Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 90 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike daubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 117 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: dr Dijana Vukomanović, Dubravka Filipovski, Mladen Grujić i prof. dr Vladimir Marinković. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o: PREDLOGU ZAKONA O ORUŽJU I MUNICIJI. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuju: dr Nebojša Stefanović, ministar unutrašnjih poslova, Milorad Todorović sekretar Ministarstva unutrašnjih poslova, Predrag Marić, pomoćnik ministra unutrašnjih poslova i načelnik sektora za vanredne situacije u Ministarstvu unutrašnjih poslova, Zorica Lončar Kasalica, načelnik Uprave za upravne poslove u Ministarstvu unutrašnjih poslova, Ivan Zarev, načelnik Uprave za preventivnu zaštitu u Sektoru za vanredne situacije Ministarstva unutrašnjih poslova i Miljko Simović, pomoćnik načelnika Uprave za upravne poslove Ministarstva unutrašnjih poslova. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici, kao i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Primili ste izveštaje Odbora za odbranu i unutrašnje poslove i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Povreda Poslovnika, dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti iz Ministarstva unutrašnjih poslova, gospodine Stefanoviću, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, smatram da je malopre povređen Poslovnik Narodne skupštine i to članovi 283. i 284. kada je narodni poslanik Zoran Živković, poštovana gospodo narodni poslanici, jedan od nas ovde, po 18. put za redom sprečen da uđe u veliku salu Narodne skupštine kako bi, poštovana gospodo i poštovana predsednice Narodne skupštine, učestvovao u raspravi o 17 amandmana koje je i sam podneo na predloge zakona o kojima danas raspravljamo u pojedinostima. Podsećam sve narodne poslanike da je gospodin Živković bio ministar unutrašnjih poslova Savezne Republike Jugoslavije, da bi njegovo učešće u ovoj raspravi i na osnovu tako stečenog iskustva značajno doprinelo kvalitetu naše rasprave, poštovana gospodo. Moram ovde da dodam još jedan argument, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, ja sam slušao vaš nastup jutros na Javnom servisu kada ste vi saopštili da će i ubuduće predsedavajući sednicom Narodne skupštine da odlučuje da li je neko upotrebio neprimeren termin, neprimerenu reč ili kovanicu i možda da udaljava sa sednice narodne poslanike, a ja sam se onda pitao i evo vas da pitam a ko će, poštovana predsednice, da reaguje na samovolju predsedavajućeg sednicom Narodne skupštine? Ja predlažem da to danas budete vi, da kažete predsedavajući je jednom pogrešio i da pozovete gospodina Živkovića da uđe u salu i da učestvuje u raspravi. Hvala.
Vaš predlog se odbija. Nije u skladu sa Poslovnikom. Povreda Poslovnika je uobičajena dok god teče kazna poslaniku Zoranu Živkoviću zbog izgovorene reči „stoko“ ili „stoko jedna“, nisam utvrdila da li je jedna reč ili su dve reči bile, iako su suprotstavljene jedna drugoj, jer ne postoji stoka jedna, a o tome možemo da otvorimo polemiku neki drugi put, tako da je kazna koja je izrečena vrlo primerena i kazna koju je kasnije utvrdio i Administrativni odbor je takođe odgovarajuća i sve je u skladu sa Poslovnikom. O ovome dalje nećemo razgovarati. Drago mi je da pažljivo slušate intervjue predsednika parlamenta. Da li želite da glasamo o povredi? (Ne) Narodni poslanik Marijan Rističević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 103, član 107. i član 113. u vezi izlaganja mog prethodnog uvaženog kolege prof. Pavićevića. Ja se slažem da je mera iz člana 113. drakonska, ali zbog te mere ne treba narušavati dostojanstvo Narodne skupštine tim pre što ja ne podržavam ovakve drakonske mere, posebno kada je upitanju moj kolega poljoprivrednik. Iz staleških, strukovnih razloga ja sam prinuđen da se zauzmem za prava, jer profesora ovde ima koliko hoćete, pa i uvaženi kolega Pavićević to može da potvrdi, ali nas poljoprivrednika ima veoma malo. Ja sam protiv takve drakonske mere, ali sam i protiv toga da se ne poštuju pravila. Ovo pravilo je doneo bivši saziv Narodne skupštine, dakle partija na čijoj je listi izabran i kolega Pavićević. Zato smatram da je narušeno dostojanstvo Narodne skupštine kada prof. Pavićević, koji vrlo dobro poznaje pravni sistem, se zalaže da se ne poštuje pravna procedura, a stara maksima kaže da su najbolji propisi oni propisi koji se primenjuju. Ja ne znam više koliko puta je reklamirana ova povreda Poslovnika, ali ako je neko oštećen, onda smo oštećeni mi poljoprivrednice, a ne profesori i s toga se pitam, s obzirom da se stalno reklamira neka povreda izražavanja slobode itd, šta je profesor Pavićević radio na listi jedne takve organizacije koja samo u svom nazivu ima reč demokratska.
Da li želite da glasamo o povredi Poslovnika? (Ne) Zahvaljujem. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti iz MUP-a, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman na član 1. Predloga zakona o oružju i municiji i to je jedan od amandmana koji nisu prihvaćeni. Ja bih želeo, poštovana predsednice Narodne skupštine, da vreme kojim raspolažem upotrebim da pokušam da ubedim uvažene goste iz MUP-a da su pogrešili što su odlučili da ne prihvate naš amandman, i evo, da saopštim ovde dodatnu argumentaciju. Naime, poštovana gospodo članom 1. Predloga zakona uređuje se nabavljanje, držanje, nošenje, kolekcionarstvo, popravljanje, prepravljanje, promet, posredništvo i prevoz oružja i municije. Naš predlog, poštovana gospodo, je da se doda jedna reč u član 1. ovog Predloga zakona, a ta reč glasi „pravljenje“. Smatramo da je ovim zakonom potrebno urediti i pravljenje oružja i municije i evo da pokušam da objasnim i referišući na obrazloženje koje je stiglo od naših gostiju danas ovde. Da bismo mogli da razumemo šta znači pravljenje, naravno, neophodno je da mi definišemo značenje tog izraza i onda mi u posebnom članu ovog Predloga zakona, kojim se definiše značenje ovog izraza, kažemo – pravljenje oružja jeste samostalna izrada oružja sposobnog da ispaljuje municiju na barutni potisak, poštovana gospodo. Sigurno je pitanje za narodne poslanike ovde – šta je smisao? Predlagač kaže – smisao ovog predloga je proizvodnja. Mi kažemo sledeće – smisao ovog našeg predloga, poštovana gospodo, je da se zakonski reguliše i ovo pitanje. Poštovani ministre i poštovana gospodo zamislimo sada, na primer, da jedna osoba A, da ne imenujemo u zamišljenim situacijama bilo koga, uzme jednu vodovodnu cev, naprimer, i da napravi improvizovani pištolj. Ja sad ovde imam i neke fotografije takvih mogućih pištolja koji su improvizovani. To može da se vidi. To onda zaista postaje oružje iz jedne od kategorija koje su definisane kasnijim članom zakona. Pazite, ako mi to ne regulišemo i ovim Predlogom zakona, a predlagač kaže – to je kompleksna oblast koja bi trebalo posebnim zakonom, a neuređena je. To nije nikakva industrijska proizvodnja, to nije proizvodnja vojne opreme, poštovana gospodo, nego je to nekakva zanatska stvar gde neki čovek može da uzme vodovodnu cev, napravi improvizovani pištolj i ako raspolaže time, mi nemamo nikakve zakonske mogućnosti da reagujemo na to. Dakle, takav improvizovani pištolj, poštovana gospodo, može da bude sposobna da ispaljuje municiju na barutni potisak. Mi smatramo da to treba ovim zakonom rešiti. Drugim rečima, poštovana gospodo, ako mi ovde definišemo izvesne kategorije, ja smatram da je apsurdno da u Predlogu zakona imamo popravljanje oružja, da se ovim predlogom definiše to, a da se ne definiše i pravljenje na ovakav način oružja koje jeste materija koja se reguliše ovim Predlogom zakona. Meni se čini da ako pravljenje oružja definišemo kako mi predlažemo kasnije u članu 3, onda to pripada onome što je prema Zakonu o ministarstvima upravo delokrug nadležnosti MUP. Molim vas da se još jednom malo pažljivije razmotri sadržina naših predloga. Mi smatramo da je potrebno da se ovim Predlogom zakona i ovo oružje u zakonu prepozna kao vatreno oružje, a prema kategorijama koje su navedene kasnije u Predlogu zakona, a koje ukoliko ne prepoznamo kako mi predlažemo, uopšte neće biti prepoznate. Onda se ostavlja mogućnost, koliko ja razumem, da osoba A, osoba B, osoba C, mnogo osoba pokušaju da prave ovako, zanatski da kažemo, u svom slobodnom vremenu neko oružje koje će moći da bude svrstano suštinski u neku kategoriju, a mi to zakonski nećemo regulisati. Čini mi se, poštovana gospodo, da je naš predlog veoma smislen i ako je moguće da se još malo razmisli o tome da poboljšamo ovaj Predlog zakona. Hvala.
Reč ima dr Nebojša Stefanović.
Moram da kažem da se ne slažem sa vama zbog dve stvari. Prvo, ako pogledate Zakon o ministarstvima i Zakon o Vladi, videćete da delokrug, odnosno proizvodnja, ako pričamo prvo o proizvodnji oružja, ne spada u delokrug rada MUP. Pod dva, ako se vratimo na ovo što ste vi pomenuli, recimo, da neko ko bi želeo da iskoristi jednu šuplju cev, da od nje napravi oružje, on će doći pod udar član 347. Krivičnog zakonika, koji definiše kako se ovakvo delo kažnjava. Zaprećena je zatvorska kazna od šest meseci do pet godina zatvora. Smatrali smo da ne treba dva puta da ponavljamo istu normu koja postoji u Krivičnom zakoniku, zato što je to krovni akt, krovni zakon, koji faktički definiše ovu materiju. Nema potreba da ponavljamo i u ovom zakonu. Ali, shvatam ovo dobronamerno, da ste želeli da popravite zakon i zato vam ovo objašnjavam na ovakav način. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ljiljana Malušić.
Hvala. Poštovana predsednice, poštovani ministre, poštovana gospodo iz Ministarstva, posle ovako iscrpnog govora gospodina ministra, teško je bilo šta dodati. Međutim, ovaj predlog amandmana jasno treba odbiti iz prostog razloga što je Vlada lepo napisala da se ovim zakonom uređuje nabavljanje, držanje, nošenje, kolekcionarstvo, popunjavanje, prepravljanje, promet, posredništvo i prevoz oružja i municije, bez pravljenja. Zašto? Zato što MUP nema nadležnost nad pravljenjem oružja. Za tako nešto treba da se napravi fabrika. Treba da se napravi zakon, potpuno novi zakon, jer amandmanima nije dovoljno objašnjeno to što ste želeli. Znači, jasno treba odbaciti vaš amandman. Hvala.
Hvala. Gospodine Pavićeviću, po amandmanu mogu da vam dam reč [[Vladimir Pavićević, s mesta: A ne može replika?]] Ne može replika zato što ničeg nije bilo tu sporno, pa da vas nije dobro protumačio, nego je ministar odgovorio. Imate dve minute, ako hoćete da potrošite svoje vreme. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti iz MUP-a, poštovana predsednice Narodne skupštine, nemoguće je odbiti ponudu da se koristi vreme, pošto je vrlo restriktivno ovde korišćenje vremena od poslanika opozicije, ali evo da pokušam na tri stvari da odgovorim ministru Stefanoviću, kako bih ubedio njega i njegove saradnike i saradnice da ipak prihvate ovaj amandman. Najpre, poštovani gospodine Stefanoviću, nije primereno da ulazim u to kakva je čija namera povodom nekog delanja. Ako bismo ulazili u to da li neko ima dobru ili lošu nameru, onda otvaramo jedno strašno polje pristrasnosti i arbitrarnosti. Zato je moj predlog da ne komentarišemo da li je namera dobra ili loša, nego da mi komentarišemo sadržinu predloga, poštovana gospodo. Ovde imamo konkretni predlog. Naravno da je moja ideja dobra da popravimo ovaj Predlog zakona.Druga stvar, smatram da je važno ovde da se kaže da naše definisanje pravljenja oružja ne podrazumeva, evo i gospođi Malušić da kažem, ne podrazumeva proizvodnju. Mi kažemo – ako je moguće da se ovim predlogom bavimo popravljanjem oružja, a neko bi mogao da komentariše da je i to neka vrsta proizvodnje, prepravljanjem, pa i to je neka proizvodnja nečega drugog. Mi ne kažemo – proizvodnja, upravo poštujući Zakon o Vladi, nego kažemo – pravljenje oružja je samostalna izrada oružja sposobnog da ispaljuje municiju na barutni potisak. To je ona situacija kada osoba A uzme vodovodnu cev napravi takvo oružje, počinje da ga koristi i mi nemamo, za razliku od nekih drugih stvari i pitanja, ovim predlogom zakona regulisano i to pitanje, odnosno ovaj problem. Ja mislim da mi treba da rešavamo i takve probleme, poštovana gospodo.
Reč ima dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Evo zbog čega mislim da niste u pravu. Kada bi govorili samo o članu 347, gde zaista postoji deo koji kaže da neko ko izrađuje oružje, a zna da će biti izvršeno, odnosno da će biti upotrebljeno za vršenje krivičnog dela, može da se kazni, vi biste bili u pravu. Međutim, ima i član 348. koji decidirano kaže – ko neovlašćeno izrađuje, prodaje, nabavlja, vrši razmenu ili drži vatreno oružje, njegove delove, municiju ili eksplozivne materije, kazniće se zatvorom od tri meseca do tri godine i novčanom kaznom. Dakle, mi imamo Krivičnim zakonikom apsolutnu zabranu neovlašćene proizvodnje. Mi nemamo potrebu da Zakonom o oružju i municiji, definišemo bilo šta dodatno. Dakle, nema materije koju treba regulisati. Krivičnim zakonom neovlašćena proizvodnja, držanje delova, municije i na bilo koji način ilegalno posedovanje oružja su zabranjeni. To je opšti akti koji to definiše. Dakle, mi nemamo uopšte nedoumicu da, ako neko uzme da proizvede oružje, da li će se kazniti ili neće. Znači, ovlašćeni će biti samo oni koji će imati dozvolu nadležnog državnog organa da se bave svime ovim, svi ostali će biti kažnjeni kaznom zatvora. U ovom slučaju norma je takva da je apsolutna zabrana, tako da u Zakonu o oružju i municiji nema potrebe da dupliramo tu normu.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Uvaženi gospodine ministre, predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se odbije ovaj amandman, amandman poslanika Zorana Živkovića i Vladimira Pavićevića na član 1. Predloga zakona iz obrazloženja koje je Vlada malopre dala. Danas smo ovde u situaciji da imamo jedan presedan i ja želim da istaknem zadovoljstvo zbog tog presedana. Dakle, pred nama je možda prvi put u ovom sazivu jedan amandman, a vidim da je to intencija tokom današnjeg čitavog dana, od predstavnika, odnosno poslanika Pavićevića i Živkovića, koje možemo da nazovemo smislenim amandmanima. Dakle, konačno smo i u situaciji da navedeni poslanici ne predlažu amandmane u tekstu „briše se“, da ne predlažu amandmane kojim menjaju određene interpunkcijske znakove, već su, kažem, možda po prvi put u ovom sazivu ušli u suštinu jednog zakona, i napisali neke smislene amandmane i ja to zaista želim da pohvalim. Očigledno je da je kritika urodila plodom. Očigledno da napor koji su, pre svega, poslanici SNS uložili na nekoliko sednica, gde su pozivali navedene poslanike da prestanu sa kozmetičkim amandmanima i amandmanima „briše se“, i zaista želim to da pohvalim i da istaknem zadovoljstvo. Nadam se da ćemo nastaviti u ovakvom tonu da raspravljamo i prilikom donošenja sledećih zakona. Ponavljam, predlažem da se odbije ovaj amandman iz razloga koji je dala Vlada Republike Srbije, a činjenica da proizvodnja nije nešto što tretira ovaj zakon govori u prilog tome i nadam se da ćemo odbiti ovaj amandman.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gosti iz MUP, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, ja smatram da je u redu da nastavimo raspravu koju smo počeli povodom našeg amandmana na član 1. ovog Predloga zakona, budući da se naš amandman na član 3. istog Predloga zakona tiče istog pitanja i istog predloga kako da se reši jedan problem, poštovana gospodo. Budući da smatram da uvek treba koristiti vreme koje je na raspolaganju da se ubedimo u nešto što je dobro, onda je u redu da ja sada pokušam još jednom da ubedim naše goste ovde danas, pa i narodne poslanike, da se prihvati ovaj amandman. Poštovana gospodo, smatram da je ovo pozivanje na članove Krivičnog zakonika upravo jedan od argumenata zašto treba prihvatiti naš amandman na član 3. kojim se uvodi, kao jedna od tačaka, u ovaj predlog zakona i definisanje kovanice pravljenje oružja. Još jednom napominjem da ovo pravljenje oružja nije u vezi sa proizvodnjom oružja kako je predlagač saopštio u formulaciji kojom obrazlaže zašto se ne prihvata ovaj amandman. U članu 3. predlažemo da piše – pravljenje oružja jeste samostalna izrada oružja sposobnog da ispaljuje municiju na barutni potisak. Poštovana gospodo, ako ne prepoznamo ovo pravljenje oružja ovim predlogom zakona, a naročito kada to postane zakon, plašim se da će uprkos sadržini navedenih članova Krivičnog zakonika ovo polje ostati velikim delom ne regulisano, a mi ne treba tome da doprinosimo, pre svega, kao narodni poslanici poštovana gospodo. Hvala vam.
Na član 3. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Da li neko želi reč? Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Prihvatamo ovaj amandman.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Reč ima narodni poslanik Milan Petrić.
Poštovane kolege i koleginice, predstavnici Ministarstva i Vlade, što se tiče ovog amandmana, smatram da smo mi prva zemlja u Evropi u čijem se zakonu pominje termin konvertibilno oružje, kao vrsta oružja. Naime, sama ta definicija tog oružja je toliko nejasna da neki stručnjaci ne shvataju kakva je to vrsta oružja u koje se može svrstati automatsko, staro, vatreno, vazdušno, gasno i signalno oružje, jer oni imaju cev koja nije prenosiva. Takođe, u okviru ovog amandmana, podneo sam da bi trebalo da se iz tačke 16. izbriše „lovačko oružje je dugo oružje“. Znači, reč „dugo“ treba izbrisati, jer smatram da pištolj može koristiti kao pomoćno oružje tokom lova, a prvenstveno u cilju životne bezbednosti. Što se tiče trećeg stava, on bi trebao da glasi – municija su metci za vatreno oružje sa olučenim i glatkim cevima. Svi mi znamo definiciju metka. Metak se sastoji iz čaure, kapisle, barutnog punjenja i projektila. Samim tim ne treba ga napominjati u kasnijem delu tog teksta. Taj deo bi trebao da se briše. Vrlo mi je drago što Odbor podržava tu ideju i nadam se da sam bio razuman. Hvala.
Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Ovaj poslednji deo o kome ste govorili smo već usvojili drugim amandmanom. Što se tiče nedoumice koja je bila, o tome smo razgovarali sa raznim udruženjima, nošenje kratkog oružja u lov. Postoje situacije kada lovac želi da olakša životinji, na primer, koja je pogođena, ali imali bismo nedoumicu, kada nekog uhvatimo sa pištoljem i kaže – da, ali ja sam baš krenuo u lov, da dokažemo, a nema dozvolu za nošenje oružja, da li je krenuo u lov ili je krenuo da uradi nešto drugo. Kada bi došlo do prvog izvršenja takvog krivičnog dela, onda bi svi pitali – izvinite, što policija nije to pooštrila. Tako bismo omogućili svakome da zapaše pištolj i da kaže da je krenuo u lov, pa ako na putu do lovišta ponešto uradi – šta da radimo? Svako ko je imalac dozvole za nošenje oružja može poneti svoju kratku cev u lov i to mu zakon u potpunosti omogućava, ali nismo mogli da izađemo u susret tome, jer bismo otvorili moguće polje zloupotreba. Dakle, zakon je morao da predvidi tu mogućnost.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Poštovana predsednice, gospodine ministre, uvaženi gosti, pa ovaj amandman se odnosi na deo člana 3. koji se odnosi na legalizaciju oružja. Dakle, naše mišljenje bi bilo da pored toga što je predloženo da praktično lice koje želi da legalizuje oružje ni na koji način ne snosi odgovornost, odakle mu to oružje dokazuje poreklo oružja. Smatramo da procene koje mogu da budu individualne u okviru Ministarstva unutrašnjih poslova nisu dovoljne, već da mora da se zakonski predvidi da to oružje mora da se proveri. Ovde je obrazloženo da bi se time obeshrabrili vlasnici oružja koje je trenutno nelegalno, da prijave svoje oružje čije poreklo ne znaju i naravno ovo ne znači da nadležni organ neće proveriti svaki komad oružja. U zakonu eksplicitno se ne kaže da treba da se proveri, a ovde kažete da ne znači da nadležni organ neće proveriti, nije ovo inperativno. Ja mislim da je ovo definisano na način na koji smo mi predložili mnogo bolji, praktično da mora da se proveri, a nemam dilemu nikakvu da oružje koje nema originalne serijske brojeve, znači, sigurno je već bilo predmet nekog krivičnog dela i ne može da se registruje. Dakle, ja razumem intenciju vašu da ostavite mogućnost nekome da u policiji o tome odlučuje, ali svaki način da neko možda odlučuje mimo zakona, odnosno da neko donosi svoj lični sud, mislim da nije dobar i otvaram mogućnosti ako ni zašta drugo onda za korupciju, sigurno. Dakle, ja sam predložio u ime DS amandman u kome se to preciznije definiše i evo kažem, voleo bi da taj amandman prihvatite pošto Vlada nije, jer mislim da je zaista bolji i bolji za vas kao ministra i Ministarstvo, jer ću se suočiti sigurno situacijom da neko namerno, naprosto ne izvrši proveru, jer po zakonu i ne mora da je vrši. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šormaz. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja za početak hoću da kažem i kao narodni poslanik, ali i kao predsednik Lovačkog saveza Srbije da je ovaj Predlog zakona daleko bolji od važećeg i da je za lovačku organizaciju prihvatljiv i dosta dobar, mada ima još tu nekih stvari koje smo tražili da se izmene, neke su prihvaćene. Za neke, recimo kod člana 6. evo, vrtim papire i ne mogu nikako da nađem, moraćete da me ubedite da je taj jedan deo zaista prihvaćen kao što je rečeno. Kolega je već je obrazlagao o korišćenju kratkog oružja ili pištolja u lovu i lovištima, ja razumem imamo tu dva pogleda, imamo policijski pogled na celu situaciju, imamo lovački pogled na celu situaciju. Srbija ima 75.000 registrovanih lovaca, dakle, koji kupe redovno od države lovnu kartu, a gospoda iz Ministarstva znaju koliko lako može danas da se izgubi oružje, prijavi te komšija, nasilje u porodici, čak i slučaj gonjenja zbog ne plaćanja poreza, delo u saobraćaju koje podleže krivičnom gonjenju, pa dok traje proces se oduzima oružje. Ako imamo 75.000 ljudi kojima to nije učinjeno, to znači da mi imamo, namerno ovo pričam zbog slike o lovcima na koje se odnosi ovaj zakon, često pogrešno pravljene u Srbiji, to znači da mi imamo 75.000 ljudi koji su lojalni građani ove države, u čijim porodicama nema nasilja, koji redovno plaćaju poreze, koji su ugledni ljudi ovog društva i lojalni građani ove države. Sada, kada pogledamo ovaj član, zamislite da ste u lovu i da krene vuk na vas. To je velika brzina, kažem vuk, posle toga divlja svinja, vepar, jelen, to je velika sila. Ovaj amandman se tiče jednostavno toga, da bi se bezbednost povećala u lovištu. Razumem o čemu priča malopre ministar, npr. treba da sednem u kola u Smederevu i da vozim do Kukavice planine i u tom delu može da dođe do korišćenja, zloupotrebe kratkog oružja, ali može i drugog ako tako gledamo. Može i puška da se zloupotrebi, ne samo pištolj, a opet kažem, radi se o ljudima koji ne čine krivična dela i ne postoji praksa za tako nešto da je učinjeno i da se to dogodilo kod nas. Uostalom, legalnog oružja je samo ispod 2% da je njima učinjeno krivično delo u Srbiji. Možemo da prihvatimo obrazloženje Ministarstva, ali možda još jednom da se razmisli. Šta je problem? Ako ovako piše u zakonu, vrlo lako može da se dogodi da tumačenje bude da upravnik lovišta ne dozvoli unošenje takvog oružja u lovište, zato što nije predviđeno Zakonom o oružju i municiji, da ne bi rizikovao da ga neka prijava ili policijski inspektor zbog toga sankcioniše, prijavi, a on je čovek koji od toga živi i prima platu. Hvala.
Hvala. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović i Neđo Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić, Dejan Čapo. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Dejan Čapo.
Poštovana predsednice, uvaženi ministre i kolege, dame i gospodo poslanici, poslanička grupa LSV je podnela 11 amandmana, devet je prihvaćeno. Ja se zahvaljujem ministru i Vladi. Ovo je prvi od amandmana koji je prihvaćen, a odnosi se na član 4. koji definiše kategorije oružja i u tački 2. kada je u pitanju kategorija B, mi smo definisali to na sledeći način – kategorija B je svako vatreno oružje (kratko, dugo, poluautomatsko, repetirajuće, jednometno, dvometno, sa olučenim i glatkim cevima) osim onog iz kategorija A i C i konvertibilno oružje. Mislim da smo ovom definicijom uradili tako da ova norma bude preciznija nego što je bila u prvom tekstu zakona. Mislim da će na ovaj način biti jasnija za primenu. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Marija Obradović.
