Доброго дня, шановні народні депутати, гості та запрошені Верховної Ради. Прошу народних депутатів підготуватися до реєстрації. Увімкніть, будь ласка, систему „Рада”, реєструємося. [[10:01:49]] У сесійній залі зареєструвалося 398 народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради оголошую відкритим. Шановні колеги! Давайте спільно привітаємо сьогоднішніх іменинників Анастасієва Валентина Олексійовича і Гурова Вадима Миколайовича. Я думаю, є глибока символіка у тому, що напередодні Дня радянської армії ми відзначаємо день народження Валентина Олексійовича, бойового генерала, учасника Параду Перемоги у далекому 1945 році. Нехай вони ще послужать нашій справі. Дозвольте проінформувати про результати вчорашньої нашої з вами роботи. Ми розглянули 29 питань порядку денного. За результатами розгляду: прийняли три закони та дві постанови, п’ять законопроектів прийнято за основу, чотири законопроекти та два проекти постав відхилено. За результатами розгляду пропозицій Президента України: п’ять законів прийнято в новій редакції, подолано вето Президента на два закони, шість законів скасовано. Прослухайте, будь ласка, оголошення: відповідно до статті 13 Закону України „Про статус народного депутата” та статті 4.2.2 Регламенту Верховної Ради України інформую про входження народного депутата України Сваткова Леоніда Борисовича до складу депутатської фракції Блоку Юлії Тимошенко. Відповідно до статті 13 Закону України „Про статус народного депутата” та статті 4.2.2 Регламенту Верховної Ради України інформую про входження народного депутата України Мойсика Володимира Романовича до складу депутатської фракції Політичної партії „Народний Союз Наша Україна". Відповідно до статті 2.5.2 Регламенту в середу ми маємо 45 хвилин для виступів повноважених представників фракцій і груп з внесенням пропозицій, оголошенням запитів, заяв та повідомлень. Прошу представників фракцій подати свої заявки, я тим часом перейду до оголошення запитів народних депутатів. Надійшли запити народних депутатів України: Олександра МАРЧЕНКА до Президента України, Генерального прокурора, Голови СБУ, виконуючого обов’язки міністра внутрішніх справ з приводу обшуку 15 жовтня 2004 року працівниками правоохоронних органів офісу приватного підприємства “Вестерн-Сервіс” та арешту Ярослава Годунка. Мабуть я звертаю увагу і Секретаріату, і тих, хто подає, давайте все-таки розділяти запити, тому що тут написали „до Президента”, всіх інших, а якщо запит до Президента, то треба голосувати. Якщо ми не проголосуємо, то ваш запит, вибачте, пропаде, тому що він направлений, в першу чергу, до Президента, тому я звертаю вашу увагу на наступне. Оскільки є запит, я ставлю на голосування про підтримку запиту до Президента України. Запит Олександра Марченка. Прошу визначатись. [[10:05:48]] За-28 Не підтримано. Віктора МИРОНЕНКА до Президента України, виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо недопущення загибелі суднобудівної і металургійної промисловості України, державної підтримки цих стратегічних галузей економіки. Я ставлю на голосування про підтримку запита до Президента України. Прошу голосувати. [[10:06:24]] За-64 Я ще раз повторюю, я читаю так, як написано. Ви пишіть правильно. То, що ви хочете, це не значить, що головуючий повинен виконувати волю вашу. Розберіться в Секретаріаті! Валерія АСАДЧЕВА до Президента України, виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо забезпечення функціонування Національного будинку органної та камерної музики України. Я ставлю на голосування про підтримку запита. [[10:07:08]] За-44 Не підтримано. Ігоря ЧЕЛОМБІТКА до Президента України щодо додержання законності та захисту інтересів українського виробника при здійсненні розрахунків державних підприємств Республіки Молдова за імпортовані з України товари. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:07:39]] За-21 Не підтримано. Віктора ДРАЧЕВСЬКОГО до Президента України, виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо заборони на подальше розширення та закриття сухого сховища відпрацьованого ядерного палива на Запорізькій АЕС. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:08:12]] За-77 Не підтримано. Олега ТЯГНИБОКА до Президента України, виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Секретаря РНБО щодо повернення Україні ядерного статусу. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:08:44]] За-7 Не підтримано. групи депутатів [[КАРМАЗІН, АЛЬОШИН, ЧЕРНЯК]] до Голови Верховної Ради України щодо українізації програмних продуктів у Верховній Раді України, встановлення на комп’ютерах народних депутатів україномовних "Microsoft Office" та програм “РУТА 5.0”. Зареми КАТУШЕВОЇ до Голови Верховної Ради України щодо надання допомоги мешканцям міста Феодосія у подоланні аварії водоводу питної води. групи депутатів [[БІЛОРУС, ЧОРНОВІЛ, МАРКУШ та інші]] до Голови Верховної Ради України з приводу відсторонення від виконання обов’язків керівника Головного науково-експерного управління Мацюка. Юрія КАРМАЗІНА до Голови Верховної Ради України щодо порушень вимог статті 16 Закону “Про статус народного депутата України”, ненадання відповіді на звернення щодо необхідності створення нормальних умов для бібліотечного забезпечення законотворчого процесу. Володимира ЛЕЩЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо причин тримісячної затримки виплат соціальної допомоги на дітей в місті Семенівка Чернігівської області. Петра СИМОНЕНКА та Валентина МАТВЄЄВА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо розподілу та використання коштів, одержаних від продажу відкритого акціонерного товариства “Криворіжсталь”. Олега ЗАРУБІНСЬКОГО та Вадима ГУРОВА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо надання додаткового роз’яснення стосовно інформації, наданої Головою фонду ДержМайна під час виступу у Верховній Раді 20 жовтня 2005 року. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до виконувачів обов’язків Прем’єр-міністра, Міністра фінансів і Міністра палива та енергетики стосовно стану справ з проведення розрахунків за газ і теплову енергію у місті Біла Церква. Юрія СОЛОМАТІНА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра з приводу бездіяльності органів центральної виконавчої влади з встановлення дійсного стану громадянства Корпана, який з вересня 2004 року є особистим лікарем кандидата на пост Президента України, народного депутата – зараз Президента України Віктора Ющенка та відповідальності Корпана за виготовлення та використання підробленого документа. Ігоря ШАРОВА до виконувачів обов’язків Прем’єр-міністра, Міністра внутрішніх справ і Міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства, Генерального прокурора щодо розслідування діяльності столичної будівельної компанії “Еліта-центр”, притягнення до відповідальності осіб, винних у привласненні коштів покупців житла. Івана ТОМИЧА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо недопущення подальшого необґрунтованого зростання роздрібних цін на цукор та досягнення цінової стабілізації на внутрішньому ринку цукру. Володимира ДЕМЬОХІНА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора виконувача обов’язків Міністра транспорту та зв’язку, Уповноваженого з прав людини щодо проблем, які виникли на Державному підприємстві “Херсонський морський торговельний порт”. Володимира ПУЗАКОВА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно порушення Закону “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи” щодо поліпшення житлових умов ліквідаторів. Володимира ЛЕЩЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо причин 30-процентного освоєння коштів, виділених в 2005 році у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на газифікацію сільських населених пунктів Чернігівської області. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо виділення коштів на капітальний ремонт під’їзної дороги до села Безпечна Чуднівського району Житомирської області. Леоніда КАДЕНЮКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо загрози національним інтересам України через ігнорування Держспоживстандартом введення міжнародних стандартів на лікеро-горілчані вироби. Євгена ФІЛІНДАША до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо діяльності правління Державного Фонду сприяння молодіжному житловому будівництву. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра та Міністра освіти і науки щодо погашення заборгованості з грошових виплат за статтею 57 Закону “Про освіту”. Павла СУЛКОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо перевірки використання бюджетних коштів резервного фонду Рівненської облдержадміністрації на 2005 рік. Михайла ЗУБЦЯ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо звільнення дослідних господарств Української академії аграрних наук від підвищених нормативів відрахувань частини прибутку. Дмитра ПАВЛИЧКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо незадовільного впровадження системи реєстрації речових прав на нерухоме майно. Олега ЗІМІНА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо факту системних порушень законодавства про державні закупівлі Державною митною службою. Юрія БОЙКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо відшкодування коштів мешканцям села Корніївка Баришівського району Київської області, які самотужки споруджують газопровід. Олександра ПЕКЛУШЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра з приводу розташування пункту захоронення радіоактивних підходів на відстані 1,5 км від сіл Радісне та Червонознам’янка Іванківського району, Одеської області. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо створення у Чернігові міської дитячої клінічної лікарні. Володимира ПЕТРЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо фінансування сільської пожежної охорони. Василя ПОТАПОВА та Павла СУЛКОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо ліквідації наслідків надзвичайної ситуації в місті Олександрії Кіровоградської області. Олександра ГОЛУБА до виконувачів обов’язків Прем’єр-міністра та Міністра внутрішніх справ щодо порушення законності керівництвом Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам” при розрахунках з підприємствами підрядниками. Групи депутатів [[ІСАЄВ, КОМАР, КОРСАКОВ]] до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо проблеми виплати заробітної плати працівникам збанкрутілих підприємств, що перебувають у державній власності, зокрема працівникам Державного підприємства “АтомСпецБуд”. Тараса ЧОРНОВОЛА та Людмили КИРИЧЕНКО до виконувачів обов’язків Прем’єр-міністра, Міністра культури і туризму та Міністра оборони щодо неприпустимості ліквідації Львівського драматичного театру Західного Оперативного командування Збройних Сил та передачі приміщення театру Львівській державній музичній академії імені Лисенка. Петра СИМОНЕНКА та Георгія ПОНОМАРЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо фінансування робіт по утилізації твердого ракетного палива на державному підприємстві “Павлоградський хімічний завод”. Георгія МАНЧУЛЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо виконання Закону “Про Комплексну програму утвердження України як транзитної держави у 2002-2010 роках”. Володимира ЗАЙЦЯ до виконувачів обов’язків Прем’єр-міністра, Міністра охорони здоров’я з приводу незаконного переведення працівників Дубенської міської лікарні матері і дитини у Рівненській області з постійної роботи на тимчасову Тамари ПРОШКУРАТОВОЇ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо забезпечення житлом дітей, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи. Олександра ЦАРЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо безпідставної відмови податкових служб міста Комсомольська Донецької області у впровадженні єдиної системи оподаткування комунальних підприємств міста. Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра з приводу приховування урядовими структурами інформації про спорудження в зоні Чорнобильської АЕС могильника для ядерних відходів на підставі угод, укладених між Національною акціонерною компанією “ЕнергоАтом” та сумнівною американською компанією “Холдек Інтернешнл”, що відбулося без обговорення громадськістю, і перетворює територію України в світовий ядерний смітник. Олександра МАСЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо невиконання норм законодавства стосовно заміни автомобіля “Запорожець” за строком непридатності мешканцю Полтавської області. Анатолія РАХАНСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно цільового фінансування заходів запобігання підтопленню сіл Сакського району та знищенню лікувальних факторів курорту державного значення Саки та дитячої оздоровниці Євпаторії в Автономній Республіці Крим. групи депутатів [[КОНСТАНТИНОВ, САС, БОРЗИХ та інші]] до виконуючого обов’язки Прем’єр-міністра щодо ситуації, яка склалася навколо майнових об’єктів колишньогоВЦРПС та Української Ради профспілок. Степана ХМАРИ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо надання інформації про нормативні акти, незаконно видані урядом Януковича під грифом “не для друку”. Георгія МАНЧУЛЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо фінансування робіт з ліквідації паводків у Чернівецькій області. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо неналежного забезпечення агропромислового комплексу Херсонської області сільськогосподарською технікою. Кирила ПОЛІЩУКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо перепрофілювання приміщень, що будуються в місті Яготині Київської області з центру по тимчасовому утриманню біженців на гуртожиток Чорнобильського медучилища. Групи депутатів [[КАЛЕТНІК, ХОМУТИННІК та інші]] до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно дестабілізації роботи закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод”. Дмитра ПАВЛИЧКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо розробки Державної програми випуску підручників та іншої навчальної літератури українською мовою для вищих навчальних закладів. Юрія СОЛОМАТІНА до виконувача обов’язків Першого віце-прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо врахування схем – доказів експерта федеральної прокуратури США в розслідуванні Генеральною прокуратурою кримінальної справи за обвинуваченням Лазаренка, Кириченка та інших, а також виконання доручення Президента України стосовно поновлення діяльності Міжвідомчої комісії з визначення правових підстав щодо повернення в Україну бюджетних коштів здобутих злочинним шляхом Лазаренком та його спільниками серед яких, за документами американської юстиції, фігурує Юлія Тимошенко як акціонер офшорної кіпрської фірми. Олександра ГОЛУБА до виконувача обов’язків Віце-прем’єр-міністра Кириленка щодо пільгового забезпечення інваліда Великої Вітчизняної війни транспортним засобом. Михайла ВОЛИНЦЯ до виконувача обов’язків Віце-прем’єр-міністра Кириленка щодо невдоволення відповіддю на запит стосовно державної експертизи умов праці. Миколи САДОВОГО до Генерального прокурора з приводу зволікання завершення досудового слідства у зв’язку з масовими фальшуваннями наслідків виборів у сотому виборчому окрузі під час президентських виборів. Володимира ПУЗАКОВА до Генерального прокурора з приводу невиконання судових рішень державною виконавчою службою Олександрівського району Кіровоградської області. Юрія КАРМАЗІНА до Генерального прокурора, Голови Національного банку щодо відповідальності посадових осіб Національного банку, які не виконували обов’язок по банківському нагляду, що призвело до банкрутства акціонерного комерційного банку “Прем’єрбанк”. Сергія СЛАБЕНКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо перешкоджання здійсненню передвиборчої агітації шляхом закидання транспортного засобу камінням з боку невідомих осіб у місті Макіївка Донецької області. Юрія КАРМАЗІНА та Ігоря СМІЯНЕНКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ, Голови Севастопольської міської державної адміністрації щодо незаконного розпаювання найбільшого у Севастопольському регіоні колективного сільськогосподарського підприємства “Красный Октябрь”. Михайла ПОЛЯНЧИЧА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо перешкоджання здійсненню передвиборчої агітації та нанесення тілесних ушкоджень агітаторам у місті Горлівка Донецької області. Катерини САМОЙЛИК до Генерального прокурора щодо фактів зловживання службовим становищем посадових осіб Хмельницького регіонального відділення Державного Фонду сприяння молодіжному будівництву. Олега БІЛОРУСА до Генерального прокурора щодо ситуації навколо майнових об’єктів колишньої ВЦРПС та Української ради профспілок. Нвєра МХІТАРЯНА до Генерального прокурора з приводу затягування розгляду заяви про порушення кримінальної справи органами прокуратури Сумської області за фактом смерті громадянки через непрофесійні дії лікарів. Тараса ЧОРНОВОЛА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства з приводу самовільного захоплення земельних ділянок окремими будівельними фірмами міста Тернополя. Іштвана ГАЙДОША до Генерального прокурора у зв’язку з невиконанням рішення суду про відновлення на посаді головного редактора газети “Карпаті ігоз со”. Миколи САДОВОГО до Генерального прокурора з приводу порушення окремих питань фінансово-господарської діяльності директором Київського вищого професійного училища будівництва і автотранспорту. Бориса БЕСПАЛОГО до Генерального прокурора стосовно порушення законодавства про порядок здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти при укладенні та виконанні Генеральної угоди між Державною податковою адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-впроваджувальна фірма “БКП-консалдинг”. Леоніда КАДЕНЮКА до Генерального прокурора щодо розслідування факту пограбування в Херсонській філії комерційного банку “ЗахідІнкомБанк” громадянина – користувача індивідуальним сейфом. Миколи НОЩЕНКА до Генерального прокурора з приводу необ’єктивного розслідування Глухівською міжрайонною прокуратурою Сумської області дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до травмування та загибелі дітей. Антона КІССЕ до Генерального прокурора щодо порушення законодавства, економічних і особистих прав підприємців на ринку “Стовбовий” в Одесі. Миколи ОДАЙНИКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо перешкоджання здійсненню передвиборчої агітації шляхом погроз нанесення тілесних ушкоджень агітаторам та знищення агітаційного намету у Пролетарському районі міста Донецька. Євгена ГІРНИКА до Генерального прокурора з приводу позбавлення працівників соціальної сфери сіл Щасливе, Гірське та Гнідин Бориспільського району Київської області права власності та користування земельними ділянками. Сергія БИЧКОВА до Генерального прокурора з приводу неналежного реагування органів прокуратури на запит щодо фактів умисного перешкоджання Синельниківським міським головою діяльності приватного підприємства “ТелеРадіоКомпанія “Регіон”. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до Генерального прокурора щодо зловживання службовим становищем посадових осіб правоохоронних органів Луганської області. Дмитра СВЯТАША до Генерального прокурора, Голови ДПА щодо порушення норм законодавства у сфері оподаткування та оплати праці деякими комерційними структурами міста Харкова та Харківської області. Павла СУЛКОВСЬКОГО та Віктора АНТЕМЮКА до Генерального прокурора щодо перевірки обставин звільнення Тараса Шведа з посади оперуповноваженого кримінальної міліції у справах неповнолітніх Деснянського райвідділу міліції Чернігівського міського відділу Міністерства внутрішніх справ. Івана ВЕРНИДУБОВА та Ярослава СУХОГО до Генерального прокурора щодо застосування адмінресурсу та втручання прокурора Ленінського району міста Севастополя у виборчий процес. Тараса ЧОРНОВОЛА та Людмили КИРИЧЕНКО до Генерального прокурора стосовно кримінального переслідування депутата Чернівецької міської ради Миколи Харабари за політичними мотивами. Володимира ПЕТРЕНКА до Генерального прокурора щодо проведення розслідування про навмисне знищення агрофірми “Хлібороб” Тростянецького району Сумської області. Миколи КАТЕРИНЧУКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо перешкоджання здійсненню передвиборчої агітації та спроби нанесення тілесних ушкоджень агітатору у місті Макіївка Донецької області. Олександра КЕМЕНЯША до Генерального прокурора стосовно порушень законодавства під час проведення приватизації землі у селі Заріччя Іршавського району Закарпатської області. Володимира ВОЮША до Генерального прокурора щодо політичних репресій і тиску на службових осіб та порушення законодавства посадовими особами СБУ та Генеральної прокуратури стосовно Сацюка. Ігоря ШУРМИ до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ стосовно зловживання службовим становищем та порушення прав працівників Самбірської виховної колонії Львівської області начальником установи. Олександра ГРАНОВСЬКОГО до Генерального прокурора щодо незаконного вивезення за межі України малолітньої дитини уродженки міста Дніпропетровська. Володимира ЗАЙЦЯ до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра праці та соціальної політики щодо порушення прав інваліда другої групи при розслідуванні нещасного випадку у акціонерному товаристві “ОблТеплоКомунЕнерго” у місті Чернігові. Володимира МАЗУРЕНКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра юстиції стосовно невиконання рішення суду. Валерія БОРЗОВА до Генерального прокурора з приводу невиплати дивідендів акціонерам фармацевтичної фірми “Здоров’я” у місті Харкові. Вадима МІСЮРИ до Генерального прокурора, Голови Київської обласної державної адміністрації щодо порушення права власності громадян на землю в селі Нові Безрадичі Обухівського району. Володимира МАЗУРЕНКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра юстиції з приводу невиконання рішення суду керівництвом Овідіопольської райДержАдміністрації Одеської області. Нестора ШУФРИЧА до Генерального прокурора, Секретаря РНБО щодо надання офіційної інформації стосовно питань, розглянутих на засіданні Ради національної безпеки і оборони 8 лютого 2006 року, де йшла мова про подальше погіршення українсько–російських відносин. Володимира ВОЮША до Генерального прокурора щодо правомірності здачі в оренду приміщень сільського будинку культури у селі Раденськ Цюрупинського району Херсонської області. Юрія ДІДЕНКА до Генерального прокурора щодо порушення законодавства і майнових прав держави під час створення суб’єктів господарювання за участю Державної акціонерної холдингової компанії “Чорноморський суднобудівний завод”. Миколи КАТЕРИНЧУКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо перешкоджання здійсненню передвиборчої агітації та нанесення тілесних ушкоджень агітатору у місті Вугледар Донецької області. Андрія ШКІЛЯ до Генерального прокурора стосовно загрози втрати Україною стратегічної газотранспортної системи через кредитну політику Національної акціонерної компанії “НафтоГаз України”. Олександра ТКАЛЕНКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра юстиції щодо формального ставлення до виконання своїх службових обов’язків посадовими особами прокуратури та управління юстиції Одеської області при розгляді справи про дорожньо-транспортну пригоду. В’ячеслава АНІСІМОВА до Генерального прокурора щодо порушення законодавства та фальшування виборчих документів головою територіальної комісії Дніпровського району міста Дніпродзержинська Давидовою. Лілії ГРИГОРОВИЧ до Генерального прокурора з приводу участі у виборчій кампанії осіб, причетних до фальсифікації виборів Президента України у Сумській області. Миколи ОДАЙНИКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо перешкоджання здійсненню передвиборчої агітації та вчинення хуліганських дій з боку активістів виборчого штабу блоку “Наталії Вітренко “Народна Опозиція” у місті Харцизьк Донецької області. Михайла ПОЛЯНЧИЧА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо перешкоджання здійсненню передвиборчої агітації, нанесення тілесних ушкоджень громадянам з боку представників “Партії Регіони” та виборчого штабу блоку “Наталії Вітренко “Народна Опозиція” у Ворошиловському районі міста Донецька. Віталія ХОМУТИННІКА та Василя ПОТАПОВА до Генерального прокурора, Голови Верховного Суду щодо рішення Апеляційного суду Донецької області по справі товариства “Новогригорівське”. Євгена ГІРНИКА до Генерального прокурора щодо протиправної діяльності, так званої, громадської організації “Донецька федеративна республіка” та притягнення до відповідальності її організаторів за спробу порушення територіальної цілісності України. Володимира ПАКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо перешкоджання здійсненню передвиборчої агітації та нанесення тілесних ушкоджень агітатору у місті Авдіївка Донецької області. Миколи КУЛЬЧИНСЬКОГО до Генерального прокурора щодо запобігання утворенню чергових “будівельних пірамід”. Олександра КЕМЕНЯША до Генерального прокурора, Голови Верховного Суду щодо недопущення упереджених дій апеляційного суду Закарпатської області стосовно Левкулич. Валерія БОРЗОВА до Генерального прокурора, Голови Фонду Держмайна щодо повернення до державної власності приміщення спорткомплексу ДЮСШ “Юність” міста Біла Церква. Сергія СЛАБЕНКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо перешкоджання здійсненню передвиборчої агітації та провокування бійки з боку прибічників “Партії Регіони” та виборчого штабу блоку “Наталії Вітренко “Народна Опозиція” у Кіровському районі міста Донецька. Михайла РОДІОНОВА до Генерального прокурора стосовно приховування