovornost, da je to ta ponderirana večina, ki bo za program odgovarjala. Samo reči, da je opozicija prej, v sedanji ureditvi, v kolegiju imela močnejšo vlogo, enostavno ni res. Ni res! Drugo je vprašanje nekaterih vsebinskih odločitev: vprašanje dnevnega reda, skrajšanih postopkov, hitrih postopkov, eventualnega omejevanja časa razprave - je odločala večina v državnem zboru v končni fazi. Zdaj se to samo prenaša z isto večino v kolegij, ampak ponovno odloča večina. Razlika je samo v tem, da se res tu racionalizira postopek, ker sicer - veste, hvala bogu, v tem mandatu situacija ni takšna, in dnevne rede oblikujemo, recimo, v eni uri ali pa še prej. Kdorkoli je korekten, se mora spomniti nekaj časa dela v preteklem mandatu, kosmo dnevne rede sej državnega zbora oblikovali tudi po nekaj ur. Ali je to racionalno? Zaradi tega mi ne reči, da se lahko vsak posebej na seji državnega zbora odloča o tem, kaj bo na dnevnem redu ali ne, da imamo o tem velike razprave, mnogokrat so bile tudi vsebinske, da smo potem glasovali, imeli proceduralne predloge, imeli odmore in podobno, in pol dneva ali pa en dan delali z določitvijo dnevnega reda. Hočem samo reči, da razlike niso tako velike. Kdor pa želi, da bi državni zbor delal na način, ki ga zdaj opisujem, tisti pa ne želi normalnega delovanja državnega zbora. Te ugovore sprejemam, ne sprejemam pa jih na način, da govorijo o tem, da bo to konec demokracije, to pa niti slučajno ni res.
Hvala lepa. Na izvajanje gospoda Potrča želita replicirati gospod Jelinčič in Drobnič, vendar imamo še tri replike na izvajanje gospoda Anderliča, zato jim dajem prednost. Najprej gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Dotaknil bi se samo tistega vprašanja, ki ga je izpostavil gospod Anderlič, namreč da kolegij ne bo posegal v vsebino razprave. Namreč, četrta alinea 25. člena, ki govori oziroma daje kolegiju možnost, da določi čas trajanja posamezne točke dnevnega reda, je lahko izrecno poseganje tudi v vsebino razprave in odločanje tega državnega zbora. In predvsem na to bi dejansko opozoril. Mislim, da je to, po moji oceni, korak nazaj pri kvaliteti dela državnega zbora. Ne trdim, da je dosedanji 115. člen, ki govori o pristojnostih kolegija, najboljši. Trdim pa, da verjetno sedanji predlog v 25. členu lahko dejansko pomeni, da si bo kolegij na nek način bistveno preveč prisvojil pravic do odločanja, tistih, ki bi po moji oceni morale biti pravice vsakega poslanca ali poslanke državnega zbora. In samo na to opozarjam. Mislim, da je določba četrte alinee tista, ena najbolj ključnih, ki bo po moji oceni povzročila, da bo kvaliteta dela državnega zbora slabša.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Rupar. Izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Repliciram gospodu Anderliču, pa tudi gospodu Potrču. To, kar sem trdil med vašo razpravo, da verjetno niste prebrali člena, v celoti drži. Govorili ste, da ne omejujete razprave, da bo vse potekalo naprej, vendar pa bi vas opozoril na peto in šesto alineo tega člena. Nenazadnje je pa vaše izvajanje pokazalo nekaj drugega. Torej vas osebno in kot leaderja poslanske skupine strašansko moti predsednik državnega zbora Borut Pahor. To se je s tega vašega nastopa videlo, to se vidi tudi iz vaše strahopetne [[...]]
Gospod Rupar, prosim, da teh osebnih mnenj [[...]]Osebna mnenja o osebnih odnosih med posameznikih niso predmet tega amandmaja, zato vas opominjam. Prosim, držite se amandmaja.
Imam pravico. Gospod se boji poslušati replike, morda tudi čistega vina. Torej, bojazen je oziroma nasprotovanje pri tem njegovim izvajanjem je bil predsednik državnega zbora v osebi Boruta Pahorja. Kakorkoli že, on ima pravico sedaj sestavljati dnevni red, ima pravico vplivati oziroma predlagati državnemu zboru, ta ima pravico sooblikovati dnevni red. V tem primeru, v njegovem izvajanju je bilo pa jasno videti, da bi bilo to zelo dobro, če bi to počel kolegij, torej da predsedniku državnega zboravzamemo oziroma vzamejo to pristojnost. Sam dnevni red je morda edina možnost tudi opozicije, da nekako vpliva na potek seje. Zato je, gospod Potrč, nedopustno, da bi prevzeli oziroma da bi zagovarjali, da o dnevnem redu odloča kolegij. Tudi zato ne, ker vsak član kolegija nosi s seboj toliko glasov, kolikor je v poslanski skupini poslancev. To je pa nedopustno, ker - opozarjam - pozabljate pri tem na navzočnost, ki je zelo pomemben element pri glasovanju. Torej, navzočnost je tudi danes zelo pomembna. Kakorkoli že, o tem, da bi nek Tone Anderlič nosil za sabo 34 glasov, je nedopustno. Zakaj se pa potem raje ne odločimo, da bi vsak predsednik poslanske skupine imel en glas, tako kot je v vseh kolegijih navadno, je pa seveda drugo vprašanje. In jaz bi dejansko to in tudi bom podprl. Mislim, da je Stranka mladih vložila podoben predlog. No takrat, če bi pa to bilo, se pa vse skupaj zelo spremeni. Torej gre za to, da bi morda dva predstavnika poslanskih skupin s precejšnjo množico glasov lahko preglasovala -recimo - ostalih pet, šest članov tudi kolegija. To pa seveda ni več demokracija, temu bi pa jaz rekel ponarejanje demokracije. In to je dejansko čisti ponaredek demokracije. Samo morda še komentar. Absolutno ne bom podprl tega - da bi kolegij odločal, koliko časa bo kdo od poslancev lahko razpravljal, repliciral na seji, je praktično - to je čisti nonsens! Da se, recimo, poslanec pripravlja na neko točko dnevnega reda kar nekaj časa, potem pa pride na sejo in ugotovi, da je v dopoldanskem delu bilo preglasovano, da pa zdaj ne sme povedati tistega, kar je njegovo delo, za kar se je pripravljal, je pa po moje popolnoma nedopustno in ni fair, ni fair do demokracije, ni fair do ljudi, ki so nas izvolili. Enostavno greste na to, da državni zbor ne bo več potreben. In dejansko ne bo več potreben! Če boste odločili, da je nek zakon pač brez razprave, da se sprejema brez razprave, potem ne rabite drugega tu kot "tipkarje", tiste, ki bodo pritiskali na te tipke. To je pa brez veze - da mene ljudje plačujejo za to, da bom tu samo tipkal, oprostite, me je sram biti poslanec! Me je sram! In ti predlogi niso drugega, gospod Anderlič, kot pa bojazen in čista strahopetnost, nič drugega! Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Repliciram gospodu Anderliču. Hkrati pa se na začetku zahvaljujem gospodu Potrču, ko je tako nazorno razložil, kaj vse bo delal kolegij, tako da mi je sedaj bolj jasno, da bo imel še bistveno več pristojnosti, kot je tu taksativno navedeno. Namreč, gospodu Anderliču pa na tisto, da kolegij ne bo odločal o vsebini. Delno imate prav - ne bo odločal o vsebini, ker bo vsebina že prišla, določena na kolegij, in vi jo boste samo potrdili. To je res. In če bo vse to sprejeto, potem imamo situacijo, ko bo parlament, ta plenum, lepotni okrasek kolegija. Točno tako! Namreč, ne samo tisto, kar je omenil že gospod Rokavec, tudi deveta alinea govori, o čem odloča kolegij - o drugih zadevah, za katere tako določa ta poslovnik. Na to se da nategniti, pri takšnem razmišljanju, kot ga zdaj tu izkazujeta gospod Anderlič in gospod Potrč, praktično čisto vse. Imamo slabe izkušnje, kako se krši in kako se tolmači poslovnik, ko se odloča z argumentom moči. In meni tu dejansko ne gre v račun oziroma ne morem razumeti, da je bil gospod Anderlič, ko se je odločalo o volilnem sistemu, izrazit nasprotnik večinskega sistema, znotraj parlamenta pa hegemonijo vodilne stranke zagovarja na vse mogoče načine.
Gospod Jerovšek, vljudno vas prosim, da se vzdržite osebnih diskvalifikacij kolegov v dvorani in se držite odgovorov na navedbe gospoda Anderliča. Hvala lepa.
Ravno to počnem, ravno to počnem. Tako da se mi [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Ja, potem pa vsako poslansko skupino jemljite kot subjekt, in ima vsaka poslanska skupina glas in večino glasov od vseh poslanskih skupin. Ta predlog je izrazito proti temu, da bi se lahko na nek transparenten način v parlamentu odločalo. Še enkrat trdim, kolegij bo odločal o vsej vsebini, plenum pa ne bo več odločal o vsebini, če bo tako ostalo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imamo še dve repliki na izvajanje gospoda Potrča. Najprej gospod Jelinčič, potem gospod Drobnič.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Z gospodom Potrčem se absolutno strinjam, da je temelj demokracije pravzaprav res vladavina večine nad manjšino, dokler se na naslednjih volitvah to ne spremeni. Vendar bi pa gospoda Potrča opozoril, da nikakor ni temelj demokracije onemogočanje drugačnih mnenj. Tukaj gre pa za kršenje ustave. Ne gre za to, da kdo pove nekaj drugače kot drugi - oziroma ravno za to gre. In gre za to, da se mu ne sme onemogočati tega. Pri glasovanju s ponderiranjem glasov na kolegiju bise pa ravno to dogajalo. Prišlo bi do tega, da bi se enostavno odločili, ta in ta in ta enostavno ne smejo govoriti, zaradi tega, ker smo se mi kot večina tako odločili. Večina ima pravico odločati o sprejemu ali zavrnitvi določenega sklepa. Nikakor pa nima pravice odločati o tem, ali bo kdo smel povedati svoje mnenje in argumente ali jih ne bo smel povedati. In še nekaj. Kako se bo pri tem ponderiranem točkovanju poslanskih skupin, kako se bo pa določala sklepčnost kolegija? To se pravi, da boste lahko sklepčni, če boste skupaj Liberalna demokracija in Združena lista, v kolegiju boste sklepčni in boste določali, kakor vam bo pač prijalo vse. V tem primeru nas potem niti rabite ne. Potem niti ni potrebno, da hodimo na kolegije, če boste vi sami s svojo lastno ponderirano večino že tako ali tako določali tako sklepčnost in potem glasovali o tistem, o čemer naj bi govorili na državnem zboru. In proti temu sem jaz in Slovenska nacionalna stranka v celoti.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Nekaj teh besed, ki jih je izrekel gospod Jelinčič pred mano, so povsem v skladu z mojim razmišljanjem. Namreč, če govorimo o organizaciji dela parlamenta, potem nikakor ni smiselno, da se gremo majorizacijo, da se gremo ponderiranje, če govorimo o organizaciji. To je nelogično in nesmiselno, tudi kakršnakoli druga organizacija. Zašli bomo pa v neke določene ustavne težave. Denimo, po ustavi nekdo lahko predlaga zakon, da se lahko obravnava. Potem bo ta večina, ki bo ponderirana, prelagala ta zakon oziroma ga ne bo hotela uvrstiti. Morda se bo zmenila, da ga bo dala čez 15 let. In s tem se bo kršila tudi ustavna določba. Torej, v oporeko bomo prišli z ustavnimi določbami na tak način, ker nikakor ne bo prišlo do obravnave na državnem zboru, to kar bi moralo priti v parlamentarni demokraciji. Če bo kolegij odločal o vsebini, o zadevah, potem bo to mali parlament. Tisto, kar je bilo posredovano v prejšnjem amandmaju, da bi bile seje zaprte za javnosti, nakazuje, da gre za nepošten namen, da bi se nekaj kupčkalo pod mizo in potem to tudi zaprlo za javnost. To je nesprejemljivo, to je ignoriranje parlamentarizma, to je tudi ignoriranje opozicije, kakršnakoli je že. Večno ne bodo tako karte postavljene. Ampak treba je gledati, da čuvamo tisto, kar nekako imamo; že tako ali tako imamo malo demokracije, potrebovali bomo še nekaj let, da bomo resno postavili stvari na pravo mesto. Torej, sam sem celo za črtanje 25. člena. Kolegij naj bo pa organizacijsko telo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, ste se javili k repliki ali k razpravi? K repliki? Izvolite!
Težko boste našli, gospod Drobnič, katerikoli parlament v tej Evropi s podobnim tipom demokracije, kot je naša, torej parlamentarna, da so seje delovnih teles javne. Pa to ta člen ne ureja. Zagotovo ne boste pa našli nikjer nobenega, kjer je kolegij javna zadeva. Ampak ker gre zares za stvari, organizacijske, proceduralne, logistične itn. Zares nikjer, gospod Jerovšek - ne vem, kam je šel - ne boste našli, da vsaka poslanska skupina z dvema ali z, recimo, 50-imi člani z enim glasom; in odloča pač večina po poslanskih skupinah. Zakaj ne? Zato, ker imajo drugje racionalno organizirane stvari. Kajti vedo, da tudi če kolegij odloči na način, da recimo: štirje, plus štiri, plus dva je deset, plus osem je osemnajst in ima že večino v tem državnem zboru, 18 poslancev; potem pa pridemo sem in vso zgodbo ponovimo in seveda tisti, ki imamo - recimo - 34 sedežev, bomo ponovili vse tisto, kar imamo in glasovali tukaj drugače. V čem je smisel? V čem je smisel tega?! Kajti gre za popolnoma proceduralne stvari. Samo za to gre. Zares nikjer ne boste našli tega, ko se sklicujete. Mi smo primerjal sedem poslovnikov evropskih držav. Ni mogoče, gospod Drobnič, da ne pride na vrsto vaš zakon. Če se boste vi odločili, če jih boste imeli 20 v proceduri, je jasno, da vseh 20 bo prišlo na vrsto na 20-ih sejah, nikakor pa ne vseh 20 na prvi seji, ki bo sklicana. To bi bilo narobe. To bi bilo anuliranje razmerja sil, če hočete, razmerja zaupanja volivcev in tako naprej. Vam je pa garantirana pravica z drugimi členi poslovnika, na tem kolegiju se bo pa to avtomatično zagotovilo, da boste en zakon, kot boste vi ocenili, na eni seji dali na dnevni red. Kajti, čemu potem pooblastilo vladi, da izvaja v skladu z zakonom o vladi, ustavo in tako naprej politiko države, če ne bo imela možnosti, da pride na državni zbor s predlogom zakona, zato ker bo, recimo, SNS vložila - toliko časa bodo že zmogli, več verjetno ne - da bo vložila na vsakem področju en zakon, da bo vložila SMS, da bo vložila Nova Slovenija, da bodo predstavniki manjšine, da bo SDS, in bomo imeli stvar popolnoma blokirano! Tako je to postavljeno. Gospod Rokavec, vi se lahko ne strinjate, ampak odgovornost v tem državnem zboru je razporejena proporcionalno. In gospod Jerovšek se je motil prej, ko je govoril, da se zavzemam za nekaj drugega kot pri volilnem sistemu in da se zdaj zavzemam za večinskega. Ni res! Zavzemam se za proporcionalno zastopanost glede na dosežene rezultate in na sedeže v parlamentu. Samo za to se zavzemam! In če se hočemo takih in podobnih razprav, kot so današnje, o raznih proceduralnih, postopkovnih in ne vem kakšnih zadevah odločati, potem je treba to opraviti nekje, na nekem, recimo, ožjem sestanku, kjer se ne bodo, recimo, vsi tisti dolgočasili, ki se s temi procedurami in s pripravami sej ne ukvarjajo. Vse drugo s to točko nima nobene zveze. Omejevanje razprav, kot govorite, je vezano na oceno kolegija, da, recimo, bo za neko točko - kar smo imeli v dosedanjem poslovniku, da je kolegij lahko sklenil - da je, recimo, za eno točko zadosti en dan, ali pol dneva, ali da se pri vsaki točki lahko razpravlja pet minut in ne neomejeno in tako naprej.To je bilo vse v dosedanjem poslovniku. To je samo zaokroženo, zbrano in urejeno na način, kot to je, priznam, povzeto po mnogih poslovnikih v Evropi, po mnogih; pojdite pogledat in boste ugotovili.
Hvala lepa. Na izvajanje gospoda Anderliča so se k replikam javili po naslednjem vrstnem redu: najprej gospod Peterle, potem dr. Bajuk, potem gospod Jelinčič, gospod Drobnič in gospod Sok. Na razpravo pa čaka še gospod Cukjati. Gospod Peterle, izvolite.
Repliciram gospodu Anderliču. Torej, povsod po svetu večina na nek način uveljavi svojo voljo. Vendar imam vtis, kolikor poznam prakso drugih parlamentov, da tega ne počne ravno tako, kot počne večina tukaj. No, in o tem zdajle govorimo, kako bo večina svojo moč uveljavila v demokratičnih procedurah. Velika razlika je, ali nek kolegij, na katerem slučajno nekdo manjka ali pa nekdo slučajno ni povabljen, in tako naprej, ali se ga pa naredi takrat, ko nekdo ne more priti [[manipulacija ima tu zelo velike možnosti]] ; torej velika razlika je, ali se nek zakon, ki ga nekdo da, in poslanci, izhodišče te hiše, ne kolegij, ker je bil ta izvoljen direktno, ali se ta predlog zavrne na tej ali oni seji kolegija in se reče "upoštevali bomo prednostno predloge vlade, potem enkrat bomo dali v vsaki rundi še en opozicijski predlog zakona v obravnavo". Torej: ali se to izloči na tak način ali pa se zavrne, če bo taka volja, v samem parlamentu. In ne, seveda, z zavračanjem na dnevnem redu. Sam sem za to, ker kar vidim, kako gre ta poljubnost naprej in ta oholost vladanja, da imamo čimbolj jasna pravila, ki veljajo ne glede na to, ali ima ta večino ali oni večino. Danes tisti, ki so včasih zastopali dosedanji poslovnik in za njega delali - torej takrat mi z evropskimi kriteriji innačeli nismo prišli skozi. Danes nas pa ti pozivajo, da moramo evropske zglede upoštevati. Kje ste pa prej bili, gospodje ali tovariši? Sem proti tovrstni poljubnosti in sem za čimveč jasno postavljenih pravil igre, kot je bilo to, da se upošteva zakone po kronologiji. Tisti, ki pride prej, ima prej prednost in ga ne bo nek kolegij izločal zato, ker nekomu to "ne paše". V to smer mislim, da bi morali peljati tole naše odločanje.
