Spoštovani kolegi poslanci, kolegice poslanke, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 10. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Sašo Peče, Jurij Malovrh za popoldanski del seje, Majda Potrata od 16.00 dalje, Feri Horvat za pričetek seje, Anton Delak za pričetek seje, Leopold Grošelj do 10.45 ure, ravno tako Ciril Pucko in Ivan Božič, Janez Podobnik do 12.00 ure, Jože Tanko za pričetek seje, mag. Zoran Gračner za popoldanski del seje,Matjaž Švagan za pričetek seje, Anton Partljič in Alojz Peterle. Ker bomo ugotavljali navzočnost v dvorani, vas vljudno prosim, da vstavite kartice. Spoštovani in spoštovane, lepo prosim za pozornost, ker bomo ugotavljali navzočnost v dvorani. Ugotavljamo navzočnost. Navzočih nas je 44. Mislim, da nas je v dvorani bistveno več, zato še enkrat prosim za malo pozornosti. Drugič bomo ugotavljali navzočnost. Ugotavljamo navzočnost. Navzočih nas je 44. V dvorani nas je bistveno več. S pričetkom dela pravzaprav zamujamo že 15 minut, kar nam zagotovo ni za vzor. V skladu s poslovnikom moram delo prekiniti za 15 minut. Nadaljevali bomo ob 10.27 uri.
Spoštovani, spoštovane! Prosim za pozornost. Tretjič bomo ugotavljali navzočnost, da bomo preverili, ali smo sklepčni in lahko odločamo. Tretjič ugotavljamo navzočnost. Navzočih je 63 poslank in poslancev; državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Na današnje nadaljevanje seje smo povabili tudi predstavnike vlade, gospoda državnega sekretarja, ki ga med nami lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 10. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo 18. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prispevkih za socialno varnost. Zatem bo zbor prešel na obravnavo 20. točke, to je predloga zakona o spremembi zakona o davčnem postopku ter nato po vrstnem redu dalje. Prehajamo torej na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PRISPEVKIH ZA SOCIALNO VARNOST, HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Državni sekretar, gospod Darko Končan, izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovane poslanke in poslanci! Vlada je predlagala novelo tega zakona predvsem iz dveh razlogov. Najprej lahko ugotavljamo, da je zbirna prispevna stopnja za obvezno zdravstveno zavarovanje že kar nekaj let v višini 13,25% in tu gre za prihodke, ki se s tem zagotavljajo za vse pravice in poškodbe pri delu ter poklicne bolezni. V preteklih letih poslovanja zavoda za zdravstveno zavarovanje je to predstavljalo dokaj stabilen finančni vir prihodkov za normalno poslovanje zavoda, torej za zagotavljanje finančnih sredstev za izvajanje vseh teh pravic po zakonu. Vendar pa je v letu 2000, predvsem pa v letu 2001 prišlo do realne rasti odhodkov, ki bistveno presegajo realno rast prihodkov, zaradi česar je vladapredlagala ustrezno zvišanje prispevne stopnje po tem zakonu, za 0,20-odstotne točke. S to povišano prispevno stopnjo se bo v bistvu povečala obremenitev delodajalcev, torej ne delojemalcev, pač pa delodajalcev, in pa tudi zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije. Ocenjen finančni učinek, ki bo iz tega naslova kot dodatni vir prihodkov zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, bo po oceni vlade znašal okoli 5,8 milijarde tolarjev. To je tudi usklajeno z novelo drugega zakona, ki ga prav tako predlaga vlada, vendar je to na dnevnem redu druge seje državnega zbora. S tem pa ravno tako razbremenjujemo te iste delodajalce, in sicer gre za spremembo zakona o davku na izplačane plače, kjer se v podobnem obsegu torej znižuje obremenitev delodajalcev. Vlada s to spremembo oziroma spremembo teh dveh obeh zakonov, ki sta med sabo vsebinsko povezana, v bistvu samo strukturno spreminja fiskalne prihodke v korist direktnega prihodka zavoda za zdravstveno zavarovanje, da bi se na ta način delno ublažila, bi rekel, ta luknja oziroma ta primanjkljaj zavoda za zdravstveno zavarovanje, ki ga po enih ocenah zavod v tem trenutku ocenjuje na slabih 11 milijard, po napovedih do konca leta, če bodo trendi podobni, kot so bili v preteklih 10-ih mesecih, pa kar na slabih 13 milijard. Vlada izrecno predlaga, da bi bilo torej povečanje za 0,20% te prispevne stopnje, kajti tako, kot je tudi matični odbor sklepal in je sprejel posamezne sklepe, da je torej treba tudi znotraj samega zavoda še nadalje pospeševati aktivnosti za racionalizacijo pri izvajanju obsega pravic, predvsem pa tudi analizirati celotno problematiko o ceni zdravil, in to predvsem od proizvajalca do končnega potrošnika, da ne bi se enostavno na ta način samo "bianco" v bistvu polnila blagajna, brez kritične presoje, ali so tudi vse podražitve in vsi predvideni realni odhodki dejansko višji. To je smisel in zato vlada predlaga sprejetje po hitrem postopku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Želi poročevalec predstaviti mnenje odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? V imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije nam bo predstavil mnenje gospod France Cukjati. Izvolite.
Spoštovani! Predlog zakona seveda ima dober namen urediti in uskladiti odhodke in prihodke zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, zmanjšati primanjkljaj, ki nam grozi. Vendar če upoštevamo situacijo, ki je nastala v lanskem in letošnjem letu, to je povečanje plač, močno zvišanje odhodkov za zdravila, glede na to, da so se drastično podražila, po drugi strani pa se uvajajo nova, učinkovitejša zdravila, ki pa so obvezno visokega cenovnega razreda, uvedba davka na dodano vrednost, ki je zelo prizadela zdravstvo, večji obseg zdravstvenih programov, ki nam ga vsiljuje demografska sprememba, to se pravi staranje prebivalcev, saj starejši pacient je pet do desetkrat dražji za državo, za zdravstvo, kot pa mlad. Če vse to upoštevamo, potem nam grozi od lanskega primanjkljaja zdravstvene blagajne, ki sega do 3,5 milijarde, v letošnjem letu 12, 13 milijard. Ta sprememba prispevne stopnje, ki je tu načrtovana, pomeni neko kozmetiko, ki v ničemer bistveno ne razreši problema primanjkljaja, ki nam grozi. Po drugi strani je nominalna rast bruto družbenega prihodka večja, kot pa je nominalna rast prispevne stopnje. In po kupni moči prebivalcev, če primerjamo delež kupne moči Slovencev, ki ga namenjamo za zdravstvo, z deležem evropske populacije, njihovo kupno močjo, deležem te kupne moči, ki jo namenjajo za zdravstvo, smo na repu lestvice in bomo še bolj na repu. Sedanja prispevna stopnja 6,4% še zdaleč ne bo popravljena s tem zakonom. Namreč, v nacionalnem programu zdravstvenega varstva smo si zadali nalogo, da bomo v doglednem času prišli na evropsko primerljivo raven, to je 7% bruto družbenega prihodka za zdravstvo. Predlog, ki nam je dan, je nepomembna kozmetika, seveda ne pomeni slabšanja, vendar ne pomeni pa reševanja osnovnega problema zdravstvene blagajne, problema, ki nam grozi v tem in v naslednjih letih.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije nam bo predstavil gospod mag. Janez Drobnič. Izvolite.
Lep pozdrav kolegicam in kolegom! Spoštovani predstavniki vlade, dober dan vam želim! Najprej moram poudariti, da me je presenetilo, da minister za zdravje ne sedi v tej dvorani. Očitno ga problemi zdravstvene blagajne nič ne zanimajo. In zato se sprašujem, ali ima pomen v imenu Nove Slovenije zdajle spregovoriti kakšno besedo, kajti minister je najbolj odgovoren za funkcioniranje tega področja. Upam, da se nam bo pridružil in odgovoril na zastavljena vprašanja. Zakon, ki je v postopku sprejemanja, poskuša reševati zaplete in težave s shirano zdravstveno blagajno za 0,2%. Zakon je potreben, vendar to, kar predlaga minister, ni zadostno. V prvem smislu, torej finančnem, in drugem, kar vse zraven sodi. Že v obrazložitvi zakona se navaja, predlagatelj navaja, da je vse to rezultat zaostrene politike financiranja, pa tudi notranjih neusklajenosti in nezadostnega obvladovanja stroškov poslovanja. To je pravzaprav samokritika. Zato bi bilo še kako potrebno, da minister doli sede in pove, kaj je vse to in kako misli te probleme rešiti. Deficit v blagajni je seveda posledica drugih reči. Cene farmacevtskih izdelkov so zagotovo dejavnik, ki k temu pripomore. Skozi cene farmacevtskih izdelkov prehaja del vrednosti proračuna h kapitalskim oligarhom. Zdravstveni sistem ima vrsto lukenj, ne obvladuje vrste oportunih stroškov, ki bi jih bilo lahko in možno odpraviti. Lahko bi jih odpravili, ne da bi vplivali na znižanje kvalitete storitev, z ustrezno razmestitvijo kapacitet, s čakalnimi dobami, z zmanjšanjem čakalnih dob, z izrabo tehnologije, s kadri, zaposlenimi. Očitno minister nima časa za to, da bi se s temi rečmi ukvarjal. Ukvarjala se je vlada in vladna koalicija, kako se iti epruvetsko reprodukcijo, kako namestiti kondomate v šole, kako pravično razdeliti igle za narkomane. To je očitno osrednje vprašanje zdravstvenega sistema v tej Sloveniji. Za prave probleme pa zmanjka časa. In seveda zmanjka tudi denarja. Še vedno, tudi če to sprejmemo, povišanje stopnje, kar bo tudi obremenilo poslovanje podjetij, ali pa posameznikov, še ne razrešimo problema deficita. Očitno bo ta zdravstvena blagajna stopila na isto pot, kot pokojninska blagajna, v odvisnost od politike. S tem, ko se zagotavljajo potrebna sredstva, manjkajoča sredstva s strani proračuna, se odgovornost za sistem prelaga vse bolj na državo, na politiko. S tem se tudi zmanjšuje učinkovitost sistema. Očitno je torej to, kar danes sprejemamo, je le neka kaplja. Še enkrat sprašujem po odgovorih na postavljena vprašanja ministra, ki ga še vedno ni. Hvala lepa.
Hvala vam. Slišali smo predstavnike poslanskih skupin. Besedo dajem [[...]]Se opravičujem, v imenu poslanske skupine, ne, v osebnem imenu. Želi še kdo predstaviti mnenje poslanske skupine? [[Ne želi.]] Besedo dajem poslankam in poslancem, razprava je omejena na pet minut. Gospod Stanislav Brenčič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Lep pozdrav vsem. Namen tega zakona je takšen, kot je, in o tem namenu smo kar obširno spregovorili tudi na delovnem telesu, ki je razpravljalo na temo tega zakona kot zainteresirano delovno telo - to je odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide. Na tem delovnem telesu smo tudi v tem smislu, za kar ugotavljamo, da ta zakon ne rešuje, želeli z dvema dodatnima sklepoma, ki smo ju predlagali matičnemu delovnemu telesu, napraviti to, kar mislim, da bi bilo potrebno. Ta predlog posega, predlog tega zakona posega v evidentno stanje, ki je prisotno v eni od največjih javnih blagajn ali javnih skladov, če tako rečemo, v zdravstvenem zavodu za področje zdravstvenega zavarovanja in zdravstvenega varstva. Predlog je dobronameren, vendar niti zdaleč ne razrešuje evidentnosti, ki je prisotna v sistemu zdravstvenega varstva in zavarovanja. Ministrstvo za finance to dobro ve, glede na to, da je sestavni del proračuna, katerega sprejemamo, tudi finančni načrt zavoda za zdravstveno zavarovanje in glede na to, kar se v letošnjem letu tudi dogaja glede na nelikvidnostno stanje. Sredstva, ki jih prinaša spremenjena prispevna stopnja, niti slučajno niso tista sredstva, ki bi omogočala stabilno delovanje zdravstvene blagajne ali zavoda za zdravstveno zavarovanje v smislu zagotavljanja enakih pravic, kot so utečene in kot so v sistemu zavarovanja skozi pluralnost skupščine zdravstvenega zavarovanja vzpostavljene. Zato sem jaz osebno prepričan, ali je lepo slišati ali ne za volilno telo, to, kar predlaga ta zakon, ne rešuje stanja na področju zdravstvenega varstva in smiselno je, da sedaj v tem trenutku to razrešimo, drugače bo ta državni zbor ali ta vlada, ali katerakoli, prisiljena v zelo kratkem času dati nove rešitve. Jaz sem prepričan, glede na utečeni sistem ali uveljavljeni sistem v našem zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, da je ta ukrep tudi nepravičen. Ne moremo mi obremenjevati samo enega dela v sistemu - to je delodajalcev. Jaz razumem, da je tudi ta prispevna stopnja, ki jo spreminjamo, majhna tudi zaradi tega, ker za velik delež obveznosti do uporabnikov ali do zavarovancev, to je za vse upokojence, v naslovu delodajalca nastopa kot zavezanec državni proračun. Zato je ta stopnja tudi razumno tako nizka in jo tudi podpiram, da ni kaj posebno večja. Vendar pa mislim, da je potrebno tukaj zaradi poštenega pristopa v sistemu obremeniti ali povečati prispevno stopnjo tudi za zavarovance v enakem odstotku. Jaz mislim, da bi bil v tem naslovu tak ukrep najmanj tako sprejet, kot bo samo enostranski. Mislim pa, da bi bil bolj pravičen. Jaz vem samoto, da bo zaradi takih in drugačnih vzrokov zdravstvena zavarovalnica iz dneva v dan dodatno bolj obremenjena in prej ko slej si bomo morali priznati, največji porabnik storitev zdravstvenega zavarovanja, ki se plačuje skozi zavarovalnico, je ta del segmenta ljudi v naši družbi, ki so pretežno starejši. In so tudi glavni pritiskajoč element na denar iz zdravstvene blagajne. Tako, da glede na 500.000 ljudi in obremenitev v zdravstvu bo potrebno zelo v kratkem razmisliti za določeno obremenitev tudi upokojencev, minimalno obremenitev. Mi, družba kot celota, bi rekel, smo se navadili, da izkoriščamo celotni sistem uslug. In ta sistem uslug je treba tudi finančno vzdrževati. In ga ne moreta, bi rekel, samo dve tretjini celotne družbe, ampak ga bo družba kot celotna morala solidarnostno in v sistemu, kot je utečen, na to vplivati. Mislim, da je treba v tem zakonu že sedaj narediti spremembe.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Andrej Bajuk. Izvolite.
Hvala lepa. Pazljivo sem poslušal predstavitev gospoda državnega sekretarja in zelo me je zbodlo v njegovi predstavitvi ravno to, da v oceni ministrstva za finance je to ustrezno povečanje. Seveda, vsi razumemo in je tudi on sam razložil, da ni ustrezno, ker samo krije majhen del tega, kar danes vemo, da je pričakovani primanjkljaj v letu 2001. Torej, pričakujemo 5,8 milijard. Dejansko pa vemo, da če se bodo trendi, takšni kakršni so, še pojavljali do konca leta, da bo primanjkljaj 13 milijard. Torej, prvo vprašanje je, kako se bo to krilo. Zavod za zavarovanje se bo zadolžil, kje se bo zadolžil, kako se bo zadolžil in zakaj je to boljša rešitev kot pa kakšna druga, zakaj so se za to odločili. Potem bi pa rad tudi opozoril, da v oceni stanja nam vlada tu predlaga in govori, da "od druge polovice leta 2000 dalje mesečni odhodki zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije presegajo mesečne prihodke, kar vodi v primanjkljaj," in tu je poudarek, "ki ga ni mogoče več pokrivati z nadaljnjimi racionalizacijskimi ukrepi v zdravstvu, temveč le z dodatnimi viri sredstev". Zelo zanimivo. Ob začetku te seje smo postavili vprašanje gospodu predsedniku vlade in ga med drugim tudi vprašali za njegovo osebno stališče, in seveda tudi vlade, kar se tiče načina, kako mi kupujemo zdravila in financiramo farmacevtsko industrijo v Sloveniji, pa tudi tisto v tujini. Lahko pregledate magnetogram, gospod predsednik se je strinjal, da to je pravi pristop. Torej, nekaj se še da narediti. Zanimivo pa je, da nam vlada tu govori, da je nemogoče, samo novi viri. To največ pogrešamo v tem predlogu. Zavod za zdravstveno zavarovanje financira deloma sistem, kje pa je realni sektor, se pravi, realni povpraševalec - to je pa ministrstvo za zdravje. Kako naša vlada deluje na tem področju; kako morejo reči, da se nič več ne da, samo to, da imamo dodatne vire. Spoštovane kolegice in kolegi, gremo v napačno pot, to je napačna sistemska rešitev. Skozi desetletja in desetletja je to bil avtonomen zavod, ki je dobival svoje prispevke na podlagi partnerstva med delodajalci in delojemalci. Kar naenkrat pa gremo spet na to pot, da krijemo prek proračuna, spuščamo malo megle, "ah, saj to bodo samo eni, drugi pa ne". Ja, kaj pa, od kod pa denar prihaja?! Ja, nekdo bo to kril - kril bo proračun! Prek proračuna bomo morali to kriti. To je dejstvo. Edini način, da mi lahko to rešimo, je, da imamo racionalen pristop pri sistemu samem, in to je v ministrstvu za zdravstvo. Gospod predsednik vlade je sam priznal, da je zelo mogoče, in se s tem tudi strinjal, da bi na področju farmacevtskih storitev, če bi imeli drugačen pristop, zelo mogoče nekaj privarčevali. Ja, seveda, saj to dela tudi Nemčija, to dela Velika Britanija, to dela Belgija, to dela Francija! Pri nas smo pa avgusta meseca, ko se je ta zakon pripravljal, pa rekli, nič se ne da. Ne samo, da smo rekli, nič se ne da, gospod minister je ponovno avgusta meseca sprejel in potrdil bolj ohlapen pristop, kar se tiče pogajanja, ali pa sploh ni nobenega pogajanja pa kontrole nad farmacevtskimi cenami v Sloveniji. Ta način, da hitro mašimo razne luknjice, ki se pojavijo, in ko se enkrat odkrijejo, pa skušamo poriniti pod preprogo, da se ja ne bo preveč vedelo, potem pa še spuščamo to meglo, saj se bo krilo prek proračuna - ja, kdo pa proračun financira? Od kod pa to prihaja? Imamo zelo resen problem in se ga moramo resno lotiti. To je problem, da - kot so že kolegi Koalicije Slovenija povedali, omenili, imamo močne, globoke strukturalne spremembe v sistemu, ki zahtevajo ustrezne ukrepe, ne pa takšen pristop, kot danes - to je ponovno napačen pristop, napačna sistemska rešitev za problem, ki ne bo šel stran, tudi če bomo ponovno glasovali, kot vedno, po hitrem postopku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi [[...]]Najprej gospod Sok, potem gospod Tanko. Izvolite. Gospod Petan.
Ali potem je on?
Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Torej, osebno mislim, da je res najlažje to, bi rekel, zdravstveno finančno krizo prebroditi na takšen način, da pač dvignemo prispevno stopnjo. Že sedaj ob tej priložnosti pa od predstavnikov ministrstva slišimo, da to seveda ne bo zadostovalo. Se pravi gre samo za enkraten gasilski ukrep in ob tem bi seveda državni zbor, ko tako, bi rekel,na hitro sprejema takšno rešitev, vsekakor moral zahtevati, da minister tukaj odgovori na nekatera vprašanja. Se pravi, da nam pove, kakšni pa so tisti sistemski predlogi ministrstva za zdravstvo, ki bodo dolgoročno rešili ta problem, ki je zelo velik. Slišali smo lahko tukaj, da so se pač stroški povečali zaradi zvišanja odhodkov, predvsem za zdravila. Mimogrede pa slišimo ali pa vidimo, vsak dan lahko beremo v časopisu Finance, da pravzaprav farmacevtska podjetja ustvarjajo, ne samo eno, ampak vsa v naši državi, največje dobičke. Se pravi, se enostavno ta denar iz žepa davkoplačevalcev preliva v nerealno povečanje cen za zdravila. Potem so se povečale plače, povečal se je DDV, povečali so se programi, predvsem zaradi spremenjene demografske strukture inres je, minister bi moral ponuditi na tem mestu nekakšno dolgoročno rešitev za vse te nakopičene probleme. Glede na kraj, od koder jaz prihajam, se pravi iz podeželske občine, lahko trdim, da se v sistemu zdravstvenega varstva v desetih letih ni nič spremenilo. Pravzaprav je veliko slabše, kot je bilo pred desetimi leti. Nobene, bi rekel, zasebne pobude ni bilo, ni bila uresničena, ni mogla biti uresničena, četudi se je pokazala. Od krajevnih dejavnikov, ne vem, do državnih so jo takoj v kali zatrli. Še danes morajo vsi ljudje iz celotne občine hoditi na eno mesto, in če greste gledat v zdravstveni dom Ormož, boste naleteli na nepopisno veliko gnečo, od starcev, ki prihajajo z avtobusi tudi 25 kilometrov daleč, do mater, ki prenašajo v naročju majhne otroke in tam čakajo po več ur, da lahko pridejo na vrsto pri zdravniku. Potem se seveda sprašujejo, kakšen je pravzaprav koncept tega zdravstva, zakaj je to zdravstvo, bi rekel, finančno v takšni krizi in zakaj se rešuje z eno potezo na takšen način, da pač, kot je povedal državni sekretar, prestrukturiramo neke stroške in povečamo prilive v zdravstveno blagajno, ki pa že v tem trenutku, je jasno, ne bodo zadostovali. Torej, mi boste odgovorili, saj obstaja možnost, saj je res, da ta zdravstveni dom ima tudi ambulante zunaj, kjer je enkrat ali pa dvakrat na teden prisoten zdravnik. Ampak, kaj jim pomaga, če pa moramo vsake tri mesece hoditi v centralno zdravstveno institucijo in tam potrjevati to zdravstveno kartico, da potem lahko s potrjeno zdravstveno kartico greš k zdravniku. Potem je bolje, da greš na tisto centralno mesto, kot pa v ambulanto, ki je pač v tvojem kraju. Torej, res bi me zanimalo, zakaj mora biti tako in zakaj tudi zaradi takšnih odločitev nastajajo večji stroški, ki jih na nek način poskušamo prebroditi tako, da za 0,2 odstotne točke zvišujemo zdravstvene prispevke, že v tem trenutku pa ugotavljamo, da če ne bo nekih drugih ukrepov na področju zdravstvenega varstva, da bo to nezadostno in se bomo seveda čez nekaj časa, verjetno v zelo kratkem, srečali s tem, da pač zaradi tega, ker ni nobene druge racionalizacije, je treba prispevno stopnjo nadalje povečevati. Res me zanima in zelo sem začuden, da ob tako pomembnem vprašanju in ob tako pomembni debati, kot je ta, ni ministra tukaj med nami. Ko pa smo sprejemali recimo zakon o umetnem oplojevanju, ki je potem z veliko večino padel na referendumu, pa je minister, bi rekel, z vso svojo strokovnostjo, z vso svojo politično močjo tukaj branil in zagovarjal ta zakon. Danes, ko pa to obravnavamo, pa se mu ne zdi vredno, da bi bil tukaj in predstavil, kaj so njegovi dolgoročni pogledi na razrešitev tega perečega problema zdravstvene blagajne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden dam besedo gospodu Petanu, gospod Sok, samo za pojasnilo. Zakon je sprejela vlada Republike Slovenije. Za zastopanje v državnem zboru je pooblastila predstavnike ministrstva za finance, ker gre za finančni predpis. Če pogledate obrazložitev predloga zakona, tam je navedeno, da je to eden izmed ukrepov. Toliko glede tega, da pogrešate predstavnika vlade, to je ministra za zdravje. To je vladni predpis. Gospod Petan, izvolite. [[Glas iz ozadja.]] Gospod Bajuk, to je samo pojasnilo gospodu Soku. Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. V odboru smo veliko tega povedali in jaz ne bi želel razprave ponavljati tudi ravno tako, kot se stvari odvijajo. Mislim, da bi bilo zelo dobro, da bi to še enkrat ponovili, ker marsikdo ni slišal tega, kar je bilo tam bistvo razprave. Osredotočil bi se samo na en segment. Odbor za finance je bil matični odbor, čeravno se to nanaša na področje zdravstva. Tudi sam se strinjam s tem, da bi minister moral biti tu, kajti v njegovem resorju se bodo čutile posledice tega in se čutijo posledice tega, ampak to je že druga zgodba. V tem odboru smo sprejeli tudi sklep, ki pravi, da odbor predlaga vladi, da do obravnave predloženega zakona na seji državnega zbora pripravi primerjalno analizo strukture cen zdravil s poudarkom na opredelitvi deleža posrednikov, se pravi, med proizvajalci in uporabniki, pa seveda tudi primerjavo z evropskimi državami. Ne vem, kdaj to bo. Upam, da je o tem sklepu slišal pravi minister. Ta sklep je bil pa na osnovi tega, ker smo slišali, da se je strošek zdravil zelo povečal, verjetno je dobil že takšne razsežnosti, da je stvari verjetno težko obvladovati. In potem je seveda popolnoma razumljivo, da se vprašamo, zakaj pa je ravno ta strošek toliko narasel; za nas bi bilo verjetno bolj razumljivo, če bi narasli stroški, recimo, bolnišnične dejavnosti ali česa drugega. To bi bilo razumljivo, ampak da pa cena zdravil naraste, pa pri tem ne vemo, zakaj, in to enormno, bi pa človek pričakoval, da bi seveda dobili ustrezne odgovore. Ampak v tem parlamentu smo že tako in tako navajeni, da tistega,na katerega se stvar nanaša, enostavno ni ali pa se dela gluhega in noče o tem nič slišati, kar tudi dokazuje, da je vprašanje tisto pravo in bi bilo o tem treba kaj reči. Pri tem seveda ne mislim, da so proizvajalci zdravil tisti, ki so postavili nenormalne cene, daleč od tega. Prepričan sem tudi, da tudi izvajalci, se pravi, porabniki in tisti, ki nudijo usluge, bolnišnice, zdravstveni domovi in podobno, niso tisti, ki so svoje cene navili do stropa, ampak je nekje nekaj vmes. In dokler ne bomo dobili tega, kar je odbor tudi zahteval, bomo pač imeli občutek, da se nam nekaj prikriva. Prosil bi predstavnika vlade, da nam obrazloži, kdaj bomo dobili to primerjavo, kajti samo odgovor, da se ne da nič storiti, je malce neroden; to ni odgovor, to je samo izogibanje obveznostim, kajti povsod se najdejo takšne ali drugačne rezerve. Dokler pa ne dobimo tega podatka - to je samo ena od možnih variant in eden od možnih pogledov, seveda so tudi drugi - tako dolgo bomo pač imeli grenak priokus, da se nam nekaj prikriva ali pa vsaj da se ne želi natočiti čistega vina. V principu bom verjetno to zadevo podprl, vendar bi vseeno želel imeti tudi odgovor na takšno vprašanje, preden se bom odločal, kajti to ni nek minimalen, marginalen problem, ampak postaja kar osrednji problem tega področja. Stvari so pač zavzele takšne razsežnosti, da prej ali slej, vendar bolje prej, se bomo s tem morali soočiti in te podatke pridobiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. To, da je minister preložil to obveznost oziroma da ga zastopa finančno ministrstvo, kaže na to, koliko mu je res do tega sistema, da bi deloval dobro, v korist državljanov. To ni neka nepomembna zadeva, dvig prispevne stopnje, to bomo naredili na način "horuk", z gasilsko gesto, in potem seveda ni dosti od tega, da ljudje mislijo o ministru, da je potem res kot vodja neke gasilske brigade, in to se mu bo dogajalo stalno. Vam pa povem, da tak način izvajanja ukrepov ponavaditerja mnogo več stroškov in je mnogo manj učinkovit. To, kar sem že prej omenil, da se ta vlada igra s problemom deficita in da ga zapolnjuje iz proračunske blagajne, pomeni, da se odvezuje zavarovalni sistem odgovornosti, odgovornega ravnanja, gospodarnega ravnanja. S tem se tudi odvzema možnost menedžmentu, da bi vplival na stroške. Najbolj priročno je seveda, če se poveča prispevna stopnja in se odreže nekaj storitev s seznama tistih storitev, ki jih pokriva blagajna, in se pač prenesejo na samoplačniško listo. To je najbolj priročno, seveda. Vendar ta sistem se mora obnašati tudi odgovorno in gospodarno, tako kot se drugi sistemi, drugi gospodarski sistemi. Gasilski ukrepi so to in čisto nič drugega. Čez tri mesece ali čez podobno obdobje se bomo ponovno srečali s to tematiko. Morda bo pa takrat minister si vzel čas in bo sam prišel, pa morda da bo prišel še s kakšno rešitvijo ali pa vsaj z odgovorom na to vprašanje, ne samo kako razmišlja, ampak tudi s predlogi, in da ne bo samo pooblastil finančnega ministrstva, naj zagovarja zgolj procente. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še enkrat za pojasnilo, kolikor sem bila nejasna. Nihče ni nikogar pooblastil. Temeljno ministrstvo, ki je pristojno za pripravo tega zakona, je ministrstvo za finance in predstavniki ministrstva za finance so med nami, kar se tiče odnosa vlade do tega, koga seveda pošlje. To je zakon ministrstva za finance. Ne, dr. Bajuk, to izhaja iz predloga zakona, ki je pred vami in mislim, ne komentiram, jaz ne komentiram nič, jaz samo pojasnjujem to, kar imamo vsi pred sabo. Ne gre za pooblastila. Najprej gospod Drobnič, potem dr. Bajuk.