від розпаювання 110 га землі урочища “Бортничі” колишнього радгоспу “Шпитьківський”. Анатолія КЛИМЕНКА до Генерального прокурора, Голови СБУ з приводу незадоволення розслідуванням справи щодо здирництва з боку працівників Північно-регіональної митниці. Миколи КОМАРА до виконувача обов’язків Міністра економіки щодо аварійного стану приміщення гімназії імені Довженка в селищі Сосниця Чернігівської області. Георгія СКУДАРА до виконувача обов’язків Міністра палива та енергетики щодо розміщення замовлень на виробництво устаткування для сховища відпрацьованого ядерного палива на вітчизняних машинобудівних заводах. Олександра ШЕВЧЕНКА до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо бездіяльності органів внутрішніх справ з розшуку громадянина Задорожного. Іштвана ГАЙДОША до виконувача обов’язків Міністра аграрної політики щодо розпаювання земель відкритого акціонерного товариства “ДержПлемЗавод “Закарпатський” Берегівського району Закарпатської області. Миколи КОЛІСНИКА та Володимира МОВЧАНА до виконувача обов’язків Міністра промислової політики щодо причин звільнення Сергія Грищенка з посади заступника Міністра. Павла МАТВІЄНКА до виконувача обов’язків Міністра фінансів щодо обсягів розрахункових показників міського бюджету та міжбюджетних трансфертів на 2006 рік по місту Коростень. Олександра КИСЕЛЬОВА до виконувача обов’язків Міністра юстиції щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності суддів Вищого господарського суду України – Шульги, Козир та Семчука. Анатолія ДОМАНСЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ, Генерального прокурора щодо незаконних дій працівників служби по боротьбі з економічною злочинністю Дніпродзержинського міського управління МВС України. Володимира МОЙСИКА до виконувача обов’язків Міністра юстиції, Генерального прокурора, виконувача обов’язків Голови Вищого господарського суду, Голови Ради суддів щодо порушення інтересів держави при розгляді позовів та виконанні судових рішень у справах проти закритого акціонерного товариства “УкрТатНафта”. Михайла ДОБКІНА до виконувача обов’язків Міністра промислової політики з приводу формально-бюрократичної відповіді, яка не відповідає дійсним фактам порушення законності при відчуженні приміщень корпусу Центрального казенного конструкторського бюро “Протон” у місті Харкові, який належить державі в особі Верховної Ради України. Антона КІССЕ до виконувача обов’язків Міністра праці та соціальної політики щодо прискорення прийняття відомчих нормативних актів, передбачених Законом “Про засади соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей”. Георгія СКУДАРА до виконувача обов’язків Міністра транспорту та зв’язку щодо забезпечення рівних умов розвитку усіх форм власності та усунення порушення Закону “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”. Миколи КОМАРА до виконувача обов’язків Міністра охорони здоров’я щодо медичного забезпечення сільського населення Сосницького району Чернігівської області. Лариси УСАЧЕНКО до виконувача обов’язків Міністра охорони здоров’я щодо надання дозволу на продовження терміну оренди приміщення товариством з обмеженою відповідальністю "Агріс Тревел". Володимира ШЕПЕТІНА до виконувача обов’язків Міністра юстиції з приводу невиконання рішення суду стосовно виселення суб’єкта підприємницької діяльності з нежитлових приміщень Харківського державного університету мистецтв імені Котляревського. Сергія ЖИЖКА до виконувача обов’язків Міністра оборони щодо недопустимості розформування квартирно-експлуатаційного відділу Тернопільського гарнізону. Олександра АБДУЛЛІНА до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо неповноти слідства, проведеного за фактом трагічної загибелі заступника начальника Володимирецького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області капітана міліції Бедика. Єфима ФІКСА до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ стосовно надання роз’яснень щодо заяви про наявність у виборчому списку Опозиційного блоку “НЕ ТАК!” до Верховної Ради Автономної Республіки Крим осіб, які мають непогашену судимість. Станіслава СТРЕБКА до виконувача обов’язків Міністра транспорту, зв’язку щодо змін у тарифній політиці морських портів України. Віктора ДРАЧЕВСЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра охорони здоров’я з приводу колективного звернення виборців міста Нікополя щодо вдосконалення роботи амбулаторій сімейного лікаря та забезпечення службовим автотранспортом лікарів і медичних сестер загальної практики-сімейних лікарів. Групи депутатів [[ЛЄЩИНСЬКИЙ, КОМАР, КОРСАКОВ]] до виконувача обов’язків Міністра транспорту та зв’язку щодо виділення коштів для завершення реконструкції шляхопроводу в місті Дружківка Донецької області. Лариси УСАЧЕНКО до виконувача обов’язків Міністра праці та соціальної політики щодо забезпечення соціального захисту, надання матеріальної підтримки та допомоги одиноким матерям і багатодітним сім’ям. Володимира ШЕПЕТІНА до виконувача обов’язків Міністра закордонних справ щодо надання інформації стосовно всиновлення дітей-сиріт іноземними громадянами. Олександра ЛЄЩИНСЬКОГО та Миколи КОМАРА до виконувача обов’язків Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо ліквідації наслідків надзвичайної ситуації у Новомлинівській дільничній лікарні, Чернігівської області. Ігоря ШУРМИ до виконувача обов’язків Міністра освіти і науки щодо порушення прав на оплату праці педагогічним, науково – педагогічним та іншим категоріям працівників Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича. Тамари ПРОШКУРАТОВОЇ до виконувачів обов’язків Міністра охорони навколишнього природного середовища, Міністра охорони здоров’я, голови Кіровоградської обласної державної адміністрації щодо порушення безпечних умов довкілля в селищі Капітанівка. Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра закордонних справ з приводу протизаконної заяви заступника голови зовнішньополітичного відомства Росії Карасіна про важливу стабілізуючу функцію, яку нібито виконує Чорноморський флот Російської Федерації, що базується на території України. Анатолія ПИСАРЕНКА до виконувача обов’язків Міністра праці та соціальної політики щодо лікування інвалідів І групи з вираженими руховими порушеннями органів в санаторії “Слов’янський курорт”. Олександра МАСЕНКА до виконувача обов’язків Міністра юстиції щодо відшкодування моральних та матеріальних збитків від бандитських нападів на сім’ю мешканця Великобагачівського району Полтавської області. Анатолія РАХАНСЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра охорони навколишнього природного середовища стосовно забезпечення якісною питною водою сіл Сакського та Чорноморського районів Автономної Республіки Крим. Василя НАДРАГИ до виконувача обов’язків Міністра охорони здоров’я щодо виділення медичного обладнання Луганській міській лікарні №7. Володимира ПАКА до виконувача обов’язків Міністра фінансів щодо надання допомоги КЕЧ міста Макарів-1 Київської області. Кирила ПОЛІЩУКА до виконувача обов’язків Міністра охорони навколишнього природного середовища щодо виділення коштів на ліквідацію екологічної катастрофи, яка може виникнути через розгерметизацію контейнерів з отрутохімікатами у селищі Згурівка Київської області. Володимира СТРЕТОВИЧА до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ, голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів з приводу безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності незалежного журналіста та порушень, допущених співробітниками міліції і суду Подільського району міста Києва. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Міністра оборони щодо проблем житлового обліку та квартирного забезпечення військовослужбовців, звільнених у запас. Анатолія ПИСАРЕНКА до Секретаря РНБО, Голови СБУ, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо безпідставного перешкоджання будівництву торговельного комплексу з митним терміналом у селищі Авангард Овідіопольського району Одеської області з боку Міністерства оборони. групи депутатів [[ІСАЄВ, КОРСАКОВ та інші]] до заступника виконувача обов’язків Міністра фінансів Кальника щодо обсягу асигнувань із Державного бюджету на виконання делегованих повноважень місту Прилуки Чернігівської області. Віктора АНТЕМЮКА до Голови Вінницької обласної державної адміністрації щодо зволікання з газифікацією будинків в селищі Десна Вінницького району. Левка ЛУК’ЯНЕНКА до Голови СБУ з приводу погроз фізичної розправи над кандидатом у народні депутати України, головним редактором газети “Самостійна Україна” Любов’ю Стасів. Валерія АСАДЧЕВА до Київського міського голови, Голови Київської державної адміністрації щодо заборони будівництва по проспекту Правди. Алли АЛЕКСАНДРОВСЬКОЇ до Голови Фонду Держмайна щодо участі мінорітарних акціонерів в управлінні господарською діяльністю відкритого акціонерного товариства “Турбоатом”. Михайла ГЛАДІЯ до Голови Херсонської обласної ради стосовно порушення законодавства при прийнятті рішення про реорганізацію Голопристанської центральної районної аптеки. Леоніда КРАВЧУКА до Голови Київської міської державної адміністрації щодо забезпечення житлом учасників Великої Вітчизняної війни. Олександра ГРАНОВСЬКОГО до Голови Хмельницької обласної державної адміністрації щодо порушення вимог Закону “Про житлово-комунальні послуги”, ігнорування звернень громадян стосовно незадовільного стану утримання житлового будинку в місті Хмельницький групи депутатів [[В.БОНДАРЕНКО, ЧЕРНЯК, ПАК]] до Київського міського голови щодо порушення прав власності на землю мешканців міста Києва. Миколи КУХАРЧУКА до Голови Верховного Суду щодо прискорення розгляду касаційної скарги колективного підприємства “Володимирський агропромбуд”. Нестора ШУФРИЧА до Голови Фонду Держмайна щодо неправомірних дій керівництва відкритого акціонерного товариства “Херсонський бавовняний комбінат”. Миколи ШЕРШУНА та Валерія САМОПЛАВСЬКОГО до Голови Фонду ДержМайна, Генерального прокурора з приводу катастрофічного стану житлово-комунального господарства селища Оженін, який настав після приватизації Острозького цукрового заводу Рівненської області. Юрія ДІДЕНКА до Голови Фонду ДержМайна стосовно захисту інтересів держави при проведенні додаткового випуску акцій Державної акціонерної холдингової компанії “Чорноморський суднобудівний завод”. Олександра ЦАРЕНКА до Голови Донецької обласної державної адміністрації щодо порушення вимог Закону “Про житлово-комунальні послуги”, ігнорування звернень громадян стосовно незадовільного стану утримання житлових будинків у місті Селідове. Віктора АНТЕМЮКА до виконувача обов’язків Вінницького міського голови з приводу непідготовленості житлових будинків міста до передачі їх громадським об’єднанням співвласників житла. Петра ТОЛОЧКА до Голови ДПА стосовно законності дій Державної податкової інспекції у місті Красний Луч Луганської області. Олега ТЯГНИБОКА до Голови Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики щодо притягнення до відповідальності виборчого блоку “Не Так!” за порушення законодавства про рекламу у зв’язку із застосуванням іноземної [[російської]] мови в політичній рекламі. Марії МАРКУШ до Генерального прокурора про критичну ситуацію, що склалася у сфері забезпечення безпеки експлуатаційного житлового фонду у Харкові. Марії МАРКУШ до Генерального прокурора про критичну ситуацію, що склалася у Берегівському районі в результаті завезення на територію України речовини „Премікс” та вивезення її в Харківську, Івано-Франківську області. Володимира ПУЗАКОВА до Генерального прокурора, виконувача обов’язки міністра внутрішніх справ про зволікання Долинським районним відділом внутрішніх справ України у Кіровоградській області розслідування справи побиття фельдшера швидкої медичної допомоги Молодіжнинської дільничної лікарні Шевчук Світлани Григорівни та закриття Державтоінспекцією кримінальної справи відносно ДТП, в якій загинув її син – Шевчук Ігор Вікторович. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до секретаря Ради національної безпеки і оборони, Генерального прокурора щодо ліквідації Одеського інституту сухопутних військ та створення замість нього навчального закладу у Львові Львівський інститут сухопутних військ у складі Національного університету „Львівська політехніка”. Андрія Шкіля до заступника Генерального прокурора України Голомші щодо фактів порушення у розслідуванні кримінальної справи 9 березня 2001 року. Таким чином, таким чином надійшло 166 запитів народних, народних депутатів. „Регіони України” - 24, комуністів України – 30, Блоку Юлії Тимошенко – 14, Народної партії – 7, „Нашої України” – 22, Соціалістичної партії України – 11, групи „Народного блоку Литвина” - 8, Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] – 26, Української Народної Партії – 8, Партії промисловців і підприємців України - 1, групи „Відродження” – 3, Народного Руху України – 3, Політичної партії „Реформи і порядок” – 4, позафракційних, позафракційних – 6. Так, 43 хвилини уже ми вичерпали з вами. Вичерпали з вами, а. Так, Бондаренко Григорій Іванович від Народного. від групи „Народного блоку Литвина”. Підготуватися, підготуватися Шуфричу.
Шановні колеги! Григорій Бондаренко, „Народний блок Литвина”. У цьому залі сотні разів наголошувалося: мало виділяємо коштів на науку. Але ні разу не питали: яка окупність цих витрат? Як використовуємо численні наші інститути, академічні установи? А справи тут погані. Ось два приклади. Вигравши тендер Інституту телекомунікації і глобального інформаційного простору, створив для мерії, обласних та районних держадміністрацій типу системи інформаційно аналітичного забезпечення. Провели дослідну експлуатацію, кажуть, треба модернізувати. Зверніть увагу, не вдосконалювати, як це робиться за звичай, а модернізувати. Робилося це з єдиною метою, щоб знову провести тендер за бюджетні кошти і щоб виграла його приватна фірма „Софтлайн”. А модернізувати виявилося треба не систему, як про це заявлялося, а одну її складову - електронний документообіг. І це не все. Держава давно заплатила за цю роботу згаданій фірмі ЗАТ „Софтлайн”, документообіг. замовляли вже, і він діє прекрасно. Подібна афера здійснюється нині із започаткуванням електронного підпису. Для здійснення цього завдання Мінтрансзв’язку має власний науково-дослідний інститут, тобто 180 наукових працівників, з яких 25 доктори і кандидати наук, праці директора, до речі, друкуються у США. Та міністерство поклало цю роботу на карликове підприємство Держінформресурс, де чотири працівники, яких звільнили свого часу з інституту. За наказом міністра їм передають 760 квадратних метрів інститутської площі, незговірливого директора збираються позбутися і звільнити. Далі. Чітко проглядається махінація нав’язувати неприйнятний на сьогодні електронний підпис, брати за нього величезні кошти, переважно бюджетні, і переказувати їх приватним структурам. Це не гоже! Одна із них, кажуть, вже сформована на чолі з дружиною відомого політика. До названих обор. причетна знатна особа Віктор Бондар. У першому випадку він представляє уряд, нині діє як міністр. Бондар молодий виходець із бізнесу, носив за його словами малиновий піджак і білі шкарпетки. Кажуть, це талановита людина. Але ж талант на користь лише тоді, коли слугує якійсь одній справі, або бізнесу, або державі. Стосовно обох названих мною афер надсилалися листи Кабміну. Глухо! Можна і тепер щось запросити. Прошу вважати цей виступ.
Нестор Шуфрич, фракція Соціал-демократичної партії [[об’єднаної]]. Підготуватися Стояну.
Дякую, шановний Адаме Івановичу. Шановні співвітчизники, на жаль, сьогодні ми стаємо свідками грубого втручання Національної ради з питань телебачення і радіомовної України у творчу діяльність вітчизняних телерадіокомпаній. Фактично Нацрада вдається до дій, які прямо суперечать чинному законодавству України, насамперед, через запровадження в телерадіопросторі України мовної цензури. Каменем спотикання у відносинах між Нацрадою та вітчизняними телерадіокомпаніями, становить закон України про внесення змін до Закону України „Про телебачення і радіомовлення”, проголосований Верховною Радою 12 січня 2006 року. І що нещодавно попри застереження багатьох телеканалів та експертів, підписаний Віктором Ющенко. Фракція СДПУ виступала „проти” цього закону, а лідер фракції Леонід Макарович Кравчук звертався з відкритим листом до Ющенко щодо застосування ним права вето. Ми стверджували і стверджуємо, що саме цей закон встановлює мовну цензуру, необмежену бюрократичну диктатуру Нацради, надаючи їй повноваження єдиного органу державного регулювання аудіовізуальних засобів масової інформації. Створюється ситуація, за якою державний орган, а саме Нацрада, отримує право ліцензувати збирання, вироблення та поширення інформації, що суперечить базовим принципам свободи слова. У багатьох своїх положеннях закон суперечить і Конституції України, і ратифіковані Україною міжнародним нормативно-правовим актам, зокрема, конвенції про захист прав людини та основних свобод, конвенції про транскордонне телебачення європейської хартії регіональних мов або мов меншин. Особливо це стосується тих положень, які визначають мовну політику у сфері телебачення і радіомовлення. Як відомо, закон встановлює для загальнонаціональних каналів, незалежно від форми власності, частку ефірного часу українською мовою на рівні 75 відсотків від загального обсягу мовлення зобов’язує канали впровадити дублювання всіх фільмів і радіопередач державною мовою. Таким чином, закон брутально порушує статтю 10 Конституції України, яка визначає вільний розвиток і захист російської мови та мов національних меншин. Заявляємо: прийняття Закону є кроком, що віддаляє Україну від європейських норм права, шкодить міжнародному іміджу України. Тим більше, що право окремих європейських країн розцінює будь-яку регламентацію вживання мов у приватних ЗМІ, як таку, що суперечить правам людини. Фракція СДПУ (о) вимагає негайно визначитися з правовим статусом російської мови та мов національних меншин в Україні через прийняття законопроекту 6254, навколо якого об’єдналися біля двадцяти народних депутатів. Десять законів об’єднали в один, розуміючи нагальність цієї проблеми. Дякую.
Від фракції „Регіони України” Стоян Олександр Миколайович. Підготуватися Віталію Майку.
Олександр Стоян, фракція Партії „Регіони України”. Шановні співвітчизники. Хочу нагадати вам, про ті соціальні гарантії, які обіцяла „помаранчева команда” на майдані і що вона зробила насправді. Ви пригадуєте, що на майдані обіцяли, що мінімальна заробітна плата буде стовідсотково відповідати прожитковому мінімуму. Сьогодні прожитковий мінімум встановлено на 2006 рік 483 гривні. Мінімальна заробітна плата – 350 гривень. І мінімальна пенсія 350 гривень. Людина, працюючи отримує стільки ж, скільки отримує пенсіонер. Але буде досягнення, тому що на грудень місяць влада пообіцяла, що мінімальна заробітна плата буде 351 гривню тобто відірветься на одну гривню від мінімальної пенсії. Тому невипадково профспілки України назвали прожитковий мінімум 483 гривні, як прожитковий мінімум шахрайський. Чому? Тому що він обрахований на старій базі, на базі 2000 року. Саме тому сьогодні в Києві відбуваються всеукраїнські збори представників всіх профспілкових об’єднань. Основні вимоги: прожитковий мінімум повинен бути 734 гривні, а мінімальна заробітна плата вище прожиткового мінімуму. Друга вимога. Введення єдиної тарифної сітки для працівників бюджетної сфери, що обіцяли помаранчеві на майдані. Третя вимога. Повернути борг, який уже утворився завдяки таким діям нового уряду – півтора мільярда гривень. Якщо це не буде зроблено, профспілки обіцяють Всеукраїнський страйк. Партія регіонів підтримує справедливі вимоги профспілок України. І друга проблема. Помаранчева команда каже, що вона зробила дуже важливий крок, давши 8,5 тисяч при народженні дитини. За рахунок чого було це зроблено, називаю цифру: забрали з коштів Фонду соціального страхування 2 мільярди 393 мільйони гривень, хоча обіцяли дати 158 мільйонів з бюджету. Чому уряд заліз в самоврядний фонд? Уряд не має ніякого відношення до тих коштів, які нараховують роботодавці робітникам як страхувальникам. Таким чином, уряд вирішив свої проблеми за рахунок коштів Соцстраху. А, що сталося? Сталося наступне: за вказівкою Кириленка тепер уже не буде безкоштовних путівок для інфарктників, інсультників; за вказівкою Кириленка тепер не буде 10-тивідсоткових путівок і не буде путівок на оздоровлення дітей. Тому невипадково Комітет з питань соціальної політики і праці проаналізував роботу фонду і дирекції, визнав її незадовільною і поставив питання про звільнення виконуючого обов’язки віце-прем’єра Кириленка з посади віце-прем’єра. Такий проект закону ми внесли. Прошу його підтримати. Дякую.
Так. Віталій Іванович Майко передає слово Павлу Матвієнку, будь ласка. Підготуватися Климпушу Оресту.
Заява фракції Партії промисловців і підприємців України у Верховній Раді України про політичну ситуацію напередодні виборів у зв’язку з недоторканістю депутатів місцевих рад. Шановні депутати! Як відомо, 8 вересня 2005 року Верховна Рада України ухвалила Закон України номер 2854-4 про внесення змін до Закону України „Про статус депутатів місцевих рад”, за яким депутата місцевої ради не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, арештовано або піддано заходам адміністративного стягнення, що накладається в судовому порядку без надання згоди на. та. місцевою радою. Нова редакція закону передбачає суттєве ускладнення порядку вирішення питання про притягнення депутата місцевої ради до кримінальної відповідальності, чим фактично розповсюдила депутатську недоторканість на місцевий рівень. Партія промисловців та підприємців України турбує те, що результатами цих законодавчих нововведень намагаються скористатися чимало сумнівних осіб з кримінальним минулим. За даними правоохоронних органів у виборчі списки переважної більшості партій попали кандидати, які раніше притягалися до кримінальної відповідальності, мають непогашену судимість, знаходяться під слідством або в розшуку за скоєні злочини. Фракція промисловців і підприємців України звертає увагу на реальну загрозу криміналізації регіональної влади, коли незабаром біля трьохсот тисяч недоторканих отримають депутатські повноваження і фактично будуть виведені з-під контролю правоохоронних органів і звільнені від кримінальної та адміністративної відповідальності. Фракція Партії промисловців та підприємців України нагадує, що більше, ніж 90 відсотків громадян України не сприймають депутатську недоторканість, і виступає за її скасування. Вони хочуть, щоб до влади прийшли люди, які будуть чесно і наполегливо вирішувати проблеми громадян, а не свої особисті, тим більше кримінальні. Ми закликаємо виборців та громадськість ретельно ознайомитися з біографіями тих, хто балотуватиметься у ради всіх рівнів, а правоохоронні органи - надати відповідну інформацію. Дякую за увагу.
Дякую. Ваш останній заклик і вирішить усю проблему. Хай бачать, кого обирають. Орест Климпуш від фракції „Відродження”. Підготуватись Ляпіній.
Шановний Головуючий, шановні народні депутати! В плані нашого вчорашнього звернення про необхідність ратифікації угоди з Європейським банком фракція Партії „Відродження” ще відзначає, що з кожним роком збільшуються відрахування „Укрзалізницею” податків та інших обов’язкових платежів. За 4 роки вони зросли до 6 млрд. У 2005 році зросли в три рази. Однак, з одного боку, в „Укрзалізниці” до Держбюджету вилучається весь прибуток, а з іншого, залізниця, рухомий склад і колії експлуатуються до повного зносу. На жаль, Верховна Рада не дозволила взяти в кредит Європейського банку реконструкції і розвитку на оновлення рухомого складу та будівництво залізничного тунелю, придбання колійної техніки. Знос рухомого складу, термін експлуатації якого складає 25-30 років, досяг 70 відсотків. Резерви залізниці вичерпані. Списання кожної одиниці рухомого складу повинно компенсуватися придбанням нової техніки. Мінімальні щорічні витрати складають 4,4 мільярди гривень. В цілому щорічно необхідно 12 мільярдів гривень для того, щоби виконати ці роботи, залізниця може набрати всього 5,8 мільярда. Фракція Партія „Відродження” зазначає, що відповідно до Закону „Про залізничний транспорт” фінансування таких програм має бути з Державного бюджету, але за останні 2 роки залізничному транспорту не виділялося нічого. Закон в цій частині не діє. „Укрзалізниці” доводиться розраховувати лише на свої інвестиції. Не менш гостро стоїть проблема впровадження енергозбереження за рахунок переходу з дизельної тяги на електричну. Тут лише, вклавши 300 мільйонів гривень, можна отримати щорічну економію 1 мільярд 800 гривень. Фракція Партії „Відродження” вважає надзвичайно важливим повторно внести на розгляд проект Закону „Про ратифікацію угоди з Європейським банком реконструкції і розвитку” щодо виділення коштів на впровадження швидкісного руху поїздів та будівництва Бескідського тунелю, погашення кредиту „Укрзалізниця” буде здійснювати за рахунок власних коштів. Переговори по цьому кредиту завершилися ще в 2004 році, а, на жаль, угода й досі не ратифікована. Фракція Партії „Відродження” звертається до всього депутатського корпусу з проханням ще раз повернутися до цього питання і прийняти рішення, надати шанс транспортному комплексу України, затвердитися в міжнародній системі перевезень. Без надійного транспортного комплексу Україна не може розраховувати на прихід інвестицій, а відповідно на створення нових робочих місць. Я прошу взяти це до уваги. Дякую гарно за увагу.