Hvala lepa. Na izvajanje gospoda Peterleta? Po vrsti gremo najprej replike na vaše izvajanje, potem pa [[...]]Hvala lepa. Dr. Bajuk, izvolite. Ne boste replicirali? Hvala lepa. Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Gospodu Anderliču bi repliciral; ko je rekel, da naj kolegij ne bi bi bil javna zadeva. Ali to pomeni, da bodo potem vsi dokumenti, ki jih bomo dobili na kolegiju nosili oznako zaupnosti oziroma tajnosti? Ali to pomeni, da bodo potem dokumenti, o katerih bomo tam razpravljali - zaradi njih, če bodo prišli v javnost, bo lahko poslanec odgovarjal pred sodiščem zaradi odkrivanja tajnosti ali kaj podobnega, ko bo vendar vse tako zakrito in nedovoljeno, da bi se slišalo in izvedelo? Saj vendar govorimo o zadevah, ki se tičejo slovenskega naroda, slovenske države in življenja v naši državi! Ja, kaj se potem gremo? Kaj potem tukaj skrivati in zakaj skrivati? In omenili ste, da ste pregledali poslovnike sedmih evropskih držav in primerjali vse ostalo. Pa ste pogledali tudi ostale zadeve, ki se tičejo poslancev? Ali ste morda pogledali zakone o poslancih sedmih evropskih držav? Ali ste morda to pogledali? Ne. Tega vam gospod Drnovšek ne dovoli, zato ker poslanci morajo v prvi vrsti biti revni, bedasti in pa ubogljivi. Sem proti takim poslancem, proti takemu delu in proti takemu načrtovanju dela s strani predsednika največje politične stranke v Sloveniji, trenutno. Ko govorite, kako je sedaj vse slabo, kako je treba vse popraviti. Ja, a 10 let je bilo vse narobe? Zakaj ste se pa pred nekaj dnevi tako na vsa usta hvalili, kaj vse dobrega ste naredili, če je bilo vse narobe in je treba vse popraviti in obrniti na glavo? Tukaj nekaj "ne štima"! Tukaj nekaj grozljivo "ne štima"! Mislim, da "ne štima" najbolj v največji politični stranki v Sloveniji.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite!
Hvala za besedo. Gospod Anderlič - no, sedaj prihaja - nisva se dobro razumela. Če kolegij govori o vsebini oziroma odloča o vsebini, potem ne vidim razloga, zakaj bi ga zapirali pred javnostjo. Govoril sem; ko se odloča o organizacijskih zadevah. V takih primerih pa se najde tudi, da se lahko zapre za javnost, če gre za organizacijske zadeve. Ne vem, ampak takih razlogov je - po mojem jih je treba določiti. Ne moremo kaj naprej reči: kolegij je zaprt za javnost, pa "šlust" za štiri leta in je stvar končana. Drugo, kar sem hotel vam replicirati, glede možnosti špekulativnega vlaganja zakonov, kot ste nekako omenili, da se lahko poslanci opozicije domislijo in vložijo po sedanjem poslovniku zakone, s katerimi zavirajo modro napisane zakone vladajoče koalicije. Veste, to isto se lahko zgodi tudi z vladajočo koalicijo, ni zaradi tega nič bolj korektna ali pa nima možnosti špekulacije, enako lahko počne. Tako so te pripombe, ki smo jih že večkrat slišali, povsem neutemeljene. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite!
Hvala za besedo. Torej, sigurno se strinjam s tistimi, ki opozarjajo, da se ne da primerjati dela v našem parlamentu z delom v parlamentu zahodnoevropskih držav. Kajti oni se ne ukvarjajo s tako množico zakonov in sprejemanjem zakonov po takšnih procedurah, kot to delamo mi v tem času. Tudi moram povedati, da kršimo obstoječi poslovnik, ko si izmišljujemonekatere zakone, sprejemamo, kot da bi v tej državi vladalo izredno stanje, kar naprej nekaj po hitrem postopku itn. Strinjam se z gospodom Anderličem, ki je rekel, da če pač večini ne bo dano, da o tem odloči v kolegiju, da potem odloči s to večino v tem državnem zboru. Ampak to ni isto. Za kolegij predlagate, da se zapre za javnost, medtem ko verjetno parlamenta pred očmi javnosti ne bo mogoče zaprti. Mogoče bi tudi to kdo želel, ampak mislim, da to ne bo mogoče. Bom pa glede na to - na funkcijo kolegija, ki bi pač uvrstil ali ne uvrstil predlog zakona, ki bi ga vložila opozicija, na dnevni red, prebral zadnji odstavek 61. člena. Saj če ne bi bil tako zapisan, bi se morebiti ta 25. člen drugače razumel. Poglejte, v 61. členu v prvem stavku tretjega odstavka piše: "V predlog dnevnega reda predsednik državnega zbora uvrsti na predlog vsake opozicijske poslanske skupine po eno zadevo, če ta izpolnjuje pogoje za obravnavo po tem poslovniku." Fino! Tu bi lahko naredili piko, vi pa ste potem še dalje zapisali: "Če se tak predlog nanaša na predlog zakona, glede katerega mora kolegij predsednika državnega zbora določiti vrstni red obravnave na podlagi prvega odstavka 119. člena tega poslovnika, predsednik z odločitvijo o uvrstitvi na predlog dnevnega reda počaka do odločitve na kolegiju." Sam razumem to zadevo v tej smeri, da se pač kolegij lahko odloči in takšnega predloga z večino, ki jo boste na kolegiju imeli, ne uvrsti na dnevni red. Popravite ta člen z amandmajem, ker ta ni amandmiran [[sem šel pogledat]] , pa bo ta zadeva mogoče bolj jasna in bomo vedeli, da bo opozicija imela možnost uvrstitve svojega predloga zakona na dnevni red. Sicer ji to s tem poslovnikom ni omogočeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko na replike ima gospod Anderlič.
Pravzaprav gre zares - ker vidim, da samo gospod Sok v tem zadnjem sklopu razpravlja o sami stvari - za nerazumevanje. V kontekstu členov, kot se ureja uvrstitev točk dnevnega reda, je nesporno, da točke iz 61. člena, ki niso konkurenčne, torej kadar ni treba določiti vrstnega reda obravnave posameznih zakonov, ki se nanašajo na isto obravnavo, nesporno, da je ena uvrščena na predlog vsake poslanske skupine. To je nesporno. V primeru, ko pa imamo štiri zakone ali pa,ne vem, dva, včasih jih imamo pa celo več, z isto vsebino, ki se nanašajo na isto materijo, se je vendarle treba dogovoriti za vrstni red, kateri zakon bo prišel na dnevni red najprej. Poglejte praktičen primer: nekaj zakonov - celo zdaj greste lahko pogledat - je v proceduri samo zaradi tega, z enim samim členom, ki se spreminja, samo zato, da ne more priti zakon, ki sistemsko ureja celotno področje, z, recimo, tridesetimi, petdesetimi členi. In če je takih zakonov, recimo teoretično, osem, pa jih lahko -seveda, če govorimo samo o poslanskih skupinah - lahko jih pa vsak poslanec vloži. Pojdite pogledat, na nekaterih področjih imamo teh zakonov cel kup! Ali je res korektno do nas samih, da lahko mi sami z vlaganjem zakonov, ki urejajo, pravim, samo eno besedo, en stavek ali ne vem kaj - imeli smo celo primer v prejšnjem mandatu, v tem ne več toliko, pa tudi na začetku mandata, da so isti poslanci vlagali več zakonov z isto vsebino oziroma pač z istega področja, samo zato, da so bili v proceduri. In v tem primeru se potem uporabi tisti zadnji del odstavka. Sam sem za to, da to še proučimo, da pogledamo in da tu nesporno jasno zapišemo, da gre samo za te primere, in mogoče še tudi kakšne kriterije ali kakšne pogoje pripeljemo zraven, kdaj pa recimo absolutno velja vrstni red recimo prvovloženega. Takrat ko sta zakona enaka, ko urejata celoto, takrat ko ureja neki zakon več, ko ureja neko celovitejšo zadevo, takrat je prav gotovo potrebna presoja in se reče: ne tisti, ki je bil po vrstnem redu prvi, ampak tisti, ki ureja to materijo bolj kvalitetno. Za to gre pri teh posvetih, pri teh, konec koncev, tudi odločitvah. Drugače imamo [[...]]Jaz vam povem, da so v tej proceduri zakoni iz leta 1994 - V proceduri v zakonodajnem postopku iz leta 1994 nekateri, ki so bili vloženi z namenom zaustaviti proceduro in ne omogočiti urejanja nekaterih vprašanj, s tem seveda, da so se potem našle ureditve v drugih zakonih. Potem imamo primere, ko se tudi tukaj sprašujemo, ali lahko z enim zakonom urejamo stvari iz drugega zakona. In imeli smo - mislim, da na prejšnji seji - celo neko tako vprašanje. In seveda, da bi se izognili vsem tem vprašanjem, smo poskušali to glede vrstnega reda - ne glede tega, ali je pravica skupin - uvrstiti na dnevni red ali ne nek akt.
Hvala lepa. K replikam so se javili, in sicer, k izvajanju gospoda Anderliča želite replicirati po vrstnem redu najprej gospod Jelinčič, potem gospod Peterle in na izvajanje gospoda Drobniča želi podati repliko gospod Potrč - gospoda Soka gospod Potrč. Najprej ima besedo gospod Jelinčič, potem gospod Peterle in potem gospod Potrč. Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsednica. Gospod Anderlič je govoril o vrstnem redu razprave zakonov in da so bili že zdaj nekateri zakoni vloženi zaradi zadrževanja določene procedure. Res je. Ampak tudi to je demokratičen parlamentarni instrument, ki ga pozna vsa svobodna Evropa. In to je zadeva, ki se jo poslužujejo tako v Angliji, kot v Nemčiji, kot v Franciji, Italiji, da ne bi našteval vseh držav. Zavedati se je treba, da je bilo tudi tukaj že zdaj kršena procedura, ko je gospod Pahor dal v razpravo vladni zakon o brezcarinskih prodajalnah, medtem ko je bil na sporedu moj zakon - pa so ga enostavno preskočili! Proti in v neskladju s poslovnikom državnega zbora je bilo to narejeno, po dogovoru, zaradi tega, ker se je vlada pač v okviru koalicijskih pogajanj in v okviru koalicijskih dogovorov to zmenila. In ni veljal ne poslovnik, ne pravo, ne nič. Zdaj bi pa to nepravno zadevo radi še spravili v poslovnik, da bi imel potem še zaslombo tukaj notri. To pač ne gre! Po mnenju Slovenske nacionalne stranke, po mojem mnenju in po mnenju mnogih kolegov tukaj notri v državnem zboru ne gre tako. Res pa je, da je to naloga, ki jo je državnemu zboru in koaliciji zastavila trenutna slovenska vlada in od koalicije zahteva, da se to izpelje. Kajti, če se ne bo izpeljalo, bodo določene stranke letele ven iz koalicije. Pa se ne zavedajo, da bodo letele iz koalicije tako ali tako ven takoj, ko bo sprejet ta poslovnik, ker jih ne bodo več potrebovali.
Gospod Jelinčič, vljudno vas prosim, da se držite amandmaja k 25. členu, ne osebnih ocen, odnosov med posamezniki in koalicijami. Hvala lepa.
Gospa podpredsednica, ne vem, kje sem bil oseben, kajti vlada je skupinski organ, čeprav glede na vaše izvajanje sedaj vidim, da je to osebni organ gospoda Drnovška.
Gospod Zmago, replicirate izvajanje gospodu Anderliču, ki se je držal okvirov in obrazlagal amandmaje k 25. členu. Tako vas vljudno prosim, da je to izvajanje resnično v teh okvirih. Hvala lepa.
Hvala, gospa predsednica za napotilo, čeprav sem se jaz držal tega. Ampak na vaš diskurs, ki je bil širši, sem odgovoril tako, kot sem ga razumel pač. Skratka, ne vem, kaj bi se želelo iz tega 25. člena narediti. Edino, kar mi je popolnoma jasno, je to, da je intenca obtesati državni zbor, onemogočiti komurkoli drugačen način razmišljanja in zato dobiti pravno legitimiteto. Proti temu pa absolutno smo v naši stranki.
Hvala lepa. Gospod Peterle, izvolite!
Stvar gre prav v tisto smer, ki sem jo predvideval. Besede gospoda poslanskega kolega Anderliča so bile zelo jasne v odnosu do zaporedja zakonskih predlogov, o katerem smo govorili prej. Je rekel, "prednost bo imel tisti zakon, tisti predlog, ki bo celovitejši oziroma bo bolj kvaliteten" - navajam dobesedno. Seveda, večina bo odločila kar vnaprej, brez razprave v tem prostoru, kateri je celovitejši in kateri je bolj kvaliteten. Proti temu se jaz borim, da bi se tako arbitrarno in aprioristično določalo, kdo je boljši oziroma kateri predlog je boljši in vidim, da sem imel zelo prav in imam še, ko tej zadevi nasprotujem. Ne moremo si dovoliti, da bodo tam eni, ki jih bo slučajno ali ki jih je sedaj slučajno malo več, rekli, to je dobro, to gre naprej, ono je slabo, zato ker je iz opozicije, mi smo boljši zakon pripravili in se bomo tako igrali. Namreč na vsak predlog, ki ga da opozicija, lahko pozicija da tako imenovani boljši predlog. Tako ne gre, gospe in gospodje.
Hvala lepa. Gospod Potrč bo repliciral izvajanju gospoda Soka. Izvolite!
Hvala lepa. Gospod Sok je opozoril, da če bi zaključek 61. člena bil drugače napisan, da bi verjel, da se misli resno. Sam bi trdil, da ima gospod Sok prav in da je zaključek 61. člena treba spremeniti zaradi tega, ker je neskladen s tem, kar smo kot amandma napisali k 119. členu. K 119. členu smo napisali - in to je tudi odgovor na nek način ali pa pojasnilo gospodu Peterletu - da če se še ni začela obravnava zakona in opozicija zahteva, da se njen zakon uvrsti na dnevni red, da ima ta zakon prednost. To je zapisano v amandmaju k 119. členu, ki odgovarja, če bi ga prebrali, na vse to, o čemer ste zdaj govorili. In ni nobenih strahov, nobenih strahov, ker se želi, da tisti zakon, ki ga želi opozicija imeli kot pririteto ali pa katerakoli opozicijska stranka, ima res polno prioriteto. In v tem delu tudi ni bolj pametnega, bolj celovitega, bolj sistemskega, ne vem kakšnega zakona ni; res pod pogojem, da se še obravnava ni začela. Če se je pa obravnava začela, potem ima tisti, ki že teče "obravnavi" prednost. In mislim, da bo prav do odločanja o 61. členu zaključek, tako kot je gospod Sok opozoril, popraviti in glasovati potem za amandma k 119. členu, ki je vložen in ki rešuje situacijo, povezano s prednostjo obravnave zakona. Hvala.
Hvala lepa. Imamo še razpravljavca, in sicer gospod Cukjati je želel razpravljati. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane dame, spoštovani gospodje! Mislim, da smo pri tem členu naleteli na prvo napako tega gradiva, in sicer prvo zelo slabo in škodljivo kromosomsko aberačijo ali kako bi rekel. Glejte, v tem členu gre za pomembne stvari. To se pravi, kolegij bo odločal o nujnem postopku, o skrajšanem postopku. Odločal bo, ali se opravi ali se ne opravi predhodna obravnava zakona. Potem bo odločal o omejitvi trajanja razprav poslancev, o ustanovitvi delovnih teles, o sestavi delegacije in tako naprej. Mislim, da so to nekatere stvari, ki jih v mojem imenu ne more nihče odločati. In jaz želim pri teh stvareh sodelovati, soodločati, kar mi daje ustava in ne pooblaščam nobenega vodja poslanske skupine, da v mojem imenu o tem odloča. In mislim, če sem edini v tem državnem zboru, ki ne bo dal vnaprej pristanek, da nekdo v njegovem imenu odloča, čeprav sem edini,se ta računica ne bo izšla. O teh stvareh, pomembnih stvareh, o ustanovitvi delovnih teles in tako dalje, želim soodločati kot poslanec, izvoljen ne z vaše strani, ampak s strani volivcev. Ta računica se ne bo izšla! Druga računica. Govoriti o omejevanju trajanja razprav poslancev; kolegij, ki naj bi bil sestavljen in naj bi proporcionalno z ozirom na število članov poslanskih skupin nekako odločal o času trajanja, torej prevzema funkcijo, ki jo ima poslovnik. Poslovnik se pa sprejema z dvotretjinsko večino. Kolegij bi se po vaši računici lahko odločal z navadno večino. Torej, v kolegiju bi z navadno večino meni odvzeli pravico oziroma mi omejevali pravico, ki bi mi jo sicer dal poslovnik. Menim, da je tu napaka v tem, da se ne zavedate, da je poslovnik zato, da ščiti majhne skupine, da ščiti posameznika in da posameznemu poslancu omogoči delovati kot poslanec, odgovorno, tako kot se spodobi za poslanca. Na tem členu se bo torej sedaj prvič pokazalo, kako resno mislimo in kako bomo pravzaprav zaorali ledino, ki jo je treba zaorati, ne bi pa želel tako, da bomo morali čez nekaj mesecev ta poslovnik zaradi zahtev ustavnega sodišča spreminjati.
Hvala lepa. Na izvajanje gospoda Cukjatija želita replicirati najprej gospod Anderlič in nato gospod Pucko.