Če sem šel z besedo predaleč, pooblastila, lahko vzamem to, ampak še vedno ostaja dejstvo, da minister pač si ne vzame časa za to ali pa njegov državni sekretar. Verjetno pa, gospa predsedujoča, ni potrebno, da ste v vlogi zagovornice vlade, vlada je avtonomen subjekt v tem in vlada naj se sama zagovarja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, vendarle še enkrat. Če bi bil med nami minister za zdravje, to je bilo moje temeljno sporočilo, bi ne smel podajati razprave, ker nima pooblastila vlade v okviru tega zakona, ki ga zdaj sprejemamo. Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, tukaj ne gre za neko prazno debato opozicije in pozicije. Ravno na to opozarjamo, da se je vlada lotila tega problema kot finančnega problema. In finančnega problema še ni rešila, ker očitno, tako imenovani ustrezni predlogi niso ustrezni, ker ne zadoščajo. Hkrati pa je povedala, da je nemogoče sprejeti kakršnekoli drugačne ukrepe na področju racionalizacije, kar pa očitno je predmet debate. Lahko o tem debatiramo. Torej, to ni finančni problem, to je življenjski problem naše države in ne bo šel stran. Ne bo šel stran, tudi če to zdaj sprejmemo, saj vem, da so zelo nervozni, pa bi radi na tipko pritisnili, da bo ja šlo mimo, čimprej mimo. Saj bo šlo mimo, kot je še vedno šlo. Še na nekaj bi vas opozoril in prosim tudi vse. Ali veste, zakaj danes ni nikogar tukaj od Zavoda za zdravstveno zavarovanje? Ja, ker že s tem, da se odločimo, da se bo to reševalo prek proračuna, oni nimajo več nobenih problemov. Seveda, tako kot ZPIZ. Ko zmanjka, pa sporočijo "zmanjkalo je". Hvala, pa gremonaprej. In od tu naprej smo ravno na tem področju spet v napačni smeri. Spet smo v napačni smeri, ker gospodje od zavoda za zdravstveno zavarovanje nimajo več nobenih problemov, ker to se bo rešilo prek proračuna. To je zdaj finančni problem. Meni je hudo da morajo na te stvari odgovarjati predstavniki ministrstva za finance, ker niso strokovnjaki na tem področju. Očitno. Pričakujem pa, da bodo odgovorili, kako se bo to krilo, zakaj se niso odločili za kakšen drugačen pristop in dokončno krili te zadeve tako, kot se spodobi. Ker očitno, če drži, da je nemogoče iskati rešitve na področju racionalizacije, potem pa moramo vedeti, kako boste pa to krili v prihodnosti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Končan, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Večina razpravljavcev pozna celotno razpravo tudi na matičnem odboru za finance, ker smo o tem zelo na široko in dolgo govorili. V svojem uvodnem nagovoru sem tudi izrecno poudaril, da je ta zakon zgolj ena izmed predlaganih zakonskih rešitev, kako bi sanirali probleme v zdravstvu, in da je tudi na drugi strani dober zakon o davku na izplačane plače. Pozabil sem morda omeniti, ker nisem vedel, da bo šla razprava v tej smeri, da so tudi v okviru integralne proračunske politike spremembe zakona o trošarinah, ki izrecno dodatno namenjajo sredstva iz tega naslova kar v višini nekaj milijard ravno za investicije v zdravstvu. Del tega se bo tudi, bi rekel, prelival in se bodo sprostila določena druga sredstva. Izrecno poudarjam da smo se pri pripravi te zakonske rešitve zelo dolgo in na široko usklajevali z Zavodom za zdravstveno zavarovanje in z ministrstvom za zdravje, tako da je resnično samo tehnično pooblastilo vlade, da ministrstvo za finance ta finančni zakon danes predstavi. Lahko ste videli, da je bil poleg mene tudi državni sekretar z ministrstva za zdravje, ki je pa moral zaradi poslovniških določil zapustiti dvorano, ker ni pooblaščen, kot je predsednica v bistvu že tudi razložila. Torej ne gre za to, da danes s tem zakonom hočemo razrešiti v celoti probleme v zdravstvu. Hkrati bi rad opozoril, tako kot je bilo že opozorjeno, na sklepe odbora za finance. Mi smo se zavezali, da bomo pripravil obsežno analizo, torej kot vlada, in malo sta si tretji in četrti sklep tega matičnega odbora v nasprotju, mogoče je do "lapsusa linguae" prišlo. Kajti v četrtem sklepu se predlaga vladi in ministrstvu za zdravje ter ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve in zavodu za zdravstveno zavarovanje, da pripravijo celovito analizo. V tretjem sklepu govorimo samo o analizi na področju cen zdravil, tu pa celovito analizo za razreševanje vseh teh nakopičenih problemov v zdravstvu. In to naj predložijo kot material, kot gradivo, državnemu zboru. Se pravi, da v 3. členu se govori, da do obravnave predloženega zakona se pripravi analiza cen zdravil. Vendar to je iz čisto tehničnih razlogov nemogoče pripraviti, ta analiza se pripravlja in bo zajeta v tem celovitem poročilu, ko bomo obravnavali to poročilo, ki ga bodo vsa ta tri ministrstva in zavod tudi pripravili. Torej, opozarjam na to, da gre za celovito, integralno proračunsko politiko, da ne gre za to, da bi znotraj te celovite proračunske politike, tako kot ste, dr. Bajuk, rekli, da bo enostavno zavod izstavljal "bianco" račune in da jih bo proračun pač v takšni ali drugačni obliki v bistvu plačeval. Ravno nasprotno, ne spuščamo megle, ne želimo takšnega nesistemskega pristopa. To je en od parcialnih zakonov, to je res, vendar ga je treba gledati v sklopu vseh treh predlogov, ki jih je vlada predlagala v okviru te integralne proračunske politike, torej, kot sem rekel, zakona o davku na izplačane plače, ki delno razbremenjuje delodajalce ravno zato, da bi lahko na tem področju zagotovili dodatna sredstva. Ne moremo kar enostavno, tudi ne zaradi dogovorov med socialnimi partnerji, povečevati prispevne stopnje prek nekih dodatnih meja, ker bom s tem dejansko dodatno bistveno omejili delodajalce. Zato so vsi ti trije predlagani zakoni v bistvu plod ali pa rezultat celovitega pristopa in v okviru integralne, bi rekel, proračunske politike. Tako, da v ničemer ne vidim, da si s tem vlada zatiska oči pred problemi, nakopičenimi v zdravstvu. Hkrati smo pa izrecno s tem tudi želeli, tako kot je tekla razprava na matičnem odboru, da omogočamo zavodu za zdravstveno zavarovanje, da poseže navznoter in da že ob nekih racionalizacijskih ukrepih dodatno navznoter z analizo, s svojimi ukrepi vidi, zakaj so se tako bistveno povečali realni odhodki zavoda v letu 2001. Prvi trend, sem rekel, se je začelv letu 2000, prej je pa to zadostovalo, ta prispevna stopnja. Res je to morda samo posledica zviševanja cen zdravil, kajti sicer smo povedali, da cene zdravil v svetu v zadnjih dveh letih resnično naraščajo. Ali je to sedaj primerno enostavno prenašati tudi na naš trg in da ni možno tu na tem področju kaj narediti, s tem smo se strinjali. Zato pravim, ne moremo kar v celoti predlagati neke bistveno povečane stopnje, ki bo povzročala probleme na drugih področjih. Pravim še enkrat, to je integralna proračunska politika, ki jo je treba imeti v tem obziru in ni zgolj parcialno razreševanje problema. Zakon pač v tem delu, ki ga danes imamo, v tem delu parcialno razrešuje, ampak dajmo ga gledati v luči vseh teh predlaganih dokumentov in predlaganih zakonskih sprememb. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. Hvala lepa, gospod državni sekretar, za vaša pojasnila. Ampak ravno v vaših pojasnilih vidim največji problem. To je del integralne proračunske politike. Torej, sprememba pri prispevkih, ta zakon, ki ga imamo, nekaj pri trošarinah, tretje sem pa preslišal, ampak je del finančnega pristopa. Na kar mi tu opozarjamo, je ravno to, da potrebujemo tudi na področju realnega sektorja, ne pa samo financiranja, nek določen pristop. O tem pa vi do sedaj niste odgovorili, pa vas zaradi tega čisto nič ne krivim, ker ni vaša pristojnost, da boste nam v državnem zboru razlagali, kaj se je vse naredilo na področju racionalizacije in zakaj je nemogoče še kaj drugega. To je jasno. Torej, to je bistvo problema, da je končno le pristop, globalen pristop prek integralne proračunske politike. Mi pa pravimo, da mora biti tudi del integralne politike na področju zdravstva, ki mora obdržati avtonomnost zavoda za zdravstveno zavarovanje in nuditi Slovencem takšen servis, ki ga potrebujemo danes in tukaj. In danes in tukaj je Slovenija drugačna, kot je bila pred desetimi leti, so drugačne zahteve. Zakaj se tega še ne lotimo? To je vprašanje. Moj kolega je uporabil besede, "to je gasilski pristop". Ja, seveda je gasilski pristop. Sam bi k temu samo še dodal, da ni zadosti vode, ker krijete samo 50%, nekaj manj kot 50% tega, kar pa bi morali do konca leta. Gasilski pristop brez zadosti vode! Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite, replika.
Državnega sekretarja bi rad samo dopolnil, ko je napovedal in povedal, da gre za celovito proračunsko politiko, in je pri tem navedel, da se zmanjšuje davek na izplačane plače in da se del teh sredstev preusmerja v zdravstveno blagajno, potem, da je pač v okviru proračuna napovedana sprememba pri trošarinah. Rad bi ga opomnil, da je tudi napovedana sprememba pri davku na dodano vrednost. Se pravi, verjamem vam, seveda, gre za celovito proračunsko politiko, dodatno obremenjevanje državljank in državljanov te države. Se pravi, mi pa tu govorimo o nečem drugem - o širši zadevi, se pravi, o racionalizaciji in dodatnih ukrepih na področju zdravstva. In iz tega razloga sem seveda ne glede na to, koga je vlada pooblastila, da jo tu zastopa ali pa ne zastopa, pričakoval, da bi minister pri tej debati bil tu med nami in povedal, kaj so pa tisti ukrepi, ki se jih bo lotilo ministrstvo za zdravstvo. In res je, predsedujoča, tudi sam sem prepričan, da vam ni treba biti adjutant tej vladi, da vlada lahko pač na te zadeve sama odgovarja. In res ni logično, da ste iz odbora, kjer ste obravnavali to zadevo, odposlali sekretarja z ministrstva za zdravstvo, češ da se ga to ne tiče. To se meni seveda zdi nelogično. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sok, pravila delovanja državnega zbora v okviru poslovnika so jasna. Predstavniki vlade, ki sodelujejo z nami, so tisti, ki jih vlada pooblasti; ministra za zdravje ni pooblastila, tudi ne državnega sekretarja. To je prvi del. Drugi del. Če bi se zdaj pogovarjali o širših ukrepih zdravstvene politike, bi - in že prehajamo iz okvirov dnevnega reda, ki nam jih prepušča ta predlog zakona, ki ga imamo pred nami. Tudi to je stvar drugega matičnega delovnega telesa po vsebini. Tako, da vas lepo prosim, da se osredotočimo na te tri člene, ki urejajo to problematiko, tudi v nadaljnjih razpravah. Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Oprostite, da se ponovno oglašam. Vendar pa bi le prosil gospoda državnega sekretarja, če nam lahko razloži, ali se bo zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije zadolžil za tiste milijarde, ki bodo zmanjkale do konca leta, kje se bo zadolžil, kako je to predvideno. Ali pa se bo spet javni sektor v Sloveniji financiral prek tega, da ne bomo plačevali dobaviteljem, kot smo že to počeli že v preteklosti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite.
Hvala. Spoštovana podpredsednica! Jaz vam dam popolnoma prav za to, kar ste povedali. Vi drugačete tudi ne morete tolmačiti, to je jasno. Tako, da to ne leti na vas. Bi pa - in tudi seveda ne na predstavnika vlade, ki je tukaj - tudi rekel, da je sedaj on tisti strelovod, na katerega se vse obeša in na katerega letijo vse strele. Žal je tako. Vendar bi ga pa želel spomniti na besede, ko nam je želel povedati, da vlada na to gleda celovito, da je to neke vrste celovit pristop. Če pa je to tako, potem pa je vlada naredila napako, ko je poslala samo vas v boj tule v parlament za povečano prispevno stopnjo. Če je to celovit pristop, potem je to področje tudi zdravstva. To je pač tisto, kar mi govorimo, da bi tudi moral biti kdo od gospodov z zdravstva tu in povedati, kakšen je celovit pristop na tem področju. In če bi seveda kdo od tega ministrstva povedal, da je njihov varčevalni ukrep, da bo ukinil kako bolnico kje v SLoveniji, potem bi ga verjetno tudi vprašali, kaj pa kaj ostale stvari. In potem bi zopet prišli verjetno do tega, o čemer sem že prej razpravljal. Se pravi, tudi o strukturah raznih cen, konkretno o cenah zdravil. Tako, da nisem ravno prepričan, da je vlada imela tu celovit pristop. Mogoče celovit pristop pri finančnih ukrepih, tose pravi, kako bo privila državljane, delodajalce in pa seveda, kako bo zmanjšala določene pravice in pa ugodnosti, ki jih imajo državljani pri zdravstvenih storitvah. To se pravi, to sta dva diametralna pristopa. Na eni strani imaš večje obveznosti, na drugi imaš pa manjše pravice. Navsezadnje, ukinitev kakšne bolnišnice, ki je v tem trenutku zelo aktualna v Sloveniji, verjetno gre ravno v ta kontekst in je mogoče res malce nerodno, da hkrati, ko drugi minister, ki je pristojen za to področje, ukinja kakšno bolnišnico, tu pa povečujemo prispevno stopnjo. Tako ali drugače smo vsi na istem. Po eni strani jih dobimo po glavi, večje obveznosti, po drugi imamo pa manjše pravice. Žal tako je. Nisem prepričan, da je to ravno celovit pristop. Gospod državni sekretar, vzemite tudi to na znanje. Vi ste pač zdaj tisti edini, na katerega vse to leti. Če ste sedaj tu, boste pač morali to tudi prevzeti. Vem pa, da je to velika napaka vlade, da ste samo vi tu, iz tega ministrstva. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Končan, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Mislim, da vlada ni naredila nobene napake. Predlagani zakon je fiskalni zakon in zato je normalno, da je ministrstvo za finance tisto, ki predlaga in zagovarja konkretni zakon v tem državnem zboru. Še posebej, ker je vlada zelo vzela na znanje četrti sklep matičnega odbora za finance, da bo izrecno o vsebini, o tem, kar je dr. Bajuk govoril, razpravljala, ko bo pripravljeno celovito poročilo vseh teh, ki izvajajo zdravstvene storitve oziroma zdravstveno zavarovanje in sploh to področje pokrivajo. Torej, če bi smatrali, da bi se danes o tem pogovarjali, potem bi normalno bilo ministrstvo za zdravje tisto, ki bi ga vlada pooblastila. Danes se pogovarjamo zgolj o fiskalnem delu, o enem delu tega problema, tako kot je dr. Bajuk pravilno ugotavljal. Vendar to ne pomeni, da s tem mi izdelamo zgolj, bi rekel, enostranski pristop in da ne želimo sistemskega načina reševanja teh zadev. Odgovor na vprašanje dr. Bajuka je seveda zelo enostaven. Najprej, gre za ocene realne rasti odhodkov in prihodkov iz samega zavoda za zdravstveno zavarovanje, ki veljajo za prvih devet mesecev. Če se bodo trendi nadaljevali, lahko pride do tega, da bo slabih 13 milijard izgube ali primanjkljaja. Lahko, da ne bo tako. Zato sta tudi dva podatka, o katerih smo govorili, bi rekel, na samem matičnem odboru, da je po eni oceni 10,8 milijard primanjkljaja, glede na poslovanje prvih devetih, desetih mesecev, drugo je pa ocena, če se bodo trendi tako nadaljevali. Torej, to je smisel tega. Torej, gre za fiskalni zakon, zato se v tem delu predlaga v okviru tega zakona. Spoštujemo pa četrti sklep, kot sem rekel, in takrat bo seveda prostor, čas in vsa aktivnost vlade in ustreznih resornih ministrstev, da se bo o tem celovitem poročilu o izvajanju ukrepov, tako kot ste sami navajali, tudi razpravljalo v tem državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. Hvala lepa, gospod državni sekretar. Moram reči, da se ne strinjam s svojim kolegom Petanom, da nihče ne "strelja" tukaj. Upam, da tudi ne vzamete to kot nek "boj". Vi imate določena pooblastila, mi, kot izvoljeni predstavniki ljudstva, pa imamo tudi naša in vam moramo postaviti ta vprašanja, to je naša odgovornost, naša dolžnost in seveda tudi naša pravica. No, da se obrnem na vaš odgovor sedaj. Verjamem in to razumem, da so to pač predvidevanja. A vendar, ali je nekaj čez 10 milijard ali pa morda 13. Torej, moje vprašanje še vedno velja med 5,7 ali 8, kot bomo sedaj dobili prek teh novih virov, je še vedno neki primanjkljaj, bodisi do 10 ali pa do 13. Moje vprašanje se glasi in ga ponavljam: Kako se bo to krilo, bodisi v manjši meri ali pa v večji? Rad bi pa, da ne bomo podaljševali te debate, če mi tudi lahko razložite, ali je že zavod za zdravstveno zavarovanje zadolžen, če ima prakso, da takšne stvari dela, kako se bo to naredilo, in ali bo to zadolževanje na domačem trgu ali na tujem ter kako danes stojimo, kar se tiče meja, ki jih je zakon o izvrševanju proračuna dovolil, do kam se lahko zadolžimo. Če me spomin ne vara, smo že zelo blizu, če nismo že nekoliko prekoračili morda začasno meje, ki jih je zakon določil glede dodatnega zadolževanja, letos namreč. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Končan, izvolite.
Hvala lepa, dr. Bajuk, za postavljena dodatna vprašanja. Nisem imel namena, da bi eskiviral to vprašanje, vendar sem mislil, da bo v okviru tega zadovoljivo. Drugače pa, čisto enostavno, vsak ekonomski subjekt tekočo likvidnost rešuje s kratkoročnim zadolževanjem. Tako tudi zavod skrbi za tekočo likvidnostno situacijo. V tem trenutku ne razpolagam s podatki, ali v tem trenutku je že zadolžen, ali je to kratkoročno ali na daljši rok, te podatke seveda lahko priskrbimo, če bo takšen sklep državnega zbora. Vendar je normalno, ocene so takšne, opozorila so vnaprej dana, vendar, seveda, o ostalem se bomo pogovarjali potem, ko bomo prišli do dejanskih rezultatov. Tako mislim, da to, ali se promptno plačujejo računi ali se z določenim zamikom, o katerem ste govorili, to je stvar likvidnostne politike samega zavoda. In vse to je seveda tudi v kontekstu zakona o izvajanju proračuna in zakona o javnih financah, tako da mislim, da finančno ministrstvo tu v povezavi in v navezi z zavodom za zdravstveno zavarovanje tekoče rešuje problematiko. Kaj bo pa končni rezultat, o tem pa v tem trenutku ne moremo z gotovostjo slediti. Torej, s tem ni okrnjeno delovanje zavoda, da zaradi v tem trenutku ocenjenega primanjkljaja nekaj milijard, torej, da bi zavod - recimo - ne mogel izvajati svoje dejavnosti, financiranja in tako naprej; o tem, seveda, v tem trenutku ni govora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Merlo, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Ko poslušamo to razpravo, mislim, da nam je vsem jasno, da je danes medicina tehnološko vse bolj napredna, razvita, uporabniki so dejansko vse bolj zahtevni. In ko se to posluša, dejansko vidimo, da sta rešitvi tega problema - če tudi laik o tem razmišlja - vsaj dve. Torej, ena od teh je dvig prispevne stopnje. Moram priznati, da sem mesec dni nazaj, ko se je ta zadeva začela pripravljati, pripravil tudi amandma za dvig na 0,30, vendar so me potem nekje podučili, da bi s tem posegel v dodatno obremenitev gospodarstva. In sem sprevidel, da je morda tudi to neka začasna rešitev. Potem pa se mi naprej postavlja vprašanje, ko dnevno poslušam, da so te številke, rdeče številke, ki se obetajo, vse večje in prihajamo že krepko tam v 13 in podobne številke milijard minusov, deficita, ki naj bi jih zavod v naslednjih mesecih začel prikazovati. Torej, vsekakor se strinjam, da so tudi zdravila draga, da se jih morda tudi preveč predpisuje in sploh preveč porabi, vendar pa mislim, da to ni edini problem. Zdaj bi vas pa vprašal, ministrstvo za finance, ali menite, da obstaja, razen dviga te prispevne stopnje, za katero smo rekli, da bi trenutno predstavljala preveliko obremenitev gospodarstva, ali razen zmanjševanja kvantitete in kvalitete zdravstvenih uslug oziroma povečevanje tega minusa je pri vas, recimo, ob teh bočnih dodatnih mogoče sredstvih, ki se jih je tudi še nekje predvidevalo, ki so pa seveda premajhna, ali vidite razen tega zmanjševanja kvantitete in kvalitete pravic uporabnikov še kakšno drugo možnost? Hvala.
Hvala lepa. Gospod Končan.
Hvala lepa, gospod Merlo, za to postavljeno vprašanje. Vendar, seveda, odgovoriti vam moram tako, kot je načelno seveda edino mogoče. V okviru celovite proračunske politike, kjer se bo razpravljalo o proračunu in tudi o proračunu resornega ministrstva in kjer se predvsem na podlagi zakona o trošarinah, večjih trošarinskih prihodkov na tej podlagi, v bistvu resornemu ministrstvu namenjajo določena sredstva za dodatne investicije in se na drugi strani nekaj teh sredstev tudi sprošča za pokrivanje, kot smo rekli, določenih manjkajočih sredstev na drugih področjih. To je možno, to je možno, tu so pravila znana in seveda bo ta razprava o tem najbolj primerna, ko se bo celovito razpravljalo na izredni seji državnega zbora o proračunu, kolikor sem seznanjen. Torej, posebej pa poudarjam, da ko smo se usklajevali, prej, kot sem rekel, tako ministrstvo za finance, ministrstvo za zdravje in zavod - in da ta usklajevanja niso bila plod samo enournega razgovora, da smo celovito gledali vse probleme in smo rekli, kje so vse rešitve na posameznih segmentih. Zato danes samo v okviru tega fiskalnega zakona predlagamo to, kar je ena od teh rešitev. Ni edina, ni dokončna, sami vsebini bo pa primerna razprava, po mnenju našega ministrstva, v okviru proračunske razprave. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Merlo, izvolite.
Jaz bi vam samo razložil, da nekje smo poslanci kot ena "ping-pong žogica" med uporabniki in izvajalci. Pritožbe so z obeh strani, s strani zdravništva, da je absolutno sredstev za to, kar danes medicina nudi, premalo, in da se tak trend ne bo mogel nadaljevati, istočasno pa s strani uporabnikov, da so določene čakalne dobe in določene anomalije, ki so v zdravstvu, ki so tudi plod seveda večinoma pomanjkanja denarja. Skratka, da tudi tu najbolj ta zgodba ne stoji. Tako, da jaz mislim, da bi morda veljalo ob teh dobrih - še vedno, kljub temu da smo zadnje čase zdravništvo na tapeti - še vedno dobrih uslugah, ki jih to zdravništvo nudi, mislim, da bi bilo morda pošteno ljudem povedati pač, da ob teh vse dražjih postopkih in podobno, da bo potrebno enkrat začeti, čeprav je nepopularna varianta, ampak povedati, da se bodo kvantiteta in kvaliteta storitev pač morale prilagajati sredstvom, ki so danes za to namenjena. Mislim, da bi bila to morda najbolj poštena varianta, če vemo, da ne bomo te minuse uspeli sčasoma nekje odpravljati. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več [[...]]Gospod Petan, izvolite.
Hvala. Sedaj sicer ne vem, ali lahko ministru za zdravje tudi postavim kakšno vprašanje glede na to, da ga vlada ni pooblastila. Imam [[...]]
Samo za pojasnilo. Hkrati s tem, ko je gospod minister vstopil, je prenesel tudi pooblastilo vlade, da sodeluje pri tem zakonu. Samo moja želja, v skladu s poslovnikom, lepo prosim, vsa vprašanja, ki jih boste ministru naslavljali, naj bodo v okviru fiskalnega zakona, ki je ta trenutek pri nas, da se ne bi razprava razvila v širše dileme v okviru zdravstvene politike v naši državi. Gospod Petan, izvolite.