Дякую. Я думаю, в останні день роботи сесії ми це приймемо. Щоб так далі до виборів. Будь ласка, Ксенія Ляпіна, „Наша Україна”. Підготуватися Терену.
Шановні народні депутати! За час, який минув, накопичилося багато питань, які задають суб’єкти малого підприємництва України, і відповіді на які може надати виключно Верховна Рада України, оскільки відповіді лежать у сфері законодавчого врегулювання цих питань. Перше питання, яке терміново потребує свого вирішення, - це питання заборгованості, яка виникла у суб’єктів малого підприємництва, платників єдиного і фіксованого податку у зв’язку з тим, що була колізія між прийнятим на початку 2005 року Законом „Про Державний бюджет України на 2005 рік”, який діяв рівноI квартал 2005 року, і Закону „Про внесення змін до Закону „Про державний бюджет України” та інші закони, прийнятий у березні 2005 року. Це протиріччя і колізія породили ситуацію, коли суб’єкти малого підприємництва за перший квартал мають заборгованість перед Пенсійним фондом і Фондом соціального страхування, незважаючи на те, що вони повністю виконали свої зобов’язання, сплатили єдиний податок, частка від я кого мала відраховуватися до соціальних фондів. Однак, ця частка відповідно до діючого уI кварталі закону не відраховувалася. Таким чином суб’єкти малого підприємництва стали жертвою у цій колізії. Вирішити це питання можна виключно шляхом прийняття відповідного закону і анулювання цієї заборгованості. Хочу сказати, що за нашими оцінками в таку заборгованість потрапили приблизно біля півмільйона підприємців, і вони сьогодні звертаються до всіх політичних сил і просять терміново прийняти це рішення, інакше до 31 березня, здаючи відповідні звіти, вони потрапляють під штрафні санкції, під необхідність сплачувати достатньо великі кошти, як заборгованість. При цьому хочу підкреслити, вони не мають такої провини, вони виконали свої зобов’язання. Провина тут є з боку законодавців, які допустили дію такої колізії. Відповідний законопроект 8737, який виправляє цю колізію, виправляє цю заборгованість, скасовує цю заборгованість, поданий народними депутатами України з різних фракцій, зокрема і мною. Однак, не зважаючи на те, що є позитивний висновок Комітету з питань фінансів і банківської діяльності і науково-експертного управління, поки що такий законопроект не потрапив в порядок денний. На мій погляд, Верховна Рада має зараз сконцентрувати свої зусилля над корисними законопроектами, і цей законопроект є першочерговим завданням, бо ми несемо відповідальність перед нашими виборцями, зокрема за наші з вами помилки. До такої відповідальності я також відношу і Закон про єдиний соціальний податок, який вже кілька місяців лежить в комітетах Верховної Ради і фактично тормошиться деякими окремими народними депутатами, хоча.
Так, від фракції БЮТ Віктор Терен. Підготуватися Зайцю, тому, що Іван.
Віктор Терен, Блок Юлії Тимошенко. Шановні громадяни України, угода про об’єднання помаранчевої коаліції має бути підписане ще до виборів, але щоб переговори про об’єднання не тяглися до безкінечності наш лідер Юлія Тимошенко подала приклад і в односторонньому порядку підписала угоду про створення помаранчевої коаліції і направила її текст Президенту України Віктору Ющенку, першому номеру виборчого блоку "Наша Україна" Юрію Єханурову і та голові Соціалістичної партії Олександру Морозу. Я озвучу ті принципи та положення, що складаються угодою осіб, тому що ми категорично проти того, щоб будь-які угоди в державі підписувалися таємно і підкилимно. Отже, першим пунктом угоди є вимога про звільнення з посад і покарання тих осіб, які причетні до корупційних діянь, а також там міститься вимога про розділення бізнесу і влади. В угоді також сказано, що учасники коаліції в новому парламенті не будуть вступати ні в які союзи з тими партіями, які виступають проти національних інтересів України та уособлюють злиття політичної влади з тіньовим капіталом, зокрема учасники коаліції не вступатимуть ні в які домовленості з Партією регіонів Януковича. Одним з пунктів угоди є зобов’язання спільними зусиллями не допустити також будівництва могильників ядерних відходів під Києвом та денонсувати газове „соглашение”. В угоді значиться також пункт про скасування недоторканності депутатів Верховної Ради та депутатів місцевих рад. Всі повинні бути рівними перед законом. Все це в угоді. Немає там лише одного – попереднього розподілу посад. До виборів ніхто нічого не повинен ділити. І лише після виборів та політична сила, яка набере найбільше голосів з поміж інших учасників помаранчевої коаліції матиме право на посаду прем’єра. Такий текст угоди, і ми хочемо аби про нього знали люди. І якщо когось із членів помаранчевої команди щось не влаштовує, нехай він публічно скаже який саме пункт його не влаштовує - чи про відділення бізнесу від влади не влаштовує, чи недоторканність, чи про недопущення ядерного могильника під Києвом, чи щось інше - і запропонує свій варіант. Блок Юлії Тимошенко має надію, що під угодою поставлять свої підписи всі учасники помаранчевої команди, тим більше, що під час переговорів жоден пункт угоди не викликав ніяких заперечень. Ми сподіваємося, що угоду підпише Президент України як гарант чесних, демократичних виборів, і, коли ми сьогодні бачимо рекламу „Не зрадь Майдан!”, то підписання угоди якраз і є доказом вірності помаранчевого Майдану. Ми цілком переконані, що всі люди, яким дорога України, з радістю і великою надією на краще зустрінуть довгождану вістку про об’єднання помаранчевої команди. Дякую за увагу.
Так, Іван Заєць.
Іван Заєць, Український Народний Блок.
Вибачте, Іване Олександровичу. Підготуватись Соболєву здається. Да, Соболєв? Бондаренко. Добре. Бо тут. Будь ласка.
Заява Українського Народного Блоку Костенка і Плюща. Український Народний Блок Костенка і Плюща констатує, що вибори до Верховної Ради України відбуваються в умовах небаченої активізації антиукраїнських і антидержавних сил. Їх поразка в Помаранчевій революції показала зростаючий вплив в українському суспільстві українських патріотичних, національно свідомих громадян, тому вибори до Верховної Ради України антидержавники розглядають як свій „останній і рішучий бій” за знищення української незалежної держави. І вони цього вже не приховують, а відкрито виступають проти української мови як державної проти європейського вектору розвитку України, проти всього, що є українське. Рупором антидержавників і їх дієвим центром стала прокучмівська олігархічно-комуністична більшість Верховної Ради. Головним завданням кучмістів і комуністів є руйнація основ державного ладу, проведення антидемократичних змін до Конституції, неформування Конституційного Суду, постійні намагання протягнути рішення про вступ до ЄЕП, руйнування економічного балансу держави через прийняття законів відверто популістського характеру, якими вноситься свідомий розкол між різними категоріями населення. Ось далеко не повний арсенал антидержавницької зброї. Український Народний Блок Костенка і Плюща приєднується до вимог української громадськості, яка все більше і більше звертається до органів влади і до Президента України про припинення і заборону діяльності на території України антидержавних, антиукраїнських сил. Жодна країна розвиненої демократії, а тим більше Росія, не дозволила б діяльність на своїй території політичних сил і засобів масової інформації, які б ганьбили і руйнували власну країну. А в Україні все це відбувається від безкарності: безкарності за сєвєродонецький сепаратистський путч, безкарності за фальшування виборів Президента, безкарності за розкрадання народного майна і землі. Кожна демократія повинна вміти себе захищати, інакше авантюризм і авторитаризм знову повернеться, та й ще в більш злочинній формі. Усвідомлюючи всі небезпеку для України, яка простежується під час виборчої кампанії до Верховної Ради, Український Народний Блок Костенка і Плюща закликає до згуртування всі українські сили. Ми маємо показати недругами української державності і демократії усю безперспективність їх спроб зупинити Україну на її історичному шляху до європейської цивілізації, до високого добробуту громадян. Нехай виявом нашого єднання буде святий для України день – 9 березня – День народження Тараса Шевченка. Великий Кобзар нас єднає. Українці, гуртуймося, і ми переможемо! Це заява Українського Народного Блоку Костенка і Плюща. Прошу її підтримати. І працюймо разом для нашого народу, для майбутнього нашої нації. Дякую.
Щось мало аплодисментів. Будь ласка, Бондаренко він ПРП. Підготуватися Івану Бокому.
Володимир Бондаренко, Партія „Реформи і порядок” місто Київ. Сьогодні я хотів би сказати про те явище, з яким ніби-то бореться сьогодні все наше суспільство. Президент оголосив боротьбу з корупцією і це правильне виголошення правильного лозунгу. Але, на жаль, місцеві чиновники спотворюють усю цю діяльність і абсолютно нічого не роблять. Навпаки, корупція розростається новими і новими потужними такими витками. Найгучніший скандал, який сьогодні розгорівся в Києві - це так званий „інвестиційний Чорнобиль”, ще раз підкреслюю, що в основі цього скандалу лежить корупція. Я хотів би повернутися трошки до більш ранніх часів і показати, що корупція не має абсолютно ніякого політичного обличчя. Вона вражає як помаранчевих, так і біло-голубих. Наприклад, я хотів би запитати сьогодні, з цієї трибуни генерального прокурора, Раду Національної безпеки і оборони та й самого Президента, скажіть, будь ласка: куди поділася кримінальна справа №503329 за статтею 364 частина 2, в якій фігурує прізвище народного депутата Михайла Поживанова, з відомства якого зникло 600 тисяч доларів. Справу зам’яли і ніхто сьогодні не розбирається: де і яким чином це все приховане, і чому? Ці гроші зникли через банк „Хрещатик” і прибалтійський „Парекс-банк”, заховали справу. Чотири справи заведено було свого часу на ще одного заступника Омельченка, пана Лисова. На жаль, він сьогодні у вашому списку. І треба буде думати, що з ним робити, от. Таким чином, сьогодні, я ще раз підкреслюю, аполітичність самої корупції. Я хочу звернути увагу на те, що тільки в цьому році Київська міська держадміністрація передала 35 квартир прокуратурі, 45 квартир СБУ, міліція отримала квартири, десятки земельних ділянок – прокуратура. І я прошу раду національної безпеки вивчити коріння корупції. Чому сьогодні прикривається всі справи в Києві? Невже ми можемо торгуватися київськими квартирами, землею і прикривати корупціонерів? Я хочу за одно, щоб вивчили стенограми засідань Київради, коли виділялась земля під „Еліта-центр” і її підрозділи. Хто лобіював? Там заступник Омельченко виступали і кидалися на трибуну для того, щоб видати цю землю. А він підписував усі документи, як каже, що не підписував. Треба подивитися: скільки грошей пішло на клуб „Арсенал”, який фінансується незрозуміло для чого, як дорога іграшка київського мера, за київські міські гроші. Я хочу сказати, що все це є корупція. І тому, коли ми говоримо про те, що і хто розслідує, то комісія, яку створив Омельченко, вона схожа на ту комісію, про яку говорив Дзержинський: „Якщо хочете зам’яти будь-яку справу, створіть комісію”. Її створив Омельченко з тих, хто причетний до корупції, до цього скандалу і хто його організовував і здійснював. Хочу сказати, що сьогодні активно допомагають київському мерові і ректор Київського будівельного університету пан Тугай, який сьогодні тисне на всіх інших ректорів. А я хочу сказати, чому: його структури, які працюють у., отримали чотири земельні ділянки в Києві, і багато-багато інших фактів. Тому поки ми будемо.
Іван Бокий, соціалісти. Соцпартія. Підготуватися Сергію Терещуку.
Іван Бокий, фракція соціалістів.
Відновіть, будь ласка, відновіть, будь ласка, час Івана Сидоровича.
Іван Бокий, фракція соціалістів. Фракція соціалістів вважає за необхідні ще раз і ще раз привернути увагу до двох важливих проблем, які хвилюють українське суспільство. Перше з них, це те, що я вже вчора оголошував заяву фракції про компенсацію в сумі один мільярд гривень зі Стабілізаційного фонду – компенсацію селянам за загиблі посіви озимини, загиблі сади, виноградники і так далі. Ми вважаємо, що це – те питання, яке сьогодні має розв’язуватися і парламентом, і урядом у невідкладному порядку, і просимо включити це питання, а законопроект відповідний внесений, для обговорення на наступному пленарному тижні. Потрібні ці кошти перш за все для відновлення загиблих посівів, для відновлення садів, виноградників, ягідників, тому що в найближчі роки Україна може залишитися без зерна, без фруктів і без ягід. І друге питання, яке не менше хвилює сьогодні українське суспільство, це цукрова проблема. Ні для кого не секрет, що останнім часом ціни на цукор піднялися неймовірно. У Чернігові в одному з магазинів, а саме „Любеч” уже продавався цукор за 7 гривень 70 копійок за кілограм. Це вже, як кажуть, те цінове безумство, до якого дійти треба було. Так само, так само є, продається в основному від 4.80 до 5.50. І тут питання не в тому, хто Міністр аграрної політики, як кричать представники Партії регіонів, тут питання у державній політиці. Тому ми вимагаємо, щоб уряд поставив це питання і парламент також розглянув питання про відповідальність Голови Антимонопольного комітету. Ні для кого не секрет, що сьогодні цукор зосереджений у руках 9 основних компаній-монополістів, в тому числі і деякі з них очолюють ті, хто сидить у цьому депутатському залі. І таким чином існує, цілком ймовірно існує змова з метою перед виборами, як кажуть, накалити політичну ситуацію в державі. Як ви знаєте, питання про відповідальність Костусєва, Голови Антимонопольного комітету, внесено в порядок денний, от, але його треба не тільки, як кажуть, зареєструвати, а треба внести і в зал. І очевидно наступного пленарного тижня це питання потрібно також розв’язати. Ну, а до Аграрного фонду Кабінет Міністрів має до кінця лютого закупити необхідну кількість цукру, щоб збивати ціни, які диктують сьогодні Україні оці монополісти, які захопили сьогодні і виробництво, і збут цукру в державі.
Сергій Терещук, фракція Народної партії. Підготуватися В’ячеславу Ковалю.
Шановний Адам Іванович, шановні колеги, фракція Народної партії, „Народного блоку Литвина” також вкрай стурбована ситуацією, яка сьогодні є в селі, в агропромисловому комплексі. У селі Старовишневецьке Синельнівського району Дніпропетровської області вперше з часів фашистської окупації не було посіяно восени жодного гектара озимини. Майже 3 тисячі гектарів чорноземів, які належать громаді цього села, не засіяні. Весна нічого не міняє. І трагедія степового села не є якимось винятком. Сьогодні засівається не десятки, а тисячі гектарів, тисячі гектарів заростають чортополохом. Причина тут проста: у селян немає з чим йти в поле. Минулого року влітку, коли виростили гарний врожай, селяни залишились без грошей. Вперше за 15 останніх років виробництво зерна стало не вигідним. Прийшла весна. Селяни розраховували на те, щоб отримати кредити в банках. В бюджеті заклали лише 260 мільйонів на компенсацію відсотків, цих грошей вистачило лише для того, щоб компенсувати кредити минулих років. Сьогодні фракція Народної партії не тільки критикує, ми зробили все, щоб у бюджеті було додатково закладено біля 4 мільярдів гривень. Ми наполягали на тому, щоб ці гроші можна було використати самим ефективним чином. Але сталося зовсім по-іншому. Кабінет Міністрів спланував бюджетний розпис таким чином, що такі кошти можуть прийти в кращому випадку лише в грудні місяці. Але мало того, протягом двох місяців нічого не було зроблено, щоб в село поступили ті кошти, які були передбачені тим же бюджетним розписом. Сталося так, що чиновник з Міністерства фінансів може вирішувати долю всього агропромислового комплексу. Це сьогодні не припустимо. Ми сьогодні не тільки критикуємо, ми пропонуємо реальні шляхи виходу із цієї ситуації, в яку потрапив агропромисловий комплекс, в ситуацію, в яку потрапило село. Саме перше, потрібно виконувати Державний бюджет, бюджет, який прийнятий в цій залі. По-друге, ми не можемо погодитися з позицією Кабінету Міністрів, який заперечує можливість перегляду бюджету до проведення виборів. Можливо для якоїсь галузі це не так і важливо, коли будуть внесені зміни у бюджет, але село не зможе чекати до кінця березня. Сьогодні, ми наполягаємо, щоб все-таки півтора мільярда грошей пішло на село, в бюджеті ці гроші є. 540 мільйонів передбачено бюджетом, мільярд, як вже було сказано, можна взяти із стабілізаційного фонду. Сьогодні у нас ще є можливість виправити ситуацію, але через два тижні буде пізно. Фракція Народної партії „Народного блоку Литвина” сьогодні поділяє тривогу і бачить вихід з цієї ситуації, ситуацію можна ще виправити. Спасибі.
Дякую. Так, В’ячеслав Коваль передає слово Кендзьору Ярославу, будь ласка, від фракції Українського Народного Руху. Підготуватися Валерію Мішурі.
Ярослав Кендзьор, фракція Народного Руху України, блок „Наша Україна”. Шановні колеги народні депутати, шановні виборці, минуло вже шість десятиліть після другого приходу радянської комуністичної влади в Галичину і до нинішнього часу розкриваються моторошні фактори, моторошні картини злочинів комуністичного режиму. Останки 278 осіб, які виявили ще у 2002 році у підвалах Василянського Монастиря в Жовки, врешті-решт, після численних експертиз, будуть похоронені. Судово-медична експертизу спочатку проводили у Львові, проте заключне слово сказали київські експерти. Вдумайтеся, із 278 скелетів, 68 належить дітям віком від 4 місяців до 14 років. Люди, котрі розкопували останки, розповідали про знахідку, яка вражає, кістяк жінки та дитини, руки яких міцно сплилися, що їх неможливо було роз’єднати. Розкопки тривали три місяці, до цих робіт залучали також студентів Львівського медичного університету та солдатів цивільної оборони. Таким чином, від кісток вдалося звільнити три келії заввишки понад три метри і один вузенький коридор. У Львівському історико-просвітницькому Товаристві „Меморіал”, яке також брало участь у розкопках. Розповідають, що всі ці вбивства - справа рук підрозділів НКВД, котрі прийшли сюди наприкінці 40-х років минулого століття. До 46-ого року в монастирі жили ченці-василяни, яких після ліквідації ОГКЦ вигнали та вивезли до Сибіру. НКВедисти влаштували в Монастирі свій місцевій штаб, в якому катували та вбивали членів родин вояків української і повстанської армій, усіх, хто на їхню думку був не лояльний до радянської влади. В 1990 році церкву повернули греко-католицькій громаді, однак, священики та вірні впродовж 12 років навіть не здогадувалися, яка таємниця зберігається в підвалах цього храму. Тож невдовзі пам’ять жертв радянських катів нарешті вшанують належним чином, перепоховавши їх в Жовкві. У зв’язку з цим, я хочу звернутися до фракції комуністів, щоб вони обов’язково, на чолі із Симоненком, приїхали на похорони цих жертв, які робили їхні попередники. Дякую. А заодно і використали цю поїздку в агітаційних виборчих цілях. Дякую.
Слово від фракції Компартії має Валерій Мішура.
Шановні народні депутати, шановні виборці. Я думаю, ви дуже добре знаєте, що жінок і дітей, обкручених колючою проволокою, якраз вбивали фашисти і бандерівці. Як правило, перед виборами значно збільшується кількість тих, хто приписує себе до патріотів. І тоді часто, як застерігав Достоєвський: патріотизм може перетворитися на „прибежище для негодяев”. Сьогодні одна висока посадова особа нашої держави по кілька разів на день, на всіх телеканалах наказує думати по-українські, ніби-то цей є найпершою ознакою патріотизму. Як і ходіння по „блошиних” ринках у пошуках старожитностей, обвішування оселі рушниками, або, скажемо, ідея носіння вишиванки, або ідея, що на цій землі мають жити, пробачте за це слово, „лише чистопородні українці”. І неважливо, чи продають ці українські патріоти іноземцям комбінати, або повітряний простір, готуються торгувати землею, або будувати на ній ядерні звалища, чи пускати на військові полігони чужих вояків. Головне – думати по-українські! То хіба це патріотизм? Усі різнокольорові політичні хамелеони від чирвового, блакитного до помаранчевого, були президентами, прем’єрами, віце-прем’єрами, главами адміністрацій. І що? Самі набили „зеленими” кишені, а народу: помийки, сміттєві баки, які пошукувачі депутатських мандатів помічають лише в рекламних роликах перед виборами. Це що, патріотизм? Собі „Мерседеси” і „Майбахи”, а народу „кравчучки” і „кучмовози”, собі розкішні хатинки з кондиційованим повітрям, в народу замерзлі, або ледь теплі батареї. За 15 років влади доларових патріотів зруйновано дві третини економіки, зроблено жебраками три чверті українців, загнано в могилу - 5 мільйонів, випхнемо за кордон - 7 мільйонів, а ті, хто залишились вимушені стати спекулянтами, яких цинічно нарекли заморським брендом бізнесмени. Це, що патріотизм? Справжній патріотизм, а що ти корисного зробив для процвітання України і її народу? Справжній патріотизм – це Україна в нинішніх кордонах за територією, яку вона ніколи не мала до комуністів, це ознаки державності, це участь у міжнародних організаціях, це найбільші обсяги виробництва в історії нашої держави – наприклад: одна тонна зерна на душу населення, це найсучасніші галузі, перший у світі комп’ютер, до речі, це електроніка і таке інше, це атомні станції, які ура-патріоти вчора ганьбили, а сьогодні розглядають як основу нашої незалежної енергетики. І все це зроблено під проводом комуністів. Ми давно і чесно сказали, що не все було зроблено добре, не все, скажемо, змогли відстояти, захистити, але головне, що комуністи завжди були патріотами України і вони такими залишаються і сьогодні, і всі трудівники землі української, які цю землю викохували і боронили, знають про це дуже добре і будуть голосувати за вісімку. Дякую.
Так. Залишилася ще у нас одна процедура – це невдоволення відповіддю на запити. Так, будь ласка, слово має народний депутат Соломатін, ви вгадали, підготуватися Пак.