Seveda, ustava daje vsem možnost, da pravzaprav 90-krat po eden delujemo popolnoma neorganizirano in da se sploh ne sestanemo na sejah državnega zbora, ampak da odločamo tako, kot pač sami mislimo. Ampak to preprosto ni mogoče. To preprosto ni mogoče, in zato je treba urediti postopke, način, kako bomo prišli do obravnave in kako bomo odločali. Sicer pa ima vsak poslanec po tem poslovniku možnost predlagati razširitev dnevnega reda. Ali bo ta sprejet ali ne, o tem govorimo - kaj bo šlo na dnevni red, kdaj bo šlo na dnevni red, pod kakšnimi pogoji, katere pogoje mora izpolnjevati. Samo o tem govorimo pri tem členu. In da to nekdo počne, ne da se midva tu pregovarjava, ali vi mislite, da za nek zakon prav, da gre na dnevni red, jaz tako ne mislim, in obratno. Na koncu pa odločajo tisti, ki imajo glas več. Pa midva lahko stokrat misliva, da bi moral danes biti na dnevnem redu nek drug zakon, ampak ker zahteva institucije, v kateri smo, zahteva tudi pripravo sej za odločanje, potem je ta grožnja z ustavnim sodiščem odveč. Kajti ta pravica, da vi to predlagate, da imate možnost razpravljati o dnevnem redu, vam ni odvzeta. Da pa nekdo naredi izbor teoretično, pa tudi praktično, bi morali imeti vsak mesec na predhodnem sklicu in na sklicu potem vse točke, ki so vložene, če izpolnjujejo vse pogoje. Ali je realno, da bo dvesto in toliko stvari prišlo na julijsko sejo? Ni realno. Ker je pa življenje tako, da je treba narediti neke prioritete, neke selekcije, je treba to tudi narediti. Gospod Peterle, vi ste sigurno bili v angleškem parlamentu in vi veste, da redkokdaj pride na vrsto kakšen zakon od opozicije, če sploh v celem mandatu eden od ene stranke. Pride na vrsto, ampak obravnavan pa vprašanje, če je. S tem poslovnikom je daleč od tega, kar ima, recimo parlament z najdaljšo tradicijo za svojo temeljno ureditev, kako se sprejemajo zakoni itn. Mi smo poskušali slediti temu, da na eni strani omogočimo učinkovito delo in, seveda, možnost opravljanja nujnih zadev za državo, da po presoji - tudi vlade, ne samo poslancev, ker imamo pač predlagatelje kvalificirane tako, kot sedaj: vlado, poslance, državni svet, volivce itn. Seveda, ker je to tako, smo želeli, da pa vendarle ne pride do situacije, ko bi pa ne bilo z nekim občutkom premišljeno in omogočeno, da vsaka poslanska skupina na eni seji - poglejte in boste ugotovili, kako je bilo, kako je sedaj in kako je mogoče v štirinajstih dneh kaj drugega narediti; recimo, osem poslanskih skupin, osem zakonov, plus seveda nekatere evropske zadeve, kot jih imamo sedaj, plus nekatere odločbe ustavnega sodišča, plus nekatere nujne stvari, ki jih je treba narediti za funkcioniranje države, in boste ugotovili, da če samo to skupaj seštejete, da je to kar obsežna zadeva. Če pa prištejemo k temu še tisto, kar pride, zaradi tega, ker pride na vrat na nos, potem mora nekdo te stvari pripraviti za odločanje na tem plenumu. Kot tudi, gospod Cukjati, vi ste dali pooblastila, vi ste jih dali: recimo, odboru za zunanjo politiko ste s tem, ko ste tukaj notri glasovali za sestavo, ste dali temu odboru pooblastilo, da sestavlja delegacije, ste dali nekaterim drugim pooblastila itn. Ste jih dali, zato, ker je edino tako mogoče organizirati delo. Če vi mislite, da bo vsako pot za gospoda Jelinčiča vsak teden državni zbor odločal o tem, kdaj bo on šel v kakšno misijo kam, potem se bomo ukvarjali v glavnem s takimi stvarmi. To ni pač prvenstveno delo državnega zbora, ampak ravno delovnih teles in v enem delu tukaj kolegija, ki je spet samo proporcionalno sestavljen in nikakor drugače.
Hvala lepa. Repliko ima še gospod Pucko, potem pa so se na izvajanja gospoda Anderliča javili po vrstnem redu za replike sledeči: najprej dr. Bajuk, potem gospod Jelinčič in gospod Cukjati. Gospod Pucko, izvolite!
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Ugovarjam spoštovanemu kolegu Cukjatiju, in sicer v tistem delu, da se mi zdi popolnoma sprevrženo, da poslanec poslanske skupine, ki je v prejšnjem mandatu tri leta in pol osporavala neodvisnost poslanca po 82. členu, govori točno o tem. Mimogrede, vam pooblastila, kolikor stvari poznam od daleč, sploh ne bo treba dajati, kajti vaš vodja si bo sam vzel. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, da resnično, gospod Pucko [[...]]Ravnokar, če dovolite, da končam opomin, ki se tiče ravno tako poslanca gospoda Pucka. Resnično vas prosim, da se osebnim diskvalifikacijam posameznikov in njihovih odnosov v tem državnem zboru izogibamo, ker niso predmet 25.člena in amandmaja k temu členu in se tudi v replikah držite odgovorov na izvajanje posameznih kolegov. Besedo ima dr. Bajuk. Izvolite, repliko!
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Replika je kolegu Anderliču. Vi ste nam postavili vprašanje in mislim, da je legitimno vprašanje, zakaj se sploh tega bojimo, saj gre samo za organizacijo dela, da bo nek kolegij pač predlagal in da bomo tukaj imeli možnost odločati. Če dejansko imamo možnost odločati, če je res tako, potem je logična konsekvencatega, kar ste vi govorili, da dejansko tukaj odločamo. Ne pa, da se tako zapiše, kot je zapisan sedanji predlog 25. člena, naj odloča o tem kolegij. Če se beseda "odloča" črta, potem pa lahko načnemo debato, kaj je v teh devetih alineah. Dejansko pa, kaj je v teh devetih alineah, spoštovani gospod, je pa malo več kot pa organizacija dela. V vseh vaših predstavitvah še nisem slišal niti enega argumenta, zakaj bi dejansko kolegij omejeval trajanje debate. Ja, kaj pa se tega bojimo? Že itak je naš politični prostor zaradi medijskega enoumja tako zatohel; ali sedaj bomo pa še tukaj to počeli? Jaz vas prosim, da to premislite. Jaz razumem, da hočete priti in reorganizirati naše delo, a vendar na ta način, kot se tukaj predlaga, je pa popolnoma nesprejemljivo! Omejevanje trajanja debat na kolegiju predsednika, to ni organizacija dela, to je v nasprotju minimalnega principa demokracije. Še kako Slovenija potrebuje, da se sliši druga plat zvona, saj to pa je bistvo parlamenta, da dejansko do debate pride! 15. oktobra smo bili izvoljeni, ne samo velika koalicija, tudi opozicija je bila izvoljena in ima pravico in dolžnost, da se oglaša in da svoje mnenje pove jasno in glasno na tem prostoru. Te omejitve ne moremo sprejeti. Če bo danes sprejeta, bomo šli pa na ustavno sodišče in se bomo za to borili, ker je popolnoma proti elementarnim principom demokracije. Če vi hočete organizirati delo, jaz to sprejmem in bom kot novo izvoljeni poslanec lepo poslušal in skušal priti do neke normalne presoje vsem tem. Ni vse, kar se je dogajalo, dobro in v redu. Jaz razumem, da hočemo tu kakšno stvar spremeniti in na boljše noge postaviti. Ampak na tak način, kot ste se lotili tega dela v 25. členu, je pa resnično nesprejemljivo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, replika.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospod Anderlič je rekel, da nekdo mora pripraviti delo tudi za delo v kolegiju in za delo v državnem zboru. Jaz bi rekel, da priprave za delo v državnem zboru, če bi v državni zbor dobivali zakone, pripravljene s strani vlade, ne bi bile kakšen posebni problem. Problem se pokaže takrat, ko so zakoni pripravljeni nestrokovno, slabo, ignorantsko, nedodelano ali ne vem, kako bi še rekel, zagotovo pa ne dobro in pravilno. Prej sem že omenjal, kakšno število amandmajev ponavadi pride na, vladnih amandmajev, na vladni zakon. Tako v bistvu na koncu dobimo popolnoma eno drugo zadevo, kot smo jo imeli na začetku. Če bi bilo to urejeno, do takih problemov ne bi prihajaloin bi potem urejanje dela in priprava dela trajala bistveno manj na kolegiju. Ne potrebujemo za to takšnih omejitev, da ne bi mogli poslanci opozicije pravzaprav tudi opozarjati ne na kakšne nepravilnosti. Tudi kolega Anderlič se je dostikrat oglasil na kolegiju in predsedujočega oziroma predsednika državnega zbora opozarjal na nestrokovno pripravo dela. Ampak če bi predsednik državnega zbora jemal svoje delo tako brez strahu pred vlado, kot je potrebno, bi enostavno marsikakšen zakon poslal vladi nazaj. Bi rekel: "Spoštovani gospodje, naredite zakon, ne pošiljajte mi nekih draft dokumentov, nekih skečev, nekih pripravljenih ne vem kaj zadev, ki nimajo ne repa, ne glave." To je naloga predsednika državnega zbora. Če bi bil predsednik državnega zbora v prvi vrsti predsednik državnega zbora, ne pa član vladajoče koalicije, bi to naredil in bi se potem zadeva vrtela bistveno drugače. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima še gospod Cukjati. Izvolite.
Jaz sem želel replicirati gospodu Anderliču. Moram reči, da za nekatere omejitve govora bi bil vsekakor za in jih bom podprl. Recimo, repliko na repliko na repliko na repliko. Potem, da se posamezni poslanec po desetkrat po 5 minut javlja k posameznemu členu - tudi za to nisem navdušen. Moram pa reči, gospod Anderlič, ker ste se pač k temu členu največ oglašali; vendarle mi je tuja ta vaša misel, da se ne bi odločalo o državnem zboru, ampak na delovnih telesih, na kolegijih in podobno. Mislim, da so delovna telesa in kolegij namenjena temu, da se najde tista solucija, tista rešitev, ki tu ne bo spodbudila zapletov in bo stvar stekla tako, kot si vsi želimo, hitro in efektivno. In če bi kolegij tako deloval, verjetno je možno, da bi tako deloval, potem bi tudi naše delo hitreje teklo. Še vedno menim, da je naloga tudi delovnih teles takšna, da pravzaprav pripravijo gradivo, in nekatera delovna telesa to zelo uspešno naredijo, in tu gre potem vsa stvar hitro. Vsekakor pa odločanje, menim, da o pomembnih stvareh - in tu gre za pomembne stvari - mora ostati v državnem zboru.
Hvala lepa. Replicirati želi še gospod Anderlič, potem pa po vrstnem redu še dve razpravi, in sicer gospod Rupar in gospod Brenčič.
Nisem še izgubil upanja, ampak se res zadnjič javljam pri tem členu. Upanje pa ostaja, da bo vendarle prišlo do medsebojnega poslušanja in razumevanja, kaj se zares želi urediti s tem členom. Niti v enem segmentu se ne da razlagati tega člena tako, da gre za omejevanje razprave, da gre za izključevanje poslancev iz procesa odločanja. Ni res! Dnevni red sprejema na koncu državni zbor in ga državni zbor sprejema. Da se pa naredi predlog, da se pripravi seje in tako naprej, pa nekdo mora narediti. Kar je slabo, je to, da se ne bere teh členov, razen gospoda Soka, ki je 61., 119. in še nekatere druge člene, ki urejajo stvari, jemal kot celoto in poskušal najti, kaj pravzaprav je stvar kolegija, kaj je stvar zbora, kaj je stvar delovnih teles in tako naprej. Nesporno je, da imamo v Sloveniji neprimerljiv, predolg zakonodajni postopek. Neprimerljivo je tudi to, da se ključne stvari obravnavajo na plenumu; da se razprave, tako kot v vseh resnih parlamentih, opravijo v delovnih telesih. Ni res, da so omejene razprave kar tako. V drugi obravnavi, ko gre za amandmaje, ko gre za konkretne rešitve, popravke določenih rešitev v zakonu, so amandmaji amandmaji in o amandmajih razprave, neomejene, in tako naprej. Da je razmerje med obsegom, med količino in pa časom treba vzpostaviti, je konec koncev dokaz 7. seja državnega zbora. Prevešamo se proti koncu predvidenega časa, od 52 točk smo naredili petino. In koliko bomo naredili v tem predvidenem času? Ne bomo naredili polovice. Zato, da bi bilo jasno, pregledno, predvsem pa, da bi lahko načrtovali delo, kdaj bo kakšna stvar prišla na dnevni red, da se uredijo glasovanja tudi tako, da bo, recimo, lahko v določenem dnevu, če že ne ob določenih urah dneva predvideno, kdaj se bo o kakšni točki glasovalo, zato se seveda v razmerju številaposlancev tudi določa ali pa omogoči možnost, kar je konec koncev bilo v sedanjem poslovniku, gospod Cukjati in gospod Bajuk. V sedanjem poslovniku imate določbo, ki ni tako konsistentna, da se razprava o posamezni točki lahko omeji na določen čas in seveda se ta prerazporedi med poslance. Ni to revolucionarna novost. Je pa vse skupaj postavljeno v neko konstrukcijo, ki omogoča predvsem, še enkrat pravim - preglednost, boljše načrtovanje, organizacijo na predvidljiv način, vse v cilju, da poslanci in poslanske skupine lahko in morajo povedati, kaj si o stvari mislijo in za to morajo imeti čas. Znotraj tega zakonodajnega postopka, ki je predviden, tak, kakršen je pač predviden, ni čisti novum, nismo si ga izmislili, verjemite, smo pa poskušali analizirati vrsto drugih stvari. Pa ne samo mi, ki smo na koncu povzeli in to predložili v proceduro, ampak so to naredili strokovnjaki, ki so leta in leta proučevali, iz pravne fakultete praktično vsi, ki kakorkoli parlamentarni sistem spremljajo, proučujejo, ga razlagajo študentom in tako naprej, so bili vključeni vsaj 5 let. Osnova je iz leta 1998, ki so jo ti strokovnjaki pripravili. Pa ne samo s pravne fakultete, tudi drugi. Proučevali so slovensko prakso in ureditve v drugih državah. Ni ničesar takega, kar bi bilodlje od tega, ampak samo toliko in z ublažitvami, ki bi bile za to obdobje demokracije, kolikor je pač stara v tej Sloveniji, najbolj primerno. Samo za to gre. O tem členu ne bom več. Hvala.
Hvala. Replicirati gospodu Anderliču želi gospod Jelinčič.
Hvala lepa, gospa predsednica. Samo kratka replika. Gospod Anderlič je rekel, da že zdaj v obstoječem poslovniku državnega zbora je omogočeno omejiti rok trajanja posamezne razprave. Res je, vendar to je mogoče, zdaj se pa po moje v novem poslovniku to hoče uvesti kot pravilo. In tukaj je bistvena razlika. Če je nekaj omogočeno, da se izjemoma ta zadeva uporabi, je to potem čisto dovolj. Po mojem mnenju ni treba iti v popolno skrajnost. Zaradi tega sem jaz proti temu, da se to notri zapiše, kot da se to vedno naredi. Kajti prišlo bo do zlorab in te zlorabe so pravzaprav pripravljene in to je tisto, kar nekateri v vladajoči koaliciji hočejo narediti - da bi dovoljevali, kdo sme in kdo ne sme ter koliko sme in česa ne sme povedati.
Hvala lepa. Imamo še dva razpravljavca in upam, da bomo lahko v dopoldanskem delu vsaj razprave k amandmajem k 25. členu zaključili. Besedo ima najprej gospod Rupar, potem pa gospod Brenčič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Morda bo moje izvajanje nek rezime dopoldanskega dela, pa vendarle mi dovolite, da se od alinee do alinee sprehodim, predvsem v tistih delih, ki se mi osebno zdijo najbolj sporni. Lotil bi se najprej alinee, ki govori o času trajanja seje državnega zbora ter o času obravnavanja posameznih točk dnevnega reda. Ta del četrte alinee se mi zdi povsem nesmiseln, ker si kolegij, ki bo o tem odločal, ne sme dopuščati miselnosti, da je vsemogočen in da je vseveden. Zelo dvomim, da bodo predsedniki oziroma predstavniki poslanskih skupin tako pametni, da bodo lahko naprej določili, kdaj bo kakšne točke konec. Zgodilo se bo pa lahko, da bo večina v tem kolegiju določila, da točka dnevnega reda in razprava ter replike o njej traja 40 minut, na primer, potem pa v tem času točka ne bo končana. Kaj bomo storili s to točko kasneje oziroma ali jo bomo prekinili ali kakorkoli, je seveda skrivnost in ni ga - še enkrat poudarjam - člana, ki bi lahko to zadevo predvidel. Zato se mi zdi ta del povsem nesmiseln. Drugi del te alinee, ki govori o trajanju razprave poslanca ter drugih udeležencev seje oziroma poslanske skupine, se mi pa - še enkrat poudarjam - zdi v nasprotju z vsako moralo, z vsako logiko, z vsako dikcijo demokracije. Namreč, da niti predstavniki poslanskih skupin ne bodo mogli povedati mnenje celotne poslanske skupine katerekoli stranke, ne glede na število poslancev, je pa diktatura in nek poizkus zavezati jezike vsem, ki bi kakorkoli želeli spregovoriti v imenu poslanske skupine, torej množice izvoljenih ljudi - tudi štiri je množica - se mi zdi skrajno "nefer" in prav v posmeh demokraciji. Omejitev razprave poslanca. Možno je, da jo boste celo izglasovali. Kaj to pomeni? To pomeni, da boste o pomembnih zakonih, za katere boste predvideli, da zna biti precej razprave, precej morda nasprotujočih si mnenj, omejili razpravo na eno minuto, da boste pa o ratifikaciji sporazuma med Slovenijo pa Uzbekistanom, recimo, za transport, pa dali neomejeno razpravo. To se bo dogajalo in to je skrajno, se mi zdi - sami sebi se smejete, predlagatelji se smejete sami sebi. Nadaljujem z naslednjo, se mi zdi, zelo pomembno alineo, o številu mest v delovnih telesih, ki pripadajo posamezni skupini, ter tudi o predsedujočih in podpredsedujočih v teh delovnih telesih. Sedanji sistem, ki ga imamo že od osamosvojitve naprej, govori, da je število mest v teh skupinah, pa tudi v delegacijah - naj kar povzamem še za naslednjo alineo - število poslancev, ki jih določi kolegij, torej takoj po volitvah, in pa procent, torej sorazmerni del procenta, ki ga je dobila stranka na volitvah, torej v odnosu na število poslancev v delovnem telesu. Zdaj se bo zgodilo, da se bosta lahko dve stranki, dve partiji, sešteli takoj in glasovali po tem poslovniku tako, da morebitna opozicija, ki, recimo, še ne bo znana, že vnaprej nima niti enega predstavnika v delovnih telesih, niti enega predsedujočega, kaj šele, da bi bilo možno zasesti s strani, recimo, predvidene ali pa predvidevane opozicije kakršnokoli mesto v mednarodnih institucijah. Kaj to pomeni? To pomeni, da bo katerikoli tuj partner obveščen o dogajanjih enostransko, zgolj zelo pozitivno; dobil bo mnenje, da je stvar povsem razčiščena, da je vse v redu, ne bo pa imel možnosti prisluhniti niti enemu glasu opozicije. Ampak jaz se zdaj v tem primeru, kjer govorim na splošno, ne postavljam v opozicjo, pač pa, recimo, v pozicijo. Mene bi bilo zelo sram, če bi hodil po svetu samo s svojim bratom in govoril, kako je vse pri nas doma lepo, pa bi imeli podrto hišo. Nadaljujem še z zadnjo alineo, ki se mi pa zdi tudi zelo sporna - torej, da kolegij odloča o roku, v katerem mora državni svet podati mnenje o zadevah, izrednih sej in tako naprej. Državni svet je organ, poseben organ ali pa drug organ v tej državi, kot pa je državni zbor. Mi ga pa s to alineo omejujemo, torej omejujemo njegovo delo. Tako kot omejujemo delo poslancev, tako zdaj celo omejujemo delo kar celi instituciji, ki se imenuje državni svet. To je nedopustno do njih ali pa povejte, da ga ne rabimo več. Osebno tudi mislim, da je državni svet samo zato, da je. Ampak povejte naravnost, da ga ne potrebuje ta država, da so njihove odločitve pa njihova veta povsem izguba časa in denarja, ker se potem tako ali tako sestavitistih 46 glasov, in da jih ne rabimo. Ne pa jih na ta način omejevati, da bodo sami nekoč ugotovili, da se v bistvu ne potrebujemo, da so nekoristni, in bi potem njihove predloge za ukinitev državnega sveta na ta način avtomatsko prelevili na njihova ramena. Ta člen in ta institucija, nova institucija kolegija, bo, če bo sprejet v tej obliki ta člen, bo pomenil morda organiziranost dela zgolj v smislu kvantitete. Torej, po tekočem traku zakone, tudi recimo tako neumne, kot je bil zakon o oplojevanju samskih žensk, torej to bo šlo po tekočem traku, glasu ne bo, čas je omejen in jih boste lahko producirali oziroma proizvajali točno, kolikor si jih boste omislili na dnevnem redu. Naša težnja opozicije ta trenutek pa je, da preidemo h kvaliteti. Torej, da je zakonov manj, ampak da so kvalitetni. Kvalitetni so pa lahko samo takrat, ko boste o kakšnem členu ali o zakonu v celoti slišali tudi drugačna mnenja, kot ste si jih zamislili, pa naj bo to sedaj katerakoli večina. Torej, še enkrat, proti temu členu bomo na vsak način, ker želimo imeti kvalitetne zakone, ne tako, kot je že kolega Jelinčič rekel, zakone, ki jih boste iz meseca v mesec popravljali, dopolnjevali, ko bomo imeli nešteto in nešteto amandmajev, pa na koncu koncev boste zopet ali bomo zopet sprejeli neko skropucalo, ki pa ne bo uporabno v praksi. Sistem, ki je predlagan, da ima vsak predsednik poslanske skupine toliko glasov, kolikor ima poslancev, že sedaj v tem sestavu pomeni, da sta dve stranki kontinuitete povsem zadosti za sprejemanje vsega, kar se dogaja v tem državnem zboru - to sta liberalna demokracije s 34 in združena lista z 11 glasovi. Dobimo jih 45 in če še nekdo sugerira iz teh dveh strank s svojim partijskim priveskom ali pa, bom rekel [[...]]
