Dobro jutro kolegice i kolege! Nastavljamo sa radom 7. sjednice. Raspravit ćemo - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izborima zastupnika iz Republike Hrvatske u Europski parlament, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 283. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, a izvješća ste primili na sjednici. Uvodno u ime predlagatelja ministar uprave Arsen Bauk. Izvolite ministre.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovane dame i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru da prihvati izmjene i dopune Zakona o izborima zastupnika iz Republike Hrvatske u Europski parlament. Naime, ovaj Zakon donesen je u srpnju 2010. godine. Koncept zakona bio je da se ad hoc izbori za zastupnike iz Republike Hrvatske održan nakon pristupanja Hrvatske Europskoj uniji nakon što je potpisan Pristupni ugovor gdje smo dakle obavezni u slučaju da je datum pristupanja više od šest mjeseci prije redovnih izbora za Europski parlament održati ad hoc izbore. U tom smislu smo dakle promijenili ove odredbe koje definiraju mandat promatrača, koje definiraju njihove obaveze kad uđemo u Europsku uniju i dakle definirali smo sve na način da se i ovi izbori mogu raspisati prije pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Drugo, određene tehničke dakle stvari u zakonu, obzirom da se radi o Izbornom zakonu smo precizirali, popravili ili uočili da nešto treba još eventualno izmijeniti. I treće, nismo dirali sama izborna pravila. Dakle, Hrvatska ostaje jedna izborna jedinica i po prvi puta se na izborima, dakle građani će imati priliku osim za stranku glasat i za jednog od kandidata sa liste te stranke i na taj način, dakle dobiti priliku da i oni osim stranačkih struktura, stranačkih vodstava dakle da odrede sastav, dakle hrvatski sastav u Europskom parlamentu. Ono što također treba naglasiti Vlada Republike Hrvatske predložit će amandman ili će prihvatiti neki od amandmana ukoliko dođe od strane zastupnika ili klubova kojim će se propisati da u slučaju istodobnog održavanja europskih i lokalnih izbora da će ih provoditi na redovitim biračkim mjestima. Dakle, izborna tijela, izborna povjerenstva i birački odbori koji provode lokalne izbore. Obzirom da je u javnosti, dakle bilo dosta rasprava o datumu izbora želeći otvoriti mogućnost predsjedniku Republike, dakle da i svojom odlukom raspiše izbore i u dan ili dane kada su lokalni izbori. Dakle, to ćemo još dodati u prijedlog zakona kako bi se i ta mogućnost ostavila. Što se tiče nekih drugih odredbi ovoga Zakona postoje još dvije stvari koje treba naglasiti. Dakle, jedna je da smo definirali stranački sastav biračkih odbora da odgovara sastavu Hrvatskog sabora slično kao i parlamentarni izbori i da smo u dogovoru sa Državnim izbornim povjerenstvom i Savezom slijepih, a zbog tehničke nemogućnosti odgodili primjenu odredbe o Brailleovom pismu, dakle na glasačkim listićima na Brailleovom pismu. Sve ostalo, dakle vjerujem da će u ovoj raspravi još biti prilike dotaknuti, pa ne bih za uvod duže od ovoga. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Na redu su klubovi. U ime kluba nezavisnih zastupnika Damir Kajin i Ivan Grubišić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine ministre u Hrvatskoj je sve politika, pa onda kako ne bi bio i datum ovih europskih izbora. Ono što je sigurno hvale vrijedno kada govorimo o hrvatskom izbornom modelu, da ako ništa drugo 4 godine unaprijed znamo kada će se održati lokalni izbori. Znači, temeljem zakona je definirano da se oni održavaju treće nedjelje u petom mjesecu i to je apsolutno o.k. Bilo bi bolje da se možda održavaju u 11, 12, 1 ili 2 mjesecu kako bi nove lokalne vlasti mogle preinačiti proračune i novom proračunskom politikom voditi jednu novu lokalnu politiku. Ovako, ako imamo izbore 19.5. pa drugi krug za 15 dana, pa rok za žalbu, pa negdje ponovljene izbore vi objektivno prije 1.7. teško da možete konstituirati nova predstavnička tijela, a onda to znači da novu proračunsku politiku ne možete redefinirati prije 8 ili 9 mjeseca tekuće godine. To znači da vam bivša lokalna vlast de facto pojede pola godine mandata. Drugo, kod parlamentarnih izbora stvar je malo drugačija. Ako su izbori u 11 mjesecu taj datum se nekako ustalio, a bili su i zadnjih ako se ja ne varam 3 mandata izuzetak je 3. siječanj, ali to je ok. Onda vi mandat počinjete de facto ispočetka, mandat počinje znači novom proračunskom politikom. Kod predsjedničkih izbora također je sve ok, izbori su u 11., 12. mjesecu, drugi krug može biti negdje u 1. mjesecu ali predsjednik države ionako ne determinira tu proračunsku politiku pa je objektivno manje bitno kada će se ti izbori održati. Bitno je da izbori za predsjednika budu neposredni izbori, da 4 milijuna građana glasa za predsjednika a sve ostalo je nešto ja mislim što ne bi građani podržali. I sad tu nekako dolazimo do ovih izbora za Europski parlament. Taj Europski parlament možda neću biti u pravu na neki način je kao drugi dom Hrvatskog sabora iako ja ću priznati meni je krivo da smo onaj drugi Županijski dom ukinuli. Ovaj zastupnički trebao je brojati nešto manje ljudi, županijski isto relativno manji broj ljudi sa određenim ovlastima i to bi bilo možda bolje nego da imamo samo jedan dom Hrvatskog parlamenta. Ali, pustimo sada to. Izbori za Europski parlament tj. datum samih izbora. To je ono o čemu se u javnosti vodila polemika zadnjih ja se usuđujem reći 15-ak dana. Imamo vidimo dvije škole. Jasno presudit će oko datuma predsjednik Republike, jednom riječju presudit će politika. Prva znači škola polazi od toga da izbori koštaju, što je istina. Neki spominju 60 milijuna kuna, drugi spominju negdje oko 84 milijuna kuna. To je razlog, znači pozivaju se na to da isti budu održani na isti dan kada se održavaju lokalni izbori. Koje su zemlje održale istodobno nacionalne i europske izbore? To je bila Irska i to '79., '99., 2004. Znači izbore za Europski parlament spojila je sa lokalnim, a 1989. spojila je Irska europske izbore s nacionalnim izborima. Zatim, tu je Španjolska, znači europske i regionalne izbore ili lokalne izbore spojila je '87. i 1999. godine i Litva je izbore za Europarlament spojila sa predsjedničkim izborima 2004. godine. Znači, niti u Europi se ti izbori ne spajaju. Ali Hrvatska je narod bi rekao dekintirana. Točno, demokracija košta. Kad bi se spojili ti izbori osigurala bi se veća izlaznost i to su jaki argumenti da se izbori recimo održe 19.05.2013. ili za 15 dana pitanje je da li je to moguće 2.06.2013. godine. Znači, na dan kada bi trebalo održati i te lokalne izbore. E sad, imamo ovu drugu školu koja govori nešto drugačije. Ona polazi od toga da se europski izbori moraju radi različitih razina održati odvojeno. Da Hrvatska ima novaca to bi bilo apsolutno u redu pošto su to naši prvi europski izbori možda bi ih doista na takav jedan način trebalo i postaviti. Ja ću citirati ovom prilikom gospodina Jasmina Klarića, novinara Novog Lista, jednog od onih koji na primjer sigurno najbolje poznaju odnos Hrvatske i Slovenije kao što recimo gospodin Tomašević vjerojatno najbolje poznaje odnose između Hrvatske i Italije i on doslovce u jednome tekstu čini mi se subotnjeg Novoga Lista kaže sljedeće: "Kako Hrvatska do ulaska u EU, a taj događaj je evo udaljen od nas tek nešto više od 4 mjeseca treba izabrati svojih 12 euro zastupnika izbor travnja kao mjeseca u kojem će se izbori održati doimao se prilično logičnim. Lipanj znači avanturizam jer nakon provedenih izbora postoje žalbeni rokovi koji moraju proteći da bi rezultati postali službeni, a u slučaju da na nekom biračkom mjestu bude koji glas viška u kutiji ili se dogodi nešto slično izbori se moraju ponavljati. Pa onda i oni imaju svoje rokove žalbe. Svibanj će pak biti mjesec lokalnih izbora, treće nedjelje u svibnju birat će se općinske, gradske i županijske skupštine te čelnici tih jedinica lokalne samouprave. Drugi krug izbora za čelnike je tamo gdje će ga biti 2. lipanj. Dakle, cijeli svibanj će obilježiti lokalni politički ratovi oko razvoja Slavonije, Istre, Dubrovnika, Kastva itd. Potpuno bi bilo besmisleno podcjenjivački u tu gungulu još ubaciti i priču o izborima za Bruxelles i Strasbourg jer Europarlament zasjeda u ta dva grada. Politici kohezije, europskim političkim frakcijama, odnosima komisije i parlamenta to bi bilo odaljavanje posla samo da se eto odrade ti dosadni, pod navodnicima "nebitni" europski izbori." I dalje nastavlja i time ću stati, dakle "Osim ako se ne želi upasti u zamku gore navedenih populističkih baljezgarija i lipanjskog cajtnota travanj je jedini logični izbor. Nažalost čini se da je vladajuća koalicija prepala se medijske histerije o trošku izbora i da će ih ipak spajati s lokalnim što će osim u kampanji izazvati potpuni kaos i na samim stolovima na biračkim mjestima. Naime, birač posjedne za stol recimo treće svibanjske nedjelje pred njim će stajati nevjerojatna hrpa papira, primjerice u Rijeci će glasati za listu za Gradsku skupštinu, gradonačelnika, listu za Županijsku skupštinu, župana i za Europarlament, a tamo bi trebalo dati zaseban glas za listu i za kandidata na njoj. Ukupno 6 zaokruživanja za tri različite razine vlasti, tri za tri ako bi izbori bili 2. lipnja.", itd., itd. I sad što je nama činiti? Prikloniti se na neki način, ne znam toj odluci, ajde "struke" tj. onome što spominje gospodin Klarić ili se prikloniti logici troškova. Što se mene tiče, meni je apsolutno svejedno. Normalno, neka predsjednik Josipović shodno vlastitim odlukama odluči. Slažem se da bi na neki način i ova rasprava predsjedniku morala pomoći glede određivanja roka izbora za Europski parlament, ali što god odluči istina će uvijek biti tu negdje na pola puta, biti će onih koji će reći bolje je da uštedimo tih 60 milijuna kuna, ali biti će i onih koji će uvijek kazati ili se prikloniti se onoj logici da demokracija svugdje pa tako i u Hrvatskoj košta. Utoliko, desetak milijuna eura sigurno je velik novac, to je recimo ekvivalent dviju ili triju škola, dviju ili tri školskih dvorana. U Istri bi rekli to vam je jedan ili dva golf igrališta, ne, ali pustimo sada to. Jednom riječju neka predsjednik odluči, a mi mu kao Sabor moramo jednostavno dati prostora da može odlučiti za jedan, odnosno na prvi ili na drugi način. Meni osobno apsolutno svejedno, ali predsjednik jasno treba odlučiti u ime Hrvatske i u ime, kako bih rekao, interesa građana RH. Apsolutno zakon kao takav nije sporan, jedino što eto izaziva određene dileme, to su ovi rokovi kada se temeljem zakona mogu naprosto izbori održati. Da ne citiram pojedine odredbe, one su logične i nemamo na zakon nikakvih primjedbi.
