Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospe in gospodje, prosim, da se umirite, zasedete svoja mesta. Pričenjam 11. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Roberto Battelli, Ljubo Germič, Feri Horvat, Srečko Hvauc od 17.30 ure dalje, mag. Vasja Klavora, Rudolf Moge od 17. ure dalje, dr. Marko Pavliha, Vili Rezman, Davorin Terčon, Marjetka Uhan, Janko Veber in Milenko Ziherl. Na sejo sem vabil predsednika vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janšo k 1. točki, predstavnike vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda ter predstavnika komisije za preprečevanje korupcije k 20. točki dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Preden preidemo na predlog za širitev dnevnega reda, dovolite naslednjo informacijo. Poslanski skupini LDS in SD sta v petek, 18.11.2005, predsedniku državnega zbora naslovili predlog za širitev dnevnega reda 11. seje zbora in sicer predlagata, da državni zbor sejo razširi z obravnavo akta o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev vseh dejstev in okoliščin ter ocenitev dejanskega stanja pri prodaji kapitalskih deležev, kapitalske družbe d.d. in slovenske odškodninske družbe d.d. v družbi Mercator d.d., ki je bila izvedena 30.8.2005, s čimer naj se ugotovi ali je pri tem prišlo do oškodovanja državnega premoženja in kakšna je v zvezi s tem morebitna politična odgovornost nosilcev javnih funkcij v mandatu 2004 do 2008. Akt o odreditvi parlamentarne preiskave sta poslanski skupini pripravili na podlagi zahteve za odreditev parlamentarne preiskave, ki jo je skupina 31-ih poslancev s prvopodpisanim mag. Milanom M. Cviklom vložila 25. oktobra 2005. S tem v zvezi ugotavljam, da je na dnevni red te seje zbora že uvrščena odreditev parlamentarne preiskave na zahtevo 39-ih poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom, ki v opredelitvi predmeta namena ter dokaznih predlogov preiskave zajema vse ključne vidike, ki jih vključuje tudi zahteva skupine 31-ih poslancev, to pa pomeni, da je zahteva 31-ih poslancev materialno pravno realizirana že v okviru prej vložene zahteve 39-ih poslancev, zato predloga poslanskih skupin LDS in SD za razširitev dnevnega reda ne bom dal na glasovanje. Odbor za finance in monetarno politiko pa predlaga, da se dnevni red razširi z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, nujni postopek. Predlog odbora ste prejeli z dopisom dne 18.11.2005. Želi besedo predstavnik predlagateljev širitve dnevnega reda? Želijo predstavniki [[...]]Izvolite gospod Rop, proceduralno.
Spoštovane poslanke, poslanci. Gospod predsednik. Moram teči, da protestiramo proti takšnemu ravnanju. Mi smo danes v skladu s poslovnikom, v skladu s 64. členom poslovnika zahtevali, da uvrstite na glasovanje našo zahtevo, naš predlog za odreditev parlamentarne preiskave v primeru Mercator. Mi smo seveda v tej naši utemeljitvi tudi povedali, zakaj to predlagamo in zakaj se ne strinjamo z vašim predlogom, ki seveda je oblikovan znotraj dnevnega reda. Torej, imamo vso poslovniško pravico, da od vas zahtevamo, da uvrstite to na glasovanje, da od vas zahtevamo, da nam omogočite možnost obrazložitve, zakaj to predlagamo. Seveda je pa potem stvar državnega zbora, poslank in poslancev, da se odločijo o tem, ali bodo glasovali za ali bodo glasovali proti. Torej z vašim mnenjem, da je za zahtevo vladnih poslancev, pozicijskih poslancev, absorbirana zahteva opozicijskih poslancev, se ne strinjamo. In ne strinjamo se, zaradi več razlogov. Prvi trije razlogi se nanašajo na razloge, na katere vas je opozorila že zakonodajno-pravna služba in jih ne upoštevate v svojem mnenju. Prvi razlog se nanaša na to, da je predlog vladnih poslancev predlog za preiskavo v primeru 83 prodaj deležev različnih slovenskih podjetij. Zakonodajno-pravna služba vas je posebej opozorila na zasedanje kolegija, da bo v tem primeru problem čas trajanja preiskave 83-ih primerov prodaj. Posebej vas je opozorila, da po njenem mnenju 83 prodaj, 83 primerov ni možno obravnavati in o njih sprejeti ustreznih zaključkov v enem mandatu. Zelo preprost izračun pokaže, da bi morala preiskovalna komisija delati vsak dan, vsako noč, da bi vsakih deset dni ugotovila, kaj se je v posameznem primeru dogajalo, da bi predlagala ustrezne sklepe, da bi predlagala, seveda sklepe, ki se nanašajo na politično odgovornost posameznih nosilcev javnih funkcij. V kolikor ne bi delala deset dni in deset noči, pa bi porabila približno 10 do 20 let. Takšnih argumentov je še veliko in jih je vsaj pet, šest. In jaz vas prosim, lepo vas prosim, da upoštevate demokratične standarde, da daste možnost opoziciji, da seveda, vsaj predstavi vse argumente za ustanovitev preiskovalne komisije in da se na osnovi teh argumentov potem državni zbor odloča. Argumentov je dovolj, argumenti so jasni in zahtevajo ustanovitev opozicijske preiskovalne komisije. Zato prosim, da to uvrstite nemudoma in takoj na glasovanje.
Hvala gospod Rop. Gospod Potrč, proceduralni predlog? Izvolite.
Gospod predsednik, jaz bi želel opozoriti, da sem trdno prepričan, da je vaša odločitev zloraba ustave. 93. člen ustave jasno daje obveznost državnemu zboru, da v primeru zahteve ene tretjine poslank in poslancev mora, poudarjam mora ustanoviti preiskovalno komisijo. Niti vi nimate pravice, da spregledate to določbo, enako po mojem te pravice ne bi imel državni zbor, vendar je to že druga stvar, ko bo to uvrščeno na dnevni red. Zato mislim, da je to zahtevo nujno in obvezno treba uvrstiti na dnevni red, ker vse, kar vi kasneje trdite v vaših obrazložitvah, ali je zahteva za parlamentarno preiskavo v zadevi Mercator pokrita ali ne z vložitvijo zahteve 39 poslank in poslancev, je mogoče ocenjevati in razpravljati samo, če sta obe zahtevi vloženi in če se potem tudi razpravlja o tem, kako eno ali drugo stvar obsega katera preiskava. Ker veste, danes govoriti o tem, da preiskava 39 poslank in poslancev, ki prvič, Mercator daje na šesto mesto, ne na prvo, in drugič, pravi, da se bo konec leta, naslednjega, ne letošnjega, začela o tem preiskava. Trditi, da to pokriva preiskavo Mercatorja je čista neresnica. Večina lahko sklene, da bo sicer do konca drugega leta dala enkrat na dnevni red Mercator in rekla, da bo razmišljala o dokaznem sklepu, kasneje noben od dokaznih sklepov ne bo izvršen, ali bo vsako leto enkrat ne dnevnem redu tudi zadeva Mercator in do konca sploh ne bo končana. Zato resnično razumite, da gre za temeljne vrednote ustave in demokracije in da najmanj kar je, nimate pooblastil, da sami ocenite, da boste kršil 93. člen ustave in ne niti poslankam in poslancev dal možnosti, da o vloženi zahtevi razpravljajo. O tem, da je poslovniško korektna pa sploh ne bi razpravljal, ker je nesporno, in tudi vi temu ne morete ugovarjati. Hvala.
Gospod Potrč, to je bila zloraba poslovnika, ni bilo proceduralnega predloga, en proceduralni predlog je že bil dan, ni sedaj točka dnevnega reda, ki bi se glasila razprava o odredbi. Ta točka bo na vrsti naslednji teden, v sredo in predvidenih je 7 ur, 7 ur razprave. Dovolj bo časa. Gospod Cvikl, nikomur več besede, kajti imamo en proceduralni predlog in naj odgovorim, zakaj ga ne bom dal na glasovanje. Gospod Rop, marsikaj me je opozorila zakonodajno-pravna služba, med ostalim me je še posebej opozorila, da poteka preiskava v parlamentarni preiskovalni komisiji po postopku, ki je določen po zakonu o kazenskem postopku. In po tej, po teh določbah, predvsem 19. člen zakona o parlamentarni preiskavi jasno določa temeljno načelo kazenskega procesnega prava, da o isti stvari ne more teči več kazenskih postopkov, v primeru parlamentarne preiskave ne more teči več parlamentarnih preiskav. Če bi dovolil ustanovitev dveh preiskovalnih komisij na isto temo, bi kršil to osnovno pravno načelo. Jaz sem spoštoval ta opozorila in tudi tako ravnal. Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave. Boste dobili pred glasovanjem. In sicer, mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. V tem primeru se glasovanje lahko opravi. Gospod Cvikl, samo prosim, ne izigravajte poslovnika, proceduralnega predloga o že odgovorjeni stvari.
Gospod predsednik! Hvala lepa, da me naprej opozorite, kaj lahko govorim. Upam, da mi ne boste zamenjali čipa. Poglejte, gospod predsednik, problem je naslednji. Če bi jaz dovolil dve parlamentarni preiskavi, parlamentarno preiskavo določa državni zbor in ne vi in vi ste pravico 31. poslancem, z menoj kot prvo podpisanim, grobo kršili, ker če bi gospod predsednik [[...]]
Gospod Cvikl, ni razprave na to temo. Prosim, da končate in daste [[...]]
[[...]]Dovolite, da pojasnim svoj proceduralni predlog. Imam 3 minute, da pojasnim proceduralni predlog. Lahko? Hvala lepa. Poglejte, gospod predsednik, problem je, da ste seveda zamenjali nekaj dejstev. Dobili ste 27. oktobra prvo mnenje zakonodajno-pravne službe in po njem bi morali zavrniti prvo zahtevo, ker le ta ni bila utemeljena. Potem pa ste v šestih korakih naredili vse, da ne bi prišlo do obravnave tiste parlamentarne preiskave, ki jo je zahtevalo 31 poslancev. In mi imamo neposredno po ustavi, tako kot državni svet, pravico, da o tem razpravlja in odloča državni zbor. Vi bi želeli naslednji teden razpravljati 7 ur o dokumentu, ki ga je gospod Tanko, pa še nekateri, uspel napisati tako, da je "prepisal" [[v narekovaju]] našo parlamentarno preiskavo. Gospodje so seveda izhajali iz parlamentarne preiskave, zato, gospod predsednik, prosim, da upoštevate zahteve tako 31. poslancev, ker ste na zaprtih sestankih povedali, da ne boste kršili ustavne pravice 31. poslancev. Sedaj to delate, grobo kršite pravico 31. poslancev in zahtevamo, da to uvrstite na dnevni red. V kolikor tega ne boste storili, bomo zahtevali pred odločanjem odmor, da se odločimo o naslednjih korakih, ali bomo v državnem zboru, v katerem vi odločate, ali bomo imeli eno ali dve parlamentarni preiskavi, ne pa državni zbor v celoti, ne moremo na tak način sodelovati. Tako, gospod predsednik, imam še 56 sekund in dovolite, to kar danes delate, to kar danes delate, je groba kršitev ne samo zakona in poslovnika o parlamentarni preiskavi, ne samo ustave, ampak celo poslovnika državnega zbora v delu v katerem se pove, da o tem v končni fazi odloča državni zbor. Sta dve zahtevi za parlamentarno preiskavo. Eno je napisalo 39 poslancev, drugo 31 poslancev. Če hoče državni zbor o tem suvereno odločati in ob tem imeti vseh šest mnenj na prvo zahtevo in pozitivno mnenje na drugo zahtevo, potem to morate uvrstiti na dnevni red. V nasprotnem primeru poslancem in poslankam ne dajte pravice, da bi o tem odločali na podlagi informacij, ampak si jih podrejate. In to, gospod predsednik, ni vaša naloga, vi ste predsednik državnega zbora ne pa predsednik vladajoče koalicije v državnem zboru. Zahtevam, da to daste na glasovanje.
Smo v fazi sprejemanja predloga, da se predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodka pravnih oseb uvrsti na to sejo. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin na to temo? Izvolite gospod Peče.
Gospod predsednik, hvala, hvala pa ne morem reči vašemu sodelavcu gospodu Plevelju, ki že dolgo časa nazaj vidi, da se dviguje roko. Jaz sem vedno verjel v parlamentarni red in disciplino, ki omogoča, da poslanec, ki želi govoriti proceduralno, besedo tudi dobi. Dovolite, da na podlagi 64. člena poslovnika državnega zbora predlagam umik 21. točke iz tega zasedanja državnega zbora, in sicer tisto preiskovalno komisijo, ki ste jo na lastno željo in nasproti mnenju zakonodajno-pravne službe uvrstili na omenjeno sejo državnega zbora. V skladu z določili poslovnika, ki govorijo o proceduralnem predlogu pa dovolite, da pojasnim stališče in razloge, zakaj v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke predlagamo umik. Kot verjetno sami veste, vemo pa definitivno vsi tukaj, da je delo SOD-a in KAD-a predvsem v zadnjem obdobju postalo izredno netransparentno, prvič. Drugič. SOD in KAD upravljata z državnim premoženjem. Državni zbor je poklican za to, da kontrolira delo SOD-a in KAD-a, kot veste pa je pod vodstvom tega državnega zbora prišlo, po naši oceni, celo do nezaslišane aktivnosti, to je, da predstavniki SOD-a in KAD-a, govorimo o dveh družbah, ki upravljata s premoženjem vseh nas, nista hoteli podati poročila niti pred matičnim delovnim telesom, kaj šele pred katerimkoli drugim zainteresiranim delovnim telesom. Gospod Cukjati, v okviru nacionalne stranke smo že večkrat poskušali dopovedati vsem vam, da je najbolj brezpredmetno oziroma najbolj ne modro kar lahko zakonodajna veja oblasti naredi, da ustanovi enostransko politično komisijo, katere zagotavljanje cilja bo izključno ugotavljanje in kazanje s prstom na krivce iz preteklega režima. V okviru poslanske skupine smo za to predlagali, da v okviru državnega zbora ustanovimo eno komisijo, v kateri bodo sodelovali poslanci tako opozicije kot pozicije. Predlog je bil zavržen v tistem smislu, češ, da si eden od poslancev nacionalne stranke jemlje prevelike pristojnosti. Zato je po naši oceni, v kolikor hočemo ohraniti dobro ime tega državnega zbora in pa v kolikor hočemo ohraniti vsebino besede transparentnost, najbolj smiselno, da v danem momentu umaknemo zahtevek za preiskovalno komisijo, ki je bil podan s strani vladnih strank in katere namen je izključno politični namen, to je kazanje s prstom na preteklo vlado, prav tako pa ocenjujem, da je tudi poskus poslanske skupine Združene liste in pa Liberalne demokracije, ustvariti politični pritisk na sedanjo vlado, zato je edino modro kar lahko naredimo, da oba predloga danes zavržemo s seje državnega zbora in končno enkrat pristopimo k tisti rešitvi, ki bi omogočala eno parlamentarno komisijo v kateri bi sodelovali vsi skupaj in končno prišli do, upam vsaj, do rešitev, ki bi odražala dejansko stanje SOD-a in pa KAD-a.
Gospod Peče, žal ste tudi vi zlorabil poslovnik. Dobro veste, da se predlogi za umik posameznih točk dnevnega reda vložijo dan prej do 12. ure. Takega predloga nisem prejel in izkoristil ste ta proceduralno predlog, zato da ste pač govoril. Ponavljam, čas za razpravo o teh stvareh je 7 ur, mislim da boste s tem zadovoljni. Ponovno sprašujem ali želijo besedo predstavniki poslanskih skupin o predlogu odbora za finance in monetarno politiko, da se dnevni red razširi z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb - nujni postopek. Ne. Prehajamo na odločanje o predlogu. Proceduralno? Izvolite.
Predsednik, hvala lepa. To, kar ste ravnokar povedali gospodu Pečetu je pa vaše sprenevedanje. Dva predloga sta bila dana in seveda o teh dveh predlogih in umikanju je mogoče, gospod predsednik, razpravljati samo, če jih boste uvrstili. Nihče do danes ni mogel vedeti, da ste boste odločili, da ostane samo predlog na sami seji. Predlagam, v imenu poslanske skupine, poslanskega kluba Liberalne demokracije, odmor 30 minut, v katerem se bomo odločali, na kakšen način sodelovati pri delu državnega zbora, v katerem vi odločate o vsem. Ne velja več niti kolegij, ne veljajo več niti zahteve poslanskih skupin, velja samo to, kar pravite vi. Gospod predsednik, to je nedopustno, ustava jasno določa, o čem naj državni zbor odloča [[...]]
Gospod Cvikl, naj vas opozorim, da v zvezi z dnevnim redom ni obrazložitve glasu in tudi ni možno prekiniti seje pred glasovanjem, zahtevati prekinitve v smislu posvetovanja s poslansko skupino.
Pred vsakim odločanjem, gospod predsednik, je možno [[...]]
Tako je razložila poslovniška komisija in tako je tudi v praksi, zato prosim, da se usedete [[...]]
[[..]]30 minut odmora, zato da se posvetujemo [[...]]
Ne moremo sprejeti predlogov, ki so v nasprotju s poslovnikov, zato prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za je glasovalo 41 in proti 6. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je predlog razširitve dnevnega reda sprejet. Zbor bo to točko obravnaval kot 6a. točko dnevnega reda. Tako predlagam zboru, da za današnjo sejo določi dnevni red kot ste ga prejeli s sklicem in s predlagano dopolnitvijo. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 40 in proti 12. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je dnevni red 11. seje zbora določen. S tem prekinjam sejo in jo bomo nadaljevali ob 15. uri.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 27 poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. in drugim odstavkom 245. člena ter 247. člena poslovnika državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik vlade. Zatem bodo ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospa Marija Lukačič, minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel in minister za gospodarstvo mag. Andrej Vizjak, odgovorili na poslanska vprašanja, postavljena na 10. seji zbora, na katera zaradi odsotnosti niso odgovorili. Poslanci, ki so prijavili dve vprašanji, bodo drugo vprašanje postavili potem, ko bodo vsi prijavljeni poslanci postavili po eno vprašanje. Poslanci imajo za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik vlade in ministri odgovorijo na vprašanje največ v petih minutah; enako tudi, če je vprašanje postavljeno več ministrom. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Prosim poslance, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednji ministri: minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel, minister za obrambo, gospod Karel Erjavec, minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo dr. Jure Zupan in minister za pravosodje dr. Lovro Šturm po 17.00 uri. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morata predsednik vlade ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor, ki bo objavljen v glasilu državnega zbora. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo državnega zbora. Na klopi ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katere v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Kot že rečeno, bo na prva štiri vprašanja odgovarjal predsednik vlade, gospod Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje postavil mag. Milan M. Cvikl. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci, gospod Janša, ministrica in ministri! Gospod Janša, čez ducat dni bo leto, kar ste zaprisegli, da boste po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi skrbeli za blaginjo v Sloveniji. Leto kasneje je jasno, da vas ne skrbi blaginja vseh. Naredili ste veliko škodljivih potez v družbenem okolju in še posebej na gospodarskem in davčnem področju. Prvič, izvedli ste vrsto škodljivih zamenjav, ko ste postavili politično in ne strokovno kompatibilne javne uslužbence, šefa policije, tožilstva, ravnatelje v šolah in tako dalje. Drugič. Škodljivo delujete v gospodarstvu. V operaciji Mercator je po sestanku 12. avgusta, pri nas sledilo oškodovanje davkoplačevalcev za več kot 29 milijard ali 3 tisoč stanovanj. Danes nam predsednik državnega zbora ni dovolil niti dati te razprave na dnevni red. Nato ste izvedli politično menjavo v Mercatorju in danes obiskovalci vašega sestanka politično prevzemajo lastništvo nad časopisom Delo. V bančnem sektorju ste odstavili upravo banke, ki je iz sedme naredila tretjo banko v Sloveniji, sedaj se je "raiting" zmanjšal in ta banka je sedaj cenejši plen za obiskovalce vaših sestankov. Zamenjali ste direktorja Luke Koper, padel je predsednik uprave Petrola. So tudi oni bilo moteči element kot pred nekaj dnevni zamenjan šef Mercatorja? Četudi so direktorji najeta delovna sila, nas mora zelo skrbeti, da dobri rezultati ne štejejo. Sploh ni važno kaj znaš, važno je, da si naš. In tretjič. Letos ste za 600 milijard povečali pritisk na javni dolg zaradi zadolževanja Darsa, občin, državnega proračuna, izgube pri prodaji Mercatorja. Logično vprašanje je, kje boste vzeli, kdo bo vse to plačal? Odgovor dajete sami. Zaostrili ste davčno zakonodajo, pritrjujete potezam reformistov, da je potrebno varčevati. Edino varčevanje je to, da se bo podvojilo, za 100% povečalo obdavčitev hrane, knjig, otroških potrebščin, gradnje novih stanovanj, zdravila. Ali delate to le zato, da bi lahko več dobili najbogatejši? Skrbi nas, da najprej delite svojim, in potem, ko potrošite stotine milijard brez kritja, predlagate z ostrimi, trdimi reformami, da naj varčujemo vsi. Gospod Janša! Kakšen je torej učinek v letu 2005 sprejetih sklepov in dejanj vlade, ki jo vodite, na področju davčne zakonodaje, za življenje in delo državljanov in državljank Republike Slovenije? Povejte nam, kaj ima od vaših potez trgovka v Mercatorju? Ima kaj več od solza v očeh zaradi negotove bodočnosti?
Hvala gospodu Cviklu. Gospod premier, izvolite.
Hvala lepa za vprašanja, čeprav moram reči, da kljub temu, da je minilo eno leto, odkar so bile volitve, da imamo novo vlado in tudi novo opozicijo, pozicija še vedno ne pozna poslovnika in ga ne spoštuje, tudi ne pri poslanskih vprašanjih, zato da se bo vedelo kaj je bilo vprašano in katero vprašanje je bilo najavljeno. Ga bom prebral. Gospod Cvikl je poslal vprašanje, ki se glasi: Kakšen je učinek v letu 2005 sprejetih sklepov in dejanj vlade, ki jo vodite na področju davčne zakonodaje in gospodarskem področju, za življenje in delo državljank in državljanov Republike Slovenije? Sedaj, če izpustim nekatere politične floskule v tem uvodu, potem bi dejal, da je nova vlada dobila v bistvu v roke najtežjo dediščino, ko gre za davčno zakonodajo v prejšnjem mandatu oziroma konec prejšnjega mandata so bili sprejeti novi davčni zakoni oziroma popravki davčnih zakonov, ki so življenje državljank in državljanov v Sloveniji zelo zakomplicirali in podražili. Vlada se je tega problema lotila takoj. Že na tej seji boste neposredno obravnavali štiri davčne zakone, ki skušajo popraviti oziroma sanirati stanje, ki ste ga povzročili. Tako gre v zakonu o davku na plače že za leto 2006 za predlog, da se ta davek zmanjša za 20%. Res je opozicija vložila predlog zakona, da se ta davek ukine. Seveda tega zakona ni predlagala dokler je bila vlada, ker je to enostavno nemogoče narediti čez noč. Upamo,da bo opozicija podprla vsaj 20% znižanje tega davka, kar je predlagano v zakonu, ki ga imate ne dnevnem redu. Pri zakonu o dohodnini, kjer smo tudi predlagali spremembe, je ena najpomembnejših novosti povečana skupna olajšava za reševanje stanovanjskega problema, kar prej očitno tudi ni bilo možno. Pri zakonu o davku na dohodek pravnih oseb uvajamo nove razvojne olajšave oziroma znižanje davčne osnove za vlaganje v raziskave in razvoj, kar je s spremembo zakona prejšnja vlada v veliki meri reducirala. Pri davku na dodano vrednost bo prvič možen obračun tega davka za obrtnike in manjše podjetnike, ki imajo obdavčenega prometa do 50 milijonov po plačani realizaciji, ne pa na podlagi fakturirane realizacije, kar je bila dolgoletna zahteva gospodarstva, še posebej malih in srednjih podjetnikov. Tako, da gre enostavno za ukrepe, ki jih je vlada naredila takoj, ki jih je možno uveljaviti z naslednjim letom in v kolikor bo državni zbor te spremembe na davčnem področju podprl, bo naslednje leto življenje državljank in državljanov, ki so podvrženi izvajanju teh davčnih zakonov, precej laže in cenejše, predvsem pa manj komplicirano. Hkrati je vlada nedavno potrdila okvir gospodarskih in socialnih reform. S tem okvirom, predvidevamo, z letom 2007 temeljitejšo spremembo davčnega področja oziroma davčne zakonodaje, predvsem zelo veliko poenostavitev, kar je eden naših ključnih problemov. Pričakujemo, da bo enako zavzeta razprava, kot je o nekaterih drugih manj pomembnih stvareh, tudi o tem predlogu. Kar se tiče teh ponovljenih očitkov, ki se ponavljajo zelo papagajsko v zvezi s sestankom 12. avgusta naj povem, da se lahko predsednik vlade sestane s komerkoli, tudi z direktorji katerihkoli podjetij. Zapis tega sestanka je moj kabinet dal na voljo, je bil objavljen. Ta zapis demantira vaše trditve. Tudi v prihodnje se bo predsednik vlade sestajal s komer bo smatral, da je potrebno. Za dovoljenje ne bo vprašal ne gospoda Cvikla, ne gospoda Ropa, ne kogarkoli drugega, ki se v zvezi s tem v zadnjem času spreneveda, kot da takšnih sestankov ni bilo tudi v preteklosti in da jih ne bo tudi v bodoče.
Hvala gospodu premierju. Gospod Cvikl želite dodatno obrazložitev? Izvolite.
Nisem zadovoljen s tem, kar je povedal gospod predsednik, ker očitno ga ne skrbi blaginja vseh. Dovolite, da vam citiram iz zakona, ki jih je sprejela vaša vlada. Vi ste v zakonu o spremembah zakona o dohodnini sprejeli rešitev, ki vse državljane in državljanke dodatno obdavčuje. Obdavčujete pa tisto, kar ljudje najtežje dajo od sebe, obdavčujete prihranke, in to z 20% davčno stopnjo. Ukinili ste namreč olajšavo, ki jo je uvedla prejšnja vlada, ki je vedno veljala v Sloveniji in sedaj bo vsakdo, vsak od nas, trgovka v Mercatorju, stara mama, vi, vsi tukaj plačevali na vsakih pet tolarjev obresti en tolar davka državi. Hkrati ko ste to naredili, gospod predsednik, ste pa skupini najbogatejših v Sloveniji, skupini, ki je na podlagi odločitev DEMOS-ove vlade in tu sprejetega zakona dobila vrnjenih več kot 200 milijard premoženja, njih ste pa želeli popolnoma oprostiti plačila davka od obresti, se pravi na eni strani jemljete vsem nam vsak peti tolar privarčevanih sredstev, na drugi strani pa ste tem nacionalizacijskim upravičencem želeli oprostiti do 70 milijard plačila obresti v času dospetja obveznic. Posvetujete se z gospodom ministrom za finance, da vam to razloži. Kakšno družbo torej graditi? Ali gradite družbo v kateri imajo eni vse, družbo, kjer se navzgor klanja in družbo kjer se navzdol pritiska? Ker z okvirom gospodarskih reform, ki jih predlagate s 13% točko dvigom DDV-ja boste pritisnili navzdol na tiste, ki imajo manj in na srednji sloj. Zato je moje dodatno vprašanje, gospod predsednik, kakšen družbeni, gospodarski, davčni razlogi vas vodijo pri teh odločitvah?