Gospod Rupar, vljudno vas prosim, ponavljate se, danes že trikrat ponavljate isto reč [[...]]
Nič hudega, gospa, to je moja pravica.
[[...]]in prosim, da pazite na izraze, ki jih uporabljate.
Gospa, to je moja pravica. Večkrat povemo, bolj se sliši. Da, recimo, nek predstavnik poslanske skupine stranke, ki ste jo porabili za to, da tvorite koalicijo, ne pride na sestanek kolegija, pa imate povsem zadostno število, da odločate o vsem. Osebno še enkrat pozivam vse, ki imajo kakršenkoli čut in odgovornost do volivcev, ki so nam zaupali, do demokracije in tudi do hval, ki ste jih podajali vsem tujim mogočim delegacijam v tem obdobju, pozivam še enkrat, da nasprotujejo takemu diktatorskemu načinu sprejemanja takih členov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Brenčič se je javil še k razpravi. Želite v popoldanskem delu? Dobro. Hvala lepa za sodelovanje. Nadaljujemo ob 14.30 uri.
Spoštovani in spoštovane, nadaljujemo s popoldanskim delom zasedanja. Sporočam vam, da so se dodatno opravičili za nadaljevanje 7. seje, dne 27.6.2001: Maria Pozsonec, Bogdan Barovič za popoldanski del seje, Sašo Peče za popoldanski del seje, Alojz Peterle za popoldanski del seje, ravno tako dr. Andrej Bajuk in Bogomir Vnučec. Ker bomo ugotavljali navzočnost, vas vljudno prosim za malo pozornosti, da pritisnemo na tipko "kvorum". Ugotavljamo navzočnost. Navzočih je 47 poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. V dopoldanskem delu smo proti koncu vodili razpravo o štirih amandmajih k 25. členu in o 25. členu v celoti. Besedo ima gospod Brenčič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Tako kot sam vidim vsebino 25. člena, lahko v glavnem ugotovim, da sta si nekako v navzkrižju argumenta, moč odločanja in pravica odločanja. V vsakem primeru je moč odločanja tista, ki mora biti prisotna v tej dvorani, glede na moč posamezne poslanske skupine ali morda prepričljivost govornika, ki bo za sabo potegnil tisto odločanje, ki v številki pove, da je moč takšna. Mislim, da je narobe, da bi to moč odločanja prenesli tudi na kolegij. Predvsem kar se tiče vprašanja organizacijskih zadev, naj bi na kolegiju predvsem prevladovali argumenti, ne pa moč argumentov, predvsem v številčni moči. Tako mislim, da bi bilo bolje, da pustimo tudi vnaprej predsedniku državnega zboramožnost, da s predlogi, z odločitvami vzpostavi sebi nek renome in s tem tudi renome parlamenta navzven. Bojim se, da bo s tem, ko bo vse to odločanje prenešeno na kolegij, postal predsednik državnega zbora, pa ne glede, iz katere parlamentarne stranke prihaja, vse preveč neka figura, če poenostavim. V vsakem primeru je meni ljubše, ne glede na argumente, ki jih predlagatelji v 25. členu navajajo, da ostaja kolegij tak, kot je, posvetovalno telo, pa da ohranja predsednik državnega zbora avtonomijo, kot jo imajo povsod v evropskih parlamentih. Zato 25. člena ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Na osnovi drugega odstavka 72. člena veljavnega poslovnika poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke zahteva 40 minut zaradi posvetovanja v skupini. Hvala.
Hvala lepa. Glede na to, da poslovnik omogoča poslanski skupini, da se posvetuje pred odločanjem, prekinjamo zasedanje za 40 minut. Z delom nadaljujemo ob 15.20 uri. Hvala lepa.
Spoštovani poslanci in spoštovane poslanke, nadaljujemo z zasedanjem. Poslanska skupina slovenske nacionalne stranke je zahtevala odmor za posvetovanje pred odločanjem o amandmajih k 25. členu in o 25. členu. Ali želi predstavnik poslanske skupine pojasniti stališče? [[Želi.]] Izvolite, gospod Barovič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice poslanke in spoštovani kolegi poslanci! V poslanski skupini slovenske nacionalne stranke smo še enkrat preučili vsebino 25. člena predloga novega poslovnika in vseh devet alinei, ki določajo pravice in naloge, o katerih naj bi kolegij državnega zbora po novem odločal in s tem presegel svojo posvetovalno vlogo. Izhodišče proučitve in primerjave z veljavnim poslovnikom je bila tudi naša želja po objektivni presoji, da bi delo v državnem zboru racionalizirali, da bi bili bolj učinkoviti. Kljub vsemu omenjenemu, kljub proučitvi in primerjavi z določili starega, veljavnega poslovnika, smo ocenili, da vsebina 25. člena - da nekateri elementiv tem členu presegajo osnovna demokratična načela in pravice ter dolžnosti vsakega posameznega od poslancev. Zaradi takšne ocene smo v poslanski skupini slovenske nacionalne stranke sklenili, da 25. člena predloga novega poslovnika ne bomo podprli.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Želite obrazložiti svoj glas? Najprej se je javil gospod Sok. Izvolite, obrazložitev glasu.
Spoštovana podpredsednica, spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Razumem napor predlagateljev, vendar moram povedati, da se kot poslanec opozicijske stranke s takšno rešitvijo, kot je zapisana v 25. členu predloga poslovnika, ne morem strinjati. Torej, bil bi pripravljen glasovati za ta člen, če bi bili predlagatelji pripravljeni prisluhniti razpravi iz opozicije in ta člen nekoliko spremeniti. Tisto, kar me moti, je to, da kolegij odloča. Mi smo vložili amandma na prvi odstavek tega člena. Naše glasovanje o tem bo odvisno od tega, ali bo koalicija oziroma ali bodo predlagatelji ta amandma podprli oziroma ne. Ne strinjamo se s tako širokimi pooblastili kolegija državnega zbora, kajti to, da bo kolegij državnega zbora odločal o tem, katere predloge zakonov in kdaj jih bomo obravnavali, po kakšnem vrstnem redu, da bo določal čas trajanja razprave, to vsekakor prejudicira namen in status tega najvišjega organa, to je državnega zbora. Jaz sem prepričan, da to mora ostati v funkciji in v pristojnosti državnega zbora, zato se s takšnim členom, kot je tukaj zapisan, ne morem strinjati in za takšno rešitev ne morem glasovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji bo obrazložil svoj glas gospod Cukjati. Izvolite!
Spoštovani! Mislim, da je sedanji tekst izraz tega, da se je predlagatelj premalo potrudil, da bi vendarle zagotovil nek demokratičen odnos tudi do manjših strank. Predvsem gre za te stranke, ki imajo po štiri člane. Ne morem si predstavljati, da bi jih že v tej fazi, v fazi odločanja na kolegiju tako rekoč na nek način onemogočali pri razpravi in pri samem dokazovanju, utemeljevanju svojih stališč. Osnovni razlog, zakaj sem proti tako oblikovanemu tekstu, je pa to, da ne upošteva javne razprave v pomembnih stvareh odločanja. Če smatrate, da ustanovitev delovnega telesa ni pomembna zadeva, zadeva, o kateri bi bilo vredno razpravljati tu, in še o nekaterih drugih stvareh, potem ne vem, kaj je potem še pomembno v tem državnem zboru. To, da bo kolegij samo predlagal neke stvari in se usklajeval, meni ne zadostuje, ker v členu jasno pove, kaj in kako bo kolegij odločal. Po drugi strani se pa tudi čudim, da opuščamo metodologijo drugih institucij, da pravzaprav kolegij pomeni predsednika državnega zbora in podpredsednike v bistvu, kjer se v bistvu poišče neko soglasje, nek ozek krog,nek dogovor in se gre potem s tem dogovorjenim predlogom v državni zbor. Zato bom jaz glasoval proti členu, če ne bo sprejet amandma pod številka ena.
Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje. Najprej bomo odločali o amandmaju pod zaporedno številko ena, na listni številki štiri pregleda naših amandmajev. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 42. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko ena ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju, ki se nahaja na listu, ki ste ga dobili na klop. Gre za amandma poslanske skupine Stranke mladih Slovenije. Amandma k 25. členu. O njem glasujemo. Želite obrazložiti svoj glas? Izvolite gospod Štemberger
Hvala. Dovolite mi, da imam možnost na nek način misliti drugače od ostalih treh poslancev Stranke mladih Slovenije, da ima tudi eden od 34 poslancev LDS možnost misliti drugače od ostalih 33. Zato ne posplošujte mnenja vodje poslanske skupine z mnenjem vseh poslancev v poslanski skupini. V imenu demokracije bom podprl ta amandma in apeliram na vse poslance, da ta amandma podprejo. Če v tej hiši ne bomo znali vzpostaviti demokracije, potem je tudi zunaj na ulicah naših mest in vasi ne bomo znali vzpostaviti. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju k 25. členu, katerega predlagatelj je Stranka mladih Slovenije. Glasujmo! Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 28, proti 42. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo ponovno na pregled amandmajev. Odločali bomo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih je 70 poslank in poslancev. Za je glasovalo 26, proti 42. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko 2 ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujmo! Navzočih je 71 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 18. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 25. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 25. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da člen v celoti ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 27. členu in o treh amandmajih k temu členu. Predlagatelj amandmaja pod 1 je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije, pod 2 poslanske skupine Nove Slovenije in pod 3 poslanskih skupin opozicije. Želi kdo razpravljati? Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. V tem členu se opredeljuje status generalnega sekretarja. Preden bom karkoli povedal, bi želel povedati, da ne govorim o imenih, to je prvo, kar je potrebno povedati in se mi zdi zelo pomembno, da ne bi kdorkoli povezoval s kakršnimkolim imenom. Po mojem mnenju in pa seveda tudi po mnenju poslanske skupine je status generalnega sekretarja takšen, da se lahko obravnava kot menedžer v neki firmi. Ali če to prenesemo na gospodarske družbe, je to vodja upraveneke družbe. Nikjer v gospodarstvu menedžer, vodja uprave nima trajnega mandata. Lahko se izvoli kolikokrat na novo, to ni problema, vendar da bi pa ali statutu ali v tem primeru v poslovniku ali v kakršnemkoli drugem pravnem aktu to opredelili kot trajno funkcijo, tega ne boste našli nikjer. Dejstvo je, da menedžerja postavlja lastnik. Lahko ga postavi večkrat, lahko glasuje o njem, ne glede ali se spremeni lastniška struktura ali neč. Celo več, menedžer mora biti pod določenim pritiskom, da se ga lahko zamenja, da dobro dela. V Sloveniji imamo samo na enem področju - v pravosodni veji oblasti, trajne mandate. Če spremljate dogajanje, veste, da se zbirajo podpisi, jaz se ne opredeljujem do tega ali je to dobro ali ne, vendar se zbirajo podpisi za odpravo trajnega mandata. To se pravi, tam ga imamo uzakonjenega in zbiramo podpise za odpravo, tu, ko pa na novo opredeljujemo pravni akt, bi pa na novo postavili v bistvu to funkcijo v trajni mandat. Mislim, da je to nesprejemljivo. Nesprejemljivo je pa še posebej, če to primerjamo z gospodarskim delom. Temu lahko rečemo poslovni menedžer, ta izraz se uporablja v službah, ki so primerljive s tem statusom. Gre za državne službe in menimo, da je to nesprejemljivo. Če boste vprašali kogarkoli, ali na gospodarsko zbornico ali katerokoli drugo zbornico, o kakšnem trajnem mandatu na takšni funkciji, vas bodo čudno pogledali, o čem govorite. Še enkrat poudarjam, ne govorim o nobenem imenu. Nas prav nič ne moti, če se ta mandat, ki se opredeljuje ob vsakem mandatnem obdobju državnega zbora na novo, če je neomejeno, neomejenokrat se lahko ponovi za isto ime, to nas sploh ne moti. Vendar ne more pa biti funkcija kar a priori opredeljena kot trajni mandat. Zato seveda predlagamo takšen amandma, kot ga predlagamo, da se ta funkcija na novo opredeli ob začetku mandata dela državnega zbora po volitvah. Seveda računamo, da tudi drugi podobno razmišljate, še posebej glede na izkušnje, kot sem jih povedal, iz pravosodne veje oblasti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Nam se zdi samo po sebi umevno, da je mandat generalnega sekretarja državnega zbora vezan na mandat poslancev, saj si praktično ni mogoče predstavljati, da bi to funkcijo lahko opravljal nekdo, ki nima večinske podpore v državnem zboru oziroma ki ga na to mesto ni imenovala ekipa, ki je bila izvoljena na parlamentarnih volitvah. Ta koncept zagovarjamo skozi celoten poslovnik in se nam zdi samo po sebi umevno, tako kot je moj predgovornik rekel, ni pomembno ime, ampak je pomembna funkcija. Ta funkcija pa mora biti vezana na mandat državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Mi bomo podprli ta amandma Socialdemokratske stranke Slovenije, kajti prepričani smo, ravno tako kot kolegi, ki so to že povedali, da zadeva pač ne more biti zabetonirana in da določene pozicije ne morejo biti dodeljene dosmrtno. Imamo že dosmrtno dodeljene pozicije slovenskim sodnikom in vidimo, kaj se s tem dogaja. Če pogledamo zadnje poročilo neodvisne nemške komisije, vidimo, da je totalno razsulo v slovenskem sodstvu. Dogajajo se zlorabe, dogaja se vse mogoče, in mi hočemo prakso tako rekoč dosmrtnosti funkcij uvesti zopet v državo in tudi v parlament. Mislim, da je za vsako obdobje delovanja državnega zbora popolnoma logično, da je to obdobje vezano tudi za delovanje generalnega človeka državnega zbora. Mislim, da si pač ne smemo dovoliti tega birokratskega razraščanja; včasih bi temu kolegi, ki so bili nekoč v komunistični partiji - sam tam nisem bil, ampak bral sem veliko - rekli birokratski etatizem. In ravno to se zdaj dogaja pri nas in z zastavo, ki jo nosi Liberalna demokracija Slovenije. Sam sem proti temu. Tu se še bolj kaže, da hoče vodilna stranka slovenskega političnega prostora prevzeti v roke vse niti slovenskega političnega, pa tudi drugega življenja, in sčasoma odstraniti svoje koalicijske partnerje, ko jih pač ne bodo več potrebovali. Še enkrat, podprl bom ta amandma.
Hvala lepa. Gospod Cukjati, izvolite.
Spoštovani! Mislim, da bi bilo zelo nepošteno, če bi ta državni zbor izbiral človeka, sekretarja za drug, naslednji državni zbor. To bi bilo nekorektno. Mislim, da ima vsak državni zbor pravico si izbrati svojega generalnega sekretarja. Bodimo toliko pošteni, da ne krojimo nasilno usodo drugim ljudem, ki bodo prišli za nami. Predlagal bi pa spoštovanim kolegom iz velike stranke, da vendarle premislijo o teh amandmajih. Če ta amandma ne bo sprejet, bomo zopet kratko malo proti členu kot celoti. S tem bo postalo besedilo čudno, ustvarjale se bodo tako rekoč luknje v besedilu in ves projekt za racionalizacijo in oblikovanja solidnega poslovnika bo padel v vodo. Tukaj bi pričakoval od vas nekaj več zrelosti in bi na primeru 27. člena tudi vi podprli naš amandma in s tem pravzaprav rešili celoten člen. Kako boste ravnali, bomo videli čez nekaj minut. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, izvolite!
