Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvažene dame i gospodo zastupnici, pred vama je po hitnom postupku prijedlog da se izmijeni i dopuni Zakon o trgovačkim društvima kao naš krovni zakon koji regulira statusne oblike i način poslovanja trgovačkih društava u pravnome prometu. Vi znate da je taj zakon donesen krajem '93. godine, a stupaju na snagu 1. siječnja '95. godine. Dakle, već imamo dvanaest godišnju praksu primjene toga zakona i on se u praksi naravno uz početne poteškoće kod primjene svakog novog zakonodavstva pokazao dobrim zakonom koji je dobar okvir za poslovanje naših pravnih subjekata. Zapravo donošenje toga zakona kod … [[Govornik se ne razumije.]] samo jednu digresiju i kratkog podsjećanja na povijest je značilo zapravo ponovno uvođenje trgovačkih društava u naših pravni sustav jer su ona bila postojala kod nas još iz zakona iz 1875. godine, pa je naravno kroz, za vrijeme komunizma i područja samog socijalizma to bilo regulirano zakonom o poduzećima. Dakle, vratili smo se našim korijenima donošenjem, odnosno stupanjem na snagu Zakona o trgovačkim društvima. Ovaj zakon je mijenjan u međuvremenu zapravo samo dva puta '99. godine i 2003. godine. Ove izmjene 2003. godine su bile uvjetovane uglavnom, bilo je dakako i drugih razloga ali uglavnom činjenicom da se Hrvatska na putu pridruživanja Europskoj uniji kao zemlja članica Europske unije mora postepeno usklađivati sa pravnom stečevinom Europske unije na svim područjima društvenoga života uključujući područje poslovanja trgovačkih subjekata. Tako da su se uglavnom te izmjene odnosile iz 2003. godine na to područje. Tada nismo u potpunosti se uskladili sa svim direktivama, sa svim … [[Govornik se ne razumije.]] zakonodavstvom Europske unije smatrajući da možemo, to imamo dovoljno vremena činiti postepenije tako da se ovim prijedlogom zakona u prvom redu dodatno usklađujemo s tim da moram napomenuti da se ovim prijedlogom zakona koji je sada pred vama usklađujemo i sa u međuvremenu donesenim sekundarnim zakonodavstvom, direktivama koje je donijela Europska komisija odnosno usvojile zemlje članice Europske unije. Naime, ovo područje je izuzetno živo. Neprestano se mijenja ta pravna stečevina direktive. Dakle, to je područje koje se mijenja i u samim zemljama članicama Europske unije pa i Hrvatska na svom putu, a i kad postane zemlja članica morat će to odgovarajuće implementirati u svoje zakonodavstvo. I možda kao kurizitet jer mi često govorimo o promjenama zakona kako to nije dobro i nije dobro osobito kada je riječ o postupovnim zakonima. Ali recimo Njemačka, zemlja koja je nama bila uzor u pisanju ovoga zakona, kao zemlja koja je inače ostavila snažan pečat u srednjoeuropskim zemljama i njihovom pravnom krugu gdje je od 2003. godine svoje zakonodavstvo, trgovačko zakonodavstvo mijenjala tridesetak puta. Kako kad je usklađivanje takvo da bi i ona stala na kraj sve raznim aferama, stečajevima i zlouporabama. Ne treba tražiti ispriku niti opravdavati činjenicu da se to i kod nas događa i da sustav mora na to reagirati, nego samo napominjem da čak i u zemljama na koje se često pozivamo uređenim zemljama takve zlouporabe usprkos zakonskim mehanizmima nisu nemoguće. I zato i zemlje članice, a kroz svoje zakonodavstvo, a i kroz zakonodavstvo Europske unije pokušava tome stati na kraj. Tako da se kroz izmjene ovoga zakona, dakle usklađujemo dodatno sa “acquisom“ – pravnom stečevinom zemalja članica Europske unije na ovome pravnom području. Zatim, da se usklađujemo u onom dijelu gdje trebamo spriječiti zlouporabe u gospodarskom poslovanju recimo na području pranja novca, uklanjamo vrijednosne papire na donositelja kako bi se dakle spriječila mogućnost zlouporaba na tom pravnom području. Zatim, treba omogućiti, uskladiti ovaj zakon sa prije raspravljenim zakonom koji treba omogućiti što se tiče uprava trgovačkoga društava mogućnost da trgovačko društvo odluči svojim statutom, dakle to je njegov izbor da li će imati monistički ili idolistički koncept. Znači, da li će imati po svom statutu i upravu i nadzorni odbor ili samo upravni odbor. Zatim se uređuju pitanja vezano uz … [[Govornik se ne razumije.]] društva kapitala koja do sada nisu bila uređena, a nisu i dalje uređena računovodstvenim propisima i dakako i na žalost korištena je prigoda da se uklone neke didakcijske pogreške ili izmjene koje je praksa pokazala nužnim i potrebnim. Uvažene dame i gospodo zastupnici, ovo je u kratko i u bitnome o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima koja se predlaže ovim konačnim prijedlogom. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora dao je 4 amandmana na ovaj tekst zakona koji su nomotehničke prirode. Popravljaju ga u izričaju i Vlada Republike Hrvatske će ove amandmane prihvatiti. Zahvaljujem.
Hvala. Odbori za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe predsjednik odbora poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, uvažena gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na 58. sjednici održanoj 26. rujna 2007. godine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 23. kolovoza 2007. godine. Odbor je predmetni zakon raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja istaknuo je da se predloženim izmjenama hrvatsko zakonodavstvo usklađuje s pravnom stečevinom Europske unije osobito u pogledu izmjena do kojih je došlo u europskom pravu nakon izmjene i dopune zakona iz 2003. godine. Predloženim izmjenama ispunjava se međunarodna obveza Republike Hrvatske u vezi s borbom protiv pranja novca, daje se mogućnost izbora između dva različita ustroja trgovačkih društava, uređuju se pitanja vezana za rezerve društva kapitala i ispravljaju se redakcijske i druge greške. Odbor za pravosuđe jednoglasno je sa 8 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima.
Hvala. Odbor za europske integracije? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima, Konačni prijedlog, tj. jedan vrlo, vrlo bitan zakon. Ovim Zakonom regulirana su sva statusna pitanja vezano za trgovačka društva u Republici Hrvatskoj. Moramo znati da taj Zakon zajedno sa Zakonom o obveznim odnosima zaista regulira gotovo sva pitanja vezano za funkcioniranje gospodarstva. Zakon o trgovačkim društvima određeni su oblici trgovačkih društava u Republici Hrvatskoj po principu numerus clausus to znači ono što je određeno zakonom moguće je samo da funkcionira u praksi, nikakvih drugih oblika izvan ovog Zakona nema. Definitivno najrasprostranjeniji oblik trgovačkog društva u Republici Hrvatskoj je društvo sa ograničenom odgovornošću. Imamo dionička društva, imamo komanditna društva, javna trgovačka društva, gospodarska udruženja, trgovce pojedince. Po Zakonu o obrtništvu imamo obrtnike. I to su sudionici koji posluju na našem tržištu. Stoga ovaj Zakon o trgovačkim društvima koji kada je došao došao je nakon Zakona o poduzećima koji je prvi zapravo otvorio jedan oblik načina funkcioniranja putem poduzeća na gospodarskom tržištu i koji je relativno na skroman način regulirao pitanja osnivanja poduzeća. Sve je to prepustio zapravo osnivačkim aktima. Zakon o trgovačkim društvima koji se naslanja na njemačku i austrijsku tradiciju doista je vrlo detaljan i vrlo je precizno regulirao sve vezano za status trgovačkih društva. To znači od načina osnivanja, od sjedišta, od predmeta poslovanja, od tvrtke, od načina zastupanja, uprave, upravljanja trgovačkim društvima, prestanka, likvidacijom i sva druga bitna, bitna pitanja. Međutim, nakon što je Zakon o trgovačkim društvima kod nas donijet i naravno zaživio uz ove izmjene koje je državna tajnica i navela u Europskoj uniji, pa i u Njemačkoj koja nam je bila na neki način uzor neke stvari su se promijenile i naravno da i mi moramo pratiti te trendove, sve ono što se u Europskoj uniji dešava u ovoj oblasti, u ovom segmentu moramo i mi prihvaćati i unositi u naše zakonodavstvo. Stoga danas je ovdje pred nama Zakon, Izmjene Zakona o trgovačkim društvima koje su poprilično obimne i dobro je zapravo da nam, da u samim izmjenama stoji da će se izdati pročišćeni tekst, jer definitivno teško bi se bilo snaći nakon ovih izmjena u onom aktičnom tekstu u jednim, drugim izmjenama i sada ovima. Sve te izmjene možemo svesti u nekoliko kategorija, po meni koje su najključnije i najbitnije izmjene ovog društva. Definitivno ovim Izmjenama Zakona o trgovačkim društvima brišu se one odredbe koje se odnose i koje reguliraju dionicu na donositelja, kod dioničkog društva. Dionice na donositelja to je jedna vrsta dionica koja se prenosi tradicijom, dakle fizičkom predajom iz ruke u ruku koja nije toliko transparentna kao što je dionica na ime. I stoga ovo je zapravo naš prilog i ispunjavanje naših obveza u jednoj borbi protiv pranja novca. Druga vrlo bitna, ja bih rekao možda i najbitnija promjena koja se ovim Zakonom predlaže to je uvođenje drugačijeg načina upravljanja dioničkim društvom. Do sada ovim Zakonom kako imamo regulirano imamo regulirano da se dioničkim društvima, to je jedan dualistički princip, imamo glavna tijela ili organe upravljanja u dioničkom društvu, to su glavna skupština, nadzorni odbor i uprava. Po sadašnjoj definiciji uprava vodi društvo. Nadzorni odbor nadzire poslovanje, nadzire poslovanje i rad samog društva, provjerava financijska izvješća, daje glavnoj skupštini mišljenje da li su financijska izvješća odgovaraju stvarnom stanju poslovanja društva, da li su korektno napravljena, daje glavnoj skupštini mišljenje u upotrebi dobiti, i takve stvari. Međutim, danas uvodimo, danas dakle ovim izmjenama uvodimo nešto bitno novo, uvodimo ono što znači u zemljama Europske unije postoji, a to je monistički način upravljanja dioničkim društvom. Ovo je stvar koja zaista je čini mi se mogla bi biti od velikog interesa jer vidimo ove dane da mnogi naši građani postaju dioničari i vrlo su zainteresirani da način upravljanja dioničkim društvima bude što efikasniji, što bolji kako bi oni sutra mogli ostvariti sve veću dobit i participaciju u dobiti koju će, na koju će imati pravo temeljem stjecanja dionica. Ovaj monistički način upravljanja koji se predlaže ovim Zakonom govori sljedeće. Nema više nadzornog odbora koji nadzire poslovanje društva, koji nadzire upravu, nego postoji upravni odbor trgovačkog društva. Upravni odbor to je tijelo koje zakon sada precizira, kaže on vodi društvo. On vodi društvo na način da donosi one glavne odrednice poslovanja i taj upravni odbor bira izvršne direktore koji vode poslove društva. Dakle upravni odbor on vodi društvo, a izvršni direktori vode poslove društva. To je bitna razlika. Jer dosadašnji način, nadzorni odbori oni su zaista provodili samo nadzor, iako imali su i određenu upravljačku uvjetno rečeno upravljačku funkciju kada su davali suglasnost na pravne poslove koje je uprava sklapala, koji su prelazili određenu vrijednost koja je bila određena u statutu. Dakle ovo je jedan način funkcioniranja dioničkog društva koji postoji u zemljama Europske unije. Trgovačka društva će se sada po sadašnjem našem zakonu kada ga izmijenimo moći odlučiti da li će primijeniti dualistički ili monistički pristup. Također vrlo bitna, vrlo bitna stvar koja se ovim Zakonom uvodi su odredbe o prekograničnom spajanju i pripajanju društva. Sutra kada budemo u Europskoj uniji dešavat će se da će neko naše društvo se pripojiti sa nekim društvom koje ima sjedište u nekoj drugoj zemlji članici Europske unije, da će se spojiti, da ćemo mi pripojiti nekoga iz tih zemalja članica Europske unije. I sada u ovom Zakonu imamo regulirana pravila kako će se to provoditi. Ono što je također bitno Zakon je prilično obima, međutim veliki dio zapravo se odnosi i na redakciju tekstu. I čisto bi sve one greške koje su bile u prethodnim izmjenama sada se popravljaju i sada preciziraju. Mnoge stvari koje su u sudskoj praksi bile sporne, gdje su se rješavali radi nedovoljne reguliranosti pa su se rješavale na jednom trgovačkom sudu ovako, na drugom trgovačkom sudu na drugačiji način, sada se Zakonom vrlo precizno reguliraju. Samo ću spomenuti jer je uvijek dvojbeno kada uprava dobiva legitimitet. Da li onda kada se upiše u registar nadležnog trgovačkog društva ili danom kada nadležno tijelo, dakle nadzorni odbor donese odluku o imenovanju. Sada tu više nema dvojbe nego uprava je legitimirana tada kada odluka bude donijeta bez obzira kada će biti upisano u registar nadležnog trgovačkog suda. Također ima jedna vrlo bitna novina, a rekao bih da je i vrlo aktualna uz nastojanje i želju svih ovih naših građana da postanu dioničari i sutra ostvare jedno od onih prava koje dionica nudi, a to je pravo na sudjelovanje u diobi dobiti, to je članak 38. koji kaže, on se naslanja na važeći članak 223. i gdje se dodaje stavak 4. koji kaže: "Ne odredi li glavna skupština odlukom o upotrebi dobiti dan kad dioničari stječu tražbinu za isplatu dividende određene tom odlukom koji ne smije biti kasnije od 30 dana nakon dana donošenja odluke, dioničari stječu prema društvu tražbine na isplatu dividende istekom dana kada je zaključena glavna skupština na kojoj je odluka donesena. Stjecanjem od strane dioničara, tražbine za isplatu dividende odvajaju se od dionica ostvarenjem prava iz kojih su nastale. U odluci o isplati dividende može se odrediti dan dospijeća tih tražbina koji ne može biti po isteku roka od 30 dana od kada su ih dioničari stekli. Ne odredi li glavna skupština dan dospijeća tražbina, oni dospijevaju istekom 30 dana od dana kada su stečene." Dakle preciziran je dan kada se stječe tražbina na isplatu dobite temeljem dionice koju netko ima. Hrvatska demokratska zajednica, klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj zakon, smatramo da njime unosimo pravne stečevine Europske unije, da njime bitno obogaćujemo naš pravni sustav, naše statusno pravo vezano za trgovačka društva. Smatramo da će ovo uvođenje monističkog modela upravljanja dioničkim društvima biti itekako prihvatljivo i za mnoga naša dionička društva, da je efikasnije i na koncu u razvijenim zemljama postoje dobra iskustva vezano za takav način upravljanja dioničkim društvima. Ako se prisjetimo da smo ne tako davno donijeli i izmjene zakona o sudskom registru gdje smo ja bih rekao napravili jedan zaista veliki iskorak pa smo omogućili da kada dolazi do statusnih promjena u trgovačkim društvima, da kada osnivači i druga nadležna tijela iz trgovačkih društava dođu kod javnog bilježnika, naprave sve dokumente i ti dokumenti se pritiskom tipke "enter" na kompjuteru, dakle isti dan nađu u registru trgovačkog suda, kada to povežemo sa ovim izmjenama, mislim da smo u ovom segmentu trgovačkog prava zaista napravili jednu jako dobru pravnu infrastrukturu. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog Zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Klub Hrvatske stranke prava neće podržati donošenje ovoga zakona, znači Zakona o trgovačkim društvima jer smatramo da je to neodgovorno ponašanje hrvatske Vlade. Naime riječ je o zakonu najbitnijem za funkcioniranje trgovačkih društava u Republici Hrvatskoj. Riječ je o zakonu koji ima 172 članka, o zakonu koji bi trebao stupiti na snagu 1. travnja 2008. godine i znači Vladi je trebalo skoro četiri godine da pripremi izmjene i dopune ovoga zakona, a vjerujem da ni većina članova Vlade nezna što stoji u odredbama ovoga zakona vezano za rješavanje svih bitnih pitanja za funkcioniranje trgovačkog društva, a pitanje je koliko je i nas zastupnika ovdje koji jesmo u sabornici i oni koji nisu u sabornici, pročitalo ovaj zakon i koliko zna odgovoriti na pitanja koji je uopće sadržaj ovoga zakona i kako i na koji način će se pitanja koja su bitna znači za funkcioniranje trgovačkih društava u Hrvatskoj, kako su utvrđena odredbama ovoga zakona i kako će biti u Hrvatskoj ovo pitanje kako će funkcionirati kada zakon stupi na snagu 1. travnja 2008. godine. Naime, prema podacima i Vlade, područje djelovanja Zakona o trgovačkim društvima najbolje opisuje podatak da je sa danom 31. svibnja 2007. godine u Republici Hrvatskoj bilo u sudskom registru upisano 118 tisuća 373 društva sa ograničenom odgovornošću i tisuću 741 dioničko društvo. Uzme li se u obzir broj članova tih društava, vidljivo je da zakon neposredno uređuje odnose koji se tiču vrlo velikog dijela stanovništva i pravnih osoba. Znači tiče se velikog broja stanovništva i pravnih osoba i mi to donosimo u hitnome postupku umjesto d danas obavimo prvo čitanje, da se u međuvremenu bez obzira što je to P.Z.E. propis, da se u međuvremenu i svi oni na koje se ovaj zakon odnosi, mogu pripremiti, da daju odgovarajuća rješenja koja će popraviti i one stvari koje jesu sad aktualne u Hrvatskoj vezano za funkcioniranje trgovačkih društava kako bi dobili zakon koji će biti primjenjiv i da znamo zašto u biti glasujemo. Jer većina će na kraju glasovati za nešto, a uopće nezna što u tome zakonu piše, a odlučuje se znači o sudbini tisuću 100, tisuću 118 tisuća, 118, 119 tisuća trgovačkih društava. Prema tome, to je dosta neozbiljno i poglavito kada to moramo donositi na ovoj sjednici, znači zadnjoj sjednici V. saziva Hrvatskoga sabora. Dapače, neće se postići ciljevi koji su kazani, koja je svrha donošenja ovoga zakona nego ćemo samo donijeti nešto koje će idući saziv Hrvatskoga sabora sigurno trebati mijenjati, s obzirom da nismo ni vidjeli simulacije svih tih odredbi i svega ostaloga. Recimo nadam se da ovi dijelovi oko upravnog odbora, njegove nadležnosti i obveze, nisu uzete po primjeru upravnog odbora Hrvatskog fonda za privatizaciju koji se smatra znači neodgovornim za bilo što što se napravi, a što je pozitivno normalno, oni iza toga stoje i u tom smislu spremni su reći mi smo to radili. Prema tome, predlažem da obavimo danas prvo čitanje i da se omogući idućem sazivu Hrvatskoga sabora da donese ovaj zakon jer će imati dovoljno vremena s obzirom da bi Zakon trebao stupiti na snagu u travnju, znači nećemo ništa izgubiti dapače bit ćemo odgovorni i nećemo se pridružiti ovom dijelu zakovnog stampeda kojeg smo do sada ovdje u Hrvatskom saboru radili nego ćemo se odgovorno se ponijeti prema ovom najbitnijem pitanju vezano za sva pitanja koja se odnose na trgovačka društva, statusna i druga, dakle ovaj je Zakon zajedno sa Zakonom o obveznim odnosima koji je Ustav u smislu gospodarskog poslovanja i statusnih i drugih pitanja vezano od upisa u registar, poslovanja i djelovanja samih trgovačkih društava. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu, poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, ja bih govorila skoro otprilike na isti način kao što je to učinio moj kolega, naime. Ovo je ogledni primjerak kako funkcionira reforma na ovom zakonu o trgovačkim društvima. Slovenija je tek prije godinu i pol dana donijela ovaj Zakon ali nakon kvalitetne i temeljite javne rasprave što ovdje nije slučaj. Mene bi zanimalo gdje je tu provedena javna rasprava o jednom od najvažnijih zakona za funkcioniranje naših hrvatskih poduzeća. 172 članka se mijenjaju, pokrivaju 118 tisuća 333 društva sa ograničenom odgovornošću i doista sve kritike koje su već od jutro iznesene apsolutno su na mjestu. Zašto sada na brzinu to je definitivno glavna kritika, neka ovaj Zakon ide u prvo čitanje, tiče se brojnih stvari. Treba dati odgovarajuća rješenja vezana za organizacijsko ustrojstvo upravnih odbora, za ravnopravni status izvršnih direktora u D.D.- u i D.O.O.-u. Treba jasno rapsraviti položaj predsjednika uprave odbora i glavnog izvršnog direktora, treba definirati jasno plaće i naknade i nagrade članovima upravnih odbora, menađerske ugovore i osiguranja od položajne odgovornosti za ne izvršene direktore. Sve su to pitanja koja se tiče i statusno pravnih odnosa i radno pravnih odnosa i organizacijskih a posebno konzekvenci gledano glede operativnog vođenja i nadzora nad poslovanjem, koje predlaže ovaj Zakon o trgovačkim društvima. I zato, vrlo ću biti kratka mislim da ovo treba biti prvo čitanje, temeljito raspraviti između prvog i drugog čitanja, javnu raspravu napraviti i uključiti što više sudionika i onda dobiti kvalitetan zakon a ne na brzinu donositi zakon tek toliko da bi se ispunila forma pred Europskom komisijom.
Hvala. Poštovani zastupnik Kruno Peronja.
Poštovani gospodine predsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege upravo je ovaj predloženi Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima potvrda jednog dinamičnog razvoja upravo rada Hrvatskog sabora i hrvatskog zakonodavstva. Jer vrlo dobro je za ponoviti i detalj da smo zakonom o trgovačkim društvima kao temeljnim propisom uređenja odnosa u gospodarstvu donijeli 93. koji je počeo primjenjivati 95. a da su prvi put tim zakonom uređena, nakon 1875. godine. Zakon o trgovačkim društvima kao što je opće poznato rađen je po uzoru na rješenja koja su prihvaćena u pravnim sustavima srednje Europsko pravnog kruga koji je temeljen na Njemačkom pravu i od svog donošenja praktično ozbiljnije mijenja samo 2003. uz neke prije neznatne promjene. Vrlo bitne promjene koje se ovdje donose jest sukladno i sa našim donesenim programom u borbi protiv korupcije, protiv pranja novca, da su se ovdje predvidjela rješenja kako ina koji način se upravo boriti protiv pranja novca i to na način kako bi se iz Zakona uklonili vrijednosni papiri na donositelja, također bitna novina koja će u praksi praktičarima olakšati posao na koji način i kako primjenjivati, do sada je bila primjena dualističkog sustava upravljanja dioničkim društvima, a u državnim članicama Europske unije u pogledu ustroja dioničkih društava prevladava korištenje upravo monističkog sustava, bez obzira da li je to … dopušteno ili kao mogućnost izbora, što će u bitnome urediti i dionička društva u Republici Hrvatskoj i omogućiti slobodan izbor između ta dva sustava upravljanja. Ono što jest olakšanja i ono što se do sada uvidjelo upravo je potrebno uvesti i rješenja o prekograničnom spajanju i pripajanju radi stvaranja uvjeta slobodnom prekograničnom pružanju usluga koje je potrebno stranim poduzetnicima kako bi mogli jednokratno i povremeno obavljati poslove a ne težiti da se osnivaju podružnice što stvara jedan dugi bespotrebni administrativni rad trgovačkih sudova i njihovih registarskih odjeljenja. Također je to potrebno u skladu sa Europskim zahtjevima pune transparentnosti propisati način sastava i objave izvještaja o stanju društva. Također ono što nam je bitno u primjeni ujednačiti praksu primjene Zakona o trgovačkim društvima jer zbog nedostatka jednog uobičajenog poslovnog iskustva na tom pravnom području potrebno je svakako obzirom na kakvoću primjene trgovačkih društava u ostvarenju poduzetništva pronaći odnosno ujednačiti sudsku i poduzetničku praksu kako bi se jasnijim propisivanjem tu opasnost uopće otklonila. Dakle, predloženim izmjenama i dopunama ispunjava se u cijelosti obveza Republike Hrvatske u vezi s borbom protiv pranja novca, daje se mogućnost izboru između dva različita ustroja dioničkih društava, uređuju se pitanja vezana za rezerve društva kapitala, ispravljaju se redakcijske i neke druge pogreške, stoga treba ovaj Zakon i ovu izmjenu Zakona o trgovačkim društvima donijeti kako bi se omogućilo upravo olakšanje poduzetničkog rada ali i svih onih koji sudjeluju u takvim predmetima olakšalo donošenje valjanih odluka. Hvala.
Hvala. Završni osvrt državna tajnica ministarstva pravosuđa Snježana BAgić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Vezano za primjedbe koje su iznesene na brzinu donošenja zakona doista je nemoguće je ne složiti se s konstatacijom da … [[Govornica se ne razumije.]] Republike Hrvatske i naš postupak pregovora ne može opravdavati brzinu donošenja zakona. Međutim moram istaknuti da mi preuzimamo u postupku pregovora određene obaveze, trebamo ispunjavati, a za to se pravodobno pripremamo, prema tome ove izmjene i dopune zakona nisu olako niti brzo pripremljene. Priprema ih radna skupina od istaknutih kako profesora također i stručnjaka, u skladu sa onim što i jest dio pravne stečevine i koji treba Hrvatska ispunjavati i sa onim što je praksa pokazala da treba učiniti. Dozvolite samo podsjetiti da kada je prvi put donesen zakon još davne '93. godine … [[Govornica se ne razumije.]] 2003. godine nisu pokazale nužnim i potrebnim da se provodi javna rasprava o takvim zakonima. Međutim, da subjekti trebaju se pripremiti za primjenu zakona, u prvom redu trgovačka društva na koja će se taj zakon odnositi je činjenica koja stoji i zato ovaj Zakon predviđa da se, da stupa na snagu, odnosno počne se primjenjivati 1. siječnja 2008. godine. Dakle za razliku od situacije da ostavljamo samo 8 dana za pripremu subjekata odgodilo smo, vacatio legis je skoro 2 mjeseca ako zakon bude u konačnici izglasan kako bi se gospodarski subjekti, trgovačka društva pripremila za promjene koje se ovim zakonom predlažu. Dozvolite mi također podsjetiti da već sam rekla u uvodnom izlaganju Zakon o trgovačkim društvima već se primjenjuje 12 godina. Struktura zakona od početka je takva da on nudi okvir kako trgovačka društva trebaju poslovati uključujući njihova upravljačka tijela ako mogu tako se izraziti. Dakle uprave i nadzorni odbori. Također on predviđa uvijek da statutom se može drukčije odrediti i ovdje je izbor nad trgovačkim društvima da svojim statutom eventualno drukčije dogovore. Prema tome, zakonom su pravila jasno definirana, subjektima ostaje dovoljno vremena da se pripreme ako žele svoje poslovanje uskladiti u onom segmentu kojim ovim zakonom nudi da to mogu učiniti. I samo jedna digresija, nije zakon rađen, nikad nije ni bio rađen po uzoru na upravu ili na strukturu Hrvatskog fonda za privatizaciju. On kao posebna pravna osoba ima poseban zakon koji sređuje njegovo poslovanje. Zahvaljujem.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima. Amandmane koje je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Vlada Republike Hrvatske dostavila je amandmane poslije roka pa treba glasovati. Tko je dakle da glasujemo o amandmanima Vlade koji su donijeti poslije roka? Hvala. Kolega Kapraljević. Protiv? Suzdržan? Sa 87 za, 5 protiv, 5 suzdržanih ćemo raspravljati i glasovati koje je Vlada podnijela poslije roka. Državna tajnica Snježana Bagić. Amandman jedan. Obrazložite.
Hvala gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Amandmanom 1. se u članku 234. predloženog zakona propisani izuzeci pod kojim su dopuštene novčane transakcije u svrhu stjecanja vlastitih dionica, a predloženim amandmanom ti se izuzeci sada proširuju na situaciju kada se vlastite dionice stječu u postupku … [[Govornica se ne razumije.]] kapitala.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman jedan Vlade. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 92 za, 4 protiv donesen predloženi amandman. Amandman 2.
Ovim amandmanom ostvaruje se implementacija pravne stečevine Europske unije i onda kad je dioničko društvo ustrojeno na … [[Govornica se ne razumije.]] modelu, tj. kad ima sam upravni odbor, a to uključuje uređenje pitanja obveze podnošenja godišnjeg izvješća o stanju društva i konsolidiranog godišnjeg izvješća društva što se predlaže zapravo propisati ovim amandmanom.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman jedan Vlade. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 92 za, 4 protiv donesen predloženi amandman. Amandman 2.
Ovim amandmanom ostvaruje se implementacija pravne stečevine Europske unije i onda kad je dioničko društvo ustrojeno na … [[Govornica se ne razumije.]] modelu, tj. kad ima sam upravni odbor, a to uključuje uređenje pitanja obveze podnošenja godišnjeg izvješća o stanju društva i konsolidiranog godišnjeg izvješća društva što se predlaže zapravo propisati ovim amandmanom.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman dva Vlade. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Sa 91 za, 4 protiv, 2 suzdržana usvojen i amandman dva. Amandman 3.
Člankom … [[Govornica se ne razumije.]] Zakona o trgovačkim društvima definira se pojam ovisnoga društva, a predloženim amandmanom … [[Govornica se ne razumije.]] kriteriji prepoznavanja pojma prevladavajućeg utjecaja što dakako od posebne važnosti za … [[Govornica se ne razumije.]] sudske prakse.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman tri. Tko je za? Kolega Kramarić! Protiv? Suzdržan? 91 za, 5 protiv. Prihvaćen. Amandman četiri.
Ovim amandmanom se skraćuje rok za podnošenje tužbi protiv odluka skupština pripajanju te se ova odredba usklađuje sa cijelom novom glavom Zakona o prekograničnom spajanju i pripajanju.
Otvaram raspravu. Potpredsjednik Doma, poštovani zastupnik Mato Arlović.
Gospodine predsjedniče. Državna tajnice, u ovom amandmanu se između ostaloga navodi da se tužba za pobijanje odluke skupštine o pripajanju ili tužba o utvrđenju njene ništavosti može podići samo u roku od jednog mjeseca od donošenja odluke. U pravilu se u ostalim dijelovima zakona upotrebljavaju dani, a ne mjeseci. Ovdje sad bi trebalo glasiti u roku od 30 dana, a ne od jednog mjeseca s obzirom na činjenicu da mjeseci ipak nemaju jednaki broj dana kod nas.
Korigirani amandman po prijedlogu zastupnika Arlovića Vlada prihvaća.
Hvala lijepa.
Dobro. Taj je prihvaćen. Dakle 30 dana je. Peti.
Petim amandmanom se slično kao i u prethodnom.
Nismo glasali o četvrtom. Moramo glasati o četvrtom bez obzira što je prihvaćen.
Tko je za četvrti amandman u ovom izmijenjenom obliku? Hvala. Protiv? Kolega Mato Crkvenac. Još malo molim vas.
Izvolite.
Budite još malo s nama. Trebate nam. Sa 93 za, 3 protiv usvojen amandman. Amandman peti.
Predloženim amandmanom petim se omogućuje onima koji su dopustili rok za pobijanje odluke glavne skupštine o pripajanju da protiv društva preuzimatelja Ustavnom tužbom o naknadi štete.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za taj amandman peti? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 89 glasova za, 4 protiv i 2 suzdržana usvojen i peti amandman. I konačno šesti amandman Vlade.
Dopunom u ovom amandmanu upućuje se na proceduru obavješćivanja dioničara i u slučaju kada sve dionice pripojenog društva drži preuzimatelj što u dosadašnjem tekstu prijedloga zakona nije bilo regulirano.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Otvaram. Potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege! Malo je neuobičajeno da raspravu vodim o ovom amandmanu a povodom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima. Međutim, ovakvo rješenje kakvo se ovdje nudi je razlogom da ne mora se davati nikakva obavijest vezano za sljedeći zakon koji ćemo imati na raspravu o preuzimanju trgovačkim društava kad u cijelosti preuzima paket i kad je u cijelosti vlasnik. Prema tome, nije potrebno ni davati nikakvu obavijest. I u takvoj situaciji postavlja se pitanje, ako usvojimo ovaj amandman usklađenosti sa pravnim sustavom, a onaj zakon se, bi bio stariji nego što je ovaj zakon po direktivi Europske unije. I zbog toga bi bilo bolje ne prihvatiti ovaj amandman u sadržaju.
Tajnice?
Gospodine predsjedniče! Uvažavajući što je gospodin zastupnik rekao Vlada ostaje kod amandmana iz razloga koji smo rekli. Dakle, inače je procedura obavješćivanja propisa na, kad dolazi do preuzimanja društva, a ovdje se to izrijekom odnosi samo na onaj slučaj kada preuzimatelj preuzima sada sve dionice … [[Govornik se ne razumije.]] društvu.
Dajem na glasovanje ovaj amandman. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 70 za, 23 protiv, 2 suzdržana. Amandman usvojen. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima. Molim tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 84 za, 55 protiv i 6 suzdržan donesen predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Za razliku od prethodnoga zakona Kazneni zakon je više puta bio pred ovim Visokim domom na izmjenama i dopunama. Naime, od njegovog stupanja na snagu i početka primjene 1. siječnja '98. godine on je do sada 5 puta mijenjan. Dinamika društvenih događanja i promjena u društvu traže od države da na odgovarajući način reagira na te promjene, dakle da propisivanjem kaznenih djela ili promjenom kaznenopravne politike kroz … [[Govornica se ne razumije.]] kazne kako gornjeg tako i donjeg raspona reagira na pojavne oblike u društvu koji zaslužuju i koji moraju zapravo biti sankcionirani. Isto tako kao i u nizu drugih zakona koji će biti pred ovim Visokim domom ovaj Zakon se usklađuje s Aquisem, pravnom stečevinom Europske unije u postupku približavanja Republike Hrvatske Europskoj uniji, odnosno da postane članica Europske unije. To je slučaj dakle i sa ovim Zakonom. Naime, u postupku pregovora u poglavlju pravda, sloboda i sigurnost, dakle poglavlje 24 je potrebno, traži se da Hrvatska promijeni načelo … [[Govornica se ne razumije.]] dakle mogućnost da se ako je nekome suđeno u drugoj državi gdje je postupak … [[Govornica se ne razumije.]] te postupak ponovo provede. To je inače odredba koja je protivna konvenciji iz Schengena iz '90. godine i '85. godine, a rekla sam onaj dio pravne stečevine EU. Dakle jedna od izmjena koja se predlaže ovim Zakonom je da promjena pravila … [[Govornica se ne razumije.]] Naime, kad govorim o tome pravilu, dozvolite mi samo reći da će Vlada Republike Hrvatske u pogledu zakonska formulacija koja je predložena u konačnom prijedlogu zakona predložiti amandmanom njegovu izmjenu kako bi se jasnije naznačilo cilj, odnosno ono što načelo … [[Govornica se ne razumije.]] podrazumijeva, a to je da ono ne dopušta iznimku od primjene načela … [[Govornica se ne razumije.]] na temelju … [[Govornica se ne razumije.]] načela. Dakle ako je kazneno djelo počinjeno djelom u stranoj državi u kojoj je već donesena pravomoćna presuda, a dijelom u državi članici koja je tu presudu stranoga suda mora uzeti u obzir. Dakle sada izmjenama zakona se ni uz dopuštenje glavnog državnog odvjetnika Republike Hrvatske ako je nekom pravomoćno suđeno u drugoj državi, a djelo je dijelom … [[Govornica se ne razumije.]] počinjeno u toj drugoj državi … [[Govornica se ne razumije.]] Hrvatske ne bi mogao pokrenuti niti kazneni postupak niti izvršavati kazne protiv te osobe. Ova odredba inače je obaveza koja treba biti ispunjena kad Republika Hrvatska postane zemlja članica Europske unije pa se određuje da će se ona primjenjivati kada Hrvatska postane punopravna članica Europske unije. Slijedeće što se ovdje predlaže je dopuna … [[Govornica se ne razumije.]] zakonodavstva opet usklađivanje sa pravnom stečevinom EU koja se odnosi na prijevara na račun financijskih sredstava EU jer naše kazneno zakonodavstvo treba omogućiti u potpunosti zaštitu financijskih interesa i sredstava Europske unije sukladno konvenciji za zaštitu financijskih interesa europske zajednice od 26. srpnja '95. godine. Ta konvencija je inače poznata pod skraćenim nazivom PIF konvencije. Njena svrha je da osigura harmonizaciju nacionalnih zakondavstva glede … [[Govornica se ne razumije.]] na štetu proračuna EU pa je stoga također potrebna njezina odredbe inkorporirati, odnosno omogućiti kroz naše zakone da se posebno utvrdi i regulira onemogućavanje i zaštita financijskih interesa EU tako da se … [[Govornica se ne razumije.]] čini da se uz kazneno djelo prijevare koje … [[Govornica se ne razumije.]] zakonodavstvu popišu posebni slučajevi prijevare. I treća izmjena koja se predlaže ovim sada izmjenama i dopunama Kaznenoga zakona odnosi se na promjene, odnosno povećanje zapriječenih kazni za kaznena djela dovođenja opasnosti život imovine opće opasnom radnjom i sredstvom. Vi ste svjedoci da su nedavno bile velike tragedije u hrvatskoj državi, uzrokovani su požari i to su teška kaznena djela kad su počinjena iz namjere, pa i iz nehaja i država svojom kaznenom politikom, visinom zapriječene kazne treba dati odgovor da neće se takva ponašanja tolerirati i da će ih se najstrože sankcionirati. Toliko ukratko i u bitnom o ove tri grupe promjena koje se predlažu izmjenama i dopunama Kaznenoga zakona, njegovoga konačnoga prijedloga. Odbor za zakonodavstvo je dao amandman na ovaj Konačni prijedlog zakona koji je nomotehničke prirode i Vlada Republike Hrvatske će ga prihvatiti. Zahvaljujem.
Hvala. Odbori? Odbor za pravosuđe, predsjednik Odbora poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, uvažena gospođo državna tajnice, poštovane kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na 58. sjednici održanoj 26. rujna 2007. godine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona s konačnim prijedlogom zakona i odbor je predmetni zakon raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja istaknuo je da se predloženim izmjenama usklađuje naše zakonodavstvo s propisima Europske unije sukladno preuzetim obvezama Republike Hrvatske u procesu pristupanja Europskoj uniji. Predložene izmjene odnose se na potpunu primjenu načela non bis in idem u skladu s Konvencijom iz Schengena. Nadalje usklađivanje se odnosi na kaznena djela s prijevarama na računu financijskih sredstava Europske unije. S obzirom na porast opasnosti od požara predlaže se pooštravanje kaznenih sankcija za namjerno izazivanje požara. Na konačni prijedlog zakona članovi odbora iznijeli su sljedeće primjedbe, prijedloge i mišljenja. Ponukani prijedlogom da se u svrhu generalne prevencije povisi zapriječena kazna za kazneno djelo dovođenja u opasnost života ili imovine općeopasnom radnjom ili sredstvom, a povodom brojnih slučajeva ponavljanja prekršaja upravljanja motornim vozilom i za vrijeme trajanja zaštitne mjere zabrane upravljanja motornim vozilom primijenjenih prema nekoj osobi po Zakonu o prekršaju, Odbor sugerira predlagatelju da izvidi proceduralnu mogućnost promijene članka 308. Kaznenog zakona. I to na način da se propiše da će se kaznom iz stavka 1. članka 308. KZ-a kazniti i onaj koji upravlja motornim vozilom iako je prema njemu primijenjena sigurnosna mjera ili zaštitna mjera zabrane upravljanja motornim vozilom. Aktualna je sve veća brojnost i povećana opasnost djela protiv sigurnosti prometa na cestama kao i percepcija javnosti o brojnosti slučajeva ignoriranja i nepoštivanja sudskih odluka u Republici Hrvatskoj. Predlaže se preispitivanje članka 5. prijedloga kojim se propisuje kazneno djelo prijevare u izvozno-uvoznim poslovima samo sa zemljama Europske unije te sugerira podnošenje amandmana kako bi se izbjeglo tumačenje da se radi o diskriminirajućoj odredbi. Sugerira se isto tako Vladi Republike Hrvatske da intervenira amandmanom na odredbu iz članka 15. stavak 1. jer je ocijenjeno da nije potrebno regulirati primjenu, promjenu odredbe. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe jednoglasno je sa 7 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona.
Hvala. Odbor za Europske integracije? Zakonodavstvo? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade! Znači ovo je deseta novela Kaznenog zakona. Godinama se govori o tome kako moramo napraviti novi, cjelovit Kazneni zakon. Nažalost to se nije učinilo. Znamo koliko je problema aktualnih, koliko je razno-raznih situacija dosada neriješenih od pljačke i grabeža u pretvorbi i privatizaciji, da ne govorimo o drugim situacijama. I sad ne mogu vjerovati zašto mi mijenjamo Kazneni zakon? Naime, svrha je ovoga, ove desete novele izmjena i dopuna Kaznenoga zakona zaštiti Europsku uniju od hrvatskih građana. Pa to stvarno ne mogu vjerovati. Hrvatska Vlada Hrvatskome saboru upućuje zakon i kaže zaštitite Europsku uniju od hrvatskih građana. Ma tko štiti hrvatske građane? Jesmo mi ovdje radi štićenja Europske unije? Pa Europska unija je ta koja u mnogim slučajevima vara hrvatske građane a nitko te hrvatske građane ne štiti. Sjećate se onoga uvoza mesa sedam, osam godina staroga. Sjećate se, iz Njemačke. Sjećate se uvoza lijekova kojima je rok uporabe istek'o. Nitko ništa nije odgovarao. I sad se Vlada drznula reći, hrvatski građani nisu pošteni. Moramo mi Europsku uniju, tako ja to iščitavam, moramo Europsku uniju zaštititi od hrvatskih građana da oni ne bi varali Europsku uniju. A što hrvatska Vlada ova, i što je bivša, što je svim zahtjevima Europske unije udovoljavala bilo da je to riječ o pojedinačnim zahtjevima članica, bilo da je o skupnim zahtjevima nikome ništa. Pa, valjda bi trebali onda, ako idemo u izmjene i dopune voditi računa i o zaštiti svojih građana, pa napraviti kaznena djela u smislu slučajeva prevare na štetu hrvatskih građana od Europske unije, od članica Europske unije. Ja mislim da je to jedno od temeljnih načela u pravu. Jer nije naše u Hrvatskom saboru, u Hrvatskoj štititi samo Europsku uniju, članice Europske unije i njihova prava. Valjda je nama obveza štititi prije svega naše građane. Prema tome, ovo stvarno nisam mogao vjerovati kad sam vidio zbog čega se ide na izmjenu zakona. Pa, što smo mi ovdje u Hrvatskome saboru? Znači koji god dođe zakon Vladi, ajmo odmah mijenjati, zahtjev Vladi od bilo Europske unije kao cjeline, bilo od članica, ajmo izmijeniti zakon. Kako izmijeniti zakon, evo mi ćemo vam reći kako. Vaše je samo potpisati i uputiti u Saboru. Jer mi hoćemo, znači šta mi ovdje radimo uopće? Hoćemo Ustav pročitati? Koja je uloga hrvatskog zastupnika? Koja je uloga Hrvatskoga sabora? Da li je samo uloga zaštite interesa Europske unije ili je prije svega uloga zaštita interesa hrvatskih građana? Znači, ako hoćete da podržimo ovaj zakon dodajte glavu posebni slučaj i prijevare na štetu hrvatskih građana od vlastodržaca, od Europske unije, od bilo koga drugoga jer znamo da ima bezbroj situacija o kojima možemo govoriti o prijevari. Uzmimo najbolji slučaj Kupske ulice u ovom trenutku u Zagrebu. Krao se šljunak tamo. Prvo se iskopavalo negdje jedanaest tisuća kubika šljunka. Onda se sve urušilo. Riječ je i o državnoj firmi. I šta će tu na kraju biti? Nikome ništa kao što je slučaj sa vodom u Vrbanima, kao što je slučaj sa pretvorbom i privatizacijom. Ali zato država stoji odgovorno i štiti interese Europske unije. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da, da. I Galjufova ulica. Prema tome, predlažem da povučete ovaj zakon, a vi ste i nova sutkinja Ustavnoga suda a i u prisegi koju budete polagati bit će vam jedna od drugih štititi interese, znači Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Pa, netočan je navod da se ovim zakonom štite interesi Europske unije i to na štetu hrvatskih građana. I da je to u suštini prijedloga Vlade. To apsolutno nije točno. To treba ispraviti kao netočnost. Ovdje se radi zapravo o usklađenju kaznenog materijalnog prava sa dvijema konvencijama koje smo mi preuzeli kao obvezu u procesu pregovaranja sa Europskom unijom. Dakle, ne radi se niti o kakvom štićenju interesa bilo koga na štetu hrvatskih građana.
I drugi ispravak poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Kovačević je kazao kao primjer kako je Europska unija nanijela štetu Hrvatskoj odnosno Hrvatima, ja bi proširio to i na Hrvate dakako u Bosni i Hercegovini odnosno Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini za vrijeme rata slanjem pošiljki lijekova kojima je istekao rok. Mislim da to treba ispraviti. Dakle, nisu institucije nijedne države niti Europska unija slale lijekove kojima je istekao rok. Te zlouporabe je bilo od strane pojedinaca, međutim također bilo je apsolutno i potpore i podrške u kvalitetnoj potpori i lijekovima i svim drugima na čemu se treba tim pojedincima ali i državama … [[Govornik se ne razumije.]]
Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče, uvažena gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Uvodno bih htio istaknuti da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, poglavito u smislu činjenice usklađivanja kaznenog materijalnog prava sa idućim dokumentima. Pod jedan, radi se o konvenciji o zaštiti financijskih interesa Europske zajednice od 26. srpnja 1995. godine i ona je poznatija pod nazivom PIF konvencija. Drugo, konvencija iz Schengena od 19. lipnja 1990. godine odnosno sporazum iz Schengena od 14.6.1985. godine. Dakako da u ovom uvodnom dijelu treba napomenuti i naglasiti i zaključak Vlade Republike Hrvatske od 2. kolovoza 2007. godine temeljem kojeg se predlaže pooštravanje kaznenih sankcija za namjerno izazivanje požara. Naglašavam da predmetno usklađivanje treba sagledati u svezi preuzetih obveza Republike Hrvatske u pregovorima o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji i to za poglavlje 24. Pravda, sloboda i sigurnost te poglavlje 32. Financijski nadzor. Nadalje, što se tiče konkretnih izmjena u zakonskim odredbama iste se odnose na iduća kaznena djela, dakle kazneno djelo prijevare iz članka 224. KZ-a, zatim članak 292. kažnjavanje odgovorne osobe u pravnoj osobi koja u cilju pribavljanja protupravne imovinske koristi za svoju ili drugu pravnu osobu namjenskim sredstvima raspolaže protivno njihovoj namjeni, i c) ili treće pooštravaju se kazne za teška kaznena djela protiv opće sigurnosti, kazneno djelo dovođenja u opasnost života ili imovine opće opasnom radnjom ili sredstvom. Nekoliko riječi o kaznenom dijelu prijevare. Naime, što se tiče kaznenog dijela prijevare ona je u našem kazneno-materijalnom pravu određena kao imovinski delikt sa imovinskom, definiramo imovinskom štetom kao nužnim obilježjem tog kaznenog djela. Ovom izmjenom propisuje se da će se slučajevi obmane predočenjem nepotpunih podataka ili netočnih izjava kojima se ugrožavaju financijski interesi a kojim se ostvaruju i korist za počinitelje ali ne nužno i šteta za protivnu stranu isto tako smatrati prijevarom. Nadalje, isto tako ovim izmjenama sankcioniraju se i one situacije kada dolazi do korištenja subvencijskih sredstava ili uredno odobrene pomoći protivno namjeni za koju su ta sredstva odobrena odnosno za koju su ta sredstva dana. Što se tiče kaznenog djela dovođenje u opasnost života ili imovine opće opasnom radnjom ili sredstvom u svrhu generalne prevencije, ponavljam, generalne prevencije a sve vezano za evidentno poraslu opasnost od požara koji su uzrokovani namjerno ili iz nehaja povećavaju se gornje granice zapečenih kazni i to na način da se povećavaju mogućnosti izricanja kazne zatvora u dužem vremenskom trajanju. Shodno svemu izloženom Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire predložene izmjene i dopune Kaznenog zakona. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo državna tajnice, uvažena gospodo zastupnici. Ja bih bio daleko sretniji da smo uspješni suzbijanjem kaznenih djela kao što smo uspješni u izmjenama zakona. Pa evo ovdje u obrazloženju stoji da od '98. godine Kazneni zakon je mijenjan pet puta, ovo je znači njegova šesta izmjena. Znači, 3. siječanjska vlast je tri puta mijenjala Kazneni zakon, HDZ-ova vlast je mijenjala tri puta Kazneni zakon. Kriminala nakon svake izmjene sve je više a ne manje. Jasno, to ništa ne govori o zakonu, to govori prije svega o hrvatskoj policiji, to govori o državnom odvjetništvu, to govori o drugim institucijama kaznene represije, o našim sucima i tome slično. Bit ovog zakona je slijedeći, znači sada se predložene izmjene i dopune Kaznenog zakona odnose ne samo na usklađivanje istog sa propisima Europske unije u svezi preuzetih obveza Republike Hrvatske u pregovorima o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. Znači, to je ono poglavlje 32 Financijski nadzor, pravda, sloboda, sigurnost. I nadalje, vezano za poglavlje 32 naše kazneno zakonodavstvo usklađuje se s pravnim tim stečevinama u odnosu na kaznena djela vezana s prijevarama na račun financijskih sredstava Europske unije odnosno naše kazneno zakonodavstvo treba omogućiti u potpunosti zaštitu financijskih interesa i sredstava Europske unije sukladno Konvenciji za zaštitu financijskih interesa Europske unije. Kako to otprilike izgleda to je najbolje izraženo ovim člankom 4. da tko u postupku dodjele sredstava Europske unije da ponudu koja se temelji na ispravama neistinitog sadržaja, lažnim bilancama, procjenama ili drugim lažnim činjenicama i time sebi ili drugu fizičku ili pravnu osobu stavi u povoljniji položaj prigodom dobivanja sredstava ili drugih pogodnosti kaznit će se kaznom zatvora od šest mjeseci do tri godine, i da ne nabrajam dalje. Ono što je isto tako interesantno to je ovaj 2. članak da s obzirom na evidentnu poraslu opasnost od požara koji su uzrokovani namjerno ili iz nehaja a u svrhu generalne te kaznene prevencije povišene su zapriječene kazne za kazneno djelo dovođenja u opasnost života ili imovine opće opasnom radnjom ili sredstvom. Što reći o požarima? Ovo što se dogodilo na Kornatima pred recimo nekoliko tjedana to je doista strašno. Usuđujem se ponoviti, makar će mi možda mnogi zamjeriti vatrogasci, da je tu bilo čak riječ o jednoj avanturi. Ali pitam se da li odgovornost i na onima koji su prizemljili, ako se to tako kaže, hrvatsku flotu kanadera. Naime, tog kobnog dana samo je jedan kanader bio u letu, dva su bila u remontu, a Vlada je jednog ni manje ni više poslala u Grčku. Hrvatska je s druge strane zemlja hiljadu otoka ili tisuću otoka, tisuću kilometara obale od Savudrije do Prevlake, a ostavljena je na jednom kanaderu. I za to netko treba odgovarati. Da li po kondicijama ovoga zakona sigurno ne, nego onog koji je povoljniji ali netko bi trebao i vis a vis tog odgovarati. Jasno, minimum je fer istraga. Nakon toga valjda netko se sjetiti izraziti sućut obiteljima. IDS će glasati za ovaj zakon, ali nije ovdje riječ još jedanput ću reći o kaznama već je ovdje riječ prije svega o efikasnosti policije Državnog odvjetništva, naših sudova. Ali što ćemo kada nam recimo neki vještaci, to je ovaj splitski slučaj namještaju iskaze, tj. vještačenja za protuvrijednost u iznosu od 100 000 eura. To je naš problem, ne visina kazne. Ako vještaci dižu po 100 000 eura, zar mislite da nema i nekog suca ili državnog odvjetnika koji je također u tom sustavu dobio 100 000 eura. Ima, ima, naročito u nekim trgovačkim sudovima koji su prenosili stotine hektara takozvanog turističkog zemljišta na neke tvrtke bez ikakve pravne osnove, a o tome da su dečki sa Knežije dizali i desetine milijuna kuna u nekim trgovačkim sporovima o tome nekom drugom prilikom. Jednom riječju mi ćemo jasno podržati ove odredbe. Mislim to ništa previše vis a vis sigurnosti u zemlji neće biti. Ali čak i ove kazne vis a vis izazivanje požara ukoliko budu veće možda će netko razmisliti što će zapravo drugoga ljeta činiti uzduž naše obale.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod kolege Kajina koji je opet za kornatsku tragediju rekao ono što je rekao predsjednik Mesić da je bilo riječ o avanturi. Nije riječ o nikakvoj avanturi. Riječ je o tome da nama sustav zaštite i spašavanja u Hrvatskoj ne funkcionira i bilo bi bolje da ne politiziramo taj dio, nego da poduzmemo mjere da uspostavimo učinkovit sustav zaštite i spašavanja. Imamo samo broj 112. Imamo te vatrogasce i zračne snage. Sve ostalo nam ne funkcionira. To je odgovor zašto se dogodila tragedija, na žalost.
Klub zastupnika HNS-a poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Ovo je jedan od ključnih zakona za normalno funkcioniranje ne pravne države, nego države kao takve. Ljudi moraju znati što je greška da bi znali greške ne raditi. Mi taj zakon svakih godinu dana, u zadnjih koliko šest, sedam godina, svakih godinu dana mijenjamo. Ni odvjetnici više ne znaju točno što piše unutra. Razgovaram sa dosta odvjetnika čak i vrhunski odvjetnici. Jeste li izglasali one promjene, jesu li ove promjene tek u proceduri ili su već prošle i tome slično. To dovodi do nesigurnosti i nepovjerenja u sustav i do nesigurnosti funkcioniranja sustava. Ovakav zakon bi trebalo ne mijenjati ovakvim sitnim izmjenama svakih 6 mjeseci ili godinu dana, nego konačno jednom sjesti i napraviti Kazneni zakon po svim načelima koja prihvaćamo iz Europske unije i po svim načelima koja su nama korisna i koja želimo napraviti. Ne mijenjati zakon. Onda kad se dogodi nekakva tragedija, nekakav karneval pa sad idemo promijeniti zakon zato jer se je to dogodilo. To je načelo reakcije. Takvo načelo u zakonodavstvu ne može funkcionirati. Trebala bi postojati koncepcija. Očito da ne postoji koncepcija kako i kuda, na koji način usmjeriti kazneno zakonodavstvo da daje nekakve efekte. Svaki puta tim promjenama represija se povećava što je možda i potrebno u određenom trenutku i za određena kaznena djela zlouporabe droge, dovođenje u opasnosti i ljudi i imovine itd. Vjerojatno je potrebno, međutim, evidentno je da ovakvim promjenama rezultata nema ljudi! Droga se više zlouporabi, pljački ima više, ubojstava ima više, paleži ima više. Mi donosimo zakone i sami sebe tješimo gledajte kako smo ovo jako pametno napravili. Sad će sasvim sigurno svi ti ljudi koji krše zakon u Hrvatskoj da ih ne zovem kriminalci. Nisu kriminalci dok ih se ne osudi. Dakle, sad će se oni strašno uplašiti i više to neće raditi. Ma nije istina! Nije istina! Problem nije u regulativi. Naša regulativa i danas kakva je i kakva je bila pred dvije, tri godine mogla bi izdržati svaki test kojom bi podvrgle bilo kakve nezavisne institucije civiliziranih zemalja. Međutim, problem je u provođenju te regulative. Prije svega, u političkoj volji da se provodi ono u što se deklarativno kunemo. Kako će se ta politička volja očitati? Pa tako da krene od glave. Ne da hvata pomoćnike ravnatelja Fonda za privatizaciju, nego da hvata one koji donose odluke za Boga miloga! Oni nisu donosili odluke, oni su provodili odluke. Ne da hvata sitne dilere, nego da hvata one koji svojim kapitalom stoje iza dilera. Ne da hvata one koji pokušavaju sa pedesetak tisuća eura kupiti firmu od 20 milijuna eura, nego da hvata one koji mu daju garanciju za to, lažnu garanciju. E to naš sustav politički nije pokazao volju i naravno da onda i na ovoj nižoj razini običnih uličnih kriminalaca da ih tako nazovem ne funkcionira, jer se vidi da stvari zapravo nitko nema volju provesti ono što na papiru piše. Drugi razlog je neorganiziranost sustava što se najbolje pokazalo u slučaju vatrogasnog sustava, sustava zaštite i spašavanja i nesposobnosti, temeljne nesposobnosti, totalne nesposobnosti ljudi koji rukovode tim sustavom i koji bi trebali za plaću i za položaje, za sve privilegije koje uživaju stvarno nešto napraviti. U ovom kratkom Prijedlogu Zakona radi se o dvije stvari. Prva je pritisak Europske unije gdje se jasno i glasno kaže dajte vi zaštite naše financijske interese, a svoje, a Bože moj, kako znate. Ako hoćete zaštite ih, ako nećete nemojte, ali naše morajte. I što mi radimo? Štitimo europske interese. Ove vrste sankcija koje ovdje propisujemo za prijevare naspram europskim financijskim interesima, financijskim interesima Europske zajednice ne generaliziramo za naše domaće prilike. To je samo za njih tamo, to nije za nas. Treba pohvaliti naravno Vladu koja eto sluša sugestije iz Europske unije, bez obzira što je jučer premijer rekao dosta grube. I nisu sugestije nego su prijetnje. Dakle, treba pohvaliti Vladu, treba pohvaliti Vladu što to radi. Poslušala je jel' kad je netko zaprijetio batinom. Poslušala je, i dobro je da je poslušala i treba poslušati. Međutim bilo bi mi puno draže da mi naše zakone donosimo zbog nas sami i zato što hoćemo, pa u njih naravno ugraditi i ovo što Europa traži od nas, ali da ih donosimo zbog nas, ne zbog njih. Drugo, drugi dio zakona koji se mijenja tiče se opće opasnih radnji. Očito ponukano tragedijom na Kornatu. Propisujemo oštrije sankcije za one koje namjerno/nenamjerno izazovu takve tragedije i požare. A u Agenciji za zaštitu i spašavanje je policija, godinu dana istražuje kriminalne radnje ravnatelja. U toj Agenciji otpuštaju se prevareni branitelji koje su iz Ministarstva obrane doveli u Agenciju, s tim da ne traže otpremninu na koju su imali pravo u Ministarstvu obrane neka dođu ovdje pa će se ovdje pobrinuti za njih. Sad ih se nakon godinu dana otpušta. Dakle rade se i nezakonite i nemoralni potezi i o tome ništa, a tu je ključ. Zato se tragedije događaju. Ne zato što je kazna za paljevinu 6 mjeseci ili 8 mjeseci, 6 godina ili 8 godina, nego zato što sustav ne funkcionira. Zašto se paljevine ne događaju primjerice na Krku? Pa zato što sustav tamo funkcionira. I to je jedini razlog. I tamo ima piromana. I tamo ima čudaka koji spaljuju korov na otvorenom. Ali sustav tamo funkcionira. I nadzora i gašenja i svega skupa. Ovdje drugdje ne. Dok se ne pokaže dobra politička volja da se sustav postavi da kažem na ozbiljne noge, jer ovo nije ozbiljno. Ovo što Agencija 112 radi to nije ozbiljno. Dakle dok se ne pokaže ta politička volja. Možemo mi kaznene sankcije dugotrajnog zatvora uvesti za paljenje korova na otvorenom. I dalje će se paliti. Ako se ne krene od glave ovo sve drugo nema puno smisla. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Kolega Vuljanić je, vjerojatno figurativno se htio izraziti pa je rekao: "Europa prijeti.". Ja mislim da to nije dobro ni čuti zato što to nema veze s istinom. Europa je nešto zaprijetila pa smo onda to mi poslušali. Kolega Vuljanić vi svi znate, prvo mi imamo konsenzus oko pristupa Europi i znate dobro da imamo i obveze koje smo sami prihvatili radi nas samih. Prema tome nitko nama ne prijeti. Mi sve što radimo radimo isključimo radi nas samih, radi dobrobiti nas samih. Ako vi smatrate da nije dobro ići u Europu i da nije dobro imati s njima partnerstvo pa to recite, pa to izvolite slobodno recite.
I drugi ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa evo, kolega je netočno izjavio. Veli: "Sustav politički ne hvata", ajde opisno da ne opisujem "…velike ribe.". Pa ta izjava ne samo da nije točna nego i zabrinjavajuća je, jer znamo vremena kad je politički sustav hvatao i sudio. Ja mislim da zato kod nas postoji pravosudni sustav na koji je kolega potpuno zaboravio.
Za Klub zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Odmah da kažem da klub SDP-a podržava ove izmjene Kaznenog zakona kojima se evo gotovo uvodi i posebna glava, odnosno dva kaznena, dvije vrste kaznenih djela koje se čine na štetu financijskih interesa Europske unije. Oni su još razrađeni u nekoliko članaka. I tako evo za vrijeme mandata ove vlasti Kazneni zakon mijenja se 4. put. I čak nije sporno što se mijenjalo u Kaznenom zakonu i nadopunjavalo se. Ostalo je najspornije ono čega evo ni u 4. izmjeni Kaznenog zakona nema, iako su takve najave bile obznanjene od strane najviših državnih dužnosnika, premijera, ministara, odnosno ministrica u pogledu vrlo konkretnih kaznenih djela, gotovo identičnih kao što i sada ovdje implementiramo u naše kazneno zakonodavstvo koje se čine na štetu financijskih interesa Europske unije, ali uporno odbijamo sankcionirati, odnosno inkriminirati kaznena djela koja se čine na štetu naše države, tj. financijskih interesa Republike Hrvatske i vjerovnika u Republici Hrvatskoj. Tako ispada da su vjerovnici dakle još uvijek u Hrvatskoj zadnja rupa na svirali. Moramo se podsjetiti zadnje novele Kaznenog zakona iz studenoga 2003. godine kada su upravo naši praktičari organizirali i dakle posebno Udruga za kazneno pravo čitav jedan simpozij, seminar u Opatiji koji je bio upravo posvećen noveli iz 2003. godine. A ono što je za javnost i za naše građane bilo najvažnije što je bilo dalo jedan tračak nade, što je bilo prihvaćeno sa velikim entuzijazmom da eto ni ona pokrenuta istraga i sve istrage koje su kasnije pokrenute ne odu bez traga. Dakle bilo je još onda vremena da taj val zastara ne zapljusne sve ono što je na drugi rok traumatiziralo Hrvatsku. Usudila bih se reći gotovo jednako kao agresija na Republiku Hrvatsku. Međutim, evo 2004. godine, odmah negdje na početku mijenja se Kazneni zakon, gdje mi u naše kazneno zakonodavstvo uvodimo kazneno djelo kloniranja. Ali ne i ovakvu vrstu kaznenih djela. Još da napomenem što je također dalo jednu nadu, da su tom novelom iz 2003. godine produljeni značajno zastarni rokovi upravo i najviše za kaznena djela u gospodarstvu. Ali evo vlast smatra da je kloniranje nešto što je opasno, što može se dogoditi Hrvatskoj iako to u Hrvatskoj još nije moguće uopće učiniti. Mudra politika kazneno zakonodavstvo mijenja upravo anticipirajući neke događaje i preventivno koji prijete da se dogode i onda ih uvodi u svoje zakonodavstvo. Međutim evo mi smo mijenjali Kazneni zakon zabranjujući neka ponašanja koja nije moguće da se dogode u Hrvatskoj, a ono što se valja, što eto blamira gotovo svaku vlast kao da ne pokazuje istinsku političku volju da se uspostavi kakav-takav minimum pravde kako bismo zaista mogli pokazati jednu poruku da takva ponašanja više nisu moguća. Ali ono što je najgore ne samo da nije više moguće, odnosno da će zastara, i da se mijenja Kazneni zakon, ali da se ponovo odbija takva vrsta inkriminacije u naše kazneno zakonodavstvo, na neki način šalje lošu poruku i osokoljuje potencijalne počinitelje da čine gotovo ista kaznena djela. Mi smo svi svjedoci gotovo paradigme pretvorbenog kriminala koji nije doživio svoj adekvatni sudski epilog, a dobrim dijelom zbog toga i što imamo neadekvatno kazneno zakonodavstvo. Pa podsjetimo se, svake godine dobivamo izvješće državnog odvjetništva gdje ono upozorava osim stanja dakle i prikaza svog vlastitog rada, dakle i čini ono što mu je po Zakonu o odvjetništvu i dužno činiti, da upozorava izvršnu i zakonodavnu vlast da im dade na raspolaganje adekvatni instrumentarij kako bi se mogli suočiti sa ovom vrstom najopasnijeg kod nas kriminaliteta, gospodarskog kriminaliteta. I to gotovo stoji u svakom izvješću sa posebnom napomenom da su naše kaznene inkriminacije u pogledu gospodarskog kriminaliteta, dakle ono što upravo ovdje želimo sankcionirati kada se to čini na štetu interesa, financijskih interesa Europske unije. Dakle da su naše postojeće inkriminacije, da je naše kazneno zakonodavstvo u tom dijelu neadekvatno, da imamo socijalističke inkriminacije koje su neadekvatne novom načinu gospodarenja. I to stoji gotovo svake godine i mi to primimo sa oduševljenjem prihvatimo to izvješće, ali se na njega oglušujemo. I to nije dobro. Evo vidite što se još dogodilo. Da i u ovoj fazi smo upravo izbora novih sudaca Ustavnog suda. Da je prof. Novoselec koji je autor ove novele iz 2003. godine, to naravno izrijekom nije rečeno, ali dobrim dijelom izgleda da se zamjerio vladajućima i on eto tobože zbog godina u startu eliminiran za suca Ustavnog suda. Praktičar i teoretičar europskog glasa koji gotovo svaki mjesec odlazi u Njemačku i drži tamo predavanja, a na vlastito glede ovih inkriminacija. Al' nama očito takvi stručnjaci ne trebaju nego ih još dodatno kažnjavamo. A kolega dragi kada se tome smijete, onda se smijte još jače. 90-tih godina taj sudac Vrhovnog suda ujedno i profesor Pravnog fakulteta nije imenovan više sucem Vrhovnog suda u onoj poznatoj čistki koja je zahvatila 90-tih godina hrvatsko pravosuđe od kojeg se ono ni danas, a ni dugi niz godina još uvijek neće oporaviti, bez riječi obrazloženja. A da ne spominjem druge stručnjake koji su potresli sigurno ne samo pravosudnu struku, izazvali zgražanje, da je ovdje od ovog Doma jedan takav stručnjak bio eliminiran, odnosno Sabor mu nije dao prolaznu ocjenu, a bio je mrtav, bio je ubijen već 15 dana. No nećemo se vraćati na te teme, koncentrirajmo se na sadašnjost i na budućnost. Ugledajmo se upravo ono što sada radimo i što traži Europa od nas i to ništa nije čudno. Ovo je nešto što je i nama potrebno. Zbog čega bi netko lažno prikazivao činjenice i na taj način dobivao pomoć ili subvenciju iz fondova iz sredstava Europske unije. Pa to je nešto sasvim normalno da mi to imamo u našem zakonodavstvu. Zato se ne slažem sa kolegama koji kažu da mi nešto ovdje činimo što traži Europska unija. To zahtjeva zdrava logika, ali mi smo u problemu sa logikom, kada to sprječavamo da se to čini na štetu Hrvatske, tj. hrvatskih vjerovnika. I to naprosto nije, nema objašnjenja. Dapače u ministarstvu to mi je dobro poznato, ipak su bili na nekakvom tragu valjda pritisnuti i javnošću, formirali i stručnu skupinu koja je gotovo izradila identičan plan, čak mi se čini da je i unaprijedila nekakve detaljnije obradila ove inkriminacije, ali to nikada nije ugledalo svjetlo dana, a sredstva su se očito potrošila u te namjene. Prema tome očekivali smo da ćete iskopati to iz ladica i lijepo nama ovdje to pretočiti u ovaj konačni prijedlog zakona, jer to zaista iziskuje hitnost i nema uopće sumnje da bi to svesrdno ovdje vjerujem od svih bilo prihvaćeno. Komu to smeta? Komu smeta da netko vara državu i vjerovnike i tako ugrožava interese Hrvatske, hrvatskih tvrtki. Ja mislim da to šalje jednu dobru poruku prije svega kako se treba ponašati. Ovako kada mi to nemamo, kao da šaljemo poruku da to i nije nekakvo djelo izuzetne društvene opasnosti da bi moglo naći mjesto između mnogih inkriminacija koje sigurno je neko vrijeme već, sigurno dugi niz godina i pregazilo, ima čitav niz kaznenih djela koje se nalaze u kaznenom zakonu, a kojima tu očito nije mjesto već na njih treba reagirati na neki drugačiji, blaži način, a kazneno zakonodavstvo ostaviti upravo za najpogibeljnija ponašanja, za najopasnija ponašanja koja iziskuju najveću društvenu osudu. Na taj način mi ćemo onda izoštriti tu oštricu kaznenog zakonodavstva, na taj način spriječiti relativiziranje čitavog Kaznenog zakona da eto gotovo svako ponašanje je kazneno djelo i neka bagatelna ponašanja pa onda i nije nešto strašno naći se pod optužbom, pod kaznenim sudom, pod procesom, jer znamo da i kazneni proces odgojno utječe na počinitelje jer on čak i u toj fazi samog pokretanja već ima i treba imati tu odgojnu ulogu. Evo konkretno da se možda malo ugledamo i da se podsjetimo što to zemlje Europske unije imaju. Davanje nepotpunih i netočnih podataka i činjenica važnih za donošenje odluke o odobrenju…, dakle samo davanje nepotpunih i netočnih podataka kažnjava se kaznom zatvora. I to vrlo strogo, čak dakle ne samo što je kažnjivo, umišljajno, namjerno dakle takvo ponašanje nego se traži da se gotovo istom kaznom nešto samo blažom kazni takvo ponašanje iz nehaja. Dakle, onaj koji je zaboravio, propustio dužnost da prilikom traženja ili dobivanja subvencije ili neke druge porezne pogodnosti dade podatke o svim promjenama u vezi s vašim okolnostima. Dakle, oni traže i kazneno djelo ovo koje je učinjeno iz nehaja. Vidite kako se štite ti financijski interesi i gotovo svaki euro koji dolazi iz Europske unije. Zlouporaba ovlasti u svezi sredstava Europske unije, dakle sve ono što je eventualno moglo se inkriminirati i pod ovo kazneno djelo posebnih slučajeva prijevare na štetu financijskih interesa upravo ima čak i posebnu glavu odnosno dva kaznena djela. Ovdje se inkriminira prikaz lažnog sadržaja, lažne bilance, procjene i druge lažne ocjene kako bi se sebi odnosno drugoj fizičkoj ili pravnoj osobi ne samo pribavila imovinska korist nego je već kažnjivo samo stavio na takav način u povoljniji položaj prigodom dobivanja sredstava. Dakle, gotovo kao pokušaj još nisu sredstva ni dana. Dakle minuciozno je ovo razrađeno, prema tome, mi nemamo nikako drugo, ako već nećete tu inkriminaciju koju je sastavio profesor Novoselec po uzoru na Njemačko kazneno zakonodavstvo zlouporabe povjerenja vjerovnika trebali bi upravo onda prepisati sve ovo što je tu, samo umjesto interesa Europske unije staviti interesi Republike Hrvatske, tj. interesi vjerovnika. Zašto je ovo kazneno djelo posebno važno, zato što je ono prije svega namijenjeno da sankcionira one koji su najodgovorniji u tvrtkama, a to su upravljačke strukture, bilo članovi upravnih ili nadzornih odbora. Kod nas ne odgovaraju, i čak vidite tu se mogu vršiti i različite političke borbe, pa onda za nekakvo ponašanje koje je bagatelnije možda mu imputirati, inkriminirati nesavjesno poslovanje ili zlouporabu položaja a ondje gdje je nešto puno evidentnije eto nemamo adekvatno zakonodavstvo. I mogu reći da se i sudovi ne samo Državno odvjetništvo kada kreće u postupak nego i sudovi tu nalaze u nekakvoj čudnoj poziciji i tu sudska praksa jednostavno nije ujednačena. Prema tome, kada već imamo takve pozive iz same prakse kada imamo takvo jedno unisono raspoloženje građana, odbijanje ovakvih inkriminacija, gospodarskih, suvremenih inkriminacija koje su učinjene na štetu vjerovnika a koje su prije svega, koje prije svega čine upravljačke strukture, članovi nadzornih i upravnih odbora mislim da je zaista guranje glave u pijesak. Eto očekivali smo dakle, podupirući i govoreći u ime Kluba SDP-a, mi podupiremo ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, i prema tome, naglašavam još jednom Europska unija ne pritišće nas nego jednostavno traži nešto što je normalno u gospodarskom poslovanju, u životu svake zemlje, a prepušta naravno i nama da zaštitimo financijske interese i nitko nama ne bi zamjerio. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegica Antičević je rekla nešto što ne stoji, a to je da je prilikom izbora jednog od Ustavnog sudaca došlo do eliminacije. Hrvatski sabor ne eliminira nikoga, svi u Hrvatskom saboru imaju pravo glasati onako kako smatraju, pa bio to kandidat za Ustavnog suca ili bilo što, kada dođe na glasovanje imate pravo biti za, protiv ili suzdržan. I nemojte odricati nama to pravo, vi u vašoj koaliciji ste glasovali za neke za koje nitko pametan ne bi bio glasovao pa opet, to je bilo vaše pravo, dakle, ovdje se radi o temeljnom pravu da se glasuje za, protiv ili da se bude suzdržan, i kod izbora kandidata ili za Ustavne suce ili za bilo što drugo, i nemojte nam to pravo oduzimati, ne mislimo svi kao vi.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Evo gospodine predsjedniče, kolegica netočno navodi tvrdnju, odnosno ponavlja riječi kolege Leke od sinoć da su bile čistke 90. godine. Koliko ja znam nisu, dobro sam pratio, ali su bile čistke 2000. godine kada je cijeli SDP pripremio veliki napad na sve gradonačelnike i načelnike 2001. godine, na žalost razočaravajućim uspjehom.
Klub zastupnika HSS-a poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine predsjendiče, gospođo državna tajnice, gospođe i gospodo zastupnici. Pa svaka najava izmjena i dopuna Kaznenog zakona održava se na svijest građana na način da oni bude u sebi očekivanje u efikasnije suzbijanje i kažnjavanje kriminala svakog mogućeg oblika u Republici Hrvatskoj to je temeljno očekivanje svakog mogućeg građanina što znači da su građani Republike Hrvatske ogorčeni postojećom situacijom koja postoji i neefikasnošću kako privođenja na odgovornost tako kažnjavanja i izvršavanja kazni onih koji su izvršavali kazneno djelo. Rečeno je prije mene da su odo 10. izmjene i dopune kaznenog zakona i poznavatelji kaznenog sustava znajući da se radi o 10. izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, jednog temeljnog zakona već je dovoljan razlog da se ukloni taj optimizam, i to očekivanje jer prečeste izmjene koje su uvjetovane događajima ad hoc dakako da dovode pravne nesigurnosti, do otežane provedbe zakona i da smo sve dalje od onoga što bismo željeli, a željeli bismo efikasnu odgovornost, privođenje pravdi i izvršenje kazne za počinitelje kaznenih djela. Dakako da se moramo pitati zašto mi donosimo ove izmjene i dopune Kaznenog zakona koje su zaista šture koje su nedovoljno za ostvarenje cilja kojeg bismo svi željeli, jedini je odgovor zbog toga što smo izloženi pritisku Europske unije. Mi nismo euro skeptici u Hrvatskoj seljačkoj stranci, mi smo Euro-realisti, i sada kada gledamo te izmjene i dopune onda se pitamo zašto to. Zašto? Prevara je jednaka prevara neovisno o tome tko je prevareni, hrvatski državljanin, hrvatska pravna osoba, hrvatska država ili Europska unija, a svi imaju jednaki status kod prevare i zaista je nejasno zbog čega se uvode nova kaznena djela koja posebice se osvrću na interese Europske unije. Mi se slažemo da se treba zaštititi interes hrvatskih građana, hrvatske pravne osobe, a posebice hrvatske države. Apsolutno je to, ali zbog čega sada zakonom pravit diskriminaciju da dijelimo prevarene na one koji su članice Europske unije i svoje građane. Dosta nelogično i isto tako kao što je nelogično kod kaznenog djela zloporaba ovlasti. Pa zloporaba ovlasti je jednako teška i onda kad je izvršena na teret hrvatske pravne osobe, hrvatske države i hrvatskog građanina. Zbog čega posebna kvalifikacija ukoliko se radi o Europskoj uniji? Dakle za jednu efikasnost kaznenog progona dakako da je prije svega potrebno definirati kazneno djelo, utvrditi kazneno djelo, kvalificirati kazneno djelo, ali to nije dovoljno. Za učinkovitost tog sustava dakako da je potrebno i to djelo otkriti na vrijeme, to djelo kazniti na vrijeme i kaznu, izrečenu kaznu za kazneno djelo izvršiti. Ne tako davno u zadnje vrijeme smo imali najave upornosti borbe protiv korupcije u Republici Hrvatskoj i kriminala. Sinonim toga je postala akcija "Maestro". Međutim, željela bih ponovno podsjetiti da smo na neke slične akcije, na neka slična spektakularna uhićenja bili svjedoci 1999. godine kad je došlo do uhićenja one grupe zločinačke organizacije i svi su se tada ponadali uistinu postoji politička volja da se kriminal u Hrvatskoj kazni. Do danas koliko je znano nema kaznene odgovornosti. Sinonim borbe protiv zloporaba u privatizaciji je bilo uhićenje Kutla. Što danas imamo? Ništa nemamo, oslobođen je odgovornosti, na slobodi je. Pa se sjetimo uhićenja jednog bivšeg ministra. Pa opet ništa od toga. Dakle same izmjene zakona neće dovesti do željenog i potrebnog cilja, potrebnog cilja zbog pravne sigurnosti kako fizičkih osoba tako i pravnih osoba u Republici Hrvatskoj. Za dovođenje i dolaska do tog cilja nije dovoljno puko mijenjanje zakona koje je otežano provedbom u praksi i koje se zakoni uglavnom ne provode, nego je potrebna primjena u praksi. Mi smo neki dan bili svjedoci iskaza jednog ministra kad je izrijekom rekao to što ste napravili napravili ste apsolutno sukladno zakonu, međutim moglo je i drugačije. Kako drugačije? Jedini način da nije sukladno zakonu. I sada se pitamo, ako ministar koji je zadužen za provođenje zakona i osiguranje mehanizma za provedbu zakona kaže moglo je i drugačije, pa imamo li mi u Republici Hrvatskoj pravo na optimizam? Nemamo pravo na optimizam. Da bi kazneni sustav bio učinkovit potrebna je sveobuhvatna reforma pravosudnog sustava uključujući i Kazneni zakon, pa baš ako hoćemo i kadrovska rješenja u sudbenoj vlasti jer vas želim ponovno podsjetiti na izvješće pučkog pravobranitelja kad je izrijekom rečeno da naša sudbena vlast u Republici Hrvatskoj nije nezavisna, nego je ovisna o financijskim kapacitetima iz krim miljea. To nisu moje riječi. Uzmimo izvješće za pretprošlu godinu pučkog pravobranitelja pa ćemo vidjeti. Dakle ako zatvaramo oči pred potrebom reforme pravosuđa, ako svakodnevno ili svakomjesečno donosimo tako neke izmjene i dopune važnih zakona onda zaista ne možemo očekivati da ćemo ustrojiti pravnu sigurnost u Republici Hrvatskoj, ne možemo očekivati ni dobru provedbu onoga što bismo željeli i nadalje ostaje nam nejasno i nemamo odgovora na pitanje u ovoj saborskoj dvorani se bezbroj puta čuli prijedlozi i ukazivanja na potrebu izmjena i dopuna Kaznenog zakona sa točno preciziranim kaznenim djelima. Na žalost tih izmjena i dopuna nemamo ni u ovom prijedlogu izmjena i dopuna Kaznenog zakona. Dakle klub Hrvatske seljačke stranke će podržati ovaj Zakon, ali ukazujemo da zaista nije bilo potrebe za ovakvo predlaganje Kaznenog zakona da postoje daleko veće potrebe, da postoji daleko veća, potreba za daleko boljom preciziranošću i definiranošću kaznenih djela, a još više za učinkovitiju provedbu zakona i privođenje odgovornosti i izvršavanja kazni za svakog počinitelja kaznenog djela.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod uvažene kolegice koja kaže prijevara je ista, svaka prijevara. Nije ista. Pročitajte tekst zakona koji kažete da podržavate. Ovdje mi štitimo Europsku uniju da je ne bi varali hrvatski građani, a ne štitimo hrvatske građane da ih ne bi varala Europska unija, da je ne bi varala Vlada, da je ne bi varala vlast i da. Još moram isto kazati da je pogrešan netočan navod taj, ne treba se tretirati ako je netko uhićen da je odmah kriv, jer imamo raznoraznih situacija da je netko uhićen iz političkih razloga da bi se imala sasvim kriva slika, a u sudskom postupku se utvrdi da je nevin. Hvala.
Poštovana zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice. Evo ovo je 20. od 101 zakonski prijedlog koji se nalazi na ovom dnevnom redu i s jedne strane mi vrlo uspješno produciramo zakonske prijedloge, a s druge strane Hitro.REZ će rezati te zakonske prijedloge za skoro vrijeme. Ja mislim da definitivno treba zaustaviti ovaj zakonodavni stampedo koji se radi u ovom Saboru. Zašto to kažem? I ovaj Kazneni zakon koji je donesen '97. godine mijenjan je već '98., dva puta je mijenjan 2000., jedanput je mijenjan 2001., jedanput 2003., jedanput 2004., jedanput 2006. i ovo je sada deseta izmjena i mislim da je sada vrijeme da Ministarstvo pravosuđa napravi pročišćeni tekst Kaznenog zakona jer više se nitko neće snaći u ovim silnim izmjenama i dopunama. Razlog za ove izmjene i dopune su, za ove male izmjene i dopune odnose se, dvije se odnose na usklađivanje Zakona s propisima Europske unije, a jedan je kako je državna tajnica rekla rezultat životnih okolnosti. Ova prva izmjena koja je vezana za poglavlje XXIV.-Pravda, slobode i sigurnost gdje se zakonodavstvo, naše kazneno zakonodavstvo usklađuje sa potpunom primjenom načela non bis in idem, jer pravilo zabrane suđenja dva puta u istoj stvari, nalazi se i u našem Ustavu i u Kaznenom zakonu, ali se nalazi i članak 15. stavak 1. Kaznenog zakona gdje je predviđen izuzetak od pravila o zabrani dvostrukog suđenja. I kako je ova odredba kao što smo rekli protivna Konvenciji iz Schengena o provedbi sporazuma iz Schengena od 14. lipnja '85. godine, a dio je pravne stečevine Europske unije, tada je to trebalo doista i uskladiti sa našim kaznenim zakonodavstvom. Međutim, to je u redu. Ali zašto se ta izmjena nije napravila već u jednoj od prijašnjih izmjena Kaznenog zakona? Naša druga izmjena odnosi se na poglavlje XXXII.-Financijski nadzor gdje se ponovno usklađuje naše kazneno zakonodavstvo sa pravnom stečevinom Europske unije, a u odnosu na kaznena djela vezana za prijevaru na račun financijskih sredstava Europske unije. I to je u redu, ali opet ovo se moglo uskladiti na prošlogodišnjim izmjenama i dopunama Kaznenog zakona. I treće se odnosi na opasnost od požara koji su uzrokovani namjerno ili nehajno. I sada Vlada predlaže da bi se kažnjavanje zbog namjernog izazivanja požara u kojima bi bili ugroženi imovina i ljudi, da se poveća kazna zatvora od jedne do osam godina, dosada je bilo pola godine do pet godina, dok bi za namjerno podmetanje požara u nacionalnim parkovima počinitelj bio kažnjen zatvor od tri do deset godina, dosada od jedne do osam godina. Za izazivanje požara iz nehaja u kojim bi u opasnost bili dovedeni imovina i ljudi predložena je kazna zatvora od pola godine do pet godina, a dosada je ta kazna iznosila maksimalno tri godine. Možda treba staviti naglasak na namjerno izazivanje požara. Pa ja pitam predlagača odnosno Vladu, koja razlika je između podmetnutog požara i podmetnute bombe? Ja mislim da nema razlike i ako ćemo ovako stalno malo po malo dizati kazne onda bi definitivno trebalo za namjerno izazivanje požara proglasiti terorističkim činom. I jasno odrediti gornji plafon ovakvog djelovanja. Jer ovako dizanje malo po malo kazni nema velikog smisla. Ono je u svrhu prevencije, odvraćanje od mogućih budućih prijestupnika, ali naravno ovakva kazna ne može i ovakva mjera ne može djelovati na piromane sa poremećajima ličnosti jer oni svoj psihopatski poriv ne nalaze u visini kazne nego u potrebi paljenja. Stoga kada se već rade ovakve izmjene i dopune i kada se predlažu kazne onda treba kazne nazvati pravim imenom i prezimenom. Inače ovako ad hoc izazivanje izmjena i dopuna zakona zato što se događaju životne situacije mislim da nije dobro. Treba definitivno poraditi na sustavu otkrivanja i kažnjavanja, pa kada idući put dobijemo izmjene i dopune Kaznenog zakona u kojem se predlaže dizanje kazne npr. za pedofiliju onda bi bilo dobro da dobijemo uz to i analizu koliko je pedofila uhićeno i na koje kazne su oni osuđeni u Hrvatskoj kako bi mogli na pravi način vidjeti da li povećanje kazne uopće ima efekta na stvarni život u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Slaven Letica.
Ovako. Iz klupe ćaskajući sa kolegicom sam kazao da namjerno izazivanje požara se ne bi smjelo smatrati terorističkim činom. Svi smo mi pod psihološkim dojmom tragedije. Međutim tu se radi o suštinskom problemu svojevrsne pobune prirode protiv nas samih, pri čemu pobuna voda protiv SDP-a u Gradu Zagrebu je sociološki izuzetno zanimljiv fenomen. SDP ne zna što bi s vodom ili je zatrovana ili na Martinovci izbijaju podzemne vode. A nesreća ili prokletstvo vatre pogađa nažalost HDZ-e i sve nas. Prema tome, mi moramo o tom problemu puno suptilnije, s puno više teorijskih uvida pristupiti nego kriminalizirati, demonizirati i stvarati moralne panike. Ja osobno smatram da je cijeli način odnosa s javnošću i vlasti i oporbe u odnosu na Kornatsku tragediju bio od samog početka pogrešan. Radi se o dubokoj ljudskoj tragediji i traženje krivaca, … [[Govornik se ne razumije.]] policije, hapšenje, izazivanje tragedije neće riješiti taj problem, kao što ga neće riješiti inkriminiranje kao terorističkog čina jednog slavonskog seljaka ili moje pokojne majke koja je cijeli život palila vatre i nikada nije ništa zapalila osim toga što je nakanila zapaliti.
I druga replika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče! Upravo slažem se i sa kolegicom Vesnom i sa kolegom Slavenom. Naime, ništa mi nećemo postići pooštravanjem kazni vezano za požar, jer je svrha Kaznenog zakona uvijek treba biti prevencija a ne samo sankcioniranje. Kad znamo kakvo nam je stanje u sustavu zaštite i spašavanja, da nam je sustav zaštite i spašavanja za ovih požara bilo su samo vatrogasci i zračne snage, dok ostali čimbenici toga sustava nisu djelovali od državne uprave za zaštitu i spašavanje, nemamo više civilne zaštite, nemamo više planova zaštite od požara, nema se bilo kakve odgovornosti. Vidite da u Dubrovniku u središtu gori trava i svi se čude umjesto da je grad Dubrovnik, gradsko poglavarstvo poduzelo mjere da ima plan zaštite od požara da se ta trava na vrijeme pokosi. Znamo i sami da su nam hidranti zatrpani betonom. I mi sad, Vlada kao reagira odmah, evo pooštrit ćemo kazne. A ne pita se i ne daje nama odgovor koliko je sama Vlada kriva za ovo stanje. Ja sam govorio od 2004. godine da nama sustav zaštite i spašavanja ne štima, da imamo samo brojku 112. Pa se posvetimo tima pitanjima. Govori se o razno-raznim situacijama, a tko je donio odluku o upućivanju kanadera u Grčku? Predsjednik države i predsjednik Vlade. A onda se sve baca na vatrogasce. Vrlo nekorektno i neodgovorno. Bavimo se sustavom zaštite i spašavanja a nemojmo politizirati ovu temu. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Vesna Škare Ožbolt.
Slažem se sa kolegom Perom Kovačevićem. Ali bih odgovorila na repliku kolege Slavena Letice.
Ne može. Nisi se javila. … [[Upadica se ne čuje.]] E, pa šta možemo. … [[Upadica se ne čuje.]]
Sad nije moguće na repliku gospodina Letice jer se nije javili na to, sad možete na gospodina Kovačevića. … [[Upadica se ne čuje.]]
Pa potpuno sam suglasna sa ovim što je rekao kolega Kovačević i ne mogu se složiti sa onim što je nedavno rekao kolega Letica da ne treba uvesti ovo namjerno izazivanje požara kao teroristički čin. Ja mislim da treba jer između efekta bombe i efekta požara u kome stradaju ljudi, u kome nestaju nacionalni parkovi nema razlike.
Eto sad povreda poslovnika poštovani zastupnik Slaven Letica.
209., 214. Ne bih uopće ispravljao da se ne radi o bivšoj ministrici pravosuđa. Ne smijemo tolerirati proceduralne pogreške kad se radi o kompetentnim ljudima. Da se tu radilo primjerice o Šimi Lučinu … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepa.
A kažete 209. i 214.? … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Je li to poslovnika ili nekog drugog zakona? … [[Upadica se ne čuje.]] Poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Ja bih htjela dati svoj skromni doprinos ovoj raspravi i to samo jednim jedinim slavom kojeg ću na kraju reći koje mislim da bi riješilo ovaj problem oko članka 5. koji je i mene nagnao koja nisam pravnica niti bivša ministrica da se javim ali sam građanska ove države kojoj je u svakom slučaju stalo da njeni zakoni budu dobri, da budu primjenjivi i da štite svakog poštenog čovjeka od svakog lopova pa ako bio izvan ili u Europskoj zajednici. Ja naravno nisam toliko nesvjesna da ne znam da je pregovaranje sa Europskom unijom vrlo teško, da birokracija u Europskoj uniji nije mala, da je vrlo tvrdokorna i da inzistira više na formi nego na sadržaju i da mi nažalost ponekad a to je i ovog puta slučaj moramo rješavati već riješeno. Dakle, mi ovu situaciju oko lažnih isprava ili prikazivanja lažnih podataka već imamo kao što smo čuli riješeno u svom kaznenom zakonodavstvu ali moramo poštivajući dakle formu Europske unije još dodatno to naglasiti. Pa ja zato predlažem dakle da mi u članku 5. a to se odnosi na bivši članak 298. dodamo jedno jedino slovo, slovo "i" i da smo onda riješili sve ono o čemu smo do sada raspravljali kroz sve ove koji su se pojavili. A to bi ovako glasilo: "Tko s ciljem pribavljanja protupravne imovinske koristi sebi ili drugoj pravnoj ili fizičkoj osobi prilikom poslova izvoza ili uvoza i sa zemljama Europske unije sastavljanjem isprava neistinitog sadržaja, lažnih bilanca na procjenama ili na drugim lažnim prikazivanjem ili prikrivanjem činjenicama neistinito prikazuje količine robe ili stvari kaznit će se kaznom zatvora od šest mjeseci do pet godina jer ne bih htjela vjerovati dakle da itko u Hrvatskoj smije varati nekoga, sad ću biti konkretna, iz Bosne a ne smije nekoga iz Slovenije, da tako kažem narodskim jezikom pa bismo ovim jednim malim slovom ako je već to i slovo prvo mog imena riješili tu dilemu, i nitko ne bi smio nikoga varati a pisalo bi Europska unija i mislim da bi birokrati u Europskoj uniji bili zadovoljni sa ovim rješenjem. Hvala najljepša.