Hvala lijepa. Na redu je klub SDSS-a i kolega Milorad Pupovac.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Izmjene koje Ministarstvo uprave predlaže Saboru u vezi Zakona o izborima za Europski parlament su tehničke prirode i neophodne su kako bi se izbori mogli održati u vremenu koje je zapravo danas predviđeno, i u današnjim okolnostima zadano. I u tom smislu ovom prijedlogu zakona nemamo što značajno reći, odnosno izmjenama prijedloga zakona, nemamo što značajno reći. Ali ovo jeste zapravo prilika da se 2, 3 riječi kažu, ne samo o tome kada bi se izbori trebali održati, nego istovremeno, meni se čini još važnijim, a zašto se zapravo ti izbori održavaju? Jer u našoj javnosti se ta tema, zašto se ti izbori održavaju, sasvim očito i postepeno gubi. Cijela stvar se više ili manje svodi na to ko će tamo ići, koliku će plaću tamo imati i koliko će ti izbori koštati? To su relevantna pitanja, ali ako se smisao tih izbora svede samo na to, onda ta pitanja više nisu relevantna. Pa mi dozvolite da kažem nekoliko riječi o tome što mi se čini da je važno ukoliko ima prostora ili ukoliko ima interesa da to dođe do bilo čijih ušiju kada je po srijedi naša javnost. Prvo, mi smo nakon razdoblja velike uglavnom emocionalne i uglavnom identitetski ideologizirane euforije prema Europi i europskoj pripadnosti zapravo došli u sitauciju da Europu trebamo gledati, razumijevati kako stvar sistema odlučivanja, da Europu trebamo gledati kao prostor unutar kojega mi kao mala zemlja sa svojim predstavnicima trebamo pronaći najbolji način, najbolje mehanizme i najbolje politike unutar kojih taj prostor, taj savez država možemo iskoristiti za dobrobit naših građana i za dobrobit naše države. I to je zapravo osnovni smisao ili cijela svrha. A to nećemo moći ukoliko nećemo biti dobro informirani o tome što se događa tamo. Jedan od načina kako možemo biti dobro informirani jeste naravno sudjelovanje naših parlamentaraca, odnosno jeste sudjelovanje u Europskom parlamentu. Europski parlament možda više nego prosječni Nacionalni parlament jeste doista mjesto unutar kojega se raspravlja, unutar kojega se različite vrste informacija, različite vrste pogleda, različite vrste zalaganja i pristupa stvarima raspravljaju. I naravno unutar njega je moguće stvarati različite tipove saveza, unutar njega je moguće stvarati različite tipove interesnih ili pozicionih stajališta i grupacija. Mi kako zemlja nema nikakve sumnje ne ulazimo u neku imaginarnu Europu, ulazimo u sasvim realnu Europu. Europu realnih država, Europu realnih interesa i u tom smislu nema nikakve sumnje da je Europski parlament mjesto na kojem mi moramo tražiti najboljeg načina kako da znamo kako se pojedine zemlje, pojedine politike pozicioniraju u odnosu prema zajedničkoj europskoj politici. Drugo, Europa je mjesto u kojem se donose odluke koje se nas tiču. Europski parlament, Europska komisija, Europsko vijeće su mjesta unutar kojih se donose odluke koje se nas tiču. Mnogi ljudi kažu ili u javnosti se može čuti čak o dvjema prominentnih osoba kako je Europski parlament jedno beznačajno mjesto unutar kojega se zapravo ne donose odluke koje bi bile relevantne za bilo koga pa onda isto tako ne bi bile relevantne ni za RH. Moguće je stvari tako gledati ali europsko vijeće jeste mjesto unutar kojega se donose odluke ali unutar kojega hrvatska uloga u donošenju odluka može biti mjerena promilima, barem za sada, barem u narednim godinama. Hoćemo onda iz toga razloga kazati da naš premijer nema što zapravo tražiti na Europskom vijeću. Nećemo naravno, nećemo, zašto? Pa zato što je to stvar gradnje, utjecaja i gradnje moći, zato što je to stvar gradnje toga da vas netko čuje, zato što je stvar izgradnje političara koji će moći na tom mjestu i u tim okolnostima reći ono što će moći drugi čuti. To što smo mi Hrvatska to samo po sebi nije dovoljno, to što smo mi nova članica, to samo po sebi nije dovoljno. Ali ako ćemo mi sami procjenjivati tu instituciju, Europski parlament ili Europsko vijeće, ako ćemo Europi pristupati otprilike onako da smo je već potrošili prije nego što smo je probali, da smo je već pojeli prije nego smo je kušali, onda naravno a ima takvoga raspoloženja, ima takvog osjećaja u našoj javnosti, onda se zapravo pokazujemo kao ljudi koji odustaju od posla, koji ih je dosta koštao u ovih dvadeset godina. I sad kad smo već kod koštanja? Točno je da izbori koštaju, svaki pa i izbori za Europski parlament i točno je da treba postaviti pitanje što je bolje, da li taj novac uštediti ili ga rasporediti tako da se pokuša jačati svijest o europskoj relevantnosti odnosno svijest o europskim parlamentarnim izborima. O tome će sigurno odlučiti ne samo načelni stavovi nego istovremeno dane okolnosti ekonomske i političke. I jedno i drugo treba uzeti u obzir. Ali jednu stvar ne treba se zaboraviti. Koliko nas je koštala činjenica da u korištenju predpristupnih i strukturalnih fondova EU nismo povukli više od 24,25%. Šta je tih 60 ili 40 ili 20 ne znam koliko milijuna se spominje u odnosu na milijarde ne kuna nego eura koje smo mogli povuć, a nismo povukli. Zašto? Pa zato što smo se bavili sitničavim politikama, zato što smo i u ovom parlamentu i u javnosti sitničarili u političkim pitanjima a nismo se bavili ni krupnim ni strateškim pitanjima nego se bavimo sitničavim onima koji zadovoljavaju gladne potrebe našega gladnoga naroda. A ta pitanja smo skrivali i bivša vlast i svaka nova vlast je skriva zato što je to nelagodno, zato što se ispostavlja da nismo bili pripremljeni za Europu, ili da nismo do nje držali na pravi način, da smo se busali u svoju europsku pripadnost ali ne i u sposobnost da od te Europe uzmemo i iskoristimo ono zbog čega bismo trebali tamo biti. To je za mene veliko pitanje i to je za mene pravo pitanje cijene. A sad kad smo već o cijeni. Ne samo koliko nas je koštalo nego koliko će nas koštati ubuduće ukoliko europskim institucijama, izborima za europske institucije, sudjelovanje u radu europskih institucija, budemo pristupali kao nekoj vrsti kurioziteta, budemo pristupali kao nekoj vrsti prilike za kuriozitetne oblike iskaza ili kuriozitetne oblike ponašanja. To je kompleksan, složen, kompliciran i za nas iznimno zahtjevan i naporan prostor unutar kojega politički trebamo djelovati i u tom smislu meni se čini da je neophodno da se unutar naših političkih klubova doista povede ozbiljna rasprava o tome što možemo učiniti i kako možemo djelovati da cijena našega pristupanja Uniji od 1.7. ne bude tako visoka kao što je dakle naše članstvo, ne bude tako skupo kao što je bilo do sada, a bilo je skupo. Iz tog razloga doista nije svejedno kako ćemo pristupati tome što se zovu parlamentarni izbori ili izbori za Europski parlament doista nije svejedno koji ljudi na najnižim razinama i na najvišim razinama će odlaziti u europske institucije. I naravno nije svejedno kakav će biti odnos između njih i našeg nacionalnog parlamenta i nije svejedno kakav će biti odnos između njih i naših državnih vladinih tijela i veće zemlje od nas imaju punu svijest o tome da onoga momenta kada ljudi odu tamo ukoliko nema adekvatne komunikacije s njima da oni mogu naprosto postati jedan dio otuđenoga oblika nacionalnih predstavnika koji nemaju prave veze i prave komunikacije sa svojim nacionalnim predstavničkim tijelima i sa svojim nacionalnim institucijama. I tako velike i moćne države kao što je Njemačka, kao što je Francuska imaju punu svijest o tome i nastoje to korigirati. Za nas kao malu državu to je od posebne važnosti. Još jedno slanje ljudi u centralnu administraciju saveza država kojima pripadamo a da smo nepripremljeni za to bi bila velika cijena, a mi smo ionako platili golemu cijenu do sada. Iz toga razloga mi se čini da je od posebne važnosti u mjeri u kojoj je to moguće u procesu sustavnoga kontinuiranoga i prilično radikalnog devastiranja parlamentarizma u Hrvatskoj. Jučer smo imali jednu visoku delegaciju Nizozemskog parlamenta, predsjednika senata. Na moje pitanje kakva je reputacija Nizozemskog parlamenta u nizozemskoj javnosti, naša veleposlanica je rekla, veoma visoka. Da li zato što oni rade svoj posao ili zato što čuvaju svoje demokratske institucije? Vjerojatno i jedno i drugo. A mi jedno od demokratskih institucija za koje nam ni pružena prilika voljom našega naroda na referendumu, a to je Europski parlament želimo unaprijed devastirati, želimo unaprijed omalovažiti, kao što omalovažujemo ovaj Parlament ovdje. Dobro, ako se to čini ovdje više-manje na svakoj sjednici, posebno iz pojedinih klupa i pojedinih redova u kojima se Parlament i parlamentarne rasprave kontinuirano pretvaraju u birtijaške rasprave i ukoliko se ta birtijaška atmosfera želi pretvoriti u pravu i jedinu sliku nacionalnog parlamenta, onda uredu. Ali ako nema potrebe niko da kaže da je vrijeme da se s tim prestane, da birtijaške dosjetke u nacionalnim parlamentima nisu rješenja za nacionalne probleme, da birtijaška argumentacija nije argumentacija s kojom se može voditi rasprava u bilo kojem ozbiljnom parlamentu pa i ovakvom kakav je naš onda će naravno to trajati. I ukoliko će takav birtijaški tip govora prevladavati izvještaje iz ovoga Sabora kao što prevladava i ukoliko će se sistemom replika gušiti bilo kakav ozbiljni oblik rasprave i raspravljanja o temama kojima imamo, onda naravno za svakog od nas će se postaviti pitanje, pa zašto bih ja uopće dolazio u ovaj Parlament i slušao one koje mogu slušati u prvoj birtiji i kvalitetnijoj raspravi i autentičnijem tipu raspravljanja o problemima društva nego što ih trebam slušati ovdje. I sada mi dozvolite kolegice i kolege, poštovana potpredsjednice, gospodine ministre da nekoliko riječi kažem o vremenu. Ima argumenata i za, ima argumenata i protiv. Birači će biti opterećeni velikim brojem glasačkih listića. Možda će kampanja biti konfuzna ali to je manje bitno. Ono što je bitno jeste da se biračima omogući da imaju mogućnost pravoga izbora. Ukoliko ih se bude opteretilo sa 5 ili 6 ili 7 glasačkih listića to će nesumnjivo stvoriti kod velikog dijela prosječnog biračka, starijih posebno, opterećenje za sam postupak izbora. Ali mi trebamo o tome raspraviti, bit će prilike da o tome razgovaramo sa predsjednikom, ali ono što je najbitnije što je naša zadaća i zbog toga sam govorio ovako kako sam govorio, da pokušamo sačuvati minimum racionalnosti u toj raspravi, kada gledamo stvar za ili protiv. Eto toliko s moje strane kolegice i kolege.
Replika Josip Salapić.
Hvala lijepo potpredsjednice Sabora. Uvaženi kolega Pupovac, pa nekad su replike dobre da se malo bolje razumijemo nekad manje razumijemo ono što smo htjeli reći u našim političkim izlaganjima. Vi ste rekli jednu ključnu rečenicu, da se u Hrvatskoj stvorio dojam da smo se potrošili po pitanjima ulaska Hrvatske u EU prije nego što smo postali punopravna članica. I tu ste možda i u pravu. Jer zaista neki su veći problemi u zemlji posebno ovi gospodarski, financijski doveli pomalo cijeli hrvatski narod u apatiju zbog nekih strahova i zbog činjenice da članstvo u EU u zadnjih mjeseci ili mjesec dana se svodi samo na to koliko će biti plaća europskih zastupnika, što će raditi europski zastupnici iz RH u parlamentu, pa sve to skupa baca jednu krivu sliku na jedan veliki i težak posao za sve dosadašnje vlade koje su morale ispuniti možda jedan od najtežih uvjeta za novu članicu EU. Mislim da je Hrvatska tu da će biti pokazatelj našim susjedima koliko taj mukotrpan rad prije svega Parlamenta ali i Vlade ali i samog predsjednika je težak da smo dobili kraj ovih pregovora. Pokazalo se da problem sa Slovenijom itekako može baciti krivu sliku na cijeli naš mukotrpan put. Tema ovog zakona je jednostavno kako na najlakši mogući način prebroditi ove možemo reći kratke europske izbore, a smatram u ime svoga kluba i u svoje osobno ime kao zastupnik da se na ovim prvim izborima za Europski parlament ne bismo trebali osramotiti. Mandat će trajati kratko jedno godinu dana, a da trebamo učiniti sve da to bude što jeftinije s obzirom na situaciju u državi, a isto tako da odaziv birača na tim izborima bude u skladu s onim mukotrpnim poslom koji smo odradili, a smatram da bi to najbolje bilo u prvom krugu izbora za lokalne izbora 19.svibnja jer tada zaista imamo bit će tehnički teško ali ovo je zakon o kojem treba danas razgovarati i učiniti napore da bude lakše, ali jednostavno trebamo učiniti sve da se zbog teškog posla koji smo napravili ne osramotimo. Hvala lijepo.
Hvala. Dujomir Marasović replika.
Štovana gospođo dopredsjednice, kolega Pupovac. Vi ste rekli nekoliko stvari koje mi se ustvari ne sviđaju. Želimo devastirati EU parlament. Jesmo mi neka sila da ćemo devastirati EU parlament, ali ovo birtijaška argumentacija i tako. Kao da je hrvatski narod glup i uopće svi građani Hrvatske pa smo mi sada eto. Hrvatski narod ima jedno povijesno pamćenje kao … kršćanstva i očekuju makar ravnopravni tretman u europskoj kući. Nismo bili ravnopravno tretirani nego smo prošli kalvariju u ovim pristupnim pregovorima. I tu postoji jedna na neki način neispunjena očekivanja. Drugo, Europa je odustala od svojih principa na kojim se temelji. Neće neki odnosi unutar država i između država utjecati na pristupanje nekih članica. I sada mi znamo da je Slovenija nas sada ucijenila sa isplatom nekakvih deutsch maraka i to je postalo europski, tu je Europa pala. Mi trebamo jasno reći da je Europa podlegla, da je ona te njemačke marke pretvorila u pitanje pristupa Hrvatske EU što nije smjela, da je to Sloveniji dopustila. I pao je europski princip neutjecanja tih poslova u pristupanju država. Treće, Europa ne izgrađuje svoj identitet, Europa nema identiteta i zbog toga je sve više euroskeptika i jedne izgubljene bumerang generacije u Europi. I zašto bi Hrvati bili izdvojeni od ostale Europe ako se ona nema identiteta niti ga nastoji izgraditi, a znamo u temelju je da ne prizna, da je u temeljima Europe kršćanstvo a jest jer nema ništa drugo u Europi osim kršćanstva utemeljeno. Ne nema ništa drugo, ali je kršćanstvo u temeljima Europe. E kad je Europa se zastidila to priznat, onda dakle nema budućnosti u smislu identiteta. I nemojte se čudit nekim skepticima i u Hrvatskoj i u Engleskoj i u Španjolskoj.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Milorad Pupovac.
Poštovani kolega Marasović kaže da Europa nema svoga identiteta. Europa nema niti može imati identitete onakve kakve ima većina njezinih članica nacionalnih država. Europa nema nacionalni identitet. Europa nema religijski identitet. Europa ima identitet ustavnih, političkih i ekonomskih vrijednosti. Ustavnih, političkih i društvenih simbola kakav je novac, kakav je zastava, kakav je himna, kakva su pravila po kojima se ponaša i kakve su vrijednosti koje se zagovaraju u Europi. Europa po tom nije jedinstvena. Takve su i SAD-e, takva je i Kanada, takve su i druge države. Ako ćemo mi Europu mjeriti vlastitim identitetom, etničkim, nacionalnim onda naravno ne razumijemo Europu. Ako ćemo Europu mjeriti na način iz svoje parohijalne perspektive onda Europu sigurno ne razumijem. Europa je mnogo više od toga. I zato što mnogo više prima nas u sebe. Ako govorite o kršćanstvu, Europa jeste većinski kršćanska kad je u pitanju religijska pripadnost. Ali kršćanskih pripadnosti u Europi ima mnogo, ne jedna zbog kojih se je Europa stoljećima dijelila i ratovala mnogo gore u nekim slučajevima nego što smo mi prolazili svoj rat. Prema tome, nije naše da mi Europi namećemo identitet iz vlastite perspektive, nego je da malo bolje razmislimo o europskom identitetu kojem pristupamo, a to nije identitet pripadnosti. To je identitet zajedničkih vrijednosti i zajedničkih uvjerenja i zajedničkih pravila što je najvažnije.