Hvala za besedo. Jaz imam od predhodnikov nekaj drugačno razmišljanje. Mislim, da dejansko osnovna interpretacija 27. člena ni dobra. Predvsem zaradi tega ni dobra, ker na nek način za funkcijo generalnega sekretarja državnega zbora uvaja tako imenovani trajni mandat. Verjetno bi bilo treba tukaj jasno opredeliti mandat, da je njegova doba štiri leta. Verjetno pa ni dobro, da na nek način državni zbor veže funkcijo generalnega sekretarja namandatno dobo državnega zbora. Na ta način bi verjetno lahko dosegli višji nivo in višjo tudi profesionalizacijo dela. V nasprotnem primeru pa se bojim, da bo tudi funkcija generalnega sekretarja državnega zbora podvržena dnevni politiki, ki ima prevladujočo večino v tem državnem zboru. Zato mislim, da bi bilo najbolj smiselno, da je člen do tretje obravnave odprt in da se temeljito razmisli, kakšna bi bila končna dikcija. Sem proti temu, da uvajamo mehanizme trajnega mandata za to funkcijo. Mislim pa, da tudi ni dobro, da je ta funkcija vezana kot mandat na mandatno dobo državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej bomo odločali o amandmaju pod zaporedno številko ena, z opombo: če je sprejet ta amandma, je amandma pod zaporedno številko dva brezpredmeten. O amandmaju pod zaporedno številko ena glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 34. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma pod ena ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko dva. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 17, proti 40. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma pod 2 ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod 3. Glasujmo! Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti 10. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je amandma pod 3 sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 14. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 29. členu in o treh amandmajih k temu členu. Predlagatelj amandmaja pod 1 je poslanska skupina Nove Slovenije, pod 2 poslanska skupina Socialdemokratske Slovenije in pod 3 poslanske skupine pozicije. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Mi s svojim amandmajem predlagamo, da se v prvem odstavku tega člena, kjer piše, da mora zakonodajno pravna služba do začetka obravnave v matičnem delovnem telesu dati svoje mnenje o skladnosti predlogov zakona, drugih aktov in amandmajev z ustavo in pravnim sistemom, mi predlagamo, da bi tu namesto "do začetka obravnave" vnesli dikcijo našega amandmaja, in sicer "najkasneje 24 ur pred začetkom". To predlagamo zato, ker se nam pogosto dogaja, da mnenje sekretariata dobivamo tik pred odločanjem na sejah delovnih teles ali pa na sejah parlamentarnega zasedanja tukaj v parlamentu. Velikokrat so ta mnenja zelo odločujoča oziroma so odločujoča za našo odločitev. S tega vidika se nam zdi primerno, da bi v poslovniku zapisali, da to mnenje mora biti poslancem na razpolago 24 ur pred začetkom, da bi ga poslanci imeli možnost kot takega proučiti. V drugem odstavku predlagamo, da naj se besedilo imenuje: "Kolegij na predlog predsednika državnega zbora", torej ta člen smo itak zavrnili in bi bilo primerno, da tukaj povzamemo to rešitev, da vodjo zakonodajno pravne službe izvoli parlament, torej tako, kot je to v zdajšnjem poslovniškem določilu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite. Se odpovedujete. Gospod Anderlič, izvolite.
Na žalost amandmaja poslanske skupine Nove Slovenije ne moremo podpreti, ker vsebuje tudi drugi odstavek. Če bi govoril samo o prvem odstavku, potem bi to podprli. Nikjer, zares nikjer, v nobenem poslovniku, ki smo ga pogledali, niso službe državnega zbora urejene v poslovniku državnega zbora ali parlamenta, ampak so urejene v aktu o sistemizaciji služb in se po postopku tudi imenujejo. Sekretar sekretariata za zakonodajo je tipična strokovna in ne politična funkcija. To bi moralo ostati v sferi sistemizacije in urejanja, ne, da mi odločamo tukaj o tem. Ker ta vaš amandma vsebuje oboje, ne moremo tega amandmaja podpreti, sicer 24 ur bi pa lahko podprli. Ampak ker je to zvezano, pač ne moremo tega narediti. Predlagamo tudi skupni amandma, menimo, da ko bomo odprli ta člen - predpostavljam, da bo vsaj ta amandma dobil večino - bi to pomenilo lahko tudi razpravo še v naslednji fazi. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek najprej!
Hvala lepa. Meni se zdi dikcija, ki je v predlogu tega 29. člena, da vodjo zakonodajnopravne službe imenuje kolegij, nelogične, in tudi da vztrajate pri tem še sedaj, ko je člen o kolegiju padel. Kažete aroganco, ki je znana marsikdaj tu v tem parlamentu in kažete svoje mišice, vendar dajte se soočiti s situacijo, da ni primerno, da tisto, kar je v skladu s poslovnikom v tem državnem zboru bilo zavrnjeno na tak način, in tu opazke iz tega, češ, mi ne bomo spoštovali ne levo, ne desno, nič, mi bomo uveljavili svojo voljo. Se bojim, da to ni dobro za ta državni zbor in za stanje demokracije v Sloveniji. Zato mislim, se strinjam, da je to strokovna funkcija, vendar ne jemati poslancem kredibilnosti, da tudi znajo o strokovnih zadevah pravilno odločati. Mi poznamo v tem parlamentarne pravnike in tudi druge pravnike in mislim, da poslanci, kateri koli bodo, bodo znali tehtati med strokovnimi referencami teh pravnikov, ki bodo pač kandidirali za to funkcijo. Jemati poslancem tudi to možnost, se mi zdi zelo napačno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sok in potem gospod Anderlič.
Hvala za besedo. Glede na to, ker smo v hitrem postopku, jaz umikam ta drugi odstavek v prvem amandmaju. Torej to, kar je gospod Anderlič omenil, da bi podprli naš amandma, če ne bi bilo tega drugega odstavka. Če mi to umaknemo, potem ostane drugi amandma, ki ga je vložila Socialdemokratska stranka, tisti, o katerem bomo potem v nadaljevanju glasovali. Če bo sprejet naš amandma, potem drugi amandma ne bo več brezpredmeten, ker ta drugi odstavek umikamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Gospod Jerovšek, saj lahko, da vi vedno nastopate iz negativističnega pristopa, češ kako je prisotna aroganca in tako naprej. Ampak verjemite mi, da je tretja obravnava, tako zdaj kot po novem postopku obravnave aktov, kot je poslovnik ali pa zakon in tako naprej, namenjena temu, da se tiste nekonsistentnosti, ki so bile v drugem branju povzročene zaradi slabih rešitev ali zaradi sprejetih amandmajev ali kakorkoli, v tretjem branju uredijo. Vsekakor nisem govoril o tem, da bomo nazaj enako dikcijo pripeljali, kot je bila sedaj črtana z nesprejetjem 25. člena poslovnika, ampak vsekakor bomo morali celo konstrukcijo pogledati in urediti tako, da bo ta stvar "pila vodo". Prepričan pa sem, da je v interesu tako trenutno vaše stranke, ki je v opoziciji, kot seveda vseh drugih, vključno z nami, da državni zbor dobi poslovnik, ki bo kvaliteten, ki bo omogočal normalno delo. In samo za to gre. Zdaj, ali vi to imenujete aroganco ali ne - če pa ste vi toliko sposobni, da lahko ob - zdaj ne vem točno, koliko členov je, ampak recimo, da jih je 290 - da lahko z nesprejetjem enega člena ugotovite, kje vse je treba spremeniti in odreagirati v tej razpravi in tudi konsistentno to naredite, potem ste genij! Ste na meji, ampak niste še čisto tam. Zares, tako se mi je zdelo, odkar vas poznam in čedalje bolj spoznavam. Vendar s takim načinom ne bomo prišli daleč. Ne bomo prišli daleč, če boste pri vsaki stvari, kjer boste opazili neko nekonsistentnost, ker smo, mi mislili, da jo ustvarjamo s celo konstrukcijo, in gospod Petan je bil na poslovniški komisiji vseskozi in je to spremljal, in sedaj mislimo, da v tretjem branju lahko še kaj naredimo, tako ali drugače, predvsem sprejemljivo za dvotretjinsko večino ali pa kar za večino. Sprejemam pa tisto, kar sem prej rekel, in bomo tisti prvi amandma Nove Slovenije s tega vidika podprli.
Hvala lepa. K razpravi se je javil tudi gospod Jelinčič. Želite replicirati, gospod Jerovšek, gospodu Anderliču? Izvolite.
Hvala lepa. Ne vem, mislim, da je gospod Anderlič vsekakor bliže geniju, kot sem jaz sam, ker tako skromno mnenje o sebi imam. On se na tako številna področja spozna, da mislim, da je res blizu temu. Vendar vseeno. Strinjam se z zadnjim njegovim delom, da smo vsi zainteresirani za poslovnik, ki bo omogočal normalen način dela. Vendar ravno zaradi tega, gospod Anderlič, kot vodja poslanske skupine, se mi zdi, da bi bilo logično, da bi potem, ko je padel 25. člen, ki je uvajal, kot sem sam okvalificiral, diktaturo kolegija, ki se je vlekla čez cel poslovnik, da bi sedaj vi rekli, moramo si vzeti še čas za premislek, da bi predlagali prekinitev te razprave in nekako v mislih in tudi o tem uskladili, kaj je v tem trenutku možno peljati naprej. Dejstvo je, da 25. člena ni več v taki dikciji, pod 25. členom ta isti člen ne bo mogel biti, vem, da ga boste prilepili nekje drugje, da ga boste zlepili in uveljavili svojo voljo. Vendar jaz vam predlagam, da razmislite v tem trenutku, da vidite, da izmirite daljo v tem trenutku in da dejansko gremo k temu, da imamo en poslovnik, ki "bo pil vodo", kot pravite, ki bo omogočal resno delo, skrajšanje postopkov - za to mi smo. Vendar, ko smo pač soočeni s tem, da želite na vsak način uveljaviti tisto voljo in da - iz zadnjih klopi slišimo, saj bo ta člen prišel v tretji obravnavi ponovno v zakon oziroma poslovnik, potem seveda ne nas obsojati, da negativistično nastopamo. Mi smo prisiljeni, da branimo tisti drobec demokracije, ki nam še ostane. Hvala.
Hvala lepa. Želite replicirati gospodu Jerovšku? Gospod Anderlič, izvolite.
Poglejte, poslovnik nam zares to onemogoča, kar vi razlagate, gospod Jerovšek. Da prekinemo, vse, kar je neskladno s tem členom, vse spremenimo in gremo odločati. Potem bomo sprejeli nek amandma, recimo k 141. členu, in bomo ugotovili, da to ni skladno s 25. členom. In bomo spet prekinili inbomo šli spet od tam vse razpravljati. Ne gre! Procedura je ravno zaradi tega večfazna; zato, da tisto, kar je bilo v drugem branju narejeno, tako kot je bilo narejeno, lahko v tretjem branju še uredimo konsistentno in tako naprej. Saj to vendarle veste, gospod Jerovšek! Kar se pa tiče drugih stvari. Pri nešteto zakonih bi lahko ugotovili, kako teče zakonodajni postopek in kako se stvari urejajo. Nekaj zakonov je v zadnjem času v proceduri, kjer ste podprli druge rešitve, ampak o tem bomo verjetno razpravljali še na zboru. Trdno sem prepričan, da na način, kot vi to zdaj predstavljate, nikamor in nikoli državni zbor ne bo delal učinkovito. To bi bila pa čisto nova metoda, ki jo zdaj vi uvajate. Ne po starem poslovniku, ne po novem, ampak ne vem, če jo kje sploh imajo. Ne vem, če je kje bila preizkušena, da bi v fazi, ko je nek amandma pri nekem členu bil zavrnjen ali pa je bil celo sprejet kakor tukaj, člen je padel in potem zaradi tega je treba vse spremeniti. Ne, v naslednji fazi, v naslednji obravnavi jetreba to konsistenco vzpostaviti. Drugače se zakonodajnega postopka, pa sem videl veliko različnih, vsaj jaz si v tem trenutku ne znam predstavljati.
Hvala lepa. Razpravljati je želel gospod Zmago Jelinčič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Gospod Anderlič je zdaj pojasnil, pravzaprav kaj namerava Liberalna demokracija narediti, in to vemo pravzaprav vsi, ki smo že nekaj časa v parlamentu, pa tudi tisti, ki so novi. V tretji obravnavi bodo ponovno vložili enak oziroma bodo vložili amandma, ki bo pripeljal noter 25. člen. Dejstvo pa je, da Nova Slovenija in pa Socialdemokratska stranka pravzaprav s tema dvema in še z nekaterimi drugimi amandmaji poskušata vse skupaj uskladiti s tistim kar je izpadlo v 25. členu, ki v deveti alinei govori, da kolegij odloča tudi o drugih zadevah, za katere tako določa ta poslovnik. Pravzaprav gre za normalno proceduro, ki jo želi Liberalna demokracija speljati in ki jo, kot kažejo zadnja glasovanja, tudi bo speljala, ker mislim, da bi se v osnovi morali malo bolj resno lotiti tega poslovnika, in mislim, da bi opozicija morala malo bolj resno skupaj nastopati proti tem členom, tako sedanja opozicija kot jutrišnja opozicija, ki se še ne zaveda, da bo jutri v opoziciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje, in sicer bomo odločali najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1, katerega je predlagatelj spremenil, in sicer tako, da ne bomo odločali tudi o besedilu, ki spreminja drugi odstavek in se nahaja kot drugi odstavek amandmaja pod zaporedno številko 1. Glasujemo! Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 56, proti 2. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo! Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 19, proti 37. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma pod 2 ni bil sprejet. Želite obrazložiti svoj glas? Gospod Petan, izvolite.
Hvala. Torej, za tretji amandma, ki pravi, da se v drugem odstavku črta drugi stavek, to pomeni, da funkcija vodje zakonodajno-pravne službe, ki jo imenuje kolegij in tako naprej, ni vezana na mandatno dobo. To se pravi, to se črta. To se pravi, da po novem bo vezana. Mislim, posredno bi lahko tako razumel, ne glede na to, kako drugi členi eventualno opredeljuje to funkcijo. Nisem se nameraval oglašati pri amandmajih drugih predlagateljev. Vendar, ker je to vezano direktno na tisto, o čemer sem prej sam govoril, v zvezi s funkcijo generalnega sekretarja, se mi pa to zdi nelogično. Funkcija generalnega sekretarja kot menedžerja bo trajna, funkcija ene najbolj strokovnih služb tu v našem državnem zboru, vodja zakonodajno-pravne službe bomo pa tu črtali, da ni vezan na mandat. To se pravi, da bo. To nekako ne gre skupaj. Navsezadnje, če hočete, lahko tudi ta vaš amandma podprem. Ampak se mi ne zdi po strokovni plati nikakor sprejemljivo, še najmanj pa se mi zdi sprejemljivo glede na hierarhijo služb v državnem zboru, od političnih pa do strokovnih. Tu pa mi sploh ne gre skupaj, če primerjam z drugo funkcijo. Samo zato sem se oglasil, ker enostavno tega ne morem razumeti. Če ste podprli ali če ste bili proti prejšnji dikciji, ki smo jo mi predlagali glede generalnega sekretarja, potem bi vas tu nekako razumel, da bi pa tu šli v drugo smer. Hvala.
Hvala lepa. Smo v fazi, kjer se lahko obrazloži svoj glas k tretjemu amandmaju. Obrazložitev glasu, gospod Anderlič. Izvolite!
Podprl bom ta amandma zato, ker razumem ta člen tako, da takrat, ko sekretar sekretariata pride prvič v službo, ga nekdo sprejme in ga nekdo imenuje. Sicer je pa uslužbenec državnega zbora in ima tako rekoč delovno razmerje z državnim zborom. Ker je ostalo še nekaj tistega, o čemer sem uvodoma govoril, da nismo mogli narediti poslovnik primerljiv povsem z drugimi poslovniki, ki zares nima nič z uslužbenci državnega zbora, ampak to ureja akt o sistemizaciji, o čemer sem prej govoril, je to ostalo nekje vmes. Mišljeno je, da recimo takrat - lahko je to sredi mandata, lahko je začetek mandata, lahko je ne vem kaj - ko odidite sekretar iz sekretariata, ko se imenuje, ko se zaposluje novega, se ga imenuje na ta način, sicer je pa uslužbenec in pade pod zakon tako, kot pade, seveda s podatki o sistemizaciji, nalogami in ne vem kaj še vse tam je. Tako je to mišljeno. Zato bom ta amandma podprl, da bi se nesporno videlo, kaj smo s tem mislili, da gre torej za trajni mandat in za način prve zaposlitve v državnem zboru, če temu tako rečem. Verjamem pa, da lahko v tretjem branju tudi še kaj poenostavimo ali pa naredimo boljše. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko tri. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 10. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je amandma pod tri sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 11. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 35. členu in štirih amandmajih k temu členu. Predlagatelj amandmaja pod zaporedno številko 1 je poslanska skupina Nove Slovenije, amandmajev pod 2 in 3 poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije in predlagateljice amandmaja pod številko 4 so tri poslanske skupine pozicije. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Mislim, da je bistvo vseh teh naših amandmajev in amandmajev socialdemokratske stranke pri prejšnji razpravi obrazložil gospod Jelinčič. Torej s tem, ko je padel 25. člen - sicer smo tu lahko slišali, da se bo vrnil v tretji obravnavi, vendar glede na to, da je 26 članov, poslank in poslancev, glasovalo proti in da nas v opoziciji danes kar nekaj manjka, ne vem, če ga boste lahko na tako enostaven način vrnili, razen če si bodo ti, ki so glasovali proti, iz kakšnih razlogov premislili. Torej, ta prvi amandma sledi pač temu, da je s tem kolegij izgubil svojo funkcijo in da mora funkcijo, ki ste jo vi predvideli za kolegij, v skladu s temi rešitvami, ki so še potem naprej nakazane z amandmaji, prevzeti državni zbor. Zato bi bilo smiselno, da bi sedaj podprli amandmaje, ki jih predlagamo in s tem dejansko ustvarjamo neko konsistentnost v tem poslovniku. Če pač tega ne želite, ne boste podprli; kaj bo na koncu nastalo, si lahko predstavljamo - pač neka konfuzna poslovniška zadeva, ki po moje ne bo imela niti repa niti glave. Mi podpiramo tudi oba amandmaja socialdemokratske stranke, in sicer se nam zdi smiselno, da če je predsednik delovnega telesa iz vrst predstavnikov poslanskih skupin pozicije, da je potem podpredsednik delovnega telesa praviloma - se pravi, praviloma, ker se zavedamo, da bo to število glede na število poslanskih mest nekako določeno - iz vrst poslanskih skupin opozicije in pa obratno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite.