Шановний Адаме Івановичу! Шановні колеги! Дорогі співвітчизники! В моєму запиті йшлося про ненадання Мінохорони здоров’я України і Генпрокуратури України роз’яснення стосовно повідомлення прес-служби Генпрокуратури від 8 грудня про отруєння Президента України Ющенка, в якому стверджувалося буквально таке: результати токсикологічних досліджень, зразки в крові Президента Віктора Ющенка у лабораторіях іноземних держав свідчать про наявність у його організмі отруйної речовини – діоксину. Кількість діоксину перевищує в тисячі разів допустиму концентрацію. Тому ще 9 грудня я звернувся до Генпрокуратури і окремо до Мінохорони здоров’я з проханням надати роз’яснення стосовно таких простих цілком нетаємних запитань. Перше. Хто, коли та на якій підставі встановив та затвердив допустиму концентрацію діоксину в організмі людини, зокрема в крові. І друге: скільки складає така допустима концентрація в організмі людини, зокрема в крові. І в скільки разів, одну тисячу, чи п’ять, чи десять кількість діоксину в крові хворого перевищує допустиму концентрацію? Нарешті, Мінохорони здоров’я і Кабінет Міністрів підтвердили, що прес-служба Генпрокуратури в своєму повідомленні про отруєння Президента вдалися до відвертої фальсифікації медичних даних в частині порівняння рівня забруднення зразків крові у пацієнта діоксином з неіснуючою допустимою концентрацією, яку навмисне вигадали безвідповідальні лікарі-фальсифікатори та провокатори в білих халатах, які є громадянами чужих держав. Механізм такого підступного обману світової і нашої, вітчизняної громадськості дуже простий. Якусь старанно приховану, навіть природну мікро кількість діоксину в крові сановного пацієнта треба розділити на вигадану, навіть нульову допустиму концентрацію. Згадаймо ази арифметики. Скільки буде, якщо одиницю розділити на нуль? Безкінечність. Звідси з’явилися брехливі повідомлення про перевищення вмісту діоксину в зразках крові пацієнта в тисячу разів. А що з цього приводу повідомляє двічі Генпрокуратура? „Питання, які ви вказали в депутатському запиті, поставлені на вирішення експертом комісійної і судової медичної експертизи, яка проводиться експертами Головного бюро судової медичної експертизи Мінохорони здоров’я”. Коло замкнулося. Закордонних фальсифікаторів і провокаторів в білих халатах вже кришує і Генеральна прокуратура разом з Головним бюро судово-медичної України Мінохорони здоров’я. Ганьба! А в чому суть питання. Як на мою думку, в тому, що справа з отруєння з самого початку зшита білими нитками. Тому вимагаю від Генпрокуратури України негайно оприлюднити результати аналізу на вміст діоксину в крові Ющенка. Прошу вважати цей мій виступ повторним депутатським запитом для Генпрокуратури. Дякую.
Невдоволення. Невдоволення. Я не секретар у вас. Так, як треба, будь ласка. Володимир Пак невдоволений відповіддю, будь ласка. Володимир Пак, прошу.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. Протягом минулого року я як народний депутат України неодноразово звертався до правоохоронних структур Міністерства внутрішніх справ України і безпосередньо до пана Луценка з приводу протиправних дій та бездіяльності органів внутрішніх справ. Була надія, що з приходом нової влади правоохоронні органи почнуть виконувати покладенні на них обов’язки, керуючись чинним законодавством. На жаль, ці надії не справдились, про це свідчить наступне. 13.10.2005 року я звернувся до міністра внутрішніх справ з приводу неналежного розслідування кримінальної справи щодо захоплення адміністративної будівлі Київської регіональної спілки при активній підтримці представників міліції. Протягом доби близько 100 працівників організації були заложниками злочинців, які відомі слідству від самого початку. Відповідь на мій запит, адресований міністру, надійшла 01.11.2005 року за підписом керівника Головного управління МВС у місті Києві. Вона не свідчить про будь-яке реагування на моє депутатське звернення. У відповіді мене запевнили в наступному. Цитую. „За результатами додаткового розслідування у справі буде прийняте законне рішення в найкоротший термін”. Цей термін уже триває півроку. Притому, що сам факт захоплення громадської споруди має місце ще 25.12.2002 року. Відсутність результату у розслідуванні даної кримінальної справи пов’язано з причетністю до цього злочину працівників міліції. Також не було належного реагування на події, яких стосувалися мої звернення з приводу протизаконної бездіяльності міліції Таращанського та Макарівського району Київської області. Крім того, я тричі мав розмову з міністром внутрішніх справ з приводу вищевикладених фактів, проте мої звернення скеровувалися для проведення перевірки до тих підрозділів, неправомірна діяльність яких стала підставою для звернення. Несумнівними з вимогами закону були дії міліції Рокетнянського району у січні цього року, коли начальник районного органу внутрішніх справ безцеремонно втрутився у цивільно-правові відносини, знявши охорону законного власника рокетнянського ринку, не допустив його до об’єкту, чим позбавив права на здійснення господарської діяльності. Зазначені дії правоохоронців завдають значної шкоди споживчій кооперації. Очевидним у цьому випадку є порушення припису частини другої статті 19 Конституції України, оскільки працівники міліції, безперечно, діяли не у спосіб передбачений законом та вийшли за межі визначені законом компетенції. Незважаючи на те,.
Дякую. Шановні колеги! Замість 45 хвилин ми потратили годину 33 хвилини. Тому, так, як ми і домовляємося з вами, будемо працювати без перерви. Переходимо до розгляду порядку денного засідань Верховної Ради. Розглядається проект Житлового кодексу України, реєстраційний номер 8438. Доповідає Валерій Павлович Пустовойтенко, автор законодавчої ініціативи. Від комітету буде Резнік. Да, будь ласка, п’ять хвилин.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги, в липні минулого року ми разом з вами прийняли в повторному другому читанні новий Житловий кодекс України, в якому було враховано біля 600 ваших зауважень. Але Президент України наклав вето, хоча 27 з 31 зауваження Президента, включаючи всі принципові зауваження, були враховані. Нова редакція кодексу не була підтримана і в сесійній залі. При цьому не було підтримано і пропозицію Президента щодо відхилення прийняття Житлового кодексу. Жодного переконливого пояснення цьому не висловлено. Сьогодні всі добре розуміють, що Україну у здійсненні житлової реформи відкинуто щонайменше на два-три роки. І сьогодні роздаються листівки перед Верховною Радою, в яких стоїть три принципових позиції, що не буде власності на житло, воно буде обов’язковим. Немає конституційного права не передбаченого, воно передбачено в цьому Житловому кодексі. Я вважаю, що це теж відповідна провокація, щоб завалити в Україні систему забезпечення наших громадян житлом. І це дуже серйозна проблема. Адже практично не будується нове житло для наших громадян, які перебувають на квартирному обліку, а їх, нагадую, біля півтора мільйони сімей. При тому, що середньорічне забезпечення житлом становить тільки півтора відсотка черговиків. Не можуть отримати житло інваліди та ветерани Великої Вітчизняної війни, діти-інваліди, діти-сироти, чорнобильці, військовослужбовці, а також молоді сім’ї і соціально незахищені категорії громадян. Переконливе свідчення відсутності чіткої сучасної законодавчої бази в житловій сфері є ситуація на житловому ринку. Я маю на увазі ситуацію навколо діяльності інвестиційно-будівельної групи „Еліта-центр” і інших компаній. Що ж робить преса? Про що говорить преса? І які діють на аналогічних шахрайських схемах. Була також делегація з міста Одеси, які приїздили. Теж хвилюються, що можуть бути такі шахрайські схеми і по місту Одесі, і по іншим регіонам України. Отже, на превеликий жаль, я знову вимушений констатувати, що Україна і досі живе за Житловим кодексом 1983 року, переповненого застарілими нормами, які не можуть задовольнити потреби сучасного розвитку і вирішити одну з найбільш гострих соціальних проблем – забезпечення наших громадян сучасним та безпечним житлом. Базовим документом для здійснення житлової реформи повинен стати новий Житловий кодекс України, спрямований на створення належної сучасної правової бази для забезпечення реалізації права громадян на житло. Група народних депутатів, члени нашого комітету, внесла нову редакцію, але добре всім нам відомого проекту Житлового кодексу України. Нагадую, що в законопроекті визначені правові, організаційні та соціально-економічні засади державної політики в житловій сфері. Встановлені правовідносини щодо виникнення, здійснення і припинення прав власності на житло. Проектом Житлового кодексу передбачено позачергове отримання житла для інвалідів та ветеранів Великої Вітчизняної війни, дітей-інвалідів та дітей-сиріт, незаконно засуджених, а згодом реабілітованих та інших. передбачено гарантоване отримання житла військовослужбовцям, чорнобильцям, робітникам міліції, молодим сім’ям, сільським вчителям, сільським лікарям та іншим категоріям громадян, права яких визначені чинним законодавством. Уже перші статті проекту кодексу визначено, що ніхто не може бути примусово виселений із свого житла інакше як на підставі Закону за рішенням суду. Законопроектом врегульовано питання обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, реалізації прав та виконання обов’язків власників житла і користувачів житлом, забезпечення формування, використання, утримання та збереження житлового фонду, збереження та бронювання житла, яке перебуває в державній та комунальній власності та інші. Шановні колеги, ви пам’ятаєте, в прийнятому кодексі проблема соціального житла було присвячена цілу главу. Сьогодні після прийняття закону про житловий фонд, соціальне призначення, треба лише технічно внести до проекту Житлового кодексу відповідні зміни щодо узгодженості з цим законом про соціальне житло, то єсть ми ці документи підготували чуть раніше, ніж приймали Закон про фонд соціального житла. І, враховуючи наведене і принциповість таких принципових зауважень до законопроекту є пропозиція до народних депутатів прийняти Житловий кодекс у першому читанні. Але я міг би запропонувати і в цілому, тому що ми фактично врахували і ті зауваження Президента, які були подані ним тоді, при ветуванні Житлового кодексу. Але є дуже багато зауважень, я маю на увазі, це, перш за все, Науково-експертне управління. Ну, я можу сказати, що.
Дайте можливість завершити.
Не стільки ці зауваження до Житлового кодексу, скільки більше в якійсь мірі до розробки підзаконних актів, які будуть витікати з Житлового кодексу. Тому я пропоную прийняти його в першому читанні. І якщо зауважень в залі не буде і буде на те ласка народних депутатів, то можна прийняти його в цілому. Дякую за увагу і готовий відповісти на ваші запитання.
Дякую. Чи будуть запитання? Запишіться. Будь ласка, три хвилини. Сухий.
Дякую. Ярослав Сухий, Запоріжжя, „Регіони України”. Шановний Валерій Павлович, я можу засвідчити в цій сесійній залі для всієї України ту величезну, напружену роботу, котру провів ваш комітет над Житловим кодексом. Я можу нагадати всім, скільки багато було проведено консультацій з міжнародними експертами. Я можу сказати, що цей Житловий кодекс ввібрав в себе найбільші досягнення останніх новітніх соціальних розробок Європи. І те, що нова помаранчева влада, керована якимись керманичами, привела до того, що цей Житловий кодекс сьогодні ми змушені розпочинати спочатку, говорить про те, що ця влада так і не зрозуміла, що на вулиці новий час і що ринкові трансформації вимагають від нас адекватної відповіді. Скажіть, будь ласка, Валерій Павлович, що ж змінилося, чи є щось принципово відмінного в цій новій редакції, котру ми змушені починати спочатку, від тієї, яку, мені з незрозумілих причин, заветував Президент.
Я дякую вам за запитання. Перше. Ми взагалі зняли питання щодо примусового відселення громадян. Ми ввели тезу щодо реконструкції мікрорайонів, знову за згодою громадян, і ніякого примусового відселення не буде. І ми врахували всі пропозиції Президента, перш за все, які він тоді мотивував вето, то єсть ми зняли їм законом про фонд соціальне житло і при цьому, і, фактично, всі ці зауваження враховані, щоб не було напруги. А він, як раз, як кожний законодавчій акт, який ми приймаємо, до нього єсть дуже багато запитань. Не будемо приймати,. інше. Ну, саме головне, що створення система забезпечення громадян житлом, яка держава повинна брати на себе обов’язок по контролю за реалізацією житлової політики в нашій державі. Це визначено в цьому законі, на жаль, такої політики сьогодні не в державі, не в Уряду абсолютно немає, а, в том числі, місцевих рад. А сьогодні житловим кодексом це абсолютно все передбачено.
Ольга Гінзбург, будь ласка.
Шановний Валерій Павловичу, я от хотіла спитати, мені дещо незрозуміло. По Кодексу ми весь час говоримо: забезпечення соціальним житлом, забезпечення ветеранів, інвалідів, які стоять по черзі, уже, майже, по 14 років. Ви розумієте, що сьогодні все підводиться до того, щоб поділити те, що ми маємо. Ось построїли за радянські часи квартири, все ділимо, ділимо. Я не нахожу в кодексі відповіді: за рахунок чого ми можемо будувати це житло? От невелике місто, за рахунок чого воно може будувати для цих людей житло. Чи чекаємо, що хтось умре, а іншому віддамо? Потім мені не зрозуміло: за счет чого по цьому Кодексу можна отримувати те житло, що построєно було за радянських часів? Зараз кришу отремонтувати в звичайному місці нема за що, даже якщо маєш гроші. Це треба придумати: якісь капітальний ремонт будинку, щоб перекинути туди копійку якусь і течуть всі криші, поржавіли труби. І в цьому Кодексі, в першу чергу треба, а де ж взяти гроші для цього? Просто я не знаю: де взяти гроші? Всі подимаємо руки за те, що ми можемо дати ветерану квартиру, чи соціально-незахищеному, але за що? Абсолютно голий бюджет, абсолютно не звертається уваги на утримання житла.
Я дякую вам за запитання, я зрозумів, що ви хотіли сказати. Міг би попросити Адаме Івановичу, щоб я відповідав хвилин 30 на це запитання. Я можу зразу сказати, що влада, як сказав мій колега, депутат Сухий, спеціально завалила Житловий кодекс і не голосувала за фонд соціального житла, що ми вже в бюджеті на 2006 рік не передбачували кошти на виділення квартир і будівництво для тих, хто стоїть на чергу, я категорії перерахував. Для соціального житла і для всіх інших наших громадян – для вчителя, лікаря, працівників бюджетної сфери. І ніколи держава наша не буде розвиватися взагалі, ні капітальні ремонти не будуть робитися, поки ми не почнемо планувати: будуть приватні інвестори, і держава повинна турбуватися, і закон про соціальне житло ми теж уже прийняли у цьому році. А, воно не заплановане. А я передбачаю,. комітет, подавали свою пропозицію, що в бюджеті на цей рік було передбачено на сьогодні уже кошти на будівництво для цих категорій. А до цього дійшло: раз кошти не плануємо, то підсумки роботи народного господарства в галузі будівництва за січень місяць – падіння 10%. І не будемо планувати – нічого не буде, ні показників, ні заробітної плати, ні відрахувань до пенсійного фонду, абсолютно нічого не буде. І як же ми будемо жити? Де валовий внутрішній продукт? Тому держава повинна це опрацювати. І в тому числі відпрацьована система черговикам: півтора мільйони чоловік сьогодні на черзі, з них пільгових категорій – 400 тисяч. Ми взагалі не виділяємо житла, і це сьогодні обов’язок держави – планувати. І не приймемо кодекс, не буде і в наступному році, в 2007-му, цих коштів. Тому при перегляді бюджету на 2006 рік, а він буде переглядатися обов’язково, тому що ціни на газ. І ціни збільшуються, і потім скажуть, і бюджет буде набагато більший. Конечно, буде більший, тому що все виросте. От така ситуація. Тому я просив би фракцію комуністів персонально у зв’язку з тим, що ви двічі не голосували, цей раз підтримати Житловий кодекс. Дякую за увагу.
Я думаю, і третій раз вони те саме зроблять. Надрага, будь ласка.
Валерій Павлович, когда мы рассматривали Жилищный кодекс до этого, то очень много проблем, в том числе, и я поднимал на предмет того, что какие механизмы заложены по защите прав и интересов жителей в части населения получения качественных услуг. Потому что у нас люди платят за недополученное тепло, за негорящий свет, за неотремонтированные подъезды. Поэтому когда мы обсуждали эту тему на фракции Народного блока Литвина, то коллеги попросили меня как человека, задающего вопрос вам как автору попросить прокомментировать, как будут защищены интересы населения в случае некачественного получения жилищно-коммунальных услуг или вообще их неполучения, потому что перерасчет получить, ну, это можно с ума сойти. Спасибо.
Хорошо. Я вам теж дякую за запитання, но можу сказати, що Комітет Верховної Ради за вашою згодою, за вашою підтримкою створив повну законодавчу базу щодо розвитку і роботи житлово-комунального господарства. На жаль, закони ці діючою владою не виконуються, як в центрі, так і на місцях. Це закон про загальнодержавну програму реформування ЖКХ, про розвиток. України, народний депутат Гінзбург задавала програму, як бути малим містам. Якраз за рахунок цієї програми, де повинне бути державне фінансування, будуть розвиватись малі міста України, про теплопостачання, про об’єднання співвласників будинків, про водопостачання, якраз в цих законах вирішено оцей комплекс проблем, в тому числі по наданню якісних комунальних послуг. І в тому числі закон, який називається „Про порядок надання житлових комунальних послуг”, де підписує договір між тим виробником комунальних послуг і тим, хто споживає, то єсть нами з вами, громадянами, які споживають ці послуги. Вони відображені. В Житловому кодексі це тільки тезисно виписано, а вони є в цих законах. Тому нічого не потрібно робити, тільки виконувати ту законодавчу базу, яку ми прийняли за цей чотирьохлітній термін в Верховній Раді України.
Дякую. Сідайте, будь ласка.
Я дякую.
Так, приступаємо до обговорення. Приступаємо до обговорення. Давайте відведемо 20 хвилин. Сергій Жижко. Підготуватися Юрію Кармазіну.
Сергій Жижко, фракція „Наша Україна”. Шановний пане головуючий, шановні депутати, хотілося б у контексті обговорення цього законопроекту висловити деякі зауваження щодо однієї з найбільш гострих соціальних проблем, проблеми забезпечення житлом наших співгромадян. Ця проблема тягнеться коренями в далекі ще радянські часи, у кризові 90-ті роки вона набула додаткового загострення, але вже у наш час є всі підстави для прискореного розв’язання житлової проблеми. Наші зусилля мають бути спрямовані на те, щоб у найкоротший термін перестало існувати саме поняття „квартирна черга”. Самим лише ухваленням Житлового кодексу житлова проблема не вирішується. Насамперед належить, на мій погляд, навести елементарний порядок на ринку первинного житла. Не можуть квартири в Києві коштувати дорожче, ніж у Празі, Берліні чи Варшаві. Держава має всі можливості для того, щоб продуманими і послідовними кроками обмежити рентабельність діяльності забудовників на рівні 20 відсотків, і зупинити квартирні спекуляції, не кажучи вже про відверте шахрайство. Ми маємо забезпечити передумови для того, щоб терміни очікування квартир швидко скорочувалися, а враховуючи нашу демографічну ситуацію належить насамперед докласти зусиль, щоб молодь набувала власне житло у дітородному віці. Тому, на мій погляд, в Концепції житлового кодексу повинні бути закладені норми, за яких для всіх працюючих громадян у віці до 35 років мали б бути передбачені реальні і безумовні можливості одержання довгострокових житлових кредитів під низькі відсотки. Для тих людей середнього та похилого віку, які не мають змоги розраховувати на отримання кредитів, сподівання на поліпшення житлових умов мають бути пов’язані в першу чергу з реконструкцією застарілого житлового фонду відповідно закону, ухваленого нещодавно Верховною Радою. Забезпечення житлом військовослужбовців і членів їх сімей також регулюються окремими законодавчими нормативними актами. Ця проблема, як виглядає, взагалі може бути вирішена у досить стислі терміни в разі забезпечення чіткого дотримання законності і усунення зловживань та підвищення бюджетних фінансувань, які передбачені вже і на цей 2006 рік. Нарешті проблеми тої категорії громадян, які потребують соціального житла, також регулюються за діючим відповідним законом. Отже, в Житловому кодексі всі зазначені групи осіб, що потребують поліпшення умов проживання, варто було б розділити. Тому не бачу підстав для того, щоб вести мову про єдину черговість для всіх разом, а тим більше про першочерговість чи позачерговість у праві на отримання житла, як це зроблено у відповідних статтях проекту. Бо там, де існує першочерговість або позачерговість, обов’язково є підстави для зловживань. Є запитання і до проблем за отримання житло, глава 8, 10, 11 проекту. Тому, пропоную направити законопроект на доопрацювання. Дякую.
Юрій Кармазін, будь ласка, виборчий блок Юрія Кармазіна. Надрага, підготуватися.
Юрій Кармазін, як правильно було наголошено, „Блок Юрія Кармазіна”. Шановні народні депутати, я категорично не погоджуюся з тим, що зараз було виголошено. От за такої позиції, ми маємо сьогодні ту ситуацію, яка створилася в житловій сфері, і за такої позиції, ми маємо те, що сталося зараз в Києві. Із-за того, що блокується прийняття зараз Житлового кодексу, нормального Житлового кодексу. І я почну з кінця, треба прийняти цей Житловий кодекс в першому і в другому читанні. Там вже всі зауваження враховані, навіть висосані з пальця тими апологетами тією думкою, яку я зараз чув. Щодо росту цін в столиці, то позбавлення спекулятивних і корупційних навантажень, які зараз існують в місті Києві, зникнуть, коли Київським міським головою буде обрано Юрія Кармазіна. Вони зникнуть, бо ми проведемо інвентаризацію житла, тому що житло не буде дорожче, ніж 2 тис.800, 3 тис. 200 грн. за метр квадратний. Шановні народні депутати, повернувшись щойно з Донецька, де похований мій дід в Дмитрово, я хочу сказати, що ми тут говорили про Алчевськ, про ті складні ситуації, які випливають з Житлового кодексу, абсолютно, ніхто в державі не сказав, а що відбувається на Донеччині. В Сніжному 41-н багатоповерховий житловий будинок не опалюється взагалі, в Селідово не опалюється 56-ть багатоповерхових будинків, в 12-ти взагалі відсутнє водопостачання. В місті Гірник з 1992 року відсутній газ, з 1996 року централізоване теплопостачання, 168 житлових будинків, з них опалюється шість. В Українську із 176-и житлових будинків, тільки частково, опалюється сім. Без опалення міська лікарня, дитяча лікарня не опалюється також в місті Селідово. Шановні, в Макіївці три багатоповерхових житлових будинків, а зараз все буде розмерзатися, бо тепло йде. Що робить там губернатор? Я звертаюся до Президента України Віктора Ющенка. Губернатор Донеччини має бути звільнений негайно! Він там нічим не займався, не займається і нічого не здатен там зробити. Шановні народні депутати. Я хотів би звернути вашу увагу також на те, що замість того, щоб вирішувати ці проблеми, створюється так звана „Донецька республіка” і там такі речі звучать, я процитую: „Освободим великий Донбасс от оккупации хохляцкой заразой, протестантской сволочью, предателями разноместной масти» і так далі. По цим справам треба порушити кримінальні справи. Пане Медведько, ви працювали колись там, наведіть, будь ласка, порядок. По таким створенням.
Дякую. Але складається враження, що ви в Донецьку балотуєтеся на мера. Будь ласка, Василь Іванович Надрага. Підготуватися Цибенку.