Hvala. Gospod premier izvolite.
Najprej naj odgovorim še na eno od prejšnjih vprašanj oziroma trditev, ker je prej zmanjkalo časa. Glede zamenjave se jaz ne spuščam v to, ali je bila ta zamenjava motivirana tako ali drugače, o tem naj sodijo tisti, ki so to odločitev sprejeli in kdorkoli drug. Zagotovo pa je nesporno, da je bila postavitev gospoda Jankoviča politična, to politično postavitev je izvedel vaš sosed na desni, gospod Rop, ki je to tudi javno povedal. Ta posnetek smo lahko gledali ponovno v soboto, ko je gospod Rop gospodu Jankoviču neposredno dejal: "Jaz sem te nastavil, politika te je nastavila, politično si bil nastavljen." Se pravi, glede odstavitve so lahko mnenja različna, glede nastavitve pa obstaja samo ena resnica, ki jo je tisti, ki jo je proizvedel tudi priznal, takrat je šlo za politično nastavitev. Glede nadaljevanja tega vprašanja, ki ni vprašanje, moram najprej ugotoviti, da bi morali spremeniti naslov točke dnevnega reda. Tukaj opozicija ne sprašuje, opozicija sprašuje in odgovarja. Gospod Cvikl je postavil vprašanje in je že sam nanj odgovoril. Potem pa je mene vprašal, zakaj to delam, kar je on meni pripisal. Tako, da [[...]]Nima se smisla braniti pred obtožbami, ki so vnaprej izrečene, ki niso postavljene kot vprašanja, ampak kot neka trditev. Kar se tiče zakona o dohodnini, je v tem zakonu veliko rešitev, ki popravljajo zgrešene poteze, ki ste jih sprejeli v prejšnjem mandatu, zelo veliko rešitev, ne vem koliko ur ste porabili na odboru za finance, da ste šli skozi razpravo, o tem v nadaljevanju te seje. V kolikor je še kakšen predlog, ki lahko stvari izboljša, ga bom jaz prvi podprl. Sprašujem pa se seveda, kje so vsi ti predlogi bili, dokler ste bili na oblasti. Zakaj so naenkrat ideje privrele na dan po 3. oktobru lanskega leta? Očitno je bil to zelo zdravilen datum, tudi kar se tiče sproščanja intelektualnih potencialov. Zelo dobro, pač, so se nekateri vživeli v vlogo opozicije, kar je dobro. Država potrebuje dobro vlado in tudi dobro opozicijo. Moram pa reči, da ste v tej funkciji boljši, kot ste bili v funkciji, ko ste bili v vladi. Po tistih šestih mesecih je nastalo veliko problemov in veliko stvari, ki jih še vedno rešujemo.
Hvala. Želite? Izvolite.
Proceduralno. V skladu z drugim odstavkom 246. člena predlagam, da državni zbor odloči ob času glasovanja, da bo opravil razpravo o neustreznem odgovoru gospoda predsednika vlade. Vprašal sem ga, kakšen je učinek v letu 2000 sprejetih sklepov in dejanj vlade. Jaz vas ne sprašujem o tem, kaj poslanci predlagamo, govorim o sklepih, ki jih vlada, ki jo vi vodite skupaj z ministrom za finance na njegov predlog predlaga. To odraža politično filozofijo vaše vlade in o tem vas sprašujem. Zato sem seveda rekel, kako morete na eni strani jemati vsaki peti tolar, na drugi strani pa nekomu dajati do 70 milijard po tem, ko ste že 29 milijard zapravili samo v poslu Mercator. Zato predlagam, da se v državnem zboru pogovorimo o škodljivem delovanju vlade v gospodarstvu. V primeru operacije Mercator, ko ste zamenjali nekoga, ki je za 11 krat povečal vrednost Mercatorja, ste vi ustvarili škodo več kot 3 tisoč stanovanj za mlade družine. Pogovoriti se je potrebno o tem, kako ste lahko v enem letu ustvarili za 600 milijard pritiska na javni dolg. Upam, da veste, da te številke obstajajo in upam, da seveda vam je to poznano. In pogovoriti se moramo predvsem o tem, na tej seji, s tem odgovori, kdo bo to plačal. Predlagate namreč poučevanje, gospod predsednik, s strani tistih, ki so najrevnejši, ne pa tisti, ki so najbogatejši. Tudi z enotno davčno stopnjo, z dvigom stopnje DDV se to predlaga. Ker seveda v državnem zboru ali nikjer ni mogoče imeti javne razprave o tako imenovanem okviru reform, predlagam, da opravimo razpravo o neustreznem odgovoru predsednika vlade, razpravo o tem okviru reform. Jaz jih ne imenujem okvir gospodarskih reform za povečanje blaginje v Sloveniji, ampak jih imenujem okvir reform za povečanje blaginje le nekaterih. To naj bo razprava o ne odgovoru gospoda predsednika vlade, ki je zaprisegel, da bo skrbel za blaginjo v Sloveniji. Predlogi, ki ste jih v zadnjem letu sprejeli, predlogi, ki jih bomo, na žalost, ta teden sprejemali, ker je, mimogrede, zakon o dohodnini zaprt, so seveda nekaj, kar bo predvsem pomenilo, da bo moral nekdo pokrivati izgube in stroške izgubljenih priložnosti v prvem letu vašega mandata. Torej želim, da razpravljamo o tem, kako ta vlada navzdol pritiska in obdavčuje vse nas, da bi sama trošila in delovala škodljivo; o tem, kako najprej porabi stotine milijard, nato pa pravi, varčujte za nas. Prosim, da o tem razpravljamo v času glasovanja. Hvala.
Hvala gospodu Cviklu. O predlogu poslanca, gospoda Cvikla, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje, ki se glasi [[ga bom prebral]] : Kakšen je učinek v letu 2005 sprejetih sklepov in dejanj vlade, ki jo vodite, na področju davčne zakonodaje in gospodarskem področju za življenje in delo državljank in državljanov Republike Slovenije? O tem predlogu bo državni zbor odločil jutri, v okviru jutrišnjega glasovanja. Gospod Miran Potrč, na vrsti ste za [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, gospod Janša vam je nekaj narekoval in ste se verjetno zmedli prej, sem opazil. Gre za razpravo o odgovoru predsednika vlade, ne o vprašanju spoštovanega gospoda poslanca Cvikla. Tako da vas vljudno prosim, če lahko preoblikujete vašo trditev oziroma predlog sklepa za glasovanje. Hvala.
Rekel sem in ponavljam, predlog poslanca, gospoda Cvikla, da se opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na vprašanje gospoda poslanca. Da se ne bom motil, sem prebral njegovo vprašanje. Vmes je on še marsikaj vprašal in še marsikaj rekel, ampak vprašanje je bilo podano pisno, pravočasno, in ga imam tu pred sabo. Gospod Miran Potrč, izvolite, postavitev vprašanja predsedniku vlade.
Hvala lepa. Gospod predsednik vlade! Na zadnji seji vlade sem vam zastavil nekaj vprašanj v zvezi z obveznostmi države do denacionalizacije. Posebej sem poudaril problem nepokritih obveznosti slovenske odškodninske družbe v znesku najmanj 150 milijard in realnih možnosti, da bo to breme moral prevzeti proračun in davkoplačevalci. Problem ste priznali, konkretnega odgovora, kako ga rešiti, še niste ponudili. Poleg tega me je posebej zanimalo, kolikšen del povrnjenega premoženja na račun denacionalizacije bo med drugim dobila rimskokatoliška cerkev. V zvezi s tem vprašanjem ste mi odgovorili, da vlada teh podatkov ne spremlja in jih nima. Vaš odgovor v tem delu ni bil natančen. Povedati bi namreč morali, da so se tudi o vrnjenem premoženju rimskokatoliške cerkve, vsaj do leta 2000, za sedaj ne vem, vodili zelo natančni podatki in da je na podlagi teh podatkov mogoče ugotoviti, da je rimskokatoliška cerkev zahtevala zavrnitev po vrstah premoženja in vrednosti vsaj eno desetino vseh zahtevkov. To je skupaj gotovo več kot 50 milijard tolarjev brez dodatnih odškodnin za nezmožnost uporabe od vloženega zahtevka do dneva vrnitve. Kot vidimo in vemo, se vsi zahtevki sedaj pospešeno urejajo tudi s poravnavami, tudi z zaposlovanjem posebnih ljudi v vladi ali pa v pravobranilstvu za urejanje teh vprašanj in to vse z naklonjenostjo, čeprav bi kdaj nastopali tudi resni problemi, recimo v šolah, vrtcih in podobno, ko bo potrebno najti nadomestne objekte in bi bila pravica države, da tega ne vrača v naravi, ampak v obliki odškodnine. Zaradi tega, gospod predsednik, prosim za odkrit odgovor na moje zadnje poslansko vprašanje v zvezi z vrnjenim premoženjem cerkve. Poleg tega, zaradi vse več predlogov vaše vlade, ki kažejo, v mnogih popravkih zakonov, na izrazito željo v korist rimskokatoliške cerkve, me zanima, katere vse predloge in rešitve v korist posebnega položaja RKC, tudi na račun večjih materialnih obveznosti davkoplačevalcev, še planira vaša vlada in ali ta medsebojna naklonjenost, ki morda celo presega ustavno načelo o ločitvi države in cerkve ni že morda [[...]] [[Opozorilni znak.]] [[...]]svojstvena oblika političnega partnerstva. Hvala lepa.
Hvala gospodu Potrču. Gospod premije, imate besedo.
Kar se tiče vprašanja denacionalizacije sem zadnjič dal podatke, ki so bili na voljo, poslanec je zahteval zelo specificirane podatke, povračilo nacionaliziranega premoženja, za večino teh podatkov sem dejal in to lahko danes samo ponovim, da se na tak način ne vodijo. V 12-ih ali 13-ih letih izvajanja zakona o denacionalizaciji prejšnje vlade niso vzpostavile takega načina vodenja, sedaj kljub temu, je ministrstvo za pravosodje, ki je zadolženo za zbiranje teh podatkov, potem ko je bilo poslansko vprašanje postavljeno, začelo zbirati podatke tudi na ta način in ko bodo vsi zbrani vam jih bomo posredovali, ni nobenega razloga za to, da jih ne bi dobili, še posebej zato, ker se z nekaterimi manipulira, v interesu vseh je, da so vsi ti podatki na mizi. Moram povedati tudi to, da je zakon o denacionalizaciji, ki je bil sprejet, terjal od oblasti, da se postopki končajo v dveh letih, mislim da se je ta rok iztekel leta 1994. Teh postopkov v času dvanajstletne vladavine niste dokončali, zato se moramo mi ukvarjati z njimi, to je popolnoma nepotrebno, mislim da se v nobeni drugi postkomunistični državi tako dolgo niso ukvarjali z denacionalizacijo, mi pa se s tem ukvarjamo zato, ker se seveda to ni izvedlo. Imeli ste v rokah škarje in platno, zakonodajno, izvršno oblast. Postavili ste ustavno sodišče, ki je sprejemalo odločitve. Rezultat vsega tega je bil, da se še leta 2005 ukvarjamo z denacionalizacijo. To je popolnoma neprimerno in terja veliko moči in to zato, ker nekdo, ki je bil plačan za to, v 12 letih svojega dela ni opravil. In te očitke odločno zavračamo. Kar se tiče nadaljevanja tega vprašanja, vlada ne podpira nobenega ukrepa, niti ga ne načrtuje, ki bi bil v korist posebnega položaja rimskokatoliške cerkve, kot ste to izrazili ne v vprašanju, ampak v trditvi. Predviden pa je zakon o verski svobodi. Pripravlja ga urad za verske skupnosti, že dve leti. Začel ga je pripravljati že v prejšnji vladi, kjer ste bili zraven. Vlada tega predlog še ni obravnavala. V javnosti se je govorilo o različnih delovnih verzijah. Ko bo vlada zakon poslala naprej v proceduro bo zakon v skladu z ustavo, predvsem z 41. členom zakona o ustavi, ki govori o verski svobodi in tudi v skladu z 7. členom ustave, ki ob načelu ločenosti države in cerkve zagotavlja enakopravnost in svobodno delovanje verskih skupnosti. Ta pravica, ta vrednota, ta svoboščina je v ustavi enako varovanj, kot svoboda veroizpovedi. Ta podtikanja, kako vlada izraža željo po mnogih popravkih zakona v korist rimskokatoliške cerkve, me pač ne preseneča, ker se stalno ponavlja. Jaz imam občutek, da se nekatere opozicijske stranke v glavnem ukvarjajo s cerkvijo in kulturnim bojem namesto z vprašanji, ki so temeljnega pomena za prihodnost Slovenije. S tega vidika bi si kot vlada želeli nekaj več kooperativnosti na ključnih temah. Stalno ponavljanje poslanskih vprašanj o denacionalizaciji, o cerkvi, o preteklosti, o kulturnem boju, nas ne bo daleč pripeljalo. Tudi ni nobene posebne medsebojne naklonjenosti med vlado in največjo versko skupnostjo. Dejstvo pa je, da se do verskih skupnosti ta vlada obnaša drugače, kot so se obnašali, ne vem, pred 15 leti. Morda se komu toži po tistih časih, kar se je takrat dogajalo, lahko jih tudi naštejemo. Kot že rečeno, vlada se trudi, da reši tudi tiste stvari, ki do sedaj niso bile rešene, pa bi morale biti. Denacionalizacija je eno teh vprašanj. Očitki kako gre tukaj za ne vem kakšno oškodovanje so deplasirani. Tega ne bi bilo treba početi, če se to premoženje nekoč ne bi ukradlo, sedaj se pač vrača na podlagi zakona in na podlagi odločb ustavnega sodišča, ki so bile proizvedene v prejšnjih mandatih. Ta vlada ni spremenila nobenih pravil igre, izvaja tisto, kar se je preko 12 let pač ustalilo.
Hvala gospodu premierju. Gospod Potrč, želi te dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Gospod predsednik, verjetno ni dvoma, da ste glede preciznosti odgovora prejšnjikrat bili nejasni. Ne bom uporabil drugega izraza, a morda bi ga tudi lahko. Rekli ste, verjetno razumete, da če ta evidenca ni bila vzpostavljena v 12-ih letih, tudi mi ne moremo vzpostaviti evidence od dneva vprašanja. To ni res. Ta evidenca je bila vzpostavljena in tudi vi ste lahko zahtevali od ministrstva za pravosodje podatke, ki so bili vsaj za nekaj let. Jaz jih mam do vključno leta 2000, ker so bili javno objavljeni, točno razvidni po posameznih opravičencih do denacionalizacije, tudi po posebnem opravičencu Rimskokatoliški cerkvi. Ti podatki so. Če vas bodo zanimali, ker za njih ne veste, vam jih bom jaz posredoval, vendar vem in verjamem, da to veste ali se pa niste želeli pozanimati. Drugo, o vsebini zakona. Da. Vsebina zakona je takšna, kot jo je leta 1991 sprejel takratni parlament v času Demosove vlade in edinstvena v Evropi. Nikjer v Evropi se 100% premoženja, in to praviloma v naravi, ni vračalo, zaradi tega, ker so se upoštevala tudi druga načela ne pa samo načelo oškodovanja. In tretje. Ni dobro, da govorite o potikanju pa o kulturnem boju. Ne politika, znanost, stroka, religiologi, sociologi in podobno opozarja, da bi bilo treba v državi kot celoti, opraviti resno vprašanje po položaju in ureditvi vprašanj Rimskokatoliške cerkve, ne tako enostransko kot predlaga vlada in tudi ne z mnogimi dodatnimi materialnimi pravicami, ki se vladi dajejo. Jaz bom vaš odgovor razumel, da ničesar tega ne boste predlagali, dvomim pa, da je to res, ker mnoge predloge poznam.
Hvala gospodu Potrču. Gospod premier, izvolite.
Torej, še enkrat ponavljam, da sem zadnjič podal tiste odgovore na vprašanja v zvezi z denacionalizacijo, ki so bili možni, ki se zbirajo. Izjemno sem presenečen, lahko rečem tudi šokiran nad tem, kar sem slišal ravnokar. Poslanec pravi, da podatke ima, in da mi jih lahko posreduje. Ne vem zakaj je potem postavil vprašanje, če že vse ve. Še bolj me čudi to, da ima nekdo podatke, ki se očitno ne zbirajo na podlagi uradnih evidenc. Ali obstaja še vedno naprej neka paradržava, ki funkcionira paralelno? To me izjemno skrbi, kot že rečeno. Nekaterih evidenc se na podlagi specifikacije, ki je bila podana pri prejšnjem vprašanju, ni vodilo. Sedaj te podatke zbiramo in ko bodo zbrani, bodo na voljo. Nekateri podatki so bili zbrani, so se zbirali, sem jih zadnjič tudi povedal. Zdaj, kar se tiče zakona o verski svobodi, ga vlada še ne predlaga, gospod Potrč. Rekli ste, kar predlaga vlada. Vlada tega še ne predlaga, ker vlada tega zakona še ni obravnavala in poslala v proceduro. Zakon se pripravlja v pristojnih institucijah, ko bo vlada ta zakon poslala naprej, bo ta zakon v skladu tako z 41. kot s 7. členom ustave. Oba člena po eni strani ščitita ločenost cerkve od države, po drugi strani pa tudi garantirata versko svobodo. Za razliko [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]od česar, ko se je duhovnike zapiralo, maltretiralo, v času po drugi svetovni vojni, ko ste bili na oblasti, je bilo kazensko preganjanjih, obsojenih na zaporno kazen 340 duhovnikov, devet ustreljenih oziroma obsojenih na smrt, zaradi trivialnih zadev, večina teh postopkov je na obnovljenih procesih padlo. Nihče se za to maltretiranje nikoli ni opravičil. To, kar skuša vlada zdaj doseči je nek normalen dialog med verskimi skupnostmi, ki so pomemben del civilne družbe, in med državo, ob upoštevanju ustavnih temeljev, ki so tukaj popolnoma jasni.
Hvala gospodu premierju. Gospod Potrč želite? Izvolite.
Hvala lepa. V drugem odstavku 246. člena predlagam po odgovoru predsednika vlade na moje poslansko vprašanje razpravo, saj je namreč nujno potrebna, zaradi tega, da bi imel ta državni zbor in javnost možnost ugotoviti, da obstajajo uradni podatki, objavljeni v Poročevalcu državnega zbora, ki jih predsednik ne pozna, hkrati pa obtožuje kogarkoli, ne samo mene, da imamo po nekih čudnih kanalih zbrane podatke. Gospod predsednik, podatki so objavljeni v Poročevalcu državnega zbora in zato je treba, da si te podatke pogledamo, ugotovimo in vidimo, da bi jih lahko imela na razpolago tudi vlada, če bi imela kakršenkoli skrben odnos do tega vprašanja. Hvala.
Hvala gospodu Potrču. O predlogu poslanca gospoda Potrča, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade, na njegovo poslansko vprašanje o denacionalizacijskih postopkih in odnosu države do Rimskokatoliške cerkve, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Nadaljujemo s postavitvijo vprašanj predsedniku vlade. Na vrsti je gospod Zmago Jelinčič Plemeniti. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Za dobro, transparentno in pravno delovanje države je potrebna transparentnost, nepolitičnost in legalnost dela, predvsem, oziroma v prvi vrsti organov za notranje zadeve in sodnih organov. V Republiki Sloveniji smo priče v vnaprej pripravljenim procesom, ki so jih v zgodnjih 90-ih letih pripravljali bivši oblastniki in se konec koncev vlečejo še danes. Zadeve, ki so postale običajne v teh 12-ih letih, se nadaljujejo na sodiščih, v sodelovanju s policijo, ko se uporabljajo razni čudni, tajni sodelavci policije, ko se določena dejstva na sodiščih ne upoštevajo, ko se določena dejstva skrivajo, izvitopirijo, tretirajo na drugačne načine oziroma se jih enostavno ne upošteva. Dogaja se to, da celo tožilci izjavljajo: "ja, res je, zadevo bi morali spremeniti, popraviti, vendar tega ne bom naredil." Potem tak tožilec odide na višje, boljše delovno mesto na Ptuj, to je gospod Čibej. Potem se dogaja s sodnicami, ki nočejo na noben način napisati oprostilne sodbe zaradi tega, ker bi se zamerile svojim bivšim političnim kameradom oziroma vodjem iz 12 letne vladavine, enostavno se izločijo in glej ga šmenta, gredo na višji položaj, na primer gospa Butenko v Mariboru. Sploh je značilnost mariborskega sodišča neko posebno pravo, ki mu lahko nadenemo nov naziv "lex mariboriensis", mislim, da bi to lahko kot termin uvedli v kakšne učbenike prava, ne samo pri nas, ampak po svetu morda vzporedno s tistim pravom, ki ga je gospod Višinski za časa Stalina uvajal v tiste čase in v tiste metode delovanja. Namreč, mariborsko sodišče v veliki meri deluje na ta način, ni pomembno kako se dogaja, pomembno je, kdo je rekel, kako se mora dogajati. Zato sprašujem predsednika ali, oziroma, kdaj bo Vlada Republike Slovenije začela s sistemskim pristopom urejati področje sodstva in notranjih zadev, na kakšen način bo omogočila njegovo depolitizacijo, saj je evidentno, da je velika večina postopkov sodelovanja z organi notranjih zadev, to se pravi z organi pregona in odločitev posameznih sodnikov posledica dolgoletne vladavine določenih političnih opcij na škodo prava, pravice in pravičnosti? Hvala.
Hvala gospod Jelinčiču. Gospod premier izvolite.
Hvala za vprašanje. Kar se tiče notranjih zadev je vlada oziroma je ministrstvo za notranje zadeve sprejelo nekatere ukrepe, ki bi morali v prihodnosti dati rezultate v smislu sanacije stanja. Jaz upam, da bo temu tako. Tukaj je vlada popolnoma odgovorna in se tega zaveda. Kar se tiče pravosodja, je po slovenski ustavi zagotovljena delitev oblasti, tako da zaradi tega tudi ne bom komentiral trditev v zvezi s posamičnimi sodišči ali njihovim delom. Moje načelno stališče je, da so sodišča popolnoma samostojna pri sojenju v konkretnih zadevah, niso pa svobodna v tem smislu, da lahko odločajo o tem, ali delajo ali ne. Sodišča so za to, da sodijo, sodniki so za to, da sodijo v skladu z ustavo in zakonom. S tem imamo v Sloveniji velike probleme. Tem problemom se reče sodni zaostanki. Na sto tisoče ljudi v tej državi že vedno predolgo čaka na svojo pravico, preko rokov, ki so normalni. Vlada je to dediščino dobila z mandatom. Samo delamo lahko tukaj naredi. Deloma lahko nekaj naredite v tem državnem zboru, pa tudi zakonodajna in izvršilna oblast v celoti tega problema ne moreta rešiti. Premiki se morajo narediti tudi znotraj, v pravosodju samem. Tudi javnost, mediji bi lahko tukaj več naredili. Če ne drugega, s poudarjanjem dobrih zgledov. So sodišča, kjer ni sodnih zaostankov, so okolja, kjer stvari potekajo povsem normalno in seveda zaostanki se kopičijo, kjer je organiziranost slaba in kjer vedno, ko minister ali vlada postavi ta vprašanja, na njih običajno ni konkretnih odgovorov, ampak se vse skrije za neodvisnost pravosodne veje oblasti. Kljub temu je nekaj pozitivnih premikov v celoti že bilo. Tudi posodobitev poslovanja zagotovo lahko zmanjša ta razkorak med tem, kar je potrebno, in med tem, kar ta veja oblasti dejansko počne. Moram reči tudi to, da se država že sooča s plačilom odškodnine zaradi tožb na evropskih sodiščih ravno zaradi zaostankov. To zna biti v prihodnosti tudi z vidika javnih financ znaten problem. Vendar za nazaj se stvari ne dajo urediti. Kar se tiče depolitizacije te veje oblasti, moram reči, da v nekaterih primerih bi bila zelo potrebna, tudi dogajanja v zvezi s predsednikom ljubljanskega sodišča to kažejo. Ta oseba izraža politična stališča, jih tudi manifestira, kar je nedopustno. To zmanjšuje ugled sodstva. Ni problem, če ima kakšna civilnodružbena institucija po javnem mnenju nizek ugled, tudi ni tak problem, če ima nizek ugled kakšna politična stranka ali ne nazadnje institucija, tudi ta visoki zbor, recimo, parlament ali vlada. To se institucije, ki se menjajo. Volivke in volivci vsake štiri leta volijo nov državni zbor, nove poslance. Vlada se lahko zamenja celo večkrat, je to vse zamenljivo. Pri sodnikih imamo po ustavi trajni mandat. Gre za stalno strukturo, ki mora na koncu, ki je zadnja instanca, ki presoja, kaj je prav in kaj ni prav, ki odloča praktično o vsem. Če ima ta veja oblasti nizek ugled v javnosti, potem imamo vsi zelo velik problem in s tem se danes soočamo. Najbrž na to ne vpliva, ali pa v manjši meri vplivajo stvari, ki ste jih navajali. Gre za strukturni problem. Reforme, ki so bile tukaj narejene oziroma ki so bile začete v začetku 90 let, sredi 90 let so v glavnem dale slabe rezultate. Stanje se ni popravilo, ampak se je poslabševalo. Tisto, kar je v pristojnosti vlade in kar je v rokah izvršilne oblasti v tem mandatu, bomo naredili. Prepričan sem, da boste tudi v državnem zboru tisto, kar je v vaši pristojnosti, naredili. Vsi skupaj pa lahko upamo, da bo svoje naredila tudi sama pravosodna veja oblasti.