Davor Ivo Stier, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Evo kolega Pupovac, s pravom ste ukazali na potrebu da se naše hrvatske institucije dobro povežu i surađuju sa našim predstavnicima u europskim institucijama, pa tako i u buduće sa našim zastupnicima u Europskom parlamentu. Međutim, čini mi se da smo danas propustili priliku da upravo to dokažemo i na današnjoj sjednici. Jer bilo bi korisno da su ovdje s nama svi naši promatrači koje Sabor uputio u Europski parlament. Ali većina promatrača u Europskom parlamentu danas i ne može biti ovdje, jer su morali biti na raspravi u Europskom parlamentu, u Odboru za vanjsku politiku gdje se raspravlja upravo o Rezoluciji o Hrvatskoj. I mogli smo danas pokazati i primjerom kako usuglasiti i bolje koordinirati ovu raspravu da bi ti naši promatrači u Europskom parlamentu koji su ujedno i zastupnici u Hrvatskom saboru bili danas ovdje i raspravljali na temelju iskustva koje su stekli u ovih par mjeseci ili godinu dana o ovom Zakonu o izborima zastupnika u Europskom parlamentu. To smo propustili učiniti i evo naglašavajući važnost koju ste i vi sami istakli o tom povezivanju čini mi se da evo na prvom testu i prilici koju smo imali da to pokažemo na žalost to nismo učinili.
Odgovor na repliku, Milorad Pupovac.
Pa ja kao što vjerujem da pretpostavljate kolega Stier bi bio najsretniji kada bi sve promatračice i promatrači Hrvatskog sabora u Europskom parlamentu bili danas ovdje. Ali najveći dio njih osim kolege Plenkovića i mene i kolege Vuljanića su jučer bili tamo, a neki od nas barem kao ja idem danas popodne jer je sutra sjednica Odbora za proračun Europskog parlamenta koji nam se čini jednako važnim posebno s obzirom na još uvijek otvorena pitanja proračuna za višegodišnje razdoblje EU. Ali što sam htio reći. Htio sam reći da to nije samo pitanje za promatrače u Europskom parlamentu. To je pitanje naprosto za nas, pitanje kako se mi odnosimo prema toj prilici, kako se naši klubovi odnose prema toj prilici, kako se naša javnost odnosi prema toj prilici i kako se naše ključne državne institucije odnose prema toj prilici. Neće promatrači dati potrebnu ozbiljnost tome ukoliko mi ovdje u ovom Saboru, u javnosti i državnim institucijama tome nećemo dati potrebnu ozbiljnost. Ukoliko ćemo mi omalovažavati tu činjenicu, ukoliko ćemo mi tu činjenicu promatrati kroz sitničave parametre kao što smo promatrali čitav niz drugih stvari, e onda će to ostati i dalje problem za nas. To je bio smisao onoga što sam htio reći. Vjerujem naravno da bi kolegice i kolege, kolega Picula, kolega Radoš, kolegica Antičević sasvim sigurno mogle obogatiti ovu raspravu ali ona se tiče nas, ona se tiče naše javnosti, ona se tiče našeg odnosa prema biračkom tijelu. Hoće li pitanje lokalnih izbora i parlamentarnih izbora birači doživjeti kao pitanje kontaminiranja izbora za lokalne demokracije sa nekim dalekim i bezveznim pitanjima. Na nama je da to raščistimo.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Andrej Plenković.
Hvala lijepa potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovani ministre, kolegice zastupnice i kolege zastupnici. Pred nama je danas Prijedlog izmjena Zakona o izmjenama članova Europskog parlamenta, da koristim novu terminologiju u odnosu na zakon koji je Hrvatski sabor donio 2010. godine. Izravni izbori za Europski parlament novost su u kalendaru izbora za RH. I stoga je važno da svaki korak, bilo da je riječ o izmjeni zakona, o političkoj raspravi, o aktivnostima informiranja, o dijalogu koji vodimo, vodimo oprezno i vodimo argumentirano. Ja ću uvodno reći nešto o tajmingu donošenja ovih izmjena pa i samoj metodologiji koja se odvila od srijede do danas. Prvo, hrvatska javnost treba znati da od dana potpisivanja ugovora o pristupanju, dakle od još 9. prosinca 2011., postoji sasvim jasna nedvojbena činjenica da se prvi ad hoc izbori za Europski parlament moraju održati prije planiranog članstva Hrvatske u EU. Dakle, prije 1. srpnja 2013. godine. Mi smo danas ovdje 19. veljače 2013., dakle od potpisivanja pa do danas prošlo je skoro više od 13 mjeseci. Vlada je prijedlog izmjena ovoga zakona usvojila u četvrtak, u petak su o tome raspravljala koliko je meni poznato samo dva odbora, recimo Odbor za europske integracije o ovome nije raspravljao, Odbor za vanjske poslove o ovome nije raspravljao. Javne rasprave o ovim izmjenama uopće nije bilo. Mislim da metodološki to nije dobro. Nema nikakvog razloga da mi ovako važnu temu za jačanje hrvatske demokracije i za pripremu Hrvatske za članstvo EU radimo po meni pomalo brzopleto, a s druge strane kasno. Ovu smo raspravu mogli voditi prije godinu dana bez ikakve dileme. I onda smo mogli sve ovo vrijeme koje nam sada djeluje pomalo knap iskoristiti za ono što rade druge zemlje. Druge zemlje koriste politiku komuniciranja i informiranja o EU da bi pripremili javnost za ono što europski izbori u biti jesu. Da objasne koje su ovlasti Europskog parlamenta, da objasne kakva je tehnologija izbora. Ovo je za hrvatske birače jedan sasvim novi trenutak i moram se osvrnuti na izborni sustav kojeg mi dosada u praksi nikada nismo imali priliku provesti. Prema pravnom okviru koji postoji u EU intencija je da se na europske izbore na nacionalnoj razini ide prije svega proporcionalnim sustavom, sa konsenzusom da je minimum 5%. Dakle, na izborima prag je 5%. Međutim, mnoge zemlje u tom kontekstu imaju i praksu preferencijalnog glasovanja. I to glasovanja temeljem onoga što se ovdje u javnosti govori o otvorenim listama, a u biti su to polu-otvorene liste. O tome također nešto treba reći. Naime, u 9 država članica u Njemačkoj, Španjolskoj, Francuskoj, Grčkoj, Portugalu, Ujedinjenoj Kraljevini, Estoniji, Poljskoj i Mađarskoj birači ne mogu izmijeniti poredak kandidata na listama. U 14 država članica postoji sustav kakav je preuzela Hrvatska, a to su Austrija, Belgija, Danska, Finska, Italija, Luksemburg, Nizozemska, Švedska, Litva, Latvija, Slovačka, Slovenija, Češka i Cipar. U određenim zemljama postoji specifičnost, npr. Luksemburg ima jedinstven sustav gdje birači zaokružuju baš onoliki broj kandidata koliko Luksemburg ima zastupnika. To nema nigdje osim u Luksemburgu. U nekim zemljama birači mogu micati ili dodavati kandidate na liste. To npr. radi Švedska. Dakle, postoje različiti modeli demokratske prakse u sustavu glasovanja. I zato smatram da Ministarstvo uprave, Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, Državno izborno povjerenstvo, političke stranke i svi akteri u narednih nekoliko mjeseci, odnosno tjedana nažalost moraju prije svega napraviti jednu objektivnu i informativnu kampanju o tehnologiji glasovanja. To je preduvjet uspješnog organiziranja ovih izbora. Ja sam maloprije pogledao početne web stranice i Ministarstva uprave i vanjskih poslova i DIP-a o izborima za Europski parlament možete naći samo reagiranje na jedan članak u novinama na stranici DIP-a. Mislim da to nije dobro. Uostalom u Hrvatskoj će se uskoro otvoriti i Ured Europskoga parlamenta koji će vjerojatno onda pokrenuti tu inicijativu informiranja o tehnologiji izbora. Koja je glavna karakteristika europskih izbora? Glavna karakteristika je njihova vremenska predvidljivost. Oni se održavaju svakih 5 godina, obično u lipnju mjesecu. Situacija da Hrvatska ima obavezu pravnu organizirati ad hoc izbore za većinu nas koji smo znali da se to treba dogoditi bila je na neki način olakotna činjenicom da se oni mogu poklopiti sa održavanjem lokalnih izbora 19. svibnja kada je predviđen prvi krug. Na sjednici Vlade predsjednik Vlade je postavio pitanje opoziciji očitujte se. Mi se vrlo jasno danas očitujemo, održimo izbore 19. svibnja u isto vrijeme kada je i prvi krug lokalnih izbora i pokažimo našim europskim partnerima da nam je stalo do izlaznosti i demokratskog legitimiteta prvih 12 izravno izabranih zastupnika u Europskome parlamentu. Nemojmo podcjenjivati hrvatske birače komentarima da će kampanja biti konfuzna, da ćemo jedan dan razgovarati o lokalnim temama, a drugi dan o odnosima i različitim europskim politikama. Mislim da se tehnologija kampanje može organizirati na način da odgovarajući prostor i argumentaciju dobiju jedna i druga razina rasprave. Kada gledamo da je 19. svibnja točno za 3 mjeseca, to nije veliko razdoblje, ali je to ipak puno razumnije razdoblje nego određene špekulacije koje su prošli tjedan bile u medijskom prostoru o datumima koji su govorili čak o 14. ili 21. travnju. Pa mislim da bi stvarno bilo neozbiljno da u aktualnom zakonu rok od 60 dana u okviru kojeg predsjednik republike raspisuje izbore za Europski parlament kao minimum, sada postane nekakav rok gdje ćemo praktički u okviru od 45, 50 dana obaviti sve one postupovne radnje koje su ključne za organiziranje izbora. Mislim da trebamo otkloniti svaku mogućnost manipulacije ili pogodovanja pojedinoj političkoj opciji sukladno procjeni za koju ja ne vidim da bi bilo kome na hrvatskoj političkoj sceni mogli štetiti. Vodimo računa i o racionalnosti, o troškovima. Ovi izbori su, zovu se ad hoc zato što će samo jednom biti ovakvi i isključivo Hrvatski. Već oni idući 2014. godine bit će pan Europski izbori, bit će izbori u kojima sudjeluje i europske političke stranke sa jasnim europskim temama, sa istaknutim kandidatima za predsjednika komisije, sa formuliranim politikama i sa novom prigodom za očitovanje hrvatskih birača. Stoga apeliram i na predsjednika republike, on je i profesor prava i to procesnog prava i vjerujem da će voditi računa o tome da se ovako važni izbori za Hrvatsku organiziraju na najprimjereniji mogući način, te da će i u skladu sa načelom pravednosti, kojeg je evo sada ponovno stavio u prvi plan osvrćući se na svoje 3 godine mandata, voditi brigu o tome da nemamo suvišne troškove, da cijenimo hrvatske građane i da organiziramo izbore u trenutku koji je po momo dubokom uvjerenju i povjerenju HDZ-a najprimjereniji. Isto tako održavanjem izbora 19. svibnja ostavljamo dovoljno vremena da se riješe sve eventualne žalbe, prigovori i u nadležnosti DIP-a i eventualno u nadležnosti Ustavnoga suda, a u krajnjoj liniji ostavlja se i nekoliko dana, možda i tjedana vremena onima koji budu izabrani da se na odgovarajući način pripreme za novu dužnost. Jer ona je bitno drukčija nego što se to možda čini u ovom trenutku. Kada je riječ o izlaznosti na izbore jednom izuzetno važnom argumentu, važno je da hrvatska javnost zna da se izravni izbori održavaju od 1979. godine, tada je prosječna izlaznost bila 62%, 84. 59%, 89. 58%, 94. 56%, 99. 49%, 2004. 45%, a 2009. 43%. Tendencija pada izlaska je vrlo jasna i zato je bitno da se Hrvatskoj ne dogodi ono što se dogodilo Slovačkoj koja je nedavno na izborima za Europski parlament imala izlazak oko 20%. Legitimitet takvih zastupnika nije na odgovarajući način usporediv sa onim zemljama gdje je izlaznost znatno veća. Vodimo računa i o tome da u 4 države EU birači ne samo da imaju pravo glasovati, nego imaju i obavezu glasovati. Glasanje je obavezno u Belgiji, u Luxemburgu, na Cipru i u Grčkoj i tamo je naravno izlaznost puno veća nego u zemljama gdje takva obaveza ne postoji. Da ne bi mislili da je samo u Hrvatskoj mogućnost održavanja simultanog izbora jedna koincidencija, osvrnut ću se samo na recentnu prošlost. U Njemačkoj 7 od 16 zemalja Lendera održalo je u isto vrijeme kada i izbore za Europski parlament i te izbore. U Italiji na razini provincija, na razini gradova, u Belgiji regionalni parlamenti su se birali isti dan, na Latviji, u Latviji, Malti, Irskoj, dijelovima Ujedinjenog kraljevine bili su kada i lokalni izbori. U Litvi su se čak preklopili sa predsjedničkom kampanjom. Prema tome postoje nebrojeni primjeri koji govore o tome da simultano organiziranje izbora nije zapreka već politička procjena i stvar tehnologije organizacije izbora. Kada je riječ o zakonskim izmjenama one na neki način služe za čišćenje teksta iz 2010. i prilagođavaju ga novoj situaciji, a to je prije svega odredba Ugovora o pristupanju koja je glavni razlog zašto se ovi izbori održavaju prije pristupanja Hrvatske u članstvo. Htio bih reći da je dobro da je ministarstvo u jednom od članaka i to čini mi se u članku 13. kojim se mijenja članak 26. preciziralo sustav preferencijalnog glasovanja i isto tako je proširilo mogućnost izbjegavanja nevažećih listića. Budući da su ovo izbori u kojima je sama tehnologija sasvim nova, važno je da se biračima omogući što manja mogućnost za grešku jer nam je svima u interesu da ima što manje nevažećih listića. Glede rokova, već sam rekao, mislim da je ovaj rok od 30 dana u ovakvom cajtnotu razumljiv ali smo sve to mogli puno ranije i puno kvalitetnije riješiti. Također, nedvojbeno se rješava i status aktualnih promatrača, tj. čiste se one odredbe zakona koje su bile predviđene u varijanti da izbori prvi budu organizirani nakon našega članstva. I u krajnjoj liniji jedna politička konsideracija koja nije nebitna. Još traje proces ratifikacije ugovora o pristupanju i nekoliko zemalja svoje interne procedure planira čak i za mjesec svibanj, prema tome smatramo da je dobro da ti izbori budu dovoljno nakon posljednjeg izvješća Europske komisije, da u tom trenutku većina država članica položi svoje instrumente o ratifikaciji, depozitaru a to je talijanska Vlada i da nadamo se bude riješeno i ovo otvoreno pitanje ratifikacije ugovora o pristupanju u susjednoj Sloveniji. Na taj način sa čistom situacijom organizirali bi izbore 19. svibnja sa dovoljno vremena i za pripremu kompanije i za sve ono što će uslijediti do 1. srpnja kada će Hrvatska postati članica. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Repliku ima Nikola Vuljanić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Plenković je spomenuo važnost informiranja oko ovih izbora za Europski parlament čini mi se ne dovoljno. Naime dva su aspekta informiranja koje je dosad Vlada morala obaviti, nije obavila, koje ni sad ne radi, ne znam zašto zapravo, jedno je da se građanin informira o ulozi o tome što će ti ljudi i koga predstavljati tamo, što će dakle raditi a od drugi aspekt informiranja je na koji način će se izabrati. Svakodnevno me deset ljudi barem intelektualaca uglavnom ljudi koji su politički razmjerno pismeni pita što sad to i na koji način ćemo glasati. Mogli smo to znati već dobrih godinu dana. Ne znamo, ni sada ne saznajemo i onda nam nema druge iz tog aspekta željene visoke izlaznosti nego se prikvačiti uz lokalne izbore koji jamče da će ta izlaznost biti četrdesetak, pedeset posto. Oko organizacije kompanije isto tako kolega Plenković je govorio i pobunio se zapravo protiv ideje koja se locira da će kompanija biti konfuzna. Ako su građani informirani, kompanija ne treba biti konfuzna. Valjda znamo kompaniju organizirati tako da ne bude konfuzna. O čemu nas Vlada zadnjih par dana i tjedana informira. Informira nas o tome upravo da se nećemo moći snaći u tome, ali nam ne objašnjava u čemu, i informira nas o tome kolike su plaće zastupnika u Europskom parlamentu čime potiče manji izlazak. Ne znam zašto to Vlada radi i koji joj je interes. Nadam se da joj interes nije da delegemitizira te izbore.