Hvala. Poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Pa ja moram reći da sam na izvjestan način zabrinut da se Kazneni zakon u Hrvatskoj mijenja kao sezonska obuća. Ovo je zaista neprimjereno za materiju koju regulira Kazneni zakon. Naime, Kazneni zakon uređuje ljudska prava i temeljne slobode a mi taj zakon zaista mijenjamo kao na traci što je još i gore da zakon mijenjamo po hitnoj proceduri i to ne bilo kako. Naime, prema onome što ovaj zakon regulira nije baš beznačajan bez obzira što se radi o pet članaka. Pa pođimo redom. Prema prijedlogu članak 1. uređuje prijevaru na štetu financijskih interesa Europske unije. Naime, odredba članka 224.b na ustavno neprihvatljiv način propisuje kazneno djelo prijevare na štetu financijskih interesa Europske unije jer nije jasno radi li se o zasebnom opisu kaznenog djela koji sadrži sva obilježja novog kaznenog djela prijevare ili se radi o odredbi koju treba podvesti pod kazneno djelo prijevare iz članka 224. važećeg zakona. Zbog toga zaista nije primjereno da se takva stvar donese po hitnom postupku. I obrazloženje ove odredbe je nelogično. Posve je nejasno jer kaže da se ovim djelom treba ostvariti korist za počinitelja. Je li Vlada dakle ima namjeru stvoriti kazneno djelo, nama predložiti da utvrdimo novo kazneno djelo posve je nejasno, ali ćemo mi to po hitnom postupku snagom većine utvrditi za građane Hrvatske države ali moje uvjerenje je na štetu njihovih interesa. Još jednu važnu činjenicu želim napomenuti i zato sam se javio. Na članak 6. "ne bis in idem", dakle ne dva puta o istoj stvari. Prijedlog usklađivanja Kaznenog zakona sa odredbom članka 55. stavak 1.a Schengenske konvencije koja u državama članicama Europske unije zabranjuje primjenu teritorijalnog načela ako je djelo počinjeno djelomično i u drugoj državi Europske unije ukoliko je u njoj već donesena presuda potpuno je promašeno. Ako ga ne samo pravnici pročitaju polagano vidjet će da se izuzetak ukida a upravo je namjera Schengenske konvencije da se izuzetak ne ukida. Nažalost, kad bismo to "neće" izmijenili u "će" opet ne bismo dobili ono što želimo. Naime, ako želimo da se teritorijalno načelo može isključiti onda moramo to sasvim drugačije regulirati. Zašto bi se Republika Hrvatska odrekla izuzetka i time odrekla štićenja svojih interesa u kaznenim stvarima kad to ne rade zemlje članice Europske unije. Još jedanput predlažem da predlagatelj sa pažnjom i odgovornošću pročita članak 6. i utvrdi tu nelogičnost. Nadam se da će svojim amandmanom to promijeniti. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ovaj nevelik zakonski prijedlog koji ima oznaku P.Z.E. zapravo ima svoja dva dijela. U jednom dijelu on je usklađivanje sa zakonodavstvom Europske unije i po njihovom zahtjevu. U drugom dijelu on predstavlja pooštravanje kazne za jedan tip kaznenog djela što nema nikakve veze ni sa kakvim usklađivanjem. To znači radimo suas ponte, to radimo zbog toga da bismo navodno riješili jedan problem koji postoji. A i ja ću govoriti samo o tom drugom dijelu. Ne o usklađivanje, samo o tom drugom dijelu, jer mislim da se to radi po principu Vatrogasne mjere, loše vatrogasne mjere, po zakonu akcije i reakcije. To bi inače spadalo u neku vrstu normativnog optimizma kako se to naziva, ali mislim da se ovdje više radi o jednoj normativnoj isprici ili normativnom izvlačenju u svakom slučaju od, o bijegu od odgovornosti Vlade. Naime, kako Vlada rezonira? Naime, postoji problem kao što je tu na primjer podmetanje požara, ugrožavanje života i imovine opće opasnom radnjom. O.k. Sad znamo da postoji problem. Hajmo riješiti taj problem! Kako ćemo ga riješiti? Predložimo povećanje kazne u Kaznenom zakonu i onda smo mi problem riješili. Tako rezonira Vlada. Ali ljudi božji, mi tako problem nismo riješili! Jer tako se ne može riješiti ali baš niti jedan problem. Mi tako zavaravamo sebe i građane. Hajmo mi u apsurd da ovo bude jasnije. Postoji čitav niz kaznenih djela, dakako opisani su u Kaznenom zakonu, pa hajmo onda predložiti jednom izmjenom kratkom da se sve kazne za sva ta kaznena djela povećaju tri puta i onda kao neće biti više tih kaznenih djela. Ma neće vraga! Bit će ih i dalje. Nije tu problem u visini kazne. Premijer će reći kad ga pitaju što ste vi napravili na sanaciji toga problema. On će reći kako nismo, pa predložili smo povećanje kazni u Kaznenom zakonu, proveli smo tu izmjenu, trudimo se, radimo. A zapravo nije napravio ništa. Evo, uzmimo drugi primjer. Uzmimo primjer prometa. Uvelo se tih famoznih nula promila, a pogledajmo statistiku. Ove godine je na cestama poginulo više ljudi nego prošle godine i više ih je ozlijeđeno. Premijer jučer na aktualnom prijepodnevu kaže pa ako smo spasili jedan jedini život onda je to imalo smisla. Rečenica je logična. Ali mi ne znamo jesmo spasili jedan jedini život. Mi to ne znamo. Možda jesmo, možda nismo. Pokazatelji govore da je poginulih više unatoč izmjeni zakonodavstva, unatoč pooštravanju zakonskih odredbi. Problem je u organiziranosti društva, a ne u Kaznenom zakonu. Ako je o požarima riječ onda mi problem podmetanja požara, izazivanja požara nećemo riješiti povećanjem zapriječene kazne, nego boljom organizacijom službe. Vatrogasna služba djeluje u okviru Ministarstva unutarnjih poslova. Došlo je do te tragedije. Pokazalo se evidentno se pokazalo da sustav nije funkcionirao kako treba. Što je s političkom odgovornošću ministra? Pa je li taj izašao van, jel prihvatio svoju političku odgovornost? Što je sa svima nama ovdje zastupnicima čija bi dužnost bila od toga čovjeka tražiti njegovu političku odgovornost. Pa u njegovu sustavu nešto nije funkcioniralo. Ali što ćemo mi sad napraviti. Mi ćemo povećati kaznu i abolirati ministra. Ne samo njega, nego sve koji su u tom sustavu zakazali. Postavili ste nesposobnog čovjeka na čelo te Službe za zaštitu i spašavanje, očito je. 2004. godine kad je donesen zakon postavljen je čovjek. On tamo nabavlja vozila, bavi se nekakvim glupostima umjesto da se bavi organiziranjem svoje službe. I sad znamo da on to ne zna raditi, vidimo da sustav ne funkcionira. Postavljen je što ja znam valjda po stranačkoj simpatiji i ne znam po čemu, po kojem ključu je taj čovjek tamo postavljen. Evidentno je da ne valja i ništa se ne događa. Niti on snosi kakvu odgovornost, niti odgovornost snosi onaj koji ga je tamo doveo. Nitko ništa. Mi ćemo sad sve riješiti time da povećamo zapriječenu kaznu. Opet malo o prometu. Imamo tih nula promila. Čovjek je, taj mladić je u Velikoj Gorici ubio onu djevojku vozeći 120 na sat. Događaju se prometne nesreće, ali taj čovjek ima 12 kaznenih prijava – od toga 7 za vožnju u pijanom stanju, od toga ne znam koliko za vožnju sa oduzetom vozačkom dozvolom. Kako se moglo dogoditi da se on nađe na cesti, da on i dalje vozi. Kad sam kod izmjena tog Zakona o sigurnosti prometa na cestama predlagao bivšem ministru da uvedemo kaznu oduzimanja sredstva izvršenja djela, kod naročito upornih takvih, pa mu uzmemo auto, kao što se uzapti brod kad se nađe brod u teritorijalnim vodama u krivolovu, uzapti se brod. Onda je Vlada rekla mi to ne možemo napraviti, to je protuustavno. Pa kako nije protuustavno uzaptit brod, a bilo bi protuustavno oduzeti auto kao sredstvo izvršenja djela, pa nek nema auto da ne ubija ljude po cesti. Kad je bilo pitanje dana kad će taj čovjek nekoga ubiti, pitanje dana je bilo. I koga? Ali da će izazvati saobraćajnu to je jedan puta jedan kad je već ne znam sedam puta ima kaznenih prijava zbog vožnje u pijanom stanju. Prema tome, moramo se pitati što u tom sustavu ne valja. Moramo se pitati kakvo nam je pravosuđe, jer što vrijedi i rad policije i rad Državnog odvjetništva, što vrijede sve njihove kaznene prijave ako to sucima odlazi u zastare ili izriču minimalne kazne ili se uopće ne brinu o društvenom interesu, a to se događa. To se u našem društvu događa. To svi znamo. To svi vidimo. I sada, računati da ćemo pooštravanjem kazni u Kaznenom zakonu riješiti problem, oprostite, meni izgleda naivno, meni izgleda naivno. Mi bismo ovdje morali otvoriti ako hoćemo govoriti o požarima otvoriti ozbiljnu raspravu o cijelom sustavu. I ona ne mora i ne treba biti političko prepucavanje. Ali ona mora težiti tome da problem riješi na ozbiljan način, a ovo je neozbiljno, ovo je izvlačenje od … [[Govornik se ne razumije.]] Ma Vlada nešto kao radi, eto, eto mijenja zakone, eto, trudi se Vlada sirota. A to što nema efekta, kao što nema u prometu, a Bože moj, što veli premijer Sanader, to se događa u životu. Samo tako ne možemo raditi. Tako nećemo riješiti ni jedan problem. Prema tome, ja apeliram, mi ćemo ovo izglasati. Mi ćemo ovo izglasati, izglasat će to parlamentarna većina, vjerojatno i oporbeni zastupnici jer to je usklađivanje. I ovo možda povećanje kazne ajde možda nešto malo pomoći. Ali moramo biti svjesni da nismo time riješili apsolutno ništa, apsolutno ništa i da smo zapravo prihvatili jednu ispriku, ispriku da se nešto radi. I da prihvaćamo zapravo neodgovornost Vlade da se uhvati na ozbiljan način u koštac sa krupnim problemima ovoga društva kao što je eto sigurnost građana u tim požarima ili kao što je njihova sigurnost na cestama. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa doista je žalosno da netko ovako netočnim navodima politikanski koristi jednu tragediju. Pa tako kolega Stazić kaže da će Vlada ovim Prijedlogom Zakona abolirati nekoga koji je moguće odgovaran u "kornatskoj tragediji". To naprosto nije istina. Prvo, istraga traje. Drugo, svi oni koji su odgovorni, potencijalno odgovorni naravno da će odgovarati pred zakonom ako su odgovorni. Prema tome kolega nemojte koristiti tragediju ovako u politikanske svrhe.
Replike, poštovana zastupnica Vesna Škare Ožbolt.
Evo poštovani kolega Stazić govoreći u sklopu propusta u sustavu naveo je da se je uvela odredba 0,00 promila, a da je broj smrtnih nesreća se povećao. To je točno, a i bilo bi konačno dobro vidjeti kako bi svi imali mirnu i čistu savjest koliko je onih do 0,5 promila koji su izazvali bilo kakvu prometnu nesreću, a posebno onu sa smrtnim posljedicama. Kada bi konačno ovdje saborski zastupnici dobili statistiku Ministarstva unutarnjih poslova koliko je takvih onda bi mogli vidjeti je li uopće bilo potrebno ukidati 0,5 promila ili je trebalo odrediti neke druge kazne kako bi se uvela disciplina na cestama.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Sttazić.
Takvi bi da se napravi takva statistika vjerojatno bilo 0 promila. Vjerojatno bi bilo 0 promila. Jer vjerojatno čovjek sa 0,2 promila alkohola u krvi ne gubi kontrolu nad svojim postupcima na taj način da nužno izaziva ili da je vrlo vjerojatno da će izazvati nekakvu prometnu nesreću. Ne radi se tu znači o želji, kao što to tvrdi premijer, o želji da se smanji broj prometnih nesreća, jer to je želja svakog od nas, svakog normalnog čovjeka. Nego se tu radi o želji, što kolega nikako nije mogao shvatiti, o želji Vlade da sebe abolira od odgovornosti, da ponudi nekakvo rješenje i da misli da je to, da je time riješila problem. A to je ono, to je ono što mi kao zastupnici ne smijemo prihvatiti, ovoj budućoj Vladi, bilo kojoj Vladi, bilo kojoj Vladi jer smo onda neodgovorni, onda ne obavljamo svoj posao dobro. Naša je dužnost upozoriti Vladu. Ljudi dragi, pa zar ne vidite, zar ne vidite da s tih svojih 0 promila niste ništa napravili? Pa nemojte se izvlačiti više od odgovornosti. Pa prihvatite odgovornost jer je zadaća Vlade da bude odgovorna pred svojim građanima. E to je naš posao. I to kolega pozivamo Vladu i vas kao kolegu da to shvatite, ako možete.
Poštovani zastupnik Slaven Letica, sljedeća replika.
Učeni kolega Stazić tvrdi kako … [[Govornik se ne razumije.]] vatrogasca ne funkcionira. To naprosto i srećom nije točno. U Hrvatskoj je vatrogastvo jedno od najboljih vatrogasaca ne samo u Europi nego i u svijetu. Možda segment, možda vođenje, možda management ne funkcionira. A kad se govori o odgovornosti. Odgovornost pred prokletstvom vode koja je zadesila SDP u gradu Zagrebu je jednaka kao i odgovornost eventualno HDZ postavljenih dijelova vodstva vatrogastva u odnosu na tragediju i pobunu vatre. Još jedna stvar koja je vrlo važna, terminološke je naravi. Na zapadu se ljudi koji se bore sa vatrom zovu "vatroborci" jer oni više ne gase vatru. I možda bi u Hrvatskoj baš na tragu ove tragedije trebalo napraviti takvu terminologijsku inovaciju da se više uopće ne govori o vatrogastvu nego o vatroborstvu, jer to jedan složeni sistem nošenja borbe krvave s vatrom koja je posljedica za tragičnog odnosa čovjeka prema prirodi, zapuštanja prirode, poljoprivrednog zapuštanja prirode. I u tom smislu taj sistem kolitizirati je sasvim nešto što je vrlo opasno i nije prilično ovome Visokome domu.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Ne politiziram ja kolega Letica ovaj problem nego vi. Ne možemo reći da sustav funkcionira ako su ljudi poginuli gaseći travu. Ne možemo reći da sustav funkcionira. Negdje je bila u tom sustavu greška. Ja, naravno ne želim da mi ovdje danas utvrđujemo nečiju odgovornost, ali moramo ustanoviti da nešto u tom sustavu zaštite i spašavanja ne valja, inače ne bi ljudi ginuli, inače ne bi. Ne postoji kako ste rekli tragedija vode u gradu Zagrebu. Ispitivanja pokazuju da je ta voda čista dok ne dođe do zgrada. Te zgrade su, to su otkupljeni stanovi, to su sada privatna vlasništva. Pozvao bih te stanare da se obrate onima od koji su stanove kupili, one na koji su te stanove gradili i pozvao bih Državno odvjetništvo da se time pozabavi. Jer ne može ne znam ta Vodoopskrba biti kriva za nečiju slavinu u stanu ili za nečiju cijev u nekakvoj zgradi, kad ju tamo nije postavljala, ne održava ju, nije za to odgovorno. Ne postoji dakle ta tragedija. Postoji pokušaj vaš da u predizborno vrijeme … politizirate taj problem ovdje. To je vaše legitimno pravo. To je svakako vaše legitimno pravo. Ali ono kao i svako vaše prvo, zapravo ovdje predstavlja jedan pokušaj politizacije problema i plašenje ljudi. Kad vas pozivam, i vas pozivam da zajedno tu Vladu, našu hrvatsku Vladu s premijerom Sanaderom na čelu, natjeramo da se ponaša odgovornije, onda vas pozivam da to učinimo u interesu građana ove zemlje, a ne iz politikantskih razloga.
I poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Sljedeća replika.
Uvaženi kolega Stazić je prozvao sve zapravo zastupnike da se odgovorno ponašaju i da ništa nikome ne praštaju i mislim da to jest i naš posao i s tim se moram složiti. Samo imam osjećaj da su neki zastupnici se ponašaju kao da su čuđenje u svijetu znate. Knjiga pohvala nedosljednosti je napisana. Očito je da imamo i dalje priloge toj jednoj praksi. Pa i ono što mene zapravo u vašem izlaganju smeta i na što repliciram, to je ta ipak nedosljednost i podjela na vaše i naše i njihove. Mislim da to nije dobra stvar, jer onda se moramo prisjetiti evo o čemu je nešto i kolega Letica rekao, ali i nekih prijašnjih događanja u nekoj drugoj Vladi kada su neki ministri, čini mi se da je samo jedna ministrica doista kada je podnijela ostavku da je i ostala pri tome, riječ je o gospođi Ani Rukavina-Stavljenić, a zapravo svi ostali ministri su bili nudili ostavke, igrali su zapravo jednu po mom mišljenju klasičnu igru, a premijer je te ostavke surovo odbacivao, nije ih prihvaćao. I mislim da zapravo u tom smislu kolega Stazić moramo pokušati doista biti iskreni prema građanima, ne ponašati se stranački nego doista kada se pozivamo na upravo da moramo i doista da ne smijemo tolerirati nesreću helikoptera u Vukovaru, niti ove Kornate, niti Martinovku, da u tome moramo biti ipak dosljedniji i da doista bez obzira tko je vinovnik, ili na koga se sumnja, jer svi su negdje dok se ne dokaže, a ne da zapravo onda ne znam prebacujete, a ne znam mij smo vrlo jasno se očitovali oko slučajeva helikopter i oko Kornata i oko Martinovke i da u tome ipak ne bude nepotrebnog strančarenja i da doista se ne dobije dojam da netko jest, a netko drugi da nije dosljedan. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Ne dijelim ja kolega Kramariću u ovim pitanjima Sabor na naše i njihove. To je problem ovoga društva. Ispravno ste spomenuli gospođu Stavljenić-Rukavinu, ona je bila dobar početak. Dobar početak i putokaz kako se ponaša odgovorna Vlada. Na žalost nije dobila nastavak. Ta praksa u Hrvatskoj nije zaživjela, da se shvati da postoji nešto što se zove politička odgovornost. Vi kada ovu Vladu pitate bilo što, oni kažu čekamo da završi kazneni postupak, istražni postupak pa da onda vidimo tko je kriv. Ali to njih nitko ne pita, pa naravno to njih nitko ne pita za kazneni postupak. Pita ih se za političku odgovornost. Ovdje međutim, ja čak ne pitam ni za političku odgovornost, za podmetanje požara, pa dakako da mi ne pada na pamet tvrditi da je HDZ kriv za požare. Glupost. Naravno. Ali ovdje imamo jedan problem u društvu i moramo biti svjesni da postoji problem, kao što postoji problem tih požara, rekao sam još možda veći problem je, jer je stradalih ogroman broj, problem u prometu. I pozivao sam na tu vrstu odgovornosti, ne da prebacivanja odgovornosti ne znam lijevih i desnih, HDZ-a i SDP-a, nego na vrstu odgovornosti da shvatimo da problem nećemo riješiti izmjenama zakona i računati da smo napravili posao. Jer posao nismo napravili, pa nemojmo se lagati. Nemojmo se lagati jer to nema nikakvog smisla da se lažemo. Problem će ostati, ljudi će i dalje ginuti, a mi ćemo tvrditi ako smo spasili jedan život, napravili smo puno. I šta ćemo mi sa tom rečenicom? Kome ćemo mi pomoći? Kako ona može pomoći Ružici Pavić iz Velike Gorice i njezinoj obitelji? Kako? Ta premijerova rečenica o nula promila. Ne može. Moramo shvatiti da postoji problem i da ga moramo rješavati na drugačiji način. Samo na to pozivao.
Hvala. 5-minutna rasprava u ime kluba HSLS-a, poštovana zastupnica i potpredsjednica Đurđa Adlešić. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Kako? … [[Upadica se ne čuje.]] Zlatko Kramarić. A takva je nagla promjena, doista je iznenadna promjena. Nadajmo se da će adekvatna biti i zamjena, iako je teško vas nadoknaditi i zamijeniti, ali …
Poštovane kolegice i kolege. Ono što ja mislim da je zapravo vrlo bitno da moramo upozoriti, a to je da mi zapravo u vrlo kratkom vremenu već donosimo čini mi se, desetu dopunu kaznenoga zakona što na neki način pokazuje jedan osjećaj nesigurnosti, jer čim nešto jako puno mijenjate onda očito da ne postoji strategija i da je doista krajnje vrijeme dobiti jedan konačni prijedlog zakona koji će biti, koji će odgovoriti upravo na sve one izazove ovoga vremena. Sada ove izmjene idu da se usklađujemo s propisima Europske unije, to svakako da je to nužno i da je to dobro, ali mene u ovom prijedlogu upravo smetaju određene stvari koje su ove antiliberalne provenijencije. Znate mislimo da sama činjenica da će se nešto pooštriti, znači taj represivni element da doista ne rješava one naše bitne probleme. Jer netko tko čini kazneno djelo on ne razmišlja kolika će mu biti kazna, već razmišlja o tome da neće biti otkriven jel'da. Onako gotovo frojdovski kaže, nije problem u počinjenju zločina nego je problem u tome da sakrijemo tragove. Ja mislim i tako isto, tako da bojimo se da sama činjenica pooštrenja da u sebi ima taj antiliberalni, antiliberalnu dimenziju i mi smo doista isto kao što je ovdje već netko rekao, prije za prevencije nego i u tome je smislu svakog kaznenog zakona, nikako u njegovom represivnom elementu. Isto ovo drugo taj, ono što isto liberali moraju primijetiti, to je ta eurocentristička zapravo pozicija predlagatelja da zapravo nepotrebno … Europske unije, a da zapravo onda ostavljamo prostor, dajemo sve što ne pripada Europskoj uniji da možemo imati neka drugačija ponašanja.
Hvala. Završni osvrt, kako? Kako leteća brzina, i to u ime Kluba SDP-a poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Evo, poštovani predsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege, vrlo kratko, da ne ponavljam sve ono što sam rekla govoreći u ime Kluba SDP-a. Dakle, očito da nema političke volje da se sankcionira na adekvatan način gospodarski kriminalitet, iako smo čak ovdje vidjeli i reakcije iz Kluba vladajućih da ima razmišljanja koji eto, rukovodeći se logikom i zdravim razumom, a osluškujući očito i dio naroda ima i takvih razmišljanja da bi jednostavno da se pokazuje ovo kao nepravda da se štite europski interesi a da se ne štite Hrvatski interesi. Ovo je prije svega važno ne samo sa aspekta financijske sigurnosti, financijske discipline, jednog zakonitog ponašanja, nego prije svega na ovakav način, kada bi imali mi identične norme kojima želimo zaštititi financijska sredstva i vjerovnike iz Europske unije, na adekvatan način ponašali se u zemlji mi bi istinski štitili nacionalne interese, danas dakle štititi nacionalne interese prije svega jeste zaštititi najvrednije resurse koje Hrvatska ima, to su njezine nekretnine ali jednako tako financijsku sigurnost njezinih građana, tj. njihove imovine. Pošto mi imamo neadekvatne kaznene sankcije, pošto se Kazneni zakon već 4. put mijenja, evo ovo je kažem bila zadnja prilike ove vlade da reagira na takav način. Ostalo je jedino na razini verbalizacije problema, mi hoćemo, mi možemo, a ovdje kada je bila zadnja prilika da se to učini, očito nema političke volje, oko ovih pitanja trebao bi biti jedan konsenzus i kada se o tim stvarima raspravlja i govori, izgleda da gotovo svi isto govore, ali kada treba nešto konkretno učiniti onda se tu vide drastične razlike. Eto prema tome, Klub SDP-a podupire donošenje ovog zakona ali oštro prosvjeduje protiv onoga čega nema u Kaznenom zakonu a što se po zdravoj logici, … zahtjevu građana treba naći da se zaštite nacionalni interesi Hrvatske, da se zaštite Hrvatski vjerovnici da se zaštite financijska sigurnost vjerovnika i Hrvatske države. Hvala lijepo.
H vala. I 5-minutna rasprava u ime Klub IDS-a poštovani zastupnik Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče. Ovaj Zakon de facto tretira ova razna onečišćenja tvornica, brodova itd., mene međutim, zanima da li se ikome u Hrvatskoj izrekla neka takva kazna koja je do sada bila propisana, recimo 5 milijuna kuna ili 3 milijuna kuna ili 2 milijuna kuna. Bilo da je riječ o INA-i bilo da je riječ o našim brodovima koji ispuštaju svoj naftni teret u Jadransko more i slično. Ja osobno smatram da takva kazna nije izrečena nikome ali mislim isto tako da na tome ne bi trebalo ostati, Hrvatska razumljivo ima taj problem zastarjele tehnologije, naše željezare su prevaziđene, termoelektrane također, cementare također, INA ono što radi recimo u Rijeci.
Kolega Kajin, pardon, ovaj zakon još nije počeo raspravu. To je Kazneni da. Možete reći što je bilo na presici drugom prilikom. Završni osvrt državna tajnica Snježana BAgić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Dozvolite mi osvrnuti se u završnoj riječi na neke primjedbe koje su iznesene na tekst Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona. Ovaj Zakon jest zakon koji predstavlja usklađivanje sa Europskom unijom, to je jasno iskazano i u obrazloženju ovog Zakona, ali se on ne donosi zato što tu postoji neki pritisak, diktat ili bilo nešto što bi nama bilo nametnuto. Mi smo se opredijelili da ćemo postati zemlja članica Europske unije, u tijeku su pregovori, svaka zemlja dakle i Hrvatska koja pledira postati zemlja članica preuzima od stječe određena prava, ali preuzima i određene obaveze i ona postaje dio toga kruga uključujući njegovo pravno okruženje. Postoje zakonodavstvo europske zajednice, kako primarno dakle uredbe koje se izravno primjenjuju i direktive koje se primjenjuju sekundarno kroz implementacije u naše nacionalno zakonodavstvo. Mi sami određujemo dinamiku i tijek kako ćemo i kojim tempom pojedine propise inkorporirati u naše zakonodavstvo, s tim da dakako one koji su vezani za činjenicu da je neka zemlja članica Europske unije odgađamo do momenta našega punopravnog članstva u Europskoj uniji. Dakle, kada govorimo o tome to jest usklađivanje, ali ne nametnuto nego u sklopu našeg pregovaračkoga procesa. Točnosti radi treba reći, ovdje je bilo puno primjedbi koje su to izmjene zakona, ja sam ih radi točnosti prebrojala, ove jesu sedme izmjene, imate navedenih deset brojeva "Narodnih novina", ali to je zbog toga što smo imali neke ispravke, a bila je i odluka Ustavnoga suda iz 2003. godine zbog koje smo kasnije mijenjali naše zakonodavstvo u velikim izmjenama iz 2004. godine. Kada smo … [[Govornica se ne razumije.]] iz 2006. godine u našem kaznenopravnome sustavu izmijenili raspon kazni u čitavom nizu kaznenih djela uključujući kaznena, gospodarska kaznena djela ne zaboravimo da u našem kaznenopravnom sustavu imamo kaznena djela protiv imovine kao što je krađa, pljačka, kaznena djela protiv platnoga prometa i poslovanja, tada smo povećali kaznena djela, primanje i davanja mita i primanje i davanja mita u gospodarskom poslovanju te zlouporabu položaja. Dakle sustav što se tiče gospodarskih kaznenih djela postoji, trebamo ga dakako primjenjivati, ali on je zaokružen. Što se tiče brojnosti izmjena bojim se, a i dijelim bojazan koja je iznesena ovdje da nećemo ne samo kod ovoga Zakona, nego vjerojatno i kod nekih drugih zakona moći izbjeći … [[Govornica se ne razumije.]] izmjene. U prethodnoj točki, to nam doduše ne mora biti kao pretjerana utjeha, ali činjenica jest da u društvima koja su dinamična gdje su velike promjene zakonodavac je uvjetno govoreći prisiljen često mijenjati zakone kako bi išao u korak s tim promjenama tako da su recimo i Nijemci koji, za koje se općenito smatra da imaju urođen pravni sustav, svoj Trgovački zakon mijenjali u zadnje 3 godine čak 30-tak puta. To dakako ne znači da mi moramo baš ići u tu brojnost, ali je činjenica da i naše promjene u društvu s jedne strane, a s druge strane postupak našega pristupanja koji zahtijeva naše usklađivanje s Aquisem pravnom stečevinom, kaže zahtijeva zato što se i pravna stečevina mijenja tražit će od nas odgovarajuće zakonodavne promjene. Međutim, to dakako za … [[Govornica se ne razumije.]] zakon primjenjuju ne olakšava im tu primjenu i otežava im i snalaženje u brojnim izmjenama, izdaju se razni pročišćeni tekstovi Ministarstvo pravosuđa međutim ne može izdati pročišćeni tekst zato što je za to nadležan Hrvatski sabor, odnosno ovo zakonodavstvo Hrvatskoga sabora. Kada govorimo o sadržaju ovoga Zakona u njegovom usklađivanju mi smo slobodni da ga inkoporiramo i unesemo u naš pravni sustav onako kako smatramo da je najbolje ga prilagoditi našoj pravnoj tradiciji, našem postojećem pravnom sustavu. Zakon se, u ovaj Zakon uvodimo ne posebno kazneno djelo, nego zapravo posebne oblike kaznenoga djela prevare koje se odnosi na nanošenje šteta financijskim interesima Europske unije. Naime, mi kada govorimo da li zakon donosimo za ili protiv nekoga, ne možemo govoriti o tome da zakon donosimo protiv hrvatskih građana. Zakon se donosi zato da bi se bilo koga, neovisno o tome je li on hrvatski građanin ili je stranac, protiv bilo koga kaznilo za protupravno ponašanje za kazneno djelo prijevare. Naime, kazneno djelo prijevare je propisano našim člankom 224. gdje piše kroz ciljem da sebi ili drugome pribavi protupravnu imovinsku korist dovede nekoga lažnim prikazivanjem ili prikrivanjem činjenica u zabludu ili ga država u zabludi time ga navede na štetu svoje ili tuđe imovine nešto učini, ne učini kaznit će se novčanom kaznom ili kaznom zatvora do 3 godine. Sada kada usklađujemo naše zakonodavstvo sa Konvencijom o zaštiti financijskih interesa europske zajednice, sa PIF konvencijom mi propisujemo poseban oblik kada se to kazneno djelo čini davanje nepotpunih i netočnih podataka ili propuštanjem dužnosti, a riječ je o odobrenju pomoći ili subvenciji ako se time mogu ugroziti interesi Europske unije. To je ujedno odgovor na pitanje koje se postavlja da li je to posebno kazneno djelo ili poseban oblik već propisivanoga kaznenoga djela u našem pravnome sustavu. I nadalje, kad je riječ o bilo je primjedbi načinu koji smo propisali nemogućnosti dvostrukoga kažnjavanja. Doista kada se bolje pogleda Schengenska konvencija ona nije usmjerena na … [[Govornica se ne razumije.]] , to bi doista predstavljalo diskriminaciju u odnosu na neke kategorije građana, nego je riječ o tome da bilo tko tko počini djelomice kazneno djelo u jednoj državi, a djelomice u drugoj, a kažem u jednoj od tih država pravomoćnom presudom ne može biti u drugoj državi procesuiran, ne može biti kažnjen, niti može … [[Govornica se ne razumije.]] kaznu i Vlada Republike Hrvatske, to sam već uvodno rekla, će radi veće jasnoće ove norme otkloniti tu dvojbu svojim amandmanom. Treći krug izmjena se odnosio na povećanje visine zatečene kazne za kazneno djelo dovođenja u opasnost života imovine opće opasnom radnjom ili sredstvom. To je jedan od primjera kada pravni sustav reagiranjem na značaj zaštićenoga dobra i povećanje kazne da jasnu poruku da se takva ponašanja ne mogu tolerirati. To ne znači ni u kom slučaju izbjegavanje bilo čije odgovornosti Hrvatskoga sabora, Vlade, nadležnih službi. Vrijednost zakona se i potvrđuje i osnažuje kroz njegovu učinkovitu primjenu, to znači da sve institucije sustava prevencija treba biti prisutna kako bi se osigurala njegova provedba, odnosno kako bolje rečeno uopće ne bi došlo do njegove provedbe, jer ovaj Zakon predstavlja odgovor države, represivan odgovor države visinom zapriječene kazne. Jasno ne možemo sada raspravljajući možda o nekom konkretnom slučaju govoriti koja bi kazna bila primjerena, ona ovisi o tome, okolnosti na svakog pojedinog slučaja. Samo skrećem pozornost da je ovdje riječ o kaznenom djelu, dovođenja opasnost života, imovine opće opasnom radnjom ili sredstvom. Dakle ne radi se isključivo i samo požaru, tu su nabrojani požar, poplava, eksploziv, otrov ili otrovni plin itd., dakle sve one ugroze koje po svojoj težini mogu biti takve da predstavljaju najteže oblike povrede vrijednosti zaštićenih našim društvom. I na ovaj tekst dali su amandmane Odbor za zakonodavstvo i uvažena zastupnica Ivana Sučec Trakoštanec. Prvi je nomotehničkoga sadržaja, drugi pojašnjava sadržaj odredbe iz članka 5. ovoga Zakona i Vlada kao predlagatelj će ih prihvatiti. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče! Moram ispraviti netočan navod vezano za pročišćeni tekst Kaznenog zakona. Državna tajnice, morate znati pročišćeni tekst radi Odbor za zakonodavstvo, ali ste trebali predložiti odredbu da će Odbor za zakonodavstvo izdati pročišćeni tekst zakona. A nemojte govoriti o tome da ministarstvo ne može, nego da će odbor. Ne može odbor ako nema takve odredbe u zakonu. Pa dajte amandman ako hoćete da se to riješi, a ne govoriti priče za malu djecu.
Hvala. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona. Amandmane koje je podnio Odbor za zakonodavstvo i zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec predlagatelj je prihvatio. Vlada Republike Hrvatske dostavila je amandmane poslije roka, pa treba glasovati. Tko je za to da glasujemo o amandmanima koje je Vlada dostavila poslije roka? Za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Sa 84 za, 8 protiv i 3 suzdržana ćemo ova četiri amandmana koje je Vlada dostavila poslije roka glasovati. Amandman 1. Državna tajnica Snježana Bagić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Kao što smo uvodno bili najavili Vlada ovim amandmanom 1. otklanja nejasnoću koja je bila predložena u članku 6. konačnoga prijedloga zakona, odnosi se na propisivanje pravila non bis in idem, tako da se predloženim amandmanom 1. izrijekom propisuje odnosno jasno propisuje da se to pravilo non bis in idem odnosi na situaciju ako je u državi ugovornici donesena pravomoćna presuda, a riječ je o kaznenom djelu koje je počinjeno na djelu teritorija Republike Hrvatske a dijelom u državi ugovornici. U tom slučaju pravo non bis in idem je apsolutno tj., ne može se toj osobi ponovo suditi u Republici Hrvatskoj.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman 1. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala kolega Crkvenac. Hvala. Rezultat? 89 za, protiv 4, 2 suzdržana. Amandman s većinom usvojen. 2. amandman.
Drugi amandman je zapravo nomotehničkog karaktera jer se njime usklađuje tekst konačnoga prijedloga zbog intervencije koju smo učinili amandmanom jednim u tekstu članka 15. konačnoga prijedloga odnosno Kaznenoga zakona.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za ovaj amandman 2.? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 89 za, 5 protiv, 2 suzdržana. Prihvaćen taj amandman. Amandman 3.
Predloženom odredbom konačnoga prijedloga zakona … [[Govornik se ne razumije.]] članka 298. stavak 4. nisu bili obuhvaćeni svi drugi carinske … [[Govornik se ne razumije.]] činjenice kao što su vrsta, porijeklo i namjena robe ili stvari, već je samo…
Kolega Rožić još malo samo. Kolega Rožić! Još malo glasujemo o Kaznenom zakonu. Treba 77.
Pa se to čini ovim prijedlogom amandmana.
Nemojte nas napuštati tako naprasito. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da. … [[Upadica se ne čuje.]] Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Protiv? Suzdržan? 86 za, 7 protiv. Amandman prošao. I konačno amandman 4.
Amandmanom 4. isto je nomotehničke prirode. Naime, vezan je za amandman 1 koji smo sada prihvatili a njime se jasno propisuje da sadržaj članka 15. stavka 2. dakle pravilo non bis in idem primjenjuje od ratifikacije Konvencije o provedbi sporazuma iz Schengena.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za ovaj amandman? Potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite!
Mislim da bi trebalo malo precizirati ovaj amandman. Naime, ne počinje se primjenjivati od ratifikacije Konvencije o provedbi sporazuma iz Schengena nego od razmjene ratifikacijskih dokumenata o ratifikaciji konvencije koja se usvoji u Saboru i polaganje njenih kod obadvije strane. Prema tome, mi moramo poslati ratifikacijski akt koji u Europsku uniju ili kad tamo dođe ili kod nas dođe od tada se počinje primjenjivati sukladno našem Zakonu o međunarodnim ugovorima.
Ja razumijem što uvaženi zastupnik govori. Međutim, čini mi se da se uobičajeno.
Da je to tako.
Ne, to nije sporno dakako. Međutim, uobičajeno je i takvo je pravilo kada donosimo zakone odnosno i norme usvajamo da se piše od dana ratifikacije konvencije a ne od dana izmjene dokumenata.
Samo još jedan puta potpredsjednik Arlović.
Ne, rekao sam precizno, vrlo precizno od dana razmjene ratifikacijskih dokumenata o ratifikaciji konvencije koju smo … [[Govornik se ne razumije.]] ratificirali.
Uvaženi predsjedniče, i potpredsjedniče. Tu su inače izričaji koji se pišu u bilateralnim ugovorima i međunarodnim ugovorima koji se potpisuju, nisu uobičajeni zakonski tekstovi.
Dobro. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 74 za, 21 protiv. Hoćemo li imati 77 glasova? Klubovi su se izjasnili jedan dobar dio da će glasovati za ovaj zakon. Dajem na glasovanje taj zakon. Tko je za? … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Protiv? Suzdržan? … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Protiv? Suzdržan? 79, 13, 4. Zakon je usvojen. Idemo na sljedeću točku 21. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak – prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 770 Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, pravosuđe, prostorno uređenje i zaštitu okoliša i Europske integracije. Državna tajnica ministarstva pravosuđa Snježana Bagić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite državna tajnice!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Kad je riječ o Zakonu o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela, evo imamo prigodu sada raspravljati o zakonu koji dosada nije bio mijenjan. A istina, kada je zakon donesen 2003. godine on je opravdano čini mi se tada izazvao veliku polemiku i pozornost u našem Saboru, a i u pravnoj struci. Zašto? Zato jer je predstavljao jedan novum. Postavljalo se pitanje kako uopće pravna osoba može biti odgovorna za neka kaznena djela? Danas evo nakon otprilike četiri godine primjene ovoga zakona to više nije ništa novo. To govorim zbog toga što jednostavno i u našem pravnom sustavu, pa i na putu u Europsku uniju jednostavno moramo biti spremni prihvatiti neka nova načela, principe pa i načine promišljanja. Dakle, nesporno je da pravne osobe mogu biti počinitelji kaznenih djela iz raznih sfera društvenoga života. Dakako zasigurno jedna važna sfera, to je područje zaštite okoliša je ona gdje itekako može doći do odgovornosti pravnih osoba. Sada se kod ovoga zakona postavlja pitanje zapravo kako reagiramo na takve pojave? Između ostaloga i visinom zapriječene kazne. Istina, ovaj zakon također predstavlja zakon koji se usklađuje u isto vrijeme i sa našim obavezama u postupku pregovora, točnije sa poglavljem XXIV.-Pravda, sloboda i sigurnost, a vezano za provedbu Okvirne odluke Vijeća o jačanju kazneno pravnog okvira za provedbu zakona protiv onečišćenja brodovima. Dakle, u cilju potpunog našeg usklađenja našeg zakonodavstva sa ovom okvirnom odlukom treba zapravo povećati visini zapriječene kazne kada ona predstavlja onečišćenje morskog okoliša s brodova. Tom odlukom, okvirnom odlukom vijeća, predviđeno je da kazne za pravne osobe u pogledu maksimalnog iznosa mogu, moraju iznositi najmanje 750 tisuća eura. To je otprilike oko pet i pol milijuna kuna. Dakle, za najteže slučajeve takvog onečišćenja mora sa brodova. Visina zapriječene kazne za takva kaznena djela u našem pravnom sustavu odnosno ovim zakonom ne odgovara toj gornjoj granici predviđenoj okvirnom konvencijom. Naime, kod nas je najveći iznos kazne koji se može izreći pravnoj osobi iznosi 5 milijuna kuna, tako da je ovim prijedlogom zakona potrebno povećati taj gornji iznos sa 5 na 8 milijuna kuna. Isto tako kako se kod nas visine kazni koje se za kaznena djela koja mogu počiniti pravne osobe vezuju za broj godina zatvorske kazne koja se za kaznena djela takva ili slična mogu izreći fizičkim osobama, potrebno je odgovarajuće povećati rast tih kazni koje se mogu izreći dakle pravnim osobama za pojedina djela, ovisno o tome kakva je kazna zatvora predviđena, da li tri, pet ili osam godina odnosno petnaest godina najviše, tako da se sada te kazne povećavaju recimo za peto godina zatvora sa četiri na sedam milijuna kuna, za petnaest sa pet na osam milijuna kuna. Uvažene dame i gospodo zastupnici! Ukratko i u bitnome ovo je obrazloženje odnosno ovo je razlog zašto se predlaže izmjena ovoga zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Odbori za zakonodavstvo? Odbor za pravosuđe? Poštovani zastupnik Emil Tomljanović, predsjednik odbora. Izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče, poštovana gospođo državna tajnice, uvažene kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na 58. sjednici održanoj 26. rujna 2007. godine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela s konačnim prijedlogom zakona. I odbor je predmetni zakon raspravi na temelju svoje nadležnosti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja istaknuo je da se predloženim izmjenama hrvatsko zakonodavstvo usklađuje s pravnom stečevinom Europske unije. Okvirnom odlukom Vijeća Republika Hrvatska se obvezala povisiti kazne za pravne osobe u odnosu na djela onečišćenja morskog okoliša od strane brodova. U raspravi su članovi odbora naglasili da dosadašnji okviri nisu dobri. Stoga podržavaju predložena povećanja. Dakle, nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe jednoglasno je sa 7 glasova za, odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela. Hvala.
Hvala. Ostali odbori? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite! … [[Upadica se ne čuje.]] Nije to res judicata i nije to non bis in idem, jer ono je bilo…
Non bis in idem, dobro, ne dva put u istom ali…
Ono je bilo bis.
Prvo je bilo bis, da. Ali Ljubica je ta koja me dovela u zabludu, ali… Dobro. Poštovana gospodo! Evo, u članku 9. ovog važećeg zakona propisano je da se novčana kazna pravnim osobama može izreći u rasponu od pet tisuća do pet milijuna kuna. Međutim, kako predviđa kazna, kako je predviđena kazna za pravne osobe radi onečišćenja morskog okoliša s brodova po Okvirnoj odluci Vijeća Europe kao što je rekla maloprije i državna tajnica iznosi najmanje 750 tisuća eura, a to je ekvivalent od pet milijuna 450 tisuća kuna, e onda se odlučio podići tu kaznu na tih maksimalno osam milijuna kuna. S druge strane problem je i taj što Kazneni zakonik propisuje ili za takva slična djela poznaje maksimalnu kaznu u iznosu od tri milijuna kuna. I sada radi tih usklađenja sa okvirnom odlukom vijeća moralo se povećati maksimum novčanih kazni za kaznena djela za koja je predviđena kazna zatvora posebnom mjerom od pet godina, pa ona sad iznosi šest milijuna tome kuna zatim analogno tome za kaznena djela s posebnom najvećom mjerom od deset godina se tu povisuje za pravne osobe na sedam milijuna kuna, a za kaznena djela s posebnom najvećom mjerom od petnaest godina sada će kazna iznositi 8 milijuna kuna. Znači, ovaj zakonski prijedlog de facto tretira razna onečišćenja, rekoh malo prije raznih industrijskih postrojenja, tvornica, brodova, rafinerija itd. Međutim, ono što mene zanima da li je ikome u Hrvatskoj izrečena neka takva kazna. I sad tu nije bitno da li je riječ o brodarskim kompanijama, da li je riječ o našim ljevaonicama, da li je riječ o INA-i i ostalima koji svoj ne znam naftni teret ispuštaju u more, koji ne znam različitim emisijama zagađuju okoliš. Ja pretpostavljam da tako visoka kazna nije izrečena nijednoj pravnoj osobi bez obzira da li ona bila u domaćem ili stranom vlasništvu i mislim da su i naši suci vodili računa o tome da jedna takva kazna de facto bi indirektno značilo i prestanak rada nekog od tih trgovačkih država. Mi svi to znamo, toga smo svjesni imamo jedan ogroman problem zastarjele tehnologije. Naše termoelektrane ne znam iz pedesetih, šezdesetih su godina, brodogradilišta su takva kakva jesu, cementare su nam takve kakve jesu, željezare, TLM, o INA-i koja ne znam koliko već desetljeća zagađuje jednu Rijeku, Sisak koji su najugroženiji gradovi što se tiče kvalitete zraka to ne treba sada ni spomenuti. Jasno je da tu tehnologiju sada treba zamijeniti novom. Da bi se to moglo tu tehnologiju treba platiti. Na to na neki način treba natjerati kompanije. Nema prava na primjer jedna INA čijih je 25% dionica s jedne stranice kupio MOL a preneseno mu je 50% udjela da nema prava da izvlači milijarde kuna dobiti, neto dobiti nakon oporezivanja svake godine a da ništa ne ulaže u novu tehnologiju bilo da je riječ o Rijeci ili Sisku. Tobože sada pred izbore nešto obećavaju ali mislim da će preseliti ona postrojenja s Mlake. Ali pitanje je šta je ovdje istina. Kada bi netko s druge strane možda platio jednu ovakvu kaznu, kada bi predsjednik uprave zbog toga osjetio tu kaznu i u svojim prihodima onda bi zasigurno nešto se i promijenilo. Jasno je da velika većina nas zastupnika podržat će ovaj zakon. Jednom riječju, možemo reći da represijom možemo doći do čišćeg okoliša. Znači, represijom do čišćeg okoliša mogao bi biti neki moto ovog zakona. Jasno je da s druge strane u jednoj deindustrijaliziranoj Hrvatskoj gdje se ništa ne radi ili jako malo se radi nažalost "puno", nažalost puno takvih kazni ni ne može biti ali problem eskalira bez obzira što Hrvatska je više izložena onečišćenju od susjednih zemalja nego od hrvatske industrije. Ja bih volio kada bi možda pod onim narednim točkama i o tome progovorili, da između ostalog progovorimo i o tome koliko je radnih mjesta ugašeno u industriji diljem naše obale ili "kontinenta" tj. kontinentalne Hrvatske. Ja mislim da je samo jedna regija u Hrvatskoj u čijem ukupnom prihodu industrija je na prvom mjestu a koliko god to nekome zvuči paradoksalno to je upravo slučaj s Županijom Istarskom gdje je industrija u GDP-u negdje 35%, 36%, na trećem mjestu tek turizam sa 10% a bez obzira što nas svi doživljavaju isključivo turističkom destinacijom. No, da ne bi sada govorio o tome. Jasno je, okoliš nema cijene, taj okoliš treba štititi ali isto tako treba reći ili ćemo se trgnuti, ili ćemo nešto raditi, ili ćemo propasti. Dakako da treba reći ne prljavoj industriji ali isto tako svaku industriju ne može se priječiti jer zemlja koja gradi svoju budućnost samo na trgovini zapravo nema budućnosti. Ono što bih evo samo htio postaviti kao upit a znam da će se prije ili kasnije o tome početi razgovarati u ovoj zemlji, kako tretirati recimo oboljele od karcinoma koji su stradali ili koji su tu bolest stekli zbog pušenja i slično. Znači, pitanja je mnogo a kako vrijeme odmiče ta pitanja koja tretira Zakon o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela zasigurno će biti sve aktuelnija tema diljem Republike Hrvatske pa samim time i u ovom parlamentu. Razumljivo, bilo da je riječ o ovom usklađenju, bilo da je riječ o poruci koju mi moramo poslati "zagađivačima" klub IDS-a podržava ovaj raspon kazne koji je kao takav propisan ovim zakonskim prijedlogom.