To je bilo samo vprašanje, tako principialno. Namreč, ob tej razpravi, ki sem jo imel o tej ceni zdravil in strukture cen sem želel razmišljati tudi z obratne smeri. Namreč, prispevna stopnja 13,25, kot je sedaj, pa povečanje za 0,2% - namreč, mi lahko gledamo tudi drugače. Vsi imamo nekako v mislih tudi skrb, kaj ta obremenitev ali pa takšna obremenitev pomeni tudi za gospodarstvo, to je jasno. Če imamo močno gospodarstvo, potem seveda tudi dobimo več denarja pri isti prispevni stopnji. Če povečujemo prispevno stopnjo, to pomeni dodatno obremenitev. Ampak nisem hotel tega reči. Želim namreč razmišljati tudi v drugo smer: kako pa bi lahko ta 0,2% tudi kje prihranili. Že prej sem omenil, da ne trdim, da so proizvajalčeve cene, ker se moja razprava sedaj se nanaša na mojo prejšnjo, ko sem govoril o strukturi cene zdravil. Nikoli nisem trdil, da so cene pri proizvajalcih previsoke. Tudi ne, da so cene uslug v zdravstvenih ustanovah previsoke. Daleč od tega! Želel sem samo dobiti odgovor, kaj se dogaja s ceno zdravil tu vmes, od proizvajalca pa do končnega porabnika, do končne cene. Samo za to je šlo. In kje se da tistih 0,2% prihraniti. Tudi tako lahko razmišljamo; in ne samo, da lahko, moramo tudi razmišljati. In verjetno bomo tudi morali, kajti s tem povečanjem 0,2% ne bomo pokrili celotne luknje, ki pri tem nastaja, ampak obstaja še nekaj več - če to gledamo v absolutnem znesku. To se pravi, da bodo potrebni tudi drugi ukrepi. Mislim, da je prav, da sedaj tudi omenim, ko je minister tu: sem na začetku omenil, da verjetno samo "šparanje" pri zdravstvu, s tem da se kakšna bolnica ali pa oddelek v bolnici ukine, verjetno ne bo dovolj, ampak bo treba tudi kje drugje pripraviti kakšen ukrep, ki seveda mogoče ne bo priljubljen. Omenil sem eno zadevo, ki se sicer sploh ne nanaša direktno na to zdravstveno službo, ker menim, da ta mora imeti vse pogoje, da dobro dela. Verjetno mora imeti tudi več denarja; da pa se na ta sistem "obešajo" tudi drugi, ki direktno niso v sistemu zdravstva, je pa tudi dejstvo. Ravno na to sem želel opozoriti. Nisem želel kritizirati niti ministra niti področja, ki ga on pokriva, ampak tisto področje, ki pa se nanaša na to, če gledamo na to celovito - in na to moramo. In zato sem omenil tudi ta sklep odbora za monetarno politiko, ki govori o strukturi cenezdravil. Verjetno bo tu minister tudi moral kaj reči, kajti to pa je njegov direkten strošek - cena zdravil v takšni ali drugačni obliki in vse, kar se tu notri veže - in kdo vse se "obeša" na to ceno zdravil. To je bil moj namen. Seveda upam, če mi lahko tudi kdo, ali minister, odgovori, ali je seznanjen s tem tretjim sklepom odbora za monetarno politiko, ki govori tudi o tem, kaj naj vlada naredi, da naj pripravi strukturo cene zdravil. Mogoče je pa tu notri tudi še kakšne 0,1 ali pa 0,2% rezerve - tam med posredniki. To je bil moj namen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej dr. Bajuk, potem mag. Drobnič. Izvolite, dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Rad bi pozdravil gospoda ministra, ki je sedaj v naši sredi, in se mu tudi zahvalil. Mi smo opozorili, in smo vas pogrešali, spoštovani gospod minister, zato se vam zahvaljujem, da ste danes tu, ko debatiramo ravno o tem zakonu. Predvsem nas moti - in se bom omejil na to, kar je opozorila gospa predsedujoča -, da ravno v tem zakonu, tako kot je bil objavljen v Poročevalcu, je razlaga, da pač v oceni vlade - ker si ne morem drugače prestavljati kot tako, da to je ocena celotne vlade -, da težave, ki so se začele kazati v drugi polovici leta 2000, kjer so mesečni prihodki presegali odhodke - ravno obratno, oprostite! -, da je to vodilo v primanjkljaje. Tu citiram, "ki jih ni mogoče več pokrivati z nadaljnjimi" - nadaljnjimi, to je zanimiva beseda - "racionalizacijskimi ukrepi v zdravstvu, temveč le z dodatnimi viri sredstev". Ne skrbi nas samo dejstvo, da kot finančna rešitev še ni zadostna, ker očitno bo nekaj milijard zmanjkalo, vsaj 5, če ne več, predvsem nas teži ta ocena vlade, da je nemogoče pričakovati katerokoli rešitev na področju nadaljnje racionalizacije. Rad bi slišal, do kam smo že prišli, kaj smo napravili na tem področju in zakaj ocenjujete, da je nemogoče še kaj pričakovati na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Drobnič, izvolite.
Hvala za ponovno besedo. Bom skušal biti bolj jasen in jedrnat. Zdravstveni sistem je velik sistem in trenutno po finančnih evidencah vlade gre za problem naraščanja izgube, torej povečanja odhodkov in zmanjšanja prihodkov oziroma ta klin se povečuje. Mi, ki smo tudi odgovorni za ta sistem, ker postavljamo, torej sprejemamo zakone, moramo imeti najprej čisto bilanco, potem pa seveda od tistega, ki vodi ta sistem, to pa je minister, kaj bo vlada torej naredila. Kurz je namreč napačen, to je. Zato smo tudi mi želeli, da je minister prisoten v tej dvorani, in se vam tudi sam zahvaljujem, da ste se nam pridružili. V tem kontekstu reševanja nas zanimajo vsaj štirje sklopi, kaj bo ministrstvo oziroma vlada pripravila; kaj v zvezi s storitvami - omenjena so bila neka krčenja. To je prvi sklop. Drugo - prispevne stopnje. Kolikšen je ta delež, koliko posamezni dejavnik prispeva k izboljšanju pozicije. Tretje je gospodarno ravnanje. Že prej sem omenil, da je gospodarno ravnanje zelo povezano z avtonomijo zdravstvenega zavarovanja. In četrto, med temi najpomembnejšimi, so zdravila. Država ima kompetenco in pristojnost pri postavljanju cene zdravil oziroma pri soglasju k nekaterim cenam zdravil. Na osnovi tega pridemo pravzaprav do neke številke, s katero lahko rečemo - izravnamo stanje ali pa deficit. Moj kolega poslanec, gospod Bajuk, je vprašal, če bo na koncu teh štirih dejavnikov, s katerimi se bomo spoprijeli in jih bo predlagala vlada, nastal ta deficit, ali boste to naredili, rešitev z zadolžitvijoali pa z zagotovitvijo potrebnih sredstev s strani integralnega proračuna. To je pravzaprav vprašanje. In zato smo mi želeli [[...]] V luči, ko obravnavamo to stopnjo, želimo vedeti, kaj pravzaprav je z ostalimi. Kaj vlada namerava, zato da bi lahko seveda tudi ta segment prispevne stopnje verodostojno uredili. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Vidim, da ne. Prosim gospoda ministra še za [[...]]
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Verjemite mi, da mi je žal, da sem bil prepričan, da danes ni moja vloga v tem parlamentu - in sem zelo z veseljem prišel sem. Lahko bi vam vzel nekaj ur časa, če bi ga seveda imeli, da bi vam razložil, da so pravzaprav vaše pripombe, ki gredo v smislu vprašanja, ali predvidevamo stabilno financiranje oziroma ali lahko predvidevamo izravnano stanje vsaj v prihodnjem letu, da bi vam lahko naštel kar nekaj argumentov, da seveda tega, vsaj za drugo leto, še ne moremo pričakovati. Nekoliko boljše za leto 2003. Dovolite, čeprav mi je bilo posebej poudarjeno, da se pogovarjamo samo o finančnih aspektih, da povem zelo kratko štiri globalne razloge, zakaj smo prišli v krizo. In ta kriza seveda ni od srede lanskega leta. Gre v bistvu za to, da so se notranje rezerve, tudi zavarovalnica je bila v boljšem položaju prejšnja leta, dokončno izčrpale in da je v letošnjem letu prvič v globoki izgubi. Glavni razlogi na ravni stroškov je davek na dodano vrednost, ki je zdravstvo na letni ravni obremenil z 10 milijardami - če štejemo v letošnjem letu v primerjavi s štirimi leti nazaj, ko tega davka ni bilo. Potem, povečanje plač za zdravstvene delavce, ne samo za zdravnike, čeprav večina ve zanje. Ocena je, da to na letni ravni, v letošnjem letu pomeni 28 milijard za plače. Potem bistvene demografske spremembe v tej družbi v zadnjem desetletju. O tem smo se večkrat pogovarjali. Mi imamo okoli 70 tisoč več starih ljudi v zadnjih desetih letih, ki seveda so dražji, je logično - ne govorim slabšalno za stare ljudi. Vsakdo med nami je bolan, ko vstopi v starost. Večje število starih ljudi pomeni večje stroške. In ti stroški so približno 5-krat večji kot pa za ostale državljane. Lahko bi rekli, da smo pridobili četrt milijona novih zavarovancev za isti denar. In nenazadnje: nenehno pojavljanje oziroma razvoj medicine z novimi metodami in tudi novimi zdravili. To je zelo težko oceniti. Ampak dovolite mi samo en droben podatek. V Združenih državah je rast stroškov za zdravila zadnji dve leti 18 odstotkov, pri tem, da imajo oni seveda skoraj 4 tisoč dolarjev denarja na glavo prebivalca. Pri nas v letošnjem letu 16 odstotkov, kar je seveda bistveno več, kot je bilo prejšnja leta. In kasneje, če bom imel čas, bom to skušal razložiti. Skratka, pritisk na blagajno je tolikšen, da bi bilo zdravstvo že bistveno prej v globokih izgubah, če se ne bi racionalizacije preprosto spontane začele, pod pritiskom omejenega budžeta. Zelo težko vam bo zdajle na pamet brez grafikonov dokazovati, kaj se je zgodilo. Ampak na račun teh stroškov, ki sem jih naštel, in ob tem,da se je program, sprejeti program zdravstvenega varstva, kljub vsemu rahlo povečeval, je zavarovalnica v zadnjih letih postopoma zniževala ceno posameznih storitev. Preprosto je znižala ceno in letošnje cene so realno okoli 25 do 30 odstotkov nižje, kot so bile cene pred štirimi, petimi leti. Ni mogla drugače. Ali pa bi, kar je bilo tudi politično nesprejemljivo, morala zmanjšati program. Lahko bi povedal vsaj enega ali pa nekaj temeljnih dokazov, da smo v resnici racionalizirali. Primer, ki ga najbrž že vsi poznate. Mi smo v zadnjih letih skrajšali ležalno dobo v naših bolnišnicah. Naše bolnišnice v letošnjem letu zahtevajo okoli 100 milijard denarja. V njih smo skrajšali ležalno dobo za 25 do 30 odstotkov. Naša ocena je zelo skromna, da zdravstvo z notranjimi ukrepi vsako leto varčuje 6 milijard. To že je 0,2 odstotka, ki jih je omenil, če se ne motim, poslanec Drobnič ali pa morda nekdo drug. Mi najmanj toliko že varčujemo na letni ravni. Ker smo pač, če ne drugače, v to prisiljeni, ker nas prisilijo pacienti, ki jih moramo zdraviti, in ker nas prisili denar, ki ga je toliko, kolikor ga je. Varčevanje za naprej - vas postavljam pred dilemo. V Sloveniji imamo za zdravstveno varstvo - ne primite me za besedo, ker se številke zmeraj razlikujejo - približno 800 dolarjev na prebivalca. To ni, da bi bili globoko drugače, to je podobno kot Španija, Grčija, Portugalska, ampak to je bistveno manj kot Nemčija, Francija, Italija, lahko bi rekli, da je to polovica manj od povprečja v Evropski uniji. V teh 800 dolarjih je dandanes zdaj 500 dolarjev že porabljenih za plače. Lahko me vprašate, ali lahko varčujemo pri zaposlitvah. Nedavno ste bili priče, in se bo še okrepila debata, ki dokazuje, da smo na dnu Evrope po številu zdravnikov in sester, ki, brez zamere, seveda pomenijo glavnino zaposlenih v zdravstvu. Ni tu več debate, koliko administracije, koliko je odvečne ali ne, ampak nasprotno; pred nami so čisto jasne zahteve, da bomo povečali število zaposlenih, vsaj zdravnikov in sester, za 10% v prihodnjih petih letih, pri čemer zelo grob izračun govori, da bomo samo za plače rabili novih 15 do 20 milijard. Seveda, če tega denarja ne bo, tudi zaposlitev ne bo, potem bom moral ob neki drugi priložnosti v parlamentu odgovarjati, zakaj se starajo zdravniki, zakaj stari zdravniki dežurajo, ali je zagotovljena varnost in vse ostalo, kot bodo lahko taka ali drugačna vprašanja, ki bodo na razpolago. Nedvomno tudi na ministrstvu predvidevamo celo rahlo povečevanje zaposlitev, in ta hip nam usmeritev vladne politike ni pogodu,vendar, jasno, da se je bomo skušali držati. Racionalizacija ostaja torej približno 40% denarja, ki ga predstavljajo stroški. Samo vprašam vas: ali v 300 dolarjih, ki jih porabimo za materialne stroške, lahko še kaj privarčujemo, če imajo pa Nemci 1.000 dolarjev za materialne stroške na glavo Nemca. In v resnici so rezerve - če mi trdimo, da so rezerve blizu konca, resno mislimo. Rezerve nikoli niso na ničli, vedno se da kaj narediti, prepričan sem, in tudi lahko kasneje povem, kaj nameravamo še narediti ampak bo zmanjkalo časa. Torej; rezerve so, ampak ne te ravni, da bi mi preprosto lahko pozabili na temeljne odločitve: ali še zmeraj sledimo razvoju medicine v svetu in dopuščamo povečevanje programa, zlasti novih metod zdravljenja, kurative, tako kot -recimo - razvite države, ali pa naredimo predah in rečemo, za nekaj časa si ta država lahko toliko privošči. Naj pač omenim, da to ni cinična pripomba, to bi bila ena od možnih odločitev. Če želim odgovoriti na pogosto vprašanje glede cen zdravil. Cene zdravil so svetovni problem; dobro ga poznate, poznate pritisk svetovne industrije. Sam med drugim, kot informacijo povem, delam mednarodno akcijo, da bi prišlo do cen zdravil, ki bi upoštevale kupno moč posamezne države. Seveda je to tako izrazito naivna akcija in tako izrazito proti tržnemu gospodarstvu, da se ta hip večina držav temu nasmiha, čeprav dobro veste, da je na področju zdravil za aids v Afriki dosežen dogovor, da so ta zdravila 20-krat cenejša, kot so - recimo - v razvitih državah. Mi upamo, osebno upam, da bo v prihodnosti, če bomo govorili o pravi globalizaciji, torej ne o ekonomski samo, ampak o globalizaciji tudi na področju človekovih pravic, pravic do zdravja, da bodo morda bogate države razumele, da vsaj tista zdravila, ki rešujejo življenje, morajo dobiti ceno, ki je proporcionalna kupni moči posamezne države, ne pa cene, ki jo diktira industrija. Ampak ta čas, kot dobro veste, in v kratkem bomo o tem imeli zakon v parlamentu, smo pod velikim pritiskom svetovne industrije in tudi svetovne politike, da uskladimo našo zakonodajo na področju intelektualne lastnine in s tem še nekoliko zmanjšamo možnosti lastne generične industrije, ki je doslej pač v neki niši lahko delovala še, dokler nismo v Evropski uniji. Vseeno so naše cene s spremembami pravilnika, ki smo ga letos spremenili, o zdravilih, s temi spremembami ocenjujemo, bomo na letni ravni pocenili zdravila za 2 milijardi. Ampak smo soočeni, nenehno, z velikimi pritiski tako domačih kot tujih proizvajalcev, da je to popolnoma mimo vseh metod. Na kratko, soočeni smo z grožnjami, da nekatera zdravila ne bodo dobavljali, ker smo seveda postali zanje, kot trdijo, najcenejši v Evropi. Naša ocena je, da nimamo več izrazitih odstopanj pri cenah zdravil v Evropi in da so res naše cene zelo verjetno, vsaj tam 5 do 10% nižje, kot pa to velja za povprečje, ne za povprečje, kot pa to velja za najcenejše države v Evropski uniji. Ko se govori o cenah, bi vas rad opozoril, da cene zdravil ne rastejo. Cene zdravil praviloma padejo. Govorim o starih zdravilih, o zdravilih, ki so na trgu več let. Ampak pojavljajo se nova zdravila in ta nova zdravila imajo cene v mnogokratniku prejšnjih cen. In seveda, povečuje se tudi poraba starih zdravil. Dovolite, da rečem še eno zelo heretično misel. Najpogosteje se govori: Slovenci jemljejo preveč zdravil. Ali se da kaj narediti na tem področju, da ne bi jedli toliko zdravil? Vsi poznamo ekstreme, posameznike, ki posegajo po zdravilih na ta način. Ampak globalno vzeto, brez zamere, Slovenci jemljejo premalo zdravil. Globalno vzeto kažejo analize, da se samo 30% Slovencev ustrezno zdravi. To je seveda podobno kot je v Evropi. Ogromno ljudi opusti zdravila, ne gre k zdravniku. Vztrajajo v svoji kronični bolezni, pa se zanjo ne zmenijo. In zgolj pritisk, da je zdravil preveč, ob vsem spoštovanju tega, da jih je včasih res preveč, ampak želim povedati, da ko bomo na tem področju naredili večji red, ali pa, če bi zdaj s čarobno palčko lahko naredili red, da bi vsak Slovenec jemal samo tisto, kar nujno rabi - ampak to pa bi vsak jemal - bi strahovito povečali budžet za zdravila in ne zmanjšali. To pomeni, v tej točki pričakovati neke pomembne rešitve, razen da proizvajalci znižajo cene, je skoraj iluzorno. Pri povečanih virih je jasno in je znano, da je ministrstvo za zdravje predlagalo v vladnih in nevladnih razpravah večjo prispevno stopnjo, okoli 0,5 odstotka, vendar je logično, da je kot del vlade sprejelo scenarije, ki iz tega sledijo. Ocene gospodarstva, ocene strokovnjakov na tem področju, da je ta hip 0,2 maksimalno, kar si lahko privoščimo. Kot veste, je gospodarska zbornica pred enim tednom predlagala, da se nič ne poveča prispevna stopnja, ker je že z 0,2 - čeprav je gospodarstvo dobilo to povrnjeno oziroma bo dobilo povrnjeno iz davka na plače, kljub vsemu niso zadovoljni s tem izplenom, ampak ne zahtevajo oziroma nasprotujejo celo temu povečanju. Prispevna stopnja, vseeno trdim, je najbolj solidaren način zbiranja dodatnega denarja. Danes ne moremo začeti - lahko vas pa obvestim, da delamo intenzivno na tako imenovanih dodatnih zavarovanjih, na predlogu zakona na tem področju. Samo želim vas opozoriti, da dodatna prostovoljna zavarovanja rušijo pravičnost sistema. Dodatno zavarovanje vključuje enotno polico, polica je enaka za reveža ali bogataša, medtem ko prispevna stopnja seveda obremenjuje vsakogar med nami po lastnih dohodkih. In že zdaj, v tej stopnji, smo že izgubili nekaj pravičnosti. Kot veste, je delež prostovoljnega zavarovanja v naši državi že zdaj visok in ni več veliko rezerve v primerjavi z drugimi državami, kako še dodaten denar iz prostovoljnega denarja pridobiti. Letošnja aktivnost na področju trošarin ali pač davkov s skupno besedo je seveda nedvomno hvale vredna. Ne gre zgolj za iskanje novih virov denarja, to je seveda res. To je temeljni namen. Te trošarine naj bi v letu 2003 po naših ocenah pomenile približno 4 milijarde dodatnih sredstev za zdravstvo, ampak hkratna uvedba trošarin na tako imenovano tvegano življenje pomeni še aktivno davčno politiko. Skratka, davčno politiko, ki ni nevtralna,ampak želi prek fiskalnih mehanizmov vplivati na obnašanje državljanov, čeprav je ta vpliv majhen, pa kljub vsemu vse države, ki ga uporabljajo, poročajo o premikih v obnašanju državljanov, ko se določena stvar podraži. Torej gospodarno ravnanje kot 3. točka vprašanja gospod Drobniča. Ja, še vedno obstajajo določene možnosti. In mi na ministrstvu, pa ne samo mi, pripravljamo seveda celovite strategije, kako bi učinkoviteje delili denar, še zmeraj se ta hip obstoječi denar ne deli najbolj učinkovito. Še zmeraj, kot pravimo, ne sledi pacientu po njegovi bolezni in po njegovi zahtevnosti, ampak preveč upošteva potrebe izvajalcev, skuša izvajalce reševati pred bankrotom, ampak natanko veste, da so tudi to problemi in da boste morda vi, vsaj kot lokalni poslanci, morali odgovarjati na vprašanja ali pa komentirati vprašanja, ko bo ministrstvo predlagalo zapiranje posameznih oddelkov. Ta čas nam svet pripoveduje, da imamo še enkrat preveč pediatričnih postelj v Sloveniji in da imamo seveda preveč nekaterih drugih oddelkov. Natanko jasno pa je, kaj pomeni v političnem smislu, na ravni lokalne politike ali pa državne politike posegati na to področje. Mi smo pripravljeni v to iti. V to bomo tudi šli s strani ministrstva za zdravje, seveda pa pričakujemo, da bo v tistem trenutku pač zmagala preudarnost, ali lahko z obstoječimi sredstvi naredimo več kot pa doslej. Mislim, da sem skušal, čeprav najbrž ne tako konkretno, kot je kdo med vami želel, odgovoriti na vprašanja. 0,2 razumem kot finančni mehanizem, prinaša denar, ki ga za drugo leto ne bo dovolj. Zdravstvena blagajna v prihodnjem letu bo ostala v izgubi. To seveda pomeni nenehen pritisk na izvajalce v zdravstvu, da še dodatno storijo napore, da privarčujejo nekaj dodatnega denarja. No, in to bo skoraj zagotovo sledilo. Sam osebno pa izražam mnenje, da bomo najkasneje v enem letu v tem parlamentu ponovno pred predlogom o povečani prispevni stopnji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča, in hvala lepa, gospod minister, za vaše razlage. Predvsem me je resnično presenetila vaša ocena, da prihodnje leto pričakujete še težave na tem področju. Hvala lepa tudi, kar se tiče financ, sistema. Hvala lepa tudi za vaša pojasnila, ki pa očitno dokazujejo, da to, kar smo brali v obrazložitvi predloga zakona, sicer ne drži, da v vaši oceni resnično obstajajo možnosti racionalizacije, naknadne, ne pa, da je samo povečanje virov sredstev edini način. Rad bi se osredotočil le na vprašanje cen zdravil. Res je, da je to svetovni problem. Govorili ste, da je pač v tržni ekonomiji tako, pa vendar bi vas rad opozoril, da tudi v tržni ekonomiji, vsaj s teoretičnega vidika, ko se analizira, kako se cene formirajo v gospodarstvu, je jasen pristop, da če imate malo prodajalcev, kot je očitno ravno na tem področju, je edini način, da pride do neke - da se poveča konkurenčnost ali pa pogajalska moč kupca. Vprašanje, ki smo ga zastavili že na prejšnji seji gospodu predsedniku vlade, je pa povezano ravno z odločitvijo vašega ministrstva avgusta letos - upam, da sem pravilno seznanjen z njo, mislim, da sem -, in sicer se niste odločili, da bi dali ravno to pristojnost zavodu za zdravstveno zavarovanje, da se kot financer in največji kupec lahko pogaja, ker je takšen pristop v skladu z normami Evropske unije, to poznajo tudi razvite države, ki imajo ravno takšne težave, kot jih imamo mi na tem področju; jasno je, kako se pogaja "Medicare" v Združenih državah in tudi največji v Evropi. Zakaj nismo do tega prišli, je zame veliko vprašanje. Seznanjen sem tudi - mislim, da pravilno - da ravno v sestavi vašega ministrstva obstaja en urad, ki sledi tem zadevam. A vendar, tam so zaposleni 4 ljudi. Težko bi človek od njih pričakoval, da bodo sledili vsem dogajanjem svetovnega trga in da bi imelo ministrstvo ali pa vi, ko se odločate, zadostno poročilo o teh zadevah, da bi lahko pravilno ukrepali. Na vsak način pa ocenjujemo, da je možno ravno prek drugačnega sistemskega pristopa, kar se tiče dolžnosti in pristojnosti zavoda za zavarovanje doseči drugačen pristop, kar se tiče nabav od dobaviteljev domačih in tujih, ker ravno to jim bo dalo neko moč, hkrati pa tudi drugačno odgovornost. In to je pri tem pristopu vlade, da se pač zdaj po hitrem postopku in na nek majhen način opušča to, kar je v Sloveniji dobro služilo in to je avtonomnost zavoda samega. To nas silno skrbi, ker če zavod ima to možnost, da lahko vedno pokliče ministrstvo za finance in reče "te težave imamo" in hkrati nimajo pristojnosti, da bi se borili za večjo racionalnost, vsaj na eni panogi, kot je to dobava zdravil, potem je neka izgubljena priložnost, za katero bi se mi močno zavzemali in bi radi videli, da bi se ponovno pretehtala, ne samo na vašem ministrstvu, ampak tudi v celotni vladi. Ko smo že pri tem, bi pa rad še nekaj vprašal. Vi ste bili dolga leta tudi visoki funkcionar v kliničnem centru. Mene silno skrbi tudi zadolževanje - ne samo zavoda za zdravstveno zavarovanje, skrbi me tudi pomanjkanje podatkov. Veliko slišimo o zadolževanju določenih javnih zavodih, predvsem pa klinični center, da je dolgoročno zadolžen na domačem trgu. Rad bi tudi vedel, če je to tako, ker potem pa nimamo celotne podobe, kaj se resnično dogaja v naših javnih financah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Keber, izvolite. Se lahko priključite, gospod minister? Hvala lepa.