Odgovor na repliku, Andrej Plenković.
Hvala lijepa potpredsjednice. Uvaženi kolega Vuljanić, ja možda nisam dovoljno istaknuo koliko mi je žao da nakon 22. siječnja kada je većina hrvatskog naroda dala puni demokratski legitimitet na referendumu o članstvu u EU ovom povijesnom, državnom procesu, ne samo integracijskom za Hrvatsku da je aktualna Vlada po mom mišljenju a gledajući i proračunske linije nadležnog ministarstva i prateći aktivnosti na neki način posustala u provođenju komunikacijske strategije, informacijske kompanije. Mislim da je to jedan proces koji nije samo bitan od kraja referenduma pa od ovih europskih izbora, to je kontinuirana zadaća svih zemalja, to je kontinuirana zadaća institucija EU i sa tim procesom se ne smije i ne može stati. Ja smatram da je dobro da Vlada planira određena sredstva kako bi obilježila sam trenutak članstva, dakle 1. srpnja i to sasvim u redu i sasvim primjereno naravno u okvirima financijskih mogućnosti u kojima se Hrvatska nalazi. Dobro je i da se nastavlja aktivnost o informiranju o korištenju europskih fondova, ali ponavljam Europska unija nije jedino redistribucija proračunskih sredstava. EU je kontinentalni politički projekt, ona je zajednica prava, ona je puna zajedničkih politika sa isključivom ili podijeljenom nadležnošću o kojoj Hrvatski građani trebaju što više znati. I zato je bitno da Vlada sada učini jedan napor koji je možda u vremenu koji je iza nas propušten ali ima dovoljno vremena da prije početka formalne kompanije imamo jedan objektivan uvod u tehnologiju izbora i u zadaće Europskog parlamenta.
Hvala. Zoran Vinković, replika.
Uvaženi kolega Plenković, ja sam očekivao i od vas i od ministra vezano upravo za ove izbore doista donosimo i ovaj zakon po hitnom postupku i na brzinu šta je bilo dovoljno vremena da se on donese i ranije ne samo radi kompanije nego prije svega radi upoznavanja građana sa EU ali isto tako i sa radom ne više europskih odnosno promatrača o Europskom parlamentu nego sada i stvarnih zastupnika nakon ovih izbora. Jednostavno trebamo reći građanima onu pravu istinu. Naši zastupnici i oni koji će biti izabrani na ovim izborima će vjerojatno otići kao hrvatski zastupnici u Europski parlament no da li će stvarno biti tamo hrvatski zastupnici ne vjerujem, jer već je sada vidljivo da i promatrači prije svega zastupaju interese političke, ne interese Hrvatske nego političkih grupacija u samom Europskom parlamentu. Tako će vjerojatno HDZ-ovi zastupnici otići sa europskim pučanima, socijaldemokrati sa liberalima i socijaldemokratima zajedno jer su to sad i liberali i praktično u tom Europskom parlamentu ćete biti u sukobljenim stranama kao hrvatski zastupnici u Europskom parlamentu jer ćete zastupati dvije različite političke opcije u samom parlamentu. A što se tiče samih smanjenja troškova, nema nikakvih problema da se ovi izbori održe sa lokalnim jer će daleko biti veći odaziv na izbore za EU parlament.
Odgovor na repliku Andrej Plenković.
Zahvaljujem. Kolega Vinković, mislim da je vaša ocjena prilično paušalna kada govorite o tome da ne samo hrvatski zastupnici nego zastupnici iz bilo koje države kada jednom budu izabrani izravno zaboravljaju nacionalni interes. Kada dođete tamo evo kolega Vuljanić, kolega Pupovac i ja samo nas je troje danas od ovih 12 koji su imali prigodu imati svojevrsni staže u proteklih 9 mjeseci, jako dobro mogu prepoznati kako zastupnici različitih političkih opcija sinhronizirno zastupaju interese svoje države. Evo vam jedan jednostavan primjer. Jučer je na Odboru za vanjsku politiku bilo izvješće upravo o Hrvatskoj, zbog toga je većina naših kolega tamo, izvješće češkog zastupnika Roucheka. Na njega su bila podnesena 62 amandmana, neki su bili grupirani u tzv. kompromisne amandmane. Ako uzmete pažljivo taj dokument, ja ga imam ovdje pa ću vam ga uručiti, pogledajte primjerice sadržaj i to identičnih formulacija amandmana koji su na naše izvješće odnosno izvješće o Hrvatskoj davali slovenski kolege, neovisno o tome da li su u socijaldemokratskoj skupini, da li su u pučkoj stranci, da li su liberali. Rečenice su bile identične. Prema tome, ova vaša teza o tome da će zastupnici u EU parlamentu zaboraviti hrvatski nacionalni interes mislim da ne stoji. Oni će ga štititi, štit će ga u skladu sa širim okvirima političkih platformi i svjetonazora onih političkih skupina u koje pripadaju. EU parlament je tijelo transnacionalne demokracije sa ukupno preko 200 političkih stranaka iz 27 zemalja. I u takvom ozračju koje je naravno i multilingvalno sa hrvatskim 24 jezika, jedina metoda koja uspijeva to je metoda dijaloga i kompromisa a kroz nju se ostvaruju i nacionalni interes.
Hvala lijepa. Obavještavam vas da je sukladno članku 207.stavku 2. Poslovnika upravo isteklo vrijeme za prijavu za raspravu od 10 minuta. I na redu je klub SDP-a kolega Daniel MOndekar.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnicima. Klub SDP-a podržat će Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o izborima zastupnika iz RH u EU parlament. Ovdje se radi prvenstveno o tehničkim promjenama. Zakon se u osnovi mijenja da omogućimo i predsjedniku RH da pravovremeno odradi, održi konzultacije sa svim akterima, da same izbore sazove i da se održe prije ulaska Hrvatske u EU i na kraju krajeva da uskladimo ono što piše u zakonu sa onim što piše u našem pristupnom ugovoru s obzirom da se tu radi o različitim stvarima. U tehničkom smislu ovaj zakon donosi naravno rokove od raspisivanja, tjedne za kandidiranje i predaju liste, sate u osnovi za objavu zbirnih listi i ostavlja nam dovoljno vremena za kampanju da se odradi i da se izbori na vrijeme odrade. On također nam donosi i novi model glasovanja prefercionalne liste, prefercionalnih glasovanja koji gotovo sigurno će dizati demokratsku kulturu u RH. to je jedan novitet od kojeg će RH moći samo dobro dobiti. Također smatramo da zakon ne dolazi prekasno, s obzirom da se i onako nalazimo u jednom razdoblju samog procesa kraja ratifikacije u kojem mjesec ožujak nam je jako bitan jer očekujemo završetak i pozitivno završavanje priče oko Ljubljanske banke i jedan dobar monitoring riport za RH čime se otvara naravno taj prostor dovoljno vremena za konzultacije, sazivanje, kampanju i održavanje u razdoblju u koji uključuje i travanj i svibanja i lipanj ove godine. O datumima nećemo licitirati jer je u zadnjih par dana u medijima bilo licitacije datumima, licitacije novcima, politizacije izlaznošću. Datum će dogovoriti politički akteri i predsjednik RH u konzultaciji s njima sazvati će ove izbore. Mi možemo i čisto da se nadovežem, političke stranke u Hrvatskoj gotovo siguran sam da će odgovorno taj posao napraviti. Mi možemo u Saboru teoretski raspravljati o datumima i u sklopu te teoretske rasprave možemo reći kada bi samostalno održavali izbore za EU parlament, a gotovo je sigurno da bi imali čišće poruke, jasnije poruke, čišću kampanju, manju izlaznost vjerojatno i skuplje izbore u osnovi. Iako samim cijeni izbora za EU parlament je smiješno licitirati iz razloga što oni omogućavaju da se i postojeće znači da se infrastruktura za izbore iskoristi recimo po povjerenstvima za nekoliko gradova ili općina. S druge strane imamo naravno datume lokalnih izbora. Oni omogućavaju da se iskoristi postojeća infrastruktura, da se uštedi u sredstvima samih izbora, ali gotovo sigurno da ako se ne napravi dobra komunikacijska kampanja i uvjeren sam da će Vlada na tome maksimalno raditi može dovesti do konfuzije vezane uz biračke odbore i listiće jer je prof. PUpovac dobro rekao, uzmete li u obzir da će se negdje birati odbori mjesnih organizacija, vijeća gradskih četvrti, gradske skupštine, gradonačelnici, zamjenici, župani, županijska vijeća, manjinski dožupani, manjinski dogradonačelnici znači kada se to uzme vi ćete imati jedinice lokalne samouprave sa 8, 9 listića različitog načina glasovanja. Ali svejedno treba otvoreno reći to su tehnička pitanja i to se tehnički može savladati. Sukladno tome klub SDP-a će i uputiti u proceduru amandman koji omogućava da se infrastruktura za lokalne izbore misleći se na biračke odbore za povjerenstva iskoristi i za ad hoc europske izbore za Europski parlament, ukoliko u konzultacijama s predsjednikom Republike Hrvatske tako se i dogovori. Dakle, da olakšamo same konzultacije i olakšamo posao predsjedniku Republike. Lokalni izbori naravno omogućavaju i višu izlaznost. Ono što sad treba spomenuti i mislim da o tom treba zaista govoriti izbori za Europski parlament i posao u Europskom parlamentu donosi jedno novo vrijedno iskustvo. Ono će sigurno donijeti iskustvo Republici Hrvatskoj o tome kako se održavaju takvi izbori. Nemojte zaboraviti mi ćemo držati izbore, izglasat zastupnike, postati članica EU i vrlo brzo ući u raspravu oko datuma sljedećih izbora za Europski parlament. Jer iako je kolega Plenković dobro rekao da su predvidljivi s obzirom na izvješće koje očekujemo da će se glasati o njemu u Europskom parlamentu vrlo brzo o sastavu Europskog parlamenta za 2014. godinu pa na dalje, za očekivati je da će neke države članice koje su već počele tražiti određene promjene u datumima s time da se razumijemo tu se radi o promjenama od tjedan dana, 10 dana i u ovom trenutku recimo Portugal traži da se uzme u obzir i činjenica da će biti jedan veliki katolički blagdan, da se i to uzme u obzir oko sljedećih izbora. Ovo samo spominjemo da ne bi se danas 6 mjeseci ili 7 mjeseci kad se Republika Hrvatska uključi u tu raspravu reklo da se licitira. Ono što će ti izbori također donijeti kroz rad naših zastupnika donijet će i to da će se u Republici Hrvatskoj gotovo sigurno otvarati i nove teme. Mi nećemo moći pobjeći da će svaka europska tema pa i sljedeći izbori za Europski parlament, ne ovi nego oni redovni sigurno biti prožeta i nacionalnim temama. Od toga se ne može pobjeći. Dapače, postoji par primjera u zemljama članicama da ne kažem referendumu koji su bili u dvije države prije već sada više od šest, sedam godina koji su pali zbog nacionalnih tema. Dakle, mi nećemo nacionalne teme moći samo tako reći hajmo sada one ne ulaze u priču oko europskih tema, neće se uz domaću politiku moći od toga pobjeći. Ali gotovo sigurno je da će za sljedeću godinu neke od tema europskih, regionalna politika, kohezijska politika, poljoprivredna politika biti na raspravi u hrvatskoj javnosti. I nadajmo se ući u svijest nas da europske teme nisu teme iz 1300 km udaljenog Bruxellesa, nego da su to teme koje prožimaju kompletno hrvatsko društvo, sve segmente društva i sve njezine institucije. Ovdje ću otvoreno reći prof. Pupovac je dobro govorio o novom okruženju, dobro je govorio o novom modelu rada i dobro je govorio o tome upravo da će se otvoriti nove teme. I bila je sad jedna replika na koju isto treba dati odgovor. Bit će iznenađenja za mnoge vjerojatno, ali da. Danas godinu dana zastupnici u Europskom parlamentu iz različitih stranaka iz Republike Hrvatske stajat će skupa i gurat nacionalne interese bez obzira kojoj skupini pripadaju. I to je recimo najnormalnija stvar za puno tema u Europskom parlamentu. Proveo sam i sam neko vrijeme gore i gledao kako funkcionira kada njemački zastupnici promoviraju određenu temu ili određenu ideju bez obzira na stranačku pripadnost. Također gotovo sigurno je da će se te europske teme prelit na Hrvatski sabor i da će Hrvatski sabor drugačije funkcionirat u svom radu, da će se i na ovom mjestu, u ovom Saboru raspravljati o Europskom vijeću i raspravljat o politikama EU i kroz tematske sjednice odbora i kroz sam plenum. I gotovo sigurno je da će se određene teme preliti i na hrvatsku javnost i otvoriti nove teme u javnosti. I mislim da je kolega Plenković dobro spomenuo ovaj primjer koji se sad događa, jer ovo što se upravo događa na Odboru za vanjske poslove Europskog parlamenta značajno se prati u hrvatskim medijima. Nadajmo se da će takvo praćenje ostati i u narednim godinama. Za kraj, ove tehničke promjene će klub SDP-a podržati i kao što sam rekao u proceduru je upućen amandman koji će omogućiti ukoliko konzultacije tako zatraže da se lokalni i europski održe na isti datum. Hvala puno.
Hvala lijepa. Krećemo na replike, Andrej Plenković.