Hvala predsedavajuća. Samo želim kao predsednica Odbora za odbranu i unutrašnje poslove, koji je bio nadležan za ovaj Predlog zakona, da iznesem par podataka koji će još jednom doprineti pozitivnom utisku i konstruktivnoj raspravi, koja se dešavala i tokom prvog dana kada smo u plenumu razmatrali u načelu ove predloge zakona. Na Predlog zakona o oružju i municiji podneto je 93 amandmana, 26 je usvojeno. Od toga 10 amandmana opozicije. Imamo 12 odborskih amandmana, što je 38 usvojenih amandmana od 93 koja su predložena. To pokazuje da smo zaista svi bili izuzetno posvećeni radu na unapređenju ovog predloga zakona. Ovi predlozikoji su amandmani Odbora su zapravo rezultat naše diskusije prvog dana, u sredu, kada smo govorili u načelu o zakonu ili kada su poslanici predložili određeni amandman koji je u suštini prihvatljiv, ali ga treba korigovati u nekim detaljima, pa je Odbor napravio neko kompromisno rešenje zato što smo prihvatili na određeni član amandman,u obavezi smo da neke druge članove zakona kasnije prilagodimo da budu u skladu sa tom novom promenom. Dakle, kada govorimo o ovom Predlogu zakona o oružju i municiji, ovog puta možemo svi biti ponosni na srpski parlament, jer smo zaista značajno unapredili ovaj predlog zakona na dobro svih građana Srbije. Ovo je prvi od tih četrdesetak amandmana koji su usvojeni na ovaj predlog zakona. Zahvaljujem se svim kolegama.
Hvala. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Dozvolite, gospodine ministre, da se samo na trenutak osvrnem na amandman koji je podneo kolega Šormaz. Mislim da podjednaku opasnost nose i lovci koji imaju registrovano oružje i ljudi koji imaju registrovano oružje. Najveće masovno ubistvo koje je bilo u protekloj deceniji je upravo bilo oružje sa lovačkom puškom. Tako da ne možemo reći da oni koji imaju pištolj više ugrožavaju bezbednost građana. Mislim da je to individualna stvar i da bi amandman bi trebao da se usvoji, jer oružje sa kratkom cevi se koristi za lov. Često to oružje ima i kalibar koji nije za drugu upotrebu, odnosno nije vojno-policijski. Zahvaljujem koleginici Obradović koja je rekla za amandmane. Nažalost slušajući današnju raspravu shvatiće građani da amandmani Demokratske stranke nisu dobri, a u stvari najveći deo od tih 12, koje odbor predlaže, je deo koji smo mi dali kao modifikaciju. U amandmanu 4. nije mi jasno zaista, u obrazloženju se kaže da se amandman ne prihvata iz razloga što funkcionalne moderne kopije starog oružja jesu oružje po svojim karakteristikama, ako mislimo na sablju recimo, ali ta kopija može da bude plastična. Ako mislimo na neku kuburu, isto plastična. Ne razumem kako može da plastična kopija bude funkcionalno po svojim karakteristikama oružje. Ovo je moralo malo preciznije da se reši, jer će biti jako kompleksno, pre svega za policiju na terenu, koja treba da radi. Ako zaustavi nekome auto, nađe dve plastične kubure, na primer, koje su deca ostavila na zadnjem sedištu, šta se dešava, koje sankcije snosi roditelj koji vozi takav auto ili ako nađe mačeve, a verujem da sva dece u Srbiji imaju mačeve, ako ne drugi, ono ratova zvezda koje su izuzetno opasne u filmu? Znači, kopije su. Kako mislite da to policajac sankcioniše ili se opet daje pravo policajcu da sam proceni? Čim dajete pravo da bilo ko sam procenjuje, praktično dajete mogućnost i korupcije, a ja mislim da to treba da se onemogući ovim zakonom i da se svede na najmanji mogući nivo. Hvala.
Reč ima ministar.
Na kratko da se osvrnem na ovaj prvi deo. Šta je uvek bilo razmišljanje? Čovek koji nosi lovačku pušku će biti uočljiv. Ako je nosi u skladu sa zakonom, nosiće u određenom koferu ili posebno napravljenoj torbi koja je onemogućuje za trenutno dejstvo, a pištolj se može nositi prikriven i to je suštinska razlika zbog čega smo odlučili da razdvojimo ova dva, kada se omogućava nošenje. Sam Zakon o lovstvu je predvideo da lovočuvar ne može da nosi kratko oružje. Dakle, čak i lovci su u svom Zakonu o lovstu predvideli da lovočuvar nosi samo dugo oružje. Tako da ne bi bili iznad toga mi smo isto vođeni time i opet o mogućnošću zloupotreba koje su mnogo veće sa oružjem koje se lakše nosi prikriveno smo se odlučili za ovo. Što se tiče ovog drugog dela, što se tiče vašeg amandmana, mi smo zakonom predvideli dve kategorije. Dakle, imitacije koje postoje, imitacije oružja koje se mogu potpuno legalno kupovati, dakle to su plastične sablje, plastični pištolji, bilo šta slično,i funkcionalne kopije koje mogu da se upotrebe kao oružje, ili mogu da se preprave zato ima onaj deo konvertibilnom oružju. Ovde kaže – imitacije oružja su predmeti koji su po spoljašnjem izgledu slični ili jednaki oružju, ali ih nije moguće upotrebiti i prepraviti u vatreno oružje. Čovek koji nosi takvu vrstu oružja, da li je to igračka ili bilo šta slično, ne može ni na koji način da odgovora. Ne radi se tu onda o samovolji državnog organa ili arbitrarnoj proceni, već o zakonito uređenom rešenju. Tako da mislim da samo u tom smislu ovo nismo mogli da prihvatimo. Što se tiče amandmana, mislim da smo imali dobru raspravu u načelu i trudio sam se da prihvatim što veći broj amandmana i zaista su sve poslaničke grupe, pa i vaša, učestvovale u tome i mislim da je to kvalitet ovog novog zakona, zato što smo mnoge stvari popravili, otklonjeni su neki nedostaci, čak i posle duge javne rasprave. Zahvaljujem se svim narodnim poslanicima. Jednom sam i ja bio narodni poslanik, znam koliko je ovo odgovorna stvar i hvala vam na tome.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Gospodine ministre, nemam ja dilemu da imate dobre namere i nemojte imati dilemu da mi imamo dobre namere. Ako mi dozvolite, kubura je vatreno oružje. Ako ste gledali neki film ili čitali neku knjigu, kubura posle prvog ispaljenja se koristi kao topuz jer ima onaj špic na ručci dole i on se koristi za boj, što bi se reklo. Dakle, ako je ona sad onesposobljena da radi kao vatreno oružje, da li vi tretirate nju kao oružje i dalje ili ne? Ona je podjednako opasna kao i mač. Kako ćemo da radimo sa ljudima koji sportski treniraju mačevanje i nose mačeve koji su zaista oružje, nose to u gepeku i zaustavi ih policajac? Imaju dozvolu za to? Nemaju. Pun im je auto oružja koje je definisano, koje su možda kopije. Mislim da je ova stvar morala da se preciznije uredi ne zato što, kažem opet, imate lošu nameru, nego kažem da se tom policajcu na ulici omogući da on čovek ima vrlo jasnu sliku i pretpostavku šta je to što on sme da oduzme. Postavlja se pitanje, pošto znam da se dešava recimo da saobraćajna policija oduzima bejzbol palice ili recimo one rasklopne pendreke, na osnovu kog zakona policija oduzme bejzbol palicu koja je u autu ili pendrek koji može da se otvori? Kako to policija oduzima? Isto nije definisano jasno zakonom, da li je čovek krenuo kao taj u lov sa pištoljem pa je on krenuo sa bejzbol palicom da igra negde bejzbol, što je verovatnoća jako mala i taj što je sa pištoljem krenuo u krivično delo, verovatnoća je jako mala potvrdi da je krenuo u lov. Ovo je stvar koja je malo kompleksija nego što izgleda. Razumem vaše intencije. Hteo sam da pomognem, ali bojim se da ćete naići na situaciju da policajac na ulici ne zna šta u stvari treba da radi. Hvala.
Ministre, da dam prvo reč još jednom poslaniku opozicije, Blagoju Bradiću pa da vi odgovorite. Možda će biti nešto još. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, uvaženi gosti iz ministarstva, koleginice i kolege, želim da podržim amandman kolege Šutanovca. Smatram da i vi imate dobru nameru. Imate dobro obrazloženje, ali ima tu jedan mali problem. To treba da se tumači na terenu i nemaju svi sedmi jedan stepen i treba zakonom dati jasna uputstva kako ga primeniti da ne bi bilo moguće tumačenje ovako i onako i dovesti do neprijatnih situacija, rasprave da li je neko poneo ovakvo oružje ili onakvo i da li milicioner koji ga legitimiše i koji je naišao na takav predmet može da ga tumači da li je to trofejno, da li je igračka ili nije igračka. Još jedna sugestija. Meni je jako žao što sam jako kasno dobio sugestije od niških advokata. Amandmani su bili podneti, ali se odnosi na član 4. na kategoriju D, a u vezi člana 5. stava 4. Kategorija D kaže – hladno oružje, gasni sprejevi i uređaji za izazivanje elektrošokova itd. A član 5. kaže – oružje iz kategorije D može se nabavljati i držati bez isprave i prijava nadležnom organu u skladu sa ovim zakonom. Jedna sugestija. Verovatno ćete moći to u narednom periodu da nekim amandmanom ili popravkom zakona ispravite. Gro krivičnih dela, naročito kod mlade populacije se dešava nožem i treba ograničiti ovo hladno oružje da može da se ima na dužinu sečiva ili izgled sečiva. U Nišu imate zadnji slučaj kada je momak izboden i maltene ima paraplegiju jedne strane. Tako da treba i hladno oružje sem nedozvoljenog vatrenog oružja, nelegalnog koje se sankcioniše, da se sankcioniše šta će nekome sečivo od 10 centimetara kada pođe u grad. To bi trebali da imate u obziru da vaš stručni tim obrati pažnju na to. Hvala.
Ministar Stefanović.
Ima tu dosta nedoumica, pogotovo što se kada razmišljamo o ovoj temi mnoge stvari prepliću. Na primer, ljudi koji za obavljanje svog posla, rekao je malopre prethodni govornik, recimo, momci i devojke koje se bave mačevanjem, koji mogu da ponesu to na trening. Oni u skladu sa zakonom to oružje kategorije D, hajde da kažemo hladno oružje koje može da se nabavlja i drži bez isprave i prijave nadležnom organu, oni ako to rade u skladu sa zakonom, kao i lovačku pušku, lovci imaju lovnu kartu, oni imaju člansku kartu sportske organizacije, mogu da prevoze, nose do mesta gde obavljaju svoju sportsku aktivnost i neće biti nikakav problem. Što se tiče onih koji su ljudi koji se recimo bave nekom mesarskom delatnošću ili sličnom delatnošću, koja zahteva da nose neku vrstu alata sa sobom, oni neće moći samo to da rade sa sečivom koje je kratko. Potrebni su im noževi različitih vrsta. U svakoj kuhinji, imate u supermarketima sočiva koja su duža od toga i koja se kupuju za različitu obradu mesa. Malo bismo ušli u veliki problem, jer bi policija onda morala da uđe u detaljno ispitivanje svakog – izvinite, šta radite sa tim? Ali, slažem se sa vama, i mi smo uočili da postoje stvari koje su izvršene sa hladnim oružjem, pre svega noževima. Ja se uvek pitam šta će nekom, kada ga uhvatite u gradu, šta će mu nož? Šta će mu nož u izlasku, u kafiću, sečiva takve vrste? Mi smo do kraja godine predvideli održavanje više seminara i obuka za pripadnike policije, gde ćemo detaljno razraditi, zato i jeste dobra stvar što će ovaj zakon imati odloženo dejstvo od godinu, da bi ljudi koji rade u policiji i tužilaštvu mogli da se upoznaju sa svim detaljima, da se naprave dobre pripreme i kako će se sprovoditi zakon. Jer, kao što znate, zakon bez dobrog sprovođenja nije uvek dobar. Trudićemo se da na takav način postupimo i u budućnosti.
Po amandmanu, reč ima dr Blagoje Bradić.
Da, samo dve rečenice. Apsolutno mislimo isto. Ono što sam dobio kao sugestiju od advokata, apsolutno to treba sankcionisati. Jer, na primer, vi imate rutinsku kontrolu pripadnika žandarmerije, specijalnih jedinica ili interventne jedinice na mestima masovnog okupljanja posle 10, 11,12 sati i ako se nađe takav predmet, sečivo duže od 10 santimetara, to se oduzima, ali je vrlo teško to sankcionisati kao nošenje hladnog oružja koje je opasno po život. Oni su verovatno mislili na to da to treba da se sankcioniše, a to što neko u toku dana ima u alatu nož ili blankira žice, to je sasvim razumljivo i to ne podleže toj kontroli. Ali, u specifičnim situacijama, šta će mladima uveče kad izađu u grad sečiva? Mislim, niko od njih ne radi posle deset sati uveče. Hvala.
Hvala. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović, Milisav Petronijević i Siniša Maksimović. Da li se neko javlja za reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti iz Ministarstva unutrašnjih poslova, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, želim ovde tri stvari da kažem povodom našeg amandmana na član 5. Predloga zakona koji je, samo da naglasim pre svega poslanicima Napredne stranke, prihvaćen, poštovana gospodo. Ovo je 29. amandman poslanika Nove stranke koji je prihvaćen u ovom sazivu i ja smatram da su tri stvari povodom ovog slučaja važni. Prvo, meni se čini, poštovana gospodo, da je prihvatanje i ovog 29. amandmana znak da se ovde pristaje na jedan proces učenja pravila, pre svega akademske pismenosti, budući da je naš amandman glasio da na kraju stava 1. član 5. umesto tačke zapete treba da stoji znak interpunkcije tačka, poštovana gospodo. Druga stvar, to meni sve daje nadu da ćemo uz taj proces učenja akademskih pravila, pravila pismenosti itd. malo po malo da dođemo i do učenja ili učenju principu akademske čestitosti, poštovana gospodo, što je takođe međusobno uslovljeno i međusobno povezano, poštovana gospodo narodni poslanici. Treća stvar, svaki amandman koji mi predložimo, a koji se usvoji, ja smatram jednom malom pobedom ovde. Naročito sam zadovoljan kada u Danu za glasanje vidim da poslanici Napredne stranke glasajući za predlog zakona glasaju, na primer, i za ovu našu tačku u ovom predlogu zakona, poštovana gospodo. Malo po malo, pobeda po pobeda, poštovana gospodo narodni poslanici, smenićemo lošu vlast. Hvala.
Samo da vas upozorim na nešto, poštovani poslaniče dr Pavićeviću, Srpska napredna stranka. Dva puta ste rekli pogrešan naziv i smatram da je to rečeno, ako je dva puta, namerno. Znači, ispravite se, molim vas. (Vladimir Pavićević, s mesta: Mogu li da obrazložim?) Samo se ispravite u mikrofon – Srpska napredna stranka, da ne bi bilo zabune i uvrede za poslanike koji pripadaju poslaničkoj grupi Srpske napredne stranke. Ovu drugu stranku nemamo u parlamentu. Izvolite, ali samo par sekundi.
Ako može jedan minut, poštovana predsednice, neću dva.
Ne, nismo se razumeli. Sedite onda.
Ne, hoću da uradim ovo što ste predložili i da obrazložim zašto prihvatam to.
Ne, to ćete posle onda.
Jel može sada? Evo, i ja da dobijem pravo na repliku, kada ministar dobija dva puta…
Kada bude osnova za repliku. Daću reč prvo Zoranu Babiću, koji se javio po amandmanu ili po replici? (Zoran Babić, s mesta: Replika.) Replika, pa ministar onda, a onda ćete imati osnova verovatno, videćemo.
Ako neko kaže da je prihvatanje amandmana od strane predlagača zakona Vlade Republike Srbije pobeda lična i pobeda predlagača amandmana, apsolutno ne razume šta znači ni demokratija, ni parlamentarni život, apsolutno je zalutao u ovu salu Narodne skupštine. Meni je žao što je divne reči, iskrene reči moje koleginice Marije Obradović neko uspeo samo u dva minuta da zagadi, pruženu ruku, komunikaciju, želju da se dođe do što boljih zakonskih rešenja, ne zbog pobeda predlagača zakona ili predlagača amandmana, već zbog građana Republike Srbije koji su nas ovde poslali kako bi te zakone usvajali, kako bi komunicirali i kako bi do konačnih i najboljih rešenja došli. Kada smo kod edukacije, najbolja edukacija koju vidimo na ovoj sednici Narodne skupštine je edukacija da je neko ko je znao da napiše samo amandmane: „briše se član 1.“, „briše se član 2.“, „briše se član 3.“, evo, evoluirao je, evo, napredovao je baš zbog kritika Srpske napredne stranke i mojih uvaženih koleginica i kolega, pa je pokušao da napravi i neke smislene amandmane. O smislenim amandmanima ćemo uvek razgovarati. O nesmislenim, o amandmanima iz čiste političke mržnje vođeni, naravno da nećemo razgovarati. Ne razumem tu želju, osim želje da se uvedemo u polemiku, da se posebno daje pažnja i akcenat da posebno obrate pažnju narodni poslanici Srpske napredne stranke. Pa, pogledajte koliko nas je ovde. Pogledajte koliko će nas biti celog dana. Bićemo i na glasanju tu, za razliku od predlagača amandmana, koji ni o svojim amandmanima neće glasati jer će imati prečeg vremena, imaće prečeg posla, radiće neke druge stvari, verovatno po kafićima beogradskim.
Vreme za repliku.
Ostanite ovde, glasajte, komunicirajte, a pobeda je pobeda samo građana Republike Srbije, a ne predlagača amandmana.
Reč ima Vladimir Pavićević, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti iz Ministarstva unutrašnjih poslova, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, dve stvari sada hoću da kažem u replici gospodinu Zoranu Babiću, a i vama, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković. Vi ste malopre komentarisali jedan deo mog nastupa, zahtevajući maltene od mene da ja sada poslanike Srpske napredne stranke nazivam poslanicima Srpske napredne stranke. Ali, ako ja dobro razumem nekakva pravila našeg jezika, nekada koristimo skraćenice. Ne moram ja svaki put kada hoću da kažem – hoću, da kažem – hoću, mogu da kažem – ću. Kao što kada neko hoće da npr. meni da reč kao narodnom poslaniku Nove stranke, pošto je puni naziv Nove stranke Nova stranka, a skraćeni naziv je, poštovana gospodo, Nova, pa ako bi predsednica Skupštine rekla – reč ima narodni poslanik Nove Vladimir Pavićević, meni to ništa ne bi smetalo, poštovana predsednice Narodne skupštine. Tako očekujem da poslanicima Srpske napredne stranke ne smeta kada ja koristim skraćenu kovanicu Napredna stranke, jer je jasno da nemamo nijednu drugu stranku u ovoj Skupštini koja po nazivu liči na Srpsku naprednu stranku, poštovana predsednice Narodne skupštine. Sada druga stvar gospodinu Babiću. Apsolutno se protivim kvalifikacijama delovanja narodnih poslanika kao besmislenim. Gospodin Babić je malopre rekao da kada npr. gospodin Živković ili ja podnesemo amandman „briše se“, da je to sve besmisleno, bespredmetno itd. Zaboravlja gospodin Babić da je guvernerka Narodne banke Srbije, gospođa Tabaković, usvojila naša dva amandmana „briše se“. Da li to, gospodine Babiću, znači da se gospođa Tabaković bavi besmislenim, bespredmetnim radom, poštovana gospodo? Hvala.
Hvala. Znači, slažete se da vas prozivam samo sa „stranka“? (Vladimir Pavićević, s mesta: Nova.) Ne, ne mogu, rekli ste da može i skraćeno. Vi ćete razumeti iz koje ste stranke. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ali, različito je. Ne kažem – stranke, kažem – Napredne stranke.) Dobro, ali vama nešto moram da skratim iz Nove, onda Nova ispada, pa ostaje stranka. Slažem se, onda ćemo govoriti u skraćenicama. Reč ima ministar. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovane kolege, drago mi je, malo po malo, uspeli smo da definišemo neke stvari. Meni je drago da smo shvatili ko su napredni poslanici u ovom parlamentu i to mi je veoma drago. Meni je drago što pripadam toj stranci. Ono što je dobro je da, bez obzira kada se nekad desi greška u kucanju, postoji uvek, i u parlamentu pre nego što se uputi zakon na usvajanje, jedna detaljna pravno-tehnička redakcija, ali naravno da je dobro i kada to uoče narodni poslanici. Ovom prilikom se svakako zahvaljujem na svim doprinosima, kakvi god oni bili, na bilo koje od članova zakona.
Replika, Zoran Babić.
Bilo bi loše ako bi uvažene kolege lekari mislili da je ovo ordinacija, kao što je i loše kada uvaženi kolega docent, doktor pomisli da je Narodna skupština učionica, a govornica katedra pa da nas uči. Šta bi bilo ako bi gospodin Mrkonjić pomislio da je ovo sve ono na čemu je on radio u njegovoj karijeri, svi ti putevi, mostovi i sve to što je napravio? Predlagače amandmana obaveštavam da je ovo Narodna skupština Republike Srbije i da nema učenika i učitelja, ni profesora, ni nastavnika i da smo ovde pred zakonom, pred Poslovnikom apsolutno svi jednaki. Što se tiče tih krilatica i tih skraćenica, ne mogu kolege ovde da oslovljavam sa „novi“, jer novi nisu. Kako može kolega Živković da bude nov? Pa nije nov. Vodio je ministarstva u nekim teškim trenucima i vrlo loše je vodio Vladu koja je katastrofalno izgubila. Sve što je radio, radio je veoma loše. Znam da bi on želeo da bude nov, ali nije nov. Zoran Živković nije nov. Da li je drugi predlagač amandmana nov? Pa nije. Te LDP, te beli listići, te hoću na izbore, te neću na izbore, pa ne može da bude nov. Sa treće strane, postoji, recimo, jedna televizija koja je u kablovskoj mreži koja se zove „Nova“. Znate, tamo je uloženo dosta novca, profesionalno rade ljudi. Šta bi to značilo da se i to ime i taj brend u koji je uloženo dosta, da neko samo dođe i kaže – e, ja sam nov. Ne može tako. Puno ime i prezime, pun naziv stranke, onako kako je ona i definisana i kako je zakonom i osnovana. Što se tiče pobede, zahvaljujem se na sugestijama kolegama iz poslaničke grupe SNS.
Vreme.
Znate, ako neko hoće da pobedi, mora da izađe na izbore samostalno, mora da se kandiduje samostalno, mora da iznese svoju politiku i svoj program i da dobije poverenje građana Srbije, kao što je to uradila SNS, uz naziv liste Aleksandar Vučić-Budućnost u koju verujemo.
Hvala. Reč ima dr Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti iz Ministarstva unutrašnjih poslova, poštovana predsednice Narodne skupštine, tri stvari sada želim da kažem u replici gospodinu Babiću, ali i vama predsednice Narodne skupštine. Kao što uvodite praksu da gospodinu Babiću i ministru Stefanoviću npr. danas malo produžite vreme trajanja govora, tako vas ja molim da meni danas povodom naše amandmanske rasprave o ovim predlozima zakona dodelite barem dva dodatna minuta za amandmansku raspravu, poštovana predsednice Gojković, kako bismo svi ovde bili ravnopravni, na šta nas stalno podseća slovo našeg Ustava naše Republike, poštovana gospodo. Druga stvar, sada mi je, čini mi se, jasnije zašto je gospodin Zoran Živković, kome se, uprkos tome što nije tu, gospodin Babić malopre obraćao, zašto je on dobio ovu kaznu udaljenja sa sednice na 11. sednici Drugog redovnog zasedanja. Izgleda da je narodnim poslanicima SNS lakše da kritikuju gospodina Živkovića kada nije tu nego kada je tu, poštovana gospodo. Obaveštavam vas da na početku sledeće sednice Trećeg redovnog zasedanja gospodin Živković zauzima svoje mesto ovde i da sve što imate da kažete gospodinu Živkoviću, da mu kažete kada se pojavi u Velikoj sali Narodne skupštine, a ne u njegovom odsustvu, poštovana gospodo. Treća stvar, veoma mi je drago da se delovanje Nove stranke u politici u našoj Republici sada već prepoznaje i kroz taj jedan termin od dva koja stoje u nazivu naše stranke, a to je termin „nova“ politika, poštovana gospodo narodni poslanici i poštovani gosti iz Ministarstva unutrašnjih poslova. Hvala.
Samo da vam odgovorim. Po članu 158. stav 8, ja sam vama već dala te dve minute. (Vladimir Pavićević, s mesta: Niste.) Jesam. Uzmite zapisnik, stenogram i pogledajte da sam vam dala dva puta da pričate po jednom amandmanu, iako piše ovde da mogu da vam dam po jednom do pet minuta na sve amandmane. Znači, već sam vam učinila. Tako da zamerke nema. Samo što ne primećujete kada ste vi u pitanju, to je mali problem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Ovo je još jedan od dokaza raskola u Novoj stranci. Mislio sam da to što gospodin Živković nije tu, ali tu je gospodin Pavićević, pa će mu gospodin Pavićević preneti to što ja govorim ovde. Ali, oni ne govore, ljudi. Nova stranka, pa već raskol. Nova – nova ili nova – stara, morate da se dogovorite. Ali, ovo je dokaz totalnog raskola u novoj politici Nove stranke. Jer čim gospodin Pavićević nema kapaciteta da prenese gospodinu Živkoviću to što se ovde govori, a verujem da posmatra, da gleda, da sluša sve to, onda je to ozbiljan problem i ozbiljan signal, dame i gospodo, građani Srbije, totalni raskol u Novoj stranci. Nadajte se novoj Novoj stranci. Ne govore predsednik i zamenik predsednika Nove stranke. Što se tiče razloga za odstranjivanje i za mere udaljenja sa sednice, oni su veoma jasni. Ne zbog manjka hrabrosti, jer mi hrabrost pokazujemo primenom politike koju vodimo i ono što smo obećali građanima Republike Srbije, razlog za udaljenje sa sednice Narodne skupštine je bila upotreba reči: „stoko jedna“ prema predsedavajućem, prema svim koleginicama i kolegama narodnim poslanicima, prema građanima Republike Srbije, a ne nikakav manjak hrabrosti. Zbog toga sam pozvao javno i gospodina Živkovića da učestvuje u radnoj grupi koja će definisati koji su to izrazi primereni a koji nisu primereni za Narodnu skupštinu Republike Srbije.
Vreme za repliku je isteklo.
Voleo bih da čujem da li će gospodin Živković, kao član te radne grupe, da se prema tom izrazu koji je rado upotrebljavao i rado nas čašćavao ovde, da li će ga staviti kao primeren ili neprimeren.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Uvažavam sugestiju poslanika Šutanovca da dugo čeka i pita dokle ćete replicirati jedni drugima i ja mu dajem reč. Zahvaljujem. Vi ćete u radnoj grupi razgovarati.