Spoštovani gospod poslanec! Torej, najprej nekaj o konkurenčnosti. Ne da bi seveda hvalil pravilnik, ki se bo še naprej razvijal, bi vseeno rad pojasnil, da so cene, ki se ta hip določajo v naši državi kot osnova, so najnižje možne cene v treh državah, kjer je velika konkurenca med številnimi proizvajalci. Najnižja cena nekega zdravila, na primer v Nemčiji, Franciji, Italiji, je lahko 50 aliveč odstotkov nižja kot isto zdravilo neke druge tovarne. Mi smo določili najnižjo ceno v treh državah. To pomeni: smo že uporabili boj za tržišče v treh velikih državah. V naši državi boj za trg ne poteka. Prvi razlog je, da je za razliko od drugih trgovvsako zdravilo treba registrirati, kar je zelo pomemben in drag postopek. Mi si ne moremo privoščiti, da pokličemo proizvajalce iz Brazilije ali pa Indije, kjer so znano nižje cene zdravil, ker je preprosto treba vsa ta zdravila registrirati, in v majhni državi se to praviloma ne počne. Torej, mi smo uporabili tržne konkurenčne mehanizme v treh državah. Nadaljnji postopek, nadaljnji ukrep, ki ga bomo uporabili in smo ga tudi že napovedali, se že pripravlja, je pa tako imenovan seznam referenčnih cen. To pomeni, zavarovalnica, če bo tak seznam sprejet, bo priznavala samo najnižjo ceno istega zdravila. In če bo zdravnik predpisal isto zdravilo nekega drugega proizvajalca, bo za ta denar, za to razliko se moral pacient bodisi zavarovati ali pa bo moral plačatirazliko iz žepa. To pomeni, na vsak način skušamo priti do najnižje možnih cen zdravil primerjalno v Evropi. Razprava o tem, da bi zavod bil v teh pogojih, ko že državno reguliramo cene, pogajalec, je preprosto - lahko bi rekel, kaj pa, če bi kar celo ministrstvo prestavili na zavod, ker tudi zavod v tem smislu je neka eksteritorialna državna, oprostite mi, pravno najbrž ne, ampak vsebinsko pa da. To je kljub vsemu orjaška institucija, ki nič ne ve vsebinskega o 3.000 zdravilih, ki jih potrebujejo zdravniki. Ravno tako bo imel neko komisijo, sestavljeno iz nekih ljudi, enako kot ministrstvo za zdravje - celo narobe: ministrstvo za zdravje ima visoko avtoritaren in strokoven urad za zdravila, ki bedi nad tem, da Slovencem ne odrejajo zdravil, ki bodo potem odprta za vprašanja, ali je cepivo pravo, ali je zdravilo nevarno, in vse to, kar se nam ob drugih priložnostih nenehno odpira. Danes se pogovarjamo samo o cenah, nek drug trenutek, ob nekem zapletu se bom spraševali, kdo je kupil to zdravilo. Zato mi dovolite, da raje stopiva oba skupaj korak naprej. Ja, mi predlagamo, da bi kupci, pravi kupci zdravil, bolnišnice, imele skupne letne razpise za zdravila. Samo na tej ravni, potem ko država določi cene, potem je samo še na ravni popustov možno od proizvajalcev pridobiti dodatne znižane cene. In vtej točki, seveda, imamo tudi načrte, ki jih bo pa še treba oziroma bo čas pokazal, ali jih bomo lahko uresničili. Namreč, skupni javni razpisi za glavne skupine zdravil, skupni javni razpisi za opremo, ki jo ta čas vsak izvajalec po možnosti naroča zase in zato dobiva po višji ceni, kot če bi bil skupni razpis za državo, in tako naprej. Tudi v tem je ena od rezerv, ki jih poprej nisem omenil. Hvala lepa.
Hvala vam. Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, za vaša pojasnila. Očitno se na tem področju morda ne strinjava. Seveda je potrebna širša razprava in bolj poglobljena. Z veseljem ugotavljam, da še vedno razmišljate na tem področju - upam, da se boste tudi pravočasno odločili. Rad bi pa dodal, da ob vašem razmišljanju pa morate vključiti še en podatek. Znano je, pač po poročilih, ki so v javnosti v Sloveniji, da morda, morda vaša ocena, da so to najnižje možne cene, ne drži, ker ravno ta podjetja v Sloveniji kažejo v prvi polovici leta2001 veliko povečanje svojih profitov, med 30 in 60%. Torej mislim, da tu je prostor za drugačen pristop; upam, da ga bomo imeli, predvsem me pa moti, da do tega še nismo prišli. Z veseljem tudi ugotavljam, da ste nam tukaj poročali, da ste pripravljeni delati še nadalje na tej strategiji. Mi to bomo pričakovali. Jaz se s tem zakonom, takšen kakršen pač je, se ne strinjam, ker sem prepričan, da je to napačen pristop. A vendar bi pričakoval, da v prihodnosti, ko bomo takšne sistemske ključne spremembe dobili v roke, da bo vlada nastopala z večjo resnostjo, kot pa se je lotila tega problema, ker ni to samo predmet integralne proračunske politike. To je en življenjski problem naše družbe, ki ima svoj pojav tudi na finančnem področju. A vendar nam manjkajo, še kako nam manjkajo v državnem zboru jasni podatki o tem, kako vlada razmišlja, da bo realni sektor zdravstva, dejansko preurejen, tako da bomo lahko obdržali to, kar je naši družbi dobro služilo v preteklosti, da bomo obdržali avtonomnost zavoda za zavarovanje in hkrati dosegli takšno učinkovitost, ki pa jo naši državljanke in državljani imajo pravico pričakovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem splošno razpravo. Predsednika odbora za finance in monetarno politiko sprašujem, glede na to, da je matično delovno telo v prvem sklepu, da podpira predloženi zakon in predlaga državnemu zboru, da obravnava in sprejme po postopku, kot ga predlaga predlagatelj, vendar odbor sprejel dodatne sklepe, ki vladi predlagajo, da do druge obravnave, vsaj v nekem delu, prouči možnosti sprememb tudi drugih prispevnih stopenj. Sprašujem predsednika odbora, ali želi, da na tej stopnji prekinemo obravnavo in se do druge obravnave pripravijo amandmaji. Gospod Ciril Pucko, izvolite.
Ja, hvala lepa. Od vas podpredsednica bi pričakoval, da bi prebrali poročilo odbora za finance in monetarno politiko, kjer jasno piše, da ta točka do trenutka, dokler vlada ne predloži tistega, kar odbor zahteva, ni pripravljena. Zbor seveda lahko vse to zavrne in tako kot tak zakon sprejme. Zdaj se pa odločite. Jaz kot predsednik odbora, ker ste me pač izzvali, mislim, da morate oziroma da sploh ne bi smeli začeti, dokler poročila, ki jih odbor zahteva, ne bi bila predložena zboru. Če vi drugače razumete slovenski jezik kot sam, potem je pač tako, kot vi pravite in lahko delate naprej. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Pucko, ne želim tu polemizirati, vendar je odbor kot ena sprejet sklep, ki napotuje državnemu zboru predlog, da zakon obravnava in ga sprejme po postopku. To, kar pa ste v dodatnih sklepih predlagali, je pravzaprav zelo nelogično, ker običajno matična delovna telesa med samo sejo le-to prekinejo in poprosijo vlado, da pripravi dodatne obrazložitve in dodatne predloge, dodatne sklepe. Tako se tu z vašo oceno ne strinjam, zato smo seveda s točko, glede na vaše pripravljeno poročilo, pričeli. Sprašujem pa vas, ali želite glede na prvi sklep vendar, da do druge obravnave, v kateri fazi sedaj smo, pripravite kakšne amandmaje.
Hvala lepa. Jaz ničesar ne želim. Odbor je sprejel sklepe, s katerimi zahteva od vlade, da predloži do druge obravnave - tako piše - to, to in to.
Predlaga vladi?
Da, predlaga. Sedaj, če predlaga ali ne predlaga, saj to ni važno. Tisto, kar lahko predložijo, naj predložijo. Če imajo, so že predložili, če ne, bodo obrazložili. To je samo stvar interpretacije. Če želite to točko danes spraviti skozi, potem povejte, da vlada to lahko pripravi, drugega ne more, tretjega pa ne zna. Hvala.
Hvala lepa. Vendar v proceduralnem smislu, gospod Pucko, glede na to, da predlagate odboru, da zakon sprejme in se o dodatnih sklepih glasuje že po koncu tretje obravnave, je seveda ta predlog nelogičen. Gospod Končan, izvolite. Potem mag. Vizjak.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Vlada je preučila vsa ta napotila, ki jih je odbor po široki razpravi dal. In že ob samem uvodu smo rekli, da po preučitvi še ponovno in izrecno predlagamo ti dve noveli teh dveh členov; torej, za 0,20% odstotne točke povečane prispevne stopnje in pa tudi novelo še 2. člena, o katerem danes nismo govorili. Torej, vlada je preučila in je dodatni sklep pod točko ena bil uresničen, ker sem jaz to v uvodu izrecno povedal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Vizjak, izvolite.
Prav zato smo včeraj v dikciji napisali "zahteva", ne več "predlaga", kajti to imamo po poslovniku možnost. Mislim, da bomo morali to dikcijo tudi drugič v dodatnih sklepih bolj pogosto uporabiti. Poglejte. Tudi sam sem sodeloval v tej razpravi na odboru za zdravstvo, delo, družino in invalide in socialne zadeve in tam smo jasno povedali, kaj želimo imeti do druge obravnave, katere dokumente oziroma katera dodatna gradiva. Tega danes na mizi ni in sklep se seveda nanaša na to, da ko bodo ta gradiva, gre zadeva naprej. Ne vem, zakaj si ga vi drugače interpretirate oziroma iščete tu neko neskladje med tem glavnim in dodatnimi sklepi. Mislim, da danes ni spoštovanega dodatnega sklepa odbora za zdravstvo, zato menim, da tudi niso izpolnjeni pogoji, da bi nadalje razpravljali o tej zadevi, razen če seveda menite, da je razprava na odboru brezvezna, nesmiselna, da pač ta plenum lahko povozi vse, to je pa seveda popolnoma v nasprotju s tem, kar želite, tudi z novim poslovnikom, doseči. Tako mislim, da že po čisto vsebinski plati bi morali prisluhniti zahtevam in sklepom odbora za delo, zdravstvo in seveda potem tudi ustrezno odreagirati v proceduralnem smislu. Hvala.
Hvala lepa. Še enkrat pojasnjujem. Poročilo odbora imate na klopi. Po zaključku razprave je odbor sprejel naslednji sklep: "Odbor podpira predloženi zakon in predlaga Državnemu zboru Republike Slovenije, da ga obravnava in sprejme po postopku, kot ga predlaga predlagatelj. Tak sklep matičnega delovnega telesa je podlaga in zadosten pogoj, da državni zbor o tem odloča." Hkrati pa je odbor sprejel tudi naslednje dodatne sklepe. Pod 1: odbor predlaga vladi, da do druge obravnave predloženega zakona v okviru hitrega postopka. Zato sem po opravljeni splošni obravnavi povprašala državni zbor, ali prekinem - predsednika odbora - glede na predlog dodatnega sklepa - v tej fazi obravnavo v okviru plenarnega zasedanja, da predlagatelji pripravijo oziroma preučijo možnost za spremembo tudi drugih prispevnih stopenj. Mislim, da je vse v skladu s poslovnikom in z današnjim delom v okviru plenarnega zasedanja. Tako predsednika, gospoda Pucka, še enkrat sprašujem, ali prekinemo ali nadaljujemo z delom. Oziroma: glede na to, kakor je pravzaprav oblikovan ta dodatni sklep, bi državni zbor povprašala, da o njem glasuje, kar je pravzaprav [[...]] [[Glas iz ozadja.]] Ja, ampak odbor niti ne predlaga nam, da o tem odločamo, ampak predlaga vladi. To so dodatni sklepi, ki se običajno, v okviru plenarnega zasedanja sprejemajo po sprejemu zakona [[...]] [[Glas iz ozadja.]] Ta odnos odbor - vlada bi moral biti razčiščen že v okviru samega odbora. In v skladu s poslovnikom o tem dodatnem sklepu sploh ne glasujemo. Zato sprašujem predsednika, ali prekinemo ali želi to prekinitev mogoče kdo drug? Gospod Brenčič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Ti dodatni sklepi so nastajali seveda dovolj zgodaj, pred današnjo obravnavo zakona. Nastajali so pa na osnovi argumentov, ki so bili najprej na odboru za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide predstavljeni tako tehtno, da so botrovali apelu odbora na matično delovno telo, da še vedno damo vladi možnost, ker je postopek hiter, da v okviru časa, ki ga imajo na razpolago do sedaj, predloži eventualne dodatne ukrepe. Če vlada tega ni napravila, je mi v skladu s poslovnikom zdaj ne moremonikakor zavezati in tako naprej. Glasujemo o osnovnem predlogu sklepa, ki ga je matično delovno telo dalo. Tako smo si mi na našem odboru to zadevo zastavili. Mislim pa, da je tokrat, vsaj kar se vlade tiče, v svojem pristopanju nekaj zamudila. Prej ko slej se bomo srečali s tem zakonom, glede na argumente, ki so bili danes podani. Permanento se nam dogaja to, kar je neke vrste generacijska pot. Delež tistih, ki vplačujejo po 6,36%, se z vsakim trenutkom odhoda v pokoj zmanjša. Tam se poraba od tega trenutka naprej veča. Tako da dodatne prispevne stopnje bodo morale biti uvedene in nekaterih zdaj v tem predlogu ne obremenjujemo bolj, se bodo morale dvigniti. Vlada bi vsaj v enem od segmentov, glede na namen odbora, vsaj za zdravstvo, lahko že v tem trenutku posegla. Odločila se je, da ne in mi imamo tukaj na razpolago, da glasujemo o prvem sklepu, če jaz prav razumem matično delovno telo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Končan, izvolite.
Na to, kar je poslanec, gospod Brenčič, rekel, še enkrat ponovno poudarjam. Saj sem malo prej rekel, ampak očitno ni. Vlada je preučila zadevo, meni, da ni potrebno karkoli spreminjati od obstoječega, zato vlada tudi ni pripravila amandmaja in to sem izrecno povedal. Torej, vlada vztraja pri tem, je upoštevala ta prvi dodatni sklep, tako da o tem ne more biti nobenega dvoma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Pucko! Ne, se opravičujem. Nesporno torej je, da je vlada dodatni sklep, ki ga je odbor predlagal še v okviru možnega roka do obravnave te točke na dnevnem redu, preučila, nesporno zboru sporoča, da vztraja pri predlogu zakona v obsegu, kot je pred nami in v okviru, v katerem smo sedaj opravili splošno razpravo. Prehajamo torej na drugo obravnavo, na obravnavo posameznih členov predloga zakona. Zakon ima tri člene. V razpravo in odločanje dajem 1. člen. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje, najprej o 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 4. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je 1. člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 2. členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 5. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je 2. člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o zadnjem, 3. členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 5. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je 3. člen sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 4. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Izglasovali smo zakon po členih in naslov. Odpiram razpravo o predlogu zakona v celoti. Želi kdo besedo? Mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine ugotavljam, kot sem že ugotavljal tako na zainteresiranem delovnem telesu kot tudi na matičnem delovnem telesu, da je ta ukrep konsolidacije zdravstvene blagajne zgolj eden izmed potrebnih ukrepov za sanacijo tega problema. Na obeh delovnih telesih smo zato oblikovali dodatne sklepe predvsem z namenom, da ministrstvo za zdravstvo oziroma vlado nekako zavežemo k resnejšemu razmišljanju glede te problematike in da tudi že sedaj začne razmišljati o tem, s katerimi, potrebnimi ukrepi bo na dolgi rok konsolidirala to zdravstveno blagajno. Menim, da tega namena nismo dosegli, kajti vlada tega do drugega branja ni pripravila, ni se ji zdelo to potrebno, ker pač misli, da bo s tem solo ukrepom - sam sem ga imenoval gasilskim ukrepom in pri tem tudi vztrajam - da bo zacelila neko ranico, pri čemer je pa pacient zelo bolan. Menim, da to ni pravi pristop. Menim, da bomo s tem problemom zagotovo prej kot v pol leta zopet v državnem zboru in bomo o tem zopet razpravljali. Pri tem smo zamudili eno izmed priložnosti, in sicer to priložnost, da se že o ukrepu razpravlja in odloča tudi o širšem nizu drugih ukrepov. Sam sem nekoliko razočaran nad brezbrižnostjo vlade do tega vprašanja, saj ne pokaže kart, lahko da jih ima, ne vem, vendar mi je žal, da jih ne pokaže. Ne pokaže ukrepov, s katerimi na dolgi rok želi vzpostaviti ravnotežje v zdravstveni blagajni. Prav gotovo je pa to zelo kratkovidna politika. Ta politika ne bo zdržala niti pol leta. Čez pol leta, ne vem, ali bo vlada zopet prinesla samo ponoven dvig prispevnih stopenj ali kaj novega. To bi želel izvedeti prej, žal tega nismo izvedeli. Seveda je težko pristajati na take nesistemske in parcialne ukrepe. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo o zakonu v celoti razpravljati? Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Zelo na kratko. Naša poslanska skupina ne more odgovorno podpreti tega zakona. Razlogi so jasni iz celotne debate. To je napačen pristop. Zahtevamo in pričakujemo, da bo v državnem zboru le prišel čas, ko bomo o tem vprašanju lahko na široko razpravljali in da nam bo vlada tudi predstavila integralno vizijo, kako se bo lotila tega problema, ki je dejansko življenjski problem naše družbe, ki pa ima sicer svoje proračunske in javnofinančne posledice, ki se jih lotevamo, ugotavljamo ponovno, na gasilski način in pa vedoč, da nimamo zadosti vode. To je neresen pristop, mi tega ne moremo podpreti odgovorno in zato bomo glasovali proti. Hvala
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in ugotavljam, da k predlogu zakona v drugi obravnavi ni bil sprejet noben amandma, zato v tretji obravnavi ni možno vlagati amandmajev. Prehajamo torej na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obrazložitev glasu, izvolite. Mag. Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Dovolite, spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki vlade, da obrazložim svoj glas. Glasoval bom proti temu zakonu. Glasoval bom proti, ker ne vem niti, ali ta stopnja 0,20 kakorkoli rešuje problem pokojninske blagajne. Ne vem, ne jaz, ne moji kolegi, ne predstavniki vlade, ali je ta stopnja prenizka, prava ali previsoka. Tega odgovora nisem dobil. Omejil sem se zgolj na to. Zaradi tega razloga, to je pravzaprav edina posledica, da sem proti sprejetju tega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Cukjati, izvolite.
Mnogo je bilo povedanega, tudi mnoge dileme so se odprle. Menim, da je bil s tem tudi vsaj malo dosežen namen. Čudim se, da vlada ni odgovorila na zahtevo odborov, smatram to ne za ignoranco, ampak za, oprostite, nesposobnost te vlade, da bi celostno pristopila k reševanju problema. Sestradenemu, umirajočemu pacientu ponuditi suho skorjo kruha in reči, ali damo košček skorje ali pa nič. Je vprašanje, kaj narediti. Morda je bolje pustiti, da pade v komo in da potem naredimo alarm in sprejmemo ukrepe, ki bodo desetkrat težji in krutejši in dražji, kot pa da damo pošten kos kruha. Človek je resnično v dilemi, ampak ko stoji pred tem in tista trda skorja kruha, jaz bom glasoval za, ob zavesti, da imamo žalostno vlado, ki ne zna pristopiti celostno k temu problemu.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Prehajamo torej na odločanje, na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 10. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. Ker je matično delovno telo naslovilo dodatne sklepe na, se pravi odbor predlaga vladi in jih ne naslavlja na državni zbor, tudi o njih ne moremo glasovati. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O DAVČNEM POSTOPKU, skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Državni sekretar, gospod Končan, izvolite.
34. člena zakona o dohodnini oziroma zakona o davčnem postopku, s 1. januarjem 2002. V tem prvem odstavku navedenega člena je določeno, da morajo pravne in druge osebe, zasebniki, državni in drugi organi ter organi lokalnih skupnosti dostaviti davčnemu organu do 31.januarja tekočega leta podatke za odmero dohodnine za preteklo fiskalno leto. V drugem odstavku, ki ga ustavno sodišče razveljavlja, pa je določeno, da vsebino podatkov, obliko in način dostave predpiše v bistvu minister, ki je pristojen za finance. Na tej podlagi je vsako leto minister, pristojen za finance, izdal odredbo o dostavi podatkov za odmero dohodnine. Glede na to, da je zbiranje navedenih podatkov eden od glavnih instrumentov, preko katerih se izvaja nadzor nad strani zavezancev za dohodnino napovedanimi odhodki za odmero dohodnine, se s predlogom zakona, ki je pred vami, določno opredeljuje vrsta podatkov, se pravi vsebina teh podatkov, ki se zbira za ta namen, tako kot je to obrazloženo in pojasnjeno v odločbi ustavnega sodišča. S sprejetjem predlagane novele zakona bo dejansko omogočeno posredovanje vseh teh podatkov tistih oseb, ki so za to po zakonu pristojne oziroma obvezane in se nanaša na odmero dohodnine za fiskalno leto 2001. Vlada zato predlaga, da se predlog zakona skupaj z amandmajem odbora za finance in monetarno politiko v celoti sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Želi poročevalec predstaviti mnenje odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem splošno razpravo in prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo in odločanje o posameznih členih in vloženih amandmajih. V osnovnem besedilu imamo dva člena. K 1. členu je odbor vložil amandma. Kot smo slišali od predstavnika vlade, le-tega vlada podpira. V razpravo in odločanje dajem 1. člen in amandma odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej o amandmajuk 1. členu. Glasujmo! Navzočih je 43 poslank in poslancev. Mislim, da nas je več, zato prosim za malo pozornosti. Drugič bomo opravili glasovanje o amandmaju k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti nihče. Za je glasovalo 43.) [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 1. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 45. Ker nihče ni zapustil dvorane, lepo prosim, da tisti, ki je sedaj pozabil odtipkati svoj odgovor, da to sedaj stori, ko bomo opravili drugič glasovanje o 2. členu. Glasujemo o 2. členu. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tudi 2. člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Mislim, da je enak razlog, kot prej, zato prosim, ko bomo drugič odločali o naslovu, da ste malo bolj pozorni. Drugič odločamo o naslovu zakona. Glasujemo. Navzočih je 44. To pomeni, da ko smo drugič glasovali, smo nesklepčni. V skladu s poslovnikom prekinjam delo za 10 minut, nadaljujemo ob 12.51.
Spoštovane kolegice in kolegi, ki se nahajate v bližini, prosim, da se nam pridružite, ker bomo opravili tretje glasovanje. Ker nismo opravili uspešnega glasovanja o naslovu zakona, bomo zdaj o naslovu zakona odločali, glasovali tretjič. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Iz služb so mi sporočili, da smo ob glasovanju o amandmaju k 1. členu, da sem pozabila opraviti tudi glasovanje o 1. členu v celoti. Zato bomo glasovali še o 1. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 1. člen sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je bil k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejet amandma k 1. členu. Če želijo kvalificirani predlagatelji k temu vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti. Ker ne, sprašujem sekretariat, predstavnika ni med nami, če je morebiti prišlo do neskladnosti zaradi sprejema amandmaja. Očitno bomo počakali še trenutek. Neusklajenosti ni. Zato torej prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. V zvezi s tem zakonom je odbor za finance in monetarno politiko vložil predlog, dodatni predlog sklepa, ki se nahaja v poročilu z dne 13.11.2001, in sicer, da državni zbor predlaga vladi Republike Slovenije, da prouči problematiko v zvezi z obračunavanjem oziroma s postopki prisilne izterjave obveznih zborničnih prispevkov, članarin in do konca februarja 2002 pripravi ustrezno sistemsko rešitev navedenega vprašanja. Želi o predlaganem dodatnem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o dodatnem sklepu. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 2. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je dodatni sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Kot smo sklenili ob prekinjeni 5. točki dnevnega reda, to je predloga zakona o ekonomskih conah v okviru tretje obravnave, v okviru tretjega postopka, imamo na mizi - na predlog vlade smo v tretji obravnavi zaradi napovedi priprave amandmaja le-tega dobili na klopi. Zato torej dajem v razpravo amandma vlade Republike Slovenije k A1 členu, in sicer, da se novi A1 člen črta. Želi kdo razpravljati? Gospod Avšič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kot prvopodpisani amandmaja, ki je bil včeraj v okviru druge obravnave zakona o spremembah zakona o ekonomskih conah sprejet, želim izraziti pravzaprav začudenje in po svoje tudi žalost nad nerazumevanjem tistih, ki so pripravili amandma v tretjem branju, s katerim bi se seveda tekst 1. člena, kakršen je v zakonu, ohranil brez dopolnitev. Ko sem pazljivo bral obrazložitev in tudi včerajšnji magnetogram obrazložitve, s katero je kot negativnega ta amandma ocenjeval gospod državni sekretar, moram ugotoviti, da gre po moje za nesporazum. Verjetno gre za hoten nesporazum, kajti s predlaganim amandmajem, ki je bil sprejet, nismo in ne bomo ustanovili prav nobene cone, če s tem ne bo soglašala vlada Republike Slovenije. Tak je 7. člen zakona, ki govori o tem, da se ekonomska cona lahko ustanovi s soglasjem vlade Republike Slovenije, govori pa tudi o tem, pod katerimi pogoji lahko vlada Republike Slovenije da soglasje k ustanovitvi nove ekonomske cone. Ravno tako je zaustanovitev nove ekonomske cone potrebno soglasje carinske uprave Republike Slovenije. Določeni so tudi pogoji - mislim, da je to 8. člen - pod katerimi se taka cona lahko ustanovi. Torej predlagani amandma v ničemer ne spreminja osnovnega cilja predlaganih sprememb tega zakona, saj ne spreminja sistema obdavčevanja, niti ne spreminja sistema kakršnihkoli drugih olajšav, ki bi bile z vidika vključevanje Slovenije v Evropsko unijo lahko sporne. Sicer v obrazložitvi predlaga vlada oziroma ugotavlja vlada, da lahko oteži pogajanja na dveh ključnih področjih, ki so v teku. Mislim, da so to državne pomoči in pa davčna politika. Vendar pa vlada ne pravi, da bo s tem preprečeno pogajanje. Mislim, da je cilj in naloga naših pogajalcev, da ob vstopu v Evropsko unijo zagotovimo za Slovenijo čim boljše pogoje. Če se malo oteži, po moje to ni prav hudo, ampak bo potreben dodatni trud, da se uspešno zagovarja to, kar bi lahko ali pa kar je včeraj državni zbor v tem zakonu sprejel. Ne vidim razlogov, da bi morali pravzaprav glasovati o amandmaju, ki izniči naš včerajšnji trud in ki nič v bistvu ne pomeni. Nobene nove cone nismo ustanovili, dali pa smo možnost, in sicer, da se cone ustanovijo tam, kjer bodo gospodarski interesi, in tam, kjer bo s tem soglašala tudi Vlada Republike Slovenije. To je po moje povsem nesporno in povsem legitimno in tudi legitimna zahteva, ki smo jo poslanci, podpisani pod ta amandma, predali temu državnemu zboru, da se na ta način izenačijo tudi pogoji gospodarjenja na drugih mejnih področjih Republike Slovenije, ne samo na italijansko-slovenskem ali pa avstrijsko-slovenskem, kjer sta ti dve coni organizirani. Še nekaj naj pripomnim k temu. Če bo ta amandma v tretjem branju sprejet, potem se ohranja tekst prvotnega zakona oziroma veljavnega zakona, ki pa ne govori, da se cone lahko ustanovijo, ampak govori, da se cone ustanovijo tam, kjer je letališče in tam, kjer je pristanišče, prilagojeno za mednarodni potniški promet. To pomeni, da moramo, ali pa bi že morali cono ustanoviti tudi na Brniku. Tako se lahko razume stavek "se ustanovijo". Ta pa dodaja besedico "lahko ustanovijo", kar je bistveno drugače in kar daje veliko možnosti temeljitega razmisleka, ali se bodo te cone v resnici v praksi ustanovile, ali ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo? Gospod Končan, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Če kdaj, lahko ravno ob tem predlogu in ob teh dilemah, ki jih je načel poslanec gospod Avšič, v bistvu z vso vehementnostjo in strokovnostjo odgovorim, zakaj vlada nasprotuje temu predlaganemu amandmaju. Predvsem zaradi naših, notranjih, slovenskih razmer. Namreč zakaj? V vsakršnem primeru zaradi tega, kajti če bi mi sprejeli takšno dikcijo, bi v prvi vrsti povečevali diskrecijsko pravico vlade, da na neki zakonski osnovi nekaj dodatno dela, dodatno daje neke pravice med poslovnimi subjekti, med regijami, med območji in tako naprej. V redu, lahko je tudi takšen dogovor. Kar pa je smiselno in sistemsko nepravilno, je to, da bi se s tem dodatno uvajala davčna neenakopravnost med ekonomskimi subjekti v naši državi. Tretje, kar je vsebinsko zelo pomembno, če so bili predlogi, nameni predlagatelja takšnega amandmaja ravno v tem, da bi se s tem povečevale zaposlovanje, povečevalo investicije in tako naprej, potem z obstoječimi shemami državnih pomoči za razvijanje regij in tako naprej, ker je več sredstev na voljo, kot sem včeraj razlagal, to ravno ni temu namen. Davčne olajšave, ki iz tega izhajajo, so namenjene tistim podjetjem, ki že dosegajo dobiček. Se pravi, da s tem ni pravi namen izkazan. Torej absolutno vztrajamo pri tem. Vlada smatra, da s tem ne bi ravnali v skladu s kodeksom ravnanja na področju obdavčevanja podjetij, ki je ravno tako pod drobnogledom v praksi držav članic Evropske unije in drugih, kjer se, recimo, po tem kodeksu - to ni sicer zavezujoč dokument, ampak kodeks ravnanja - moramo ravnati in v tem primeru skušamo ravnati, da bi bila enakopravnost med davčnimi zavezanci s področja zakona o davku od dobička pravnih osebe v naši državi, da bi bila torej zagotovljena ta enakopravnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovani, če želite še razpravljati, bomo razpravljali v popoldanskem delu. Ura je 13.03. Mislim, da so še odbori. Hvala lepa. Državni zbor nadaljuje z delom ob 14.30 uri s pravkar prekinjeno 5. točko dnevnega reda.