Hvala vam potpredsjednice. Kolega Mondekar vi ste spomenuli termin održavanja općih izbora za Europski parlament 2014. Pa upravo jutros se usvojila još jedna Rezolucija na Odboru za Ustav Europskoga parlamenta, rezolucija čiji su koautori jedan poljski zastupnik Tržeskovski, jedan talijanski zastupnik Gualtieri. Riječ je o rezoluciji koja analizira budući sastav Europskog parlamenta u razdoblju 2014./2019. U vezi timinga prije dva mjeseca Europski parlament je izglasao jednu rezoluciju da se iznimno zbog praznika koji su u lipnju 2014. izbori pomaknu na svibanj. O tome konačnu odluku donosi Europsko vijeće. Dakle, države članice vidjet ćemo. A kada je riječ o sastavu Europskoga parlamenta važno je za hrvatsku javnost da prepozna zašto ta rasprava. Rasprava se odvija stoga što Lisabonski ugovor predviđa maksimalan broj zastupnika na 750 plus predsjednika. Aktualni sastav parlamenta ima 754, sa 12 hrvatskih zastupnika bit će ih 766 do kraja ovoga saziva, a ova rezolucija se bavi matematičko-političkim tehničkim pitanjima kako svesti 766 na 751 u svjetlu činjenica da će Njemačka sigurno izgubiti tri jer je tako dogovoreno Lisabonskim ugovorom. I to je jedna od prvih potencijalnih bitaka za buduće zastupnike izravno izabrane u Europski parlament iz Hrvatske, da iznesu argumente zašto je važno da u idućem 5-godišnjem mandatu Hrvatska ima 12, a ne 11 zastupnika, što se navodi u tekstu ove rezolucije.
Hvala. Nikola Vuljanić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Mondekar rekli ste da bi na samostalnim, dakle izdvojenim, izborima za Europski parlament poruke bile jasnije, da ne bi došlo do kakofonije, do sukoba poruka, međutim meni se čini da te opasnosti zapravo uopće nema. Političke poruke koje šaljemo u lokalnim izborima i političke poruke koje ćemo slati za parlamentarne europske izbore neće se razlikovati i ne trebaju se razlikovati. I sami ste rekli da će sve te teme, sve teme i naše tu hrvatske postajati europske i europske teme postajati naše, to je činjenica i mi stojimo na određenim političkim stajalištima. Stajat ćemo i u jednim i u drugim izborima i mislim da će to biti sasvim prepoznatljivo da je taj strah savršeno nepotreban. Već sama činjenica provođenja ovih izbora na ovakav način rekli ste da se time diže razina demokratske kulture je također lokalna tema. Ne mislite li, a o tom smo pred par godina razgovarali u ovom Saboru, da bi sličan sustav koji diže demokratsku kulturu bio primjeren i za ovaj Parlament? Ne ovakav sustav partitokratski gdje šef stranke postavlja prvoga na listu i dalje zapravo nema dileme nego ovakav nekakav otvoreni sustav? Pred par godina smo predložili to naravno obje strane ove dvorane su to odbile. Sve su to teme gdje se Europa i Hrvatska ne mogu razdvojiti i ne trebaju razdvajati. Pa mi jesmo u Europi, mi ćemo sutra i formalno biti tamo i teme su iste.
Dinko Burić, replika.
Zahvaljujem poštovana gospođo potpredsjednice. Poštovani kolega moram priznati da ja uopće ne sumnjam u to da će zastupnici u Europskom parlamentu koji dolaze iz Njemačke zajedno zastupati interese Njemačke. Ne sumnjam i ne čudi me da su i zastupnici iz Slovenije jednodušni bili kad je trebalo davati svoje prijedloge i stavove oko amandmana koji se tiču RH. Ali duboko sumnjam s obzirom na dosadašnja iskustva i ovih godinu dana koliko imamo 12 promatrača u Europskom parlamentu da će zastupnici koji budu dolazili iz RH zastupati u Europskom parlamentu jedinstveno hrvatske interese, a ne interese stranačkih grupacija kojima pripadaju. Vi kažete da će se ovdje otvarati pitanja i europska pitanja u Hrvatskome saboru i o našim pitanjima raspravljati u Bruxellesu. To je za očekivati da mi imamo normalnu situaciju, ali kako vjerovati u to kad imate situaciju da smo pred ne da nismo raspravljali o tome, nitko nas nije ni pitao iz Vlade RH ovdje u Hrvatskome saboru kako je bilo moguće da se predviđena sredstva za RH iz fondova smanje sa 13 milijardi i 700 milijuna eura smanje na 11 milijardi i 700 milijuna. To je smanjenje za 15%, a da u isto vrijeme naša članarina je ostala ista, naše obveze plaćanja prema EU su iste, a sredstva koja ćemo imati pravo koristiti su odlukom Bruxellesa, a da Vlada nije ni trepnula, a kamoli pitala hrvatske zastupnike u Hrvatskome saboru što misle o tome. I nemamo li onda pravo sumnjati kako ćemo se ponašati? Bilo bi normalno da svih naših 12 ili 11 zastupnika jedinstveno zastupaju hrvatske interese ali imamo opravdanu bojazan da to neće biti tako.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Daniel Mondekar.
Kolega zastupniče ja sam to rekao iz iskustva koje imamo recimo u članstvu Odbora za europske integracije i Odbora za vanjske poslove Hrvatskog sabora gdje naši promatrači koji su članovi oba odbora pred nama najnormalnije razgovaraju i dogovaraju kako će o mnogim temama zajednički nastupiti. I ovo što se sad događa, što je kolega Plenković dobro otvorio i što zaista se događa u ovom trenutku svi unisono šalju jednu te istu poruku Europskom parlamentu kada se govori o hrvatskom izvješću sada u raspravi. I bilo bi tragično da kada dođe bilo kakva tema i sad ovako bez veze izmislim npr. connecting european facilities da hrvatski zastupnici zajedno ne nastupaju za bolje interese RH. I naprosto praksa koja je gore pokazuje da će se to tako i dogoditi. Da kada je u igri država članica zastupnici nastupaju kada su njezini interesi u igri zajedno. Ja uopće u to ne sumnjam. Druga stvar, ovo je moj drugi mandat u Odboru za europske integracije. U prošlom mandatu mi recimo nismo imali u 4 godine tematskih sjednica koliko smo imali sad u 6 mjeseci. I do ulaska Hrvatske u EU raspravit ćemo još najmanje 2 puta i o budžetu EU, za sve saborske zastupnike bit će tema kohezijske politike i novih fondova da nauče što nam to slijedi. I gotovo sigurno je, ja vam to jamčim, da će se ključne teme europske moći raspraviti na plenumu i da će političke stranke moći tražiti da se pojedine politike EU dođu ovdje nadležni ministar da se o njima raspravi. To će gotovo sigurno biti moguće vrlo brzo. Hvala.
Zoran Vinković, replika.
Uvaženi kolega Mondekar opravdana je bojazan da to tako neće biti u Europskom parlamentu. I meni je činjenica o tome da će hrvatski zastupnici u Europskom parlamentu braniti isključivo interese Hrvatske i svih njenih građana i na kraju krajeva i Hrvatske države. To je opravdana bojazan. I meni je jasno da svi koji su sada promatrači, koji su okusili da tako kažem život u Europskom parlamentu, praktično brane i svoju poziciju i to je sasvim jasno. I svi zastupaju, ja bih rekao "Hrvatske interese". Pa onda očigledno jedan dobar prijedlog, pa evo preseliti Hrvatski sabor, jer očigledno da zastupnici moraju otići u Bruxelles da bi zastupali nacionalni interese, a ovdje u Hrvatskom saboru ne mogu se dogovoriti oko osnovnih pitanja, osnovnih pitanja standarda života u RH. Ja ne znam da li možete odgovoriti na to? Zbog čega su onda kao svi zastupnici, zbog čega u ovom Saboru nema konsenzusa, nema dogovora oko bitnih političkih pitanja. Ajmo svi zajedno doći do toga kako povećati proizvodnju, kako povećati gospodarski rast, kako smanjit zaposlenost, kako umirovljenicima podići mirovine, kako podići najniži osobni dohodak, kako omogućiti ljudima da žive dostojno od svoga rada, kako se to ne možemo tu dogovorit, ali kad odemo u Bruxelles onda ćemo zastupati jasno i glasno hrvatski interes. Pa ja u to ne vjerujem.
Odgovor na repliku Daniel Mondekar.
Hvala puno. Kolega Vinković, lagano je postići konsenzus kada se oko svake teme ne politizira ali do kraja. Pa sad smo počeli sa Europskim parlamentom završili smo u potpunosti na proizvodnji, kruhu i mlijeku. Dakle, opet se ispolitiziralo, opet ste počeli sa jednom, završili sa drugom. Ja ne znam koja je vaša poruka onda, moje iskustvo koje sam proveo neko vrijeme u Bruxellesu je drugačije. Vaša poruka očito zvuči da kada završe izbori za Europski parlament, kada uđemo u EU da HDSSB jedini neće sudjelovat znači u tome da se određeni nacionalni interesi ne stave svima na prvo mjesto za koje se borimo. Ja stvarno ne razumijem onda, je onda to valjda poruka. Hvala.
I Davor Ivo Stier replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Mondekar slažem se s vama doista da Odbor za europske integracije je držao u ovom sazivu više tematskih sjednica nego prije. U prošlom sazivu to, naravno u prošlom sazivu kao što znate je predsjednik tog odbora bio vaš stranački kolega Neven Mimica, ali dobro, dobro je da napredujemo i u tom pogledu. No, moja replika je bila zbog vaše tvrdnje da je bitno da naši građani shvate, da bolje razumiju i da mi to bolje iskomuniciramo kako odluke koje se donose u Bruxellesu doista se tiču i lokalne samouprave i direktno utječu na život svakog građana i svake lokalne sredine. I to je po meni još jedan dodatni razlog upravo zašto se i ti europski i lokalni izbori mogu pa i moraju zajedno održati, u krajnjoj liniji o tome je prije nego je doživio Kopernikanski obrat i ministar Bauk govorio da će biti zajedno i Europski i lokalni izbori. A sada se želi predložiti člankom 36. ovog prijedloga jedna promjena koja nije samo tehničke naravi, mislim da bi se svi složili ukoliko se u ovom prijedlogu unesu samo one tehničke promjene koje će i omogućiti održavanje izbora za Europski parlament prije 1. srpanja. Ali promjena u članku 36. je zapravo promjena skraćivanja rokova za održavanje izbora, tako da bi se izbori mogli dogoditi u travnju. Dakle, Vlada koja je do sada jako puno čekala da donese ovaj zakon, odjednom želi sve ubrzati i da gotovo da ne bude niti kampanje niti da se govori o europskim izborima pa da prođe i neprimijećeno. Pa zašto je došlo do tog, do te tako radikalne promjene kolega Mondekar?
Odgovor na repliku Daniel Mondekar.
Fala puno. Dakle, ovo je zakon kolega i izmjene ovog zakona ulaze u onaj rang da ne postoji dovoljno rano, postoji samo politički dovoljno kasno s obzirom na proces koji još uvijek, ste svi spomenuli, traje ratifikacija. Mi smo mogli zakon izmijeniti recimo u 11. mjesecu prošle godine, imati izbore za Božić. Kad smo u tom trenutku imali 18, 19 ratifikacija, pa bi bila rasprava ovdje, već sada znam, bila bi rasprava ovdje zašto tako rano se radi, pa ratifikacija, pa još traje ratifikacija itd. Ovo, ja vam i dalje kažem ostavlja prostora, pa svi se slažu da nek idu onda za lokalne izbore. Ostavlja se prostora sasvim dovoljno da kad prođe ožujak koji nama za, na području europske politike izuzetno bitan, s obzirom i na rješavanje spora oko Ljubljanske banke, INA, monitoring report, ostavlja nam prostor do ulaska u EU da odradimo izbore za Europski parlament, kampanju, konzultacije i da naši zastupnici normalno počnu funkcionirati kao euro zastupnici 1. srpnja. Prostora ima dovoljno, u ovom slučaju prostora ima sasvim, sasvim dovoljno. To je bila ideja.
Nastavljamo s raspravom. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolegica Nada Turina-Đurić.