Hvala gospodu premierju. Gospod Jelinčič, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Gospod premier, odgovorili ste mi na precejšen del tistega mojega razmišljanja. Res je, ločenost pravne veje oblasti od zakonodajne in izvršilne je silno pomembna, brez tega ne moremo. In vendar je ravno pravna veja oblasti tista, ki si v veliki meri lasti in pravzaprav predstavlja, kot se je včasih reklo, "boga in batino" na zemlji. Imajo v rokah škarje in platno in vse skupaj zlorabljajo v lastno korist, daleč stran od uporabe prava. Ob tem jim v veliki meri pomagajo gospodje iz notranjih zadev, iz policije, in mislim, da bo tam treba ta strukturalni problem rešiti na malo bolj močan rez. Na policiji, če se ne motim, je kakšnih 200 ljudi, ki bi jih morali že davno "odstreliti", in vendar krojijo zadevo. Zelo nestrokovno, zelo slabo in zaradi tega lahko pričakuje država Slovenija - zaradi te kombinacije enih in drugih lahko pričakuje država Slovenija hude tožbe pred evropskimi sodišči, in ne zaradi zaostankov, ampak zaradi nespoštovanja prava, zaradi nepoznavanja prava in zaradi zlorabe prava. Še enkrat se bom obrnil, kot primer, na mariborsko sodišče, kjer je sodnica, gospa Roth [[opozorilni znak za konec]] , kaznovala zaradi zavlačevanja za dva dni z 200 tisočaki nekoga [[namreč mene]] , medtem ko je zadeva 13 let že na sodišču in se nič ne zgodi. Zakaj se ne zgodi? Ker ne najdejo modusa, kako bi mene zaprli. In to je edina varianta pri tem sodišču v Mariboru. Vse skupaj je evidentno jasno, gre za zlorabo policije, šlo je za kratenje človekovih pravic [[ponovno opozorilni znak za konec]] in podobnih zadev in vendar se nič ne zgodi. Skratka, skrajni čas je, da se nekaj naredi. Morda je prvi korak ta - ukinitev trajnega mandata. Hvala.
Hvala gospodu Jelinčiču. Gospod premier, izvolite. [[Oglašanje iz ozadja.]] Nadaljujemo. Naslednje vprašanje bo postavil gospod Alojz Sok.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade, ministrica in ministri, spoštovane kolegice in kolegi! Moje vprašanje bo kar se da kratko, in sicer sprašujem sledeče: Glede na pojavljanje informacij v javnosti, predvsem v medijih, da sta Mercator in zavarovalnica Triglav leta 2000 sklenila kupoprodajno pogodbo, po kateri je Mercator začasno zavarovalnici Triglav prodal delnice po ceni 13.200 tolarjev, čeprav je tržna vrednost delnic v tem trenutku okrog 37.000 tolarjev, Kad in Sod pa sta jih prodala celo po 38.000 slovenskih tolarjev, sprašujem: Kaj lahko vlada v zvezi s tem, če sploh lahko kaj, stori, da bi nekako preprečila kontinuirano oškodovanje premoženja, ki se vrši že od leta 2000? Treba je namreč poudariti, da je zavarovalnica Triglav v večinski državni lasti. Kaj lahko v zvezi s to pogodbo, če je sklenjena na takšen način, kot poročajo mediji, stori vaša vlada, gospod predsednik? Hvala lepa za odgovor.
Hvala gospodu Soku. Gospod premier, izvolite.
Hvala za vprašanje. Sedaj vlada neposredno o tem primeru tako kot tudi v podobnih primerih ne more storiti nič, je pa nadzorni svet zavarovalnice Triglav, kot smo dobili informacijo, zavrnil soglasje k realizaciji tega posla. Začasno je stanje takšno, da ni bil realiziran. Izvedba te pogodbene transakcije je zaenkrat zaustavljena. Pogodbena cena delnic, ki so bile parkirane, predstavlja praktično samo 30% tržne cene. Mene žalosti, da v dvorani ni tistih, ki znajo takoj izračunati, kolikšna škoda je nastala za davkoplačevalce. Me tudi čudi, da nihče ni izračunal te škode, še posebej pri tistih, ki so to škodo računali, ko so bile delnice prodane po tržni ceni, ki kotira na borzi, ki je 37, 38 tisoč, tukaj pa so bile delnice prodane po 13 tisoč 200 tolarjev, pa ni nobene škode. Kar seveda pomeni, da v Sloveniji nastane škoda, če delnice prodaš dražje, kar je posebna računica nekaterih ekonomistov. Postavlja se vprašanje, zakaj je uprava zavarovalnice Triglav podpisala takšne pogodbe, ki so bile takrat in so danes škodljive. Postavlja se vprašanje v imenu soglasja takratnega nadzornega sveta. Obstaja utemeljen sum, da je uprava Mercatorja kršila zakon o gospodarskih družbah, kajti delnice, ki jih je kupila v sklad lastnih delnic, bi lahko kupila samo s točno določenim namenom. Ti nameni so natančno opredeljeni v zakonu o gospodarskih družbah, tudi v zakonu, ki je takrat veljal. Med temi nameni pa seveda ni namena trgovanja z lastnimi delnicami, se pravi, je bilo to nezakonito. Nadzorni organi Triglava bodo morali proučiti, za kakšno oškodovanje v tem primeru gre, katere odgovorne osebe so tudi sodelovale pri podpisu pogodb in aneksov. Če izvršitve pogodb ne bo mogoče ustaviti, ker bodo verjetno sproženi sodni postopki, bo morala zavarovalnica Triglav nadomestilo eventualne škode terjati od odgovornih oseb in ukrepati v skladu z zakonom. Se pravi, sprožiti odškodninske in vse ostale tožbe.
Hvala gospodu premierju. Na 10. seji državnega zbora so poslanka gospa Darja Lavtižar Bebler in poslanci Samo Bevk, Franc Kangler in Bojan Kontič postavili poslanska vprašanja, in sicer ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospe Mariji Lukačič, ministru za zunanje zadeve dr. Dimitriju Ruplu in ministru za gospodarstvo, mag. Andreju Vizjaku, ki na seji niso bili prisotni. Ker so poslanci zahtevali ustni odgovor, ga bodo dobili danes. Ker je minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel odsoten tudi danes, bo na vprašanje poslanke, gospe Darje Lavtižar Bebler odgovoril na naslednji seji. Najprej bo ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano gospa Marija Lukačič odgovorila na vprašanje poslanca gospoda Sama Bevka o predvidenih aktivnostih v zvezi z virusom ptičje gripe. Prosim, gospa ministrica.
Spoštovani gospod poslanec, hvala za vprašanje. Ministrstvo za kmetijstvo oziroma Veterinarska uprava Republike Slovenije je doslej izvedla številne ukrepe, ki so v skladu z navodili in priporočili Evropske skupnosti, s ciljem, da bi preprečila vnos avijarne influence oziroma ptičje gripe na tla Republike Slovenije. Naj omenim najpomembnejše ukrepe, ki jih je v ta namen izvedla veterinarska republiška uprava. Pripravila je zakonsko podlago za ukrepanje, pripravila je načrt ukrepov za zatiranje bolezni in izvedla simulacijsko vajo, izvaja redni monitoring na domači perutnini in divjih pticah, ki ga je v jesenskem obdobju še povečala. Pripravila je informacijo in priporočila za rejce perutnine in veterinarje, odredila je zaporo perutnine in ptic na ozemlju Republike Slovenije z največjim tveganjem. Dnevno nadzira izvrševanje zapore perutnine na terenu, dala je potrebna navodila terenskim veterinarjem in nacionalnemu veterinarskemu institutu. Redno spremlja dogajanje v zvezi s pojavom bolezni in se udeležuje sestankov evropske komisije. Na ministrstvu ocenjujemo, da je veterinarska stroka ustrezno pripravljena na morebitni pojav ptičje gripe. Hvala.
Hvala gospe ministrici. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite gospod Bevk.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo, prav tako tudi hvala za odgovor gospe ministrici Lukačič. Bi pa imel eno podvprašanje, kajti na prejšnji seji sem vprašal oziroma podal trditev na podlagi časopisnega članka, da poginulih čapelj sploh niso testirali. V prvi polovici avgusta je na Muti pod Pohorjem poginilo več kot 60 sivih čapelj. In v tem članku, ki ga je objavil časopis Delo 19. oktobra, je zapisano, da slovenska veterinarska služba ni bila sposobna priskrbeti dovolj svežih trupel, zato niso nikoli opravili testov na nevarni virus H5N1. Avtor tega prispevka se sprašuje: "Je šla okužba mimo, ne da bi sploh vedeli?" To tudi jaz sprašujem vas, gospa ministrica za kmetijstvo. 45. člen zakona o veterinarstvu zelo jasno pravi, tudi sicer je ta člen zelo obsežen, ima kar 13 odstavkov, in v drugem odstavku je zapisano, da je potrebno ob sumu določenih kužnih bolezni zagotoviti diagnostične, terenske in laboratorijske preiskave ter patoatonomsko diagnostiko, s katero se potrdi bolezen ali ovrže sum. Zato me zanima, ker ni bilo nikoli demantija v zvezi s tem prispevkom v časopisu Delo: Ali je res, da teh poginulih čapelj sploh niso testirali? Gre pa za zelo velik pogin 60 osebkov. Hvala lepa.
Hvala gospodu Bevku.
Hvala za to dodatno vprašanje. Gre čisto za konkreten primer. Po meni znanih podatkih so bile v zadnjem času analizirane vse poginule ptice, zlasti ptice selivke. Konkretno za ta primer bi težko odgovorila. Bomo pa pismeno odgovorili, ali so bile analizirane ali ne; tega danes ne morem odgovoriti.
Hvala gospe ministrici. Prav tako je gospe ministrici poslansko vprašanje postavil gospod Franc Kangler, in sicer v zvezi z izvajanjem zakona o divjadi in lovstvu. Gospa ministrica, imate besedo.
Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec. Nanaša se na izvajanje zakona o divjadi in lovstvu. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je v sodelovanju z ministrstvom za okolje in prostor pripravilo predlog uredbe o podelitvi koncesij za trajnostno gospodarjenje z divjadjo v loviščih v Republiki Sloveniji, vendar vlada odločitve o izdaji navedene uredbe ni sprejela. Razlogov za to je več. Na ustavno sodišče Republike Slovenije je bilo vloženih večje število pobud za oceno ustavnosti in zakonitosti sprejetega zakona o lovstvu in divjadi. Te so se nanašale tudi na 5. poglavje zakona, ki določa dodeljevanje koncesij o trajnostnem gospodarjenju z divjadjo. Zato bo ustavno sodišče zadeve združilo v skupno zadevo in jo obravnavalo. Zaradi zatrjevanih kršitev človekovih pravic teče postopek tudi pred evropskim sodiščem v Strasbourgu. Zaradi vsega navedenega je vlada Republike Slovenije ob vloženem predlogu uredbe upoštevala navedena dejstva in naložila ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, da v najkrajšem možnem času analizira stanje in pripravi ustrezne rešitve; te boste prejeli najkasneje v roku 30 dni. Glede podzakonskih aktov, na katere opozarja poslanec v tem vprašanju, pa naslednje. Trije podzakonski akti so bili sprejeti, naslednji trije so pripravljeni in bodo objavljeni najkasneje do konca letošnjega leta. Hvala.
Hvala gospe ministrici. Gospod Kangler, izvolite.
Hvala za možnost dodatnega vprašanja. Seveda z odgovorom spoštovane ministrice nisem zadovoljen. Zadovoljen pa nisem zaradi tega, ker zavestno krši zakon o divjadi in lovstvu. Na podlagi tretjega odstavka 81. člena, spoštovana ministrica, ste dolžni v treh mesecih po ustanovitvi lovišč, kar je sprejela prejšnja vlada, odlok o ustanovitvi lovišč, razpisati koncesije. Vi tega v letu dni niste storili. Noben sklep vlade ne more in ne sme prejudicirati tega člena zakona, tretjega odstavka 81. člena zakona. Res je, da so postopki sproženi na ustavnem sodišču in da teče postopek pri evropskem sodišču. Ampak preden bo postopek na evropskem sodišču končan ali na ustavnem sodišču - če bi bila materija zakona, ki smo ga sprejeli v prejšnjem mandatu pod ministrom, ki je danes trenutno državni sekretar, Francijem Butom, če bi bilo toliko kršitev, bi ustavno sodišče nemudoma zaustavilo nekatere določbe zakona in se ne bi smele izvajati. Zato vas sprašujem: Zakaj ne spoštujete 81. člena, tretji odstavek, in zakaj ne spoštujete 39. člena zakona in razpišete koncesije, ker bi se prihodek od koncesij stekel v proračun in s koncesijami bi se na ta način lahko sanirala škoda po divjadi. Prav tako vas moram spoštovana ministrica opozoriti, da smo na to temo imeli koalicijsko usklajevanje - tukaj pri sebi imam zapisnik - in tri koalicijske stranke: SDS, Slovenska ljudska stranka in DeSUS ne podpirajo kakršnihkoli drugih sprememb, kot ste jih vi v osnutku predloga, ki ga je pripravilo ministrstvo za kmetijstvo, podali. Zato me čudi, da ste se odločili za popolnoma drugo pot, kot pa jo podpira koalicija v parlamentu. Želel bi odgovor na dano vprašanje.
Hvala gospodu Kanglerju. Gospa ministrica, izvolite.
Nedvomno drži, da zakon določa, da bi s 1.4. morali podeliti koncesije za trajnostno gospodarjenje divjadi. Dejstvo je, da je ministrstvo to ustrezno predlog uredbe pripravilo in da se je v postopku na vladi ugotovilo, da bi bilo potrebno upoštevati tudi pripombe druge zainteresirane javnosti, ki očitno ni sodelovala pri pripravi sprejetega zakona in da bi se te pripombe analizirale in morda predlagala sprememba zakona.
Hvala gospe ministrici. Gospod minister za gospodarstvo, gospod Andrej Vizjak, dolguje odgovor na vprašanje, ki ga je postavil gospod Bojan Kontič glede imenovanj predstavnikov države v nadzorne svete. Prosim.
Hvala lepa spoštovani poslanec za vprašanje. Ustno vprašanje je bilo usmerjeno in je bilo postavljeno na naslednji način. Poslanec me sprašuje: Ali se pri predlaganju kandidatk in kandidatov za člane nadzornih svetov upoštevajo njihove strokovne reference? Odgovor je: da. Vsi predlogi, ki sem jih kot minister za gospodarstvo predlagal vladi za člane nadzornih svetov, katerih lastnica je država in v katere delegira tudi vlada svoje predstavnike, je osnovno in prvo merilo strokovnost. Prosim vas za kakšen konkreten podatek, če smatrate, da temu ni bilo tako. Seveda pa v nadaljevanju vprašanja, to se pravi, ali tudi v primerih, ko to v imenu vlade počne holding Slovenske elektrarne. Holding Slovenske elektrarne ne počne ničesar v imenu vlade, za kar ga seveda vlada izrecno ne pooblasti in ne vem, zakaj bi ga vlada pooblastila. Verjetno pa, ker v nadaljevanju govori poslanec o Termoelektrarni Šoštanj, misli za predlaganje in imenovanje članov nadzornih svetov s strani holdinga v hčerinske družbe holdinga. Moram biti zelo jasen, da te relacije ureja zakon o gospodarskih družbah. Zakon o gospodarskih družbah daje in nalaga, da je holding tisti lastnik, ki določa potem tudi svoje ljudi v nadzornem svetu hčerinskih družb, zato vlada nima nobenih pooblastil, nobenih priporočil in nobenih formalnih in neformalnih načinov vpliva, katere ljudi holding imenuje oziroma matere imenuje v svoje hčerinske družbe. Zato tudi težko komentiram in ne morem odgovoriti na vprašanje za sestavo nadzornega sveta Termoelektrarne Šoštanj, ker je to v izključni pristojnosti holdinga slovenske elektrarne. Vlada torej tukaj in tudi ministrstvo za gospodarstvo po zakonu nima nikakršne vloge. Bom pa poslancu z veseljem posredoval odgovor na to vprašanje, ki si ga bom pridobil s strani holdinga Slovenske elektrarne, vendar bi moral vedeti, katero konkretno ime je tukaj sporno, kajti navajate, tako je iz vprašanja razumeti, da določeni člani nadzornega sveta v Termoelektrarni Šoštanj ne izpolnjujejo po vaši meri in presoji strokovnih kriterijev. Jaz se lahko obrnem na holding Slovenske elektrarne, da mi to pojasnijo. Še enkrat pa poudarjam, da za vse predloge, ki sem jih predlagal kot minister vladi, je prvi in najpomembnejši kriterij strokovnost kandidata in bodočega člana nadzornega sveta.
Hvala, gospodu ministru. Gospod Kontič, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister! Zelo spreten odgovor na zastavljeno vprašanje, predvsem z namenom zamegliti in odgovoriti tako, da odgovora dejansko ne bo. Res je, jaz nisem očital vam nestrokovnega predlaganja oziroma predlaganja nestrokovnih kandidatov tam, kjer je vaša pristojnost. Ampak mi dobro vemo, kdo kadruje v holdingu in potem vemo, kdo so tisti s holdinga, ki kadrujejo v hčerinskih firmah. To je tudi Termoelektrarna Šoštanj, kot ste povedali tudi vi. In glede na to, čeprav sem prepričan, da veste, za koga gre, prepričan, da bi lahko že na tej seji odgovorili tudi na to moje vprašanje, vam v tem trenutku zaradi jasnosti vašega odgovora v pisni obliki sporočam, da je to podpredsednik vašega sveta stranke na državnem nivoju, da je to predsednik vaše stranke v Velenju, da je to človek, ki je sedaj imenovan tudi v nadzorni svet Termoelektrarne Šoštanj, in da ima kar nekaj politične kilometrine za seboj tudi v vaši stranki. Nekoč nestrankarski. Zato lahko dvomim, da v tem primeru gre za politično imenovanje in ne strokovno. Zato vas prosim, da pridobite podatke s strani holdinga, ki je vsekakor v vaši pristojnosti oziroma gospod dr. Jože Zagožen je bil imenovan na vladi verjetno za vodenje holdinga, kot še nekateri. Verjetno lahko zelo jasno odgovorite na moje edino pravo vprašanje: Ali je kadrovanje v nadzorni svet TEŠ-a strokovno ali politično pri točno določeni osebi? Hvala lepa.
Hvala gospodu Kontiču. Gospod minister, izvolite.
Seveda bom kot minister težko odgovarjal za merila in kriterije in to subjektivno oceno, ali je nekdo po vaši meri strokoven ali ni strokoven. Jaz sem prepričan, da je dr. Jože Zagožen, predsednik uprave holdinga Slovenske elektrarne predlagal vsa imena v nadzorne svete hčerinskih družb na podlagi tehtnega premisleka in pravzaprav po enakih kriterijih, kjer je strokovnost daleč in zelo pomemben kriterij. Seveda si bom priskrbel od gospoda Zagožna oziroma od uprave holdinga Slovenske elektrarne pojasnilo glede na vaše vprašanje in vam ga bom posredoval. Še enkrat pa poudarjam, da gre za imenovanja v hčerinske družbe in te se upravljajo v skladu z zakonom o gospodarskih družbah in tu ne vlada ne resorni minister nimata nikakršne pristojnosti.
Hvala, gospodu ministru. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Najprej bo vprašanje postavila gospa Majda Širca, in to ministru za kulturo. Prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, Vasko Simoniti! Pred sprejetjem zakona o RTV Slovenija ste obljubljali, da bo zakon prinesel boljšo predvsem pa cenejšo televizijo in da bo dogajanje v parlamentu prišlo v vsak dom. Danes, ko je zakon v veljavi, vas sprašujem: Kje so te obljube? Ali je naročnina RTV prispevek že znižana in ali je nov zakon že omogočil boljši program in ali spoštujemo zakon v tem smislu, da se tudi tretji program, ki je začel veljati v soboto, 12. novembra, že uveljavlja? Hvala za odgovor.
Hvala gospe Širci. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa gospod predsednik. Zahvaljujem se spoštovani poslanki za vprašanje. Vaše vprašanje razumem kot iskreno željo, da se vse v zakonu zapisane stvari čim prej in čim bolj uspešno uredijo, tako da bomo dobili res javno RTV Slovenijo, ki bo delovala v korist in zadovoljstvo vseh državljanov. Zato sem vam tudi hvaležen za ta vprašanja, da jih javnost sliši, da se ve, da stvari, za katere se ve že meseca, niso storjene, kažejo pa na skupni interes, da bo postala javna RTV resnično dostopna tudi vsem v tistem pomembnem delu, ki zajema prenose iz državnega zbora, s čimer bomo približali gledalkam in gledalcem delo poslancev, ki izražajo resnično demokratično vrednoto. To vaše vprašanje zato smatram kot obliko, ki bo pomagala do hitrejše uresničitve v tem zakonu zapisane zahteve. Glede kršitve zakona se mi zdi enako pomembno in spodbudno opozorilo, saj prej je bil zakon 12 let v neskladju z ustavo, pa ni nihče protestiral. Prav je, da vedno znova in znova in nenehno opozicija tudi opozarja, ker bo s tem izvajan pritisk na RTV Slovenija, da bo čim prej to izpeljala. V prehodnih in končnih določbah zakona rok za začetek oddajanja parlamentarnega kanala sicer ni določen. Uveljavitev tega zakona je torej prepuščena ustreznim organom znotraj javnega zavoda RTV Slovenija. Dolžnost pristojnih služb na RTV Slovenija je, da bi še pred uveljavitvijo zakona, torej takoj po tem, ko je ljudstvo na referendumu izrazilo podporo zakonu in je postalo jasno, da bo zakon začel veljati, da bi te pristojne službe začele izvajati aktivnosti v zvezi z začetkom delovanja 3. programa. Prepričani smo, da bi, če bi obstajala volja pristojnih ljudi na RTV Slovenija, ta program že deloval oziroma bi bili vsaj blizu tega. Po naših informacijah so se sicer že začele uvodne aktivnosti med generalnim sekretariatom državnega zbora in vodstvom RTV Slovenija, ki so zaenkrat še na ravni uvodnih sestankov in preverjanja možnih variant. Po naših informacijah ima državni zbor že zagotovljene vse tehnične možnosti, da bi že jutri lahko začeli oddajati 3. parlamentarni kanal. Za dodatne informacije s tem v zvezi pa se lahko obrnete na generalni sekretariat državnega zbora. Kar se tiče kapacitet, ima RTV Slovenija s frekvencami trikrat pokrito celo ozemlje. Rezerve torej so. Dodatne možnosti so, ker ima po novem zakonu RTV tudi prednost pri pridobivanju frekvenc, če so za to določene potrebe. Lahko povem še, da vse ostale aktivnosti, ki jih predvideva novi zakon, že potekajo. Kot vemo, je mandatno-volilna komisija državnega zbora že sprejela besedilo javnega poziva za predlaganje kandidatov za člane programskega sveta, prav tako je pozvala vodje poslanskih skupin, da do 5. decembra oblikujejo predlog kandidatov političnih strank za člane programskega nadzornega sveta, s čimer bo omogočeno, ko bo to izbrano, če ne bo do takrat že 3. program, da bo novo vodstvo, novi svet pravzaprav to javno televizijo pripeljal do tega, da se bo to začelo izvajati. Kar se tiče znižanega prispevka. Tako kot smo obljubljali, glede na to, da po napovedih verjetno, moram reči, da to ni preverjeno, bo RTV v letošnjem letu izkazovala visoko pozitivni izid, zato sodim, da so lahko s tem izpolnjeni pogoji za začetek znižanja naročnine. Vendar bomo pred dokončno odločitvijo ponovno preverili podatke o poslovanju. Hkrati pa je višina naročnine glede na referendumski izid tako ali tako zamrznjena, vendar se prav zaradi tega tudi od dne uveljavitve realno znižuje ta naročnina. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Gospa Širca, izvolite.
Mene veseli, da danes Slovenke in Slovenci slišijo prvič po uveljavitvi zakona, da je višina RTV prispevka zamrznjena. Do sedaj smo namreč slišali, da bo naročnina nižja, da bodo plačevali nižjo televizijsko naročnino za program. Gospod minister, vi se meni zahvaljujete za to, da opozarjam, da skupaj tukaj opozarjamo na to, da se bodo storile tiste stvari, ki so v zakonu. Ministrstvo za kulturo je skrbnik za izvajanje zakona o RTV Slovenija oziroma izvaja ustanoviteljske pravice javnega zavoda. Zaradi tega je na vas, da daste točen odgovor: Kdaj bo uveden tretji parlamentarni program, tako kot ste ga obljubljali? Kdaj bodo boljši programi in kdaj bodo cenejši? Kdaj bo na RTV Slovenija več komercialnih postaj in filmov, takšnih, kot jih vidimo na komercialnih postajah - tako kot ste zapisali v vaših propagandnih programih - kdaj bo več Čukov, Atomik Harmonika, Mladih frajl, Kifelčarjev, Juhu bande, Alpskega kvinteta etc.? Kdaj bo več športnih oddaj, kjer ne bo toliko gladiatorstva? In tako naprej in tako naprej. Vi ste skrbnik kot minister in tisti, ki skrbi za izvajanje ustanoviteljskih pravic. In še enkrat opozarjam, zakon je že v veljavi, obljube, ki pa ste jih dajali, pa niso izpolnjene.
Hvala gospe Širci. Gospod minister, izvolite.
Zahvaljujem se vam za to vašo skrb, da bi čim prej stopil zakon v veljavo in da bi izpolnil tudi pričakovanja okusa, glede raznih ansamblov, o katerih ste govorili. Jaz sem zelo vesel in mislim, da se bo to izpolnilo, ko bo RTV tudi te stvari izpolnila, tako kot ji zakon veleva. V 3. členu, vi natančno veste, piše, da je to del javne službe, tudi parlamentarni program. Prav pa je, da izražate skrb, skupaj z nami, da se to čim prej seveda uresniči. Jaz iskreno upam, da se tudi bo. Ministrstvo za kulturo je res skrbnik tega in bo seveda skrbno in natančno bedelo, da se ne bo dogajalo tako kot prej, ko zakon 12 let ni bil v skladu z ustavo in ste vendarle, torej vsi tolerirali to, da je bilo v neskladju. Mislim pa, da bomo vsi skupaj, tudi z vašo skrbjo, bedeli nad tem, da se bo to čim prej uredilo in jaz iskreno upam, da se tudi bo in bomo tudi RTV v zvezi s tem opozarjali.
Hvala gospodu ministru. Gospod Dušan Kumer bo postavil poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi! V koalicijski pogodbi in programu vlade je zapisano, da je treba čim prej končati reorganizacijo energetskega sistema v Sloveniji, ki mora postati predvsem konkurenčen in primerljiv s tujimi ponudniki. Istočasno se veliko govori in piše o privatizaciji elektroenergetike po novem modelu, o katerem pa nič ne vedo niti tisti, ki o tem govorijo. Ne nazadnje je vlada prejšnji teden imenovala tudi posebno skupino za privatizacijo, katere sestava malo diši po klientelizmu, saj je v njej tudi žena direktorja holdinga Slovenskih elektrarn, ki je monopolist na tem področju. Torej kljub temu, da se je že aprila leta 2001 v Sloveniji delno odprl trg za električno energijo in da imamo danes celo borzno podjetje za trgovanje z elektriko, ne presežemo veliko več kot 5% posla na tem prostem trgu. To samo potrjuje dejstvo, da se odgovorni za energetsko politiko pretežno ukvarjate z drugimi zadevami, kot so na primer kadrovske križanke v nadzornih odborih elektrodistributerjev in proizvajalcev električne energije in njihovih uprav, manj pa z liberalizacijo trga, s projekti reorganizacije in predvsem učinkovitim menedžmentom. Spletanje novih kartelnih mrež in zaradi le-teh ob kadrovskih menjavah milijonskih odpravnin, ki ne skrbijo nikogar, izsiljevanje posrednikov za milijonske provizije pri kupovanju in prodaji elektrike v tujini kažejo, da še zdaleč nismo pripravljeni na nova pravila igre. Očitki o različnih lobijih, oškodovanjih, izsiljevanjih in podobnem so stalnica člankov v slovenskih medijih. Naj samo ilustriram: pravkar imenovani direktor Elesa toži Eles za 50 milijonov tolarjev in na delovnem sodišču še za dodatnih 9 milijonov. Prav tako pa ta isti Eles, katerega direktor je, toži tega direktorja z 2,2 milijarde tolarjev zaradi domnevno škodljivih pogodb pri distribuciji električne energije. Skratka, elektrika očitno je donosen posel, vprašanje je le, za koga. In ker ste, spoštovani minister, na začetku letošnje jeseni, v mesecu septembru, ponovno napovedali nekatere poteze, s katerimi bi naj uresničili liberalizacijo trga električne energije, vas sprašujem: Kakšen je konkreten program in strategija vzpostavljanja konkurence in liberalizacije na slovenskem energetskem trgu? Ali se res pri vzpostavljanju drugega stebra favorizirajo tuji kapitalni investitorji na račun domačih? Kakšna je pri tem vloga Elesa, ElesGena in holdinga Slovenskih elektrarn in njihovih uprav?