Nadaljujemo s sejo. Sporočam, da so dodatno opravičeni za nadaljevanje 10. seje Maksimiljan Lavrinc od 16.00 ure dalje, Andrej Fabjan za popoldanski del seje, Alojz Sok za popoldanski del seje in dr. Andrej Bajuk za popoldanski del seje. Prosim, da vložimo kartice. Prosim, da vložimo kartice, ker bomo ugotavljali sklepčnost. Ugotavljamo sklepčnost! Navzočih je 46 poslank in poslancev. Zbor je sklepčen in lahko nadaljuje z delom. Kot se spominjate, se nahajamo v tretji obravnavi v okviru hitrega postopka zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ekonomskih conah. Želi še kdo od poslank oziroma poslancev razpravljati o amandmaju vlade k A1 členu? Besedo ima poslanec Terčon.
Hvala, gospod podpredsednik. Jaz moram reči, da z obrazložitvijo gospoda Končana nisem zadovoljen in tudi ne nameravam podpreti amandmaja vlade. Gospod Končan nam je sedaj ustno povedal, da nasprotuje temu predvsem zaradi notranjih razlogov. Vendar v pisni obrazložitvi amandmaja, ki jo je dala vlada, se štiri točke od petih nanašajo na razloge, ki naj bi bili pogojeni z vstopanjem v Evropsko unijo. Glejte, mi dostikrat, ko nas je strah vstopanja v Evropsko unijo in se bojimo za ohranitev delovnih mest, so nas ponavadi polna usta ukrepov, ki jih bo država predvidela, da bo ta prehod čim lažji. Ko pa pridemo do konkretnih rešitev, se bojimo storiti nekatere korake. Ugotavljam torej, da sta ti dve obrazložitvi nekonsistentni in se seveda tudi sprašujem, ali smo včeraj prav storili, ko smo zavrnili podaljšanje roka delovanja ekonomskih con. Zaradi tega tudi ne nameravam tega amandmaja podpreti.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Tamle vidim roko. Prosim, poslanec Jerovšek.
Hvala lepa. Ko razpravljamo o tem zakonu in tudi o tem amandmaju, se pač nekako spominjam izredne ihte, ki je bila s strani vladnih poslancev in tudi predlagateljev ob sprejemanju ustavnega zakona leta 1998. Sprašujem se, kakšni so bili dejanski nameni sprejetja tega zakona. Ponovno se seveda sprašujem ob silnem nasprotovanju vladnih poslancev vladnemu predlogu, ko naj bi vlada imela neke informacije, kaj je za naše vključevanje v Evropo pomembno. Moram reči, da si nisem čisto na jasnem, kaj vse tiči za tem. Ampak če se spomnim tiste ihte, kako je kolega Anderlič bil odločen takrat, kakšne neverjetne pozitivne ekonomske posledice bodo sledile, in po tem, kar sedaj vidimo, pa po tem zavzemanju nekaterih poslancev za neke točno določene cilje, sem v rahli skepsi. Namreč, tu berem v Zeleni piki, recimo, v sobotnem intervjuju, komu je ekonomska cona koristna - delničarjem, lastnikom, recimo, Luke Koper, ki je potem te kapitalske pa finančne učinke prelila skozi lastništvo banke v to, da je to banko potisnila v italijanske roke. Izgleda, da so tudi na drugih območjih Slovenije podobni interesi. Moram reči, da skozi sprejemanje tega zakona in v vsem tem vidim, da je krivda za to, da bo koprska banka, recimo, v italijanskih rokah, tudi znotraj tega parlamenta.
Spoštovani kolega, dajte se omejiti na zakon.
Saj sem omejen na zakon. Moram reči, da bi pričakoval, da bodo takratni predlagatelji v tej razpravi izčrpno sodelovali in tudi ponazorili, kaj so dosegli, kaj je nacionalno gospodarstvo doseglo. Meni je nepomembno oziroma me moti, da danes ugotavljamo, da so tu samo neki lastniki, točno določeni, imeli od tega koristi, takšnilastniki, pri katerih je slovenska duša umrla že pred časom. Za takšne sprejemati specialne zakone, da bodo lahko prelivali tisti kapital v neke posebne, privatne žepe, ki jih bodo potem celo predajali v druge roke, je za mene nesprejemljivo. Jaz bi želel da bi vlada bila čim bolj odkrita pri tem, da nas točno informira, kaj se je dogajalo v teh conah. Če bi se spoštovala vsa pravila igre, bi te cone res lahko imele nek pozitiven učinek za državo, za nacionalno gospodarstvo. Sedaj pa tisti, ki so največ učinka imeli od njih, tudi sami priznavajo, pravijo, "ekonomska cona se ni prijela". Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Kdo želi? Gospod Avšič, izvolite.
Hvala za besedo. Daleč sva narazen, to je mogoče malo problem. Sicer je gospod Terčon že nekaj opazk na argumente za to, da bi bil sprejet vladni amandma, povedal. Tudi jaz sem zbegan pri tem, ko ni več v ospredju, vsaj po zadnji obrazložitvi, problem vključevanja Evrope v Evropsko unijo in prilagajanja naše zakonodaje. Kot se je dalo razumeti, je ta zakon, ki smo ga že v drugem branju sprejeli, v besedilu, kakršno je bilo predlagano, to, kar je potrebno uskladiti z zakonodajo. Slišali smo, da to postaja bolj notranji problem Slovenije. To je pa resnično malo večje vprašanje, kajti v podrobnem pregledu obrazložitve predlaganega zakona, kjer je večkrat poudarjena razvojna usmerjenost noveliranega zakona, zlasti stimuliranje na nova delovna mesta, je ravno argument, zaradi katerega sem se odločil vložiti omenjeni amandma. Obmejno območje, zlasti s Hrvaško, pa poglejte vse statistične podatke in boste videli, da krasi en skupni imenovalec: 15 in več odstotna stopnja nezaposlenosti. Mislim, da cone, kjer bi bila stimulacija na zaposlovanju tam, kjer je že danes težko najti ljudi in jih je potrebno voziti iz drugih regij, tu ne mislim na cono v Mariboru, so bolj vprašljive s tega vidika. Stimuliranje tovrstnega razvoja je potrebno pač v okoljih, ki razvojno zaostajajo. Še enkrat pa poudarjam, da mi stem amandmajem, ki smo ga včeraj sprejeli, nobene cone ne bomo še ustanovili, da je vse še v rokah interesa. Najprej morajo biti interesenti, ki so pripravljeni cono ustanoviti, potem je v rokah lokalnih skupnosti, ki morajo pripraviti prostorske plane inizvedbene urbanistične načrte za tovrstne cone, je v rokah vlade in je v rokah carinske uprave. S tezo, da je nesmiselno, da bi vladi prepuščali tovrstne odločitve, se pač ne morem strinjati, kajti skoraj ni zakona, ki ga sprejmemo v tem parlamentu, kjer ne prepuščamo vladi operativnih odločitev. Vsa zakonodaja, ki jo mi sprejemamo, je taka, da vladi prepuščamo odločitve, državni zbor pa z zakonom ustvarja podlago za tovrstne odločitve. In ta teza, da mi sedaj ne moremo prepustiti vladi tega odločanja, pač enostavno ne more zdržati. Če bi to zdržalo in če nekateri argumenti zdržijo, potem bi morala biti novela tega zakona bistveno drugačna in bi morali biti praktično vsi členi spremenjeni ali pa celo črtani, predvsem pa tisti, ki govorijo o pogojih za ustanovitev novih con. Teh pogojev v zakonu, če ostane tak, kot je bil predložen, in če bo sprejet amandma vlade, ni več treba. V tem primeru ostajata dve coni in konec in pika. Potem temu tako recimo, nobenih con več v Sloveniji ne bo. Ti dve, ki pa sta, bosta pa delali do leta 2010. Vendar zakon ki ga bomo sprejeli, ima vse vsebine, kako cono ustanoviti, pod kakšnimi pogoji in pod kakšnimi pogoji bo delovala. Spremenjeni so pogoji, ki se nanašajo na davčni sistem, kar ni v skladu z evropskimi predpisi. Zato se čudim strahu pred tem, da bi zakon, kot smo ga v drugem branju sprejeli, ostal tudi dokončno sprejet. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Poslanec Diaci.
Hvala za besedo. Prosil bi gospoda državnega sekretarja, da nam definira pojem ekonomske cone, ker kolikor jaz ta pojem poznam, me argumenti vlade niso prepričali, da bi podprl ta amandma. Hvala.
Spoštovani kolega, razpravljamo o amandmaju, vi pa bi radi razširili vašo razpravo na širše stvari.
To ne drži, gospod predsedujoči. Jaz razpravljam o zakonu o ekonomskih conah in o amandmaju na ta zakon.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavniku ministrstva. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Na ta tri vprašanja oziroma na ta vprašanja, ki ste jih trije poslanci postavili, in pa tudi na vprašanje, ki ga je postavil gospod Jerovšek, je v bistvu v amandmaju vlade v obrazložitvi natančno obrazloženo, in to vsaj v petih točkah so obrazloženi razlogi, zakaj vlada ne predlaga sprejema tega amandmaja. Gospod Terčon, v ničemer ni vlada želela rangirati eno od teh petih točk. Sam sem posebej izpostavil, bi rekel, davčno neenakopravnost. Če ste že personificirali odgovor vlade in obrazložitev, ki jo je vlada sprejela na današnji seji, s samo funkcijo državnega sekretarja, pristojnega za davčni in carinski sistem, potem moram ravno v tem kontekstu povedati, zakaj sem to izpostavil. Uvajanje davčneenakopravnosti v naš davčni sistem seveda je v pristojnosti ministrstva za finance in pristojnega državnega sekretarja, da do tega ne pride. Zato sem moral izrecno izpostaviti to točko dva, ki o tem govori. Hkrati s tem bi tudi opozoril na to, da imamo kodeks poslovnega ravnanja pri obdavčevanju podjetij. Gre v bistvu za en kodeks, na podlagi katerega se med evropskimi državami znotraj nekih asociacij, znotraj nekih medsebojnih sporazumov, dogovorov, ocenjujejo ravnanja posameznih držav, kako gledajo na nekatere uveljavljene davčne principe v fiskalnih sistemih. Če smo tu, ravno v te času poteka tudi ta ocena, seveda ne more biti vseeno, da bi mi sami zagovarjali, kajti to je resnično lahko v tem kontekstu notranja stvar, kako bi lahko s fiskalnim sistemom izrecno preferirali nekatera področja, nekatere davčne zavezance in podobno. Ne moremo, ker za to nimamo podlage, in ker je lahko takšna zadeva zelo hitro plod ustavne pobude. Zato sem opozoril. To, kar je poslanec Diaci vprašal, kaj je bistvo ekonomske cone, bistvo ekonomske cone je, da pod določenimi pogoji država omogoči neke ekonomske olajšave širše, da se to področje ekonomsko razvija. Da se razvija v smislu, da subjekti normalno delujejo, zaživijo in delujejo in poslujejo naprej. Ekonomske cone tako, kot so danes, v tem trenutku, iz podatkov, če hočete tudi, ker je bilo omenjeno iz tega intervjuja, kjer je predsednik uprave Luke Koper, mislim, da zelo pošteno in zelo fer in zelo strokovno odgovoril, da ekonomska cona, tako kot je bila zastavljena,v teh pogojih ni prinesla vsega tistega, kar bi lahko. Ni mogla, kajti število zaposlenih se ni povečalo, povečale so se seveda investicije, za te investicije pa itak namenjamo v našem davčnem sistemu 40% davčne olajšave pri investicijah tekočega fiskalnega leta. To seveda ni bil glavni namen. Glavni namen zakona takrat, ko je bil sprejet, je bil postaviti se v enakopravni položaj z nekaterimi fiskalnimi sistemi drugih držav. Danes so razmere po tistem času drugačne. Danes Evropa zapira "off shore" ravno zaradi tega principa enakopravnosti. Zaradi tega smo mi predlagali sploh novelo zakona o ekonomskih conah na splošno. V smislu tega, kar je pa bil predlagani amandma, pa iz teh razlogov, ki so v petih točkah izrecno navedeni, da tudi zavračamo ta amandma, ocenjujemo, da že obstoječi zakon o državnih pomočeh, državne sheme oziroma sheme državnih pomoči zagotavljajo bistveno večje transparentnejše in boljše možnosti za investicije za zaposlovanje v teh področjih, kot ste, gospod Avšič, navedli, kot da bi to regulirali z zakonom o ekonomskih conah, ki je lahko s tega vidika sporen. To ne pomeni, da je vlada proti temu, da bi se na teh področjih to dalo uveljaviti, da bi se to zmanjševalo, da se to ne bi stimuliralo. Ravno nasprotno. Izkoristiti je treba obstoječe sheme državnih pomoči, ne pa da to dodatno uvajamo na tak netransparenten, bi rekel, predvsem pa z davčnega sistema neenakopraven način za ostale davčne zavezance. To je razlog, zakaj smo to tako v obrazložitvi zapisali in zakaj sem izrecno te stvari izpostavil kot take. To je torej razlog, zakaj vlada izrecno zavrača ta amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Prosim. [[Glas iz ozadja.]] Poslanec Terčon.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz bom zelo kratek. Gospod državni sekretar! Mislim, da je gospod Avšič že prej odgovoril na vse vaše trditve, ki ste jih zdaj izrekli. Z amandmajem, ki je bil sprejet v drugem branju s prvopodpisanim gospodom Avšičem, ni dana nobena obligatornost ustanavljanja ekonomskih con na območjih, ki so predlagana. Torej, mi ne ustanavljamo ekonomskih con. Po drugi strani bi pa obstoječo ureditev, če bi jo brali striktno pozitivno, lahko tolmačili tudi tako, da bi morali ekonomske cone nekje imeti, kjer jih sploh nimamo. Res ne vem, kje ste prišli do tega zaključka in kje ste določili te kriterije kar tako, da tukaj so lahko oziroma morajo biti, tukaj pa niti možnosti, kjer mi predlagamo, ne more biti, da bi lahko bila. Zato me ta vaša obrazložitev ne prepriča in ostajam pri svojem.
Hvala. Besedo ima še poslanec Avšič.
Napovedujem zahtevo ali prošnjo za 15-minutno pavzo po končani razpravi pred odločanjem, da se še enkrat v poslanski skupini posvetujemo o tem amandmaju.
Zaključujem razpravo. Ali še kdo želi razpravljati? [[Ne želi.]] Podan je bil predlog za 15 minut odmora. Zaključujem razpravo. Bilo je predlagano 15 minut odmora za posvetovanje v poslanski skupini. Torej odrejam 15 minut odmora. Nadaljujemo ob 15.11.
Spoštovane kolegice in kolegi poslanci! Nadaljujemo s sejo. Prosim, da zasedete svoja mesta. Ugotovimo sklepčnost! Ugotovimo sklepčnost, prosim! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Sejo lahko nadaljujemo, ker smo sklepčni. Želi besedo poslanec Avšič v imenu poslanske skupine? [[Ne želi.]] Na glasovanje dajem amandma k A1 členu. Glasujmo prosim! Navzočih je 51 poslank in poslancev. 27 za, proti 17. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona? Ni porušena. Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujmo prosim! Navzočih je 54 poslank in poslancev. 44 za, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in se zahvaljujem predstavnikom vlade, Darku Končanu, državnemu sekretarju, in Mateji Vraničar, svetovalki. Hvala lepa. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAGOTAVLJANJU SREDSTEV ZA REALIZACIJO TEMELJNIH RAZVOJNIH PROGRAMOV OBRAMBNIH SIL REPUBLIKE SLOVENIJE V LETIH 1994 - 2003, ki ga je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Pozdravljam ministra dr. Antona Grizolda in Mirana Bogataja, državnega podsekretarja v tem ministrstvu. Želi predstavnik vlade besedo? Gospod minister, izvolite.
Spoštovani podpredsednik državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci! Na ministrstvu za obrambo smo v prvi polovici letošnjega leta ponovno ocenili najprej spremembe v mednarodnem varnostnem okolju države, nato uresničevanje dveh dokumentov, to je splošni dolgoročni program razvoja in opremljanja Slovenske vojske do leta 2010 in dokument obseg in struktura Slovenske vojske, tudi do 2010. Analizirali smo uresničevanje letnih programov za izvajanje akcijskega načrta za članstvo Slovenije v Natu in ocenjevali oziroma ocenili smo tudi uresničevanje temeljnih razvojnih programov v preteklosti. Skupna ugotovitev vseh teh analiz je bila, da država ne zmore zagotavljati kadrovskih, še manj pa materialnih pogojev za tako številčno vojno sestavo Slovenske vojske. O teh ugotovitvah smo vas sproti seznanjali prav v obdobju priprave nove resolucije o strategiji nacionalne varnosti. Glede na povedano smo na ministrstvu za obrambo pripravili predlog nadaljnjega preoblikovanja Slovenske vojske, katerega bistvo je, da se vojna sestava zmanjša, do največ 26.000 pripadnikov. Državnemu zboru smo predložili predlog novega splošnega dolgoročnega programa razvoja in opremljanja Slovenske vojske, s katerim bi nadomestili program iz začetka leta 2000. Po novem programu bo potrebno povečati sile za posredovanje [[to je tista vojaška struktura, ki ima popolno poklicno sestavo]] , razviti glavne in dopolnilne sile, zlasti sile za posredovanje in glavne sile je potrebno ustrezno opremiti, nadaljevati in zaključiti ključne bojne sisteme, ki so se začeli uveljavljati s temeljnimi razvojnimi programi, in seveda izboljšati splošno pripravljenost Slovenske vojske. Spremeniti je treba notranjo strukturo stalne sestave Slovenske vojske. Nov koncept Slovenske vojske je bil predhodno proučen tudi z eminentnimi tujimi vojaškimi strokovnjaki kot seveda tudi z delovnimi telesi zveze Nato. Koncept je v juniju letos obravnaval in potrdil svet za nacionalno varnost, potrdila pa ga je tudi vlada v juliju letošnjega leta, ko je sprejela program ukrepov za izboljšanje pripravljenosti Slovenske vojske v obdobju 2001-2004. Doslej smo na strateški, razvojni in konceptualni ravni opredelili temeljne usmeritve v resoluciji o strategiji nacionalne varnosti, ki jo je, kot veste, državni zbor sprejel v letošnjem letu. Pred zaključkom so dopolnitve obrambne strategije, ki jo bo sprejela vlada še v letošnjem letu, in znotraj ministrstva se zaključuje priprava predloga sprememb in dopolnitev zakona o obrambi. Da bi lahko proces preoblikovanja slovenske vojske nadaljevali in ga v nekem časovnem obdobju tudi že končali, je potrebno storiti najmanj troje. 1. Sprejeti proračun za leti 2002, 2003, in sicer v nezmanjšani višini, ker omogočata vsaj minimalna sredstva za redno dejavnost Slovenske vojske v naslednjih dveh letih, sicer seveda ne bo mogoče vzdrževati niti sedanjega stanja pripravljenosti vojske. 2. Sprejeti je treba spremembe zakona o zagotavljanju sredstev za temeljne razvojne programe, s katerimi bi podaljšali izvajanje zakona predvsem od leta 2003 do 2007 in s tem zagotovili dodatna sredstva. 3. Sprejeti je treba spremembe in dopolnitve zakona o obrambi, ki bi omogočile predčasno upokojitev določenega števila delavcev ministrstva oziroma uveljaviti druge rešitve, ki bi zagotovile kadrovske pogoje za nadaljevanje preoblikovanja Slovenske vojske zlasti na kadrovskem področju. Kot veste, sedanja kadrovska struktura Slovenske vojske ni ustrezna, preveč je visokih častnikov, premalo vojakov in seveda tudi podčastnikov. Predlog dopolnitev zakona o temeljnih razvojnih programih obrambnih sil narekuje predvsem potreba po nadaljevanju programov organizacije in opremljanja sil za posredovanje ter programov, s katerimi se podpira sistem poveljevanja in kontrole v Slovenski vojski, dopolnjuje logistika in tudi sistem zračne obrambe. Vsi vemo, da z rednimi letnimi proračuni ni mogoče zagotoviti izvajanja teh programov, poudarjam, so pa nujni, ne glede na to, ali bo Slovenija postala članica zveze Nato ali ne, in tudi ne glede na to, ali zmanjšujemo vojno sestavo Slovenske vojske ali ne. Zato predlagamo, da se s spremembo sedanjega zakona o temeljnih razvojnih programih v obdobju do vključno leta 2007 zagotovijo sredstva v skupni višini 65 milijard slovenskih tolarjev. Znesek se bo usklajeval letno, z gibanjem tečaja evra, predlagana sredstva pa bodo omogočila dokončanje 10. motoriziranega bataljona, 17. bataljona vojaške policije, vzpostavitev oziroma formiranje 20. motoriziranega bataljona, dopolnitev sistema poveljevanja in kontrole, logistike in zračne obrambe. Nadaljeval in dokončal se bo sistem zračne obrambe, predvsem s poudarkom na taktičnih nadzornih centrih, oblikovanju dveh enot za zaščito, enot za posredovanje, vzpostavljen pa bo tudi avtomatski nadzor nad orožji zračne obrambe, seveda z možnostjo vključitve v integriran sistem zračne obrambe. Kot ste videli, vlada dodatno predlaga amandma, in sicer, da se sredstva za sistem logistike povišajo od 15 milijard slovenskih tolarjev na 20 milijard slovenskih tolarjev. Glavni razlog, da smo prišli z amandmaji, je v tem, da je bila po nesreči na Počku v generalštabu Slovenske vojske izdelana celovita analiza stanja streliv oziroma streliv nad kalibrom 14,5 mm. Pred kratkim jo je obravnavala tudi vlada. Iz analize nesporno izhaja, da je potrebno začeti nemudoma nadomeščati določene vrste streliv, sicer tega ne bo mogoče zagotoviti v naslednjih letih. Večina streliv je bila namreč prevzeta od bivše jugoslovanske armade in samo neke vrste so se kupovale v zadnjih letih. Gre, poudarjam, za problem, ki ni samo materialne narave, ampak je neposrednega pomena, tako za pripravljenost Slovenske vojske kot tudi za varnost vseh njenih pripadnikov. Z rednim proračunom bomo poskušali vsako leto zagotoviti vsaj najnujnejša sredstva za redno dejavnost Slovenske vojske in temu bo morala biti prilagojena tudi ročnost kreditov za izvajanje temeljnih razvojnih programov. Podaljšanje zakona o temeljnih razvojnih programih, predlagamo do leta 2007. Zakaj? Zato, ker je plansko obdobje tudi po metodologije zveze Nato, 6-letno obdobje. V tem obdobju, kot rečeno, imamo razdelane rešitve za nadaljnji potek procesa preoblikovanja Slovenske vojske. Temeljnih rešitev v dosedanjem zakonu o temeljnih razvojnih programih, kot so pokrivanje nabav s posojili, protidobave, način knjigovodskega izkazovanja in pristojnosti vlade, da določa letne načrte in dinamiko nabav, ne spreminjamo. Sedanji sistem izvajanja zakona je namreč dobro vpeljan in v njem ne nastajajo neki nepremostljivi problemi. Gospod podpredsednik, glede na povedano, ponovno poudarjam, da predloženi zakon o temeljnih razvojnih programih, predstavlja sestavni del proračunskega paketa za naslednje obdobje, torej obdobje 2002-2003, in s tem predstavlja neko zaključeno celoto, ki bo skupaj z drugimi spremembami razvojnih, doktrinalnih in normativnih rešitev omogočila ne le višjo stopnjo pripravljenosti Slovenske vojske in njeno povezljivost z vojaškimi organizacijami zveze Nato, ampak bo omogočila uresničitev našega strateškega cilja, to pa je vzpostaviti, raje manjšo, vendar dobro opremljeno, izurjeno in učinkovito vojaško organizacijo. Glede na podporo matičnega odbora in pristojne komisije v državnem svetu, predlagam, da državni zbor zakon sprejme, skupaj seveda z redakcijskim dopolnilom k 3. členu, ki ga je oblikoval odbor za obrambo in seveda predlagam, da sprejmete tudi amandma vlade, ki sem ga pojasnil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za obrambo kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Predsednik odbora.
