Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 93 narodna poslanika, a da bismo odredili tačan broj poslanika, podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji, ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Da bismo utvrdili kvorum za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali 126 narodnih poslanika, odnosno postoje uslovi za rad. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici Miroslav Markićević i Mladen Grujić. Pošto je Narodna skupština obavila raspravu o svim tačkama dnevnog reda sednice, prelazimo na odlučivanje. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PLATAMA DRŽAVNIH SLUŽBENIKA I NAMEŠTENIKA. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona, u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o platama državnih službenika i nameštenika. u načelu. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 126. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman, sa dopunom obrazloženja, zajedno su podneli narodni poslanici Saša Dujović i Miletić Mihajlović. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 11. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović i Jovan Palalić. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić-Marković. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Zoran Krasić. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela grupa od 22 narodna poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 119. Amandman je prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milisav Petronijević. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu prihvatio je amandman. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 110. Amandman je prihvaćen. Na član 4. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Aleksandar Martinović. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o platama državnih službenika i nameštenika, u celini. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 126. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o platama državnih službenika i nameštenika. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZDRAVSTVENOJ ZAŠTITI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona, u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona, u načelu. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasao 121. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto smo prihvatili Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 22 narodna poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. . Na član 2. amandman, sa ispravkom, podnela je grupa od 22 narodna poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Nikola Lazić, Milica Vojić-Marković i Donka Banović. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su grupa od 22 narodna poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo i narodni poslanik Dušan Marić. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Nikola Lazić, Milica Vojić-Marković i Donka Banović. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Nikola Lazić, Milica Vojić-Marković i Donka Banović. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, u celini. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 126. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O KOMORAMA ZDRAVSTVENIH RADNIKA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona, u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog ovog zakona. Izjašnjavamo se u načelu. Od 127 poslanika, za Predlog zakona u načelu glasalo je 126. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je narodni poslanik Nikola Lazić pisanim putem povukao amandman koji je podneo na član 1. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela grupa od 22 narodna poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Milica Vojić-Marković. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Dimitrijević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika. niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopunama Zakona o komorama zdravstvenih radnika, u celini. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 126. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o dopunama Zakona o komorama zdravstvenih radnika. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O PSIHOAKTIVNIM KONTROLISANIM SUPSTANCAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 121. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podnela grupa od 22 narodna poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Milan Knežević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Mileta Poskurica. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Aleksandra Janković i zajedno Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Aleksandra Janković i zajedno Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milan Dimitrijević. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu su prihvatili amandman. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, 118 za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nikola Lazić i Milica Vojić-Marković. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 35. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Aleksandra Janković i zajedno Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Milan Knežević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 40. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 49. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 60. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 64. amandman je podneo narodni poslanik Milan Knežević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 64. amandman je podneo narodni poslanik Mileta Poskurica. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 64. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 64. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Mašić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 68. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 70. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 70. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu su prihvatili amandman. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, 114 za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila amandman. Na član 71. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 73. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 76. amandman je podneo narodni poslanik Mileta Poskurica. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 83. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 84. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 85. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 85. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 86. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Aleksandra Janković i zajedno Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 95. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Aleksandra Janković i zajedno Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 96. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 108. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 108. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 109. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 109. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Aleksandra Janković i zajedno Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 111. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu su prihvatili amandman. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, 115 za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila amandman. Na član 111. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu su prihvatili amandman. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, 93 za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila amandman. Na član 113. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 114. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 115. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama u celini. Molim da se izjasnite. Od 128 poslanika, za 125. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama. Pošto sada prelazimo na odlučivanje o predlozima zakona o potvrđivanju međunarodnih ugovora, odnosno sporazuma (tačke 5. do 11. dnevnog reda), podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnog ugovora većinom glasova svih narodnih poslanika. Takođe vas podsećam da na navedene predloge zakona nisu podneti amandmani, pa će Narodna skupština, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, o ovim predlozima zakona glasati samo u celini. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog ugovora o zajmu između Banke za razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije, u celini. Molim da se izjasnite. Od 128 poslanika, za 126. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o nezastarevanju krivičnih dela protiv čovečnosti i ratnih zločina, u celini. Molim da se izjasnite. Od 128 poslanika, za 127. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Bosne i Hercegovine o izmenama i dopunama Ugovora između Republike Srbije i Crne Gore i Bosne i Hercegovine o pravnoj pomoći u građanskim i krivičnim stvarima, u celini. Molim da se izjasnite. Od 128 poslanika, za 126. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Bosne i Hercegovine o izmenama i dopunama Ugovora između Republike Srbije i Crne Gore i Bosne i Hercegovine međusobnom izvršavanju sudskih odluka u krivičnim stvarima, u celini. Molim da se izjasnite. Od 128 poslanika, za 126. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Republike Hrvatske o izručenju, u celini. Molim da se izjasnite. Od 128 poslanika, za 127. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije Švajcarske Konfederacije o socijalnoj sigurnosti, u celini. Molim da se izjasnite. Od 128 poslanika, za 127. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Atinske konvencije o prevozu putnika i njihovog prtljaga morem, usvojene 1974. godine i Protokola iz 2002. godine o izmenama i dopunama Atinske konvencije o prevozu putnika i njihovog prtljaga morem, usvojene 1974. godine, , u celini. Molim da se izjasnite. Od 128 poslanika, za 126. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstven pretres o Predlogu odluke, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika odlučuje o izboru članova odbora Narodne skupštine. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Molim da se izjasnite. Od 128 poslanika, za 127. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o povredama Poslovnika na koje su ukazali narodni poslanici. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbe člana 103. stav 6. i stav 10. Poslovnika, prema kojima ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Nataša Jovanović, na sednici 17. decembra 2010. godine, u 15 časova i 47 minuta, ukazala je na povredu člana 96. stav 7. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnite. Od 131 poslanika, jedan za. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Sedmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini. (Sednica je završena u 14,50 časova.)
OSMA SEDNICA DRUGOG REDOVNOG ZASEDANjA 22. decembar 2010. godine (Prvi dan rada) (Sednica je počela u 14.50 časova. Predsedava Slavica Đukić-Dejanović, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Osmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 95 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 127 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici Miroslav Markićević i Mladen Grujić. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge zakona i drugih akata iz predloženog dnevnog reda sednice. Dostavljeni su vam zapisnici Treće i Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa prethodnih sednica. Obaveštavam vas da je proverom u Službi za poslove Administrativnog odbora utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedene zapisnike. Prelazimo na odlučivanje o zapisnicima. Stavljam na glasanje zapisnik Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini, održane 14, 19, 26, 27. i 28. oktobra, 2, 3, 4, 9, 10, 11, 16, 17, 18. i 23. novembra 2010. godine. Od 130 poslanika, za 125. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini, održane 14, 19, 26, 27. i 28. oktobra, 2, 3, 4, 9, 10, 11, 16, 17, 18. i 23. novembra 2010. godine. Stavljam na glasanje zapisnik Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini održane 23, 24, 25. i 30. novembra 2010. godine. Od 130 poslanika, za 122. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini održane 23, 24, 25. i 30. novembra 2010. godine. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu dnevnog reda, predlogu za skraćenje vremena za raspravu, predlogu za spajanje rasprave i predlogu za promenu redosleda tačaka dnevnog reda. Grupa od 22 narodna poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red –Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vladi, koji je podnela Narodnoj skupštini 16. decembra 2010. godine. Molim da se izjasnimo. Od 138 poslanika, za devet. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 22 narodna poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnoj upravi, koji je podnela Narodnoj skupštini 16. decembra 2010. godine. Samo se izjašnjavamo o tačkama po hitnom postupku. Dakle, govorimo o dnevnom redu i u tom periodu sednice ne može niko reklamirati Poslovnik. Molim da se izjasnimo. Od 138 poslanika, niko za. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 22 narodna poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, koji je podnela Narodnoj skupštini 16. decembra 2010. godine. Molim da se izjasnimo. Od 138 poslanika, za osam. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. decembra 2010. godine (tačka 9. predloženog dnevnog reda). Molim da se izjasnimo. Od 138 poslanika, za 119. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. decembra 2010. godine (tačka 5. predloženog dnevnog reda). Molim da se izjasnimo. Od 139 poslanika, za 124. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. decembra 2010. godine (tačka 6. predloženog dnevnog reda). Molim da se izjasnimo. Od 139 poslanika, za 121. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama Zakona o akcizama, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. decembra 2010. godine (tačka 7. predloženog dnevnog reda). Molim da se izjasnimo. Od 139 poslanika, za 121. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara, koji je podnela Narodnoj skupštini 17. decembra 2010. godine (tačka 8. predloženog dnevnog reda). Molim da se izjasnimo. Od 139 poslanika, za 121. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, koji je podnela Narodnoj skupštini 18. decembra 2010. godine (tačka 3. predloženog dnevnog reda). Molim da se izjasnimo. Od 139 poslanika, za 119. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2011. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2011. godinu: 1) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje, 2) Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje, 3) Nacionalne službe za zapošljavanje, koji je podnela Narodnoj skupštini 18. decembra 2010. godine (tačka 2. predloženog dnevnog reda). Molim da se izjasnimo. Od 138 poslanika, za 122. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Državnom veću tužilaca, koji je podnela Narodnoj skupštini 21. decembra 2010. godine. Molim da se izjasnimo. Od 138 poslanika, za 119. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama Zakona o uređenju sudova, koji je podnela Narodnoj skupštini 21. decembra 2010. godine. Molim da se izjasnimo. Od 138 poslanika, za 117. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama, koji je podnela Narodnoj skupštini 21. decembra 2010. godine (tačka 9. predloženog dnevnog reda). Molim da se izjasnimo. Od 139 poslanika, za 118. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, koji je podnela Narodnoj skupštini 21. decembra 2010. godine. Molim da se izjasnimo. Od 139 poslanika, za 117. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Visokom savetu sudstva, koji je podnela Narodnoj skupštini 21. decembra 2010. godine. Molim da se izjasnimo. Od 138 poslanika, za 117. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Odbor za prosvetu Narodne skupštine, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika, predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Zbirna lista kandidata za izbor članova Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje, koji je podneo Narodnoj skupštini 22. decembra 2010. godine. Od 138 poslanika, 117 za. Predlog je prihvaćen. Odbor za prosvetu Narodne skupštine, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika, predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o razrešenju člana Nacionalnog prosvetnog saveta, koji je podnet Narodnoj skupštini 19. maja 2010. godine. Od 138 poslanika, 122 za. Predlog je prihvaćen. Odbor za prosvetu Narodne skupštine, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika, predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o razrešenju člana Nacionalnog prosvetnog saveta, koji je podneo Narodnoj skupštini 8. decembra 2010. godine. Od 137 poslanika, 117 za. Predlog je prihvaćen. Odbor za ustavna pitanja Narodne skupštine, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika, predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o prestanku funkcije zamenika zaštitnika građana, koji je podneo Narodnoj skupštini 22. decembra 2010. godine. Od 138 poslanika, 114 za. Predlog je prihvaćen. Prelazimo na predloge za dopunu dnevnog reda. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vladi, koji je Narodnoj skupštini podnela grupa od 22 narodna poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo 16. decembra 2010. godine. Da li narodni poslanik Tomislav Nikolić želi reč? (Da.) Izvolite, tri minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je trebalo dobro da razmislite pre predlaganja budžeta Republike Srbije za iduću godinu i da ispunite svoja obećanja davana unazad dve godine o tome kako se borite za smanjivanje državne uprave, jeftiniju administraciju, smanjivanje troškova vanproizvodnih delatnosti, smanjivanje Vlade koja je opterećenje za građane Srbije, koji kupuju dnevno samo hleb i mleko ili ne kupuju ni to, smanjivanje broja narodnih poslanika, znači, racionalizaciju državne uprave. Očekivao sam da predlog budžeta stigne posle predloga o smanjenju broja ministarstava, Predloga zakona o državnoj upravi i Predloga zakona o Vladi. Vi ste ostali pri obećanjima da hoćete da pojeftinite državu, ali ste budžet predložili za jedan glomazni državni aparat koji Srbija ni prošle godine nije mogla da finansira, a ubeđen sam da neće moći ni ove. Posle ove godine budžet Srbije trošiće se za socijalna davanja, penzije, plate državnih činovnika i za vraćanje kredita, anuitete koji pristignu, vi nećete imati dinar u kasi za bilo koji razvojni projekat, ni za bilo koju šansu mladim ljudima da počnu bilo šta da rade, stvaraju porodicu, brak, decu, da žive kao sav ostali normalan svet. Mi vam pružamo šansu da raspravom o ova tri predloga zakona, smanjivanjem broja ministara, posebno državnih sekretara, kojih imate preko 110, da racionalizacijom ministarstava, troškova, da odustajanjem od toga da svaka politička stranka iz vlasti troši budžet po svom nahođenju, odustajanje od toga da se iduće godine takmičite u predizbornim kampanjama trošeći državni budžet, da se takmičite da u Srbiji bude bolje, da živimo bolje, mi vam predlažemo da otvorimo raspravu o onome što u stvari u Srbiji treba najpre raščistiti, a to je o tome kakvu državu građani Srbije žele i mogu da izdržavaju. Spremni smo da razgovaramo o rešenjima koja smo vam ponudili. Nemamo snagu i moć da vam naredimo da ovo stavite na dnevni red, kao što su stigli pravosudni zakoni. Ne bavimo se ucenjivanjem, pa da vas ucenimo da nećete imati ovo ili ono ako ne ispunite neki nalog. Mi smo deo ovog društva, mi smo oni koji žele da vas pobede, mi smo oni koji žele da naslede državu u kojoj će bar nešto... izvinjavam se ako sam malo prekoračio, neću se javljati po sva tri predloga. (Predsednik: Tri minuta. Završite.) Završavam. Nudimo vam priliku da otvoreno razgovaramo o tome da državu uredimo, da organizujemo izbore, da pobedi najbolji, da vodi državu veoma odgovorno.
Stavljam na glasanje vaš predlog. Razumeli smo. Stavljam na glasanje predlog. Od 145 poslanika, za predlog gospodina Nikolića je glasalo 14. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. decembra 2010. godine. Da li narodni poslanik Tomislav Nikolić želi reč? (Da.)
Samo ću kratko, pošto ne želite da saslušate argumente iznete u Skupštini, da vas obavestim da ćemo krajem januara održati miting u Beogradu. Pokušaćemo na tom mitingu da vas ubedimo da počnete ozbiljno da razmišljate o sudbini ove države. Hvala vam.
Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, koji je podneo gospodin Nikolić, stavljam na glasanje. Od 146 poslanika, za 13. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnoj upravi, koji je podneo 16. decembra 2010. godine. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Na taj miting pozivamo sve oni koji su nezadovoljni ovom vlašću da slobodno podignu svoj glas i da kažu šta misle o vašoj tiraniji nad Srbijom.
Nemate reč, gospodine Nikoliću, ali vaš predlog, naravno, u skladu sa Poslovnikom stavljam na glasanje. Molim da se izjasnite. Od 144 poslanika, za 13. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik Radojko Obradović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice proširi tačkom Predlog zakona o završnom računu budžeta Republike Srbije za 2008. godinu. Sam predlog je podnet 3. decembra 2009. godine, kao i da se ovaj predlog uvrsti u dnevni red kao 1. tačka dnevnog reda. Izvolite, gospodine Obradoviću.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, da ne bude dileme, ovaj predlog zakona predložila je Vlada Republike Srbije, a ne naša poslanička grupa. Prilično je neuobičajeno da on ne dolazi na dnevni red, tim pre što su stvoreni uslovi da se o njemu raspravlja jer je DRI izvršila reviziju završnog računa. Inače, po Zakonu o budžetskom sistemu neophodno je da završni račun bude revidovan. Stvorili su se uslovi tek 2008. jer je DRI uradila taj posao, i neophodno je da raspravljamo o ovom zakonu pre rasprave o budžetu za 2011. godinu. Da bi mogli da raspravljamo o tome kako će se trošiti državne pare, moramo da sprovedemo raspravu oko toga kako je u prošlosti to bilo rađeno. Bilo bi logično da raspravljamo i o završnom računu budžeta za 2009. godinu, ali on još uvek nije u proceduri iako je rok istekao 15. jula ove godine. Ali, posebno je važno da ovu tačku stavimo danas na dnevni red, da to bude uvod u raspravu o budžetu i da prosto sagledamo na koji način su trošene javne finansije, posebno ako vodimo računa o tome da je to malo manje od polovine svega ovoga što se u ovoj zemlji u toku jedne godine napravi. Bilo bi važno da vidimo šta je od tih primedbi DRI na mestu, jer dobili smo priču, zabrinjavajuće informacije o tome da Ministarstvo finansija kroz glavnu knjigu trezora, kroz mesto gde sve finansije prolaze, tu knjigu ne vodi u skladu sa zakonom. Bilo bi interesantno da vidimo kako je moguće da su u budžetu za 2008. godinu, koji je usvojen još pre četiri godine, značajno veća sredstva za finansiranje lokalne samouprave nego što su u budžetu za 2011. godinu. U tom budžetu za 2008. godinu, bilo je odvojeno 37 milijardi za finansiranje lokalne samouprave, a u budžetu koji će na dnevni red doći danas ili sutra svega 32 milijarde. Ako pričamo o decentralizaciji, onda je to pravi trenutak da vidimo šta su pravi razlozi za to. Dobili smo informaciju da se javni dug ne vodi u skladu sa propisima i da Ministarstvo finansija i Vlada Republike Srbije prikazuje ga mnogo manjim nego što on stvarno jeste. Ima puno tema i rasprava o završnom računu, naročito kada postoji revizija, pravi je trenutak da se o svim tim stvarima razgovara da bi se problemi otklonili u budućnosti. Nema kvalitetne rasprave o trošenju državnih para, ako se ne okrenemo nazad i pogledamo kako su one trošene.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Od 170 poslanika, za predlog je glasalo 34. Konstatujem da predlog nije prihvaćen. Grupa 20 narodnih poslanika poslaničke grupe DSS – Vojislav Koštunica, na osnovu člana 92. i člana 168. Poslovnika Narodne skupštine, predlaže da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Zahtev za tumačenje odredaba člana 142. i čl. 147. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, koji je Narodnoj skupštini podnet 21. decembra 2010. godine. Da li gospodin Aligrudić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje predlog. Molim da se izjasnimo. Od 164 poslanika, 24 za. Predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Gordana Čomić, na osnovu člana 92. stav 3. a saglasno članu 95. alineja 7. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je skraćenje vremena za raspravu, dakle, skraćeni postupak, o Predlogu odluke o izmenama odluke o izboru članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa SPS-JS. Da li narodni poslanik Gordana Čomić želi reč? (Ne.) Molim da se izjasnimo. Od ukupno 164 poslanika, za 126. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Gordana Čomić na osnovu člana 92. stav 2. i člana 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se obavi zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala, Predlogu zakona o izmenama Zakona o uređenju sudova, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Viskom savetu sudstva i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Državnom veću tužilaca. Takođe, pod 2, zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2011. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2011. godinu: Republičkog Fonda za PIO, Republičkog Zavoda za zdravstveno osiguranje, Nacionalne službe za zapošljavanje; Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o platnom prometu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, Predlogu zakona o izmenamai dopunama Zakona o porezu na dodatnu vrednost, Predlogu zakona o izmenama Zakona o akcizama, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Da li narodni poslanik Gordana Čomić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Od 163 poslanika, za 122, pa je predlog prihvaćen. Narodni poslanik Gordana Čomić, na osnovu člana 92. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je promenu redosleda tačaka dnevnog reda sednice tako da redosled prvih šest tačaka dnevnog reda bude sledeći: Da li narodni poslanik Gordana Čomić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Od 161 narodnog poslanika, za 123. Konstatujem da je predlog prihvaćen. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu dnevnog reda, predlogu za skraćenje vremena za raspravu, predlogu za spajanje rasprave i predlogu za promenu redosleda tačaka dnevnog reda, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim da se izjasnimo. Od 161 narodnog poslanika, 123 se izjasnilo za predlog. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini, u celini. D n e v n ir e d: 7. Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2011. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2011. godinu: Republičkog Fonda za PIO, Republičkog Zavoda za zdravstveno osiguranje, Nacionalne službe za zapošljavanje; 8.Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, 9.Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, 10. Predlogu zakona o izmenamai dopunama Zakona o porezu na dodatnu vrednost, 11. Predlogu zakona o izmenama Zakona o akcizama, 12. Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara 13. Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. 14. Predlog odluke o izmenama o izboru članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije, 15. Zbirna lista kandidata za izbor članova Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje, 16. Predlog odluke o razrešenju člana Nacionalnog prosvetnog saveta, 17. Predlog odluke o razrešenju člana Nacionalnog prosvetnog saveta, 18. Predlog odluke o prestanku funkcije zamenika Zaštitnika građana. Molim službu da pripremi prečišćeni tekst dnevnog reda, pri čemu je takođe potrebno imati u vidu i da je Vlada Republike Srbije, pisanim putem, povukla iz procedure Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o platnom prometu. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika, obaveštavam vas da sam povodom zajedničkom načelnog pretresa Predloga zakona iz tačaka 1, 2, 3, 4, 5. i 6. dnevnog reda, pored predstavnika predlagača, Snežane Malović, ministra pravde, pozvala da sednici prisustvuju i: Slobodan Homen, državni sekretar u Ministarstvu pravde, Slobodan Bošković, pomoćnik ministra pravde, Zlatko Petrović, načelnik u Ministarstvu pravde, Jovan Ćosić, šef Odseka za normativne poslove u Ministarstvu pravde. Takođe vas obaveštavam da ćemo danas raditi nakon 18.00 časova do završetka ovog pretresa. Prelazimo na zajednički načelni pretres 1-6. tačke dnevnog reda: – PREDLOZI ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O IZVRŠENjU KAZNE ZATVORA ZA KRIVIČNA DELA ORGANIZOVANOG KRIMINALA, UREĐENjU SUDOVA, SUDIJAMA, JAVNOM TUŽILAŠTVU, VISKOM SAVETU SUDSTVA I DRŽAVNOM VEĆU TUŽILACA Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o tačkama 1, 2, 3, 4, 5. i 6, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Miloš Aligrudić.
Molim vas da mi ne računate ovo vreme zato što se ovde pravi neviđeni nered i ne mogu da se saslušaju predlozi. Dakle, pošto je vladajuća većina već odlučila da spoji sve pravosudne zakone, odnosno zakone koje je predložilo Ministarstvo pravde u jedan načelni pretres, a tu je i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazni zatvora za krivična dela organizovanog kriminala, sa sve ovim paketom od pet zakona izmena i dopuna koji su nam sinoć u 21.00 čas dostavljeni u kancelarije poslaničke grupe. Verovatno i druge poslaničke grupe nisu bolje prošle. Dakle,imali smo manje od 24 sata vremena da se s njima uopšte upoznamo, a kamoli da napišemo amandmane ili nešto slično. Valjda bi bio red da vladajuća većina i prisutni u ovoj sali, koliko ih je ostalo, ako imamo kvorum za to, izglasaju predlog da se udvostruči vreme trajanja rasprave za ove zakone, kako bi se makar moglo na valjan način sve ovo raspraviti. Dakle, predlažem da vreme rasprave bude dvostruko od vremena predviđenog u stavu 1. člana 97. Poslovnika. Hvala vam.
Dobro, vaš predlog da udvostručimo vreme rasprave stavljam na glasanje. Molim da se izjasnimo o predlogu gospodina Aligrudića. Od 152 poslanika, 52 se izjasnilo za. Konstatujem da predlog nije prihvaćen. U tom slučaju vreme se raspoređuje na sledeći način… Gospodin Zoran Nikolić reklamira povredu Poslovnika.
Mi smo vas na vreme zaista dobronamerno upozorili da nije u redu da dok šef poslaničke grupe obrazlaže predlog za tačku da se produži rasprava da se u ovoj sali jednostavno dešava haos. U ovom momentu imate ubačene kartice u parlamentu, a vidi se da poslanici nisu prisutni. Dakle, apsolutno smo imali neregularno glasanje. Verujte mi da je vrlo potrebno da resetujete sistem i dozvolite da se ponovo glasa, u skladu sa Poslovnikom. Ovo zaista nema smisla.
Prihvatam vaš predlog da najpre utvrdimo kvorum, pa onda da se ponovo izjasnimo o vašem predlogu, gospodine Aligrudiću. Molim narodne poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice kako bismo utvrdili kvorum. Zamolila bih vas da mi pomognete da vaš predlog na valjan način dođe na dnevni red. Nemojte vaditi kartice ako želite da se izjasnimo. O vašem predlogu se zaista ne možemo izjasniti jer nema dovoljno poslanika, žao mi je. [[Poslanici poslaničke grupe DSS traže pauzu.]] Nema pauze, niti ima razloga za pauzu, po Poslovniku. Pauza ne dolazi u obzir. Zašto niste pomogli da imamo kvorum i da se vaš predlog uvaži? Molim vas, dovoljan je broj poslanika u sali, o vašem predlogu očigledno prisutni poslanici ne žele da se izjasne. Neću sa vama polemisati, nemojte me dovoditi u situaciju da vas kažnjavam. Izvolite, gospodine Aligrudiću.
Nema potrebe da mi pretite kažnjavanjem, niti imam nameru da pravim bilo kakvu opstrukciju, da se odmah razumemo. Ovo je moje javljanje i više se ovim povodom neću javljati. Mislim, imam pravo to da mislim, da ste povredili član 27. Poslovnika i one članove koji govore o načinu glasanja u Narodnoj skupštini. Mislim, to je moje mišljenje, da se vi arbitrarno ponašate kada na osnovu jednog zahteva za glasanje, bilo da je u pitanju zahtev Vlade ili glasanja o predlozima dnevnog reda, pravite pauzu, redovno to činite, kada nemate dovoljan kvorum da se nešto odluči, a kada predlog ne ide u korist vladajućoj većini, pa zbog toga nema potrebnog kvoruma za glasanje, onda se normalno nastavlja sa radom. Po mom mišljenju, mora da postoji jedan kriterijum jednak za sve situacije za glasanje. Naterajte vladajuću većinu da ubaci kartice, da odbije naš predlog i da idemo normalno dalje. Ako vi mislite da se stvar može završiti time što se prosto samo propusti glasanje i utvrdite da nema dovoljno onih koji su prisutni, to nije u redu. Drugo, kartice i dalje stoje za poslanike koji nisu prisutni. Bolje bi bilo da se traži prozivka ovog glasanja. Mi tražimo da se ovo glasanje obavi i prozivkom. To imate obavezu da uradite kada to zatražim, da stavite to na glasanje.
Gospodine Aligrudiću, mislim da nema povrede Poslovnika. Ja sam predsednik svima i ne mogu jedne naterati, druge ne naterati, nego moram poštovati Poslovnik. Predlažem, još jedanput, da svi koji su u sali ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice, kako bismo se izjasnili o vašem predlogu. Vi najbolje, gospodine Aligrudiću, znate šta to znači sedeti u sali a ne identifikovati sebe kao poslanika, vi to često radite. Žao mi je što se sada vama ta situacija ne dopada kad to čine i drugi poslanici. Naravno, mislim da to nije u redu. Gospodin Tomislav Nikolić reklamira povredu Poslovnika.
Ukazujem na to da je ovde povređeno dostojanstvo Narodne skupštine. Nemojte uopšte da nam pretite da ćete da nas kažnjavate. Možda nam je najveća kazna što živimo u ovoj državi koju vodi ovakva vlast. Samo vas upozoravam da još traje utvrđivanje dnevnog reda i da je svako glasanje sastavni deo utvrđivanja dnevnog reda i da mi nismo ljudi o čijim predlozima se vi ne izjašnjavate, vi o njima treba da se izjasnite. Budite za, protiv, uzdržani, sedite u sali. Mi smo opozicija, kad mi budemo vodili državu niko neće izaći iz ove sale ko predstavlja vladajuću većinu, zato što tako smatramo svoju obavezu i svoju odgovornost prema državi. Vi mislite da samo treba da se izglasa to što vi treba da stavite na dnevni red i da potom svako ode kud koji mili moji, a neka opozicije neka priča o svemu i svačemu, a mi ćemo da dođemo samo kad je glasanje. Molim vas da ne pretite kaznama. Vi sami vrlo dobro znate da se kaznama cilj ne postiže. Posebno nemojte u ovoj situaciji kad je veoma napeta situacija u društvu i svako kažnjavanje sa vaše strane mogu da shvatim kao kažnjavanje od strane predsednika Srbije, pošto on vodi sve vaše postupke. Dakle, molim vas, dogovorite se pred sednicu da strpljivo saslušate tih pola sata predloga koje ima opozicija, nema ni toliko, da utvrdite dnevni red, da otpočne rasprave, a onda se raziđite. Onda ko ima želju da prisustvuje ili da govori, taj će da govori, taj će da prisustvuje. Ali, sada da kažete da niste vi krivi što nekoneće da glasa za naše predloge, to je u najmanju ruku potcenjivanje naših predloga. Ionako ih tako potcenjujete da ste predlog Vlade noćas dostavili. Piše da vam je to Vlada dostavila u 13.00 časova juče. Pa što to nije bilo kod nas u 13.00 časova? Ko ste vi da kod vas stigne u 13.00 časova, a nama da stigne jutros?