Hvala gospodu Kumerju. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani poslanec, za to vprašanje, ki je kot nalašč ob teh aktivnostih, ki jih peljemo prav v teh mesecih. Dejstvo je, da je preteklo obdobje zaznamovalo kartelno povezovanje, dolgoletne pogodbe in na nek način ozek lobi ljudi, ki odločajo o vsem. Da je temu res tako, je dokaz, da je holding pravzaprav 92-odstotni dobavitelj elektrike na debelo, ki je po volitvah leta 2004 in pred nastopom nove vlade v decembru podpisal z ElesGenom, ki je dobavitelj energije iz jedrske elektrarne, 5 letno pogodbo o dobavi. Skratka, da vso proizvodnjo, ki jo ima Holding v svojem portfelju iz vseh elektrarn v Sloveniji, še sešteje z nuklearko, da ja nastane monopolističen trg. To je nastalo v času, ko je tudi vaša stranka bila v vladi in takrat so nastale tudi dveletne pogodbe, ki to energijo že kar naprej prodajajo elektrodistribucijam in prav to je na nek način tudi omejilo dinamiko posegov vlade v smislu zagotavljanja liberalnejšega trga za električno energijo v Sloveniji. V tem tednu pričakujemo podpis nove pogodbe med ElesGenom in holdingom Slovenske elektrarne, ki je že usklajena, ki bo presegla to monopolistično pogodbo izpred praktično dveh let, ki velja za obdobje petih let oziroma izpred leta dni, ki velja za obdobje petih letih. Predlagal bom v mesecu novembru sklepe vlade, kjer bi se ustanovil nov ponudnik električne energije na debelo. To je ponudnik, ki bo konkuriral holdingu Slovenske elektrarne z energijo iz jedrske elektrarne Krško. Tako bomo dobili na domačem trgu že v letošnjem letu dva ponudnika električne energije na debelo. Poudaril bi zelo pomembno dejstvo, da je potrebno ElesGen kot hčerinsko družbo Elesa prav zaradi te povezanosti s sistemskim operaterjem prenosnega omrežja, kar je Eles po svoji izvorni funkciji, ločiti, to se pravi, da to postane ne hčerinska, temveč neodvisna družba in s tem je zagotovljena popolna ločitev med proizvodnjo, trgovanjem in funkcijo sistemskega operaterja prenosnega omrežja. To žal, spoštovani poslanec, vlada, v kateri ste bili koalicijski partner, ni želela narediti prav zaradi ciljev, ker je tukaj velik denar, ker se tukaj pravzaprav kujejo lahko v ozkih klikah veliki dobički. To želimo in bomo presegli s popolno ločitvijo tržnih dejavnosti od dejavnosti sistemskih operaterjev tako prenosnega kot tudi distribucijskega omrežja. V tem smislu že potekajo tudi po elektrodistribucijskih podjetjih reorganizacije v smislu ločitve poslovne funkcije, funkcije trženja in funkcije sistemskega operaterja oziroma upravljavca z distribucijskim omrežjem. Mislimo torej in prepričan sem, da je pomemben del strategije ločitev vseh treh funkcij. To je prva stvar. Druga stvar je pa tudi postopna privatizacija, zlasti v delu holdinga Slovenske elektrarne, kajti drugi ponudnik, drugi steber, kot ste ga vi imenovali, je pravzaprav lastnik jedrske elektrarne Krško, ki po energetskem zakonu po slovenski zakonodaji mora ostati v državni lasti, zato so kakršenkoli špekulacije o pogovorih na temo vstopa zasebne lastnine v drugi steber drugega ponudnika iz trte zvite, neresnične in tukaj je pravzaprav v skladu s slovensko zakonodajo pomembno in nujno, po moji oceni tudi zaradi jedrske varnosti, ohraniti slovensko last in zato tukaj ni aktualen kakršenkoli vstop zasebnega kapitala. Privatizacija je pravzaprav mišljena najprej na proizvodnem sektorju, to se pravi v družbah okoli holdinga Slovenskih elektrarn in na samem holdingu v Termoelektrarni Trbovlje, v Tetol Ljubljana in vsepovsod tam, kjer je možno z zasebnim kapitalom vstopiti v dokapitalizacijo z novimi investicijami, z novimi proizvodnimi zmogljivostmi oziroma s povečanjem učinkovitosti sedanjih kapacitet. Privatizacija ni mišljena kot prodaja, temveč je mišljena kot priložnost za novo investiranje za nove vire električne energije, za učinkovitejšo, boljšo, kakovostno ponudbo.
Hvala gospodu ministru. Gospod Kumer izvolite.
Jaz se vam zahvaljujem za ta del odgovora. Moram pa povedati, da me niste čisto zadovoljili, in sicer iz dveh razlogov. V predlogu reform je stvar zapisana še malo drugače in je tudi časovno opredeljena, bom citiral, "nemudoma revidirati, se odpovedati dosedanjemu konceptu privatizacije elektrodistribucije in določiti do konca leta, se pravi do konca leta 2005, nadaljnje podrobnosti obsega in načina privatizacije za elektrodistribucijo". Konec citata. To je zapisano v programu reform. Ni pa toliko daleč nazaj, mislim, da v mesecu septembru, ko sta bila z direktorjem holdinga dr. Zagožnom na povsem drugih bregovih, se pravi sta bila v nekem konfliktu glede drugega stebra, če se prav spomnim, in to lahko skozi klipinge tudi preberete. Dr. Zagožen še vedno zagovarja pri drugem stebru tudi razbremenitev holdinga, da nekateri veliki odjemalci pridejo tudi pod drugo kapo, da ne ostane holdingu, in glede privatizacije, ne iz hčerinskih, ampak del privatizacije holdinga kot celote. Če vas spomnim še na kadrovske križanke, ko ste prej kolegu odgovarjali, da pri tem ne sodelujete. 8.10. letos ste izjavili v enem intervjuju: "Sodu pa je izbilo dno", tako minister "Koroščev odnos," to je namreč bivši direktor Elesa, "do pristojnega ministra, ki ob vnovičnem imenovanju Danila Toplaka za direktorje uprave Taluma ni mene nič vprašal." Najlepša hvala.
Hvala gospodu Kumerju. Gospod ministre izvolite.
Spoštovani poslanec, najprej se opravičujem za morebiti nekaj šolske ure. Vi govorite o distribucijah. Pet distribucijskih podjetij nima prav nobene zveze, in privatizacija in določbe, ki govorijo v okviru odbora za reforme, o kakršnihkoli vprašanjih, povezanih z drugim energetskih stebrom, z drugim ponudnikom, s holdingom Slovenske elektrarne. To je povsem ločen del. Distribucije so distribucije, proizvodnja električne energije je pa proizvodnja. Holding Slovenske elektrarne in ne nazadnje tudi njegov direktor je na več forumih zelo jasno in glasno povedal, da razume prizadevanja ministrstva za gospodarstvo po liberalizaciji trga, to se pravi, po kvalitetnejši ponudbi električne energije na debelo, to se pravi, po teh protimonopolnih prizadevanjih Sloveniji, zato ne nasprotuje in podpira ustanovitev drugega ponudnika električne energije. To je večkrat zelo jasno predsednik uprave holdinga povedal. In tu pravzaprav ni nobene dileme in pravzaprav sem vesel takšnega širokega gledanja družbe, ki ima danes kar znaten monopol v Sloveniji. Kar se tiče distribucij, je bil tu mišljen koncept privatizacije distribucij, ki je pravzaprav nekako prenevaren. Distribucije so tista podjetja, ki vsakemu izmed nas dobavljajo električno energijo in zato dobivajo gotovino od nas. Privatizacija je tu zelo občutljiva zadeva in je ne planiramo v nekem kratkem času. Seveda pa se bo svetovalna komisija, skupina, ki jo je imenovala vlada, opredelila tudi do konca leta tudi do tega vprašanja. Kar se tiče kadrovskih zadev pri Talumu, ki je hčerinska firma Elesa. Jaz ne bi imel nikoli nič proti, da se v Talumu in v ostalih hčerinskih družbah elektroenergetskih podjetij določijo direktorji, da se njihov mandat podaljšuje, če ti isti direktorji ne bi hodili k ministru prosit za takšne in drugačne usluge pri posredovanju, ko kupujejo električno energijo. Konkretno, Talum je družba, ki je doslej vedno izpogajala zase nižjo ceno električne energije, kot so na nek način veljale tržne cene električne energije. To so bili dostikrat zlasti na podlagi političnih pritiskov ministra na tiste monopolne družbe, ki so ponujale električno energijo, v konkretnem primeru holding Slovenske elektrarne. Seveda se je težko sprijazniti s tem, da se imenujejo takšni ljudje na mesta v slovenskem gospodarstvu, ki želijo za svojo družbo na nek način neke bonitete na podlagi političnih pritiskov. To je bil ključni očitek pri tej potezi v Talumu.
Hvala. Gospod mag. Tomaž Štebe bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovani gospodje ministri, kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister Podobnik! Poslansko vprašanje sem se namenil postaviti zaradi dveh dogodkov. Eno je, da sem bral v časopisu o skupnem nastopu občin Nove Gorice, Dobrove in Ajdovščine pri obnovi oziroma izgradnji vodooskrbnega sistema in potem tudi pri kandidiranju za sofinancerska sredstva države in EU. Drugi dogodek, ki je obraten temu, da se na vodooskrbnem sistemu Krvavec dogajajo ravno nasprotne stvari. Ta sistem je bil zgrajen v 50 letih, kasneje se je dograjeval. Sedaj ga pa nekateri želijo razdeliti po regiji na posamezne občine. Sistem oskrbuje 6 občin in zaradi tega je državnega pomena. Konkretni razlog za to, da sem se odločil postaviti poslansko vprašanje, pa je, da so pogodbeno razmerje in formalnosti glede upravljanja, vzdrževanja, odgovornosti in na koncu tudi plačevanja stroškov delovanja tega sistema formalno popolnoma neurejene, zaradi dejanj nekaterih, ki so po mojem mnenju nedopustna. O tem je bilo obveščeno tudi ministrstvo za okolje in prostor, vsi dopisi so bili posredovani v vednost tudi ministrstvu. Zato bom prebral vprašanje, kot je bilo tudi vam poslano za pripravo odgovora, in upam, da ste dobili ustrezne informacije od svojih sodelavcev. Vodooskrbni sistemi državnega pomena so tisti sistemi, ki oskrbujejo več občin. Tak je tudi krvavški vodooskrbni sistem šestih občin, ki je sedaj prek občine Komenda povezan z vodooskrbnim sistemom Kamnik. V zadnjih dveh letih je prišlo do spremembe z dveh upravljavcev na tri upravljavce in do nekakšne neformalne razdelitve sistema. Eden od upravljavcev, delniška družba, celo ni bil izbran po postopkih, ki se zahtevajo za podeljevanje tovrstnih koncesij upravljanja. Sprememba je bila izvedena brez predhodno podpisanih pogodb o upravljanju, tako da sedaj ni jasno, kdo za kaj odgovarja in kakšne so poslovne in stroškovne obveznosti. Kljub opozorilom [[bom skrajšal]] prosim za stališče in predvidene ukrepe ministrstva, da se zagotovi enotno optimalno, varno in ekonomično delovanje skupnih vodooskrbnih sistemov, ki so skupni več občinam in so zaradi tega državnega pomena ter kot taki morajo imeti posebno varstvo in podporo države. Gospod minister, prosim za konkreten odgovor. Hvala.
Hvala gospodu Štebetu. Gospod minister, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec! Najprej me veseli, da ste kot primer dobre prakse omenili skupen nastop novogoriške in ajdovske občine pri reševanju vsebinskih, postopkovnih, finančnih in upravnih vprašanj glede vodooskrbe v tem predelu Slovenije. Kot minister sem bil eden od iniciatorjev in sem spodbujal takšen dogovor. Drugače pa je vaše vprašanje vezano na problematiko krvavškega vodovoda. Res je, seznanjeni smo z nesoglasji, ki potekajo med posameznimi upravljavci in tudi občinami. Ta nesoglasja so stara že kar nekaj let. Krvavški vodovod je bil zgrajen daljnega leta 1964 in do leta 1984 je z njim upravljalo podjetje Hidrometal Mengeš. Ko je šlo to podjetje v stečaj, pa je upravljanje vodovoda prevzelo sedanje podjetje Prodnik Domžale. Do leta 1993 je upravljalo primarni vodovodni sistem Krvavec in tudi vodovodno omrežje v sedanjih občinah, Vodice, Komenda in Mengeš, v sedanjih občinah Cerklje, Kranj in Šenčur pa komunalno podjetje Kranj. Leta 1993 je bil sprejet zakon o varstvu okolja in tudi zakon o gospodarskih javnih službah. In tu je naš prvi odgovor na vaše vprašanje: Po informacijah, ki jih imamo, vse občine, žal, niste oziroma niso uredile javne službe skladno s predpisi, kajti niso uskladile lastniških in upravljavskih pravic ter dolžnosti skladno z zakonom o varstvu okolja. Ta je jasen: oskrba s pitno vodo je obvezna lokalna javna služba. Zakon določa standarde za izvajanje javne službe in tudi metodologijo za oblikovanje cen. Medtem pa je zakon o gospodarskih javnih službah določil način, obliko in vsebino izvajanja javne službe. Leta 2000 pa je občina Vodice za opravljanje vodovodnega sistema na njenem območju ustanovila režijski obrat. S tem pa je prekinila sodelovanje s podjetjem Prodnik. Stanje na vodovodnem sistemu Krvavec ni bilo urejeno niti v upravljavskem, niti v finančnem smislu, zato so se med občinami Vodice, Komenda in Mengeš in komunalo Kranj in podjetjem Prodnik podpisovali dogovori o dobavi vode, o vzdrževanju samega sistema in nujnem financiranju tega sistema. Ta dogovor je nekako vzdržal do leta 2004, nato pa je bil prekinjen na zahtevo občine Crklje. Kakšna je sedaj naša proaktivna vloga? Prvič. Predlagamo vsem občinam, ki so vključene v krvavški vodovodni sistem, da najprej ugotovijo dejansko stanje in lastništvo vodovoda in ga uredijo skladno s predpisi. Drugič. Da na svoje območju sprejmejo ustrezne odloke o izvajanju obvezne javne službe oskrbe s pitno vodo in skladno s predpisi občin tudi določijo posamične upravljavce vodovodnih sistemov ali pa določijo skupnega upravljavca za sistem, ki je enovit, funkcionalno prostorsko smiselno zaključen. Ministrstvo za okolje in prostor bo občine, ki gravitirajo na krvavški vodovod ponovno pisno pozvalo, da vse nastale ugotovljene nepravilnosti odpravijo v roku dveh mesecev in o tem obvestijo tudi naše ministrstvo, prav tako pa tudi službo vlade za lokalno samoupravo in javno upravo. Vse aktivnosti, ki so pa vezane na resor, ki ga vodim, pa so seveda vezane tudi na strategijo oskrbe s pitno vodo. V Sloveniji je tik pred sprejemom in kateri cilji so oskrbeti prebivalca Slovenija s kvalitetno pitno vodo in zadostno količino in tudi varovati potencialne vodne vire pitne vode in pripraviti racionalno obliko izvajanja javne službe, zato predlagamo, da omenjene občine čim prej stopijo po poti, kot ste jo omenili v začetku, poti pa se reče dogovor. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Gospod Štebe, izvolite.
Gospod minister jaz bi vas prosil, da ta dvomesečni poziv preoblikujete oziroma da se potrdite na način, da bi to samovoljno pravzaprav ravnanje tako upravljavcev kot tudi nekaterih občin poskušali usmeriti v rešitev, ki je že bila, potem pa ali iskati novega skupnega upravljavca, po postopkih - javni razpis itd. - ali pa, če je želja taka, da se skupni sistem razbije na način večih upravljavcev, to se pravi, da gremo korak nazaj, razdružujemo sistem, da pa se ti upravljavci najprej dogovorijo o medsebojnih obveznosti, odgovornosti v upravljanju in da potem tudi vse občine kot solastnice tega skupnega sistema tak skupen usklajen dogovor tudi podpišejo. Moram povedati, da samo ena od občin ni poskrbela za upravljavca v skladu s predpisi.V bistvu na kamniško-krvavškem sistemu sta to potem dve občini. Govorim pa o enem upravljavcu, ki ni bil izbran po postopku. Tako je dejansko stanje in lastništvo na tem sistemu jasno iz projektov in iz večdesetletne prakse, potrebno bo s strani države ukrepati na način "korenčka in palice", da bo prišlo do tistega, kar je bilo sklenjeno v skladu s študijo o opazovanju obeh sistemov, ki jo je ministrstvo za okolje in prostor financiralo v letih 1999 in 2000. In noben od teh sklepov do sedaj, razen tistih, ki so jih izvajali po posameznih občinah, ni bil izveden. Prosim, da ukrepate tudi v tej smeri.
Hvala gospodu Štebetu. Gospod minister, izvolite.
Hvala. V dodatnem vprašanju oziroma nastopu gospoda Štebeta lahko ugotovim, da je njegovo stališče povsem enako, kot sem ga sam predlagal. To se pravi, najprej je pomembno, da občine same v skladu s pristojnostmi in obveznostmi iz veljavnih zakonov, ki jih imajo, določijo ali posamične upravljavce vodovodnih sistemov ali pa skupnega za sistem. Odločitev je na strani občine. Če bo potrebna mediatorska vloga - očitno Gorenjska je takšna regija, da potrebuje mediatorja -, jo bomo pač z ekipo, ki jo imamo, tudi uveljavili. Istočasno pa je potrebno ugotoviti, kot ste zapisali v vašem uvodu oziroma v gradivu, ki sem ga prejel za poslansko vprašanje, da študija o združevanju vodovodnih sistemov, ki je sicer stara že dobrih šest let; ugotovitve te študije, ko ste zapisali, "tako država kot tudi občine in z njim upravljavci niso spoštovali sklepov, kot jih je ta študija predlagala". Seveda, ključno vlogo ima tukaj najprej občina, nato njihovi upravljavci. Vloga države je seveda predvsem na nadzorni obliki, kot nadzor. Istočasno pa bomo tudi na podlagi novosprejete strategije o oskrbi s pitno vodo v Sloveniji lahko vstopili v prostor tega dogovora teh omenjenih občin in predlagam, gospod poslanec in župan, da tudi vi igrate tukaj proaktivno vlogo. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Dr. Mitja Slavinec bo postavil poslansko vprašanje ministru za zdravje. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister. V javnosti je pred kratkim zelo odmevala novica, da se je na Kliničnem centru v Ljubljani dokončno pokvaril aparat za diagnostiko pacientov na osnovi magnetne resonance. Okvara 12 let starega aparata naj bi bila takšna, da popravilo več ni možno, in tudi aparat se je že amortiziral, saj naj bi bila njegova povprečna življenjska doba približno med 7 do 10 let. In tako seveda ni naključje, da se je v zadnjih letih večkrat kvaril. Na Kliničnem centru je še en takšen aparat, tudi star že preko štiri leta, in še tega je polovični lastnik medicinska fakulteta, ki ga uporablja za svoje potrebe. Zaradi tega je prav gotovo nujno čim prej kupiti novega. Prav to je pa v javnosti dvignilo tudi obilo prahu, saj naj bi postopki nakupa trajali eno leto. Glede na velike potrebe tovrstne diagnostike in posledično obremenjenost aparata - na osnovi magnetne resonance so pregledali preko 3 000 pacientov na leto - je to popolnoma nerazumen in nesprejemljiv rok. Kljub nekaterim napovedanim ukrepom, kot so pregledi v turnusu, preusmerjanje pacientov v druge ustanove, kjer ta aparat imajo, se bodo že tako dolge čakalne vrste bistveno podaljšale. In je še toliko hujše, ker gre za zelo zahtevne preglede, tudi pri zelo težkih boleznih, katerih uspešnost zdravljenja je pogosto odvisna od pravočasne diagnostike in zgodnjega pričetka zdravljenja. Zato tako dolga doba ne pomeni zgolj manjše stopnje zdravstvenega varstva, temveč tudi večjo smrtnost pacientov. Zato, gospod minister, me zanima: V kolikšnem času nameravate pokvarjen aparat nadomestiti z novim? Kaj nameravate storiti, da bo ta doba čim krajša, saj izkušnja iz sveta kaže, da nakup in zagon aparatov na magnetno resonanco naj ne bi trajalo več kot nekaj mesecev? In opozarjam, da to prav gotovo ni zgolj vaša dolžnost in pričakovanja pacientov zgolj zaradi zmanjšane smrtnosti, temveč tudi zaradi dejstva, ker so vas pristojni na dotrajanost instrumenta do sedaj že večkrat opozorili in vas obvestili. Glede na to in na dejstvo, da smo vas med proračunsko razpravo opozarjali na zmanjšanje sredstev, namenjenih za investicije v bolnišnice, v višini 2,7 milijarde, med katerimi se zagotavljajo tudi sredstva za opremo, kar prav gotovo ne bo pripomoglo k skrajšanju čakalnih dob, ocenjujemo, da je vaša odgovornost še toliko večja. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Slavincu. Gospod minister, imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik, gospod poslanec! Hvala lepa za vprašanje. Seveda je treba uvodoma povedati nekaj besed, da ne bo prišlo do napak v interpretaciji nekaterih dogajanj pri nabavah aparature in tudi investicijah v zdravstvu. Poslansko vprašanje, ki je bilo danes tukaj postavljeno, pravzaprav izhaja iz zmotnega prepričanja, da naj bi bilo za zamenjave opreme v državnih javnih zdravstvenih zavodov oziroma tudi v Kliničnem centru Ljubljana odgovorno ministrstvo za zdravje in ne zavodi sami. Glede tega je, ne prvič, potrebnih nekaj pojasnil. Javni zdravstveni zavodi so samostojne osebe javnega prava, ki se financirajo iz plačil za opravljanje zdravstvene storitve pretežno na podlagi pogodb z Zavodom za zdravstveno zavarovanje Slovenije, v majhnem delu pa tudi iz prodaje storitev na trgu. Nepremičnine in oprema, s katero razpolagajo, so po zakonu o zavodih, ki je s tem skladen s splošnimi pravili korporacijskega prava, sicer lastnina njihovih ustanoviteljev, države in občin, vendar pa so organi zavodov samostojno odgovorni za celotno poslovanje, vključno s smotrnim upravljanjem s sredstvi. Da bi jim bilo to omogočeno, je v ocenah zdravstvenih storitev vključen namenski, približno 6% delež za kritje strokov amortizacije, ki ga zavodi skupaj z ustvarjenimi presežki prihodkov nad odhodki morajo uporabiti namensko, to je za investicije in investicijsko vzdrževanje objektov in opreme. Letni namensko prilivi Kliničnega centra Ljubljana za kritje amortizacije znašajo več kot 3,6 milijard tolarjev in 1/5 tega zneska, tako kot drugi zavodi, združujejo v proračunskem skladu po zakonu o investicijah v javne zavode, ki predstavlja približno 15% vseh virov za financiranje investicij. S preostankom tega zneska, to je 2,9 milijarde tolarjev, pa Klinični center razpolaga samostojno in se pri tem tudi sam odloča za investicije in vzdrževalne prioritete. Edino upravičeno je, da bo tako ravnal tudi pri nabavi take in drugačne opreme, tudi najzahtevnejše, kot je magnetna resonanca. Ministrstvo za zdravje na podlagi zakona o investicijah v javne zdravstvene zavode, katerih ustanovitelj je Republika Slovenija, zagotavlja sredstva za investicije v konkretne investicijske projekte po lokaciji, vrsti, obsegu in dinamiki, določene z načrtom razvojnih programov proračuna Republike Slovenije. V veljavnem proračunu je teh projektov 22. Način uvrščanja projektov v program investicij je določen z zakonom. Investiranje države je le dopolnitev lastnih investicijskih aktivnosti zavodov, namenjeno predvsem širitvi in ne obnavljanju obstoječe zdravstvene infrastrukture. V skladu s tem je že samo eden od 22 projektov namenjen interventnim nabavam opreme v posameznih primerih, kadar iz objektivnih razlogov tega zavodi ne zmorejo sami. Ministrstvo za zdravje v Kliničnem centru že štiri leta izvaja velike investicijske projekte. Njihova skupna vrednost presega 37 milijard tolarjev. To so gradnja in oprema nove nevrološke klinike, vredne 6 in pol milijarde, nove klinike za otorinolaringologijo in cerviko facialno kirurgijo, vredno 4,4 milijarde, nove pediatrične klinike, vredne 13 in pol milijardne, novega urgentnega in operacijskega bloka ter centra za intenzivno medicino v DTS objektu, vrednih 12,9 milijarde tolarjev, ob tem pa celovito obnavlja tudi celotno komunalno ureditev Kliničnega centra južno od Zaloške ceste. Pričakovati je, da bo poleg tekočih ogromnih investicij ustanovitelj v Kliničnem centru tudi financiral še posamezne nabave, ki bi jih moral in ki jih v preteklosti ni, o katerih se s sedanjim vodstvom - po zamenjavi vodstva sedaj - tudi realno dogovarjamo. Te bo moral kriti iz namenskih amortizacijskih sredstev, ker bi bilo pa v popolnem nesorazmerju z dejstvi, pristojnostmi in odgovornostmi in bi šlo tudi na račun že itak dosti manjšega obsega investicij v originalne druge bolnišnice, če bi še ministrstvo urejalo nekatere stvari v Kliničnem centru. Kot sem omenil, o tem potekajo dogovori in bomo v kratkem tudi sprejeli zaključke. Kljub temu pa se je ministrstvo že spomladi letos pozitivno odzvalo na povpraševanje vodstva Kliničnega centra in potrdilo pripravljenost, da iz projekta opreme za več javnih zdravstvenih zavodov sofinancira nabavo nadomestne naprave za slikanje z magnetno resonanco, nato pa v naslednjih 2 mesecih praktično iz Kliničnega centra ni bilo ustrezne pisne potrditve. Ob zamenjavi vodstva v Kliničnem centru smo se ponovno dogovorili, da bomo tudi v tem smislu pregledali nekatere možnosti za soinvestiranje tudi v nabavo novega aparata magnetne resonance. Moram odgovoriti še na nekaj stvari na začetku, vprašanja, ki so bila tudi tu postavljena. Moja odgovornost je, da bomo skrajševali čakalne dobe. In čakalne dobe v Sloveniji - ne gre sedaj samo tu za neke napovedane ukrepe, ampak gre za ukrepe, ki so že v teku in ki že sedaj bistveno skrajšujejo čakalne dobe, med njimi tudi za preglede z magnetno resonanco. To govorim za [[...]]