Hvala za besedo. Spoštovani. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za obrambo je na svoji 10. seji obravnaval omenjeni zakon, pri tem je bil seznanjen s predlogom zakona, mnenjem sekretariata državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve in pa z mnenjem komisije za politični sistem državnega sveta Republike Slovenije. Uvodoma je besedilo predloga zakona predstavil minister, gospod dr. Anton Grizold. S predlagano spremembo zakona o temeljnih razvojnih programih bi se po besedah ministra v obdobju vključno do leta 2007 zagotovila sredstva v višini 60 milijard slovenskih tolarjev. Znesek naj bi se letnousklajeval z gibanjem tečaja evra. Predlagana sredstva naj bi omogočila dokončanje opremljanja 10. motoriziranega bataljona in še nekaterih drugih enot. Minister je tudi poudaril, da je predloženi zakon sestavni del proračunskega paketa za leti 2002 in 2003 in obenem predstavlja celoto, ki bo skupaj z drugimi spremembami razvojnih, doktrinarnih in normativnih rešitev omogočila ne le višjo stopnjo pripravljenosti Slovenske vojske, temveč tudi njeno povezljivost z drugimi vojaškimi organizacijami. Seveda, po predstavitvi smo člani odbora postavljali tudi različna vprašanja, med drugim tudi, ali obstajajo kakršnakoli zagotovila, da se bodo dodatna sredstva v višini 60 milijard slovenskih tolarjev, ki so predvidena s predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona, namensko uporabila in da bo tudi realno planiranje. Pri tem se je opozorilo tudi na neskladje med obsegom in strukturo Slovenske vojske, ki je določena do leta 2010, in predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zagotavljanju sredstev za realizacijo temeljnih razvojnih programov do leta 2007. Izraženo je bilo mnenje, da vlada ne more zmanjševati obsega in strukture Slovenske vojske na 26.000 vojakov, dokler državnemu zboru ne predloži ustreznega zakonskega akta. Bilo je tudi mnenje, da bi morala vlada Republike Slovenije v trenutku, vsaj tako njeni predstavniki govorijo, z zmanjšanjem števila vojakov korigirati tudi akcijski načrt za članstvo v Natu. Bila pa so postavljena še nekatera druga vprašanja. Po končani splošni razpravi so člani odbora podprli sprejetje predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zagotavljanju sredstev za realizacijo temeljnih razvojnih programov obrambnih sil Republike Slovenije v letih 1994-2003 po hitrem postopku. Odbor za obrambo je na podlagi mnenja sekretariata državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zagotavljanju sredstev za realizacijo temeljnih razvojnih programov oblikoval in sprejel naslednji amandma k 3. členu: "V drugem odstavku 3. člena predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona se črta naslednje besedilo: 'V obdobju od uveljavitve sprememb in dopolnitev tega zakona.'." Obrazložitev je v tem, da je amandma sicer redakcijske narave, izhaja pa iz mnenja sekretariata državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve. Po opravljeni razpravi o členih predloga zakona oziroma amandmajih k posameznim členom je odbor za obrambo sprejel naslednji sklep: "Odbor državnega zbora Republike Slovenije za obrambo predlaga državnemu zboru Republike Slovenije, da predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zagotavljanju sredstev za realizacijo temeljnih razvojnih programov obrambnih sil Republike Slovenije v letih 1994-2003 obravnava in sprejme, skupaj z amandmajem odbora, po hitrem postopku." In kot je že omenil minister za obrambo, je vlada kasneje, to je 12.11., poslala v državni zbor tudi amandma, ki ga je minister tudi obrazložil. Torej, člani odbora za obrambo predlagajo, da se postopek nadaljuje tako, kot je predlagala vlada in da se sprejme. Hvala.
Hvala. Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve. Ne želi. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin. Samo moment, da malo zabeležimo kdo. Dajmo prosim dvigniti roke, kdor želi v imenu poslanske skupine. Hvala lepa. Besedo ima v imenu poslanske skupine LDS gospod Maršič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. V imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bi rad podal mnenje v zvezi s predloženim zakonom. Gre za pomemben dokument, ki nastaja v ključnem pomenu vstopanja Slovenije v euroatlantske integracije, mislim pa da predvsem v Nato. Pomemben je dokument, seveda ne zaradi tega, ampak predvsem zaradi razloga, da se Slovenska vojska oziroma naše obrambne strukture v skladu tudi z resolucijo o strategiji nacionalne varnosti, ki jo je sprejel ta državni zbor, pripravlja oziroma nadaljuje proces reorganizacije in v skladu s tem seveda tudi opremljanja lastne vojske. Zato liberalni demokrati podpiramo sprejemanje tega zakona vključno s predloženi amandmaji oziroma amandmajem, ki ga je predložila vlada v zvezi z nabavo dodatnih sredstev, predvsem za nabavo novejše municije. Smo pa seveda [[...]]
Dajmo, prosim, mir!
Bi pa rad predvsem poudaril dejstvo, da tisto, kar je gospod Petan v poročilu odbora za obrambo omenjal kot razpravo, so bile seveda predvsem razprave liberalnih demokratov, torej naših članov, in so se nanašale v bistvu na sprejemanje in hkratno sprejemanje tako tega dokumenta o temeljnih razvojnih programih kot tudi sprememb splošnega dolgoročnega programa razvoja in opremljanja Slovenske vojske, kajti zdelo se nam je pomembno, da bi se ta dva dokumenta sprejemala hkrati. Obseg in strukturo seveda bi po našem mnenju, takrat smo jih izrazili, morali sprejemati prej in ob nadaljevanju temeljnih dolgoročnih programov. Minister je takrat povedal in seveda tudi realiziral, da bo drugi dokument - kar pomeni splošni dolgoročni program razvoja in opremljanja Slovenske vojske - [[...]]
Še enkrat prosim za mir!
[[...]]posredoval v parlament pred sprejemanjem proračuna. To je bilo seveda tudi storjeno, čeprav lahko ugotavljamo, da do tega trenutka seveda nismo imeli prilike in možnosti obravnavati omenjenega dokumenta. Tako, to poglavje še vedno ostaja odprto. Pomembno je to predvsem zaradi tega, ker je bilo že uvodoma povedano, da sedaj temeljimo predvsem na obsegu in strukturi, torej v tem dokumentu o opremljenosti Slovenske vojske, ki je nastal 29. februarja 2000 in govori o strukturi celotnega obsega Slovenske vojske, ki šteje 66 tisoč 700 ljudi in ne 26 tisoč, kot je minister to napovedal, kot je vlada že obravnavala in je v novem dokumentu o obsegu in strukturi Slovenske vojske in splošnem dolgoročnem programu razvoja in opremljenost Slovenske vojske tudi zapisano. Tako ponovno poudarjam, mi bomo omenjeni zakon podprli, tudi zaradi tega, ker je povezan s sprejemanjem proračuna, ki bo kmalu tudi pri nas v nadaljnji obravnavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima v imenu poslanske skupine SDS, gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani. Torej to je eden od zakonov, o katerem je bilo seveda veliko razprav in vsak ima lahko seveda tudi svoj pogled. Vendar, če začnemo na začetku, če si postavimo vprašanje: kaj smo, kdo smo - tu verjetno hitro najdemo odgovor, da smo neodvisna država in na to smo seveda ponosni, ker smo tudi pred kratkim praznovali svojo 10 - letnico.Imeti državo pa pomeni tudi imeti svoje institucije, in to takšne, ki funkcionirajo, takšne, ki so dobre, ki lahko služijo namenu, za katerega so bile tudi formirane in ustanovljene in za katere se seveda tudi daje denar. To pomeni, če imamo svojo državo,da se moramo tako tudi obnašati. In tudi takrat, ko gre za stvari, ki nam niso povsem všeč, to tudi upoštevati. To se pravi tudi takrat, ko gre za finančna sredstva. Seveda se potem takoj postavlja vprašanje ciljev in kako to doseči in, ali imamo pri tem alternative. Po 11. septembru so se stvari bistveno spremenile in alternativ na katerekoli področju je vedno manj in še tam, kjer so, so običajno slabše, kot so bile pred časom. Če to vpletemo še v proces globalizacije, ki se pojavlja v svetu; globalizacije interesov, če začnem z gospodarskim področjem, politično globalizacijo in po 11. septembru je prav gotovo zelo aktualna tudi obrambna globalizacija, če lahko ta proces tako imenujem. Pri tem pa se seveda postavlja tudi vprašanje zagotavljanja lastne varnosti. Tu pa so lahko razmišljanja tudi različna. Alternative sicer so. Ena od poti je popolnoma samostojna pot. To pomeni, da moramo sami skrbeti zase, za svojo varnost, za svojo obrambo in pri tem je treba upoštevati, da moramo imeti sredstva za vsa področja. To se pravi, tudi na obrambnem področju, da pokrijemo vse možne vire ogrožanja z različnimi obrambnimi sistemi. Ali pa druga možnost, da iščemo povezave, zato sem tudi omenil globalizacijo. In seveda, tudi globalizacija je ena od možnosti, da poiščemo partnerje, da poiščemo zavezništva. In kot sem že prej omenil, po 11. septembru je to še kako pomembno. Stvari so se spremenile in zagotavljanje lastne varnosti je postavljeno pod drugače možnosti in tudi alternativ je pri tem bistveno manj. In seveda potem vprašanja vključevanja, če omenimo gospodarsko globalizacijo: vključevanje v EU ali ne - verjetno alternativ ni. Prav tako pa je tudi bistveno zmanjšana alternativa, če sploh je bila kdaj alternativa, ali Nato, ki predstavlja kolektivno varnost, ali pa kaj drugega. Ne glede na to, za kateri model se pač kdo odloči, v obeh primerih mora imeti svoje oborožene sile, mora imeti svoje vojake, mora imeti opremo in skrbeti za svojo varnost. Seveda pa se takoj pojavi pomembna razlika med obema potema. Če se odločimo za iskanje zavezništev, konkretno v našem primeru za Nato, potem je to organizacija seveda, ki ima 50 let zgodovine. To pomeni, da so se oblikovali določeni standardi, določena pravila, določeno pravilo obnašanja. To je znano, o tem ni diskusije. Diskusija je lahko samo o tem, če nam seveda ti standardi, ta pravila odgovarjajo ali ne. Razlika seveda od tega je pa samostojna pot, pri kateri lahko do onemoglosti diskutiramo o posameznih standardih, kaj je potrebno, kaj ni potrebno, zakaj to, zakaj ono kar je seveda nam znana metoda, da izgubljamo čas in nič ne storimo. Predlog, ki je pred nami, je v bistvu nujen in potreben v obeh primerih. Sedaj pa, če gremo na konkretne zadeve, na našo državo. V Sloveniji se je politika skoraj konsenzualno odločila za povezovanje in iskanje zavezništev, se je odločila za pot v Nato. To pa pomeni, da sprejmemo tudi določene standarde, določena pravila obnašanja. Na osnovi tega, tako rekoč konsenza v parlamentu so predstavniki naše države seveda to vzeli kot podporo temu. Pri tem je bilo seveda dano veliko obljub v mednarodnem merilu, tudi v Bruslju na sedežu zavezništva in sedaj je preteklo toliko časa, ko je z obljubami konec, ko obljubam nihče več ne verjame in ko je treba nekaj storiti tudi v praksi in te obljube izpolniti. To se pravi, treba je preiti od besed k dejanjem. Denar, ki je seveda opredeljen v tem zakonu, je tisti, ki omogoča, da bi naše oborožene sile dosegle tiste standarde, ki veljajo v zavezništvu. Seveda, to je namenski denar, ki se lahko potroši samo za nabavo opreme in oborožitve. Dejstvo je, da smo ta zakon imeli že od leta 1994, da je [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Prosim za mir v dvorani!
Da je večina teh sredstev, ki so bila zagotovljena do leta 2003, že porabljena. In seveda s tem denarjem, ki ga zagotavlja ta zakon, se ta pot nadaljuje. Torej gre za namembnost, za konkretna sredstva, za namenska sredstva za nabavo oborožitve in opreme. Seveda, denar, ki je bil v preteklosti na razpolago, je bil tako rekoč porabljen. Treba je pogledati resnici v oči in povedati, da marsikdaj namembnost tega denarja ni bila takšna, kot bi bilo treba. Vsaj v medijih je bilo zaslediti, ker kaj drugega je bilo težko tudi resno ugotoviti, da se s tem denarjem ni vedno ravnalo popolnoma racionalno. In to je nekako dokazala tudi študija članov, predstavnikov zavezništva, ki so budno spremljali našo pot, naše približevanje zavezništvu, zvezi Nato. Omenil bi samo študijo generala Garretha, ki upošteva naše dejansko stanje in ki upošteva tudi naše možnosti, naše gospodarsko stanje, naše gospodarske možnosti in možnosti države glede oboroženih sil, ki izhaja iz naše gospodarske možnosti. Tu so opredeljeni včasih tudi drugačni cilji, kot pa je bil tudi porabljen denar v preteklosti, vendar je to sedaj druga zgodba. Dejstvo je, da je sredstva, ki se bodo namenila za to področje, treba skrbno načrtovati in potem tudi skrbno trošiti. Pri tem bi omenil protidobave, se pravi, da z domačim blagom nekako odplačamo nakupe, ki se bodo vršili tudi v tujini. To smatramo kot dvostransko pot: če kupujemo od nekoga drugega, potem tudi želimo, da tisti kupi naše izdelke. In, seveda, tu se pač pojavlja vprašanje nadzora nad porabljenimi sredstvi. Izkušnje iz preteklosti niso ravno najboljše, zato je prav,da opozorimo tudi na to, kajti ne bi želeli, da bi imeli kakršnekoli težave ali probleme, pri tem pa naša varnostna struktura ne bi bila nič boljša, kot je sedaj, ali naše oborožene sile ne bi bile oborožene tako, kot bi lahko bile. In, seveda, da pri temupoštevamo, da je v prvem planu interes države, in pa da tudi obljube, ki smo jih dali v tujini, pokažejo našo verodostojnost, da smo to tudi sposobni izpolniti. Dober nadzor nad porabo teh sredstev je tudi najboljši odgovor tistim, ki standarde v državah z dolgoletno državnostjo - in ki so tudi članice Nata - skušajo politizirati z vprašanjem, kot se temu reče, ali več topov ali več masla, da takoj damo odgovor. Kajti, edino dober nadzor nad to porabo, nad porabo teh sredstev je lahko nek garant, da bomo dosegli cilje, ki smo si jih zastavili. Brez zastavljenih ciljev pa napredka tudi ne more biti. Kot sem dejal, z dobrim nadzorom in s spoštovanjem obveznosti, ki smo jih tudi slišali od predstavnikov naše vlade v zvezi s protidobavami in s tem tudi z uporabo tega denarja, seveda v Socialdemokratski stranki podpiramo takšen predlog in pričakujemo, da bo Slovenija dosegla tisti nivo obrambne pripravljenosti, ki jo sami tako ali tako moramo imeti, ne glede na to, ali se bomo vključevali v Nato ali ne, kajti oborožene sile gradimo predvsem zase. Vključitev v Nato, ki je ena od naših prioritet naše politike, pa je mogoče samo tista spodbuda ali pa tista šiba, ki nas nekako prisiljuje, da se ne izgubljamo v nepotrebnih razpravah: zakaj je tako, ampak: kako do tega priti, na čim cenejši način in ob čim višjem efektu. In seveda, če imamo to v mislih, potem v Socialdemokratski stranki podpiramo ta zakon in tudi želimo, da bomo dosegli pogoje, ki jih zavezništvo od nas pričakuje, še posebej v luči srečanja v Pragi, ki bo naslednje leto, to se pravi, to je tako rekoč pred vrati, da bomo pripravljeni vsekakor bolj, kot smo bili pred srečanjem v Madridu, ker je bila bolj verbalna želja, da bi se nam to uresničilo, pri tem pa seveda kup stvari nismo imeli urejenih. Naša želja je, da bi sedaj bili bolje pripravljeni. V tem smislu bomo tudi podprli ta zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku poslanske skupine SMS, gospodu Štembergerju. Izvolite.
Hvala za besedo. V Stranki mladih Slovenije ob tokratnem predlogu vlade Republike Slovenije, da spremembe zakona obravnavamo po hitrem postopku zaradi interesa obrambe države, želimo najprej poudariti, da je za razliko od večine ostalih zakonov, ki jih vlada predlaga za sprejetje po hitrem postopku, zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o zagotavljanju sredstev za realizacijo temeljnih razvojnih programov obrambnih sil Republike Slovenije v letih 1994 do 2003 res treba sprejeti po hitrem postopku. Potrebne po kvalitetni in varni vojaški opremi, ki naj jih zagotovijo te spremembe zakona v Stranki mladih Slovenije ocenjujemo kot realne. Vendar opozarjamo tudi na to, da vlada marsikdaj v celofan novih potreb rada zavije tudi, in predvsem, kaj drugega. Spomnimo se na nakup vladnega letala, ki ga ob obrazložitvi predloga predlagatelji niso zapisali kot enega izmed vzrokov, zakaj primanjkuje sredstev za oboroževanje naše države. Ves denar in nova, boljša oprema ne bo nič zaleglo, če se ne bo nadaljevala reorganizacija Slovenske vojske. Ta mora zagotoviti prestrukturiranje in posodabljanje ter prilagajanje standardom Nata. Ker je članstvo v Natu eden prednostnih političnih ciljev, je zato treba ne samo predvideti oziroma napraviti načrt, temveč dejansko rešiti vsapolitična in strateška vprašanja, povezana z vstopom v Nato. Skratka, v Stranki mladih Slovenije bomo spremembe zakona podprli, predvsem v želji, da v prihodnje zaradi slabe vojaške opreme ne bodo umirali slovenski vojaki. Morebitnemu neracionalnemu trošenju teh sredstev, tipa vladno letalo, pa odločno nasprotujemo.
Hvala. Želi nastopiti še predstavnik katere druge poslanske skupine? [[Ne želi.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker se nihče ni pismeno prijavil, omejujem razpravo na pet minut. Želi kdo razpravljati? Gospod Jelko Kacin, izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik oziroma predsedujoči, gospod minister! Kot je povedal že Dorijan Maršič, naša poslanska skupina vsekakor podpira sprejetje tega zakona. Toda ravno pogovor in skupno spoznanje, da je treba ta zakon sprejemati sočasno z nekaterimi drugimi razvojnimi dokumenti na področju obrambe, nas je pripeljalo do spoznanja in dodatnega stališča, da pričakujemo še nekatere druge dokumente. Kot nam je bilo danes tu povedano, zagotovljeno in tudi dokazano, je vlada svoj del obveznosti pravočasno izpolnila in gradivo v državni zbor poslala. Toda to še ne pomeni, da so poslanci s tem gradivom seznanjeni. Zato želim izkoristiti to priložnost, da gospoda Petana, predsednika odbora za obrambo, ki je imel zelo dolg nastop v imenu svoje poslanske skupine, uradno pozovem, naj vendar zagotovi in omogoči sejo odbora za obrambo pred začetkom proračunske razprave, da bi to gradivo, namesto da je spravljeno v ne vem katerem predalu ali blagajni, opravilo svoj namen - da se z njim poslanci in poslanke v matičnem delovnem telesu pravočasno seznanijo in potem vsa ta prizadevanja sočasno brez kančka dvoma tudi podprejo. [[Nemir v dvorani.]]
Moment! Prosim za mir v dvorani.
Zdi se mi, da bi bilo to dobro in primerno tudi zato, da bi javnost podporo, ki jo izkazuje državni zbor, tudi razumela in bi morda to vsaj delno prispevalo tudi k bolj aktivnemu odnosu naše javnosti pri prizadevanju slovenskih političnih strank, državnega zbora in vlade za polnopravno članstvo v zvezi Nato. Skratka, pričakujem, da bo predsednik odbora za obrambo poskrbel za to, da bomo gradivo, ki nam je namenjeno, pravočasno dobili, obravnavali, se do njega opredelili, in to še pred začetkom proračunske razprave. Hvala lepa, gospod predsedujoči.
Hvala. Replika mogoče? Gospod Petan, prosim.
Hvala za besedo. Torej, gospod Kacin, sam sem dobil gradivo od predsednika državnega zbora, tako kot vsi ostali poslanci. Zdaj, če ga kdo ni dobil, to ni potem moja zadeva. Kdaj pa bo ta zadeva tudi obravnavana na državnem zboru, se boste vi v koaliciji lažje uskladili, imate predsednika državnega zbora. Ta točka ni uvrščena na decembrsko sejo. Torej, tu sem sam do neke mere brez moči. Kako naj zdaj jaz kot opozicijski poslanec, kljub temu da sem predsednik odbora za obrambo, usklajujem koalicijske zadeve? Jaz sem pa dobil gradivo, sem še posebej pogledal - ne na moje ime, ampak je prišlo najprej iz kabineta predsednika parlamenta. To se pravi, da smo ga vsi dobili. Če pa ga niste dobili, se pa dogovorite, ker ni bilo poslano na moje ime, ker nekatera gradiva prihajajo na moje ime. To pa ni bilo v tem smislu in sem še posebej pazil na to. Ne vem. Zmenite se v koaliciji, danes ste "razštelani" do onemoglosti; in včeraj tudi. Ne morete se zmenite, potem pa zahtevate od opozicije [[...]]
Prosim, dajmo razpravljati o zakonu, ne o nekih drugih stvareh.
Ja, tam bi bili prej se spomnili, pa bi prej koga drugega opozorili, naj to se v koaliciji reši, ne zdaj na tak način reševati, ob tem zakonu, to. Zame je ta zakon pomemben. V opoziciji ga podpiramo, tako kot v opoziciji podpiramo tudi nekatere druge programe, ki jih vlada obljublja od zunaj, bolj kot pa predstavniki vladajoče koalicije. In dajmo že enkrat razčistiti, kaj je čigavo delo. Hvala.
Hvala. Replika. Gospod Kacin.
Gospod predsedujoči, hvala za besedo. Prosil bi vas, da zaščitite avtoriteto predsednika državnega zbora, kajti to, kar je pravkar uprozoril predsednik matičnega delovnega telesa, je preprosto rečeno neprimerno. Mi, člani odbora za obrambo smo se pred začetkom obravnave te točke dnevnega reda, potem ko nam je vlada zagotovila, da je gradivo posredovala v državni zbor, posvetovali in ugotovili, da tega gradiva nihče od nas nima. Zagotovo pa je predsednik matičnega delovnega telesa to gradivo dobil. To je sam zdaj tudi priznal. To, o čemer sem razpravlja pred tem, je samo poziv, v katerem prav lepo prosim, sicer predstavnika opozicije, ampak predsednika matičnega delovnega telesa, naj omogoči razpravo na delovnem telesu pred začetkom proračunske razprave prihodnji teden. Nič več in nič manj. To, da se pa tukaj to izkoristi za napad na koalicijo, se mi zdi pa najbolj neprimerno, predvsem pa se mi zdi neprimerno zgovarjanje na predsednika državnega zbora. Dobro vemo, kdo je zahteval to gradivo, zahtevalo ga je matično delovno telo, ga je očitno tudi dobilo in tovrstna razprava in tako sprenevedanje, ni primerno. Jaz samo prosim, naj gospod predsednik odbora za obrambo opravlja svojo funkcijo in nič več.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Maršič.
Gospod podpredsednik, v bistvu sem tudi jaz imel repliko, ki je šla v smeri kot jo je gospod Jelko Kacin ravnokar izpostavil. Kot predsednik odbora bi gospod Petan, ne glede na to, da je član opozicije, moral vedeti, da je v njegovi funkciji, da seveda obravnava dokumente, ki so še posebnega pomena za obravnavo proračuna. In to je bilo takrat na odboru za obrambo tudi povedano, da se bo ta dokument, ki je bil že večkrat omenjen in ga je minister tudi obljubil, obravnaval pred samo obravnavo proračuna. Dejstvo pa je, da tudi če danes peljemo postopke, bo prepozno in preprosto ga pred obravnavo proračuna ne bomo mogli obravnavati.
Hvala lepa. Gospod Petan. Se opravičujem, samo izgleda, da razprava ni vezana na zakon. Izvolite, prosim. Ampak, opominjam vas, dajte govoriti v smislu, kar nekako napoveduje ta zakon. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Dovolite, da vas seznanim, da sem dodelitev o "matičnosti" danes zjutraj, ko sem prišel v službo, dobil - da je odbor za obrambo matični odbor. Gospodje! Potem se pa dogovorite, da je treba iti po hitrem postopku, da bi to morali dobiti prejšnji teden, ne vem mogoče pred tem, ko je šele prišel zakon. Poleg tega pa naj povem naslednje. Na odboru je bilo podano stališče s strani gospoda Kacina o zadevi, o kateri je govoril, nič pa ni odbor o tem sklepal, ampak je minister sam dejal, da je vlada o tem razpravljala, da je sprejela ta zakon in da ga bo poslala v najkrajšem možnem času v parlament. Ni bilo na nobeno zahtevo, tako kot ste, gospod Kacin, povedali. Danes sem dobil matičnost. Če hočete, lahko še danes skličem sejo odbora, po poslovniku, tako kot je potrebno. Včeraj je pa nisem mogel, ker še nisem dobil dopisa. Lahko, da je bilo kje na poti mogoče za kakšen dan, ampak "matičnost" je prišla danes. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Prosim, da se omejimo na zakon kot takšen. Želi še kdo razpravljati? Ne želi. S tem zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Kot je bilo že povedano, imamo dva amandmaja. Prvi amandma [[...]]Oprostite, pozabil sem dati na glasovanje sklep, ki sem ga malo prej predlagal. Glasujmo prosim! Navzočih je 50 poslank in poslancev. 42 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Kot sem že povedal, imamo dvoje amandmajev. Prvega je predlagal odbor za obrambo. Napisan je v poročilu odbora, z dne 12.11. k 3. členu. In še en amandma k 3. členu, ki ga predlaga vlada Republike Slovenije, dobili ste ga pa v posebnem pismu 11.11.2001. V razpravo dajem člen in oba amandmaja. Želi kdo razpravljati? Vidim, da razpravljavcev ni. Zaradi tega bomo prešli k odločanju o amandmajih. Na odločanje dajem prvi amandma k 3. členu odbora za obrambo. Prosim, glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet. V odločanje dajem drugi amandma, to je amandma vlade Republike Slovenije. Glasujemo, prosim. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o 3. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Člen je bil sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? Prosim za mir. Še enkrat prosim za mir. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi, prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo, prosim. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Preostali členi so bili sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem in glasujemo o naslovu zakona. Glasujmo, prosim. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Naslov zakona je bil sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo - predloga zakona. Ugotavljam, da sta bila k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeta dva amandmaja oziroma da je bil amandmiran 3. člen. Če želijo k temu členu kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, če želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti. [[Ne želi.]] Amandmaja tudi ni noben napovedal. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika, sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona? [[Ni.]] Prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 60 poslank in poslancev, 53 za, proti eden. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Ker še ni poročila k točki 22, prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O VARSTVU ŽIVALI PRED MUČENJEM. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec Pavel Rupar. Želi predlagatelj zakona besedo? Izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči, gospe in gospodje! Pred odločanjem je predlog zakona o varstvu živali pred mučenjem, ki sem ga leta 1998 vložil v proceduro v prejšnjem sklicu državnega zbora. K temu me je vodilo do takrat še zelo neurejeno stanje, predvsem na področju varstva živali, ter zakoni, ki niso bili urejeni tudi glede mučenja, poleg človeka, edinih živih bitij, ki imajo v celoti živčni sistem tudi za to, da jih opozarja na bolečine, ki jim jih predvsem v sodobnem življenju največkrat povzroča prav človek. To se pravi, da živali niso bile, trdim pa, da še sedaj niso dovolj pravno zaščitene. S sprejetjem tega zakona bo Slovenija vsaj približno izenačena z drugimi državami Evropske unije, ki take zakone že desetletja imajo vgrajene v svoj pravni sistem. Rad bi opozoril, da nas na sprejetje zakona opozarja tudi članstvo v Organizaciji združenih narodov, deklaracija o pravicah živali in ne nazadnje tudi Unesco, za katerega [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Moment! Ponovno prosim za mir v dvorani. Izvolite.