Prošlo je dva minuta. Zahvaljujem, bili ste jasni, meni jasni, ne znam da li i građanima Srbije, obzirom na to da ste pokrenuli neka pitanja koja zaista nisu u vezi sa dostojanstvom Skupštine. Na primer, ko koga vodi, odnosno ko je kome model za identifikaciju u radu itd. To je pitanje koje se vama svakako može postaviti, a meni ne. Nadam se da ste zadovoljni odgovorom, a ako niste, da li želite u danu za glasanje…? Želite ponovo povredu Poslovnika? (Da.) Molim vas, samo nemojte o istim sadržajima.
Vi nemate pravo da govorite o mojoj ličnosti i o tome s kim se identifikujem ili ne. To vam zabranjuje Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije. Bavite se svojim poslom, a ne Tomislavom Nikolićem. Ako želite da dođem kod vas kao pacijent, to se ne radi javno, recite mi negde u hodniku – Tomo, čini mi se da si zreo za mene, ja ću to ozbiljno da prihvatim, ali vama isto tako kažem kod vas primećujem znake zrelosti.
Gospodine Nikoliću, zaista nije u redu. Terapeuti mog tipa ne zovu pacijente, oni sami dolaze i nije u redu da o tome razgovaramo ovako. Gospodin Aligrudić ima reč.
Povreda člana 107, povreda dostojanstva narodnog poslanika. Priznajem vam pravo da reagujete u odbranu vašeg viđenja Poslovnika na svaki način, sem na način koji vređa sagovornika. Nemate pravo da u diskusiji kažete: "vi najbolje znate kako je to raditi sa neubačenom karticom". Na šta mislite, gospođo Đukuć Dejanović? Opozicija ima legitimno pravo da izrazi svoj politički stav ubacivanjem ili neubacivanjem kartice. Kada mi tražimo glasanje o nečemu, mi karticu ubacimo. Ima li vladajuća koalicija to isto pravo? Ali, vi nemate pravo, kao predsedavajući koji vodite sednicu, da upravljate procesom na taj način što ćete vi da odredite da u jednom trenutku to neubacivanje kartice jeste razlog da se nastavi dalje sa radom, a u drugoj situaciji razlog da se sednica prekine i čeka neki kvorum. Tu je problem. Znači, nije problem ni u čemu drugom i vi vređate moje dostojanstvo vašom izjavom kada kažete – vi znate najbolje šta znači raditi neubacivanjem kartice. To definitivno nije u redu.
Moja nova argumentacija zapravo ne postoji. Mislim da sam kazala, nema nove argumentacije, već sam sve objasnila i ne bih htela da vređam ni građane Srbije, ni poslanike time što ću više puta govoriti o istim sadržajima. Mi smo zapravo usvojili dnevni red i informišem vas o tome koliko koja grupa ima vremena na raspolaganju. Dakle: poslanička grupa Za evropsku Srbiju - jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; poslanička grupa SRS - jedan sat, sedam minuta i 12 sekundi; poslanička grupa G17 plus - 28 minuta i 48 sekundi; poslanička grupa "Napred Srbijo" - 26 minuta i 24 sekundi; poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica - 24 minuta; poslanička grupa SPS - JS - 18 minuta; poslanička grupa LDP - 14 minuta i 24 sekundi; poslanička grupa Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi;poslanička grupa manjina - osam minuta i 24 sekunde i poslanička grupa PUPS - šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi nijedne poslaničke grupe imaju pravo da govore jedanput do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmahpodnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da će po ovoj tački dnevnog redaposlaničke grupe predstavljati: narodni poslanik Đorđe Milićević poslaničku grupu SPS-JS; narodni poslanik Bojan Đurić poslaničku grupu LDP; narodni poslanik Srđan Spasojević poslaničku grupu Nova Srbija. Da li ima još predloga? (Ne.) Saglasno članu 157. stav 2, otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala, Predlogu zakona o izmenama Zakona o uređenju sudova, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Visokom savetu sudstva i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Državnom veću tužilaca. Da li predstavnik predlagača Snežana Malović, ministar pravde, želi reč? (Da.) Gospođo Malović, izvolite.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, na početku ove načelne rasprave dala bih nekoliko uvodnih napomena o predlozima zakona koje je predložila Vlada Republike Srbije, sa predlogom da ih Narodna skupština razmatra i usvoji po hitnom postupku. Navedene predloge zakona, kao resorno, pripremilo je Ministarstvo pravde. Dozvolite mi da predstavim zakone koji se menjaju i dopunjuju, zakone iz oblasti organizacije pravosuđa, a to su Zakon o sudijama, Zakon o javnom tužilaštvu, Zakon o Visokom savetu pravosuđa, Zakon o Državnom veću tužilaca i Zakon o uređenju sudova. Imajući u vidu sva otvorena pitanja koja su izneta u izveštaju o napretku Srbije za 2010. godinu, koji je pripremila Evropska komisija, a koji se odnosi na pravosudni sistem, tj. pitanje reforme pravosuđa, a pre svega na postupak opšteg izbora nosilaca pravosudnih funkcija, Ministarstvo pravde je, u saradnji sa predstavnicima Evropske komisije, razmatralo način za prevazilaženje ukazanih nedostataka u ovom procesu. U tom cilju, nadležni organi u Republici Srbiji istakli su potpunu spremnost da se otklone sve sumnje u proces reforme pravosuđa, a naročito sumnje u postupak opšteg izbora nosilaca pravosudnih funkcija. Prvi korak ka ispravljanju uočenih nedostataka predstavlja stvaranje normativnog okvira koji će omogućiti da se preispita ovaj proces, a pre svega da se otklone nedostaci navedeni u izveštaju koji ukazuju na nedostatak transparentnosti postupka, pravne zaštite i eliminisanje bilo kakve sumnje u politički uticaj prilikom donošenja odluka o izboru nosilaca pravosudnih funkcija. U tom cilju, Ministarstvo pravde je, u neposrednoj saradnji sa predstavnicima Evropske komisije, izradilo predloge zakona koje uređuju organizaciju pravosuđa i izbor nosilaca pravosudnih funkcija. O predlozima zakona raspravljano je i sa članovima Venecijanske komisije Saveta Evrope. Kao što vam je poznato,Venecijanska komisija predstavlja najviši autoritet u pogledu davanja mišljenja o ispunjenosti standarda Saveta Evrope koji se odnose na vladavinu prava, ustavno i državno uređenje, kao i nezavisnost i samostalnost pravosuđa. U vezi sa tim, i predstavnici Evropske i Venecijanske komisije su se saglasili da su predložene izmene zakona, o kojima će danas biti reči, najbolji način da se na zakonski način, a poštujući u potpunosti ustavno uređenje Republike Srbije i vladavinu prava, izvrši preispitivanje odluka donetih u procesu opšteg izbora, a u cilju otklanjanja bilo kakve sumnje u ovaj postupak. Dozvolite mi da se prvo osvrnem na predloge zakona o izmenama i dopunama zakona o Visokom savetu sudstva i Državnom veću tužilaca, budući da formiranje stalnog sastava ovih organa predstavlja osnovu za sprovođenje postupka preispitivanja odluka koje je doneo prvi sastav Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca. Predloženim izmenama ova dva zakona data je mogućnost da veći broj kandidata učestvuje u postupku izbora za izborne članove Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca iz reda nosilaca pravosudnih funkcija. Predlog zakona predviđa da, pored sednice svih sudija, odnosno kolegijuma javnog tužilaštva, status kandidata mogu da steknu i nosioci pravosudnih funkcija koje podrži najmanje 20 sudija, odnosno 15 javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca iz vrste i stepena suda ili javnog tužilaštva u kojima obavljaju tu funkciju. Na taj način se stvaraju uslovi da veći broj kandidata može učestvovati u izbornom procesu, čime se postiže mogućnost bolje i kvalitetnije zastupljenosti nosilaca pravosudnih funkcija u ovim organima. Pored toga, radi eliminisanja sumnje u politički uticaj na izbor izbornih članova iz reda nosilaca pravosudnih funkcija, predviđeno je da Narodnoj skupštini može biti predložen samo kandidat koji je dobio najveći broj glasova svojih kolega. U slučaju da dva ili više kandidata dobiju jednak najveći broj glasova, predlaže se kandidat koji je duže obavljao sudijsku, odnosno javnotužilačku funkciju. Takođe, u skladu sa preporukama Venecijanske i Evropske komisije, regulisano je da se izborno pravo omogući samo nosiocima pravosudnih funkcija na stalnoj funkciji. Imajući u vidu potrebu hitnog izbora stalnog sastava Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, predlozima zakona je predviđeno da se skrate određeni rokovi za preduzimanje izbornih radnji i određen je rok od 60 dana, od dana stupanja na snagu, da se sprovede izborni postupak. Sada bih vam predstavila predložena rešenja u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama. Prva novina predviđena ovim zakonom je pravo prigovora koji sudije podnose Visokom savetu sudstva na odluku o prestanku sudijske funkcije. Na ovaj način daje se mogućnost Visokom savetu sudstva da još jednom preispita svoju odluku o prestanku sudijske funkcije, kako bi se omogućilo donošenje pravilne odluke. Naravno, posle odluke po prigovoru, sudija može uložiti žalbu Ustavnom sudu na odluku o prestanku funkcije, imajući u vidu da je to pravo propisano Ustavom. Ključne odredbe Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama su čl. 5. i 6. Članom 5. Predloga predviđa se da stalni sastav Visokog saveta sudstva, koji će se obrazovati nakon izbora članova Visokog saveta sudstva iz reda sudija, preispita odluku prvog sastava Visokog saveta sudstva o prestanku sudijske dužnosti bivšim sudijama koji nisu izabrani u postupku opšteg izbora. U cilju donošenja pravnih i objektivnih odluka u postupku preispitivanja pred stalnim sastavom Visokog saveta sudstva, sudija ima pravo da se upozna sa predmetom i dokumentacijom, kao i da usmeno izloži svoje navode. Radi deblokade postupaka pred Ustavnim sudom, predviđeno je da se svi postupci pred Ustavnim sudom okončaju stupanjem ovog zakona na snagu, a da se podnete žalbe smatraju prigovorom na odluke Visokog saveta sudstva o prestanku sudijske dužnosti, o kojima će odlučivati stalni sastav Visokog saveta sudstva. Protiv odluka stalnog sastava Visokog saveta sudstva, kojom se potvrđuje odluka prvog sastava Visokog saveta sudstva o prestanku sudijske dužnosti dozvoljena je posebna žalba Ustavnom sudu, a što je u skladu sa Ustavom. Takođe, data je mogućnost sudijama koje nisu podnele žalbu Ustavnom sudu da u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona podnesu prigovor stalnom sastavu Visokog saveta sudstva. Članom 6. ovog zakona predviđeno je da će se u slučaju postojanja razloga koji ukazuju na sumnju u stručnost, osposobljenost i dostojnost pojedinog sudije koji je izabran na opštem izboru, odnosno ukoliko postoje razlozi koji ukazuju na povredu postupka u donošenju odluke o izboru pojedinog sudije, stalni sastav Visokog saveta sudstva će preispitati odluke prvog sastava tog tela. U slučaju da se u postupku preispitivanja utvrdi postojanje razloga koji ukazuju na nepravilnost odluke o izboru, stalni sastav Visokog saveta sudstva pokrenuće po službenoj dužnosti postupak za razrešenje. Na ovaj način će se omogućiti uvid u rad i donošenje odluka prvog sastava Visokog saveta sudstva i time konačno otkloniti sve sumnje u postupak opšteg izbora. U zakonu o izmenama i dopunama Zakona o Javnom tužilaštvu, u delu koji se odnosi na preispitivanje odluka prvog sastava Državnog veća tužilaca sadržana su istovetna rešenja koja su predložena i u Zakonu o sudijama. Javnim tužiocima i zamenicima javnih tužilaca omogućeno je podnošenje prigovora protiv odluka Državnog veća tužilaca, kojima su utvrđeni razlozi za razrešenje. Takođe, predviđeno je da se svi postupci po žalbama i usmenim žalbama ustupaju stalnom sastavu Državnog veća tužilaca na odlučivanje, iz istih razloga kao što je navedeno u Zakonu o sudijama. Stalni sastav Državnog veća tužilaca može preispitati odluke prvog sastava Državnog veća tužilaca u pogledu izbora zamenika javnih tužilaca na stalnu funkciju, odnosno predloga za izbor javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca koji se prvi put biraju. Pored navedenog, u Predlogu zakona o javnom tužilaštvu, kao i Predlogu zakona o uređenju sudova, predloženo je da se odloži početak primene odredaba kojima se utvrđuje nadležnost Državnog veća tužilaca, odnosno Visokog saveta sudstva u pogledu predlaganja, raspoređivanja i nadzora nad trošenjem budžetskih sredstava opredeljenih za rad javnih tužilaštva i sudova. Prema važećim zakonima, ove nadležnosti Državno veće tužilaca i Visoki savet sudstva treba da vrše od 1. januara 2011. godine. Međutim, imajući u vidu da se u ovim organima nisu stekli materijalni i tehnički uslovi za vršenje ovih nadležnosti, predloženo je da do 1. septembra 2011. godine ove nadležnosti obavlja Ministarstvo pravde. Usvajanjem izmena i dopuna paketa pravosudnih zakona želimo da otklonimo sve sumnje u postupak opšteg izbora. Smatramo da će se na ovaj način otkloniti sve kritike koje je Evropska komisija iznela u godišnjem izveštaju po pitanju reforme pravosuđa, jer ćemo omogućiti potpuni uvid u rad prvih sastava Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca. Postupak preispitivanja donetih odluka biće sproveden na način kojim će se svim zainteresovanim stranama i javnosti obezbediti uvid u tok postupka i donete odluke, čime će se stvoriti mogućnost za efikasan rad pravosudnih organa i ojačati poverenje građana u pravosuđe. Takođe, na ovaj način želimo da, saradnjom sa predstavnicima Evropske komisije, stvorimo sve preduslove ne samo za ispunjavanje svih preduslova za dobijanje pozitivnog mišljenja za status kandidata za članstvo u EU, već i da se pripremimo za otvaranje poglavlja 23. Izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala obezbeđuje se da poslove u kazneno-popravnom zavodu zatvorenog tipa sa posebnim obezbeđenjem, u kome je obrazovano posebno odeljenje, obavljaju zaposleni posebno edukovani za te poslove. Imajući u vidu da poslovi svakako predstavljaju visok stepen odgovornosti, stručnosti i obučenosti za rad, smatramo da je neophodno obezbediti da ove poslove obavljaju najstručniji i najiskusniji. Pored toga, izmenama navedenog zakona precizira se i postupak provere imovnog stanja i bezbednosne provere za lica koja obavljaju ovu funkciju, odnosno poslove u izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala. Imajući u vidu da je za evidentiranje podataka o imovnom stanju za sudije i javne tužioce nadležna Agencija za borbu protiv korupcije, u skladu sa posebnim zakonom, predviđeno je da ova lica Agenciji dostavljaju podatke predviđene tim zakonom. Kada je u pitanju evidentiranje i provera podataka za lica koja obavljaju poslove u vezi sa radom posebnog odeljenja, upravnik kazneno-popravnog zavoda sa posebnim obezbeđenjem, u kome je obrazovano posebno odeljenje, načelnik posebnog odeljenja i lica upućena na rad u ovo posebno odeljenje, predviđeno je da će evidentiranje podataka o imovnom stanju obavljati nadležna organizaciona jedinica u sedištu uprave, a da će proveru ovih podataka po potrebi i na zahtev obavljati MUP i Ministarstvo finansija. Ovo je neophodno, s obzirom da je reč o zaposlenima koji imaju status državnih službenika, pa je predloženo da proveru podataka o njihovom imovnom stanju obavljaju navedena ministarstva. Isto tako, precizirani su i organi koji vrše bezbednosnu proveru za sva lica koja obavljaju poslove u postupku sprovođenja ovog zakona. Sve pomenute izmene omogućiće još efikasniju primenu Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala, čije je sprovođenje do sada dalo zaista dobre rezultate. Na kraju, još jednom bih istakla važnost svih ovih zakonskih predloga, zahvalila se na pažnji i izrazila nadu da će, nakon rasprave u načelu i u pojedinostima, predloženi zakoni biti usvojeni, čime će se stvoriti neophodan normativan okvir koji će omogućiti otklanjanje svih nedoumica i sumnji u proces reforme pravosuđa i opšti izbor nosilaca pravosudnih funkcija. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo ministar. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da) Gospodin Đorđe Milićević.
Uvažena gospođo predsedavajuća, poštovano predsedništvo, poštovana gospođo Malović, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je set pravosudnih zakona, rekao bih, od izuzetne važnosti. Najpre želim da kažem da je potpuno jasno da je za dobijanje pozitivnog mišljenja Evropske komisije o kandidaturi Srbije za članstvo u EU, pored saradnje sa Hagom, pored saradnje sa Haškim tribunalom, od najvećeg mogućeg značaja upravo reforma pravosuđa. Na tu temu i o tome smo mnogo puta do sada govorili. Takođe, želim da kažem da kada smo započeli raspravu o setu pravosudnih zakona unutar republičkog parlamenta, vrlo jasno smo rekli kao poslanički klub da smatramo da je usvajanjem seta pravosudnih zakona, kvalitetnog seta, veoma važno da pošaljemo jasnu poruku EU o reformi pravosuđa u Srbiji, da nam je potreban jedan efikasan i moderan pravosudni sistem, nezavisno i stručno sudstvo, sa potpunim i punim integritetom, da je potrebno da povratimo poverenje građana u pravosuđe, odnosno da imamo pravosuđe u koje će građani Srbije verovati. Takođe smo rekli da od reforme pravosuđa takođe zavisi zaštita ljudskih prava i sloboda. Imajući na umu da je reforma pravosuđa pre svega jedan od uslova da Srbija dobije status kandidata za članstvo u EU, postavili smo tada vrlo logično pitanje – da li će u oblasti pravosuđa taj uslov biti ispunjen onog trenutka kada usvojimo tada predložen, a danas već usvojen set pravosudnih zakona? Moram da kažem da godinu dana nakon toga čini mi se da su sve više prisutne sve veće nedoumice o budućem funkcionisanju sudstva u Srbiji. Slažemo se da je ovo oblast za čiju reformu je potrebno vreme, ali kada smo u određenom kontekstu smatrali da smo jedan ozbiljan posao priveli kraju, danas prosto govorimo o izmenama zakona koje su morale da budu na samom početku, odnosno onda kada smo započeli raspravu o setu pravosudnih zakona. Naravno da primedbe Evropske komisije u vezi sa reformom sudstva i reizborom sudija smatramo krajnje dobronamernim i to jeste pravac, to jeste putokaz kojim Srbija treba da ide u narednom vremenskom periodu. Predložene izmene i dopune o kojima danas govorimo jesu korak napred u rešavanju svih onih otvorenih pitanja koja postoje u procesu reforme pravosuđa i zato će ovi predlozi imati podršku poslaničkog kluba Socijalističke partije Srbije – Jedinstvene Srbije. Smatramo da je veoma važno da su predstavnici Ministarstva pravde, Evropske komisije i Venecijanske komisije razmatrali radnu verziju predloženih zakona, kao i određene aspekte reforme pravosuđa, kako između ostalog i opšti izbor i sve ono što podrazumeva reforma pravosuđa u Srbiji. Ovo svakako jesu naši pravi i relevantni sagovornici na ovu temu i neophodno je dakle, sa našim partnerima iz Evrope, vrlo precizno formulisati svaki naredni korak koji će Srbija napraviti i koji će voditi ka realizaciji našeg cilja. To je jedini način da se konačno stavi tačka na sva ona otvorena pitanja, na sve one polemike oko opšteg izbora sudija i tužilaca. Dakle, kao što je između ostalog rečeno, sadržaj predloženih izmena i dopuna uređuje dva važna pitanja: najpre izmene i dopune Zakona o Visokom savetu sudstva, Državnom veću i Zakonu o sudijama, omogućiće dakle prvenstveno izbor stalnog sastava tog tela, a drugo pitanje se odnosi na proces preispitivanja odluka, kao što je između ostalog rečeno u uvodnom izlaganju gospođe Malović. Kada je reč o prvom pitanju, želim da kažem da je veoma važno da će se u zakonu, u sadržaju ovih izmena i dopuna, naći rešenja zasnovana na stavovima Venecijanske komisije, to se tiče konkretno sastava Visokog saveta sudstva da se status kandidata može steći ukoliko predlog podrži određeni broj sudija, predlog koji je formulisan kada je reč o drugom pitanju je potpuno logičan, imajući na umu pre svega da bi rasprave pred Ustavnim sudom trajale negde do, kako se procenjuje, leta 2012. godine, po izjavljenim žalbama, i drugo preispitivanje se odnosi na prvi put izabrane sudije, sudije koje se nalaze na stalnoj funkciji, iako se postavlja pitanje koliko smo mogli da shvatimo njihove stručnosti, i ako Visoki savet utvrdi da su te primedbe i da su te sumnje osnovane, dakle, pokreće se postupak za razrešenje. Obzirom na važnost teme o kojoj danas govorimo, želimo da uputimo i jedno pitanje i prosto da damo jednu konstataciju, jednu sugestiju, a tiče se dva izuzetno važna segmenta reforme pravosuđa. Najpre, kada smo govorili o novoj mreži sudova i javnih tužilaštava u Srbiji, rekli smo da podržavamo cilj koji se želi postići usvajanjem ovog predloga, dakle, olakšati posao, povećati efikasnost, kvalitet sudskih postupaka, dakle cilj ni tada ni sada apsolutno nije bio sporan, ali rekli smo da o kvalitetu zakona možemo govoriti tek kada oni počnu praktično da se primenjuju, dakle kroz određeni vremenski period i smatramo da treba da govorimo i o efektima koji su postignuti ili nisu postignuti uvođenjem nove mreže sudova i javnih tužilaštva u Srbiji. Još jedna stvar smatramo da je jako važna, naime čini nam se da je celo pravosuđe u ovom trenutku, kako sam to pre nekoliko dana mogao da čitam u jednom dnevnom listu, da čitavo pravosuđe u ovom trenutku u nekakvom v.d. statusu i da to poprilično traje. Dakle, po zakonu koliko mi je poznato svi predstavnici sudova trebalo je da budu imenovani najkasnije do kraja marta ove godine, mislim da samo Vrhovni i Kasacioni sud ima predstavnika, odnosno predsednika, a svi ostali imaju vršioce funkcija. Naše je pitanje – kada će biti izbori i ko će odlučivati o kandidatima za predsednika, sadašnji ili budući sastav Visokog saveta sudstva. I na samom kraju, što se tiče Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala, želim da kažem da će poslanički klub Socijalističke partije Srbije – Jedinstvene Srbije podržati ovaj zakonski predlog, jer smatramo da poslovi u posebnom odeljenju, kao što je između ostalog rečeno, zahtevaju osposobljenost, stručnost i obučenost i potrebno je zaista da ih obavljaju najbolji zaposleni, uz naravno podrazumeva se određene beneficije.
Reč dajem predsednicama, odnosno predstavnicima poslaničkih grupa od manje ka većoj. Reč ima Bojan Đurić.
Ako je nešto dobro u ovoj hitnosti sa kojom se suočavamo na kraju godine, to je da su se ovi zakoni pojavili u proceduri u relativno pristojnom roku u odnosu na onu sednicu koju smo imali pre deset ili petnaest dana, koja je zakazana na inicijativu LDP i čiji je osnovni cilj bio to da vrlo brzo dođemo do rešenja koja će otkloniti sve postojeće nedoumice koje su vezane za reformu pravosuđa. Naravno da nije dobro što se zakon pojavio u proceduri protekle večeri i to je ono što može da baci novu senku na usvajanje ovih rešenja. Na početku moram da se osvrnem na ono o čemu je govorio gospodin Milićević, a to je vezano i za obrazloženje koje ste, ministarka, dali u obrazloženju ovih predloga zakona. Mislim da nije dobro da se isključivo pozivamo na izveštaj Evropske komisije za 2010. godinu, odnosno na izveštaj EU kao da reformu pravosuđa sprovodimo zbog toga što to od nas očekuje Evropa, odnosno EU. Verujem da to nije vaša ideja i da niste imali ideju da sa tim nastupate, ali to obrazloženje ovog predloga odiše time. Podsetio bih vas da smo nekoliko puta pokušavali da ovde pokrenemo raspravu o onim pitanjima koja su ostala otvorena u reformi pravosuđa u proteklih nekoliko meseci i da smo to radili u junu i julu ove godine, kada smo tražili i posebnu sednicu Odbora za pravosuđe i upravu i da smo to radili pre deset ili petnaest dana, kao što sam rekao.Ono što je najpozitivnije rešenje u ovom predlogu je prihvatanje prigovora koji je LDP imao od samog početka, a to je otklanjanje teme savršenosti, da nije bilo prave mogućnosti da se ulažu prigovori na praktične prvostepene odluke Visokog saveta sudstva i da su one neizabrane sudije odnosno one čiji je mandatprestao jedinu pravnu zaštitu tražile pred Ustavnim sudom. Pred Ustavnim sudom po ustavnoj žalbi nije postupak u kome se mogu naći odgovori na ona pitanja koja eventualno izabranim sudijama nisu jasna i na one sumnje koje su moguće u manjem broju slučajeva postojale. To uostalom pokazuju postupci pred Ustavnim sudom. Dobro je rešenje da se ovi postupci vraćaju u ovoj fazi pred Visoki savet sudstva, ali je vrlo važno da rešavanje u tim postupcima počne što pre. Podsetio bih vas da je jedan od osnovnih prigovora LDP bio u tome da problem rešimo što pre i da ne stvorimo novu mogućnost da se postupci po prigovorima, odnosno po žalbama sudija u jednom trenutku u velikom broju nađu pred Evropskim sudom za ljudska prava. Ovo važi za preispitivanje odluka u oba smera, kako preispitivanje prigovora i žalbi onih sudija koje nisu izabrane tako i preispitivanje da li eventualno postoji neki od inače postojećih razloga za razrešenja onih sudija koje su pre godinu dana izabrane. Ono što je nama najvažnije danas je kredibilitet i potpuna tačnost one rečenice kojomzavršavate vaše obrazloženje, a to je da su se sa ovakvim predlozima zakona u potpunosti složile i Evropska komisija, pretpostavljam Delegacija Evropske komisije u Beogradu, ali i Briselska kancelarija i Venecijanska komisija, jer to je problem koji smo imali i prošli put i jedan od razloga zašto smo se godinu i po dana u nekoliko navrata bavili ovim pitanjem i zbog čega su ona pozitivna dostignuća, a takvih je bilo najviše. Reforma pravosuđa je na neki način bila dovođena u pitanje i ugrožena u javnosti i upravo u tome što smo imali problem praktično u komunikaciji sa Venecijanskom komisijom odnosno u interpretaciji onog mišljenja koje je Venecijanska komisija u prvoj fazi postupka dala u odnosu na čitav niz zakona, pre svega na zakone o sudijama i o Visokom savetu sudstva. Znači, ono što je na kraju takođe važno, vi govorite o kriterijumima za primenu praktično člana 5. Zakona o Visokom savetu sudstva, koje će vrlo brzo nakon početka rada, iz vašeg uvodnog izlaganja sam shvatio da će stalni sastav Visokog saveta sudstva, početi da radi negde početkom marta, ako je rok od 60 dana za sprovođenje izbornih radnji, da ovi kriterijumi budu ponovo utvrđeni na način koji je u saglasnosti sa onim što predlaže Venecijanska komisija. Prošli put je oko toga bilo problema, jer će se u stvari oko toga, da tako kažem, lomiti koplja, odnosno na taj način će se procenjivati domet provere već donetih odluka u onom delu gde govorite o eventualnom postojanju sumnje u nepristrasnost, odnosno u postupak na koji je odlučivao prvi saziv Visokog saveta sudstva. Dakle, to su neki od odgovora koje očekujemo uz ponavljanje primedbe koju sam na početku istakao i dodatak da se, čini mi se, u ovoj fazi makar prevelika odgovornost svaljuje na sadašnji sastav Visokog saveta sudstva, a ipak je reč o postupku koji je sprovođen na osnovu zakona koji nije pisan i nije stvaran u tom telu, koji je nekoliko puta menjan i tokom predlaganja i tokom rasprave u parlamentu, za čiji sadržaj, ako ne i za primenu, rekao bih u dobrom delu i za primenu odgovornost snose Vlada i ovaj parlament.