Zahvaljujem. Upravo sam se javio da pokušam da sprečim ovu besmislenu raspravu koju ste vi započeli. Dakle, ako neko ovde kaže iz Napredne stranke ili Demokratske stranke, niko loše ništa ne misli, ali da se kaže da Nova stranka nije nova, a da ste vi Napredna stranka, do juče ste bili radikali, danas ste naprednjaci.
Vi ste se javili po amandmanu. Moram da vam oduzimam sad vreme jer trošite na, kako ste vi rekli, besmislene stvari.
Uzmite mi vreme, slobodno.
Ja vam oduzimam. Pustiću vas da pričate šta god želite, ali to je vreme koje ste sada vi uzeli kao ovlašćeni predstavnik.
Sada ste mi uzeli 30 sekundi.
Vratiću vam ja 30 sekundi.
Molim vas, vratite, da vide građani Srbije, pa ćete i meni kao i Pavićeviću da to oduzmete na kraju.
Izvolite.
Dakle, mislim da smo mi ovde raspravu vodili izuzetno kvalitetno i jako sam ponosan zbog toga, ali sad slušamo stvari koje ste vi inicirali. Kolega Babić kaže da ćemo neki kodeks ponašanja i svaki puta kada se javi govori – stoko jedna. Pa, ako je zabranjeno, zabranjeno je i njemu, zabranjeno je i vama.
On citira, ja moram da intervenišem.
Znači, moći ćemo da citiramo. Ja sam skinuo cipelu i gađao vas to bi bio citat onoga što je urađeno kada ste bili u radikalskoj stranci.
Morali bi da kažete citiram poslanika tog i tog.
Citiram poslanika, vašu bivšu koleginicu, skidam cipeli i gađam i kažem – to samo da pokažem kako je to bilo.
Može, nije problem.
Ma ne, znam da može, vi ćete to raditi sigurno, ali ja to ne radim.
Ja ću tolerisati.
Evo, sad polemišete sa mnom, a nigde u Poslovniku ne piše da možete da polemišete.
Ne, zato što nećete da pričate o amandmanu, moram nekako da intervenišem.
Dajte mi jedan segment u kom je delu gospodin Babić pričao o amandmanu.
Jeste, oni su replicirali.
Ako zna koji je amandman sad kao tačka, ja ću da mu se izvinim. Ako zna, ali nemojte da čitate.
Nemojte da mu se izvinjavate, nego ja vodim sednicu. Simpatični ste. Ja vodim sednicu, ali replike su bile u pitanju. Malo pažnje. Vas niko nije spomenuo i ne mogu da vam izađem u susret da vam dam repliku. Vrlo rado bih.
I, sad mi uzimate već koliko vremena?
Vratiću vam svo vreme ovog sveta.
Molim vas jednu stvar, pošto ja imam amandman koji mislim da je čak i prihvaćen u jednom delu gde se piše – briše se, da skrenete pažnju poslanicima da ne postoje besmisleni amandmani. Mi smo ovde svi došli da pokušamo da popravimo zakone, ako se neki član briše, znači, da na snazi je on nevažeći. Dakle, tu treba da intervenišete, a ne da stavite nekoga u podređen položaj zato što je dao amandman za koji misli da je kvalitetan, a onda se napravi scena kako taj amandman „briše se“ je nesuvisao, nesmislen itd, i pravi se potpuno jedna, ovde, atmosfera u kojoj neko ko je dobronameran, ima dobar predlog amandmana ispada da ne razume o čemu se radi, a to ste vi krivi, nije kriv gospodin Babić, nego vi. Dozvoljavate njima mnogo više, a nama merite u sekundu. U sekundu. Imate li ideju da kojim slučajem ja predsedavam tu.
Nemam, zaista.
Pa, dao bih vam svo vreme ovog sveta, razumete, kao opoziciji. Nikakav problem ne bih imao. Zaista vam kažem. Molim vas da se vratimo na raspravu po amandmanima, a gospoda iz SNS koji su do juče bili SRS, sutra će možda biti neka nova stranka, nemojte prozivati drugu stranku. Znači, Nova stranka postoji kao stranka, da li je Nova ili nije to nije vaš problem.
Vi o amandmanu baš ništa niste rekli, a mene stalno upozoravate na red. To je meni dosta simpatično zato što se neki put i silom nešto postigne.
Jesam, rekao sam. To je meni drago. Da vam kažem, meni su skrenuli pažnju da vi gajite simpatije prema meni i to je meni drago, ali ja sam pričao o amandmanu. Hvala.
Ništa to amandmanu nije, jer ja nisam razumela kao običan građanin ove države šta je oružje iz kategorije A i ko može da ih nabavlja i ne nabavlja.
Ja sam dao amandman.
Jeste pričali o nekim strankama, šta ko sme, šta ko ne sme. Običan građanin koji treba da koristi ovaj zakon nije razumeo uopšte…
Sad mi uzimate vreme i dalje mi uzimate vreme koje ćete mi posle obračunati kao vreme poslaničke grupe. Znači mikrofon je uključen, ja ne govorim, i vi to radite, i posle ćete reći – isteklo je vreme. Nemojte se smejati. To je klasično.
Pa, ne zato što ste mi beskrajno simpatični danas, inače ste malo ovako.
Ma, ja sam vama uvek simpatičan, nije to sporno. Meni je žao što vam niko iz SNS nije simpatičan.
I, vratiću vam vreme. Evo čitav minut ćete imati još dodatno.
Zahvaljujem, stvarno.
Na ovaj pokušaj danas, jer vredi truditi se. Moram poslanici Mariji Obradović, mislim, više od 30 minuta čeka uz puno uvažavanje.
A, vreme ide i dalje meni.
Ja vam vraćam.
Evo, sad je već minut i po, da ne kažem dva minuta.
Molim vas poslanice samo da počne vreme SNS. Molim vas.
Evo ga peti minut.
Da završi gospodin Šutanovac.
Šta da završi, isključite mikrofon, gospođo, ide mi vreme, posle ćete mi reći…
Verovali ili ne, vi uopšte niste više u mom sistemu i ne znam kako vam mikrofon nije isključen.
Niste vi u mom sistemu takođe, ali nije to pitanje. Nemojte, molim vas. Odlično znate kako se isključuje mikrofon. Znači, na svakoj raspravi mi Bečić ukine mogućnost da govorim. Zovite gospodine Bečića, on će da vas nauči ako vi ne znate, ali ja neću da se mešam u to, ne diram ništa.
Da li može tehnika da vidi šta je sa mikrofonom poslanika Šutanovca, pa da mi na stavimo da radimo, molim vas. Kod mene u sistemu poslanik Šutanovac uopšte ne postoji.
Stisni te levo dugme, gospođo. Šest minuta.
Marija Obradović je ustala i želi da govori.
Sada je u redu. Prijavila bih povredu Poslovnika član 107. zaista dostojanstvo Skupštine je izuzetno dovedeno u pitanje ovakvim ponašanjem u prethodnih 35 minuta. Više puta sam se, pet do šest puta sam se javljala, pa odjavljivala, ne želeći da produžavamo ovu raspravu i ponovo se javljam, jer želim da apelujem da se vratimo na sadržinu zakona na efekte. Pre toga, samo ću zamoliti za jednu stvar. Uz svo uvažavanje kolega iz SNS koji su nekada bili u SRS, ja ću zamoliti sve kolege koje poistovećuju Radikalnu i Srpsku naprednu stranku,da to više ne čine. Nikada nisam bila u toj stranci. Stranku poštujem i nemojte govoriti da smo do juče bili radikali. Ja nisam nikada. Ima veliki broj članova koji nisu bili nikada. Dakle, iznosite neistinu. Dostojanstvo Skupštine je povređeno time što se neistinito izražavate, izjašnjavate o članovima parlamenta. Nema razloga to da radite, a mi pošto smo tako velika stranka koja ima gotovo pola miliona članova, naravno da nas ima ljudi koji mislimo na različite načine, ali svi idemo u jednom smeru, ali naravno, imamo različite nijanse u našem političkom delovanju. Kada je reč o kolegi Pavićeviću, iako mu ovo daje mogućnost za repliku, to činim svesno, još jednom apelujem, nije dozvoljeno ni lično obraćanje, da se vratimo sadržini raspravi. Izuzetno cenim vašu akademsku aktivnost. Mislim da vi kao profesor nikada ne biste dozvolili da student 35 minuta govori o jednoj tački, već biste ga stalno vraćali različitim pitanjima na sadržinu pitanja i onda biste videli ako on nije kadar za odgovaranje, vi biste prekinuli tu agoniju. Mi ovoga puta nismo u mogućnosti, jer vi zloupotrebljavate ovu govornicu.
Hvala. I, povreda Poslovnika i replika i sve što ste iskazali ulazi u dve minute. Moram da vas upozorim član 107. ničim nije povređen, vi ste se sada i direktno obraćali poslanicima što su i oni radili pre toga i uz povredu Poslovnika replicirali i po članu 112. određujem kratku pauzu da bi nastavili da radimo, jer ovo stvarno više nema veze sa Predlogom zakona i amandmanima. Suviše smo daleko otišli, krenuli smo od Nove stranke, da li da se Nova izbaci, da se ide na stranka, da li je Napredna stranka, više nema veze uopšte sa amandmanima, a svi jedni drugima pozivate na to da se vratimo na zakon, ustanete i govorite nešto drugo, svi zajedno.Slažem se sa vama kao poslanik da nisam dovoljno stroga i ne koristim Poslovnik kako bi trebalo. Kratka pauza, tek toliko da utvrdimo vašu nameru da pričamo o zakonu ili da dalje pričamo o političkom životu i registru političkih partija, kako god. [[Posle pauze.]] Na član 6. amandman je podneo narodni poslani Milan Petrić. Reč ima narodni poslanik Milan Petrić. Izvolite.
Što se tiče člana 6. kako sam najbolje razumeo, on bi trebao da bude usvojen što se tiče dela da se briše reč „šupljim zrnom“, jer kao takav generalno „šupljim zrnom“ čine i u stvari su tipična za lovačku municiju kao i za mnoge vrste sportske municije, tako da šuplja zrna smatram da je nelogično izbaciti iz zakona i zabraniti ih ovim članom. Nadam se da će ministar razmisliti i o gornjem delu našeg amandmana, o razlici i definiciji teleskopski optiči nišana. Hvala vam.
Reč ima ministar Stefanović. Izvolite.
Mi smo o tome razgovarali u načelnoj raspravi i ja sam se složio sa tim.
Hvala. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šormaz. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Željko Sušec. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Molim ministra da se izjasni. Izvolite.
Vlada prihvata amandman.
Konstatujem da je ministar prihvatio ovaj amandman. Da li neko još želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović, Gordana Topić i Siniša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Zlata Đerić i Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović-Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, uvaženi gosti, koleginice i kolege, poštovani građani, samo objašnjenje o čemu se ovde radi. Član 9. se nalazi u poglavlju, u delu zakona koji se bavi nadzorom i mi smo pokušali da preciznije objasnimo član 9, znači ništa suštinski nije promenjeno. Član 9. glasi: Nadzornu primenu ovog zakona vrši ministarstvo nadležno za unutrašnje poslove, u daljem tekstu ministarstvo. Prilikom vršenja nadzora službena lica ministarstva ovlašćena su da pregledaju opšte akte i poslovne knjige, evidencije iprostorije u kojima se čuva oružje, kao i samo oružje, traže obaveštenja, nalažu mere u cilju primene propisa, vode upravni postupak, podnose prekršajne i krivične prijave i preduzimaju sve radnje proistekle iz ovog postupka. Mi smo ovaj drugi stav malo pojasnili i rekli da se posle tačke dodaju reči: „u skladu sa zakonom“, jer time mislimo da je predlog nedorečen i da otvara mogućnost za preduzimanje nekih radnji koje nisu propisane materijalnim i procesnim zakonima, te iz tog razloga smo sugerisali, Vlada je ovo prihvatila, tako da ovaj član je sada precizniji i jasnije određen. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Zlata Đerić i Vladimir Stanojević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vanja Lukić, Milisav Petronijević, Stefana Miladinović i Neđo Jovanović. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Đirić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Želim samo da povodom ovog člana, da budemo precizni, da je amandman dobar, ali nažalost postoji problem u evidenciji. Amandman se tiče mogućnosti da lice nabavlja i drži oružje i kaže se u članu zakona 11. stav 5. – lica koja nisu pravosnažno kažnjavana u poslednje četiri godine za prekršaje iz oblasti javnog reda i mira, itd. Naš amandman je bio da to budu lica koja nisu pravosnažno kažnjavana u poslednjih deset godina. Rekli ste mi u raspravi da to ne može iz tehničkih razloga pošto se više evidencija ne vodi, ali mislim da… (Nebojša Stefanović, s mesta: Krivični zakon predviđa četiri godine.) Ali mislim da pošto taj Zakon o prekršaju takođe usvaja ova Skupština, mi možemo da pokrenemo inicijativu da se izmeni i taj zakon i da konačno oni nasilnici koji su se ponašali neprimereno, ne u skladu sa zakonom, ne mogu minimum 10 godina da dođu u posed naoružanja legalnog, jer kada su jednom nasilni, teško da se neko toliko resocijalizuje na način da više nije pretnja po društvo ili porodicu. Ovde spada i nasilje u porodici, ovde spada i nasilničko ponašanje i na ulici, itd, i mislim da bi ovo mogli da podnesemo kao inicijativu da se izmeni Zakon o prekršajima, s tim što bih ja ako mi ovde danas kažemo deset godina, ako prihvatite to, mi imamo jedan vremenski prostor da taj Zakon o prekršajima izmenimo brzo i da to bude zaista deset godina. Upozoravam, radi se o ljudima koji su pravosnažno osuđivani, o ljudima koji ne bi po nama, po poslaničkom klubu DS, smeli da dolaze uopšte u dodir sa oružjem nakon toga, ali hajde da kažemo da je deset godina vreme u kome može da se proveri njihovo ponašanje, jer smatramo da je četiri godine izuzetno malo. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Nebojša Stefanović. Izvolite.
U načelu nemam ništa protiv da u budućnosti menjamo i jedan i drugi u smislu produžavanja roka. Šta je međutim problem? Pošto imamo onda faktički Zakon o prekršajima, predviđa brisanje evidencije nakon četiri godine, dakle da postoji apsolutna zastara i mi, da kažem, pitanje je da li možemo da produžimo taj rok na deset godina samo zato što ćemo time faktički prekršaje izjednačiti sa krivičnim delima, ali hoću samo da vam kažem još jednu stvar. Bez obzira što policija neće imati evidencije nakon četiri godine, mi ćemo moći operativnim radom da utvrdimo jer nema toliko zahteva za držanje i nošenje oružja, moći ćemo da operativnim radom utvrdimo da li postoje bezbednosne pretnje , odnosno kakvo je bilo ponašanje tog lica, pa ako je to neko ko je sklon nasilju u porodici ili nečem sličnom, svakako da ta provera neće biti pozitivna, ali se u načelu slažem da bi trebalo razmisliti možda da se i Zakon o prekršajima menja u tom smislu i onda da vidimo šta možemo da pojačamo u smislu kaznenih odredbi.
Po amandmanu Dragan Šutanovac.
Pokušavam gospodine ministre sve vreme da izbegnem mogućnost individualnih provera. Kao neko ko se bavio bezbednošću, svedok sam da se neretko puta dešavalo da te provere ne budu u skladu sa realnim činjeničnim stanjem. Često se dešavalo da onaj koji radi proveru smatra da nešto stoji, pa kada se posle to ozbiljnije ispita, to ne stoji. Provere nažalost ne rade, koliko ja znam, inspektori, rade policajci na terenu, a ovo je stvar koja, naša ideja je bila da se onemogući da bilo ko daje slobodno uverenje da li neko jeste ili nije. Zbog čega? Imao bih razumevanja i to sam pokušavao i u Ministarstvu odbrane da uradim, da je odgovoran ne samo onaj koji dobija ocenu, već i onaj koji daje. Znači, kada neko uradi proveru i kaže da je to lice bezbedno, uslovno rečeno, mislim u smislu da nije pravilo probleme, a to lice napravi problem nakon toga, onda bi trebalo da odgovara i taj policajac koji je dao tu bezbednosnu procenu. Da li se radi o BIA, da li se radi o policiji, pa bi onda drugačije delili te dozvole. Znači, mislim da tu postoji mnogo prostora za manipulaciju koji sam ja pokušao da ovim predlogom zakona izbegnemo i da dovedemo sve njih u što je moguće većoj nemogućnosti da donose lični sud, već da to bude precizno definisano. Ovo vam govorim iz iskustva, a imaćete priliku, pretpostavljam, i sami da se uverite kada se, recimo, neka deca upisuju na Policijsku akademiju, pa stignu bezbednosne provere negativne zato što, ne znam, ima rođaka koji se bavi kriminalom ili mu otac, ne daj Bože, pije i tome slično, dešavalo se to, ili je brat kockar. Ti ljudi dobiju negativne provere, a, recimo, uzorni su građani, a neko drugi dobije pozitivno, a već je bio osuđivan po delima koja su, da kažem, jako teška.
Reč ima Zoran Babić, po amandmanu. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, slažem se da o ovom predlogu treba razmisliti i treba ga upodobiti sa ostalim zakonima, ali kada smo već sada na temi promene i drugih zakona, voleo bih da promenimo i Zakon o komunalnoj policiji, pa da se promeni član 21. koji predviđa da komunalni policajac može biti osuđivano lice na kaznu zatvora do šest meseci. Ništa manja opasnost nije neko ko je osuđivan za nasilje u porodici ili za neka sitnija krivična dela za koje je pravosnažno osuđen i odležao kaznu zatvora do šest meseci, a sada je komunalni policajac. To je predvidela poslanička grupa i za to je glasala poslanička grupa gospodina Šutanovca. Hajde da promenimo Zakon o stečajnim upravnicima. Stečajni upravnici ne nose oružje, nijedno oružje ne nose, ali raspolažu velikom imovinom, pa je i tu predviđeno da stečajni upravnik može biti osuđivano lice na kaznu zatvora do šest meseci. Slažem se da je ovo predlog oko kojeg treba razmisliti, ali je puno anomalija u kojima je učestvovala poslanička grupa gospodina Šutanovca, koji je u prošlosti dozvoljavao neke stvari koje zaista, gde sam se bunio i 2009, 2010. godine, kada su donošeni u ovoj Narodnoj skupštini i samo da postoji neki kontinuitet. Mislim da i komunalni policajac i stečajni upravnik, ali i neko ko nosi naoružanje zaista mora da bude čist pred zakonom, možda i četiri ili deset ili ne znam koliko godina, ali koji će da taj rok omogući da građani Srbije budu bezbedni. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.)
Reč ima ministar Nebojša Stefanović. Izvolite.
Samo jednu rečenicu da kažem gospodinu Babiću. Dakle, bar ono što mogu da vam kažem iz mog resora, znači ono što se tiče domena unutrašnjih poslova. Ja pozivam sve narodne poslanike, nemojte čekati da ministarstvo predloži zakone. Vi ovde imate češće priliku da o njima debatujete i možda uočite neke stvari koje su ili se vremenom promenile, pa više ne odgovaraju činjeničnom stanju, da ne ponavljamo neke greške iz prošlosti koje sada opterećuju određene zakone, a onda zbog tih krovnih zakona ne možemo da menjamo neke druge zakone ili bi to izazvalo neku vrstu nesaglasnosti u našem sistemu. Ja vas pozivam da nam pomognete, bar ja mogu da govorim u ime MUP-a, svi zakoni za koje sam nadležan, pozivam vas da dođete da razgovaramo, sve što treba da menjamo, ako treba da imamo sednice svakog meseca u kojima ćemo popravljati stvari. Mnogo je bolje nego da imamo loše uređenu materiju i da onda sležemo ramenima zato što nismo uspeli da to popravimo. Dakle, to je na vama. Ja vas molim da pomognete u tom smislu. Ja ću se truditi kao ministar, naravno, da otklonim sve što ja budem uočio, ali pošto ovde ima mnogo više ljudi i mnogo više iskustva u zakonodavnoj materiji, ja bih molio da nam pomognete u tome, a mi ćemo se truditi i kroz ovaj novi Zakon o protivgradnoj zaštiti i novi Zakon o bezbednosti u saobraćaju, koji će se uskoro naći pred Narodnom skupštinom, i naravno Zakon o policiji, da mnoge stvari popravimo. Uvek je to živa stvar, život ide i uvek moramo to da menjamo. Dakle, pozivam vas da imamo jednu intenzivniju aktivnost u popravljanju stvari, ako tako mogu da kažem. Hvala.
Gospodine Šutanovac, vi možete po amandmanu [[Dragan Šutanovac, s mesta: Tražio sam repliku.]] Ne vidim osnov replike. Gospodin Babić je govorio o potrebi izmene i drugih zakona koji su u suprotnosti jedan sa drugim u pogledu tih krivičnih. Prema tome, ja vas molim, možete to što želite preko korišćenja prava da govorite o amandmanu. Izvolite.
Gospodine Arsenoviću, pomenut sam imenom i prezimenom i pomenuta je DS. Ja sam danas ovlašćen u ime DS da zastupam interese onog dela građana koji su glasali za DS. Po svim osnovama imam pravo na repliku. Malopre mi je predsedavajuća oduzela pet, šest minuta. Ako mi vi sad uzmete par minuta, građani Srbije će ostati uskraćeni za naše mišljenje. Ja tražim repliku koja mi sleduje.
Gospodine Šutanovac, molim vas, pominjanje vašeg imena i stranke nije dovoljan razlog da dobijete repliku.
Rečeno je da smo mi odgovorni što je ovde donesen loš zakon, protiv koga je kolega Babić, kao predstavnik Srpske radikalne stranke, 2008. i 2009. godine bio protiv. Dakle, ja vas molim da mi date reč po osnovu repliku.
Imam pravo na to da vam ne dam repliku. Možete da govorite, ako hoćete, o amandmanu. Ako želite, prijavite se ponovo.
Ja se trudim danas da razgovaramo o zakonima koji su na dnevnom redu, ali moram da konstatujem da kolega Babić već tri godine priča istu priču. Dakle, mi slušamo tri godine ovde priču kako je neki zakon usvojen 2008. ili 2009. godine, a mi smo u 2015. godini. Zašto ga niste promenili? Šta ste čekali? Zbog čega ne menjate zakone za koje mislite da su loši? Zato što to koristite za dnevno politikanstvo i ništa drugo. Zakon o komunalnim policajcima definitivno treba da se menja. Smatram da određena prava koja su data komunalnim policajcima, imajući u vidu njihovo postupanje, takođe mora da se ukinu. I nije pitanje samo da li može da bude komunalni policajac neko ko je osuđivan. Mislim da imaju izuzetno puno razloga da se ti zakoni menjaju, jer smo svedoci da se komunalni policajci ponašaju bahatije nego najbahatiji građanin, ali to nije tema dnevnog reda. Tema dnevnog reda je da uredimo nešto što je u ovom trenutku važno i što se gospodin Stefanović kao ministar slaže. Dakle, da vidimo kako možemo da produžimo i da onemogućimo. Naš stav je da treba da bude što je moguće duže. Kažem opet, postoji individualni pogled onog policajca koji vrši bezbednosnu proveru. Taj pogled ne mora da bude uvek prav i to je nešto što može da vama, pre svega, nanese probleme. Gospodine Babiću, ovde smo mi svi zajedno glasali za omubdsmana. Znači, vi ste ga lično glasali, kao i svi poslanici SNS, pa ste onda rekli da je on demokrata, pa smo mi krivi što ste ga vi izabrali, pa nećete da poštujete njegov rad. Ako mislite da tako može da se razgovara ovde, pa pokrenite inicijativu, promenite sve zakone, promenite i Ombudsmana i Poverenika i tužioca. Sve možete vi da uradite, jer vi imate danas vlast kakvu nikad niko u Srbiji nije imao. To što je to loša vlasti što je stanje sve gore i gore, to je već druga tema o kojoj ćemo razgovarati drugom prilikom. Hvala.
Reč ima gospodin Babić, po amandmanu. Izvolite.
Probaću i ja da govorim po amandmanu kao što je govorio prethodni kolega, a da se ne kaže ništa o amandmanu. Ombudsman je izabran i ova skupštinska većina ga je birala i glasao sam za gospodina Sašu Jankovića i ne kajem se zbog toga. Ali, kada smo kog Ombudsmana, ni jedan izveštaj Zaštitnika građana koji je došao u Narodnu skupštinu Republike Srbije do 2012. godine, do promena 2012. godine o tom izveštaju se nije raspravljalo ovde u Narodnoj skupštini. Da li znate zašto se nije raspravljalo u Narodnoj skupštini? Ja želim da obavestim kolege narodne poslanike koji nisu prisustvovali sednici Odbora za kontrolu službi bezbednosti, kada je gospodin Saša Janković u jednoj polemici, koja je trajala dugo, rekao ono što mu je gospodin Šutanovac rekao 2008. i 2009. godine.
Molim vas, gospodine Babiću.