Василий Иванович Надрага, «Народный блок Литвина». Уважаемые коллеги, я хотел бы вам напомнить, что Жилищный кодекс, по которому мы живем сегодня - это документ, Закон, который принят в 1983 году. За последних двадцать три года радикально изменилась не только жилищная сфера. Изменилась наша жизнь, изменились принципы и, к сожалению, изменились проблемы. Исходя из этой логики, к чему мы пришли? Мы пришли к тому, что сегодня мы можем смело и однозначно говорить, что жилищно-бытовые условия, в которых живет абсолютное большинство наших граждан, не соответствуют элементарным представлениям о цивилизованной стране. Потому что так, как проживают наши граждане, то качество услуг, которое они получают, вызывает искреннее недоумение и несогласие с подходами. Поэтому, позволю себе не согласиться с председателем комитета, который здесь докладывал и на мой вопрос ответил, что у нас есть законодательная база, согласно которой жилищно-коммунальные услуги люди должны оплачивать только в том количестве, в каком они получили и больше того, я думаю, уже по своему мнению, возмещать недополученное или неполученное вообще. Почему я не согласен с докладчиком? Потому что сказанное о том, что в законах это есть, но если оно не работает, значит, в законах не так это выписано. Значит, есть проблема исполнительной власти, которая должна выполнять эти законы. Но точно также и есть проблема самих законов. И, мне кажется, что сегодня, говоря о том, что мы поддерживаем данный Жилищный кодекс, и мы его поддерживаем в первом чтении. Мы все-таки должны понимать, что в нем отдельно и очень тщательно должны быть выписаны вопросы, связанные с ответственностью финансовой, юридической, в плоть до уголовной, когда люди не получают услуги. Потому, что сегодня сделать перерасчет за недополученное тепло, за отключенную воду, которую подают по графикам практически на бытовом уровне невозможно. Еще начальники могут что-то сделать, а рядовой, простой гражданин, чтобы он в ЖЭКе добился, чтобы ему пересчитали, что зимой он не получал тепло, что он не получает воду, но это утопия. Давайте не будем жить иллюзиями и надеяться, что в нашем мире могут однозначно работать те законы, которые сегодня есть. Поэтому, еще раз повторю, мы фракции Народного блока Литвина, когда обсуждали этот вопрос, мы сказали: «Мы поддерживаем этот кодекс только в первом чтении. Мы считаем, ко второму чтению нужно не декларативно, а конкретно выписать меру ответственности тех, кто должен поставлять коммунальные услуги и меру ответственности, если они этого не делают». Последнее. Я хотел бы сказать, в том числе и уважаемому коллеги, который мне пытается помочь, я не рассказывал о Донецкой республики - я расскажу о другом. Еще полгода назад я говорил, что практика, которая идет в Киеве по строительству жилья кончится конфликтом, мы получили «Элит-Центр». К большому сожалению, никто ничего не изменил. И это
Петро Цибенко, фракція комуністів. Будь ласка, підготуватись Сергію Матвієнкову.
Фракція комуністів, Цибенко. Шановні колеги! Шановні виборці! Відповідно до Конституції України кожен має право на житло. Справедливості раді маю сказати, що нинішня Конституція, на превеликий жаль, лише декларує, проголошує це право на відміну від Конституції Української Радянської Соціалістичної Республіки, яка не тільки забезпечувала, але і гарантувала це право на житло. Ні в кого не виникає сумнівів в необхідності прийняття нового Житлового кодексу, який би відповідав сучасним умовам розвитку суспільства. Проте, законопроект, що нам сьогодні запропонували, по суті не відрізняється від попереднього варіанту Житлового кодексу, принаймні, по ряду принципових питань, на який накладено вето і який у жовтні минулого року Верховна Рада України скасувала як такий, що суперечить Конституції, ряду законів України, порушує фундаментальні права громадян і взагалі є концептуально неприйнятним. І мене дивує та наполегливість, з якою намагаються в черговий раз проштовхнути цей варіант Житлового кодексу. В представленому проекті не виправлені навіть ті основні вади проекту, які були у варіанті попередньому. Він знову суперечить ряду статей Конституції, Цивільному кодексу, іншим законам України. Він не захищає конституційні права громадян на житло, непорушність права власності. Це детально показано у висновку Головного науково-експертного управління. У висновку вказано на порушення зокрема статей 13, 19, 30, 41, 47, 71, 67 Конституції, на порушення більше десятка статей Цивільного кодексу, інших законів. Кожній із цих статей суперечить, як правило, не одне положення представленого документу. І це ми маємо після кількох поправок і кількох варіантів редакції цього закону. Крім того, цей варіант Кодексу має суттєві юридичні вади. Тобто мова йде про те, що ми знову маємо справу з недосконалим документом, який пропонується нам сьогодні прийняти у якості Житлового кодексу в нашій країні. І на завершення я хотів би звернутися до автора законопроекту, до одного з авторів законопроектів, який, представляючи законопроект, висловив жаль з приводу того, що Україна сьогодні живе за Житловим кодексом Української Радянської Соціалістичної Республіки. Я хотів би сказати про те, що на відміну від представленого проекту, Житловий кодекс Української Радянської Соціалістичної Республіки вирішував проблему наділення житлом людини. Всі інші варіанти, і в тому числі той, який сьогодні представлений, вони вирішують іншу задачу: як позбавити людей житла. От в чому принципова різниця. Фракція комуністів не підтримує цей варіант закону. Дякую.
Сергій Матвієнков, фракція соціалістів. Підготуватися Віктору Терену.
Матвеенков, 55 округ, Мариуполь, фракция Социалистической партии. Уважаемые коллеги, я попрошу, всех успокоится. Мы, действительно, сегодня рассматриваем одну из самых больных тем. Жизнь давно ушла вперед. А законодательство у нас, к сожалению, осталось на том уровне, на котором, ну, требует серьезных поправок. И мы сегодня рассматриваем, действительно, одни из самых больных проблем. Проблема жилья. Нам давно надоели те ситуации, когда квартиры превращаются в магазины, квартиры превращаются в офисы. И для нормальной жизни людей абсолютно нарушаются все инфраструктуры. Мы, к сожалению, свыклись с такими ситуациями, когда залитые подвалы, с одной стороны, текущие крыши, холодное жилье, а с другой стороны, это повышение систематическое квартирной платы при которой человек не понимает, за что он должен конкретно платить. Но я хочу остановиться на предложенном законопроекте. Сегодня много о нем говорят как с одной, так и с другой стороны. Но, по-моему, больше говорят с политической точки зрения, а не исходя из того, что в нем написано. Я бы хотел вот тем, кто сегодня говорит в отношении того, что нужно принять и идти вперед, что там выписано все, помнить одну вещь. Что за каждой строчкой этого законопроекта, этого кодекса, за каждой запятой этого кодекса стоят конкретные люди и порой не самые высокооплачиваемые, и порой не самые обеспеченные. Вы мне скажите, пожалуйста, 87 статья, которая предусматривает на счет пени каждый процент за неуплату, так сказать, за неуплату своевременно коммунальных платежей. А вы мне ответьте. Вы кто-нибудь из вас когда-нибудь ходили в ЖЭК и пробовали составить акт на неполучение полученных конкретных услуг? Если вы ходили, то вы расскажете ту долгую и длинную историю, которая заканчивается абсолютно ничем,.произволом чиновников. А статья 10, которая говорит о том, что перевод данного жилья из категории жилого в нежилое, опять отдано на откуп чиновнику. Не мнение, так сказать, тех жильцов, которые находятся рядом, они определяют, будет там зубопротезный кабинет или будет там какая-то лекарня или непонятно что, или там будут жить люди. А 115 статья, из которой я, допустим, так и не понял, могут ли сегодня выселять человека из жилья, если он не вовремя уплатил коммунальные платежи? Или каким образом будет действовать эта статья? Отдельная графа „Выселение”. Мы сегодня должны помнить одну вещь о том, что у нас колоссальное количество людей, которые не имеют крыши над головой. Прекращение срока договора. Четко не регламентировано, не расписано, как же быть тем людям, которые не имеют, так сказать, условия. А военнообязанные, военнослужащие те, которые по 25 лет честно, добросовестно отслужили нашей Родине, сегодня оказываются в таких условиях, что, если они живут в закрытом городке, куда им идти, как им решать эти проблемы? А общежития? Если человек поступил на работу, а затем по тем или иным обстоятельствам он оказался за переделами, так сказать, этого предприятия, не имея крыши над головой, куда ему идти? Ми сегодня, действительно, должны принять закон, который соответствует времени, но нам необходимо помнить одну вещь, что время на сегодняшний день делить людей , как на тех, кто сегодня заботится о.
Віктор Таран. Підготуватися Георгію Манчуленку.
Дякую, Адаме Івановичу. Віктор Терен, Блок Юлії Тимошенко. Шановні колеги! Я би хотів продовжити думку, яку висловив тут шановний депутат Жижко. Ця думка дуже проста. Самим прийняття Житлового кодексу квартирну проблему вирішити у країні не можна. Це має бути широка урядова програма. І я нагадаю, що в уряді Тимошенко було три пріоритетні економічних напрямки соціального розвитку держави, а саме - розвиток аграрного сектору; друге - будівництво доріг, адже Україна – це є аграрна держава і третє – це будівництво житла. Це надання кредитів на будівництво житла молодим сім’ям, це перебудова , так званих, хрущовок, це зниження вартості житла шляхом залучення альтернативних будівничих компаній. І що, не було коштів? Кошти були, адже дохідна частина бюджету збільшилася на 75 відсотків, але житлова програма скінчилася з відставкою уряду Юлії Тимошенко. І це правда. Це ніяка не агітація, це факт, який всі знають. Але тим не менше, Житловий кодекс треба, справді, приймати, адже чинний Житловий кодекс було прийнято у червні ще 1983 року і, зрозуміло, що його положення не відповідають сучасним соціально-економічним умовам. На жаль, тим не менше, цей проект вимагає суттєвого доопрацювання. Конкретно. Перелік підстав, з яких дозволяється вилучення житла із мотивів суспільної необхідності проектом передбачено занадто широкий. Оскільки відповідно до чинної Конституції [[стаття 13]] всі суб’єкти власності рівні перед законом, не може розглядатися як суспільне необхідне вилучення, підкреслюю, приватного житла для будівництва будівель, споруд та інших виробничих об’єктів права державної та комунальної власності. Необхідно зазначити, що проект потребує суттєвого доопрацювання з точки зору юридичної техніки. Він вимагає оптимізації і стосовно структури даного нормативно-правового акту, тобто мають місце випадки, коли назви статей проекту не відповідають змісту суспільних відносин. Підкреслю, назви статей проекту не відповідають змісту суспільних відносин, що регламентуються певною статтею. Також проект перенасичений великою кількістю бланкетних норм, що відсилають більшою мірою не до актів чинного законодавства, а до нормативно-правових актів, які ще не обхідно прийняти. І тому на думку фракції нашої законопроект треба відправити на повторне перше читання.
Георгій Манчуленко, будь ласка.
Георгій Манчуленко, 203 округ, Український Народний Блок Костенка і Плюща. Шановний Головуючий, шановні колеги, наша фракція відзначає, що прийняття сучасного Житлового кодексу відповідає вимогам поточного моменту. Це дозволить створити належні умови для реалізації громадянами України конституційного права на житло [[стаття 47 Конституції]]. Проект на відміну від чинного Житлового кодексу містить положення про житловий фонд соціального призначення, порядок надання житла у фонді загального призначення, володіння, розпорядження, користування житлом, що перебуває в приватній власності, порядок надання і користування в житловому фонді спеціального призначення, форми власності на житло, що передбачені Конституцією України, можливість кредитування будівництва чи придбання житла. В той же час Український Народний Блок, наша фракція зазначає, що ми не можемо в цьому документі консервувати нині діючу недосконалу систему забезпечення житлом. Нещодавно були проведені парламентські слухання про забезпечення житлом військовослужбовців, членів їх сімей, про забезпечення житлом тих військових, які зараз перебувають в запасі, про забезпечення житлом працівників правоохоронних органів. Якщо ми не відгукнемося на ті результати парламентських слухань по цій проблемі і не врахуємо їх у проекті Житлового кодексу, то ми законсервуємо цю болючу проблему ще на багато-багато років вперед. Український Народний Блок Костенка і Плюща вважає, що це є неприпустимим, тому ми не можемо приймати той документ, який має значні позитиви в порівнянні з нині діючим документом, в той же час не вирішує багато проблем насущних, які випливають із вимог поточного моменту із реалій соціально-економічного розвитку України. Скажімо, у статті 1 проекту кодексу громадяни України забезпечуються житлом шляхом, зокрема створення умов для одержання кредитів на будівництво чи придбання житла громадянами, які перебувають на обліку. Однак, держава повинна створювати умови, за яких кожен громадянин, а не тільки той, який перебуває на обліку, може поліпшувати свої житлові умови. Не визначена норма загальної площі житлового приміщення, яка повинна установлюватися безпосередньо в Житловому кодексі України, а не відсилати до інших нормативно-правових актів. Частиною 1 статті 23 проекту передбачено, що правові, економічні, соціальні та організаційні засади проведення реконструкції кварталів, мікрорайонів, житлової забудови регулюються окремим законом. Виходячи із конституційних гарантій, власникам житла [[стаття 41 Конституції]] засади проведення реконструкції кварталів, мікрорайонів, житлової забудови повинні встановлюватися саме в Житловому кодексі. Виходячи із цих зауважень і багатьох інших, які немає часу зараз висловити, фракція Українського Народного блоку Костенка і Плюща вважає, що даний документ потребує суттєвого доопрацювання і логічно було би відправити його на повторне перше читання. Дякую.
Дякую. Обговорення завершено. Будь ласка, хвилина, Пустовойтенко, ввімкніть мікрофон.
Я дякую, Адаме Івановичу. Я дуже уважно слухав виступи представників депутатських груп і фракцій і дякую за ваші пропозиції. Но мене дивує перше питання, що ми не хочемо до кінця зрозуміти, що, перше, цей документ дає право і зобов’язує державу планувати бюджетні кошти для виділення, перш за все, житла тим громадянам, які згідно чинного законодавства сьогодні мають право позачергово і чергово отримувати це житло. Це перше. І ми зробили відповідний перелік. Друге питання: чи є постанова Верховної Ради, яка нам доручила, знову ж народним депутатам, доопрацювати проект закону. І мене дивує також. я сказав, що дивує, що я штовхаю той чи інший документ. Я звик працювати, робити конкретну справу, тим більше що представники фракції комуністів є троє якраз в цьому комітеті. І вони внесли, теж приймали рішення щодо підтримки чи непідтримки цього документу. Це стосується і „Нашої України” також. Тому, Адаме Івановичу, я просив би поставити в першому читанні на голосування.
Дякую. Дякую. Валерій Павлович, навіть, незважаючи на те, просите ви чи не просите, я зобов’язаний поставити проект на голосування. Обговорення проекту Житлового кодексу закінчено. Я ставлю на голосування: про прийняття його за основу в першому читанні. Законопроект за номером 8438. Прошу визначатися. [[12:12:34]] За-130 Рішення не прийнято. По фракціях. «Регіони України» - 35, комуністів – 0, Народна партія – 33, Блок Тимошенко – 11, „Наша Україна” – 1, соціалісти – 0, „Народний блок Литвина” – 20, соціал-демократи об’єднані – 8, Українська Народна Партія – 0, „Відродження” – 7, Народний Рух України – 0, Партія промисловців і підприємців – 8, „Реформи і порядок” – 0, „Позафракційні” – 7. Таким чином. Шановні колеги, на повторне перше немає коли, тому що в нас залишилося з вами працювати всього-на-всього п’ять днів. Тому нова сесія буде - і нове скликання повернеться до цього питання. Розглядаємо питання. Повторне перше читання. Проект Закону про внесення змін до деяких законів України [[щодо управління ризиками, покарання за злочини та вимог безпеки до здійснення операцій спеціальними платіжними засобами, інших питань їх використання]] реєстраційний номер 8035д. Карпов Олександр Миколайович, автор законодавчої ініціативи, будь ласка. Сергій Буряк, підготуватися.
Шановні колеги, вашій увазі пропонується проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України стосовно карткових ризиків. Це пов’язано з тим, що законопроект який був прийнятий 5 років тому стосовно платіжних систем, коли кількість пластикових карток в Україні сягала 2 мільйонів, а зараз вона сягає більше 25 мільйонів. В силу об’єктивних обставин не міг врахувати все, ті ризики, які пов’язані з об’єктивними передумовами розвитку цього процесу. Для вирішення питань пов’язаних із забезпеченням безпеки операцій з використанням платіжних карток, цей документ пропонує на увагу і відштовхуватись від тих нормативних документів, які рекомендовані світовими платіжними системами, євро-комісією та європейським центральним банком, серед яких розглянута і вирішується проблема використання банками засобів захисту інформації в банкоматах та торгових терміналах. Впровадження в Україні рівних умов функціонування а розвитку платіжних систем, посилення вимог щодо запобігання операцій з підробленими, або вкраденими картками та припинення незаконного використання карток в банкоматах та платіжних терміналах. Зміною до статті 300 Кримінального кодексу відповідної до особливої суспільної небезпеки та зухвалості карткових злочинів, пропонується санкції, якими за це злочин встановлюється подібно до санкцій за підробку та використання підроблених грошей. Перераховані заходи, спрямовані на охорону прав та інтересів клієнтів, гарантують недоторканість клієнтських активів від злочинних посягань. Як було вже сказано, законопроект розглядається в повторному першому читанні, за 4 тижні після першого його розгляду були внесені, практично, враховані і внесені, таким чином, практично, всі зауваження, які мали місце від суб’єктів законодавчої ініціативи і всіх зацікавлених сторін, які робити зауваження до цього законопроекту, включно з погодженням позицій цього законопроекту з керівником Блоку Кармазіна самим Юрієм Анатолійовичем Кармазіним. Я думаю, на сьогодні, враховуючи цю обставину, ми маємо всі підстави для того, щоб прийняти цей законопроект. Щиро дякую.
Так, чи є запитання? Немає? Добре, дякую, сідайте, будь ласка. Сергій Васильович Буряк, раціональне зерно цього документу.
З великим задоволенням. Шановний Адам Іванович, шановні колеги! Як було вже сказано, це і цей законопроект направлений на вдосконалення питання діяльності платіжних систем в Україні. Ну, наприклад, лише за останній рік МВС затримало більше ста осіб, що здійснювали карткові злочини. Це – десятки та сотні мільйонів гривень, які злочинці намагалися викрасти на території України в наших громадян. Тому вносяться деякі зміни в Кримінальний кодекс. Це як приклад. В законопроекті, перше, передбачена можливість для отримання та використання кредитних та кредитно-розрахункових карток. Довідково: передбачається можливість отримання карткових кредитів з відстроченими виплатами відсотків або сплату відсотків за певної умови. Друге, встановлюється контроль держави за підприємствами торгівлі, які приймають до сплати платіжні картки. Довідково: це сто неоподаткованих доходів за невикористання торговцем платіжного терміналу для надання можливості громадянам застосувати ці платіжні картки. Третє, виплату заробітної платні пропонується здійснювати через поточні та карткові рахунки. Ця норма передбачає строк впровадження з 1 січня наступного року особи, які не зацікавлені, пишуть заяву та продовжують отримувати заробітну платню в касі підприємств. Як ви бачите, комітетом законопроект був доопрацьований всебічно за результатами роботи було узгоджено всі питання. Я нагадую, це перше читання, тому комітет пропонує підтримати цей законопроект. Дякую за увагу.
Дякую. Так, ніхто не наполягає на обговоренні? Наполягають. Ну тоді, будь ласка, Соломатін. Хто ще з тих, хто записався наполягає? Так, ну, будь ласка, Соломатін, Кармазін, вибачте, Кармазін. Підготуватись Садовому. Давайте, скільки тут у нас, 10 хвилин, 10 хвилин на обговорення.
Юрій Кармазін, „Виборчий блок Юрія Кармазіна”. Шановні народні депутати, безумовно, безумовно те, що зроблено зараз в цьому законопроекті 8035, який вноситься на заміну народним депутатом Карповим і іншими, це колосальна робота, за яку треба просто подякувати, що вони це зробили. Я дійсно підтверджую, що двічі до мене зверталися з приводу того, як врахувати ті мої зауваження критичні, які я висловив під час розгляду в першому читанні цього законопроекту. І я можу сказати, що на сьогоднішній день законопроект викладений так, як він може бути підписаний Президентом України як закон. Наприклад, стаття 200 Кримінального кодексу України, а мені прийшлось якраз весь процес прийняття Кримінального кодексу бути біля нього і це в якомусь плані моя дитя, я хочу сказати, що дуже добре виписана зараз підробка, незаконне заволодіння або незаконне отримання документів на переказ, платіжних карток та інших спеціальних платіжних засобів, їх використання чи збут, а так само придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою використання чи збуту. Така диспозиція сьогодні статті і санкції від 3 до 5 років по частині першій. По частині другій позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна і позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Я хочу, щоб ви знали, що це дуже важливий сигнал ще і для інвестицій. Це дуже важливий сигнал для країн, які спостерігають сьогодні, що ми робимо, як ми захищаємось, в тому числі реформуємо чи ні своє законодавство і кримінальне законодавство. Зміни до Закону про організацію формування та обігу кредитних історій, про податок з доходів фізичних осіб, про оплату праці, які сьогодні пропонуються, запровадження порядку проведення моніторингу, який викладається в новій редакції, в статті 40 Закону „Про платіжні системи і переказ коштів в Україні”, також зобов’язують емітента постійно проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових, не належних переказів, замахів на їх здійснення і так далі. Говорячи про моніторинг, я хочу, щоб моніторинг не використовувався в нашій країні, як просто суцільний тотальний контроль. Не стосуючись до цього закону, за цей закон я буду голосувати за перше і друге читання, але включаючи мобільний телефон всі, мабуть, помітили, багато з тих, хто займається політикою, що зразу включається переадресація. Ніякої переадресації ми не включали. Я звертаюсь до Служби безпеки, звертаюсь до Президента.
Пізно звернулись, не вистачило часу. Микола Садовий, будь ласка, за ним. Соломатіна немає. Корж Віталій.
Микола Садовий, фракція Соціалістичної партії України. У нашій державі не рідко робиться так, що спочатку запроваджується той чи інший комерційно-фінансовий проект, а потім навздогін починаємо думати про законодавче забезпечення громадян України від їх обкрадання, від шахрайства і так далі. Таке маємо із правовим забезпеченням прав громадян України на безпечне використання власних коштів шляхом безготівкових платежів і застосування платіжних карток та інших платіжних інструментів. Проект, безумовно, спрямований на поліпшення управління ризиками, які властиві платіжним, якраз розбудові масових безготівкових платежів з використанням платіжних карток. Соціалісти підтримують положення законопроекту щодо забезпечення прав громадян при поступовому переході населення на безготівкові розрахунки. На жаль, залишається аморфним забезпечення відповідальності за покарання, за злочини з використанням платіжних карток в суспільній небезпеці цього діяння та розвитку в країні безготівкових розрахунків з використанням платіжних та кредитних карток. Не завадило б чітко виписати, що у випадку шахрайства із платіжними картками, збитки людей віднести за рахунок організаторів запровадження цих карток, щоб одна і друга сторона мала відповідальність. Крім цього, слід не забувати про електронні засоби здійснення платіжних операцій, які все більше залучаються до цих операцій. І там також є значні небезпеки у цьому напрямку. Соціалісти також підтримують зміни до кримінального кодексу України, які гасять кримінальну активність з підробками платіжних карток, санкцій за цей злочин слід встановити подібно до санкцій за підробку та використання підроблених грошей. Хоч тут маємо іншу ваду, кого і від кого законопроект буде захищати людей від банкомату чи навпаки. Соціалісти також підтримують законопроект у частині прискорення формування єдиної системи моніторингу за операціями, що здійснені із вкладами, з підробленими картками. Та уточняє питання впровадження для мінімізації ризиків клієнтів, але це лише перші кроки. Тому законопроект потрібно приймати у першому читанні і враховувати ті зауваження, які висловлені і інші, які ще висловимо.