Hvala gospodu ministru. Gospod Slavinec, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Hvala lepa, gospod minister, za pravni poduk, iz katerega sem si zapomnil predvsem, da širitev je stvar ministrstva, širitev infrastrukture. Opozarjam, da pri nas imamo 8 tovrstnih aparatov, kar pomeni en na 250.000 prebivalcev, recimo, konkretno v sosednji Avstriji je eden na 80.000. Tako da sigurno je treba razmisliti o širitvi in to je stvar ministrstva. Zaradi tega sem se težko znebil občutka, da želite prenašati odgovornost na Klinični center, pri čemer so vas že opozarjali na dotrajanost aparata. Moje vprašanje se ni toliko nanašalo na financiranje - seveda tudi na to, saj smo pri obravnavi proračuna opozarjali na ta del -, temveč na rok, kako dolgo bo treba čakati na nov aparat. Tu je na prvem mestu predvsem skrb za paciente, kajti želel bi spomniti na Delo od 9.9.2005, kjer je povzeto, da bodo v manj kot mesecu dni oziroma takojšen dostop z novim letom, torej s 1.1.2006, omogočene diagnostične preiskave z magnetno resonanco in računalniškim tomografom, na kar je bilo doslej treba čakati tudi dve leti, štirinajst mesecev v povprečju. Zaradi tega mnogi pričakujejo konkreten odgovor na konkretno vprašanje: Kdaj bo v Kliničnem centru nov aparat za magnetno resonanco? In: Kdaj se bo lahko uresničila težko pričakovana napoved, ki si jo vsi želimo, da bodo čakalne dobe manj kot mesec dni, kot je bilo napovedano v Delu, 9. septembra? Hvala lepa.
Hvala gospodu Slavincu. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za to dodatno vprašanje. Kar se tiče čakalnih dob za magnetno resonanco, se v Sloveniji skrajšujejo. Program, ki smo ga sestavili v avgustu, se izvaja in bo izveden v predvideni obliki in predvidenem skrajševanju čakalne dobe vsaj konec februarja prihodnjega leta. Seveda je pa poseben problem to, kar danes tu posebej izpostavljate, nabava te aparature v Kliničnem centru, kar pa ni nastalo pred devetimi ali desetimi meseci, pač pa že bistveno prej. Ta oprema je bila dotrajana že bistveno prej. Tekom letošnjega leta, kot sem enkrat že omenil, v začetku leta smo se dogovorili, da bo ministrstvo izven programa, ki je bil že objavljen in je bil že sprejet, za investicije Kliničnemu centru odobrilo še 100 milijonov tolarjev za nabavo tega aparata. Kot sem rekel, prejšnje vodstvo Kliničnega centra kasneje z nami ni stopilo v nadaljnji kontakt, s sedanjim vodstvom pa smo v kontaktu, da eventualno to možnost realiziramo, čeprav teh sredstev trenutno ni predvidenih in jih bo treba nekje drugje vzeti, kjer so bila že dodeljena, ampak jih mogoče ta trenutek ne potrebujejo - iz kakršnegakoli razloga za odlog. Moram pa še nekaj povedati. Problem, ki je nastal s čakalnimi dobami v Sloveniji, recimo, pri magnetni resonanci, ni posledica pomanjkanja aparatov, je pa posledica pomanjkanja denarja za program, za izvajanje programa magnetne resonance. To pa je popolnoma drug problem. Ni problem - danes bi marsikdo od privatnikov mirno kupil magnetno resonanco, vendar pri tem rabi nekaj: rabi program, da bo lahko dobil 2.000 preiskav letno in da bo lahko ta aparat postal rentabilen. Ni nobenega problema. Še enkrat poudarjam, ni problem aparatura, problem je program za izvajanje neke dejavnosti, kot je v tem primeru pregled z magnetno resonanco. Jaz se z vami strinjam, da bo na ministrstvu za zdravje potrebno narediti vse, da bomo primer Kliničnega centra, ki pa ja tukaj specialen problem, vleče se pa že najmanj štiri leta v zvezi s to magnetno resonanco - jaz sem tam dalj časa delal in vem, kako je to zgledalo -, pa prejšnje ministrstvo ni naredilo nič. Mi smo takoj v začetku tega lega že praktično napravili prvi korak s pogovorom s Kliničnim centrom za dodelitev teh dodatnih 100 milijonov tolarjev za nabavo magnetne resonance in to bomo še naredili v prihodnje, tako kot smo se z vodstvom Kliničnega centra že dogovorili. Upam, da bomo to realiziral čim prej, o točnih mesecih, dnevnih vam pa ta trenutek ne bom govoril, kljub temu je čakalna doba za magnetno resonanco v Sloveniji bistveno krajša, kot je bila pred enim letom.
Hvala gospodu ministru. Gospod Samo Bevk bo postavil poslansko vprašanje ministru brez listnice in ministru za promet.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Oktobra smo v državnem zboru prisluhnili vladi in ob obravnavi zakona o skladnejšem regionalnem razvoju prepustili odločitev o številu kohezijskih regij prav njej. Menili smo, da se bo lahko tako pravočasno prilagodila nepredvidljivim okoliščinam sprejemanja proračuna Evropske unije za obdobje 2007/2013. Ni še minilo mesec dni, ko nas je vlada presenetila z odločitvijo za dve kohezijski regiji na razvito zahodno in nerazvito vzhodno regijo, ki naj bi bila upravičena do sredstev iz kohezijskih skladov Evropske unije. Ne morem se znebiti vtisa, da se je s tem vlada hotela izogniti polemični razpravi v državnem zboru. Če bi nam v pogajanjih uspelo uveljaviti tri regije, bi do sredstev za dodatni razvoj iz proračuna Evropske unije bile upravičene tudi Primorska in Gorenjska. Tri kohezijske regije bi nam prinesle kar okrog 100 milijard tolarjev več razvojnih sredstev iz proračuna Evropske unije. Kako bo vlada ta sredstva nadomestila iz državnega proračuna, pa je že veliko vprašanje, saj bo morala najprej zagotoviti svoj delež sredstev za projekte, ki bodo iz EU namenjeni za vzhodno regijo. Vzhodni regiji je vlada poleg tega obljubila še tako imenovano tretjo razvojno pot oziroma os. Prometni minister mag. Janez Božič je pred časom govoril tudi o četrti, severnoprimorski in gorenjski razvojni osi od Bovca preko Tolmina in Idrije ter Cerknega do Škofje Loke. Ob tem pa je pozabil na povezavo od Idrije do Logatca do avtocestnega križa. Četrta razvojna os je naša zahteva, ki pa naj enakovredno vključuje tudi povezavo Idrije s slovenskim avtocestnim križem. 700 milijard tolarjev za posodobitev državne cestne mreže, program, ki naj bi prišel v parlamentarno razpravo do konca letošnjega leta v državni zbor, ne sme zaobiti povezave Idrije z avtocesto v Logatcu. To je zapisano tudi v strategiji prostorskega razvoja Slovenije, ki smo jo sprejeli lanskega leta in v prvem osnutku programa posodobitve državne cestne mreže, ministrstvo za promet iz leta 2004. Ministra za lokalno samoupravo in regionalni razvoj gospoda Ivana Žagarja in ministra za promet mag. Janeza Božiča sprašujem: Kako bodo v vladi nadomestili izpad sredstev iz skladov Evropske unije za razvoj zahodne regije, predvsem za razvoj Primorske in Gorenjske? Ter: Kako bodo uresničili zahtevo o četrti razvojni osi v smislu posodobitve prometne infrastrukture, razvoja turizma ter drugih infrastrukturnih in okoljskih projektih v tem delu Slovenije? Obema ministroma se za njun odgovor lepo zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala gospodu Bevku. Oba ministra imata skupaj 5 minut. Izvolite.
Hvala za vprašanje. Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Želel bi uvodoma najprej pojasniti to odločitev. Namreč, kot ste že sami ugotovili, je ta državni zbor prepustil odločitev o odločanju o kohezijskih regijah vladi, s tem ji seveda ni dal samo pristojnosti, ampak je naložil tudi odgovornost. Kar zadeva te odločitve moram reči, da je ta odločitev povezana z dvema vidikoma. Prvi vidik je tesno povezan s pogajanjem, kot ste že tudi sami omenili, namreč z ozirom na negotovost končanja pogajanj, mi smo seveda vsi želeli, da bi se pogajanja o naslednji finančni perspektivi zaključila že pod Luksemburgom, pa se žal niso, čeprav so bila pogajalska izhodišča zelo zbližana, je zaključek pogajanj tudi seveda vprašljiv. Slovenija ima tu posebno težavo, namreč je na meji teh 75% bruto produkta, ki govorijo o tem, ali je še upravičena kot celota do kohezijskih sredstev ali pa ne. V tem trenutku seveda veljajo podatki, ko je Slovenija še upravičena v celoti do teh sredstev, se pravi podatki so zamrznjeni pod 75%, ampak bolj ko se pogajanja seveda oddaljujejo v prihodnost, bolj je ta nevarnost oziroma naslednji podatki, ki veljajo že za naslednje obdobje že govorijo o tem, da Slovenija kot celota prekoračuje teh 75% bruto produkta. S tem bi se lahko zgodilo, seveda po najbolj črnem scenariju, da bi postavili pod vprašaj bistveno več sredstev, o katerih ste vi govorili, iz naslova kohezijske politike, čeprav seveda je v tem trenutku nemogoče govoriti o kakršnihkoli številkah, ker v tem trenutku nimamo nikakršnega finančnega paketa na mizi, ker pač luksemburškega predloga več ni. Zato se je vlada odločila, da sprejme to odločitev in jo je posredovala seveda tudi evropski komisiji. V primeru, da se zgodi res ta najbolj neugoden scenarij, potem bi, recimo, izvedena teritorialna razširitev oziroma sprejemljiv predlog v proceduri odločanja lahko bistveno okrepil pozicijo Slovenije pri uveljavljanju sprejemljive finančne alokacije. Vendar pa to seveda ne pomeni, da bo finančna alokacija odvisna samo od tega momenta, odvisna bo še od številnih drugih momentov, ki se bodo seveda v pogajanjih pojavili. Ocena tega, ali je Slovenija bila uspešna v teh pogajanj ali pa ni bila, je mogoča seveda samo v primerjavi s primerljivimi drugimi državami. Slovenije se je zato torej odločila, da se v primeru, da se res zaplete, kar zadeva pogajanj, da se odloži veliko v prihodnost, potem pač s tem poskuša izboljšati svojo pogajalsko pozicijo. Drugi vidik je pa prav tako pomemben ali pa še bistveno bolj pomemben, in sicer je to vidik skladnega regionalnega razvoja. Namreč, skozi ta vidik v tem trenutku seveda ugotavljamo, da se sredstva ne koristijo tudi iz naslova strukturnih skladov tam, kjer bi se pravzaprav najbolj morala oziroma kjer so največje potrebe. Seveda s sistemskim premikom in s sistemsko alokacijo sredstev v ta območja - tudi to, ki ste ga vi navedli - se bo ta skladni regionalni razvoj lahko pospešil in se bodo te razlike, upajmo, lahko pričele dejansko zmanjševati. Zdaj pa, kar zadeva zagotavljanja sredstev. V kolikor bodo končana pogajanja, da bo Slovenija ostala kot ena kohezijska regija, kar v tem trenutku je, v tem primeru ima ta odločitev funkcijo samo na implementacijo. Se pravi, na to sistemsko opredelitev sredstev v ta področja, kjer so najbolj potrebna. V kolikor bi se pa res hipotetično zgodil ta najbolj črni scenarij, v tem primeru, pa - prvič - ne drži, da tudi drugi del ne bo upravičen do sredstev kohezijske politike. Namreč, ravno za kohezijski sklad bo upravičena celotna Slovenija in kohezijski sklad je, recimo, namenjen prometni infrastrukturi, tudi del strukturnih skladov, izpad sredstev pa bo treba nadomestiti z lastnimi sredstvi. In seveda, če bo teh sredstev več, bo to toliko lažje narediti. Lahko bi se zgodil najbolj črn scenarij in ogromno teh sredstev bi se izgubilo. V tem primeru pa seveda ne bi imeli s čim nadomestiti tudi teh sredstev za te dele. Podlaga za to so v sprejetem zakonu o skladnem regionalnem razvoju, ki opredeljuje sredstva namensko za ta področja in jih bo seveda treba vsako leto tudi zagotoviti v državnem proračunu.
Hvala. Minister Božič, v razpoložljivem času. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči, in lep večer vsem poslankam in poslancem. Ostalo mi je še nekaj sekund časa, ampak ne glede na to bom poskušal na kratko povedati. Ministrstvo za promet je že v juniju letos pripravilo prioritetni vrstni red investicij, ki naj bi se sofinancirale s pomočjo pomoči iz evropskih skladov in sredstev iz kohezijskega sklada. Obe sta namenjeni predvsem investicijam na področju prometne infrastrukture, ki ležijo na evropskih prometnih koridorjih. Zato iz teh skladov ni možno pridobiti sredstev za sofinanciranje državnih cest. Torej, upam, da bom imel v nadaljevanju možnost podaljšati ta odgovor.
Hvala. Kolega Bevk, dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Hvala lepa. Je pač vaš kolega, gospod Žagar, porabil ves čas, ki je bil na razpolago za prvi odgovor. Zato moje dodatno vprašanje. Prosil bi, da bi malo več povedali o tej četrti razvojni osi, ki nekako zadeva severno Primorske in dela Gorenjske in kako boste zagotovili sredstva za realizacijo tega projekta. Hvala lepa.
Hvala vam. Minister Božič, izvolite.
Hvala lepa za dodatno možnost nadaljevanja. Torej, sredstva za sofinanciranje državnih cest je možno pridobiti samo iz strukturnih skladov Evropske unije, pod pogojem, da bo za naslednjo finančno perspektivo od leta 2007 in 2013 na tem področju v Sloveniji oblikovana posebna prioriteta za razvoj državne prometne infrastrukture. Na podlagi tega je v osnutek nacionalnega programa razvoja in vzdrževanja državnih cest, ki ga je pripravilo naše ministrstvo za promet, uvrščen tudi paket desetih projektov, ki so predvideni za sofinanciranje iz sredstev evropskega sklada za regionalni razvoj v naslednji finančni perspektivi in imajo iz tega razloga v programu zelo visoko prioriteto. Med naborom teh projektov so tudi posodobitve cestnih povezav. Konkretno: Jeprca-Zminec-Želin, Želin-Peršeti-Kobarid-Robič, Kranjska Gora-Bovec in Hrušica-Rateče, južna obvoznica Bled in izgradnja nekaterih kolesarskih povezav na gorenjski in severnoprimorski regiji. Na navedenih cestnih povezavah je predvidena tudi gradnja petih obvoznic, prva je že omenjena južna obvoznica Bleda, še škofjeloška obvoznica, obvoznica v Gorenji vasi ter zahodna in vzhodna obvoznica v Kobaridu. Med večjimi ukrepi so predvidene še novogradnja na odseku Trebija - Cerkno v dolžini 13,5 kilometrov, rekonstrukcija ceste na več odsekih v skupni dolžini okoli 20 kilometrov in ukrepi investicijskega vzdrževanja na 44 kilometrih ceste, drugi manjši ukrepi, kot so ureditve križišč in rekonstrukcije objektov. Omenjena navezava, kot ste omenili, Idrija na avtocesto, na Logatec bo zagotovo v tem primeru v študiji variant preverjena. Če bodo za to pogoji, bo tudi oblikovana kot predlog za samo uvrstitev v tej liniji četrte razvojne osi. Torej, ocenjena vrednost predvidenih posodobitev cestnih povezav bo znašala okoli 39 milijard tolarjev oziroma okoli 160 milijonov evrov. V nadaljevanju želimo okoli nacionalnega programa obnove oziroma modernizacije državnega cestnega omrežja tudi realizirati to četrto razvojno os. Hvala lepa za poslušanje.
Hvala vam. Naslednja na seznamu postavljavcev vprašanj je poslanska kolegica Maria Pozsonec. Izvolite. Poslansko vprašanje bo postavila ministrstvu za notranje zadeve.
Hvala lepa. Vsem prisotnim lep pozdrav! Ministru za notranje zadeve, Dragutinu Mateju, postavljam naslednje vprašanje. Kako je uspelo hrvaškim ribičem čez mejni prehod Petišovci pripeljati žive ribe in jih pustiti v mrtvice na meji naše katastrske občine? Naj še propomnim, da je vozilo bilo iz daruvarskega okoliša, kjer so menda našli obolelega laboda, ki naj bi bil okužen s ptičjo gripo. Hvala.
Hvala. Minister Dragitum Mate, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Hvala za vprašanje. Najprej, ribe in labodi nimajo nič skupnega s ptičjo gripo, tako da se ne more prek rib prenašati. Drugače pa okrog prehoda meje 24. 10. moram povedati, da sta se dva hrvaška državljana ob 13. uri pripeljala na mejni prehod Petišovci, kjer je policija opravila običajno mejno kontrolo, pregled potnih listin, in preverila, če obstajajo kakšni drugi zadržki za vstop v Slovenijo. Ugotovljeno je bilo, da izpolnjujeta vse pogoje za vstop v Slovenijo in jim zato dovolila vstop v Slovenijo. Ugotovljeno je bilo tudi, da se na tovornem avtomobilu prevaža rezervoar, v katerem so bile ribje mladice. Ko sta ugotavljala, čigava last so, je bilo nedvoumno ugotovljeno, da so te mladice last športno ribiškega društva Mura iz Murskega Središća in da jih imajo namen pripeljati v ribnik Mali Balaton, kar je približno 1 kilometer od mejnega prihoda Petišovci in se, ta ribnik namreč nahaja na katastrskem območju Republike Hrvaške. V skladu s tretjim odstavkom 4. člena carinskega zakona in 3. člena zakona o carinski službi ima samo carinski organ pravico nadzorovati takšen prehod oziroma izvajati carinsko kontrolo in policija nima pravice izvajati carinske kontrole, zato tudi ni bila izvedena kontrola nad tem delom. Tranzit prek Republike Slovenije pri prevozu ribjih mladic je v skladu s 46. členom tako imenovanega sporazuma SOPS o maloobmejnem prometu in sodelovanju. Ta določba obvezuje obe državi, da omogočita gospodarskim subjektom prost dostop do mejnega območja druge pogodbenice čez svoje obmejno območje povsod tam, kjer prometna infrastruktura ne omogoča dostopa do tega območja po ozemlju pogodbenice. V skladu s 53. členom SOPS-a mora država vzajemno omogočiti gospodarjenje ribiškim organizacijam na obmejnem območju, tako tudi pri vzgoji rib. Iz tega namena ni bilo kršitve predpisov, ugotovljeno pa je, da sta omenjena hrvaška državljana istega dne ob 14.45 uri zapustila Republiko Slovenijo po enaki poti. Pri detajlnem preverjanju okoliščin prevoza rib prek obmejnega prehoda Petišovci in tranzita ozemlja Republike Slovenije smo ugotovili, da so za prevoz bili izpolnjeni pogoji 46. člena SOPS-a, vendar bi moralo za prestop državne meje izven mejnega prehoda, za kar je šlo v tem primeru, pri mejnem tranzitu slovenskega ozemlja športno ribiško društvo Mura iz Murskega Središća posebej zaprositi mešano komisijo za izvajanje SOPS-a za dovoljenje in ta komisija bi potem izdala ustrezen sklep. V tem primeru takšnega sklepa ni bilo izdanega. Policijska uprava, ki nadzora to območje, je bila posebej opozorjena na to nepravilnost in v bodoče ne bo prihajalo več do takšnih tranzitov prek ozemlja Republike Slovenije, če ne bo ustreznih sklepov. Če pa so sklepi izdani, smo v skladu z mednarodnimi pogodbami, ki smo jih podpisali in ratificirali v državnem zboru, nekako obvezni dovoliti takšen transport. Hvala.
Minister, hvala. Poslanka Pozsončeva, dopolnilno vprašanje, izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Prebivalci tistega okoliša niso takšnega mnenja in mislim, da je bila edina priložnost, da so upoštevali SOPS - oziroma mi smo upoštevali, drugi pa ne. Niti takrat ne, ko so se oboroženi policisti sprehajajo po naših vaseh. In še to, nekdo bi moral spremljati ta tovor od mejnega prehoda do cilja, ker bi ga lahko odpeljali kamorkoli. Hvala.
Hvala vam. Minister, odgovor na dopolnilno vprašanje, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Hvala za dodatno vprašanje. Sporazum, SOPS, zelo natančno določa, kako poteka tranzit prek ozemlja Republike Slovenije. Imamo tudi posebne dogovore in sporazume, ki so bili ratificirani, ki govorijo o tem, kar ste omenili, da hrvaški policisti tranzitirajo ozemlje Republike Slovenije, da pridejo do točke, kjer potem opravljajo svoje delo. V približno enoletnem obdobju, odkar takšno premikanje hrvaških policistov prek slovenskega ozemlja poteka, poteka v skladu s tem sporazumom in v tem času smo enkrat zabeležili kršitev, kjer hrvaški policisti niso ravnali popolnoma v skladu s tem sporazumom. Sicer pa je potovanje hrvaških patrulj, ki poteka od vstopne točke mejnega prehoda do točke drugega mejnega prehoda, kjer ni mogoč dostop do te točke v skladu s sporazumom, ki je bil ratificiran v tem državnem zboru. In v skladu s tem mi omogočamo te tranzite, hkrati pa tudi Republika Hrvaška omogoča slovenskim policistom, da na podoben način tranzitirajo do področij, ki so katastrsko v slovenskem pasu, do njih pa ni mogoče priti drugače kot prek hrvaškega ozemlja. Hvala.
Hvala vam za dopolnilni odgovor. Prehajamo na poslansko vprašanje poslanca Aleša Guliča, namenjeno ministru za kulturo. Izvolite, kolega Gulič.
Spoštovani predsedujoči! Cenjene kolegice, kolegi, spoštovani gospod minister! Ne bom na dolgo spraševal, držal se bom tistega, kar ste dobili tudi napisano kot vprašanje, zato da bo odgovor tudi usklajen z vprašanjem. Vlada je sprejela predlog reform in med njimi je tudi predlog o uvedbi enotne davčne stopnje. Nekateri bivši pa tudi sedanji člani odbora za reforme so večkrat jasno in javno izrazili, kakšen odnos do kulture imajo nasploh, eni so govorili o tem, kako "kultura ubija", drugi je dejal, da so kulturniki "svete krave" in da so zaščiteni kot te živeli v muzejih. Ministrstvo za kulturo pa se, vsaj kolikor mi je neznano, doslej do vprašanja uvedbe enotne davčne stopnje ni izjasnilo. Zato me zanima, gospod minister: Kakšni so rezultati, izsledki strokovnih analiz posledic uveljavitve reform za povečanje blaginje Slovenije za področje kulture? Torej, kako se bo to poznalo v kulturi? In pa: Kako se bodo nevtralizirali učinki davčnih obremenitev gospodarskih družb, javnih zavodov in drugih organizacij, ki se ukvarjajo s kulturo? Prosim, lepo.
Hvala za vprašanje. Minister, prosim za odgovor.
Gospod predsedujoči! Hvala lepa gospodu poslancu za vprašanje in za skrb za razvoj kulture, ki jo med drugim predstavlja morebitna uvedba enotne davčne stopnje torej, razmere nastanejo nove, če bi prišlo do te uvedbe nove davčne stopnje. Na ministrstvu za kulturo se seveda zavedamo pomembnosti navedenega vprašanja in v zvezi s tem je ministrstvo za kulturo naročilo izdelavo več raziskav, katerih skupni cilj je seveda prikazati finančne posledice, ki bi jih imela morebitna uvedba enotne davčne stopnje na posamezne ciljne skupine s področja kulture v Sloveniji. Na podlagi empirične in primerjalne analize, upamo, bodo ugotovljene potencialne prednosti, seveda, in nakazane tudi pasti za Republiko Slovenijo v zvezi s področjem kulture. In verjamem, da bodo tudi predlagani ustrezni ukrepi. Žal dokončnih rezultatov vseh raziskav še nismo prejeli in se mi zdi preuranjeno, da bil na podlagi nekaterih parcialnih analiz, ki smo jih dobili, dajal neke dokončne in jasne zaključke ali pa povzemal te zaključke, ali pa dajal, recimo, morda neke sugestije, kako bomo ravnali v zvezi s tem vprašanjem. Lahko pa rečemo, da vsaka prerazporeditev davčnih bremen med prejemniki različnih vrst dohodkov vpliva na stroške poslovanja podjetij in drugih subjektov ter bi ob morebitni uvedbi enotne davčne stopnje se davčno breme porazdelilo ali prerazdelilo povsem na novo. Kar se kulturnega področja tiče, se bo kot pri vsaki spremembi sistema tudi tukaj izkazalo, da bi se na nekaterih področjih verjetno uvedba davčne obremenitve zmanjšala, drugje in za druge osebe, ki se udejstvujejo v kulturi, pa zvišala v primerjavi s sistemom, ki ga imamo sedaj. Vendar, ko bomo prejeli vse rezultate raziskav, bomo te rezultate skušali pozitivno uporabiti. Seveda se zavedamo, da je kultura za družbo in civilizacijo, če hočete v širšem pomenu besede, nekaj podobnega, kot je imunski sistem za človeško telo. Skušali bomo, vsekakor, vztrajati pri konceptu, da je treba zavarovati predvsem ustvarjalce z olajšavami ali pa s povečanimi sredstvi, ki naj jih kultura dobi na njen specifičen in poseben položaj, ki ga ima v okviru vsake, če hočete, nacije. Pripravljajo se torej analize, ki jih bomo dobili pravočasno, in upam, da jih bomo tudi uspešno uporabili v prid kulturi. Mislim, da gre zaenkrat za reformni projekt, o katerem se bo še razpravljalo in pripisovati vnaprej, kot lahko že kje beremo, ukrepom, ki jih dejansko sploh še ni - in vprašanje, v kakšni obliki tudi bodo -, da jim je pripisovati katastrofalne učinke, kot lahko - kot sem rekel - beremo že marsikje, se mi zdi preuranjeno in tudi močno pretirano. Zaenkrat velja sklep vlade s 3. novembra 2005, kajti kultura posebej v tem predlogu reform ni bila zaobjeta in ni dobila posebnega mesta, ampak ne zaradi tega, ker tega ne bi zaslužila, ampak zaradi tega, ker je fokusirano vse v drugo smer. Zaenkrat velja, torej ta sklep s 3.11., da vse aktivnosti, citiram, "v vseh vladnih resorjih, katerih namen je uresničevati cilje strategije razvoja Slovenije in ki niso neposredno navedene v okviru reform" - vse te aktivnosti - "normalno potekajo naprej v skladu s strategijo razvoja Slovenije ter normativnim programom Vlade Republike Slovenije." Torej, zaenkrat ni nič slabšalnega, bi človek rekel, ali pa, kar bi negativno vplivalo. Tudi na podlagi nikakršnih parametrov tega ne moremo reči, zaenkrat ostaja tako, kot je, vsekakor se bomo potrudili, da bodo te analize pravočasno prišle v roke in, kot sem rekel, jih bomo skušali pozitivno uporabiti v prid slovenski kulturi. Hvala lepa.