Hvala. Torej, govoril bom samo o drugem amandmaju, to je našem amandmaju. Deloma je že gospod Sok obrazložil, sam bi rekel samo to, da smo takšno prakso do neke mere že imeli v državnem zboru. Skušali smo jo vsaj uveljaviti tam, kjer je bilo to mogoče. In po mojem je to bolj uskladitev s prakso in pa, rekel bi, dobra volja večine v tem parlamentu, če podpre takšen amandma. Zdi se nam, ne vem, prikaz dobre volje in dobrega okusa. Delali smo že približno tako, skušali smo se prilagoditi. Se pa zavedamo, da tega striktno ni mogoče izvajati, zato smo tudi napisali tako, kot smo dejansko napisali točno dikcijo tega. Tako da ne vztrajamo, je pa seveda prav, če je to mogoče tako narediti, pa da prakso prelijemo v zakonodajo. Toliko. Prosim za podporo. Hvala.
Hvala lepa. K razpravi sta se prijavila tudi, po vrstnem redu, najprej gospod Jelinčič in potem gospod Potrč.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Tudi sam bom govoril o drugem amandmaju, to je o amandmaju poslanske skupine socialdemokratske stranke, ki govori o tem, da v kolikor je predsednik delovnega telesa iz vrst predstavnikov pozicije, mora biti podpredsednik iz opozicije. Mislim, da je to smiselno in logično, kajti na ta način se ohranja demokratičnost parlamenta. Demokratičnost parlamenta je že okrnjena in s tem poslovnikom jo koalicija namerava okrniti do te mere, da opozicija ne bo imela več pravzaprav nobene, niti funkcije, kaj šele moči. Kaj si lahko mislimo, če ta amandma ne bo sprejet? Da bo v skladu z novim poslovnikom takoj prišlo do popolnih sprememb pozicij v vseh delovnih telesih. Takoj potem, verjetno mesec dni potem, ko bo poslovnik sprejet, spoštovana gospoda, si lahko predstavljate, da bomo vsi skupaj leteli s predsedniških in podpredsedniških mest in si bodo ta predsedniška in podpredsedniška mesta razdelili gospodje iz koalicije, iz ozke koalicije, ali z drugo besedo, v glavnem iz Liberalne demokracije, kajti gospodje sedanji koalicijski partnerji, če mislite, da bo za vas ostalo kaj kruha, se motite, ker boste kmalu tam, kjer smo zdaj mi - v opoziciji. Takrat bo vaš jok odveč. In nekoč sem rekel, da so poslanci goveda. Zdaj bom pa pojasnil, zakaj. To je edina vrsta živali, ki gre z nasmehom v klavnico. In zato mislim, da je naziv ustrezen.
Hvala lepa. Gospod Potrč, izvolite.
No, če bi najprej obrnil na šalo, potem bi rekel, da je gospod Jelinčič dal tako močne argumente, da je treba podpreti ta amandma. Resno bom pa rekel naslednje. Mi smo se v poslanski skupini in tudi z nekaterimi podpisniki dogovarjali, da ga kaže podpreti in ga bomo podprli. In to iz razlogov, ki sem jih uvodoma povedal: ne ruši nobenega koncepta. Praksa je bila do zdaj takšna in ni razloga in nikoli ni bilo zamišljeno, da bi bila kakorkoli drugačna. Na koncu pa spet bolj za šalo. Bom pa hvaležen, če bodo predstavniki, kolegice in kolegi Socialdemokratske stranke ob tem posebej opozorili na sprejem tega amandmaja tudi gospoda Ruparja, ki namreč, ko je diskutiral, 35. člena niti slučajno ni prebral, enako ne kot gospod Jelinčič. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Kot predlagatelj podpiram ta amandma pod številko 2 in mislim, da je vse, kar je dodano zraven kot nekaj, kar bi poskušalo pokazati na kaj drugega, kot na samo vsebino, brezpredmetno. Predlagam, da ga tudi drugi podpremo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Namreč, mislim, da je umesten amandma pod številko 1, ki na nek način odvzema pristojnost kolegija, da imenuje delovna telesa državnega zbora, tudi če bi pač razmišljali v zvezi s skladnostjo tega poslovnika s 25. členom. So pa še verjetno še bolj globlji razlogi. Namreč, lahko se spomnimo, da je ta državni zbor že izglasoval sklep, da se ustanovi, in to tudi naložil Kviazu, kot komisija za vprašanje invalidov, kakor tudi komisija za lokalno samoupravo, in se seveda ustavlja procedura na tem organu delovnega telesa. Mislim, da če to funkcijo in pa pristojnost preložimo na kolegij, bo verjetno situacija še mnogo slabša. Namreč dejstvo, je če se samo dotaknem vprašanja ustanovitve komisije za vprašanje invalidov, da je bilo tukaj na delovnem telesu jasno izražena volja skorajda vseh članov delovnega telesa, pa seveda s tem predlogom ni delovno telo prišlo naprej. Še slabše bo, če bo to pristojnost imel kolegij. Seveda, opozarjam pa na to, da bi to delovno telo morala naša država do vstopa v Evropsko unijo ustanoviti. Ampak kljub vsemu mislim, da je skrajno slabo za ta državni zbor, če bo na nek način, če se bomo poslanci odpovedali te pristojnosti in seveda samo dali to nalogo članom kolegija. Zato mislim, daje sedanja določba neumestna in bom podprl amandma pod številko ena.
Hvala lepa. Gospod Moge, izvolite!
Hvala lepa. Izgleda, da bo ta amandma pod točko dva podprt. Mislim pa, da je nekonsistenten v tem smislu, da imamo delovna telesa, kjer imamo praviloma več kot enega podpredsednika. Bi potem moralo pač pisati, če je predsednik delovnega telesa iz vrst predstavnikov poslanskih skupin pozicije, je vsaj en podpredsednik delovnega telesa praviloma iz vrst - ali so pa potem vsi? In tisto: namesto "obratno", bi verjetno moralo biti "nasprotno".
Hvala lepa. Gospod Sok [[...]]Se opravičujem, nisem videla, kdo je prvi dvignil roko. Gospod Petan, izvolite! Potem gospod Sok.
Hvala. Bom čisto kratek. Torej, jaz se tudi s to dikcijo strinjam. To lahko tudi vzamemo kot redakcijsko zadevo. Lahko pa, če podpremo takšno našo dikcijo, v tretjem branju pripravimo takšno, ki je sprejemljiva za vse in ki je tudi slovnično in tudi kako drugače bolj pravilna. Tako, da glede na to, da se v glavnem strinjate z vsebino, bi vas prosil, da podpremo to, potem pa v tretjem branju pripravimo mogoče boljšo dikcijo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite!
Gospod Moge je razpravljal, kot da pišemo ta poslovnik na zdajšnje stanje. Poslovnik pišemo za naprej in delovna telesa se bodo torej morala prilagoditi poslovniku. Nobenega razloga ni, da imamo po več podpredsednikov v delovnih telesih. Osebno to pač vidim samo, da gre za več funkcij, da si več funkcij lahko koalicija razdeli. Torej, bo pač ostalo tako, da bo vsako delovno telo imelo enega predsednika in po enega podpredsednika, ne pa, da imamo v nekaterih po tri podpredsednika. Nova Slovenija nima niti enega podpredsednika v nobenem delovnem telesu! Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospod Moge. Izvolite!
Saj bom kratek, ampak bodimo vsaj dosledni. Kolega Sok, tu notri piše, in vi tega niste popravili, skladno s tem, o čemer govorite - delovno telo ima predsednika, praviloma enega podpredsednika. Potem bi tisti "praviloma" moral biti tu brisano. Če pišemo poslovnik, torej amandmaje na poslovnik, ki ga sprejemamo in samo en del popravljamo, drugega pa ne, potem to kaže potem tudi na konsistentnost.
Hvala lepa. Gospod Malovrh, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da bo ta člen treba krepko tudi pregledati, kajti stilsko, kajti če pogledam četrti amandma, težko najdem sedmi odstavek, razen če je naslov kot sedmi odstavek, kot prvi odstavek. Vendar, če je to kot prvi odstavek, ga bo pa treba tudi stilsko pa redakcijsko popraviti. Kolegij ustanavlja delovna telesa in določa njihove naloge. Ker drugače bomo samo eno delovno telo, pa nič več, tako da bodo potrebni krepki popravki.
Hvala lepa. Gospod Cukjati, izvolite.
K prvemu amandmaju bi bolj sodilo vprašanje kot mnenje. In sicer, če kolegij imenuje delovno telo, potem so to delovna telesa kolegija in ne državnega zbora. Ali ni tako? In če želimo, da so to delovna telesa državnega zbora, jih mora imenovati državni zbor.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje, in sicer najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1, se pravi k amandmaju k 35. členu na številki 6 pregleda amandmajev. O amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 21, proti 39. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 57, proti 4. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je bil amandma pod zaporedno številko 2 sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 19, proti 39. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 4. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 51, proti 7. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 35. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti 9. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 40. členu in dveh amandmajih k temu členu. Pod številko 1 je amandma na amandma poslanske skupine narodnih skupnosti, katerega predlagatelj so tri pozicijske poslanske skupine, in pod številko 2 je amandma, katerega predlagateljici sta poslanski skupini italijanske in madžarske narodne skupnosti; matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 55, proti eden. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 53, proti 2. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma pod številko 2 sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 53, proti trije. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 41. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagateljice so tri poslanske skupine pozicije; matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 42. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Jožefom Jerovškom. Želi kdo razpravljati? Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Ta amandma smo podpisali vsi člani komisije za nadzor varnostnih in obveščevalnih služb. Zaradi tega ga jemljite kot amandma komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Moram opozoriti državni zbor, da je po našem mnenju to izredno pomembna tematika. Prepričani smo, da bo državni zbor razumel to pomembnost. Namreč, v predlaganem 42. členu se je zapisalo, da komisija za nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb zgolj nadzira zakonito delo obveščevalnih in varnostnih služb. To nalogo imajo tako vlada in številne druge institucije. Nadzor dejavnosti varnostno - obveščevalnih služb pa je bistveno bolj pomemben. In je lahko pomanjkanje nadzora tudi usodno. Mi vemo, da so varnostno-obveščevalne službe oziroma posamezniki iz varnostnih in obveščevalnih služb v stalni skušnjavi, da zlorabijo dejavnost teh služb. Včasih, v zgodovini je bilo polno primerov, ko je zloraba postala institucionalno od države pač nekako naročena. Če bo komisija lahko nadzirala dejavnost varnostno-obveščevalnih služb, le v tem slučaju lahko operativno nadzira varnostno-obveščevalne službe. Komisija, sleherna, katerakoli bo, je pri našem sistemu dela itak hendikepirana, ker ima bistveno preslab strokovni suport, da bi lahko dokaj učinkovito operativno nadzirala delo varnostnih in obveščevalnih služb. Zaradi tega bo pravzaprav v večnem zamiku za službami. Če pa bi mi v lastnem dokumentu vzeli možnost, da bi dejansko imela možnost tega nadzora, potem smo zabili avtogol človekovim pravicam in spoštovanju človekovih pravic v tej državi. Javni interes na tem področju je sigurno čimbolj operativen nadzor delovanja varnostno-obveščevalnih služb in javni interes določa parlament in zato se ne bi smelo zgoditi, da bi parlament lahko nadziral samo zakonitost, to se pravi, ali te službe imajo, recimo, od sodišča potrjeno naročilo. Glejte, naša komisija je ravno sedaj na nadaljevanje prišla z enega takšnega nadzora. Če bi obveljala dikcija, ki je predlagana v tem poslovniku, bi praktično že bili ob to možnost takšnega nadzora. In zagotavljam vam, da tega nadzora še daleč ni dovolj. Prepričan sem, da v teh letih, desetih letih demokracije, tudi nikdar ni bil zlorabljen, vendar ga je pravzaprav s strani parlamentarcev nemogoče zlorabiti, ker korakamo za prakso. Zato prosim, da se zavedate pomembnosti tega. Moram tudi reči, da smo iz amandmajev umaknili nadzor nad financami porabe teh služb, čeprav bi to na nek način bilo tudi logično; se pravi, te službe imajo nekatere posebne finančne fonde, sklade, vendar zaupamo, da to lahko opravlja tudi računsko sodišče in preko nadzora proračuna druge institucije. Tako smatramo, da v nobeni točki, nobeni alinei ta amandma ne bi smel biti za poslance sporen. Bi pa še - ne vem, če lahko - opozoril na eno slovnično, ampak pomensko napako. V obeh alineah, prvi in tretji, ki se navaja: nadzira dejavno varnostno-obveščevalnih, mora biti pravilno "varnostno in obveščevalnih". S to redakcijsko korekcijo tega amandmaja bi tako prosil, da ga sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. K razpravi sta se javila tudi najprej gospod Jelinčič in potem gospod Moge. Gospod Jelinčič, izvolite!
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Tudi jaz bi apeliral na državni zbor, da podpre ta amandma k 42. členu. Amandma je pravzaprav delan po evropskih normah, ki zahtevajo strožjo kontrolo obveščevalnih služb. Osnova mu je bila nemška zakonodaja, ki je pravzaprav v Evropi najbolj dodelana na tem področju. Ostale članice Evropske unije pa spreminjajo svojo zakonodajo na tem področju tudi v skladu s temi intencami. Da ne bom predolg, tudi jaz apeliram na to, da glasujemo za ta amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Moge, izvolite!
Hvala lepa za besedo. Tudi jaz ne bom izkoriščal vaše potrpežljivosti. Prosil bi vas, da bi ta amandma sprejeli zaradi tega, ker nam zdajšnja dikcija za to komisijo nalaga komisiji samo, da nadzira zakonitost dela, medtem ko je amandma, ki smo ga pa predlagali, je pa amandma, ki govori, da nadzira dejavnost varnostno-obveščevalnih služb, skladnost njihovega delovanja z interesi ter politiko. Se pravi, ta je sodoben. Prva in druga alinea zdajšnjega člena se skoraj pokrivata, s tem da je druga alinea restrikcija prve, je kratek. Posebej bi vas pa rad opozoril na četrto alineo, torej "poroča državnemu zboru". Mi pravimo "enkrat letno". Kajti, dogaja se, spoštovane kolegice in kolegi, da te službe, vsaj doslej, niso imele učinkovitega nadzora, če so se lahko dogajale reči, kot so - no, pa bom pustil, saj sami dobro veste. V vseh teh letih, tu sem četrti mandat, to se pravi, da sem že več kot 10 let že v bistvu pohištvo v tem državnem zboru, niti enkrat ta komisija obveščevalno-varnostnih služb ni državnemu zboru o tem poročala. Zdi se mi da je prav, da enkrat na tem področju tudi naredimo red. Če pa za poročilo ne bo ničesar, bo pač poročilo prišlo, da je bilo vse v redu in bomo vsi srečni in veseli. Bojim pa se, da če boste ta odbor podprli, da bo komisija le prišla do določenih ugotovitev, da tudi te službe delujejo pomanjkljivo. Zaenkrat kaže, da delujejo super, ampak verjetno praksa ni temu. Če boste amandma podprli, boste vsaj nam poslancem omogočili, da v vašem imenu, državnega zbora, to prakso, ki je bila doslej, nekako prekinemo
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje, in sicer odločanje o amandmaju, ki ga je predlagatelj spremenil samo v delu, da se navede tam, kjer je "varnostno-obveščevalno, "varnostnih in obveščevalnih" služb. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 54, proti 1. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in 42. člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 43. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj so tri poslanske skupine. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še od členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 47. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je poslanska skupina Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Torej predlagatelji so se pri tolmačenju nekaterih členov v tem poslovniku večkrat sklicevali na določila evropskih poslovnikov, poslovnikov držav v Evropski uniji, vendar osebno ne verjamem, da imajo te države, katerih poslovnike - ti parlamenti, katerih poslovnike ste pri tem upoštevali, takšna določila zapisana, kot imamo mi v tem 47. členu. To, kar imamo mi zapisano, da komisija za nadzor nad varnostno-obveščevalnimi službami in pa komisija za nadzor nad javnimi financami lahko zahteva pisna gradiva le na podlagi 1/3, je seveda stvar znanega dogajanja tukaj v parlamentu, ko niste hoteli pristati na to, da bi opozicija v teh dveh delovnih telesih, v teh dveh komisijah imela večino. Ker poslovnik pišemo za nekaj časa - upam, da - zdajšnji, kot pravite, je v uporabi že 10 let, bi bilo logično ali pa smiselno, da bi sedaj v tem trenutku, ko pišemo novi poslovnik, pa le ugotovili, da so evropske rešitve drugačne. Da mora biti nadzor večinsko prepuščen opoziciji in da opozicija, ki ima v teh delovnih telesih večino, lahko tudi na podlagi pač enostavne večine v teh nadzornih komisijah zahteva potrebne materiale za svoje delo. Ker ta zadeva seveda ne bo na takšen način sprejeta, ker pač razumete, tisti, ki ste v poziciji moči, opravljanje z državo drugače, kot mi v opoziciji, smo mi predlagali ta amandma k temu členu. In sicer, če že govorimo o eni tretjini, da bi to veljalo za vsa delovna telesa in da bi potem vsa delovna telesa državnega zbora imela to možnost, da lahko ena tretjina članov delovnega telesa zahteva ustrezne dokumente, potrebne za njihovo delo. Torej, zato predlagam, da ta amandma podprete. V tretjem odstavku tega člena pa predlagamo, da se črta beseda za členom, ker se nam zdijo neposredno zapisane v tem 47. členu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Glasujemo! Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 15, proti 40. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 11. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 11.]] UGotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 50. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj so tri poslanske skupine. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo! Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 54, proti 1. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 52. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj so tri poslanske skupine. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo! Se opravičujem. Prekinjam glasovanje.