Narodni poslanik Srđan Spasojević ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani ministre, poštovani građani Srbije, na kraju kalendarske 2010. godine kada je trebalo da svi u Srbiji, građani Srbije, konstatuju da je reforma pravosuđa u Srbiji uspela došli smo u situaciju da danas sa ovakvim izmenama kažemo da ništa nije bilo dobro. Posebno iritira ova situacija oko Evropske komisije, da je ona dala određene preporuke. Da se ne lažemo, za ovo što je Evropska komisija rekla znali smo odmah posle izbora. Dugo se to sakrivalo od javnosti. Neke stvari su pokušane u hodu da se peglaju. Međutim, kako stara poslovica kaže – što se grbo rodi, vreme ne ispravi. Neke stvari pokušavamo da prolongiramo, ali vrlo teško se ispravljaju. Ovu situaciju i Vladu i predlagače ovih izmena zakona je druga situacija naterala na ovakve izmene, a to su ustavne žalbe, odluke Ustavnog suda i kada su se desile jedna i druga ustavna žalba po kojima je odlučeno u korist neizabranih sudija, onda brže-bolje menjamo zakon pod izgovorom da je ustavnih sudija malo, žalbi je mnogo i da moramo na neki drugi način to da rešavamo. Kako? Prigovorom tih neizabranih lica onom organu koji je izabrao te sudije, odnosno neizabrao. Postavljam pitanje – šta će se tu bitno promeniti? Imaćete zadršku od prvog izbora, prigovor Visokom savetu, i ako ne bude negativan imate ustavno pravo da podnesete ustavnu žalbu. Jednostavno, nisam siguran da će onaj organ koji nije izabrao te ljude da će nešto bitno promeniti prigovor na to. Znači, ovde je jasna situacija. Ustavna žalba i broj tih ustavnih žalbi, praktično paralisanje Ustavnog suda, nađeno je ovakvo jedno rešenje, a videli smo i pre nekoliko dana kada je predsednica Vrhovnog kasacionog suda bila u Skupštini da je došlo do toga da je tu nešto pogrešno protumačeno, pa onda idemo ka ovakvom zakonskom rešenju. To je suština problema. Verovao bih u to da nije bilo dovoljno transparentnosti, da smo ovakvu izmenu radili u martu i aprilu pre odluka Ustavnog suda pojedinačnim rešenjima. Sada ćemo doći u jednu paradoksalnu situaciju, a to je sledeće – šta će se desiti ukoliko 700 ili 800 sudija koji imaju pravo na žalbu podnesu prigovor i ispostavi se da većina od njih, jer nisu baš svi podneli žalbu, neki su pronašli zaposlenje u advokaturi, u nekim drugim zaposlenjima, ako se ispostavi hipotetički 400 ili 500 ljudi kompetentnih? Imali smo reformu pravosuđa. Osnovni postulat je bio da smanjimo broj nosilaca pravosudnih funkcija sa nekih 2.300 na 1.500. Šta ćemo sada uraditi ako se pojavi 2.100? Šta smo uradili? U Srbiji na terenu je jedna stvar. Ovo je formalna stvar da li imamo 1.500 ili 2.300 sudija. Gospođo ministre, više puta smo to isticali, trenutno u parničnim postupcima suđenja, konkretno u Kraljevu, zakazivana su pre reforme pravosuđa mesec za mesec. Možete da proverite. Sada se zakazuju za četiri, pet ili šest meseci suđenja. Gde su tu građani Srbije koji ionako pritisnuti ogromnim sudskim taksama nisu u situaciji da pokrenu postupak da ostvare svoje pravo, a kada se upuste u sve to, onda nikad kraja okončanju postupka? Slažem se da je onaj deo zakonskog rešenja, gde se jedanput može ukinuti, a sledeći put mora presuditi, dobra stvar. Ne mogu da kritikujem sve. Prihvatam da je priznanje krivice odlična stvar koja je doneta. Ali, gospođo ministre, proverite malo. To uopšte ne funkcioniše. Kada predložite nešto tako svi vas gledaju belo u sudovima. To je ono što je na terenu. Možemo ovde da menjamo, da popravljamo stvari i da se bavimo samo sa nekih 500-600 neizabranih sudija, ali postavljam osnovno pitanje – gde je tu zaštita građana Srbije, jer ovakvim rešenjima narušen je temelj države, a to je sudska vlast? Znači, zakonodavna, izvršna i sudska vlast su temelji države, a mi smo ozbiljno poljuljali bitnu kariku koja se zove sudska vlast. Očekivao sam danas, gospođo ministre, da počnemo da razgovaramo o nekim bitnim stvarima koje će zaista definisati pravosuđe. Da li smo pre pet ili šest meseci ovde govorili da donesemo zakon o izvršnom postupku, da tu pokušamo da napravimo neka rešenja? Verovaću u reformu pravosuđa onda, to sam vam rekao pre tri-četiri meseca, kada se sudske takse građanima Srbije budu naplaćivale na kraju postupka, kada sve stranka završi, kada ostvari svoje pravo, onda naravno da država treba da naplati svoje sudske takse. A ne da se ide sa tužbama i ako se ne plati sudska taksa sa 50% kažnjavanja građana Srbije, koji objektivno ne mogu da plate tu sudsku taksu, i oni koji sve isplaćaju, u izvršenjima je kraj. Očekivao sam, bilo je nekih nagoveštaja da ćemo taj zakon o izvršnom postupku doneti, ali kao što vidimo imamo nešto, vrtimo se u krug, odlučujemo ponovo o odlukama. Čim se nešto ponovo menja znači da nije bilo dobro. Nije bitno da li je to uradila Evropska komisija, da li je kriv ovaj ili onaj. Ovde najveću štetu trpe oni koji hoće da ostvare neko svoje pravo kada je u pitanju sudska vlast. Dakle, mnogo toga ostaje škakljivo. Mnoga rešenja, gospođo ministre, veoma su loša. Ponovo ću morati da vam kažem da je nepodnošljivo ono što trenutno, bez obzira koliko vi mislite i mi svi iz Beograda da je to normalna stvar, da sudije putuju iz mesta u mesto. Nije normalno da se u određenim sredinama biraju ljudi za tužioce po 100 kilometara u drugi grad iz razloga da ne bi trpeo pritisak u svome gradu i to je neki vid borbe protiv korupcije. Ako je neko korumpiran, on je korumpiran u Zaječaru, on je korumpiran u Boru, on je korumpiran u Šapcu, uopšte ne znači gde on obavlja funkciju. Ubeđen sam u to da onaj ko živi u svom gradu, koji obavlja tužilačku funkciju u svom gradu, on debelo mora da razmisli da li to obavlja savesno, pošteno i časno. Kada ode u neki drugi grad, znate, može da se desi da – eto, ne živim ovde i završiću možda neki posao. To nije bio dobar izgovor, ali to je bio glavni izgovor zašto ste rekli da ste određene ljude premeštali u druge gradove. Ako vam kažem da su neki ljudi završili u nekim gradovima, da uopšte nisu konkurisali, to je već i svima poznato. Nisam oduševljen ovim, da se prigovorom rešavaju stvari. Ne mogu da prihvatim da neko, ukoliko je već podneo ustavnu žalbu Ustavnom sudu, preuzima obavezu. Praktično, to će se tretirati kao prigovor? To ne može da bude neko rešenje. To može da bude nešto za buduće vreme. Ako je neko podneo ustavnu žalbu, to mora da se okonča. Ovakvo neko zakonsko rešenje za ubuduće je u redu. Osim toga, jedna od bitnih stvari netransparetnosti jeste prilikom izbora i to što sudije nisu pozivane na razgovor. Podsetiću vas ovde, a siguran sam, smatram da ste korektni, da je Nova Srbija upravo podnela amandman kojim je rekla da bar pet minuta se kandidati pozovu na razgovor. Taj amandman je odbijen. Znate, jedna od osnovnih stvari kada uđete u neki sud, onaj ko ima kontakt sa sudom je, da kad vidite onog čoveka tamo za pultom, jako je bitno osim znanja i neka figura, neki stav, neko ponašanje. Vi ste to lagano zaobišli. Jedno od upravo stvari Evropske komisije jeste i ta. Neki put treba poslušati i opoziciju. Mislim da smo imali dovoljno vremena. Mislim da je kompletna reforma pravosuđa urađeno brzo. Ovo je trebalo raditi laganije, jer je vrlo osetljiva grana. Ne mogu do kraja da krivim bilo koga, zbog toga što je praktično suočavanje sa jednim ovakvim izborima, bilo ko da radi, imao bi određene probleme. Ako se neko ne posluša, ko ipak može da ukaže na to da je trebalo laganije to uraditi, nešto bi uradila biologija. Biologija u smislu penzionisanja određenih lica, neki bi ljudi možda prepoznali u nekim stvarima koje će se desiti, možda neko ne bi hteo da putuje u drugi grad, pa bi otišao ranije u advokaturu, trebalo je to uraditi malo laganije. Urađeno je preko kolena i, praktično, od reforme pravosuđa mi trenutno nemamo ništa, osim što se ponovo bavimo nečim što je trebalo već da bude završena stvar i da se donose određeni zakoni koji će zaista promeniti pravosuđe u smislu nabolje u interesu građana Srbije. Još jedanput moramo da istaknemo to, kolega iz SPS, navodno, ne bih da se ponavljam, mora da se reši v.d. stanje predsednika sudova. To je nešto što je objektivno mnogo ranije trebalo da se uradi. Naravno, ne bih hteo da ponavljam, ima tu i određenih izbora koji su krajnje problematični, naravno, nije naše u parlamentu da to procenimo, ali svi argumenti koji su izneseni, neću da ih ponavljam, vezano za Osnovni sud u Novom Sadu, jedan proces koji je bio, gde smo mi sve to istakli prošli put pred sudijom Mesarović. To je lice ponovo izabrano. Mi ćemo sigurno preduzeti sve ono što je zakonski dozvoljeno da ukažemo to Visokom savetu. Vi verovatno formirate neki disciplinski sud ili nešto već za ocenu neku, to je stvarno skandalozno. Još jedanput, ukazaću vam na to, da reforma nije dobro urađena. Konkretno, da ne bude samo da kritikujemo, postavljam ministarki pravde konkretno pitanje –2011. je, 1. januar, da li spremno tužioci u Srbiji dočekuju da tužilačku istragu počnu da vode? To je bio onaj amandman kojim smo prolongirali, da li ste vi to u međuvremenu promenili ili ne? Jeste. Dobro. Ako je tako, onda u redu. Mislim da je to, u svakom slučaju, razgovarajući sa kolegama u tužilaštvima, u ovom trenutku zaista nešto što ne bi moglo da funkcioniše. Gospođo ministre, još jedanput ću reći, nije dobro da se zaklanjamo samo iza Evropske komisije. Mnogo veći problemi su ovde kod nas. Jednostavno, ovo što je Ustavni sud počeo da donosi u korist sudija, mislim da je to nateralo i Vladu i vas da donesete jedan ovakav zakon, na neki način, da pomognete i Ustavnom sudu da se rastereti nekih predmeta, koji bi, verovatno mnogo od njih, neću da prejudiciram, bili završeni na isti način. Ne sviđa mi se to što će se kroz ovaj zakon sve navodno rešavati prigovorom. Na kraju krajeva, opet, ako vi odlučite negativno, neizabrani kandidati će imati pravo na ustavnu žalbu.
Reč ima narodni poslanik Miloš Aligrudić.
Gospođo ministre, za nešto moram ovde da vas pohvalim, na samom početku rasprave. Pre nešto više od dve nedelje smo imali raspravu koju je jedna poslanička grupa inicirala o stanju u pravosuđu. Tom prilikom, raspravljajući s nama poslanicima, rekli ste da će se u najskorije vreme pred ovom Narodnom skupštinom naći paket zakona iz oblasti pravosuđa, koji će rešavati ona goruća pitanja, ključna pitanja na koja se najčešće ukazivalo u izveštajima Evropske komisije i Venecijanske komisije, koja se uglavnom, u izveštajima monitoringa Saveta Evrope stavljaju na teret Srbiji kao oblasti u kojima nismo postigli značajan napredak. Pre svega tu se mislilo na taj čuveni reizbor sudija koji se ovde, pre svega, od strane Visokog saveta sudstva, pa često i sa vaše strane, prikazuje u formalnom smislu kao opšti izbor, ali u suštinskom smislu, ono što u praksi zapravo biva, to jeste jedna vrsta čudne lustracije. Kažem čudne, zato što ona nije imala jasne kriterijume. Oni nisu bili javnosti poznati na duži rok sa opštim poznatim ciljevima, utvrđenom politikom koju će određeni organi koji su po Ustavu i zakonu dobili nadležnost da sprovode to i učine. Ono što je Venecijanska komisija zamerala, između ostalog, to su dve grupe pitanja. Prva grupa pitanja se odnosi na legitimnost i sastav organa koji odlučuju u tom postupku. Druga grupa pitanja se odnosila na sam tok postupka i načine kako je taj postupak reizbora išao. Vi ste probali u jednom paketu zakona da date odgovor na oba pitanja, da odgovorite na pitanje legitimnosti sastava organa. Ovde se, pre svega, u moj diskusiji ovo odnosi na sastav Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, koji odlučuju o izboru, odnosno reizboru i prestanku funkcija tužilaca, zamenika tužilaca, odnosno sudija. Drugi aspekt je bio pokušaj da se popravi postupak koji je bio u toku, odnosno koji je iza nas. To je postupak samog reizbora sudija, odnosno prestanka vršenja dužnosti i izbora sudija. To je drugi pokušaj. Ovaj prvi je rešen tako što su se novelirale odredbe o sastavu ovih organa. Drugi se rešavao, koliko vidim ovde, tako što se taj postupak rešavanja tog pitanja izbora sudija na neki drugačiji način regulisao, uz određene elemente. Ne kažem da je to retroaktivna norma, to što ste vi doneli, ali uz određene elemente retroaktivnosti, čime ću se pozabaviti u daljoj diskusiji. Postavlja se sada ključno pitanje – da li ste vi ovim izmenama zakona uspeli da rešite problem? Prema vašim rečima, vi ste to radili u dogovoru sa Venecijanskom i Evropskom komisijom, bilo je kontakata, neke radne verzije ovih tekstova su bile dostavljene na analizu i, koliko čujem od vas, a piše u obrazloženju, vi ste dobili neko pozitivno mišljenje za tako nešto. Ključno pitanje je ovde sledeće – nije nama cilj ove diskusije o reformi pravosuđa i pojedinim postupcima, u cilju realizacije te reforme, da usaglašavamo naše poteze sa stavom Evropske komisije, Venecijanske komisije. Naše je da ih poslušamo. Naše je da obratimo pažnju na njihove primedbe i da vodimo računa da ono što mi ovde činimo ne bude u nekoj velikoj suprotnosti sa njihovim stavovima jer će to praviti veliki problem Srbiji u skoroj budućnosti. Međutim, naše je da vodimo jako računa i o pitanju unutrašnje celishodnosti sistema i o ustavnosti. Ako ne vodimo o ta dva momenta dovoljno brige, verujte mi da ni Venecijanska komisija ni Evropska komisija neće mnogo voditi brigu o tome. Oni znaju šta su bili prigovori. Ljudi iz Društva sudija su skočili zbog načina na koji je izvršen ovaj reizbor. Stručna javnost se bunila, stvorena je jedna atmosfera iz koje se videlo, a na kraju krajeva, kada se i začeprkalo po samom postupku, videlo se da postoje određeni nedostaci i pokušaj Vlade Srbije da odreaguje tako što će nedostatke otkloniti i davanje materijala Venecijanskoj komisiji i Evropskoj komisiji u kojima se vidi da postoji ozbiljan pokušaj za otklanjanje nepravilnosti će svakako naići na dobar prijem. Ali, hajde da mi danas u ovoj skupštini pričamo oko toga da li su ponuđena rešenja koja ste vi nama dali na usvajanje kvalitetne ili nisu. Znači, po našem dubokom uverenju, rešenja koja ste nam vi dali na usvajanje ni u jednom svom delu dobrom nisu kvalitetna rešenja i neće na duži rok zaista u ozbiljnom smislu popraviti situaciju u kojoj se nalazimo, već će doprineti stvaranju izvesne konfuzije u tumačenju i čitanju normi našeg pravnog sistema. Otkad god sam ovde govorio nešto u pogledu svoje struke u odnosu na zakonodavstvo, u odnosu na način pisanja pravnih propisa, uvek sam vodio računa o tome da preporučujem, da predlažem takvo pisanje normi koje će biti jednostavno kako za studente Pravnog fakulteta, kada ih budu izučavali sutra, tako i za one koji pravo primenjuju. Ako mi pokušavamo da otklonimo nedostatke tako što ćemo pisati džumbus propise, gde čovek mora četvore oči da otvori, da se češe po glavi i da satima čita četiri rečenice da bi razumeo šta je pesnik hteo da kaže, verujte mi, pokušaj je uzaludan, onda nešto nije u redu. Biću vrlo konkretan kada je reč o primedbama koje mi imamo. Prva primedba je krajnje formalne prirode. Ne možemo ovu raspravu voditi, niti možemo ukazivati uspešno na nedostatke, kako ih mi vidimo, ovih predloga zakona, ako za to nemamo elementarno vremena. Rasprava u Skupštini je jedno, ovaj tok rasprave koji sad gledaju građani, to je jedna strana priče. Ne radite vi, gospođo ministar, u Skupštini ovde, nije vam ovo samo posao da sedite tu i da nas slušate i da odgovarate na naša pitanja, niti je nama samo posao da dođemo ovde ovog dana kada je prenos i da sa vama o ovome razgovaramo. Mi imamo posla i pre ovog dana. Mi smo imali i posla danas prepodne, juče i prekjuče. Mi smo imali jednu obavezu da između sebe komuniciramo i na najgrublji način, pa i pisana ne samo nepisana obaveza prekršena je time što se nama konkretan predlog za usvajanje dostavlja juče uveče, koji je bio moguć da se podeli poslanicima tek jutros kada su došli na posao, o čemu mi danas popodne raspravljamo. Rok za amandmane, dakle, ako nam se nešto ne sviđa u ovom tekstu, rok da podnesemo amandmane je istakao pre početka ove rasprave. Sad možete da zamislite u koliko nezgodan položaj je to stavilo poslanike, kada se zna da je jedan drugi veliki zakon u ovoj Skupštini, a to je budžet za 2011. godinu, takođe dospeo sa velikim zakašnjenjem i ostavio obavezu onim poslanicima, koji žele da reaguju podnoseći amandmane na taj budžet, da te amandmane pišu u izuzetno kratkom roku. To je jedna vrsta kampanjskog rada koja je poslanicima nametnuta, a koja je prouzrokovana od strane predlagača, koja je u jednom ozbiljnom normalnom društvu u kojem treba da se podstiče dijalog o ključnim problemima, kao i o problemima u pravosuđu, apsolutno nedopustivo. To je jedna vrsta prigovora. Druga vrsta prigovora je suštinska, sada idemo na suštinu stvari.Dakle, što se tiče načina konstituisanja organa o kojima je ovde reč, koji treba da obave svoj posao, tu nemamo većih primedbi. Ono što ste napisali, to je otprilike na tragu onoga što su bili osnovni prigovori. Nije se odgovorilo na sva pitanja i sve probleme koji su s tim u vezi, ali hajde da to kao manji problem sada ostavimo po strani. Nije to najveći problem u ovom trenutku. Problem je druge prirode. Ako hoćemo da popravimo nešto za šta se tvrdi, sa osnovom, jer da nema tog osnova ne biste imali ove predloge zakona sada pred nama, nego biste rekli – izvinite, mi ne znamo o čemu pričate, nije bilo nikakvih problema, vi to sanjate. Zašto da bilo šta menjamo? Ne, vi ste došli sa ovom izmenom zato što ste svesni da je bilo problema. Onda ste rešili da ih ispravljate na neki način koji se vama ili nekome ko vam je to pisao u ministarstvu, a vi ste to pogledali, odobrili i pustili na Vladu, učinilo kao najjednostavnije. Za razliku od mojih prethodnih govornika, koji očigledno nisu primetili ili su primetili, ali smatraju da su nebitne te greške, ja ih smatram izuzetno bitnim. Prvo, to je polazna osnova šta nije valjalo u ranijem procesu reizbora. Ako proces reizbora nije valjao, ostavio je sumnju kako je obavljen. Ostavlja i dalje sumnju Venecijanske komisije da li je reč o klasičnoj lustraciji ili političkoj nameštaljci, kada je reč o izborima sudija itd. To su pitanja koja lebde. Zar vi stvarno mislite da će se ta pitanja otkloniti tako što će se promeniti postupak, ubaciti prigovor neizabranog sudije ili sudije kome je prestao mandat u postupku izbora pred organom kao što je Visoki savet sudstva, da se time praktično produži jedan rok rasprave preko tog prigovora na samom tom organu, pa da se posle ide na Ustavni sud sa žalbom. Da li vi mislite da je samo taj postupak, koji praktično upućuje na pojedinačne slučajeve i prekršaje u tim pojedinačnim slučajevima, dovoljan da se da odgovor na pitanje koje je nama svima postavljeno? Nije. Po našem dubokom uverenju, odgovor je morao da bude opšti, sa jednostavnom kratkom normom koja, po principu leks specijalis, vrši restituciju procesa. Šta ste vi uradili? Vi ste uradili jednu stvar koja vam se očigledno, vidim, sa čuđenjem me gledate, učinila kao genijalno rešenje da zakrpite problem. Vi ste uradili sledeću stvar, sada ću probati to da predstavim jednostavno, pošto verujem da ovo ljudi kojima je u interesu, od struke ovo posmatraju, neće svi, naravno, razumeti zbog toga što su stručni termini. Ali, šta da radim? Kada je neko u postupku reizbora i ne bude izabran, pa se donese odluka da mu je prestala sudijska funkcija, toga je bilo dosta, taj neko je imao na raspolaganju žalbu Ustavnom sudu. On je to svoje pravo ostvario i podneo žalbu Ustavnom sudu. Ustavni sud još, na primer, nije stigao da odluči o njegovoj žalbi. Vi ste ovim zakonom predvideli sledeće – da od momenta stupanja na snagu ovog zakona, a to je danom objavljivanja u "Službenom glasniku", ta njegova žalba više nije žalba pred Ustavnim sudom, nego se smatra prigovorom pred Visokim savetom sudstva. Pazite sad to. Istovremeno s tim vi u stavu 1. člana 5. ovog zakona kažete da će se odluke prvog sastava, a u prevodu to znači – odluke o onom reizboru o kojem se i govori sve vreme i koje je pod lupom javnosti, da će se one preispitati. Ne kažete koliko njih, ne kažete ni po kojem kriterijumu. Jedino mogućno tumačenje te odredbe je sve odluke. Sada gledajte u koju čudnu situaciju dolazimo. Imate nekoga ko nije izjavio prigovor, odnosno žalbu Ustavnom sudu i njegova će odluka biti preispitana. Hoće, tu piše, po sili zakona. Tako ste napisali. Ako niste hteli, napišite drugačije. Stvarno se izvinjavam, ali lepo piše- u članu 5. stav 1, evo, sada ćemo to da pročitamo, vrlo je jednostavno rečeno ovako. "Stalni sastav Visokog saveta sudstva preispitaće odluke prvog sastava Visokog saveta sudstva, o prestanku sudijske dužnosti sudiji iz člana 101. Zakona o sudijama, znači, sve koji se podvode pod taj kriterijum, u skladu sa kriterijumima i merilima za ocenu stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti koje će doneti stalni sastav Visokog saveta sudstva u budućnosti". Znači, kada to budu uradili, onda mogu da preispituju, ali sve, nemate vi nikakvu selekciju. Kada je reč o članu 6, u članu 6. stoji – stalni sastav Visokog saveta sudstva preispitaće odluke prvog sastava o izboru na stalnu sudijsku funkciju sve, znači ne pojedine, nego sve. Pazite, taj neko ko je podneo u međuvremenu žalbu Ustavnom sudu, ta žalba mu se smatra prigovorom. Šta je posao novog sastava Visokog saveta sudstva? Posao je da razmatra tu žalbu, koja je u stvari sada pretvorena u prigovor i time se postupak prema tom nekom ko je izjavio ustavnu žalbu završava. Kada se donese odluka po prigovoru, u skladu sa ostalim odredbama člana 5. smatraće se da je odluka Visokog saveta sudstva spram njega pravosnažna. Onaj ko nije izjavio nikakvu žalbu ili prigovor, on će imati, on će dobiti svoju odluku pa će na tu odluku, zbog toga što je sve resetovano, jer kada se odluka preispita, mora se doneti neka odluka o tome, znači, preispitati. Ako po zakonu kao organ imam obavezu da preispitam odluku, ja ću uzeti predmet i gledaću taj predmet, i, zaključiću, ima ili nema osnova za promenu stava, ali to je takođe, opet po ovom zakonu, čega vi verovatno niste svesni, nova odluka. Na takve odluku po istom ovom članu 5. kandidat ima pravo prigovora. Znači, jednima će zbog toga što su se žalili Ustavnom sudu biti uskraćene mogućnost da idu sa prigovorom još jednom, a drugi će imati jedno pravo koje drugi nemaju i obrnuto, ili ćete čak onima kojima niste uvažili prigovor, možda će oni dobiti pravo na novi prigovor po vama. Znači, o čemu se radi? Možda i nije, al to su takve nejasnoće ovde, takve nejasnoće da one ne mogu opstati kao ovakva vrsta teksta. U gramatičkom smislu vi biste morali da nam u odgovoru na naša pitanja objasnite tačno šta ste hteli jer to nažalost ne vidim iz ovog teksta, pa da onda se dogovorimo, ako smo dobronamerni da zamolite nadležni odbor da izađu sa amandmanom u međuvremenu da poprave ovaj tekst, pa to ako se slažemo svi sa tim što ste vi hteli da to bude kako treba, da se to i napiše ljudski. Šta je mana ovakvog postupka? Između vas kao ministra, Vlade i nas poslanika, ovog zbrzavanja, jesam vas pohvalio, dobro je da ste što pre došli sa zakonom, ali mana je što se navrat-nanos kroz pitanja skupštinske procedure ovako dostavili, jer gubimo mogućnost da vi dođete u poslanički klub stranaka, čak i stranaka vladajuće koalicije. Nekoliko članova vladajuće koalicije, neću ih imenovati, nije fer, ali su mi ljudi rekli nije im jasno šta ste vi ovo pisali. Zar nije bilo fer da dođete juče i da im objasnite rešenja, da dođete kod nas u poslanički klub i da objasnite rešenja? Znate, kako možemo na ovaj način da vodimo raspravu? Kada sam ovde govorio i davao primedbe na kršenje Poslovnika, ovi koji predsedavaju misle da to radim da bih ometao raspravu. Ne, to radim da bih dokazao da mi ne možemo suštinski ozbiljno raspraviti važnu stvar ako se na taj način jedni prema drugima ponašamo. To je suština cele priče. Vi ovde imate u stavu 6 – u postupku po prigovoru stava 3. i 4. ovog člana, sudije iz stava 1. ovog člana ima pravo, taj sudija koji je kandidat, da se upozna sa predmetom, dokumentacijom i tokom postupka, kao i da usmeno i pred stalnim sastavom Visokog saveta sudstva izloži svoje navode. Dakle, ima pravo i ispravnosti donekle, ako on to hoće, jerniko nikoga ne poziva, mora sam da se prijavi. Kaže, izvinite, molim vas, saslušajte me, ali nije ni to u redu. Morate utvrdite neko pravilo ponašanja, svako dobije poziv, pa ako hoće dođe, ako neće ne mora i kraj priče. Ne možete vi njemu, znate, on ima pravo da vas poseti pa da kaže dve ili tri, ali na šta to liči. Odluka stalnog sastava Visokog saveta sudstva doneta po prigovoru mora biti obrazloženo u skladu sa članom 17. stav 2. Zakona o Visokom savetu sudstva. Sada protiv odluke stalnog Visokog saveta sudstva donete po prigovoru postoji samo žalba Ustavnom sudu u roku od 30 dana. Moje pitanje za vas, koje je potpuna nejasnoća, jeste vrlo jednostavno, da li ja, ako sam kandidat, ako sam uložio prigovor, odnosno žalbu Ustavnom sudu koja se smatra prigovorom, pa se donese po tom prigovoru odluka, da li imam pravo na novi prigovor? Verovatno ne, nego idem na Ustavni. Pazite sada ovo, sada se meni preispituje odluka kao izabranom sudiji, pa se donese nova odluka da nisam imao na to pravo,prestane mi mandat po prvostepenoj odluci, idem sa prigovorom, uvaži se ili ne uvaži, a ako se ne uvaži idem na Ustavni sud sa 30 dana roka. Kako vi ne vidite da ste dve kategorije lica u istom postupku, zahvaljujući, delimično, retroaktivnosti, primenom vaše odredbe stavili u neravnopravan položaj? To u pravnom sistemu nije moguće. Ja vam pričam ovo najdobronamernije. Ne mogu ovako da se izvedu stvari. Šta smo mi predložili? Možda ni to nije najsrećnije rešenje, koliko ste nam vremena dali, toliko smo se i trudili, možda bi trebalo da sednemo da popravimo i to. Mi smo predložili da resetujete stvar u potpunosti i dozvolite da se kroz izgradnju kriterijuma, slično onome kako je Društvo sudija predložilo, na Visokom savetu sudstva i Državnom veću tužilaca donesu odluke kroz određene kriterijume, uz poštovanje načela ispravnosti i da se onda donesu odluke čija bi sudbina bila onako kako to predviđa član 148.i član 161. Ustava. Me ne vidimo da je ovaj prigovor sam po sebi rešio neki problem. Znači, jedna drugi sastav Visokog saveta sudstva, ali to nije drugi sastav, to je samo obogaćen i relativno izmenjen sastav VSS, pa hoćete sada da mi kažete, da će sada biti promenjeno, sada će oni da rešavaju po prigovoru na odluku prethodnog koja će se od ustavne žalbe pretvoriti u prigovor. Pogledajte šta je tu još jedna protivustavnost, na šta sam ukazao na samom početku, a to je da ljudi imaju pravo na suđenje, imaju pravo na predikciju, jer jepretpostavljen tok suđenja i svoju zaštitu. Ako je nekome počela zaštita pred Ustavnim sudom, nije u redu niti je ustavno, a to se može dokazati, a u kasnijoj raspravi ćemo to uraditi, da se zakonomsuspenduje to njihovo pravo na pola postupka i da se učini sa tim prigovorom nešto drugo, bez obzira što vi možete da protumačite, da je time dodat još jedan zglob u njegovom pravuna zaštitu. To je nepotrebno, iritantno i zaista ne može rešiti suštinu ovog problema.