Gospodine predsedavajući, govoriću o amandmanu kao što ste dozvolili gospodinu Šutanovcu. Dozvolite mi ovu rečenicu, insistiram na tome. Gospodin Šutanovac je tada rekao, citiram: „Pa, zar ti misliš da si ti pravi Zaštitnik građana? Pa, mi smo te birali.“ Koja je to ucena nezavisnih regulatornih tela? Koja je to ucena Ombudsmana? Koje je to nerazumevanje kada ne usvajate izveštaje u Narodnoj skupštini, kada ti izveštaji ne doživljavaju svetlo dana zato što vam ne odgovaraju, kada Zaštitniku građana kažete – pa, zar ti misliš da si pravi Ombudsman, pa mi smo te birali? Pa, koja je to ucena od gospodina Šutanovca? Pa, samo su na uceni znali da vladaju i znali da prave. Ja vas molim, i vratiću se u temu. Podsetio bih profesionalca sa 11, 12 godina dugim studenskim stažom, da se mikrofon uključuje, ali se i isključuje na jedno dugme koje se nalazi na 10 santimetara od nas. Što se tiče tih bahatih od najbahatijih komunalnih policajaca, ja pitam vas, gospodine predsedavajući, a i pitam predlagače amandmana, a ko je primio te bahate od najbahatijih komunalnih policajaca? Da li ih je primio sadašnji gradonačelnik gospodin Siniša Mali ili je to primio bivši predsednik DS, gospodin Dragan Đilas, kao gradonačelnik Beograda? Koga smo od tih ljudi novih zaposlili? Koga smo primili? Nikoga. Nasledili smo ono što ste vi radili, gospodine Šutanovac. Kada smo kod tih nemanja pojma o vremenu i o nekim dešavanjima, mogu da pitam i gospodina Šutanovca - a iz koje DS je on, Borkove, Bojanove, Balšine, Kenove, čije DS? Zašto nekome u ovoj sali smeta prefiks srpski? Zašto neko hoće iz naziva Srpske napredne stranke da odstrani srpski? Mi se ponosimo što smo Srpska napredna stranka i to ćemo ostati do kraja.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, replika.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo iz Ministarstva odbrane, svedoci ste da kada je u pitanju pozicija, kada nemaju argumente, onda krenu da napadaju čak i oko stvari koje su izrečene na duhovit način. Činjenica jeste da je Ombudsman rekao to što je rekao, ali isto tako je rekao da smo mi posao završili, da je taj posao urađen u skladu sa zakonom i isto tako je izneo najstrašnije optužbe na račun Ministarstva odbrane,ministra odbrane gospodina Gašića i direktora VBA, da je ta služba po prvi put dokumentovano u savremenoj istoriji Srbije obrađivala pripadnike opozicione stranke, u ovom slučaju SRS. To je suština koja je izrečena na tom Odboru za kontrolu tajnih službi, a ne ono što vi pokušavate da prikažete. Moguće da u Gradu Beogradu ova vlast nije zapošljavala komunalne policajce, ali ova je vlast postavila načelnika komunalne policije, čoveka koji diktira tempo u radu. On je taj koji daje komunalcima, odnosno policajcima sugestiju kako da se ponašaju. To je ta politika koju vi sprovodite. To nije politika onog policajca na ulici, a pošto je zakon loš, složili smo se, taj zakon može i da se promeni. Srpska napredna stranka ovde ima svu vlast već treću godinu. Ne postoji zakon ili čovek koga vi ne možete ovde da promenite. Nemojte više pričati o prošlom vremenu, jer je danas mnogo lošije nego kada je na vlasti bila DS. Građani Beograda će pamtiti gradonačelnike iz DS i Zorana Đinđića i Nenada Bogdanovića i Dragana Đilasa, a Siniša Mali će ostati samo mali i ništa više od toga, gospodine Babiću, zato što su rezultati rada takvi.
Hvala, gospodine Šutanovac.
Znači, on je govorio četiri i po minuta malo pre, četiri i po punih minuta, a nama u petoj sekundi uzimate reč, u petoj sekundi.
Gospodine Šutanovac, budimo korektni. Ja nisam dao Babiću repliku. Vama sam sada dao repliku. On je govorio o amandmanima, ali nije… Videli ste i sami da sam ga upozoravao nekoliko puta. (Dragan Šutanovac, s mesta: Njega ste upozoravali, a meni oduzimate reč.) Vama je isteklo vreme replike. O tome govorim. Ne oduzimam vama reč. Reč ima narodni poslanik ministar Nebojša Stefanović.
Pa, evo da pokušam ja, da se vratimo nazad na zakon, na važnu materiju koja uređuje naš današnji predlog. Naravno, svestan sam da je deo parlamentarnog života i skupštinske rasprave se nekada malo otrgnu i poslanici imaju pravo da na svoj način protumače neke stavove. Neki će pamtiti da li je deficit Grada Beograda bio 20% u prethodnih pet, šest godina, pa su Beograđani bili užasno zaduženi. Danas je manje od 10%, što smatram da je neuporedivo bolje, ali šta će ko pamtiti, videćemo po rezultatima rada. Voleo bih da mi sa današnje sednice izađemo usvajajući i jedan deo amandmana i ako odlučite da danas bude dan za glasanje, da mi već danas uputimo dobru poruku građanima Srbije, a to je da smo usvojili dva dobra zakona i faktički, počeće proces izrade i podzakonskih akata i što pre da dođemo do toga da oni počnu u potpunosti da se primenjuju. Nadam se da ćemo u narednih nekoliko sati uspeti to da uradimo. Ni na koji način ne pretpostavljam da mogu ovde da kažem bilo šta. Svaki narodni poslanik ima pravo da kaže šta god želi, samo da ne shvatite to u tom smislu, samo je moja molba, zbog građana i zbog važnosti ovih zakona, da se što više posvetimo radu na ovim amandmanima. Hvala.
Gospodine Babiću, po kom osnovu želite reč? (Zoran Babić, s mesta: Replika.) Mislim da je vreme da završimo sa replikama. (Zoran Babić, s mesta: Dajte mi reč, pa ću da završim.) Molim vas, vi ste izazvali repliku Šutanovca. (Zoran Babić, s mesta: Ne.) Jeste, jeste. Molim vas da odustanete od replike, jer ovo čemu ide, ne vodi ničemu. Samo ćemo se sada ovde prepucavati mimo dnevnog reda. U krajnjoj liniji, daću vam, pa ćemo da vidimo. Jednog momenta ću ja to prekinuti. Izvolite.
Da li ste mi dali reč po osnovu replike ili na osnovu povrede Poslovnika?
Replika.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Kada gospodin Šutanovac poziva na komandnu odgovornost i kada neko od komunalnih policajaca uradi nešto zbog čega ni oni, ni grad, niko nije ponosan i kao odgovornog označi načelnika komunalne policije, onda bih se pitao – a zašto tadašnji ministar odbrane, a to je bio gospodin Šutanovac u to vreme, nije podneo ostavku kada se desila velika nesreća u „Prvom partizanu“ iz Užica? Istim principom, na isti način, ne, kada je njegova odgovornost, onda će odgovarati niži, a kada politički neistomišljenici, onda ćemo po komandnoj odgovornosti. Znam da bi tu gospodin Šutanovac hteo da bude neka kolektivna amnezija, da se zaboravi ono čime je čašćavao i predsedavajućeg i sve nas. (Dragan Šutanovac, s mesta: Čašćavao.) Ja se izvinjavam što ne govorim mirjevskim akcentom. Ja govorim akcentom Šumadije, Vrnjačke Banje, Lipova u kojoj sam rođen. Ovde sede kolege i iz Vranja i iz Leskovca i neko ko neće govoriti tako čistim beogradskim, mirjevskim akcentom. Nisam odrastao u Mirjevu. Znam da će neko kada nema argumenata da vrlo lako posegne za time da vređa kolege narodne poslanike, da vređa neistomišljenike. Šta znači da reč i da vi ne odreagujete, gospodine predsedavajući, da će Siniša Mali ostati mali? Pa naravno, neće se udati i promeniti prezime. To mu je prezime. Ali, može neko i da ima dva metra i dva i po metra, ali će ostati mali čovek ceo život. Znam da neko hoće da pređe vrlo lako preko teme Ombudsmana. Znam da će neko reći – ne, Ombudsman je to rekao, idemo dalje. Da, rekao je, ucenu gospodina Šutanovca – zar misliš da si pravi Zaštitnik građana, mi smo te birali?
Vreme.
S druge strane, ova skupštinska većina i ova vlast je 94% svih nepravilnosti i svega onoga što je ukazao Zaštitnik građana ispravila, za razliku od gospodina Šutanovca.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, replika.
Gospodine predsedavajući, ja se javljam po replici, ne da bih „ćašćevao“ jer nije to pitanje srbijanskog ili beogradskog slenga, već je gramatički neispravno. Inače, nisam odrastao u Mirijevu, loše ste informisani. U Šumicama sam odrastao, ako vas zanima, išao u osnovnu školu u Šumicama, znači nije problem da vam to sve pokažem po Beogradu, kada budete hteli. (Zoran Babić, s mesta: Sada živiš u Šumicama?) Ne živim ni sada u Šumicama. (Zoran Babić, s mesta: Na pašnjaku?) I tu ću da vas vodim. Ako ste zainteresovani za ispašu, nije problem, može i to.
Molim vas, nemojte dobacivati.
Znači, gospodine predsedavajući, ovde je rečeno da sam ja trebao da podnesem ostavku kada su radnice „Prvog partizana“ Užice poginule u nesretnom slučaju, tragičnom slučaju za koji se vodi krivični postupak, i to je jedan od najtežih momenata u mojoj profesionalnoj karijeri. Nikada nisam rekao da ministar Vučić, u to vreme, treba da podnese ostavku za pogibiju dva deminera na Kopaoniku, kada je on bio ministar odbrane, niti bih danas rekao da ministar Gašić treba da podnese ostavku zato što je major, pilot Vojske Srbije izvršio samoubistvo. Nemojte se igrati sa tako ozbiljnim optužbama. Radi se o životima. Ja razumem da za vas život nema neku vrednost, da se lako može promeniti, danas ste radikal, sutra naprednjak, prekosutra šta god, krijete se svojih, ima to izuzetno puno veze. Znači, ako je moja odgovornost, gospodo, za fabriku u kojoj, u tom momentu, nisam bio, onda je tako ista odgovornost ministra Vučića za dva deminera.
Hvala, gospodine Šutanovac.
Gospodine generale, da li sam u pravu?
Vreme je isteklo, dva minuta.
Ne ovo što pričam, pitam da li sam u pravu? Vi ste bili general Vojske. Siguran sam da ste i vi imali situaciju vanrednih događaja koji se dešavao u Vojsci, pa da li je nekad ministar podneo ostavku zbog toga?
Hvala vam, gospodine Šutanovac.
Hvala i vama na korektnosti.
Imao sam, da vam priznam da jeste bilo mnogo vanrednih događaja, ali ono što želim da vas zamolim jeste da ne vređate. Vođenje na ispašu nije baš primereno. (Dragan Šutanovac, s mesta: To je on rekao.) Nemojte molim vas. Hajde toliko da budemo ljudi. Ja razumem da svi narodni poslanici istrče iz dnevnog reda, da govore o nekim događajima, ali nemojte na ličnoj osnovi nikoga da vređate. Možemo valjda toliko da biramo reči i da to kažemo. Nisam hteo ni da vas opomenem, ali mi je obaveza da vas upozorim da ubuduće to ne radite. Hvala vam lepo. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Kada smo kod nabrajanja tih stvari, opet zbog neke amnezije ili želje da zaboravimo sve, podsetiću vas na 2011. godinu sa bračnim parom Ponjiger i šta ih je nateralo da urade to što su uradili, zbog čega je i cela Srbija tugovala nedeljama, mesecima. Ne tiče me se ko gde ručava, ko gde obeduje, da li je to na Vračaru, na pašnjacima, gde? Ono što me interesuje je zašto neko, za koga je i DRI u svom jednom obimnom izveštaju pokazala na nepravilnosti u vođenju Ministarstva odbrane, nije ni pomislio na konsekvence? Šta ćemo sa Agencijom za borbu protiv korupcije? Ima istu vrednost u našem društvu kao i Zaštitnik građana. Čini mi se da se neki sporovi vode i da je Agencija za borbu protiv korupcije pokrenula neke sporove o zagubljenim stanovima, pa ni tada se niko nije setio da podnese ostavku ili da kaže – kriv sam, ili da kaže – zaboravio sam, izvinite. Ne, čak ni to. Ne tiče me se ko šta ima i koliko ima, ali sam siguran da od ministarke i poslaničke plate ne može da se dobije i da se kupi stan na Vračaru od 200 kvadrata. Ne može, pa makar ceo život bio ministar. Ne može. To su pitanja koja ne postavljam samo ja, nego postavlja Agencija za borbu protiv korupcije. Kada smo kod stranaka, opet nisam dobio pitanje - iz kojeg dela DS, iz koje frakcije, Borkove, Bojanove, Balšine? Nabrajaćemo još sigurno i zabavljaćemo se na tom pitanju.
Po kom osnovu se javljate, gospodine Stojmiroviću.
Sada ću da kažem. Osećam se lično prozvanim iz njihove međusobne diskusije…
Po kom osnovu?
Replika. Zbog Mirijeva. Ja sam Mirijevac.
Da li ste spomenuti?
Jesam i hoću da kažem. Nemam ništa protiv njihove replike, mogu da teraju koliko hoće.
Nije dovoljan razlog da vas neko spomene. Molim vas, vi znate kada imate pravo na repliku. Ako se spominje stranka, ako se spominje pojedinac, onda šef poslaničke grupe ima pravo. Tu je gospodin Babić i on je reagovao u tom smislu.
Spomenuti su Mirijevci. Ja sam Mirijevac i lično se osećam prozvanim.
Nema veze. Mogu i ja biti iz Mirijeva.
Nemam ništa protiv.
Hvala vam. Ne mogu vam dati repliku. (Janko Veselinović, s mesta: Poslovnik.) Izvolite.
Poštovani predsedavajući, reklamiram član 27. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije u kome se kaže da predsednik Narodne skupštine predstavlja Narodnu skupštinu, saziva njene sednice, itd. Kada nije tu predsednik zamenjuje ga potpredsednik. Pozivam se i na član 17. Zakona o Narodnoj skupštini Republike Srbije. U kome je data zakletva narodnih poslanika Republike Srbije. Kaže – zaklinjem se da ću dužnost narodnog poslanika obavljati predano, pošteno, savesno i verno Ustavu, braniti ljudska i manjinska prava i građanske slobode i po najboljem znanju i umeću služiti građanima Republike Srbije, istini i pravdi. Dakle, u skladu sa Ustavom spomenuta je rečenica. Dakle, gospodine predsedavajući, smatramo da ste vi, odnosno da je predsednica Narodne skupštine Republike Srbije trebala danas, odnosno malopre kada je osam poslaničkih grupa, osam partija iz opozicije, odnosno pet poslaničkih grupa opozicije, podnelo zahtev za pokretanje postupka za razrešenje predsednika Republike Srbije zato što je prekršio odredbe člana 4, 149. i 156. Ustava Republike Srbije… [[isključen mikrofon.]]
Gospodine Veselinoviću, to što vi reklamirate povredu Poslovnika nema nikakve veze sa mnom. Nemojte se pozivati šta je trebala predsednica. O tome ste trebali dok je bila tu. Uopšte ne vidim osnov što reklamirate povredu Poslovnika. Prema tome, molim vas da sednete. Neću vam dati dalje da govorite. Gospodine Stefanoviću, po kom osnovu? (Borislav Stefanović, s mesta: Replika.) Ne može. Gospodine Stefanoviću, tu ste vi kao šef poslaničke grupe i tu je ovlašćeni predstavnik gospodin Šutanovac. Pošto ste oboje u sali, ja samo mogu da dam reč Šutanovcu. (Borislav Stefanović, s mesta: Spomenuo mi je ime dva puta.) Jeste spomenuto ime, ali nisam video ništa uvredljivo. (Borislav Stefanović, s mesta: Spomenut sam.) Ne. Završavamo sa replikom i idemo dalje. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Reč ima podnosilac amandmana Milan Petrić. Izvolite.
Hvala. Što se tiče člana 11, pokušavamo da izbegnemo odokativnu procenu pojedinca koji vrši bezbednosnu proveru. Mislimo da u ovakvom formulisanju ovog člana postoji mogućnost pojedinca da zloupotrebi svoju funkciju i da nanese štetu određenom korisniku oružja. Mislimo da takva vrsta odokativne bezbednosne procene, u vezi zabrane nošenja oružja, može biti izuzetno izmanipulisana. Nadam se da ćete još jednom razmisliti o ovome i o posledicama koje se mogu desiti u ovakvoj situaciji. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Nebojša Stefanović. Izvolite.
Mi smo predvideli u Zakonu o policiji jedan član koji će obezbediti mogućnost donošenja podzakonskih akata koji će definisati način vršenja bezbednosne provere. To ćemo na jedan vrlo detaljan, definisan način da ljudi vide kako se to radi, da to ne bi bilo ostavljeno i postoje mogućnosti raznih zloupotreba. Što se tiče ovog drugog dela, mislim da ste videli da je samo stvar u nameri, jer ako on kaže da namerava da se bavi lovom i nabavi pušku, a nikad ne ode ulov, onda je faktički slovo zakona izigrano. Donese nam lovnu kartu ili donese potvrdu sportskog udruženja i onda će imati mogućnost da nabavi oružje.
Hvala. Po amandmanu Dragan Šutanovac. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, ako gospodin Babić pita nekoliko puta u kojem delu Demokratske stranke sam ja…
Ne, ne. Neću vam, gospodine Šutanovac molim vas ako tako nastavite.
Pominjući imena...
Gospodine Šutanovac…
Samo da vam pojasnim.
Ne, ne. Nećete mi pojašnjavati. Ako ćete govoriti po amandmanu imate pravo. Ako ćete sada vraćati priču unazad, ja ću vam izreći opomenu. Vi birajte. Evo, izvolite. Prijavite se i birajte.
Hoćete da ponovite. Nisam vas čuo.
Znači ovako, ako se budete vraćali na temu iz prethodne rasprave ja ću vam izreći opomenu. Ako nastavite da pričate po amandmanu koji je sada na dnevnom redu dajem vam reč.
Gospodine predsedavajući…
Na vama je izbor.
Samo da vas pitam. Dozvolite. Znači, ako kolega Babić kaže da je ovde neko kupio stan od 200 kvadrata, a ja u isto vreme mislim da, recimo, mislim na gospodina Stefanovića ili ministra unutrašnjih poslova.
Gospodine Šutanovac, ja sam vas lepo zamolio.
Zašto ne bih ja to mogao da kažem?
S obzirom da niste uvažili moju sugestiju, ja vam izričem opomenu.
Izričete mi opomenu. Znači, nisam nikoga uvredio … [[Isključen mikrofon.]] (Dragan Šutanovac, s mesta: Nisam ništa rekao, oduzimate mi reč, oduzimati mi novac. Mislite da se mi vas plašimo.)
Sedite gospodine Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ne piše nigde u Poslovniku da moram da sedim.) Ne morate, stojte. Mikrofon vam je isključen, ali ja sam veoma korektan bio prema vama i rekao sam vam lepo kako ću postupiti. Vi to niste uvažili i nastavite staru priču, sada ćemo pričati o stanovima, koliko ko ima stanova, koja površina, gde šta ima itd, a pred nama su konkretni amandmani koji nemaju veze ni sa stanovima, ni sa Mirjevom, ni sa, ne znam sa čime. Jednostavno neću dozvoliti takvu raspravu. Ja vas molim sedite. Završavam. Aleksandra Jerkov, po kom osnovu? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Po Poslovniku.) Po Poslovniku? Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Konstantinoviću. Naravno, moja reklamacija je gde ja smatram da ste povredili Poslovnik u tački 27. u članu 27. sada kada ste izrekli narodnom poslaniku Šutanovcu opomenu zbog toga što Poslovnik sadrži neke odredbe, a taj član 27. upravo vas obavezuje da sednicu vodite na onakav način na kakav vas Poslovnik obavezuje. Tačno su predviđene situacije u kojima vi narodnom poslaniku možete da izreknete opomenu. Tačno su predviđene situacije u kojima vi narodnom poslaniku možete da date pravo na repliku ili uskratite. A, ukoliko gospodin Babić optuži narodnog poslanika, bilo ko, za neke stvari i vi ne date tom narodnom poslaniku pravo da odgovori samo zbog toga što ste vi u jednom momentu proizvoljno procenili da je sada kraj replikama, a inače i vi i svi drugi predsedavajući baš uvek nekako procene da je kraj replikama onda kada poslanici SNS poslednji govore, onda je to gospodine Arsenoviću kršenje Poslovnika. Postoji 104. koji govori o replici, postoje članovi koji govore o tome na koji način vi vodite Skupštinu. Vi to ne možete raditi kako vama padne na pamet, nego kako vas Poslovnik obavezuje. Ja verujem da vama, nikome iz vladajuće koalicije nije po volji da se na takve optužbe besmisleno odgovara, ali ne možete prekidati krug replika samo onda kada vi procenite da to želite i još i unapred najavite - ovim završavamo krug replika, ne čekajući da čujete da li će naredni govornik možda reći nešto što bi izazvalo pravo na repliku nekoga iz opozicije i vas obavezalo da mu tu repliku u skladu sa Poslovnikom date.
Hvala vam gospođo Jerkov. Tvrdim da uopšte niste upravu. Iz prostog razloga, nisam ja gospodinu Šutanovcu rekao bez razloga i zamolio ga jednostavno koji će potez uraditi naprotiv. Ali sam isto tako, zaboravili ste, vi kao da zaboravljate prethodno. Ja sam imao jedan kontinuitet i gospodin Šutanovac je izrekao jednu reč da će da vodi ove na ispašu. Izvinite, pa sam prećutao. Prema tome, i sada će to ići jedno na drugo, treće, itd. i nema kraja, a ne priča se o amandmanu. Isto sam tako i gospodina Babića upozoravao nekoliko puta da se vrati na dnevni red i gospodina Šutanovca. Prema tome, mislim da stvarno nema svrhe rasprave koja je započeta i smatram da nisam uopšte povredio Poslovnik. Vi imate pravo da se u danu za glasanje izjasnimo o povredi Poslovnika. Moja je savest čista. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Želim da se izjasnimo o povredi Poslovnika.) Da li još neko želi reč po amandmanu? (Ne) Na član 11. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima ministar Stefanović. Izvolite.
Vlada prihvata ovaj amandman.
Ministar je prihvatio ovaj amandman. Gospodine Šutanovac, po amandmanu? Ništa vas nisam razumeo, prijavite se da znam šta ste rekli.
Gospodine, predsedavajući, moja reakcija vezana za „ispašu“ je bila zato što su gospoda preko puta rekla da ja živim na pašnjaku.
Hvala. Nećemo o tome da raspravljamo. Na član 12. amandman je podnela narodna poslanica Dubravka Filipovski. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemomRepublike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemomRepublike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo, narodni poslanici, uvaženi gosti iz MUP, poštovani predsedavajući, potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Arsenoviću, ja smatram da bi trebalo još malo da se zamislimo oko našeg amandmana na stav 5. člana 12. ovog Predloga zakona, poštovana gospodo. Evo šta predlaže Vlada u ovom stavu, Vlada predlažem ovako – fizičko lice kome je po ovom zakonu odobreno nabavljanje oružja iz kategorije B, pa ima jedan deo, mora nadležnom organu svakih pet godina dostaviti novo uverenje koje nije starije od mesec dana. Naš predlog je poštovana gospodo, da se smanji rok za dostavljanje novog lekarskog uverenja i da reči „svakih pet godina“ treba da zamenimo rečima „svake tri godine“. Nama se čini poštovana gospodo, da je vremenski period od tri godine razumni vremenski period za predmetnu materiju. Čitao sam obrazloženje zašto se amandman ne prihvata i još jednom da napomenem, kaže – amandman se ne prihvata, s obzirom da bi predloženi rok od tri godine za periodičnu proveru zdravstvene sposobnosti vlasnika oružja prouzrokovao visoke troškove za vlasnike oružja. Sada ja tu imam dve stvari da kažem, prvo, a koliki je to visoki trošak ako na tri godine umesto na pet treba da obezbedi ovaj dokument. Smatram, poštovana gospodo, da s obzirom na predmetnu materiju taj trošak za lekarski pregled od tri godine ne sme da bude ključni argument za odbijanje našeg amandmana, da čovek koji treba da dobije ovu dozvolu na tri godine treba da dobije i lekarsko uverenje. Strašno me interesuje - da li to znači da neka količina novca ovde jeste prepreka za nas da kontrolišemo malo bolje? Ako to jeste argument, koliki je to novac poštovana gospodo, pa da merimo?
Vreme. Reč ima ministar Stefanović. Izvolite.
Suma novca nije prepreka, ali ono što je važno - ovde mi imamo i mehanizam koji je kroz proces da izabrani lekar ima obavezu, što piše u drugom delu obrazloženja koje je Vlada dala, da izabrani lekar ima obavezu da obavesti nadležni državni organ, odnosno najbližu područnu policijsku stanicu o promenama koje bi mogle uticati na to da mu se opozove izdavanje, odnosno dozvola za nošenje i držanje oružja, mislim da je dovoljno kvalitetno rešeno. Mi ćemo videti kako će se i u praksi primenjivati ovo. Mislim da je ovo do sada mnogo bolje rešenje nego do sada kada smo imali taj samo u startu zahtev da se preda lekarsko uverenje, ali uveren sam da je na pet godina i način provere propisivati ministarstvo nadležno za zdravlje. Oni će proceniti kakve sve provere treba da se izvrše, a siguran sam da ne postoji toliko oboljenja koja će za godinu ili dve promeniti toliko karakter čoveka da mi treba da mu oduzmemo oružje. Naravno, taj finansijski aspekt je bio jedan od aspekata, jer onda zašto ne na godinu dana? Hajde da stavimo na šest meseci, na mesec dana da proveravamo. Dakle, prosto postoji nešto što je nekako razumno vreme. Mi smo predložili da to bude pet godina. Videćemo da li će to stvarati neke probleme u praksi. Ja sam uveren da neće.