Hvala lijepa poštovani kolega Kajin. U ime kluba HDZ-a poštovani kolega Kruno Peronja. Izvolite, kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Upravo je ovim Prijedlogom zakona o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela zapravo jedan veliki doprinos u pogledu zaštite naše okoline jer i u idućim točkama dnevnog reda imamo baš zakon na dnevnom redu. Zbog odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela koji je stupio na snagu 2003. godine kao posljedica društvenog razvoja kada se pokazalo neophodnim regulirati kazneno-pravnu odgovornost pravnih osoba pravne osobe mogu biti počinitelji kaznenih djela iz raznih sfera društvenog života. Između ostalih jedno od područja koja zasigurno spada u važnu, iznimno osjetljivu sferu društvenog života je područje ekologije odnosno zaštite okoliša. Pregovorima o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji kroz poglavlje 24 u svezi provedbe Okvirne odluke vijeća iz 2005. o jačanju kaznenog okvira za provedbu Zakona o onečišćenju na brodovima, stoga se predmetnim prijedlogom i predlaže povisiti kazne za pravne osobe u odnosu na kaznena djela onečišćenja morskog okoliša s brodova. Ovo iz više razloga ne samo radi gospodarskog iskorištavanja mora već i radi razvoja našeg turizma između ostalog. Okvirna odluka vijeća navodi da je kazna za pravne osobe novčana kazna koja u pogledu maksimalnog iznosa mora iznositi najmanje 750 000 eura. Kako je maksimalno predviđena kazna za pravne osobe po sadašnjim odredbama zakona određena u iznosu od 5 milijuna ovim se prijedlogom povećava i opći maksimum novčane kazne. Stoga bi zapravo valjalo i razmisliti da se i novčana kazna još primjereno povisi za pravne osobe i to posebno u odnosu na kaznena djela onečišćenja morskog okoliša s brodova. Iz ovih razloga klub Hrvatske demokratske zajednice prihvatit će u cijelosti predloženi zakonski prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala vama poštovani kolega Peronja. U ime Kluba zastupnika Socijaldemokratske partije poštovana kolegica Ingrid Antičević Marinović. Ispričavam se kolegice Marinović, želite li govoriti u ime kluba ili ne? Molim lijepo. Treći puta pozivam. Izvolite kolegice.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Evo kao što je uvodno i napomenula gospođa tajnica, državna tajnica govoreći i obrazlažući prijedlog izmjena ovog zakona o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela kako je izazvao i prijepor, odnosno uzbuđenje u Hrvatskom saboru. Međutim, da se podsjetimo možda i tih vremena kada je u prošlom mandatu donesen ovaj zakon, Zakon o kaznenoj odgovornosti pravnih osoba, da je on bio jednoglasno donesen i da je sasvim razumljivo u onoj sveobuhvatnoj reformi kaznenog zakonodavstva koju smo bili započeli, a koja je na žalost u mnogim segmentima zaustavljena bio donesen jednoglasno i bio poduprt kako od svih klubova tako i u pojedinačnim raspravama. To je bio jedan zapravo od rijetkih zakona koji je tako jednim općim konsenzusom bio donesen. Naravno da se ovaj zakon kada je bio i donesen nastavljao na onu reformu, na onu spomenutu novelu koja nikad nije na žalost saživila i da ponovim koju ova Vlada nije htjela na istom tragu uvesti, odnosno novelirati postojeći Kazneni zakon. Jer naravno, prave kaznene odgovornosti odnosno odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela ne može biti ukoliko nemamo onu inkriminaciju u kaznenom zakonu. Ako nemamo taj katalog zašto uopće i odgovaraju pravne osobe. I direktna odgovornost kaznenih, izravna odgovornost pravnih osoba nadovezuje se upravo na kazneno djelo upravljačkih struktura, na kazneno djelo zlouporabe odnosno suvremene inkriminacije, zlouporabe povjerenja koje mi na žalost u našem kaznenom zakonodavstvu nemamo. Ponovit ću još jednom. Ono što mi imamo u našem Kaznenom zakonu to vam doslovno gotovo odgovara onom socijalističkom poslovanju koliko je novca, odnosno robe ušlo a koliko je izašlo. Pa tko na takav način još posluje, odnosno kakve su sve malverzacije moguće u suvremenim uvjetima kapitalističkog poslovanja, gdje centralno kazneno djelo mora biti zlouporaba povjerenja vjerovnika, gdje se vjerovnici izigravaju na različite načine. E, pošto nemamo to kazneno djelo evo onda je zaista gotovo i bespredmetno govoriti o istinskoj kaznenoj odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela. Postavlja se ovdje jedno pitanje. Mi nikad nismo dobili izvješće, dakle četiri godine egzistira zakon koliko je pravnih osoba odgovaralo kazneno i kakve su sankcije njima izrečene. Naravno za pravne osobe predviđene su novčane kazne ali i smrtna kazna, tj. za pravnu osobu što znači likvidacija te pravne osobe. Pa zaista bi bilo interesantno vidjeti koliko je pravnih osoba odgovaralo i da li je uopće odgovaralo. Ako je odgovaralo par osoba onda možemo reći da se zakon uopće ne primjenjuje. A zašto se ne primjenjuje? Jer nema uopće u Kaznenom zakonu pravih kaznenih djela po kojima bi oni istinske trebale odgovarati odnosno u kojem bi se pokazala njihova društvena opasnost. I u tome je problem. Ali evo mi mijenjamo ono što Europa od nas traži, jer da je mala kazna od tri milijuna kuna za onečišćenje morskog okoliša koju učini pravna osoba, odnosno najčešće brodari jer ovdje se predviđa upravo povišenje kazne za tako jedno ponašanje koje učine pravne osobe odnosno njihovi brodovi u njihovom vlasništvu i onečišćuju vode, tj. more. Pa se predviđa kaznu povisiti od pet milijuna kuna na osam milijuna kuna. Čak i u tome ne mora biti ništa sporno. Ali što će se u praksi ovo izgledati i na koga će se to primjenjivati. Na naše brodare? Pa mi gotovo i nemamo više. Mi smo desetkovali još devedesetih godina naše brodarske kompanije. Prodali smo ih, uništili smo ih itd. tako da naši pomorci oni koji su pronijeli slavu hrvatskog pomorstva diljem svijeta i iako je konkurencija sa istoka vrlo velika još dalje upravo istinski, pravi brodari biraju hrvatske pomorce. Međutim, eto mi kao pomorska zemlja imamo malo brodova a ono što imamo pogotovo kad govorim o ovim ribarskim brodovima. Bila je tu jedna velika, veliki plan ove Vlade ali malo se ostvarilo to. Prema tome, naše brodovlje je staro i nije čudo da i ne namjerno onečišćuje okoliš. Prema tome, ove kazne pošto se kod nas na naše pravne osobe vidjeli smo da se to, da se zakon vrlo malo ili uopće ne primjenjuje. Voljela bih da me predstavnica Vlade demantira. Dakle, na koga će se odnositi. Eventualno na naše brodare kada se nađu u stranim teritorijalnim vodama. Praktički ovakva vrsta kazne za njih će značiti smrt, tj. likvidaciju. Ali tko je nama kriv? Nama nitko nije kriv. Ovo su pravila Europske unije koja ona zahtijeva za sve članice, pa naravno je ako želimo biti sudionici, odnosno dio takve jedne velike obitelji da se na adekvatan način moramo i ponašati. Ali postavlja se jedino pitanje zašto mi ne primjenjujemo takve norme, takvo jedno ponašanje i ne samo za onečišćenje mora, nego zašto inače ne primjenjujemo protuzakonito, kriminalno ponašanje stranih kompanija kada se nađu u našoj zemlji, odnosno kada posluju u našoj zemlji. Vidimo se da se izigravaju prava radnika, da se to opravdava eto unosom stranog kapitala pred koji se eto mi u 21. stoljeću kao velika katolička zemlja klanjamo kao zlatnom teletu. I eto bojimo se da ih uznemirimo, a sve na štetu našeg okoliša, našeg čovjeka. Sjetimo se samo i prve žrtve koja je pala upravo takvim ponašanjem, bezočnim ponašanjem koji šteti na elementarnim stvarima i pokojnog Martinovića. Ja mislim da je to jedna izravna žrtva. A pitanje je koliko će na dugi rok dakle i zagađivanje i trovanje koliko će bolesti, bilo profesionalnih kojem su najviše izložene žene, prije svega u trgovačkim lancima, ali i ovih drugih postrojenja stranog kapitala stradati kako se tu ne bi mi mogli zaštiti. Ja mislim da to nama nitko ne brani. Nećemo se valjda proglasiti ekološkim svinjcem za strani kapital počesto sumnjivi koji se ovdje ne provjerava kad ulazi u Hrvatsku i koji se ponašaju onako kako se u matičnim zemljama nikad ne bi ponašali. Prema tome, govoreći u ime kluba SDP-a naravno da podržavamo ove izmjene Zakona o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela. Ali ostaje sporno zašto se taj zakon u cjelini ne primjenjuje i zašto se blagonaklono često gleda na upravo na taj kapital koji je u vlasništvu stranaca, koji ne kaže samo da krši počesto norme koje su predviđene drugim zakonima. Ali prije svega eto kad se na to već oglušujemo i kad smo to koliko toliko blagonakloni, ali sigurno se ne bi smjeli oglušivati na ponašanja koja su kriminalne naravi jer se nalaze u katalogu kaznenih djela, odnosno i u samom zakonu koji predviđa odgovornost pravnih osoba za kaznena djela. To kod nas nije uopće, dakle i kad se zakon donosio, to je nešto što, iako jedna vrsta novuma u našoj pravnoj regulativi da i pravne osobe mogu kazneno odgovarati. Istina je da su se teoretičari dugo vremena sporili, kod nas srećom nije bilo prijepora da li uopće pravna osoba može pokazati volju, odnosno da li može biti sposobna počiniti kazneno djelo. Ali ako ona pokazuje volju da sklapa pravne poslove, da stiče imovinsku korist, što je i bit korporacije, financijsku moć onda nema nikakve dvojbe da oni mogu i kazneno odgovarati. Prije svega u suvremenom svijetu koji je ustvari korporacijsko, u globalnom svijetu. Kada upravo te moćne korporacije su se nametnule iznad vlada koje su praktički centri društvene moći, ne samo financijske i koje počesto dirigiraju život u jednoj zemlji. Prema tome poštujući i gledajući blagonaklono ulazak korporacija mi moramo zaoštriti prije svega njihovu odgovornost. Jer naravno povećana moć iziskuje i povećanu odgovornost, a ne smanjenu odgovornost. Prema tome onome koji je više dato, koji više može, koji više zarađuje mora imati i vežu odgovornost. Mi se nažalost zadnjih godina ponašamo upravo suprotno. Oni koji su mali njihova prava su slaba prava, a prava jakih su jaka prava. Trebalo bi društvo učiniti upravo suprotnim, da prava slaba budu jaka prava. Eto, još jednom podržavajući ovaj Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela mi iz kluba SDP-a apeliramo prije svega na Vladu, na kontrole mehanizme da li se i kako se provodi Zakon o odgovornosti pravnih osoba. Ali još jednom iskazujemo žaljenje što nema adekvatnih sankcija kojima bismo mi mogli sankcionirati gospodarski kriminalitet i onda pozvati na odgovornost ne samo odgovorne osobe iz upravljačkih struktura kao članove upravnih ili nadzornih odbora nego i pravnu osobu u cjelini. Hvala lijepo.
Hvala vama poštovana kolegice. Ispravci netočnog navoda. Da li sam dobro vidio kolegice Lalić da ste htjeli ispraviti navod ili ne? To znam. Kolega Markovinović. Izvolite. Ispravak netočnog navoda.
Hvala. Pa evo kolegica netočno navodi da u pravilu žene stradavaju od trgovačkih lanaca. Recimo ja znam jednu evo njenu kolegicu iz stranačkih redova koja je profitirala trgujući sa trgovačkim lancem "Lidl". Hvala.
Ali o toj kolegici kolegica ništa nije govorila. Prema tome nije nikakav ispravak netočnog navoda. U ime kluba HSP-a, poštovani kolega Kovačević ima riječ. Nema ga. Gubi pravo govora o ovoj temi. U ime kluba HNS-a, poštovani kolega Nikola Vuljanić. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] A nemojte, kolega molim vas. Pa molim vas kolega! Pa nemojte. Pa nemojte takve stvari govoriti niti insinuirati što stalno radite, nema smisla. … [[Upadica se ne čuje.]] Nema smisla. Rekao sam vam da niste ispravili netočni navod jer ste govorili o kolegici koju nitko nije spominjao ovdje u izlaganju oko ovoga. I osim toga jeste da je počela predizborna kampanja ali to ne morate prenijeti odmah u sabornicu. Dajte malo, dopustite da završim. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite kolega Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Malo je začuđujuće, zapravo mogao bi čovjek reći zapanjujuće da dobivamo ovakav prijedlog izmjena i dopuna zakona koji regulira samo jedan sitni segment onoga što bi, o čemu ovaj zakon govori, što bi zapravo značilo sve drugo štima 100%, nema nikakvog problema, mi stvarno držimo pod kontrolom tvrtke koje eto krše zakone na štetu građana Republike Hrvatske i na štetu Republike Hrvatske u cjelini. Samo brodari koji ispuštaju naftu e oni su preblago, preblaga kazna im je zapriječena i Europa im prijeti većom kaznom pa ćemo i mi to svesti na razinu Europe. Što je naravno istina, ali nije čitava istina. Jasno je naime da pravne osobe, tvrtke, mogu činiti kaznena djela isto kao i fizička, dobro ne sva naravno, ali ona koji po prirodi poslovanja se mogu napraviti. Ovdje govorimo samo o jednom o tih kaznenih djela, kaznenog djela zagađenja okoliša na moru. A rasprava koja bi zapravo trebala prethoditi ovakvom opće spominjanju ovog zakona, jest opet rasprava o funkcioniranju sustava. Naime što se događa kada velike tvrtke, značajne tvrtke, bogate tvrtke, tvrtke koje kontroliraju dobar dio društvenog da ne kažem političkog života u Hrvatskoj, naprave nepodopštinu. Ako netko nastrada, onda taj koji je nastradao pokreće postupak za obeštećenje i tome sl. dakle građansku parnicu, angažira advokate i pokušava dokazati da bi ga tvrtka trebala obeštetiti. To se dogodilo sa pivovarom u Karlovcu, to se dogodilo s još nekim tvrtkama u Hrvatskoj, s ljudima koji su oboljeli od azbestoze. Ako se radi o većem broju ljudi koji su u nehumanom, nemoralnom, pa onda i neposlovnom funkcioniranju takvih tvrtki nastradali, država uskače i zapravo podruštvljava odgovornost pa ljudi dobiju skraćeni radni staž, proglasi ih se profesionalno oboljelim pa imaju neke druge beneficije, opet na račun države što nikako ne znači da država ne treba pomoći ljudima, ma naravno da treba, ali ceh prije svega treba platiti onaj tko je kriv. Što se dogodilo recimo sa onim potokom u Zagorju koga godinama "Pliva" zagađuju, dok se susjedi kojima se to u dvorište nisu javili, država nije primijetila da "Pliva" to radi. Visina kazne bilo to 3, 5 ili 8 milijuna, neće naravno riješiti ništa. Novčana kazna jest jedina kazna koju tvrtka može osjetiti, ali sama visina kazne ako iz toga ne slijedi čvrsta volja i efikasnost sustava da tu kaznu odmah odreže i odmah naplati neće Bog zna što pomoći. Između ostalog pravne osobe tvrtke ne čine samo kaznena djela u zaštiti okoliša trovanja ljudi kao što je bio slučaj u Karlovcu sa pivovarom, kao što je slučaj sa azbestozom i tome sl. čine i druga kaznena djela. Čine kazneno djelo prevare recimo, ne isplaćuje ljudima plaće. Poslodavac potpiše ugovor sa radnikom, ugovor je pravno obvezujući, u tom ugovoru kaže da će radnik dobiti plaću. Radnik ne dobije plaću. Što radnik radi? On tuži poslodavca preko sindikata najčešće, a to ćemo u sljedećoj točki pokušati ukinuti da sindikat to može raditi, to je druga priča. Ali dakle radnik tuži poslodavca za naknadu štete. Država tu šuti. A napravljena je prijevara, jasna i glasna prijevara i državni odvjetnik bi morao se javiti u toj situaciji i reći ova tvrtka je počinila kazneno djelo prijevare, dakle nije postupila po tom ugovoru sklopljenim sa 100, 200, 500 ili tisuću radnika i država, državni odvjetnik pokrenuti će kazneni postupak protiv te tvrtke zbog prijevare. To se kod nas ne radi. Ne radi se, odnosno radi se to manje što je tvrtka veća. Malog obrtnika koji napravi nekakvu grešku, nekakvo ako hoćete i kazneno djelo, srazmjerno brzo se uhvati. Velika tvrtka očito može reagirati sa svojim advokatskim timovima, može reagirati sa lobiranjima i tome sl. i konačno sa zapravo nekakvim apelom i na državnu vlast i na sve nas da su oni previše značajni za tu zajednicu i za državu da bi se njih smjelo sada pritiskati jer ne dao Bog oni bi mogli sada jel' tu i zatvoriti pa će ljudi ostati na cesti i tome sl. Tu strategiju imale su tvrtke i u zapadnom svijetu sve dok država, vlast se nije postavila tako da im je tu strategiju ogadila. Naravno drastičnim kaznama i naravno brzim postupanjem u situacijama kada je kazneno djelo napravljeno. Dakle suština stvari nije i ne može biti u pet ili 8 milijuna kazni. Suština stvari je u tome ima li državni aparat volju i namjeru promptno reagirati i kazniti svako kazneno djelo koje počini pravna osoba bez obzira koliko je ta pravna osoba snažna, utjecajna i važna za čitavu zajednicu pa i za čitavu državu. Hvala.
Hvala lijepa kolega Vuljanić. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti završnu riječ? Da. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Samo kratko. Zahvalu zastupnicima na primjedbama, a i podršci ovome zakonu. Samo sam htjela reći da katkad nam ne zvuči dobro činjenica da nismo mijenjali zakon 2003. godine. To je dobro djelomice, a djelomice i nije zato što se ovaj zakon kao Zakon o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela nužno vezuje za Kazneni zakon kao takav … [[Ne razumije se.]] kaznena djela navedena u tom zakonu. Ovdje sada ponukani ovom okvirnom odlukom koja se odnosi na visinu kazne zapriječenu za onoga tko oštećenjem broda uzrokuje ekološku štetu, povećavamo raspon kazni za sva kaznena djela koja mogu počiniti pravne osobe i za koja se ovim zakonom propisuje raspon kazni. Htjela bih još samo dodati da ovdje opet kapital nema svoj predznak. Zašto? Zato što ako je riječ o stranom kapitalu dapače, ovaj zakon govorimo o materijalnom zakonu, dakle kaznenom zakonu u članku 250. onečišćenja okoliša govori o onome tko onečisti okoliš. Prema tome da bilo pravnu osobu domaću ili stranu. Također mislim da ne treba podsjećati, dozvolite samo reći, da ako je osnivač trgovačkog društva u Republici Hrvatskoj stranac, dakle ako je riječ o stranom kapitalu, on je domaća pravna osoba, prema tome i na njega se onda odnosi kazneni zakon, neovisno o podrijetlu kapitala. Ukoliko bi se pak dogodila situacija ako sam dobro shvatila iz nekih izlaganja, da je riječ o tome da neki domaći brodar počini, onečisti okoliš brodom u stranom teritorijalnom moru, nisam sigurna da bi se onda primjenjivao ovaj zakon, primjenjivao bi se vjerojatno zakon zemlje na čijem moru je to djelo počinjeno. Jasno da mi i kroz ovaj zakon potvrđujemo svoju spremnost da kada je riječ o pravnim osobama sankcioniramo i reagiramo na takve pojavne oblike. Postoje inače statistike, podaci o tome vode li se postupci protiv pravnih osoba, oni se redovito objavljuju u statističkom izvješću svake godine, statistika za 2005. godinu kaže da je bilo 149 prijava, odbačena je 61, odbijena jedna, optužnica je podignuto 33 i od toga je u međuvremenu doneseno 11 pravomoćnih presuda. Zahvaljujem.
Hvala vama. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda, glasat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o kaznenoj odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? 96 za, jedan protiv, 3 suzdržana. Sa tom većinom, donijet je predloženi zakon zajedno sa amandmanima koji su sastavni dio zakona.
Sljedeću točku pod rednim brojem 23. Konačni prijedlog zakon o ostvarivanju prava na pravnu pomoć ćemo preskočiti tako da se neće morati za sada udruge sekirati oko toga da se moraju dodatno registrirati da mogu pružati pravnu pomoć, jer se o ovoj točci, o Konačnom prijedlogu zakona vode dodatne konzultacije vezano za njegovu doradu i poboljšanje. Onda prelazimo na točku - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o listi profesionalnih bolesti, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 771 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske, raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu, Odbor za Europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? DA. Riječ ima gospođa državna tajnica, gospođa Vera Babić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici. Samo u nekoliko rečenica popratit ću ovaj prijedlog zakon. Podsjećam da je Zakonom o mirovinskom osiguranju dana definicija profesionalnih bolesti kao i onih koje su izazvane dužim neposrednim utjecajem procesa rada i uvjeta rada na određenim poslovima, a lista profesionalnih bolesti sada je također uređena postojećim Zakonom o listi profesionalnih bolesti, a ta lista koju sadržava važeći Zakon sada je u skladu sa preporukom broj 194. o listi profesionalnih bolesti Međunarodne organizacije rada i pokriva sve poznate profesionalne bolesti. Međutim, pravna stečevina poznaje neke drugačije pristupe definiranju liste, pa u postupku usklađivanja sa pravnom stečevinom i sa odgovarajućom preporukom o Europskoj listi profesionalnih bolesti Republika Hrvatska u statusu kandidata ispunjava zahtjeve za usklađivanje sa pravnom stečevinom, s time se stvaraju preduvjeti za uspostavu sustava za praćenje profesionalnih bolesti kompatibilnog sa zemljama Europskom unijom, a to da je naravno lakše, i mogućnost za lakšu razmjenu podataka ali ne samo podataka nego i iskustva i prakse vezane za profesionalne bolesti po pojedinim djelatnostima sa zemljama Europske unije. Ono što bih htjela posebno naglasiti da pravnom stečevinom Europske unije kako se utvrđuju samo minimalni zahtjevi koje svaka zemlja članica, odnosno kandidatkinja mora ispuniti, svaka zemlja sa svojom legislativom i praksom ima pravo povećati opseg prava, što je učinjeno i ovom prilikom. Naime, u predloženim izmjenama i dopunama Zakona zadržavaju se sva stečena prava, tj. i u izmijenjenoj listi, koja je i po obliku i strukturi usklađena sa listom Europske unije, i dalje su zadržane bolesti kojih nema u toj Europskoj listi, a koje su u Hrvatskoj do sada bile priznavane profesionalnim bolestima. Evo to je za vrlo kratki uvod, dakle ponavljam riječ je o propisima za usklađivanje sa Europskom listom profesionalnih bolesti, naravno čitavom području profesionalnih bolesti treba pristupiti na način da se izgradi konzistentan sustav imajući u vidu da su gubitak zbog ozljeda na radu i profesionalne bolesti sada već dosegli 4% bruto-domaćeg proizvoda, da ima preko 200 tisuća korisnika invalidskih mirovina, ja bih samo podsjetila da je ovaj Visoki dom već dao dio svojeg doprinosa u izgradnji i dogradnji sustava propisima iz područja zdravstvenog osiguranja i zdravstvene zaštite ne samo u normativnom smislu nego i tim normama odnosno zakonodavnim okvirom podržao je jačanje institucionalnog okvira u toj sferi, dakle preduvjeti su stvoreni da se izgradi i dogradi bolji konzistentniji sustav, a ovdje je riječ samo o određenoj normativnoj pretpostavci koja se tiče liste profesionalnih bolesti.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ. Kolega Pukleša izvolite u ime Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kada se radi o ovom Zakonu Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu razmotrio je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima i isplati mirovina na temelju individualizirane kapitalne štednje koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 13. rujna 2007. godine. Odbor je u smislu članka 67. Poslovnika Hrvatskog sabora u navedenom konačnom prijedlogu zakona raspravljao u svojstvu matičnog radnog tijela. Uvodno izlaganje podnijela je predstavnica predlagatelja. Odbor je raspolagao s prijedlogom amandmana Hrvatske gospodarske komore i to na članak 7., članak 9., i članak 22. Konačnog prijedloga zakona. U raspravi koja je uslijedila prihvaćeni su prijedlozi amandmana na članak 7. i 9. Konačnog prijedloga zakona tako da ih je Odbor jednoglasno odlučio podnijeti kao svoje amandmane dok je amandman na članak 22. Konačnog prijedloga zakona u dogovoru s predstavnicima predlagatelja Odbor odlučio prepustiti resornom ministarstvu u smislu sadržaja i nomotehničkog rješenja navedenog amandmana, jer je za navedeni amandman predstavnica predlagatelja napomenula da je potrebna konzultacija sa resornim ministrom. Nakon ovako provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima i isplati mirovina na temelju individualizirane kapitalne štednje uz sljedeće. Izvinjavam se. Možemo, ne smeta da kažemo amandmane koje smo. Amandman 1. u članku 26. neovisno dodaje se riječ "ovlaštenog", a amandman 2 u novom članku 28. stavak 2. podstavak 4. iza riječi "nakon prestanka članstva" dodaje se zarez, te riječi osim kod visine mirovine ovisi o … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala lijepa kolega Pukleša. S obzirom da je predsjednik odbora izložio stajalište odbora o točci 27. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama o mirovinskim osiguravajućim društvima, isplati mirovina na temelju individualne kapitalizirane štednje, a istodobno i izložio amandman, ja očekujem da će predstavnici predlagatelja zakona kada dođe vrijeme rasprave o toj točci dnevnog reda očitovati se i na taj amandman jer se radi o amandmanu odbora. Hvala vam lijepa. Mi nastavljamo s radom na ovoj točci dnevnog reda, dakle Konačnom prijedlogu Zakona izmjenama i dopunama Zakona o listi profesionalnih bolesti. Otvaram raspravu. Prvi na redu je Klub zastupnika SDP-a, poštovana kolegica Jagoda Martić. Izvolite kolegice.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo u ime kluba SDP-a nekoliko rečenica u vezi sa prijedlogom ovog Zakona koji je pred nama. Naime, kao zemlja kandidatkinja za prijem u Europsku uniju Republika Hrvatska je obavezna svoje propise uskladiti sa pravnom stečevinom Europske unije. Tako se i ovim Prijedlogom zakona koji je predmet današnje rasprave želi sada važeći Zakon o listi profesionalnih bolesti uskladiti sa odredbama preporuka Komisije Europske unije od 19. rujna 2003. o europskoj listi profesionalnih bolesti. Na taj način Republika Hrvatska kao zemlja kandidat ispunjava zahtjeve vezane za usklađivanje s pravnom stečevinom Europske unije i time doprinosi bržem otvaranju pregovora za poglavlje 19. socijalna politika i zapošljavanje. Zbog toga će klub SDP-a podržati donošenje ovog Zakona. U procesu usklađivanja zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije svaka zemlja ima mogućnost da u skladu sa vlastitom legislativom i praksom poveća opseg prava i dobro je da je ta mogućnost iskorištena prilikom izrade ovog Prijedloga zakona, pa su tako u ovom predloženom, predloženim izmjenama i dopunama zakona zadržana sva stečena prava i u izmijenjenoj listi zadržane su bolesti kojih nema na listi Europske unije, a koje su do sada u Hrvatskoj bile priznavane profesionalnim bolestima te u svakom slučaju pozitivno. Međutim, željela bih iskoristiti raspravu da u ime kluba SDP-a ukažem na jedan drugi problem. Zakonska regulativa kojom se uređuju pitanja iz područja profesionalnih bolesti i ozljeda na radu prodijeljena je u nekoliko zakona. Pa tako u Zakonu o mirovinskom osiguranju u članku 38. dana je definicija profesionalnih bolesti u stavku 1., a stavak 2. istog članka utvrđuje da će lista profesionalnih bolesti i poslova na kojima se te bolesti javljaju i uvjete pod kojima se smatraju profesionalnim bolestima biti predmet zasebnog zakona. Nadalje, Zakonom o zaštiti na radu utvrđeno je da se zaštita na radu provodi sa svrhom sprječavanja ozljeda na radu profesionalnih i drugih bolesti u svezi s radom, kao i zbog zaštite radnog okoliša. Tu je i Zakon o zdravstvenoj zaštiti koji propisuje mjere zdravstvene zaštite u vezi s radom i radnim okolišem. Takva rascjepkanost zakonskih odredbi otežava snalaženje ne samo onih koji traže svoja prava, znači osobe kojima je iz određenih razloga narušeno zdravlje kao posljedica izloženosti određenim nepovoljnim radnim uvjetima ili koji su se ozlijedili na svom radnom mjestu, već često puta otežava i onima koji te zakonske odredbe moraju provoditi u praksi. Osim toga, kao što i sam predlagatelj konstatira niti jedan pozitivni propis ne utvrđuje obavezu zdravstvene ustanove da dostavi podatke o dijagnosticiranim profesionalnim bolestima, niti poslodavcu koji je odgovoran za nastanak profesionalne bolesti, a niti Hrvatskom zavodu za medicinu rada, a također nisu predviđene nikakve sankcije ukoliko isto ne učine. Zbog toga je broj prijavljenih slučaja profesionalnih bolesti u Hrvatskoj znatno manji od stvarnog broja, a također i bitno niži od prosjeka zemalja Europske unije. Zbog toga klub SDP-a smatra da je krajnje vrijeme da se pristupi izradi cjelovitog Zakona o profesionalnim bolestima i ozljedama na radu koji bi na jednom mjestu regulirao sva pitanja iz ove oblasti, a lista profesionalnih bolesti bila bi sastavni dio tog zakona. Na taj način bi se jedinstvenom zakonskom regulativom, odnosno jedinstvenim zakonom regulirala sva pitanja vezana uz profesionalne bolesti i ozljede na radu. Mišljenja smo da bi se na taj način stvorili preduvjeti za uspostavu konzistentnog sustava koje je nužno uspostaviti kako bi se u znatnoj mjeri poboljšale evidencija, praćenje, a samim tim i prevencija nastanka profesionalnih bolesti, jer nije bezznačajna brojka od 237 tisuća 376 korisnika invalidskih mirovina, kao što nije zanemariv ni podatak da gubici zbog ozljeda na radu i profesionalnih bolesti iznose 4% bruto domaćeg proizvoda. I da zaključim, klub SDP-a će ovaj Prijedlog Zakona o listi profesionalnih bolesti podržati, jer smatramo da njegovo donošenje bitno kako bi se u pristupnim pregovorima ubrzalo otvaranje poglavlja 19, ali isto tako predlažemo da se što prije pristupi izradi posebnog Zakona o profesionalnim bolestima i ozljedama na radu koji bi sustavno objedinio sva ona pitanja koja se odnose na ovu problematiku. Hvala lijepo.
Hvala lijepa kolegice Martić. U ime kluba HDZ-a, poštovani kolega Andrija Hebrang. Izvolite kolega.
Hvala lijepa štovani gospodine potpredsjedniče, štovani predstavnici ministarstva. Pred nama je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o listi profesionalnih bolest, s Konačnim prijedlogom zakona koji predstavlja jednu kariku u lancu uređenja čitave problematike profesionalnih bolesti i ozljeda na radu. U ovom Zakonu se reguliraju dvije stvari. Jedno je što se donosi nova lista profesionalnih bolesti usklađena sa smjernica Europske unije i drugo što smatram jednako važnim, ako još ne važnijim to je način uvođenja i vođenja registra profesionalnih bolesti. Problem bolesti na radu spada u tzv. područje specifične zdravstvene zaštite i u Hrvatskoj je regulirano već godinama sa raznoraznim zakonima i različitim podzakonskim aktima i ovo je još jedno takvo usklađenje čitavog sustava koje je dobro vođeno, ali još ima i velikih nedostataka. Po smjernicama Europske unije poslodavac je odgovoran za profesionalne bolesti, za sigurnost na radu i za radni okoliš. Kod nas u Hrvatskoj poslodavac još nije preuzeo u odgovarajućoj mjeri tu obvezu i zbog toga postoje određeni nedostaci. Mi danas imamo prijavljivanje, obavezno prijavljivanje profesionalnih bolesti koje smo uveli 1990. godine. Nakon toga smo uveli i Hrvatski zavod za medicinu rada koji nije u potpunosti izvršio sve ono što se od njega očekivalo. On je trebao voditi jednu stručnu, organizacijsku i predlagačko-zakonodavsku funkciju. Međutim, nije ju do kraja ispunio. Ali on je tu i on odgovara većem dijelu svojih zakonskih obveza. Imamo i Zakon o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu koje je donijela Vlada ove godine i na temelju kojeg je ustanovljen i Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja na radu. Dakle, imamo čitav niz institucija koje funkcioniraju. Međutim, kad gledamo evidenciju profesionalnih bolesti, onda vidimo čitav niz nedostataka. Najprije su to nedostaci u području evidencije ozljeda na radu. Mi po ozljedama na radu imamo sve bolje i bolje pokazatelje. Međutim kao što je rekla gospođa državna tajnica, imamo preko 200 tisuća invalida od kojih najvećim djelom su invaliditet stekli na svom radu. Istina je da velik broj tih invalida će vas preteći trčeći na Sljeme kraće od 60 minuta, ali oni su invalidi već više godina i više desetljeća. Dakle, nedostaje pravilna procjena posljedica ozljeda na radu i uopće bolesti koje su na radu stečene. Imamo stopu ozljeda na radu koja stagnira '80.-tih godina. Izrazito se poboljšava od '85. godine na ovamo, pa smo došli sa četiri tisuće ozljeđenika na 100 tisuća zaposlenika na tisuću 500. Da li je to posljedica bolje brige na radnom mjestu o sigurnosti uposlenika? Sigurno ne. To je posljedica zakonodavnih restrikcija u ostvarenju različitih prava. Što se tiče profesionalnih bolesti evidencije također pokazuju još jednu veliku nepravilnost. Kolegica je o njima govorila. Recimo 1990. godine imamo deset profesionalnih bolesti na 100 tisuća zaposlenih. A pet godina kasnije 25. Dakle, dva i pol puta više. Nije to posljedica slabije brige u tom razdoblju nego posljedica slabije discipline ili bolje discipline u prijavljivanju tih bolesti. I upravo je nevjerojatno da ako te bolesti sudjeluju sa četiri posto u bruto nacionalnom dohotku što jest istina, da smo imali prije dvije godine, imam zadnji podatak samo 103 registrirane profesionalne bolesti u 365 dana što je apsolutno ispod razine koja se očekuje. Dakle, ima još tu puno toga što treba urediti. I zato mislim da je ova izmjena zakona dobro došla. Ona radi dvije stvari. Najprije zavodi red i europske standarde u listi profesionalnih bolesti koja je dosada bila podijeljena na dva dijela. Jedan popis profesionalnih bolesti, a drugi popis poslova na kojima se profesionalne bolesti pojavljuju. To je definitivno bio jedan popis ovako vrlo epski i deskriptivan, a današnji popis koji je ovdje pred nama je vrlo egzaktan, vrlo jednostavan i on je sveo popise profesionalnih bolesti u odnosu na njihove uzročnike na četiri grupe. Prva grupa su kemijske tvari poredane po logici primjene kemikalija u radnom okolišu. Drugo su bolesti uzrokovane fizikalnim štetnim faktorima. Treće biološkim učincima. I dobro je da je zakonodavac dodao i četvrtu skupinu. To su one bolesti koje nisu obuhvaćene u prve tri skupine, a koje predstavljaju i u nekim dijelovima i u Hrvatskoj određenu specifičnost. I napokon u stavku 3. istoga članka 2. se uvodi obveza ministrima nadležnim za zdravstvo i rad na način da ministar nadležan za zdravstvo uz suglasnost ministra nadležnog za rad propisuje način vođenja Registra profesionalnih bolesti. To je posebno važno i to je najkvalitetniji iskorak ovog prijedloga, jer ako se ustanovi jedan registar koji će pratiti bolesnika, ali i poslodavca dakle, omogućiti će nadzor i nad obvezom poslodavca da poboljšava radni okoliš, onda ćemo imati zaista koristi od ove izmjene zakona. Zbog toga u ime kluba podržavamo ove izmjene. Hvala.
Hvala vama kolega Hebrang. Na redu je poštovani kolega Bačić. Izvolite kolega!
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade. Ja također podržavam ovaj prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o listi profesionalnih bolesti, jer ide u onom smjeru da se u tom području uvede više reda. Dakle, nije samo usklađivanje sa stečevinama Europske unije odnosno usklađivanje sa listom koja je važeća Europi, nego zbog toga da se u ovaj problem ozljeda na radu i profesionalnih bolesti na neki način uvede još veća disciplina jer i dosad u raspravi je evidentirano da je veliki nesrazmjer između broja prijavljenih slučajeva profesionalnih bolesti koje se kreću od svega nekoliko tisuća. A kad gledamo broj invalida rada onda je to i 200 puta više. Dakle, preko 200, 300 tisuća imamo invalida rada. Dakle, očito da svi dosadašnji zakoni nisu na pravi način regulirali obvezu prijave, a isto tako nisu bile ni nekakve jače sankcije koje bi one koji su to dužni, tu mislim prvenstveno kao predstavnik zdravstvenih ustanova da ne prijavljuju profesionalne bolesti. Prema tome, mi smo od '90.-tih godina stvaranjem države se s tim problemom suočili i naš zakon '93. godine o zdravstvenoj zaštiti je upravo oformio u smislu da se taj problem posebno regulira i Hrvatski zavod za medicinu rada, jel' koji je izdao Registar profesionalnih bolesti. Međutim, i sam profesor Hebrang je rekao da on uz sve dobre volje nije radio sve ono što se očekivalo da radi. Dakle, uglavnom se bavio ovim preventivnim sistematskim pregledima, a ne i ovim drugim svojim djelatnostima koje bi bile vezane na poboljšanju regulative zakonske da se ovo ne događa, taj mali broj prijava. Prema tome, ja smatram isto da je ovo jedan dobar prijedlog jer se konačno uvodi red u listu profesionalnih bolesti. Dakle, one su sistematizirane u četiri grupe. A smatram isto tako da bi bilo dobro da se nakon sad ovih nekoliko parcijalnih zakona koji reguliraju isti problem, da se razmišlja o tom da se stvarno što je rekla kolegica Martić napravi jedan jedinstveni zakon koji bi sve ovo okupio i bilo bi sve puno lakše u njem se snaći. U svakom slučaju podržavam ovaj prijedlog. Hvala.
Hvala lijepa kolega Bačić. Poštovana kolegica Ruža Lelić ima riječ. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Pa evo svakako ovaj Zakon o dopuni Zakona o listi profesionalnih bolesti ustvari nam donosi usklađivanje sa europskom isto profesionalnih bolesti kako bi se podaci mogli, naši podaci lakše pratiti i uspoređivati sa drugim zemljama i sa naglaskom na … [[Govornik se ne razumije.]] koji uzrokuju profesionalne bolesti kako bi znači mogli se uspoređivati da li je to kod nas učestalost veća ili nije. Ako samu listu pogledamo vidimo onda da je zaista preglednija i jednostavnija za praćenje. No, dozvolite mi da i ja kažem nekoliko riječi i šire nego što je samo ovaj zakon koji ovdje sada raspravljamo. I prema hrvatskim ali i europskim zakonima poslodavac je odgovoran za sigurnost radnog mjesta i kao što je i kolega Hebrang rekao mnogi poslodavci istina to i jesu, ali još uvijek je kod nas to i nedovoljno zastupljeno. Posebno su odgovorni sigurno na onim radnim mjesecima gdje su povećani rizici, rizici od ozljeda na radu i od profesionalnih bolesti. Tendencija iz Zakona o zaštiti na radu ide upravo na tome da smanji znači i ozljede na radu i profesionalne bolesti ali i sve češće izražen problem ozljeda i bolesti vezanih uz rad. Kada govorimo o profesionalnim bolestima onda vidimo da se one kod nas znači obavezno registriraju od 1990. godine. I evo, ako samo pogledamo podatak da do 2005. godine da je svega registrirano 2 tisuće 227 bolesti i što je u pojedinim godinama to je svega bilo 81 a najviše 2003. 122. Znači, sigurno da imamo više profesionalnih bolesti ali one nisu prepoznate i nisu prijavljene i nisu dijagnosticirane. Jedan od razloga sigurno zbog čega je to tako bilo je i jednim djelom možemo reći i do liječnika. Jednim djelom je to bilo i do poslodavca ali jednim djelom svakako i najvećim djelom bih rekla i zbog nemogućnosti dijagnosticiranja. Mi smo do sada imali situaciju dok nismo usvojili novi Zakon o zaštiti zdravlja na radu da u tijeku dijagnostike ustvari radnik je sam morao platiti svoju dijagnostiku ali često je to bila skupa dijagnostika i nisu bili u mogućnosti da to rade. A i kasnije kada su to i ustanovila se profesionalna bolest onda su često imali problema zbog toga kako plasirati svoju preostalu radnu sposobnost. Svakako da je novi Zakon o zaštiti zdravlja na radu, svakako da će u mnogim stvarima popraviti situaciju, pa kad je u pitanju profesionalna bolest tamo je jasno navedeno i postupak prijavljivanja i postupak priznavanja. Vidimo da su profesionalne bolesti i nesreće na radu, da svakako su bitne i za ekonomski napredak i razvoj zemlje. I evo kao što imamo ovdje podatak da imamo invalidnih osoba 429 tisuća 421, od toga su invalidi rada 109 tisuća 104. Moramo reći da je mnogo od ovih slučajeva nastalo i zbog promjene u našem mirovinskom osiguranju kada smo imali situaciju ukoliko netko nije sposoban samo za svoje radno mjesto odmah je proglašavan invalidom i zbog toga sada i ovaj postupak i ovaj podatak je o tim brojkama dosta visok što svakako ovom izmjenom zakona to se znatno usporilo. Kada se ovdje spominjalo često i Hrvatski zavod za medicinu rada ja bih zaista htjela ovdje reći da one sve obveze koje nije uspio riješiti a puno je toga napravio i puno je toga pridonio i u razvoju specifične zdravstvene zaštite ali doista taj zavod treba ojačati kako sa opremom tako i sa kadrom jer tamo par ljudi vodi, ustvari nosi cijelu tu svoju djelatnost i oni to jednostavno nisu u mogućnosti raditi onako bi znali i mogli i kako bi htjeli, tako da je to zaista jedan od prioriteta da se naš Hrvatski zavod za medicinu rada koji treba biti naša stožerna ustanova koja će nama pomagati svima na terenu u koordinaciji, planiranju, praćenju, da još može uspješnije raditi na tom području. Kažem, i sada su napravili mnogo. Sigurno da je i Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu tome svemu će pridonijeti, mnoge akte čujem od kolegica da su i kolege da su već napravili, znači evo u tome dalje trebamo nastaviti i onda će sigurno odgovornost poslodavaca dolaziti još više do izražaja jer recimo ja sam dugo godina radila u samoj ordinaciji, znam da neke strukture recimo kad je u pitanju šumarstvo, oni redovito dolaze kad su u pitanju neke druge djelatnosti ali ima mnogo djelatnosti pogotovo kod malih i srednjih poduzetnika koji još uvijek ne shvaćaju važnost ulaganja u zdravlje svojih zaposlenika a što je vrlo bitno. I recimo sada bih rekla isto tako da poljoprivreda, mi smo prije imali poljoprivrednici gdje smo imali kombinate gdje su radnici redovito dolazili na sistematske preglede. Sada više u tom sektoru uopće se zaposlenici ili oni koji to rade pa bilo da rade obiteljska gospodarstva ne prate se a mislim da tu itekako ima štetnosti na radu i onih koji mogu izazvati profesionalne bolesti. Prema tome, ovo je sada zakon koji danas donosimo. To je jedno usklađivanje sa Europskom unijom, sigurno da će pridodati, pripomoći da se bolje pratimo, da se sve to evidentira, da se uspoređujemo sa svijetom, da je to i preglednije na kraju krajeva i bolje uređeno ali potrebno je ove druge sve mehanizme i dalje razvijati. Puno se na tom području napravilo ali treba nastaviti u tom smjeru. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Završna riječ predstavnika predlagatelja? Ne. Zaključujem raspravu. O ovom tekstu zakona ćemo glasati kad se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o listi profesionalnih bolesti. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 100 glasova za, prihvaćen predloženi zakon.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda. 24. Konačni prijedlog Zakona o javnoj nabavi, drugo čitanje, P.Z.E. br. 694 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti zakon? Da. Riječ ima ministar financija gospodin Ivan Šuker. Izvolite, gospodine ministre.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Evo, pred nama se nalazi novi Prijedlog zakona o javnoj nabavi. Samo da vam kažem koliko je prošle godine evidentirano javnih nabava onda ćete vidjeti koliko je taj zakon izuzetno značajan i koliko je bitno urediti to područje. Prošle godine je kroz dakle evidentiranih javnih nabava bilo 29,5 milijardi kuna ili 11,8% bruto domaćeg proizvoda. A koji su ciljevi, što želimo postići sa ovim zakonom? Dakle, osnovni cilj prijedloga ovog Zakona o javnoj nabavi je uspostava potpuno djelotvornog, učinkovitog, transparentnog i koherentnog sustava javne nabave kroz unapređenje upravljanja javnim financijama, uspostavu optimalnog odnosa između uloženih javnih sredstava i dobivene vrijednosti. Ja moram reći da ove prve dvije stvari što se tiče upravljanja javnim financijama i uspostave optimalnog odnosa su sa izmjenama zakona, sa drugačijom organizacijom, uspostavom državne riznice praktički se već stekli tehnički uvjeti da se ovaj zakon može u potpunosti implementirati. Poticanje slobodnog tržišnog natjecanja, smanjenje administrativnog opterećenja, sprječavanje korupcije i kriminala, očuvanje okoliša, promicanje izvrsnosti i učinkovite pravne zaštite. Ono što novi zakon donosi jesu novi instituti javne nabave kao što su natjecateljski dijalog, dinamički sustav nabave, okvirni sporazum, elektroničku dražbu i njihov tijek. Novi elektronički sustav javnih nabava u elektroničkom oglasniku javnih nabava, javno objavljivanje u elektroničkom glasniku javne nabave svih postupaka nabave većih vrijednosti od 70 000 kuna, jedinstven rječnik javne nabave, mogućnost elektroničkog odvijanja postupka javne nabave, pojednostavnjenja administrativnih uvjeta, javno otvaranje ponuda s mogućnosti i nazočnosti svake osobe bez obzira je li sudionik postupka nabave ili nije, mogućnost svakog ponuditelja da na uvid vidi ponudu drugog ponuditelja osim onih dijelova ponude koji su označeni kao tajna. Naručitelji ne moraju provoditi niti jedan postupak nabave propisan Konačnim prijedlogom zakona za vrijednost manju od 70 000 kuna, učinkovitiji postupak pravne zaštite kroz mogućnost kontrole postupka javne nabave i ulaganja žalbe u svim fazama postupka. Kvalitativno nove ovlasti Ureda za javnu nabavu u svrhu zaštite javnog interesa i primjena istih postupaka javne nabave za vrijednosti iznad 300 000 kuna roba i usluga i 500 kuna za radove. Ono što smatramo da ćemo postići izmjenom ovog zakona i koji će učinci biti prije svega poticajno djelovanje na tržišno natjecanje, smanjenje administrativnog opterećenja ponuditelja, sprječavanje odnosno smanjenje mogućnosti za korupciju i kriminal, ušteda vremena i novca korištenja sustava elektronskih naprava, obrazovanje i usavršenje, očuvanje i zaštita okoliša i ono mislim što je najbitnije gospodarski odnos prema novcima poreznih obveznika jer sa ovakvom izmjenom Zakona o javnoj nabavi nekakve nečasne radnje će biti praktički dovedene na minimum ili se njihovo događanje praktički svesti na nulu. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepo gospodine ministre. Ispravak netočnog navoda kolegica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Evo samo jedan mali ispravak netočnog navoda. Dakle, ovo što je rekao završno gospodin ministar predstavljajući ovaj prijedlog zakona, dakle ustvrdio je da će evo sa ovakvim prijedlogom se uspostaviti u potpunosti gospodarski odnos prema novcima građana. To nije točno, odnosno nije u potpunosti točno zato ispravljam taj netočan navod. Naime, dok god samo formalno se prikazuje najpovoljnija ponuda zato što je najjeftinija ponuda, a ta najjeftinija ponuda je u biti najskuplja u redovnom, na redovnom tržištu nabave novca i odnosno sredstava ili nekih roba. Nećemo moći postići pravu kontrolu javne nabave. Dakle, ovdje se ponovo govori samo o formalizaciji, ali dok god mi ne uzmemo u srž zašto i kako to najpovoljnija ponuda predstavlja nešto što je najskuplje nego što mi možemo dobiti u javnoj ponudi. U tome jeste problem i to bi onda bila prava zaštita i gospodarenje sredstvima građana, tj. proračunskim sredstvima, a jednako tako otklonilo bi svaku sumnju u korupciju.