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaista je teško treći put razumno govoriti nekima koje ne vodi razum. Zaista je teško raspravljati o zakonu i ideji koja je trebalo da vodi one koji su ušli u postupak reizbora ili izbora sudija ili razrešenja sudija. Zaista je teško sebi dokazati zašto vas neko nije slušao godinu dana i zašto Evropsku komisiju nije slušao godinu dana, pošto vi, gospođo Malović, navodite samo izveštaj, onaj završni, godišnji Evropske komisije. Niste vi opomenuti u decembru da to nije bilo u redu, vi ste opomenuti i onim izveštajima koji su bili sakriveni od javnosti. Tada niste reagovali. Mislili ste, proći će. Tada nije bilo bitno da ispunjavamo uslove da bi smo ušli u EU. Danas nam u obrazloženju kažete da je to uslov koji treba da ispunimo da bismo mogli da računamo na članstvo EU. Zašto godinu dana nismo ispunjavali te uslove? Zakoni su takvi kao da su noćas napisani i noćas predati narodnim poslanicima, neozbiljni za ozbiljne ljude. Mislim da za to i nema članova vladajuće koalicije. Njih je sramota, zato što ste imali podršku kada ste donosili zakon, i danas morate da dobijete podršku, kada ga potpuno menjate, kada menjate smisao, način na koji se o ljudima u ovoj našoj Srbija raspravlja, zato što tim izborom sudija niste vi samo ugrozili one koje ste birali, vi ste ugrozili one o čijim su sudbinama i životima oni odlučivali. Vi ste odgovorni, ako su nedostojne sudije vršile svoj posao. Za svaku nezakonitu kaznu, vi ste odgovorni. Vi ste odgovorni i ako je dostojni sudija izgubio posao, za svaki prezir koji je izazvao u svom gradu, vi ste krivi, gospođo Malović. Nešto slično sam vam govorio ovde kada ste se usudili prvi put da nam predložite taj zakon. Vi još niste u godinama kada čovek shvata ozbiljnost svog položaja. Prerano ste postali ministar pravde. Mogli ste da budete i za infrastrukturu, zašta god hoćete, a za pravdu, neko mora da sudi, neko mora da bude možda najbolji sudija nekog suda, neko mora da bude možda najbolji profesor Pravnog fakulteta, za pravdu. Ne može neko ko se tim poslom nije bavio da odlučuje o pravdi. Evo kako se odlučuje o pravdi. Znači, šta je u Visokom savetu sudstva ili u Državnom veću tužilaca bitno? Personalni sastav. To nisu organi koji rade svoj posao, nego personalni sastav. Vi nemate kontinuitet. Vi kažete - stalni sastav odlučivaće odlukama koje je donosio onaj ko nije bio stalni. Pa i onaj je odlučivao o sudbinama ljudi. Vi kažete - novi režim, stari režim. Kad to normalnom čoveku kažete, on kaže - šta to meni znači? Da li je to jedna država? Da li je ta država imala vladu, pa ima vladu, pa će da ima vladu? Za mene su to sve vlade. Nema amnestije novog režima zbog starog režima. Nema amnestije stalnog sastava Visokog saveta ili Državnog veća zato što onaj nije bio u nekom stalnom sastavu. Pa kada nije bio u stalnom sastavu, što je birao ljude? Ovo je jedan sumrak partijskog sudstva. Napravili ste partijsko sudstvo i evo mu sumrak. Pokrijte se ušima i ćutite. Kada vam sudije kažu da ste načinili ne samo povrede ljudskih prava, nego da ste pogazili sistem, vas baš briga. Kada vam to kažu narodni poslanici… Molim vas da ove članove upravnog odbora malo utišate. Kada vam to kažu sudije izabrane ili neizabrane, vas to baš briga. Kada vam to kažu narodni poslanici, vas to baš briga. Čeka se treći nalaz Evropske komisije da biste se vi zabrinuli. Zatim, ne sviđaju vam se odluke Ustavnog suda. Ko je taj ko sme da kaže da mu se neka odluka suda ne sviđa? To ste pokušali da kažete za odluku Međunarodnog suda pravde, pa smo morali amandmanom da vas ispravljamo u svakoj rečenici u kojoj ste komentarisali kako će da deluje ta odluka Međunarodnog suda pravde. Delovaće kako deluje odluka suda. Više ne možete ni u Lapovu da se mešate u to kako će ko da presudi. Vi biste da se umešate u sve živo. Šta kaže ovde? Vraćaju se postupci podneti Ustavnom sudu, Državnom veću tužilaca ili Visokom savetu sudstva. Kako možete da se igrate sa Ustavnim sudom? Da li je ovo zakon o Ustavnom sudu. Hoće li ovaj zakon da opredeljuje Ustavni sud kako će da postupa? Hoće li ovaj zakon da opredeljuje koji predmet Ustavni sud uzima u obzir, koji ne uzima? Ili to radi Ustavni sud? Ali, vi ste ovde reagovali potvrdno kada je gospođa Mesarović rekla da je pravosuđe samostalni organ. Kažem – nije, nego nezavisni, a vi kažete – ne, ne, samostalni. Je l' da? Onaj ko je nezavisan, on je i samostalan. Treba da vas učim srpskom jeziku. On je konzumirao samostalnost u nezavisnosti. Ko to vama da objasni? Kad ste se time uopšte bavili? Šta je sada novi Visoki savet sudstva ili Državno veće? Inkvizicija. Čije odluke preispituju? Nije tačno da preispituju odluke Visokog saveta sudstva u privremenom sastavu, ili kako ga zovete, ili Državnog veća tužilaca. Preispituje odluke Narodne skupštine, jer vi ste se poigrali sa Narodnom skupštinom. Vi ste sve to zapakovali i dali ovoj gospodi ovde da glasa. To su sudije izabrane ovde. Oni koji bi sad mogli da prestanu da budu sudije, njih je izabrala Skupština. Sada će odlukom Visokog saveta sudstva da im prestane funkcija. Oni koje nije izabrala Skupština Srbije mogu da postanu sudije zahvaljujući odluci Visokog saveta sudstva ili tužioci Državnog veća tužilaca. U šta ste se sve umešali? Napravili ste kašu. Šta je za vas Narodna skupština? Mesto gde se sprovodi vaša volja. Ali izgleda da je ovo mesto gde se sprovodi volja Evropske komisije. Inače, vi nikad ne biste ove izmene zakona ovde dostavili. Vi ne biste pružili priliku ni jednom neizabranom sudiji da se opere pred javnošću. Vas to ne interesuje. Međutim, kad je Evropska komisija rekla da to nije u redu, odjednom za noć. Rekao sam pre neki dan – pre budžeta ćemo mi imati te zakone na dnevnom redu, jer sam video odlučnost Evropske komisije i pokornost šefova poslaničkih grupa vladajuće većine. Rečeno, učinjeno. Noću nam dostavljate predlog zakona koji se tiče stotine hiljada ljudi. To za vas nisu ljudi. Zaista vas molim da obezbedite da govorim, a da mi ne dobacuje niko. Jedan član upravnog odbora mi dobacuje. Imate sednicu upravnog odbora, pa tamo rešavajte. (Predsednik: Kolege poslanici, molim vas, nemojte ometati gospodina Nikolića, a vi nemojte upućivati izazove nikome.) Dakle, vi ste u uvodnom izlaganju rekli, zaista ne mislim dugo o tome da govorim, ovo će da se završi kako ste naumili, govorili vam mi ili ne, ali ste samo rekli jednu stvar koja me pogađa kao čoveka, rekli ste da se otklone ovi nedostaci. Za vas je ova priča o izboru sudija prožeta nedostacima. Kojim nedostacima? Prožeta je nezakonitošću. Prožeta je povredama osnovnih ljudskih prava, prožeta povređivanjem ličnog ugleda najčasnijih ljudi u Srbiji – sudija. Ako, gospođo Malović, kao građanin Srbije dođem u situaciju da nemam poverenja u sudiju, a u koga ću u Srbiji da imam poverenja? U političare koji se smenjuju na vlasti? U narodne poslanike koji glasaju kako im se kaže? U nove vlasnike preduzeća koji su otpustili sve radnike i zatvorili sve fabrike? U spoljnu politiku koja se menja za 15 minuta? Vi ste se dugo održali. Ministarstvo spoljnih poslova u roku od dan promeni svoje odluke. Vi ste izdržali celu godinu sa svojim nezakonitim zakonom. Nekako ste to uspeli, ne znam kako. Ovi jadni menjaju pismo, poštar još nije ni stigao u UN, a oni šalju drugo pismo, pa mole da ono ne bude predato. Meni je žao što moram o vama da govorim, niste vi tu uopšte krivi, ima tu i državnih sekretara koji više vrede od vas, više znače od vas. Ne vrede, ne smem da kažem da vrede. Niste vi tu uopšte krivi, ali vi hoćete u to kolo. Sad igrate u tom kolu. Napravili ste haos u pravosuđu, mnoge ljude oblatili, mnoge nesposobne i nedostojne podigli, tužilaštvo je u žalosti, sudije su u žalosti i nemate suđenja nigde u Srbiji. Kažete – tek kad budu ustanovljena pravila Visokog saveta sudstva, a biće ustanovljena kad budu izabrane sudije iz sudijskog sastava. Kad će to da bude? Koliko će još da protekne godina dok se ovo ne ispravi? Godine će da proteknu. Zato isplaćujete nezakonita ona primanja ljudima koji nisu izabrani. Uopšte niste sigurni da jednog dana sud neće reći – isplatite im sve unazad s kamatom. Zato revizor ne sme da pita na osnovu čega vi to isplaćujete? Kako vi to trošite državni novac iz budžeta? Po uredbi Vlade pogazili ste zakon. Mislite u javnosti će da naiđe na simpatije to što ljudima dajemo neki dinar. Ne, nego je izašlo na nesimpatije to što ste ih oterali s posla. Nijednom od njih niste rekli da je nedostojan. Nijednom od njih niste dokazali. Nijedan nije mogao da se opravda pred vama, da vas pita zašto nije izabran. Mnoge advokatske kuće su vam preuzele pravosuđe u svoje ruke i vi to dobro znate. Zapošljavaju stotine advokata i stotine sudija, a mi sad ovde raspravljamo o zakonima kojima ćemo da vratimo čast i dostojanstvo, da izvršimo reformu pravosuđa. Slušam poslanika SPS, nije zadovoljan uopšte onim što ste uradili, ali sad će da glasa da se popravi. Lepo. I vi niste zadovoljni što ste predložili onaj prvi zakon, a sad ste srećni – predložili ste dobar zakon. Samo vas je neko naterao. Samo je neko poklopio lonac da para ne izađe iz lonca. Iskreno da vam kažem, bilo bi me sramota da u tome učestvujem. Bilo bi me sramota da sam poslanik vladajuće većine i da u ovome učestvujem, ali u ovoj vladajućoj većini odavno nema sramote. Hvala.
Povredu Poslovnika reklamira narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Poštovana gospođo predsednice, poštovana gospođo ministarko, po članu 104. Poslovnika, zasmetala mi je rečenica "nije vas vodio razum kada ste donosili ove zakone". Znači, nas iz DS uvek rukovodi razum i mi kada neke zakone predlažemo i kada obrazlažemo i kada branimo, uvek to radimo svim razumom, čak i kad protiv nas idu oni koji trče svim srcem, mi idemo svim razumom, pa pobedimo one koji idu svim srcem. Moram da kažem, zasmetala mi je rečenica da je neko postao prerano ministar pravde. Mislim da je gospođa Malović postala ministar pravde u pravo vreme za ovu zemlju, za pravosudni sistem ove zemlje, jer mene nije sramota ni zbog jednog zakona za koji sam glasao u ovom parlamentu i ne osećam stid ni sramotu zbog toga, ali dobro je da neki ljudi makar pod stare dane postanu svesni činjenice da u srpskom jeziku postoji reč sramota, pa neka stanu ispred ogledala, neka se zapitaju šta su radili u prošlosti, u nedavnoj prošlosti, u nekoj daljoj prošlosti, pa neka se zapitaju šta znači ta reč sramota. Hoću da kažem da zaista treba braniti integritet ove skupštine i nas poslanika, jer mi sve zakone donosimo razumom, svom pameću i znanjem i obrazovanjem koje imamo. Nikad međunarodnim predstavnicima ne iznesemo beli papir pa im kažemo – napišite šta treba da uradimo? Nego probamo sami da napravimo nešto i ako na belom papiru stoji. Žao mi je ako neko želi sada pod stare dane da demonstrira svoje znanje sa pravnog fakulteta, koje nije imao kad je imao priliku da vrši vlast u ovoj zemlji. Žao mi je ako neki ne razumeju reforme koje mi sprovodimo, ali siguran sam da ćemo težak i odgovoran posao u reformi pravosuđa uraditi do kraja onako kako treba stručno, odgovorno i da ćemo nešto budućim pokolenjima ostaviti.
Gospodin Tomislav Nikolić.
Povreda Poslovnika. Pročitaću vam član 103, gospođo Đukić Dejanović: "Narodni poslanik ima pravo da ukaže na povredu postupanja predsednika Narodne skupštine, ako smatra da nije u skladu sa odredbama ovog poslovnika, a učinjeno je sednici Narodne skupštine koja je u toku i to neposredno po učinjenoj povredi". Šta je vama zamerio gospodin Milivojević? Jesam li ja predsednik skupštine? Molim vas da malo pazite, ili da vodite skupštinu… (Predsednik: Govorio je o dostojanstvu Skupštine.) Nije tačno. Govorio je o povredi Poslovnika. (Predsednik: Moglo se zaključiti da je mislio na dostojanstvo Skupštine.) Član 107. je dostojanstvo Skupštine, a on je govorio o članu 104. Molim vas da se ne prepiremo oko onoga što je notorna činjenica. Molim vas, kada vam neko ukaže na povredu Poslovnika, recite mu "povredila sam" ili "nisam", a ne "gospodin Nikolić je ostareo, kasno je završio fakultet, sramota ga je". Sve je to u redu za repliku, to nije za povredu Poslovnika. Inače, mogu da kažem ovde o mnogim ljudima mnogo toga, ali sam rešio da budem fin, da isteram ovu svoju poslednju bitku do kraja, da vas skinem sa vlasti. Sve ću da izdržim, sve ću da istrpim, šibajte i vi otuda i vi otuda. Ovo je mnogo važnije od mog integriteta. Molim vas, čuvajte svoj integritet, budite predsednik Narodne skupštine, a ne onaj koji povlađuje ljudima iz vladajuće koalicije.
Imala bih komentar, ali bolje da ne komentarišem. Da li tražite povredu Poslovnika o kojoj će se izjasniti poslanici? Niste zadovoljni mojim objašnjenjem? Ne tražite. Narodni poslanik Aleksandar Martinović ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, o prvoj tački dnevnog reda, odnosu o setu predloga zakona iz prve tačke dnevnog reda, može mnogo toga da se kaže. Počeću sa nečim na šta su već ukazale neke moje kolege, a to su neki proceduralni propusti vezani za današnju sednicu. Naime, ako pogledate predloge zakona koje nam je uputila Vlada Republike Srbije, videćete po prijemnim pečatima pisarnice Narodne skupštine da su zaprimljeni 21. decembra 2010. godine, dakle, juče i svi su, gle čuda, zaprimljeni u isto vreme, u 13.00 časova. U 13.00 časova je zaprimljen Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Državnom veću tužilaca, u 13.00 časova je zaprimljen Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, u 13.00 časova je zaprimljen Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Visokom savetu sudstva, u 13.00 časova je zaprimljen Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu. Smatramo da nije moguće, po važećim propisima, da se svi ovi predlozi zakona u pisarnici Narodne skupštine zaprime bukvalno u isto vreme. To nije moguće ni pravno, to nije moguće ni po računanju rokova u pravu, odnosno nije moguće po nekim astronomskih, odnosno kalendarskim kriterijumima. Razmak između primanja ovih predloga zakona u skupštinsku proceduru morao je da iznosi najmanje jedan minut. Šta je dalje čudno? Čudno je to da je gospođa Gordana Čomić tog istog 21. decembra 2010. godine predložila predsedniku Narodne skupštine promenu redosleda tačaka dnevnog reda. Znate u koliko časova? U 13.45 časova, znači 45 minuta nakon što su ovi predlozi zakona, navodno svi bukvalno u isto vreme, zaprimljeni na pisarnicu Narodne skupštine, a narodni poslanici, govorim u ime poslaničke grupe SRS, dobili su sve ove predloge zakona tek sinoć negde posle 21.00 čas, bolje rečeno, predlozi zakona su primljeni u poslanički klub, a poslanici SRS su sa ovim predlozima zakona mogli da se upoznaju tek jutros. Sada se postavlja pitanje da li u Narodnoj skupštini postoje privilegovani narodni poslanici, odnosno poslanici prvog reda i poslanici drugog reda, pa oni poslanici prvog reda dobiju predloge zakona koji dolaze iz Vlade odmah, odnosno nakon što protekne 45 minuta, a svi drugi dobiju sa nekih osam, 12, pa i 16 časova kasnije? To nije korektno. Ako uzmete bilo kog teoretičara države i prava, bilo kog pisca ustavnog prava, čitajte Slobodana Jovanovića, čitajte sve druge velike pravne teoretičare, tamo piše kako treba da izgleda parlamentarni postupak i niko od njih ne kaže da parlamentarni postupak treba da bude brzoplet, da se desetine zakona moraju usvojiti u roku od jednog dana, da poslanici imaju dva sata za pisanje amandmana. To ne piše nigde. Koji god dobar udžbenik prava da uzmete u ruke, oni će vam reći isto: parlamentarni postupak treba da bude spor, narodni poslanici moraju sa raznih strana, sa različitih aspekata da osvetle ono što je na dnevnom redu. Mi fizički nismo bili u mogućnosti da se upoznamo sa sadržinom predloga zakona, a kamoli da napišemo iole kvalitetnije amandmane. To nije dobro. U Narodnu skupštinu je ušao, kako bi rekli neki istoričari, "kubikaški duh iz perioda posle Drugog svetskog rata". Nekada su se komunist hvalili koliko kubika mogu da natovare peska, šljunka i asfalta, a mi se sad hvalimo, kad kažem mi, mislim na vladajuću koaliciju, koliko smo zakona po tom kubikaškom principu usvojili. Kakvi su nam zakoni? Loši. U jednoj godini po pet puta menjamo jedan te isti zakon, zato što zakone usvajamo brzopleto, na brzinu, bez da smo ostavili narodnim poslanicima dovoljno vremena da se upoznaju sa njihovom sadržinom. I Vlada Srbije takođe radi brzopleto, šalje u skupštinsku proceduru nedorečene tekstove zakona, neprecizne, nejasne, sa materijalnim greškama, sa obiljem jezičkih grešaka itd. Kakav nam je pravni sistem? Loš. Što se tiče ovih predloga zakona o kojima danas raspravljamo, za 20 minuta je jako teško reći sve nedostatke ovih predloga zakona. Ukazaću na nekoliko stvari. Za SRS je problematičan član 5. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudovima. U članu 5. stav 2. se kaže: "Postupci po žalbama, odnosno po ustavnim žalbama, koje su sudije iz stava 1. ovog člana podnele Ustavnom sudu, okončavaju se stupanjem na snagu ovog zakona i predmeti se ustupaju VSS". Po mišljenju SRS, to nije u skladu sa Ustavom Republike Srbije, jer se na taj način suspenduje pravo građana da podnose ustavnu žalbu Ustavnom sudu, i ne samo da podnose nego da imaju pravo da dobiju odluku Ustavnog suda po toj ustavnoj žalbi. Da li će ove sudije imati pravo da dobiju odluku Ustavnog suda po svojim ustavnim žalbama? Neće, zato što će postupak po ustavnoj žalbi pred Ustavnim sudom po sili zakona biti prekinut i onda će doći do jedne supstitucije nadležnosti, umesto da bude nadležan Ustavni sud, kao što je bio na početku postupka, sada će to biti Visoki savet sudstva i praktično se na ovaj način za jednu kategoriju građana Srbije, a to su sve one nezadovoljne sudije koje nisu bile zadovoljne onim prvim izborom od strane Visokog saveta sudstva, biti onemogućene da dobiju konačnu odluku Ustavnog suda u postupku po ustavnoj žalbi. Ovde je problematična još jedna stvar. Juče su mediji objavili da je Ustavni sud Republike Srbije doneo jednu odluku po ustavnoj žalbi jednog sudije koji nije izabran u postupku ponovnog izbora. Jedan sudija je dobio odluku po svojoj ustavnoj žalbi od strane Ustavnog suda. Kada ovaj zakon stupi na snagu, druge sudije koje nisu bile zadovoljne neće moći da dobiju odluku Ustavnog suda, nego će dobiti novu odluku Visokog saveta sudstva. Šta to znači? To znači da u istoj pravnoj stvari odlučuju dva različita organa, sa jedne strane Ustavni sud, a sa druge strane Visoki savet sudstva. To niti je u skladu sa Ustavom Republike Srbije, niti je u skladu sa nekim elementarnim pravnim načelima. Šta je ovde još sporno? Vi ste, gospođo Malović, kao Vlada dovedeni u jednu vrlo čudnu situaciju, dovedeni ste u situaciju da vam nepoštovanje evropskih standarda u oblasti reforme pravosuđa iznose oni koji podnose američkom ambasadoru na uvid stenograme sa svojih konferencija za štampu. Doživeli ste da vas ljudi koji su tvrdili da je EU satanistička tvorevina danas optužuju da ne poštujete te iste standarde EU. Šta SRS ima da kaže po ovom pitanju? Niti ste u pravu vi, a pogotovo nisu u pravu ovi koji vas kritikuju. Zašto? Ovde se postavlja jedno elementarno pitanje – da li je Srbija suverena država? Po ovome što vidimo u obrazloženju ovih predloga zakona, ispada da nije, ispada da se ovi zakoni donose po hitnom postupku, na brzinu, zato što to EU tako smatra da treba da se uradi i ta tzv. Venecijanska komisija, to je jedan žargonski izraz, a njen puni naziv je Evropski odbor za demokratiju putem prava. Sada moram da vam kažem, gospođo Malović, da su razna evropska tela koja se bave pravom pala na ispitu upravo ovih dana. Ovih dana i domaći, pa i svetski mediji, objavljuju da je Euleks znao za to da Hašim Tači trguje organima Srba koji su oteti na KiM u periodu od 1998. do 2000. godine. Kad kažem da je znao Euleks, onda to znači da je znala EU, to je znao i Bernard Kušner, to su znali i mnogi koji se navodno pozivaju na te evropske standarde. Ako je EU znala i ako je ta Venecijanska komisija znala i ako je Euleks znao da se trguje organima na KiM, odnosno u Albaniji, onda se postavlja pitanje – zašto bi bilo ko u Srbiji bilo šta radio zato što to tako misli Evropska komisija ili Venecijanska komisija ili bilo koje drugo telo van ove države? Ako uzmete Ustav Srbije, tamo nigde ne piše da Narodna skupština donosi zakone zbog toga što Evropska komisija misli ovo ili ono. Prosto, sami sebi uskraćujemo suverenitet. Da li su zakoni iz oblasti pravosuđa dobri? Nisu dobri. To je praksa pokazala i to vam je SRS rekla i 2008. godine, kada ste se pravosudnih zakona usvajali, ali se nismo pozivali na mišljenje Evropske komisije, nismo se pozivali na mišljenje Venecijanske komisije. Rekli smo vam da reforma pravosuđa nije dobra iz više razloga. Prvi i osnovni razlog – oni koji su ušli u reformu pravosuđa nisu znali šta žele tom reformom da postignu. Zato su zakoni nejasni, nedorečeni. Zato su naši zakoni iz oblasti pravosuđa suprotni jedan drugom. Kao što je rekao veliki nemački pesnik Gete, ne može biti jasno na papiru, ako vam prethodno nije jasno u glavi šta želite da kažete. To je Vlada Srbije na jedan vrlo dramatičan način manifestovala u protekle dve godine. Što se tiče ovog predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala, nismo dobili odgovor na jedno prosto pitanje – da li ova država ima problem sa činjenicom da niko u Srbiji neće da čuva Legiju? Ispada da se Zakon o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala donosi zbog Legije. Niko neće da ga čuva. Vi ste to kao Vlada u obrazloženju ovog predloga zakona na indirektan način i priznali – nema dovoljno ljudi koji će da rade u posebnom odeljenju Uprave za izvršenje krivičnih sankcija, a to znači u onom odeljenju koje čuva ljude koji su osuđeni zbog krivičnih dela iz oblasti organizovanog kriminala, njihova personifikacija, personifikacija svih tih osuđenika jeste Milorad Ulemek Legija, heroj 5. oktobra, to moram da vas podsetim. Milorad Ulemek Legija 5. oktobra nije bio terorista, nije bio kriminalac, nije bio mafijaš, nije bio pripadnik bilo kog zemunskog klana. Milorad Ulemek Legija je bio heroj zato što je otkazao poslušnost svom gazdi Slobodanu Miloševiću i zato što je omogućio time što nije dejstvovao u skladu sa važećim propisima da DOS na neustavan način preuzme vlast. Taj isti Milorad Ulemek Legija postaje državni neprijatelj broj jedan tek nepune tri godine nakon 5. oktobra 2000. godine. Zašto ovo govorim? Da bih vam pokazao na primeru, vrlo plastičnom, da vlast u Srbiji od 2000. godine ne vodi konzistentnu, ujednačenu i poštenu borbu protiv organizovanog kriminala. Vi kriminalcem, a i kriminalcem iz sveta organizovanog kriminala, proglašavate čoveka tek onda kada se zameri Vladi Srbije. Dok sluša Vladu, dok sa Vladom ulazi u razne vrste sporazuma, javnih i tajnih, transakcija itd, on je privrednik, ne može mu niko ništa, on je uvaženi građanin Republike Srbije. Kad uđe u sukob sa Vladom, tek tog momenta on dolazi pod udar krivičnih sankcija u Republici Srbiji. Hoćete li još jedan primer? Kada je Vojislav Šešelj 2002. godine objavio svoju čuvenu knjigu "Stanko Subotić Cane – Cane Žabac kralj duvanske mafije", svi lideri DOS-a su tvrdili da to nije tačno, da Vojislav Šešelj laže, da obmanjuje javnost, da iznosi neistine, da širi paniku, da hoće da diskredituje novu demokratsku vlast koja je uspostavljena 5. oktobra 2000. godine. Danas 2010. godine taj isti Cane Žabac ne sme u Srbiji da da intervju bilo kojoj radio-televizijskoj stanici, nego to čini u Švajcarskoj. Pitanje je – zašto? Kako je moguće da 2002. godine taj čovek ne bude kriminalac, a da u 2010. godini bude kriminalac, iako se u međuvremenu ništa nije promenilo? Sve ono što je Cane Žabac radio 2002. godine, to radi i u 2010. godini. Ko je taj ko u Srbiji pravi selekciju među kriminalcima? Ko je taj ko ima pravo da kaže – postoje naši kriminalci i oni koji nisu naši, postoje podobni i nepodobni kriminalci. Dok su naši, dok nas slušaju, dok nam obezbeđuju veliku količinu novca, ne sme im niko ništa. Kad nam se zamere, onda zbog njih donosimo specijalne zakone, formiramo specijalne sudove i njih krivično gone specijalni tužioci. Tako stoje stvari danas kada je reč o borbi protiv organizovanog kriminala u Srbiji. Da u Srbiji ne da nije iskorenjen organizovani kriminal, nego da on cveta, posebno u gradu Beogradu, evo sada ću vam, gospođo Malović, pokazati na primeru jedne firme iz Beograda. Radi se o firmi "Montera". Naime, 29. juna ove godine Narodna skupština je usvojila famozni zakon o podsticaju građevinske industrije u Srbiji u vreme ekonomske krize. Obavljene su sve administrativne procedure da bi se započelo sa izgradnjom 400 stanova, od ukupno 58.000 kvadratnih metara na teritoriji beogradske opštine Voždovac, odnosno na području bivše kasarne "Stepa Stepanović". Građevinska direkcija Srbije koja je bila nosilac celokupnog posla je saopštila da su na tenderu pobedile tri firme – "Montera" iz Beograda, "Ratko Mitrović – Dedinje" iz Beograda i firma "Banković" iz Crne Trave. Ko je vlasnik "Montere", gospođo Malović? Vlasnik "Montere" je Goran Kopčalić, inače nekadašnji predsednik Gradskog odbora DS i bivši potpredsednik opštine Zvezdara. On je kum doskorašnjeg gradskog menadžera Bojana Stanojevića, koji je bio alfa i omega za mnoge profitabilne projekte u Beogradu i koji se naprasno iz politike povukao u privatni biznis. Kopčalić inače ima veze i sa nelegalnom privatizacijom "Trudbenika". Danas su radnici "Trudbenika" protestovali, odnosno štrajkovali ispred Dinkićevog Ministarstva za ekonomiju i regionalni razvoj. Šta je problem sa ovom firmom? Srpska radikalna stranka je došla do ugovora koji je "Montera" zaključila sa Građevinskom direkcijom Srbije. To je ugovor koji nosi broj 113.754 od 22. novembra 2010. godine. Vrednost ugovora 862.750.000 dinara, odnosno sa PDV-om više od milijardu dinara. Šta je problem? Poreska policija je 7. jula 2010. godine podnela krivičnu prijavu protiv Kopčalića i njegovih najbližih saradnika zbog sumnje da su izvršili, kako se navodi, krivično delo poreske utaje, neosnovanog usklađivanja iznosa za povraćaj poreza, poreskog kredita i neuplaćivanje poreza po odbitku, čime su po navodima iz krivične prijave oštetili budžet Republike Srbije za 404.000.000 dinara poreza, odnosno oko 4 miliona evra. Računi firme "Montera" su, gospođo Malović, konstantno u blokadi. U 2010. godini ova firma je bila blokirana 162 dana. Ovo sve možete da proverite na sajtu Narodne banke Srbije. Dakle, firma koja u 2010. godini, u godini u kojoj dobija ugovor za izgradnju stanova, u blokadi 162 dana, potpisuje ugovor sa Građevinskom direkcijom Srbije. To je suprotno elementarnim pravnim principima. To je apsolutno štetno po državu Srbiju. Da li postoji bilo koji primer iz Evropske unije, gde građevinska firma koja je u blokadi 162 dana, a to znači da je u 2010. godini bila u blokadi svaki drugi dan, dobije posao koji vredi više od milijardu dinara? Takvog primera u Evropskoj uniji nema, a vi se za Evropsku uniju makar deklarativno zalažete. U Zakonu o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala stavili ste, između ostalog, da se imovinske kartice ljudi koji rade u posebnom odeljenju Uprave za izvršenje krivičnih sankcija, između ostalog, dostavljaju, kako vi kažete, u članu 3. zakona o izmenama i dopunama, Agenciji za borbu protiv korupcije. Da li Vlada Republike Srbije poštuje odluke i preporuke Agencije za borbu protiv korupcije? Ne poštuje. Da li poštuje odluke ove agencije, svi oni republički i svi oni pokrajinski poslanici iz Vojvodine koji su u sukobu interesa? Ne poštuju. Vi imate danas preko 30, što narodnih, što pokrajinskih poslanika koji su u sukobu interesa zato što neki vrše dve, tri, neki čak šest pa i više funkcija, koje su međusobno nespojive jedna s drugom. Kakva je uloga Agencije za borbu protiv korupcije, kada je reč o postupku izvršenja kazne zatvora za krivično delo organizovanog kriminala, ako Vlada Republike Srbije i ako skupštinska većina i u Skupštini Srbije i u Skupštini Vojvodine čini sve da diskredituje tu istu agenciju? Zbog nedostatka vremena ću da završim, ali pre nego što završim želim da kažem da zbog toga što se u državi Srbiji punih 10 godina vodi jedna nepoštena, jedna selektivna, jedna mestimična borba protiv organizovanog kriminala, zato što je reforma pravosuđa izvršena na brzinu i zato što se sada čine promene u pravosudnim zakonima, a ne zato što to odgovara državi Srbiji, nego po nalogu Evropske unije, Srpska radikalna stranka neće podržati nijedan Predlog zakona.