Hvala vam. Kolega Gulič, dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Gospod minister, zdaj govorite o tem, da bodo analize opravljene pravočasno. Če se prav spomnim, je bilo na enem od prejšnjih zasedanj tudi postavljeno podobno vprašanje in je bilo rečeno, da bodo te analize opravljene do sredine meseca novembra. Zdaj je že šest dni čez sredino ali pa pet dni, da ne bom zelo tečen, pa tega še ni. Se pravi, o tej pravočasnosti bi težko govorili. Ampak nekaj drugega me zanima bolj: Ali je, recimo, vsaj na podlagi teh parcialnih rezultatov že jasno ali pa ni jasno, da bo treba sprejeti kakšne dodatne ukrepe, ki bodo ublažili posledice enotne davčne stopnje, recimo, povečevanje subvencij za kulturo? Ker kljub temu, da pravite, da "vse sorte" piše, seveda kaj od tega tudi ne verjamem, kar piše, tako kot vi, kakšno reč pa. Založniki, recimo, tarnajo, da se bo založništvo popolnoma sesulo; tudi če se ne bo, težave bo prav gotovo imelo. Se pravi, zanima me: Ali vendar že razmišljate o kakšnih dodatnih ukrepih, ki bi lahko ublažili te zadeve, če do njih pride? Hvala lepa.
Hvala. Minister, prosim za dodaten odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Torej, glede analiz, o katerih ste govorili, da naj bi bilo rečeno na eni od prejšnjih sej, da bodo do sredine novembra - se oproščam, vendar se ne spomnim, da bi rekli do novembra, mislim, da je šlo do konca leta, vendar pa se niso v zvezi z vprašanji, ki jih postavljate, torej v zvezi z reformami, ampak je šlo za poročilo za leto 2004, kar izvira iz nacionalnega programa za kulturo in v zvezi z zakonom o uresničevanju javnega interesa v kulturi. Torej, to je bilo v zvezi s tem, ne pa s temi analizami, ker o teh analizah nismo mogli obljubljati nečesa, kar niti na vladi še sploh ni bilo sprejeto - torej, ti reformni ukrepi. Glede parcialnih rezultatov moram reči, da bi zelo težko ali pa bi bilo krivično, da bi govoril nekatere podatke, ki se bodo morda izkazali kot drugačni. Treba jih je seveda pridobiti iz različnih zornih kotov, jih med seboj primerjati, pogledati, kaj je najbolje, in se na podlagi tega odločiti, kakšno stališče in kakšne ukrepe predlagati vladi. Govorili ste o založništvu. Moram reči, da se marsikaj tudi na drugih področjih zelo hitro razširja. Tudi na drugih področjih se napovedujejo stavke ali demonstracije, kar se mi zdi morda neustrezno, ker se niti še ni zgodilo pravzaprav. In pravzaprav tisti, ki želijo to manifestirati, praktično analiz nimajo ali jih še niso pokazali, in pač manifestirajo svoje nezadovoljstvo, kar se mi ne zdi najbolj prijazno in se mi zdi bolj politikantstvo kot pa kaj drugega. Kar se tiče založništva, bi takole rekel: čisto na splošno samo to, da mene kot ministra za kulturo zanima, da je na področju knjige treba predvsem zaščititi polje beletristike, humanistike in družboslovja. In za to si bom z vsemi silami prizadeval. Hvala lepa.
Hvala vam za odgovor minister. Sledi poslansko vprašanje poslanca Boštjana Zagorca, namenjeno ministru za okolje in prostor. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! Spoštovani minister gospod Podobnik, vem, da je moje najavljeno vprašanje bilo zastavljeno zelo splošno in verjamem, da ste mi tak odgovor na tej seji tudi pripravili, vendar za razjasnitev težave, ki se je pojavila, bi vas prosil, če bi mi lahko vseeno odgovorili oziroma mi odgovorili kasneje pisno. Verjamem, da ima vaše ministrstvo v Mariboru svojo izpostavo, verjamem tudi, da ima inšpekcijske službe v Mariboru, čeprav se v Mariboru ravno na področju varovanja okolja v zadnjem času dogajajo zelo zanimive zadeve, predvsem zanimive za vaše inšpekcijske službe. Prva takšna zadeva se je zgodila, ko je mestna občina na podlagi ne vem kakšnega odloka oziroma ne vem na podlagi katerega zakona prekvalificirala oziroma prekategorizirala določeno zemljišče v javno, čeprav je to po izpisu iz zemljiške knjige zasebna last, brez da bi o tem obvestila lastnike. Kar se pa tiče konkretno primera, o katerem bi vas rad povprašal, je želja enega izmed tujih investitorjev, da bi v Mariboru gradil nakupovalni velik center, kar v Mariboru v zadnjem času sploh ni takšna redkost, glede na to, da se gradijo tu in tam. Redkost pri tem tujem investitorju - gre konkretno za podjetje Lidl - je ta, da bi želel graditi ta nakupovalni center na vodovarstvenem območju. Gre za območje, ki mu Mariboru pravimo Vrbanski plato in s katerega je mestni svet Mestne občine Maribor pred časom, s tega območja pregnal vrtičkarje, ki naj bi bili potencialni kandidati za onesnaževanje tega vodnega vira. Naslednja zadeva, ki je zelo čudno pri temu, je to, da je načrtovanje oziroma projektiranje tega projekta dobil nekdo, ki je v tesni povezavi z enim izmed občinskih funkcionarjev, ker po mojem prepričanju niti ni bil najcenejši na razpisu, če pa ni bil najcenejši, je pa sigurno najkoristnejši, kajti prek enega občinskega funkcionarja se dovoljenja in obidi odlokov pa tudi zakonov dajo še najhitreje narediti. Zato bi prosil, da pri svojih inšpekcijskih službah preverite verjetnost takšne gradnje na vodozaščitenem območju v Mariboru. Hvala.
Hvala vam za zanimivo vprašanje. Ministra pa prosim za konkreten odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala za vprašanje gospodu poslancu. Najprej lahko skupaj ugotovimo, da je intenzivnost gradnje nakupovalnih centrov po slovenskih krajih in mestih izredno velika in ta intenzivnost v zadnjih mesecih in zadnjem letu nikakor ne pojenuje, slišimo za nove in nove investicijske načrte. Ampak kot ste že sami v vašem vprašanju povedali, ste mi dali v bistvu načelno vprašanje, ki se glasi: Kako je mogoče, da velike tuje trgovske verige, ki skladno s tako imenovano odprtostjo slovenskega trga vstopajo v Republiko Slovenijo, lahko v naši državi pridobivajo gradbena dovoljenja kar na vodovarstvenih območjih? Potem pa ste v vašem vprašanju bolj konkretno se dotaknili razmer v Mariboru, delovanjA nekaterih izpostav resorja za okolje in prostor oziroma naših organov v sestavi, inšpekcijskih služb, pa najverjetneje ste mislili tudi izpostave Agencije Republike Slovenije za okolje. Ampak na vaše načelno vprašanje, ki je pomembno, naslednji odgovor. Tako za domače kot tuje investitorje veljajo za izdajo gradbenih dovoljenj isti pogoji. Določa jih zakon o graditvi objektov. Če se nameravana gradnja nahaja na vodovarstvenem območju, potem v skladu z členom zakona o vodah, št. 150 ima ta člen, potrebuje vodno soglasje. Le-tega izda Agencija za varstvo okolja pri ministrstvo za okolje in prostor. V postopku izdaje tega soglasja se ugotavljajo vplivi gradnje objekta ter izvajanje gradbenih del na vodni režim in na stanje vodnega telesa. V aktu, v katerem je določeno vodovarstveno območje, pa se določijo tudi ukrepi, prepovedi in omejitve, od teh pa je potem odvisno, ali je gradnja na konkretnem vodovarstvenem območju, v tem primeru v bližini oziroma v primestju Maribora, sploh dopustno. Seveda gradbena dovoljenja na prvi stopnji izdajajo upravne enote, ministrstvo za okolje in prostor pa ima nad izdanimi gradbeni dovoljenji samo instančni nadzor. In sedaj glede vodovarstvenih območij. Ta so razdeljena na območja z različnimi režimi. Stopanja varovanja, katera se določi na podlagi časa, v katerem potencialno onesnaženje lahko pride do varovanega vira, pri tem pa je ta čas odvisen predvsem od geološke sestave tal. Za vsako vodovarstveno območje, kot že povedano, so določeni pogoji in omejitve gradnje in so tudi navedeni v odlokih o vodovarstvenih območij občin oziroma v uredbah o vodovarstvenih območjih, katere je sprejela vlada oziroma katere bo še morala sprejeti vlada. Na podlagi teh uredb in odlokov potem tudi deluje Agencija za varstvo okolja Republike Slovenije. Na vaše konkretno vprašanje, ki je vezano za prekategorizacijo zemljišč, če sem danes pravilno razumel, tudi za odgovornost v delovanju nekaterih odločitev, ki sodijo v območje občinske uprave Mestne občine Maribor, seveda, če so v naši pristojnosti, vam bomo dodatno pisno odgovorili. Hvala.
Kolega Zagorac dopolnilno vprašanje? Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Mogoče, da vam bo laže ali da mi boste čim bolj konkretno pisno odgovorili, vam moram povedati, da kar se tiče projekta na vodovarstvenem območju, o katerem govorimo, se pravi o gradnji trgovskega centra, vam moram povedati, da se priprave na ta projekt oziroma sam projekt že izvaja, kljub temu da še ni ustreznih dovoljenj in da verjetno nekdo razmišlja tudi o tem, da bi zakon in odlok zaobšel. Kar se tiče odloka o vodovarstvenem območju, za konkretno območje v Mariboru določa, da se lahko gradijo trgovinice do 200 kvadratnih metrov, se pravi, eno malo večje stanovanje, za kar po moje takšen tuj investitor, kot je Lidl, seveda, ni zainteresiran. Se vam pa že vnaprej zahvaljujem za konkreten pisni odgovor in ga pričakujem v najkrajšem možnem času. Hvala.
Minister Podobnik, želite dodatno obrazložiti stališče ministrstva do perečega vprašanja?
Samo še enkrat, če lahko povem, da bomo na podlagi danes prejetih informacij pripravili konkreten pisni odgovor na vprašanje gospoda poslanca.
Hvala za odgovor. Naslednje vprašanje bo postavil poslanec Jožef Horvat, in sicer ministru za zunanje zadeve, ki je danes upravičeno odsoten, in ministru za gospodarstvo, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri, drage kolegice in kolegi! V nekaj primerih se je v zadnjem času pokazala določena neusklajenost v zunanji politiki vlade oziroma ministrstva za zunanje zadeve na eni strani in predsednika republike na drugi strani, predvsem nekatere pobude o Kosovu in izjave predsednika republike o arbitraži o meji s Hrvaško. V vseh parlamentarnih sistemih je šef države pravno-politično neodgovoren. Če predsednik republike ne nosi politične odgovornosti pred državnim zborom, to še ne pomeni, da področja njegovega delovanja sploh niso pokrita s politično odgovornostjo. Politično odgovornost za delo celotne izvršilne veje oblasti, in torej tudi predsednika republike v parlamentarnem sistemu, normalno prevzema vlada. Delovanje izvršilne veje oblasti znotraj države in še bolj v mednarodnih odnosih pa mora biti enotno in koordinirano, pri čemer je predsednik republike tisti, ki mora slediti političnim usmeritvam vlade. Tudi naša ureditev instituta predsednika republike načelno sledi temeljnim značilnostim parlamentarnega sistema. Predsednik republike ima razmeroma šibke, pretežko protokolarne funkcije. Vsi dobro vemo, še posebej tisti, ki smo vsaj nekaj časa delali v gospodarstvu, kako težko se neka gospodarska združba pozicionira na tujem trgu. V mislih imam slovenske gospodarske družbe, ki po vzpostavitvi relativnega miru na Balkanu z velikimi napori utrjujejo svoje ekonomske pozicije, konkretno v državi Srbiji in Črni gori. Skrbi me, zelo me skrbi, ker stališča predsednika države, dr. Janeza Drnovška, glede reševanja vprašanja Kosova niso bila usklajena s slovensko vlado oziroma ministrstvom za zunanje zadeve, in da kot taka lahko vplivajo tudi na izredno negativne turbulence v gospodarskih odnosih med Republiko Slovenijo in Srbijo in Črno goro. Iz medijev se že da razbrati, da gospodarski odnosi med Republiko Slovenijo in Srbijo in Črno goro so zanihali. Zanima pa me, gospod minister: Kako ministrstvo za gospodarstvo vidi vpliv neusklajene slovenske zunanje politike na gospodarske odnose med Republiko Slovenijo in Srbijo in Črno goro? Hvala vnaprej za vaš odgovor.
Hvala za vprašanja. Ministra Vizjaka prosim za odgovor na tisti del vprašanja, ki je bil vezan na gospodarsko situacijo slovenskih podjetij.
Hvala lepa. Seveda. Hvala lepa, spoštovani podpredsednik, spoštovani poslanec! Politične odločitve imajo nedvomno vpliv na dogajanja v gospodarstvu. Dobri politično odnosi med državami so temelj tudi dobrih bilateralnih gospodarskih odnosov. Ne nazadnje sem to občutil na zadnjem obisku v Beogradu, ko sem se sestal s šestimi ministri, tako srbske vlade kot vlade državne skupnosti, in moram oceniti, da so ti odnosi bili zelo dobri. Na podlagi teh opisanih dogodkov lahko kratkoročno pričakujemo osamljene primere negativnih reakcij na stališče slovenskega predsednika glede urejanja statusa Kosova, ne nazadnje je nekaj takšnih reakcij že bilo izraženih tudi preko medijev. Menim pa, da ti ne bodo vplivali na strateški položaj Slovenije v srbskem gospodarstvu, ne na srednji in tudi ne na dolgi rok. Slovensko gospodarstvo se je v zadnjih letih zelo dobro usidralo na srbsko-črnogorskem trgu, v tržnih raziskavah je slovensko blago v Srbiji in Črni gori še vedno pozicionirano zelo visoko v percepciji kupcev, v percepciji ljudi gospodarstva. Slovenska prisotnost na področju Srbije in Črne gore je vse večja tudi na področju naložb. Samo v Republiki Srbiji je registriranih med 350 in 400 podjetji, kjer je angažiran slovenski kapital. Seveda to število narašča. Zelo dober primer tega gospodarskega sodelovanja je gospodarski klub slovenskih in srbskih ter črnogorskih gospodarstvenikov, kjer se pravzaprav iščejo in tkejo vezi za nadaljnje sodelovanje. Slovenija je glede na število naložb med vodilnimi tujimi investitorji. V Srbiji te vloge ne potrjuje samo statistika, tudi najvišji vladni predstavniki Srbije in Črne gore nam priznavajo omenjeni status. Zelo pa je pomembno, da si ugleda ne zapravimo in zato so politična stališča do občutljivih vprašanj v Srbiji in Črni gori - kar je nedvomno tudi stališče predsednika države do statusa Kosova - zelo, zelo pomembna. Ministrstvo za gospodarstvo bo tako kot doslej skrbno proučilo, recimo, vsak primer neke anomalije od dosedanjih dobrih odnosov, recimo primer kakšne diskriminatorne obravnave slovenskih gospodarstvenikov, in tudi v skladu z našimi pristojnostmi ustrezno ukrepalo. Vendar še enkrat poudarjam, da ocenjujem, da bo šlo in da gre za bolj posamične primere, da pa te konkretne dosedanje aktivnosti ne bodo imele nekih srednjeročnih in dolgoročnih učinkov. Moramo se pa tudi v prihodnje izogibati, zlasti stališčem, ki po nepotrebnem sprovocirajo tako potrošnike kot ne nazadnje tudi gospodarstvo v teh državah, kajti, to je lahko prej v škodo kot pa v korist našemu gospodarstvu.
Hvala. Dopolnilno vprašanje. Izvolite. Se odpovedujete. Naslednje vprašanje bo zastavil mag. Borut Sajovic, namenjeno je ministru za zunanje zadeve, ki je odsoten. Zato vas s tega mesta sprašujem, boste vprašanje vseeno zastavili in vztrajali na pisnem odgovoru ali hočete odgovor na naslednji seji državnega zbora. Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Kljub odsotnosti ministra bom seveda vprašanje zastavil in na naslednji seji pričakoval ustni odgovor ministra, ki ga potem seveda, vprašanje, lahko tudi dopolnim. In sicer, moje vprašanje se glasi približno takole: Ptičja gripa je resen mednaroden problem, zelo pomemben, toda še zdaleč pa ne tako, da bi ministrstvo za zunanje zadeve na njem lahko kršilo osnovne demokratične norme. Nojevsko tiščanje glave v pesek problema seveda ne rešuje. Odkrita, pa tudi kritična beseda, pa čeprav ni vsem povšeči, pa lahko vodi k rešitvi problema, ki nam je v skupno dobro. In to je bil moj namen na tem področju, kajti pred kratkim smo lahko v medijih spremljali, milo rečeno, nenavadno ravnanje nekaterih predstavnikov ministrstva za zunanje zadeve v primeru komuniciranja njegovih uslužbencev z mediji. Gre za primer nekdanjega direktorja veterinarske uprave Republike Slovenije in strokovnjaka za področje epidemiologije in mikrobiologije mag. Zorana Kovača. Ta je zaposlen na ministrstvu za zunanje zadeve, in sicer na stalnem predstavništvu Republike Slovenije pri Evropski uniji. Po poročanju medijev mu je ministrstvo za zunanje zadeve prek predstavnice za odnose z javnostmi, potem ko je mag. Kovač za nekatere medije podal svoje osebno mnenje o delovanju in neizvedenih ukrepih VURS v primeru preprečevanja širjenja virusa tako imenovane ptičje gripe v Sloveniji, prepovedalo komunicirati z mediji v Sloveniji. Mag. Kovač je komentiral aktivnosti VURS potem, ko je bilo nedvoumno potrjeno, da so bili poginuli labodi na Hrvaškem dejansko okuženi z nevarnim virusom H5N1, s čimer se je občutno povečala nevarnost vnosa virusa v Slovenijo. Seveda, potem se je v Sloveniji razvila polemika. In potem, ko je tednik Mladina mag. Kovača prvič zaprosil za intervju o tej temi, smo lahko izvedeli, da mu je bilo z ministrstva za zunanje zadeve eksplicitno naročeno, da o tej temi v Sloveniji ne sme dajati izjav, češ da so za to prisotne druge ustanove. Spoštovani gospod minister, sprašujem vas: Kdo na ministrstvu za zunanje zadeve je odločil, da vašemu uslužbencu prepove komuniciranje s slovenskimi mediji? Kateri so razlogi za tako nedopustno odločitev, ki je v nasprotju vsaj z dvema členoma ustave, tako 29. kot tudi 40. členom? Zdi se mi pa, da je v ozadju morda ponovni poskus vladnega utišanja uglednih in strokovno visoko usposobljenih poznavalcev določene problematike, katerih mnenja lahko pomembno prispevajo k izboljšanju delovanja posameznih državnih ustanov, v konkretnem primeru Veterinarske uprave Republike Slovenije.
Hvala za vprašanje. Odgovor boste prejeli v skladu z navodili poslovnika državnega zbora. Naslednje vprašanje zastavlja poslanec Matjaž Han, in sicer ministru za pravosodje. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani ministri, spoštovani kolegi! Problem materialnih oškodovancev druge svetovne vojne se vleče že precej časa. Nobena dosedanja vlada ni pokazala pretiranega interesa, da se s problemom celovito spopade in pripravi ustrezne rešitve. Pri tem imam v mislih rešitve, ki bi bile sprejemljive za državo v okviru njenih materialnih zmožnosti in bi hkrati zadovoljile tudi oškodovance. Materialni oškodovanci so organizirani v več društvih, prek katerih opozarjajo vlado, posebej ministrstvo za pravosodje, na svoj problem. Gre za oškodovanje zasebnega premoženja v času druge svetovne vojne s strani okupatorja. Največji del poškodovanega in uničenega premoženja predstavljajo stanovanjski objekti in spremljajoča gospodarska poslopja na podeželju. Ocene o višini škode so se nenehno spreminjale oziroma zmanjševale, saj so se z vsakim naslednjim popisom komisije uporabljali strožji in natančnejši kriteriji. Da naj vlada zagotovi pospešitev postopkov in odločitve o zahtevkih po zakonu o popravi krivi in se dokončno opredeli glede povrnitve škode materialnim oškodovancem, je zapisano tudi pri poročilih vladi, ki jih je državni zbor sprejel oktobra letos ob obravnavi poročila varuha človekovih pravic. Tudi v poslanski skupini Socialnih demokratov na vprašanje materialnih oškodovancev druge svetovne vojne opozarjamo že več let. Po informacijah, ki jih imam, je bila za vprašanje materialne vojne škode že ustanovljena posebna medresorksa skupina vlade, zato me zanima: Kako daleč je komisija že prišla s svojim delom? Ali se ministrstvo za pravosodje z omenjenim vprašanjem že ukvarja in kakšni so dosedanji rezultati njegovega dela? In nazadnje: Kdaj lahko pričakujemo konkretne zakonodajne predloge, povezane z reševanjem tega vprašanja in kakšna bo njihova okvirna vsebina? Prosim, da mi na zastavljeno vprašanje minister odgovori na naslednji seji. Hvala lepa.
Poslanec Han glede na to, da je sejo minister Šturm zapustil, bo za vas veljal enak rezultat kot za poslance pred vami v primeru odsotnosti ministra. Naslednje vprašanje zastavlja poslanec Branko Marinič, in sicer ministru za šolstvo in šport. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovana ministrica in ministri, spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o vrtcih ureja predšolsko vzgojo, ki jo izvajajo javni in zasebni vrtci. Temeljne naloge vrtcev so pomoč staršem pri celoviti skrbi za otroke, izboljšanje kvalitete življenja družin in otrok ter ustvarjanje pogojev za razvoj otrokovih telesnih in duševnih sposobnosti. Vzgoja v vrtcih je sestavni in zelo pomembni del sistema vzgoje in izobraževanja, ki poteka po različnih načelih, med drugim tudi po načelu pravice do izbire in drugačnosti. Na podlagi 9. člena zakona o vrtcih imajo skladno s cilji predšolske vzgoje starši pravico izbirati programe predšolske vzgoje za svoje otroke v javnem in zasebnem vrtcu. Programe za predšolske otroke, ki jih izvajajo javni vrtci, sprejme Strokovni svet Republike Slovenije za splošno izobraževanje, ki obsega ime programa, strokovna izhodišča, vzgojna področja in cilje ter načine in oblike sodelovanja s starši. V zasebnem vrtcu v skladu z aktom o ustanovitvi določa program za predšolske vzgoje ustanovitelj oziroma pristojni organ vrtca, pri čemer si mora pred začetkom izvajanja programa pridobiti pozitivno mnenje Strokovnega sveta Republike Slovenije za splošno izobraževanje o ustreznosti programa. V primeru, kadar zasebni vrtec izvaja vzgojni program po posebnih pedagoških načelih, da strokovni svet pozitivno mnenje, ko ugotovi, da je program priznalo ustrezno mednarodno združenje. V javnih vrtcih se ne izvajajo programi vzgojnih programov po posebnih pedagoških načelih kljub pravici do izbire programov. Na podlagi navedenega postavljam naslednje vprašanje: Kakšne so možnosti, da bi tudi v javnih vrtcih izvajali vzgojne programe po posebnih pedagoških načelih? Drugič. Ali ministrstvo za šolstvo in šport pripravlja oziroma izvaja kakšne aktivnosti na področju predšolske vzgoje glede vzgojnih programov po posebnih pedagoških načelih? Hvala vnaprej za odgovor.
Hvala vam za vprašanje. Ministra dr. Zvera prosim za odgovor. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Poslanke, poslanci. Hvala za postavljeno vprašanje. Torej, pravne podlage, ki jih je navedel gospod poslanec Branko Marinič, resnično določajo, da javni zavodi, javni vrtci izvajajo program predšolske vzgoje, ki ga je predhodno sprejel, potrdil strokovni svet Republike Slovenije za splošno izobraževanje. Zasebni vrtci pa lahko izvajajo tiste programe, ki jih določi ustanovitelj oziroma pristojni organ vrtca, pri čemer imajo možnost izbirati tudi vzgojne programe, ki potekajo po teh posebnih pedagoških načelih, kot je Waldorf, Montessori, Steiner, in podobno. Pri nas imamo že nekaj takšnih vrtcev, ki izvajajo te programe po teh posebnih pedagoških načelih, zlasti Montessori in pa waldorske vrtce poznamo, vendar vprašanje je, ali je ta ponudba dovoljšna. Torej, javni vrtci podeljujejo na podlagi kurikuluma, ki je bil sprejet za vrtce leta 1999. Torej, kurikulum je nek širši dokument, ki je bolj normativne narave in neka podlaga za delovanje javnih vrtcev. Seveda pa od tega splošnega normativnega dela moramo ločiti tudi dejanski ali pa izvedbeni kurikulum, ki omogoča uporabo vrsto didaktičnih novih dodatnih postopkov, tudi splošno veljavni kurikulum za vrtce ne moremo popolnoma predpisati vseh izvedbenih postopkov vzgoje v vrtcu. Jaz sem prepričan, da že sedaj in da bo tudi v prihodnje odpiranje tega kurikuluma tudi za uvajanje posameznih elementov teh posebnih pedagoških načel in praks omogočeno tudi v javnem vrtcu. Na kakšen način bomo to uvedli, je seveda drugo vprašanje. Eden od načinov bi morda bil tudi ustanavljanje modelnih vrtcev kot modelnih šol, v katerih bi, recimo, sprotno, natančno evalvirali, spremljali vzgojo v takih šolah oziroma vrtcih. Drugo pa sprotno, v okviru obstoječega kurikuluma uvajati te elemente programov po teh posebnih pedagoških načelih. Prepričan sem, in to je naša skupna želja, da bi ponudba predšolske vzgoje bila čim bolj pestra, čim bolj pisana tudi v javnem vrtcu, ne samo v zasebnih. Hvala lepa.