Hvala za besedo. Glasoval bom proti temu amandmaju, predvsem zaradi tega, ker zamenja besedilo "predvideni dnevni red" z besedilom "terminski program". Mislim, da gre za bistveno spremembo. Ta sprememba pa ima predvsem, po moji presoji, namen, da se na nek način bistveno bolj vpliva na odločitve predsednika matičnega delovnega telesa, da se mu zmanjša pristojnost in da se na ta način mora predsednik matičnega delovnega telesa podrediti zahtevam večine v tem parlamentu. Mislim, da je ta amandma dejansko nepotreben. Tudi ni bilo v tem mandatu nikakršnih osnov za tako spremembo. Mogoče smo v prejšnjem mandatu bili priče nekaterim takšnim poskusom, vendar dejansko mislim, da se z zamenjavo tega besedila odvzema še tistih nekaj pristojnosti predsednikom matičnih delovnih teles. Zato bom glasoval proti temu amandmaju.
Hvala lepa. Odločamo torej o amandmaju [[...]]Gospod Anderlič, izvolite.
Očitno gre za zamenjavo stvari. Če spreminjamo dnevni red državnega zbora s terminskim programom, je logično, da se delo delovnih teles prilagodi predvidenemu za seje državnega zbora po terminskem planu.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 52. členu. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti 11. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 7. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 57. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagateljice so tri poslanske skupine. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 5. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 6. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 60. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagateljice so tri poslanske skupine. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 6. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 60. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 3. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 66. členu in o štirih amandmajih k temu členu. Predlagatelj amandmaja pod ena in dva je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije, amandmaja pod tri je poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev, z opombo: če bo sprejet ta amandma, je amandma pod štiri brezpredmeten. Predlagatelj amandmaja pod štiri je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije. Želi kdo razpravljati? Gospod Petan, izvolite!
Hvala za besedo. Torej, v prvem amandmaju se govori o tem, da predlogi, da se posamezne zadeve umaknejo z dnevnega reda ali pa se ta razširi, morajo biti predloženi predsedniku državnega zbora najkasneje do dvanajste ure. Mi smo predlagali, da se to črta iz razloga, ker razlogi za širitev ali pa za umik lahko nastanejo tudi po dvanajsti uri. To je pač naš pogled in zato smo predlagali ta amandma. Seveda prosimo za podporo. Še pomembnejši pa se nam zdi drugi, kjer v petem odstavku tega člena, ki pravi: "Zadeve, za katere matično delovno telo predlaga, da se umaknejo z dnevnega reda in uvrstijo na dnevni red naslednje seje, se umaknejo z dnevnega reda brez razprave in glasovanja. To ne velja za zadeve, ki so bile že enkrat umaknjene z dnevnega reda." Mi pa predlagamo, da se zapiše tudi, "in za zadeve, kjer so predlagatelji poslanci opozicijskih strank." Namreč opozicija ima pač določeno pravico, kdaj lahko predlaga zakona in da jih ne bi kar tako z neko varovalko, da bi bili odpravljeni, smo dali pač eno dodatno varovalko zraven. Glede na to, da je na matičnem delovnem telesu ta amandma dobil podporo, računam, da bomo tudi na tem zasedanju dobili podporo. Seveda, prosim za podporo, prav tako tudi za četrtega. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje, in sicer najprej odločamo o amandmaju pod zaporedno številko ena. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 36. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma pod ena ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti 4. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma pod 2 sprejet. Prehajamo na, se opravičujem, odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 3. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma pod 3 sprejet, zato je amandma pod 4 postal brezpredmeten. Prehajamo na razpravo in odločanje o 69. [[...]]Opraviti moramo še odločanje o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 4. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 69. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Predlagatelj amandmaja pod 1 je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije, pod 2 pa 3 poslanske skupine pozicije. Želi kdo razpravljati? Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Torej v predlaganem besedilu je dikcija, da prijave k razpravi je treba vložiti pisno pri predsedujočemu državnega zbora pred pričetkom obravnave posamezne točke dnevnega reda. Mi predlagamo sledeči amandma, ko je vrstni red v naprej priglašenih razpravljavcev izčrpan, predsedujoči vpraša, ali želi še kdo razpravljati in razprava je potem seveda omejena. Namreč, zakaj smo to predlagali? Tudi ta amandma spada k racionalizaciji in boljšemu delu. Namreč, če obvelja ta predlagana osnovna vsebina, potem bomo vsi pred pričetkom razprave ali imamo razpravo ne glede na to, ali ne, se nekako zavarovali, da bomo lahko razpravljali in bomo prijave tako rekoč oddali vsi. Pa ni nujno, da imamo sploh željo, da bomo razpravljali, ampak imamo varovalko, da lahko pridemo k besedi. V primeru, če pa sprejmete ta naš amandma, se boš pa prijavil, če boš res pač mislil, da boš razpravljal, po osnovnem boš pa vedno se prijavljal. Zato se mi ne zdi, da je ta naša varianta, ki jo predlagamo, - bi rekel - da bo več razpravljavcev. Prepričan, da jih bo manj! Vi seveda razmislite, če imamo prav, pa se tako odločite. Naš namen je tudi to, da je zadeva bolj racionalna in da razpravljamo samo takrat, ko dejansko mislimo, ne pa takrat, ko se zavarujemo, da bomo ja prišli do besede. To je naš osnovni namen in prosim za podporo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Kot predlagatelj podpiram ta amandma pod točko 1, samo najbrž bo potrebno tisti "na" spremeniti, ker je najbrž tiskarska napaka. Seveda, da ne bi rekli, da gre za prevaro in zaroto, ker seveda predvsem, kar se varnostnih služb tiče, so zelo pozorni, pa so to ugotovili tu - prijatelji so povedali.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite.
Gospod Anderlič, hvala za opozorilo. Videli smo, da je tiskarska napaka. Ne vemo točno, ne znam povedati, ali je prišla pri pripravljavcih amandmaja ali potem pri tiskanju. Tu je mišljeno "vendar ne manj kot 5 minut". Navsezadnje lahko tudi kasneje popravimo kaj drugega. Gre pa za to, da do 5 minut - recimo: ne manj kot 5 minut. To.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje, in sicer najprej odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo! Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 53, proti 3. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 1. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 70. členu in o štirih amandmajih k temu členu. Trije se nahajajo na pregledu, eden pa na listu papirja, kjer so zbrani amandmaji poslanske skupine Stranke mladih Slovenije. V razpravo dajem torej štiri amandmaje. Predlagatelj amandmaja pod 1 je poslanska skupina Nove Slovenije, pod 2 tri poslanske skupine z opombo, če bo sprejet amandma pod številko 2, je amandma pod številko 3 brezpredmeten. Predlagatelj amandmaja pod 3 je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije in amandma k 70. členu je na posebnem listu, katerega predlagatelj je Stranka mladih Slovenije. Amandma Stranke mladih Slovenije je v besedilu identičen amandmaju, ki se nahaja v pregledu pod zaporedno številko 1, zato bomo o obeh glasovali skupaj, ker gre za popolnoma enako vsebino. Te štiri amandmaje in člen dajem v razpravo. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Naša poslanska skupina predlaga, da namesto drugega odstavka 70. člena napišemo bolj enostavno in za parlament primernejšo rešitev. In sicer predlagamo, da se drugi odstavek glasi: "Čas trajanja razprav poslancev in drugih udeležencev seje se ne sme omejiti na manj kot pet minut, čas trajanja razprav za poslanske skupine pa ne manj kot na deset minut." Nasprotujemo, kar smo danes že večkrat slišali, in tudi že pri 25. členu smo povedali, da nasprotujemo temu, da bi se razprave poslancev preveč omejevale. Smo za neko racionalno delo, vendar tako, kot je zapisano v tem drugem odstavku s strani predlagateljev - če pogledate zadnji stavek drugega odstavka, kjer pravijo, "razpravljavci, ki glede na te omejitve niso prišli do besede, lahko predložijo pismene prispevke k razpravi, ki se priložijo magnetogramu seje". Torej, nam se taka rešitev seveda ne zdi smiselna. Pravzaprav se nam takšna zadeva zdi nekoliko smešna. Se pravi, tisti, ki ne bodo mogli spregovoriti o svojih predlogih, bodo lahko dali nekakšne pismene prispevke, kibodo kot priponke osnovnemu zapisniku priložene. Enostavno si ne znamo razložiti, kakšen smisel naj bi imelo takšno delo, saj je vendarle parlament tisto mesto, kjer morajo vsi imeti in kjer mora biti vsem zagotovljeno, da pridejo do svoje besede. Prav tako je pretirano omejevanje v času - tu je predlagana rešitev, da lahko poslanska skupina razpravlja deset minut, in sicer samo poslanska skupina - če ostane takšna rešitev, potem bi, recimo, ne vem, poslanska skupina LDS, ki šteje največ poslancev v tem parlamentu, če bi hoteli vsi razpravljati, bi imel vsak na voljo nekaj sekund za to razpravo, niti minute ne, kajti deset minut je predvidenih za celotno poslansko skupino. Nikakor se ne moremo strinjati, da bi se na tak način omejevalo razpravo v parlamentu. To ne bo prineslo k racionalizaciji, ampak po našem prepričanju kvečjemu h kršenju elementarne pravice poslanca, to je, da v imenu svojih volivcev pove, kaj si o določeni zadevi misli in kako na določeno zadevo gleda. Zato predlagamo, da ta amandma podprete. Bilo bi tudi smiselno ta amandma podpreti, kajti 25. člena danes nismo sprejeli in je torej kolegij predsednika tudi s tem izgubil svojo funkcijo v tem smislu, da bi določal, kako dolgo bo trajala razprava o nekem zakonu, ki se obravnava v državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Cukjati, izvolite.
Parlament je mesto, kjer se ideje soočajo in zorijo. Mislim, da, tako kot je kolega rekel, priponke v magnetogramu nimajo nobenega pomena. In odvzeti besedo, ko je potekel čas razpravljavcem, je sila nekorektno in čudno za demokracijo. Mislim, da je potrebno na nek način dolgovezenje preprečiti. Smatram, da ne bi bilo slabo razmišljati o omejitvah, da k posamezni točki sme eden oziroma posamezen poslanec načelno govoriti določen čas samo enkrat, v ostalem samo v obliki replik ali podobno. Nikakor pa ne, da ne bi smel govoriti. Če si predstavljate, da vloži posamezen poslanec ali skupina poslancev amandma in potem ne pride do besede, da bi celo amandma obrazložila oziroma da bi posamezniki o njem razpravljali, tisti, ki so ga pripravili, podpisali, potem si ne predstavljam, kako bi to izzvenelo v javnosti in kako bi sploh pred neko razsodno slovensko pravno javnostjo obrazložili tako početje. Vsekakor podpiram amandma, ki ga je tukaj predlagala Nova Slovenija, predvsem glede črtanja drugega stavka drugega odstavka. Mislim, da o tem smo že enkrat govorili in to je tista druga ključna zadeva v tem poslovniku, ki je v sramoto nam, če bo sprejeta.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, izvolite!
Hvala za besedo. Tudi sam se pridružujem predgovornikoma predvsem v tem smislu, da dejansko mislim, da bi bilo potrebno, da se premislimo vsi, ki bomo odločali o amandmajih k 70. členu, in tudi o vsebini, ki je. Sam sodim, da sedanji 70. člen uvaja neenakopravnost poslancev v tem parlamentu. Prišlo bo do neenakopravnosti in to lahko danes v eni poslanski skupini, jutri v drugi, pojutrišnjem v tretji. Bilo je že kar nekaj točk v tem parlamentu ali pa vprašanj, ko se je razpravljalo in ki se je tikalo po problematiki bolj ene ali druge poslanske skupine. Tako se bo tudi dogajalo v prihodnje. Če ne prej, se bomo poslanci takrat soočili s tem vprašanjem. Mislim, da je skrajno nesprejemljivo, da se napiše, da razpravljavci, ki ne bodo prišli v časovni okvir, predložijo pismeni prispevek. Jaz se sprašujem, kako bo možna replika na pismeni prispevek, ki bo priložen magnetogramu. Ali bo omogočena tudi pismena replika? Mislim, da dejansko parlament je tisto središče, kjer se morajo kresati različna mnenja. Strinjam se, da je treba omejiti časovni okvir. Mnogokrat v prejšnjem mandatu je bilo mnogo več takih primerov, da se je dejansko zlorabljal čas v parlamentu. Tudi v zdajšnjem mandatu smo bili nekajkrat priča takim dogodkom. Ampak še enkrat je potrebno razmisliti, koliko bi bil tisti minimalni okvir za omejitev razprave poslank in poslancev pri posamezni točki. Ne pa jih spravljati v okvir, časovni okvir in jih omejevati. Jaz trdim, da bo mogoče kontra argument, da imajo vse napredne demokracije oziroma angleški parlament tak časovni okvir. Zdaj pa vam dejansko vprašanje: Ali je res nujno potrebno, da pri urejanju poslovnika in načinu razprave vedno tudi naš parlament kopira na nek način rešitve v drugih državah? Jaz mislim, da ne. Vsaj ne v tem trenutku, ker smo na nek način dejansko mlada demokracija, kjer se šele izkristalizirajo različna mnenja in pa pogledi do vprašanj. Zato mislim, da bi bilo dejansko smiselno, da bi se danes odločili in podprli ali amandma Nove Slovenije ali pa Stranke mladih in da se do tretjega amandmaja še enkrat prouči časovna omejitev za vsakega od poslancev državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zlobec, izvolite.
Saj se ne bi oglasil, če ne bi padla beseda, da bi bila sramota, če ne bi sprejeli vašega amandmaja. Kar naenkrat, vedno se sklicujeta na evropska načela, na evropska merila, kar naenkrat pa govorimo, da smo tako mlada demokracija, da ne moremo sprejemati evropskih meril. V nemškem parlamentu ima vsaka stranka, stranka kot stranka, na razpolago točno takšen odstotek časa, kot ima odstotek poslancev. Ko sem vprašal nemške liberalce, če so zaradi tega v slabšem položaju v nasprotju s socialdemokrati ali pa krščanskimi demokrati, so rekli ne, nismo nič v slabšem položaju, ker smo prisiljeni bolj natančno in precizno argumentirati svoje ideje. A ste vi pozabili, dragi kolegi poslanci, da se je ravno takrat, kadar je televizija vse snemala neposredno, slovensko prebivalstvo najbolj zgražalo nad temi dolgimi diskusijami, katerih edini namen je bil, si pridobiti popularnost, edini učinek je bil pa to, da je ugled parlamenta rapidno padel.
Hvala lepa. Izvajanju gospoda Zlobca želi replicirati gospod Sok. Izvolite, potem, tudi replika gospod Jelinčič ali razprava?
Hvala lepa. Sicer ne vem, od kod gospodu Zlobcu ti podatki, da se je slovenska javnost zgražala nad razpravami poslancev, če pa slovenski javnosti pravzaprav niti to ni omogočeno, da bi lahko razprave iz parlamenta spremljala. Mislim, da smo ena redkih držav, kjer to ni omogočeno, gospod Zlobec. Ne mislim na tiste interpelacije, ljudje jih radi gledajo, ne vem, zakaj bi se tam zgražali. Zgražajo se kvečjemu nad tem, da ne morejo spremljati dela parlamenta. In da ne morejo spremljati dela parlamenta, ste tudi vi zaslužni. Glejte, rešitev, po kateri bi lahko poslanci, ki ne bi prišli do besede, predložili pisne prispevke, je vsekakor v nasprotju z javnostjo dela. Jaz sem prepričan, da je to v nasprotju z javnostjo dela. Se pravi, magnetogramu osnovne seje bi dodajali neke pisne zapiske. Ali se vam ne zdi, da gre v bistvu potem na takšen način za ponarejanje zapisnika. Saj jev magnetogram priloženo nekaj, kar ni bilo javno povedano na sami seji. Lahko potem zapišem k tistemu zraven, in še to, potem bo slovenski parlament namesto prostora, kjer se javno razpravlja, postal nekakšen skrivomen ali nekaj podobnega. Dopisni krožek je tudi pravilni izraz. Nam se taka rešitev ne zdi logična. Stoprocentno prepričan, da je niste prepisali iz nobenega poslovnika parlamenta katerekoli zahodnoevropske države. O tem sem prepričan. Če mi pa lahko to pokažete, en poslovnik, ki na takšen načinto ureja, sem pa pripravljen v končni fazi tudi potem za to glasovati. Vendar mislim, da na takšen način, da bi neke zapisnike, če nisi prišel na vrsto v razpravi, pridodajal k osnovnemu magnetogramu, da to seveda niso rešitve, ki bi bile primerne za javnost dela nekega parlamenta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, izvolite. Replika je potem gospod Beuermann.
Hvala lepa. Ne bi rekel, da so v nemškem parlamentu srečni in veseli zaradi tega, ker imajo manj časa za razpravo, ker so zaradi tega baje pametnejši in bolj koncizni. To je, milo rečeno, bedasta izjava, skregana predvsem z zdravo pametjo. Tudi jaz imam precej kontaktov z nemškimi parlamentarci in sem danes prvič slišal eno tako trditev. Pa vam lahko povem, da še prejšnji teden, ko sem se srečal z nemškimi parlamentarci v Parizu, pa tudi zdaj nazadnje, ko so bili nemški parlamentarci v slovenskem državnem zboru, se nihče ni hvalil in ni bil nihče vzhičen nad kratkostjo in pa omejevanjem časa razprav. In tudi slovensko prebivalstvo se ni zgražalo nad dolgostjo razprav. Slovensko prebivalstvo se je zgražalo nad marsičem drugim in se še zgraža nad marsičem drugim, ki pa sem notri ne sodi v dolgost ali kratkost, kajti neumnosti lahko kdo klati tudi v zelo kratkih razpravah. Zagotovo pa se pridružujem mojim predhodnim razpravljavcem, ki pravijo, da je bedasto, da se pisne prispevke priloži k magnetogramu seje. Magnetogram, že beseda magnetogram ima svoj namen. In če se nekaj prilaga k magnetogramu, to zagotovo ni magnetogram, razen če niso to magnetofonski posnetki, ki se priložijo. To se pravi, je smiselno razpravo snemati in iz te razprave delati magnetogram, nikakor pa se ne iti tukaj ene "premetačine" in ne vem kaj vse iskati tukaj da bi se opravičila nezmožnost in omejevanje opoziciji možnosti govora. Dejstvo je, da se tu poraja še eno čudno vprašanje, če bi bilo tako: v kolikem času po zaključku seje bi morali predložiti pismene materiale - ali morda že pred začetkom seje? In kako bi prilagali pismene materiale k replikam in kam bi potem te replike vtikali? In kdo bi potem odgovarjal na pismene replike poslancev? Ali bi minister oziroma drugi poslanci odgovarjali na naslednji seji s pismenimi prispevki, ki bi se pritikali prejšnji seji ali tisti tekoči seji? Mislim, da gre za totalen idiotizem! To, kaj takšnega predlagati, pa to mora biti človek, mislim, že na robu znanstvene fantastike oziroma na črti, na tisti črti, ki jo je prej omenjal gospod Anderlič, ko se nekdo bliža geniju, ampak z one strani.