Hvala gospođo potpredsjednice, suradnici ministra, kolegice i kolege. HNS će podržati prijedlog ovog zakona. Zakon tehnički po nama regulira i operativno sve ono što je nužno za kvalitetno provođenje ovih izbora i kompatibilno je inače sa našim drugim izbornim pravilima koji su vezani na izbore za, u RH. Smatramo da su ovi izbori koje je, ad hoc izbori koje moramo organizirati prije ulaska Hrvatske, formalnog ulaska 1. 7. u EU izazov za hrvatske građane, izazov za demokratizaciju, izazov za približavanje građanima ideje EU i onoga što bi Hrvatska trebala, ne samo dobiti nego i dati i doprinijeti tom prostoru u kojem ćemo i formalno biti kroz koji mjesec. Ovi izbori su po nama slatke brige, odnosno sve ovo što smo debatirali u zadnjih nekoliko tjedana, a uglavnom se odnosilo na tajming održavanja izbora. To su sve slatke brige po nama jer je, bi to trebalo biti jedan veliki festival, jedna velika radost da je evo Hrvatska došla do kraja odnosno pred kraj ovog jednog dosta mukotrpnog ili najmukotrpnijeg puta kojeg je prošla kroz pristupanja u odnosu na neke druge članice koje su ušle prije nas. Ovih dana se nažalost o ničemu ne govori osim vezano za ove izbore osim o tome koliko će oni koštati, i zagovaraju se varijante tajminga tih izbora, neovisno o tome što je stvarno najbolje, odnosno gdje bi se izašlo s tim argumentima što je stvarno najbolje za hrvatske građane, pa možda i najjeftinije za hrvatske građane nego je to uglavnom jedna prepirka, neću reći svađa ali jedna prepirka između raznih političkih opcija vezano uz procijene koje su određene komparativne prednosti tog tajminga odnosno vremena održavanja izbora ovisno o konačnom rezultatu koji bi mogao proizaći iz tog tajminga. To smatramo da nije u najmanju ruku u redu a niti dobro. smatramo s obzirom da raspisuje izbore predsjednik RH i da još uvijek ima dovoljno vrmena da okupi sve relevantne političke opcije i u jednom razgovoru i dogovoru s argumentima na stolu donese najbolju odluku kada bi trebalo raspisati izbore. Naime kad se govori o koštanju onda ne mogu a ne reći jednu staru izreku koja kaže "Nisam dovoljno bogat da kupujem jeftine stvari". Naime pitanje je ako mi na ovim izborima uštedimo na način da ćemo ići u te izbore zajedno sa lokalnima, što ćemo na koncu dobiti? Ako to što dobijemo bude jeftino, ako to ne bude imalo onu pravu vrijednost odnosno onu višu vrijednost koja se i očekuje od ovakvih izbora. Ako to bude samo probni rok za zastupnike na godinu dana, ako dobijemo samo zastupnike za jednokratnu uporabu onda u stvarnosti u sadržaju ustvari nismo napravili dobar posao. Tu HNS ima razmišlja u tom pravcu da bi ipak trebalo razmisliti da ti izbori bez obzira na svoje koštanje budu odvojeni od drugih izbora zato jer su nam prvi. Netko je od kolega ovdje spominjao situaciju u nekim drugim članicama Eu odnosno na koji način su oni provodili te izbore i činjenica je, praksa govori da su se ti izbori u više varijanti preklapali sa nekim drugim nacionalnim ili lokalnim izborima u tim zemljama. Međutim moramo znati da sve te članice imaju, većina njih ima puno dužu tradiciju demokratsku i većina njih su već prošle jedan krug tih izbora. Znači imaju neke dobre prakse i već su njihovi građani upoznati i iskomunicirali su znači ono što jest zadaća zastupnika, odnosno što su uopće, šta je smisao izbora za Europski parlament. To kod nas slučaj nije iako mi puno govorimo već u ovim godinama, možda i predugo govorimo o EU kroz pristupanje, ali činjenica da sa samom shemom funkcioniranja naši građani nisu dovoljno, još uvijek dovoljno upoznati. Ovi izbori bi sigurno pa iako su privremeni na neki način bi bili sigurno dobra prilika da se građanima te teme približe. Osim toga mi u HNS smatramo da izuzetno važna kvaliteta ljudi koji će se kandidirati možda i važnija od samih političkih opcija iako naravno prvi puta i to je jedan veliki iskorak da će hrvatski građani za jedan parlament imati onu priliku o kojoj smo nekad isto debatirali i unutar političkih opcija u Hrvatskoj vezano za nacionalne izbore za parlament gdje se otvara mogućnost da biramo i osobe, znači da imamo otvorene liste, osim što možemo izabrati političku osobu za koju jesmo, možemo izabrati i osobu čak možemo to učiniti samo jedno, samu osobu izabrati, što je jedan novi iskorak i što mislimo da je potrebno vrijeme da naši građani, naši birači prepoznaju uopće te ljude, da oni budu vidljivi u tom relativnom kratkom roku koji je pred nama. Mi moramo znati da će u tim lokalnim izborima, evo malo prije mislim bilo je u debati u replikama rečeno sudjelovati više od tisuću ljudi na lokalnim izborima. Ovdje će se pojaviti nekoliko desetaka kandidata za zastupnike. Teško možemo vjerovati, znači tehnički se to sve može odraditi. Mi ne sumnjamo da mi nemamo resurse tehničke i operativne i znanja da odradimo te izbore u tom smislu. Međutim da li ih možemo i stvarno odraditi sadržajno kako treba postavlja se dosta veliko pitanje šta se tiče HNS-a. Naime nećemo moć izbjeć u najboljem slučaju kakofoniju, debata izbornih a da ne govorim kandidata a naravno i vrlo ružno kao što kod nas često biva u izborima miješanje te dvije priče koje vrlo lako moguće da će se dogoditi. U tome svemu će se izgubit znači kvaliteta ovih izbora i mislimo da bi trebalo ozbiljno razmisliti s obzirom da su prvi izbori dali ići u tom pravcu da ih spojimo sa lokalnima. Evo toliko o ovom dijelu. Ono što naravno pozdravljamo kroz ovaj prijedlog izmjena znači omogućilo se da skratimo rokove, iako možda smo to mogli i nešto ranije krenuti ali skratili smo rokove tako da još uvijek jesmo u onom tajmingu koji je pred nama do 1.7. Dobar je ovaj sustav poluotvorenih lista, možda je ovo dobar prvi korak iako ima i onih koji su išli daleko naprijed u svojim izbornim zakonima što je možda za nas neka budućnost. HNS će podržati. Ovo otvaranje neke prljave debate ili još manje populističke i demagoške na ovu temu kada bi trebali biti izbori, a pogotovo manipuliranje time odnosno kalkuliranje time što bi više kome odgovaralo, mislim da nije dobro prije svega za naše građane, a mislim da će to EU neće gledati baš sa naklonošću.
Hvala. Prelazimo na replike. Prvi je kolega Miroslav Tuđman.
Hvala vam gospođo potpredsjednice. Kolegice Turina Đurić je stavila naglasak da su ovi izbori izazov za hrvatske građane i da će oni biti dalji doprinos demokratizaciji. Međutim čini mi se da ovdje treba naglasiti da će ovi izazovi biti i već jesu sada za Hrvatski sabor i to u dvije komponente i u tehničkom i u sadržajnom smislu. Naime, kako Sabor funkcionira pokazat će se da to neće korespondirati s onim kako funkcionira EU parlament gdje znamo da su unaprijed poznati i dnevni redovi odnosno raspored sjednica i to će već i u tehničkom smislu izazivati niz problema. Paralelno s time se dovodi i u pitanje kako se naše sjednice odražavaju. Naime, znamo da ne znamo kada sjednica počinje, kada završava, ne znamo koji dan u tjednu se održava, dnevni red koji se donosi, ujutro ne vrijedi više popodne, zakoni koji se predlažu nemaju analizu stanja, ocjenu situacije onoga što se želi i to će dovesti do drugoga problema ono o čemu je danas već bilo riječi kako uskladiti i definirati nacionalne interese. A to će upozoriti da mi ni ne razgovaramo o strategijama razvoja niti o nacionalnoj strategiji niti o pojedinim strategijama gospodarskoj, političkoj, informacijskoj, prometnoj bilo kojoj drugoj. I to znači da će naši zastupnici imati itekako problema kako ujednačiti te interese odnosno artikulirati zajednički te interese s obzirom da ovdje Parlamentu mi te strategije nismo donijeli na početku mandata svakog ovog ili godišnjih programa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Nada Turina-Đurić.
Pa slažem se sa kolegom da naš način rada nije ajmo reći prilagođen nekim novim modernim vremenima i da će trebati vjerojatno razgovarati i o odnosu i vrlo brzo se nadam da ćemo razgovarati i u odnosu Vlade i Sabora i na koji način i kojom brzinom se obrađuju svi ti zakoni i od strane Vlade i na koji način dolaze do Sabora i na koji način mi radimo u ovoj sabornici. Naravno zadovoljstvo sigurno ne dijeli niti jedan zastupnik, ali vrijeme ispred nas pa i neke dobre prakse u EU i od strane članica, a i od samog EU parlamenta je nešto što će ja se nadam brzo uticati na nas da ćemo morati mijenjati te neke loše navike koje nas ustvari ograničavaju u poslu kojeg radimo. Hvala.
Replika Andrej Plenković.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvažena kolegice, vi ste kazali da su ovi izbori prigoda za svojevrsne slatke brige oko tajminga izbora. Ja mislim da s obzirom da su to ad hoc izbori i da će mandat novoizabranih zastupnika trajati godinu dana, mislim da se moramo voditi načelom odgovornosti. A načelo odgovornosti podrazumijeva i sagledavanje financijskih aspekata organizacije ovih izbora. Već iduće godine u naš izborni kalendar ulaze samostalni izbori za EU parlament sa mandatom od 5 godina. Ovo je koincidencija da imamo prigodu ući samo 42 dana nakon održavanja lokalnih izbora. Da ih nema, a moglo se dogoditi da ih i ne bude ne bismo vodili ovu raspravu. I zato mi se čini da trebamo ipak voditi računa o tome da ne možemo hrvatske birače pozivati u tako kratkom roku 3 nedjelje za redom npr. na izbore. Lokalni izbori imat će u mnogim sredinama drugi krug, ali ne svugdje. Ukoliko želimo biti racionalni i logični, mislim da je ova prigoda od 19.svibnja sastanak koji ne smijemo propustiti. Također prošlog tjedna čini mi se bio je ministar ovdje i govorili smo o Prijedlogu Zakona o financiranju političkih stranaka i izborne promidžbe. Osvrnuli smo se tom prigodom na ukupan plafon sredstava koji je namijenjen izborima za EU parlament. On je 1,5 milijuna kuna. Hrvatska je jedna izborna jedinica, inače je taj plafon svojstven izborima za jednu izbornu jedinicu od 10 izbornih jedinica. Sredstva za tu kampanju nisu velika i o tome treba voditi računa. A ovo što ste rekli o informiranju mislim da je ipak teret odgovornosti u ovom poslu bio prije svega na aktualnoj Vladi da popuni i tu prazninu koja je očito više nego očita u smislu poznavanja tehnologije izbora.
Odgovor na repliku Nada Turina-Đurić.
Pa ja sam u svojoj diskusiji poštovani kolega isto izrazila određene dvojbe i argumente i za jedno i za drugo. Naravno, sad je pitanje prema osobno mom stavu i stavu Hrvatske narodne stranke nekako pretežu ovi momenti koji govore u prilog tome da ti izbori ako se organiziraju zajedno sa lokalnima iako je cijeli niz naravno, odnosno regionalnim izborima cijeli niz upravo europskih tema su regionalne teme. Tako da ne dvojim da bi i u tom dijelu se moglo poklopiti sadržajno te izbore. Međutim, činjenica je da se radi o kandidatima, da mi ovdje moramo jednu odgovornu reprezentaciju ljudi izabrati. Čini mi se da će u izborima gdje kažem je tisuću i više drugih nekih kandidata koji će svaki nosit neke svoje listiće po lokalnim samoupravama još i po županijama sa ovim kandidatima za Europski parlament će sigurno dolaziti u, ako ništa drugo će se susretat na istim mjestima. Isto tako promidžba u elektroničkim medijima, isto tako sučeljavanja itd. Neće bit sigurno jednostavno posložit, a da našim biračima to bude sasvim razvidno tko je gdje i tko je šta i za što je kandidat i za što se zalaže. Evo u tom smislu, znači po meni ovo preteže, po vama ovo drugo.
Dinko Burić, replika.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice što se tiče toga kada se trebaju ovi izbori odvijati nije sporno da je najsvrsishodnije i ne samo najjeftinije nego i bit će rezultat najvjerodostojniji ukoliko oni budu rezultat izlaska što je moguće većeg broja birača Hrvatske. I to je nesumnjivo da će to bit ako se naprave zajedno sa lokalnim izborima. Međutim, ja bih ovdje ukazao na određenu nelogičnost oko načina izbora na članak 23. i 26. zakona, ne ovih izmjena i dopuna. Dakle, birat će se članovi po proporcionalnoj zastupljenosti i prefercijalnom glasovanju. to je sve u redu. Članak 23. Međutim, to znači da će se glasat za listu i za jednog od kandidata, pa teoretski i onaj pod rednim brojem 9 može ući a ne onaj pod rednim brojem jedan. Međutim, članak 26. stavak 4. kaže ovako: "Preferirani glasovi za pojedine kandidate uvažavaju se ako broj preferiranih glasova pojedinog kandidata iznosi najmanje 10% glasova koje je osvojila pojedina lista." Teoretski je moguće da svih 12 kandidata na listi, to je teorija dobiju jednak broj glasova, a to neće bit 10, to će bit 8,3%. I onda ovaj stavak, ja znam da stavak 6. kaže da ukoliko nije stavak 4. i 5. ne može se po njemu onda ide prema redoslijedu na listi. To je sve jasno. Ali ako se ovo dogodi onda nam ovaj stavak 4. ne treba. On je nepotreban, on može izazvat određene nedoumice jer vi zaista možete dobit 15% jedna lista glasova, osvojit određeni broj mandata, a da svih 12 kandidata imaju jednak broj mandata i svi će imat 8,3% od ukupnog broja glasova liste. To može napravit dosta problema i treba razmislit o tome da li nam taj stavak 4. treba ili ga možda malo modificirati.
Hvala. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista Dragutin Lesar.