Hvala lepa. Ter, seveda, tudi druge evropske konvencije, ki govorijo o zaščiti živali. Sam ne bi rad govoril, kaj vse se z različnimi vrstami živali dogaja, bi pa rad opozoril, da zakon, ki je bil sprejet po vložitvi tega zakona in je sedaj v veljavi, vendar ne zagotavlja povsem in čisto vse, kar bi moral. S tem zakonom, čeprav so marsikateri ugotovili, da ne spreminjamo nič -sam to seveda kategorično zavračam. Prav gotovo bodo, če bo zakon sprejet, živali zelo oziroma bolj varne, predvsem proti tistim, ki jim je zakon namenjen, proti mučiteljem, proti raznim prevoznikom, proti drugim, ki z živalmi ne ravnajo tako, kot se v svobodnem svetu in Evropi spodobi. Žal mi je, da zakon ni dobil podpore pri matičnem telesu. Tisto, kar lahko berem oziroma smo prebrali v poročilu, tudi ministrstva za kmetijstvo in ministra Buta, je seveda po mojem hinavščina. Zato, ker govori, da sicer zakon je v redu, da je lepo, da skrbimo za živali, da pa - seveda, s figo v žepu - vse vas poziva k temu, da ga ne sprejmete. Apeliram na vse, da podprete tudi amandmaje, ki so jih vložili kolegi z drugih strank, ki so smiselni in dopolnjujejo vložen predlog. Sam seveda apeliram na vse, ki vam živali kakorkoli pomenijo - ne zgolj pri fotografiranju za razne časnike, pač pa tudi kot, bom rekel, prijateljstvo, tudi kot ljudi, ki daste nekaj na varstvo živali - da ta zakon podprete. Vnaprej se vam zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Izvolite, gospod predsednik.
Hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Predlog zakona o varstvu živali pred mučenjem, ki je vložen v zakonsko proceduro po hitrem postopku, je obravnaval naš odbor, odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. V imenu predlagatelja je to predstavil odboru kolega Franc Sušnik, nato smo poslušali mnenje vlade, katerega je že predlagatelj, kolega Rupar, tudi povzel. Jaz bom povzel samo mnenje sekretariata in tudi mnenje odbora na koncu. Torej, sekretariat meni, da ta zakon, torej da je ta tematika urejena že v sprejetem zakonu, ki smo ga sprejeli v letu 1999, in da bi bilo bolj smotrno predlagati spremembe tega veljavnega zakona oziroma predlagati novelo zakona. Temu je naš odbor prisluhnil in se s tem tudi strinjal, tako da je na koncu sprejel sklep, da se zakon obravnava po hitrem postopku in da se sprejme sklep, da se zakon o varstvu živali pred mučenjem ne sprejme. Hvala lepa.
Hvala. Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? Žal moram ugotoviti, da ga ni. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prosim, gospod Rupar, v imenu poslanske skupine SDS.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi. Poslušal sem komentar predsednika odbora za kmetijstvo. In moram reči, da se mi zdi še bolj nesmiseln, kot pa se mi je zdel prej. Čisto preprosto zato, ker v eni besedi soglaša z opozarjanjem oziroma s tistimi, ki se borimo za živali proti mučenju, soglaša, da je v Sloveniji stanje neurejeno, soglaša s hitrim postopkom, potem pa pravi: zavrnite vse skupaj. Opozoril bom samo v imenu Socialdemokratske stranke na nekaj zelo krutih dejstev, ki se v Sloveniji dogajajo. Rad bi opozoril na škandalozen transport živine v kamionih, ki potujejo prek Slovenije, ki nimajo niti enega oskrbovalnega postajališča, torej jih čez Slovenije vozimo tako kot marsikoga drugega, tudi žejne in lačne, da bi to moralo biti kmetijstvo tisto, ministrstvo za kmetijstvo prvo in odbor prvi, ki bi podprl - in podpre ga lahko s sprejetjem tega zakona. Rad bi tudi opozoril, da policijske postaje nočejo prevzeti nobene odgovornosti pri aretacijah oziroma kaznovanjih ljudi, ki mučijo živali, razen v primeru, če ga ne dobijo na licu mesta. Spomnite se norega mučenja mačk v občini, iz katere izhajam, pa do danes nisem slišal niti da bi kdo ovadil tiste mučitelje, ki so na grozovit način ubijali in mučili živali. Rad bi opozoril, da v Sloveniji še vedno nimamo uradnega azila za živali: da bi ga država podpirala, da bi mu omogočila financiranje, da bi kakorkoli skrbela za ljudi - pozabimo na Maribor, pozabimo na Koper, to so ljudje, ki delajo za te živali samoiniciativno, iz svojega denarja, zbirajo ga. Spomnite se na Slovenko leta, kako smo ji vsi ploskali, ko je dobila ta naziv, češ, gospa pa res pridno zbira najdene živali, skrbi za zapuščene pse. Koliko je ta država tej gospe nudila? Koliko smo ji pa dali s tem, ko smo ji dali naziv Slovenke leta? Nič! Nič od nič. Zakon, ki ga imate pred sabo, ki ga imam v roki, pa vendar ureja te stvari. Vse to, na kar sem zdaj opozoril in še na druge stvari, tudi okoli ravnanja z živalmi po domovih, kjer se dogajajo krute slike. Tudi to je v tem zakonu urejeno. In če bi ga z iskrenim dostojanstvom do živali, s skrbjo, ki je včasih tako poudarjena, res prebrali in dejali, da tak predlog, kot v primerih, ko najdete primere mučenja živali, če bi ministrstvo za kmetijstvo imelo res čut in pravi odnos, pa tudi predstavniki odbora za kmetijstvo, potem ne bi nikdar predlagali, da ga zavrnete. Nikdar. Tako bomo pa še vedno in naprej gledali razne funkcionarje z mucki v naročjih, s kužki ob sebi, poslance državnega zbora, kako božajo živali po časopisih in po medijih, zraven jim je pa povsem vseeno, če jim sto in sto krav, prašičev in drugih živali pogine med transportom mimo njihovih krajev. Zame je to škandalozno. In še enkrat pozivam, ne poslušajte in ne sprejmite predloga odbora, pač pa podprite zakon, če so vam živali vsaj malo mar. Hvala.
Hvala. Želi nastopiti še predstavnik kakšne druge poslanske skupine? [[Ne želi.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Razpravo omejujem na 5 minut, ker se nihče pisno ni prijavil. Želi kdo razpravljati? Prosim. Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Dejansko so verjetno kolegice in kolegi postavljeni pred, če bi se dobro posvetili vsem ocenam, mnenjem - tako vlade kot sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve in nenazadnje, če bi natančno pregledali tudi predlog zakona, ki ga je moj poslanski kolega, vodja poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke vlagal in potem tudi vložil. Težko se je odločiti, zares. Je pa bistveno, tako iz mnenja vlade kot mnenja sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, kjer je moč razbrati, da predlog zakona o varstvu živali pred mučenjem, ki ga je vložil poslanski kolega, gospod Rupar, vsebuje nekatere novosti, nekatere spremembe obstoječega zakona, čeprav so mnenja in želje seveda, da bi bilo bolje dopolniti obstoječi zakon, sprejeti novelo zakona in tako naprej. Mislim, da zdaj niti ni prostor, niti čas, da bi se tu prerekali in ponovno iskali krivca na politični osnovi, torej ali je opozicija ali pozicija. Mislim, da je dejansko nekaj, kar je bilo povedano s strani predlagatelja, res. Torej, da so stvari, ki v obstoječem zakonu niso opredeljene, da bi bilo dobro, da bi se te stvari opredelile. Seveda bi bil zelo vesel, če ta trenutek slišal tudi zelo neodvisno, strokovno oceno, ali je res moč obstoječi zakon dopolniti z vsem tistim, kar ta novela oziroma ta predlog novega zakona prinaša, ali pač ne. Ali bi bilo mogoče bolje sprejeti predlog zakona o varstvu živali, ki ga je vložil gospod Rupar, ker - govorim "ker", če bi to mnenje strokovno in neodvisno slišal - vsebuje vse elemente prejšnjega zakona in še nekaj novih. Takšnih neodvisnih strokovnih ocen včasih ni dovolj ali obratno: jih je zelo malo. Ob tem bi rekel, da klici in pozivi nekaterih vsekakor veljajo in jim velja prisluhniti. Sam osebno se bom - če dovolite še toliko - odločil in predlog zakona o varstvu živali podprl, pa vendar z grenkim priokusom neprepričanja: ali je zares dovolj, da bi obstoječi zakon dopolnjevali, ali pa - ne vem, ali je dovolj, da bi ta novi predlog zakona sprejeli, ker vsebuje vse, kar vsebuje obstoječi zakon in še nekaj novosti. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na razpravo in odločanje o predlogu sklepa matičnega delovnega telesa, ki se glasi: "Predloga zakona o varstvu živali pred mučenjem, hitri postopek, se ne sprejme." Želi o tem predlogu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] V tem primeru se bomo odločali. Glasujemo, prosim. Navzočih je 52 poslank in poslancev, 24 za, proti 20. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SUBVENCIONIRANJU ŠTUDENTSKE PREHRANE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Markom Diacijem. Želi predstavnik predlagateljev predloga zakona besedo? [[Želi.]] Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Najprej lep pozdrav vsem prisotnim, predstavnikom vlade, spoštovanim kolegicam in kolegom poslancem! Pred nami je predlog zakona o subvencioniranju študentske prehrane, ki je bil objavljen v Poročevalcu 22.2.2001 na strani 12. Ocena stanja: Subvencionirana študentska prehrana je urejena z uredbo o subvencioniranju študentske prehrane, Uradni list 24/96, 86/97, 29/98, 103/2000, 124/2000 in 56/2001. Subvencionirana študentska prehrana se izvaja v študijskih središčih v Republiki Sloveniji. Začetki subvencioniranja študentske prehrane segajo v začetek leta 1992, ko je samoiniciativno pričela s subvencioniranjem Študentska organizacija univerze v Ljubljani. Z mesecem majem 1992 je Republika Slovenija zagotovila sredstva v proračunu Republike Slovenije za subvencioniranje študentske prehrane. Tako se v letu 2001 izvaja subvencionirana študentska prehrana v naslednjih študijskih središčih: Ljubljana, Maribor, Brežice, Celje, Koper, Piran, Portorož, Kranj, Radovljica, Bled, Nova Gorica, Novo mesto, Murska Sobota, Ptuj, Slovenj Gradec in Velenje. Izbor ponudnikov za subencioniranje študentskeprehrane temelji na javnem razpisu, ki ga praviloma vsako leto objavi ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. Strokovno organizacijske naloge pri subvencioniranju študentske prehrane in nadzor nad namensko gospodarno in učinkovito porabo sredstevopravlja ministrstvo, pristojno za delo, družino in socialne zadeve. Za izvajanje posameznih nalog ministrstvo pooblašča Študentsko organizacijo Slovenije oziroma njeno samoupravno organizacijsko obliko - to sta obe univerzitetni študentski organizaciji - in Zavod Republike Slovenije za zaposlovanje. Medsebojna razmerja obveznosti in odgovornosti med ministrstvom, univerzitetnimi študentskimi organizacijami, zavodom in ponudniki se uredijo s posebnimi pogodbami. Subvencioniranje študentske prehrane se izvaja z boni. Z mesecom marcom so na principu črtne kode, ki jih upravičenci študentje do subvencioniranje prehrane predložijo ponudniku študentske prehrane. Višina subvencije za obrok študentske prehrane iz proračunskih sredstev znaša odstotkovni znesek zneska za obrok prehrane delavcev med delom, določenega s kolektivno pogodbo za negospodarstvo. Proračunska sredstva za subvencioniranje študentske prehrane so namenska in se lahko uporabijo le za ta namen. Sredstva za kritje stroškov izvajanja subvencionirane študentske prehrane zagotavlja ministrstvo. Upravičenci do subvencionirane študentske prehrane so vse osebe s statusom študenta, ki se izobražujejo na višjih strokovnih šolah in visokošolskih zavodih v Republiki Sloveniji, vključno z absolventi ter študenti podiplomskega študija in niso zaposlene oziroma vpisane v evidenco brezposelnih oseb pri zavodu. Ta status pa izkažejo s študentsko izkaznico ali s potrdilom o vpisu, skupaj z osebnim dokumentom s fotografijo. Upravičenci do subvencioniranja študentskeprehrane so tudi otroci padlih v vojni za Slovenijo leta 1991 ali umrlih za posledicami poškodb v tej vojni, ki imajo status dijaka, vajenca ali učenca. Upravičenci imajo pravico do enega subvencioniranega obroka za vsak delovni dan. Upravičenci s posebnimi potrebami zaradi težke oziroma težje funkcionalne prizadetosti, otroci padlih v vojni za Slovenijo leta 1991 s statusom študenta in upravičenci, starši imajo pravico do 5 dodatnih subvencioniranih obrokov mesečno. Pravica do dodatnih subvencioniranih obrokov na podlagi izkazanega starševstva velja za vsakega otroka, ki tudi šteje za upravičenca, uveljavi pa ga lahko le eden od staršev. V nadaljevanju so podani nekateri statistični podatki o izvajanju subvencionirane študentske prehrane za leta 1998, 1999 in 2000. Poraba iz proračuna Republike Slovenije je bila po letih: leta 1998 1 milijarda 243 milijonov, leta 1999 1 milijarda 510 milijonov, leta 2000 1 milijarda 568 milijonov. Predlog za leto 2001 je 1 milijarda 764 milijonov, za leto 2002 1 milijarda 809 milijonov in za leto 2003 1 milijarda 814 milijonov. Po posameznih letih je bilo porabljenih naslednje število obrokov: leta 1998 3 milijone 425 tisoč 636 obrokov, leta 1999 3 milijone 781 tisoč 599 obrokov in leta 2000 3 milijone 673 tisoč 644 obrokov Po oceni predlagatelja je potrebno subvencionirano prehrano študentov pravnoformalno urediti na nivoju, ki jo dolgoročno umešča med pravice, ki izhajajo iz statusa študenta, to je z zakonom. Razlogi za sprejetje zakona ter načela in cilji. Sistem subvencioniranja študentske prehrane, ki je sedaj urejen z uredbo o subvencioniranju študentske prehrane, se je izkazal za učinkovitega in ta instrument za dvig standarda študija zasluži trajno, pravnoformalno sistemsko ureditev, za kar je najbolj primeren zakon ki ga sprejme državni zbor. Neprimerno je, da subvencionirano prehrano študentov, ki je deloma tudi socialni ukrep države, ureja podzakonski predpis. Predvsem se izpostavlja problem trajnosti in trdnosti te ureditve. Zakonska ureditev subvencioniranja prehrane študentov bi primerno pravno zavarovala to pravico, ki izhaja iz statusa študenta. Ocena finančnih posledic za državni proračun. Sprejetje zakona o subvencioniranju študentske prehrane ne prinaša novih obveznosti iz proračuna Republike Slovenije. Odhodki iz proračuna Republike Slovenije ostanejo enaki, kot so na podlagi uredbe o subvencioniranju študentske prehrane. Na tem mestu bi se še zahvalil vsem, ki so bili pripravljeni sopredlagati ta zakon. Hkrati pa ugotavljam, da je dovolj velika politična volja, da se ta zakon tudi soglasno sprejme. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Besedo ima predsednik odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. No, odbor je predlog zakona obravnaval na 13. seji dne 7.11. Odboru je predstavnik predlagateljev podal podobno obrazložitev kot zboru maloprej in enako temu tudi razmišljanje o predlogu zakona s strani vlade, ki ga boste tudi verjetno slišali, zato ga ne bi ponavljal. Potrebno pa je povedati to, da je sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve v svojem pisnem mnenju opozoril na nekatere konkretne stvari in k temu podal konkretne pripombe, ki jih vsekakor predlagatelj ob pripravi zakona za drugo obravnavo mora upoštevati. Člani odbora so se strinjali z namenom, da je potrebno to področje zakonsko urediti ter pri tem opozorili na nekatera vprašanja, ki se pojavljajo v zvezi z vsebino določil posameznih členov. Nekateri člani odbora so se strinjali, da je predlagani zakon garant stabilnosti za ureditev subvencionirane študentske prehrane in da se s tem odpravljajo dileme, kakšna naj bo višina proračunskih sredstev za študentsko prehrano ob vsakoletnem sprejemanju proračuna. Nekateri člani odbora so tudi postavili vprašanje v zvezi s prednostjo, če bi le-to materijo vključili v predlog sprememb in dopolnitev zakona o zaposlovanju in zavoravanju za primer brezposelnosti, katerega po predstavitvi predstavnice vlade vlada pripravlja, ali pa bomo to materijo obravnavali naprej v skladu s postopkom, ki ga predlagatelj predlaga, to je rednim postopkom. V zvezi z navedeno dilemo je državna sekretarka tudi odgovorila, da je prednost ureditve v sprejemanju predloga zakona po hitrem postopku in bi predlagano zakonsko materijo tako rekoč s tem postopkom rešili hitreje. Odbor državnega zbora pa je po zaključeni razpravi sprejel sklep, ki sledi: "Predlog zakona o subvencioniranju študentske prehrane je primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo. Predlagatelj pa naj pri pripravi zakona za drugo obravnavo upošteva mnenja in ugotovitve iz pismenega mnenja sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve." To pa je tudi vse. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik oziroma predstavnica vlade? [[Želi.]] Besedo ima Staša Baloh Plahutnik, državna sekretarka v ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve. Prosim.
Hvala. Vlada je obravnavala predlog zakona oziroma zakon, ki je bil predložen v obravnavo državnemu zboru, o subvencioniranju študentske prehrane. Subvencioniranje študentske prehrane doslej ni bilo ustrezno sistemsko zakonsko urejeno, temveč je bilo urejeno z uredbo vlade Republike Slovenije o subvencioniranju študentske prehrane in je že ves čas v dejanski pristojnosti ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Glede na dejstvo, da je sistem subvencioniranja študentske prehrane že ustrezno uveljavljen, naj bi predloženi zakon prevzel obstoječe rešitve iz sedaj veljavne uredbe o subvencioniranju študentske prehrane, ki se vsako leto zagotavlja v državnem proračunu. Glede na odsotnost zakonske regulative vlada Republike Slovenije ocenjuje, da bi bilo subvencioniranje študentske prehrane primerno normativno urediti z zakonom. Na ta način bo zagotovljena dolgoročna rešitev za vsakoletno dodeljevanje sredstev. Zakon povzema dosedanjo ureditev subvencioniranja študentske prehrane, zato nova ureditev ne sme predstavljati večjih finančnih obremenitev proračuna, kot so bile v dosedanjem sistemu subvencioniranja študentske prehrane. Vlada predlaga, da se prevzame rešitev, za katero so že v proračunu za leti 2002 in 2003 zagotovljena sredstva. Vlada ocenjuje, da je potrebno predlagani zakon o subvencioniranju študentske prehrane še dodelati in ga uskladiti z veljavnimi predpisi, zato k samemu zakonu daje pripombe. In sicer vlada daje pripombe k 2. členu zakona. Drugi odstavek tega člena predvideva za izvajanje posameznih nalog pri subvencioniranju študentske prehrane pooblastila samoupravne organizacijske oblike študentske organizacije Slovenije. Po 1. členu zakona o skupnosti študentov se samoupraven status veže izrecno na študentsko organizacijo Slovenije kot celoto in za posamezne organizacijske oblike te skupnosti pravna subjektiviteta ni predvidena. Menimo, da je za izvajanje posameznih nalog lahko pooblaščena le Študentska organizacija Slovenije. Tudi pri javnem razpisu iz tretjega odstavka tega člena lahko sodelujejo le predstavniki Študentske organizacije Slovenije. K 3. členu: Prvi odstavek tretjega člena predlaganega zakona ureja vprašanje izvajanja subvencionirane prehrane. V letu 2001 je študentska organizacija prešla na princip črtne kode. Ker je v svetu splošno uveljavljen sistem študentskih kartic, vlada ocenjuje, da v zakonu ni smiselno opredeljevati načina konkretne rešitve, temveč mora zakon zavezati izvajalca, da zagotovi transparentnost, učinkovitost in nadzor pri dodeljevanju subvencij. Potrebno je poudariti, lahko vnaprejšnja, celo z zakonom določena opredelitev tehnične izvedbe subvencioniranja predstavlja resno oviro uvedbi univerzalnih rešitev z identifikacijsko kartico. Zato vlada predlaga, da se temu ustrezno spremeni določilo 3. člena predlaganega zakona. Tretji odstavek vsebuje, da minister, pristojen za delo, s soglasjem študentske organizacije izda navodilo, s katerim se podrobneje določi način obračuvanja in plačevanja subvencije. Menimo, da soglasje Študentske organizacije Slovenije iz tretjega odstavka tega člena ni potrebno, saj gre za izvedbene naloge v funkciji države. V 4. členu je določeno, da znaša višina subvencije za obrok študentske prehrane odstotkovni znesek od obroka za prehrano delavca med delom, določenega s kolektivno pogodbo. V 4. členu predlagatelj uvaja rešitve, ki bi zahtevale dodatne finančne vire. Podobna ureditev je že bila uveljavljena v preteklosti in pa v nekaterih obdobjih in ni bila uspešna in učinkovita. Zato predlagamo, da se povzame ureditev iz sedaj veljavne uredbe o subvencioniranju prehrane in določi enaka višina, kot je sedaj v veljavi. In pa pripomba k 5. členu: Predlagatelj je predvidel, da sredstva za kritje stroškov subvencioniranja študentske prehrane zagotavlja ministrstvo v višini dejanskih stroškov. Vlada ocenjuje, da takšna ureditev kritja stroškov ni primerna in ni sprejemljiva in zato predlaga, da sredstva za kritje stroškov izvajanja študentske prehrane zagotavlja ministrstvo na podlagi pogodbe iz 2. člena tega zakona, to je v višini medsebojno dogovorjenih oziroma priznanih stroškov. Sicer pa je vlada sprejela sklep, da je potrebno subvencioniranje študentske prehrane normativno urediti z zakonom, zato daje pozitivno mnenje k predloženemu zakonu. Zakon povzema dosedanjo ureditev subvencioniranja prehrane, zato nova ureditev ne sme predstavljati večjih finančnih obremenitev, kot so bile v dosedanjem sistemu, in pa, da se dopolni s členi oziroma s spremembami členov, kot je bilo predloženo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Prijavili so se Roman Jakič, LDS, mag. Andrej Vizjak, SDS, Štemberger Igor, SMS. Prosim, Roman Jakič.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Seveda je še posebno veselje zagovarjati predlog zakona o subvencioniranju študentske prehrane, ki je v resnici, kot je predlagatelj omenil, zaživel leta 1992. Če smo lahko konkretni, povem, da je takratna predhodnica LDS-a, ZSMS bila predlagateljica oziroma skupaj s kolegi v Zboru združenega dela. Subvencioniranje študentske prehrane, ki je bilo doslej dobro urejeno z uredbo, je v resnici potrebno formalizirati in ga zapisati kot zakon. Kajti po tem zakonu potem ne bo nobenih več pomislekov kar se tiče izbora ponudnikov subvencionirane študentske prehrane, ki naj bi temeljil na javnem razpisu, ki ga naj bi objavljalo ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. Tudi v tem zakonu bi bilo zapisano, kdo naj bi bil pooblaščen za izvajanje posameznih nalog oziroma katera študentska organizacija. S tem zakonom bomo tudi zakonsko uredili položaj, da so upravičenci do subvencionirane študentske prehrane vse osebe s statusom študenta, ki se izobražujejo na višjih in pa visokih strokovnih šolah v Republiki Sloveniji, vključno z absolventi ter študenti podiplomskega študija, ki niso zaposleni oziroma vpisani v evidenco brezposelnih oseb pri zavodu za zaposlovanje. Subvencioniranje prehrane študentov je v resnici pravnoformalno treba urediti na nivoju, in sicer na tistem nivoju, ki dolgoročno umešča ta zakon v bistvu med pravice, ki izhajajo iz statusa študenta. Še enkrat poudarjam, veseli me, da se je ta sistem pokazal za učinkovitega, ne samo učinkovitega, ampak da ga skoraj ni študenta oziroma študentke v Sloveniji, ki ne bi te pravice izkoriščala. In menim, da je to bil in bo tudi v bodoče, zdaj seveda kot zakonska oblika, tisti socialni korektor, ki bo vsem enakopravno omogočal boljše pogoje za študij, ki bi poleg štipendijske politike, politike izgradnje študentskih kapacitet oziroma sofinanciranja razlik pri najemu študentskih sob pri posameznikih ter pa ustanovitev tretje univerze, ki bo na nek način skrajšala ali pa finančno olajšala študij tistim, ki prihajajo iz primorske regije Menim,da je ta zakon o subvencioniranju študentske prehrane pravšnji in pravi korektor oziroma tisti mehanizem, ki bo omogočal slovenski študentski populaciji boljši študij. Poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije bo seveda z veseljem ta zakon o subvencioniranju študentske prehrane podprla. Podprla pa bo tudi stališča odbora za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide in sekretariata, kot tudi pripombe, ki jih je k temu zakonu podala vlada Republike Slovenije. Hvala.
Hvala. Besedo ima mag. Andrej Vizjak, SDS.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani podpredsednik državnega zbora, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana predstavnica vlade! V Socialdemokratski stranki seveda podpiramo predlog zakona, smo tudi med podpisniki in bomo z veseljem ta zakon podprli. Seveda ga bo pa v parlamentarni proceduri morebiti potrebno nekoliko dodelati oziroma predvsem narediti bolj jasnega. V celoti soglašamo s tem, da je treba to pridobljeno pravico, ki je že kar nekaj let, če ne desetletij, uveljavljena, uzakoniti in jo s tem tudi postaviti med pravice, ki izhajajo iz statusa študenta. Zato tudi podpiramo, da se ta materija, ki je bila doslej urejena z uredbo, uzakoni in s tem dobi status te veljave, da je ni mogoče več kar tako - da je vlada ne more več spreminjati, poljubno prirejati neki finančni situaciji in bi bilo s tem onemogočeno, da bi ta pomembna pravica študentov bila na prepihu neke vladne politike glede na razpoložljiva sredstva proračuna. Poudariti pa velja, da gre za novo zakonsko obveznost in s tem še povečanje fiksnega dela proračuna tudi v bodoče. Predvsem podpiramo predlog zakona tudi v tem smislu, ker predstavlja subvencionirana prehrana pomemben in ustrezen način dvigovanja in postavljanja pogojev za študij, zlasti študentov, ki izhajajo s slovenskega podeželja, kajti ti se zaradi oddaljenosti kraja študija od njihovih domov ne morejo prehranjevati doma in zato so v celoti ali pa v znatnem delu vezani na študentsko prehrano in s tem tudi na ta zakon oziroma na ta predlog zakona. Predvsem bi poudaril, da so študenti po pravilu v denarni stiski in s tem tudi, kolikor ne bi bil ta sistem vzpostavljen, bi lahko to tudi vplivalo na slabše prehranjevanje študentov in tudi na negativne posledice tega. Zato menimo, da je ta tekst primerna podlaga za nadaljnjo diskusijo, za drugo obravnavo, in ga bomo seveda podprli. Poudaril bi pa, da mora zakon zagotavljati transparentno in učinkovito subvencioniranje in seveda preprečiti tudi zlorabe te pravice študentov. In sicer predvsem v tem smislu, da bo subvencioniranje prehrane res namenjeno samo študentom. In seveda tudi v smislu pravice, ki izhaja iz tega statusa kot takega. V Socialdemokratski stranki bomo zato predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Štemberger Igor, SMS. Izvolite.