Так, Віталій Корж, будь ласка.
Віталій Корж, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. В даному законопроекті пропонується внести зміни до Закону України про платіжні системи та переказ коштів в Україні та Кримінального кодексу України, стосовно убезпечення держателів платіжних карток від протиправних діянь інших осіб. Головним позитивом ми вважаємо те, що Законом передбачено посилення контролю за неправомірним використанням платіжних карток, гарантування безпеки від незаконного доступу до них. Крім того, важливим є те, що наперед оплачені картки, клубні картки, спільні картки, картки об’єднань покупців тощо, які брали участь у програмі випуску цих карток та картки миттєвого випуску отримують більш ліберальний режим і можуть більш активно використовуватися для розрахунків. Держателі карток можуть встановлювати ліміти на використання грошових коштів за цими картками. Серед негативів слід відзначити значне, мабуть надмірне, збільшення кримінальної відповідальності за підробку документів на переказ, платіжних карток, чи інших платіжних інструментів, а так само придбання, зберігання, перевезення, або їх використання, чи збут. Наш висновок такий. Законопроект може бути підтриманий за основу. Дякую за увагу.
Дякую. Соломатін передає слово. Маркуш Марія, будь ласка.
Марія Маркуш, фракція комуністів. Шановні колеги, на розгляд Верховної Ради України четвертого скликання вже подавалися проекти, якими передбачалося внесення змін до статті 200 Кримінального кодексу України і при цьому, диспозиції та санкції статті 200 обох проектів мають між собою суттєві відмінності і в цілому жоден з них у поданому вигляді не є прийнятним, про що буде сказано далі. Термін, який вживається у проекті, не в повній мірі узгоджується з пропозиціями інших проектів і мова йде про синонімічний ряд – підроблення, підробка, фальсифікація і підлог. Слід обрати один термін – „підроблення”. І, оскільки проект номер 8035 також. терміни до статті 200, то вважаємо за необхідне застосувати термін „підроблення” і в його положеннях. Доповнення диспозиції 200 новими формами вчинення цього злочину - незаконне заволодіння або незаконне отримання документів на переказ платіжних карток чи інших платіжних інструментів призведе до конкуренції норм цієї статі та статті 190 Кримінального кодексу України. Адже, вказані дії є готуванням чи замахом на злочин проти власності, а саме шахрайством. Крім того, з метою полегшення тлумачення положень частини другої статті 200 проекту слова документів на переказ платіжних карток чи інших платіжних документів доцільно було б замінити на платіжні інструменти. Диспозиція жодної статті, особливо частини Кримінального кодексу не передбачає і не може передбачати вчинення злочину злочинною організацією в якості кваліфікуючої ознаки, адже створення злочинної організації є самостійним злочином відповідальність, за який наступає за статтею 255 Кримінального кодексу. Тому у випадках вчинення будь-якого злочину злочинною організацією має місце кваліфікація за сукупністю злочинів. Санкції статті 200 Кримінального кодексу викладені в редакції проекту, видаються дуже завищеними порівняно з санкціями інших статей розділу 7 особливої частини Кримінального кодексу, а також статтею особливої частини Кримінального кодексу, які передбачають відповідальність за вчинення подібних або однорідним із цим злочинів, зокрема, статтею 190, 191, 199, 223 і 224 Кримінального кодексу і відповідно не сприяють досягненню мети покарання передбаченої в частині 50 Кримінального кодексу. Я вважаю, що за зазначений законопроект не слід голосувати. Крім того, шановні мужчини, а також всі мужчини України, вітаю вас з святом, яке буде завтра, з Днем Радянської армії, яка принесла багато звитяжних перемог і перегорнула дуже багато славетних сторінок в історії нашої держави. Дякую. Гарно.
Від імені чоловіків, дякуємо вам, Маріє Андріївно. Обговорення питання завершено, будемо визначатись. Прошу народних депутатів зайти до сесійної зали. Картки із вас мабуть носить майже кожен. Ставлю на голосування за прийняття за основу в першому читанні Закону про внесення змін до деяких законів України щодо управління ризиками покарання за злочини та вимог безпеки та здійснення операцій спеціальними платіжними засобами, інших питань їх використання. Реєстраційний номер 8035-д. Прошу голосувати. [[12:31:42]] За-157 По фракціях, будь ласка. „Регіони України” – 30, комуністів – 0, Народної Партії – 34, Блоку Тимошенко – 22, „Наша Україна” – 1, соціалісти – 4, „Народного блоку Литвина” – 22, соціал-демократи і об’єднані – 11, Українська Народна Партія – 14, Партія „Відродження” – 7, Народного Руху України – 0, Партія промисловців і підприємців – 4, „Реформи і порядок” – 0, позафракційні – 8. Юрій Анатолійович, всі зрозуміли, навіть ваш двохголовий чи двохчленний блок і то тільки в одній особі проголосував. Вдвох проголосували, да? Так, шановні колеги, таким чином, ми вже один раз, каже Юрій Анатолійович, що два проголосувало, але це порушення Конституції. Ми вже один раз направляли на повторне. Смислу немає. Давайте з нової каденції повернемось до цього питання. Я думаю, що тоді буде більше розуміння. Більше розуміння. Повернемось до всіх, які будуть внесені. Богдан, попрацюйте. Я знаю, що ви втомились, але треба ще трохи попрацювати. Розглядається за скороченою процедурою розділ: Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про Вищу раду юстиції" [[щодо порядку призначення]], реєстраційний номер 9017. Мусіяка Віктор Лаврентійович. Будь ласка.
Шановні народні депутати! Я хочу нагадати про те, що Вища рада юстиції є надзвичайно важливим органом в системі судової гілки влади і ясно, що ми маємо забезпечити безперебійну і ефективну роботу цього органу. Нагадаю, що з 20 членів Вищої ради юстиції 3 представляють Верховну Раду. З них вже сьогодні повноваження одного члена Вищої ради юстиції припинилися, закінчилися. Два, двох наших представників закінчуються повноваження в травні. Ви пам’ятаєте також неодноразові намагання проголосувати кандидатуру нашого представника до Вищої ради юстиції закінчилося невдало і значною мірою тому, що передбачено законом статтею 8 Закону „Про Вищу раду юстиції” голосування таємне бюлетенями. Ми ніяк не можемо провести таке голосування. Я хочу також нагадати вам про те, що ми даємо згоду на призначення того ж Прем’єр-міністра нетаємним голосуванням, Генерального прокурора, згадайте, це людина, яку призначає Президент за згодою Верховної Ради, можливо, хтось хотів би, щоб і не знали, як він проголосував, але ми голосуємо відкрито. І хочу нагадати також, що Регламентом, це глави 3.7 і 5.2, не передбачено, де говориться про таємне голосування щодо тих чи інших кандидатур або органів, не передбачено таємне голосування щодо обрання членів Вищої ради юстиції. Тому я запропонував в статті 8 частині 2 вилучити слова „таємним голосуванням шляхом подання бюлетенів”. Маю вам сказати, що при розгляді цього законопроекту на засіданні Комітету правової політики була пропозиція про те, щоб додати, що голосування може бути таємне в режимі електронного голосування в залі Верховної Ради. Можна звичайно і так, я нічого проти не маю, але, я думаю, що має бути вилучене саме положення про таємне голосування бюлетенями. Інакше ми не забезпечимо більш динамічне ефективне вирішення цієї проблеми. Дякую.
Дякую, Вікторе Лаврентійовичу. Всі чітко, ясно і зрозуміло, тільки трошки з Регламентом трошки перебор, бо Регламент був прийнятий до того, коли ще не існувала Вища рада юстиції, і тому, зрозуміло, Регламент не міг.
Але не вносилися зміни.
Він не міг врахувати цього, бо закон 98-го про Вищу раду юстиції, а Регламент 94-го. Дякую. Сідайте, будь ласка, це скорочена процедура. Обговорювати будемо? Ніхто не наполягає на обговоренні? Якщо ми спільно умовимо Юрія Анатолійовича, щоб він не наполягав, але він хоче. Будь ласка, Юрій Кармазін, з місця мікрофон. 3 хвилини.
Юрій Кармазін, „Блок Юрія Кармазіна”. Шановні народні депутати! Я хочу звернутися до вас, щоб ви дуже уважно подивилися і порахували, скільки ми з вами втратили часу, і скільки ми з вами втратили паперу на те, щоби провести засідання і обрати, обрати членів Конституційного Суду, ми їх поки що не обрали. Зараз Верховна Рада практично у Вищій раді юстиції не представляється. Наші інтереси, народних депутатів, практично не захищаються. Да Бог з нашими інтересами, у нас немає ніяких інших інтересів, крім інтересів виборців. А на сьогоднішній день у Верховному суді України накопичилося 60 тисяч справ. Це тромб. Люди весь час пишуть, люди весь час скаржаться. Зараз нову у мене у пошті скарги про те, що голова Херсонського обласного апеляційного суду має помічника, який двічі судимий, і приховував і не перевіряв від інших. І люди протестують про ти цього. Як впливати на ці ситуації? Як впливати на те, що, скажімо, голова Донецького апеляційного суду чи Луганського приймали участь у політичних процесах у Сєвєродонецьку? Як впливати, як не через Вищу раду юстиції? І саме я вдячний, що Віктор Лаврентійович Мусіяка побачив, що ми записали і самі себе обмежили, що ми таємно проводимо голосування обрання членів Вищої ради юстиції шляхом подання бюлетенів. В цій залі всі всіх знають. І якщо тут запропонують нормальну кандидатуру, чому вона не пройде через зал, яка буде влаштовувати всіх і не буде мати політичного забарвлення? Вона пройде, безумовно. Тому пропонується виключити ці слова щодо таємного голосування шляхом подання бюлетенів в статті восьмій Закону про Вищу раду юстиції. Це в першій частині. І в третій частині також, який за результатами таємного голосування одержує більшість голосів. Слово „таємного” пропонується вилучити. Оце – всі зміни до цього закону. Я через що взяв слово? Не через те, щоб зараз забирати слово чи просто відбирати у вас час. Я взяв слово через те, щоб всі, хто не читав цього проекту, зрозуміли його суть, щоб всі наші і слухачі зрозуміли його суть. Давайте ми проголосуємо його і в першому, і в другому читанні, приймемо як закон. Саме це рекомендує Комітет Верховної Ради з питань правової політики. Це суттєво полегшить нашу роботу, і це забезпечить ефективну діяльність Вищої ради юстиції. Дякую за увагу.
Дякую, Юрій Анатолійович. Ви дуже чітко роз’яснили. Але я вам нагадую: в той час, коли ви виступали, вам чергова скарга по телефону мобільному поступала, подивіться там, будь ласка. Так, Микола Садовий, хвилина.
Фракція Соціалістичної партії України, Микола Садовий. Безумовно, цим законопроектом пропонується скасувати механізм таємного голосування і здійснювати це голосування у звичайному режимі. Я думаю, що це правильна буде норма, підтримують соціалісти цю норму і будуть голосувати за і в першому читанні, і у цілому. Якщо не буде інших зауважень. І закликаю всіх депутатів проголосувати. Цим самим ми спрощуємо процедуру обрання відповідних членів Вищої ради юстиції, а значить, більше наблизимо їх і до себе для того, щоб можна було і обговорити, запитати і інше.
Василь Надрага, будь ласка, мікрофон, хвилина.
Василий Надрага, „Народный блок Литвина”. Уважаемые коллеги! Вопрос в чем состоит? Мы вводим процедуру назначения членов Высшего совета юстиции точно так же, как мы избираем Премьер-министра, как Генерального прокурора – через зал, с возможностью задать вопросы, с возможностью соответствующим образом, так сказать, обсудить эту ситуацию. Поэтому нет вопросов, я думаю, что это нужно поддерживать. Я, единственное, обращаюсь ко всем без исключения находящимся в зале. Мы все с вами здесь говорим о том, что это нужно сделать, теперь нужно только взять и проголосовать. Давайте мы не будем, так сказать, делить ситуацию на то, что мы говорим и то, что мы делаем. Спасибо.
Дякую. Обговорення питання завершено. Тут все правильно, хоча ясно, що це вже мабуть нова каденція, але мабуть варто повернутися до того, щоб всі персональні справи розглядалися таємно. Призначення. Але є у нас такі і такі закони, тому давайте або так уніфікуємо, або так уніфікуємо, або всіх таємно, або всіх відкрито. Я ставлю на голосування про прийняття за основу в першому читанні Законупро внесення змін до Закону України "Про Вищу раду юстиції". Реєстраційний номер 9017. [[12:42:36]] За-139 По фракціях. Регіони – 32, комуністів – 0, Народної партії – 32, Блок Тимошенко – 0, «Наша Україна» - 7, соціалісти – 12, „Народний блок Литвина” – 14, соціал-демократи [[об’єднані]] – 5, Української Народної Партії – 14, „Відродження” – 9, Народний Рух України – 0, Партія промисловців і підприємців – 5, «Реформи і порядок» – 0, позафракційні – 9. Давайте попрацюйте ще, автори, з фракціями. Подивимося на нього. Розглядається „Друге читання” розділ. Проект Закону про внесення зміни до Закону України "Про товарну біржу". Реєстраційний номер 2089. Як бачимо по номеру, дуже великий борг наш, вірніше, довгий. Буждиган Пилип Пилипович, будь ласка.
Шановні народні депутати, дозвольте вам дещо нагадати. Даний законопроект, який вам пропонується, розглянуто в другому читанні, реєстраційний номер 2089, був прийнятий в першому читанні ще дев’ятого липня 2003 року. Тому є й необхідність нагадати вам, в чому його суть. А суть його зводиться до одного. У статті 15, де мова йде про біржові операції Закону України „Про товарну біржу”, пропонується виключити частину другу, яка звучить так: „Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню”. Під час підготовки до другого читання, за цей період, що я вам сказав, надійшла одна пропозиція – від народного депутата Кармазіна, який пропонує угоди, зареєстровані на біржі, підлягають нотаріальному посвідченню. Таким чином, діаметрально протилежне. Комітет з цією позицією не погодився. Я думаю, що Юрій Анатолійович так само погодиться з нами. У зв’язку з тим, що обов’язковому нотаріальному посвідченню підлягають тільки угоди з нерухомим майном, щоб уникнути подвійної сплати за угоди, укладені на товарній біржі, тому пропонується виключити частину другу статті 15, яку я вам тільки що зачитав. Якщо якась сторона наполягає на нотаріальному посвідченні угоди, тоді нотаріус, звісно, її засвідчить. Пропозиція комітету: прийняти законопроект в другому читанні і в цілому. Дякую.
Дякую. Кармазін не наполягає? Мікрофон Кармазіна, будь ласка. Мікрофон.
Юрій Кармазін, Блок Кармазіна. Шановні народні депутати, в першому читанні була частина, і взагалі в законі була частина два: угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. І я пропонував, щоб її викласти в такій редакції: „Угоди, зареєстровані на біржі, підлягають нотаріальному посвідченню. Через що? Через те, що зараз подивіться, що сталося по „Еліт-житло” по Києву. Давайте ж не будемо наступати на одні і ті ж граблі. Коли воно іде через нотаріуса, тоді іде додаткова гарантія того, що не будуть порушені десь права фізичної, юридичної особи. Зайвий раз перевірять, мова не йде про те, що це тяганина буде велика. Мова іде ось про що, і тому я з тої точки зору, що ми маємо писати Закони так, що вони відповідали життю. Пропоную все-таки врахувати мою поправку. Спасибі вам.
Ну, це, суть цієї поправки зводиться до того, буде Закон такий, чи буде Закон такий, бо Закон складається з однієї статті, з одного речення, яке заперечує Юрій Анатолійович. Тому ми голосуванням зараз з вами визначимо долю цього Закону. Я ставлю на голосування. [[ІЗ ЗАЛУ.]] [[Не чути]] .
Так вона одна поправка і весь суть Закону зводиться до цієї поправки. Це, якщо приймаємо вашу поправку – немає Закону. Не приймаємо поправки – є Закон, бо вона, ну, зрозуміли, що Закон складається з одного речення. Я ставлю на голосування поправку, Я ставлю на голосування поправку народного депутата Кармазіна. Кармазін не махайте руками, бо ви проти себе махаєте. [[12:47:29]] За-30 Так поправка Кармазіна набрала 30 голосів – не проходить. Я ставлю на голосування про прийняття в цілому, як Закону „Про внесення змін до Закону України про товарну біржу”. Реєстраційний номер 2089. прошу голосувати. [[12:47:58]] За-170 По фракціях, будь ласка: 32 - «Регіони», 51 - комуністи, Народна партія – 2, Блоку Тимошенко - 2, «Наша Україна» - 4, соціалісти – 22, „Народний блок Литвина” – 22, соціал-демократи [[об’єднані]] – 4, Української Народної Партії – 14, „Відродження” – 1, Народної Рух України – 9, Партія промисловців і підприємців – 5, „Реформи і порядок” – 0, Позафракційні – 2. Законопроект вважається відхиленим. Слухається проект закону про. так, проект Закону про внесення змін до деяких законів України (щодо реєстрації суб’єктів підприємницької діяльності. Друге читання. Ксенія Ляпіна, будь ласка.
Шановні колеги! Цей законопроект спрямований на те, щоб привести у відповідність до вимог організації державної реєстрації у форматі „єдиного вікна” вимоги інших законів. Зокрема, це стосується приведення у відповідність законодавства про соціальні фонди виключно в частині процедури подання документів, прийняття документів і передачі документів державному реєстратору. Таким чином, юридичні особи будь-які і фізичні особи - суб’єкти підприємницької діяльності будуть отримувати свої документи під час державної реєстрації, водночас вже маючи реєстрацію у всіх соціальних фондах. Це є корисно для суб’єктів, оскільки вони значно економлять час, і це корисно для соціальних фондів, оскільки вони мають чітку реєстрацію у відповідності до державної реєстрації. Тобто це робить значно прозорішими відносини між підприємницькою спільнотою і соціальними фондами. Тому дуже прошу підтримати цей законопроект і проголосувати з нього.
Дякую. Почекайте, будь ласка. Ксенія Михайлівна, почекайте на трибуні. Зараз. Справа у тому, що є тут зауваження, в тому числі, ваші. Ви погоджуєтеся з ними, що вони не враховані? Хто з тих авторів.
Адам Іванович, хочу сказати наступне, що цей законопроект, він живо пов’язаний із законопроектом, який, на жаль, вчора через ту ж причину, що і сьогодні, тобто відсутність депутатів у залі, не набрав голосів – Закон про державну реєстрацію, який стосовно профспілок, політичних партій і громадських організацій. На жаль, він вчора не набрав голосів. А мої зауваження стосувалися того, що ряд технічних положень ми перенесли в той законопроект. Тому ми зараз маємо реальну технічну, технологічну проблему. Частина не проголосована, частина буде проголосована в цьому законопроекті. Може і краще відкласти до повторного другого читання, бо, якщо зараз він не буде проголосований, ми просто втратимо шанс. Давайте на доопрацювання, бо втратимо шанс реально провести нормальну.
Шановні колеги, так що, відправляємо на доопрацювання?
Давайте на доопрацювання.
Ніхто не заперечує? Голосуємо? Так, ну, давайте проведемо сигнальне голосування. Сигнальне голосування зараз ми проведемо. Сідайте, Ксенія, голосуйте. Я ставлю на голосування про прийняття в цілому як Закону про внесення змін до деяких законів України [[щодо реєстрації суб’єктів підприємницької діяльності]], реєстраційний номер 8125. Прошу голосувати. Голосуємо дружніше. [[12:51:51]] За-246 Закон прийнято. Дякую. А, це сигнальне було? Ну добре, щоб було в нас усе чисто, не розслабляйтесь. Не розслабляйтесь. Ляпіна, Ляпіна, не розслабляйтесь, це було сигнальне голосування, це було сигнальне голосування, є таке в Регламенті, тому я ставлю на голосування уже не сигнальне, а основне про прийняття в цілому Закону про внесення змін до деяких законів України [[щодо реєстрації суб’єктів підприємницької діяльності]], реєстраційний номер 8125. Прошу голосувати. [[12:52:49]] За-259 Бачите? Краще ще. Закон прийнято. Слухається Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про архітектурну діяльність" [[щодо погодження документації]], друге читання, Валерій Павлович Пустовойтенко, будь ласка.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. Практика архітектурної діяльності об’єктивно вимагає перегляду чинного будівельного законодавства, зокрема Закону України „Про архітектурну діяльність”, прийнятого в 1999 році. З метою приведення зазначеного закону у відповідність до ринкових умов, що стрімко розвиваються у сфері архітектурної діяльності, урядом України у квітні минулого року було внесено проект Закону про внесення змін до Закону України „Про архітектурну діяльність”. На жаль, запропоновані зміни носили в основному редакційний характер і не були суттєвими. Це підтвердив і висновок Головного науково-експертного управління. Враховуючи наведене, на виконання Постанови Верховної Ради України про прийняття зазначеного законопроекту за основу комітетом разом з урядом була створена відповідна робоча група з доопрацювання законопроекту. До складу робочої групи, яка налічувала 60 фахівців, ввійшли народні депутати, представники центральних органів виконавчих органів, обласних, Київської міської державної адміністрації.
Валерій Павлович, вибачте. Давайте ми ближче до закону, це зрозуміло, що ви його серйозно готували, як і все інше. По зауваженням.
Я можу сказати, наступне. Було 42 зауваження і всі стовідсотково враховані. І саме головне, що спрощена процедура, в тому числі по громадянам. Протягом одного місяця, якщо звертається громадянин щодо забудови до місцевих органів влади, повинні розглянути якраз його пропозиції і прийняті відповідні рішення. Дякую.
Дякую. Оце робота комітету, всі зауваження враховані. Тому я маю всі підстави ставити на голосування про прийняття в цілому, як закону. Про внесення змін до Закону України „Про архітектурну діяльність” [[щодо погодження документації]]. Реєстраційний номер 7365. Прошу дружньо підтримати. Голосуємо. [[12:55:15]] За-254 Дякую. Закон прийнято. Розглядається Проект Закону про затвердження Загальнодержавної програми розвитку мінерально-сировинної бази України на період до 2010 року [[друге читання]]. Реєстраційний номер 1166. Руденко Геннадій Борисович, будь ласка.