Hvala vam. Naslednje vprašanje bo zastavil poslanec Srečko Prijatelj ministru za okolje in prostor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Že davnega leta 2001 se je na vas, spoštovani minister za okolje, oziroma na takratnega ministra obrnilo kar 9 krajevnih skupnosti s prošnjo in vprašanjem, zakaj Kemiplas v Kopru lahko deluje kljub podatkom o škodljivih izpustih in dejansko, kljub temu da lahko nekontrolirano izpuščajo tehnične vode, ki nimajo čistilne naprave, in dejansko tako onesnažujejo okolje, tudi z nevarnimi plini, da ne govorim o poginu rib, ki se je zgodil. Kar trikrat beležimo pogine rib v tem okolju. Dejstvo je, da ste sami, okoljsko ministrstvo je objavilo rezultate meritev, in vsi, ki so jih v Kemiplasu opravili, so prišli do zaključka, da so v bistvu resnični rezultati škodljivi in da se v zrak izpušča formaldehin, ki je v bistvu tudi rakotvoren plin in seveda neočiščene vode, ki odtekajo po reki v morje. Spoštovani minister, sprašujem vas: Zakaj se dejansko ne ukrepa v skladu z zakonom? Zakaj se te tovarne definitivno ne zapre oziroma prisili, da se tako ali drugače montira oziroma vzpostavi tehnično stanje na takem nivoju, da dejansko proizvodnja ne bo več ogrožala okolja? Lastnik, gospod Kadič, sicer trdi, da je kupil več tisoč hektarjev zemljišč na Madžarskem in da želi preseliti to obstoječo tehnologijo na Madžarsko, pa tudi tam ne vem, kdo mu bo dovolil postaviti tako pomanjkljivo, tehnološko pomanjkljivo kemično predelavo. Zato vas prosim: Ali je mogoče to vzrok, da se tolerantno obnašamo do te tovarne, ki ogroža po spisku kar 15 vasi in dejansko širšo okolico? Prosil bi vas za odgovor. Hvala lepa.
Hvala. Minister, prosim za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje gospodu poslancu. Glede problematike Kemiplasa, sem kot minister letos poleti predlagal in ustanovil se je posebni strokovni svet, ki je imel ključno nalogo, da preuči možnosti selitve lokacije podjetja na novo lokacijo. Od takrat je bilo sklicanih sedem rednih sej. V tem času je strokovni svet predelal veliko strokovnih materialov, poleg finančne problematike oziroma kako bi se pridobilo posojila, variant je več, je obravnaval tudi druge vidike preselitve. En vidik je tehnološki, drugi je ekonomski, zelo pomemben je socialni - prejšnji teden sem dobil odprto pismo skupine zaposlenih v Kemiplasu, tudi oni želijo biti del te strokovne skupine -, pa tudi pravne vidike. Izdelanih je nekaj scenarijev te preselitve. Strokovni svet je tudi zahteval, da se zaostri transparentnost poročanja, ne samo za Kemiplas, ampak tudi za sosednje tovarne, ki delujejo v bližini. Rezultat je bil ta, da so bile izvedene prve meritve s strani evropskega pooblaščenca. Te meritve so pokazale, da Kemiplas trenutno onesnažuje bistveno manj, kot so evropske in slovenske norme. Strokovni svet pa se je poleg tega ukvarjal tudi z drugimi vidiki prestrukturiranja te dejavnosti na lokaciji Bivje 2, kot je bilo v zahtevi tako mestne občine Koper in same civilne iniciative. Skupaj z najožjim ministrstvom pa so sodelovali tudi tako Agencija Republike Slovenije za okolje in Inšpektorat za okolje. Glede pravnih aktov, o katerih me sprašujete, osnovni pravni akt je zakon o varstvu okolja, in v slučaju Kemiplasa je pristojni inšpektor odredil določene ukrepe, na podlagi katerih je omenjeni povzročitelj onesnaževanja moral ustrezno znižati emisije snovi v zrak izpod mejne vrednosti. Im moral je to dokazati z meritvami emisije snovi v zrak. Prav tako pa je pomembno vprašanje, ki je vezano na prihodnost. Dogovor je bil, da najdemo načina, da bi se tovarna preselila in da za to najdemo tudi finančne vire. Sicer pa je formalni okvir za prihodnost te tovarne evropske direktiva oziroma nujno potrebno pridobiti okoljevarstveno dovoljenje. In to se mora zgoditi do najkasneje 31. oktobra 2007. In v postopku izdaje le-tega, to je IPPC direktiva, pa se presojajo tudi tehnološki postopki, ki se v napravi uporabljajo. Osnovni pogoj za pridobitev tega dovoljenja je, da naprava ne obremenjuje okolja čezmerno, in naprave, ki si do navedenega datuma takega dovoljenja ne bodo pridobile, ne bodo mogle več obratovati. Na vaše konkretno vprašanje, ponavljam. Zadnje meritve, ki so bile pridobljene s stani evropskega pooblaščenca za meritve, so pokazale, da trenutno Kemiplas onesnažuje bistveno manj, kot so evropske in slovenske norme. To pa ne pomeni, da strokovni svet, ki ga vodi dr. Marjan Vezjak, ne bi storil vse, da pride tako do tehnološkega, predvsem pa finančnega dogovora, da bi se tovarno Kemiplas preselilo. Hvala lepa.
Dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister! Vse to, kar ste našteli, kljub vsemu ne drži. V vaši oceni je zapisano: "Kemični kompleks ni le zastrupljevalec zraka, marveč tudi vode, tal in prsti in s tem tudi okoliškega prebivalstva, živalstva in rastlinstva. Vsi obrati kemičnega kompleksa so stari in dotrajani." Torej, v zrak se spušča, ste navedli, nevarne kemikalije, za tehnične vode pa objekt nima pravilne čistilne naprave. Skratka, ugotavljate zakonsko neskladnost, zakonsko nedopustnost in ogrožanje okolja, ljudi in živali. Zato vas še enkrat sprašujem, spoštovani minister: Ali boste ukrepali skladno z zakonom in dejansko - tudi sam imam socialno noto zelo veliko - vsaj pripomogli k temu, da tovarna v čim krajšem času montira ustrezne čistilne naprave, četudi za ceno tega, da mora država priskočiti na pomoč z ugodnim kreditom? To se dogaja v slehernem gospodinjstvu, ki se želi danes ogrevati na ekološki način. Vemo, da imamo ugodne kredite, vaše ministrstvo jih razpisuje, in za tako tovarno, ki je tako rizična v tem prostoru, bi lahko tudi našli tovrstno rešitev. Hvala lepa.
Minister Podobnik, boste odgovorili? Izvolite.
Hvala lepa. Glede kreditov se strinjam, kredite podeljuje ekološko-razvojni sklad, zelo so ugodni. Se je pa seveda treba odločiti glede strateške poti. Če potekajo intenzivni pogovori z lastniki podjetja, predstavniki MOP, mestne občine Koper in civilne iniciative, in to za selitev proizvodnje, potem seveda ni logično, da gremo v veliko investicijo nove čistilne naprave. Obe poti nista možni, samo ena pot je možna. Možno je torej, da najdemo način in dogovor, da bi se to dejavnost preselilo. Moram pa povedati, da sem se ponovno pozanimal, da s strani veljavnih postopkov in dovoljenj trenutno tovarna Kemiplas ne krši nobene veljavne zakonodaje. Še dodatno povedano, najnovejše meritve s strani Inštituta za varstvo pri delu in varstvo okolja v Mariboru so pokazale, da trenutno ta tovarna ne povzroča nobenega prekomernega onesnaževanja, trenutno. Kot je bilo pa rečeno, tudi na podlagi poteze ministra za okolje in prostor je pristojni inšpektor pred pol leta, malo več, odredil določene ukrepe in takrat je moral povzročitelj onesnaževanja ustrezno znižati emisije snovi v zrak. Prvič v zgodovini te tovarne je prišlo do ostre reakcije s strani inšpektorja na pobudo ministra v okviru veljavnega postopka. Ampak trenutno so vse meritve pokazale, da Kemiplas ne presega kriterijev, kot veljajo v evropski in slovenski zakonodaji. Toda ta ugotovitev nas ne bo odvezala od zaveze, da najdemo rešitev, da se ta proizvodnja preseli na ustreznejšo lokacijo.
Hvala za odgovor. Besedo ima oziroma poslansko vprašanje bo zastavil poslanec Milan Petek. Pri tem se vam tudi opravičujem za to, da sem vas izpustil iz pregleda. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Zelo slučajno je bilo samo pet minut prenosa še in verjetno je to bil razlog, da ste mi izpustili iz pregleda. Vam blagohotno oprostim, ker sem na mariborski televiziji in v teh medijih večkrat kot gospod Prijatelj in tako ne bo nič hudega. Moje vprašanje je namenjeno ministru za promet. Glasi se tako. Vlada tudi s svojim ravnanjem na področju razvoja prometne infrastrukture kaže na neusklajenost med posameznimi ministrstvi ter celo na neusklajenost med predsednikom vlade in ministrom za promet. Takšno mnenje sem si ustvaril na podlagi javnih izjav posameznih članov vlade. Spoštovani minister, pred kratkim ste javno izjavili, da bi bilo možno, v kolikor bi uspeli v pogajanjih z Evropsko unijo pridobiti sredstva iz kohezijskega sklada, z modeli financiranja pripraviti dobro finančno konstrukcijo ter zagotoviti vire za izgradnjo cest, torej pričeti gradnjo hitre ceste Dravograd-Arja vas kot del tretje razvojne osi v letu 2010. Ob obisku vlade na Koroškem, ki je po mojem mnenju bolj služil promociji nje same in njenih političnih ciljev kot pa dejanskemu reševanju problemov koroške regije, pa je predsednik vlade Korošcem zagotovil, da bo možno pričeti z gradnjo te hitre ceste že v tem mandatu, torej najkasneje leta 2008. Spoštovani minister, ker ste na področju izgradnje prometne infrastrukture strokovnjak ter odgovoren in kompetenten član vlade za to področje, vas sprašujem: Ali soglašate z omenjenim zagotovilom predsednika vlade? Ali je leto 2008 resnično realen rok za pričetek gradnje hitre ceste Dravograd-Arja vas? In: Ali začetek gradnje te cestne povezave v letu 2008 lahko zagotovite tudi vi? Pričakujem konkreten odgovor. Hvala.
Hvala. Prosim za odgovor.
Hvala lepa za besedo. V zvezi z vašim poslanskim vprašanjem glede usklajenosti med predsednikom vlade, gospodom Janezom Janšo, in mano kot prometnim ministrom glede izjav, ki so bile podane o možnostih pričetka izgradnje hitre ceste med Dravogradom in Arjo vasjo v letu 2008 med obiskom Vlade Republike Slovenije na Koroškem, bi vam rad zagotovil, da med nama s predsednikom vlade glede tega vprašanja ni nobene neusklajenosti. Če ste dobro prebrali vsa novinarska poročila o obisku Vlade Republike Slovenije na Koroškem, je predsednik vlade izjavil, da bodo morala pristojna ministrstva, predvsem ministrstvo za okolje in prostor, ki vodi vse postopke za umeščanje trase hitre ceste v prostor, ter ministrstvo za promet, ki zagotavlja strokovne podlage, narediti vse, kar je v njihovi moči, da bi se hitra cesta lahko začela graditi že v letu 2008, kar pa bi bilo bistveno prej, kot je bilo načrtovano. Vlada je zato tudi že zadolžila ministrstvo za okolje in prostor, da do konca leta pripravi natančen terminski plan vodenja vseh postopkov, ki so vezani na prostorsko umeščanje trase v prostor ter sprejetje uredbe o državnem lokacijskem načrtu. Ministrstvo za promet bo terminski plan izvedbe projekta izgradnje hitre ceste nadgradilo s terminskim planom vseh postopkov, ki spadajo pod pristojnost ministrstva za promet ter se pričnejo izvajati po sprejetju uredbe o državnem lokacijskem načrtu. Torej, gre za predhodna pripravljalna dela za gradnjo: odkupi zemljišč in nepremičnin, izdelava investicijske in projektno-tehnične dokumentacije, potem pridobivanje soglasij in dovoljenj za gradnjo, potem izvedba javnih razpisov za gradnjo in sama gradnja. Sam sem kasneje na srečanju z župani in gospodarstveniki, ki je v zvezi z vprašanji projekta tretje razvojne osi potekalo na Prevaljah, jasno povedal, da bo možno zgoraj zastavljeni cilj realizirati samo ob popolnem konsenzu države z vsemi občinami in lokalnimi skupnostmi, skozi katere naj bi potekala trasa bodoče hitre ceste. V nasprotnem primeru se nam lahko ponovita zgodbi ali iz Trebnjega ali iz Radovljice, za kateri pa vsi skupaj dobro vemo, kako dolgo sta zaradi parcialnih interesov posameznih lokalnih skupnosti in posameznikov v njih tudi trajali. Tega se zavedajo tako predsednik vlade kot tudi jaz kot prometni minister, zato je s strani obeh tudi bil podan poziv k popolni angažiranosti vseh, ki sodelujejo in bodo sodelovali pri tem projektu. Ministrstvo za promet je zato že pozvalo ministrstvo za okolje in prostor, da se predlog programa državnega lokacijskega načrta za hitro cesto pripravi in izdela najkasneje do sredine meseca decembra letošnjega leta, s strani obeh ministrov pa potrdi najkasneje do zaključka februarja 2006, po opravljeni prvi prostorski konferenci, kar sledi ostalim ciljem o sprejetju uredbe o državnem lokacijskem načrtu najkasneje v začetku leta 2008. Naj zaključim z besedami predsednika vlade, ki jih je izrekel na tiskovni konferenci na Prevaljah: "Če nam bosta pri vodenju tega projekta poleg znanja, ki ga nedvomno imamo, tudi sreča mila in pogum velik tako pri izvajanju nalog, ki jih bo potrebno opraviti doma, kot pri nalogah, ki jih bo potrebno izvesti v sklopu pogajanj za dodelitev finančnih sredstev iz sklada Evropske unije, tudi sam ne vidim nobenega razloga, da se sama izgradnja hitre ceste med Dravogradom in avtocesto Maribor-Ljubljana ne bi začela konec leta 2008 na prvi etapi, ki bo potekala v smeri od avtoceste proti Velenju." Hvala lepa.
Hvala. Dopolnilno vprašanje, poslanec Petek, izvolite.
Minister, z odgovorom sem pravzaprav zadovoljen. Iz medijev se seveda ni dalo razbrati vsega tega, kar ste zdaj povedali in torej ste natančno pojasnili, kakšne naj bi bile aktivnosti. Zakaj sem vas to vprašal? Vprašal sem ravno zaradi tega, da dobijo seveda tisti, ki so dobili po mojem preko medijev bolj pavšalna pojasnila, konkretno pojasnilo. V tem primeru ste pa konkretno pojasnili, kdo so akterji in na kakšen način bi morali te zadeve peljati. Sprašujem pa vas zaradi tega, ker ste navsezadnje sam dolgoletni strokovnjak na področju cestogradenj, delali ste v SCT-ju, bili ste predsednik uprave Darsa in seveda pri svojem delu iz izkušenj ugotovili, verjetno, da so ti postopki lahko zelo, zelo dolgi in da je neka povprečna doba štiri leta. In če ta štiri leta upoštevamo kot povprečno dobo tudi v tem primeru, posebej izhajajoč iz tega, da torej še ni znano, kje se bo cesta navezovala na avtocesto ali pri Arji vasi ali pri Šentrupertu, je seveda ta dvom po moji presoji upravičen. Zaradi tega želim še enkrat to vašo potrditev, da ta cestna povezava očitno izstopa iz tiste povprečne dobe priprave vseh aktivnosti od umeščanja v prostor, prostorskih aktov, torej upravnih postopkov, gradbenega dovoljenja, razpisov in tako dalje. Torej, če mi še enkrat to zagotovite na ta način, bom seveda zadovoljen. Držal vas bom pa leta 2008, seveda, za besedo.
Hvala. Izvolite, minister Božič.
Hvala za možnost dodatnega pojasnila. Zagotovo je povprečje nekje okoli treh let za pridobitev uredbe o lokacijskem načrtu na avtocestah v Republiki Sloveniji. Ampak, največji problem v teh izkušnjah - torej najkrajši rok je bil eno leto, ki smo ga dosegli na odseku dolenjske avtoceste, in najdaljši, nekateri trajajo še več kot štiri leta, ampak glede na to, da sem pozval tudi lokalne skupnosti k čim hitrejši odločitvi o poteku trase bodoče hitre ceste, to pomeni, da bo potrebno zelo hitro sprejeti kompromis o poteku trase, to, kar ste gospod poslanec navajali, zato je seveda ta rok možno doseči ob teh pogojih. Jaz kot prometni minister in tudi seveda tudi minister za okolje in prostor si bova prizadevala, da se to uresniči. Kajti, kako krepko se zavedava midva problemov, ki so na celotnem Koroškem in celotnem poteku te hitre ceste, veva tudi midva, kajti izjemno veliko pozivov prihaja s strani tako županov kot tudi lokalnih skupnosti torej gospodarstvenikov s tega območja, zato je ta naša pripravljenost, da bomo ta cilj dosegli, zelo velika in seveda maksimalno se bomo potrudili za to.
Hvala. Naslednji bo poslansko vprašanje zastavil poslanec Kristijan Janc ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica, ministri, predsedujoči, kolegice in kolegi. Zakon o zaščiti živali nalaga lokalnim skupnostim, da skrbijo za zapuščene živali. Zapuščene živali so najdene, oddane ali vzete hišnih živali. Hišne živali pa so po zakonu psi, domače mačke, sobne ptice, mali glodavci in druge živali, ki se vzrejajo, redijo za družbo, varstvo ali pomoč človeku. Občine morajo zagotavljati zapuščenim živalim zavetiščein oskrbo zapuščenih živali tudi financirati. Zavetišča pa so v trenutku dobra poslovna priložnost, saj je morala vsaka občina skleniti pogodbo z izvajalcem, ki ima koncesijo države o izvajanju te dejavnosti. Opažam, da se sredstva za to dejavnost vsako leto močno povečujejo v občinskem proračunu, hkrati pa bi rad opozoril na nekaj dejstev in problemov, ki se pojavljajo v slovenskih občinah. V začetku smo govorili predvsem o zapuščenih psih, kajti ti so lahko zelo nevarni za človeka in druge živali. Skrbniki oziroma lastniki psov pa so ta zakon začeli uspešno izkoriščali, zakaj. Pojavilo se je, da v primeru, ko postane pes napadalen in ga veterinar ne sme usmrtiti, ga lastnik enostavno izpusti in "poskrbi za psa". Najditelji pokličejo lokalno skupnost oziroma zavetišče, ki je dolžno poskrbeti za psa, občine pa morajo kriti vse stroške, ki nastanejo. To so potni stroški, oskrbovalni dan, evtanazija in drugo, to pa znaša približno 70 tisočakov na mesec, ki so zakonsko določenih. Ugotavljam, da je tudi veliko domačih mačk, ki nimajo lastnika, in motijo stanovalce tako v blokovskih naseljih kot drugod. Tudi za te živali mora poskrbeti občina. Pri domačih mačkah je pa to še toliko težje, ker v vsakem primeru je lastnik neznan, saj se ne uporabljajo čipi kot na primer na psih. Vsekakor pa opažam dejstvo, da je kritje stroškov za mačji oskrbovalni dan še veliko dražje kot za pasji, to je 100 tisočakov na mesec. Dogaja se, da se ljudje naveličajo domačih mačk in jih enostavno odvržejo. Sosedje oziroma najditelji mačk pa pokličejo zavetišče, kjer so dolžni poskrbeti zanje. Država po mojem mnenju bi morala tukaj nekaj spremeniti, saj ne nazadnje ugotavljam, da je mesečni strošek domačih muck - pa vse najboljše o njih - stane 100 tisočakov, večji kot strošek človeka, ki je zapuščen in nima doma, ki je borih 70 tisočakov. Ali ni to razvrednoteno človeško dostojanstvo? Sprašujem ministrstvo: Ali lahko in na podlagi česa in ugotavlja, da je domača hišna žival res zapuščena oziroma ni to le izkoriščanje lastnikov hišnih živali, ki so se živali enostavno naveličali in jo odvrgli? Na podlagi česa naj občina ugotavlja lastništvo mačk, če ne obstajajo registri za mačke? Ali bo država prispevala sredstva za sofinanciranje stroškov za zapuščene živali? [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] Sprašujem: Ali bo ministrstvo preverilo to koncesijo in ceno teh enormnih stroškov - za enomesečno vzdrževanje mačka 100.000 SIT? Ali ni to preveč?
Ministrica, izvolite.
Hvala za vprašanje, ki se nanaša na izvajanje zakona o zaščiti živali. Ugotavljanje identitete hišnih živali je osnovni pogoj, da se lahko ugotovi, ali ima žival lastnika ali ga nima. Za posamezne vrste živali je to različno urejeno s predpisi. Identiteta psov se ugotavlja na podlagi individualne označitve psa z mikročipom in centralnega registra psov. Odkar je država predpisala možnost in obveznost mikročipiranja se identiteto psa lahko enostavno ugotovi. Identiteto mačk je težje ugotoviti, saj so posebej označene samo mačke z rodovnikom. Identiteta sobnih ptic, malih glodalcev, terarijskih, akvarijskih in drugih živali je predpisana s pravilnikom o označevanju živali prostoživečih vrst v ujetništvu. Zadeva sodi v pristojnost ministrstva za okolje in prostor. Ker so zapuščene živali problem lokalnega okolja in ljudi, ki v tem okolju živijo, so občine dolžne zagotoviti oskrbo za vse zapuščene živali. V primeru, ko je možno ugotoviti lastništvo živali, vse stroške oskrbe v zavetišču krije lastnik sam. V kolikor lastništva ni možno ugotoviti, stroške oskrbe zapuščene živali krije občina. Takšna je trenutna zakonska ureditev. Sredstva za vzpostavitev zavetišč iz proračuna Republike Slovenije so imeniki zavetišč lahko uveljavljali v prvih petih letih po uveljavitvi zakona, to je do decembra 2004. Iz tega naslova je bilo v letu 2003 namenjenih zaradi rebalansa proračuna nekaj manj kot 5 milijonov tolarjev, v letu 2004 pa skupno 24 milijonov 500.000 tolarjev zavetiščem, ki so se seveda prijavila na javni natečaj in so izpolnjevala predpisane pogoje. Vaš predlog se nanaša na spremembo zakona. Ko bomo pripravili spremembo zakona, bomo vsekakor proučili tudi možnost državnega sofinanciranja zavetišč. Hvala.
Hvala. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil poslanec Bojan Rugelj ministru za zdravje. Nadaljujemo, naslednji bo poslansko vprašanje zastavil poslanec Aurelio Juri ministru za okolje in prostor.
Hvala, gospod podpredsednik. Ker ministra ni, pričakujem odgovor na naslednji seji. Sprašujem ga v zvezi z izvajanjem zakona o zaščitni ekološki coni in epikontinentalnega pasu, ki smo sprejeli septembra in že dober mesec je v veljavi. Kot veste, sam vanj nisem verjel, ker se mi je zdel neizvedljiv, in ga zato tudi nisem podprl. In tudi danes mislim enako. Ker pa je minister kot predlagatelj vztrajal in v imenu vlade zatrjeval, da je moje stališče zmotno, sprašujem, kako je z izvajanjem tega zakona. Njegov 6. člen zelo jasno določa - upam, da se spomnite, ko smo ga sprejemali - da se v zaščitni ekološki coni izvaja pravni red Republike Slovenije in pravni red Evropske unije s področja varstva in ohranitve morskega okolja, vključno z arheološko dediščino. Pa še bolj konkretno; s področja preprečevanja onesnaževanja tega okolja zavoljo ladijskega prometa, odpadnih voda, odlaganja trdnih odpadkov ter raziskovalnih dejavnosti in izkoriščanje morskega dna ter s področja varstva in ohranjanja sesalcev ter drugih živalskih in rastlinskih vrst s ciljem ohranitve celovitosti morskega ekosistema. Torej, zelo zahtevne in zelo konkretne naloge, ki terjajo veliko organizacijo, ustrezno infrastrukturo in kar nekaj denarja. Zanima me: Kako je minister za okolje in prostor, ki je tukaj med nami in ga lepo pozdravljam, zagotovil njihovo izvajanje? Kakšne aktivnosti ste, gospod Podobnik, sprožili in kaj se dejansko dogaja na terenu, torej v naši ekološki coni? Ker smo v ta projekt inolvirali, hote ali nehote, kot njeni polnopravni člani tudi Evropsko unijo: Kako bi na podobna vprašanja odgovarjali v Bruslju? Se zahvaljujem za odgovor. Hvala.
Minister Podobnik, prosim za odgovor.