Hvala lijepa kolegice, ali niste ispravili netočni navod nego ste izložili svoje mišljenje o tome što se smatra najpovoljnijom [[Upadica Antičević Marinović: To je uobičajeno ovdje!]] To nije uobičajeno kad ja predsjedavam, kad ja predsjedavam i zbog toga vam uskraćujem pozornost na tu činjenicu da ne zlorabite više Poslovnik. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Josip Leko. Nema ga. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, gospodine ministre, suradnici, kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržava donošenje ovoga zakona uz navedeno već što je ministar naveo kao tehničke razloge donošenja želim iznijeti još nekoliko razloga koje Klub HDZ-a smatra potrebnim iznijeti da bi javno podržao donošenje ovog zakona. Kod prve rasprave postavljala su se pitanja i dvojbe zašto donošenje ovog zakona sada na kraju mandata i zašto donošenje ovog zakona u odnosu na odredbe starog zakona. Pa na to odgovaramo prvim temeljnim stavom da stari zakon nije, mada je imao dosta dobrih namjera nije dostatno regulirao problem nabave u hrvatskom društvu. K tome su se kroz praksu javile mnoge devijacije u primjeni tog zakona, pa sjećamo se bezbroj slučajeva da danas ne bismo polemizirali niti stranački na bilo koji način već oni spretni igrači koji su znali oni su znali elegantno izigravati taj zakon. Upravo i uočavajući probleme koji su se javili pri primjeni tog starog zakona smatrali smo da je potrebno ići sada u donošenje tog zakona, a ne prolongirati to razdoblje vjerojatno za iduću godinu ili neko drugo razdoblje. Upravo iz te primjene, iz tog razloga i netransparentnosti nekih odredbi starog zakona pristupilo se izradi donošenja ovog zakona. U prvom prijedlogu naravno da je bilo i određenih propusta i sada ovim drugim čitanjem se pokušalo otkloniti većinu tih primjedbi i propusta u tom prethodnom zakonu i zato smatramo da danas ovaj zakon nudi kvalitetna rješenja nego prvo čitanje koje smo imali. Drugo. Bile su i korištene su neke odredbe i primjedbe Europske unije i eventualno nekih drugih rasprava koje su bile ovdje i većina tih primjedbi je također ugrađena u novo rješenje. Prema tome, to je još jedan razlog da se pristupi donošenju ovog zakona sada u zadnjem trenutku. Idući razlog zašto se eventualno u prvom čitanju ili danas može postaviti pitanje a zašto sada donošeni list, zašto nije na dostatan način regulirane određene odredbe, naročito one koja se predviđa regulirati podzakonskim aktima. Pa naravno da će se to u idućem razdoblju nakon donošenja ovog zakona ugraditi u podzakonske akte koji će onda zajedno sa ovim zakonom činiti cjelinu u primjeni i ovaj zakon nije u mogućnosti regulirati sve slučajeve. Stoga se predviđa donošenje podzakonskih akata, a da ne ulazimo sada u odredbe pojedinih članaka koji to reguliraju. Zatim, postavile su se određene dvojbe oko koncesije na radove. To jednostavno nije moguće ugraditi u ovaj zakon s obzirom na obim i pojave koje će se u praksi dogoditi. Stoga i to područje se planira urediti novim zakonom koji će onda na transparentniji, detaljniji način urediti i ovo pitanje koncesija na javne radove. I moguće je dvojbe oko ugovaranja malih radova, tzv., pod navodnicima, "malih radova". Također se na ovaj način, na neki način usklađuju ako na ništa radi utjecaja cijena pa jednim dijelom i inflacije na ovaj način također se usklađuju i povećavaju, što smatramo da u ovom trenutku, s obzirom da je nužno izraziti u nominalnom iznosu te radove, da je ovaj način, na neki način izvršeno usklađenje u ovom trenutku za one radove za koje smatramo da se u praksi možemo, mogu pojaviti. Još jedan detalj koji sam previdio u uvodu kazati, a vidjeli smo, naročito kod potrošnje državnih sredstava iz proračuna da u postojećem zakonu nisu bili dostatno regulirani. Pitanje izbora izvođača ili dobavljača, kako hoćemo, za javne nabavke. Sjećamo se vrlo finih instrumenata na koje su izigravane te odredbe pa idealno niste mogli izabrati izvođača za 6 mjeseci. Pa ako se to eventualno kroz žalbeni postupak ponovi, kako je to sada regulirano onda se događalo, a to su one primjedbe na izvršenje proračuna na kraju godine kad bude događalo da niste mogli provesti postupak izbora izvođača ili dobavljača u javnoj nabavi i da ste zapravo izgubili fiskalnu godinu. Jer mogućnost realizacije nekih velikih ili značajnijih projekata u pojedinim segmentima. Evo upravo sada se pokušava odgovoriti na ta pitanja i na taj način, na neki način transparentnije i kvalitetnije urediti to područje. I upravo zato smatramo da ovaj zakon nudi i nova rješenja. A sadašnjim zakonom nije bilo reguliranje, regulirano uopće pitanje elektronske dražbe što sada na vrlo kvalitetan i bolji način rješava i to pitanje. I zapravo ne dopušta vrijeme odgađanja na neko drugo razdoblje. Evo iz tog razloga predlažemo i podržavamo donošenje ovoga zakona jer će i šire i kvalitetnije i transparentnije od sadašnjih zakona, pa i prvog čitanja ovoga Zakona odgovoriti na ta pitanja. Hvala lijepa.
Hvala vama. Želi li predstavnik predlagatelja dati riječ? Da. Riječ. Završna riječ, gospodin ministar financija, gospodin Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici, nakon ove žustre rasprave u ovom zakonu ja bih samo htio odgovoriti na dvije nedoumice ili pitanje što je gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović rekla, dakle da ne ostane nerazjašnjeno. Kriteriji za odabir najpovoljnije ponude su u dva slučaja potpuno ravnopravni. Ako se u natječaju raspiše da je najpovoljniji kriterij cijena onda je to jedino mjerilo. Međutim ako se isto tako u natječaju raspiše da imaju nekakvi dodatni kriterij osim cijene, onda kad se sve to skupa izboduje onda je to najpovoljnija ponuda na natječaju i to treba jasno reći. Druga stvar zašto koncesije nisu obuhvaćene Zakonom o javnoj nabavi? Iz jednostavnog razloga što u ovom trenutku u Hrvatskoj ima preko 6 tisuća koncesijskih ugovora. Mnoga prava, djelatnosti su regulirani koncesijama i ne bi bilo dobro da se one reguliraju usko samo Zakonom o javnoj nabavi. Treba se s obzirom da se radi o nizu vrlo bitnih, pa možemo reći i strateških grana, onda je to posebno potrebno regulirati posebnim zakonom. No ono što mene kao ministra financija posebno veseli što smo konačno nakon 3 godine mukotrpnog rada uspjeli uspostaviti registar koncesija i danas je svaka koncesija na web stranici Ministarstva financija javno dostupna svakom građaninu tako da svaki građanin može vidjeti pod kojim uvjetima i kako je netko dobio koncesiju za određenu djelatnost. Kažem, 3 godine mukotrpnog rada. I možda je ovaj zakon bio isto razlog zašto je Republika Hrvatska dobila puno bolje ocjene što se tiče stanja korupcije nego što je to bilo prošle godine. Hvala vam lijepa.
Hvala vama gospodine ministre. Zaključujem raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Glasat ćemo kad se za to steknu uvjeti. Kolegice i kolege, sad ćemo odrediti pauzu za objed do 15 sati. U 15 sati počinjemo sa Konačnim prijedlogom Zakona o zaštiti okoliša. Hvala lijepa. Određujem stanku.
Konačni prijedlog Zakona o javnoj nabavi. Amandmane su podnijeli. Vlada, treba glasovati, poslije roka. Tko je za to da glasujemo poslije roka o amandmanima koje je Vlada podnijela? Protiv? Suzdržan? Nema puno amandmana, kratki su. Kolega Kramarić, samo trenutak. … [[Upadica se ne čuje.]] Sa 91 za i 3 suzdržana ćemo glasovati, poslije roka. Amandman jedan.
U članku 3. stavku 1. točki 4. riječi: "od jedne" zamjenjuju se riječju: "jedna". Nomotehnički se dakle uređuje izričaj.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za taj amandman? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 92 amandman jedan usvojen. Amandman drugi.
U članku 36. stavku 5. riječi: "obavijesti o nabavi" brišu se. Obrazloženje, dakle u članku 13. stavku 4. navodi se da javni naručitelj smije primijeniti pregovarački postupak s prethodnom objavom ili bez prethodne objave. Dakle, članak 36. se usklađuje s tim člankom.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman drugi. Tko je za? Protiv? Suzdržan? 88 za, 4 protiv. Usvojen amandman drugi. Amandman treći.
U članku 95. stavku 2. riječi: "točka 3. ovog zakona" mijenjaju se i glase: "točka 4. ovog zakona". Naime, zbog složene strukture članka 94. došlo je do pogrešnog upućivanja na njegovu točku 3. a zapravo je trebalo biti upućivanje na točku 4.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje amandman tri. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno sa 90 usvojen amandman treći. Amandman četvrti.
U članku 172., stavku 1. točki 3. riječi : «članak 13., stavak 3.» mijenjaju se i glase: «članak 13., stavak 4.» Opet dakle kako je u spornoj odredbi došlo do pogrešnog upućivanja odredbe članka 13., stavka 3. ovim amandmanom se ta pogreška ispravlja.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za taj amandman? Hvala. Protiv? Suzdržan? 90 za. 2 protiv. Amandman usvojen. 5. amandman?
U članku 175. stavak 2. mijenja se i glasi: «Postupak javne nabave za robe, radove i usluge za koje su sklopljeni ugovori na neodređeno vrijeme naručitelji su obvezni provesti u toku 12 mjeseci od stupanja na snagu ovog Zakona. Obrazloženje je dakle da se nomotehnički uređuje izričaj.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za 5. amandman? Molim tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? 88 za. 2 protiv. 2 suzdržana. S tim i 5. amandman usvojen. Amandmani Odbora za zakonodavstvo?
Vlada prihvaća sve amandmane.
Postaju sastavni dio Zakona. I amandmani Odbora za europske integracije?
Vlada prihvaća sve amandmane.
Postaju sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o javnoj nabavi. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Sa 85 za i 6 suzdržanih donesen Zakon, Zakon o javnoj nabavi. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sjednicu. - Konačni prijedlog zakona o zaštiti okoliša, drugo čitanje, P.Z.E. br. 680 Predlagatelj Vlada. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, prostorno uređenje i zaštitu okoliša, lokalnu i područnu samoupravu, Europske integracije. Državni tajnik Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva Nikola Ružinski, će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Pred vama je konačni prijedlog zakona o zaštiti okoliša koji je bio donesen 25. prihvaćen, prijedlog je prihvaćen 25. svibnja 2007. godine. Odbor za europske integracije, odbor za lokalnu i područnu regionalnu samoupravu su prihvatili taj prijedlog zakona, međutim, Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša su obvezali podnositelja da sve primjedbe, prijedloge i mišljenja iznesene u raspravi uzmu u obzir. U pripremi Konačnog prijedloga mi smo prihvatili sve prijedloge i primjedbe pogotovo koje se odnose na nomotehnički dio, a većina drugih prijedloga i primjedba iznesenih u raspravi u ovom Hrvatskom saboru su prihvaćeni i uneseni u ovaj Prijedlog zakona. Htio bih ujedno napomenuti da smo dobili i dosta veliki broj primjedbi od nevladinih udruga koje se bave zaštitom okoliša i te primjedbe smo uzeli u obzir kod razmatranja i veliki dio tih primjedbi su ugrađeni u ovaj Zakon. Jedan od važnijih dijelova ovog Zakona su brojne konvencije, odredbe međunarodnih ugovora i svih onih protokola u području zaštite okoliša koje su u međuvremenu od starog Zakona prije 13 godina do sada doneseni kao što je Konvencija o procjeni utjecaja prekograničnih, procjeni o učincima industrijskih akcidenata, pristupu informacijama, ovaj Hrvatski sabor je ratificirao … Konvenciju, izuzetno značajna je Okvirna konvencija UN-a o promjeni klime, protokol o strateškoj procjeni itd., to su sve novine koje su kod nas Zakonu prvi puta. Osnovna pitanja koja su ovdje donesena su među najvažnijima možda to su načela zaštite okoliša i održivog razvitka. Dakle, po prvi puta se u ovom našem zakonodavstvu se pojavljuje problematika održivog razvitka, razvitka koji mora biti temeljen na zaštiti okoliša ali isto tako osnova za mogući razvitak i zaštita okoliša od štetnih utjecaja. Zakonom su posebno obrađeni svi subjekti zaštite okoliša, instrumenti provedbe, informacijski sustav, monitoring, odgovornost za štetu, isto tako sadrže prekršaje i kaznene prijave. Posljedice koje će biti od donošenja ovog Zakona su jedan od značajnih koraka približavanja zakonodavstva, pravnoj stečevini i upravljanje okolišu na načelima održivog razvitka. Dakle, novine su strateška promjena i jedna od možda najznačajnijih novina to su objedinjeni uvjeti zaštite okoliša koji ulaze u zajednicu sa drugim zakonima, dakle veza sa Zakonom o prostornom uređenju i graditeljstvu gdje se govori o izdavanju uporabne dozvole. Uz tu uporabnu dozvolu se u skladu sa ovim zakonom izdaju i objedinjeni uvjeti zaštite okoliša što počinje predstavljati jedan od značajnih instrumenta zaštite okoliša od onečišćenja od velikih industrijskih energetskih objekata, dakle po prvi puta se uvodi u naše zakonodavstvo, stalno praćenje ponašanja velikih subjekata prema zaštiti okoliša uz uporabnu dozvolu se dodjeljuje i objedinjeni uvjeti zaštite okoliša koji govore ne samo o kvaliteti objekti nego i o tehnologiji i ponašanju prilikom proizvodnje energije ili neke druge proizvodnje, tako da ti objedinjeni uvjeti zaštite okoliša predstavljaju promjenjivi dio uporabni dozvole, onaj dio koji može ako se ne poštuje dovesti do toga da subjekt dakle veliki proizvodni subjekt ili energetski može ostati bez uporabne dozvole u ovom dijelu što znači da nisu potrebne kazne koje dosta oni olako plaćaju koji se ne brinu o okolišu nego ostaju bez mogućnosti dalje rada privremeno ili trajno. To je izuzetno jaki jedan instrument s kojim se mora pažljivo raditi, pažljivo na taj način da ne bi došlo do toga da ti subjekti dođu u nekakvu poziciju da moraju biti više opterećeni nego što treba, ali s druge strane moraju paziti što rade i kako se odnose prema okolišu. Imamo, kao što sam rekao, jedan jači monitoring, tako da ovaj Zakon bi trebao dovesti do toga da imamo sigurniji sustav koji štiti i okoliš uključujući i prirodu vode, tla, zdravlje čovjeka što predstavlja osnovicu za dalji razvoj zakonodavstva u području zaštite okoliša. Hvala.
Hvala. Odbori? Za prostorno uređenje i zaštitu okoliša, poštovani zastupnik Marko Širac, predsjednik Odbora.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolege i kolegice, gospodine državni tajniče. Odbor za uređenje i zaštitu okoliša na temelju svoje nadležnosti iz članka 83. Poslovnika hrvatskog sabora raspravio je Konačni prijedlog zakona kao matično radno tijelo. Odbor je raspolagao pisanim primjedbama na Konačni prijedlog zakona od Zelene akcije, mreže udruga za zaštitu okoliša, Zeleni forum, te Zelene mreže Karlovačke županije. Nakon provedene rasprave Odbor je većinom glasova 8 za i 1 protiv podržao Prijedlog ovog zakona i predlaže Hrvatskom saboru donošenje.
Hvala. Odbor za lokalnu i područnu samoupravu? Za Europske integracije? NE. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Sabora, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje ovog Zakona. Zakon o zaštiti okoliša donesen je 1994. godine te su njime postavljeni temelji moderne zaštite okoliša u Republici Hrvatskoj. Nakon višegodišnje primjene Zakona o zaštiti okoliša i njegovih provedbenih propisa uočili su se određene nepreciznosti i nejasnoće nekih zakonskih rješenja koja valja ispraviti. Također utvrđena je potreba dopune postojećih uvođenja novih zakonskih rješenja imajući u vidu da je Republika Hrvatska kandidat za članstvo u Europskoj uniji i da ima obavezu usklađivanja sa pravnom stečevinom Europske unije. Pritom uzimajući u obzir činjenicu da su na razini Europske unije doneseni novi pravni instrumenti, odnosno postojeće direktive su novelirane. Republika Hrvatska usvojila je značajne međunarodne ugovore na području zaštite okoliša koji zahtijevaju određene izmjene Zakona o zaštiti okoliša. Riječ je ponajprije o implementaciji određenih međunarodnih ugovora, odnosno konvencija i protokola iz područja zaštite okoliša. Pored iznijetog, Konačni prijedlog Zakona o zaštiti okoliša temelji se i na odrednicama Nacionalne strategije zaštite okoliša koju je ovaj Hrvatski sabor donio tijekom 2002. godine. Predloženi Zakon o zaštiti okoliša kao krovni zakon u zaštiti okoliša osigurava podlogu za donošenje niza provedbenih akata kojima će se nacionalno zakonodavstvo u potpunosti uskladiti s europskim te se uvode novi pojmovi iz pravne stečevine Europske unije. Ovim zakonom po prvi puta se uređuje važna pitanja iz područja zaštite okoliša kao što su cjelovita zaštita sastavnica okoliša i zaštita okoliša od štetnog utjecaja opterećenja, subjekti zaštite okoliša, dokumenti održivog razvitka zaštite okoliša, novi instrumenti provedbe zaštite okoliša, izgradnja informacijskog sustava zaštite okoliša, osiguranje pristupa informacijama o okolišu i sudjelovanje javnosti u pitanjima okoliša te pristup pravosuđu. Odgovornost za štetu u okolišu i prijeteću opasnost od štete, financiranje i instrumenti opće politike zaštite okoliša te nadzor nad primjenom zakona, prekršaji i prekršajne kazne. Po našoj ocjeni donošenjem ovog zakona postignut ćemo sljedeće. Učiniti će se značajan korak k usklađivanju sa pravnom stečevinom Europske unije na području zaštite okoliša, zaštite zdravlja ljudi od nepovoljnih čimbenika vezanih uz okoliš. Dokumentima održivog razvitka i zaštite okoliša odrediti će se ciljevi vezani za održivi razvitak i polazišta ukupnog gospodarskog, društvenog, socijalnog i kulturnog razvoja te utvrditi smjernice upravljanja okolišem, a na načelima održivog razvitka. Dakle taj održivi razvitak po prvi puta se ovim zakonom detaljno uređuje u našoj državi. Stvaranje institucionalnih uvjeta za razvitak i djelovanje novih instrumenata zaštite okoliša, kao što su strateška procjena planova i programa, odnosno odgovarajućim strateškim dokumentima kojima se promiče održivi razvitak, a nositeljima zahvata pružaju okviri djelovanja i daje mogućnost uključivanja bitnih elemenata zaštite okoliša u donošenju odluka. Objedinjeno sprječavanje i kontrola onečišćenja zraka, tla, voda od strane velikih industrijskih postrojenja i uspostava objedinjenog pristupa zaštiti okoliša u tom smislu, paćenjem i poticanjem uprave novih najboljih tehnologija, sprječavanje velikih nesreća koje uključuju opasne tvari i obvezivanja onečišćaća da osiguraju sredstva i naknade štete u okolišu. Stvaranje pravnih temelja i unapređenje uvjeta za uključivanje u europski sustav zaštite okoliša. Demokratizacija donošenja odluka i odlučivanja javnosti u rješavanju pitanja zaštite okoliša čime se osnažuje položaj javnosti u pristupu informacijama u okolišu te sudjelovanje javnosti u postupcima donošenja planova, programa kao i konkretnih odluka povezanih s okolišem te se ispunjavaju zahtjevi konvencije u pristupu informacija i sudjelovanju javnosti u odlučivanju u pristupu pravosuđa u skladu sa konvencijom koju je Republika Hrvatska ratificirala tijekom ove godine. Što se tiče pojedinih odredbi ovog konačnog prijedloga zakona, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice nema bitnih primjedbi jer je predlagatelj uvažio većinu naših primjedbi iz rasprave o prijedlogu zakona u prvom čitanju. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati će donošenje ovog zakona. Gospodine predsjedniče hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Prijedlog zakona smo imali, nacrt prijedloga zakona imali smo u 5. mjesecu ove godine kada smo uz tadašnji prijedlog zakona u prvom čitanju, dakle raspravljali i o stanju okoliša u Republici Hrvatskoj. Ono što je najbitnije istaknuti, što se tada istaknulo ja ću samo ponoviti ukratko, jest da sa ukupnim stanjem kada je riječ o prirodnim resursima i stanju okoliša u svojoj cjelovitosti, da u Hrvatskoj možemo biti zadovoljni, premda u onom dijelu koji se odnosno na komunalni otpad i zbrinjavanju otpada, kao i gospodarenja otpadom, tu nisu polučeni veliki rezultati. Tek mandatom ove Vlade učinjeni su značajni pomaci u tom sektoru. Inače samo zbrinjavanje je problem ne samo Hrvatske nego je bio problem svih bivših socijalističkih zemalja, tranzicijskih zemalja, a danas kada Hrvatska je postala i kandidat za ulazak u punopravno članstvo Europske unije, nameću se i novi zahtjevi pred Hrvatski sabor, hrvatsku Vladu i hrvatsko društvo u cjelini. Smatram da osim ovog zakonskog okvira, zakonskog dijela da predstoji veliki i financijski napor, da se stavlja pred svih nas da bi odgovorili na zahtjeve s obzirom na financijska sredstva koja treba i izdvojiti. Svakako da je ovo ministarstvo i ova Vlada da su osim novog danas koji je pred nama, da smo imali priliku raspraviti i donijeli smo niz zakona iz ekološke sfere. Ja ću spomenuti samo neke od njih. To je Zakon o vodama, Zakon o šumama, Zakon o otpadu, Zakon o komunalnom gospodarstvu, Zakon o zaštiti zraka i svakako treba spomenuti strategiju gospodarenja otpadom kojom su udareni temelji da bi donijeli i ovi današnji zakon i gdje smo definirali rokove, vrijeme i način zbrinjavanja otpada u Republici Hrvatskoj i načina njegova korištenja. Svakako da je ovim Prijedlogom zakona naglašena uloga jedinica lokalne samouprave. Želio bih istaknuti da je Vlada Republike Hrvatske u ovom mandatu dala veliku podršku jedinicama lokalne samouprave, poglavito onim koji su gospodarski, ekonomski inferiorniji i koje na svom području nisu mogle zbrinuti otpad. Spomenuo bih samo slučaj Makarske gdje je to riješeno u ovim uvjetima i ovim prilikama na odgovarajuće efikasan način. Svakako su sredstva prikupljena kroz Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost tijekom zadnje dvije godine značajna i na taj način Hrvatska korak po korak se približava standardima kad je riječ o čuvanju okoliša u svojoj cjelini zemljama Europske unije. U samom prijedlogu zakona u člancima od 7. do 18. navedena su načela zaštite okoliša. Ja bih istakao tri koja su po meni najvažnija i koja imaju daleko … [[Govornik se ne razumije.]] značenje za nas danas, ali i za generacije koje dolaze. Znači načelo održivog razvitka. Misli se tu pod načelom održivog i gospodarskog i društvenog razvitka, zatim načelo zaštite okoliša u svojoj punini te načelo zaštite, načelo onečišćivač plaća koje se već primjenjuje u Zakonu o komunalnom otpadu i Zakonu o otpadu. Uloga jedinica lokalne samouprave kao što sam rekao je svakako značajna, poglavito prilikom donošenja prostornih planova. Ono što je bitno jest da treba odvojiti radne, znači gospodarske zone i stambene zone. Na taj način se polučuju veliki financijski efekti u smislu smanjenja sredstava potrebnih za efikasnu zaštitu okoliša po pitanju otpadnih voda itd., ali svakako na taj način kvalitetnije i rješavamo dotične probleme na području svake jedinice lokalne samouprave, a gdje županije imaju svoje mjesto. U svakom slučaju podupirem, a mislim da će i većina gotovo svi kolege poduprijeti donošenje ovog Prijedloga zakona i svakako bih još jedanput istakao činjenicu da je ministarstvo i Vlada kad je po pitanju zaštite okoliša u protekle četiri godine, evo skoro četiri godine da su učinili velike značajne pomake na razini Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Nikola Ružinski ako želite. Da. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo. Ja bih samo želio reći da smo dobili amandmane od uvaženog zastupnika Marka Širca i da mi u potpunosti prihvaćamo ove amandmane koji su. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o zaštiti okoliša. Amandmane koje je podnio zastupnik Marko Širac, predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? 97 za, 2 suzdržana. S tom većinom donijet je predloženi zakon.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici. Vrlo kratko u uvodu, ovaj Konačni prijedlog nema većih razlika u odnosu na prijedlog iz prvoga čitanja. Podsjetit ću da je izvršena izmjena i dopuna Zakona o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima, taj Zakon je donijet u ovom Visokom domu, a stupio je na snagu u srpnju ove godine da je nastala potreba da se u skladu s tim Zakonom doradi i uskladi i ovaj Zakon o mirovinskim osiguravajućim društvima. Ujedno se provodi usklađivanje sa europskom pravnom stečevinom, odnosno direktivama Europske unije koje uređuju područje jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u strukturnim sustavima socijalnog osiguranja, očuvanje prava na dodatnu mirovinu osobama koje emigriraju unutar Europske unije te se uspostavlja pravni okvir za isplatu mirovina ostvarenih u sklopu dodatnog mirovinskog osiguranja. Na Konačni prijedlog Zakona primili smo i amandmane. Gospodine predsjedniče, dopustite da odmah se očitujem i o dostavljenim amandmanima. Dakle, amandmane su dostavili Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu te Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice i u ime predlagatelja mogu izjaviti da prihvaćamo sve predložene amandmane. Hvala lijepa.
Hvala. Odbori? Ništa. Otvaram raspravu. Klub SDP-a, poštovani zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Uz ovo kratko obrazloženje i kratko očitovanje o prijedlogu ovoga Zakona koji je doista bio nužan kao nadopuna čini mi se već dvjema izmjenama Zakona o obveznim i dobrovoljnom mirovinskom osiguranju, fondovima tako da u tom smislu je svakako bilo i za očekivati da će se, da će uslijediti i promjene u Zakonu o mirovinskim osiguravajućim društvima, isplati mirovina na temelju individualne kapitalizirane štednje. Nema nikakve dvojbe da je riječ o materiji u kojoj još uvijek da tako kažemo tragamo za rješenjima koja će biti s jedne strane sukladna započetim reformama u mirovinskom sustavu i sukladno sa našim ciljevima da je što je moguće više stimuliramo mirovinsku štednju pa i u onom području koje očigledno pa i iz ovih podataka je to razvidno još uvijek nije na onom nivou ili onoj razini koja bi bila poželjna. Naime, većina mirovinskih sustava u zemljama s kojima se mi volimo i uspoređivati, koja ima dvodijelni sustav mirovinskog osiguranja zapravo ima samo ovo dobrovoljno osiguranje kao drugi stup. Kod nas je činjenica da se u drugom stupu, dakle u obveznom mirovinskom osiguranju uz milijun i 300 tisuća, 360 tisuća ljudi koji se tu nalazi, kumulirani, sa kumuliranih 20 milijardi već ostvario vrlo značajan i vrlo respektabilan pomak kada je riječ o mirovinskom osiguranju i kada je riječ o sredstvima koja su na dispoziciji za ulaganja i investicije, tim više što je 91% tih ulaganja otišlo u domaću imovinu. No stanje dobrovoljnih mirovinskih fondova je još uvijek čini mi se na samim počecima bez obzira što mi takvih fondova imamo dobrovoljnih 16, što oni imaju 103 tisuće članova, što nije malo. No međutim, raspolažu ne sa prerespektabilnom imovinom od, prema ovom izvješću 625 tisuća kuna, i sa prinosima koji su vrlo različiti, što je doduše bilo i za očekivati s obzirom na tržišni karakter na kojem ta društva posluju. Ja bih svakako pozdravio ove promjene koje su ovdje date. Nisam sad uspio vidjeti amandmane odbora koje je prihvatila predstavnica Vlade. Vidio sam ove HDZ-a. Ali u svakom slučaju, promjene koje se ovdje nude jesu poboljšice i u odnosu na pravne stečevine Europske unije, ali čini mi se i popunjavanje određenih rupa i određenih nelogičnosti koje smo imali u dosadašnjim zakonskim rješenjima, pa ćemo vjerojatno vidjeti da je to, da to rješava dio problema koji su se pojavljivali dosada u praksi. Držim da je posebno recimo, izmjene u članku 1. da na neki način stimuliraju poželjnu fleksibilnost i da omogućavaju da se korištenje mirovine iz dobrovoljnog fonda prije stjecanja uvjeta za mirovinu, da je u svakom slučaju poželjno poboljšanje, tim više što u ovim prvim godinama u kojima imamo mali broj sudionika u dobrovoljnim osiguravajućim društvima, da će to biti vrlo česte situacije. I to je dobro da ova predviđa na neki način izmjene problema odnosno da ih anticipira koji će se događati. Zanimljive su svakako i ove terminološke razrade koje uvode u naš cjelokupni mirovinski sustav i neke nove pojmove. Na jedan sasvim drugačiji način ih i definiraju, tako da su i pojmovi, možda je to i dobro razgraničenje, pojmovi mirovina i mirovinskih programa gdje se mirovinsko osiguravajuće društvo donosi pravila za mirovine. I odnosi se na obavezno osiguranje. I pravi distinkciju u odnosu na dobrovoljno osiguranje gdje se govori o pravilima za mirovinske programe. To je distinkcija koja nije u svakom slučaju loša i preuzeta je čini mi se iz zakonodavstva Europske unije. Izjednačavanje kruga korisnika obiteljske mirovine u članku 8. koji se predlaže iz obveznog mirovinskog osiguranja garancijske solidarnosti, individualne kapitalizirane štednje također je dobro došla poboljšica, tim više što kao što se i u obrazloženju ovoga članka navodi, kao poseban efekat i učinak ima za djecu stariju od 18 godina koja se redovito školuju kao i za one koji su trajno nesposobni za rad. U svakom slučaju, držim da su usklađivanja ovih rješenja sa onima što anticipiramo i kao naše obveze koje će uslijediti ulaskom u Europsku uniju da su dobrodošla, ali očigledno posao ovim izmjenama nije završen i za očekivati je da ćemo se morati usklađivati i ubuduće kako će se razvijati samo mirovinsko osiguranje koje našim zakonskim odredbama ima sada rekao bih dobar prostor za ubuduće. Dakle, klub SDP-a podržava Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima i isplati mirovina na temelju individualne kapitalizirane štednje.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite!
Hvala lijepo štovani gospodine predsjedniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Pred nama je još jedan zakon koji na neki način nastavlja jedno kvalitetno poboljšanje našeg mirovinskog sustava, jedan dugački proces koji traje već godinama. Kao što znamo mirovinski sustav je uspješno reformiran. Tu imamo i priznanja brojnih inozemnih i neovisnih čimbenika. On se i financijski stabilizira. Njegov udio u ukupnim izdacima države, računam u postocima, se smanjuje već nekoliko godina, a s time da mirovinski fondovi podmiruju sve svoje obveze što je svakako pozitivan znak. No naravno da uvađanje ovakvog složenog sustava i u uređenju njegovom može biti pogrešaka koje treba pratiti i koje treba korigirati zakonodavnim metodama kao što je ova ovdje, koje treba ispravljati i nadoknadama u financijskom smislu kao što su bili tzv. novi umirovljenici itd. Dakle, u tom kompleksu uređenja ovog složenog sustava ministarstvo je priredilo i ove izmjene zakona. Kao što znamo tri su osnovna stupa. Jedan je temeljni i prvi stup je koji se temelji na društvenoj međugeneracijskoj solidarnosti. Drugi koji se temelji na mirovinskim društvima. Također i treći. Prvi je obvezni, drugi je dobrovoljni. Njih uređuju naravno i brojni zakoni. Jedan od njih se i sada usklađuje. To je Zakon o mirovinskim osiguravajućim društvima i isplati mirovina na temelju individualne kapitalizirane štednje. Kao što je poznato naš je zakonodavac u toj reformi razdvojio ona društva koja upravljaju mirovinskim fondovima od onih društava koje isplaćuju mirovine iz obveznog i dobrovoljnog mirovinskog fonda. Ovdje nalazimo pred sobom izmjene zakona koji usklađuju upravo ova dva zakona temeljna. Ova dva zakona temeljna, to su Zakon o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima koji uređuju prikupljanje i kapitalizaciju i Zakon o mirovinskim osiguravajućim društvima, isplati mirovina na temelju kapitalizirane štednje. Ne radi se o zakonima koji ne bi bili važni jer kao što znamo ti fondovi danas upravljaju sa imovinom većom od 20 milijardi kuna. Mi znamo da je stopa njihove dobiti godišnje značajna, kreće se negdje na razini između 5 i 8% i prema tome svaka izmjena ovog zakona mora biti pomno prostudirana i pomno raspravljena. Pred nama su dva tipa usklađenja zakona o kojem je riječ. Jedan je međusobno usklađenje sa ostalim zakonima koji reguliraju naše područje osiguranja mirovinskog, i drugo usklađenje sa direktivama Europske unije. Klub zastupnika HDZ-a podržava ovaj zakon zbog toga što su sadržajno te promjene vrlo kvalitetne, ja ću nabrojiti samo neke od njih. U ovim izmjenama i dopunama uređuju se odredbe o jednakom postupanju prema korisnicima bez obzira na spol, to je prema direktivi Europske unije ugrađene u članak 9. ovih izmjena zakona. Isto tako, korisnici će moći raspolagati sa onim što su osigurali bez obzira nalaze se u Republici Hrvatskoj ili u zemlji Europske unije. Udjeli povezanih osoba se povećavaju s 5 na 10%, u tom području ću i izložiti amandman kluba zastupnika o kojem je bilo već riječi. Dio koji pripada kao naknada za rad u tim obveznim fondovima se mora ograničiti ali u tom ograničenju treba omogućiti fondovima da mogu odvijati svoju normalnu funkciju. Nalazi se čitav niz novih poboljšanja kao što su poboljšanje u ostvarenju obiteljske mirovine, obveza zaključivanja ugovora s korisnicima i članovima obitelji u članku 10., obveze šestomjesečnog usklađivanja isplate obveznog kapitaliziranog osiguranja s troškovima života u članku 12. itd. Podržavajući sve ove izmjene koje će sigurno dalje urediti sustav mi kao klub zastupnika prilažemo amandman na članak 22. u smislu da se ovim amandmanom predlaže mogućnost povećanja najvećeg postotka naknade osiguravajućeg društva iz doznaka iz obveznog mirovinskog fonda s 5 na 10%, s time da odluku o najvišoj naknadi donosi agencija i to za svaku godinu posebno. Obrazloženje se temelji na neovisnoj analizi komisije Hrvatskog aktuarskog društva prema kojem da bi se u početnim fazama funkcioniranja fondova omogućilo funkcioniranje osiguravajućih društava te naknade nekad moraju biti i veće od 5%, s time neće korisnici biti zakinuti a omogućit će se normalna funkcija sustava. Pa eto zato smatramo da taj amandman dodatno poboljšava ove izmjene i dopune zakona. Ukupno rečeno sa ovakvim izmjenama zakona moramo zbrojiti sve ono što je ova Vlada učinila na poboljšanju statusa umirovljenike ne samo u ovom organizacijskom nego i financijskom smislu pa bi ja još jedanput podsjetio da se isplaćuje četvrta rata duga umirovljenika, druga rata obiteljskih mirovina i prva rata novih umirovljenika. Sa tim naglaskom možemo čestitati resornom ministarstvu, podržati ove promjene i očekivati u slijedećem razdoblju isto tako dobre vijesti za umirovljenike u istom sastavu ovog ministarstva. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Stjepan Bačić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, članovi Vlade. Ja se isto pridružujem onima koji će podržati ovaj Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o mirovinskim i osiguravajućim društva o isplati mirovina na temelju individualne kapitalizirane štednje. Dakle, ovo je kao što je rečeno i u prethodnih članova koji su raspravljali o ovome, ovo je samo jedan tijek usavršavanja ovih naših mirovinskih zakona. U proljeće ove godine smo imali zakone o fondovima, sada imamo o osiguravajućim društvima. Dakle, ide se s tim da se poboljša efikasnost sustava, da se normalno osigura stabilnost i održivost sustava a uvedene su i neke novine u smislu da se bolje precizira ovaj pojam dodatne mirovine, obiteljske mirovine, ovaj jednako pravni pristup u odnosu na spolove što vrijedi i u zemljama Europske unije da se poveća udio postotka u ovom slučaju povezanih osoba s 5 na 10%, dakle sve u smislu da se na neki način dinamizira taj drug odnosno poglavito treći stup gdje još uvijek vidimo da je to dobrovoljno, treći stup da je još uvijek mali broj korisnika, svega 103 tisuće članova, da se tu uvode jedne novine da bude i veći nadzor nad tim zatvorenim fondovima tzv. sindikalnim. I sve u svemu smatram da ove predložene izmjene idu u smislu poboljšanja sustava, dakle nije samo usklađenje sa našim zakonima koji su važeći nego i sa direktivama Europske unije a sve u svrhu da korisnicima mirovinskih fondova odnosno mirovinskih društava sustav bolje na boljoj usluzi, da budu sigurniji u svoje uloge. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima i isplati mirovina na temelju individualne kapitalizirane štednje. Amandmane koje su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu i Klub zastupnika HDZ-a, predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 92 za, 5 protiv i 2 suzdržana, donesen je predloženi zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Zakon o ovlastima Vlade da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora prestat će 4. listopada 2007. godine. Vlada ocjenjuje da ima i dalje potrebe da joj se dodijeli zakonodavna delegacija za donošenje uredbi na temelju zakonskih ovlasti ali u ovom slučaju ograničeno kao i do sada samo u razdoblju kada Hrvatski sabor redovito ne zasjeda te za razdoblje kada je Hrvatski sabor raspušten ili kada mu je istekao mandat. Sukladno tome Vlada predlaže predloženi zakon po hitnom postupku. Hvala gospodine predsjedniče.
Odbori? Nema. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice doista podržat će ovaj zakon. Ovo je jedan klasičan zakon koji svake godine donosimo. Naime, člankom 87. našeg Ustava određeno je da Hrvatski sabor može najviše na vrijeme od godinu dana ovlastiti Vladu Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz njegovog djelokruga osim onih koja se odnose na razradu Ustavom utvrđenih ljudskih prava i temeljnih sloboda, nacionalna prava, izborni sustav, ustrojstvo, djelokrug i način rada državnih tijela i lokalne samouprave. Uredbe na temelju zakonske ovlasti ne mogu djelovati unatrag. Uredbe na temelju zakonske ovlasti prestaju vrijediti istekom roka od godinu dana od dana dobivene ovlasti ako Hrvatski sabor ne odluči drugačije. Dakle, ovdje imamo situaciju da imamo zakon koji nam istječe početkom slijedećeg mjeseca i doista postoji potreba, jer kao što znamo dolaze izbori. Doći će do raspuštanja Sabora. Zatim, od 15. prosinca do 15. siječnja je i tako ona stanka, a od 15. srpnja 1008. do 15. rujna 2008. godine Sabor ne zasjeda. Stoga u tom vremenu je potrebno izvršiti i prenijeti zakonodavnu ovlast sa Hrvatskog sabora na Vladu koja će, nadamo se, tu svoju ovlast racionalno i koristiti. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Kolegice Dorotea gdje ste nestali? … [[Upadica se ne čuje.]] Sa 91 za, 2 protiv, 5 suzdržanih, donesen predloženi zakon.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. U primjeni Zakona o državnim službenicima uočena je potreba uređivanja pojedinih pitanja vezano uz prijem u državnu službu osoba koje su na temelju javnog natječaja za dodjelu stipendije izabrane za stipendiste. U pravilu su to post diplomski specijalistički studiji iz područja europskih integracija i europskog prava. Slična je situacija koja bi trebala urediti i pitanje rješavanja statusa osobe koje su temeljem javnog natječaja neka državna tijela uputila na daljnje školovanje. Naime, sada smo imali situaciju da su osobe kojima su temeljem javnog natječaja odobrene stipendije nakon i temeljem tog ugovora su imali obavezu rada i odrađivanja svog u državnim tijelima trebale nakon tog školovanja se trebao raspisati natječaj za popunu radnog mjesta kojim se predlaže da takove osobe, znači koje su temeljem javnog natječaja bili stipendisti državnih tijela da se nakon završenog studija ne treba raspisivati natječaj za prijem u državnu službu. Slijedeća novina je također preciznije urediti i izmijeniti zakon koji omogućava napredovanje temeljem kvaliteta i učinka rada službenika iz razloga što je dosadašnji sustav bio relativno kompliciran i nametao je obavezu internog oglasa za popunjavanje slobodnih radnih mjesta. I zadnja novina je faktički, budući se u tijelima državne uprave obavljaju posebno u ovom periodu kontinuirani poslovi posebno vezano uz pristupanje Europskoj uniji, pa ima dio službenika koji su ispunili uvjete od 65 godina za odlazak u mirovinu. Ovim zakonom se predlaže da se kada nalažu potrebe službe da se državna služba može produžiti najduže još dvije godine posebnim rješenjem. Zato se predlaže donošenje ovog zakona koja su inače pitanja sada bila uređena Uredbom Vlade o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Hvala gospodine predsjedniče.
Hvala. Klubovi, odbori. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav predsjednik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na 90. sjednici održanoj 26. rujna 2007. godine raspravio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske 19. srpnja 2007. godine. Odbor je rečeni zakon raspravio na temelju nadležnosti iz članka 57. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. Odbor je i u raspravi na tekst konačnog prijedloga zakona podnio primjedbe glede usuglašavanja njegovih odredbi s odredbama članka 44. Ustava Republike Hrvatske. Nakon rasprave odbor je većinom glasova, 7 glasova za i jednim glasom protiv predložio Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Velimir Pleša. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, budući da se radi o zakonu kojim je uređen radno pravni status, odnos između državnih službenika i države kao poslodavca s jedne strane, prijem u državnu službu, klasifikacija radnih mjesta i napredovanje državnih službenika, te druga pitanja od značaja za ostvarivanje prava i obveza državnih dužnosnika. Obzirom da smatramo kako su predložena rješenja koja se tiču i prije svega preciziraju način popunjavanja radnih mjesta u državnoj upravi di se utvrđuje da se već utvrđenim dopunjuje rješenjima koja su već utvrđena u članku 90. Zakona o državnim službenicima tako da se napredovanje u državnoj službi dodatno precizira i u potpunosti postaje jedan od instituta popunjavanja radnih mjesta bitno za kvalitetu obavljanja službeničkih dužnosti, službeničke dužnosti i zbog toga predlažemo i također slažemo se s tim di se predlaže mogućnost prijema u državnu službu bez javnog natječaja osobe koje su temeljem ugovora o stipendiranju bile u obvezi raditi određeno vrijeme u državnom tijelu. Mislimo da je napredovanje koje je na ovakav način predviđeno i da se može uvoditi sada po novom, odnosno voditi jer se uvode dva nova termina redovito i izvanredno ubrzano napredovanje i propisivanje uvjeta za to također u svrhu poboljšanja rada i kvalitete službenika. Mislimo da je takvo uređivanje pitanja prijema u državnu službu stipendista, postupka napredovanja i mogućnost zadržavanja u državnoj upravi službenika zbog iznimnih potreba službe ono što će doprinijeti kvalitetnijoj državnoj službi i kvalitetnijim državnim službenicima za kojima državna služba mogli bismo reći vapi, odnosno kojih nikad dosta u državnoj službi. Zbog svih tih razloga Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje ovog zakona.
Hvala. Poštovana zastupnica Božica Šolić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je tekst Prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Radi se o vrlo kratkom tekstu koji sadrži takva rješenja i prijedloge koji izražavaju intencije osnovnog zakona koji se fragmentalno mijenja, a to je da se državna služba nastoji učiniti lakše dostupnom i atraktivnijom, materijalno, statusno i stručno privlačnijom, što je oduvijek bio problem ali i cilj zakonodavca koji se želio postići u državnoj upravi. Nadalje, ovdje se radi i o rješenjima koja su na tragu još jedne intencije osnovnog zakona, a to je ispravljanje nepravdi nanijetih državnim službenicima u zakonu donijetom za mandata prošle Vlade kada su velikom broju službenika smanjenje plaće, a u sustav prijema u službi i napredovanja u karijeri je bio rigidan i netransparentan. Također i osnovni zakon u Prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama predstavljaju rezultat težnji i nastojanja stvaranja pretpostavki za statusni, kadrovski i materijalni boljitak državne uprave kroz nužne promjene sadržane u Prijedlogu Zakona u izmjenama i dopunama čije su osnovne zadaće precizno definiranje svih nejasnoća u svezi s primitkom osoba u radni odnos i omogućavanje državnim službenicima napredovanje na temelju obrazovanja, znanja, stručnosti, sposobnosti i kulturi rada. Konkretno, u članku 1. izmjenom i dopunom članka 45. Zakona o državnim službenicima teži se postizanju sljedećeg cilja. Jasnom i nedvosmislenom predočavanju načina popunjavanja slobodnih radnih mjesta u državnoj službi sa svrhom osiguranja legitimnosti toga postupka. Predlažući primanje u državnu službu bez javnog natječaja osoba stipendiranih od strane države člankom 2. omogućava se stipendistima interesantan uvid u brojne aspekte rada u državnoj službi i nezamjenjivo, praktično iskustvo potrebno je i poželjno u budućem radu, kao i preporuku pri budućem zaposlenju. Isto tako i duhu navedenog primjera potrebno je definirati status osoba upućenih na daljnje školovanje, odnosno prekvalifikaciju. U članku 3. Prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama predložena je izmjena članka 90. Zakona o državnim službenicima detaljno eksplicira uvjete napredovanje državnih službenika. Pozitivna iskustva u dosadašnjem primjenjivanju uvjeta redovnog napredovanja pokazuju da je suvišno provoditi interni natječaj osim u situacijama kada je u državnom tijelu ne postoji adekvatno specijalizirani stručnjak. Što se tiče izvanrednog napredovanja Vladina uredba dopušta napredovanje službenicima sa manje radnog staža, ali i sa postignutim izvrsnim rezultatima, te stupnjem naobrazbe koji nadilazi traženje. Člankom 4. omogućava privremeno, najdulje u trajanju od 2 godine zadržavanje službenika koji ispunjava uvjet za mirovinu u državnoj službi zbog izvanrednih okolnosti vezanih za posao koji je obavljao. I zbirno i zaključno može se reći kako podržavajući predloženu hitnost donošenja ovoga Zakona izmjena i dopuna činimo još jedan korak ka ukupnom boljitku državne službe i svakog pojedinca u njoj, što bi se svakako trebalo osjetiti u većoj kvaliteti i učinkovitosti obavljanja upravnih poslova, što je u konačnici i cilj predlagatelja, a i zakonodavca. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Amandmane je u roku dostavila Vlada Republike Hrvatske. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Sa 67 glasova za, 21 protiv i 10 suzdržanih, donesen je predloženi zakon.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. U ovom Prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji predlažu se izmjene dva članka, članka 2. i 82. postojećeg Zakona. U članku 2. smisao, izmjena je u tome da se i hrvatskim braniteljima koji su stupili u postrojbe Hrvatske vojske i policije do 8. listopada '91., odnosno do 16. prosinca '91. godine, poginuli su, a nisu ispunili onaj zakonski uvjet za stjecanje statusa dragovoljca i svih prava koji iz toga proizlaze od 100 dana odnosno 30 dana ovom izmjenom prizna status hrvatskog dragovoljca, odnosno njihovim obiteljima i sva prava koja iz toga proizlaze, što postojećim člankom Zakona nije slučaj. Isto tako u članku 82. obitelji zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja naknadu obiteljske mirovine primali su umanjenu za 15%. Pa se predlaže izmjena tog članka u smislu da te obiteljske, odnosno naknade obiteljske mirovine ne budu umanjenje za 15% nego kao i obiteljske mirovine iza smrti hrvatskih branitelja. Naime, bivšim, prošlim Zakonom je bilo tako regulirano, a ta odredba je prenesena i u odredbe novog Zakona jer je u tadašnje vrijeme uveden porez na mirovine, pa su naknade mirovina smanjenja za 15% kako ne bi bile više od mirovina. U trenutku donošenje Zakona Zakon o porezu na dohodak je, i ta odredba još uvijek postojala, pa stoga predlažemo da se dakle ukine ova odredba o umanjenom iznosu od 15% s obzirom da je i u Zakonu o porezu na dohodak brisana odredba o oporezivanju mirovina obitelji stradalih hrvatskih branitelja. Za provedbu ovih izmjena zakona potrebno je u državnom proračunu za 2007. godinu osigurati milijun i 625 tisuća 296 kuna, a u 2008. godini za provedbu je potrebno osigurati 8 milijuna 201 tisuću 184 kune. Evo to je dakle suština prijedloga izmjena ovog zakona i ja se nadam da će ovaj uvaženi Dom ovo i prihvatiti. Hvala lijepa.