Pošto se među šefovima poslaničkih grupa više niko ne javlja, prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč u zajedničkom načelnom pretresu o predlozima zakona iz tačka 1, 2, 3, 4, 5. i 6. dnevnog reda. Dajem reč potpredsednici Juditi Popović. Izvolite.
Poštovana gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, poštovana ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, kao prvo htela bih da istaknem da će Liberalno demokratska partija podržati ovaj tekst izmena pravosudnih zakona iz nekoliko razloga. Kao prvo, istakla bih činjenicu da je LDP podržala reformu pravosuđa koja je započeta raspravljanjem seta pravosudnih zakona još 2008. godine. Smatrali smo da je reforma pravosuđa Srbiji potrebna. Smatrali smo da je ta reforma pravosuđa jedan proces i da taj proces ne može da se završi preko noći i smatrali smo da je reforma pravosuđa od životnog značaja za građane Srbije, za celu državu, dakle i za ovo društvo. Međutim, tokom ove godine koja se polako približava kraju iskristalisali su se određeni problemi u pogledu sprovođenja seta pravosudnih zakona, dakle u pogledu iste te reforme pravosuđa. Reagovali smo još tokom leta 2010. godine. Tražili smo da se raspravlja o sprovođenju reforme pravosuđa, a i novembra ove godine predložili smo jednu tematsku sednicu na kojoj bi se takođe raspravljalo o reformi pravosuđa. Naša polazna tačka bila je ta da je potrebno da se ozbiljno pristupi celoj problematici, da nema mesta dnevno-političkom aspektu i nema mesta politikantstvu kada se govori o pravosuđu i o reformi koja je u toku. Tada smo tražili da se svi oni činioci reforme koji su dužni da je sprovode, da se izjasne i odrede, dakle da reaguju na kritike, na opstrukcije, na zastoj koji je bio evidentan u pogledu reforme pravosuđa. Tražili smo da se ti činioci odnosno ti koji su u glavnoj ulozi sprovodbe ove reforme otklone svaku vrstu sumnje u neke nepravilnosti koje su postale dominantne u medijima, da se uradi nešto povodom te reforme pravosuđa koja je zapela u ćorsokak. Nama je drago što su ovi zakoni stigli na dnevni red Skupštine makar i u hitnom postupku jer samo dokazuju da je LDP bila u pravu kada je tokom cele ove godine tražila da se učini nešto ozbiljno u pogledu reforme pravosuđa. Smatramo da su neke naše konkretne sugestije ovim predlozima zakona usvojene. Smatramo da će ovi zakoni u dobroj meri da doprinesu da se proces nastavi i da se izbegne ova situacija kada više javnost nije sigurna da li uopšte imamo neki postupak reforme ili se sve to samo svodi na dekorativnu priču. Htela bih da podvučem i činjenicu da je LDP i tada, kada je raspravljala o zakonima koji su morali biti znatno bolji nego što su usvojeni nakon te skupštinske rasprave, isticala da ćemo sprovoditi zakone, dakle, ova država i ovo društvo i da ti zakoni moraju da vode računa o realnosti, o životu koji se odvija, a da ne mogu ostati mrtvo slovo na papiru i čista deklaracija nego da će morati da imaju kontakt sa realnim životom i sa onima koji će te zakone da osete na svojoj koži. Činjenica da smo danas, godinu dana nakon što su sudije ušle u taj postupak za opšti izbor, stigli u situaciju da postavljamo pitanje da li je Visoki savet sudstva radio kako je trebalo da radi. Da li je potrebno da se preispitaju neke odluke, odnosno opšti izbor sudija, govori u prilog tome da smo možda kada smo podržali ovu reformu pravosuđa bili nedovoljno aktivni, odnosno nedovoljno strogi prema onima koji su trebali da vode računa da zakoni budu na nivou standarda i prakse Saveta Evrope. Međutim, ko radi taj i greši. Sasvim je normalno da kada se ulazi u tako ozbiljnu reformu da se može očekivati da se u toku sprovođenja te reforme uočavaju određeni propusti, odnosno pojavi se potreba da se neka rešenja promene. To je isto pozitivna strana ovih zakona koji su danas na dnevnom redu. Dakle, dobra je ta samokritičnost koju je predlagač prihvatio, jer samim tim što je predložio određene izmene prihvatio je i činjenicu da su očigledno bili neki propusti, da određeni zakoni nisu zadovoljavali upravo taj nivo standarda i prakse EU koja nam je ipak krajnji cilj, a i krajnji cilj je reforme da Srbija dobije kandidaturu za EU. Međutim, htela bih da istaknem jednu činjenicu. Nije u stvari jedini razlog zbog kojeg Srbija, odnosno ovaj parlament mora, odnosno trebalo bi, da usvoji ove izmene i dopune seta pravosudnih zakona. Nije samo EU ta koja je nama krajnji cilj. Nama je krajnji cilj pre svega da se naš pravosudni sistem, naš pravni poredak razvije na taj nivo da zaista bude u interesu građana na koje se primenjuje ovaj pravosudni sistem. Dakle, interes građana je u prvom planu, a normalno da treba da se vodi računa i o tome šta Evropska komisija predlaže, na koji način smatra da treba da se poboljšaju određeni zakoni koji su doneti u ovoj oblasti. Prema tome, LDP će ove zakone podržati. Podržaće iz tog razloga jer smatra da je reforma pravosuđa jedna neminovnost, da je to potreba da bez reforme pravosuđa ne možemo očekivati strane investicije, ne možemo očekivati ni neki ekonomski prosperitet. Meni je drago što se tokom ovog meseca iskristalisala jedna činjenica, o kojoj sam govorila, da su sudovi u Vojvodini među najboljima u državi. Drago mi je što su privredni sudovi u Somboru i Zrenjaninu na veoma visokom nivou i da su proglašeni za najbolje privredne sudove. Drago mi je što je i Apelacioni sud u Novom Sadu pohvaljen kao izuzetno dobar. Dakle, sve ono što smo mi govorili tokom rasprave o setu pravosudnih zakona 2008. godine, sve ono što smo govorili tokom 2009. i 2010. godine, kada smo kritikovali da određena zakonska rešenja, odnosno kada smo podržavali konkretne poteze i napore Vlade u vezi reforme pravosuđa očigledno da su bile na mestu i očigledno da ovom procesu mora da se pristupi mnogo odgovornije, mnogo konkretnije i mnogo jasnije, sa mnogo više elana i energije nego što je to do sada bio slučaj, jer nažalost kritike nisu uvek konstruktivne. Kritike često predstavljaju i opstrukciju. Upravo iz tog razloga da ne bi zapali u najobičnije kritizerstvo potrebno je da se daju konkretni predlozi i konkretna rešenja, jer samo u tom slučaju možemo da očekujemo rezultate. LDP pored toga što je podržala reformu pravosuđa ovim putem podržava i dalji tok tog procesa, pred kojim, pretpostavljamo, postoji još puno izazova, ali s obzirom da se radi o tako ozbiljnom procesu neminovno je da izazovi postoje, a bitno je samo da postoji politička volja i ljudi i koji su spremni da se maksimalno angažuju oko ovog procesa.
Iskorišćeno je 11 minuta i 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić, a posle njega narodna poslanica Milica Radović.
Poštovana predsedavajuća, poštovana ministarko Malović, dame i gospodo narodni poslanici, 2008. godine u jesen kada je Vlada RS – tada smo rekli, naša poslanička grupa – brzopleto i neosmišljeno ušla u reformu pravosuđa, istakli smo sve ključne primedbe koje danas na potpuno pogrešan način pokušavaju da se otklone ovim setom zakona. Rekli smo da je brz postupak reformisanja pravosuđa nešto što će dovesti do izuzetno lošeg postupka. Sada te loše posledice još brzopletije pokušavate da otklonite ovim setom pravosudnih zakona. Ono što smo čuli od predstavnika predlagača, ministarke Malović, jeste da se ovim setom zakona otklanjaju primedbe koje je iznela Evropska komisija. Želim da kažem, a o tome je govorila DSS kada je celovito posmatrala reformu pravosuđa 2008. godine, da to nije tačno. Svako ko je pažljivije čitao ono što piše u izveštaju Evropske komisije vidi da ste danas izostavili i u obrazloženju predlaganja zakona i navodnog otklanjanja posledica niz problema na koje je DSS ukazao 2008. godine. Gospođo Malović, Evropska komisija, a o tome je govorila DSS, rekla da je veliki broj nerešenih predmeta, da je smanjen broj sudija i da se to smanjenje zasnivalo na neodgovarajućoj analizi potreba. Rekli su da ste primorali sudsko osoblje da putuje od sudova do sudskih jedinica i da to iziskuje ogromne troškove, a u vezi je i sa zabrinutošću za bezbednost sudija. Tada smo govorili, i pitam vas, zašto danas nemamo izmene zakona koje se odnose na mrežu sudova? To je ključna primedba koju govori Evropska komisija. Strašno je da je to što je govorila poslanička grupaDSS u Narodnoj skupštini RS nije bilo dovoljno da nas poslušate 2008. godine i da napravite jednu efikasnu mrežu sudova, nego ste učinili sasvim suprotnu stvar, a to je da slušate Evropsku komisiju iako su narodni poslanici DSS vrlo argumentovano i konkretno rekli gde su problemi. Sistem zavođenja predmeta govori da nije zaživeo postupak koji se odnosi na privrednog sudiju. Niz problema koji su mimo ovog problema koji se odnosi na izbor sudija ostao je u fokusu onih koji su vas kritikovali, a iste te primedbe iznela je DSS 2008. godine. Prema tome, ne da niste otklonili ovaj problem nego ste ga danas u Narodnoj skupštini prećutali. Ono što posebno brine jeste obrazloženje koje smo dobili kao poslanici u Narodnoj skupštini ovih zakona. Moram da izrazim blago rečeno čuđenje da u obrazloženju predlaganja ovog zakona kažete – sudije koje nisu ponovo izabrane mogle su da ulože žalbu samo Ustavnom sudu. Pazite, ovaj sud nema dovoljno kapacitete da u potpunosti razmatra ove žalbe. Gospodo, Ustav RS i Zakon o Ustavnom sudu govore o nadležnostima, proceduri pred Ustavnim sudom. Mi ovde ne govorimo o tome kakvi su kapaciteti Ustavnog suda nego koje su obaveze i nadležnosti Ustavnog suda. Vi ovde govorite, menjamo zakon, menjamo nadležnost Ustavnog suda, definisano Ustavom i zakonom, zato što u izveštaju Evropske komisije piše da Ustavni sud nema kapacitet. To je apsolutno neverovatno. To je još jedno poniženje koje smo ovde u Narodnoj skupštini doživeli dobijajući ovakvo jedno obrazloženje. Poseban problem predstavlja činjenica da vi, menjajući Zakon o sudijama, stvarate jednu potpunu konfuziju i pravni haos. Imaćete nekoliko kategorija neizabranih sudija koji će imati različite mogućnosti da izjavljuju različite pravne lekove. Od toga će neki biti uskraćeni da ih izjavljuju. Jedni koji su izjavili pravni lek, o njihovom pravnom leku će se odlučivati u isto vreme kada se odlučuje o njihovom statusu iznova. Drugi koji nisu uložili pravni lek, kada se odluči o njihovom statusu, imaće pravo i na pravni lek i na žalbu Ustavnom sudu. Treće, o čijem je pravu već rešeno, pred Ustavnim sudom neće imati pravo nikakvo da izjavljuju ni prigovor ni novu ustavnu žalbu. Stavljate u neravnopravan položaj ljude koji su po lošim kriterijumima, na vrlo loš način, ispolitizovani procedurom, ostali izvan mogućnosti da obrazlažu svoje pravo da budu izabrani. Prema tome, ako govorimo o otklanjanju problema i vraćanje čitavog postupka na normalan kolosek i stvaranja ozbiljnog sistema sudstva, promenite sve ovo što vam je govorio DSS. Izgleda da su ljudi u Evropskoj komisiji čitali šta smo mi govorili i to su sve implementirali. Videćete kroz diskusiju mojih kolega da ste bukvalno prepisali amandmane koje smo vam istakli 2008. godine. Hvala.
Iskorišćeno vreme poslaničke grupe je pet minuta i 30 sekundi. Reč ima narodna poslanica Milica Radović. Posle nje, narodni poslanik Miroslav Petković.
U radu ovog saziva parlamenta je redovna pojava da se poslanici od strane vlasti ponižavaju, da se na neki način potpuno ne poštuju. Moram da kažem da je skandalozno ono što se desilo danas, da to bukvalno prelazi granice bezobrazluka. To ne samo da je sramota za ovaj parlament, to jednostavno nije samo za parlamentarizam u Srbiji, sramota je i za one koji potpuno slepo i bespogovorno izvršavaju naloge izvršne vlasti. Naravno, govorim o tome kako je došlo do same sednice, kada smo dobili predloge ovih zakona i koliko nam je uopšte vremena ostalo da o njima raspravljamo. Kasno smo sinoć, u 21.00 čas, dobili informaciju da će na današnjem dnevnom redu, pored zakona o izvršavanju kazne zatvora za krivično delo organizovanog kriminala da se nađe još pet zakona iz oblasti pravosuđa, a da niko od nas te predloge zakona, ne samo mi, to je možda manji problem, ni stručna javnost nisu videla čak ni u formi nacrta. Naravno, to ne bi bilo neočekivano, jer su to stvari koje su se dešavale i ranije u ovom parlamentu, da nije stvar o pravosuđu koje ni jednu jedinu grešku, s obzirom na sve ono što je urađeno do sada ne može više da trpi. Umesto da ste poučeni onim kritikama koje su, slažem se, vrlo oštre, ali u isto vreme i opravdane, sa brižnom pažljivošću pristupili izmenama i dopunama ovih predloga zakona o kojima danas raspravljamo, vi ste po ko zna koji put odlučili da mimo samog glasa stručne javnosti bezglavo srljate iz jedne u drugu grešku. Nedavno je srpsko pravosuđe bilo predmet rasprave pred evropskim parlamentom i Evropskom komisijom. Kažem vam da će takođe ponovo da se nađe pred istim tim institucijama. Ovog puta zbog toga što ste, maltene bez rasprave, pokušali da prošvercujete, namerno upotrebljavam ovaj izraz, zakone kroz srpski parlament. Pored niza grešaka koje ste učinili i čime ste reformski proces u Srbiji doveli do njegovog potpunog apsurda, vi i danas na ovaj način, potpuno skriveni od same javnosti, odnosno od stručne javnosti i bežeći od rasprave, šaljete jasnu poruku da ni danas ne znate kako da izađete iz ovog problema i jasno kažete da ovo što danas činite, takođe neće imati nikakve pozitivne efekte. Pre nego što krenem na analizu onoga što ste vi predložili ovim predlozima zakona, moram da kažem da sam bila neopisivo srećna dok sam čitala obrazloženje ovih predloga zakona. U jednom trenutku mi se učinilo kao da citirate neke od mojih prethodnih govora, kada sam govorila o pravosuđu. Za razliku od moje sreće, ovde samozabrinjava jedna činjenica, a to je da ste tek nakon godinu dana shvatili šta ste uradili sa pravosuđem. Sada pokušavate da otklonite te greške, tako što kažete da će Visoki savet sudstva da preispita svaku odluku koju je doneo i ne samo onom sudiji koji je neizabran, već i onom sudiji koji je izabran. Ovo naravno bi sve imalo smisla i apsolutno bih podržala ovakav vaš stav, da celokupan postupak u kome su se donosile te odluke nije pun nepravilnosti. Kada Visoki savet sudstva odlučuje u nepotpunom sastavu, kada su neki od članova Visokog saveta sudstva u očiglednom sukobu interesa zbog toga što učestvuju u izboru, odnosno u unapređenju nekog od svojih bliskih rođaka u više sudske instance, kada se očigledno mimo Ustava i mimo zakona donosi odluka o tome da rad Visokog saveta sudstva postane tajan, kada se ne primenjuje princip raspravnosti, kada ni o jednom kandidatu Visoki savet sudstva ne raspravlja, onda mogu da kažem da je ovaj postupak u pogledu samih grešaka i samih nepotpunosti otišao toliko daleko da jedina stvar koja u ovom trenutku može delimično da popravi situaciju jeste kompletna revizija postupka reizbora neizabranih sudija. Koliko vi ne znate kako da izađete iz ove situacije i koliko ne znate kako da vratite, rekla bih, prilično poljuljano i tako reći tajno i trajno izgubljeno poverenje građana u srpsko pravosuđe, najbolje pokazuje i to što vi sada predlažete da se ustavna žalba, odnosno žalba pred Ustavnim sudom tretira kao prigovor na odluku Visokog saveta sudstva. Naravno, idete dalje. Kažete da će o tom prigovoru da odlučuje takođe Visoki savet sudstva. Imamo jednu fenomenalnu situaciju, Visoki savet sudstva je doneo odluku o neizboru određenih kandidata za sudiju. Sada se podnosi prigovor tom istom organu koji je učestvovao u izboru, odnosnoneizboru tog lica i odlučuje takođe o samom prigovoru. Ovo, gospođo ministar, nije upravni postupak. Ovde su jako ugrožena osnovna ljudska prava. Vi ne možete niti imate pravnu mogućnost, niti bi trebalo da imate hrabrosti za tako nešto, da ustavnu žalbu izjednačavate po pravnoj snazi sa jednim prigovorom. To ne postoji nigde u svetu. Time jasno srljate u još jedan veliki i debeli problem. Naravno, to je stvarno, da ne kažem pravnički inventivno, ali je pravnički inventivno u tom smislu koliko je inventivan bio i onaj četvrti kriterijum koji je, istina, bio nezvaničan kada je u pitanju bio reizbor samih sudija. Govorim o bračnoj vezi između advokata i sudije kao smetnji za sam izbor. Meni je mnogo slučajeva poznato sudija čiji su supružnici advokati, koji samo zbog toga nisu izabrani da danas budu nosioci pravosudnih funkcija. Takođe mi je poznato da je veliki broj advokata u zadnjem tromesečju 2009. godine podnelo zahtev za ispis iz Advokatske komore samo zato što su njihove supruge bile kandidati za sudije, ali su odmah nakon objavljivanja konačnog spiska, ponovo podneli zahtev za upis. Da li je to doslednost o kojoj ste vi govorili? Moram na kraju samo da vas pitam, pošto sam ovo pitala i gospođu Natu Mesarović, ona mi je, istina, pokušala da odgovori kako nisam u pravu, ali da sam u pravu potvrđuje i informacija koju sam danas pročitala u novinama, a to je da je za pomoćnika ministra imenovana bivši sudija koja nažalost nije prošla reizbor, iako je ispunjavala sve uslove da se nađe među samim izabranim sudijama. Obrazloženje koje je stiglo iz Ministarstva pravde kaže da ona nije bila izabrana samo iz tog razloga što se njen suprug, iako je ispunjavala sve uslove, bavio advokaturom. Toliko. Neću više da dužim zbog vremena koje mi ističe, ali moram da vam kažem, da prvenstveno stručnoj javnosti ukažem koliko u stvari treba da imaju poverenja u javno izgovorenu reč onih koji su učestvovali u procesu reforme srpskog pravosuđa.
Osam minuta i 10 sekundi iskorišćeno je vremena poslaničke grupe. Reč ima poslanik Miroslav Petković.
Gospođo potpredsednice, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Malović, uvaženi građani Srbije, da krenemo od vaše vizije, ovo je dokument Srbija 20-20, koji predstavlja koncept razvoja Srbije za narednih deset godina, koji je sačinio predsednik Tadić sa svojim timom. Postoje preduslovi za ispunjenje ciljeva razvoja Srbije do 2020. godine. Jačanje ustavnog i političkog položaja i autoriteta Narodne skupštine, kao demokratskog narodnog predstavništva, odnosno najvišeg predstavničkog tela i nosioca ustavotvorne i zakonodavne vlasti, predstavlja osnov izgradnje demokratskog društva. Od posebnog značaja je izgradnja i afirmacija efikasnog sistema parlamentarne kontrole nad izvršnom vlašću. Da vidimo kako to u praksi izgleda. Ovo je predlog zakona, u proceduri, skinut sinoć sa sajta Narodne skupštine Republike Srbije, gde postoji pre svega jedan čudan redosled. Naime, 18. decembra, mesec i po dana zakašnjenja je prošlo otkad je dostavljen budžet Republike Srbije, šest pratećih zakona i PIO koje ste, nažalost, objedinili, pa nakon 18. decembra sledi 27. avgust, znači, to je datum kada je stigao Zakon o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala, koji je inače stavljen na skupštinski sajt na intervenciju poslanika DSS i nije se nalazio na skupštinskom sajtu. Onda sledi čudo neviđeno, negde oko 16.30 časova na sajtu Skupštine se pojavljuje pet zakona iz oblasti pravosuđa o kojima mi danas raspravljamo. U strateškom dokumentu za 2020. godinu stoji - jedan od najvažnijih ciljeva i zadataka u narednim godinama je izgradnja modernog pravosuđa, kao bitne pretpostavke vladavine prava i efikasne zaštite ustavnih sloboda i prava građana. Potrebno je da se otklone sve sumnje u mogućnost uticaja političke vlasti na izbor i status nosilaca pravosudnih funkcija. Mi smo sinoć kasno dobili i predlog dnevnog reda i predlog za objedinjavanje pojedinih tačaka i za izmenu tačaka dnevnog reda. Objedinjeno je šest tačaka iz oblasti pravosuđa, budžet, prateći zakoni i PIO, ne znam u kom to parlamentu u svetu se dešava da se zajedno raspravlja o budžetu i o penzijama, ali gospođo Čomić, ovo što ste vi sinoć predložili, to je bruka i sramota. Isto kao i ono što se čulo u prenosu, to su građani Srbije mogli da čuju, kada ste javno priznali predsednici Skupštine da poslanici vladajuće koalicije nisu u sali, a da tu stoje njihove kartice, ali probaćemo preko gospodina Šabića i svih službi da dobavimo taj snimak, pa ćete čuti kako se vodi Narodna skupština, ali da ne gubimo vreme. Kada smo raspravljali o zakonima čije izmene... (Predsedavajuća: Molim vas da ne kršite Poslovnik, da se ne obraćate direktno nijednom od narodnih poslanika i da ne smatrate svojim pravom da kršite bilo koju odredbu Poslovnika zato što ste procenili da vam to odgovara za kontekst diskusije. Molim vas da ne odbrojavate vreme, pošto ako ...) To je moje vreme koje pripada meni i mojoj poslaničkoj grupi, a ne vaše vreme, gospođo Čomić, zato vas molim da mi vratite 20 sekundi i idemo dalje. (Predsedavajuća: Narodi poslaniče, dužni ste da slušate upozorenje. Dužni ste da slušate upozorenje predsedavajućeg u trenutku kada kršite Poslovnik Narodne skupštine. Vreme koje će predsedavajući utrošiti da vam objasni u čemu se sastoji gruba povreda Poslovnika nije vreme koje se meri, niti je Poslovnikom definisano.) Šta ste vi meni ovde, profesor? Vi možda vašu ulogu doživljavate da ste mama, tata i direktor škole ovde. Nemam potrebu nikakvu da slušam vaša obrazloženja. Hoću da razgovaram sa ministarkom pravde koja je danas ovde.
Narodni poslaniče, sada vas upozoravam. Narodni poslaniče, ne radi se o vašim potrebama. Radi se o mojim obavezama. Moja je obaveza kada narodni poslanik, u žaru diskusije, pretera, grubo prekrši odredbe Poslovnika Narodne skupštine, smatrajući da može da krši odredbe koje jasno kažu da je zabranjeno direktno obraćanje, koje jasno kažu da je predsednik, predsedavajući u obavezi da narodnog poslanika podseti na poštovanje odredbi Poslovnika Narodne skupštine, da je takođe obavezan da se svakome obraća sa uvažavanjem i u verbalnom i u neverbalnom smislu. Vidite kako vaše kolege narodni poslanici su na mojoj strani aplauzom. Aplauz je uvek odobravanje. Imate jedno upozorenje, pa vas molim. Narodni poslaniče, bez nepristojnih gestova u sali Narodne skupštine. Narodni poslaniče, bez nepristojnih gestova, i vi i vaše kolege. Bez nepristojnih gestova u sali za sednice Narodne skupštine Republike Srbije. To može u holu, možda može i na ulici, može na svakom mestu gde vam se dozvoljava da se bahatost i nepristojnost pokazuje. U sali za sednice Skupštine ne može. Izvolite, narodni poslaniče, nastavite.