Gospodine Pavićeviću, vi želite sigurno repliku. Ja ne vidim osnova za repliku. (Vladimir Pavićević, s mesta: Nemam osnova?) Ne, ne, hvala vam. Ministar vam je odgovorio na vaš amandman. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, poštovani gosti, koleginice i kolege, uvaženi građani, sada govorim o članu 12. koji govori o zdravstvenoj sposobnosti i novoj instituciji kod onih kojih se uvodi i kod onih koji imaju oružani list, koji imaju vatreno oružje u svom posedu, privatnom i koji po meni, kao što kaže ovde podnosilac zahteva, je usaglašavanje sa dokumentima Šengenskog ugovora i direktivama Saveta Evrope 477/91 i 51/08. Ne treba uopšte polemisati o tome da li lekarsko uverenje treba da bude kao što se predlaže u članu 12. na svakih pet godina, donošeno ovlašćenim licima koja izdaju oružane listove kao dokaz da je vlasnik vatrenog oružja i dalje zdravstveno sposoban da bude u njegovom posedu i da bi razumeli par mojih nedoumica ja ću pročitati ceo član da bi građani znali o čemu pričamo. Znači, zdravstvena sposobnost za držanje i nošenje oružja predviđena članom 11. ovog zakona dokazuje se uverenjem o zdravstvenoj sposobnosti. Uverenje o zdravstvenoj sposobnosti za držanje i nošenje oružja izdaje zdravstvena ustanova koja ispunjava propisane uslove i dobija rešenje ministarstva nadležnog za poslove zdravlja kojim se utvrđuje da ispunjava uslove za obavljanje lekarskih pregleda za utvrđivanje zdravstvene sposobnosti fizičkih lica za držanje i nošenje oružja. Bliže uslove koje mora da ispunjava zdravstvena ustanova za obavljanje lekarskih pregleda za utvrđivanje zdravstvene sposobnosti fizičkih lica za držanje i nošenje oružja propisuje ministar nadležan za poslove zdravlja. Ovlašćena zdravstvena ustanova za obavljanje lekarskih pregleda za utvrđivanje zdravstvene sposobnosti fizičkih lica za držanje i nošenje oružja, obavezna je da odmah, a najkasnije u roku od osam dana obavesti najbliže organizacione jedinice ministarstva o činjenici da lekarski pregledano lice ne ispunjava uslove za držanje i nošenje oružja. Fizičko lice kome je po ovom zakonu odobreno nabavljeno oružje iz kategorije B, odnosno izdat oružani list mora nadležnom organu svakihpet godina, vi predlažete, mi smo u amandmanu kao poslanička grupa predložili kao i gospodin Pavićević da to bude tri godine, odnosno po isteku važenja lekarskog uverenja o zdravstvenoj sposobnosti za držanje i nošenje oružja dostavi novi uverenje koje nije starije od mesec dana. Fizičko lice koje nije zadovoljno izdatim uverenjem o zdravstvenoj sposobnosti za držanje i nošenje oružja može izjaviti žalbu drugostepenoj lekarskoj komisiji koju imenuje ministar nadležan za poslove zdravlja. Nadležni organ koji je izdao oružani list fizičkom licu obavestiće o toj činjenici izabranog lekara, doktora medicina ili doktora medicine specijalistu opšte medicine, odnosno specijalistu medicine rada, u daljem tekstu – izabranog lekara, tog lica odmah po izdavanju ovog dokumenta. Mislim da ovaj ko je pisao ovaj član da je pomešao, kako kažu ljudi, babe i žabe. U ovom članu kaže, gospodine ministre, tj. onaj ko je pravio ovaj član zakona, da se obaveštava izabrani lekar. Izabrani lekar je lekar u primarnoj zdravstvenoj zaštiti. Lekar specijalista medicine rada kao specijalista medicine rada nije izabrani lekar. To su dve stvari koje se mešaju. Ovaj član će uneti takvu papazjaniju i takvu nedorečenost i takvu zabunu kod onih koji trebaju u naredni tri godine, govorim kao što reče vaš saradnik, o 585 hiljada vlasnika oružanih listova. Znači da 585 hiljada ljudi će biti podvrgnuto pregledom. Ovde nije precizirano kakvim pregledom, koji pregled treba za posedovanje oružanog lista, da li je to psihijatrijski pregled. Ako to radi psihijatrijski pregled, da li će moći psihijatri uz redovan posao koji rade u osnovnom zdravstvu, pretpostavljam da se misli na ustanove osnovnog zdravstva, moći da obave 585 hiljada pregleda? Da li će to biti obaveza zdravstvene zaštite ili će se plaćati posebno kao što se plaća pregled za, recimo, vozačku dozvolu i koliki će to namet da bude za ljude? Ako već idemo i usaglašavamo sa dokumentima evropske zajednice kojoj stremimo, hajde kažite mi – u kojoj sve zemlji se plaća taksa na luksuz za posedovanje oružja? Mislim da je to, gospodine ministre, jedini član u ovom zakonu koji je stvarno nedorečen i koji će doneti zabunu u primeni zakona za koji se većina ljudi, koliko vidim ovde slaže, da je uz amandmane korektan i kvalitetno napisan tj. usaglašen sa evropskim normama. Mislim da smo mi išli ovim zakonom na gornju granicu, hajde tako da kažem, strogoće. Da li je to trebalo? To je lična percepcija. To ne bih komentarisao, ali ovaj član zakona, gde kažete da izabrani lekar opšte prakse, odnosno lekar koji sazna da je kod fizičkog lica koje drži i nosi oružje došlo do promene zdravstvenog stanja, a sada ja da vas vratim opet, ako bude bilo potrebno ili ako Ministarstvo zdravlja propiše da će to biti psihijatrijski pregled, kako onda izabrani lekar može da dezavuiše dijagnozu ili da prejudicira dijagnozu specijaliste psihijatrije, bez da ja vređam stručnost izabranog lekara? Ali, ako to treba da radi izabrani lekar, šta će onda lekar psihijatar? Ako treba da radi izabrani lekar, šta će lekar specijalista medicine rada? Kako će, ako radi specijalista medicine rada recimo u mom gradu Nišu, iz medicine rada znači lekar specijalista medicine rada će obavestiti izabranog lekara iz doma zdravlja koji ima recimo moj karton, pošto i ja imam oružani list, da sam ja dobio ili nisam dobio saglasnost za oružani list, a onda će moj izabrani lekar, doktor Perišić da obavesti MUP, jedinicu u Nišu da ja treba da budem pozvan i da donesem oružani list, pištolj i municiju, sve u kesi? Mislim da to mnogo komplikuje i da je nedorečeno. Postojala je dobra volja, ali se nije znalo i neko ko je ovo pisao ne znači da je imao lošu nameru, nije konsultovao ljude iz struke. Hvala Bogu, ovde u našem odboru ima dovoljno lekara, tj. u ovoj sali ima i psihijatara, specijalista medicine rada i ja kao stomatolog. Milion ovde ima profesija koje su mogle da budu konsultovane i da se ovo uredi kako treba. Ponavljam, ovo će uneti veliku zabunu i stvoriće veliki problem u primeni. Još jedna sugestija. Vi ste u načelnoj raspravi rekli, gospodine ministre, kada je bilo reči o taksi na luksuz koju plaćamo svi mi koji imamo oružani list, da to nije u vašoj ingerenciji, da to radi Ministarstvo finansija. Vi ste član Vlade i vi možete da pokrenete inicijativu, gde će vam 585.000 korisnika biti zahvalno što je skinuta taksa, jer, ovde po ovom zakonu imati oružani list i imati oružje je potreba, a po tome kako smo svi mi oporezovani godišnje, a neki su dobijali sa kamatama 100 i nešto hiljada sada koje nisu preneli oružje, to je luksuz. Hajde prvo da raspravimo da li je oružje potreba ili luksuz. Ako je potreba i svi mi koji smo prošli ovu rigoroznu proveru, koju ja pozdravljam i koja treba da bude rigorozna, ipak imati vatreno oružje nije šala, ali zašto je to onda luksuz i zašto nas država oporezuje, ma ko da je u vlasti i ko god da vodi tu državu? Mislim da to treba da se ukine, jer ako ostane i ovo na pet godina, pošto vidim da će se izglasati vaš predlog da se plaća lekarsko uverenje, iako se plaća dodatni porez na luksuz i dalje, to niko ne misli izgleda da ukine, onda ja mislim da bi trebali da date u narednih mesec dana neki amandman na neki član kao Ministarstvo kako najlakše i najbezbolnije ljudi mogu da predaju oružje, da ga ne poklanjaju, jer ono nekom ima neku vrednost, materijalnu vrednost i kako da se lepo ljudi oslobode, a da ne budu na šteti. Jer, po ovom zakonu, jeste da treba da kontrolišemo ko ima oružje i jeste da to treba da bude stavljeno u strogi zakonski okvir, ali, sa druge strane, ako kažemo da je oružje potreba, onda mi dajemo šansu onima koji imaju 800.000, kako vi kažete, neregistrovanih cevi, da mogu vrlo lako da maltretiraju ove koji su to kupili da imaju kući da štite svoju imovinu, svoju porodicu i da spreče maltretiranje ovih koji imaju duge cevi i kratke cevi nelegalno u posedu. Znači, ovaj zakon se odnosi samo na nas koji smo savesni i odgovorni i treba tako da bude, ne bunim se protiv toga, ali se bunim protiv plaćanja taksi i bunim se protiv ovih nedorečenosti koje će uneti zabunu i biće tumačeni od grada do grada. Živi bili, pa videli da sam u pravu. Jer, prvo, ja ne znam kako će Ministarstvo zdravlja da predloži. Šta će da predloži kad ste mu vi dali osnovne smernice? Hoće li to da radi specijalista psihijatar, jer ne vidim kakve veze ima povišen šećer i dozvola za nošenje oružja, tj. posedovanje? Od 1992. godine je valjda potrebna dozvola za nošenje. Kakve veze ima išijalgija ili slabovidost sa dozvolom za posedovanje oružja? Znači, to treba da bude psihijatrijski pregled, ono što je apsolutno i potrebno, ali to onda ovaj član dezavuiše. Zahvaljujem se.
Gospodine ministre, imam jedan mali problem poslovnički. Vi po Poslovniku imate pravo po amandmanu na komentar od dva minuta. U prethodnom komentaru ste iskoristili pola minuta. Ja vam predlažem, pošto ima još dvoje prijavljenih, daću vam još jedan minut… (Nebojša Stefanović, s mesta: Ja ću ovo 30 sekundi.) Mislio sam da će možda neko još hteti i zbog toga sam vam to predložio. Izvolite.
Pokušaću da budem koncizan. Nisam lekar, ali, bogami, ako je ozbiljna slabovidost, bojim se da i to može da utiče na odobravanje oružja. Znate, ako ne vidi ništa, to kažem kao čovek koji nosi naočare, ako imate takav problem, onda je pitanje da li bi... Ali, to nećemo odlučivati mi, odlučivaće lekarska komisija. I sami smo uočili da postoje određene nedorečenosti i prihvatili smo tri amandmana na ovaj član. Kroz ova tri amandmana Dubravke Filipovski, Zlate Đerić i Velimira Stanojevića su rešeni ti problemi. Dakle, definisan je i razrešen je baš ovaj problem o kom ste vi govorili. Mi smo održali, bila je jedna duga javna rasprava, bogami skoro godinu dana je bila javna rasprava o ovom zakonu i to je bila dobra prilika da se svi uključe i da daju svoje mišljenje o ovome. Mislim da je to dobar princip i put. Ovaj zakon je u parlamentu skoro dva meseca. Dakle, imali smo jednu najdužu moguću raspravu, javnu raspravu, a zatim u redovnom postupku preko dva meseca je zakon ovde. Narodni poslanici su uočili probleme, uložili amandmane i ja sam ih prihvatio i mislim da smo time rešili. Vi ste u suštini u pravu oko ovoga. Dakle, što se poreza tiče, nijedna vlast nije ukidala porez zato što prosto, znate, kada pričamo o porezima, sutra pričamo o pravima trudnica, porodilja, pričamo o pravima invalida, pričamo o izgradnji puteva, pričamo o infrastrukturi, taj novac ne pada sa neba, plaćaju ga građani, to je poreska politika. Ja bih mogao ovde da se bavim demagogijom, da vam pričam – hajde da ukinemo sve poreze. Nijedna vlast ni stranka, vaša stranke i te vlade koje je ona činila ranije nije ukidala taj porez. Prosto, smatrali su da je taj novac potreban da bi se ostvarila neka druga prava. Što se tiče građana koji žele da otuđe oružje, oni kroz proces legalizacije imaju više načina šta mogu da urade. Ako imaju oružje u legalnom posedu, mogu da ga otuđe, mogu da ga prodaju, mogu da ga predaju besplatno nadležnom državnom organu i mogu da ga onesposobe i da to postane staro oružje, za koje više nema potrebe da traže bilo kakvu dozvolu, niti će plaćati taksu.
Reč ima narodni poslanik Jelisaveta Pribojac, po amandmanu. Izvolite.
Mislim da ovaj predlog amandmana ne treba prihvatiti, iz prostog razloga što Predlog zakona o oružju i municiji to baš fino definiše u delu gde se kaže da je nadležan organ koji izdaje odobrenje, odnosno oružni list nekom fizičkom licu za kupovinu, odnosno za nabavljanje i posedovanje oružja, dužan da o toj činjenici obavesti izabranog lekara, a svi građani su dužni da imaju svoje izabrane lekare. Tačno je to da izabrani lekar pripada primarnoj zdravstvenoj zaštiti i tačno je to da ne može uvek da ima uvida u zdravstveno stanje svakog lica koje ima oružni list. Međutim, i medicina rada pripada primarnoj zdravstvenoj zaštiti i to je služba koja jedino može da izdaje lekarska uverenja, a u svom timu ima i socijalnog radnika i psihologa i oftamologa i internistu i neuropsihijatra. Znači, to je jedina služba koja će moći da izdaje lekarska uverenja. Mi svi znamo da živimo u jednom turbulentnom vremenu i da je promena zdravstvene sposobnosti i zdravlja uopšte vrlo promenljiva kategorija, ali je zato tu izabrani lekar koji će da obavesti nadležan organ ako do takve situacije dođe. Mislim da iz tog razloga ne treba prihvatiti ovaj amandman i da je pet godina sasvim pristojno vreme za izdavanje lekarskog uverenja za neko fizičko lice. Hvala.
Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Imajući u vidu da je poslanička grupa SPS podržala i da će glasati za tekst predloženog zakona, mi smo takođe prokomentarisali odredbu ovog člana i ono što je izneto od kolege Bradića može se posmatrati sa dobrim namerama. Međutim, ono što je jako važno istaći jeste sledeća činjenica, da ovaj zakon i pojedine odredbe, naročito ova odredba koja se vezuje za izdavanje lekarskog uverenja, kako za držanje, tako i za nošenje oružja, ne može biti u praksi implementirana na najefikasniji način bez donošenja podzakonskog akta. Dakle, podzakonskim aktom bi se moglo definisati sve ono što se ovde otvorilo kao pitanje, odnosno pitanja jer ih je bilo više. Da li će biti opservacija, naravno stručna, od strane lekara neuropsihijatra ili od nekog lekara druge specijalnosti? Kako i sam ministar kaže, šta ćemo ako je to oftamolog, koji u svakom slučaju ima i te kako značajnu ulogu u opservacijama potencijalnog nosioca ili držaoca oružja? S obzirom da je zakon već definisao da će se ta pitanja urediti uz saglasnosti sa Ministarstvom zdravlja, onda je sasvim logično i da podzakonski akt u tom smislu, koji bude donet u skladu sa ovim zakonom, uredi ova pitanja koja su ostala otvorena, a smatramo takođe da zaista nemaju potpunu dorečenost kada je tumačenje zakona ili pojedinih odredaba zakona ovde na dnevnom redu. Na kraju krajeva, postoji posebna vrsta odgovornosti za svakog ko izda uverenje. Mi smo se ovde u načelnoj raspravi dotakli pitanja koja su i te kako osetljiva. U Jabukovcu se desilo stravično ubistvo, jedan od najtežih oblika krivičnih dela koji je potresao ne javnost Srbije, nego daleko širu javnost. Pri tome, učinilac krivičnog dela imao je i dozvolu za nošenje oružja, a imao taj tzv. posttraumatski sindrom. Prema tome, taj osetljivi deo izdavanja uverenja nosi jedan veliki stepen odgovornosti i pri tome se mora prići sa jednom posebnom pažnjom i obazrivošću, naravno i oprezom. Zato je sugestija i u načelnoj raspravi bila usmerena u pravcu da se upravo podzakonskim aktom, bilo odlukom, bilo pravilnikom, bilo uredbom, urede ova pitanja koja ostaju otvorena. Zahvaljujem se.
Hvala. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. istovetne amandmane podneli su narodni poslanici Dragan Šormaz i zajedno narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 13. i član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Zlata Đerić i Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović-Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Amandmanom na član 13. smo predložili da u članu 13. stav 2. posle reči: „u skladu sa“ dodaje se reč: „zakonskim“, a to bi izgledalo ovako: „nadležni organ pri odlučivanju, pored dokaza koje priloži podnosilac zahteva, koristi podatke iz evidencije koje vodi po zakonu, kao i podatke do kojih dolazi pri vršenju svojih poslova u skladu sa“, pa dodajemo: „zakonskim ovlašćenjima“. I u stavu 6. na kraju rečenice zamenjujemo tačku zapetom i dodajemo reči: „najkasnije u roku od tri dana od isteka roka iz stava 5. ovog člana“. To se odnosi na vraćanje odobrenja za kupovinu oružja, za nabavku oružja koja traje šest meseci, gde nije rečeno šta ako se ne kupi oružje u tih šest meseci. Normalno, to gubi važnost, verovatno taj dokument, čim je ograničen na šest meseci, ali mi smatramo da treba precizirati jasnije da je onaj ko je dobio odobrenje, a ne iskoristi ga, obavezan da to isto vrati ispostavi policije ili MUP-u, toj jedinici koja se nalazi u njegovom mestu. Zbog toga smo uložili ovaj amandman.Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Jelisaveta Pribojac.
Mislim da i ovaj amandman treba odbiti, iz prostog razloga što ovo odobrenje nema snagu javne isprave, već samo pravo da u roku od šest meseci neko fizičko lice može da nabavi oružje. Ako to pravo ne iskoristi u tom periodu, šta znače tri dana? Nakon isteka prvog dana on već više nema to pravo, što znači da on ne čini nikakav prekršaj, već samo gubi pravo da u određenom vremenskom periodu nabavi oružje. Hvala.
Hvala. Milanka Jeftović, po amandmanu? (Da.)
Složila bih se sa koleginicom Jelisavetom Pribojac u stavu 6. člana 13. Htela bih da dodam još nešto. Amandman u prvom delu ne treba prihvatiti, iz razloga što nadležni organi svoje poslove vrše isključivo u skladu sa svojim ovlašćenjima. Da bi svoj posao vršili u skladu sa svojim ovlašćenjima, ta ovlašćenja proizilaze iz zakona i zakon im u stvari i daje ovlašćenje po kojima nadležni organi postupaju. Iz tog razloga, ovo što se predlaže amandmanom je suvišno. Hvala.
Gospodine Bradiću, po amandmanu? (Da.) Možete po amandmanu. Imate dva minuta i 45 sekundi, kao poslanička grupa. Izvolite.
Dobro. Znam koliko vremena imam. Zahvaljujem. Mislim da koleginice nisu u pravu i mislim da je rešenje koje smo predložili svrsishodnije i bolje jer suština zakona je da bude jasan i jasno ograničen u svim normama, bez mogućnosti slobodnog tumačenja, te mislim da je amandman zbog toga bolji. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Željko Sušec. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Zlata Đerić i Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 17. i član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Zlata Đerić i Velimir Stanojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti iz Ministarstva unutrašnjih poslova i poštovani predsedavajući gospodine Arsenoviću, mi smo podneli amandman na član 17. i predlažemo ovim amandmanom da se i sami u našoj državi, poštovana gospodo, usmerimo ka praćenju nekih savremenih tokova kada se tiče izdavanja oružnog lista. Molim vas samo da malo pažnje usmerimo ka sadržini ovog amandmana. Mislim da bi bilo veoma dobro za sve građane naše Republike da se ovaj amandman usvoji. Naime, u članu 17. piše: „Fizičko lice, koje je na osnovu odobrenja nadležnog organa izvršilo nabavljanje oružja podnosi zahtev nadležnom organu radi izdavanja oružnog lista u roku od osam dana od dana izvršene nabavke oružja. Uz zahtev podnosi se i dokaz o poreklu oružja“. Mi predlažemo da se doda: „i dokaz o balističkom profilu ispaljenog metka“, poštovana gospodo. Balistički profil ili otisak ispaljenog metka, važno mi je ovde sada to da saopštim jer smatram da ovo treba da bude deo naše zakonske materije, predstavlja forenzičku tehniku kojom se utvrđuju tragovi koje oružje ostavi neispaljeni metak. To znači, evo da se zamislimo sada o tome, da je moguće na osnovu ispaljenog metka, pronađenog npr. na mestu izvršenja nekog krivičnog dela, utvrditi izkog oružja je ispaljeno, ukoliko postoji prethodna evidencija balističkih profila. To znači, poštovana gospodo, da uvođenjem ove sadržine mi obezbeđujemo snažni potencijal da se lakše rešavaju neka krivična dela, npr. neko ubistvo. Ako pomoću ove tehnike možemo jedno ubistvo da rešimo, ja smatram da je već to dovoljno da se opravda ovakva mera, uprkos obrazloženjima kojima Vlada saopštava da ne treba to da se prihvati. Imam još jedan amandman koji se tiče ove stvari, pa ću iskoristiti to vreme za dodatnu argumentaciju, poštovana gospodo.
Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Sad ne znam samo da li ste vi prihvatili da se produži rok važenja na deset godina. Kratko ću samo da pojasnim šta je DS predložila. Nažalost, u stvari nijedan naš amandman nije ušao u izvornom obliku, svi su išli kroz Odbor, pa ispašće da naši amandmani nisu bili dobri. U stvari su naši amandmani generisali ove amandmane iz Odbora. Znači, predviđa se da se oružni list izdaje sa ograničenim rokom važenja fizičkom licu koje ispunjava sve uslove iz člana 11. U prevodu, ukoliko ne ispunjava uslove iz člana 11, taj oružni list se automatski uzima ili se ne dodeljuje. Naša ideja je bila da se oružani list izdaje, da kažem, bez roka važenja, s tim što je imaoc oružanog lista dužan da ispunjava sve uslove člana 11. koji se tiču izdavanja i vršenja pregleda, o kojima smo malopre slušali. Smatramo da bi to bilo olakšavajuća stvar kako za MUP tako za Upravu za upravne poslove, da bi tim ljudima omogućili da, ako već idu na lekarske preglede ne moraju da dolaze i u MUP. To je sada, ako sam dobro razumeo na 10 godina, zato što čip na budućoj elektronskoj kartici ne podržava vremenski rok duži od 10 godina. Sada je ovo pitanje, ne znam da li možemo da intervenišemo, da napravimo takvu mogućnost da ukoliko tehnička podrška postoji da to bude i duže. Jer, verujte mi, malopre smo računali, ako u Srbiji ima preko 870, koliko sam razumeo, komada vatrenog oružja koje je u legalnom posedu, neka bude da je dva po čoveku, to je preko 400 hiljada ljudi, ako podelimo na broj radnih dana izračunamo to je preko 300, 350 ljudi koji bi dnevno morali da se obraćaju svakog dana u ciklusima, kako kod lekara tako u MUP, 300, 350 ljudi dnevno. Nekad će biti 500. Mislim da će to biti mnogo veliki posao, bespotreban. Znači, nema nikakve potrebe da se to radi, ako on ne ispunjava ove uslove njemu će se oduzeti, ako on ispunjava njemu će se produžiti. Da li je tako? Zbog čega bi dolazio po produžetak. Baš, nema smisla. Ako se pozivamo sada na neki drugi zakon, ili kako je ovde rečeno - procedura predviđena i propisima koji uređuju opšti upravni postupak. Mislim, gospodine Stefanoviću, vi ste danas došli ovde kao modernizator koji treba da modernizuje Srbiju sa jednim novim zakonom, nema potrebe da vas koči bilo koji upravni postupak. Hajde da pokrenemo modernizaciju i u sistemu unutrašnjih poslova i da omogućimo ljudima da brže, efikasnije rade na korist građana Srbije koji žele da imaju ili već poseduju oružni list, a u isto vreme poštuju sve zakonske pretpostavke da mogu da ga imaju u dužem vremenskom roku od tih pet ili 10 godina. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Ivana Stoiljković. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Cenjeni ministre i gosti, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po pitanju ovog amandmana koji se odnosi na član 17. koji je vezan za izdavanje oružanog lista i tačnije stav 5. koji kaže – oružani list izdaće se sa ograničenim rokom važenja do pet godina fizičkom licu koje ispunjava uslove iz člana 11. ovog zakona. Član 11. zakona smatra da treba prilikom nabavke oružja ispunjavaju se svi uslovi da je zdravstveno sposobna osoba. Ovim amandmanom se tražilo da se reč pet godina zameni reči 10 godina i to se odnosi na period važenja izdatog oružanog lista što u principu ne predstavlja. Da se ukine pet godina i da se ide na 10 godina? (Nebojša Stefanović, s mesta: Ne, nego da se potpuno ukine.) Da se potpuno ukine? Ja se izvinjavam, ja onda nisam dobila tu izmenu. Ali, u svakom slučaju ja bih dala komentar što se tiče samog tog zdravstvenog stanja osobe koja nosi oružje. Svakako bi se složila sa tim da bi trebalo da se češće rade kontrole ljudi koji nose oružje, zato što u trenutku kada se pribavlja oružje to ne znači da će se i kasnije ista situacija zdravstvenog stanja biti, jer u principu, duševni bolesnici uglavnom i nisu počinioci zločina, nego su to ljudi koji u trenutku imaju pomračenje svesti ili uma. Tako da redovne kontrole su svakako potrebne. U svakom slučaju potrebno je voditi računa da svako od ljudi koji ima oružje ima i izabranog lekara i da su te lekarske kontrole redovne. Pre svega želim da pohvalim nadležno ministarstvo i ministra kada je u pitanju oružje zbog tendencije pada krivičnih dela koja se izvršavaju hladnim i vatrenim oružjem. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Hvala vam na sugestijama. Što se tiče ovog amandman, dakle čitava intencija zakona, mi smo sada promenili mnoge stvari. Sada više na jednom oružanom listu, dakle na jednoj kartici ćete imati podatke za svako oružje, što je dobro. Za svako oružje ste imali poseban oružni list. Znači, onaj plavi list onaj plavi dokument za svako oružje dobijate poseban onaj kartonski obrazac. Sada imate jednu kao vozačku dozvolu biometrijski obrazac na kome će biti upisano svako oružje koje dobijate. U ovom trenutku tehnički smo ograničeni na rok od 10 godina. Dakle, čip podržava, naše baze podržavaju takvu vrstu evidencije. Mislim da to nije preveliko opterećenje. Vi ste rekli 350, 400 ljudi, na 27 policijskih uprava, puta policijske stanice, nije to više od jednog čoveka dnevno na šalteru samo za ovo. Dakle, ne kažem da, naravno bolje da ne postoji pritisak bilo kakav, ali policija je uspela za kratko vreme da izda i negde i tri i po miliona pasoša, možda i više. Evo, gospođa Kasalica me ispravlja, šest miliona pasoša za relativno kratko vreme kako su se pojavili kao birometrijski dokument u prethodnom periodu. Tako da verujem da postoje kapaciteti u Upravi za upravne poslove da izađe na kraj sa ovakvim izazovom. Slažem se da u budućnosti ako se tehnologija bude izmenila možemo da radimo na tome, možda se ovaj rok produži možda i na 20 godina sa čim nemaju ni stručne službe problem, ali videćemo kako se bude inoviralo. Kako što sam rekao neću biti protiv toga da se u ovom parlamentu raspravlja o izmenama i dopunama i u tom smislu.
Po amandmanu Dragan Šutanovac. Izvolite.