Hvala. Predsjednik Odbora za ratne veterane, poštovani zastupnik Vlado Jukić. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. Odbor za ratne veterane Hrvatskoga sabora na svojoj 30. sjednici održanoj 27. rujna 2007. godine razmotrio je Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 2. kolovoza 2007. godine uz prijedlog da se predloženi zakon donese po hitnom postupku sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnog radnog tijela sukladno članku 81. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Odbor se ne protivi donošenju zakona po hitnom postupku, a isto tako niti stupanjem na snagu predloženog zakona danom objave u "Narodnim novinama". Predloženom izmjenom i dopunom zakona omogućava se ujednačavanje visine mjesečne naknade obiteljske mirovine, članova obitelji zatočenoga ili nestalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata koji nije ekshumiran i identificiran s visinom mjesečne obiteljske mirovine, članova obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja, odnosno priznaje se status dragovoljca iz Domovinskog rata hrvatskim braniteljima koji su izgubili život do 15. siječnja 1992. godine, ako su obrani suvereniteta Republike Hrvatske pristupili najkasnije do 8. listopada 1991. godine, odnosno najkasnije do 16. prosinca 1991. godine. Vremenski rokovi propisuju se iz razloga ispunjenja uvjeta od 100 dana, odnosno 30 dana sudjelovanja u obrani suvereniteta Republike Hrvatske u slučaju da nije bilo smrtnog stradavanja. Također se propisuje i rok od tri mjeseca za prevođenje prava prema odredbama ovoga zakona. U raspravi koja je uslijedila, istaknut je problem vraćanja razlike koja je nastala s osnova 15%-tnog manjeg iznosa naknada obiteljskih mirovina, članova obitelji zatočenog i nestalog hrvatskog branitelja u odnosu na obiteljske mirovine članova obitelji smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Razlika u visini navedenih primanja traje od izmjene Zakona o porezu na dohodak, odnosno ukidanju poreza na dohodak za korisnike obiteljskih mirovina. Članovi Odbora, a i većina nazočnih predstavnika udruga proizašlih iz Domovinskog rata pozdravili su predložene izmjene i dopune jer one idu u korist članovima obiteljima smrtno stradalih te zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja, ali i naglasili i oprez da se istima ne stvore novi problemi i nesporazumi među samim braniteljima. Također je naglašeno da se ovim izmjenama i dopunama trebao riješiti i problem prevođenja mirovina onih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata koji su otišli u mirovinu prema općem propisu, a prije stupanja na snagu važećeg Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članov njihovih obitelji. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno donio sljedeći zaključak: Predlaže se Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, dame i gospodo. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava izmjene i dopune Zakona o pravima hrvatskih branitelja u člancima koji govore o tome da se i dragovoljcima proglase i svi oni koji su smrtno stradali, a nisu ostvarili onu pretpostavku koja je bila 100 dana ili 30 dana provedenoga u određenom periodu koji je govorio o statusu dragovoljca. Naime, ovim zakonom ispravlja se ono što je bilo zapreka za stjecanje … statusa te se ostvaruje pravo na naknadu koja proizlazi iz samoga statusa dragovoljca. Klub Hrvatske demokratske zajednice zapravo podržava i drugu izmjenu koja govori o ukidanju razlike između naknade koja je pripadala zatočenima i nestalima i smrtno stradalima tako da više neće biti 15%-tne razlike u primanjima onih koji se vode kao zatočeni i nestali i neće biti mogućnosti da se manipulira s njima kako jedni imaju, a drugi manje s obzirom da znamo da su i većina tih koji se traži, pitanje je samo kada će biti ekshumirani i pronađeni, a ne da se špekulira o njihovim primanjima, tj. primanjima njihovih članova obitelji. Možemo reći da ovim se poboljšavaju status koji je bio eto nepredvidivo u zakonskim, prijašnjim zakonskim omjerima ispušten i dovodi se da se još naknadno poboljšava status smrtno stradalih kao i obitelji članova zatočenih i nestalih. Na prijedlog zapravo udruge zatočenih i nestalih uz potporu svih udruga proizašlih iz Domovinskog rata, a i kao što smo čuli uz suglasje i jednoglasnu potporu Odbora za ratne veterane, vjerujemo da ovaj zakon i ove izmjene i dopune Zakona donose boljitak za one koji su stvarno najviše zaslužili u stvaranju obrani i oslobođenju domovine Hrvatske, a pogotovo dragovoljcima kao i članovima obitelji zatočenih i nestalih. Stoga klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ove izmjene i dopune zakona kako bi se ispravile i ove sitne dvojbe koje su bile u dosadašnjim zakonskim pretpostavkama. Evo da ne dužim, vjerujem da će ovo biti na korist svima onima koji su najviše doprinijeli u stvaranju i oslobađanju Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Poštovana zastupnica Božica Šolić. Izvolite.
Hvala lijep. Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Zasigurno ove sve izmjene i dopune u ovom Zakonu o braniteljima i obiteljima donose ispunjenje zapravo uvjeta koje do sada nisu imali. Da se podsjetimo, u postojećoj zakonskoj odredbi smrtno stradali hrvatski branitelji iz Domovinskog rata u razdoblju do 15. siječnja 92. godine nisu mogli ostvariti status dragovoljca Domovinskog rata, ako do dana stradavanja nisu imali ispunjen uvjet od 100 odnosno 30 dana sudjelovanja u obrani suvereniteta Republike Hrvatske a članovi njihovih obitelji nisu mogli ostvariti prava po smrtno stradalom dragovoljcu Domovinskog rata i upravo iz tog razloga ovim zakonskim rješenjima postigla bi se mogućnost priznavanja statusa dragovoljca iz Domovinskog rata hrvatskim braniteljima koji su smrtno stradali u razdoblju do 15. siječnja 92. godine. Uz ispunjenje uvjete da su pristupili obrani najkasnije do 8. listopada 1991. godine, odnosno najkasnije do 16. prosinca 91. godine. Ovaj status dragovoljca bi se priznao smrtno stradalom hrvatskom branitelju ako ne bi do 15. siječnja 91. godine računajući od dana početka sudjelovanja u obrani imao ispunjen uvjet od 100 dana odnosno 30 sudjelovanja u obrani obzirom da ga je smrtno stradavanje prekinulo u ispunjenju uvjeta od 100 odnosno 30 dana sudjelovanja u obrani. Isto tako ovim Zakonom izjednačavaju se prava članova obitelji smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova obitelji nestalih ili zatočenih hrvatskih branitelja što zasigurno zahtjeva hitnost donošenja ovih izmjena i dopuna Zakona jer se radi o obiteljima koji su izgubili svoju djecu, svoje najmilije. Ne bih dalje obrazlagala jer je kolega Đakić obrazložio detaljno pa bih na kraju zaključila i istakla što je važno reći, da je Vlada Republike Hrvatske osigurala financijska sredstva u proračunu za provedbu ovih zakonskih odredbi u visini milijun 625 tisuća 296 kuna za isplatu u listopadu, studenom i prosincu. Ali na budućoj vladi je zadatak da osigura za 2008. godinu za istu svrhu 8 milijuna 201 tisuću i 184 kune, a za 2009. potrebno je osigurati u državnom proračunu 8 milijuna 501 kunu 181 tisuću kuna za provedbu ovog Zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Ruža Lelić.
Hvala gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo u ovom mandatu smo imali više izmjena i dopuna Zakona o hrvatskim braniteljima i novi Zakon o hrvatskim braniteljima koji je usvojen 30. studenog 2004. godine gdje su doista sveobuhvatno nastojalo i riješilo pitanje hrvatskih branitelja, vratilo im se dostojanstvo ali i poboljšao materijalni položaj i materijalna sigurnost. Ja svakako podržavam i ove izmjene zakona iz članka 2. gdje se stječe mogućnosti, statusa stradalog dragovoljca iz Domovinskog rata za sve one koji su na žalost smrtno stradali i ne ispunivši 100 odnosno 30 dana u obrani suvereniteta. Također bitna izmjena je i ovo a radi se o 350 obitelji zatočenih i nestalih koji su do sada imali umanjenu mirovinu od 15% a znamo koliko te obitelji trpe, i koliko su zaista u teškom položaju dok se ne pronađu njihovi najmiliji i dok to pitanje nemaju riješeno. Evo za istaknuti je doista zanimljivo, da je Zakon koji je već stupio na snagu od 7. studenog 2001. godine znači odmah na početku bivše Vlade, gdje se odmah baš … obitelji zatočene i nestale hrvatske branitelje iz Domovinskog rata da im se smanji mirovina za 15Ž% i da se na to uvede porez. Normalno da je izmjenom zakona to hrvatskim braniteljima niti se više oporezivalo, a evo s ovim načinom će se ta mirovina izjednačiti i neće morati čekati taj bolni trenutak identifikacije ili ekshumacije. Ja bih ovdje podsjetila još na neka pitanja hrvatskih branitelja koja su se uspješno riješila, ovim zakonom o hrvatskim braniteljima tu je osobito bitno, smatramo mislim da se to premalo naglašava i premalo zna, to je pravo na starosnu mirovinu, često puta se ističe oni koji su stradali, ranjavani razbolili se i tako imaju riješeno pitanje, dok oni koji su imali sreću da iz rata izađu živi i zdravi nisu imali kako su znali reći nikakve koristi. Ovo pravo na starosnu mirovinu omogućava im tu razliku da imaju 10 do 30% ovisno o dužini sudjelovanja u obrani suvereniteta domovine. Također bitno smatram institut invalidske mirovine jer znam u svojoj profesiji da je puno bilo profesionalne radne nesposobnosti gdje su onda te naknade puno manje u odnosu na opću invalidnost, zbog opće radne nesposobnosti znači ovdje je i to uvedena mogućnost, i ono što smatram osobito bitnim to je ta najniža mirovina. Institut najniže mirovine koja će doista riješiti evo pitanje svih onih koji nisu po drugom osnovu stekli mirovinu da imaju tu mirovinu koja je 40% od prosječne plaće svih zaposlenih u prethodnoj godini, to su sve zaista bitna poboljšanja da ne govorimo o Fondu hrvatskih branitelja i Fondu za stipendiranje. Osobito sam zadovoljna što se pitanje naše brigada domobrana riješilo u Županji njih preko 1000 i doista se zahvaljujem još jedanput svima koji su u tome sudjelovali, no i sama sam se susretala i javljali su mi se branitelji koji su bili maloljetnici i sudjelovali su u ratu, normalno tada su vođeni bili domoljubljem i hrabrošću a sada su ili ranjeni, ili bolesti i dolazili su mi po pitanju zdravstvene zaštitu, mislim da se radi o ne znam kojem broju nije mi to poznato, poznam samo one koji su mi se obraćali pa vjerujem da će se u nekom budućem periodu ovo Ministarstvo koje zaista sveobuhvatno skrbi o hrvatskim braniteljima naći odgovor i za to još jedan dio neotvorenih pitanja. Još jednom podržavam ove izmjene Zakona kao i sve dosadašnje. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Petar Mlinarić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ovim Zakonom postigla bi se mogućnost priznavanja statusa dragovoljaca iz Domovinskog rata, Hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata koji su smrtno stradali u obrani suvereniteta Republike Hrvatske u razdoblju od 15. siječnja 92. godine, uz ispunjenje uvjeta da su pristupili obrani suvereniteta Republike Hrvatske najkasnije do 8. listopada '91., odnosno najkasnije do 16. prosinca '91. godine, odnosno ovaj status gdje se priznalo smrtno stradalom hrvatskom branitelju ako bi do 15. siječnja '92. godine računajući od dana početka sudjelovanja u obrani suvereniteta Republike Hrvatske imao ispunjen uvjet od 100 dana, odnosno 30 dana sudjelovanja u obrani suvereniteta obzirom da ga je smrtno stradavanje prekinulo ispunjenju, ispunjenje uvjeta od 100 dana, odnosno 30 dana sudjelovanja u obrani suvereniteta. S obzirom na prirodu predložene izmjene i dopune zakona postoje osobiti državni razlozi za donošenje zakona po hitnom postupku i za stupanja na snagu zakona danom objave u "Narodnim novinama" radi se o izjednačavanju prava osobito društveno osjetljivih skupina i to članovima obitelji Domovinskog rata i članovima obitelji zatočenih ili nestalih hrvatskih branitelja te se predlaže ovaj Prijedlog zakona raspraviti i prihvatiti po hitnom postupku objedinjujući prvo i drugo čitanje. Prijedlog za stupanje na snagu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u vezi je i s ciljem predloženog zakona. Cilj zakona je hitno izjednačavanje prava članova obitelji smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Vezano uz rečeni cilj zakona treba imati u vidu da se postupci prevođenja prava ne mogu okončati u kratkom vremenskom razdoblju pri čemu bi kasnije stupanje na snagu zakona produžilo i trajanje postupaka prevođenja prava predviđenih ovim Zakonom. U članku 1. predviđene priznavanja statusa dragovoljaca hrvatskih branitelja Domovinskog rata koji su obrani suvereniteta Republike Hrvatske u razdoblju 15. siječnja '92. godine. U članku 2. predviđeno je pravo na novčanu naknadu mjesečne obiteljske mirovine članovima obitelji zatočenog i nestalog hrvatskog branitelja bez umanjenja od 15%. U članku 3. predviđeno je da se mirovinska prava članova obitelji smrtno stradalih dragovoljaca iz Domovinskog rata člankom 1. ovog Zakona i prava na mjesečnu novčanu naknadu iz članka 2. ovog Zakona prevedu prema odredbama ovog Zakona u roku od 3 mjeseca od dana stupanja na snagu. Ovim Zakonom ipak pravda je bila spora, ali zadovoljena. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt. Želite li? Ne. Zaključujem ovu raspravu i ovu točku dnevnog reda. Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Amandman je dostavio Odbor za zakonodavstvo. Zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče da ne bih tražio stanku u ime kluba, predlažem da se odgodi glasovanje o ovome zakonu radi nepravde koja opet nije ispravljena prema onima hrvatskim braniteljima koji su otišli u mirovinu po općim propisima prije 1.1.2005. godine kada je ovaj zakon stupio na snagu i oni prema tumačenju Hrvatskoga zavoda za mirovinsko osiguranje ne mogu ostvariti pravo na 45% znači najniže mirovine. Puno je takvih hrvatskih branitelja, prema njima se čini nepravda. Vlada je dva puta bila obećala, potpredsjednica Vlade javno da će ispraviti tu nepravdu. Među njima je i Željko Mrčela, poznat po onoj izjavi "Oba, oba, oba dva su pala!" Jutros me opet zvao ogroman broj takvih osoba i ne mogu shvatiti takvu diskriminaciju i predlažem da se odgodi znači glasovanje i da Vlada amandmanom to konačno regulira. Nije veliki broj tih osoba, ali moramo to napraviti.
Državni tajnik, Tomislav Ivić. Izvolite.
Naravno poštovani gospodine predsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Zakon kada se donosi donosi se profuturo, dakle za slučajeve koji će se dogoditi od trenutka stupanja na snagu zakona, eventualno ovo što je gospodin Kovačević iznio, trebalo je iznijeti kada se vodila rasprava o usvajanju zakona prvi put. Dakle mislim da nema u ovom trenutku posebnog razloga da se uvaži ovaj prijedlog gospodina Kovačevića.
Stanku od 10 minuta. Dobro. Vratiti ćemo se na druge ove zakone, pa onda ću dati stanku. I još bi nam sada ostalo ono što je bilo Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Vi ste predlagali stanku za Klub. Šta ćemo sada? … [[Upadica se ne razumije.]] Možete odmah? Dobro. U ime Kluba zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege ma želio bih najkraće objasniti o čemu je riječ? Zašto smo mi tražili Klub HSP-a stanku? Naime riječ je o institutu najniže mirovine koju smo uveli donošenjem Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihove obitelji. Taj Zakon je znači donesen 2004. godine, a stupio je na snagu 1.1.2005. godine. I sad je napravljena jedna nepravda prema onima hrvatskim braniteljima koji su otišli u mirovinu prije 1.1.2005. godine po općim propisima bilo da su otišli u invalidsku, bilo da su otišli u starosnu mirovinu u odnosu na hrvatske branitelje koji su otišli u starosnu odnosno invalidsku mirovinu prema općim propisima nakon 1.1.2005. godine. Zašto? Zato što ovi koji su branitelji otišli u mirovinu prije 1.1.2005. godine, recimo 2003. i 2004. ne ostvaruju pravo na najnižu mirovinu. Dok ovi koji su otišli kasnije ostvaruju pravo na najnižu mirovinu. Ja sam u ime Kluba Hrvatske stranke prava dva tri puta to govorio potpredsjednici Vlade. Ona nije ni znala za taj problem. Rekla je: «Moramo to ispraviti. To je stvarno nepravda.» Eto tu je gospodin Đakić i ostali koji su iz Odbora za ratne veterane koji znaju za taj problem. Vjerojatno i vas zovu hrvatski branitelji. Ja imam tu pismo, veliki broj pisama neću vam čitati. Prema tome ne tražimo retroaktivnu primjenu. Što veli državni tajnik očito da nije ni … [[Govornik se ne razumije.]] problem. Tražimo da se ova odredba članka 31., stavka 1. i 2. počne danom stupanja na snagu ovoga Zakona izmjene i dopune primjenjivati na sve hrvatske branitelje koji su otišli u mirovinu prije prvog 2005. godine i koji nažalost ne mogu ostvariti pravo na najnižu mirovinu kao što drugi branitelji mogu ostvariti. Ja mislim da toliko možemo napraviti i zbog toga i dalje plediram da Vlada odgodi glasovanje do iduće, glasovanje na sjednici i da dade amandman u ovome obliku. Nije veliki broj osoba. Jutros su me zvali gospodin Željko Mrčela i četiri, pet drugih. Iz one skupine Željko Mrčela: «Oba, oba, obadva su pala.» I njemu nije jasno [[Upadice se ne razumiju.]] Da, iz skupine, iz skupine. Ima, i ovaj jedan je umro. Ali to, ustvari, znači ajmo odgovorno postupiti i predložiti da Vlada intervenira amandmanom i da se onda obavi glasovanje kad se steknu uvjeti.
Hvala. Predstavnik Vlade se na ovaj Prijedlog očitovao i ne slaže se s time. Idemo na glasovanje. Tko je za ovaj Prijedlog zakona? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 82 za, 4 suzdržana donesen predloženi zakon zajedno sa amandmanom Odbora za zakonodavstvo. Prelazimo na sljedeću točku – 30. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 764 Predlagatelj Zakona je Vlada, hitni postupak. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo i pravosuđe. Dodatno obrazlaganje Prijedloga, ministrica pravosuđa Ana Lovrin. Izvolite ministrice.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Proces reforme zemljišnih knjiga i katastra u fazi je dovršenja brojnih ključnih aktivnosti u uspostavi modernog sustava registra nekretnina, a reforma zemljišnih knjiga i katastra u svom sadržaju sadrži nekoliko komponenata, prije svega dovesti zemljišnoknjižne sudove u stanje dnevne ažurnosti što podrazumijeva riješiti sve zaostatke u zemljišnoknjižnim predmetima, izvršiti prijenos stručno vođenih zemljišnih knjiga u digitalnu formu, osnovati bazu zemljišnoknjižnih podataka, odnosno zajednički informacijski sustav koji bi povezao bazu zemljišnoknjižnih podataka i bazu digitalnih katastarskih planova i izvršiti usklađenje katastarskih i zemljišnoknjižnih podataka na razini cijele države. Dinamika provedbe projekta između ostalog zahtijevala je i zahtijeva brzo usklađenje pravnog okvira u pojedinim segmentima zemljišnoknjižnog prava, pa je to razlog što Zakon o zemljišnim knjigama doživljava veći broj novela kroz kraće vremensko razdoblje. U tom smislu uz zadnju izmjenu zakona iz 2004. godine ovim predloženim mjerama željelo se bez većih zahvata u jedan zapravo dobro koncipirani zakon ugraditi sve ono što je nužno kako bi profunkcionirali novi instituti u zemljišnoknjižnom sustavu, prije svega EOP knjiga. Predložene izmjene zakona o zemljišnim knjigama sadržavaju samo nužne promjene kojima će se prije svega osigurati ubrzanje ključnih procesa u radu smanjenjem nekih zakonskih rokova koji više nisu nužni za zaštitu interesa nositelja zemljišnoknjižnih prava, brisanje starih neaktualnih hipoteka bez posebne procedure koje bi dodatno opteretila sudove sa novim predmetima, provedba usklađenog zemljišnoknjižnog i katastarskog stanja i za dijelove katastarskih općina te omogućavanje njihovog prenošenja u bazu zemljišnoknjižnih podataka, naravno sve u svrhu efikasnosti i ubrzanje. Racionalnije korištenje ovlasti ovlaštenih zemljišnoknjižnih referenata u procesima obnove i osnivanja zemljišnih knjiga i sudskih savjetnika u ZK ispravnim postupcima. Definiranje novog zajedničkog informacijskog sustava koji je ustrojen temeljem zaključka Vlade Republike Hrvatske od 25. kolovoza 2006. godine i sve predložene promjene isključivo su na tragu stvaranja ažurnog zemljišnoknjižnog suda osiguranja načela povjerenja u istinitost i potpunost zemljišne knjige, kao i stvaranju okvira za uspostavu EOP zemljišne knjige i uspostavu baze zemljišnih podataka predlaže se donošenje zakona po hitnom postupku radi što brže moguće primjene, a sve u cilju bržeg rješavanja zemljišnoknjižnih predmeta. Podnesene amandmane Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora koji su u cijelosti nomotehničke naravi prihvaćaju se. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za pravosuđe, predsjednik Odbora poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, uvažena gospođo ministrice, kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na 58. sjednici održanoj 26. rujna 2007. godine Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 23. kolovoza 2007. godine. Odbor je predmetni Zakon raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja istaknuo je da se predloženim izmjenama stvara pravni okvir za efikasnu reformu zemljišnih knjiga. Cilj je postići ažurnost zemljišnoknjižnog sudstva, prijenos ručno vođenih zemljišnih knjiga u digitalnu formu, osnivanje baze zemljišnoknjižnih podataka, usklađivanje katastarskih i zemljišnoknjižnih podataka na nivou cijele države. Bez rasprave Odbor za pravosuđe jednoglasno je sa 8 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama. Hvala.
Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, državna tajnice! Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama. Segment zemljišnih knjiga u našem pravosudnom sustavu bio je doista jedna bolna točka i svi znamo koliko su zemljišne knjige bile zapuštene. Svi znamo koliko dugo godina su trajali sudski zemljišno knjižni postupci oko uknjižbe prava vlasništva, oko uknjižbe tereta, koliko je ljudima zapravo bilo potrebno i koliko su ljudi imali problema kada su u banci podizali kredit da upišu hipoteku, da upišu te kako bi kredit mogli realizirati. U ovom mandatu mislim da možemo sa punim pravom reć' da smo u segmentu zemljišno-knjižnog prava učinili puno. Učinili smo puno time što smo već jednom izmijenili zakon i omogućili jedno ubrzanje zemljišno-knjižnog postupka, time što smo dali ovlast zemljišno-knjižnim referentima da rješavaju u zemljišno-knjižnim stvarima. To je ono što je dovelo do toga da se sada predmeti bitno, bitno bolje rješavaju. Drugo što smo postigli ono što su zemljišne knjige ručno vođene. Svi znamo da još uvijek imamo one rukopise iz Austro-Ugarske. To smo polako preveli u računala. Dakle, dobili smo digitalne zemljišne knjige. I sada ja bih rekao ovim zakonom ćemo ubaciti u petu brzinu. Ovim zakonom ćemo stvar još više ubrzati jer ovim zakonom ćemo postići i idemo na usklađivanje zemljišno-knjižnog stanja sa katastarskim stanjem. To je vrlo bitno. Jer katastar je uvijek bio ažurniji. Katastar je pratio i posjed. Katastar je pratio i oblik nekretnine. Zemljišne knjige su malo sporije bile i stoga postoji jedna velika razlika i diskrepanca između zemljišnih knjiga i katastra. E, ovim zakonom upravo želimo postići da se to promijeni, jer sada imamo situaciju da nam se cjelokupne katastarske općine usklađuju sa katastarskim operatom i to je jedan malo duži postupak. A kao što se može predvidjeti i vidjet, dosta imamo unutar katastarskih općina imamo dosta zemljišno-knjižnih čestica koje su usklađene već i koje odgovaraju onim česticama u katastru. Upravo ovim zakonom omogućavamo da idemo usklađivati pojedine čestice u određenom katastarskom operatu i time ćemo zapravo postići jednu bitnu brzinu gdje ćemo ono što je nesporno, uskladiti katastar sa zemljišnim knjigama, a što bismo rekli za onu drugu završnu etapu ostaje ono što bude sporno. Vrlo bitna stvar u tom postupku ponovno dajemo ovlast. Nemamo dovoljno naravno ljudi da sve to provedu, ali dajemo ovlast službenicima, referentima da uz nadzor sudaca rade na tim predmetima. Također vrlo bitna stvar je ovdje, rješavamo se onih hipoteka. Ono što je bilo natrpano do '58. godine, bez provođenja nekakvih strogih i velikih postupaka. Sada će to sud moći po službenoj dužnosti brisati. Dakle, mislim da sa punim pravom i punim ponosom možemo reći da smo u segmentu zemljišno-knjižnog prava učinili puno. I klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Za klub SDP-a poštovani zastupnik Mato Gavran. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Pa svaki zakon koji vodi unapređenju odnosa i omogućava građanima da kvalitetnije i jednostavnije i brže rješavaju svoje probleme odnosno u funkciji građana za nas je dobrodošao, pa tako i ovaj koji će klub SDP-a podržati. Naravno da smo savršeno svjesni svih problema sa kojima je tijekom proteklog vremenskog perioda bila suočena zemljišna knjiga kao jedna od gotovo najbolnijih točaka ili najuže grlo u provođenju svih ovih zahtjeva koje su pojedinci imali u rješavanju vlasničkih odnosa i kako reče moj prethodnik, dobro je što je ova bolna točka bar malo smanjena. Dali smo ovlasti tijekom prethodnih izmjena zakona zemljišno knjižnim referentima da kao vrsni stručnjaci mogu značajan dio poslova iz svog djelokruga obaviti, pa smo na taj način povećali i prohodnost ali i omogućili da dođemo u ovu fazu u kojoj jesmo danas. Naravno bez obzira na pomake koji su učinjeni nitko od nas ne može biti zadovoljan sadašnjim statusom zemljišne knjige i sadašnjim stanjem stvari. I ova peta brzina u kojoj kako reče moj prethodnik u kojoj se sada nalazimo, treba ubaciti u još veći turbo, turbo sedmu da bismo stigli do 2010. godine veliki dio ovih ogromnih poslova odraditi. Naravno neupitno je da nam je cilj zajednički, da je životna želja svakog od nas da dođemo u poziciju da zemljišno-knjižni sudovi imaju dnevno ažurnost, a to znači riješiti još uvijek ove ogromne zaostatke, naročito u velikim sredinama kao što je Zagreb, Split, Osijek ili neke druge. To je trajan proces, poželjan i na tomu naravno u vremenu pred nama, a naročito iduća Vlada itekako puno treba raditi. Dobro je da je značajan dio postojećih zemljišno-knjižnih podataka iz analognog prenijet u digitalni oblik, pa je omogućen uvid svim građanima, dakle svim vlasnicima ako ništa drugo da naprave uvid u svoje vlasničko stanje, pa da sukladno tomu i promptno reagiraju i da poprave ono što nije dobro ili što treba riješiti. Siguran sam da je i ovaj prijenos u digitalni oblik omogućio da imamo i manje korupcije pa i to između ostaloga doprinijelo da i Hrvatska u rejtingu zauzela pet mjesta više. Ono što će u konačnosti rezultirati zadovoljstvom to je stanje kada dođemo u poziciju da doista imamo usklađene zemljišno-knjižne podatke sa katastarskim planovima odnosno katastarskih podatkom odnosno kad prijeđemo kompletno na katastar nekretnina o čemu smo ne tako davno mogli samo sanjati. Osnovana baza zemljišno-knjižnih podataka i ono što čini nadgradnju to je zajednički informacijski sustav sigurno će u značajnom doprinijeti da do tog cilja i dođemo. No, siguran sam da dijelim ne samo u ime kluba razmišljajući u ime svih vas stav da bez obzira koliko napravili da sa postojećim stanjem niti slučajno ne smijemo stati, nismo zadovoljni i s tim ciljem treba možda i dodatno tražiti prostor da se sve ono što je do sada Državna geodetska uprava odnosno područni katastri ili ovlaštenici koji se bave izmjenom zemljišta sve ono što je do sada napravljeno da taj dio poslova u značajnom privedemo kraju jer je očito da uz sve napore koji su činjeni i koji se čine nedostatno učinjeno. I mi u ovom trenutku prema mojim spoznajama unatoč tome što imamo izmjereno preko 50% državne poljoprivredne zemlje, dakle poljoprivredne zemlje u državnom vlasništvu svega jedna polovica je provedena kroz zemljišne knjige. Ili možda drugi podatak, od ukupno 150 ili oko 150 katastarskih izmjera u cijelim katastarskim općinama svega njih 50 je potpuno provedeno, 70 je ili sedamdesetak je u fazi provede a tridesetak još uvijek čeka jer nemamo dovoljno referenata, nemamo dovoljno zemljišno-knjižnih sudaca koji bi mogli provesti ovaj postupak do kraja odnosno uključiti se u izlaganje katastarskih planova koji su gotovi. Mi imamo apsurdne situacije. Evo, uzet ću primjer na Požeškoj županiji gdje nekoliko katastarskih općina koje su izmjereni i završena kompletna izmjera prije četiri ili pet godina još uvijek čeka pa imamo dvojno stanje ili gotovo nemoguće stanje. Jedno je stanje na terenu temeljem te nove izmjere a u zemljišnoj knjizi i u katastru imamo stari operat pa se još uvijek radi o nekoliko planova. Dakle, potreba da i taj dio što prije privedemo kraju je više nego upitna. Stoga ne začuđuje podatak da u ovom trenutku imamo svega 10% usklađenih katastarskih čestica sa stvarnim zemljišno-knjižnim stanjem ili kako to obično znamo reći harmoniziranih čestica. Ova rješenja koja omogućavaju sada ovim zakonom u znatnom će doprinijeti da sve ove izmjere koje su rađene ili koje se sada rade da se mogu parcijalno provoditi a na taj način ćemo i ovaj postotak znatno povećati a s druge strane povećati i sigurnost svih onih, nije samo riječ o državnom poljoprivrednom zemljištu već i o nekretninama koje su u privatnom ili u bilo čijem drugom vlasništvu. Naravno, želim iskoristiti i ovu priliku da doista pohvalim i kolege iz Državne geodetske uprave koji su vizionarstvom s jedne strane i dobrom ekipiranošću omogućile da uz potporu i financijsku naravno i ove Vlade ali i prethodne dođu u poziciju da imaju tehnološke mogućnosti, da možemo stvoriti i kvalitetnu bazu katastarskih planova i kvalitetnu bazu digitalnih planova odnosno stvoriti iz tih dviju baza jedan zajednički informacijski sustav koji nam evo i sada tamo gdje je proveden omogućava da gotovo u mili sekundi dođemo u uvid i jednog i drugog stanja. Naravno, za pohvalu je i predloženo rješenje da se ova tehnologija omogući i onim ovlaštenicima odnosno onim pravnim osobama koje rade i na poslovima državne izmjere i katastra nekretnine pa će i na taj način biti omoguće da se ovaj cjelokupan posao još više ubrza. Da zaključim, značajan iskorak se nudi ovim zakonom. Na njemu ne treba stati, treba učiniti još doista dodatne napore. Bez obzira, na kraju smo mandata pa onda mogu reći i preporuka i budućoj Vladi bez obzira koja bila da na ovome tragu još više i sredstava i osoblja omogući kako bi, odnosno uvede kako bi implementacija i ovoga zakona dala što kvalitetnije rezultate. Uz potporu, zahvaljujem.
Hvala. Ministrice, želite li završni osvrt? Ne. Hvala lijepo. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zemljišnim knjigama. Amandmane koje je predložio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje taj zakon. Molim tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 97 glasova za, donijet predloženi zakon.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Štovane dame i gospodo zastupnici. Evo vrlo kratko. Budući je ove godine u protupožarnoj sezoni došlo do povećanja broja požara izazvanih krajnjim nemarom pa čak i namjerom pokrenuli smo postupak promjene Zakona o zaštiti od požara upravo u tom dijelu povećanja sankcija za izazivanje požara. Hvala lijepo.
Odbori za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost? Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Unatoč kratkoći ovog Prijedloga zakona o izmjeni Zakona o zaštiti od požara prevažno je istaknuti njegove novine a tj. upravo izmjenom članka 49. važećeg Zakona o zaštiti od požara. Pooštravaju se prekršajne sankcije za namjerno izazivanje požara. Raspon novčane kazne od 100 tisuća do milijun kuna a za prekršaje iz nehaja u rasponu od 10 tisuća do 50 tisuća kuna. Također je propisana obveza ministarstva za vođenje evidencija o osobama koja su počinila prekršaj namjernog izazivanja požara. Naime, prevažan dio jest upravo kako zaštititi sigurnost imovine i ljudi upravo preventivnim načinom da se i zapriječenom novčanom kaznom ljudi prisile na dodatnu odgovornost jer prevelike štete i u materijalnim a pogotovo u ljudskim životima nisu ničim nadoknadive. Stoga vjerujem da će one imati učinkoviti rezultat i da ćemo doista svesti požare na najmanju moguću mjeru. Stoga se i Klub Hrvatske demokratske zajednice zalaže za ovakav prijedlog i on će ga u cijelosti prihvatiti.
Hvala. Za klub SDP-a poštovani zastupnik Anton Peruško. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Ovaj zakon isto kao izmjena Kaznenog zakona zapravo sustavno ne rješava ništa. Povećavaju se sankcije, a znamo koja je opasnost u zemlji od požara i dakako da će Klub SDP-a podržati donošenje izmjena ovog zakona bez obzira što sustavno ništa ne rješava, jer zaoštravanje kazni je jedna od mjera za smanjenje nastanka požara i eksplozija posebno na otvorenom prostoru. Ali ne rješava se problem u Republici Hrvatskoj koji na žalost imaju katastrofalne posljedice da sad ne spominjem što se sve zbilo. Uzroci požara na otvorenom prostoru su kompleksni, tako da se jedino sustavno mogu rješavati, a ove izmjene zakona prvenstveno su uvjetovane upravo tim požarima i pokušava se na takav način razriješiti. Međutim, rješenja s ovime nema. Potrebno je uskladiti između ostaloga i Zakon o šumama i Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Postoji nesklad o razini provođenja preventivnih mjera na površinama u državnom i privatnom vlasništvu kao bitne propise koji uređuju tu problematiku. Ovim izmjenama Zakona o zaštiti od požara ne rješavaju se problemi u sustavu vatrogastva koji je bitan element ukupne zaštite od požara i gašenja požara, te spašavanju ljudi i imovine. Problemi su kompleksni, a jedan od osnovnih je što je vatrogastvo na razinama gradova, općina i županija u ingerenciji lokalne i regionalne samouprave kao samostalna organizacija, a na razini države unutar Državne uprave za zaštitu i spašavanje sa neprimjerenim statusom obzirom na važnost i značaj. Bivša koalicijska vlast započela je sa aktivnostima za sustavno rješavanje zaštite i spašavanja pod ovom vlašću. Donesen je Zakon o zaštiti i spašavanju i ustrojena Državna uprava za zaštitu i spašavanje koja je trebala objediniti poslove zaštite i spašavanja na razini države iz više resora MUP, MORH i biti koordinativno tijelo za pripreme i rješavanje velikih nesreća i katastrofa. Zakon o zaštiti i spašavanju koji je donesen nije do kraja uredio i precizirao raspodjelu odgovornosti i nadležnosti između državne i lokalne razine, zadržao je visok stupanj centralizacije što je protivno i Ustavu Republike Hrvatske. Ustrojavanjem državne uprave sa područnim uredima došlo je do stvaranja velikog birokratskog sustava koji se u stvari bavi sam sa sobom, neučinkovit je. Troše se enormna sredstva na urede, službena vozila, te se isprepliću nadležnosti na lokalnim razinama. Postojeće redovne službe vatrogastvo, gorska služba, hitna pomoć, lučke kapetanije itd. u pravilu su nezadovoljne takvim ustrojem o čemu dnevno svjedočimo u tisku jer dolazi do nepotrebnog uplitanja u redovan rad, a ono što se očekivalo u sustavnom rješavanju izostalo je. Stoga, sustav treba reorganizirati, uskladiti ga sa europskim zemljama. Cijelo vrijeme do sada se iznose neistine i manipulira da takav sustav imaju europske zemlje. Upravo takav sustav nema nitko već je on djelo nekompetentnih ljudi koji su zasjeli na čelo sustava. Vatrogastvo kao bitan element ukupne zaštite od požara treba biti također ustrojeno kao što je u većini europskih zemalja uvažavajući dosadašnja postignuća i specifičnosti. Sustavno uređenje zaštite od požara, vatrogastva, zaštite i spašavanja i ostalih zakona i propisa jer se radi o interdisciplinarnoj djelatnosti, može dovesti do smanjenja nastanka požara i svih ostalih opasnosti, odnosno poboljšati efikasnost u saniranju nastalih požara te ostalih događaja. Sustav na svim razinama mogu voditi kompetentni ljudi koji se zaštitom i spašavanjem bave i poznaju bit sustava i neovisno o svemu tome što danas govorimo samo o izmjenama u dijelu gdje se radi o kaznenim odredbama. U ime Kluba SDP-a smatrao sam za potrebitim da kažem i ovih nekoliko naših stavova vezano za rješavanje problematike vatrogastava i požara u Republici Hrvatskoj, a kao što sam rekao ove izmjene koje je Vlada predložila kao klub ćemo podržati. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovana zastupnica Gordana Sobol. Nema je. Gubi pravo na riječ. Želite? Molim. Da, državni tajnik Ministarstva unutrašnjih poslova Ivica Buconjić, završni osvrt.
Samo kratko budući je sutra glasovanje samo da se izjasnim da prihvaćam amandman koji je uložio Odbor za zakonodavstvo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o zaštiti od požara. Amandman koji je predložio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio i dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 97 glasova za donijet predloženi Zakon.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Pred vama je dakle Konačni prijedlog Zakona o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju. Izvolite da podsjetim da je akademski naziv, naziv kojega stječe osoba koja završi preddiplomski i sveučilišni studij, diplomski sveučilišni studij ili poslijediplomski specijalistički studij. Stručni naziv je naziv kojega stječe osoba koja završi stručni studij ili specijalistički, diplomski stručni studij, a akademski naziv je naziv kojega stječe osoba koja završi poslijediplomski sveučilišni doktorski studij. Ovdje je dakle riječ o zakonu za kojega smo ocijenili da ga moramo donijeti po hitnom postupku zbog dva osnovna razloga. Prvi razlog je taj što postoji kolizija između važećeg već eto četiri godine važećeg Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i do sada važećeg Zakona o stručnim nazivima i akademskim stupnjevima donesenog '99., mijenjanog 2000. i 2003. godine. Tu koliziju valja otkloniti. I drugi razlog za hitnost je taj što je studij po bolonjskom modelu otpočeo nešto prije nego što je morao u značajnom broju naših visokih učilišta, a morao je zakonom 2 tisuće, akademske godine 2005./2006. pa smo mi već sada svjedoci činjenice da postoje ljudi koji su završili studije i koji čekaju da im budu dodijeljeni akademski ili stručni nazivi po ovome novome zakonu. Podsjećam da je temeljnim zakonom, dakle Zakonom o znanstvenim djelatnostima i stručnom obrazovanju propisan da su tri stupnja sveučilišnog studija, dakle preddiplomski studij, sveučilišni studij, diplomski studij, također sveučilišni i poslijediplomski studij koji može biti doktorski ili specijalistički. A kada je riječ o stručnim studijima da je riječ o prvom stupnju stručnih studija i o mogućem drugom stupnju specijalističkih diplomskih stručnih studija. Završetkom preddiplomskog sveučilišnog studija podsjećam, dakle preddiplomskog sveučilišnog stručnog studija ili prvog stupnja visokog obrazovanja na sveučilištu koji u pravilu traje 3 ili 4 godine prema ovom Zakonu stječe se akademski naziv: "sveučilišni prvostupnik". Riječ je dakle o prvom stupnju visokoga obrazovanja stečenog na sveučilištu. Ponavljam, njime se dobiva akademski naziv sveučilišni prvostupnik. Ovdje ima jedan izuzetak. Skrećem vašu pozornost na članak 3. Zakona da kada se radi o tehničkom znanstvenom području ovim prijedlogom Zakona u nazivlje vraćamo i naziv inženjera. Ovo činimo na zahtjev struke, konkretno Hrvatske akademije tehničkih znanosti, tehničkih fakulteta i cijelog tog dijela akademske zajednice i moram reći i gospodarstva, dakle i onih službi, institucija i poduzeća kojima je prvenstveno namijenjen ovaj kadar. Zahtjev je jednoznačan da se u nazivlje vrati i naziv: "inženjer" uz, a ne umjesto ove bolonjske rekao bih nazive koji su ostali. Dalje, završetkom diplomskog studija koji može biti integrirani petogodišnji studij ili može biti jednogodišnji ili dvogodišnji nastavljen na prethodni preddiplomski studij, a kojim se stječe 300 bodova osoba u pravilu stječe naziv magistra struke. Ovdje su moguća dva izuzetka, odnosno jesu dva izuzetka posrijedi. Kad se radi o studiju, o studiju medicine, stomatologije ili veterine umjesto akademskog naziva: "magistar struke" predlaže se, a to je i naša tradicija, naziv: "doktor" te struke. I u ovom slučaju naravno riječ je o nazivu kojega osoba može koristiti iza, a ne ispred svoga imena i prezimena. Drugi izuzetak je i ovdje ovaj ranije spomenuti naziv: "inženjer" koji se prati uz, koji se dodjeljuje osobama koji završe studij u području tehničkih znanosti. U članku 5. završetkom poslijediplomskog sveučilišnog studija, trogodišnjeg, može se steći doktorat znanosti ili doktorat umjetnosti. Dakako ovo se, ovo je akademski stupanj. On se najčešće kao skraćenica o čemu ovdje stoji sasvim precizno navedeno kao primjer koristi ispred imena odnosno prezimena. I završetkom poslijediplomskog specijalističkog studija koji može trajati od jedne do dvije godine stječe se naziv: "sveučilišni specijalist". Uz jednu iznimku, a iznimka je posljedica nastojanja da se izbjegne kolizija, kolizija u medicini, stomatologiji i veterini gdje kao što je poznato postoji i naziv i termin, dakle i pojam: "specijalizacija". Nešto što po zvučnosti jako asocira na specijalistički studij, a što se izvodi izvan akademske zajednice u sustavu zdravstva, specijalizacija u medicini, stomatologiji i veterini. Da bi se izbjegla dakle ta kolizija ovdje se stječe akademski naziv: "magistra", magistra kao oznaka završenog specijalističkog studija. Dakle da samo ovdje još jedanput rezimiram izuzetak je u ovom području nakon doktorata, recimo tako, struke koji se dobiva završetkom diplomskog studija, kod nas je on u medicini šestogodišnji, čovjek završetkom specijalističkog studija može postati sveučilišni ali magistar, magistar dotične struke, one struke u kojoj se specijalizirao. Eto toliko o primjerima vezanim za akademske nazive. Kad je riječ o stručnim nazivima dakako riječ je o drugom stupu našeg binarnog sustava. Završetkom prvoga stupnja visokog obrazovanja koje može, koji, naime prvi stupanj obrazovanja traje najmanje 3 studijske godine i njime se može steći 180 bodova i stručni naziv: "stručni prvostupnik". I to je dame i gospodo podsjećam dakle prvi stupanj visokog obrazovanja analogno nečemu što smo ranije imali pod nazivom: "viša stručna sprema", "viša stručna sprema". Upozoravam vas "viša stručna sprema" ovim zakonom postaje visoko obrazovanje samo, i to njegov prvi stupanj samo, a ne visoka stručna sprema. Upozoravam na potrebu razlikovanja tih termina. Ponavljam još jedanput, ranija "viša stručna sprema" u načelu odgovara prvom stupnju visokoga obrazovanja. U situacijama kada osoba završi studij koji traje kraće od 3 godine ili kazano jezikom bodova kojima se stječe manje od 180 bodova, a u pravilu se radi o dvogodišnjim ili dvoipogodišnjem studiju. Ta osoba ne stječe taj prvi stupanj stručnog visokog obrazovanja, nego stječe stručni naziv pristupnik. Ne prvostupnik, nego pristupnik i to je određena novina. Naši jezičari nas uče da je termin dobar, da osoba tek pristupa prvom stupnju visokoga obrazovanja, ali eto kazano jezikom i brojem bodova još ga nije dosegla, tek pristupa tome. Dakako i ovdje pratimo iznimku da u tehničkom području i ovdje zadržavamo prateći naziv inženjer. Vašu pozornost vjerojatno će privući članak 10., članak u kojemu se govori o specijalističkom, diplomskom, stručnom studiju. Dakle i putem stručnog studija koji može biti maksimalno petogodišnji moguće je doseći diplomu, moguće je doseći 3 stotine bodova, 5 puta po 6, 60 po godini, 3 stotine bodova i time po broju bodova stručni, čovjek koji je završio stručni studij može biti izjednačen sa čovjekom koji je završio sveučilišni studij, ali naziv je ipak drugi jer su kompetencije druge i naše je apsolutno opredjeljenje da i treba da bude i u imenu naznačena ta razlika jer je riječ o drugoj kompetenciji. Ovdje je riječ o osobi koja je specijalizirana na toj razini nakon svog petogodišnjeg studija, ali termin je stručni specijalist, a ne magistar jer nedostaju ove dvije komponente koje sveučilišni studij ima, a to je znanstvena i teorijska utemeljenost toga studija. Nedostaje kao obveza zbog orijentacije tog studija prema aplikativnosti, prema stručnosti, prema što bržoj zapošljivosti. Još da kažem nekoliko riječi o prekršajnim odredbama u članku 13. i one su propisne, tu su navedene i novčane veličine koje ga prate i nekoliko riječi o prelaznim i završnim odredbama. Postavlja se pitanje i u javnosti je dosta pozornosti izazvalo pitanje što je sa ranijim, ranije stečenim i diplomama, raznim akademskim i stručnim stupnjevima. Kao što možete vidjeti ovdje predlažemo jedan sustav koji slijedi kompetencije, kompetencije dakle znanja, vještine i ostalo, kompetencije možda u nekom užem smislu stečene tim studijem. Zamišljeno je naime i tako je predloženo u zakonu da u relativno kratkome roku ministarstvo sačini uputstva, a rektorski zbor i vijeće veleučilišta i viših škola sačini točan popis ranijih i sadašnjih studijskih programa, odnosno stručnih, odnosno akademskih stupnjeva koji se dobivaju završetkom toga studija. Vjerojatno vam je svima poznato kako je ranijim zakonom, temeljnim Zakonom o znanstvenoj djelatnosti u načelu propisano da osobe koje su ranije završile četverogodišnji sveučilišni studij, odnosno odgovarajući stručni studij su u potpunosti u pravima izjednačene s osobama koje će sada taj isti stupanj steći u petogodišnjem studiju uključujući pri tome i pravo na korištenje akademskog, odnosno stručnog naziva. O kome se to točno odgovarajućem nazivu radi bit će vidljivo dakle iz popisa, poimeničnog popisa programa koje će u razmjerno kratkom razdoblju napraviti ova dva tijela, rekoh sukladno uputstvu kojega će napraviti, kojega će sačiniti u kratkome roku ministarstvo. Eto toliko. Hvala lijepa gospodine predsjedniče.