Uvažena potpredsednice, meni moje poreklo, vaspitanje i obrazovanje ne dozvoljavaju da na ovaj način razgovaram s vama. Samo tražim da mi vratite moje vreme. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, sada vas upozoravam drugi put da Poslovnikom Narodne skupštine nije dozvoljeno, zabranjeno je, direktno obraćanje narodnim poslanicima.) (Zoran Nikolić, sa mesta: Vi se direktno obraćate.) (Predsedavajuća: Narodni poslanik Zoran Nikolić dobacuje, to je isto zabranjeno.) Da li može Skupština da se o tome izjasni u danu za glasanje da li sam povredio Poslovnik ili ne? (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, sada drugi put vređate Poslovnik, pošto usred vaše diskusije smatrate da imate pravo da govorite o povredi Poslovnika.) Ne, vi govorite o povredi Poslovnika. (Predsedavajuća: Molim vas da pročitate odredbe Poslovnika i da znate da se odredbe Poslovnika odnose na sve nas i da privedete vašu diskusiju u okviru vremena koje vam je na raspolaganju. Ne morate uopšte sumnjati, nijedan narodni poslanik nije umanjen ni za sekundu svog vremena, ali moram da obavljam svoju dužnost i da se staram o redu, nepristojnost i kršenje odredbi Poslovnika nije dozvoljeno. Nastavite.) Nemam reči. Kada smo o zakonima, o čijim izmenama danas raspravljamo, govorili u Narodnoj skupštini 5. novembra 2008. godine, oni su ušli u proceduru pohitnom postupku. Vlada je u obrazloženju tih zakona tada napisala da zahteva hitan postupak jer bi u protivnom mogle da nastupe štetne posledice po rad pravosudnih organa u Republici Srbiji. Kakve posledice su nastupile u prethodne dve godine, otkad se primenjuju ovi zakoni. Nemamo stalni sastav Visokog saveta sudstva, nekompletan sastav Državnog veća tužilaca, nedovoljan broj sudija, stotine postupaka po žalbi pred Ustavnim sudom Srbije, neizabrani predsednici sudova u Srbiju, poniženi i osramoćeni ljudi. Postavlja se pitanje – kada su nastale štetne posledice, da li su ljudi koji su za to odgovorni, vizionari, čuvari vatre, neimari pravnog sistema u ovoj zemlji ili su štetočine? Mislim da je u pitanju ovo drugo. Tada ste Srbiju sveli sa 140 sudova na svega 40, a stranke u postupku, građane, tužioce, sudije, advokate pretvorili u putujući cirkus. Promenili ste imena sudova, promenili ste njihova sedišta i sudije i stvorili gomilu problema iz kojih očigledno ne znate i ne možete da izađete na pravno valjan način. To nisu reforme, to su, gospođo ministre, očigledno promene nagore. Vi pred Ustavnim sudom imate preko 800 žalbi neizabranih sudija i taj postupak će trajati negde do 2012. godine, u mandatu neke druge vlade će se okončati poslednji postupci, ali problem je što Ustavni sud Srbije, koji je juče uvažio jednu žalbu sudije koja nije izabrana, on ne može da vrati sudije na posao, već to treba da radi Visoki savet sudstva. To su vam u jednoj izvanrednoj pravničkoj argumentaciji objasnili i gospodin Aligrudić, i gospođa Radović, i gospodin Palalić i kolega Martinović. Gospođo Malović, vi i ova vlada ste u Srbiju vratili komunizam i to najbolje pokazuje zaključak Vlade kojim se sudijama koje nisu izabrane isplaćuju zarade iako ne rade do 2012. godine. Znači, ljudi sede kući i primaju za to plate. Nemam ništa protiv toga zato što ste očigledno shvatili da ste napravili ogromnu grešku. Ali, to košta građane Srbije, a reforma pravosuđa, između ostalog, sprovedena je da bi se uštedeo neki novac. Mi imamo genijalno rešenje, pretpostavljam da vi u to ne verujete. Ne može se porez na kivi, mango i papaju povećati na 10% i od toga plaćati sudije u Srbiji, ali o tome ćemo sutra raspravljati sa ministrom finansija. Vi nam ovde govorite o Venecijanskoj komisiji. Gospođo Malović, vi ne živite u Veneciji, nego u Beogradu. Ovde radite. Niste došli u Skupštinu gondolom nego audijem. Što ne pominjete zamerke Evropske komisije? Ovde je izvod iz izveštaja Evropske komisije koji ću vam sa zadovoljstvom pročitati u raspravu u pojedinostima, sada nemam vremena da vam to čitam. Na to se niste osvrnuli nijednom rečju konkretno da nabrojite šta su vam to zamerili. U obrazloženju ponuđenih zakona koje ste predložili ovde stoji da u izveštaju Evropske komisije o napretku Srbije za 2010. godinu u delu koji se odnosi na pravosudni sistem istaknuto je da neki aspekti nedavno sprovedenih reformi izazivaju ozbiljnu zabrinutost. Manje-više slično je obrazloženje za sve predloge zakona. Šta zahteva od vas Evropska komisija? Ozbiljnu reviziju cele reforme pravosuđa i čitavog reizbora i oni će nad tim vršiti nadzor. Zašto? Zato što od 2009. godine VSS i Državno veće tužilaca proizvode bezakonje u ovoj zemlji. Zaista sam ponosan, na Predlog zakona o Visokom savetu sudstva nisam podneo nijedan amandman, jer su nakon dve godine svi moji amandmani koje sam podneo 11. novembra 2008. godine prihvaćeni od reči do reči, u istovetnom tekstu. Tada niste imali razumevanja za to, mislili ste da ste vi genijalni, da možete da predvidite sve buduće situacije na taj način, očigledno da niste ni onda bili u pravu. Ali, to samo treba da pokaže vašu nesposobnost i nestručnost i da niste bili dobronamerni da prihvatite prava rešenja i predloge i zato treba da vas žigoše i stručna javnost, ali i građani Srbije. Ovo je odluka VSS od 16.12.2009. godine, gde su sve izabrane sudije u Srbiji. Hajde, da vidimo 2012. godine, koliko ljudi sa ovog spiska koji su izbrani tog datuma neće se naći tu, odnosno, koliko će biti izmena nakon odluke Ustavnog suda Srbije. Da vas podsetim samo, bili ste u ovoj skupštini pre nekoliko dana, tačnije 7. decembra 2010. godine, na moje konkretno pitanje, pošto su rokovi za izbor predsednika sudova istekli još u martu i julu, kada će biti izabrani predsednici sudova, vi kažete – moram na početku odgovora da vam kažem da se ne ponašamo opušteno, vreme nije za opuštanje, smatramo da se nalazimo pred vratima EU. Naravno da nije vreme za opuštanje. Situacija u pravosuđu je napeta kao u fabrici tregera. Vi toga niste svesni. Vi pričate ovde o privrednim sudovima, o rezultatima Višeg suda u Beogradu. Dobio sam odgovor od određene osobe koja je predsednik VSS, predsednikVrhovnog kasacionog suda, u Komisiji za polaganje pravosudnog ispita, u tajnoj komisiju Vlade za zaštitu svedoka, koja kaže - pošto je zakonski rok za predsednika sudova bio tri meseca, a to znači da spada u nadležnost prvog saziva VSS i za dve nedelje pretpostavljam da ćete imati u Skupštini predlog kandidate za predsednike sudova. To je bilo 7. decembra. Dve nedelje su istekle. Lako je izračunati koliko je prošlo dana. Dalje – procenjujem i ocenjujem sasvim odgovorno da nije dobro da sačekamo sledeću godinu sa vršiocima funkcije predsednika sudova, i ne može Srbija biti u VD stanju. Da li čekamo kinesku novu godinu u februaru, kad je godina tigra, iduće godine ulazite u godinu zeca. Zamislite kad od tigra na zeca, na šta će tek onda da liči pravosuđe u Srbiji. U jednoj emisiji zapečatio sam ime i prezime kandidata koji će biti izabran za predsednika suda. Dajte da pitamo tu televiziju da li su izgubili taj koverat, pa da konačno pređemo na izbor sudija i time dokažete da nije bilo političkih pritisaka prilikom izbora sudova. I na kraju gospođo Malović, možda mogu da razumem da ste vi druga najmoćnija žena u Srbiji, kako su objavile neke dnevne novine u Srbiji, ali zaista ne mogu da razumem gospodina Tadića koji je sinoć izjavio da selektor menja tim. Kako vas nije stavio kako prvi pik za razrešenje i smenu prilikom buduće rekonstrukcije Vlade. Nakon ovakvih rezultata u pravosuđu zahtevam od vas da podnesete ostavku. Hvala najlepše.
Iskorišćeno je sedam minuta i 40 sekundi vremena poslaničke grupe, a na raspolaganju je još jedan minut. Narodni poslanici, niko više od mene ne voli živahnu atmosferu u Narodnoj skupštini, ali onda kada sami ne znamo granice, onda nažalost moram da radim neprijatne delove uspostavljanja reda za vreme sednice Narodne skupštine. Reč ima narodni poslanik Jorgovanka Tabaković, a posle nje narodni poslanik Nemanja Šarović.
Poštovani građani, volela bih da se vreme provedeno u Skupštini, namenjeno skupštinskim raspravama, vreme namenjeno za razmatranje zakona i njihovog izvršavanja zaista koristi efikasnije, bez ikakvih ličnih pečata koji ne doprinose nikome. Nažalost, način kako je ova sednica zakazana, način na koji je prekršen Poslovnik, dovodi me u jednu dilemu, kako to neke odredbe Poslovnika mogu da budu zakonite i obavezne za poštovanje, a neke druge su malo manje zakonite i obavezne za poštovanje. Na primer, odredba člana 172. gde budžet treba dobiti makar 15 dana pre razmatranja, ne poštuje se, za to niko ne snosi odgovornost. Odredba po kojoj je moguće dostaviti u kasnim noćnim satima pet zakona koji definišu pravosuđe i pravdu u ovoj državi su spojeni u raspravi sa jednim zakonom koji se, da zainteresujem jasnost, najblaže rečeno može nazvati brukom ovog ministarstva, brukom, nezabeleženom, ove vlade i pokušavajući da se uz tih pet zakona, po kojima horski, s pravom, govore svi, zamaskira površnost i neznanje koje vlada u jednom ogranu državne uprave. Da neko ne misli da upotrebljavam pregrube reči, da ne dobijem slučajno opomenu, reći ću vam da imamo zakon o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala i imamo lažni naziv zakona, tj. netačan. Ovo nije zakon o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora. Problem koji ste napravili površnošću i neznanjem morao je, drago mi je da se gospođa ministar vratila, biti rešen ispravkom zakona. Možda građani ne znaju, da ih upoznam i na vašu žalost, ova i ovakva greška i površnost nije ostala neprimećena. Da ponovim, zbog gospođe ministar, radi se o ispravljanju očigledne greške. U obrazloženju ste potpuno neosnovano napisali da se radi o usklađivanju naziva uprave sa nazivom određenim Zakonom o izvršenju krivičnih sankcija. Međutim, to nije usklađivanje. Da li je neko zaboravio da je Zakon o izvršenju krivičnih sankcija donet još 2005. godine, a zakon koji sada ovde razmatramo je donet 2009. godine. Zakon koji se menja 2009. godine je sadržao očiglednu grešku u nazivu, jer usklađivanja sa ranije donetim zakonima prosto ne može da bude. Nažalost, ovo nije jedina greška u ovom zakonu i pokazuje zaista jednu drskost s kojom izlazite pred narodne poslanike i pred javnost, verujući da glasanje na kraju rasprave može sve da zataška, sve da pokrije, svakog da opravda. Danas, dok mi razgovaramo o jednom od zakona koji u sebi sadrži ponovo neustavne odredbe, po tome kako prikupljate podatke onima koji treba da rade u ovim zavodima, vama se gospođo ministre nalaze još dva zakona na dnevnom redu pred Ustavnim sudom, i to Zakon o tužilaštvu i Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije. Zašto ne date Ustavno sudu Srbije da diše, nego donoseći ove i ovakvezakone na brzinu, sa ovako mnogo grešaka, sa ovakvim načinom zakazivanja, samo stvaramo posao Ustavnom sudu koji ne može da se bavi svojom osnovnom delatnošću, već ispravljanjem grešaka onih koji više ne drže ni do pravde, ni do pravednosti, ni do zakona. Pominjete primedbe Evropske komisije. Zašto ne pomenete da je jedna od ozbiljnih primedbi Evropske komisije i postupak donošenja zakona, upravo hitnost sa kojom izlazite pred poslanike u jednoj trci sa vremenom, gde nemamo vremena da ljudski ni pročitamo zakon, a kamoli podnesemo amandmane na njih. Kada ćemo tu primedbu ispravljati i kako ćemo ispravljati tu hitnost zakona, ako u ovoj skupštini najvažnije stvari, počev od budžeta i pratećih poreskih zakona, takođe po hitnom postupku, sa ograničavanjem prava na raspravu u smislu vremena, a zbog sabijanja sedam i osam tačaka u jednom zakonu, bukvalno idete ka cilju koji se zove potpuno ukidanje rasprave. To nije sumnja. Dokaz da idete ka potpunom ukidanju rasprave je način hitnog zakazivanja i obrazloženja koje nam dajete. Ponavljam, ovu grešku koji ste imali očiglednu u nazivu uprave, mogli ste da ispravite objavljivanjem ispravke ili da uopšte ne izlazite sa ovim pred javnost, brukajući se pred svima nama, već da povučete za uvo onog ko je vama, kao nekom ko je bio najbolji student i ko ne bi smeo sebi da dozvoli ovakve propuste u javnosti, za koje vi jeste objektivno krivi, možda ne i direktno, i da kaznite nekoga ko vas je doveo u ovakvu situaciju. Međutim, ne samo da se vrši lažno predstavljanje naziva zakona i rešava ispravkom ono što je moglo da bude ispravljeno, vi još i dalje idete u tim nezakonitostima. Tretirate, navodno, zakonom upućivanje službenika, koje upućuje direktor, u Upravu za izvršenje zavodskih sankcija, na predlog upravnika zavoda u kome se nalazi posebno odeljenje, uz njegovu saglasnost, znači, lica koje se upućuje, na vreme od šest meseci. Niste čuli jednu od nedavnih odluka Ustavnog suda koji vodi računa o jedinstvenosti pravnog sistema i ne znate da je ovoj deo, upućivanja službenika na radno mesto van, rešeno drugim zakonom potpuno celovito. Zaista mislim da uopšte niste morali da ovo ovde sada navodno rešavate, zato što je to uređeno kompletno Zakonom o izvršenju krivičnih sankcija, kojim je rešen i način upućivanja. Zaista ne razumem zašto ste ovo pokušali članom 6, brisanjem, da rešite na način koji je čak nedovoljno definisan u odnosu na ona rešenja koja imate u već pomenutom zakonu. Nažalost, obrazloženje tih izmena je potpuno protivrečno. Ne znam da li ste imali prilike to da pročitate. Navodi se da se na ovaj način obezbeđuju uslovi da poslove u posebnom odeljenju obavljaju najodgovorniji, najstručniji i najobučeniji zaposleni. Međutim, iz obrazloženja i po samoj odredbi u prvi plan se ističe, u stvari, privremeno raspoređivanje bez saglasnosti zaposlenog, a ne da li je on kvalitetan, stručan, najodgovorniji i najsposobniji, što izvesno zaista nije pravi način da proklamujete kao cilj o kojem govorite u obrazloženju. Ovom prilikom, kao i prilikom obrazloženja iz člana 1, pojavljuje se problem, zaista nemam nežniji termin, nego nestručno urađenog zakona, gde sada 250 poslanika treba da gubi vreme, da se bavi raspravom o svemu ovome, a samo zbog toga što neko nije ozbiljno uzeo i napisao zakon o kojem mi ovde razgovaramo. Zar je bilo važno prošle godine brzopotezno usvojiti na stotine zakona, da bi celu ovu godinu potrošili u ispravljanju grešaka takvog načina brzopletog, brzog i brzopoteznog usvajanja zakona? Niste vi specifičnost po ovome. Evo, mi ćemo imati ponovnu raspravu o Zakonu o budžetskom sistemu, o kojem smo pričali u oktobru, a doneli smo ga jula 2009. godine. Odredbe npr. o fiskalnoj odgovornosti, koje smo u oktobru doneli, još nisu ni primenjene, a mi ćemo ih već promeniti. Zaista ne razumem da li ovde treba stvoriti privid da neko mnogo radi, da donosi zakone koji sadrže greške, površnosti ili nepreciznosti, a da onda donosi zakone kojima to ispravlja. Ono što je posebno zanimljivo jeste član 12. ovog zakona kojim definišete evidentiranje podataka o licima koja će se baviti ovim poslovima i govorite o tome kako pribavljate o njima podatke i kako se obezbeđujete od toga da oni ne dođu u sukob interesa. Znači, uređujete način evidencije i praćenja imovine zaposlenih koji rade u ovom posebnom odeljenju. Zbog javnosti moram da pročitam samo deo vašeg rešenja gde kažete da bezbednosne provere lica iz člana 10. stav 1, to su ti koji se upućuju na rad u ove zavode, kod javnog tužioca vrši ministarstvo nadležno za unutrašnje poslove, BIA, a bezbednosne provere i provere imovnog stanja tog lica mogu se obaviti i bez znanja tih lica, pre stupanja na rad, odnosno pre početka vršenja funkcije, tokom rada, odnosno za vreme vršenja funkcije i godinu dana po prestanku rada, odnosno prestanka vršenja funkcije. Da li vi imate jedan primerak Ustava i da li je način pribavljanja ovih podataka u skladu sa propisima koji regulišu podatke o ličnosti, zaštitu tih podataka i tajnost tih podataka? Kako je moguće da ovaj zakon nosi naslov "Zakon o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala", ako se u zatvorima nalaze retki kojima ste mogli da dokažete organizovani kriminal, a oni koji se u stvari bave organizovanim kriminalom, koji je, pre svega, privatizacija javne nabavke, po priznanju svih nezavisnih, stručnih i međunarodnih tela, po saznanjima svih onih koji žive i rade u ovoj zemlji, tih i takvih u ovim ustanovama nema? Zaista pitam da li ovi zakoni služe za priču o pravdi i pravednosti i zakonitosti institucijama ili služe da se institucije u ovoj državi zaista bave prekršiocima zakona koji treba da dožive izvesnu kaznu? One koji treba da upravljaju i da rade u ovakvim zavodima vi ćete proveravati na takav način koji jednostavno nije ni u skladu sa Ustavom, ni u skladu sa međunarodnim konvencijama, kao što rekoh, ni u skladu sa propisima kojima se uređuje zaštita podataka o ličnosti. Šta je interesantno? Vaša rešenja sadržana u zakonu su takva da ste vi propisali proveru tog lica i najšireg kruga njegovih rođaka, da ste potpuno obesmislili proveru imovine kojom on raspolaže, koju će steći ili je stekao. Onako kako ste ga vi propisali taj broj lica može da obuhvata, na primer, na desetine lica među kojima se mogu naći tetke, ujne, stričevi, braća od stričeva, tetaka, ujaka, sa kojima zaposleni možda i nema neposredan kontakt, možda nema nikakav kontakt, možda oni nemaju podatke o njemu, niti se mogu obavezivati da vam te podatke dostavljaju. Propisivanjem takvih bezbednosnih provera i provera imovine koja se može vršiti bez znanja lica i da to ostavite Vladi da uređuje nekim posebnim aktom, da li je to u skladu sa Ustavom? Ili, ako ga ovakvog usvojite, eto, imamo za Ustavni sud još malo novog posla. Ili ćete se ponašati onako kao što ste se ponašali pred postupcima za neizabrane sudije, gde niste ni slali svog predstavnika, ili smo ovde za ovom govornicom imali priliku da čujemo da se Ustavni sud bavi nečim što nije njegov posao, ili ćemo dobijati odredbe, kao što smo ih dobili u ovim noćnim zakonima o kojima danas treba razgovarati, da vi odlučujete šta će, i to naknadno, biti posao Ustavnog suda, a o čemu Ustavni sud neće raspravljati. Bez obzira na to što govorimo o ukinutoj smrtnoj kazni, o potrebi humanog postupanja u ratu i u miru, o humanom postupanju i u zatvorima, vi ste, ne razumem iz kojih razloga, da uštedite u državi, ne na otpuštenima, ne na onim ministrima koji su kršili zakon u reviziji itd, u članu 30. osnovnog zakona predvideli brisanje odredbe gde se kaže – specijalistički lekarski pregled, koji je odobren isključivo na zahtev osuđenih, obavlja se na njegov trošak. Baš će država da napravi najznačajniju uštedu, a na teret humanosti, tako što neće osuđenicima omogućiti da obave lekarski pregled onako kako je to primerenocivilizovanom svetu. Zaista imam generalno primedbu da Vlada kojoj su puna usta demokratije, da Ministarstvo pravde koje u svom nazivu mora da stvara sebi saradnike, ne samo sagovornike u nama, u ovom domu, nego i saradnike da se zakon primenjuje i da se donose pravedni zakon, logični zakoni, nosi barjak onih koji ovde izlaze sa neustavnim zakonima, tvrdoglavo odbijajući greške koje su evidentne i koje danas ispravljamo. Kao ekonomista sam najzačuđenija onom odredbom da ste zaključkom Vlade, čak ne ni uredbom, nego zaključkom Vlade koji smo uspeli da nađemo tek na sajtu jednog od pravosudnih organa, odlučili da nastavite isplatu primanja onima čije porodice moraju da jedu, koji moraju da objašnjavaju zašto nisu izabrani i kojima je istekao zakonski rok od šest meseci primanja naknade. Takva nezakonita isplata zaključkom Vlade je na volšeban način verovatno našla mesto u nekoj drugoj odredbi i ne možemo lako da je nađemo kroz aproprijaciju koja govori o sredstvima koja su vama namenjena. Dragi moji građani Srbije, ova vlada traži da dobije, u ime fleksibilnosti budžeta, pravo da 5% od ukupnog budžeta može da preusmerava sa namena koje smo mi odobrili i izglasali kao poslanici i kao Narodna skupština i da ih usmerava tamo gde ministar finansija, na lokalnom nivou ili u Republici, proceni. Ko to ima pravo da traži da nešto što je odvojeno npr. za socijalne naknade ili za učenički i studentski standard i kredite preusmerava u nečije ugovore o delu, primanja za pisanja loših zakona ili ima prava da usmerava u nečije putne troškove? To smo u reviziji videli. Znači, 5% od onoga što se zovu milijarde koje se troše u budžetu neko traži od nas da ozakonimo kao pljačku građana. Nego šta je nego pljačka građana, ako se troši neodobreno, pa izađete u novembru sa rebalansom da to pokrijemo, a ovo čak nije ni to, mimo budžetske rezerve koju možete da trošite kako hoćete, vi, ministri, dobijate pravo da odlučujete, vi kao ministar pravde za deo posla, ministar za Kosovo i ministar za prosvetu zajedno za nešto što se usmerava na Kosovo, mimo ministra finansija, ali svi bi da imate pravo da 5% trošite drugačije, mimo zakona o budžetu i tražite da dobijete zakonsko pravo na to. Niko se od vas nije setio da ukine 5% naknade za uspeh u privatizaciji koja je ozvaničena pravilnikom, ne zakonom, nego pravilnikom koji se, u seči propisa koje tako bombasto reklamirate i hvalite se kao uspehom, pa to je jedan potpis, za desetak minuta će neko prekucati pravilnik i naći se u sledećem dnevnom redu Vlade i smanjiti tu proviziju sa 5% na 1%. Koliko je smanjena naknada nekim drugim savetnicima za privatizacije koje najavljujete? Vaše namere se vide kroz svaki zakon i kroz budžet. Vaša sposobnost, vaša lična, uverena sam da je veća od onoga što se u ovom zakonu vidi. Upravo to je moj najveći strah – zašto neki ljudi koji umeju, znaju, nemaju snage da se izbore da donesu nešto što je u interesu svih i da ne date oružje opoziciji u ruke da vam kaže protiv kojeg se organizovanog kriminala borite, ako se o organizovanom kriminalu priča samo na televiziji i piše samo u žutoj štampi, ali o tome tako malo ima reči ili sudskih presuda tamo gde im je mesto. Mnogo pametniji su rekli "Ako kazna nije izvesna, svako će se usuditi da je prekrši, jer lopov nije onaj koji krade nego onaj koga uhvate", a vi ste, stimulisanjem pohlepe, prečica i najvećeg organizovanog kriminala u onome što se zovu državne institucije, kroz nejasne zakone i neizvesne kazne, omogućili da mi danas zaista razgovaramo o dranju kože sirotih za punjenje budžeta. Jer uz budžet imamo paket poreskih zakona gde se ukida porez na kompjutere, na južno voće, gde se ukida poresko oslobađanje za trećeg člana, za stan koji je u neko vreme dobijen pretvaranjem stanarskog prava u imovinu, da bi neko mogao da ima 24 ministarstva, nebrojano agencija, stotine pomoćnika, državnih sekretara itd. Bez ikakve svesti da se mi nalazimo u krizi, da se nalazimo u situaciji kada je guber od onoga što treba da pokrijemo finansijski mnogo kraći od želja ministara koji ovde izlaze sa ovakvim zakonom. Zaista sam mislila da se više nikada neće ponoviti da budžet razmatramo sa nekim zakonom. Ovaj set pravosudnih zakona, na ovaj način uveden u skupštinsku proceduru, govori o tome da smo samo na korak od nasilja koje se zove ukidanje parlamenta i parlamentarne rasprave. Zahvaljujem na pažnji.