Hvala lepa. Gospod Beuermann, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Cel dan se že trudim, da se ne bi oglašal, ker menim, da je diskusija vse predolga in dogajanja današnjega dne kažejo na to, da smo še kako potrebni sprejetja novega poslovnika. Repliciram poslanskemu kolegu [[...]] [[Pogovor v klopeh.]]
Gospod Anderlič in gospod Jelinčič, vljudno vaju prosim, da dovolita gospodu Beuermannu, ki ima besedo, da pove svoje razmišljanje do konca.
Hvala za to intervencijo. Torej, repliciram poslancu Soku, ko govori o tem, da ni zagotovljena javnost v primeru, da bi se pismene prispevke pridodalo k magnetogramu. Saj menda vsi vemo, da je že današnja praksa taka, da so vsi magnetogrami na voljo na internetu, in ne vidim razloga, zakaj tudi taki ne bi bili. Kar se pa tiče pripombe kolega Jelinčiča, češ, da ne gre za magnetograme, pa lahko mirno, kar se mene tiče, poslanec posname svoj govor in se potem iz tistega naredi magnetogram. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, želite podati proceduralni predlog?
Želim, ja, podati proceduralni predlog, da, predsedujoča, opomnite poslanskega kolega - rekel je, da ne smem po nemarnem njegovega imena omenjati - iz prve vrste, iz LDS-a, ki je rekel, da me bo "ruknil" tako kot Hvalico. Hvala.
O proceduralnem predlogu, ki to ni bil, ni razprave. To ni bil proceduralni predlog, zato nadaljujemo z zasedanjem, ker ne mislim razpravljati in tudi o tem ni razprave. Spoštovana kolega, resnično sta se oba obnašala tako, da gospod Beuermann, ki je imel pravico govoriti, pravzaprav ni slišal svojih misli, ker sta vršila svojo razpravo, slišana pa je bila samo z vajinimi ušesi, tako da to razčistita med sabo; kolegov pa vendarle ni motiti med razpravami. K besedi se je prijavil še gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Tudi sam bi se odzval na trditev gospoda Zlobca, da se je naše televizijsko gledalstvo zgražalo nad debatami v državnem zboru. Sam mu ne zamerim zelo, ker je očitno bil nekaj let odklopljen od slovenske stvarnosti in ni poznavalec dejanskih razmer v Sloveniji. Vendarbi ga v tem primeru naprosil, da bi pozitivne zglede iz držav, kjer je, mislim, lahko kaj zasledil tudi pozitivnega v njihovem parlamentarizmu. Mislim, da je celo zastopal kraljevino Nizozemsko v sklopu držav Beneluksa, in tu smo večkrat slišali od članov naših delegacij, ki so bili v nizozemskem parlamentu, da so tam vsak teden na sporedu poslanska vprašanja. Mi smo komaj pred letom in pol uveljavili to, da mora na poslanska vprašanja, vsaj tri, odgovarjati tudi predsednik vlade. Mislim, da je tam to samo po sebi že večno razumljivo. Gospod Zlobec, dejansko ste napačno informirani, da je šlo za kakršnokoli zgražanje. Zgražali in manipulirali so nekateri provladni mediji s tezo, da se pri nas v parlamentu poslanci samo prepirajo in se kregajo. Vendar to je teza, ki je del izredno dobro izdelane strategije in tehnologije vladanja, in izvira, ima korenine pa še v prejšnjem sistemu. Namreč, skušali ste stalno ljudem kazati, kako so se nekoč vse lahko dogovorili in kako je takšen parlament, kjer ni nobenih debat, uspešen. Ampak v tem slučaju, bodimo pošteni, če v parlamentu ni debate, ni prepira, so sklenjeni tihi dogovori, kravje kupčije pod mizo in to so kravje kupčije na račun davkoplačevalcev. V ta namen, ko ste že navajali nemški parlament in pozitivne zglede, bi še enkrat citiral besede predsednika nemškega parlamenta ob slavnostnem govoru, ob selitvi parlamenta v Berlin, ko je navedel, da v Nemčiji je po tistem, ko se je demokratična Nemčija, po Hitlerju se je prepir zopet vrnil v nemški parlament. Pravi, da kdor pravi, da prepir ne sodi v parlament, ta zgolj hlini demokracijo. Gospod Zlobec in vsi ostali, moramo se enkrat zavedati, da tudi našim gledalcem povemo, da so te debate, polemike, včasih nujno potrebne, da je samo takšna pot do neke dobre rešitev. Nehajmo, tudi skozi medije, ljudi prepričevati, kot da je debata v parlamentu nekaj slabega. Ta 70. člen, kot je tu nastavljen, je ravno na liniji tega, da skuša to tehnologijo vladanja, ki je nedemokratična, ki izvira iz nedemokratičnih časov, ponovno reinkernirati. Jaz se čudim temu, da lahko nekaj takega podpirate. Hvala lepa.
Hvala lepa. K repliki se je javil še gospod Sok, in sicer na izvajanje gospoda Zlobca, na razpravo pa ves čas čaka še gospod Potrč. Gospod Sok, izvolite!
Hvala lepa. Jaz bi rad odgovoril gospodu Beuermannu, ki je rekel, da že cel dan posluša nesmiselne razprave tukaj v parlamentu. Se opravičujem, rekli ste, da cel dan poslušate in da je treba omejiti razprave. Dobro, se opravičujem, pa neplodne. Torej, jaz bom rekel, da je pač tako, da jaz mislim, da tam, kjer dva povsem enako mislita, tam je sigurno en odveč, če pa jih 90 povsem enako misli, potem pa jih je 89 odveč. To, kar se tiče tega. Teh neumnosti, ki so tu napisane, pa si nismo izmislili mi v opoziciji, ampak ste si izmislili vi. Sedaj mi sicer tu dr. Gaber nekaj kaže, neke zapise iz nemškega poslovnika, ampak ne vem, če so v kontekstu tega, kar je tu predlagano. Če ne bom prišel na vrsto v svoji razpravi, potem naj pismeno napišem svojo razpravo in jo naj priložim magnetogramu. Ja, saj to je ponarejanje zapisnika. To sem prej povedal. Res se postavlja potem vprašanje, komu pa naj to služi. Komu naj služi ta papir, ki ga bom jaz napisal. S tem si lahko, oprostite izrazu, nekaj obrišemo. To se mi zdi nelogično. Na takšen način, se pravi mimo javnosti, so delali v srednjem veku, v inkviziciji. Takrat so javnost izključili in sprejeli in naredili zapisnike po svoje. Se pravi, če smo mi parlament, potem mora biti poslancem omogočeno, da to povejo. Če pa nimajo možnosti javno povedati, potem pa je takšna rešitev, da bodo nekaj pisali, tudi nesmiselna. To mi pride isto naprej, kot ne vem, bral sem eno knjigo, v Rusiji je bila po ustavi dana svoboda veroizpovedi. Ljudje so lahko šli v cerkev, samo posebni oddelki tajne policije so jih premlatili in zastrašili. Se pravi, pravico so imeli, ampak po drugi strani pa seveda te pravice niso mogli uresničevati. Jaz še enkrat predlagam, da podprete ta amandma in res ta drugi odstavek v takšni nelogični obliki, kot je tu zapisan, popravimo. In bomo vsi zadovoljni. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Programiranje časa razprave je običaj v vseh parlamentih. Je pa to zelo zgovorna naloga, ki je ne bomo zlahka in tudi po takšni razpravi, kot jo danes slišim, preko noči uspešno opravili. Če pa kdo misli, da je pametno naprej ostati brez časovnega programa za razpravo k posameznim zakonom, potem bo pač praksa takšna, kot je doslej bila. Praviloma ni bila problematična. Mnogokrat pa je bila. In smo vsi skupaj ugotavljali, nemalokdaj, prosim, nehajmo razpravljati, nehajmo replicirati, dajmo, dosti, saj nič novega ne slišimo. Ampak, trajalo pa je. In takšnih primerov tudi ni bilo tako zelo malo. Za oteževanje takšnih primerov jaz vidim tudi dogovor ali pa odločitev o omejevanju časa razprave. Pri tem je pa najbrž treba povedati, da v matičnih delovnih telesih, ki tudi javno delujejo, omejitve razprave ni. Kar zadeva drugo obravnavo, je nesporno, tu je tudi posebej predlagani amandma, ki bi to pojasnil, k 132. členu, ki piše: o vsakem amandmaju se po razpravi o amandmaju glasuje. Da ja ne bi bilo dvoma, da po amandmaju ni razprave. To pomeni, da bo gotovo predlagatelj lahko obrazložil amandma. Pa postavljate tu vprašaj. Treba je samo prebrati, da to piše. To sploh ni vprašaj. Pa bo tudi drug lahko rekel in diskutiral o tem, potem se bo pa glasovalo. Se pravi, druga obravnava, kjer se tematsko govori o posameznih problemih, časovno ne bo omejena. Tam bo res odvisno od predlagatelja, ki bo pretežno vlada, ali bo zakone pripravila tako, da bo relativno malo amandmajev, ne pa, da bo sama oteževala odločanje z lastnimi amandmaji. Prva obravnava, gre za opredelitev do temeljev zakona. Tukaj najbrž res ni potrebno za predstavitev političnega stališča, da govori ali 11 ali 14 ali 34 poslancev. In zdaj problem, ki je tukaj s časovno omejitvijo, s katero pa tudi ostali soglašate, najmanj 10 za poslansko, najmanj 5 za poslance, je samo v tem, da je to garancija. In čim garancijo daješ, je relativno nizka. Ker če bi rekel, za poslanca najmanj pol ure in za poslansko skupino najmanj 1 uro, potem bi že s tem avtomatično raztegnili čas. V tem delu tukaj nismo celo nič bolj rigorozni, kot smo bili v veljavnem poslovniku. Tudi tukaj smo imeli enake časovne omejitve. Jaz menim, da stvari niso tako zelo kruto nastavljene, kot želite prikazati. Zavedam se pa, način realizacije je lahko za vse nas škodljiv. In če bomo poskušali, ker jaz si predstavljam razgovor na kolegiju takšen, da bomo rekli, ta točka, smo jo obdelali preko delovnih teles in ne zahteva posebne razprave, ta točka je pa politično tako občutljiva, da želimo javno o tem diskutirati in je minimum 4 dni ali 4 ure ali pa pol dneva za diskusijo o tem zakonu. In se bomo krepko zavzemali, da do tega pride. Če bomo tukaj dovolili, da se, recimo, na mnogih takih primerih opozicija onemogoči, da bi govorila, bo našla drug način in bo to nam v škodo. Da ne bom zdaj vas nagovarjal, da uporabite primer, ki ste ga že nekajkrat uporabili, kaj se potem lahko tudi zgodi. To bo treba ocenjevati. In na koncu samo še to. Poglejte, vaš predlog je pa tako, kot je pripravljen, vsebinsko tudi neizvedljiv, ker ne pove nič, kaj, kdo, na kak način bo o tem odločal. Vi imate samo predlog rešitve, da ostane 1. člen, prvi odstavek takšen, kot je napisan in ima omejitev, in drugi odstavek v celoti pove, da je omejitev na poslanca lahko minimalno 5 ali pa na poslansko skupino maksimalno 10 minut. Mnoga vprašanja ostajajo tukaj v celoti nerazrešena. Mislim, da v takšnem besedilu tudi ni sprejemljiv in da je možno amandma, ki smo ga v treh poslanskih skupinah pripravili, sprejeti, ne govorim pa o tem, da je idealen. Daleč od tega. Možno je o njem še potem tudi za tretjo obravnavo najti kakšno drugo rešitev.
Hvala lepa. Želite replicirati izvajanju gospoda Potrča? Ponovno razpravljati. Izvolite, gospod Jerovšek.
Hvala lepa, še enkrat. Moram reči, da se mi predlagani 70. člen zdi relativno retrograden. Naj mi kdorkoli kaže primerjave iz teh demokracij z dolgo tradicijo, moram reči, da to niso prave primerjave. Za mlado demokracijo je preveč nasilno omejevanje razprav v parlamentu lahko škodljivo. Jaz ne vem, ali predlagatelji iz koalicije, ki ste si tako zamislili poslovnik in delo v parlamentu, niste opazili, da se skozi vsako legislaturo na nek način parlament profilira, da ostaja na višjem nivoju, da so razprave na višjem nivoju, da nekatere nepravilnosti ali pa nelogičnosti ali pa pomanjkljivosti odpadajo same od sebe z rastjo tradicije, z rastjo parlamentarne demokracije. Tega se očitno niste hoteli zavedati, ampak ste šli v retrogradne rešitve, s čim večjim omejevanjem in z nekaterimi dejansko popolnoma staromodnimi rešitvami. Poglejte. Jaz mislim, da bi tudi na lastnem primeru v tem mandatu lahko spoznali, da ne ravnate povsem dobro. V tem mandatu ste imeli znotraj koalicije tu, v teh klopeh nekatere precej dolge razprave. Na ta način ste odpravili velike nelogičnosti v vaši koalicijski pogodbi. Brez teh razprav, bi imeli primerov zakonov in novel zakonov, kot je bila tista, ki je padla na referendumu, še bistveno več. Vsaj nekateri so tu znotraj začutili, da se popolnoma predati logiki koalicijske pogodbe ni pametno. Poglejte. Ta novela pa je šla z omejenimi razpravami. Niste nasilno, ampak prisilili ste opozicijo, vse stranke, da niso mogle sodelovati, ker niso želele sodelovati, ste jih prisilili k obstrukciji. Imeli ste izredno hiter postopek. Ampak poglejte si v ogledalu, kaj je ljudstvo na to reklo. Poglejte si plebiscitaren rezultat in zamislite se nad takim delom, prosim. Če želite generalno te staromodne vzorce [[...]]Mi vemo, da je relativno neomejen mandat v razvoju evropske demokracije odigral izredno pomembno funkcijo. Jaz se ne zavzemam za dolge razprave. Vendar ko pridemo v situacijo, da pride v parlament izredno slabo predložen zakonski predlog s strani vlade, ko imamo potem načine, na nek način destrukcije, ko vladni poslanci vložijo na ta isti zakon, ne vem, stotine amandmajev, ko jih zadnji dan umikajo mislim, da je potrebno, da se na takšne zadeve reče kakšna beseda. In sedaj ste iznašli način in tehnologijo, ko boste to preprečili. Vendar bo to retrogradno, to vas pelje nazaj. Na nek način si lahko želim takšne vaše tehnologije, kajti imate slovensko ljudstvo za neumno in še vedno mislite, da bo večno verjelo vsemu tistemu, kar je rečeno skozi vladna usta. Pri takem načinu dela le-to ne bo verjelo. Še enkrat poudarjam, rezultat tega referendumaje to jasno pokazal, in je zlasti pokazal, da je trenutno v slovenskem političnem prostoru popolnoma druga politična aritmetika, kot pa tule sedi. [[Smeh.]] No, vidim, da se s šalo in smehom skušate izogniti resnim stvarem. Sprašujem tudi, ali boste sedaj, ko boste po tankovski metodi uveljavili ta poslovnik, pa vi predlagali, da postanemo normalni, pa da bodo ljudje lahko vsaj te razprave spremljali prek TV prenosov? Ali boste imeli še vedno strah pred našimi ljudmi, da bi videli, kaj se dogaja v parlamentu? Ko boste naredili vse po tistih vzorcih, ki so posledica, še enkrat rečem, izredno dolge parlamentarne tradicije. Veste, da je v Angliji bila nekoč popolnoma neomejena debata, da so si Irci na ta način, kot s pomembno metodo, izborili neodvisnost, ko so tudi brali biblijo, čeprav se sam za to ne zavzemam. Vendar vedite in vemo, da nasilni vzorcu tu niso primerni. To mora biti neka geneza. Naš parlament se vsekakor razvija v pozitivni smeri. Vi boste sedaj ta razvoj zaustavili zopet z nekimi vsiljenimi metodami, ki izvirajo iz prejšnjih časov, ki so zopet na silo prinešene v ta prostor. To ni dobro, še enkrat opozarjam. Sem za neke omejitve, za hitrejši postopek absolutno, vendar se vprašajte, koliko je v tem trenutku to potrebno. V tem mandatu ste vi porabilinajveč časa, da ste se med sabo zmenili. In bog varuj, da tega ne bi bilo, potem bi imeli katastrofalne posledice takšnega vladanja, kot ste si ga izmislili jeseni lanskega leta s koalicijsko pogodbo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Smo na listni številki 11 pregleda amandmajev in tudi pri amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije, ki pa je identičen amandmaju pod številko 1, katerega predlagatelj je poslanska skupina Nove Slovenije, in bomo glasovali o obeh naenkrat.
Oprostite, proceduralno!
Samo, da sem pojasnila do konca. Videla sem vašo roko. Izvolite, gospod Drobnič, proceduralni predlog.
Predlagam proceduralni predlog. Glede na razpravo ob členu, kjer si niti sama koalicija ni čisto na jasnem, v skladu s poslovnikom zahtevam polurni odmor, da se poslanske skupine lahko dogovorijo in posvetujejo o glasovanju. Hvala.
Gospod Drobnič, vi ste v svojem imenu predlagali.
V imenu poslanske skupine. V imenu poslanske skupine zahtevam v skladu s poslovnikom 30-minutni odmor. Zraven sem pa že povedal razloge za to. Verjetno jih pa poslanci sami veste.
Poslovnik v svojem členu določa, omejitev ni, praksa je bila, da se je pred odločanjem poslanskim skupinam ugodilo. Ker smo [[...]] [[Glasovi iz ozadja.]] Nesporazum je očitno v nejasno [[..]]
Ja dobro, proceduralni predlog še enkrat ponavljam. V skladu s poslovnikom zahteva naša poslanska skupina Nove Slovenije NSi 30 minut odmora, da se posvetuje med seboj, ne z drugimi, pa tudi drugi ne vem, če ste potrebni, o glasovanju glede tega člena.
Hvala lepa. Poslovnik, po katerem delamo, omogoča, da se na predlog poslanske skupine le-ta posvetuje v svoji skupini, zato za danes končujemo z delom, ker je ura 17.35 in jutri nadaljujemo ob 10.00 uri s to točko dnevnega reda, glasujemo o 70. členu in o amandmajih k temu členu. Za sodelovanje se vam lepo zahvaljujem. Na svidenje. SEJA JE BILA PREKINJENA 27. JUNIJA 2001 OB 17.35 URI.)