Hvala. Odbori? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ovaj Zakon se rađa dugo, dugo vremena. Jedno 5, 6 godina kad su počele rasprave. Ja bih htio zahvaliti prije svega prof. Uzelcu na dobrim živcima i strpljenju koje je imao sa jednim i drugim ovim stupom u akademskoj zajednici toga jer stvarno trebalo je, pritisaka je bilo i ideja svakojakih. Vidio sam i prve prijedloge zakona i kako se stvar razvijala. Ovo što je sad došlo je čini mi se dobro i korektno napravljeno. Nađena je jedna ravnoteža, sačuvan je jedan dio tradicije koji smo željeli sačuvati, želimo imati inženjere pa eto inženjeri su ostali unutra, sačuvan je jedan dio tradicije doktora medicine, stomatologije, veterine. Bilo bi posvemašnja zbrka da oni te titule sad ne dobiju, tako da je to stvarno napravljeno dobro. Zašto je to trebalo napraviti i zašto je trebalo ovako temeljito napraviti? Zato što moramo promijeniti cijeli softwer u glavi, svako svoj. Još uvijek govorimo svi skupa o višoj, visokoj stručnoj spremi, šta je za ovo radno mjesto potrebno, visoka stručna sprema. Tko je visoka stručna sprema? Je li ovaj koji je završio 3 ili ovaj koji je završio 5? Je li ovaj sa stručnog, ovaj s fakultetskog studija? Ljudima to u glavama nije jasno, uključujući i državne tajnike drugog ministarstva. Nedavno sam na jednom odboru bio, mislim da je bio Odbor za zakonodavstvo gdje me je jedan državni tajnik pitao, a kud sad to spada taj specijalista, je li to visoka ili viša stručna sprema? Ma nije ni jedno ni drugo, to je specijalista i to je jedini odgovor koji se može dati, koji ovaj Zakon daje. Zašto je to važno? Zato što ćemo u vrlo skoroj budućnosti ako hoćemo slijediti neke trendove koji su u svijetu sasvim jasni i jasno zašto su takvi imati otprilike 70% studenata na stručnim aplikativnim studijima, a 30-tak posto studenata na sveučilišnim znanstvenim studijima, dakle studijima za one koji će sutra kreirati i zapravo upravljati društvom na raznim njegovim razinama 70% oni koji će za Boga miloga raditi visokostručne poslove. Tu dilemu, nismo mi jedini s tom dilemom. Tu dilemu su neki pokušali ublažiti i riješiti na zapadu tako da su nekadašnje fach schule i nekadašnje junior koleđe i tako, pretvorili u nešto što se danas zove university … sveučilište primijenjenih znanosti što je očito ono što mi kod nas zovemo veleučilištem i tako funkcionira. Takvih sveučilišta ima trostruko više od ovih klasičnih sveučilišta u zapadnom svijetu. Jasno je ovdje naznačeno tko dobiva koju titulu po novom sistemu i nema odgovora što je VSS što je VSŠ po novom sistemu i dobro je da tog odgovora nema, taj odgovor u ovom zakonu nije potreban, tu terminologiju trebamo u skorom vremenu zaboraviti. Imao bih dvije primjedbe na nešto što nije možda dovoljno eksplicitno rečeno unutra, što se implicitno podrazumijeva i podrazumijeva se iz ovoga što je govorio profesor Uzelac, ali što bi u praksi moglo dovesti do ajde recimo poteškoća. Kod titule koja se dobiva diplomskim stručnim studijem, dakle pet godina na stručnom studiju, 3+2 ili 4+1 sa 300 bodova kao magistar na sveučilištu, dobiva se titula specijalist koja se može pisati, može pisati zajedno sa prethodno stečenom titulom. U prethodnoj verziji stajalo je i u prethodnoj verziji temeljnog zakona koja se piše za prethodnu stečenu titulu obrazloženje je bilo da to nije nova razina znanja nego specijalizacija unutar razine prvostupnika što nije činjenica, jer ljudi mijenjaju i zanimanja. Vi možete biti prvostupnik strojarstva i onda specijalista poslovnog upravljanja. Dakle prijeći sasvim na novu ljestvicu. I ovdje je ova riječ: "može" govori da je to nova razina obrazovanja. Međutim to šta se sa čime može pisati, pa ima i danas ljudi koji po vratima pišu diplomirani inženjer, magistar, magistar doktor znanosti, specijalista taj i taj pa preko cijelih vrata. Dakle sve se može pisati, prethodna titula se uvijek može pisati, ali se ne mora pisati. Najčešće ljudi normalno pišu onu zadnju titulu koju su dobili. Mislim da bi ovdje bilo dobro jednostavno to izostaviti, jer čini mi se nepotrebno. Da se radi o višem stupnju obrazovanja govori jednostavna činjenica da ovi svi popularni … MBM studiji i po Hrvatskoj i po svijetu su zaprvo stručni studiji. To nisu znanstveni studiji, ti ljudi ne idu … oni samo upravljaju najvećim kompanijama na svijetu, a nikome ne pada na pamet da ih poslije šalje na doktorat jer oni definitivno nisu znanstvenici niti imaju te ambicije. Velim dužnost bi ministarstva trebala biti Ministarstva znanosti i obrazovanja i sporta da objasni kuda koja titula po kompetencijama spada, prvenstveno da to objasni državnim organima. Naime poslodavci, privatni poslodavci njima je sasvim jasno. Oni si pogledaju program, znaju što je čovjek naučio i boli ga briga koja titula mu piše, bitno je da zna ono šta radi. U državnoj službi to nije tako. Državna služba više formalno funkcionira, funkcionira na razini takvih nekakvih stručnih sprema i sada bi bilo ključno da se ove nedoumice ne događaju u ministarstvima drugima pa se onda ne bi događalo da u pojedinim zakonskim prijedlozima koje ovdje dobivamo od različitih ministarstava dobijemo prijedlog da te i te poslove može obavljati čovjek koji je završio sveučilišni studij ne znam na tom i tom fakultetu. To jednostavno ne postoji više jel', kao ideja nije primjenjivo. Isto tako članak 14. omogućava slobodnu interpretaciju. Naime govori se da će vijeće veleučilišta i visokih škola zajedno sa rektorskim zbogom napraviti popis onih ljudi, odnosno onih zanimanja, onih stručnih titula iz prethodnog sistema koji su završili stručne studije, dvogodišnje, dvoipogodišnje, dvoipogodišnje sa šestim semestrom diplomskim itd. pa će neke sortirati u pristupnice, dakle ispod prvog stupnja visoko obrazovanja, a neke u prvostupnike. I dobro, to se mora napraviti samo i vijeće veleučilišta visokih škola daje tu primjedbu, mislim da nije dobro da to ostane u preslobodnim ingerencijama naputka Vlade. Mislim da bi bilo potrebno napraviti neki jači akt, jak akt tipa pravilnika, nečega što je apsolutno obavezno da se stvari ne ocjenjuju površno i ne ocjenjuju nekakvom slobodnom procjenom. Naravno da će svaka institucija za svoje programe tvrditi da oni su u dvije godine zapravo savladali ono što treba u tri savladati, ali trebalo je postaviti neka objektivna mjerila koja bi se tim takvim nekim pravilnikom mogla zapravo uvesti i mogla akademskoj zajednici na ovoj razini stručnog studija dati jasne orijentire da jednostavno nema poslije zamjerki i da se neki ljudi ne nađu u nepovoljnom položaju slijedom činjenice da njegov dekan nije dovoljno jako pregovarao što se isto može dogoditi. Klub HNS-a podržati će ovaj zakon i smatra ga jako dobrim. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Slaven Letica kojega nema. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog zakona o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju. Amandmane su podnijeli zastupnik Željko Pavlic i Klub zastupnik HDZ-a. Državni tajnik Slobodan Uzelac.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo.
Klub zastupnika HDZ-a.
Klub zastupnika HDZ-a, amandman je prihvatljiv.
Hvala. Postaje sastavni dio Zakona. Drugi zastupnika Željka Pavlica.
Tri amandmana gospodina Pavlica. Prvi amandman Vlada ne prihvaća, kratko obrazloženje: Naime, Prijedlogom zakona uređuje se isključivo akademske stručne nazive i akademski stupanj te njihovo stjecanje i korištenje a temelj za njegovo donošenje je osnovni, temeljni zakon dakle, o znanstvenoj djelatnosti i ljudskom obrazovanju koji uređuje područje ljudskog obrazovanja. Ovim zakonom uveden je binarni sustav i stoga se sukladno člancima 69. i 73. visoko obrazovanje provodi kroz sve sveučilišne i stručne studije. Predložena izmjena nije prihvatljiva budući da izvođenje integriranih stručnih studija nije zamišljeno gore navedenim temeljnim zakonom.
Samo malo moramo riješiti prije. Predlagatelj amandmana nije tu zastupnik Pavlic, trebamo glasovati. Tko je za ovaj amandman? Hvala, nitko. Drugi amandman.
2. amandman se također ne prihvaća, kratko obrazloženje: Prijedlog Zakona ovaj uređuje isključivo akademske stručne nazive, akademski stupanj a opet napominjem temelj je toga temeljni zakon. Studiji se provode kroz sveučilišne i stručne studije, a stručni studij za razliku od sveučilišnih podsjećam nemaju tako široku neophodnu znanstveno teorijsku komponentu. Slijedom navedenoga napominjemo da su studijski programi za specijalističke diplomske studije akreditirani upravo kao specijalistički stručni studij i ne dopuštaju daljnju liniju studija u tome smislu.
Tko je za ovaj amandman? Nitko, hvala, nije dobio potrebnu većinu. Amandman 3.
Treći amandman Vlada također se ne prihvaća, kratko obrazloženje: Razlog je taj što su neki studiji ranije bili dvogodišnji, a danas su zaista i trogodišnji, te osobe koje su završile takav studij imaju iste kompetencije kao i osobe koje završe današnji trogodišnji studij. Također postoje i slučajevi da se prijašnji dvogodišnji studij koje su osobe završile danas uopće ne izvode. Upravo navedeno je razlog zašto se u navedenoj odredbi Zakona propisuje da će Vijeća veleučilišta i visokih škola i Rektorski zbor hrvatskih sveučilišta, zajednički utvrditi i u Narodnim novinama objaviti popis odgovarajućih stručnih studija i njihovih kratica a shodno uputama koje će sačiniti nadležno ministarstvo, dakle Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Nitko. Hvala. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 98 glasova za jednoglasno donesen predloženi Zakon zajedno sa usvojenim amandmanom.
Prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o pravobranitelju za osobe s invaliditetom, drugo čitanje, P.Z. br. 648 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbor za socijalnu politiku i zdravstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti ovaj zahtjev? Želi. Državni tajnik u Ministarstvu obitelji, branitelja, … gospodin Stjepan Adanić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Temeljem zaključaka sa sjednice Povjerenstva Vlade Republike Hrvatske za osobe sa invaliditetom održane 25. listopada 2004. godine osnovana je radna skupina za izradu Nacrta prijedloga Zakona o pravobranitelju za osobe sa invaliditetom. Hrvatski sabor je zaključkom sa 2. sjednice 27. travnja 2007. godine prihvatio prijedlog Zakona o pravobranitelju za osobe sa invaliditetom te uputio predlagatelju primjedbe, prijedloge i mišljenja radi pripreme konačnog prijedloga zakona. O prijedlogu zakona raspravili su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina te Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav kao i zastupnici u saborskoj raspravi te uvažavajući pojedine primjedbe i prijedloge sačinjen Konačni prijedlog Zakona o pravobranitelju za osobe s invaliditetom. Nadalje. Konačnim prijedlogom Zakona o pravobranitelju za osobe s invaliditetom uređuje se djelokrug i način rada te uvjeti za imenovanje i razrješenje pravobranitelja za osobe sa invaliditetom i njihovih zamjenika. Pravobranitelj za osobe s invaliditetom štiti, prati i promiče prava i interese osoba s invaliditetom na temelju Ustava Republike Hrvatske, međunarodnih ugovora i zakona te djeluje neovisno i samostalno držeći se načela pravičnosti i morala. Bitno je istaknuti da pravobranitelja imenuje i razrješava Hrvatski sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske, da pravobranitelj ima dva zamjenika koje imenuje i razrješava Hrvatski sabor na prijedlog pravobranitelja, te su pravobranitelj i njegovi zamjenici dužnosnici Republike Hrvatske koji se imenuju na vrijeme od osam godina i mogu biti ponovo imenovani. Pravobranitelj sudjeluje u postupku izrade nacrta prijedloga propisa koji se odnose na prava osoba sa invaliditetom a može i potaknuti donošenje izmjena zakona i drugih propisa koji se odnose na prava osoba sa invaliditetom. Pruža savjetodavnu pomoć osobama sa invaliditetom i surađuje s udrugama osoba sa invaliditetom te udruga koje programski djeluju u korist osoba sa invaliditetom. Pravobranitelj je ovlašten predlagati, obavještavati, upozoravati i davati preporuke nadležnim tijelima državne uprave, tijelima lokalne i područne (regionalne) samouprave i pravnim i fizičkim osobama predlagati poduzimanje mjera za poboljšanje položaja osoba sa invaliditetom i zahtijevati izvješća o poduzetim mjerama. Pravobranitelj ima pravo pristupa prostoriji i pravo uvida u način ostvarivanje brige osoba sa invaliditetom koje borave, rade ili su privremeno odnosno trajno smještene kod fizičkih i pravnih osoba i drugih pravnih subjekata na temelju posebnih propisa. Svatko se može obratiti pravobranitelji i podnijeti mu prijedlog za razmatranje pitanja uz značajnu zaštitu prava i interesa osoba sa invaliditetom. I pravobranitelj će obavijestiti podnositelj o poduzetim mjerama i o prijedlozima za rješavanje tih problema. Pravobranitelj ne može biti pozvan na odgovornost, pritvoren ili kažnjen za izraženo mišljenje i poduzete radnje u okviru svog djelokruga rata, osim ako se radi o kršenju zakona od strane pravobranitelja koje predstavlja kazneno djelo. Pravobranitelj isto tako jednom godišnje podnosi izvješće Hrvatskom saboru o svom radu, a ima podnosit pravo i podnositi posebna izvješća kada to ocijeni potrebitim. Stručne i administrativne poslove za pravobranitelja obavljaju se u Uredu pravobranitelja čije je sjedište u Gradu Zagrebu. Za pravobranitelja može biti imenovan hrvatski državljanin koji ima završen diplomski studij društvenog smjera i najmanje deset godina radnog iskustva na području promicanja i zaštite prava osoba s invaliditetom. Pravobranitelj za osobe sa invaliditetom i njegovi zamjenici bit će razriješeni dužnosti prije isteka vremena za koji su imenovani u slučaju vlastitog zahtjeva i u slučaju gubitka hrvatskog državljanstva, u slučaju nastanka opće nesposobnosti za rad i gubitka poslovne sposobnosti u slučaju pravomoćne osude za kazneno djelo. Sredstva za rad pravobranitelja i njegovih zamjenika i stručne službe osigurani su u državnom proračunu Republike Hrvatske za 2008. godinu. Ukupno je predviđeno 2,5 milijuna kuna. Ovdje ispred predlagatelja isto tako mogu odmah i reći dobio sam amandman od Odbora za zakonodavstvo Sabora Republike Hrvatske na članak 8. i znači predlagatelj prihvaća amandman. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Žele li odbori? Izvjestitelji? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a gospođa zastupnica Vesna Škulić. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ali zamolila bih vas da najprije osigurate mir i red u sabornici jer ja osobno nisam čula gospodina…
.. [[Govornik se ne čuje zbog predsjedničkog zvona.]] jer ipak je ovo jedna tema koja zaslužuje našu pozornost posebnu, pa vas molim da čujemo kolegicu i dajte.
Ne samo mene nego ni gospodina Adanića ja nisam uspjela čuti što je govorio. Dakle, ja vas kolega molim stvarno malo poštivanja i prema gospodinu državnom tajniku i prema temi o kojoj govorimo. No, kada sam razmišljala na koji način ću se osvrnuti na tekst ovog zakona u ime kluba SDP-a o pravobranitelju za osobe s invaliditetom, pružilo mi se široki spektar mogućnosti obzirom na područje koje bi se trebalo regulirati ova institucija za osobe s invaliditetom. No ovih dana nekoliko novinskih članaka i jedna televizijska reportaža dali su ime i prezime cijeloj mojoj raspravi. Sve ono što je regulirano kroz domaće zakonodavstvo i što bi Ured pravobranitelja trebao regulirati urušilo se pokušajem mladog čovjeka Antonija Milanovića iz Zadra pri upisu na Filozofski fakultet u Zadru, smjer psihologija odnosno odlukom jednog profesora da mu ne omogući pristup prijemnom ispitu u njemu pristupačnom obliku odnosno usmeno. Ni jedan zakon ni hrvatski obrazovni standard, ni jedna nacionalna strategija pa ni jedan ministar i Vladina institucija nije stala u zaštitu prava na obrazovanje mladog čovjeka s cerebralnom paralizom. Koliko još Antonija Milanovića su žrtve sustava koji ne prepoznaje pojedince i njegove osobne potrebe i prepušteni su intelektualnim veličinama poput profesora Malenice da se igra Boga i određuje tko može studirati u rigidnom sustavu poput našeg obrazovnog a tko ne. Što bi profesor Malenica rekao da mu je slučajno došla Helen Keller, Slava Raškaj, Roosvelt, … [[Govornik se ne razumije.]] i svi oni drugi koji ne mogu ni stati u ovaj tekst. Da li bi Vlada možda reagirala tada da su kojim slučajem ti isti ljudi u Hrvatskoj, u ovo vrijeme se pokušali upisati na fakultet? Mislim da je nakon ovog slučaja licemjerno govoriti iz pozicije Vlade o ljudskim pravima kada se sve urušava na jednom slučaju i ne vrijedi ni jedna konvencija, deklaracija ni nacionalna strategija, a ministarstva i Vlada šute. A zašto bi itko reagirao na pojedince kada niste reagirali zbog dvoipolgodišnjeg nerada Fonda za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom. Niste pokrenuli pitanje o nestanku nekoliko milijuna kuna iz tog fonda odnosno gdje su ti novci završili. Također niste reagirali po ukidanju prava na naknadu troškova za prijevoz djece s teškoćama u razvoju. Ni jednim zakonom niste krenuli s procesom izjednačavanja prava osoba s invaliditetom. Niste reagirali kada je donesen Zakon o obaveznom zdravstvenom osiguranju koji osobama s invaliditetom u imovinski cenzus ubraja osobnu invalidninu i sva socijalna primanja. Mi u klubu SDP-a vjerujemo da će se uvođenjem institucije pravobranitelja za osobe s invaliditetom potaknuti istraga o ograničenjima i diskriminirajućim barijerama koje limitiraju slobodu osoba s invaliditetom u njihovom punom sudjelovanju u društvu te poduzeti sve potrebne mjere koje će popraviti stanje i potegnuti pitanje odgovornosti. Mislim da bi trebao netko odgovarati zbog slučaja ovog dječaka iz Zadra. Hvala vam lijepa.
Hvala. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a i gospođa zastupnica Lucija Čikeš. Izvolite!
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje Konačnog prijedloga zakona o pravobranitelju za osobe s invaliditetom. Opravdanost donošenja ovog zakona proizlazi između ostalog i iz činjenice da u našem društvu učešće ove populacije je oko 10%. Ja bih naglasila i iznijela što je na zadnjem Europskom forumu za osobe s invaliditetom jasno izneseno i naglašeno podaci i brojke koji se odnose na Europsku uniju a kako znamo da smo pred vratima Europske unije pa bi te podatke na početku ove rasprave i iznijela. U prilogu donošenja ovog zakona stoje i podaci koji su tamo izneseni. Osobe s invaliditetom predstavljaju 50 milijuna osoba u Europskoj uniji što znači oko 10% europske populacije a kaže se da je to ekvivalent populacije Belgije, Češke, Grčke, Mađarske i Nizozemske zajedno. Jedan od četiriju Europljana ima člana obitelji sa invaliditetom. Ljudi sa smanjenom pokretljivošću predstavljaju više od 40% stanovništva. Ljudi s invaliditetom u dva do tri puta više su nezaposleni nego osobe koje su bez invaliditeta. Samo 16% onih koji su suočeni sa ograničenjima pri radu dobijaju neku vrstu potpore na poslu. Mnoge osobe s invaliditetom su obeshrabreni radnici zato što i oni te čak niti ne pokušavaju se pridružiti radnoj snazi i uključiti se u polje rada. Prema tome, njih se klasificira na jedan način kao neaktivne. Što je veći stupanj invaliditeta niže je sudjelovanje i u radnoj snazi. Ljudi bez invaliditeta gotovo dvostruko češće dolaze do treće razine obrazovanja nego ljudi sa invaliditetom. 38% ljudi s invaliditetom je između 14 i 34 godine što znači da se mahom radi o mladim ljudima. Jedna od dvije osobe s invaliditetom nikada nije sudjelovala u aktivnostima sredine u kojoj živi pa tako ni u športskim aktivnostima. Jedna trećina populacije s invaliditetom nikada nije putovala u inozemstvo ili čak samo sudjelovala u dnevnim izletima i to zahvaljujući nemogućnostima pristupa terena i uslugama. Ljudi s invaliditetom pate od izolacije iako uporedimo osobe s invaliditetom da one mnogo rjeđe viđaju svoju i kaže se gotovo u dvije trećine slučajeva viđaju svoje bližnje i viđaju svoje prijatelje. Ovo isto sve što se odnosi i što je izneseno na zadnjem Europskom forumu osoba s invaliditetom možemo preslikati i na Republiku Hrvatsku. Znamo da u našoj populaciji od oko 4,5 milijuna žitelja ima 429 tisuća 421 osoba s invaliditetom što je sukladno onom podatku da 10% pučanstva su osobe s invaliditetom. Ove 429 tisuća 421 osoba to su osobe s invaliditetom od rođenja, to su osobe s invaliditetom koje potječu iz drugog svjetskog rata i njihove posljedice, osobe s invaliditetom iz Domovinskog rata i njihovih posljedica, osobe invalidi rada, invalidi kao posljedice kroničnih bolesti, invalidi kao posljedice prometnih nezgoda. Dakako da ova populacija zaslužuje posebnu pozornost a ova Vlada je tijekom ovog mandata iskazala veliki interes za ove članove našega društva te je donijela veliki broj novih zakona, izmjene i dopune postojećih zakona te obogatila i dakako pridonijela novim propisima a sve u cilju da učini življenje ovih osoba što kvalitetnijim i da ove osobe što prije uključi u život, normalno življenje sredine u kojoj obitavaju. Tu treba posebno naglasiti aktivnost Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti kao i Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi Republike Hrvatske. Donošenjem ovog zakona, Zakona o pravobranitelju za osobe s invaliditetom ja bih rekla da na jedan način se zaokružuje niz mjera donesenih za dobrobit ovih osoba. I Klub zastupnika, još jednom ću reći, Hrvatske demokratske zajednice se zahvaljuje u ime svih onih na koje se odnosi ovaj zakon i dakako da podržava donošenje Zakona o pravobranitelju za osobe sa invaliditetom. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak. Gospođa Škulić, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Nisu doneseni nažalost mnogi zakoni na području zaštite prava osoba s invaliditetom. Donesen je samo zakon odnosno izmjene i dopune Zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju. I nažalost, taj zakon nije funkcionirao dvije i pol godine. To su jedine izmjene i dopune na području osoba s invaliditetom koje su donesene, a sve ono drugo što su išli zakoni i socijalne skrbi išli su k smanjivanju prava osoba s invaliditetom.
Hvala. Idemo dalje. U ime kluba HSU-a gospodin zastupnik Stjepan Kozina. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, dame i gospodo zastupnici. Evo, pred nama je Konačni prijedlog zakona o pravobranitelju za osobe s invaliditetom koji karakterizira Republiku Hrvatsku kao demokratsku državu s ciljem zaštite prava osoba s invaliditetom vezano uz dokumente Ujedinjenih naroda, Vijeća Europe, Europske unije koji svojim sadržajima utvrđuju aktualna područja djelovanja, preporučuju primjenu svojih načela potrebe zaštita prava i interesa u nacionalnom i političkom zakonodavstvu. Prema evidencijama u Republici Hrvatskoj ima 429 hiljada 421 invalidna osoba različitih kategorija i uzroka invalidnosti. Ovdje ako pratimo ovu tabelu na strani 8. onda vidimo da tu ima ti uzrok invalidnosti, znači netko je od rođenja invalid, netko je postao invalid rada, netko temeljem bolesti, netko prometna nesreća i ostalo. Ovdje ova kategorija od rođenja invalidnosti kojih ima 25 hiljada 184 prema ovoj evidenciji zaslužuje posebnu pažnju prema mojem mišljenju jer ti su prema svim ovim našim karakteristikama koji trebaju da zaslužuju posebnu pažnju i prema njima se treba posebno odnositi. Prije svega do sada su prava osoba sa invaliditetom bila regulirana raznim propustima na različite načine. Donošenjem ovog zakona biti će lakše ostvariti regulirana prava osobama s invaliditetom. Mi ovdje vidimo prema ovim člancima djelokrug i način rada gdje se pravobranitelj treba zalagati za zaštitu i promicanje prava osoba, interesa osoba sa invaliditetom. Mi znamo da su do sada oni imali dosta velika prava, ali nisu mogli to ostvariti, nisu znali način na koji bi trebali ostvariti. A ja smatram da ovaj pravobranitelj treba raditi tim više što će imati dva pomoćnika da treba raditi oko toga da svi oni imaju prava i da ih on zaštiti u tom pravu. Prije svega, mi imamo dobre zakone na papiru koji vode brigu o zapošljavanju tih osoba s invaliditetom, a ima isto tako zakon gdje netko ne zaposli radnika sa posebnim potrebama, da treba izdvajati određena sredstva da se njima osigura znači školovanje i način da on može raditi što treba. Isto tako govori, tijela državne uprave, jedinice lokalne i područne samouprave, pravne i fizičke osobe dužne su surađivati sa pravobraniteljem osoba sa invaliditetom. Ovdje se malo postavlja pitanje, postavlja se pitanje i razvoja i ekonomske snage pojedine lokalne samouprave. Jer mi vidimo ima različitih primjera. Na primjer, ja tu sada putujem tramvajem u Sabor i vidim da ovi niskopodni tramvaji u Zagrebu koji voze da mogu doći invalidi sa kolicima unutra i mogu se prevesti. Dobro, ne može on sjesti na stolicu, ali netko ga dopelja i ima mogućnost. Ove lokalne samouprave neke koje su siromašne vrlo teško će moći osigurati prijevoz za osobe sa invaliditetom prije svega i ove arhitektonske barijere koje su prisutne dosta će teško biti rješavati tamo gdje je ekonomski slabija lokalna samouprava. A mi imamo veliki broj lokalnih samouprava koje su dosta siromašne, koje same sebe jedva uzdržavaju. S obzirom da je ovaj zakon poprilično prihvatljiv, one sugestije i primjedbe koje su date, ja očekujem da će se on dokazati i pozdravljamo taj, mi u HSU pozdravljamo ovaj zakon i mislimo da će osobe sa invaliditetom ovim zakonom dobiti puno samo normalno uz podršku svih nas tako da možemo braniti ta prava osoba sa invaliditetom na sve moguće načine. Evo mi ćemo podržati ovaj zakon i nadamo se da će donijeti dosta dobra osobama sa invaliditetom. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospođa zastupnica Biserka Perman. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kao što sam rekla i u prvom čitanju ovog zakona vjerujem da se svi slažemo da treba zaštiti prava i interes osoba sa invaliditetom. No, čini mi se na žalost da je potpora zaštiti prava invalidnih osoba u svakodnevnom životu vrlo često i dalje samo deklarativne naravi. Naime, usprkos čitavom nizu akata koji imaju svrhu poboljšanje kvalitete življenja osoba sa invaliditetom i dalje imamo čitav niz poteškoća na koje osobe s invaliditetom nailaze. Negdje sam naišla na podatak da imamo čak 280 različitih akata odnosno prava osoba sa invaliditetom. Također, imamo i mnoga tijela državne uprave koja su zadužena za njihovu provedbu. Reklo bi se zaista da u Republici Hrvatskoj invalidima, odnosno osobama s invaliditetom zaista ništa ne nedostaje. No, htjela bih se ipak osvrnuti samo na dvije stvari koje su evo navedene u ovom konačnom prijedlogu, a koje sam istaknula u prvom čitanju i koje nisu prihvaćene u kreiranju konačnog teksta ovog zakona. Naime, spomenula sam sredstva koja su predviđena za provedbu ovog zakona, pa kaže da moja primjedba nije prihvaćena budući da su u točki 3. Konačnog prijedloga zakona između ostalog predviđeni i izdaci za intelektualne usluge kao i savjetovanja. To je točno. No međutim, ako zbrojimo sva ta sredstva ispada da od predviđenih 2 i pol milijuna kuna za Ured pravobranitelja, milijun i 860 hiljada je planirano za zaposlene, tekuće održavanje i kapitalna ulaganja, a 640 hiljada za najam prostora, materijal, komunikacije, informiranje, stručno usavršavanje, literaturu, seminare, savjetovanja, promidžbu intelektualne usluge, međunarodne članarine i službena putovanja. U tim iznosima zaista se ne da iščitati koliko će doista biti izdaci za intelektualne usluge kao i savjetovanja, odnosno za konkretnu pomoć osobama sa invaliditetom u radu ovoga ureda. I druga stvar na koju sam se htjela osvrnuti koja je isto tako u ovom obrazloženju obrazložena da nije prihvaćena je o nazivu institucije. Naime, ja sam već u prvom čitanju predložila da se zakon promijeni, odnosno naziv institucije promijeni kako bi se izbjeglo naglašavanje pojedinog spola, pa sam rekla da bi bilo dobro da se zakon, da se ustanova zove pravobraniteljstvo za osobe s invaliditetom, a ne ured pravobranitelja. Isto tako i ostali uredi pravobranitelja. I ovdje je navedeno da upotreba oba spola u definiranju pojmova u zakonskom tekstu dodatno opterećuje tekst što nije svrsishodno ni provedivo. Mislim da je to vrlo jednostavno rješivo već u jednoj rečenici prvog članka gdje bi se reklo da ovaj zakon uređuje se djelokrug i način rada, te uvjeti za imenovanje i razrješenje pravobranitelja ili pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom i njegovih zamjenika, a u zagradi da se doda u daljnjem tekstu pravobranitelj. Na taj način bi se obuhvatila oba spola ako već nije prihvaćena moja primjedba o tome da se institucija zove pravobraniteljstvo umjesto pravobranitelj. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Da li želi predstavnik iz ministarstva zaključno reći nešto? Hvala lijepo. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog zakona o pravobranitelju za osobe sa invaliditetom. Amandman koji je predložio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio, dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 97 glasova za donesen predloženi Zakon.
Prelazimo na 34. Prijedlog Zakona o obalnoj straži Republike Hrvatske, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 777. Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja Dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog Zakona. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Želi. Držani tajnik Mate Raboteg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine dopredsjedniče Sabora. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Dozvolite mi da u ovome uvodnom dijelu obraćanja istaknem značaj ovog Zakona po hrvatske strateške interese. Dakle, mi to već znamo, ali mislim da je ovom prigodom potrebno posebno naglasiti da je naša zemlja država sa preko tisuću otoka i otočića na kojima živi oko 130 tisuća stanovnika. I poradi toga, poradi toga je hrvatski Jadran jedan od naših najvrednijih gospodarskih i najvažnijih strateških potencijala. Što zahtjeva prema tome i njegovo adekvatno čuvanje i zaštitu. Suverenitet naše zemlje se prostire nad unutarnjim morskim vodama i teritorijalnim morem, što opet čini više od 50% površine kopna u dijela Republike Hrvatske. Uz to određena suverena prava i jurisdikcija Republike Hrvatske se protežu i nad epikontinentalnim pojasom i zaštićenim ribolovno ekonomskim pojasom. I upravo zbog toga je za našu državu izuzetno važno pravno, gospodarsko i sigurnosno uređenje odnosa na moru i na morskoj obali, uključujući naravno i zaštitu suvereniteta i suverenih prava u skladu sa normama međunarodnog prava mora. Dakle, mi za tu kvalitetnu zaštitu moramo imati odgovarajuće sposobnosti i biti u mogućnosti pravodobno sprječavati sve neželjene pojave, znači imati primjerenu organizaciju. Sve misije i zadaće koje je provoditi obalna straža Republike Hrvatske u funkciji su dakle zaštite prava i interesa države na moru, pa su logično, shodno tome definirani i prihvaćeni, pa i od strane ovoga Doma i u drugim strateškim dokumentima primjerice onima koji se odnose na područje obrane, kao dugoročnom planu razvoja. Dakle, ovim zakonom, donošenjem Zakona o Obalnoj straži Republike Hrvatske stvara se zakonodavni okvir koji će Republici Hrvatskoj putem Obalne straže omogućiti učinkoviti nadzor i kontrolu hrvatskog suvereniteta suverenih prava i jurisdikcije u različitim režimima mora. Dakle, evo, malo pobliže o samoj organizaciji. Obalna straža Republike Hrvatske po prijedlogu ovoga Zakona biti će ustrojena u Hrvatskoj ratnoj mornarici, kao što sam već naglasio sukladno dugoročnom planu razvoja, ali kao poseban entitet. Dakle to nije militarizacija operativnog postupanja. To je formiranje jedne zasebne organizacije cjeline sa prepoznatljivim obilježjima svojih sredstava, plovila i letjelica sa prepoznatljivim znakovljem koji će se razlikovati od znakovlja i od izgleda koju imaju sredstva Hrvatske ratne mornarice. I sa svojom organizacijom i sa svojim nadležnostima i vertikalom u kojoj, kroz koju su određene nadležnosti ostalih tijela državne uprave. Temeljni poslovi i zadaće. Evo ukratko dakle kakva bi bila podjela poslova u odnosu na ostale subjekte. Temeljni poslovi i zadaće Obalne straže su zaštita suverenih prava i provedba jurisdikcije Republike Hrvatske u prvom redu, dakle kao temeljna uloga u zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu, epikontinentalnom pojasu i na otvorenom moru, te u ostalim dijelovima mora, dakle u teritorijalnom moru i unutrašnjim morskim vodama pružanje potpore ostalim tijelima državne uprave u poslovima iz njihove nadležnosti i koji su također definirani ovim Zakonom. Zakonom se predviđa da Obalna straža ima zapovjedništvo nadležno za planiranje i provedbu zadaća i za koordinaciju sa drugim nadležnim tijelima. Isto tako poslove Obalne straže mogu obavljati samo ovlaštene osobe i to na temelju izobrazbe i obuke koju će steći dakle sukladno propisima nadležnih tijela državne uprave. Pa primjerice ako se govori o nadzoru onda sukladno odgovarajućim propisima. Ako se govori o kontroli prometnih puteva itd., što je u nadležnosti drugih ministarstava svi djelatnici Obalne straže kroz proces izobrazbe moraju imati kvalifikacije koje ih legitimiraju za takve poslove. Za usmjeravanje i nadzor tijela nadležnih za nadzor i zaštitu prava i interesa Republike Hrvatske na moru, dakle za središnju koordinaciju među postojećim službama osniva se tzv. Središnja koordinacija za nadzor i zaštitu prava i interesa Republike Hrvatske na moru kojoj predsjedavaju naizmjenično na rok od godinu dana predstavnici Ministarstva obrane, mora i predstavnik Ministarstva unutarnjih poslova. Ta Središnja koordinacija dakle daje smjernice za izradu plana zajedničkih aktivnosti i posebnih planova, posebnih planova u okviru drugih tijela, nadzora i zaštite prava i interesa Republike Hrvatske na moru i donosi godišnji plan zajedničkih aktivnosti. Ona kao svoje, kao svoj potporni organ ima stručno tijelo koje je sastavljeno od predstavnika nadležnih ministarstava i ono izrađuje sve te planove, smjernice i druge materijale potrebne za rad, a predsjedavajući stručnog tijela je zapovjednik Obalne straže. Radi mogućnosti zajedničkog planiranja i učinkovitog operativnog postupanja na terenu, ustrojavaju se na razini županiji tzv. područne jedinice koordinacije kojima predsjedava predstavnik Ministarstva mora. Ustrojavanjem Obalne straže ministar obrane izdvaja iz Hrvatske ratne mornarice sredstva pa će to biti konkretno 9 brodova koji dakle više neće biti brodovi Hrvatske ratne mornarice u potpori tradicionalnih borbenih zadaća, to će biti brodovi Obalne straže sa posebnim oznakama. I isto tako iz Hrvatskog ratnog zrakoplovstva helikoptere, četiri helikoptera i dva pilatusa, a u potpori su jasno i ostali sustavi. Sustav zračnog, sustav radarskog motrenja na Jadranu koji je u neprekidnom radu 24 sata, operativno i zapovjedno središte dakle Hrvatske ratne mornarice koji je također sa svojim zapovjedno-informacijskim sustavom je na dispoziciji zapovjedništvu Obalne straže i naravno logistički i ostali obučni kapaciteti Hrvatske ratne mornarice su u potpori te organizacije. Koje su zadaće? Zadaće su dakle poduzimanje odgovarajućih mjera i radnji u zaštiti suverenosti, u skladu sa pravima koje Republika Hrvatska ima u pojedinim dijelovima mora pa se prema tome predlaže dakle, da Obalna straža u suradnji s drugim tijelima obavlja poslove i zadaće u borbi protiv terorizma i morskog razbojništva, sprječavanju širenja oružja za masovno uništavanje, sprječavanju krijumčarenja roba i osoba na moru u skladu sa međunarodnim pravom i propisima Republike Hrvatske. U zaštićenom ribolovnom ekološkom pojasu također obavlja nadzor i zaštitu morskog okoliša, prirodne i kulturne baštine, a u unutarnjim vodama kao što sam rekao i teritorijalnom moru pruža potporu nadležnim tijelima za nadzor i zaštitu morskog okoliša i prirodne kulturne baštine. Isto tako će u suradnji sa nadležnim tijelom za morsko ribarstvo u ZEP-u pretežno obavljati nadzor i zaštitu morskog ribarstva jer već sada ima potrebne sposobnosti za to, a u unutarnjim morskim vodama će pružati potporu tijelu nadležnom za nadzor morskog ribarstva. Isto tako dakle, kada je riječ o sigurnosti plovidbe i o traganju i spašavanju. Po donošenju ovog zakona donijet će se i podzakonski propisi kojima će se razraditi pojedine odredbe ovog zakona, a koje će donijeti ministar nadležan za poslove obrane u suradnji, odnosno uz suglasnost resornih ministarstava. Dakle, još jednom želim naglasiti činjenicu da obalna straža ovim prijedlogom iako se ustrojava u Hrvatskoj ratnoj mornarici, organizacijski i funkcionalno neće ukinuti ostale sudionike u nadzoru i zaštiti interesa Republike Hrvatske na moru nego uspostavlja učinkovitu organizaciju i jasnu odgovornost za provedbu zadaća i optimizira postojeće kapacitete. Dakle ona ne preuzima niti ograničava nadležnost drugih tijela na moru nego dopunjava njihove nadležnosti i pruža im potporu za izvršenje zadaća koje su im dane važećim propisima. I dakle ovaj model koji predlažemo ovim zakonom, prema tome maksimalno i usklađeno koristi postojeće ljudske i materijalne potencijale svih tijela državne uprave nadležnih za nadzor i zaštitu i ostvarivanje prava i interesa Republike Hrvatske na moru te slijedom toga poštovane gospođe i gospodo zastupnici, ja predlažem da ovaj Visoki dom podrži predloženi tekst zakona jer je on vitalnog interesa za Republiku Hrvatsku i on će omogućiti učinkoviti nadzor i kontrolu hrvatskog suvereniteta, suverenih prava i jurisdikcije u različitim režimima mora te vas pozivam da svojom potporom ovom prijedlogu, omogućite osnivanje i početak rada Obalne straže Republike Hrvatske na koju čekamo od samostalnosti Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Da li predstavnici odbora žele? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a, gospodin zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo na samom početku ja bih izrazio svoje zadovoljstvo što smo napokon dobili na klupama i što danas raspravljamo Zakon o Obalnoj straži, međutim nije mi jasno i tu bih molio predlagatelja da mi odgovori na pitanje zašto idemo po hitnom postupku. Dakle pred nama je jedan jako ozbiljan zakon kojeg možda ljudi koji ne poznaju dovoljno materiju, nisu ni svjesni šta donosi. Po mojoj procjeni taj zakon će nekoliko stotina milijuna kuna koštati porezne obveznike i o takvoj jednoj ozbiljnoj priči čini mi se da ne bi bilo dobro razgovarati po hitnom postupku u ovom predizbornom vremenu kad se sve ili većina nekakvih političkih odluka pa onda i ova zakonodavna stavlja u tu predizbornu priču. Neću govori o edukaciji, neću govoriti o opremi itd., dovoljno vam je recimo od ponedjeljka pročitati recimo "Jutarnji list" da vidite s kakvom opremom raspolaže Hrvatska ratna mornarica da bi ispunila zadaće koje pred njom između ostalog postavlja i ovaj zakon. Sjećate se u dva navrata u ovom sazivu Sabora klub SDP-a je predlagao također Zakon o obalnoj straži i ako mi dopustite samo u jednoj rečenici koja je razlika između ovog koncepta kojeg sada imamo, odnosno prijedloga na klupama i onog kojeg smo mi predlagali. Dakle ovaj koncept ide za time da predlaže da imamo Obalnu stražu u Hrvatskoj mornarici, a mi smo predlagali da imamo Hrvatsku mornaricu u Obalnoj straži. Ja neznam, nisam vidio nikakvo pisamce, nikakvo izvješće Ministarstva vanjskih i nikoga koji kaže da je ovaj zakon usklađen sa praksom europskih zemalja. Možda nekoliko rečenica zapravo kako ta praksa izgleda u Europi. A samo dvije zemlje u Europi imaju ovaj model. To su Norveška i Island. Mislim da nema potrebe trošiti riječi zašto Norveška i zašto Island. To su jedine dvije zemlje, uz Tursku ako nju računamo da je u Europi, dakle to su jedine dvije zemlje zapravo koje imaju i da tako kažem ocean u svom prostoru, odnosno gdje imaju tu potrebu da nadziru i to jedno šire da ga tako nazovem morsko ili oceansko područje. Sve druge. Turska je tu opet radi toga što ima tri, što ima ne znam tri mora, dva prelaza itd., itd. Doduše u nekim zemljama poput Italije, a posebno Španjolske i Portugala postoji ta jedna vojna dimenzija, odnosno angažira se vojska, odnosno mornarica u situacijama kada se za to procijeni da je potrebno. Međutim ono što mene brine i što ne vidim iz ovog Prijedloga zakona odgovore na neka pitanja. Vi se sjećate da jedan od glavnih prijepora ili pregovora sa Srbijom ova država je vodila i oko granice i nadzora granice, pa smo uvijek kad smo pregovarali još od 2000. pa sve do neki dan zapravo uvijek isticali taj problem da recimo Srbija povuče vojsku sa svojih granica. Ovim Prijedlogom zakona Hrvatska će biti jedna od rijetkih zemalja, da ne kažem jedina zemlja koja vraća vojsku na granice. Htjeli vi to ne priznati to je tako. pročitate li lijepo zakon detaljno vidjet ćete da to znači to. Ja mislim zapravo da je to nedopustivo. S druge strane ono što posebno meni nije jasno i što je možda čak može biti i predmet Ustavne tužbe, a to je da se vojsci, odnosno Hrvatskoj ratnoj mornarici daju policijske ovlasti. To nemate ni u jednoj zemlji. Isto tako da se Hrvatskoj vojsci daju carinske ovlasti. Međutim, postavlja se i jedno krucijalno pitanje. To ako iščitate glavu 2 i 3 vidjet ćete da to nije jasno. Dakle tamo se kaže da policija i carina, odnosno ovi drugi segmenti ispomažu Obalnoj straži, jer to znači i tu bih molio odgovor da je MORH, odnosno Hrvatska vojska da su nadležni, odnosno da su nadređeni Hrvatskoj policiji, odnosno carini, da ne kažem inspektorijatu itd. Dakle, mene interesira situacija recimo Krešimir IV. zatekne mog prijatelja Antišića negdje riba gdje ne smije ribat i tamo ga ferma, a svi znamo da Krešimir IV. se ne može zaustaviti, da on baš ne može stati ako ima malo more, istovremeno dođe i policija. Čija je sad tu nadležnost? Mislim kako će se takve situacije na moru rješavati, jer obzirom da nam ostaje. Na moru nam dakle sa istim ovlastima ostaje i policija i carina i ribarska inspekcija, dakle cijeli državni inspektorijat, lučka kapetanija. Istovremeno dobivamo dakle Obalnu stražu koja ima sve te ovlasti. Tko je sad tu prvi, tko drugi, tko treći? Tko će eventualne sporove rješavati? Znate što? Ja nisam sklon kao Dalmatinac i koji zna da Hrvatska i da je budućnost Hrvatske u turizmu vjerovat da strane nautičare kojih je sve više hvala Bogu na Jadranu, a nadam se da će još biti više trebaju zaustavljati brodovi Hrvatske vojske. Mislim da nitko neće biti zapravo s tom varijantom zadovoljan. Da Hrvatska ima otvoreno more, da ima ne znam toliko i toliko prostora prema tom otvorenom moru, pa bih i rekao ajde možda ok, ta priča stoji kao u Norveškoj ili Islandu. Čak i jedne Sjedinjene Američke Države u svojoj obalnoj straži imaju naglašenu, recimo kao i Talijani, odnosno nešto manje nego Talijani tu civilnu komponentu. Hrvatska obalna straža bit će jedina zapravo obalna straža u kojoj neće biti te civilne komponente. Ja iz zakona nisam vidio zapravo koliko će koštati obrazovanje i edukacija vojnog kadra, postojećeg kadra za obalnu stražu i ja ne vidim da smo mi toliko bogata država i da se možemo ponašati kao pijani milijoner, milijunaš kako hoćete i zapravo trošiti novce poreznih obveznika. Istovremeno postoji policija sa svojim resursima, istovremeno postoji lučka kapetanija sa svojim resursima, Državni inspektorijat sa svojim resursima, itd., itd. i ne vidim zašto već postojeći resursi nisu mogli zapravo ući u tu priču osiguravanja Jadrana, nego idemo na jedan novi model. Ako Ministarstvo obrane, odnosno Hrvatska ratna mornarica nema viziju i strategiju šta će raditi sutra kad Hrvatska uđe u NATO i kad postane dio Schengena, unutar Schengena i Europske unije onda to se zapravo po meni ne može rješavati ovakvim zapravo rješenjima. Mislim da postoji dosta još prostora i detalja. Obzirom da nemam namjeru sad ulaziti u pojedine varijacije i rješenja koja nudi ovaj Zakon jer jednostavno mislim da on nije dobar, da je on neracionalan i da je loš, da je kombinacija u onom smislu da imamo jednu civilnu agenciju u kojoj će Hrvatska mornarica bit pridruženi član i obavljati specijalne i specifične zadaće mnogo bolji nego ovo što danas ima. Kažem i naglašavam, posebno me interesira zašto predlagatelj nije dostavio mišljenje Ministarstva vanjskih poslova o stupnju usklađenosti ovog Zakona sa europskim zakonodavstvom. Ako se sjećate ne tako davno iz Bruxellesa su bile prema Norveškoj upućene određene poruke vezano za ustroj i način funkcioniranja njihove obalne straže. Ja ne bih volio da sutra Hrvatska dođe u poziciju da zapravo isto tako primi određene sugestije da ovaj način formiranja i funkcioniranja obalne straže nije primjeren nekakvoj europskoj praksi. Dakle, da pokušam rezimirati i zaključiti. Predlažem predlagatelju ako je već izabrao model u kome će Hrvatska ratna mornarica biti ključni subjekt u obalnoj straži da bi morao onda posebno razmisliti o tome da se bez obzira da li su oni formirani kao posebni entitet kako je rekao predlagatelj ili nekako drugačije, to nije bitno. Zapravo razmisli o tome šta to znači kad nekome, kad recimo nekome u Hrvatskoj vojsci, dakle u Hrvatskoj mornarici dajete policijske ovlasti. Jako opasna priča. Ili kad mu dajete da može zapravo vršiti pretres prtljage itd. Zašto Hrvatska ratna mornarica u konceptu obalne straže nije ostala u onom dijelu borbe protiv terorizma, borbe na otvorenom moru protiv krijumčara itd. i što je u onom konceptu kojega je SDP predlagao bilo i predviđeno. Na kraju krajeva moram priznati da je to zanimljivo da su predstavnici, doduše sad su neki novi predstavnici Hrvatske mornarice koji su 2003. bili uključeni u radnu skupinu oko obalne straže zapravo podržali onaj koncept, a očito je sad nešto se desilo novo pa se taj koncept i ta priča promijenila. Dakle završavam sa prijedlogom predlagatelju da povuče ovaj Prijedlog zakona bez obzira što se nalazimo pred izborima, jer mislim da je preozbiljna tema i da bi zapravo trebalo povesti računa o suštini priče, a suština priče jeste da je Jadran sa svojim resursima jedan od osnovnih da ne kažem osnovni potencijal razvoja Republike Hrvatske. I da zapravo se treba u cijeloj toj priči oko njegove zaštite voditi zapravo s time šta on znači, a ne dnevno političkim ili trenutnim potrebama ili odnosima političkih snaga. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je na redu gospodin zastupnik Krešimir Ćosić. … [[Upadica se ne čuje.]] A klub? Onda ste trebali staviti prvo klub, da.