Шановні колеги! Враховуючи навіть номер 1166, ви розумієте, що це ще більший борг, аніж попередні закони. Закон, який напрацьовувався і міністерствами, і комітетом, проблема мінерально-сировинної бази постійно стоїть на одному із серйозних місць і в комітетах Верховної Ради, і в уряді. Я хочу сказати, що програма передбачає два терміни 2006-2008, 2008-2010 роки. Спрямований законопроект на розвиток пріоритетних напрямів і геологічних досліджень з метою забезпечення господарств України основними видами, власне мінеральної сировини. Загальна сума фінансування по програмі становить біля 9 млрд. грн., з яких 3,5 млрд. грн., попередньо це бюджетне фінансування, а інші кошти, це не державні. Під час підготовки, були внесені пропозиції депутатами і юридичним управлінням Апарату Верховної Ради щодо доповнень. Ми погоджуємося, зокрема, з такими поправками, як Кабінет Міністрів при підготовці проектів законів про Державний бюджет України на відповідний рік, передбачати виділення відповідних коштів на реалізацію заходів, визначених цією програмою. Також, щоб не порушувати бюджет 2006 року, пропонуємо ввести в дію цей законопроект з 1 січня 2007 року. Також комітет погоджується з корегування положень програми в частині геологічного картування території України, це стосується об’ємів виконання цих робіт. Комітет пропонує, шановні депутати, також на сторінці 55, в порівняльній таблиці, в частині виконання програми після слів „суб’єктами інших форм власності” поставити крапку. Про що мова йде? Мова йде про те, що ми хочемо забезпечити рівний доступ всіх форм власності підприємств до виконання робіт по цій програмі, щоб було ніякого диспаритету. Зазначена програма розглядалася Верховною Радою України і своїм рішення постановила, прийняти за основу, ця постанова була у 2003 році ще, 19 червня. Тому пропоную підтримати і проголосувати. Дякую.
Дякую. Я звертаюсь до народних депутатів, які вносили свої пропозиції, але вони відхилені. Хто наполягає? Немає таких. Тоді давайте з урахуванням того, що сказав Геннадій Борисович, а саме, що він вводиться в дію з 1 січня 2007 року та інші пропозиції, які комітет підтримав. Я ставлю на голосування про прийняття в другому читанні і в цілому як закону Закону про затвердження Загальнодержавної програми розвитку мінерально-сировинної бази України на період до 2010 року. Реєстраційний № 1166. Прошу голосувати. [[12:58:34]] За-227 Дякую. Закон прийнято. Розглядається проект Закону про внесення змін до Водного кодексу України [[друге читання]]. Реєстраційний № 8022. Руденко Геннадій Борисович, будь ласка.
Дякую. Шановні колеги, на розгляд виноситься в другому читанні проект Закону України „Про внесення змін до Водного кодексу”, внесений урядом. Реєстраційний номер від 1108.2005 р. Було запропоновано 63 пропозиції щодо змін, 61-на пропозиція врахована і дві пропозиції враховані частково. Повністю враховані зауваження і пропозиції Головного Науково-експертного Управління. В основному, пропозиції стосувалися, у всіх практично статтях законопроекту – це термінологія, право власності на водні об’єкти, водокористування. Зокрема, у приватну власність громадянам та юридичним особам можуть надаватися лише водні об’єкти, розташовані у межах їх власних приватизованих ділянок, про що мова йде. Тому що сьогодні взагалі немає якогось уточнення, тому ми більш чітке формулювання тут даємо. Також ми вилучаємо з переліку спеціально уповноважених центральних органів виконавчої влади в галузі управління і контролю за використанням і охороною вод, та відтворенням водних ресурсів центральними органами виконавчої влади з питань рибного господарства. Таким чином ми просто приводимо в ту норму, як це було раніше у Водному кодексі, ми робимо систему більш., аніж була. Також ми більш прозоро, з нашої точки зору, і системно виписали самі повноваження центральних органів. Зокрема ряд доповнень, стаття 47 доповнена частиною, яка забороняє обмеження вільного доступу до водних об’єктів громадян для культурно-оздоровчих рекреаційних цілей. Також вважаємо, дуже важливою є стаття 51, яка стосується надання водних об’єктів в оренду і мною була внесена пропозиція щодо нової редакції цієї статті передбачається, що водні об’єкти будуть надаватися в оренду на конкурсній основі як цілісний комплекс за єдиним договором оренди. Більш чітко визначені види водних об’єктів, які надаються в оренду. Додатково включені ставки рибоводні та водосховища на малих і середніх річках об’ємом до 3 мільйонів кубічних метрів, тому що сьогодні такого регламенту не виписано. Це дозволить обмежити можливість надання в оренду всіх водосховищ та інших водних об’єктів як передбачено статтею 59 Земельного кодексу. Головне юридичне управління Апарату Верховної Ради завізувало законопроект з зауваженнями і все-таки я пропоную, щоб депутати прийняли редакцію запропоновану комітетом і підтримали Водний кодекс в цілому як закон. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, хто з вас вносив пропозиції, вони не враховані, ви наполягаєте на аргументації? Таких немає. Я ставлю на голосування про прийняття в другому читанні в цілому як Закону „Про внесення змін до Водного кодексу України”, реєстраційний номер – 8022. [[13:02:03]] За-191 Хто за те, щоб повернутися до пере голосування? [[13:02:28]] За-180 Не підтримано. Будь ласка, Руденко.
Шановні колеги, питання процедурне. Я ще раз хочу зауважити от увагу, особливо про урядових фракцій. Шановні, урядовий законопроект, він врегульовує дуже багато проблем, які сьогодні є нагальними. Тому, будь ласка, проявіть свою дисципліну і проголосуйте. Дякую.
Так. ну вже проголосували, вже проявили дисципліну. Ну я вже повертався. Хто за те, щоб повернутися? Останній раз, будь ласка. Пробуйте. [[13:03:30]] За-225 Хай працює. Давайте так, оскільки такий результат, нехай комітет ще попрацює. Хай попрацює ще над ним. Хто за те, щоб направити на повторне друге? Прошу голосувати. [[13:04:15]] За-229 Прийнято рішення. Шановні друзі, незабаром дійдемо і до іншого вислову. Так, розглядається проект Закону про внесення змін до статті 57 Закону України "Про освіту" [[щодо пільгових кредитів]], реєстраційний номер 7506. Будь ласка, Дорогунцов Сергій Іванович.
Шановний Адам Іванович, шановні народні депутати! Ми розглянули цей закон в першому читанні і він одержав майже конституційну більшість. Зараз вам пропонується цей же закон – про внесення змін і доповнень до статті 57 Закону України „Про освіту” в другому читанні. Про що йде мова. Оскільки ніяких зауважень не було, то пропонується доповнити частину першу статті 57 коротеньким абзацом з одного речення: „Надання пільгових довготермінових кредитів на будівництво, реконструкцію і придбання житла для педагогічних і науково-педагогічних працівників. Я дуже прошу повторити попереднє голосування. Комітет з питань науки і освіти рекомендує цей законопроект. Голосуємо.
Дякую. Шановні колеги, для розрядки давайте ми оцей коротенький закон проголосуємо так, як того вимагає регламент. Тобто, я ставлю на голосування, він невеликий, ми трохи часу втратимо, але давайте, хоч один закон проголосуємо. Це регламентний комітет від мене вимагає провести таке голосування. Я ставлю на голосування назву закону. Хто за те, щоб підтримати саме таку назву закону про внесення змін і доповнень до статті 57 Закону України „Про освіту”. Прошу голосувати. [[13:06:50]] За-240 Прийнято. Так, чи є зауваження до. доповнення, до першого. Сергій Іванович, от якраз я провожу так, як треба проводити в другому читанні. Чи є зауваження в народних депутатів до 1-ї статті змін до цього закону? Немає? Можемо голосувати? Голосуємо. [[13:07:31]] За-237 Прийнято. Чи є зауваження до 2-ї статті цього закону, що цей закон набуває чинності з 1 січня 2007 року? Немає? Голосуємо 2 статтю. [[13:07:58]] За-246 Дякую. Таким чином, ми проголосували 1-шу й 2-гу статтю. Зауважень не було. Підтримали, проголосували назву закону, у нас є всі підстави ставити про прийняття закону у другому читанні і в цілому. Голосуємо. [[13:08:26]] За-240 Дякую. Закон прийнято. Я переслідував дві мети. Першу. Щоб ви провели трошки фіззарядку. А другу. Якби, у явіть собі, це два речення ми приймали 5 хвилин, а якщо 50 чи 100 сторінок і треба так приймати? Закон прийнято. Розглядається проект Закону про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ, реєстраційний номер 8044. Сінченко Сергій Григорович, заступник голови Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності.
Шановні народні депутати! Наш комітет розглянув законопроект у другому читанні. Внесено поправок 39, з них, враховано - 32, відхилено – 7 і комітет вважає виносити на друге читання і взагалі виходить з пропозицією прийняти, як закон.
Дякую. Тут ми не будемо так голосувати, як попередній? Ні. Добре, дякую за підтримку. Ніхто не наполягає на своїх зауваженнях? Тоді ставиться на голосування про прийняття у другому читанні і в цілому, як Закону про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ, реєстраційний номер 8044. Прошу голосувати. [[13:09:58]] За-193 По фракціях. „Регіонів України” – 3, комуністів – 50, Народна партія – 9, Блок Тимошенко – 9, „Наша Україна” – 36, соціалісти - 22, „Народний блок Литвина” - 19, Соціал-демократи [[об’єднані]] – 0,Української Народної Партії - 17, „Відродження” – 12, Народного Рух України - 3, Партія промисловців і підприємців - 5, „Реформи і порядок” - 4, Позафракційні – 4. Шановні колеги, Юрій Анатолійович, дозвольте я скажу те, що ви хочете майже. Ви розумієте, що ми цим самим, можливо, дехто, не голосуючи, думає, що він робить гірше для міністерства. Ні, не робите ви гірше для міністерств. Навпаки, якщо ми з вами приймемо оцей дисциплінарний статут, ми урегулюємо ці моменти і будемо у нас в тому числі з вами більше підстав контролю за цими органами. Давайте, будь ласка, проголосуємо про прийняття в цілому. Ну дайте, бо не витримає Кармазін. І Сухому після того.
Юрій Кармазін, Блок Юрія Кармазіна. Шановні народні депутати, можливо, хтось не зрозумів, що цей дисциплінарний статут, точніше закон про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ захищає кожного міліціонера від сваволі, дає право йому і оскаржувати дії незаконні. Він забезпечує охорону прав тих людей, які стоять сьогодні на сторожі нашого здоров’я і розслідують найтяжчі справи. Хіба ж це не зрозуміло? Подивіться, що враховані всі ваші поправки. Я подивився зараз: мої поправ очки також враховані. Ви знищили такі дисциплінарні стягнення, які порушують Конституцію, 43 статтю, такі як пониження в посаді, призначення в наряд і так далі. Я закликаю вас, давайте зараз серйозніше віднесемося до голосування, проголосуємо всі „за”. Спасибі вам. Ми захистимо рядового міліціонера, любого міліціонера захистимо.
Дякую, Юрій Анатолійович. Але я вас поправляю: у вас не може бути поправочок, у вас можуть бути тільки серйозні солідні поправки. Будь ласка, Ярослав Сухий з мотивів і будемо голосувати.
Дякую. Шановні колеги, Ярослав Сухий, Запоріжжя, "Регіони України". Я хочу звернутися до народних депутатів із повідомленням про те, що до мене так само, як, мабуть, до вас, до депутатів-мажоритарників звернулися керівники обласних управлінь Міністерства внутрішніх справ з проханням підтримати Закон про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ. Він конче необхідний ще й тому, що в руслі оцього помаранчевого бардака, який ми зараз бачимо в державі, має бути хоч один об’єкт, хоч один орган, аби забезпечити порядок в країні, то я думаю, що за цей статут, за дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України ми повинні зрячо, свідомо проголосувати з тим аби забезпечити принаймні хоча б вибори чесно та прозоро та з збереженням прав і свобод наших громадян на Україні.
Дякую, Ярослав Михайлович. Я думаю, ми зрячо і свідомо за один орган з вами проголосуємо. Будь ласка, Сас. І все.
Дякую, Адаме Івановичу. Сергій Сас, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Шановний Адаме Івановичу, прошу передати слово Юрію Кармазіну, Блок Юрія Кармазіна, номеру 1 у списку кандидатів Блоку Юрія Кармазіна. Дякую.
Дякую. Він вас не просив. Що ви давали, як вам. Шановні колеги, давайте змобілізуємось. Всім все зрозуміло. Нехай кожен орган в тому числі і Міністерство закордонних справ працює відповідно до Закону. Я ставлю на голосування про прийняття в цілому як законуЗакон про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ. Реєстраційний номер 8044. прошу голосувати. [[13:14:34]] За-269 Дякую. Статут про органи прийнято. Шановні колеги, не збивайте головуючого! Я сказав: „Хто за те, щоб прийняти в цілому як закон”. 269, закон прийнято. Я вам за це дякую. Розглядається проект Закону про внесення змін до Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні". Реєстраційний номер 7387. Шановні колеги, нема зауважень? Голосуємо? Поможемо тим людям, хто живе в горах. Ставлю на голосування про прийняття в цілому як закону Закон про внесення змін до Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні". Реєстраційний номер 7387. Прошу голосувати. Хто там утримується жовтими? [[13:15:36]] За-260 Дякую. Закон прийнято. Розглядається проект Закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо відповідальності за порушення законодавства в нафтогазовій сфері , реєстраційний номер 4536. Келестин Валерій Васильович, будь ласка.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати! Комітет з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності розглянув проект Закону України про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо відповідальності за порушення законодавства в нафтогазовій сфері. Реєстраційний номер 4536. Законопроект був прийнятий в першому читанні 15 грудня 2004 року. Надійшло 24 зауважень і пропозицій. З них враховано повністю 18, враховано частково одну, відхилено п’ять. Комітет пропонує прийняти даний законопроект в другому читанні і в цілому як закон України.
Так, будь ласка, хто вносив зауваження, але вони не враховані? Руденко, ваші були зауваження? Будь ласка, мікрофон Руденка. Називайте, яка поправка.
Дякую. У мене поправка номер 14. І я так зрозумів, що там, мабуть, вийшла якась технічна помилка, тому що моя пропозиція стосувалася того, щоб доповнити пункт „Невиконання розпоряджень експертних висновків, приписів посадових осіб”, доповнити: „Невиконання письмових розпоряджень”. І більшість депутатів комітету погоджувалися, я знаю, з цією пропозицією. Тому вважаю, що або тут технічна помилка, або давайте окремо підтримаємо цю поправку. Дякую.
Яка думка комітету з цього приводу?
Там, напевно, є опечатка, тому що.
Тобто ви погоджуєтеся з пропозицією і так? Пропозиція Руденка узгоджена з комітетом, що за письмовим зауваженням. Так, ще які? Немає? Я тоді ставлю на голосування: про прийняття в другому читанні і в цілому як закону Закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо відповідальності за порушення законодавства в нафтогазовій сфері. Реєстраційний номер 4536. Прошу голосувати. [[13:18:28]] За-175 По фракціях: «Регіони України» - 37, комуністів - 0, Народна партія – 17, Блоку Тимошенко – 4, «Наша Україна» - 27, соціалістів – 20, „Народний блок Литвина” – 21, соціал-демократи [[об’єднані]] – 0, Українська Народна Партія - 11, «Відродження» - 9, Народний Рух України – 6, Партія промисловців і підприємців – 10, «Реформи і порядок» - 9, позафракційні – 4. Хто за те, щоб повернутися? [[13:19:18]] За-154 Не повернулися, відхилено. Будь ласка, мікрофон Манчуленка ввімкніть.
Григорій Манчуленко, 203-й округ, Український Народний Блок Костенко і Плюща. Дякую, Адаме Івановичу, шановні колеги, ми прийняли Закон і я щиро вдячний вам за те, що ми прийняли його про внесення змін до Закону про статус гірських населених пунктів в Україні. Тільки треба для стенограми, напевно, для протоколу вказати одну річ: в проекті порядку денного на сьогодні стоїть номер законопроекту 7387, а в законопроекті, який ми зараз проголосували „за”, 260 голосів дали „за”, там, цей законопроект передбачає чотири законопроекти: 7761, який вносив я; 7387-1, власне 7387 і 7796. Тобто законопроект, який ми проголосували, включає 4 законопроекти. А в порядку денному фігурує тільки один номер. Тобто щоб не було якогось різного читання, що прийнятий тільки 7387. Я просив би, Адам Іванович, це підкреслити. Дякую.
Дякую. Я думаю, що так і буде, тому що закон, який ми прийняли, маю на увазі, що він враховує всі ті пропозиції, які ви називали. І коли ми приймали, розглядали ці законопроекти в першому читанні, то ми доручили профільному комітету, оскільки вони не були альтернативними, а доповнювали один одного, всі ці закони звести в один закон. І вони тут зведені, і буде так, як є в таблиці. Тобто не переживайте. Не переживайте. Що з процедури? Мішура, будь ласка.
Валерій Мішура, фракція комуністів. Я хочу звернути увагу головуючого на цьому засіданні, Адам Іванович, вашу, а також Центрвиборчкому, що йде грубе порушення Закону про вибори народних депутатів України. Йде використання адміністративного ресурсу. У нас у залі, у Верховній Раді, немає блока Плюща. У нас є, скажемо, фракція там Народної партії, у нас немає Блока Литвина, інших блоків. У нас є фракції, які сформовані на початку. І коли використовується мікрофон для того, щоб постійно говорити про те, що, скажімо, там блок, блок, блок, блок, це – використання адміністративного ресурсу. Я прошу зробити зауваження і мати це на увазі.
Шановні колеги, заспокойтеся! У нас – повна демократія, кожен каже, що хоче. Ну, я ж не закрию рота нікому, хто виходить на трибуну. Ну, спробуйте з Юрієм Анатолійовичем домовитися. Розглядається проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту моралі та утвердження гуманістичних цінностей у суспільстві [[друге читання]], реєстраційний номер 5115. Гмиря Сергій Петрович, будь ласка.
Уважаемый Адам Иванович, уважаемые коллеги! У нас каждый говорит, что хочет, а мне придется говорить то, что поручил комитет. Данный законопроект был принят 14 декабря позапрошлого года. Однако, за эти почти 15 месяцев ситуация в нашем правовом поле несколько изменилась, и в результате получилось так, что авторы законопроекта ссылаются на уже несуществующие статьи измененных законов, в частности закона «Про Національну раду з питань телебачення і радіомовлення” і на закон „Про телебачення і радіомовлення”. В результате данный законопроект сегодня в таком виде, в каком он есть, предложен авторами, проголосован быть не может, поэтому комитет предлагает Верховному Совету отменить свое решение от 14 декабря позапрошлого года и снять законопроект с рассмотрения. Спасибо.
Дякую, Сергій Петрович. Зрозуміло, шановні колеги? Тобто ми маємо скасувати попереднє рішення. Сергій Петрович, сідайте, будь ласка. Юрій Анатолійович забув, що це друге читання, що це друге. Я ще раз повторюю, ми розглядаємо законопроект у другому читанні. Я ставлю на голосування, Юрій Анатолійович, давайте мирно працювати. Юрій Анатолійович, давайте мирно працювати. Я ставлю на голосування про скасування нашої постанови про прийняття у першому читанні Закону „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” [[щодо захисту моралі та утвердження гуманістичних цінностей у суспільстві]], реєстраційний номер 5115. Прошу дружньо підтримати. Ми не мораль скасовуємо, ми скасовуємо те, що не вписується в закони. [[13:24:36]] За-158 Ні, ми не можемо ставити в другому читанні, бо він не готовий до другого читання, тому що ряд статей, які треба прийняти, вони вже врегульовані в других законах і суперечать тому, що вже діє в законах.
Уважаемые коллеги, ну в законе есть ссылка на статью 30 закона «Про Національну раду з питань телебачення”. В ныне действующем законе 27 статей. Ну, давайте проголосуем, а что будет, если вдруг мы порезвимся и проголосуем за, как этот закон будет исполняться? Давайте снимем.
Так, шановні колеги. Так, Кармазіну дайте, але ви або в мікрофон, або в трубку. Кармазіну мікрофон.
Юрій Кармазін, „Блок Юрія Кармазіна”. Шановний Адам Іванович! Я зараз проголосую, ми організуємо голосування, питання в іншому. Я хочу почути від комітету, я хочу почути сьогодні від головуючого, що робиться для того, щоб ми не приймали законів, які базуються. в першому читанні, які базуються на відсутності аналізу. Я з вами весь час говорю, послухайте, не приймайте те чи інше, а ви голосуєте все підряд. Зараз я хочу, щоб сказали, а хто ж винен поіменно, що воно так сталося, а ми зараз проголосуємо і скасуємо, нісенітниці не буде в правовому полі нашої України. Але, щоб ви знали, чому це сталося, давайте ж ми це все побачимо. Це всім важливо, і вам Адам Іванович, дуже важливо, щоб зрозуміти, щоб лікувати хворобу, треба зрозуміти, чому вона виникла. Дякую вам.
Дякую, Юрій Анатолійович. Я щиро сподіваюсь на те, що після березня місяця ваш блок потужно займе місця в сесійній залі і подібних законів не буде. А тепер давайте скасуємо те, що ми допустили. Я ставлю на голосування про скасування рішення щодо прийняття в першому читанні Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо захисту моралі та утвердженню гуманістичних цінностей у суспільстві]]. Реєстраційний номер 5115. Прошу підтримати. Давайте виправимо. [[13:27:12]] За-217 По фракціях покажіть, будь ласка : «Регіони України» -33, комуністів - 54, Народна партія – 21, «Наша Україна» - 26, Блок Тимошенко – 3, Соціалістичної партії – 19, „Народного блоку Литвина” – 15, Соціал-демократичної партії [[об’єднаної]] – 6, Української народної – 14, „Відродження” – 9, Народного Руху України – 3, Партія промисловців і підприємців України – 12, „Реформи і порядок” – 0, позафракційні – 2. Хто за те, щоб повернутись. [[13:28:02]] За-233 Дякую. Повернулися. Я ставлю на голосування про прийняття відповідної постанови [[щодо законопроекту за номером 5115]]. Прошу голосувати. [[13:28:25]] За-246 Дякую. Прийняли. І це ж треба було нам так, ні, щоб одразу, а все Юрій Анатолійович. Розглядаємо розділ „Питання ратифікації”. Проект Закону про ратифікацію Угоди між Європейським Союзом і Україною про визначення загальної схеми участі України в операціях Європейського Союзу із врегулювання криз. Реєстраційний номер 0314. Перший заступник Міністра закордонних справ Огризко Володимир Станіславович, будь ласка. Можливо, шановні колеги, якщо є у вас запитання, давайте запишемося. Нехай перший заступник міністра відповість. Прошу записатися на запитання.
Дякую, шановний пане Головуючий. Шановні народні депутати, на розгляд парламенту виноситься законопроект 0314 про ратифікацію Угоди між Україною та Європейським Союзом про визначення загальної схеми участі України в операціях Європейського Союзу із врегулювання криз. Він ініційований Президентом України, відповідно до Статті 93 Конституції і Статті 9 Закону „Про міжнародні договори України”. Зазначений закон підготовлено МЗС у взаємодії із іншими зацікавленими органами Центральної виконавчої влади. За висновком Мінюсту, даний законопроект відповідає нормам Конституції і не суперечить міжнародним договорам України. Угода була підписана від імені України 13 червня 2004 року постійним представником України при ЄС паном Шпеком. Шановні народні депутати, в Європейському Союзі продовжується процес формування та реалізації європейської політики безпеки та оборони. Ключовим аспектом цієї політики є проведення миротворчих операцій Європейського Союзу цивільними та військовими засобами. Для полегшення процесу організації співробітництва та взаємодії Європейського Союзу з країнами-партнерами, було прийнято рішення впровадити в практику укладення, так званих, рамкових угод. Угода, про яку йдеться, якраз і є таким рамковим документом. Вона представляє собою схему забезпечення участі України у майбутніх операціях Європейського Союзу з врегулювання криз, які б здійснювалися цивільними або військовими засобами. З набуттям чинності цією угодою, буде впроваджено принцип стосунків асоціації з Європейським Союзом в даній сфері. Такий підхід повністю відповідає стратегічному курсу України, спрямованому на повноцінну інтеграцію України до Європейського Союзу. Основними суб’єктами виконання угоди, з боку України, будуть Міністерство внутрішніх справ, з питань надзвичайних ситуацій і оборони. Прийняття Закону не зумовлює для України будь-яких фінансових витрат з державного бюджету на даному етапі співробітництва з Євросоюзом. ЄС може звільняти Україну від здійснення фінансових внесків до спільних витрат на конкретну операцію, яку ЄС проводить. Шановні народні депутати, Кабінет Міністрів просить вас ухвалити внесений Президентом України проект Закону і у такий спосіб ратифікувати Угоду між Україною та Європейським Союзом про визначення загальної схеми участі України в операціях Європейського Союзу і з врегулювання криз. Дякую за увагу.