Hvala lepa. Poslanec Aurelio Juri mi je ob sprejemanju zakona napovedal, da me bo po dobrem mesecu čakal s tem poslanskim vprašanjem. Torej, kako poteka izvajanje zakona o zaščitni ekološki coni in epikontinentalnem pasu? Šest elementov izvajanja zakona vam bom tukaj predstavil. Moje mnenje je, da izvajanje zakona poteka uspešno, v korist preprečevanja onesnaževanja morskega ekosistema Jadrana ter izboljšanje kakovosti življenja na njegovih obalah. Pri izvajanju zakona Republika Slovenija dosledno spoštuje obveznosti, ki izvirajo iz mednarodnega prava. Prvi element izvajanja zakona je podpis slovensko-hrvaško-italijanskega sporazuma o sodelovanju, preprečevanju in sodelovanju ob onesnaževanju zaradi nesreč na morju. 8. novembra letos smo ga podpisali. To je sodobna pravna podlaga z načrtom za izvajanje v primeru izrednih dogodkov, tudi dogodkov v zaščitni ekološki coni. Ta sporazum omogoča izvajanje vrste preventivnih dejavnosti, ki zmanjšujejo možnost za nastanek onesnaževanja zaradi nesreč na morju. Moja želja je, da bi ga tudi državni zbor čim prej ratificiral. Drugi element izvajanja zakona je, da smo v proračunu predvideli sredstva za posodobitev opreme, vključno z nabavo primernega plovila. To je pomemben element, da se lahko zakon prične izvajati. Sporazum, ki smo ga podpisali z dvema sosednjima državama, tudi predvideva medsebojno pomoč Italije, Hrvaške in Slovenije, če bi prišlo do velikega onesnaževanja na Jadranskem morju. Tretji element izvrševanja je, da smo 11. novembra letos objavili novo uredbo o spremembah in dopolnitvah uredbe o koncesiji za opravljanje obvezne državne gospodarske javne službe vzdrževanja vodnih in priobalnih zemljišč morja. Ta opredeljuje opravljanje storitev javne službe, ki se podeli na območju, kjer Republika Slovenija v skladu z zakonodajo in mednarodnim pravom izvršuje svoje suverene pravice, jurisdikcijo in nadzor nad morjem. Jaz sem že napovedal, če bo zakon sprejet, potem sledi, da to uredbo dopolnimo, in smo jo. Četrti element. V okviru nedavnega 14. rednega zasedanja pogodbenic konvencije o varstvu morskega okolja in obalnih območij Sredozemlja so pogodbenice podprle predlog jadranskih držav, Albanije, Bosne in Hercegovine, Hrvaške, Italije, Srbije in Črne gore ter Slovenije, da zaradi izjemne ogroženosti začnejo s pilotnim projektom za razglasitev posebej občutljivega morskega območja Jadrana, v skladu s postopki mednarodne pomorske organizacije. Ta postopek se bo pričel in mislim, da je to dobra pot. Peti element. Predstavniki svetovnega sklada za naravo so predstavili strokovno pobudo za ustanavljanje zavarovanih območij na odprtem morju kot nujen ukrep za zaustavitev degradacije morskih ekosistemov, kajti ukrepi v teritorialnih vodah niso dovolj učinkoviti. Pogodbenice so to pozdravile, pa tudi predstavniki mednarodnih organizacij. In šestič, v zadnjem letu smo pri pripravi strokovnih podlag za vzpostavitev sodobne službe za ukrepanje v primeru onesnaženja morja uspeli povezati fakulteto za pomorstvo in promet, upravo za pomorstvo, luko Koper, policijo, prav tako pa tudi ARSO za spremljanje prometa in ukrepanje za doseganje čim večje varnosti ter ravnanj v izrednih dogodkih v severnem Jadranu. Ti rezultati so bili prav tako predstavljeni v okviru 14. rednega zasedanja pogodbenic konvencije o varstvu morskega okolja in obalnih območij Sredozemlja tudi mednarodni strokovni javnosti. Ocena le-teh je bila visoko pozitivna. Gre za zelo pomembno strokovno podlago pri odločanju o najprimernejšem plovilu in tehniki za nadzor in ukrepanje ob onesnaževanju jadranskega ekosistema v Sloveniji. Torej, spoštovani kolega, gospod poslanec, naštel sem nekaj dejavnosti, za katere ocenjujem, da smo prek njih ravnali proaktivno in predvsem popolnoma v skladu z duhom in vsebino evropske morske strategije [[to je bilo vaše vprašanje v zaključku]] . In ta, ki je sedaj v zaključni fazi priprav za sprejem, nalaga državam pogodbenicam aktivno izvajanje ukrepov za doseganje dobrega ekološkega stanja morskega okolja v jadranski ekoregiji, torej tudi v zaščitni ekološki coni. Hvala lepa.
Hvala vam. Dopolnilno vprašanje, kolega Aurelio Juri, izvolite.
Hvala, gospod minister, za naštevanje vseh konkretnih ukrepov v zvezi z izvajanjem tega zakona. Še na eno manjše vprašanje bi prosil odgovor: Ali je inšpektor, pristojen za nadzor, bil že v tej coni? Kako izvaja nadzor? Ali ima vsa pooblastila oziroma se izvaja nadzor prek tretjih? Hvala.
Po podatkih, ki jih imam, inšpektor še ni bil na tem območju. Je pa to povezano tudi z uredbo o spremembah in dopolnitvah uredbe o koncesiji za opravljanje obvezne državne gospodarske javne službe. To besedilo - sprejela ga je vlada pred enim mesecem - je dosledno usklajeno z besedilom pomorskega zakonika in zakona o razglasitvi izključne ekološke cone in epikontinentalnem pasu. To pomeni, da omogoča zaščito interesov za zavarovanje in vzdrževanje morja na celotnem območju morja, kjer Republika Slovenija lahko izvršuje svoje suverene pravice. Hvala.
Hvala za odgovor. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci tokrat vas bom prosil za pomoč. 25. na vrsti pri postavljanju vprašanj je bil poslanec Bojan Rugelj. V trenutku, ko je on bil na vrsti, minister ni bil prisoten v dvorani temveč v preddverju. Zato vas sprašujem, z moje strani nastopa pripravljenost, da poslancu Bojanu Ruglju omogočim, da poslansko vprašanje postavi sedaj. Sprašujem pa vas, ali je kdo izmed poslancev, ki temu nasprotuje. V kolikor bo en izmed poslancev temu nasprotoval, kajti to ni praksa dela državnega zbora, potem tega tudi ne bom dovolil. Nasprotuje kdo? Vidim, da ne. To pomeni, da poslanec Bojan Rugelj postavlja poslansko vprašanje ministru za zdravje. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav! Po zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju je izbrani osebni zdravnik pooblaščen za ugotavljanje nezmožnosti za delo za začasno zadržanost od dela do 30 dni. V tem času nosi stroške zaradi bolniškega staleža delodajalec, zato tudi ni večjih ovir za izbranega osebnega zdravnika, da napiše bolniški list. S tem pa je tudi delavec relativno dobro zdravstveno zaščiten. Po izteku 30 dni pa o začasni nezmožnosti za delo iz bolezenskih razlogov za delo nad 30 dni o podaljšanju bolniškega staleža odloča imenovani zdravnik oziroma v primeru pritožbe bolnika zdravniška komisija, ki jo imenuje in tudi plača Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije, kar seveda ni pravilno. Posledica navedenega je, da imenovani zdravnik oziroma v primeru pritožbe bolnika komisija mnogokrat neupravičeno spoznata bolnika za zdravega, čeprav ga sploh ne vidita, kaj šele, da bi ga resno in temeljito pregledala. Tako bolnika pošljeta na delo, kljub temu da je v resnici dela nezmožen. Izbrani osebni zdravnik in tudi zdravnik specialist delavcu v tem primeru ne moreta pomagati, kljub temu da sta drugačnega mnenja. Ko pa gre delavec v takšnih primerih ugotovitve dela zmožnosti s strani imenovanega zdravnika oziroma komisije na delo vsaj za en dan, ponovno izbrani osebni zdravnik ugotovi njegovo nezmožnost za delo in izda bolniški list za naslednjih 30 dni. V mnogih primerih praksa dokazuje, da je takšen postopek zelo všečen imenovanemu zdravniku oziroma zdravstveni komisiji, ki s tem ščiti zdravstveno zavarovalnico, v zelo podrejen in nepravičen položaj pa spravlja delodajalca. Pred kratkim je na podoben način v Sevnici izgubilo tožbo z delavcem podjetje Kopitarna Sevnica, ki mu je na podlagi pisnega mnenja zdravniške komisije, da je delavec zmožen za delo, prekinilo delovno razmerje, ker ga ni bilo na delo pet zaporednih dni. Delavec je trdil, da je bil v tistem času bolan oziroma nezmožen za delo in si tudi pridobil takšno mnenje specialista. Ker se je zadeva vlekla cca 11 let, mora podjetje sedaj izplačati delavcu 16 milijonov 888 tisoč SIT odškodnine. Seveda to podjetje sedaj toži zdravstveno skupnost in zdravstveni dom, ker sta se v tej zadevi, po domače povedano, obnašala neodgovorno in s tem povzročila nastalo škodo podjetju. O epilogu zgodbo vas bom še obvestil. Menim, da takšen zelo krivičen način dela ni ustrezen, saj večinoma potegnejo kratko delodajalci, ki jim pristranska zdravstvena komisija s svojimi odločitvami tako vedno znova naprti neupravičeno plačevanje zdravstvenih nadomestil, katere bi morala izplačati zdravstvena skupnost. Zato vas sprašujem: Katere ukrepe boste sprejeli, da se bo navedena slaba dediščina prejšnje oblasti in krivičen odnos do našega gospodarstva ter tudi do vseh zaposlenih, še posebej bolnih oziroma dela nezmožnih, spremenil in da bo čim prej odpravljena ta krivica, ki se žal premnogokrat v praksi potrjuje?
Hvala. Ministra prosim za odgovor.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala vam tudi, prisotni poslanci, za možnost, da sem lahko to vprašanje dobil in na njega odgovorim. Hvala za vprašanje. Zastavljeno vprašanje gospoda poslanca Bojana Ruglja v bistvu izhaja iz konkretnega primera določenega delavca, ki mu je vrhovno sodišče po 11 letih priznalo pravico do vrnitve plače, ker je delodajalec sprejel sklep o prenehanju delovnega razmerja zaradi njegove 5-dnevne odsotnosti, ki naj bi bila posledica bolezni. Zdravniška komisija v tem primeru zdravstvenega stanja ni ocenila kot nesposobno za delo, tako odločitev pa je po 11 letih sprejelo sodišče, kar kaže na to je bil primer tudi z zdravstvenega vidika zelo zapleten in zahteven. Seveda ta konkreten primer ne kaže na neko splošno, generalno nepravilno organizacijo in vsebino dela imenovanih zdravnikov in zdravniških komisij. Posamezne nepravilnosti in posamezne napake je možno najti, vendar mislim, da to ne govori o generalnem problemu. Vprašanje samo pa odpira širše narodnogospodarsko vprašanje pojava in obravnavanja absentizma, ki bremeni stroške dela delodajalcev, niža produktivnost, hkrati pa obremenjuje solidarnostno zbrana sredstva v zdravstveni blagajni in s tem negativno vpliva tudi na obseg zdravstvenih storitev in njihovo dostopnost. Dejstvo je, da se absentizem v Sloveniji v zadnjih letih veča. Tu imam samo nekaj številk. Recimo, število primerov leta 2002 - 787.640, leta 2004 - 813.000; kar precejšen porast v tem letu. 3,5 milijarde letno je večji obseg sredstev izplačanih za absentizem za navedena tri leta tudi delodajalcev. Iz teh nekaj podatkov izhaja, da izgubljamo v Sloveniji dokaj veliko število delovnih dni za dnevne odsotnosti z dela zaradi bolezni in poškodb in dajemo že več kot 1,45% BDP v ta namen. Imenovani zdravniki in zdravniške komisije zavoda za zdravstveno zavarovanje niso slaba dediščina samo prejšnje oblasti, temveč gre tudi z zakonom določene nadzorne organe, ki ugotavljajo predvsem strokovnozdravstvene kriterije in pogoje usposobljenosti zaposlenih zavarovancev za določeno delo, ne pa sicer ob tem siceršnjega zdravstvenega stanja le-teh. Pri svojem delu uporabljajo izdelane strokovne smernice za posamezne diagnoze oziroma za posamezna stanja. Seveda pri tem interesno občutljivem in v obsežnem delu lahko prihaja tudi do določenih spornih ugotovitev in strokovnih ocen, kjer je potrebno vsak primer tudi analizirati in ukrepati, vendar imajo zavarovanci po zakonu zagotovljeno tristopenjsko pravno varstvo za uveljavitev svoje pravice imenovani zdravnik, zdravniška komisija in sodišče. Lahko bi tu navajal nekaj podatkov, pa ni časa, o obsegu dela teh komisij v letu 2004. Mogoče samo podatek, da je od pritožb zavarovancev od 6.628 pritožb v Ljubljani bilo ugodno rešenih na drugi in tretji stopnji 11,9%. V zvezi z absentizmom pa je treba poudariti še nekaj, in sicer v državah EU, razen v Švedski, imajo povsod časovno omejene pravice do nadomestila na računa zdravstvenega zavarovanja, največ do 18 mesecev. Pri nas v Sloveniji je to neomejeno obdobje. Višine nadomestil do in nad 30 dni so v Sloveniji višje od povprečja Evropske unije, višji odstotek nadomestila nad 30 dni ima v Evropi le Norveška. Slovenija je po povprečju števila izgubljenih dni zaradi začasne nezmožnosti za delo, četrta država v vseh državah Evropske unije, to je 14 dni. Ministrstvo za zdravje - to je pa sedaj vprašanje, ki ste ga postavili. Ministrstvo za zdravje ocenjuje, da bo potrebno problem absentizma v skladu z reformnimi prizadevanji države resneje obravnavati in izpostaviti pogoje za čim hitrejšo rehabilitacijo bolnih in poškodovanih zaposlenih in njihovo vrnitev na delo. V zvezi s tem vsebujejo predlagane spremembe zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju že določene ukrepe, ki jih bo ministrstvo za zdravje v pogajanjih s sindikati in delodajalci skušalo uveljaviti. Žal ta pogajanja predvsem s strani sindikatov potekajo precej počasi ali pa se ne premaknejo z mrtve točke. Med drugim vsebuje predlog v zahtevnih postopkih in daljšem absentimu tudi vključevanje specialistom medicine dela. Z njihovim sodelovanjem bi redkeje prihajalo do takih problemov, kot jih je poslanec Bojan Rugelj tu navedel. Če na kratko povzamem. Problem absentizma je resen narodnogospodarski problem in mu je potrebno v reformnih procesih države za hitrejši gospodarski razvoj posvetiti pozornost. Delodajalci morajo načrtno in organizirano ukrepati za ustrezne pogoje dela, varnost pri delu, odnosa med zaposlenimi, skrajšali bomo čakalne dobe za diagnostiko in zdravstvene storitve in s tem skrajšali tudi odsotnost z dela. Pospešiti je potrebno postopke rehabilitacije in omogočiti delavcem, da se čim prej vrne na delo. In z zakonodajnimi spremembami bomo prilagodili pravice do in nad 30 dni standardov v Evropski uniji. Potrebno bo bolj usposobiti strokovni, medicinski nadzor nad pojavom absentizma in vključiti v obravnavo tudi medicino dela.
Hvala. Naslednji prijavljen za postavitev poslanskega [[...]]Dopolnilno vprašanje? Izvolite.
Osebno sem imel v bistvu zelo podoben primer, tako da mislim, da je takih primerov veliko več, kakor pa mogoče se ve v javnosti ko zdravniške komisije preprosto pošljejo delavca nazaj na delo. In tukaj je sedaj problem te nelogike. Se pravi, osebni zdravnik, dokler plača podjetnik njegov bolniško, osebni zdravnik odloča, ni nobenega problema. In tukaj ne vidim logičnosti, zakaj takrat, ko zdravstvena skupnost plačuje, ne bi mogel tudi še vedno osebni zdravnik odločati. Seveda, nekje mora komisija nekaj reči, ampak mislim, da na podlagi take dokumentacije - gospod minister, jaz vam jo bom lahko prinesel, tisto, s katero sem jaz osebno imel opravka -, ko je zdravniška komisija večkrat popolnoma isti postopek ponovila samo zato, da je šel delavec za en dan v službo ali pa, da je vzel vsaj dva dni dopusta, ker ni mogel delati, pa ni bilo potem spet nobenih problemov. In mislim, da v tem je srž. Mislim, da kdorkoli je kaj delal v gospodarstvu, da ve in da občuti, da je resnično tukaj problem pri večini zadev, ki se vlečejo nad 30 dni. Tako bi mogoče kazalo vseeno malo razmisliti, ali bi tukaj bilo tisto, "kadija te tuži, kadija te sudi" - tukaj mislim na to zdravniško komisijo, ki je plačana s strani zdravstvene zavarovalnice, in jasna zadeva je, da bodo naredili vse v korist zdravstvene zavarovalnice. Mogoče bi tukaj morala biti malo bolj neodvisna ta komisija ali pa kaj podobnega. Saj pravim, kot sem že rekel, jaz vam bom pokazal papirje, recimo, še drug primer, ki ga tudi poznam in je zelo podoben. Hvala lepa.
Hvala. Odgovor.
Tukaj pravzaprav vprašanja niti ni bilo, bil je komentar, kljub temu se vključujem v to diskusijo zdaj. Mogoče je vam za pritrditi predvsem v tisti točki, kjer govorite o tem, da ta primer ni samo eden in da jih je lahko kar nekaj. V vseh tistih primerih, kjer je prijava naslovljena tudi na ministrstvo, ukrepamo po zakoniti poti. Tam, kjer prijave ni, je seveda to bistveno težje. Če se zavarovanec čuti oškodovanega na komisiji druge stopnje, lahko seveda v tem primeru sproži postopek na sodišču. To se pravi, da neodvisnost tega postopka je nekako tudi s tretjo stopnjo že zagotovljena. Se pa z vami strinjam in bomo naredili v prihodnje bistveno več v tej smeri, da bi dejansko po eni strani absentizem zmanjšali po svoje z boljšimi pogoji pri delu, po drugi strani s primernejšimi nadomestili za bolniško in po tretji strani tudi izboljšal kontrolo tistih, ki so v bolniški. Mislim, da je tukaj kar precej rezerve za zdravstvo v prihodnje. Na drugi strani pa seveda lahko tudi zagotavljam, da bomo delo zdravniških in teh komisij, o katerih smo danes tukaj govorili, tudi več nadzirali, ko se jih je v preteklosti.
Hvala. Naslednje vprašanje bo zastavil poslanec Bojan Kontič ministru za delo, družino in socialne zadeve. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister. Študentje, ki študirajo izredno po novem sistemu, tako imenovanem bolonjskem sistemu, bolonjski deklaraciji na podiplomskem študiju niso upravičeni do otroških dodatkov. Posledično starši iz večjih družin ne dobivajo dodatka za veliko družino, ker jim pač država enega otroka, v navednicah, "odpiše". Študentje posledično niso upravičeni do alimentov. Poleg tega je število vzdrževanih družinskih članov manjše, to število se namreč zmanjša za enega, in dobijo za ostale vzdrževane člane manjši otroški dodatek, ker pač padejo v višji razred. Fiktivno je dohodek na družinskega člana tako višji. 70. člen zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih govori o pravicah rednih in izrednih študentov. Če slednji niso iskalci zaposlitev, prijavljeni torej na zavodu za zaposlovanje, vendar le na dodiplomski stopnji. Kot primer naj navedem ekonomsko fakulteto, kjer mi zagotavljajo, starši namreč, da je študij po novem sistemu uveden izključno kot izredni študij, študentje pa nimajo statusa izrednega študenta na dodiplomski stopnji. Kdaj in kako boste odpravili nastale težave?
Hvala. Minister Drobnič, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Spoštovani poslanec, gospod Kontič. Če ste pogledali program Vlade Republike Slovenije, normativni program vlade Republike Slovenije za leto 2005, lahko ugotovite, da je zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih v programu sprememb in tudi ta sprememba bo vključena v to novelo zakona. Poleg seveda ostalih predlogov, ki jih bomo vnesli v novo besedilo zakona, zato da bi povečali rodnost v Sloveniji, ki je velik problem, in naredili bolj ustrezno družinsko politiko. Skratka, odgovor je kratek: to bo v noveli zakona. Proučujem, na kakšen najprimernejši način bomo to uredili, kajti besedilo prejšnjega zakona, ki je bil sprejet v času prejšnje vlade, leta 2003, tega ni predvideval.
Hvala. Dopolnilno vprašanje, kolega Kontič, izvolite.
Hvala lepa. Vprašanja sicer ne bi zastavil, če ne bi bil opozorjen na to, da ministrstvo na dopise ni odgovorilo oziroma ni odgovarjalo. V telefonskih razgovorih pa je bilo, pravijo, kar nekaj začudenja, da je temu tako, kot starši opozarjajo. Sam sicer nisem natančno gledal programa vlade, me pa predvsem zanimajo zakoni, ki so v proceduri, ki so v pripravi, ki so posredovani državnemu zboru. To, kar imate vi zapisano v koalicijski pogodbi, je vaša dokaj interna zadeva znotraj koalicije. Zato me še enkrat zanima: Odgovorili ste na vprašanje, kako boste odpravili nastale težave, sicer s čim, kako, niste pa odgovorili, kdaj bo ta zakon. In ko ste govorili, da boste z zakonom povečali rodnost, vam pri tem seveda želim veliko uspeha. Bo pa treba predvsem odpraviti težave, s katerimi se sedaj srečujejo starši in študentje.
Hvala. Minister, lahko odgovorite tudi kdaj?
Program vlade ni samo stvar koalicije. Vlada je legitimen organ, to je pač izvršni del oblasti, in v zvezi z normativnim programom vlade je bil seznanjen tudi državni zbor, ker seveda mora biti seznanjen s predlogom normativnih sprememb, kakorkoli že to obračamo. Vendar sem vam jasno povedal, kako nameravamo to urediti. To, kako se je kdo odzival na vaše telefone, je seveda težko preverljivo. Sam dopisa nisem dobil. Sicer pa, če je bilo karkoli posredovano na ministra, sem zagotovo odgovoril. Vendar mislimo, da je ključno to, da se pripravijo takšne spremembe, ki so ustrezne za tiste, ki jih ta stvar zadeva.
Hvala. Sledi vprašanje poslanke Brede Pečan, namenjeno ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Izvolite.
Hvala lepa. Kot vse kaže, nimam kakšne posebne sreče, da bi lahko naletela na dan, ko je minister, ki mu namenjam svoja vprašanja, ali ministrica prisotna. Vse kaže, da naši ministri in ministrica nimajo navade, da bi pogledali v koledar, kdaj so seje državnega zbora oziroma dnevi sej državnega zbora, ki so namenjeni poslanskim vprašanjem, in nekateri dosledno manjkajo na teh sejah. Ne bi rekla, da ima prav ta minister tako navado, ampak, kot rečeno, imam posebno srečo, kot vse kaže. Seveda zahtevam, da na to poslansko vprašanje dobim odgovor na naslednji seji in ga bom zato tudi prebrala. In sicer, rada bi najprej povedala, da je znano, da je zadnja novela zakona o visokem šolstvu določila, da mora vlada najpozneje do konca letošnjega leta sprejeti ustrezen akt o ustanovitvi agencije za visoko šolstvo. Agencija naj bi predvsem skrbela za evalvacijo kakovosti visokega šolstva in višjega strokovnega izobraževanja. Ministrstvo je sicer ustanovilo delavno skupino za vzpostavitev javne agencije, v kateri bi morali sodelovati vsi partnerji v visokošolskem izobraževalnem procesu, žal pa je tudi tukaj prišlo do stalne prakse sedanje oblasti, ki ob pripravi predpisov ni pripravljena sodelovati s civilno družbo. Ministrstvo ni zaprosilo univerz, ustreznih študentskih in delodajalskih združenj, da predlagajo svoje predstavnike, ampak jih je imenovalo kar samo. Zato ministra prosim, da nam pojasni omenjena dogajanja v zvezi s postopki ustanavljanja agencije za visoko šolstvo. Bo agencija ustanovljena do zakonsko določenega roka in ali bo le podaljšek vlade ali pa boste poskrbeli, da bo šlo za neodvisno institucijo? Hvala lepa.
Hvala. Seveda vam ne bom dal možnosti dodatnega vprašanja. Zadnji na listi razpravljavcev pa je poslanski kolega Franc Kangler, ki ga ni v dvorani. S tem zaključujemo prvi krog vprašanj poslank in poslancev in prehajamo na drugi krog, v katerem je prijavljena poslanka Maria Pozsonec. Izvolite. Gospa Pozsonec, prosim če vklopite mikrofon.
Še enkrat ministru za zdravje Andreju Bručanu, doktorju specialistu medicine, in ministru za promet, mag. Janezu Božiču, postavljam naslednje vprašanje. Zanima me, zakaj za izdajo dovoljenja za upravljanje s čolnom ni potrebno predhodno opraviti zdravniškega pregleda ter preizkusa praktičnega znanja vodenja čolna? Hvala.
Minister, imate to čast, da zadnji v okviru vlade Republike Slovenije danes spregovorite pred našim avditorijem. Izvolite. Gospa Pozsonec, prosim če se izklopite. Hvala.
Hvala lepa za besedo in za to izkazano čast. Na vprašanje poslanke Marie Pozsonec, zakaj za izdajo dovoljenja za opravljanje s čolnom ni potrebno predhodno opraviti zdravniškega pregleda oziroma preizkusa znanja vodenja čolna, vam podajam naslednji odgovor. Pravilnik o upravljanju s čolni, to je Uradni list Republike Slovenije 42/2005, določa v tretjem odstavku 4. člena, da mora kandidat, ki želi opraviti izpit, med ostalimi listinami priložiti k vlogi tudi potrdilo o zdravstveni sposobnosti. Šesti odstavek citirane člena pa določa, da velja kot potrdilo o zdravstveni sposobnosti kopija vozniškega dovoljenja ali zdravniško potrdilo, ki je potrebno za pridobitev vozniškega dovoljenja. Razlog je ta, ker sta pregleda praktično enaka, potrebno je ločevati barve luči na semaforju, rdečo, rumeno, zeleno, na morju pa luči na plovilih in svetilnikih, ki so rdeče, bele in zelene. Drugi del vprašanja, izvajanje praktičnega dela pa določa 6. člen pravilnika, ki se nanaša na izogibanju trčenj na morju, določanju položaja čolna, uporabo in branje navtične karte, določanja kurza plovbe in merjenje oddaljenosti ter na uporabo različnih vrvi za izvajanje vozlov. Vse to se izvaja praktično na pomorski karti in s pomočjo vrvi, ki se jo uporablja za izvajanje vprašanega vozla. Hvala lepa.
Hvala za odgovor.
Hvala lepa, za besedo. Jaz nimam temu kaj dodati, ker je to stvar pristojnosti ministrstva za promet. Akt, o katerem smo govorili, se izdaja v soglasju z ministrstvom za zdravje. Toliko sem jaz udeležen pri tem odgovoru. Mislim, da je bilo že odgovorjeno praktično vse. In kot potrdilo velja kopija vozniškega dovoljenja ali zdravniško potrdilo, ki je potrebno za pridobitev vozniškega dovoljenja. V primeru pa, da je na potrdilu o zdravstveni sposobnosti opomba, ki omejuje zdravstveno sposobnost kandidata, ali če podvomi o njegovi zdravstveni sposobnosti, lahko Uprava Republike Slovenije za pomorstvo zahteva potrdilo o zdravstveni sposobnosti za upravljanje čolna, ki ga izda zdravstveni organ pristojen za pomorščake, ker ureja pravilnik o ugotavljanju naslednjih zdravstvenih zmožnostih članov posadkah na ladjah, Uradni list RS 03. V bistvu veljajo praktično isti pogoji, kot za pridobitev vozniškega dovoljenja.
Hvala. Dopolnilno vprašanje.
Če sem dobro razumela, potem za to ni potreben posebni zdravniški pregled, ker imajo vozniški izpit. Ampak potrebno bi bilo časovno določiti, mogoče je nekdo dobil to dovoljenje pred 20 leti, ali pred 10 leti in mogoče se je zdravje po tistem že poslabšalo. To je eno. Drugo, kaj pa če nima vozniškega izpita? Menim, da glede tega ni natančno določeno.
Izvolite, prosim.
Hvala za dodatno besedo. Gospa poslanka, dejstvo je to, da veljavno vozniško dovoljenje pomeni, da ima tisti, ki upravlja z vozilom vse sposobnosti, tudi zdravstvene. Če je karkoli narobe, pomeni, da tudi nima sposobnosti za vodenje čolna. Torej, ne smatram da je tukaj zgodba ohlapna, ampak je nek kriterij po katerem se pač na nek način ugotavljam, da je sposobnost zagotovljena skozi veljaven dokument, vozniško dovoljenje.
Hvala za dogovor. S tem se predsedniku vlade in ministrom, predvsem dvema, zahvaljujem za podane odgovore. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 11. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Srečno do takrat!