Dobro. Poštovani gospodine potpredsjedniče! Evo, možda na uvodu bih rekao sljedeće. Nije točno da samo dvije države imaju ratnu mornaricu i Obalnu stražu. U materijalu koji su mi dostavili stoji ovako: Prikaz zemalja koji imaju ratnu mornaricu i Obalnu stražu, citirat ću samo neke: "Argentina, Kanada, Kina, Estonija, Finska, Gruzija, Njemačka, Japan, SAD itd." Evo, toliko za uvod. Referenca koja ima svoje ime i prezime. Jedno su osobni stavovi i komentari. Drugo su reference koje dolaze od stručnih tijela koje se bave profesionalno i stručno ovim pitanjima. E sad, dozvolite da kažem nekoliko riječi. U svakom slučaju problem uspostavljanja, strukturiranja i pozicioniranja Obalne straže u okviru državne uprave nije jednostavan ni lagan. Reći ću vam samo neko svoje osobno iskustvo koje pokazuje da uspostavljanje ovog važnog tijela u Republici Hrvatskoj traje ja bih rekao preko deset godina. Sjećam se da smo još 1996. godine u suradnji s određenim institucijama NATO-a i određenim američkim konzultantima pokušavali riješit pitanje pozicioniranja Obalne straže. Razgovori na razini ministara obrane, ministra kako se tad zvalo prometa, pomorstva itd., Ministarstva unutarnjih poslova. Svako je imao razloge za i protiv. Nema idealnog rješenja. Svako rješenje koje postoji ima svoje pluseve i svoje minuse. Prema tome, nakon deset godina ili jedanaest godina organiziranih napora tijela državne uprave zajednički surađujući Ministarstvo obrane, Ministarstvo mora, Ministarstvo unutarnjih poslova i druge institucije tražile su najbolje rješenje i dobili smo rješenje koje danas imamo pred sobom. Različita kao što sam rekao rješenja postoje u različitim državama i ni jedno od tih rješenja nije statičko tj. nije vremenski varijantno. Mijenjaju se Obalna straža npr. u Sjedinjenim Američkim Državama nekad je bila u sastavu Ministarstva obrane, zadnjih godina nakon svega onog što se dogodilo u terorističkom napadu 2001. godine postaje sastavni dio Ministarstva domovinske sigurnosti. Mi smo naše časnike što se tiče pripremanja i školovanja u institucijama Obalne straže Sjedinjenih Američkih Država počeli već slati tamo kroz tzv. IMET program, UNORFOG i mnoge druge prestižne obrazovne institucije još od 1996. godine. I evo, pitanje koje se nameće ja bih rekao, normalno je, prirodno i logično koji je od tih različitih modela najbolji? Ja bih rekao svaka država ima svoja iskustva, tradicije. Ima pravo tražiti ona rješenja za koja ona drži da su najracionalnija, najučinkovitija i najfunkcionalnija u danim okvirima organizacije državne uprave i u danim proračunskim limitima. I u tom smislu bez obzira što sam osobno nekad bio vrlo sklon drugim rješenjima koja su naglašavala potrebu da zadaća Obalne straže bude posebno naglašena u formi civilne institucije jer zaista može biti neugodno u nekim situacijama kad brod Hrvatske ratne mornarice ili … [[Govornik se ne razumije.]] brod Obalne straže vrši neke zadaće koji imaju dualni karakter, nisu samo vezane uz nadležnosti Obalne straže. Ali to je sad pitanje tzv. standardnih, operativnih procedura koje moraju precizno i jasno definirati kako se u provedbi svake od zadaća funkcionira i tko je za što nadležan kako bi se očuvale nadležnosti postojećih ministarstava. To je jako važno. U svakom slučaju rekao bih jednostavno najbolji model je onaj koji će uz postojeće resurse osigurat maksimum učinkovitosti i funkcionalnosti. I čini mi se da je ovaj model najbolje rješenje u danom trenutku jer zaštita zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa je u logističkom smislu, u financijskom smislu, u tehničkom smislu najsloženija i najzahtjevnija. I te resurse ni jedno od ovih ministarstva, posebno ne Ministarstvo mora, posebno ne Ministarstvo unutarnjih poslova nema. I mislim da je tu najtežu zadaću bilo prirodno dodijeliti Ministarstvu obrane odnosno Hrvatskoj ratnoj mornarici. Jer u kratkom vremenu kad počinje implementacija provedbe ZERP-a osigurat plovila, osigurat zrakoplove, osigurat helikoptere ni jedno drugo ministarstvo ne bi bilo u stanju provesti. Prema tome, mislim da smo na tragu onog rješenja koje će najbrže moć počet funkcionirati. Svakako kad govorimo o Zakonu o Obalnoj straži i kad govorimo o člancima ovog zakona onda moramo naglasiti jednu važnu stvar koja je sačuvana u okviru ovog prijedloga zakona i koja je najvrjednija organizacijska forma koju upravo ima Republika Hrvatska i koju mnogi u međunarodnoj zajednici podupiru kao dobro i kvalitetno rješenje, a odnosi se na koordinaciju. Koordinaciju koja prisiljava sva ministarstva da sačuvaju svoj identitet, da međusobno surađuju osiguravajući maksimalnu učinkovitost. Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo mora, Ministarstvo financija, Carine, Ministarstvo kulture, zaštita hrvatskog podmorskog blaga, Ministarstvo vanjskih poslova itd. Svakako kad govorimo o funkcijama Obalne straže a posebno bi ja rekao kad govorimo o zadaćama koordinacije onda taj tzv. integrirani nadzor Plave granice je važna zadaća i nemojmo kad govorimo o ovom zakonu, kad govorimo o Obalnoj straži zaboravljat da je ustvari ona stožerna institucija. Ne Obalna straža nego koordinacija u kojoj sudjeluju sva ministarstva, brane svoj identitet, brane svoje nadležnosti ali su prisiljena surađivati kako bi se ograničeni resursi koji su zaista mali u odnosu na zahtjeve, potrebe racionalizirali. I mislim da kad raspravljamo o ovom zakonu onda svakako treba naglasiti i ulogu i zadaću te koordinacije s obzirom na činjenicu da se sigurnosna scena jasno u globalnom smislu je značajno promijenila. Ona se promijenila svakako i u svojim dijelovima koji se odnose na probleme na moru. Tradicionalne zadaće Hrvatske ratne mornarice, hladnoratovskog karaktera zaista nemaju pravog smisla ni opravdanja i zbog toga mislim da je bilo racionalno tražiti novi identitet Hrvatske ratne mornarice vodeći računa o njenim organizacijskim sposobnostima, tehničkim sposobnostima, logistici i infrastrukturi, obrazovnim institucijama koje ona ima za razliku od drugih institucija i vjerujem da ćemo sigurno kroz ovo rješenje ako ga pravilno interpretiramo, ako ga pravilno implementiramo svakako sa nedostajućim odredbama, sa jasnim standardima i operativnim procedurama koje će osigurati da se izbjegnu konflikti interesa u različitim zadaćama koje se nameću ovim zakonom. I evo možda nekoliko riječi o pojedinim člancima ovog zakona. U članku 3. jasno stoji da je Obalna straža sastavni dio Hrvatske ratne mornarice. Zapovjednik Obalne straže je časnik Hrvatske ratne mornarice kojeg imenuje i razrješava Predsjednik Republike Hrvatske na prijedlog Vlade Republike Hrvatske. Pripadnici Obalne straže su časnici, dočasnici, mornari i vojnici, ali ja bih svakako naglasio i tu komponentu službenici i namještenici koji u funkcioniranju i ustroju Obalne straže moraju imati odgovarajuću visoku razinu, visoki profil kako bi se naglasila ta dualna namjena koju ima Obalna straža, da to nije samo vojna institucija nego i civilno-vojna institucija koja balansira potrebu civilno-vojnih odnosa. Dalje, evo zadržat ću se kratko još na članku 8. Mislim da je to ključni članak ovog zakona. Za usmjeravanje, nadzor tijela nadležnih za nadzor i zaštitu prava i interesa Republike Hrvatske na moru ustrojava središnja koordinacija koja već postoji, koja funkcionira za nadzor i zaštitu prava interesa Republike Hrvatske na moru. Središnju koordinaciju sačinjavaju imenovani predstavnici Ministarstva za obranu, pomorstvo, unutarnje poslove, ribarstvo, zaštitu okoliša, gospodarstvo, financije, vanjske poslove, kulture, pravosuđa itd. I to sve pokazuje koliko su problemi rješavanja svih ovih problema i pitanja koja su vezana uz zadaće i odgovornosti različitih tijela i različitih dijelova državne uprave složena. Ono što mislim da je isto tako dobro i treba naglasiti, da je dobar kompromis koji ja bih rekao čini ovaj cijeli zakon u cjelini dobro izbalansiranim da središnjom koordinacijom predsjedavaju naizmjenično na rok od godinu dana predstavnik ministarstva nadležnog za obranu, predstavnik ministarstvo nadležnog za pomorstvo i predstavnik ministarstva nadležnog za unutarnje poslove. I mislim da su to dobri iskoraci kako bi dobili jedan ja bih rekao moderniji zakon koji odgovara i kriterijima i interesima Europske unije jer moramo znati da Europska unija na drugačiji način gleda na ova pitanja u odnosu na NATO naglašavajući puno više ovu civilnu komponentu, svakako NATO zadržava onaj svoj profil koji je isto tako važan i čini mi se da smo ovim prijedlogom zakona nakon dugog niza godina, nakon jedanaest godina uspjeli doći do jednog dobrog prihvatljivog rješenja racionalnog koje će uspjeti ja bih rekao stručno i kompetentno adresirati sve one probleme s kojima se susrećemo kad su u pitanju zaštita suverenosti i suverenih prava, jurisdikcije Republike Hrvatske na moru ali isto tako i pitanja suzbijanja i sprječavanja terorizma, organiziranog međunarodnog kriminala, sprječavanja proliferacije oružja za masovno uništavanje, suzbijanje piratstva itd., mnogobrojne zadaće od onih koji se također odnose na zaštitu morskog okoliša, prirodne i kulturne baštine, operacije traganja i spašavanja. I vjerujem da će koordinacija koja funkcionira kroz usvajanje ovog zakona kao i Obalna straža u okviru Hrvatske ratne mornarice biti prilog daljnjoj sigurnosti na hrvatskom moru. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime kluba HSS-a gospodin zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva obrane, kolegice i kolege. Naravno, ovaj nikad nije kasno i nikad nije prerano kad je u pitanju Obalna straža o kojoj se jako dugo govorilo, jako dugo raspravljalo. Bilo je čitav niz zakonskih prijedloga, rješenja koja su se kretala u različitim pravcima. Ono što je ustvari najvažnije nije bitno u kojoj organizacijskoj cjelini će se naći Obalna straža, nije bitno na koji način će ona biti pozicionirana. Bitno je koliko će ona biti efikasna i koliko će ona u naravi ispunjavati one ciljeve i zadaće koji su primarni i zbog kojih su i naveli i postali glavni razlozi da se Obalna straža kao takva osnuje sa svim svojim temeljnim zadaćama i ciljevima. Naravno, bilo je onih koji su tvrdili da se može organizirati na ovaj način, bilo je onih koji su smatrali da se treba organizirati unutar nekih drugih ministarstava, bilo je onih koji su smatrali da ona treba biti poveznica više ministarstava. Praksa, posebno praksa u Hrvatskoj kad su u pitanju međusobna povezivanja ili tijela koja koordiniraju među raznim tijelima javne vlasti, među ministarstvima koja su zadužena za one prilike ili za one okolnosti koje možemo podrazumijevati pod izuzetno opasnim, izuzetno nužnim, koji trebaju dati odgovore na određena pitanja koja i nisu najmirnodopskija i nisu ponekad najmirnodopskija. Tada naravno Ministarstvo obrane dobiva prevagu kod tog ili takvog načina odlučivanja jer uistinu u suvremenom svijetu koji je naravno obilježen raznim ugrozama, a more je na neki način postao način, sredstvo putem kojega upravo te ugroze dolaze bilo u obliku krijumčarenja, bilo u obliku mogućih izazova terorizma, bilo u obliku ugroza pod gospodarstvo, bilo u obliku ugroza ekološke sigurnosti. Sve te ugroze kada je u pitanju more uvijek imaju jako dalekosežne posljedice i praktično su nenadoknadive kada su u pitanju katastrofe koje se mogu dogoditi. Druga tema koja nezaobilazno pripada sadržaju ove tematike je naravno ZERP toliko osporavan, toliko prizivan, toliko odgađan koji naprosto bez obalne straže kao okosnice sustava koji će nadzirati, kontrolirati, usmjeravati, kažnjavati i registrirati naprosto njega nije moguće postaviti na dvije noge. On može biti na jednoj nozi, na pola noge. Ali bez obalne straže ZERP ne može doživjeti svoju temeljnu, primarnu funkciju, a to je da se zaštiti jedan ogroman akvatorij 25000 km2 hrvatskog mora. Zbog toga i na toj po meni strani leži prevaga u korist Ministarstva obrane iz razloga što on, ne toliko jaka i ne toliko moćna i ne toliko brojna svoja sredstva koja ima na raspolaganju može promtno i odmah staviti u funkciju obalne straže i konačno u funkciju pokušaja da se uspostavi nadzor nad ZERP-om. Naravno da uz ovu operativnu odluku, politički smo nadam se donijeli i nećemo je više mijenjati a to je 1.1. 2008. godine i da će taj datum ostati kao takav. Naravno, valja se nadati da će nakon donošenja ovog zakona biti dovoljno vremena, snage da se upravo pripremi obalna straža da može raditi svoje temeljne zadaće i funkcije, kažem posebno kad je u pogledu ako izuzmemo ovu opću i univerzalnu sigurnost koju treba naravno pokrivati i ovo pitanje samog ZERP-a jer je on dosta složen posao. Znači, radi se i o stručnosti nadzora, radi se i o poštivanju međunarodnih ugovora koji naravno će egzistirati u to doba i obalna straža će se sa svima njima suočiti. Ono naravno što uvijek može izazvati različite polemike, može izazvati različita tumačenja je kako bi to sve bilo da je drukčije postavljen ovaj zakon. U pravu će biti samo onaj koji će pokazati kroz utjelovljenje prakse kroz iduću kalendarsku godinu 2008. da obalna straža funkcionira. Ona će biti u pravu i ukoliko se u potrebnim sredstvima proračuna za 2008. godinu na poziciji Ministarstva obrane sredstva dovedu makar do razine koje nam nalažu ugovori, iskustva i praksa drugih zemalja koji su u postupku pregovaranja o ulasku u NATO. Znači, ona razina udjela u bruto društvenom proizvodu. Naravno da će kad je u pitanju obalna straža neće biti dostatna ova, ovaj dio flote koji je ovdje naveden da već postoji u okviru obalne straže jer on i nije baš najmlađi, nije baš najadekvatniji za nadzor te dosta složene kompozicije koje treba obalna straža pokrivati, te naravno trebat će naravno daleko veća sredstva na poziciju upravo jačanja sadržaja obalne straže napraviti da se ne bi dogodilo da napravimo mrtvo slovo na papiru, da se ne bi dogodilo da donesemo zakonom koji se jednima može sviđati drugima ne. Ali njegov glavni bit je sadržaja da može obavljati ulogu i zadaću koja mu je namijenjena, a to je kontrola, nadzor sigurnosti uredovanja i zaštite onih vrijednosti koji su predmet ovog zakona i koji na neki način služe u zaštiti suvereniteta, suverenih prava, jurisdikcije Republike Hrvatske na moru itd. Prema tome, sama praksa načina na koji ćemo se odnositi prije svega prilikom kreiranja novog proračuna, ali i načina na koji ćemo se odnositi u smislu potpore onim pozicijama ću dati odgovor na pitanje kakva će biti obalna straža, u kojoj mjeri će udovoljiti na izazove koji su pred njome i definitivno oni će, znači period iza donošenja zakona bit će važniji za ocjenu stanja da li je zakon efikasan ili nije nego što je danas oprečna promišljanja koja postoje kod ovog zakona ili bi postojale i kod drugog oblika ovog Zakona o obalnoj straži. Znači, današnja rasprava je daleko lakša. Neće nitko pogriješiti tko glasa za ovaj Prijedlog zakona o osnivanju obalne straže. Ali ukoliko se nakon toga ne dade snažna potpora ovom segmentu koji je jako bitan za zemlju koja se sa pravom naziva pomorska zemlja, za zemlju koja se naziva zemlja otoka, za zemlju koja se naziva zemlja koja svoje more izuzetno cijeni i želi jasno da bude suverena na tom svom moru. Prema tome, mi svi skupa bi trebali prije svega kad se danas raspravlja o ovom materijalu i ovom prijedlogu zakona ne lomiti se na opciji koja je odabrana, nego prije svega pokušati stvoriti ambijent da se uistinu stvori nužne pretpostavke za funkcioniranje obalne straže, nužne pretpostavke načina na koji ono treba obavljati svoju zadaću i ulogu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačni. Prvi je gospodin Kruno Peronja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Upravo je pred nama jedan Prijedlog zakona o obalnoj straži Republike Hrvatske. Ja bih rekao jedan povijesni prijedlog zakona iz jednostavnog razloga što Hrvatska ima najdužu obalu u Jadranskom moru – kopneni dio dužine 1880 km i otočni dio 4398 km. Naravno da treba ponavljati i to da je Hrvatska zemlja od 1242 otoka i otočića i da na njima živi 130 000 stanovnika. Ovaj prevažan dio konačno nakon 17 godina od postojanja novoutemeljene hrvatske države imamo nešto što je doista važno kazati, a to je Zakon o Obalnoj straži Republike Hrvatske. Vrlo jasne koncepcije. Vrlo jasno i razlozi koji su za donošenje po hitnom postupku naglašeni su i navedeni i važno je da na kraju ova koncepcija koja je modernija najprije u upravljanju i koja je iskoristila najracionalniji način za usmjeravanje i nadzor tijela za nadzor i zaštitu prava interesa Republike Hrvatske, gdje je ustrojena Središnja koordinacija za nadzor potom koje je predstavnike nadležnih ministarstava u Središnjoj koordinaciji imenuje Vlada. Također je važno naglasiti da Središnjom koordinacijom predsjedavaju naizmjenično na rok od godinu dana predstavnik ministarstva nadležan za obranu, za unutarnje poslove i za pomorstvo. I na kraju izbor, čini mi se najvažnije čovjeka jest upravo zapovjednika Obalne straže, on je časnik Hrvatske ratne mornarice, a imenuje ga i razrješava predsjednik Republike na prijedlog Vlade Republike Hrvatske. Dakle i izbor i način imenovanja vrlo precizno i jasno naveden. A ovo posebno iz razloga što će nam s time biti još sigurnija plovidba, što je traganje i spašavanje biti učinkovitije i što će doista zaštita morskog okoliša prirodne i kulturne baštine u cijelosti biti poštivana. Naravno ne treba zanemariti niti nadzor morskog ribarstva, što kažem od 1. siječnja 2008. stupit će naša ona davno priželjena zaštićena ekološko-ribolovni pojas koji će moći doista nadzirati jedino Obalna straža. Ono što treba pozdraviti jest upravo predlagatelja koji je sa jednom minucioznošću, temeljitošću obradio sve komponente. Tako da doista možemo biti zadovoljni, a i ponosni što konačno je ovaj Prijedlog zakona pred nama i treba ga čim prije prihvatiti.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Anton Peruško. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodo iz hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Jasno je da je Hrvatska izrazito pomorska zemlja. Pa bez obzira što smo u procesu pretvorbe i privatizacije na hrvatski način uništili kvalitetno hrvatsko pomorsko brodarstvo po prirodnim resursima, po tradiciji, po značaju kojega ima Jadran. Jadran je najvredniji hrvatski resurs i njega je potrebno efikasno štiti, s njime efikasno upravljati, njega iskorištavati. I da, meni je apsolutno jasno da je Hrvatskoj potrebna Obalna straža. Mi smo toga bili, te činjenice svjesni i ranije. Znam da je tek 17 godina od hrvatske samostalnosti, da je trebalo tih 17 godina rješavati mnoga važnija pitanja za državu i za građane Republike Hrvatske. Ali nužno je potrebna Hrvatskoj Obalna straža. I svjesni te činjenice mi smo kao klub SDP-a u svibnju 2005. godine uputili u saborsku proceduru Prijedlog Zakona o Obalnoj straži kojega smo mi vidjeli organizirano po jedinstvenom modelu i kao civilna institucija, ono što je plastično rekao kolega Lučin govoreći u ime kluba SDP-a. Vidjeli smo ratnu mornaricu u Obalnoj straži, a ne obrnuto. Tada da vas podsjetim na prijedlog matičnog odbora, Odbora za pomorstvo, ovaj Sabor je donio zaključak na ljeto 2005. godine kojim je obvezao Vladu Republike Hrvatske da pripremi svoj Prijedlog Zakona o Obalnoj straži do konca 2005. godine kako bi Obalna straža mogla startati 1.6.2006. godine. Znači od tog zaključka Sabora koga je Vlada bila dužna provesti, a nije ga provela, prošlo je gotovo 2 i pol godine i danas mi na posljednjoj sjednici Sabora u ovom sazivu po hitnom postupku donosimo Zakon o Obalnoj straži, ono što nismo bili u stanju pripremiti i donijeti u 2 i pol godine od zaključka ne nikoga drugoga nego upravo ovog Sabora. I sad ja jučer na matičnom odboru izrazim ogorčenje, a što mogu nego izraziti ogorčenje kad druge moći nemam, zbog silovanja procedure, jednostavno silovanja procedure. Na koji način se danas pojavljuje ovaj Zakon po hitnom postupku? To smo pokušali jučer prilikom utvrđivanja Dnevnog reda, pa ako se sjećate u jednom trenutku kod elektronskog glasanja nije predsjednik Šeks je utvrdio da nema kvoruma. I onda smo poslovničkom makinacijom koja je dakako legalna i dopuštena išli na ručno glasanje i onda sam i ja ubrojen u kvorum, a nisam htio da budem, da činim kvorum iz jednog jednostavnog razloga što sam pokušao na svaki način sugerirati Vladi da odustane od hitnog postupka i da se staloženo u miru pripremi jedan prijedlog zakona koji će zaista, koji je zaista Hrvatskoj potreban. Što se ovim, ja u odredbama ovog Zakona o člancima Zakona ne želim uopće diskutirati jer je on potpuno suprotan konceptu za koga se zalažemo. Ja mislim da je on nepopravljiv, da njega treba jednostavno vratiti i uputiti u redovnu proceduru. U ove 2 i pol godine ako ništa drugo ja sam organizirao i učestvovao u dva Okrugla stola, jedan u Puli, jedan u Rijeci, gdje su bili prisutni svi predstavnici pomorskog gospodarstva, luka, lučkih uprava, udruga malih brodara, ribara, svjetionika, plouputa, pa svih civilnih struktura koje djeluju na moru. I niti jedna civilna struktura ne daje potporu ustroju Obalne straže u okviru Ratne mornarice. Pomno sam slušao kolegu Ćosića kad je govorio u ime kluba HDZ-a i u jednom trenutku je istakao ono što sam ja jučer rekao na odboru, da ovim Zakonom ne rješavamo ništa već samo socijalni status određenog broja dočasnika i časnika Hrvatske ratne mornarice u novom ustroju, što je meni potpuno jasno i logično. Ali to se moglo na drugi način. Pa molim vas lijepo, u svibnju 2005. godine kad smo mi uputili Prijedlog Zakona o Obalnoj straži u proceduru jedan od navoda, odgovora Ministarstva obrane, evo pogledajte otprilike je glasio, zakon nigdje izrijekom ne spominje MORH, Hrvatsku ratnu mornaricu, Hrvatsko ratno zrakoplovstvo i protuzračnu obranu kao bitnu sastavnicu za provedbu zadaća buduće Obalne straže Republike Hrvatske, što daje naslutiti da formalno dijelovi Oružanih snaga Republike Hrvatske neće biti u ustroju Obalne straže, ali da će se njeni kapaciteti i resursi obilato koristiti kroz instituciju koordinacije s drugim tijelima državne uprave … Njeni resursi. Ma koji su to resursi njezini? To su resursi Hrvatske države i hrvatskih građana i bili oni, dakako kad ih imamo, da će biti u funkciji države Hrvatske ali što moraju biti baš u okviru Ministarstva obrane. To se poglavito odnosi, kaže dalje. To se poglavito odnosi na Službu traženja i spašavanja u zahtjevima za uključivanje brodova i zrakoplova Oružanih snaga, vizualni i radarski nadzor unutar optičkog i radarskog dosega, zahtjevima za dostavljanje kursnog nacrta i radarskih pozicija brodova i sl. Koristeći zamislite naše kapacitete, ljudske i materijalne resurse, a ne snoseći financijsko opterećenje u najmanju ruku nije korektno izuzev ako se ne nađe mogućnost korektne i objektivne naplate korištenja usluga. Dakle jasno je, ali to se moglo riješiti na jedan sasvim, ovi kapaciteti koje danas ima Hrvatska ratna mornarica, nama su dakako potrebni i ti ljudi i ti časnici i ti dočasnici. Međutim Jadran je jedna od prestižnih nautičkih destinacija, jedno zatvoreno more i nitko me ne može uvjeriti da ovo osnivanje Obalne straže u okviru Hrvatske ratne mornarice znači u određenom smislu militarizaciju Jadrana što je neprimjereno za jednu ovakvu prestižnu destinaciju i za ovakvo more i ovakve otoke koje ima Republika Hrvatska. Idemo na jedan koordinativni model. Jednu instituciju formiramo koja će biti nad institucija, kao da nemamo dosta negativnih iskustava sa tim razno-raznim koordinacijama, kao da nam to i danas nije jasno. Pa kada govorimo o tim resursima, negdje u to vrijeme negdje 2004. godine neki su mediji objavili podatke o broju zaposlenika u Ministarstvu mora i svim institucijama i brodovima itd. da sada ne zadržavam ovaj Sabor jer čini mi se da ste tako odlučili pa da će vjerojatno tako i biti, ali bez mog glasa u svakom slučaju i nikad za njega neću. Međutim želim reći, Vlada se u obrazloženju prijedloga ovoga zakona stalno poziva na ZERP i da će Obalna straža efikasno štititi ZERP. Što nam Vlada zapravo ovim prijedlogom poručuje? Da vladini resori nisu u stanju provesti odluku Sabora o proširenju i jurisdikciji Republike Hrvatske na Jadranskom moru a koja se primjenjuje od 1. siječnja iduće godine, ako se ovaj zakon ne donese po hitnom postupku. Nismo spremni provesti tu odluku, a donešena je hvala Bogu 15. prosinca 2006. godine. Što rade onda sva nadležna tijela državne uprave čiji se poslovi i zadaci i čije odgovornosti što je najvažnije, neće promijeniti donošenjem ovog zakona. Što je spriječilo Hrvatsku ratnu mornaricu da sudjeluje u radu vladine koordinacije i pripremi se zajedno sa ostalim tijelima za primjenu saborske odluke? U Europi i u svijetu ovo je bilo malo prepucavanja je li, samo Norveška i Finska, znamo te podatke. Postoje različiti modeli organiziranja obalne straže. Neki od njih su temeljeni na koordinativnom modelu, a neki kao Grčka i Velika Britanija imaju organizirane obalne strže u okviru tijela državne uprave nadležna za poslove pomorstva. U svakom slučaju u premoćnoj veličini slučajeva, riječ je o civilnoj straži, službi ustrojenoj od profesionalaca u pravilu pomoraca školovanih i obučenih za te poslove. Nesporno je da je Republici Hrvatskoj potrebna Obalna straža kao što sam rekao, međutim uvjeren sam da bi se postigla daleko veća efikasnost organizacijom Obalne straže kao samostalne vladine agencije koja bi u svojoj nadležnosti imala i sve funkcije Obalne straže od borbe protiv terorizma i krijumčarenja ljudima morem do sigurnosti i nadzora plovidbe te zaštite mora i onečišćenja. U takvom sustavu vojska bi svakako imala svoju ulogu u pružanju potpore kada je potrebno. Smatram da niti jedan razlog kojeg je predlagatelj naveo ne opravdava donošenje ovog zakona i zaključujem svoju raspravu jer čini mi se da vrijeme ističe, prijedlogom da se ovaj zakon uputi u redovnu proceduru. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključni, nadam se kratak osvrt predstavnika ministarstva, gospodina Mate Raboteka, državnog tajnika. Izvolite.
Pa evo gospodine dopredsjedniče ja ću zaista nastojati biti što je moguće kraći, ali ako to i ne bude baš izuzetno kratko onda će to biti rezultat činjenice da se barata sa podacima koji jednostavno nisu točni i imam potrebu onda da osvrtom na pojedina pitanja i na pojedine rasprave jednostavno pojasnim neke stvari malo bolje. Dakle što se tiče hitnog postupka, evo idem redom, gospodin zastupnik Šime Lučin je, a evo ovdje i gospodin Peruško, kažu zašto hitni postupak. Pa gospodo zato što imamo odluku o izmjenama i dopunama odluke Hrvatskoga sabora o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru i po tomu je Hrvatski sabor odlučio da će za države članice Europske unije primjena pravnog režima, dakle to je dopuna izmjena odluke, izmjena i dopuna odluke iz 15. prosinca 2006. godine, dakle da će primjena pravnog režima zaštićenog ribolovnog ekološkog pojasa započeti najkasnije sa datumom 1. siječnja 2008. godine. Pa od kada će za ribarske i druge brodove Europske zajednice se primjenjivati ribolovni ekološki propisi Republike Hrvatske? Pa gospodo zar nije krajnje vrijeme da donesemo ovaj zakon i podzakonske propise koji slijede za učinkovito funkcioniranje Obalne straže. Idemo dalje. Europska iskustva. Zašto Ministarstvo vanjskih poslova nije sudjelovalo u pripremi ovoga zakona. Da gospodo, sudjelovalo je Ministarstvo vanjskih poslova u redovnoj proceduri, osjećam da su predstavnici Ministarstva vanjskih poslova i sudjelovali na radnoj skupini za ZERP dakle kao posebnom tijelu i između ostaloga vama na znanje bili su i predstavnici ribara koji su podržali upravo hitnu proceduru za ovaj zakon, predstavnici ribara je oni najbolje znaju šta to znači ako nemaju pravu zaštitu svojih prava i interesa na Jadranskom moru. E sada malo molim vas, ostala EU iskustva. Tu su zaista velike mistifikacije u pitanju. Ali evo idem prije toga na militarizaciju operativnog postupanja. Militarizaciju operativnog postupanja. Ja moram i spominje se šengejska granica, spominje se kako nam izlazi vojska zamislite na granicu. Moram reći da po Zakonu o nadzoru državne granice se opisuje postupanje i ovlasti granične policije u nadzoru i zaštiti kopnene granice i graničnih prijenosa. U odnosu na morski prostor zakon spominje samo granične prijelaze na obalnom rubu i na otocima. Ne spominje se pomorska policija i državna granica na moru. Prema tome, nadležnost postupanja policijskih stanja sviju država se odnosi samo na državni teritorij kako se proglašeni ZERP ne može smatrati državnim teritorijem, već prostorom nad kojim su proširena određena prava. Dakle normalno je onda da u tim prostorima, a to je i naglašeno ovim Zakonom Hrvatska ratna mornarica, odnosno i tu evo i sam sebe ispravljam povodom dakle upravo pojednostavljenja ne Hrvatska ratna mornarica, nego Obalna straža jer Obalna straža nije Hrvatska ratna mornarica, ona upravo u tom ZERP-u dakle ima ona prava koja ne može imati policija, jer je to Zakon o nadzoru državne granice ne omogućava. I samo par podataka. Dakle Obalna straža nije Hrvatska ratna mornarica. To je posebna služba, sa posebnim znakovljem, ali mora imati jasno definirano ljudstvo, opremu, komunikaciju, objekte i jasno definirane procedure planiranja i funkcioniranja i to naravno ima značajke vojne organizacije, ali nikako ne predstavlja militarizaciju u operativnom postupanju. Samo par podataka. U svijetu gospodo postoje različiti modeli organizirane Obalne straže. Mnoge pomorske zemlje imaju takav model da su im ratne mornarice najvažniji čimbenik nadzora i zaštite interesa na moru. Ne postoje ni jedne zemlje u kojoj je ratna mornarica unutar obalne straže, ali postoji mnogo zemalja u kojima je obalna straža unutar ratne mornarice. Dakle 28,62% obalnih država u svijetu zadaće obalne straže obavlja isključivo u ratnoj mornarici, odnosno sa ratnom mornaricom, 29,37% zemalja ima obalnu stražu kao posebnu organizaciju u sastavu ratne mornarice. Ja ovdje zaista moram navesti evo neke europske primjere, kao neke europske primjere. Prikaz zemalja koje imaju obalnu stražu u sastavu ratne mornarice. Nizozemska, Norveška, Poljska, recimo poljska granična straža pomorski odjel formiran je 12.7.'91. i dio je mornaričkog zapovjedništva. Norveška. U travnju '77. osnovana je obalna straža operativno podređena zapovjedništvu obrane Norveške. Idemo dalje. Prikaz zemalja koje imaju dakle samo ratnu mornaricu, samo ratnu mornaricu i ona obavlja zadaću obalne straže. Recimo Australija, Bugarska, bliže nama zemlje Malta, Novi Zeland, Portugal. I prikaz zemalja koje imaju i obalnu stražu i ratnu mornaricu. Klasičan primjer Sjedinjene Američke Države. To su bogate zemlje. Argentina, Kanada, Kina, Japan, Grčka. Ukratko, postoji statistika gospodo da 59,12% zemalja koje imaju, dakle one zemlje koje imaju 59,13% udjela u svjetskom bruto nacionalnom proizvodu, dakle najbogatije zemlje svijeta imaju posebnu ratnu mornaricu i obalnu stražu kao odvojene službe. 24,16% udjela dakle onih zemalja koje imaju četvrtinu udjela u bruto nacionalnom svjetskom dohotku imaju samo ratnu mornaricu. Dakle, zaključak je i 66 zemalja u svijetu ima samo ratnu mornaricu, ratnu mornaricu i obalnu stražu 11 zemalja, a samo obalnu stražu, ima i takvih zemalja koje imaju policiju i carinu i samo obalnu stražu bez ratne mornarice ima ih 29. Obalna straža u okviru Hrvatske u okviru ratne mornarice, u sastavu ratne mornarice vrlo česti primjer, a nemamo niti jedan primjer da je ratna mornarica dio obalne straže. Tek toliko oko svjetskih iskustava i oko militarizacije operativnog postupanja. Dakle, nadležnosti nema sukoba nadležnosti. Mi smo u članku 7. Zakona o obalnoj straži rekli da će na brod obalne straže biti prema potrebi ukrcani policijski djelatnici, djelatnici carine i ostalih službi koje su nadležne za provođenje dakle nadzora i zaštite i mjera zaštite Jadranskog mora. Prema tome, ako brod obalne straže u teritorijalnom moru zaustavi prekršitelja ili brod u nedozvoljenoj radnji, on ga zadrži do dolaska djelatnika. To je razrađeno sve i u postojećem koordinativnom modelu gdje imamo standardne operativne procedure, dok ne dođe dakle brod pomorske policije ili nadležne službe ili taj isti brod privede u najbližu luku. Ako je na otvorenom moru, ako ima ovlaštenog djelatnika koji je stekao dakle ovlasti temeljem obuke u sukladno programu koji određuje ministar unutrašnjih poslova onda taj djelatnik može izvršiti kontrolu. Dakle, Hrvatska ratna mornarica izdvaja sredstva za obalnu stražu i prvenstveno djeluje unutar ZERP-a jer jedino ona smije djelovati unutar ZERP-a, a u teritorijalnom moru i u unutarnjim morskim vodama je potpora i ne vidim tu zaista nikakve kolizije. Oni djelatnici obalne straže koji će obavljati carinske, nadzorne ili policijske poslove, oni moraju imati sve one ovlasti koje ima odgovarajući djelatnik nadležnih ministarstava sukladno programu i sukladno dozvolama koje izdaje resorni ministar. U pravilu će funkcioniranje biti takvo da će se djelatnici iz tih ministarstava ukrcavati na brodove obalne straže ili će brod obalne straže dakle sprovesti određenog prekršitelja do najbližeg, dakle u najbližu luku ili do, ili će čekati pristanak broda pomorske policije itd. Radi se o potpori u unutrašnjim morskim vodama teritorijalnom moru, a u prvom redu u nadzoru i zaštiti u ZERP-u. Ja zahvaljujem onim diskutantima koji su shvatili intencije ovoga zakona a to je ne dakle militarizacija operativnog postupanja nego izdvajanje sredstava u smislu racionalne upotrebe postojećih resursa u jednu novu službu koja će zajedno sa postojećim službama na postojećem koordinativnom modelu koji je provjeren i koji funkcionira dati najbolje rezultate. Naravno slažem se sa gospodinom Markovom da to nije, da sredstva, postojeća sredstva Hrvatske ratne mornarice koja će ići u Obalnu stražu nisu dovoljna. Nisu dovoljna, mi smo toga svjesni. Gospodo! U sljedećem razdoblju izgradnja novih sposobnosti Obalne straže, izgradnja brodova koji će imati mogućnost ophodnje i nadzora, dužeg vremena boravka na moru itd., je naš prioritet. To je prioritet financijskog plana i obrambenog proračuna Ministarstva obrane. Zato su predviđena sredstva u dugoročnom planu razvoja. Zato postoji razumijevanje ovoga Sabora čim je prihvatio taj dugoročni plan razvoja. I to će biti naš tržišni, tržišna zadaća ubudućem. Mi sada imamo sredstva da već u skoro vrijeme nabavimo jedan ili više dakle kroz izgradnju domaćeg brodogradilišta i na druge načine novih brodova koji će onda uz ovo što imamo zaista moći potpuno pokriti ono što se očekuje od buduće Obalne straže. Gospodine dopredsjedniče, evo ja sam toliko. Mislim da ima dosta nerazumijevanja. Možda je trebalo malo nekih prethodnih rasprava, ali mislim da je dovoljno dugo da se ovaj zakon kuha. Dovoljno dugo djeluje i koordinacija da se vidi da to funkcionira. Najgore bi bilo ostaviti tako da se ide u drugo čitanje, pa da onda to se rastegne a da sutra kada budemo morali primjenjivati zakon da to nemamo sa čime raditi. Hvala lijepa.
Iako su moje nade u pogledu kratkoće nisu ostvarile ja priznam da je bilo potrebno dat ova obrazloženja sva i zahvaljujem gospodinu državnom tajniku. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Gospodin Peruško izvolite!
Pa u nizu netočnih navoda pogotovo vezano za podatke koje je državni tajnik dao, ja ću ispraviti samo jedan, a to je da je Ceh ribara podržao donošenje ovog zakona po hitnom postupku. To je netočno. Točno je da je Ceh ribara podržao donošenje zakona po hitnom postupku jer im gori pod petama, ali ne ovakvog zakona. To ste mogli i danas u medijima pročitati izjavu predsjednika Ceha ribara Hrvatske u "Glasu Istre", "Novom listu", ja ne znam da li su drugi mediji objavili, ali mogli ste pročitati. Prema tome, to je netočno. I želim se zahvaliti gospodinu tajniku što je i na odboru i ovdje iako indirektno rekao da ja nisam shvatio. Ja priznajem nisam shvatio ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ovom zakonu
Idemo dalje. I još imamo jedan sa takvom većinom. Konačni prijedlog Zakona o Obalnoj straži Republike Hrvatske. Amandmane koje je predložio kasno Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o Obalnoj straži Republike Hrvatske. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 81 za, 14 protiv. Zakon usvojen sa 81 sa protiv 14.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda 35. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak – prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 776 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Primjenjuje se hitni postupak. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 100. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti. Ne. Hvala. Žele li izvjestitelji? Ne želi. Otvaram raspravu. Nitko se nije javio. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog zakona o dopunama zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Kolega Pupovac molim vas, još će trebati samo malo, budite još. Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 81 za, 5 protiv, 12 suzdržanih donesen predloženi Zakon.
Idemo na sljedeću točku dnevnog reda 36. Konačni prijedlog Prekršajnog zakona, drugo čitanje, P.Z. br. 673 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnosi na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državna tajnica Snježana Bagić. Izvolite1
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, uvažene dame i gospodo zastupnici. Pred vama je u drugom čitanju kao Konačni prijedlog Prekršajni zakon. Dakle, kao što vidite u odnosu na taj zakon u prvom čitanju on je pretrpio jednu izmjenu. Više se ne zove Zakon o prekršajima, nego Prekršajni zakon zato što je ocijenjeno da on više odgovara duhu onoga što se propisuje ovim zakonom. S obzirom da u drugom čitanju neću ponavljati ono što jesu ciljevi i razlozi donošenja ovoga zakona da se njime uvođenje novih instituta kao što je prekršajni nalog i rasterećenjem sudova i prelaskom nadležnosti na tijela u prvome stupnju upravna tijela, njime ćemo zapravo rasteretiti ne samo sudove nego ubrzati prekršajne postupke i ovaj postupak učiniti učinkovitim i efikasnijim. Zahvaljujem vam kao predlagatelj Vlade Republike Hrvatske na onim primjedbama koje su date na prvi tekst čitanja zakona jer su usvajanjem njega u, i njegovim ugrađivanjem u konačni prijedlog doprinijeli njegovoj boljoj jasnoći, preglednosti i nadamo se boljoj primjeni u praksi. Na ovaj tekst konačnoga prijedloga ovaj Odbor za zakonodavstvo dao je jedan amandman kojim se tekst nomotehnički uređuje i Vlada Republike Hrvatske ga prihvaća. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora? Ne žele. Otvaram raspravu. Nitko se nije javio. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog prekršajnog zakona. Amandman koji je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Za donošenje zakona potrebna je većina svih zastupnika, najmanje 77 za. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog ovog zakona. Tko je za? Molim. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 91 za, 5 protiv, 2 suzdržan, Zakon prihvaćen.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda 37. Konačni prijedlog Zakona o posredovanju u prometu nekretnina, drugo čitanje, P.Z. br. 740 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona … [[Govornik se ne razumije.]] Poslovnika koji se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu. Žele li predstavnici predlagatelja obrazložiti? Da. Državni tajnik Vladimir Vranković. Izvolite!
Hvala gospodine potpredsjedniče, cijenjene dame i gospodo saborski zastupnici. Evo, ja neću puno govoriti. Zakon je vrlo kratak, jasan je, prvi je. Ja bih samo ovdje htio izjaviti da je Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu i Odbor za zakonodavstvo dao amandmane. Prihvaćaju se u pisanom obliku kako je predloženo. I to je to.
Zahvaljujem državnom tajniku. Žele li izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. Nitko se nije javio. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog zakona o posredovanju u prometu nekretninama. Amandmane koje su predložili Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo i obnovu predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Gdje je zastupnik Kramarić? Suzdržan? 93 za, 5 suzdržanih, većinom usvojen Zakon.
I prelazimo na 39 točku 38. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Obiteljskog zakona, drugo čitanje, P.Z. br. 709 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obitelj, mladež i šport i Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Ne. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. I danas ćemo prekinuti zasjedanje. Sutra u 10 i 15 sati zastupnici ovdje u dvorani kada će se Hrvatskom saboru obratiti Njegova ekselencija gospodin Hans-Gert Pöttering, predsjednik Europskog Parlamenta. Nakon toga, nakon tog završetka u 11 i 15 sati [[Upadica: Ili 15 ili 30 sati.]] U 11 i 30 pardon sati, nastavljamo sa zasjedanjem Hrvatskoga sabora sa zakonom koji je, dakle izmjena i dopuna Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. I mislim da će to biti jedini zakon koji ćemo mi sutra uspjeti raspraviti prije glasovanja. Zato vas molim u 10,15 u sabornicu da na vrijeme dočekamo predsjednika Ruskog parlamenta. … [[Upadica se ne čuje.]] Glasovanje najvjerojatnije u tri, ali ja ne mogu u ime predsjednika baš biti precizan. Ali računajte, to je to. Hvala lijepa.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Obiteljskog zakona. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim, pardon. Jeste se vi očitovali o amandmanima Odbora za zakonodavstvo. Stjepan Adamić državni tajnik, izvolite.
Poštovani gospodine i predsjedniče, dame i gospodo. Vlada prihvaća amandman Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora. Znači amandman jedan prihvaća.
Što kažete?
Amandman dva, amandman tri i amandman četiri. Znači sva četiri amandmana.
Da prihvaćate te amandmane?
Da.
I ok. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Sa 97 glasova za donijet jednoglasno ovaj Zakon. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici! Otvaram sjednicu Hrvatskoga sabora na kojoj će nam se obratiti predsjednik Europskoga Parlamenta Njegova Ekselencija gospodin Hans-Gert Pöttering. Sve vas srdačno pozdravljam! [[Pljesak.]] Pozdravljam u vaše ime gospodina Pötteringa, diplomatski zbor i pozivam Njegovu Ekselenciju gospodina Hans-Gerta Pötteringa da se obrati Hrvatskom saboru. Izvolite gospodine predsjedniče!