Iskorišćeno je 21 minuta i 45 sekundi vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram se nadovezati da je legitimitet ovog parlamenta ugrožen još onog trenutka kada su ukradeni određeni mandati i da to nema nikakve veze sa poslovnicima koji su kasnije doneseni. U ime poslaničke grupe SRS, pre svega, imam par proceduralnih primedbi i dobro je što gospođa Čomić predsedava, jer se nadam da ćemo sada dobiti odgovor za koji smo maločas ostali uskraćeni dok je predsedavala gospođa Slavica Đukić-Dejanović, a to je – kako je moguće da je gospođa Gordana Čomić dobila ovih šest predloga zakona znatno pre svih drugih poslanika u Skupštini ili barem poslanika i poslaničke grupe SRS, jer su, da ukratko ponovim, ovi zakoni stigli u skupštinsku proceduru i predati su u 13.00 časova? Gospođa Čomić je očigledno posle 10-15 minuta njih dobila, jer je stigla da ih pročita i da u 13.45 časova uputi svoj predlog, a svi ostali poslanici, odnosno, kažem, barem poslanička grupa SRS, ove zakone dobila je tek nakon 21.00 čas. To vas dovodi, rekao bih, u dva problema. Prvi je da poslanici moraju barem 24 sata pre početka rasprave dobiti određeni dokument. Odredba Poslovnika kaže da moraju biti predati u proceduru makar 24 časa ranije, ali se, kada se kaže da budu predati u proceduru, podrazumeva da budu dostupni poslanicima. Mi nemamo ništa od toga da budu predati 15 dana ranije zvanično u proceduru, ukoliko nisu predati poslaničkim grupama i ukoliko poslanici nisu u mogućnosti da ih pročitaju, da eventualno daju svoje komentare, amandmane i da se na adekvatan način pripreme za diskusiju. Drugu proceduralnu primedbu koju želim odmah da uputim, to je član 167. Poslovnika, koji kaže da se zakon može doneti po hitnom postupku. Tražili ste da i ovi zakoni budu doneti po hitnom postupku. Evo kako zvuči obrazloženje. Vi kažete: "Predlaže se da se zakon donese po hitnom postupku budući da bi njegovo nedonošenje po hitnom postupku moglo da prouzrokuje štetne posledice po rad VSS i sudova u Republici Srbiji, kao i radi ispunjenja obaveza Republike Srbije u procesu pristupanja EU". U našem poslovniku ima nekoliko uslova, ali prvi uslov koji mora biti ispunjen da bi neki zakon bio predat i pušten u proceduru po hitnom postupku, kaže član 167 stav 2: "Po hitnom postupku može da se donese zakon kojim se uređuju pitanja i odnosi nastali usled okolnosti koje nisu mogle da se predvide". To je osnovni uslov. Posle ima još nekoliko alternativno postavljenih uslova, dodatnih, kad se ispuni ovaj prvi, onda ''ako bi nedonošenje po hitnom postupku moglo da prouzrokuje štetne posledice po život ljudi i zdravlje, bezbednost zemlje, rad organa i organizacija, kao i radi ispunjavanja međunarodnih obaveza". U krajnjoj liniji, nemam razloga čak ni da tvrdim da ovo nije doneto zbog toga što želite da ispunjavate obaveze koje imate ili smatrate da imate prema EU, ali vam ovaj prvi uslov nedostaje ili nam barem recite koji je to. Ponoviću: "Može se doneti zakon kojim se uređuju pitanja i odnosi nastali usled okolnosti koje nisu mogle da se predvide". Koje su to okolnosti i koja su ta pitanja koja niste mogli predvideti, ako je ovo ko zna koji put da raspravljamo o ovim zakonima, ako se vodi u samoj Narodnoj skupštini po ko zna koji put rasprava i menjaju isti zakoni i u krajnjoj liniji, ako se u javnosti vodi živa rasprava o ovome već duže vreme? Agonija, moram reći agonija, sa sudijama koje ste praktično razrešili, vi kažete niste ih reizabrali, ali je činjenica da su oni bili sudije, a da danas više nisu, što predstavlja efekat razrešenja, traje već duže od godinu dana. Dakle, šta je to što vi niste mogli predvideti? Vi ćete kasnije imati priliku da čujete od mojih kolega stranačkih i prepisku koju ste vodili sa predstavnicima EU i ta prepiska traje mesecima. Ne postoji tu nikakva hitnost, ne postoje tu pitanja i okolnosti koje niste mogli predvideti, pa čak na kraju tražite i kažete da postoje naročito opravdani razlozi, zbog kojih tražite da zakon umesto osam dana od objavljivanja, stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja. To je zaista nešto što niko ne može opravdati, a siguran sam da nećete moći ni vi. Indikativno je da neki ovde vama drže predavanja, pa kažu – ne može odlučivati o sudijama neko ko nije doneo nijednu presudu, u tome se slažem, ali ne može odlučivati o sudijama ni onaj koji 30 godina nije bio u stanju da završi pravni fakultet, a u ovom parlamentu sedi samo zbog toga što je ukrao svoju i ostavke drugih poslanika, pa dođe i ispriča to što ima i pobegne, a ne sme bilo gde da se nađe sa predstavnicima prave opozicije na nekom televizijskom duelu, da ta eventualna pitanja ili primedbe koje ima razreši. Moram reći da je indikativno i to što neki u ovoj sali najviše se interesuju i najviše raspravljaju o stanju u sudskim zatvorima. Valjda i oni znaju ko su i kakvi su i sigurni su da će kad-tad, ukoliko profunkcioniše ovo srpsko pravosuđe, i oni završiti u tim institucijama, pa valjda se zato bore da što više poprave uslove koji u njima vladaju. Ako ne znate koji su ti, to su ovi koji pričaju o privatizaciji pljačkaškoj, ali koji ne smeju da pomenu ni Miškovića, ni Beka, ni Peconija, ni mnoge druge tajkune, jer upravo ti tajkuni, Nicović i ostali, finansiraju njihovu političku stranku. To su oni koji pričaju o socijalnoj pravdi, a kupuju stanove od pola miliona evra, iako su im žene domaćice, pa im žene domaćice finansiraju političke stranke i to su oni koji pričaju o patriotizmu, a s druge strane žele da isporuče Haškom tribunalu Ratka Mladića, pa kad smo već čuli tu najavu za nekakav miting u Beogradu, tu je i gospodin Delić, pa da čujemo da li će on biti na tom mitingu, da li su ga pozvali ili nisu, da li on poštuje stav svog predsednika koji kaže da će bezuslovno isporučiti Ratka Mladića Haškom tribunalu, jer je ponos ispunjavati zakone, a to je zakonska obaveza Republike Srbije. Dajte da čujemo odgovor na ta pitanja, pa da vidimo ko će predstavljati Voždovac, ko će predstavljati Aranđelovac, da čujemo ko će predstavljati mnoge druge odbore te kvazistranke koju finansiraju tajkuni, a u kojima vlada potpuni haos. Što se tiče ovog zakona, moram pitati gospođu Malović jednu stvar – ovde pričate o nekakvoj reformi pravosuđa, zaklinjete se da ovo nije bila lustracija. Međutim, sa državnim sekretarom Ministarstva pravde, gospodinom Homenom, bio sam na jednoj emisiji, imam i televizijski snimak, mogu da vam ga uručim. Radi se na RTV emisija "Signali", gde je gospodin Homen otvoreno rekao da ono što niste mogli da uradite javno, da ste uradili tajno i da ste na ovaj način zakulisno sproveli lustraciju. Može li državni sekretar Ministarstva pravde javno izjavljivati takve stvari i tvrditi takve stvari, a da i dalje bude državni sekretar Ministarstva pravde? Dajte da vidimo ko je govorio istinu, a ko je obmanjivao javnost, da li ste to vi ili je to gospodin Homen? Druga stvar koja me zanima – koliko je sudija razrešeno tokom 2009. i 2010. godine, ali koristeći onaj redovan postupak, koji je propisan zakonom? Sada pričate da ćete utvrđivati da li postoje razlozi koji ukazuju na sumnju da je neki sudija koji je razrešen nestručan, nesposoban, korumpiran ili ne znam kakav, a pitam vas – da li ste, u koliko slučajeva, i ukoliko niste, zašto niste koristili redovan postupak za razrešenje sudija koji zakon propisuje? Kažete – ovaj je sudija korumpiran, ovaj nestručan, ovaj ovakav, ovaj onakav, pokrenete postupak i razrešavate ga. Što se samog ovog zakona tiče, i tu imamo dosta primedbi i vi ni sami, pre svega, mislim da niste dovoljno dobro osmislili ovaj zakon. Ima dosta izraza i dosta članova koji su potpuno rogobatni, a znate da je cilj svakoga koji piše zakone da ti izrazi koji se koriste i rečenice budu razumljivi svakome, pa i običnom čoveku, i neobrazovanom i obrazovanom, a ovaj način na koji vi pišete ili prepisujete ovakve tekstove dovodi do toga da oni budu toliko rogobatni da ih često ni pravnici ne mogu da razumeju i da to kasnije dovodi do različitih tumačenja. Ovo je predlog. Ima nekoliko takvih zakona. Konkretno u ruci držim Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama, izmene i dopune. Prva četiri člana su izmene, ali vas pitam šta su članovi 5, 6. i 7? To su dopune, ali kako će izgledati prečišćeni tekst zakona o sudijama? U prvom članu kažete – u članu tom i tom menja se to i to i slično je u 2, 3. i 4, ali za 5, 6. i 7. samo propisujete novu odredbu, ne kažete gde će to stajati, a to mora negde stajati. Morali ste ili dati novi član, pa reći – posle člana 24. ide novi član 24 a, b ili c, ili ne znam šta. Vi samo propisujete određene norme, ali kako će vam izgledati prečišćeni tekst? Onda ćete imati jedan član 5. odranije, 6. član odranije, 7. član odranije, pa sad još posle ovih izmena i dopuna, ovo po svojoj prirodi i koncepciji jesu dopune, ali bi morali dobiti određeni numerički izraz da kažem tako. Sledeće, kažete – stalni sastav Visokog saveta sudstva preispitaće odluke prvog sastava Visokog saveta. Prvi sastav nije zakonski termin. Šta znači prvi sastav? Hoćete li sutra pričati o drugom sastavu, trećem sastavu? Morali ste dati nekakvu vremensku odrednicu, pa reći – dosadašnje odluke, odluke o tome, odluke od tog i tog datuma do tog i tog datuma i slično. Onda, kaže – postupci po žalbama, odnosno po ustavnim žalbama, koje su sudije iz stava 1. ovog člana podnele Ustavnom sudu okončavaju se stupanjem na snagu ovog zakona i predmeti se ustupaju Visokom savetu sudstva. U pravu je uobičajeno da se nekakav postupak okončava odlukom. Ovi se postupci ne okončavaju. Faktički, vršite transfer nadležnosti i gaženje Ustava Republike Srbije, koji je dao za pravo sudijama, odnosno građanima Republike Srbije da podnesu ustavnu žalbu. Ovim se postupak ne okončava. Ovaj se postupak okončava samo pred Ustavnim sudom, ali će taj postupak nastaviti da teče pred drugim organima. Nema reči o okončanju, niti može biti reči o okončanju postupka, ako i dalje nastavljate i propisujete kako će postupak dalje teći, pa ćete donositi odluku, pa donositi kriterijume itd. Sledeća stvar, vi kažete, to je član 5. stav 4 – sudije iz stava 1. ovog člana koje nisu podnele žalbu, odnosno ustavnu žalbu Ustavnom sudu mogu izjaviti prigovor na odluku iz stava 1. u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu. Šta vi praktično, da probam mali rezime da napravim, na sredini svog izlaganja, šta vi praktično radite ovim zakonom? Ovi zakoni su po svojoj prirodi lex specialis, kojima vi praktično gazite i odričete se svega što ste do sada uradili. Postupak koji ste do sada sprovodili, pa razrešili određene sudije, sada ovim zakonom kažete ništa što nije urađeno ne važi. Imate sudije koje su razrešene, koje primaju platu, a sada kažete da čak ni oni koji nisu podneli žalbu i koji nisu primali platu imaju mogućnost da podnesu prigovor da sutra bude odlučeno da je neosnovano bilo njihovo razrešenje, da oni opet praktično postanu sudije, pa da i oni imaju pravo na adekvatnu nadoknadu zarade za kompletan ovaj period koji je protekao. Kažete da nisu potrebna dodatna finansijska sredstva za sprovođenje ovog zakona. Kako nisu? Biće dodatni rad potreban, pre svega za Visoki savet sudstva, za Državno veće tužilaštva itd. Znači, biće potrebna i dodatna sredstva. Da li vi prejudicirate da niko od ovih sudija neće biti vraćen na sudijsku dužnost? Naravno da hoće, ali to opet podrazumeva adekvatnu materijalnu nadoknadu za ovaj period kada nisu bili sudije ili su bili sudije, ali svakako nisu primali tu određenu nadoknadu. Vi ne znate ni koliko će trajati u budućnosti još postupci, ali bih vas zamolio da nam sada kažete - evo moja procena je tri meseca, šest meseci, biće gotovo za godinu, za pet, za koliko god i možda za 30 dana, da bismo sledeći put kada dođete mogli da vas pitamo zašto ste nas prevarili. Naravno da ne znamo koliko će to sve trajati. Mi smo vas upozoravali prvi put, da nije dovoljno pet minuta po sudiji da se odluči da li je neko dostojan i stručan da bude sudija ili ne. Hoće li sada postupci biti, da kažem pravi, hoće li sada teći onako kako treba? To podrazumeva ozbiljan rad i veliki broj radnih dana, možda jedan ili nekoliko dana za svakog sudiju. To će onda opet trajati ne mesecima nego godinama, jer Vrhovni savet sudstva se ne može baviti samo tim. Dakle, to je čitav niz pitanja koja nisu rešena Dalje kažete – stalni sastav Visokog saveta sudstva preispitaće odluke prvog sastava Visokog saveta sudstva o izboru na stalnu sudijsku funkciju, odnosno odluke za izbor sudija koji se prvi put biraju. Šta će se desiti ukoliko sada te sudije koje su prvi put izabrane, ako oni više ne budu sudije, ako se utvrdi sada da oni, po vašim kriterijumima koje ćete tek doneti, nisu bili dostojni, nisu bili dovoljno stručni da budu sudije? Šta će biti sa njihovim presudama? Gospođo Malović, niste radili u sudu, ja jesam i znam šta proizvode ovakvi zakoni. Proizvode to da će pola sudija sutra u Srbiji imati problem, jer kome god se ne bude sviđala odluka on će zalupiti vratima i reći - videćeš ti, sada ću pisati, tebe će razrešiti, ti više nećeš biti sudija itd. Dakle, ako zanemarimo ove vaše hvalospeve koje stalno slušamo, kako je to reforma pravosuđa ko zna kolika po redu, kako će biti pravosuđe u koje će narod verovati, dakle, recite vi nama da li je ovo pravosuđe u koje narod veruje? Obećali ste efikasnost ko zna koliko puta, smanjili sudije, povećali, da kažem, razdaljinu između mesta gde žive i mesta gde će raditi i na isti broj predmeta obećavate efikasnost. Dajte, molim vas, konkretne podatke o efikasnosti i o periodima na koje se zakazuju ročišta. Biću kratak i pitaću vas još jednom. SRS je podnela krivične prijave protiv Branislava Prostrana, predsednika opštine Zemun i Steve Živanovića, bivšeg odbornika SRS. Postavio sam već i poslaničko pitanje na tu temu zato što su pokušali da kupe odbornika u opštini Zemun, gospodina Sašu Subotića, i podneli smo stenogram razgovora, podneli smo audiosnimak razgovora, gde Stevan Živanović nudi 100.000 evra ukupno kroz placeve, kroz projekte, kroz direktorska mesta Saši Subotiću da bi podržavao vlast SNS u opštini Zemun. Podneli smo 7. oktobra krivičnu prijavu. U međuvremenu smo dobili od Prvog osnovnog tužilaštva u Beogradu odgovor gde kažu – obaveštavam vas da po vašoj krivičnoj prijavi podnetoj protiv Steve Živanovića iz Zemuna i Branislava Prostrana, predsednika SO Zemun, nismo našli zakonskog osnova za pokretanje krivičnog postupka protiv ma kog lica, niti zbog bilo kog krivičnog dela za koje se gonjenje preduzima po službenoj dužnosti. Molim vas da kažete da li su odbornici i poslanici stoka koja se može kupovati kao na stočnoj pijaci, da li je otvorena sezona kupovine i trgovine jer se ovde ne radi o sumnjama, radi se o slučaju kada je snimljen razgovor i kada postoje dokazi šta se sve nudi danas u Beogradu i u Srbiji za odborničke mandate? Hvala.
Gospođa Jorgovanka Tabaković želi reč. Da li možete reći po kom osnovu se javljate?
Javljam se na osnovu člana 104, pravo na repliku. Da li mi dozvoljavate?
Da budem iskrena, potpredsednica mi je rekla da nema osnova u delu u kome je ona predsedavala. Od kada sam ušla, zaista nema osnova za repliku, ali izvolite.
Neću vam oduzeti mnogo vremena i nikada se više neću javiti jer u životu biram bitke u kojima ću učestvovati i sagovornike. Pravo je svakog od nas da odabere da li će da se bori za građane, protiv vlasti ili da bude uz vlast i to biramo u zavisnosti od toga kojim kvalitetima, znanjima raspolažemo i koje ciljeve imamo. Na primer, nemam ništa protiv toga što je gospodin koji je maločas govorio odlučio da uđe u 31 upravni i nadzorni odbor u gradu Beogradu, on to doživljava svojim opozicionarstvom.To je njegovo pravo. Neka puste sve moje kolege, to ću učiniti isto ja, da građani procenjuju koliko je svaki od naših poteza, diskusija i nastupa usmeren u korist građana, u ličnu korist ili u korist nekog trećeg. Više se neću javljati jer svoju poslaničku dužnost shvatam tako da govorim ovde o zakonima, ali nekada se ćutanje doživljava slabošću, pa bih molila one koji ovde istupaju da to imaju na umu.
Nemanja Šarović, replika.
Gospođo Đukić Dejanović i osobo koja se predstavlja kao poslanik, moram vam reći sledeće, SRS je ušla u 31 upravni odbor, ali upravni odbori, gospođo Tabaković, nisu vlast. Ne znam da li stezavršili isti pravni fakultet i polagali ispite iz političke teorije na istom fakultetu koji je završio Tomislav Nikolić nedavno, ali očigledno je da vas nisu baš mnogo ti ispitivači vaši propitivali. Morate znati jednu stvar. Jedini način da se kontroliše rad gradske vlasti i javnih preduzeća je da tu budete prisutni i jedna od tradicija kojima se ponosi SRS je upravo to što smo na primer u opštini Zemun svim odborničkim grupama davali adekvatan broj, odnosno proporcionalni broj u upravnim odborima koliko ima i broja odbornika, međutim vi ste to, gospođo Tabaković, zaboravili, kao što ste zaboravili i one zakletve Vojislavu Šešelju, kao što smo zaboravili ideologiju velike Srbije i sve ostalo, a to ste uradili zarad materijalne koristi i zato danas se vaš lider baškari u nekretninama koje vrede otprilike, koliko znam, njegova porodica je u ovih osam godina, otkako je Vojislav Šešelj u Hagu, ušla u nekretnine koje vrede oko milion evra. Ne govorim ovo prvi put. Jedva čekam da izađe Tomislav Nikolić i da kaže da to nije tačno, pa ću dokazati. A to kako se meri da li ste vlast ili opozicija, mogu i to da vam objasnim. Meri se tako što predstavnici vlasti ne dozvoljavaju da vam u skladu sa Ustavom budu oduzeti mandati u Narodnoj skupštini Republike Srbije, meri se tako što Dragan Đilas i grad Beograd milionima dinara, desetinama miliona dinara finansiraju vaš stranački list "Pravda". Za svo to vreme SRS nije dobila ništa. Izvolite pa objasnite kako vi kao opoziciona stranka dobijate desetine miliona dinara.
Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, obratiću se gospođi ministar, pretpostavljam da će se brzo vratiti, reforma pravosuđa za SRS je uvek aktuelna tema. Ako ništa drugo, onda zbog člana 3. Ustava RS koji kaže da je vladavina prava osnovna pretpostavka Ustava i počiva na neotuđivim ljudskim pravima. Najsnažniju vladavinu prava, pored podele vlasti, pored neposrednih slobodnih izbora, obezbeđuju organi pravosuđa, odnosno sudska vlast kao potpuno nezavisna grana vlasti. Da bi to moglo tako da bude potrebno je da imamo nezavisno sudstvo. Da li ga mi imamo? Naravno da nemamo nezavisno sudstvo. Da li smo u Srbiji imali dobre potencijale i kapacitete da obezbedimo nezavisno sudstvo i da sprovedemo reformu pravosudnog sistema do kraja? Lično u SRS mislimo da jesmo, ali je trebalo mnogo dobre volje. Mislim da nam stručnih kadrova nije nedostajalo. Imamo sjajne profesore Pravnog fakulteta. Imamo mlade i stručne kadrove. Mislim da je jedan od njih i ministar pravde sadašnji, ali ona se odlučila umesto izgradnje stručne karijere da uđe u jednu političku, potpuno neizvesnu, veoma tešku i mislim da reformu pravosuđa ne može da provede samo neko ko je ministar pravde, ne može ni neko ko je predsednik Vrhovnog kasacionog suda i usput po funkciji predsednik VSS, nego moraju da učestvuju u tome sve političke stranke, što SRS u svakom momentu čini. Gospođa ministar je imala jednu lažnu predstavu od strane DS, na čiji je predlog, iako po pokazivanju članova DS nije član te stranke, lažnom nadom da je to sve dobro i u redu. Nije dobro i u redu, i danas smo imali priliku samo jednog poslanika DS po Poslovniku ili na neki drugi način što mu Poslovnik omogućava da čujemo, da progovori dve rečenice vezano za sistem pravosuđa, odnosno za reformu pravosuđa. Gde se danas nalazi reforma pravosuđa u Srbiji? Ne da se nalazi u tunelu bez svetla, nego u tunelu bez izlaza. Danas je to jedan Gordijev čvor koji malo ko može da razreši i u pokušaju da se to razreši vi se zapravo više upetljavate u taj problem. Danas će mi biti lako, kada sam se opredeljivao na koji način ću govoriti o ovoj tački dnevnog reda, odlučio sam da citiram dve do tri odredbe ovih šest zakona koji su na dnevnom redu i obrazloženje jednog zakona. Mislim da ću na taj način stručnoj javnosti u Srbiji, izabranim i neizabranim sudijama i svim drugim kojima je ova tema prilično bliska ili žele nešto o njoj da čuju na najbolji način ono što ste sami napisali, u kakvoj se situaciji danas nalazi reforma pravosuđa, nema boljeg načina od obrazloženja da se objasni. Zakon o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala, samo na osnovu jedne odredbe, na osnovu člana 2. pokazaću da ćete ponovo i vrlo brzo imati slične probleme koje imate i sa reformom pravosuđa. O čemu se tu radi? Zaposleni iz člana 3. i člana 4. stav 1. ovog zakona, uz njihovu saglasnost ili zbog potrebe službe bez njihove saglasnosti na rad u posebno odeljenje upućuje direktor Uprave za izvršenje krivičnih sankcija. Uz njihovu saglasnost ili bez njihove saglasnosti, a u skladu sa potrebama uprave. Uvek postoje potrebe Uprave. Zato se oni tamo raspoređuju. Zato kada raspisujemo neke konkurse ili oglase ili kada vršimo popunu radnih mesta vršimo iz razloga što postoji potreba za tim i ako neće neko da prihvati to da uradi dobrovoljno, onda će on bez svoje saglasnosti biti raspoređen na te poslove i to na vreme od šest meseci. U obrazloženju ste pričali da najbolji, najstručniji i najdosledniji treba da budu u posebnim ustanovama za izdržavanje krivičnih sankcija, a odjednom to rešavate samo na šest meseci. Šta posle šest meseci? Da li može još nekoliko puta po šest meseci na predlog direktora takve ustanove da bude ponovo raspoređen ili ne može? Protiv rešenja, to samo govori da ni prema ovom problemu nemate ozbiljan pristup, o upućivanju na rad u posebno odeljenje može se izjaviti žalba ministru nadležnom za pravosuđe u roku od osam dana od dana prijema rešenja. Žalba ne odlaže izvršenje rešenja. Ima li pravo na ustavnu žalbu onaj ko nije zadovoljan rasporedom u tu ustanovu za izvršenje krivičnih sankcija? Da li ćemo sa takvim licima imati isti problem i iste probleme koje imamo sa neizabranim sudijama? Verovatno da? Hoćemo li onda imati potrebu da donosimo neke zakone kojima ćemo specijalno rešavati status pojedinih lica koja možda nisu svojom krivicom našla se na tom mestu? Član 5. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama formulisan je na sledeći način – stalni sastav VSS preispitaće odluke prvog sastava VSS o prestanku sudijske dužnosti i sudija iz člana 101. u skladu sa kriterijumima i merilima za ocenu stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti, koje će doneti stalni sastav VSS. Imamo li sada te kriterijume? Da li smo imali te kriterijume kada smo izabrali, odnosno kada ste izabrali, kada je VSS izabrao skoro 2.000 nosilaca pravosudnih funkcija? Čitajući ili na bilo koji način tumačeći ovu normu da se zaključiti da nije bilo tako nečega. Ako jeste, zašto ne nastavi da radi po takvim pravilima taj VSS u stalnom sastavu? Postupci po žalbama, odnosno po ustavnim žalbama koje su sudije iz stava 1. ovog člana podnele Ustavnom sudu okončavaju se stupanjem na snagu ovog zakona i predmeti se ustupaju VSS. Nije moguće da se jedan predmet okonča na takav način. Gospodine Ćosiću, slažete se da nije moguće da se okonča ako se meritorno ili na drugi način reši ili ako je bio neblagovremen pa se onda na drugi način sudbina tog predmeta rešava? Žalbe, odnosno ustavne žalbe iz stava 2. ovog člana smatraće se prigovorima na odluku VSS. Odjednom preimenovanje u toku trajanja nekog podneska ili zahteva na osnovu Ustava za ostvarivanje zaštite svojih prava dobija drugu formu, dobija drugu snagu i drugi značaj. Sudije iz stava 1. ovog člana koje nisu podnele žalbu, odnosno ustavnu žalbu Ustavnom sudu, mogu izjaviti prigovor na odluku iz stava 1. ovog člana. Da li to znači da bivši predsednik suda u Aranđelovcu, koji je u međuvremenu postao i odbornik jedne političke stranke, pa je napustio tu političku stranku u nadi da će biti možda izabran za gradonačelnika ili predsednika u Aranđelovcu, imati pravo pošto do sada to nije činio da podnese prigovor VSS da bi zaštitio svoja prava? Da li će to imati svi advokati ili sva druga lica? Da li će to imati sudija koja nije bila izabrana na mesto sudije, a juče ili ovih dana je postala pomoćnik ministra pravde? Ne može se tako raditi. Pravnici ustavnog prava imaju već problema sa načinom pisanja određenih zakona i predloga i kada se održavaju seminari i savetovanja osnovni problem je što se mnogi od usvojenih zakona, ali oni ovde prolaze kroz jedan, kada je u pitanju pozicija i oni koji podržavaju Vladu, nekritičan pristup prema tim zakonima, što ne mogu da se primenjuju u praksi i ovde je Ustav bio potpuno precizan. Šta je rekao za Ustavni sud? Nabrojao je u članu 167. šta su nadležnosti Ustavnog suda i na kraju tog člana rekao – Ustavni sud obavlja i druge poslove predviđene Ustavom. Nema mogućnosti drugim zakonom, iako smo u Zakonu o Ustavnom sudu određen broj nadležnosti dodali Ustavnom sudu. Ali, još veća katastrofa i još veće poniženje jeste ono što stoji u obrazloženju ovog zakona, znači, Zakona o izboru sudija i kaže se u izveštaju Evropske komisije o napretku Srbije za 2010. godinu, u delu koji se odnosi na pravosudni sistem, istaknuto je da neki aspekti nedavno sprovedenih reformi izazivaju ozbiljnu zabrinutost. Ovo predlagač zakona, Vlada i Ministarstvo pravde, koje u ime Vlade zastupa ovaj zakon, kaže – postupak izbora sudija izvršen je na netransparentan način, čime je ugroženo načelo nezavisnosti sudija. Mi smo upravo u decembru prošle godine ukazivali na to. Sve činjenice i sva saznanja koja smo konkretno znali i imali iz prakse, mi smo ukazivali na to. Tada ste tvrdili, gospođo ministar, i predsednik Visokog saveta sudstva, kako tu nema nikakvih problema, kako imenovanje odnosno izbor sudija nije bio izmešten iz Visokog saveta sudstva i prenet u centrale političkih stranaka. Evo, sad sami kažete da jeste i nema bolje argumentacije i nema boljeg dokaza o nesposobnosti ovog režima od ovoga što ste vi napisali u obrazloženju ovog zakona. Visoki savet sudstva koji je sproveo ovaj postupak radio je u privremenom sastavu. Otkuda sad u privremenom sastavu kad ste tvrdili da je sve u redu? Sudijama nije data prilika da budu saslušani tokom postupka, a nisu im data adekvatna obrazloženja za odluke o prestanku dužnosti. Podelili ste cirkularno pismo samo onima koji nisu izabrani bez ikakvog obrazloženja. Sada kažete nije im dato obrazloženje i to je način zbog čega, navodno, ponovo pokušavate da razrešite te probleme. Nije to više moguće. Sudije koje nisu ponovo izabrane mogle su da ulože žalbu samo Ustavnom sudu, a ovaj sud nema dovoljno kapaciteta da u potpunosti razmotri ove žalbe. Ustav Republike Srbije je rekao tačno da Ustavni sud Srbije ima 15 sudija. Dugo vremena nije bilo Ustavnog suda Srbije, pa je radio u krnjem sastavu, radio je sa 10 umesto 15. Mi sada imamo 15 izabranih sudija. Da ne kažemo kako se do njih došlo na način predviđen Ustavom i tu ne mogu i kad bih hteo da istaknem neku ozbiljnu primedbu. Znamo ko su nam bili predlagani za sudije Ustavnog suda, što ne znači da tamo nema izuzetno kvalitetnih sudija, ali kaže se nema kapaciteta da rešava o ovim žalbama. Šta to znači? Nema dovoljan broj, a vidite da imamo tačno 15 sudija koliko je naš Ustav i predvideo. Da li neko sumnja u stručnost sudija Ustavnog suda? Da li oni ne žele da rešavaju ovaj problem? Da li bi ga rešili drugačije nego što će to da uradi sada novi stalni Visoki savet sudstva ili je nešto treće u pitanju? Zaista bilo šta da je, ne sme se na ovakav način odnositi prema jednoj grani vlasti koja treba da obezbedi vladavinu prava. A vladavina prava je temelj poštovanja Ustava i temelj za koji se svi mi ovde zalažemo. Imajući u vidu primedbe, dalje se u obrazloženju kaže – u navedenom izveštaju, to je jedan od uslova daljeg napretka Republike Srbije u procesu evropskih integracija, neophodno je izvršiti preispitivanje odluka koje je doneo prvi savet Visokog saveta sudstva u postupku opšteg izbora sudija. Da li će jednog dana za sve propuste koji su napravljeni prilikom ove reforme i prilikom izbora nosilaca pravosudnih funkcija biti odgovoran taj Visoki savet sudstva koji je imao privremenu misiju? Ne zaboravite, gospođo ministar, da ste vi po funkciji član i da ćete biti sada ponovo član u novom Visokom savetu sudstva. Da bi se stvorile zakonske mogućnosti za takvo preispitivanje, potrebno je izvršiti izmene i dopune Zakona o sudijama kojima bi se dalo ovlašćenje stalnom sastavu Visokom savetu sudstva da preispita odluke prvog sastava Visokog saveta sudstva i utvrdi postupak za preispitivanje. Tvrdili ste i na posebnoj sednici koja je ovde organizovana, da je sve urađeno u skladu sa zakonom i da nije bilo nikakvih propusta. Otkud odjednom za samo par dana da to više nije tako? Takođe, predmeti Ustavnog suda po žalbama, odnosno ustavnim žalbama se okončavaju i ustupaju Visokom savetu sudstva na ponovno odlučivanje, čime se prevazilazi primedba data u izveštaju, u pogledu kapaciteta Ustavnog suda za rešavanje u navedenih slučajevima. Zakon je u potpunosti rađen u saradnji sa predstavnicima Evropske komisije i Venecijanske komisije, Saveta Evrope, koji su o njemu dali pozitivno mišljenje. Ovo što vam je dao Savet Evrope, što vam je dala Venecijanska komisije, to su vam poslanici SRS govorili 2008. godine kada su ovi zakonski predlozi bili na dnevnom redu, kao što smo govorili prošle godine u decembru, kada je bio izbor nosilaca pravosudnih funkcija. To vama tada nije bilo važno. Nije vam bilo važno i učinilo vam se, gospođo ministar, da lažna podrška koju imate u DS može da dovede do kvalitetne i uspešne reforme pravosuđa. Dobro znate da nije. Gde su danas i zašto vam danas ne priznaju one greške i onu odgovornost koju lično treba da podnese DS i, objektivno, i vi kao ministar pravde? To je vaš izbor i vi ste se opredelili za to. Možda je ipak trebalo više da ostanete u struci, a manje u politici. Pravo na pravično suđenje ne može da obezbedi ovaj sud. Na osnovu ovakve reforme pravosuđa imaćemo sve veći broj zahteva građana države Srbije koji će se obraćati Međunarodnom sudu. Hoće li jednom, konačno, za pogrešne sudske odluke materijalno odgovarati oni koji su doveli do takvih odluka, odnosno one sudije koje su donosile takve odluke? Sve dok ne bude taj princip zaživeo, imaćemo jedan neodgovoran odnos. Tvrdim i sada da smo imali mogućnost da izaberemo najbolje i najkvalitetnije sudije, ali izgleda da nekome nije bio cilj to. Otkud sada, svaki dan, a posebno ovih zadnjih sedam dana da mnogi od onih sudija koji nisu izabrani, a onda je neko uporno tvrdio da nisu bili dostojni i nisu bili stručni, ili neki drugi razlog, odjednom su postali najbolji i mogu da obavljaju i neke druge funkcije? Pored prava na pravično suđenje, da li je Evropska komisija ili Venecijanska komisija rekla nešto za mandate SRS koje im je neko ukrao? Očigledno je da ta poslanička grupa ne uzima samo mandate od SRS, u poslednje vreme je počela i od nekih drugih političkih stranaka, ali mi vodimo računa da sačuvamo svoje. Hoćemo uvek da sačuvamo volju građana Srbije i da radimo samo i isključivo u njihovom interesu, pa kada je u pitanju i reforma pravosuđa.
Narodni poslanik Mirko Munjić ima reč. Izvolite. Imate još 29 minuta, samo da znate.