Hvala za besedo. V Stranki mladih Slovenije seveda podpiramo zakonsko ureditev subvencioniranja študentske prehrane, saj se je subvencioniranje študentske prehrane v zadnjih letih izkazalo za izredno koristno pomoč študentom, saj se jim poleg socialne komponente omogoča tudi bolj zdrava prehrana, kot bi si jo sicer lahko privoščili. Ker pa je bil zakon vložen v zakonodajni postopek februarja 2001 in se je v vmesnem času uredba o subvencioniranju študentske prehrane spremenila, predlagamo, da se v drugem branju besedilo zakona nekoliko spremeni. V pripravo sprememb pa je potrebno poleg predlagateljev in vlade vključiti tudi predstavnike obeh študentskih organizacij, ki najbolj poznajo to področje. Upravičenost zakona vidimo predvsem v tem, da je do sedaj to področje urejala uredba o subvencioniranju študentske prehrane celih 9 let. V tem času se je večkrat spremenila, skoraj vsako leto. Sistem subvencioniranja študentske prehrane se je v letih izkazal za učinkovitega. Ta instrument za dvig standarda študija zasluži trajno pravnoformalno sistemsko ureditev. To pa je prav gotovo ta zakon, ki ga imamo danes pred seboj in nikakor ne le eno poglavje v zakonu o zavarovanju za primer brezposelnosti, kot so na odboru predlagali predstavniki vlade. Z dvigom ureditve tega področja na raven zakona dobivamo zakonsko pravno podlago za črpanje iz sredstev državnega proračuna brez vsakoletnega amandmiranja zakona o izvrševanju proračuna. Skratka, v Stranki mladih Slovenije zakon podpiramo in menimo, da je primerna podlaga za drugo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Janez Drobnič v imenu Nove Slovenije. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi! Predstavniki vlade! Mi bomo v Novi Sloveniji podprli ta zakon, da se ta tvarina uredi z zakonom. Predvsem zato in zgolj zato, ker v tej državi pravilniki nič ne veljajo, ker jih ministri in vlada spreminjajo vsak dan po prostem preudarku Zadnje čase imamo celo priložnost, da se celo zakon ne izvaja. Minister izjavlja, da bomo delali po zakonu, izplačevali denar, če denar v proračunu bo. To so neki novi običaji v slovenski zakonodaji in slovenski praksi izvajanja zakonodaje. Se pa sprašujem, če bo ta vlada nadaljevala takšno delo. Ali bo to zadostovalo, da se tvarina, ki je v pravilniku, umesti v zakon? V Novi Sloveniji se strinjamo, da je treba to področje urediti v enem zakonu. Ne samo prehrano, pač pa tudi štipendije, prevoze, morda celo specifično poklicno rehabilitacijo. To, kar se dogaja s študentsko prehrano v zadnjem času, v zadnjih mesecih, terja temeljito preiskavo. Dolge vrste so, pojavljajo se celo falzifikacije bonov. Dvomim, če bo sam zakon spremenil to. Za prakso je treba kajdrugega spremeniti. Očitno izvršna oblast in izvajalci, ki so za to poklicani, da dostojno ravnajo v korist študentske populacije, tega ne izvajajo. Predlog zakona, ki ga je predložil kolega poslanec, bo potrebno dopolniti, besedilo izboljšati. V tem prizadevanju, da se pomaga študentom, smo seveda mi tudi zagotovo zraven. Še enkrat poudarjam, [[...]]
Dajmo, prosim, mir!
[[...]]tudi izvajanje tega zakona je povezano z voljo. Volja se bo pa pokazala tudi pri določitvi oziroma predložitvi plana oziroma državnega proračuna. Da ne bo potem tako zmanjkalo denarja in spet bomo na istem. Tudi zakonsko besedilo potem ne bo reševalo situacije. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima Danica Simšič, Združena lista socialnih demokratov. Prosim. Poslance bi prosil, da se res umirijo, ker se formirajo neke grupice in razpravljajo, kot da je to neki poseben forum, ne pa državni zbor. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana predstavnica vlade, spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov predlagani zakon o subvencioniranju študentske prehrane pozdravljamo in podpiramo. V naši poslanski skupini smo s tem zakonom pravzaprav zadovoljni zato, ker pomeni uzakonitev dobre, skoraj desetletne prakse. Res, da se niti eno leto ni zgodilo, da dogovor, ki je bil vpeljan leta 1992, ne bi veljal niti v prihodnje. Če sem zelo iskrena, težko si predstavljam katerokoli vlado, to, prejšnjo, predprejšnjo in pa vse prihodnje, ki bi to dobro prakso pri skrbi za študentsko prehrano prekinila iz kakršnega koli vzroka. Posledice bi bile verjetno več kot jasne ali očitne. Pomembno pa je, da dobimo pravno podlago za to, da je tovrstna varnost zagotovljena in to pomeni tudi bistveno boljše, vsaj v perspektivi, tudi zdravstveno stanje mlade generacije in v nadaljevanju zaposlenih ljudi v Sloveniji. Rada bi omenila, da verjetno velja nekatere popravke opraviti, tako kot so predlagali matično delovno telo, vlada in pa sekretariat za zakonodajo. To bomo v nadaljevanju pri naslednjih obravnavah v poslanskih skupini združene liste tudi storili. Hkrati pa kot sopredlagateljica, pa tudi še nekateri drugi kolegi poslanci in poslanke so sopredlagatelji, bomo storili vse, da bi bila dikcija čim bolj jasna, nedvoumna in da bi bilo to poglavje pravzaprav za vselej zaključeno. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima Stanislav Brenčič, Slovenska ljudska stranka+SKD. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. No, v naši poslanski skupini, to je v SLS+SKD Slovenski ljudski stranki v celoti podpiramo namen zakona, s katerim bi stabilizirali ali bolje rečeno, postavili subvencioniranje študentske prehrane v sistem neodvisnosti od trenutnega stanja v določeni vladni strukturi ali od trenutka pripravljanja državnih proračunov, ko je pač potrebno skupaj spraviti toliko denarja, kot naj bi ga proračun izkazoval v odhodkih. Vendar pa smo v bistvu bolj naklonjeni, da bi to materijo zakonsko uredili samo v ene vrste krovnem zakonu, ki bi urejal več področij, več materij, ki jih je potrebno zakonsko urejevati glede študentov. In lahko rečem, da nismo ravnodušno gledali na to, da je bila vlada nekoliko počasna pri odnosu do tega zakona. Mi smo po eni strani bolj naklonjeni, da bi to uredili krovno v zakonu o zaposlovanju in zavarovanju. Ker je treba upoštevati, da je področje subvencioniranja prehrane dijakov nič manj pereče kot študentov ali še bolj. In te zadeve bi navsezadnje morale biti v enem skupnem zakonu obdelane. Zakonska materija naj bi zavezala pripravljavca proračuna, da v vsakem letu da v postavi proračun to, kar mu zakon veleva. Tako, da pričakujemo, da bo vlada dejansko pohitela z zakonom, tudi zaradi drugih vzrokov, o zaposlovanju in zavarovanju, in vanj vključila vsebinsko še bolj dopolnjen namen, kot ga ima sam ta zakon, glede na to, da je iz predstavitve gospe državne sekretarke za to področje bilo čutiti, da ima vlada resen namen celovito urediti to zadevo. Moram tudi pozdraviti, da bi tak namen v celoti radi slišali tudi na odboru; dobro je, da smo ga slišali tu. In v tem primeru je mogoče potem, da se s predlagateljem vsekakor vlada pogovori, ker bi v tem primeru bila materija dosti hitreje rešena. Ker pričakujemo, da bo zakon o zaposlovanju in zavarovanju imel najbrž drugačen postopek od rednega in bi tako rekoč bolj pravočasno morda tudi zaradi namena, ki ga predlagatelji želijo doseči v tem zakonu, to celotno materijo tudi rešili. Vsekakor pa bomo zakon podprli, že zaradi tega, da je bolje imeti to, kar trenutno imamo, kot pa nekaj, kar pa je morda zaradi takega ali drugačnega vzroka preveč oddaljeno. Hvala.
Hvala lepa. Drugih prijavljenih k razpravi ni. Zaradi tega dajem besedo poslankam in poslancem. Oh, oprostite, Vojko Čeligoj, DeSUS.
Hvala lepa za besedo. V poslanski skupini DeSUS bomo tudi podprli ta zakon, in to iz mnogih razlogov, med drugim tudi zaradi urejene, redne in bolj zdrave prehrane naše mladine, saj je dosedanja praksa to tudi potrdila. Strinjamo se, da je treba zakon morda še dodelati. Opozarjam, recimo, na nek tak segment, za katerega ne bi bilo prav, da ga spregledamo, in sicer, da bi mladi dobivali bone, torej imeli pravico do bonov tudi čez vikend, ko so študentje v mestu zaradi študijskih obveznosti. Zakon razumemo tudi kot ureditev pomembnega segmenta pri zmanjševanju študijskih stroškov. Podobno nas čaka tudi na drugih področjih, v smislu izravnave stroškov mladih s celega slovenskega območja. V mislih imam mlade s podeželja, ki jim stroški za prevoz v krajih študija, plačilo internata, dodatni stroški za obleko in drugi bistveno povečujejo strošek študija. Kot rečeno, bo naša poslanska skupina zakon podprla. Hvala.
Hvala. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pismeno se ni nihče prijavil, zaradi tega omejujem razpravo na pet minut. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na razpravo o predlaganih sklepih in stališčih matičnega delovnega telesa. Najprej dajem v razpravo prvi sklep matičnega delovnega telesa, ki se glasi: "Predlog zakona o subvencioniranju študentske prehrane, prva obravnava, je primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo." Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet. Prehajamo na razpravo o stališču, ki ga je pripravilo matično delovno telo in je zapisano v poročilu delovnega telesa. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo, prosim. Spoštovane kolegice in kolegi! Glasujemo še enkrat. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je stališče sprejeto. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ODLOKA O PRENEHANJU VELJAVNOSTI ODLOKA O POVRAČILU STROŠKOV IN NAGRADAH SODNIKOM POROTNIKOM. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Hvala. Ne želi. Predlog odloka je obravnavala komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve kot matično delovno telo. Prosim poročevalca komisije, da predstavi mnenje komisije o predlogu odloka. [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Razpravo omejujem na 5 minut, ker se ni nihče pisno prijavil. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o prenehanju veljavnosti odloka o povračilu stroškov in nagradah sodnikom porotnikom v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 51 poslank in poslancev. 43 za, proti 2. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog odloka sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in se zahvaljujem ministru. Spoštovane kolegice in kolegi poslanci! Kot je že bilo povedano, materiali za nekatere točke dnevnega reda še niso pripravljeni. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI POGODBE O PRAVU ZNAMK. Prosim, da si pripravite material za 10. točko. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Ratifikacija pogodbe o pravu znamk. Trenutek. Prihajajo, imam signal, da ne želijo. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. [[Je ne želijo.]] Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklene, da bo glasoval le o predlogu zakona v celoti. Navedeni predlog sklepa ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o predlaganem sklepu. Glasujemo, prosim. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet. Glasujemo še o predlogu zakona v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O SODELOVANJU V IZOBRAŽEVANJU, KULTURI IN ZNANOSTI MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO ISLAMSKE REPUBLIKE IRAN. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. [[Je ne želijo.]] Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru,da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklene, da bo glasoval le o predlogu zakona v celoti. Navedeni predlog sklepa ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Želi o predlaganem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Glasujemo, prosim. Spoštovane kolegice in kolegi, izgleda, da koncentracija popušča. Glasujemo še enkrat. Glasujemo, prosim. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet. Glasujemo še o predlogu zakona v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil predlog zakona v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE LITVE O SODELOVANJU V KULTURI, IZOBRAŽEVANJU IN ZNANOSTI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. [[Ne želijo besede.]] Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklene, da bo glasoval le o predlogu zakona v celoti. Navedeni predlog sklepa ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Želi o predlaganem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo, prosim. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O ČEZMEJNIH UČINKIH INDUSTRIJSKIH NESREČ. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Prosim za mir! Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. [[Je ne želijo.]] Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklene, da bo glasoval le o predlogu zakon v celoti. Želi o predlaganem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo, prosim. Navzočih je53 poslank in poslancev. Za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo, prosim. Spoštovane kolegice in kolegi! Sliši se menda neka glasba in je koncentracija padla. Glasujemo še enkrat. Prosim za primerno koncentracijo. Glasujmo! Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE LITVE O IZOGIBANJU DVOJNEGA OBDAVČENJA IN PREPREČEVANJU DAVČNIH UTAJ V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA IN PREMOŽENJA S PROTOKOLOM. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona dozačetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklene, da bo glasoval le o predlogu zakona v celoti. Želi o predlaganem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo, prosim. Navzočih 57 poslank in poslancev. Za 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 57 poslank in poslancev. 55 za, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O USTANOVITVI MEDNARODNE ORGANIZACIJE ZA TRTO IN VINO S SKLEPNO LISTINO. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklene, da bo glasoval le o predlogu zakona v celoti. Želi o predlaganem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo, prosim. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih 52 poslank in poslancev. Za 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI DODATKA 1 V ZVEZI Z GARANCIJSKO POGODBO, PODPISANO 10./12. NOVEMBRA 1998 MED SKLADOM SVETA EVROPE ZA SOCIALNI RAZVOJ (S 1. NOVEMBROM 1999 IMENOVANIM RAZVOJNA BANKA SVETA EVROPE) IN REPUBLIKO SLOVENIJO. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno delo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Želi.]] Jelko Kacin, predsednik odbora, prosim.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod predsedujoči! Danes smo opravili kar nekaj ratifikacij, ampak rad bi vas spomnil, da lahko posvetite nekaj časa tudi posameznim poročilom. V nekaterih poročilih je dodatek, ki se glasi, in zdaj ga bom prebral: "Odbor je pri obravnavi upošteval mnenje sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, ki je opozoril, da se namesto podpisa podpisnikov sporazuma v besedilu, ki naj bi bilo skladno z navedenim odstavkom 2. člena predloga zakona o ratifikaciji, izvirnik sporazuma, nahajata le natipkani imeni in priimka podpisnikov sporazuma, ki jim sledita oznaki "S". Ker ne gre za original sporazuma oziroma za njegovo fotokopijo, verodostojnosti tako posredovanega besedila v ratifikacijo v samem državnem zboru ni več mogoče preverjati in s tem vso odgovornost glede tega vprašanja prevzema predlagatelj." Hočem vas opozoriti, da zdaj v proceduro vse stvari dobivamo po elektronski pošti, skratka, ne moremo več slediti temu, kaj je pravzaprav v besedilu zapisano, in zato je pri vseh teh poročilih tudi ta dodatek. Dokler nas bo vlada osrečevala z elektronsko verzijo besedila, bo odbor za zunanjo politiko k predlogu sklepa dajal tudi ta dodatek. Kadarkoli pa bomo dobili originalna gradiva, tega ne bo in bodo sklepi taki, kot so bili doslej. Ne želim črtiti vlade, rad bi vas samo opozoril, da elektronsko poslovanje prinaša tudi nekatere novosti, ki se jih pred tem nismo zavedali, in da je potem tudi normalno, da na to in tako poslovanje tudi opozorimo. Hvala lepa.
Hvala. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklene, da bo glasoval le o predlogu zakona v celoti. Želi o predlaganem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo, prosim. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za 49, proti eden. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo, prosim. Koncentracije, izgleda, ni. Glasujmo še enkrat. Glasujemo, prosim. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16.A TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI RIMSKEGA STATUTA MEDNARODNEGA KAZENSKEGA SODIŠČA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Da, prosim, izvolite, gospod Bekeš.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Običajno se ob ratifikacijah ne oglašamo, pri tej točki pa gre za tako pomembno vprašanje, da [[...]]
Trenutek, prosim. Prosim poslanke in poslance, da se umirijo.
[[...]]dovolite, da v nekaj stavkih opozorim na njegov pomen. Preden začnem kratko pojasnilo, pa bi rad v imenu vlade izrazil zahvalo vsem vam, ker ste z uvrstitvijo na dnevni red omogočili hitro obravnavo tega pomembnega mednarodnopravnega akta, ki po svojem pomenu s tem, ko ga bomo, kot upam, danes ratificirali,Slovenijo uvršča v prvi krog najbolj civiliziranih držav. Rimski statut mednarodnega kazenskega sodišča je namreč absolutna noviteta v pravni panogi, ki jo imenujemo po novem mednarodno kazensko pravo. Je rezultat prizadevanj, ki potekajo od časa po 1. svetovni vojni, rajnkega Društva narodov prek povojnega nürenberškega sodišča, ki je postavilo nove standarde za presojo vojnih zločinov, prek prizadevanj Organizacije združenih narodov, najprej z "ad hoc" organi, nam je najbolj znano sodišče za sojenje vojnih zločinov, storjenih v prostoru nekdanje Jugoslavije, do odločitve, da se oblikuje stalno mednarodno sodišče, ki bo preganjalo storilce najtežjih kaznivih dejanj zoper človečnost in podobne temeljne vrednote človeške družbe na začetku 21. stoletja. Slovenija je aktivno sodelovala pri nastanku tega statuta, tako da je vanj vgrajen tudi naš strokovni prispevek, ga je kmalu po zaključku konference, rimske, na kateri je nastajal, podpisala in danes se tukaj odloča o ratifikaciji. V zvezi s samo vsebino bi rad opozoril na pomembno razliko - teh razlik je sicer več - ki razlikuje ta statut in pristojnosti tega sodišča od pristojnosti doslej znanih "ad hoc" sodišč za bivšo Jugoslavijo in za Ruando. Pri teh sodiščih je njihova pristojnost primarna. Se pravi, ni alternative. Pri mednarodnem kazenskem sodišču pa je pristojnost razdeljena. Primarno gre pristojnost v korist notranjih sodišč držav članic. Šele če pravni red v posamezni državi razpade ali je načet do mere, da pregon dejanj, predvidenih s tem statutom, ni možen, pride nadomestno, s tujko bi rekli subsidiarno, v poštev pristojnost tega sodišča. S tem je bila povezana tudi pomembna ustavnopravna odločitev. Vprašanje je, ali je za ratifikacijo tega statuta pomembno spreminjati ustavo. Lahko vam povem, daje enotno mnenje pravne stroke, tako ustavnega prava, kazenskega prava in mednarodnega prava najvišjih avtoritet s tega področja, da takšno usklajevanje ni potrebno. Institut predaje zaradi teh in še nekaterih drugih razlik, glede na pozno uro vas ne bi utrujal, če bo kdo želel, lahko kasneje pojasnim, ni isto, je bistveno drugačna kategorija od instituta ekstradikcije, ki pomeni izročitev drugi državi, se pravi, konkurenčnemu izvajalcu suverenosti, vrhovnosti oblasti. To sodišče je pa v bistvu instrument,se pravi podaljšana roka vsake države in ustanoviteljice za dosego tistih ciljev, zaradi katerih smo sodelovali pri njegovem oblikovanju in skozi vse faze odločali o tem, da ga sprejmemo v naše notranje pravo. Ratifikacija je zaključni akt. S tem se bo Slovenija uvrstila med prvih 50 podpisnic oziroma ratifikatork. Po naših podatkih je namreč doslej 47 držav ratificiralo ta sporazum, se pravi, Slovenija bo 48. 60 pa jih je potrebno za to, da začne veljati. Po prognozah v okviru Združenih narodov se računa,da bo čez 2 do 3 mesece nastopil trenutek, ko bo to sodišče možno ustanoviti in aktivirati. Jaz seveda upam, da Slovenija je že zgradila tako trdno demokracijo, da ga mi v resnici ne bomo rabili. Je pa to varovalka za red in spoštovanje minimalnih standardov pravnosti in človečnosti in nujen tudi za nas, kot članico mednarodne skupnosti. Hvala lepa za pozornost in še enkrat hvala za razumevanje.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklene, da bo glasoval le o predlogu zakona v celoti. Želi o predlaganem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujmo, prosim. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in se zahvaljujem predstavnikom ministrstva. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O AMNESTIJI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prosim vse predstavnike poslanskih skupin, če se prijavijo, da dvignejo roko, ker potem je malo nerodno slediti. Gospa Majda Zupan, Nova Slovenija, izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovani zbor. Predlog zakona o amnestiji obravnavamo prvič v samostojni Sloveniji in je bil mišljen kot gesta države ob 10. obletnici obstoja Republike Slovenije. Ta dogodek je danes sicer že nekoliko odmaknjen, vendar predlog kljub temu lahko opredelimo kot akt, s katerim država dovoli pomilostitev določenega števila oseb in za določene vrste kaznivih dejanj. Število zapornikov se pri nas sicer povečuje, saj je bilo v letih 1994 do 1997 zaprtih le okoli 500 ljudi, sedaj pa jih je okoli 1200. Kaznovalna politika se je zvišala in se približuje standardu v Evropi, vendar pa so nekatera kazniva dejanja v vzponu, so nevarna in nova. Tu mislim na kazniva dejanja s področja mamil, kriminalne združbe pri vstopu meja, spolna nasilnost, nekatere vrste goljufij, zlati kvalificirane oblike, ker gre za visoke škode in pa visoke zneske. Pobude zapornikov, ki smo jih dobili, gredo v smer splošne amnestije. Vendar prav zaradi pravne varnosti in zaradi porasta nekaterih kaznivih dejanj, ki sem jih omenila, jih ni mogoče kar tako upoštevati. Pri tem pa ni nepomembno, da so pri nas zaporniki, ki delajo, imajo urejeno zdravstveno zavarovanje in jim teče delovna doba, kar je edinstveno v Evropi. Praksa večine evropskih držav je, da se določeni skupini obsojencev zniža kazen. Povprečna zaporna kazen je pri nas preko 2 leti, vendar za nekatera kazniva dejanja, ki so v porastu, bo potrebno najbrž na novo proučiti višino kazni in v tej smeri so že nekateri predlogi. Velja opozoriti tudi na prezasedenost zaporniških kapacitet. Gradi se sicer nov zapor v Kopru, vendar so razmere v nekaterih zaporih neustrezne. Dolžni pa smo vsekakor zagotoviti obsojencem človeško ravnanje in spoštovanje dostojanstva, in sicer vsakemu, ki mu je bila odvzeta prostost. Zadovoljni smo, da je predlagatelj upošteval pripombe iz prejšnjih razprav in tudi razširil krog kaznivih dejanj, za katere ne velja amnestija. Poslanci Nove Slovenije bomo podprli predlog. Upamo, da je naša država dovolj stabilna in da si lahko dovoli pomilostitev določenega števila oseb, ne da bi pri tem trpela pravna varnost države. Hvala lepa.
Hvala. Želi besedo še kakšen predstavnik poslanske skupine? [[Ne želi.]] O zakonskem predlogu v celoti dajem besedo poslankam in poslancem. Pisno se ni nihče prijavil. Razpravo omejujem na 5 minut. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Ker nihče ne želi razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi materiala, ki smo ga dobili v poročilu k predlogu zakona o amnestiji odbora za notranjo politiko kot matičnega delovnega telesa. Amandma je k 2. členu in sicer en amandma. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Glasujemo o amandmaju k 2. členu. Glasujemo, prosim. Navzočih 48 poslank in poslancev. Za 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, ali je zaradi sprejetega amandmaja porušena medsebojna skladno določb zakona? [[Ni.]] Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O POSEBNIH POGOJIH ZA VPIS LASTNINSKE PRAVICE NA POSAMEZNIH DELIH STAVBE V ZEMLJIŠKO KNJIGO. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem, pri tem razpravo omejujem na pet minut. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih in vloženih amandmajih. Vložen je samo en amandma k 1. členu, zakon pa ima, kot veste, dva člena. V razpravo dajem 1. člen in amandma k temu členu. To je amandma vlade. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 1. členu. Glasujemo, prosim. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in s tem je tudi člen v celoti. V razpravo dajem 2. člen. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Glasujemo o 2. členu, prosim. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil člen sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Glasujmo prosim! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na trejo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je bil k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejet amandma k 1. členu. Če želijo k temu členu kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Najave ni. Pri tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakonav celoti? [[Ne želi.]] Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 128. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona? [[Ni.]] Prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujmo o zakonu v celoti! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Spoštovane kolegice in kolegi! Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA - VOLITVE IN IMENOVANJA. Predloge guvernerja Banke Slovenije, sodnega sveta ter predloge in mnenja komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve ste prejeli. Zbor bo pod to točko dnevnega reda obravnaval štiri predloge sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo, predlog komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve o spremembi odloka o sestavi in imenovanju predsednika, namestnika predsednika in članov preiskovalne komisije Državnega zbora Republike Slovenije za ugotovitev odgovornosti odgovornih oseb in nosilcev javnih pooblastil glede nakupa in prodaje električne energije, zaradi česar je bila domnevno povzročena gospodarska škoda v sistemu slovenskega elektrogospodarstva, in tretjič, predlog guvernerja Banke Slovenije o imenovanju namestnika guvernerja Banke Slovenije. Prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih predlogih. Sodni svet je državnem zboru predložil štiri predloge o izvolitvi v sodniško funkcijo na sodniška mesta vrhovnega sodnika na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije, okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Domžalah ter dveh okrožnih sodnic na Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani. Predstavnika sodnega sveta ni. Predloge je obravnavala komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve in zboru predložila poročilo ter predloge odlokov. Želi poročevalec besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Predlagam, da razpravljamo o vseh predlogih sodnega sveta skupaj. [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisno se ni nihče prijavil. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o posameznih predlogih odlokov. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi gospoda Mirana Blaha v sodniško funkcijo na sodniško mesto vrhovnega sodnika na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Glasujemo, prosim. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 42, proti 1. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog o izvolitvi gospe Barbare Rotar v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Domžalah. Glasujemo, prosim. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za 38, proti 1. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi gospe Nevenke Ferencek v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo, prosim. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za 40, proti 1. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi gospe Zlate Šmid-Ipavec v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo, prosim. Prosim? Proceduralno.
Gospod predsedujoči. V imenu poslanske skupine prosim za 15-minutni odmor.
Ker se bo seja že iztekla do tistega časa, bomo seveda sejo začasno prekinili in poslanska skupina dobi na razpolago 15 minut in še več odmora. Hvala lepa. Prekinjam 10. sejo zbora. O datumu nadaljevanje seje boste po dogovoru vodstva zbora z vodji poslanskih skupin obveščeni kasneje. Jutri zbor ne bo zasedal, ker bo odbor za finance in monetarno politiko na svoji seji obravnaval predloge državnih proračunov za leto 2002 in 2003. V torek, 27. novembra 2001, ob 14.00 uri bo zbor pričel z izredno, proračunsko sejo. Hkrati vas želim povabiti v avlo pred veliko dvorano zbora, kjer bo po končani seji - pardon, popravljam, ob 18.00, kjer bo po končani seji pripravljen zasavski večer. Hvala za sodelovanje, lahko noč in na svidenje!