21. Vládní návrh zákona o statusu veřejné prospěšnosti a o změně souvisejících zákonů (zákon o statusu veřejné prospěšnosti) /sněmovní tisk 1005/ - druhé čtení Z pověření vlády předložený návrh uvede ministr spravedlnosti Robert Pelikán. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, já jen stručně připomenu vzhledem k pokročilému času, co je předmětem tohoto návrhu a důvodem jeho předložení. Jde o to, že občanský zákoník zavedl nový systém fungování veřejné prospěšnosti právnických osob, kdy v § 147 předpokládá, že bude přijat jiný právní předpis, jiný zákon, který upraví podmínky, které musí veřejně prospěšná právnická osoba splnit, aby získala právo na zápis tzv. statusu veřejné prospěšnosti. Čili občanský zákoník přijatý před pár lety přinesl něco, co se jmenuje status veřejné prospěšnosti, a řekl, že jiný zákon má stanovit podmínky, za kterých takový status bude přiznán. Legislativní práce na takovém zákonu potom začaly celkem neprodleně, nicméně v minulém volebním období tento zákon, byť předložen, nebyl schválen a po dalších peripetiích je vám tedy předkládán nyní již ve druhém čtení. Snažili jsme se přitom, aby ty podmínky měly nějaký smysl a zároveň nebyly příliš zatěžující pro neziskový sektor. To znamená, jsou to podmínky, které směřují zejména k zajištění transparentnosti takového subjektu a toho, že opravdu bude subjektem neziskovým, tzn. že ani přímo, ani nepřímo nějakými skrytými způsoby nebude možné vyvádět zisk nebo jiné finanční prostředky z tohoto subjektu jeho zakladatelům nebo jinak propojeným osobám, ale že všechny ty prostředky půjdou opravdu na nějaký dobročinný účel. Slabina toho návrhu - říkám to zcela otevřeně - spočívá v tom, že na legitimní otázku, k čemu bude status veřejné prospěšnosti někomu dobrý, nedává tento zákon žádnou odpověď, jednoduše proto, že to není v gesci Ministerstva spravedlnosti, a tudíž jsme neměli možnost něco takového zavést, s tím, že není jasné, zda subjekty, ať už jsou to subjekty vládní, nebo regionální, nebo místní, které mají toto ve své pravomoci, v budoucnu by tohoto statusu využily či nevyužily a zda by ho využily tím dobrým způsobem. Zřejmě i z tohoto důvodu se v rámci projednávání návrhu ve výborech objevil takový radikální pozměňovací návrh, který by nahradil všechno to, co jsme připravili, tím, že by se zrušil zmiňovaný § 147 občanského zákoníku, a tedy samotný status veřejné prospěšnosti. Možná vás překvapím, ale Ministerstvo spravedlnosti k tomu má neutrální stanovisko, protože my nijak na tom netrváme, jak jsem se pokusil vysvětlit. Ono to není něco, co my bychom si vymysleli. My prostě jenom plníme úkol, který nám občanský zákoník dal. A pokud tato Sněmovna ve své moci, kterou v tomto směru má, ten úkol zruší, nám to vadit nebude. Děkuji.
Děkuji, pane ministře. Nepřekvapil jste nás. Děkuji. Návrh jsme v prvém čtení přikázali k projednání ústavněprávnímu výboru jako výboru garančnímu. Usnesení výboru vám byla doručena jako sněmovní tisky 1005/1 a 2. Nyní prosím, aby se slova ujala zpravodajka za ústavněprávní výbor paní poslankyně Markéta Wernerová. [[Není přítomná.]] Protože jsme ve druhém čtení, nemusíme o tom hlasovat, paní poslankyni nahradí pan předseda ústavněprávního výboru pan poslanec Jeroným Tejc. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, dámy a pánové, není důvod zdržovat. Pan ministr řekl to nejpodstatnější. Já pouze upozorním na to, že ústavněprávní výbor v této věci přijal 19. dubna tohoto roku usnesení pod číslem 302, které naleznete v tisku 1005/2. To usnesení je poměrně rozsáhlé svým textem, nicméně, zjednodušeně řečeno, neruší v občanském zákoníku a v navazujících předpisech status veřejné prospěšnosti jako takový, nicméně zjednodušuje tu situaci tak, že nebude nutné jej prokazovat a soudně potvrzovat. To znamená, vyhověli jsme žádostem všech sdružení, zejména těch, která pracují s dětmi a dalšími, abychom nekomplikovali jejich situaci tím, že je budeme muset nutit administrativně procházet formou schvalování statusu veřejné prospěšnosti. Pozměňovací návrh bude k dispozici pro rozhodnutí Sněmovny, pokud se rozhodne jej podpořit. Já v tuto chvíli pouze poděkuji za slovo.
Děkuji panu zpravodaji a otevírám obecnou rozpravu, do které neeviduji žádnou přihlášku. Pan poslanec Plíšek. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Pěkné dopoledne, pane místopředsedo, milé kolegyně, vážení kolegové. Já jenom řeknu krátké stanovisko klubu TOP 09. Musím říct, že ten návrh, tak jak byl původně předložen, se oprávněně setkal s kritikou neziskových organizací a organizací, které se věnují veřejné prospěšnosti, protože on je skutečně nijak nemotivoval k tomu, aby se do tohoto statusu začlenily. Ministerstvo financí vůbec nepředložilo záležitosti, které se týkaly daňových či finančních bonifikací, které by směřovaly k neziskovému sektoru. Tady bohužel dva ministři za hnutí ANO se nebyli schopní dohodnout, aby sem poslali skutečně něco, co by bylo důležité z hlediska toho, aby se tyto neziskové organizace do tohoto statusu začlenily. Kromě toho, že jim tento zákon, tak jak byl původně předložen, nepřinášel žádné výhody, tak šlo jenom o papírování a o administrativu a o nerovné zacházení vůči těm, kteří v tomto statusu nejsou. Takže já bych řekl, že to je zcela zbytečný zákon. Budou zde načteny nějaké pozměňovací návrhy, ale jak známo, nekvalitně předložené návrhy, které skutečně nepřinášejí nic pozitivního, se často nedají vylepšit. Takže pokud projde potom ten návrh výboru, tak se ten návrh zcela otočí v něco jiného. Ale to základní, aby ten status, který je v občanském zákoníku, byl naplněn z hlediska finančního a daňového, to zůstane nedokončeno a bude to úkol pro příští volební období. Takže jenom chci říct, že pokud z této Sněmovny něco vzejde ve třetím čtení, tak to stejně nebude mít nějaký pozitivní efekt pro nestátní neziskové organizace a je to dluh, který zůstává za touto vládou a bude se muset řešit v příštím volebním období. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Plíškovi. Ptám se, kdo další se hlásí do obecné rozpravy. Nikoho nevidím, tudíž končím obecnou rozpravu. Ptám se na závěrečná slova. Není zájem. Otevírám rozpravu podrobnou. Taky žádné davy nevidím. Jestliže se nikdo nehlásí do podrobné rozpravy, končím podrobnou rozpravu. Ptám se na závěrečná slova. Není zájem. Končím tedy druhé čtení tohoto návrhu zákona. Děkuji panu zpravodaji i panu ministrovi.
Dámy a pánové, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, pěkné odpoledne. Budeme pokračovat v dalších bodech dle schváleného programu schůze. Já otevírám další bod a tím je