Dame i gospodo, gospođo ministre, zakon o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala ima za osnovni cilj, kao što smo videli, da zaposleni iz člana 3. i 4. osnovnog zakona, uz njihovu saglasnost, kao što je to bilo i u osnovnom zakonu, ali i zbog, kako vi sada kažete u ovim izmenama i dopunama, potrebe službe, bez njihove saglasnosti mogu biti upućeni na rad u posebno odeljenje. Takođe, predviđate ovim izmenama da protiv ovog rešenja o upućivanju na rad u posebno odeljenje ovi zaposleni mogu izjaviti žalbu vama, nadležnom ministru za pravosuđe, s tim što ta žalba, kao što to predviđate ne odlaže izvršenje ovog rešenja. Postalo je jasno da zaposleni u ovom posebnom odeljenju nisu u mogućnosti da na adekvatan način, kako se to od njih traži, obave određene poslove, te je zato potrebno da se i bez njihove saglasnosti, upućuju u ovo posebno odeljenje. Smatram da postaje sve jasnije, gospođo ministre, da će alternativa hapšenja Ratka Mladića i Gorana Hadžića, u smislu pritisaka na Srbiju, biti – pod jedan organizovani kriminal i pod dva tzv. visoka korupcija. To će biti ono što će biti predmet pritisaka u narednim godinama. Obzirom koliko je organizovani kriminal i ta tzv. visoka korupcija uzela maha u državi Srbiji, smatram da će u jednom kontinuitetu jedan dugi niz godina od sada pa nadalje to biti prilika da međunarodna zajednica na vas vrši određene pritiske. Po mnogim istraživanjima, organizovani kriminal i ta visoka korupcija, dakle, Srbija je na dnu u Evropi. Samo Albanija i BiH po nekim istraživanjima imaju veći stepen korupcije od države Srbije. Šta nam govori izjava ministra unutrašnjih poslova Ivice Dačića, da je u ovoj godini uhapšeno više onih koji su učinili dela korupcije i dela organizovanog kriminala nego za poslednjih pet godina zajedno? Ova izjava govori nam prvo da su korupcija i organizovani kriminal ušli u sve pore ovog društva, dalje, da se ova hapšenja odnose uglavnom na tzv. sitne korupcije, kao što su određena podmićivanja u zdravstvu, u policiji, opštinskim upravama itd, da se ostavljaju po strani generatori tzv. visoke korupcije, a to su političke stranke, a posebno političke stranke na vlasti. U ovoj državi ima se utisak da se na jedan perfidan način predlaže donošenje zakona i da se ti zakoni ovde izglasavaju i donose, ali pod uslovom da imaju određene propuste u tim zakonima, propuste koji se rade, rekao bih, po narudžbini određenih moćnika, kako to njima u određenom političkom trenutku odgovara. Da se zadržimo još malo na ovim hapšenjima povodom krivičnih dela korupcije i krivičnih dela organizovanog kriminala. Hapse se uglavnom sitni kriminalci. Šta onda znači, gospođo ministre, izjava tužioca za organizovani kriminal Miljka Radosavljevića da u državi Srbiji jednostavno niko neće biti zaštićen? Očigledno se radi o jednoj deklarativnoj izjavi koja apsolutno nema uporište u praksi. Kada vi, gospodo iz Vlade, nameravate progon onih zaštićenih iz oblasti tzv. visoke korupcije? Da li su tačne ocene stručnjaka o tzv. doziranom hapšenju, odnosno hapšenju u određenom političkom trenutku i prema određenim i jasno definisanim i postavljenim potrebama? Da li vi to prepisujete hrvatski model? Znate, oni su počeli sa hapšenjem visokih državnih funkcionera onda kada im je to jednostavno međunarodna zajednica naredila ili dala nalog, dakle, kada su dobili jasan signal da su za jedan ili dva koraka bliži ulasku ili nekim pregovorima sa EU o ulasku u EU. Dakle, počnite sada sa hapšenjem visokih državnih funkcionera. Oni su to uradili. Da li vi prepisujete istu ovu praksu, pa će u stvari do hapšenja hrvatskih Sanadera doći u tako jednom političkom momentu kada vam to međunarodna zajednica jasno bude dala do znanja da treba da počnete da radite i kada vam kažu da za to postoji politički trenutak zbog toga što ste i isto kao i Hrvatska za jedan korak bliže EU? Da li će to biti tada? Postavlja se logično pitanje – šta je u stvari cilj izmena Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivično delo organizovanog kriminala? Zbog nedostatka radnika u posebnim odeljenjima za izvršenje kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala, a zbog potreba službe, neko može i bez svoje saglasnosti na određeni period da se premesti u ovo odeljenje. Ali, tu, gospođo ministre, ima određenih kontradiktornosti. Sada ću vam reći i kojih. Svojevremeno je predsednik države u jednom svom obraćanju kazao da se Srbija nalazi, pokušaću to da citiram, u središtu organizovanog kriminala, a da policija s tim u vezi odlično radi svoj posao. On je to otprilike ovako rekao – ako je to tačno, a tačno je da se Srbija nalazi u središtu organizovanog kriminala, to svi pokazatelji i govore, onda je logično da se u tom središtu organizovanog kriminala sve kuva. Postavlja se jedno takođe logično pitanje, gospođo ministre – gde je tu centar tog središta organizovanog kriminala? To je vrlo važno pitanje, sada ću vam reći zbog čega. Da li je to Beograd ili je to možda periferija? Središte organizovanog kriminala, mislim da ćemo se svi složiti sa tim, ipak je Beograd. Ako je to Beograd, zašto onda dileri droge ispadoše najveći dileri droge u Aranđelovcu, u Topoli, u nekim mestima na periferiji Srbije, na jugu, na severu itd, kad svi znamo da je u stvari centar heroinske mafije u Beogradu, da se najviše droge distribuira u Beogradu i da je tu u stvari centar tog organizovanog kriminala? Zašto Beograd postade periferija? Kako to da Zrenjanin dobi status centra građevinske mafije, a u Beogradu je državni budžet, gospođo ministre, da vas samo podsetim, državni budžet Republike Srbije je na samo nekoliko stavki koje vam mi stalno spočitavamo, s pravom, dakle, kada su u pitanju "Luka" Beograd, kada je u pitanju Poslovni centar "Ušće" itd. oštećen za nekoliko milijardi dolara? Kako to ponovo Beograd postade periferija, a ne središte i te građevinske mafije? Da li je i to u vezi sa nekom decentralizacijom ili se i ovde u stvari čeka signal međunarodne zajednice, pa da počne procesuiranje krupne ribe? Ako je to tačno, ako je tačno da se čeka signal međunarodne zajednice, kada vam međunarodna zajednica da nalog da treba da počnete procesuiranje i hapšenje određenih tajkuna, određenih političkih, ekonomskih moćnika, onda u stvari će trebati mnogo više radnika u posebnom odeljenju za izvršenje kazne zatvora za organizovani kriminal, mnogo više radnika nego što ih sada ima, mnogo više radnika nego što ste vi predvideli izmenama i dopunama ovog zakona, ali smatram da vi kao Vlada zaista nemate ni političke volje, ni dovoljno kapaciteta da ovo učinite. Nemate političke volje, to je svima jasno, da uđete u obračun sa tim krupnim zverkama, sa tim velikim zverkama, političkim i ekonomskim, koje stoje u središtu ove mafije. To je ono što svi mi, a posebno građani Srbije traže od ove Vlade. To je ono što svi zahtevaju u ovom trenutku jer siguran sam da i građani Srbije jasno znaju i osećaju ko je u središtu problema. Vi, kao Vlada koja se deklarisala na početku svog mandata kao socijalno odgovorna Vlada, zaista nemate ni političke volje ni kapaciteta da to učinite. Zato SRS, normalno, neće glasati za predlog ovog zakona.
Narodni poslanik Vjerica Radeta nije tu. Petar Jojić ima reč. Izvolite.
Gospođo predsedniče, gospođo ministre, u svakoj pravnoj državi ministar pravde je treći čovek u državi, posle predsednika države i šefa države i posle premijera, predsednika Vlade, ministar pravde je treći čovek. Vi, gospođo Malović, imate prava, ali imate i velike obaveze. Bojim se da je ovo preveliki zalogaj za vas, da ćete moći da sprovedete reformu pravosuđa, koja bi ovom društvu i Srbiji u ovom trenutku i u kriznim i prelaznim periodima odgovarala. Vi ste u poslednjoj godini od izvršene te reforme i izbora i reizbora sudija imali i poruke stručne javnosti. Dakle, imali ste poruke i kritike stručnih ljudi iz pravosuđa, sa fakulteta i pravnika koji rade na drugim mestima i u drugim institucijama. Najveća kritika koja se upućuje Vladi Republike Srbije jeste kritika javnosti upućena od strane građana. To je kritika koja se ne može zaobići, to je kritika koja ukazuje i opominje da se u oblasti pravosuđa mora učiniti korak napred. Ova reforma bojim se da je nedovoljna, da je pogrešna i neuspešna. Malo se dalo, izgubilo se vremena, a mnogo se potrošilo. Gospođo Malović, za ovu moju tvrdnju, podsećam vas vi ste ovih dana, odnosno Vlada u čijem sastavu ste vi kao ministar, dobila je na stotine i stotine pitanja od Saveta Evrope, u kojima se traži da date određene odgovore kada je u pitanju pravosuđe u Republici Srbiji. Tu su brojna pitanja na koja verujem i očekujem da treba dati realno i tačne odgovore kakvo je stanje, ništa ne šminkati, ništa ne prikrivati, već to treba zaista izneti, pa neka EU i Savet ceni. Nikada se ne bih usudio da izlazim u javnost i da se hvalim da sam zadovoljan kako sam izvršio reformu pravosuđa, kad je ona tek na početku. Ovo je jedno ništa što se do sada radilo. Vi ste videli da su sve institucije i u državi, i iz Saveta Evrope i drugih međunarodnih organizacija uputile brojne primedbe koje treba da se otklanjaju u praksi. Kada je u pitanju ovaj zakon koji se odnosi na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala, Gospođo Malović, vi, evo, imate podatke i statistiku - zatvori u Srbiji su pretrpani. Da li je to posledica demokratskog društva? To je sada stvar ocene građana Srbije i stručne javnosti. Samo bih vas zamolio, godinama se pričalo da će se praviti novi zatvor u Pančevu. Novi zatvor u Pančevu je neophodan. Naime, sadašnja zgrada je sagrađena 1804. godine, ona ne zadovoljava ni po kakvim kriterijumima. Ti ljudi žive u neuslovnim prostorijama. Tamo je sada po kapacitetu tog zatvora predviđeno po svetskim standardima 80 zatvorenika i pritvorenika da može da boravi u prostorijama tog zatvora u odnosu na broj kvadrata koliko ima ovaj zatvor. Sad ih ima 160, a treba da bude 80. Znate kad je bila ona akcija "Sablja", izlaze ljudi iz zatvora i kažu – e, sad neka mi neko kaže da je čamovina meko drvo. Pa nisu imali gde da leže, ležali su na daskama na patosu. Zatvori su pretrpani. Kaznena politika je katastrofalna. Sada se takmičimo u Evropi i u svetu kako ćemo mi da rešimo pitanje kriminala, korupcije i krize, da izričemo samo stroge kazne. Pratim uporedno pravo, obradio sam 11 država Evrope i članica EU. Moram da vam kažem, stanje je u našoj državi poražavajuće po tom pitanju i kada je reizbor sudija imate hrabrosti, to cenim, ali mislim da se pošlo veoma nedovoljno spremno i uleteli smo u jednu zamku da nam svi sa strane kažu da smo mi u Srbiji izvršili praktično "seču knezova". Kada su u pitanju zatvori, zaposleni imaju niske lične dohotke. Loši su uslovi u zatvorima. Imate u Pančevu lokaciju koja je već godinama bila predviđena da se uradi novi zatvor. Razmislite o tome, jer se zatvor nalazi usred centra grada, gde je šetalište i, tako reći, pančevački korzo. Toliko o tom zatvoru. Gospođo Malović, kriterijumi za reizbor i izbor sudija nisu bili adekvatni. Tri kriterijuma su osnovni – stručnost i znanje, dostojnost i uspeh na rešavanju predmeta ili uspeh na fakultetu. Gospođo Malović, da li znate da se u Engleskoj postaje sudija u 52. godini? Da li znate da do 52. godine sudije prolaze sve one poslove i sve institucije da bi se naučili da budu sudije, jer su sudije ljudi koji treba da dele pravdu, u koje građani treba da imaju i osećaju pravnu sigurnost. Nažalost, gospođo Malović, vi ste u Viskom savetu sudstva. Kako je moglo da vam promakne da čovek koji je studirao devet godina sa ocenom sedam da bude izabran za sudiju ili sa ocenom šest? Da li je to politička stranka u pitanju? Da li je to politička podobnost, da li je naše pravosuđe bačeno u političku arenu? Lično mislim da jeste. Ne može u Engleskoj da bude sudija dok ne završi fakultet "Oksford" ili "Kembridž". Kod nas može da bude i diplomirani pravnik sa šesticom, da je godinu dana ili dve imao iskustva u samostalnoj trgovinskoj radnji, da je nekoga zastupao i da bude sudija. Gospođo Malović, proverite u vašoj statistici, dok sam bio u Ministarstvu pravde Srbije, imao sam takav slučaj. Čak istog dana biran za sudiju i istog dana biran za predsednika suda, što je bilo katastrofalno. Ti kriterijumi nisu poštovani. Ako hoćemo da izvršimo reformu pravosuđa, ako hoćemo dobre kadrove, političke stranke da dignu ruke od vašeg ministarstva. Moram da vam kažem, proučavam međunarodno pravo, evo ustav Nemačke, koji propisuje na koji način se biraju sudije i uloga ministra pravde. Imao bih više poverenja, ali u tom slučaju ima veću odgovornost ministar pravde da predlaže da se biraju sudije, ali bih bio pristalica da se sudije biraju u parlamentu. Zašto? Visoki savet sudstva je proglasio svoj poslovnik kao tajnu, svih podataka. Posedujem jednu odluku o čuvanju tajnosti podataka koju je doneo VSS 28.10.2009. godine u kojoj se kaže – članovi pravnog saveta VSS i lica prisutna na sednicama Saveta dužni su da podatke, saznanja, izmeta mišljenja i zauzete stavove do kojih dođu prilikom razmatranja i izbora kandidata koji su podneli prijave na oglas za izbor sudija i sudova opšte i posebne nadležnosti u RS, službeni glasnik taj i taj, predstavljaju službenu tajnu. Ne može to. Sa ovim se ne slažem, niti se sa ovakvim načinom slaže SRS. Podaci ne mogu da budu tajna. Čak, evo ako sada zatražim, postavim u smislu Poslovnika i Ustava i zakona Narodne skupštine pitanje VSS, dostavite mi sve zapisnike o odlukama o neizabranim sudijama i tužiocima, hoćete dostaviti, hoće li to za mene kao narodnog poslanika ili predsednika Skupštine sutra biti tajna? Ne može da bude tajna. Drugo, kako je to moguće sada da se ove žalbe ustavne pretvore u prigovore? Da li čovek ima pravo, koji se obratio tom Ustavnom sudu, da očekuje odluku Ustavnog suda? Vi, gospođo Malović, zaobišli ste član 36. Ustava RS, do ovoga ne bi došlo, ovoga skandala. Da li su članovi Visokog saveta sudstva poštovali član 36. stav 2, koji kaže – svako ima pravo na žalbu ili drugo pravno sredstvo protiv odluke kojom se odlučuje o njegovom pravu, obavezi ili na zakonom zasnovanom interesu. Zar nije interes čoveka, hiljadu ljudi skoro, koji su ostali bez posla, zar nije njihov interes bio da dobiju pre svega pravo na žalbu? I to da se dogodi sudijama, gde je Visoki savet morao imati na umu i to – da su te sudije stručne i sposobne da se suprotstave i da idu do Strazbura. I da li, gospođo Malović, znate, a verujem da znate, da broj žalbu ustavnih u Strazburu je ravan sada broju stanovnika RS. Idemo u tom pravcu i u tome smeru. Dakle, greška je bila – zašto se sudijama nije dalo pravo na žalbu? Sada imate ustavnu žalbu, a imate i žalbu u ustavnom sudu. Dve žalbe imate sada prema Ustavnom sudu. Molim vas, o prigovoru treba ponovo da rešava: ko? Ukinimo sudovima, brate mili, neka sude sudovima i u prvom i u drugom stepenu istog sastava i iste vrste. Neka sudi Krivični sud, osnovnog suda za krivična dela, neka rešava žalbe taj isti sud, a ovo je nemoguće da VSS ponovo preuzima drugostepenu odluku drugostepenog organa. Mislim da je to greška. O tome se malo vodi računa. Gospođo Malović, kad bih poverovao u taj vaš reizbor i reformu, vi doduše niste bili dugo ministar, vi ste par godinaministar pravde, hrabro se zaista odnosite i pokušavate da neke poslove i organizaciju izvršite, ali ne možete sami. Imate mnogo prepreka, a imate mnogo i neznalica, onih oko vas koji vas okružuju i učestvuju u toj proceduri. Ima i onih koji to rade iz svog interesa. Kako je moguće da Kuzeljević Milorad iz sela Stublo, opština Čajetina, vodi još uvek postupak od 1991. godine u predmetu P250/91, pa su se ti predmeti kretali od opštinskog suda do okružnog suda i nazad. Možete misliti, taj predmet je dobio deset novih predmeta, a radi se o jednom predmetu. Kako je to moguće? Jedan porodica iz Nikojevića 33 godine je vodila parnicu. Gledam sada kako je to u Francuskoj, Nemačkoj, Italiji, SAD, Škotskoj, Velsu i u Švajcarskoj. Gde smo mi, kao rešavamo predmete, kao naše sudije rešavaju predmete, ko ih kontroliše, ukidajući predmet, preinačeni predmet i potvrđena odluka. To mora da se raščisti jednom i više ne može biti merilo, i učinak da mu se meri ako mu je ukidana pet puta presuda, i pet puta menjan broj. Ispada da je on u jednom predmetu za smetanje poseda, on imao pet parnica i pet predmeta rešeno, a to apsolutno nije prihvatljivo. Brojne su primedbe koje su upućene od brojnih organizacija na reformu pravosuđa, ali se nije vodilo računa ni o političkim prilikama i okolnostima, i borba za supremaciju parlamenta, borba za nezavisnost pravosuđa, pojam i elementi postavljenja, napredovanje, raspoređivanje, trajnost sudske službe, materijalni status, fizička sigurnost, imunitet sudija, disciplinska odgovornost. Kada smo kod te odgovornosti, da je donet ranije odgovarajući dobar zakon, da li znate kakav bi bio red u pravosuđu? Ne bi nam se sudije šetale po pijacama i prodavnicama za vreme radnog vremena, nego bi radio svoje predmete. Mi nemamo ni kontrolu sudstva u okviru sudstva. Mi nemamo odbor odgovarajući, niti inspekciju za kontrolu šta rade sudije i sudovi po sudskom poslovniku. To je ono što treba menjati. Kada je interna nezavisnost, gospođo Malović, da li znate da je jedan sudija skoro doneo jednu odluku i da se umešao predsednik suda i rekao – da li vi znate šta ste rekli na Kolegijumu suda, gde to sme da ide u odluku za izuzeće? To je krivično delo. Drugo, vi ste se poradovali da je reforma mreža sudova. Mreža sudova je katastrofa na štetu poreskih obveznika. Zašto je ta mreža sudova loša? Ogromni materijalni troškovi na putovanja. Drugo, doveli smo ljude koji sude iz manjih sudova gde je bilo pet sudija u jednom manjem mestu koje ima deset hiljada stanovnika i oni sada sude za najteža krivična dela, a tamo su sudili za krađu kokoški, krađu bicikala i šumsku krađu. To je problem što se ne vodi računa.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa koji nisu iskoristili pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) Imate još pet minuta, gospodine Spasojeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, poštovani građani Srbije, na kraju ove rasprave koja je imala ovakav epilog kakav je imala, s obzirom na velike propuste kod zakazivanja ove sednice i nemogućnosti da se neke stvari uz amandmane poprave, reći ću da sam sa zakašnjenjem dobio izvanredne predloge Društva sudija, sa kompletnim činjenicama i apelovanjem šta treba promeniti i kako treba poboljšati ovaj zakon, a s obzirom na proceduru i Poslovnik, nema mogućnosti da se podnese nijedan amandman, ali ima odličnih rešenja. Ovom prilikom bih apelovao na ministra da obrati pažnju na primedbe Društva sudija koje su veoma korektne i veoma stručne. Naravno, na kraju ove diskusije, osvrnuću se još jednomna ono što je glavni problem kod ovakvih predloga izmena i dopuna zakona koji imamo danas na dnevnom redu. Gospođo ministre, dvostepenostmora da se obezbedi, jasno je, evo i kolega Jojić je ukazao na nešto što sam želeo da ukažem, VS koji odlučuje o izboru po prigovoru ne bi mogao ponovo da odlučuje, dati dobar primer ako imate prvostepeni sud koji je doneo odluku, žalbu podnosite nekom u drugom stepenu, a nikako onome ko odlučuje o tome, ko je već odlučio o tome. Sve kolege i šefovi poslaničkih grupa i diskutanti su ukazali na, praktično, sve ono što je problem kod ovog zakona. Mislim da ima ovde prostora i da malo obratite pažnju u svom dvorištu. Jednostavno, evidentno je da su u sprovedenom postupku načinjene i brojne povrede postupka, koje se odnose na nepotpuni, neodgovarajući sastav Visokog saveta sudstva, mislim na onaj prvi trenutak kada je masa sudija izabrana, on je kompletiran tek na kraju, pristrasnosti, sukob interesa njegovih članova. Ne bih želeo poimenice da pominjem, složićete se verovatno tu sa mnom. Zatim, veliko prisustvo tajnosti, a sigurno da je interes i ove skupštine i svih učesnika u donošenju ovih zakona da bude sve transparentno, što je bila i određena primedba Evropske komisije, nedostatak raspravnosti u tom postupku, primena neobjektivnih, nerazrađenih i nepouzdanih kriterijuma i merila, povreda načela pravne sigurnosti, načela ne bis in idem i reformation in peius, zabrana diskriminacije. Dakle, treba razmisliti, eventualno, kada se bude odlučivalo o tom samom sastavu Visokog saveta sudstva, jer i kada smo donosili zakon rekli smo da je možda previše gomilanja funkcija na jednom mestu. Istovremeno imamo i predstavnike parlamenta, imamo predstavnike Ministarstva pravde, što u principu i jeste u redu, ali sigurno da i stručna javnost, same sudije moraju da budu više zastupljene prilikom određivanja kriterijuma. Naravno, dosta je imalo problema i u tome da se nisu dovoljno merili kriterijumi samog vrednovanja rada pojedinačnih sudija, naravno za to je bilo potrebno i određeno vreme, nažalost više puta sam ukazivao, između ostalog, kada sam i pomenuo biologiju, mislio sam na normalno odlaženje ljudi u penziju. Mislim da je tu imalo prostora i sigurno da bi jedan ovakav zakon bio i reforma pravosuđa učinjena na jedan način koji bi zadovoljio građane Srbije.
Reč ima ministarka Snežana Malović.
Poštovana predsednice, dame i gospodo uvaženi narodni poslanici, želim da se zahvalim svim narodnim poslanicima koji su učestvovali u ovoj današnjoj raspravi. Mislim da je ovo još jedan način na koji mogu da se otklone sve sumnje ili nedoumice koje postoje vezano za reformu pravosuđa. Ovom prilikom bih iznela svoj stav, barem iz ove današnje diskusije sam videla da dosta diskutanata u stvari ne shvata šta je reforma pravosuđa. U velikoj meri reforma pravosuđa se svela na opšti izbor i zato ću se složiti sa nekim narodnim poslanicima koji su izneli ovde svoj stav da je u stvari reforma pravosuđe shvaćena kroz dijalog vezan za neizabrane sudije. Reforma pravosuđa je nešto mnogo šire od postupka opšteg izbora. Postupak opšteg izbora može da predstavlja preduslov za dalje sprovođenje reforme, ali pod reformom se podrazumeva izmena procedure, kako izmena procedure u parničnim, tako i krivičnim postupcima ili izvršnim postupcima. Ministarstvo pravde je dosta na tome radilo i radiće i dalje. Ovde je pomenut i Zakon o izvršenju i duboko sam uverena da će se on tokom januara naći na dnevnom redu parlamenta, a mi kao Vlada pokušaćemo da taj predlog zakona utvrdimo možda već i u toku sledeće nedelje, tako da će parlament imati dovoljno vremena da ga sagleda pre nego što bude započela rasprava. Zatim, pod reformom pravosuđa podrazumeva se i promena organizacije rada. Pod organizacijom rada ne podrazumeva se samo promena mreže sudova, već postupanje unutar samih sudova. Čini mi se da smo dosta i na tom polju radili. Nedavno je pušten u rad program za automatsko vođenje predmeta. Reći ću vam da smo dobili međunarodno priznanje za izradu tog portala unutar sudova. Ono što takođe potpada pod reformu pravosuđa, što je možda najteže uraditi, ali je naš cilj kome težimo i duboko sam uverena da ćemo ga dostići, to je promena svesti. Mi smo ipak zemlja u tranziciji i mnoge stvari ovde treba prilagoditi prelasku sa jednog društvenog i državnog sistema na drugi. Osnovni ciljevi koje smo postavili u reformi pravosuđa su podizanje efikasnosti, intenziviranje borbe protiv organizovanog kriminala i korupcije i jačanje investicija kroz privredno sudstvo. Neću da kažem da smo te ciljeve sada već dostigli, ali bih rekla da smo na dobrom putu da te ciljeve dostignemo. Kada je bila organizovana tematska sednica ovog uvaženog doma iznela sam vam rezultate koji postoje na nivou privrednog sudstva i rezultate koji postoje na nivou višeg suda u Beogradu, gde je koncentrisan najveći broj krivičnih postupaka. Slažem se da u određenim sudovima je možda došlo do zastoja, ali duboko sam uverena da ćete se složiti sa mnom da efikasnost ne možemo sagledavati kroz rad jednog suda, već moramo sagledavati na nivou svih sudova u Srbiji. Vrlo rado ću biti otvorena za sve kritike ilisugestije i tamo gde postoje problemi kao ministar pravde ću se založiti da ih rešavamo. Ove izmene zakona nisu rezultat samo kritika koje je Evropska komisija iznela, iako se možda to steklo kroz moj govor. Nismo mi sa Evropskom komisijom počeli da razgovaramo tek pošto je obelodanjen ili objavljen izveštaj o napretku za Srbiju, koji je usledio u novembru ove godine. Sa Evropskom komisijom mi jako dugo razgovaramo. Imali smo nekoliko sastanaka, kako ovde u Beogradu, tako i u Briselu. Bilo je poznato i široj javnosti da je bila organizovana radna grupa koju su činili predstavnici Ministarstva pravde, sa jedne strane, zatim Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, a sa druge strane su bili predstavnici Evropske komisije. Bilo je nekoliko pisama koje smo dobili od komesara Filea. Ovde je citirano jedno i pokušala sam da citiram drugo, gde se vidi jedan interaktivni dijalog između naših organa i Evropske komisije i rekla bih da su u svemu tome percipirani napori koje preduzimamo da pitanje reforme pravosuđa u svim svojim segmentima zatvorimo. U ovom zakonu imali ste prilike da vidite da se rešavaju dva pitanja. Jedno pitanje je sastav VSS i Državnog veća tužilaca i način kojim smo predložili da se može steći status kandidata za izbornog člana VSS rekla bih da otklanja svaku nedoumicu ili sumnju u bilo kakvu mogućnost politizacije. Govorim o sumnji, ne govorim o stvarnom postupanju. S druge strane je uređen postupak preispitivanja odluka. Kao član VSS i Državnog veća tužilaca sam potpuno sigurna u odluke koje smo donosili. Tim odlukama se ponosim. Neću da kažem da nije bilo propusta ili grešaka, živ čovek greši i potpuno je nemoguće tvrditi da ste bezgrešni i da niste napravili greške. Da li te greške mogu da se otklone? Mogu. Kao što sam rekla, odluke smo donosili u skladu sa savešću, u skladu sa propisima koje smo imali pred sobom i kao član VSS nemam problem, a duboko sam uverena i ostali, da se te odluke preispitaju kroz postupak koji je predviđen zakonom. Naravno, zakon daje opšta načela za taj postupak. Detaljnije mora da se uredi taj postupak u okviru Pravilnika o kriterijumima i merilima. To je dokument koji je, s jedne strane, procesnog karaktera, s druge strane materijalnog karaktera i taj dokument ćemo uraditi u saradnji sa predstavnicima Venecijanske i Evropske komisije. Očekujem da počnemo na tome da radimo već tokom januara. Svesna sam da je ovaj zakon po hitnom postupku došao na dnevni red, ali sam uverena da ćete imati razumevanja za tu hitnost, obzirom da VSS i Državno veće tužilaca mora da se formira i tek po formiranju stalnih sastava kreće postupak preispitivanja. Ovde su pomenute i primedbe ili predlozi koje je Društvo sudija iznelo. Moram da vam kažem da sam imala u vidu taj dokument, jer je poslat kako Ministarstvu pravde, tako i Venecijanskoj komisiji i mi smo ga imali na stolu kada smo razmatrali odredbe zakona koje se danas nalaze pred vama. Bilo je postavljeno pitanje vezano za predsednike sudova. O tome ćemo u razgovoru sa Evropskom komisijom odrediti kada će se predsednici sudova birati, da li će to učiniti stalni ili sadašnji sastav VSS. Na kraju, želim još jednom da istaknem da korake koje preduzimamo, ne preduzimamo zbog toga što je to naša puka obaveza u procesu evropskih integracija, preduzimamo radi građana Srbije, jer sve ono što mi radimo, u krajnjem slučaju, treba da se reflektuje na građane Srbije, a da li ćemo to postići ili ne, sami građani će dati svoj sud. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem ministarki Malović. Nažalost, gospodine Jojiću, ne bih mogla da vam dam reč, po Poslovniku ne mogu. Zaključujem zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora za krivična dela organizovanog kriminala, Predlogu zakona o izmenama Zakona o uređenju sudova, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudijama, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Javnom tužilaštvu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Visokom savetu sudstva i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Državnom veću tužilaca. Rad ćemo nastaviti sutra u 10.00 časova, raspravom o Predlogu zakona o budžetu.