Poštovani kolegice i kolege, dakle raspravljamo o Prijedlogu izmjena Zakona a mogli smo o tome i ranije raspravu voditi o brzinskim pripremama i raspisivanju izbora službeno se zovu ad hoc izbori. Mandat koji će dobiti zastupnici odnosno članovi Europskog parlamenta iz Republike Hrvatske trajat će nominalno godinu dana, efektivno 9 mjeseci jer i tamo postoji vrijeme raspuštanja uoči izbora i kampanja. U lipnju iduće godine redovni su izbori za članove Europskog parlamenta. Sada na ovim izborima birači u Hrvatskoj birat će 12 članova Europskog parlamenta, iduće godine 11 ili 12. Dakle, još uvijek se matematički obračunava i bije politička bitka da ostane na 12. No, način provođenja ovih izbora je novina u izbornom sustavu u Republici Hrvatskoj s kojim se građani po prvi puta susreću. Imat će praktički dva glasa. Mogu glasati za jednu od lista koja im na izborima bude ponuđena i mogu dati tzv. preferirani glas. Dakle, mogu za jednoga od 12 kandidata na listi odlučiti, dati mu preferiranje, prednost u odnosu na ostale. Tako da redoslijed kandidata na listi od 1 do 12 ne mora značiti ništa jer će mandat usvojiti oni kandidati koji dobe najmanje 10% glasova koje je ta lista dobila i tada se računaju ti preferirani glasovi. Međutim, birač ne mora upotrijebiti pravo preferiranog glasa i dovoljno je da se odluči za jednu od lista. Ova novina može biti zbunjujuća za dio biračkog tijela, ali s druge strane testirat ćemo kako bi to izgledalo da se i Hrvatski sabor bira istim modelom. Jer ako je EU takav model ponudila za izbor članova svoga Parlamenta neka nam ovi izbori budu test i za mogućnost ozbiljnog političkog promišljanja da takvo pravilo uvedemo i za izbor Hrvatskog sabora. Naravno, da je užasno važno dobro informiranje građana o tom novom izbornom modelu, da je to zadaća i nas zastupnika i Državnog izbornog povjerenstva, kolega Plenković vjerojatno ćete se sa mnom složiti osim Vlade i DIP-a, ali i medija u RH za koje želim vjerovati da će više pisati o značaju Europskog parlamenta i o modelima izbora nego koliko su putni troškovi i plaće zastupnika u Europskom parlamentu i da li će neki spavati na kolodvoru da bi poštivali partijsku odluku o odricanju dijela plaće. Zastupnici, odnosno članovi Europskog parlamenta u parlamentu se grupiraju po političkim grupama. I to ne znači da kada se radi o interesima države iz koje dolaze da moraju imati apsolutnu poslušnost prema političkoj grupaciji koje su član. Naravno da će biti tema gdje unutar jedne političke grupacije postoje različiti stavovi pojedinog zastupnika i da neće biti suglasja. Kao što je sigurno da kada su pitanje interesa zemlje zastupnika odakle oni dolaze da ti zastupnici, odnosno članovi Europskog parlamenta ne moraju disciplinirano slijediti odluku svoje političke grupacije. Međutim, kako radi Europski parlament? Da li danas naši promatrači znaju što će na dnevnom redu biti 5. lipnja u 10 sati, kada koji europski odbor zasjeda, o kojem se prijedlogu dokumenta raspravlja mjesecima unaprijed? I da bi Hrvatski sabor pratio taj tempo, sadržaj i način rada onda ovdje u ovoj kući treba napraviti veliko pospremanje i renoviranje. Ili u protivnom doista Hrvatski sabor neće biti moći mjesto gdje bi naši zastupnici dobivali politička stajališta Parlamenta koji doduše neobavezuje, ali bi mogli dobiti politički stav Nacionalnog parlamenta. Zato osim forme izbora, način rada Hrvatskog sabora je isto bitna komponenta kada ocjenjujemo uspješnost rada naših zastupnika u Europskom parlamentu. Što se tiče zakona, samo dvije stvari. Važeći, nevažeći glasački listići odnosno uvijek pravila koja su u zakonu ponuđena idu u korist liste tako da će nevažeći listići biti samo oni koji su ostali prazni, iz kojeg se ne može razaznati što je birač želio zaokružiti ili su dani preferirani glasovi pojedinim kandidatima sa više lista, a da nijedna lista nije zaokružena. Dakle, čak i onaj listić gdje je samo preferirani glas dat, gdje je birač zaokružio ime jednog od kandidata, a nije zaokružio nijednu listu je važeći listić i on ide toj listi. Dakle, mislim da je to dobro pravilo da se uvijek prilikom utvrđivanja važenja listića tako stvari postave. Imat ćemo, odnosno dali smo samo jedan amandman na ovaj prijedlog zakona. Pošto su ovo ad hoc izbori i ove izmjene zakona predviđaju da na ovim ad hoc izborima neka pravila iz zakona koji ostaje na snazi neće biti primjenjivana, primjerice rok raspisivanja izbora zakon predviđa najmanje 60, ali za ove izbore je to 30 dana. Državljani članica EU na ovim ad hoc izborima neće imati biračko pravo iako u zakonu to biračko pravo ostaje. Slijepi neće imati pravo glasačke listiće na Braileovom pismu na ovim izborima, inače ta odredba u zakonu ostaje. Mi predlažemo još jednu iznimku za ove ad hoc izbore, a ona najkraće glasi da sudionici izbora dakle liste koje sudjeluju na ovim izborima ne ostvaruju pravo na naknadu troškova izborne promidžbe na teret državnog proračuna koje proizlazi iz članka 18. stavka 1. alineje ili podstavka 2. Zakona o financiranju političkih aktivnosti izborne promidžbe. Naime, s obzirom da doista u svakoj raspravi koju otvaramo, a pogotovo o referendumu i kada ga građani zahtijevaju jedan od argumenata protivljenja je trošak, trošak, trošak, puno košta. Ako imam točne podatke u državnom proračunu za prošlu godinu za Europski parlament bilo je planirano 20 milijuna 200 tisuća. U proračunu za ovu godinu stavka izbori su 95,5 milijuna kuna, a ako opet imam točnu procjenu ili podatak za ove europske izbore je planirano oko 84 milijuna kuna. Prihvaćanjem našeg amandmana uštedjelo bi se nešto novaca, ne na teret procedure radnji i tijela koja provode izbore nego na teret sudionika izbora političkih stranaka ili liste grupe birača da se pokoristim sad već novom terminologijom. To je doprinos tome da smanjimo opterećenje na državni proračun a da ni u kom slučaju ne utječe na izbornu kampanju i izbornu proceduru, jer ne utječe na troškove tijela za provođenje izbora. Neka mi sada nitko ne odgovori da se radi o populizmu, jer ako je išta bio populizam to je onda bio način, otvaranje predkampanje za ove izbore sa spinovima, da su zastupnici u Europskom parlamentu samo teret, opterećenje sramotnim pravima i da treba zgaditi ljudima izlaznost na izbore jer će tamo izabrati nekakve parazite koji će sramotiti Hrvatsku po svijetu. To je stvar političke volje i odluke da ove ad hoc izbore koje moramo provesti tako kako moramo i sada kada moramo napravimo uz ovaj još jedan izuzetak i ništa drugo. Drugi doprinos smanjenju ukupnih troškova može biti da predsjednik republike te izbore raspiše na dan kada je i prvi krug lokalnih izbora, sa ili posebnim izbornim tijelima, nama je sasvim svejedno, prihvatljivo je i jedno i drugo, ali osim smanjenja troškova taj naš prijedlog je bitnije obrazložiti činjenicu izlaznost na izbore. Izlaznost na lokalne izbore, regionalne u Hrvatskoj je od 42 do 55%, zavisno o općini, grada i županije. Politički legitimitet izabranih predstavnika, odnosno zastupnika u Europskom parlamentu iz RH, sa izlaznošću iznad 40%. Duplo je veći nego što bi imali ako bi izlaznost na izbore bila da se oni obavljaju prije 20%. Ja vas podsjećam da na referendum o ulasku Hrvatske u EU je izlaznost bila oko 44, 43%, ako idemo na ove izbore u travnju ili prije lokalne, izlaznost neće biti veća od 20%. Mislim da je kolega Plenković prikazao probleme takvih izbora i slabe izlaznosti i koliko to u političkom smislu utječe na raspoloženje pojedinim državama koje nisu vodile računa o tome, o toj punom političkom legitimitetu tako izabranih. I zbog toga predlažemo predsjedniku RH ,ne premijeru koji se u jednom trenutku zaigrao pa je malte ne proglasio izbore 14.4., valjda nije znao da to nije njegova ovlast ili je želio poručit da se zapravo on već s predsjednikom republike dogovorio. A onda je nakon toga novinare pozvao da budu medijatori između njega i nas iz oporbe o dogovoru o datumu održavanja izbora. Da li se novinari moraju time baviti, ne. Želim vjerovati da će predsjednik republike iskoristit svoju ovlast iz ovog zakona i Ustava i napravit konzultacije, saslušat sve i na kraju odlučit, a mi ćemo mu ponoviti prijedlog da ovi izbori budu na dan kada se održava i prvi krug lokalnih. Oni koji zagovaraju travanja, zaboravili su dvije stvari izlaznost kako jako bitan elementa. Obično su to ljudi koji nisu proveli, organizirali ni jedne izbore, ali najviše mudruju i pišu o izborima, a nikad ih nisu proveli, nikad nisu bili aktivni sudionici izbora, možda kao birači i to je sve što o izborima znaju. Dakle, izlaznost koja je strašno bitna i još nešto, provoditi izbore prije završnog izvješća i njegovog usvajanja u Europskom parlamentu i od strane Europske komisije, pa i u toku kada još traje postupak ratifikacije svih članica EU po meni nije pametno. Jedna od bitnih prijelomnica je usvajanje kongresnog izvještaja i činjenice da znamo sve okolnosti. To su dakle, razlozi i motivi zašto Hrvatski laburisti predlažu amandman po kojem nema naknada troškova izborne promidžbe sudionicima izbora i drugo, da se izbori održe na dan prvog kruga lokalnih izbora, dakle 19. svibnja jer je to onda ostaje dovoljno vremena i za žalbene postupke, rješavanje sporova, proglašavanje, eventualno ponavljanja na pojedinom biračkom mjestu. Izabranim članovima Europskog parlamenta da 1.7. ukoliko Hrvatska uđe tada u EU mogu preuzeti svoje obaveze.
Zahvaljujem. Slijede replike, prvo poštovani kolega Dinko Burić.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Lesar, za ad hoc izbore očito je rađen i ad hoc zakon jer ima toliko, još uvijek nedorečenosti da ću ja ukaza na još jednu. Članak 13. važećeg zakona nije predviđen za izmjenu, a može stvorit ,kao što sam upozorio na članak 26., može stvorit u praksi i zabune. Radi se o tome tko bira, tko mijenja u određenim slučajevima izabranog kandidata. I kaže se da člana izabranog na listi zamjenjuje prvi sljedeći ne izabrani kandidat s te liste s najviše dobivenih preferiranih glasova. Ako na listi nema više kandidata koji su dobili preferirane glasove od najmanje 10% glasova koje je osvojila ta lista, člana izabranog na listi zamjenjuje prvi sljedeći neizabrani kandidat s te liste, teoretski. Broj 7 na listi je dobio 10,1% glasova i on ide u Europski parlament. Drugi, neizabrani na listi je dobio 9,9, ovaj iz bilo kojih razloga ne može konzumirati svoje pravo i postat zamjenikom, zastupnikom u Europskom parlamentu. Tko ga mijenja? Broj 8 koji je prvi sljedeći ili onaj koji je dobio 9,9 osvojenih glasova, prvi sljedeći neizabrani piše, to je članak 13. članka 26. opet upozoravam članka 26. ona stavak 4. može u praksi napraviti dosta nedoumica i problema oko tih 10% preferiranih glasova, pa čak i teoretski ministar nije bio ovdje, ako svih 12 dobiju jedan teoretski broj, imat će svi 8,33%, nitko neće imati 10% i šta to znači, dobila stranka pet mandata a nema pravo ni na jednoga.
Objasnili ste dobro. Odgovor na repliku, poštovani Dragutin Lesar.
Teoretski se mogu doista dogoditi, nisam simulirao ali može se dogoditi da svih 12 kandidata imaju isti postotak preferiranih glasova. Tada se primjenjuje pravilo redoslijeda na listi kao i onda ako nijedan od kandidata ne dobije najmanje 10% preferiranih glasova. Da li je ovih 10% preferiranje glasova obaveza preuzeta izbornog modela Eu. Ja vjerujem da da ili je naša hrvatska norma. Tu se ne predlaže ta promjena te odredbe pa možda će evo ministar još jedanput razmisliti da li taj dio treba korigirati. Ali ono što mene više brine je bila najava Kluba zastupnika SDP-a da će oni podnijeti amandman koji će omogućiti da ista izborna tijela provede jedne i druge izbore ako predsjednik republike u međuvremenu u konzultacijama dogovori ili predloži, odluči da Europski izbori budu kada i lokalni. Vrijeme podnošenja amandmana je dok traje ova rasprava, a možda ste vi kolega Burić primili poziv predsjednika Republike a ja nisam na konzultaciji pa mi nije jasno da li će te konzultacije biti obavljene danas da bi ovaj amandman mogao tako držati vodu ili se radi o nečem drugom. Ne znam da li ste primijetili tu ovoga čudnu poziciju dakle amandman ista tijela izborna ako predsjednik Republike u konzultacija dogovori da to bude isti dan. Dakle ja očekujem poziv na konzultacije još dok traje ova rasprava kako bi klub zastupnika mogao podnijeti amandman.
Druga replika, poštovani Andrej Plenković.
Zahvaljujem potpredsjedniče, gospodine Stazić. Kolega Lesar vi ste iznijeli čitav niz argumenata koji smo i mi u ime HDZ-a istaknuli danas kao ključne prigodom donošenja ovoga zakona. Nekoliko referenci predvidljivost rada Europskog parlamenta i Hrvatskog sabora, iz malog iskustva izbliza nažalost neusporedivo. Međutim ima nekih razloga koji Europski parlament čini bitno drukčijim nego što su nacionalni parlamenti. Naime Europska komisija kao izvršna institucija ne proizlazi u cijelosti iz većine u parlamentu. Tamo je ono što sam rekao načelo konsenzusa i političkog dogovora u sofisticiranoj igri između država članica Europskog parlamenta dovodi do vrlo rijetkih situacija kada Europski parlament koristi svoja dva najveća elementa, jedan je eventualno nepovjerenje komisije što se dogodilo komisiji Santera pa kod povjerenika Butiljoneja pri imenovanju i povjerenika Dalija nedavno. Međutim to su uglavnom iznimke a ne pravila. Ono što ste kazali dobro je glede tajminga ovoga zakona. Ja se nadam da će Vlada ipak dosta prije prvoga srpnja u Sabor predložiti Zakon o suradnji između Hrvatskog sabora i Vlade kada je riječ o Europskim pitanjima. To je drugi važni zakon o kojem moramo ovdje raspraviti s obzirom na ovlasti nacionalnih parlamenata slijedom Lisabonskoga ugovora. Treći element o svojevrsnoj demagogiji plaća, načinu ulaska u kompaniju prilično prozirno što ste i sami rekli i zaboravlja se jedna bitna stvar. U prošlosti su zastupnici u Europskom parlamentu imali različite plaće sukladno njihovim nacionalnim praksama i državama, da bi se izbjegla nejednakost sustav se unificira i to nije nebitno kada tamo radite u tijelu sa 754, 76 zastupnika da su vam prava jednaka. Hvala.
Na repliku odgovora cijenjeni Dragutin Lesar.
U pravu ste kolega Plenković. Često raspravljamo i mi ovdje u Saboru o ugledu Sabora u Hrvatskoj javnosti. Jedan od razloga dobrog ili lošeg rejtinga nekog tijela je i način rada. Vjerojatno bi se svi u ovoj dvorani složili kad bi ih na osnovnoj ravni pitali da li zadovoljni procedurom, načinom i brzinom kojom dobivamo prijedloge Vlade na raspravu kada u kojoj temi raspravljamo, kada zastupnici znaju o čemu će se raspravljati i kojim redoslijedom ćemo odlučivati. I dobro je da ste podsjetili na jedan propis, na jedan Zakon. Ja se nadam da ćemo ga prije prvog sedmog dobiti a to je zakon koji se regulira novi odnos Vlade i Hrvatskog sabora kako bi odnos u odnosu na Europski parlament i ulogu Hrvatskog sabora o tome da zakon na dodatni način regulira. Ali to takvi dokumenti, takvi prijedlozi zakona uvijek dolaze u posljednjem trenutku, po hitnom postupku što opet samo ukazuje da s nekim stvarima se ne kasni jer se nije znalo nego se čeka određeni trenutak politički tajming odabira rasprave o takvim zakonima što nije dobro. Snižavanje ugleda sa različitim spinovima i prijedlozima koji su Europi napuštene kao što je sistem plaća po nacionalnoj pripadnosti koje je napušten u Europskom parlamentu a hrvatski premijer ga predlaže da se uvede natrag, samo dovoljno govori o tome da je trebalo kampanju trebalo započeti prvi a da svi ostali još o tome ne znaju kad bi trebali izbori biti.