Ovo je sad pitanje modernizacije. Nemam ja problem sa tim da Uprava može da izda šest miliona pasoša ili 850 hiljada dozvola za oružje ili ne znam koliko miliona saobraćajnih dozvola ili vozačkih dozvola, ali se postavlja samo pitanje, da li to MUP i treba da radi. Da li to MUP radi u Nemačkoj ili radi lokalna samouprava? I, šta radi MUP, a šta radi lokalna samouprava? I, zbog čega se MUP time opterećuje? To vam govorim, jer želite da budete modernizator, čitao sam neke vaše intervjue, čitao sam savetnike koji nešto savetuju, ako hoćete nešto da menjate morate da krenete odmah, nećete biti dugo na vlasti kao što mislite, da vam kažem odmah ovako u poverenju. Dakle, koleginica iz Užica, iliimate pogrešan amandman ili su vam sugerisali. Moj amandman se ne odnosi na zastarele predmete. Ovo što ste rekli da tri godine i da treba češće, znači, podržavate amandmana gospodina Pavićevića koji nije tu, a on je predložio da bude na tri godine. To ćete moći u danu za glasanje da podržite i mislim da bi to bilo korektno u skladu sa ovim što ste rekli. Znači, meni je samo intencija da MUP ne mora da radi ono što ne mora da radi. Kada dobijete taj dokument vi ispunjavate sve uslove koji su neophodni, a ako ne ispunite onda vam se oduzima, ako ispunite on se automatski produžava i nema potrebe kada bi tako bilo, znači, objektivno to nije neophodno. Da ne govorim o tome i važenje vozačke dozvole. Isto tako, lekarski pregled, ako je lekarski pregled u redu, onda može automatski da se produži važenje, ako nije oduzima se. Hoću da kažem, samo kad sve to pomnožite, pasoš je nešto drugo, pasoš je definisan međunarodnim zakonima, propisima i tako dalje, ali kad sve to pomonožite sa nekim stotinama hiljada ljudi nije to jedan čovek po policijskoj upravi dnevno, to je mnogo više. Svojevremeno sam radio sa koleginicom Kasalicom, a seća se i ona, to je ogroman posao kada dođe do nekih promena, pa svi odjednom, to onda bude ogroman posao. To vam govorim, zato što vi imate da kažem preča posla, jer ovo je uslovno rečeno sporedan posao koji je možda jako važan, ali ja bih zaista voleo da bude stanje kao što je rekla gospođa smanjenog kriminaliteta u Srbiji i manje korišćenje hladnog oružja, a prekjuče je čovek ubijen sa nekom sabljom ili već ne znam kojim oružjem, mačetom. Nije to baš tako sjajno kao što pričate, a crne hronike su pune svaki dan. Imali smo ministre, pre neki dan raspravu o statistici. Ono što ste rekli za prošlu godinu kada uzmete novine, samo prekjuče do danas cela statistika pada u vodu. Hvala vam.
Reč ima ministar Stefanović.
Statistika je statistika i to su činjenica koje su takve svidelo se to nekome ili ne. Naravno, kao što sam vam rekao i onda sam apsolutno nesrećan kada dođe i do jednog izvršenja krivičnog dela. Imamo krivična dela koja se izvršavaju. Policija radi na rasvetljavanju. Dakle, trudićemo se da budemo što efikasniji u tom smislu. Što se tiče vlasti, verujte obavljajući ovu dužnost, evo devet meseci sam ministar unutrašnjih poslova, nijedan dan u tih devet meseci mi nije bio lak. Ni u jednom nisam uživao niti se nešto dešava, nažalost u ovom ministarstvu što vas čini srećnim i razdraganim, uglavnom se radi o najtežim stvarima koje mogu da se dešavaju i sa kojima morate da suočavate. Dakle, što se mene tiče ne moram ni sutra ujutru da budem ministar, neće mi uopšte teško pasti. Trudiću se da ono što radim u poslu koji radim obavljam na način da ljudi u ovoj zemlji budu zadovoljni, da zaista nešto inoviramo i menjamo i trudim se i kroz zakone koje predlažem i kroz druge mere koje radimo da ljudi vide da policija, odnosno MUP napreduje. Mi ćemo razgovarati i sa Ministarstvom finansija i kada taj momenat dođe na dnevni red. Ja ću vas zamoliti sve za podršku da se određena sredstva preusmeravaju ka Ministarstvu unutrašnjih poslova kada se radi, recimo, o obezbeđenju određenih događaja preko onoga što Ustav propisuje u smislu obezbeđenja, bezbednosti i sigurnosti. Dakle, da takvu stvar nadoknadimo samo troškove koje MUP ima, da kažem, prekovremenim angažovanjem ili da kažem angažovanjem koje nije bilo redovno predviđeno za obezbeđenje tih skupova za transporte određenih materija itd. Mi šaljemo ljude, svaka utakmica koja se proceni da ima povišeni rizik, vi znate kako to ide, uvek ide više ljudi i tu su onda njihovi putni troškovi, transporti i autobusi i sve ono što ide. Dakle, na kraju krajeva angažovanje tih ljudi, tako da će to biti dobra prilika da obezbedimo stabilnije finansiranje, pa ako neko želi da organizuje različitu vrstu manifestacija neka pored ostalih ima i onaj trošak koji ima, ali ćemo se truditi da modernizujemo zaista sve više.
Hvala. Po amandmanu, Dragan Šutanovac.
ja sam vam prošli put sugerisao, a čuo sam od vašeg kolege da ima, ako se ne varam, 856 hiljada i 865 hiljada komada oružja u zvaničnom i legalnom posedu kod građana Srbije. Po meni, sav porez koji se plaća na osnovu tog oružja treba da ide u prvu kasu Ministarstva unutrašnjih poslova, jer svo to oružje je dobijao na osnovu saglasnosti bezbednosne provere itd, koju vrše ko? Vršite vi. Potpuno mi je poznato, znači, rekli ste nam na Odboru za odbranu i bezbednost da je jedan dan Parade ponosa koštao 360.000 evra. Nažalost, mi ni danas ne znamo koliko je koštala Parada Vojna koju je gospodin Gašić organizovao, koja se organizuje mnogo duže i mnogo teže i mnogo ozbiljnije, to je znači više miliona, ali kažem ne možemo da znamo pošto očigledno vi radite transparentno i nemojte da mislite kada vam kažem - nećete vi dugo ostati tu. Nije to tema. Tema je da vi budete modernizator, da promenite uslove za rad vašim kolegama i da promenite mogućnost da građani Srbije kada dođu u policiju dolaze baš zato što je neophodno i da to što rade završavaju brzo. To je suština da to bude servis građana, a vi kao mlad čovek i kažem imate intenciju, trebate to da prihvatite, jer ako se budete oslanjali na propise koji postoje, a verujem da ste se već susreli sa tim, da vam kažu – to ne može jer tako nikad nismo radili. Nemojte gubiti vreme bez obzira koliko ćete biti na tom mestu, jer svaki dan za Srbiju je važan. Hvala.
Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima mr Dejan Čapo. Izvolite.
Hvala, Uvaženi predsedavajući. Poštovani ministri, koleginice i kolege poslanici, pa samo da razjasnim malopređašnju misteriju. Amandman je podnela LSV i odnosi se na stav 5. član 17, gde mi tražimo da se organičeni rok važenja od pet godina zameni rečima „deset godina“. Mislimo da je ovo optimalno rešenje iz više razloga, jedan smo čuli to su tehnološke mogućnosti izdavanja oružanih listova. Drugi argument da bi uspeli nekako da sprečimo i da se rasteretimo administrativnih poslova i organizacione jedinice ministarstva, tj. policijske uprave kao i građane, a naravno i da smanjimo troškove građanima koji imaju oružje za izdavanje oružanog lista, a i na ovaj način ćemo izjednačiti period izdavanja oružanog lista, kao dokumente sa izdavanjem drugih ličnih dokumenata kao što su lična karta, vozačka dozvola i druge putne isprave. Hvala još jednom što ste prihvatili ovaj amandman LSV.
Hvala. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šormaz. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti iz Ministarstva unutrašnjih poslova, poštovani predsedavajući, gospodine Arsenoviću, ovde mi je neophodno na samom početku da saopštim da zaista ne razumem zašto nije prihvaćen amandman na član 21. Evo da pokušam da ubedim još jednom i naše goste i narodne poslanike da se prihvati ovaj amandman. U članu 21. stav 2. treba po našem sudu da se menja i da glasi ovako – Licima iz stava 1. ovog člana, nadležni organ će rešenjem zabraniti spravljanje municije za sopstvene potrebe i potrebe njihovih streljačkih i lovačkih organizacija. Mi predlažemo da se ovde doda zapeta i tekst,- kao i prepravljanje gasne municije i druge vrste municije u municiju sa projektilom; i onda ide zapeta i nastavak - kako je i Vlada predložila, ukoliko se u postupku utvrdi da ne ispunjavaju uslove propisane ovim, odnosno drugim zakonom. Mi smo fino ovde saopštili da podneti amandman ima za cilj izbegavanje zloupotrebe prepravljanja bezopasne municije u opasnu municiju. Vlada nama u odgovoru zašto ne prihvata amandman saopštava – Amandman se ne prihvata iz razloga što u dosadašnjoj praksi nisu zabeleženi slučajevi prepravljanja gasne municije u bojevu municiju; a ja onda ponovo vraćam predlagače na ono što je sadržina našeg predloga. Mi kažemo – kao i prepravljanje gasne i druge vrste municije u municiju sa projektilom i onda svodimo našu argumentaciju na mogućnost na sprečavanje mogućnosti zloupotrebe prepravljanja bezopasne u opasnu municiju. Opet ne razumem ni to, zašto mi moramo uvek naknadno da reagujemo, da čekamo neki događaj, neku nezgodnu stvar pa onda da kažemo – evo praksa pa sada da reagujem. Ovo može da se desi, možemo da zamislimo, zašto u zakonu da ne sprečimo takve mogućnosti? Hvala.
Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gosti iz Ministarstva unutrašnjih poslova, evo gospodin Marić je za sada pratio ovde i poštovani predsedavajući i potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Arsenoviću, narodni poslanik Zoran Živković i ja predložili smo da se stav 1. člana 24. menja, a ta izmena, poštovana gospodo, je u vezi sa našim amandmanom na stav 1. člana 17. ovog predloga koji se tiče uvođenja jedne novine kod nas koja se naziva „Balistički profil ispaljenog metka“, poštovana gospodo. Ja sam jedan deo argumentacije za uvođenje ovakve vrste inovacije već saopštio u raspravi povodom našeg amandmana na član 17. ali sada hoću ovde da dodam dve stvari. Jedno je, svako oružje, poštovana gospodo, makar sam ja tako ovde istražio, saznao i naučio jer nisam iz te oblasti, ali evo malo sam se bavio ovim, svako oružje pravi drugačije tragove. Meni su to objasnili nešto kao poput otiska prstiju. Onda kaže – te sitne otiske u metalu, metak prolazi kroz cev, dobija jedinstveni otisak. Šta je naš predlog? Mi smatramo da treba da se napravi ta baza balističkih profila. Ukoliko bi se napravila ta baza, a mogla bi se napraviti na osnovu naših amandmana na član 17. i član 24, moglo bi da se desi da se utvrdi počinioc krivičnog dela na osnovu analize pronađene čaure. Predlagač se poziva na to da ovaj naš predlog stvara dodatne troškove za vlasnika naoružanja. Pa šta ako stvara dodatni trošak? Poštovana gospodo, ako stvara dodatni trošak, koliki je to trošak da bi nas ovde sprečio da ovo uvedemo kao mogućnost koja sigurno, očigledno je, doprinosi opštem dobru, dobru svih građana naše Republike.
Hvala. Reč ima dr Nebojša Stefanović.
Za ovo se ne slažem sa vama, za ovaj, i mislim da u svakom članu predviđamo malo po malo nove troškove, na kraju ćemo onda doći do toga da će te takse biti tolike da će ljudi odustati od toga. Želeo bih da se vratim na ovaj prethodni, nisam pravovremeno reagovao jer sam želeo proceduralno da se konsultujem. U načelu se slažem sa vama. Dakle, vaše obrazloženje je dobro i ja mislim na pozivanje na nekakvu postojeću praksu. Nisam nikad video kako izgleda gasni metak. Sada su mi kolege objasnile da on ima faktički samo drugačiji kalibar od osam milimetara u odnosu na standardni pištoljski metak koji koristi policija od devet milimetara, ali on isto ima mesinganu čauru koja bi teorijski ubacivanjem drugačijeg zrna mogla da se prepravi u bojevo zrno i pošto bi stvorilo veliku proceduralnu teškoću ako bih ja prihvatio vaš amandman, morali bi da napravimo pauzu da se Vlada o tome izjasni, da imate mišljenje, ja ću samo predložiti kolegama iz vladajuće većine da glasaju za u danu za glasanje za ovaj vaš amandman na taj član. Ako to budu usvojili, mislim da je to poboljšanje zakona.
Ako sam razumela, vi prihvatate ovaj amandman? (Nebojša Stefanović, s mesta: Ne mogu da kažem da sada prihvatam, predlažem da vi glasate o njemu u danu za glasanje.) Znači, mi da obeležimo da glasamo. Hvala. Na član 25. amandman, sa ispravkom, je podneo narodni poslanik Momir Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Stefana Miladinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, uvažene koleginice i kolege, u članu 25. posle stava 3. smo predložili da se doda novi stav koji glasi: „Fizičko lice iz stava 1. dužno je da prođe posebnu obuku za rukovanje oružjem, čiji program propisuje ministar“. Govorimo ovde o dozvoli za nošenje oružja, ne za posedovanjem, nego za nošenje oružja, te smo smatrali da oni koji dobiju dozvolu za nošenje oružja, znači oni imaju veliku mogućnost, zato su i dobili da nose oružje, da iskoriste i da upotrebe to oružje, da treba da prođu i posebnu obuku da to, ako nekad dođe u situaciju da koristi oružje, bude na najbezbedniji način. U stavu 10. koji kaže da dozvola za nošenje oružja se izdaje sa ograničenim rokom važenja do pet godina, mi smo predložili da reč: „pet godina“, zamenimo rečima: „do jedne godine“, jer smatramo da svi oni koji zbog potrebe službe treba da nose oružje, njima ne treba, oni imaju drugačije dozvole, a svi oni koji iz civilstva dobiju dozvolu za nošenje vatrenog oružja, misli se na kratke cevi, da to obnavljaju na godinu dana, jer ta potreba kako nastane tako može i da nestane. Ja razumem potpuno obrazloženje ministra, koji je rekao da to do pet godina može da bude i šest meseci, i godinu dana, i tri godine i pet godina. Mi iz tog razloga predlažemo da bude do godinu dana, jer ako može da se desi da potreba nestane posle godinu i po dana i da iz nekog razloga neko može da nosi bez potrebe i saglasnosti eventualne koju ne bi dobio i pet godina to oružje. Zbog toga smo predložili da se dozvola za nošenje fizičkim licima izdaje do jedne godine i da za svaku godinu su dužni da to produže. Jeste da je to administriranje, ali mislim da je u interesu građana Srbij da takvih ljudi bude što manje na ulicama. Hvala.
Na član 25. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Ministre, da li prihvatate amandman?
Prihvatamo ovaj amandman.
Hvala. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić. Izvolite.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, ministri, koliko shvatam, vi ste sada usvojili član Odbora koji je negde proistekao iz amandmana DS. Zahvaljujem vam se na tome i da pojasnim građanima o čemu se zapravo radi, šta smo mi ovim amandmanom hteli. Tiče se člana 25. izdavanje dozvole za nošenje oružja. Naime, zbog građana ću pročitati član koji smo hteli da bolje definišemo: „Fizičko lice iz stava 1. ovog člana prilikom podnošenja zahteva mora ispunjavati uslove iz člana 11. ovog zakona kao i da dokaže“, prva sporna situacija na koju smo ukazali, „da mu je lična bezbednost bitno ugrožena ili bi mogla biti ugrožena u tolikoj meri“, to je druga sporna situacija, „da je za njegovu bezbednost nošenje oružja“. Naime, razgovarali smo o ovom članu i ta definicija „da dokaže da je njegova bezbednost ugrožena“ jeste zapravo sporna, jer je dokazivanje proces koji traje i postoji tačna procedura dokazivanja, naime, da li je sudska ili MUP vrši procenu bezbednosti tog lica, ali u svakom slučaju to je proces koji traje i za vreme tog procesa može doći do ostvarivanja tih pretnji. Naša intencija je bila i intencija ovog amandmana da ubrzamo proces izdavanja dozvola za nošenje oružja tako što smo umesto dokazivanja predložili da stoji definicija da dostavi saznanje, svakako i da se to saznanje proveri. To je procedura koja je znatno brža od dokazivanja i zato mislimo da je usvajanje ovog amandmana dobro i da je ta nijansa između dokazivanja i dostavljanja saznanja zapravo nijansa koja može da sačuva određene živote. Hvala još jednom na usvajanju ovog amandmana.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Marija Obradović. Izvolite.
Hvala. Ja sam, takođe, htela da nastavim u istom tonu kao i kolega Nikolić, da ispred Odbora za odbranu još jednom pojasnim. Dakle, to jeste inicijalno bio predlog kolege Šutanovca, samo smo napravili jednu pravnu formulaciju i tu reč „dokaže“ smo prepravili sa „učini verovatnim“, tako da to je još jedan kompromis. O tome na kojenačine neko će moći da učini verovatnim ugrožavanje svoje bezbednosti, to će već biti propisano na neke druge načine. U svakom slučaju, evo još jednog kompromisa i to je paralelno i sa našim prethodnim amandmanom, gde u članu 11. takođe koristimo istu formulaciju. Hvala na saradnji.
Hvala. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti iz Ministarstva unutrašnjih poslova, poštovana predsednice Narodne skupštine, dve stvari želim da kažem sada povodom ovog amandmana. Prva stvar, radi preciznosti, poštovana gospodo, samo da podsetim ovde da, ako sam ja dobro razumeo, ministar Stefanović je odlučio sada da se prihvati naš amandman na član 21. Predloga zakona, da uđe u evidenciju zato što je ministar to saopštio tokom rasprave o drugom amandmanu na drugi član, pa da se ne desi zabuna u danu za glasanje među narodnim poslanicima SNS,poštovana gospodo. Molim samo da se to utvrdi i potvrdi ovde na neki način. Znači, član 21. Druga stvar, mi smo podneli amandman na član 25. kojim predviđamo uvođenje jednog novog stava 12. koji glasi: „Odobrenja za nošenje službenog oružja mogu izdati i drugi nadležni organi u slučajevima predviđenim drugim zakonima“. U načelnoj raspravi sam ja ovde nagovestio i jasno saopštio da postoje neki delovi ovog zakona, odnosno Predloga zakona koji bi bili, kada se usvoji ovo, neusklađeni sa sadržinom drugih zakona. Meni se čini, na primer, da bi, ukoliko bi član 25. ovog predloga ostao ovako kako sada piše, to stvorilo izvesne napetosti sa sadržinom člana 22. Zakona o izvršenju krivičnih sankcija. Zato mi predlažemo da se unese ovaj novi stav člana 25. kako bi odredbe različitih zakona koje se tiču slične ili iste materije bili potpuno usaglašeni i da imamo jednu vrstu pravnog reda kada se tiče odobrenja za nošenje službenog oružja, na primer, u članu 22. ovog zakona koji sam pomenuo, van radnog vremena. Nama se čini da bi to stvorilo uslove za stvaranje pravnog reda i da bi trebalo usvojiti ovaj amandman. Hvala vam.
Hvala. Znači, na član 24. sugestija ministra je bila da se poslanici u danu za glasanje izjasne. Tako je rečeno. Vodili smo evidenciju. Reč ima ministar Nebojša Stefanović. Izvolite.
Evo, da budemo tu jasni. Ja sam, kada je tekla rasprava o amandmanu na član 24, prihvatio sugestijom da se glasa za amandman na član 21.
Znači na 24. da brišemo?
Brišemo 24, ostaje 21. Preprodajne gasne municije, to je suština. Što se tiče ovoga, mi u članu 2. Predloga zakona kažemo: „Odredbe ovog zakona ne primenjuju se na državne organe koji nabavljaju, drže, nose i prevoze oružje i municiju u skladu sa posebnim propisima“. Dakle, ne na državne organe. Što se tiče privatnog obezbeđenja, oni imaju poseban zakon kojim se to uređuje. Dakle, mi smo se već ovim zakonom izuzeli. Znači, ovaj zakon se ne odnosi na te… kao što je na primer sudska straža koja je u tom smislu, tako da u tom smislu nema potrebe da se… Vidim da to razumete. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Samo kratko. Gasni pištolj ne može da se prepravi. Mislim, njegova cev je gusana i ne može da se prepravi, tako da nije tema. Municija može, jer ona izgleda identično i nije samo osam milimetara kalibar, ima različitih kalibara, rekli ste samo jedan. Hvala.
Zahvaljujem. Na naziv člana 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojišić i Dejan Čapo. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima magistar Dejan Čapo. Izvolite.
Zahvaljujem, predsednice. Poštovani ministri, koleginice i kolege poslanici, ovo je još jedan od amandmana koji je prihvaćen, koji je podnela poslanička grupa LSDV i odnosi se na naziv člana 26. koji se zove: „Zabrana nošenja oružja“. Mi smo podneli amandman da se briše taj naziv člana, jer u prethodnom nazivu člana, u članu 25, koji bliže uređuje uslove i procedure za odobravanje oružja, naziv je: „Nošenje oružja“. Član 26. Predloga zakona u prvom stavu utvrđuje načelnu zabranu nošenja oružja i on glasi – zabranjeno je nošenje oružja na javnom mestu, osim u slučajevima utvrđenim ovim ili drugim zakonom. Nakon toga slede stavovi kojima se utvrđuju izuzeci od pravila propisanog ovim stavom 1. Mislim da zbog svega toga navedenog je i opravdano brisanje naziva člana 26. Hvala.
Hvala. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, magistar Aleksandra Jerkov, Blaša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Gospođo predsednice, ovaj amandman se odnosi na mogućnost korišćenja legalnog gasnih sprejova i uređaja za elektrošokove od strane lica mlađih od 18 godina. Podsećam, u Srbiji je dozvoljeno voženje automobila mlađima od 18 godina. Ako pogledate koliko imamo nesretnih slučajeva u saobraćaju u odnosu na korišćenje gasnih sprejova ili uređaja za elektrošokove, mi bi trebali da ukinemo mogućnost voženja automobila, a ne da smanjujemo na 16 godina, kao što je učinjeno, što ja podržavam. Sada vas kao roditelj molim da još jednom, pre nego što budemo glasali, razmislite zbog čega svu decu stavljate u kontekst u kome se kaže – iz razloga što se od maloletnih lica starijih od 16 godina ne može očekivati dovoljan stepen zrelosti i odgovornosti za nošenje gasnih sprejova. Mislim da ovo obrazloženje niste smeli da napišete. Ako maloletno lice starije od 16 godina može da vozi vozilo, a ne može da ima sprej, to je u sukobu zdravog razuma. Kao roditelj maloletnog lica, za koga sam ubeđen da neće zloupotrebiti, ja vas molim da razmislite još jednom i da ovaj amandman prihvatite, jer sam vam rekao, gospodine ministre, ako polazite od osnove da će biti problema, onda i ovaj ceo zakon pada u vodu, jer će sigurno neko iskoristiti oružje na nepropisan način i naneti nekome zlo ili ga lišiti života. Mislim da je ova stvar jako važna sa aspekta bezbednosti, ne samo bezbednosti od ljudi, loših namera, već i od životinja. Ako jedan život spasimo zahvaljujući time što će neka devojčica ili neki dečak da koriste taj sprej, verujte mi, mnogo više vredi nego sve ono što mogu da naprave adolescenti koji se neprimereno ponašaju tako što se prskaju tim sprejom, koji i sad može da se kupi, a siguran sam da oni koji hoće to da urade, uradiće bez dozvole. Dakle, mislim da treba da iskoračite iz normi koje postoje. Danas mladići i devojčice od 16 godina više nisu deca kao nekada ranije. Mnogo više koriste tehniku kao nekada ranije, svesni su opasnosti, a svesni smo da su upravo oni često žrtve nasilništva i to ne od maloletnih lica, već upravo od onih koji su u godinama da im budu roditelji. Ja vas molim i kao poslanik i kao roditelj i u ime sve te dece koja bi to koristila na pravi način, a siguran sam da oni koji žele da koriste na loš način, oni će to koristiti bez obzira da li je u zakonu ograničeno na 16, 18, 25 godina ili već ne znam koliko. Ovo je apel. Ako prihvatite, svaka vam čast, ako ne, šta da radim.
Reč ima ministar.
Ja sam otac maloletnog lica. Doduše, moje dete je dosta mlađe. Ali, ono što hoću da vam kažem, imali smo situaciju do trenutka kada ovaj zakon stupi na snagu, ovo deluje faktički bilo predmet krivičnog kažnjavanja, svako ko je nosio ovako nešto. Mi danas pravimo iskorak. Omogućujemo licima starijim od 16 do 18 godina, u tom uzrastu da budu vlasnici tih uređaja, ali ih ne mogu nositi sa sobom. Dakle, služi im kao zaštita u njihovim domovima. Znam da je to nekada pitanje, jer pravo da vam kažem, razmišljate kada se vraća neko sam, ali isto tako, ako bude mogućnosti nekih zloupotreba, ne mislim samo na zloupotrebe koje će uraditi savesna deca, ima onih koji će pokušati da takvu vrstu, a imali smo sve pokazatelje i treba reći to tako, da imamo jedan blagi porast maloletničke delikvencije. Postavlja se samo pitanje – da li ćemo time napraviti veću štetu? To je jedna dilema koja zaista postoji u meni kao ocu i u meni kao ministru unutrašnjih poslova, kao i kod svih nas, jer vidim da svi razmišljamo. Svi ovde žele da obezbedimo da ulice budu sigurnije, ali da li će ako sada tu decu budemo naoružali i dozvolili da deca od 16 godina krenu da nose elektrošokere po školama, da li će to izaći na dobro? Jer, kada se prvi incident desi, kada se dogodi prva situacija da jedno dete iskoristi elektrošoker ili gasno oružje na svom drugu iz odeljenja, prvo što će reći je – kako ste ovo mogli da dozvolite, haos itd. Dakle, ipak smo se odlučili da to bude licima od osamnaeste godine moguće da ga nose. Lica do osamnaeste godine će moći da ga poseduju.
Gospodine Šutanovac, vi ste sebi dali reč. Izvolite.
Ja se vama obraćam stojeći, nikada ne sedim kao pojedine kolege.
Ne, ali javilo se pre vas više kolega, ali dobro.