Дякую. Будь ласка, Сухий. Три хвилини на запитання і відповіді.
Дякую, Ярослав Сухий, Запоріжжя, фракція „Регіони України”. Шановний Володимир Станіславович, Україна з вини нової влади переживає кризу нафтову і газову, зернову і цукрову, переживає кризу глибоку в металургії. Криза торкнулася всіх сфер народного життя. Тепер маніакальні спроби Верховної Ради втягнути України ще в якусь міжнародну кризу у мене особисто і у нашої фракції викликає глибоку і на цей раз щиру і правдиву тривогу. Ви поясніть нам, будь ласка, яким чином, ви розповідаєте про те, що це не передбачаються воєнні засоби, але ж в цій угоді мова йде про врегулювання кризи військовими і цивільними засобами. Як можна військовими засобами врегульовувати якусь кризу, не наражаючи на небезпеку своїх людей, своїх військослужбовців. Поясніть мені і через мене моїм виборцям в Запоріжжі і народу України, що це нам дає, що це дає суверенній Україні втягування постійно в якісь кризи вже на міжнародній арені?
Дякую, шановний пане Сухий. Не йдеться про втягування України в якісь чергові кризи, про які ви говорите. Йдеться про участь українських миротворців або поліцейських сил, або цивільних сил в регулюванні криз, які виникають в тих чи інших країнах, і країни, якщо вони потребують допомоги, звертаються до Європейського Союзу, який звертається в свою чергу до країн-партнерів, в тому числі до України з пропозицією стосовно того, щоб Україна взяла участь в регулюванні тих чи інших криз і у такий спосіб допомогла у врегулюванні цієї чи іншої ситуації. Ось, про що йдеться. Дякую.
Юрій Соломатін, будь ласка.
Юрій Соломатін, фракція комуністів. В підвалинах незалежності держави України є 4 фундаментальних акти: Декларація про державний суверенітет, в якій проголошується про наміри України в майбутньому стати позаблоковою нейтральною державою; Акт проголошення незалежності, який посилається на те, що було проголошено в декларації і Декларація як були затверджені всеукраїнським референдумом, на котрому 1 грудня 1991 року 75 відсотків громадян, які мають право виборчого голосу, підтримали ці документи. І потім вже в Конституції в преамбулі говорить, виходячи за Акту проголошення незалежності і так далі. Скажіть, будь ласка, чи не є ось такі намагання, які між штучними структурами, навіть Міністерством у закордонних справ і Президентом, зруйнувати підвалити легітимні незалежності України, коли втягуєте ось такі акції. Чи не є ви зрадниками незалежності України? Дякую.
Шановний пане Соломатін, я не буду відповідати на пропагандистські запитання, які ви зараз задаєте, тому що йдеться про практичну роботу по допомозі країнам, які потребують нашої допомоги для того, щоб, в тому числі для подолання криз, які виникають в тих чи інших країнах. Тобто не йдеться про втягування, як ви кажете, в якісь незрозумілі структури, а в операції, які проводяться в світі, щоб допомагати іншим країнам для врегулювання своїх криз. Тобто йдеться про участь України в допомозі іншим державам, якщо вони такої допомоги пропонують. Шановні колеги, про що йдеться. Шановні колеги, не збуджуйтесь, не збуджуйтесь. Хоч і весна вже підходить. Але. Сідайте будь ласка, Володимир Станіславович. Від комітету – виконуючий обов’язки Голови Комітету з питань євроінтеграції Олег Зарубінський, будь ласка.
Дякую, Адаме Івановичу. Шановний колега, шановні народні депутати! Я доповідаю рішення комітету. Комітет на своєму засіданні 8 лютого цього року розглянув проект Закону України „Про ратифікацію угоди між Європейським Союзом і Україною про визначення загальної схеми Участі України в операціях Європейського Союзу із врегулювання криз” і рекомендував його до прийняття Верховною Радою України. Комітет виходив з того, що ратифікація угоди створює правові засади для участі українського контингенту або персоналу у цивільних або військових операціях Євросоюзу, що здійснюються в рамках європейської політики безпеки та оборони. Залучення України до участі в операціях ЄС відбуватиметься згідно з принципом добровільності. Тобто після запрошення з боку Євросоюзу Україна приймає відповідне рішення. Та у разі своєї згоди інформує Європейський Союз щодо форм своєї участі в операції. Погодж. Угода передбачає здійснення Україною фінансових внесків. Це дійсно до спільних витрат та визначає формули для вирахування їх суми. Однак, у пункті 4 стаття 8 про це йшлося та пункті 3 стаття 12 угоди вказано, що Європейський Союз в принципі звільняє треті держави від здійснення фінансових внесків до спільних витрат на конкретну операцію ЄС із регулювання кризи цивільним або військовим засобам, якщо: а) внесок цієї країни до операції є суттєвим або б) і це очевидно ключовим є для нас, ця країна має дохід на душу населення, що не перевищує аналогічного доходу будь-якої держави члена Європейського Союзу. Тому, мені здається, висновок щодо фінансових, як-то кажуть, витрат абсолютно зрозумілий, виходячи з того співвідношення середнього доходу. Ратифікація угоди сприятиме, на думку комітету знову ж таки, практичним кроком щодо поглиблення співробітництва між Україною та ЄС у сфері європейської політики, безпеки і оборони. І ще один момент. Проект закону відповідає, і ми це винесли вердикт комітету, вимогам чинного законодавства, а угода - інтересам України. Рішення комітету стосовно зазначеного законопроекту узгоджується з позитивним висновком Головного науково-експортного управління Апарату Верховної Ради України. І ще я маю сказати, що проект закону був розглянутий на засіданні Комітету з питань національної безпеки і оборони 7 лютого 2006 року і рекомендований до прийняття Верховною Радою України. У нас в комітеті є відповідний висновок Комітету з питань національної безпеки і оборони. Дякую.
Дякую Олег Олександрович. Будемо визначатись? Давайте обговоримо, але за такою системою: по одній хвилині, хто записався. Добре? Бо не буде часу в нас. Будь ласка, Жижко, одна хвилина, Кармазін наступний. Суть викладете, я думаю, за одну хвилину можна.
Сергій Жижко, фракція „Наша Україна”. „Не можна жити у світі і бути вільним від нього”, - відома цитата. І ми не можемо бути ізольованими від геополітичних процесів, які відбуваються навколо України. Тому зрозуміло, що Україна має взяти участь у цих процесах, і ми повинні підтримати угоду. Але я розумію, що певна частина депутатів вже зараз висловилася доволі негативно. При цьому я нагадаю це ж саме, що фракція СДПУ(о) і Партія регіонів впродовж 2002-2004 років, а дехто раніше, старанно і слухняно підтримували своїми голосами всі законопроекти, що стосувалися співпраці України з НАТО, з Євросоюзом. Тоді був час, коли українська влада під проводом Кучми-Януковича розігрувала схеми багатовекторності у зовнішній політиці, заграючи з Росією, США і Європою з метою реалізації своїх особистих інтересів. То, я думаю, не потрібно сьогодні говорити протилежного, а взяти участь позитивно у голосуванні. Дякую.
Будь ласка, Юрій Кармазін. Надразі підготуватися.
Юрій Кармазін, виборчий Блок Юрія Кармазіна, який йде 14 номером у списку. Шановні народні депутати! Безумовно, те, що ця угода повинна бути ратифікована, це безумовно. Чому? Тому що ще 21 і 22 червня 2002 року, я наголошую на даті, 2002 року Європейська рада у Севільї затвердила механізм щодо консультацій і співпраці між Європейським Союзом і Україною з врегулювання криз. І це є добре, тому що, не дай Боже, коли виникають кризи в любому місці Європи, вони можуть вплинути і на Україну. Я перечитав, передивився ті статті, які говорять про фінансову участь і, на жаль, той довід, який казали, на жаль, він правильний, на жаль, він справедливий. Мені надзвичайно соромно, що немає сьогодні у Європі країни, і якій би ВВП на душу населення було таке, як у нас – 800 доларів. Навіть у Польщі він 4 тисячі 800, тобто у 6 разів більше. Оце ми.
Дякую. Будь ласка, Надрага.
Василий Надрага, „Народный блок Литвина”. Уважаемые коллеги! Мы сегодня обсуждаем вопрос о том, должна ли Украина принимать участие в ликвидации кризисных явлений за рубежом. У меня вопрос немножко другой. Я уполномочен сегодня депутатами Народного Блока Литвина задать другой вопрос: «А когда мы будем разбираться с кризисом и не выполнением внутренних обязательств?» Мы с вами здесь приняли Закон, согласного которого 1 процент, подчеркиваю, один процент от всей суммы от приватизации «Криворожстали» отдать Кривому Рогу и отдать прилегающим регионам, которые от этого наелись экологических, коммунальных и иных проблем. К большому сожалению, слушая не единожды заявления Кабинета Министров, что это будет сделано, сегодня эти деньги не перечислены. Криворожцы спрашивают: до каких пор Киев не отдаст деньги, которые приняты согласно закона Верховной Рады. Я обращаюсь ко всем: депутатам в зале, представителям Кабинета Министров, к вам, уважаемый Головуючий, давайте разбираться, так дальше нельзя, надо выполнять законы. Кривой Рог ждет заслуженных им денег. Спасибо.
Так, зараз розберемося після виступу Соломатіна. Будь ласка.
Шановний Адаме Івановичу, дорогі співвітчизники! Нас знову втягують в халепу. Поясню, про що йдеться. В підвалинах, правових підвалинах української незалежності є видатні акти: Декларація про державний суверенітет 90-го року, в якій говориться про те, що Україна має намір у майбутньому стати позаблоковою нейтральною та без’ядерною державою; Акт проголошеної незалежності України 91-го, який посилається на Декларацію, і всі українські референдуми 91-го року, коли згаданий Акт був підтверджений 75 відсотками громадян, які мають право виборчого голосу. Тому будь-які президенти, котрих ми обираємо лише 40-45 відсотками голосів виборців, Рада Верховна – 45-52 голосів, з їх законами і указами не мають силу в порівнянні з всеукраїнськими референдумами першого грудня. Тому посягання на підвалини української незалежності – це є акт національної зради. Я попереджую вас, шановний перший заступник міністра закордонних справ, будете за це відповідати.
Так, будь ласка, Ступак, одна хвилина.
Володимир Ступак, Український Народний Блок Костенка і Плюща. Даний проект Закону про ратифікацію Угоди між Україною та Європейським Союзом не втягує Україну ні в яку халепу. Чому? Тому що, по-перше, по кожному випадку Україна приймає окреме рішення, якщо такі випадки будуть і Європейський Союз до нас звернеться. А по-друге, це сприяє розвитку договірно-правової бази відносин з Європейським Союзом і нічого поганого в цьому немає. Тому Український Народний блок Костенка і Плюща підтримує цей законопроект і закликає всіх депутатів проголосувати „за”. Дякую.
Дякую. Так, шановні колеги, обговорення питання завершено. А, Таран, будь ласка, хвилина. Я вас не замітив в залі.
Шановні колеги! Віктор Терен, Блок Юлії Тимошенко. Я хотів би сказати буквально один аспект, який тут не прозвучав. Після цієї ратифікації Україна буде мати змогу за своїм бажанням надавати ту чи іншу гуманітарну допомогу населенню. Крапка. Я хочу сказати. Друзі, ми живемо не на окремому острові, ми живемо в європейському світі. І якщо ми хочемо або зможемо надати комусь допомогу, так давайте оглянемось на самих себе. А у нас що, немає Чорнобиля під боком? У нас що, немає того ж самого ядерного могильника? І якщо ми хочемо, щоб нам надавали допомогу, так ми що, нікому не будемо навіть ратифікувати про це угоду? Якщо ми хочемо, щоб до нас по-людському ставилися, значить ми маємо ставитися аналогічно. Ну це просто нонсенс, що ми сьогодні. все на світі і не хочемо ратифікувати.
Так, завершено. Питання дуже цікаве звичайно. ЄС каже, що ми будемо там мінімум через 20 років, але пушечне м’ясо давайте вже сьогодні. Я ставлю на голосування про прийняття закону про ратифікацію Угоди між Європейським Союзом і Україною про визначення загальної схеми участі України в операціях Європейського Союзу із врегулювання криз. Реєстраційний номер 0314. [[13:47:41]] За-141 Рішення не прийнято. По фракціях, прошу. «Регіони України» - 0, комуністів – 2, Народна партія – 15, Блоку Тимошенко – 12, „Наша Україна” – 35, соціалісти – 21, „Народний блок Литвина” – 14, соціал-демократи об’єднані – 6, Українська Народна Партія – 17, „Відродження” – 11, Народний Рух України – 9, Партія промисловців і підприємців – 12, „Реформи і порядок” – 2, „Позафракційні” – 5. Ну, буває, буває, шановні колеги, тим більше ми без перерви працюємо. З приводу заяви, яку тут зробив виступаючи наш колега Надрага. Дійсно, це вам свідчення того, шановні колеги, як відносяться до Верховної Ради, а більше не до Верховної Ради, як відносяться ті, хто підписує в кінцевому результаті закони до виконання законів. І пригадайте клятвену обіцянку тут, у сесійній залі, коли ми слухали по одному з питань черговому Прем’єр-міністра виконуючого обов’язки, як він на всю державу сказав, що він гарантує, що кошти, передбачені нашим законом, кошти, передбачені внесенням змін до бюджету, один відсоток від того, що одержали від продажу „Криворіжсталі”, буде направлено на „Криворіжсталь” і на розвиток, вирішення соціальних питань області. Це була обіцянка, але, як і все інше, воно залишається, на жаль, обіцянками. До закону людського життя. Так, шановні колеги, якщо не буде вашого заперечення, давайте ми приймемо Закон про ратифікацію Договору про дружбу і співробітництво між Україною і Республікою Таджикистан. Немає заперечень? Я ставлю на голосування. Прошу голосувати. Голосуємо. [[13:49:48]] За-240 Дякую. Закон прийнято. Якщо у вас не буде заперечення, давайте ми приймемо Закон про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом Азербайджанської Республіки про трудову діяльність і соціальний захист громадян України, які тимчасово працюють на території Азербайджанської республіки та громадян Азербайджанської республіки, які тимчасово працюють на території України. Реєстраційний номер 0322. прошу голосувати. Голосуємо. [[13:50:34]] За-243 Дякую. Закон прийнято. Угода ратифікована. Якщо буде ваша згода, давайте ми приймемо Закон про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Гамбія про співробітництво в галузях економіки, освіти, науки і техніки. Реєстраційний номер 0319. Прошу дружно голосувати. Не гамбіт, а Гамбії. [[13:51:12]] За-245 Дякую. Рішення прийнято. Я продовжую засідання для розгляду ще одного Закону. Проект Закону про ратифікацію Кредитної угоди (Фінансування Української ЕСКО (друга фаза) між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку Заступник міністра палива, будь ласка, Тітенко Сергій Михайлович. Давайте запишіться на запитання, які є, а потім будемо визначатися. Будь ласка, запитання, які є до Сергія Михайловича? 3 хвилини, будь ласка, Родіонов. Мікрофон Родіонова на запитання, будь ласка.
Шановний доповідачу, скажіть, будь ласка, які переваги Україна отримує в результаті ратифікації цієї Угоди? Ви знаєте, що ми угод багато ратифікуємо, але ж досвід наш. каже, що жодної цієї угоди ми не маємо, як кажуть, нічого того корисного. Скажіть, будь ласка, от що передбачається з цього, з цієї ратифікації для України.
Це вже – друга фаза, і тому мені дуже легко відповісти на ваше запитання. У 1999 році Європейський банк реконструкції і розвитку вже давав 20 мільйонів доларів на енергозберігаючі технології, які впроваджені в Україні. Всі кредити повернені. Отримали їх 19 підприємств України. Отримані такі показники: 50 мільйонів кіловат-годин на рік – середня економія, яка отримана внаслідок цих запроваджених технологій; 5 мільйонів кубічних метрів газу на рік і приблизно 12 мільйонів гривень – це по теплу, по пару і по гарячій воді. І зараз кредити всі повернуті, це кредити, які. гроші, які віддають самі компанії, які отримують ці кредити. І Євробанк, задоволений такими підсумками, запропонував зробити другу фазу. Тому зараз будуть нових 20 мільйонів доларів. плюс один – це відсоток, два роки перших – це пільговий період, загальний обсяг – 5 років, і ми отримаємо от в цих умовах, які ми зараз маємо, з точки зору енергозбереження додаткових 100 мільйонів гривень на енергозберігаючі технології.
Будь ласка, Таран.
Я приєднуюся. Ми вирішили підтримати і будемо підтримувати. Тобто я тут не буду говорити.
Добре. Надрага, будь ласка.
Скажите, пожалуйста, выделение этих 20 миллионов долларов, под чьим контролем они будут использоваться? Не получится, что они опять куда-то уйдут, а останутся только обязательства государства? Спасибо.
Ну, каждую платежку подписывает лично министр финансов.
Якого нема.
Деньги начнут поступать с 2007 года.
Юрій Оробець, будь ласка.
Шановні колеги! Я вважаю, що тут не треба говорити слово „опять”, тому що це – приклад дуже позитивного використання коштів, власне, для економії, для підвищення культури виробництва у нас у державі. А тому я закликаю припинити оце обговорення і проголосувати дружньо, оскільки це достойна тема для нашої уваги.
Дякую, сідайте, будь ласка. Так, ну що, будемо визначатись? Добре. Я ставлю на голосування про прийняття в цілому як закону Закону про ратифікацію Кредитної угоди (Фінансування Української ЕСКО (друга фаза) між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку, реєстраційний номер 0318. Прошу голосувати. [[13:55:51]] За-178 По фракціях. „Регіони України” - 49, комуністів – 0, Народна партія – 11, Блоку Тимошенко – 15, „Наша Україна” – 19, соціалісти – 0, Народний блок - 22, соціал-демократи [[об’єднані]] – 11, Української Народної Партії – 15, „Відродження” – 10, Народний Рух України – 11, Партія промисловців і підприємців - 13, „Реформи і порядок” – 2, позафракційні – 1. Хто за те, щоб повернутися до голосування. [[13:56:37]] За-181 Не прийнято рішення. З процедури чого? Цього питання? Не цього питання? Ну, так що ж я вам можу дати. Ну, Надрага, будь ласка, мікрофон.
Адам Иванович, я хочу вернуться к теме «Криворожстали». Вы абсолютно. согласен с вашими оценками, но я думаю, что мы, как Верховная Рада, должны как-то отреагировать немножко иначе чем просто сказать, что сегодня в Кривой Рог не идут деньги. Вот мы обсуждали в «Народном блоке Литвина», но так нельзя. Если было принято, и вы абсолютно правильно напомнили, я задавал вопрос премьер-министру, где деньги и когда они будут, вот этот 1% от приватизации, в Кривом Роге. И он обещал. Ну так тоже ж нельзя. Я понимаю, что у них свои планы, свои настроения и интересы, но в Кривом Роге тоже люди и, которые ждут обещанного, принятого нами закона и обещанных денег, которые обещал Кабинет Министров. Спасибо.
Василь Іванович, ви абсолютно правильно кажете, давайте вносьте пропозиції, але вже більше зробити з Кабінетом Міністрів, ніж ми зробили, ми не можемо. Я думаю, просто криворіжчани зроблять висновки 26 березня. Будь ласка, запишіться, 3 хвилин, і будемо завершувати. Ні, ми це питання вже вирішили, про що записались, по цьому питанню хочете поговорити? Будь ласка, Соломатін.
Шановний Адам Іванович! Я хочу декілька слів сказати з того законопроекту, який проголосований і не підтриманий, але він є типовим. Нам знову і знову пропонують укладати угоди і законами затверджувати їх про ратифікацію цих кредитних угод, як в даному випадку українською. між Україною та Європейським банком реконструкції і розвитку. Перша фаза відбулася, на 20 мільйонів гривень, ми б хотіли подивитися, що це була за перша фаза, який був досвід, позитив і негатив з того, щоб ця фаза відбулася, який звіт отримати. А зараз нам доповіли, що ми вже витратили 20, давайте ще 20 візьмемо і будемо потім розраховуватися. Так же не по людські, так же ж не по державницькі робити. Тому не можна визначатися в таких умовах і такі проекти не можна розглядати по суті, бо вони не обґрунтовані. Дякую.
Будь ласка, Оробець.
Шановні колеги! Якраз попередній виступаючий зробив велику помилку, хоча б з огляду на те, що не дослухався до слова доповідача. Всі проекти були успішні, мало того, ми в Комітеті паливно-енергетичного комплексу їх неодноразово заслуховували. І таким чином цей позитивний досвід треба закріпити, це дуже дешевий кредит і це ефективна складова для перетворення у нас в державі. Якщо у нас величезна енергетична криза і ми відхиляємо той проект, який можна дуже легко зреалізувати, це означає, що ми множимо безгосподарність. Шановні колеги, в першу чергу, комуністи, я закликаю вас, проголосуйте, оскільки це справді нормальна кредитна лінія і нормальний проект.
Манчуленко, будь ласка.
Георгій Манчуленко, 203 округ, Український Народний Блок Костенка і Плюща. Шановний головуючий, шановні колеги, всі ми, на жаль, були свідками газової атаки на Україну. До чого це може привести, всі ми теж чудово розуміємо, за цим стоять мільйони українських громадян, ми не можемо спокійно спостерігати за тим, як наші люди можуть мерзнути у своїх оселях. Проблема енергозбереження для України є надзвичайно гострою і актуальною. Якщо ми не навчимося робити правильні висновки з газової атаки на Україну, якщо ми не будемо впроваджувати енергозберігаючі технології, ми завжди будемо мати ті проблеми, які б мали місце, на жаль, цієї зими, цього року. Я звертаюся, Адаме Івановичу, до вас, оскільки сама угода є надзвичайно важливою для України, для енергозбереження. Перенести на завтра розгляд цього питання, бо зараз при всьому бажанні, на жаль, вже немає достатньої кількості депутатів для прийняття позитивного рішення. Дякую.
Шановні колеги, давайте ми попросимо комітет, нехай він ще попрацює і повернемося до її розгляду цієї угоди. А зараз, ви самі підкреслюєте, що смислу немає до неї повертатися, бо результат буде зрозумілий. Так, шановні колеги, я хочу зробити оголошення, що завтра о 9-ій годині Голова Верховної Ради, разом з ним ми всі, запрошуємося до покладання квітів з нагоди Дня захисника Вітчизни. З 8-ої години буде. для бажаючих буде чекати тут автобус. На цьому ранкове засідання Верховної Ради України оголошується закритим. З 16-ої години ми будемо працювати у комітетах, фракціях і групах. Завтра продовжимо роботу з 10-ої години ранку. На все добре! Дякую за плодотворну, плодовиту, результативну в основному працю сьогодні на засіданні.