Izvinjavam se. Polazimo do pretpostavke da će biti problema, a zašto ne pođemo od pretpostavke da bi možda danas Tijana bila živa da je imala sprej? Znači, jedan spašen život, stotine hiljada problema sa tim sprejom nek se napravi, vredi više nego suze koje izaziva taj sprej u nekoj dečijoj tuči ili već ne znam čemu. Napominjem, oni koji žele da zloupotrebe, oni mogu i danas da to urade. Da li je tako? Da li su u srednjoj školi ili već gde, ako zloupotrebljavaju, zloupotrebiće, i ako su zvanično ovlašćeni i ako nisu. Dakle, zloupotreba postoji i ako je dozvoljeno da nosi. Njemu nije dozvoljeno da ga primenjuje na način na koji nije propisano, znači, u nužnoj samoodbrani. To što mi njima dajemo mogućnost da imaju sprej, ne kažemo im – idite sada u školu, pa se prskajte međusobno. Isto kao što ako im ne dajemo mogućnost da imaju sprej, onda im ne dajemo mogućnost da se odbrane od onih koji imaju taj sprej i koriste ga nepropisno. Pitanje je samo da li gledate metodom indukcije ili dedukcije? Da li polazite od toga da može da bude problema? Pa, najbolje bi bilo da ne postoji sprej, da ne postoji oružje, da ne postoji ništa što može da nanese bol, da idemo sa cvećem svi zajedno i ja bih to podržao odmah. Ali, toga nema. Što je rekao gospodin Čanak, citirajući umne ljude – oružje ne ubija, ljudi ubijaju ljude, ne oružje. Dakle, taj sprej u rukama nekog nasilnika će biti imao on dozvolu ili nemao, ali nekom detetu koje nije nasilno može da spasi možda čak i život i to vas napominjem. Imamo situaciju, ako se ne varam u Vojvodini, da je kuče izujedalo vlasnicu na smrt. Da je imala sprej kojim slučajem, iako je ona u godinama, odbranila bi se. To isto može da se desi nekom detetu. Nemojte polaziti od toga da su deca delikventna. To je mnogo mali procenat, iako ima porasta u odnosu na broj dece u Srbiji. Hvala.
Reč ima ministar, replika.
Hvala. Prekoračio sam vreme od dva minuta, ali potrudiću se da budem koncizan. Zato smo i shvatili da postoji potreba da se takva vrsta oružja dozvoli. Dakle, sprejevi, elektrošokeri i zbog toga smo omogućili da bi ljudi bili sigurniji, da mogu da to koriste. Može i danas da se dogodi da ga neko zloupotrebi, i gasno oružje, i elektrošokere, ali je on do danas krivično odgovarao. Od trenutka kada ovaj zakon stupi na snagu, on neće za to krivično odgovarati. Zbog toga postoji jedna latentna pretnja od povećanja broja zloupotreba u svakodnevnom životu. Smatrali smo da navršetkom 18 godine, kada je društvo shvatilo da ljudi od te godine, uslovno rečeno, najveći broj ljudi od te godine postaje zreliji, svesniji odgovornosti koju nosi upotreba ili zloupotreba bilo čega, vodili smo se time i odlučili se za ovo rešenje. Naravno, videćemo u praksi kakve će rezultate ovo dati. Ne mislim da čekamo predugo. Posle nekoliko meseci možemo da analiziramo primenu zakona, šta smo uradili, da li je to dalo očekivane rezultate. Ako se složimo da treba ići u dalju liberalizaciju, nakon nekog vremena, kada su se ljudi već navikli na postojanje svega toga, ovo je sve novo za naše društvo, ovo je novina koja se unosi, kada zajedno budemo procenili da smo spremni za sledeći korak, mislim da onda možemo da idemo dalje.
Reč ima narodni poslanik Ljubica Mrdaković Todoroivć.
Poštovana predsednice Skupštine, koleginice i kolege narodni poslanici, želim da istaknem sledeće. Ovaj zakon se ne bavi pravnom regulativom koja se odnosi na igračke i predmete za zabavu i razonodu, već oružje i municijom posle čije upotrebe neko može da pogine ili da bude teško povređen. Zato je za mene neprihvatljiva sama ideja da se maloletnim licima, odnosno deci omogući bilo kakva opcija zakonskog nabavljanja i držanja ili nošenja bilo koje vrste oružja, pa makar to bili i gasni uređaji. U godinama turbulentnog pubertetskog sazrevanja, kada je kod jednog dela dece tog uzrasta primetna negativna i indentifikacija sa filmskim i uličnim antiherojima, dati deci oružje u ruke, pa makar to bili gasni uređaji, za mene je potpuno neprihvatljivo. Takođe mi je neprihvatljivo da kada dete pođe u kafić, na žurku, u grad da nosi u džepu oružje ili neki rekvizit za odbranu. Smatram da dati deci oružje u ruke, a suditi im kao maloletnicima kada naprave neki cirkus, je apsolutno neprihvatljivo, jer smatram da u današnje vreme naša deca zrelost i samostalnost, pa i odgovornost, sada stiču mnogo kasnije od očekivanog u uzrastu u kome se nalaze. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ninoslav Girić.
Poštovana predsednice Skupštine, poštovani ministre sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, u potpunosti sam saglasan sa koleginicom Mrdaković da predloženi amandman treba odbiti, jer pored toga što je ona navela ovo otvara i brojne druge teme. Kao na primer, da li bi dete uzrasta od 17 ili 18 godina moglo da zadrži takav rekvizit za sebe ili bi moglo da ga ustupi, proda, pozajmi nekom trećem licu ili ga jednostavno izgubi ili rečeno jezikom eufemizma nenamenski koristi? Smatram da je prilično neodgovorno stavljati im oružje u ruke, da deca njime leče svoje strahove, paranoje, frustracije i krize identiteta, što je svojstveno tinejdžerskom uzrastu. Dakle, još jednom, iz obrazloženja ministra i stava koleginice Mrdaković, slažem se, tako da amandman treba odbiti. Zahvaljujem se.
Reč ima ministar Stefanović.
Što se tiče prethodnog amandmana, s obzirom da se amandman ne odnosi na uređaje za izazivanje elektrošokova, amandman se odnosi samo na gasne uređaje i smatramo da to ipak možemo da prihvatimo, s obzirom da se radi samo o sprejevima, tako da ćemo zamoliti sve poslanike da u danu za glasanje glasaju za ovaj amandman, pošto je to jedini proceduralni način za to.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Hoću da se zahvalim ministru, koji je i pored insistiranja koleginice, koja je govorila pre toga da deci ne treba dozvoliti da imaju gasne sprejeve, upravo pokazao da razume. Oružje je i hladno oružje, pa deca nose mačeve, pa se igraju. Hvala vam još jednom. Mislim da smo ovim napravili iskorak. Ideja nije bila da budu ovi elektrošokovi, već samo gasni sprejevi. Voleo bih da se napravi neka statistika. Ubeđen sam da će biti mnogo više koristi, nego štete. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marija Obradović.
Lično, uvažavam ove napore i ideju da se ovo prihvati. Kao mama jednog osamnaestogodišnjaka, poznajem tokove kuda se deca danas kreću. Mislim da smo ovde na pola rešenja, da treba da razmišljamo o tome ne da naoružavamo našu decu, da tamo gde ih šaljemo, treba da ih pitamo da li tamo treba da idu, treba sebe da pitamo gde su nam deca, treba sa njima da razgovaramo od njihovog rođenja, pa onda možda negde neće biti problem da li moje dete bez određenog naoružanja ili sredstva za bezbednost treba da izađe iz kuće. To je ona poruka da kroz sva polja radimo sa mladima, i kroz obrazovanje, i kroz medije, i kroz forsiranje i idola, pa i kroz nas političare, slanjem svakodnevnih poruka, da zaista sa mladima danas treba maksimalno raditi. Ovo je možda samo pola koraka, ukoliko bude više prednosti nego štete, jer kažem ne znam koliko su sigurni u to da li će povući pravi potez. Dopala mi se sugestija kolege Girića da nismo sigurni da li će to ostati u rukama tog tinejdžera ili će dati iz neke šale svom drugu. U svakom slučaju, razumem vaš potez, ali ostaje da budemo oprezni.
Reč ima ministar Stefanović.
Samo jedna molba. Kada dođe do ovog amandmana, treba da se uradi pravno-tehnička redakcija, jer amandman kaže „gasne uređaje“, a zakon poznaje „gasne sprejeve“. Treba da piše „gasni sprejevi“ da bi bilo potpuno jasno o čemu se radi. Razumem vašu brigu gospođo Obradović. Moja dilema je od prvog trenutka bila upravo to. Prevladala je u meni upravo mogućnost da spasimo neki život. Mislim da su svi narodni poslanici imali tu dilemu. Kao otac maloletne trogodišnje devojčice, razumem da će se to dete jednog dana samo vraćati iz škole, pa čak i ako se koristi za napad od nekog psa lutalice. Bolje da to dete ima neki sprej, nego da se vrati kući izujedano ili, ne daj bože, nešto više. To je jedino što je prevladalo u meni, ali ostaje zadatak MUP-a da veoma detaljno prati upotrebu i zloupotrebu svega ovoga. Ja ću prvi pred vas doći ako budem pogrešio, ako se ovo pokaže kao greška sa molbom da ispravimo ovaj deo zakona i neće mi biti teško da to uradim.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Samo sam želeo da kažem gospođi Obradović da nije ovo zakon o porodici i deci. Svi mi brinemo o svojoj deci. To nije tema ako sad dajemo amandman mi ne brinemo o svojoj deci, nego ćemo da ih pustimo sa sprejom na ulicu. Moje dete nema 18 godina. Njeno dete ima 18 godina i može da koristi gas. Moj sin ima 14 godina, ali ne daj Bože, mislim da ste gospodine ministre pokazali kako se radi u parlamentu i drago mi je da neko prihvata amandmana Demokratske stranke za razliku od vaših kolega koji ih po pravilu izbegavaju ili dolaze na neki volšeban način isti amandmani od drugih poslaničkih grupa. Hvala.
Potrošili ste dva puta po dve minute. (Dragan Šutanovac,s mesta: Uzeli ste mi dve minute na početku.) To ću vam dodati na kraju. Reč ima ministar Stefanović.
Samo hoću da kažem da smatram da je svaki zakon ovde briga o našoj deci. Svaki zakon koji donosimo je u perspektivi briga o Srbiji, briga o našoj deci i ja ga tako i posmatram. Vaše dete neće moći još dve godine ni da poseduje, ni da nosi. Sin koleginice Obradović, po našem predlogu, bez amandmana, bi mogao. Svakako verujem da vi, ona i ja brinemo o tome da naša deca i sva druga deca ove zemlje budu sigurna. Bio sam predsednik Odbora za brigu o deci, tako da meni to prirodno dolazi.
Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Zlata Đerić i Velimir Stanojević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28. amandmanu su zajedno podneli narodni poslanici Neđo Jovanović i Stefana Miladinović. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se predsednice, uvaženi ministre, predstavnici Ministarstva, zaista ovde moramo biti potpuno otvoreni i iskreni, ne samo ja i koleginica Stefana Miladinović, već kompletna poslanička grupa je malo iznenađena da nije prihvaćen amandman koji faktički predstavlja samo ono što podrazumeva preciziranje i pojašnjenje teksta člana 28, jer je zaista tekst člana 28. po prilično nedorečen i konfuzan, ostavlja mogućnost potpuno različitog tumačenja i postavlja se pitanje kako bi se uopšte u praksi praktično mogao primeniti. O čemu se radi? Član 28. kako je predloženi glasi – ako fizičko lice koje drži oružje iz kategorije B prestane da postoji neki od uslova iz člana 11. Postavlja se pitanje ko treba da prestane? Da prestane da postoji fizičko lice ili da prestane da postoji neki od uslova iz člana 11. Dakle, zaista ovde postoji jedna apsolutna nedorečenost. Zato je našim amandmanom predloženo nešto što podrazumeva potpuno pojašnjenje i preciziranje iste odredbe, istog člana, istog teksta i kaže vrlo jasno – ako kod fizičkog lica koje drži oružje iz kategorije B prestane da postoji neki od uslova iz člana 11. ovog zakona nadležni organ će doneti rešenje o oduzimanju oružanog lista oružja i municije. Dakle, samo pojašnjenje, ništa više. Ja vas zaista molim da ako ništa drugo, barem zbog onih koji će ovo u praksi i te kako imati ako ništa barem zbog onih koji će ovo u praksi i te kako imati u primeni i da ne ostavljamo mogućnost bilo kakvih ili zloupotreba ili grešaka da prihvatite ovaj amandman. hvala.
Reč ima ministar Stefanović. Izvolite.
Dogodila se zaista jedna redakcijska greška kada je sastavljan zakon i vi ste u pravu to je bilo potpuno nelogično. Šta se dogodilo? Mi smo usvajali amandmane nismo gledali, verujte vidite da smo prihvatali amandmane svih poslaničkih grupa, uopšte nismo gledali ko ga predlaže, jer nama je važno samo da se ispravljaju greške i mi smo već prihvatili amandmane koji su podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Janko Veselinović, Snežana Malović, itd, i koji je identičan u tekstu smatram kao da smo prihvatili vaš, identičan je tekst, identična je suština i time se menja sve ovo što ste vi rekli potpuno prihvatamo i time se to menja. Dakle, jeste, da kažem, u istovetnom tekstu je predložen amandman, prihvatili smo onaj koji nam je bio prvi u nizu nismo preskakali, pa sad da ne bude prihvatamo jedan iz vlasti, a nećemo iz opozicije ili obrnuto, uopšte nismo gledali iz koje je poslaničke grupe, radile su stručne službe, ja sam samo imao sugestije da ono što ste i vi rekli da imamo funkcionalniji zakon, ali ovo što ste vi rekli potpuno stoji ja vam se na tome zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović, po amandmanu.
U svakom slučaju hvala vama gospodine ministre imajući u vidu razumevanje koje ste ispoljili kada je u pitanju pojašnjenje ovog teksta zato što smo ustanovili da je i amandman koleginice Dubravke Filipovski, Zlate Đerić i Velimira Stanojevića gotovo potpuno identično identifikovao problem. Dakle, i taj amandman se odnosi ovu ispravku, zaista hvala na ovom razumevanju. Bilo je jako korisno reagovati, a sa vaše strane jako dobro što je prihvaćen amandman ne mora biti amandman naš niti poslaničke grupe SPS, bitno je da smo poboljšali kvalitet zakona. Hvala vam.
Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pre nego što vam dam reč, samo ću iskoristi pravo, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obavestim sve vas da ćemo danas raditi posle 18,00 časova zbog potrebe da što pre donesemo zakone iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, samo radi dodatnog pojašnjenja, mi smo podneli amandman koji u stvari na jasniji način govori o istoj materiji kao što je predlagač dao, pošto je kolega Neđa Jovanović pročitao kako izgleda stav 2. člana 28. ja ću pročitati kako izgleda predlog koji je Vlada prihvatila. Kaže – ako prestanu da postoje neki od uslova iz člana 11. stav 1. tačka 3, 4, 5, 6 8 .i 9. ovog zakona, nadležni organ će doneti rešenje o oduzimanju oružanog lista, oružja i municije fizičkom licu koje drži oružje iz kategorije B. dobro je što smo se usaglasili. Isti je smisao, samo smo prepričali ono što je dala Vlad. Inače jako lep amandman. Hvala.
Hvala. Na član 29. amandman je podnela narodna poslanica Zlata Đerić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski i Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Naš amandman se odnosi na stav 2. koji kaže – lice koje je oružje steklo po osnovu nasleđa može, bez naknade, predati oružje u vlasništvo Republike Srbije. Ako to ne učini, dužno je da u roku od šest meseci od dana sticanja podnese zahtev za registraciju oružja ili ga onesposobi ili oružje otuđi. Ako je naslednik oružja maloletno lice, ovaj rokpočinje da teče danom sticanja punoletstva, a mi smo predložili da se doda – do kada se oružje čuva u organizacionoj jedinici Ministarstva po mestu prebivališta maloletnog lica u momentu određivanja za naslednika. Misli se na naslednika oružja. Prema rešenju u predlogu zakona ostala je pravna praznina u pogledu držanja oružja koje je nasledilo maloletno lice. Budući da je zakonom predviđeno da će maloletni naslednik imati pravo da preda oružje ili da ga onesposobi ili da podnese zahtev za registraciju tek po sticanju punoletstva, postavlja se pitanje – šta se dešava u periodu do punoletstva, sa oružjem? Smatramo da je potrebno ovo pitanje regulisati, te smo predložili amandmansko rešenje. Iskoristio bih do isteka dva minuta još jednu sugestiju, jer ćete vi verovatno podzakonskim aktima bliže objasniti primenu ovog zakona. Sugerisao bih da oružje ostaje u MUP-u, ako lice podnese zahtev, ne dobije odobrenje za nošenje tog oružja, pod pretpostavkom da je to neki skup komad oružja, da se ne predaje, niti uništava, nego da može da bude u depou supa do momenta prodaje oružja, što mislim da ako je neko nasledio a ne može da ga nosi, zašto da gubi vrednost nasleđa koje je dobio od onog darodavca ili od onog koga nasleđuje. Mislim da bi to bilo logično i da bi takva oružja ne moraju po sili zakona da se predaju ili da se unište, nego da sačeka da naiđe kupac i da ga proda. Hvala.
Reč ima ministar Stefanović.
Sada se desila samo obrnuta situacija. Mi smo prihvatili skoro identičan samo preciznije formulisan predlog poslanika Dubravke Filipovski i Velimira Stanojevića, koji su rekli da lice koje po osnovu nasleđa stekne oružje i kategorije B i C, može to oružje da preda u vlasništvo Republike Srbije. Ukoliko to ne učini dužno je da u roku od šest meseci od dana sticanja podnese zahtev radi izdavanja oružnog lista ili zahtev za registraciju oružja, odnosno prijavu držanja oružja ili ga onesposobi ili otuđi. Dakle svi mogući scenariji. Ako je naslednik oružja maloletno lice, ovaj rok počinje da teče od dana sticanja punoletstva. Ako naslednik ne postupi na način utvrđenim u stavu 2. ovog člana, nasleđeno oružje prelazi u vlasništvo Republike Srbije. Dakle, obuhvaćeno je i ovo što ste vi rekli, samo je preciznije definisano.
Hvala. Na naziv iznad člana 30.i član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović, Milisav Petronijević i Nenad Milisavljević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, ministre, mislim da bi trebalo da prihvatite i ovaj amandman. Naime, radi se o članu 31. o postupku sa nestalim oružjem. Naime, vi ste predvideli da čovek koji primeti nestanak oružja ima rok od 48 sati da prijavi nestanak oružja. Članom 30, član pre ovog, ste predvideli da u ukoliko neko nađe neko oružje mora odmah da prijavi da je našao određeno oružje. Dakle, dolazi do jedne disharmonije između ovoga. Ne znam zašto bi smo ostavljali bilo kome rok od 48 sati da prijavi nestanak oružja. Radi se o jednom procesu u kojem ponovo može da dođe do izvršenja određenog krivičnog dela. Naime, smatramo i podneli smo amandman da onaj ko primeti da je nestalo oružje koje poseduje mora odmah da prijavi da je to oružje nestalo. Može doći do toga da je zaista bezazlena situacija, da je greškom izgubio, da je tu u blizini. Međutim, mislim da, kao Ministarstvo unutrašnjih poslova i mi kao poslanici, koji hoćemo da ovaj zakon učinimo boljim, u ovom slučaju moramo poći od toga da je ipak moguće izvršiti određeno krivično delo sa oružjem koje je nestalo. Zato ovim amandmanom predlažemo da se odmah prijavi oružje koje je nestalo od strane onoga koje primetio da je to oružje nestalo. Mislim da ćemo ovaj zakon učiniti boljim i možemo da predupredimo da se još neko krivično delo desi u roku od 48 sati koliko ste vi predvideli da neko ima vremena da prijavi nestalo oružje. Hvala.
Ministar Stefanović.
Tokom rasprave u načelu mi smo, da kažem, uočili da je ovaj rok od 48 sati možda predugačak i predvideli smo amandman Odbora za odbranu i unutrašnje poslove koji kaže da je dužan da svako ko primeti nestanak oružja dužan da ga odmah prijavi, najdalje u roku od 24 sata. To smo stavili zbog specifičnog tereta dokazivanja. Znate, kada pronađete oružje vi ne morate ništa da dokazujete, samo prijavite, možete da pozovete telefonom i kažete - evo ovde sam pronašao oružje i to je to. Vlasnik koji izgubi oružje neće postupiti po odredbama zakona koje nalažu mere za čuvanje oružja, za nošenje oružja, znači nesavesno, faktički rukovao oružjem, će morati ipak da određena objašnjenja zašto je to tako. Drugo, kada kažete odmah, samo se postavlja pitanje arbitražnosti tumačenja. Neko kaže - niste odmah, javili ste posle sat vremena, onda vi dolazite u problem sa kaznenim odredbama. Bolje da stavimo 24 sata. Naravno, ja se nadam da u tih 24 sata niko neće, na kraju krajeva, radi se o vlasniku oružja, on odgovara za oružje. U njegovom interesu je da to uradi u istoj sekundi kada to primeti. Tako da mislim da je ovo samo malo preciznija norma.
Hvala. Marija Obradović ima reč.
Hvala. Samo kratko. Ovo je takođe jedan od kompromisa kao što je rekao ministar koji smo napravili i na Odboru za odbranu i unutrašnje poslove predložili da ova forma uz ovaj dodatak, dakle gospodin Šutanovac je predložio zajedno sa grupom poslanika da to bude prijavljivanje odmah, mi smo dodali, odnosno u naredna 24 sata, jer morate, priznati da mi svi ne pazimo svakog trena gde je naše oružje, za one koji imaju. Ali, ostavili smo ta 24 sata kao još dodatnu mogućnost, kao što je ministar pojasnio. Meni je samo žao što niko od vas nije bio jutros na Odboru za odbranu i unutrašnje poslove gde smo razmatrali amandmane i gde smo takođe precizirali sve ovo, pa bi onda i rasprava tekla mnogo lakše. Hvala.
Vladimir Đukanović ima reč.
Može da se povede vrlo zanimljiva rasprava oko ovih rokova, jer znate jedan i drugi i treći rok, šta god da usvojimo pitanje je da li zaista će se to tako dešavati. Verujem da su ljudi savesni i da će svako ko primeti da mu je nestalo oružje odmah pristupiti tome da to prijavi. Šta ako nije savestan čovek? Kako će te vi znati da li je on prijavio odmah ili da li je u roku od 48 časova? Može on da dođe i za deset dana i da kaže - evo baš ovog momenta, sad mi se desilo da sam primetio da mi je, recimo nestao pištolj. Tako da je vrlo komplikovano kako ovako rok odrediti, ali slažem se više sa ovom odredbom vezano za 24 časa, pa nadamo se da su ljudi dovoljno savesni. Hvala.
Dejan Nikolić ima reč.
Prihvatamo argumentaciju. Važno je da skraćujemo rok. Mislim da ne treba poći od savesti, već od predostrožnosti, pa smo zato i prosto podneli amandman da onaj ko primeti da je nestalo oružje odmah prijavi to. Mislili smo to – odmah, čim primeti. Tačno je da je teško dokazivo, ali ako pođete od premise predostrožnosti, mislim da je to dobro. Prihvatamo i za 24 časa. Očekujem da prihvate sada amandman odbora. Ukoliko ne prihvatate, mi ćemo glasati u Danu za glasanje. Hvala.
Reč ima Dragan Šutanovac.
Samo kratko. Koleginica Obradović je rekla da ne kontrolišemo mi to sve vreme, pa kada saznamo…Znači, nije ideja da neko mora da kontroliše svaki dan. Ideja je da kada on utvrdi da oružja nema, da ga tog momenta prijavljuje. Na kraju krajeva, njegov je vrhunski interes da ga prijavi. Žao mi je što gospodin Đukanović ne sluša. Znači, ako neko utvrdi da mu nema oružja, to oružje možda je već u posedu nekoga ko vrši krivično delo. Taj neko to oružje može da vrati sutra tamo gde ga je uzeo, ako ne prijavi. Znači, ako on kasni sa tim, on je u problemu. Taj koji poseduje oružje, a ustanovio je da ga nema, on je u problemu svakim danom što se više oteže vreme jer verovatno neko ko je to otuđio, ukrao ili šta li već, postoji velikašansa da se koristi za izvršenje krivičnog dela. Zbog toga je ovo stimulativno za građane, a oni koji to ne osećaju, onda ćemo zakonski da im damomaksimalno do 24 časa,s tim, da vam kažem, ministre, nema sada tu procedure u smislu da mora da objašnjava nešto. Kada on kaže – nestalo mi je oružje, on je prijavio, a procedura posle može da traje i jedan i dva i 15 dana istraga, ali tog momenta vi registrujete u MUP-u da oružje to i to se nalazi na ulici, možda na slobodnom tržištu i možete već tadda pustite depešu da se to oružje traži jer može da se pojavi negde u nekom trgovinskom lancu i tome slično. To je ideja, a ne da istražujemo da li je taj čovek to zagubio, izgubio. To je sada drugi par rukava potpuno. Hvala.
Ministar Stefanović ima reč.
Treba razmisliti o mogućnosti da je čin prijavljivanja zloupotreba. Znači, postoje možda ljudi koji će zloupotrebiti tu mogućnost i zato sam rekao da je potrebno ipak da utvrdimo jer neko može namerno da prijavi nestanak oružja, a da je on izvršio krivično delo sa tim oružjem. To su samo mogućnosti zbog kojih treba dati jedan dodatni rok, ali se razumemo u smislu…
Na član 31. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Da li ministar prihvata amandman?
Prihvatamo amandman.
Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić, Dejan Čapo. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima Dejan Čapo.
Zahvaljujem predsednice. Samo ukratko da obrazložim svrhu našeg amandmana i na koje stavove člana 32. se tiče. Član 32. reguliše rukovanje oružjem i davanje oružja na poslugu. Mi smo se bavili stavovima 3, 7 i 8. koji postoje i dodali smo novi član 10. Naime, u članu 3. piše da lovačko oružje se može dati lovcu u toku lova ukoliko i sam ima oružani list za tu vrstu oružja. Mi smo reči – u toku lova, amandmanom predložili da se brišu. U članu 8. koji definiše deo vezan za davanje oružja na poslugu ukoliko je vlasnik pravno lice, da on mora biti prisutan za vreme trajanja posluge. Mi smo definisali da ukoliko nije prisutan za vreme trajanja posluge, može dati oružje na poslugu uz prijavu nadležnom organu i naravno, shodno tome smo dodali novi stav 10. koji glasi – izgled prijave i postupak davanja oružja na poslugu propisuje ministar. Predložili smo ove izmene amandmana jer smatramo da davanje lovačkog i sportskog oružja na poslugu je dozvoljeno i u većinievropskih zemalja bez prisustva vlasnika. S obzirom da se lovačko oružje daje na poslugu licima koja imaju oružani list za tu vrstu oružja, neopravdano je da posluga bude samo u prisustvu vlasnika. U većini slučajeva oružje se uzima na poslugu samo ako za sopstveno oružje se sopstveno oružje privremeno ne postoji mogućnost korišćenja, eventualno ne postoji odgovarajući kalibar, na popravci je i slično. Očigledno je da je ova svrha ograničenja iz Predloga zakona sadržana u sprečavanju izigravanja zakonskih normi time što se kupoprodaja oružjane registruje kod nadležnog organa, već se tretira kao posluga oružja. Ova svrha bi se mogla postići i na način povoljniji za vlasnika oružja tako što bi bila dozvoljena posluga oružja uz prijavu ili potvrdu nadležnog organa. Zato smo i dodali novi stav 10. Mislimo da na ovaj način prava vlasnika oružja ne bi bila narušena, a nadležni organi, tj. organizacione jedinice MUP-a bi bile u mogućnosti da prate kretanje oružja. Još jednom se zahvaljujem što je prihvaćen ovaj amandman. To govori da smo bili na istom zadatku kada je u pitanju pravljenje boljeg i kvalitetnije teksta predloženog zakona. Hvala lepo.
Hvala. Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šormaz. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Reč ima narodni poslanik Milan Petrić. Izvolite.
Što se tiče člana 32, ako sam dobro razumeo, ovde je već prihvaćena uglavnom suština samih naših predloga. Pohvaljujem kolege iz LSV-a i volju i mogućnost Ministarstva da prihvati, jer on sadrži bolja i kompromisna rešenja za dalje korisnike oružja. Hvala.
Hvala. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Dejan Čapo.
Hvala, predsednice. Poslanička grupa LSV je uputila amandman na član 35. koji definiše oružje pripadnika stranih službi bezbednosti, gde smo u stavu 2. brisali reč „kratko“, tj. u Predlogu zakona je definisano da predstavnici stranih službi bezbednosti moraju nositi kratko oružje. Mi smo amandmanom predložili da se ta reč „kratko“ briše iz vrlo prostog razloga. Jer, ako uzmemo u vidu da postoje različitosti u radu stranih predstavnika službi bezbednosti koje su u pratnji ili neposredno štite predstavnike države ili predstavnike međunarodnih organizacija za vreme tranzita ili posete Republici Srbiji, smatramo da bi ovako rešenje mnogo više doprinelo da ovaj zakon ima kvalitetniji i bolji smisao. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsednice. Uvaženi ministre, naš amandman je sa istim motivom kao i amandman na član 28. Dakle, motiv podnošenja ovog amandmana je isključivo korekcija teksta zakona kako bi se tekst ovog člana učinio praktično primenljivijim, jasnijim, kako bi se izbegle nedorečenosti, konfuzija, a samim tim i određene posledice u praksi. Zašto? Zbog toga što je u ovom tekstu navedeno da pripadnici stranih diplomatsko-konzularnih predstavništava u Republici Srbiji zahtev podnose ministarstvu nadležnom za spoljne poslove, koje zahtev dostavlja ministarstvu. Sada se postavlja pitanje kojem? Ostaje samo ministarstvo. Onda se kaže – ministarstvo nadležno za spoljne poslove utvrđuje postojanje reciprociteta. Ovde je sada bitno samo razjasniti da ne bi došlo, ako ni do čega drugog, onda do mešanja eventualne nadležnosti ili grešaka u pravnom saobraćaju. Zato je i tekst amandmana koji smo mi podneli upravo u tom pravcu i doprinosi da ovaj tekst člana 36. bude potpuno jasan, pa smo rekli da pripadnici stranih diplomatsko-konzularnih predstavništava u Republici Srbiji zahtev podnose ministarstvu nadležnom za spoljne poslove, koje zahtev dostavlja MUP-u. Dakle, ovo je samo pojašnjenje i mislim, ukoliko već neko pre nas nije amandman podneo koji ste vi prihvatili, da bi ovaj amandman trebalo prihvatiti, ako ni zbog čega drugo, onda zbog pojašnjenja samog teksta člana. Zahvaljujem se.
Reč ima ministar Nebojša Stefanović. Izvolite.
Saglasan sam sa suštinom. Mi smo, doduše, na član 9. prihvatili jedan od amandmana kolege koji je rekao da je skraćen naziv ministarstva nadležnog za unutrašnje poslove u smislu ovog zakona, koji se u daljem tekstu naziva ministarstvo, tako da smo pojasnili na šta se odnosi, na koje ministarstvo se termin ministarstvo odnosi. Tako da, saglasan sam sa ovim što ste vi rekli, samo smo to uradili na početku rasprave i samo je to razlog za neprihvatanje. Inače, to što ste vi rekli stoji.
Hvala. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti i gošće iz Ministarstva unutrašnjih poslova, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, predlažem da se, uprkos tome što smo se možda malo i zamorili jer je bila dosta sadržajna ova amandmanska rasprava do ovog trenutka, zamislimo malo i oko našeg amandmana na član 36, a evo zašto. U stavu 3. ovog člana piše ovako: „Izuzetno, strancima na boravku u Republici Srbiji može se odobriti unošenje, iznošenje, nabavljanje, držanje i nošenje oružja uz odobrenje ministra“. Nama se učinilo, poštovana gospodo, da sadržina ovog stava predviđa veoma široka ovlašćenja ministra u pogledu odobrenja strancima za ove vrste delatnosti. Ja sam onda pročitao amandman Vlade. Zašto ipak ne može da se prihvati naš amandman? Morali smo i danas jedan makar amandman „briše se“, u ovom slučaju stav 3. i, evo, Vlada kaže – pomenutom odredbom uređuje se postupak unošenja, iznošenja i sličnog oružja u slučajevima davanja ili primanja oružja na poklon članovima delegacija drugih država i slični slučajevi. U redu, ja isto smatram da za ove prilike treba da postoji izuzetak u odnosu na ono što piše u prethodnim članovima zakona. Ali, poštovana gospodo, odobrenje ministra u nekim slučajevima koji se ne tiču ovoga što je ovde navedeno u obrazloženju za odbijanje našeg amandmana bi se, ukoliko se prihvati ovakva formulacija, takođe tretiralo kao zakonito ponašanje. Onda ja smatram da treba da razmišljamo o tome da treba da sprečimo i neke mogućnosti zloupotrebe, bez obzira ko je u tom trenutku ministar koji daje takvu vrstu odobrenja, poštovana gospodo. Hvala.
Hvala. Na naziv iznad člana 38. i član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović, Srđan Dragojević i Nenad Milosavljević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Ministre, da li prihvatate amandman?
Prihvatamo amandman.
Hvala. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Zlata Đerić i Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Momir Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski i Zlata Đerić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Velimir Stanojević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
U članu 42. smo pokušali da ukažemo na jednu malu diskriminaciju između pravnog i fizičkog lica. Ja ću pokušati da vam to jednim primerom predočim. Recimo da kamion pun oružja krene iz Velike Britanije i prođe sve kontrole do naše granice, bez ikakve dozvole za transport, jer to oružje i municija ne predstavljaju opasnu materiju, a mi ne možemo po novom zakonu transportovati čak ni do vazdušne luke koja se fizičkim licima prodaju bez nabavne dozvole od Pančeva do Beograda, bez prijavljivanja transporta od strane lica pošiljaoca, tj. pravnog lica. Smatramo da je tu izvesna diskriminacija između fizičkog i pravnog lica, time što fizička lica mogu prevoziti neograničenu količinu oružja i municije, to nije definisano ovim zakonom, bez dozvole nadležnog organa, dok pravna lica moraju prijaviti transport za svaki komad oružja i municije. Možda ne bi bilo loše ovde u ovoj situaciji da se izuzmu oružja koja spadaju u „D“ kategoriju, za koje nije potrebno odobrenje za nabavku, niti je obavezna njihova registracija. Hvala.
Hvala. Na član 42. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Momir Stojanović. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 42. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Ministre, da li prihvatate amandman?
Prihvatam amandman.
Hvala. Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Zahvaljujem. Drago mi je da ste prihvatili amandman Odbora. Mi smo prekjuče imali raspravu, u stvari, ideja je bila da se vrlo precizno i administracija Ministarstva unutrašnjih poslova i na vreme izjasni kada neko podnese zahtev, odnosno saglasnost za transport naoružanja oružja i municije kroz Srbiju. Do sada, u Predlogu zakona nije bio nikakav rok. Smatramo da taj rok je sada, ako se ne varam, rekli smo 14 dana,dve nedelje, i to je po mom ukusu dugačko. Reći ćete da ste verovatno zatrpani tim zahtevima pa je to problem, ali ja sam upravo malopre pokušavao da objasnim da treba da rasteretimo Upravu, da Uprava radi poslove koji su suštinski važni. Ovoga puta smatramo da je ovo važnija stvar nego samo izdavanje dozvola za nošenje, odnosno posedovanje oružja. Svakako je bolje rešenje prihvaćeno i drago mi je. Verujem da ćemo, kao što ste rekli, u nekom ranijem periodu izvršiti analizu pa i ovu stvar poboljšati. Hvala.
Na član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti i gošće iz Ministarstva unutrašnjih poslova, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, balistički profil ispaljenog metka, evo, ovo je sada treći put danas da pokušavam da ubedim kako naše gošće i goste, tako i narodne poslanike ovde da ovu inovaciju treba da unesemo u naš Predlog zakona o oružju i municiji. Ovde ću pokušati da dodam nekoliko argumenata koji se tiču ove inovacije, poštovana gospodo. Ova elektronska baza balističkih otisaka već postoji u nekim državama, evo, npr. u SAD, u Njujorku i Merilendu, u Velikoj Britaniji takođe postoji. Dakle, postoje neki svetski tokovi koje ja mislim u ovoj oblasti i mi treba da pratimo, naročito kada pripremamo potpuno nove predloge zakona. Ili, poštovana gospodo, npr. to jeste najnoviji trend u balistici i ja ne vidim zašto mi ne bismo pratili te neke najnovije trendove i tokove. Ja sam ovako to zaključio. Dakle, naš pristup ovom pitanju je sledeći – treba preventivno da delujemo i preko nekih rešenja koja se sada tiču mogućnosti lakšeg rešavanja krivičnih dela. Nasuprot pristupu koji obezbeđuje lakše rešavanje krivičnih dela, Vlada, u obrazloženju, stavlja argument troška za vlasnike oružja. Ja sam to tako čitao u obrazloženju. Poštovana gospodo, kada bi neko hteo da ide u neku krajnju malicioznost, možda bi mogao da kaže – pa čekajte, gospodo, ova Vlada nije usmerena ka rešavanju krivičnih dela. Samo me interesuje, da li je moguće, poštovana gospodo, da trošak za vlasnika oružja jeste jači argument u odnosu na rešavanje krivičnih dela, poštovana predsednice?
Vreme.
Ugrabih pet sekundi.
Tako je. Hvala. Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović-Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 46. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 47. amandman je podne Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Ministre, da li prihvatate amandman?
Prihvatam amandman.
Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 48. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Ministre, da li prihvatate amandman?
Prihvatam amandman.
Hvala. Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Doktor Vladimir Pavićević ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvažene gošće i uvaženi gosti iz Ministarstva unutrašnjih poslova i poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, narodni poslanik Zoran Živković i ja smatramo da bi trebalo još jednom razmisliti o mogućnosti prihvatanja našeg amandmana na član 48, koji se tiče prilagođavanja sada mogućnosti da bude usvojen naš amandman na član 1. ovog Predloga zakona, a koji se tiče unošenja jednog novog izraza u naš Predlog zakona o kojem danas raspravljamo, a to je pravljenje oružja. Mi predlažemo unošenje tačke 12) učlanu 48. u stavu 1. Ta tačka 12) bi glasila: „fizičko lice koje samostalno, samo za sebe, izrađuje oružje sposobno da ispaljuje municiju na barutni potisak“. Pošto smo danas već imali jedno iskustvo ovde da naknadno ministar ipak zaključi da treba prihvatiti jedan naš prethodno obrazloženi amandman, hteo bih da predložim ministru Stefanoviću da prihvati i ovaj koji bi kao posledicu imao i prihvatanje naših amandmana na članove 1. i 3. Ukoliko bi se, poštovana gospodo i poštovana predsednice Narodne skupštine, desilo da ministar prihvati ovaj amandman, onda vas molim da evidentirate to u svom tefteru, radi onog podsećanja u danu za glasanje, da narodni poslanici SNS glasaju ne samo za onaj naš amandman na član 21, da se to takođe negde ne izgubi, ne izbriše itd, nego i za usvajanje, odnosno prihvatanje naših amandmana na član 1, na član 3, pa i na ovaj član 48, koji sam ja upravo, poštovana predsednice Narodne skupštine, sada, ja se nadam, tačno u dva minuta, bez ijednog sekunda promašivanja, predstavio.
Svaka čast. Na član 49. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Ministre, da li prihvatate ovaj amandman?
Prihvatam amandman.
Hvala. Na član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti i gošće iz Ministarstva unutrašnjih poslova, poštovana predsednice Narodne skupštine, amandman na član 49, a član 49. tiče se sada izvesnih kaznenih odredbi, kao i član 48, to je naš poslednji amandman na neke od članova ovog Predloga zakona o oružju i municiji. Mi predlažemo da se u članu 49. u stavu 1. dodaje nova tačka 27) koja bi glasila: „koje nema ovlašćenje nadležnog organa za izradu oružja“. Podsećam narodne poslanike, posebno one koji možda nisu uspeli da najpažljivije isprate, ali prate ovu našu argumentaciju koja se tiče unošenja jednog novog izraza preko člana 1, da smo mi predložili da se jedno nepokriveno polje, a koje ja mislim da zaslužuje pažnju predlagača, upravo u ovoj oblasti, u ovoj materiji, ipak pokrije ovim predloženim izmenama Predloga zakona o oružju i municiji. Sa zadovoljstvom ovde mogu da kažem da bismo usvajanjem npr. i ovog amandmana, kao i amandmana na članove 1, 3. i na član 48. mi glasali za ovaj Predlog zakona, kao što ćemo, poštovana gospodo, narodni poslanik Zoran Živković i ja glasati za Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti od požara i time, ja mislim, doprineti da se izvesna područja koja traže zakonska rešenja u našoj državi na najbolji mogući način urede. Hvala vam.
Ministar Stefanović ima reč.
Istina da ova oblast proizvodnje oružja nije u našoj zemlji dovoljno dobro rešena svim postojećim zakonskim rešenjima. Nažalost, u Zakonu o ministarstvima, pravljenje odnosno proizvodnja oružja i municije nisu svrstani u našu nadležnost. Dakle, time što bi se izjasnili da na bilo koji način dajemo ovlašćenja na koje nemamo pravo, mi bismo bili u zakonskom prekršaju i to je jedini razlog zašto Ministarstvo ne može da prihvati na sebe takvu jednu normu, ali se svakako zalažemo da se ova oblast bolje reši. Ono što Krivični zakonik zabranjuje, da kažem svako ko nema ovlašćenje u smislu, recimo ljudi koji rade u namenskoj industriji, dakle, svako ko bi kod kuće pravio oružje ili ga na neki način prepravljao, će biti kažnjen i po Krivičnom zakonu, ali ono što nama svakako predstoji u Narodnoj skupštini je da se ova oblast detaljno uredi jednim zakonom, kao i da izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, ovu oblast dodelimo, da li će to biti Ministarstvo unutrašnjih poslova ili će biti ministarstvo nadležno za privredu, ostaje da se prouči da vidimo šta je celishodnije, zato što promet, odnosno proizvodnja i promet oružja spadaju u jednu od privrednih delatnosti, koja ovoj zemlji donosi dosta novca.
Hvala. Na član 50. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Ministre, da li prihvatate?
Prihvatamo amandman.
Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović i Milisav Petronijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50. amandman je podneo narodni poslanik Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 51. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Ministre, da li prihvatate?
Prihvatamo amandman.
Hvala. Na član 51. amandman je podnela narodni poslanik Stefana Miladinović. Da li želite reč? (Ne) Na član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu u trajanju od jednog časa. U međuvremenu Odbor za odbranu i unutrašnje poslove najavio sednicu, tako da imamo razloga za pauzu. Hvala. Nastavljamo sa radom u 15,20 časova.
Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZAŠTITI OD POŽARA Primili ste amandmane koji su na predlog zakona podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Veroljub Arsić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić, prof. dr Vladimir Marinković, Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Dejan Nikolić, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić, kao i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Primili ste izveštaj Odbora za odbranu i unutrašnje poslove i Odbora za ustavna pitanja, zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Veroljub Arsić i Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Nikolić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, ministre, prvo zahvalnost na prihvatanju ovog amandmana. Ja sam i u načelnoj raspravi govorio o tome da je to jedan od glavnih razloga zbog kojih ću ja glasati za ovaj zakon. Naime, od premise da je edukacija, obrazovanje, opismenjivanje, najbolja preventiva. Da pojasnim, ne postoji ta kaznena odredba koja može biti efikasnija od edukacije i ne samo kod zaštite od požara, govorim i kod, iz vašeg resora Zakona o zaštiti, odnosno o bezbednosti saobraćaja, govorim i o zaštiti životne sredine, govorim u svim sferama društvenog života, zapravo edukacija i obrazovanje princip kojim bi trebalo da se vodimo kod donošenja ovog zakona. U članu 6a. vi jeste doneli jedan, da kažem, dosta dobro definisani član, predviđate, međutim, mislim da je moj amandman nešto malo bolje definisao, jer vi kažete da su predškolske ustanove i školske ustanove u obavezi da utvrde plan edukacije. Moj amandman kaže da mora i da se sprovede, jer ukoliko ostane da se utvrde, mislim da bi taj plan ostao kao i jedno, ako se ne varam, 400 strategija koje Srbija ima, više od polovine njih sakupljaju prašinu. Ovako, prosto mislim da dajemo obavezu i predškolskim i školskim ustanovama da taj plan koji utvrde i sprovedu. Još jednom, to je princip koji ću snažno, uvek u Skupštini podržati i podržavati. To je princip edukacije i obrazovanja, kao princip i premisa preventive zaštite i kod požara, i bezbednosti u saobraćaju i zaštiti životne sredine i u drugim oblastima društvenog života u Srbiji. Zato, još jednom zahvalnost i to je jedan od razloga zbog čega ću glasati za ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Veroljub Arsić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Veroljub Arsić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Veroljub Arsić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Molim ministra da se izjasni.
Prihvatam amandman.
Konstatujem da je ministar prihvatio amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Veroljub Arsić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Molim ministra da se izjasni.
Prihvatam amandman.
Konstatujem da je ministar prihvatio amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Veroljub Arsić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Momo Čolaković.
Poštovani potpredsedniče, ja bih zamolio pošto ne čujemo skoro ništa da se reguliše pitanje zvučnosti u sali. U vezi sa amandmanom, želim samo nekoliko rečenica. Poštovani potpredsedniče, poštovani ministre sa saradnicima, uvaženi narodni poslanici, poslanička grupa PUPS će dati punu podršku zakonu i u danu za glasanje, odnosno danas glasati u celini. Zahvalan sam roditeljima, posebno gospodinu Miladinoviću za trud i napor koji su uložili da se dođe do boljih rešenja u vezi sa većoj bezbednosti građana, posebno naše dece. Na drugoj strani takođe zahvalnost dugujemo Vladi i Ministarstvu na čelu sa gospodinom Stefanovićem u vezi sa prihvatanjem inicijative dela naroda, odnosno građana kako bi se uredili odnosi u vezi sa bezbednošću koja reguliše ovaj zakon. Takvih predloga u vezi sa ovim amandmanom ima i na drugim mestima koji su tehničke i druge prirode i smatram da bi bilo jako dobro da se u vezi sa pripremama podzakonskih akata imaju sugestije koje su dale određene stručne organizacije, posebno vatrogasna društva, vatrogasni savezi i stručnjaci i da se podzakonskim aktima preciznije urede neke stvari koje su regulisane i predložene u ovom amandmanu, a u nekim drugim tačkama ovog zakona. Zbog toga je moja sugestija da se u pripremi podzakonskih akata imaju u vidu ti predlozi i posebno bave konsultacije sa tim predlagačima. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Na član 19. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima ministar Nebojša Stefanović. Izvolite.
Prihvatam amandman.
Konstatujem da je ministar prihvatio ovaj amandman. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Veroljub Arsić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima ministar Nebojša Stefanović. Izvolite.
Prihvatam amandman.
Konstatujem da je ministar prihvatio ovaj amandman. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. poslovnika Narodne skupštine, određujem petak, 20. februar 2015. godine, sa početkom u 16.00 časova, kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje, potrebno je da utvrdimo kvorum. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 160 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da, prema tome, postoje uslovi za odlučivanje. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, stavljam na glasanje Predlog zakona o oružju i municiji u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 147, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 20 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su sastavni delovi Predloga zakona postali amandmani: na članove 4, 9. i 17, na naziv člana 26. i na članove 32, 35. i 53, koje su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo; na član 5, koji su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević; na član 6, koji je podneo narodni poslanik Željko Sušec; na članove 8. i 11, na naziv iznad člana i član 13. i na članove 16. i 38, koje su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Zlata Đerić i Velimir Stanojević; na članove 9. i 28, koje su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić; na član 11, koje su zajedno podneli narodni poslanici Vanja Vukić, Milisav Petronijević, Stefana Miladinović i Neđo Jovanović; na član 12, koji je podnela narodni poslanik Dubravka Filipovski; na članove 12. i 29, koje je podnela narodni poslanik Zlata Đerić; na članove 12. i 50, koje je podneo narodni poslanik Velimir Stanojević; na član 29, koji su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski i Velimir Stanojević; na član 41, koji su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski i Zlata Đerić; na naziv iznad člana i član 30, koji su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović, Milisav Petronijević i Nenad Milosavljević; na naziv iznad člana 38, koji su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović, Srđan Dragojević i Nenad Milosavljević; kao i amandmani na članove 3, 6, 11, 25, 31, 38, 42, 47, 48, 49, 50. i 51, koje je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od ukupno prisutno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutno 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šormaz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 171 od ukupno prisutnih 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović i Neđo Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 171 od ukupno prisutnih 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović, Milisav Petronijević i Siniša Maksimović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutnih 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šormaz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno prisutnih 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović, Gordana Topić i Siniša Maksimović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. istovetne amandmane podneli su narodni poslanik Dragan Šormaz i zajedno narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Željko Sušec. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 17. i član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Zlata Đerić i Velimir Stanojević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 171 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 176 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 171 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šormaz. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 176 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 19 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Momir Stojanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Stefana Miladinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 177 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 172, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo pet od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Zlata Đerić i Velimir Stanojević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 28. amandman su podneli narodni poslanici Neđo Jovanović i Stefana Miladinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 22, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 29. amandman su podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 171 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šormaz. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 176 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na naziv iznad člana 38. i član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 176 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 38. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Momir Stojanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Velimir Stanojević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i Dejan Čapo. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 42. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Momir Stojanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 177 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 174 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 46. amandman su podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 46. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, mr Aleksandra Jerkov, Balša Božović, Jovana Jovanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 175 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 50. amandman, sa ispravkom, zajedno su podnele narodni poslanici Dubravka Filipovski i Zlata Đerić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 171 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefana Miladinović i Milisav Petronijević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 22, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 50. amandman su podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Branka Karavidić, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 50. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 51. amandman je podnela narodni poslanik Stefana Miladinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Poštovani poslanici, dobila sam obaveštenje od Službe Narodne skupštine da usvajanjem više amandmana na tekst Predloga zakona je nastupila situacija iz člana 165. Poslovnika Narodne skupštine, odnosno da je usled usvajanja tih amandmana nastala potreba da nadležni odbor podnese nove amandmane kojima se vrši usaglašavanje usvojenih amandmana međusobno, kao i sa tekstom Predloga zakona. Radi toga određujem pauzu u trajanju od 10 minuta i molim da se odmah sastane Odbor za odbranu i unutrašnje poslove i Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo i da podnesu potrebne amandmane, odnosno izveštaj sednice odbora će se održati u sali I ili II, koja je slobodna. Za deset minuta se vidimo. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom. Pre nego što nastavimo sa odlučivanjem, potrebno je da utvrdimo kvorum. Molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 154 narodna poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Uručeni su vam amandmani Odbora za odbranu i unutrašnje poslove i izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Na osnovu člana 165. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za odbranu i unutrašnje poslove podneo je amandman na član 21. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 151, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalošest od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj amandman. Na osnovu člana 165. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za odbranu i unutrašnje poslove podneo je amandman na član 26. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 150, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalosedam od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj amandman. Na osnovu člana 165. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za odbranu i unutrašnje poslove podneo je amandman na član 47. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 148, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalodevet od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o oružju i municiji, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 157, protiv - niko, uzdržanih – nema, nema onih koji nisu glasali od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o oružju i municiji. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZAŠTITI OD POŽARA Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti od požara, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 157, protiv - niko, uzdržanih – nema, nema onih koji nisu glasali od ukupnoprisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - jedan, protiv - jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - jedan, protiv - jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Veroljub Arsić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - dva, protiv - jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Veroljub Arsić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Veroljub Arsić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - tri, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić, Zoran Babić, Ivan Jovanović, mr Dejan Radenković, Aleksandar Senić, Veroljub Arsić, Milosav Milojević, dr Aleksandra Tomić i prof. dr Vladimir Marinković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - šest, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - niko, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 10, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Poštovani narodni poslanici, dobila sam obaveštenje od Službe Narodne skupštine da je, usvajanjem više amandmana na tekst Predlog zakona, nastupila situacija iz člana 165. Poslovnika Narodne skupštine, odnosno da je usled usvajanja amandmana nastala potreba da nadležni odbor podnese nove amandmane kojima se vrši usaglašavanje usvojenih amandmana međusobno, kao i sa tekstom Predloga zakona. Radi toga, određujem pauzu u trajanju od deset minuta. Molim da se sastane Odbor za odbranu i unutrašnje poslove i Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo i da podnesu potrebne amandmane, odnosno izveštaj. Sednice odbora će se održati u slobodnoj sali 1 ili 2. Molim vas da to odmah učinite i da počnemo na vreme.