Sad ćemo čuti repliku poštovanog kolege Davora Ive Stiera.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Lesar, ponovili ste i dodatno argumentirali da bi izlaznost za EU parlament bila najniža ako se izbori organiziraju u travnju. I time se čak slažu u SDP-u i to su više puta rekli. E sada tu je ključno pitanje kome je u interesu organizirati izbore tako da što manje ljudi izađe na izbore? Vjerojatno samo onima kojih je strah od toga kakvi će biti rezultati i što ljudi misle i kako će glasovati. Jer valjda je bit organizacije izbora, organizirati ih tada kada bi izlaznost bila najveća. A mi imamo tu mogućnost to je 19.svibnja. A politička bit ovog prijedloga je upravo omogućiti da se izbori za EU parlament organiziraju u travnju kada će izlaznost biti najmanja. Jer one tehničke promjene koje su potrebne zbog pristupnog ugovora, dakle da su potrebne još od 9.prosinca 2011.s time se svi slažemo, ali mijenjati ono što traže u članku 36., a to je skraćivanje rokova sa 60 na 30 dana od raspisivanja do održavanja izbora to je nepotrebno. To nije samo tehnička promjena to je politički motivirana promjena tako da se izbori organiziraju tada kada će izlaznost biti najmanja. Jer mi bi mogli sačuvati i sadašnju odredbu i dalje bi mogli organizirati izbore za EU parlament prije ulaska u EU 1.srpnja. Hvala vam.
Odgovor na repliku Dragutin Lesar.
Da, argument veće i što veće izlaznosti na svake izbore u smislu dobivanja punog političkog legitimiteta je veoma važna stvar. I moramo kada već jesmo u prigodi iskoristiti činjenicu da 19.svibnja i 2.lipnja imamo lokalne, regionalne izbore i drugi krug će biti gotovo u cijeloj Hrvatskoj ako ne za gradonačelnike onda za župane. I u pravu ste da ova tehnička promjena skraćivanja rokova upućuje na to da se radilo o pokušaju da izbori budu početkom travnja, ali to od onih koji nisu ovlašteni za raspisivanje. Zato želim vjerovati da predsjednik Republike se neće rukovoditi željom što manje izlaznosti nego da će stati na stranu onih koji žele što veću izlaznost.
I posljednja replika Zoran Vinković.
Uvaženi kolega Lesar doista su telefoni užareni od poziva predsjednika na konzultacije posebno oporbenih stranaka, pa se ja nadam da neće čitav sustav mobilne telefonije pasti, tako da ćemo se vjerojatno uspjeti javiti i konzultirati tu negdje do 13,30 dokada će okvirno trajati ova rasprava. S druge strane postoje određeni niz činjenica kako se financira predizborna kampanja u lokalnoj samoupravi ili je to po broj vijećnika pa ide na teret lokalne samouprave, za Hrvatski sabor ta kampanja se financira iz državnog proračuna. već ako idemo toliko kao što je to SDP išao s tim plaćama europarlamentaraca da će davati u vjerojatno u humanitarne svrhe onda se odreknimo svega pa smo čisti pred narodom i u lokalnoj kampanji i u kampanji za Sabor, … ono što dobivaju stranke iz državnog proračuna za rad stranaka. Tako da baš ne prodajemo maglu građanima. S druge strane ovo je više pitanje ministru koje se odnosi na tehniku stvari. Ne vidim razloga zbog čega EU parlament odnosno EU platila sukladno ovim činjenicama i analogiji izbora platila te izbore i troškove kampanje za hrvatske političke stranke. Proširili smo biračke odbore za lokalne izbore, nabili trošak lokalnoj samoupravi. ja se slažem da se oni održe 19.5.kada se raspišu lokalni izbori, ali da isto tako onda i država sudjeluje u troškovima tih lokalnih izbora, ne samo lokalna samouprava. A o ovom tehničkim stvarima o tome da će glasački, rečenica, da će glasački listić otprilike izgledati kao ovaj zakon, ti izbori moraju biti odvojeni bare u dvije prostorije na jednom biračkom mjestu.
Na repliku odgovara Dragutin Lesar.
Ova vaša ideja da troškove izbora članova EU parlamenta ide na teret europskog proračuna nije loša. Neka to bude zadaća novoizabranima pa neka pokušaju u Europi pokrenuti tu raspravu. Ima logike. Ja mislim daje to tema i za EU parlament. Ono što smo mi kao amandman predložili ne da se niko nekoga odriče nego da u zakonu reguliramo sudionici ovih ad hoc izbora dakle političke stranke i liste grupe birača, nemaju pravo iz državnog proračuna na naknadu troškova promidžbe. Ne stvar odluke pojedinaca ili partija nego zakonodavnom regulativom, mislim daje to najčišće.
Za riječ se sada javio ministar Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ovim političkim temama ću nešto u završnoj riječi, a ponukao me replika zastupnika Burića oko izbornih pravila. Dakle kada ovako čitate na način koji ste prezentirali onda u ovome članku 13.riječ sljedeći može izazvati određenu zabunu. Da nema riječi sljedeće bilo bi potpuno jasno iako se čitanjem ostalih članaka zakona i vrlo je jasno da se ustvari da preferencijski glasovi samo promjene redoslijed na listi. Dakle imao od 1 do 12 kako su predložile stranke i onda oni koji su dobili preko 10% preferiranih glasova koje je dobila stranka idu na prvih tih onoliko mjesta koliko ih je od onih koji su prošli taj prag od 10% i onda na kraju ponovo ide po redoslijedu pa je onda taj sljedeći neizabrani prvi u ovom ili onom slučaju. Dakle, neće biti sasvim sigurno ukoliko se ne radi o preferiranom glasu da neće biti izabran onaj osmi ako ovaj četvrti na listi je također neizabran. Tu se slažem da je možda kad se pisao zakon 2010. trebalo možda bolje formulirati, ali ovako kako piše iščitavajući cijeli duh zakona vrlo je jasno. Što se tiče članka 26. mi smo mislim definirali onako kako ste u duhu ovoga što ste rekli. Dakle, tu postoji u stvari jedna drugo pitanje koje nismo htjeli otvarati, a to je, je li ovaj cenzus od 10% ukupnog broja glasova liste preveliki. Dakle, je li se moglo smanjiti da to bude 10% od ukupnog broja preferiranih glasova, ne od ukupnog broja glasova koji je dobila lista jer će biti jedan dio glasova za listu koji neće biti preferiran ili će biti zaokruženo više ili neće biti zaokružen nitko. Ali u taj dio izbornih pravila, ona klasična izborna pravila u ovim tehničkim izmjenama nismo htjeli dirati zato da upravo imamo argument, dakle da se može zakon donijeti i po hitnom postupku i da se radi o tehničkim, doista o samo tehničkim izmjenama u što spada i ovaj najavljeni amandman za koji vjerujem da će doći do kraja rasprave kako bi se zadovoljila poslovnička. E a što se tiče toga ako i kad i tko će zvati, pa zakon još nije stupio na snagu. Ovaj stari zakon stupa na snagu 1.7. kako sada piše. Prema tome, predsjednik Republike još i nema ovlast raspisivanja, pa onda nema vjerojatno ovlast ni konzultacija, a konzultacije preko medija već traju neko vrijeme. Međutim, u ovom formalnom dijelu kada zakon stupi na snagu a to je 1. ožujka predsjednik će vjerojatno pozvati političke stranke i dogovoriti se oko datuma izbora. Tako da ste stavili zarez na krivo mjesto. Nećemo mi nakon što smo saznali da će predsjednik pozvati na konzultacije dodati amandman, nego dodajemo amandman zato da bi ostavili veći prostor predsjedniku države u raspisivanju izbora, ali jezično je dosta zanimljiva retorička figura. Zahvaljujem.
Ovo vaše izlaganje i objašnjenje potaknulo je dvije replike. Dinko Burić.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine ministre, da točna je ova riječ. Sljedeći može izazvati i možda se može malo to preciznije staviti da se svaka, zakonsko rješenje bi trebalo biti apsolutno jasno, a ne da se može tumačiti na ovaj ili onaj način. Međutim i stavak 3. članka 13. može izazvati moguće prijepore, jer on govori ako na listi više nema kandidata mjesto člana ostaje nepopunjeno do kraja mandata Europskog parlamenta. Što to znači? Nije nama u interesu da nemamo ni 11, nego 10 možda kandidata. U kojem slučaju se može dogodit da na listi više nema kandidata? U kojem slučaju? Samo u jednom, koliko ja razumijem. To je ako jedna stranka dobije svih 12. Koja je to situacija kad više neće bit kandidata? Je li to situacija kad nema onda onih koji su preko 10% preferiranih glasova. Imaš samo dvojicu, pa sad ni taj drugi ne može ići, onda onaj treći ima 8% i onda on nema pravo ići. Dakle, mislim da i ovo može stvorit određenu zabunu i da je ovaj stavak nepotreban. On je nepotreban. Šta će mogućnost da ako na listi nema. Uvijek će bit. Nitko neće dobit 12, svih 12 mandata jedna lista. Onda navedite i stavak četvrti da se to ne odnosi samo na situaciju ako su svi bili. Dakle, pokušavamo ukazat na moguće nedorečenosti. Ovo je teoretski, ali je životno moguće. Prema tome, evo razmislite i o tom prijedlogu da li je i stavak 3. članka 13. uistinu neophodan. I još samo zaključno. Pošto ovo preferencijalno glasovanje i odredba od 10% nije nužno nametnuta od strane Europske unije razmislite da li treba stavljati 10% ili možda zaista ići na ono od 12. To može bit 8,3%.
Na repliku odgovara ministar Bauk.
Mi imamo u aktualnom sazivu Sabora slučaj da se može dogoditi da primjerice lista koalicije SDP, HNS, IDS, HSU u osmoj izbornoj jedinici nakon lokalnih izbora nema više kandidata. Moglo se to dogoditi i u drugoj izbornoj jedinici. Zato je kolegica Lugarić se vratila u Sabor. Dakle, to je ta teoretska mogućnost. Naravno, ja bih preferirao da se dogodi da sa liste jedne stranke ne bi više bilo neizabranih kandidata ako bi to bila stranka kojoj ja pripadam ali ne bi me oduševila suprotna situacija tako da što se tiče članka, stavka 3. on doista se odnosi na ovu situaciju i to se, to ne izaziva zabunu kao recimo ova riječ sljedeći u stavku 2. Ali govorim o članku važećeg zakona koji se nije mijenjao jer nismo ga iščitavali na taj način na koji ste nas recimo to tako upozorili. Prema tome, mislim da će se izbori uredno i regularno provesti i sa ovakvim člankom 13. važećeg zakona. Zahvaljujem.
Druga replika Zoran Vinković.
Nisam ja gospodine ministre čuo praktično odgovor na ono moje pitanje. Pa evo, doista me zanima i kao zastupnika u Hrvatskom saboru, ali možda EU plaća izbore za Europski parlament u određenim zemljama članicama EU. Prvo pitanje. Drugo čitanje je, dakle i slijedeći analogiju po tomu smatram da bi onda EU trebala platiti ove izbore u Republici Hrvatskoj. Ono što će se desiti, dakle onim Zakonom o lokalnim izborima smo proširili sastav onog biračkog odbora i s jedne strane imamo one standardne već poznate građanima izbore u Republici Hrvatskoj sa imenom koalicije, nositeljem liste, kandidatom ili ime političke stranke kandidatom za načelnika, gradonačelnika, župana, njegovim zamjenicima. S druge strane imamo, dakle to sve stane na jednom listiću. S druge strane imamo pa ja bih rekao da će najvjerojatnije možda izgledati kao jedno tri, četiri ova zakona naša malo deblja ili kao Proračun RH s obzirom da htjeli mi priznati ili ne izuzetno je primamljiva ona plaća u Europskom parlamentu pa će vjerojatno i mnogi građani skupiti onaj određeni broj potpisa i kandidirati se. S druge strane to je sustav otvorenih listi. I jednostavno pitanje koje proizlazi da li to može odraditi jedan birački odbor, dakle taj jedinstveni na dan lokalnih izbora za koje se slažemo radi uštede da bude ili da li će to biti jedan drugi birački odbor? Ako je isti birački odbor tada država mora platiti ako EU neće i pola ovih izbora.
Na repliku odgovora ministar Bauk.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] klubova zastupnika predlaže se da troškove biračkih odbora izbornih povjerenstava u slučaju istodobnog održavanja u jednakim omjerima snose državni proračun jedinica područne samouprave, dakle županija jer su izbori i za Županijsku skupštinu i za župana te grad obzirom da su izbori i za gradonačelnika i za Gradsko vijeće. Što se tiče mogućnosti biračkih odbora, dakle jedan birački odbor može pobrojati glasove jedino će im obzirom da ima više listića trebati nešto više vremena. … [[Upadica se ne razumije.]] Neće. Dakle neće zato što na ovim preferencijskim listama ima jedan zaokružen. Dakle, birački odbor će vrlo vjerojatno posložiti te liste po kandidatima, a tamo gdje nema kandidata po strankama pa je relativno lako zbrojiti. Tako da kada bi ja to radio na biračkom mjestu mislim da ne bi bilo problema, ali pokušat ćemo takvu uputu onda dati i biračkim odborima da to bude što jednostavnije.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HDSSB-a govorit će poštovani Josip Salapić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izborima zastupnika iz RH u Europski parlament. Sigurno jedan od ključnih i važnih zakona za provedbu izbora, u ovo vrijeme nekoliko mjeseci pred ulazak u Hrvatske u EU. Tu su se danas otvorila u prethodnim raspravama mnoga pitanja, a na neka pitanja treba dati i odgovore. Što se tiče nekih stavova oko replika Kluba zastupnika HDSSB-a treba reći da je naša stranka glasovala za ulazak Hrvatske u EU, da smo podržavali sve one zakone koji imaju oznaku europski zakoni zbog nacionalnih interesa RH, a isto tako treba istaknuti da je naša županija Osječko-baranjska jedna od županija koja je prva otvorila ured u Bruxellesu i dosada povukla velika financijska sredstva iz pretpristupnih fondova na temelju projekata koje je nominirala prema fondovima EU. Dakle, mi smo definitivno i svakako za da ove izbore treba provesti na najbolji mogući način jer se prije svega radi o ad hoc izborima, ali i o ad hoc zakonu koji se na najblaže moguće reći način prekasno našao u ovoj saborskoj raspravi. Zašto prekasno? Od dana potpisivanja sporazuma od mjeseca prosinca 2011. godine do veljače 2013. prošlo je previše vremena i svakako je bilo prilike da se zakonski uredi način kako ćemo na najbolji mogući način provesti ove europske izbore. Da se radi prije svega o nekakvim racionalnim pitanjima, vidimo da nažalost mi ne možemo izbjeći ni to da se i o ugledu rada Sabora i o zastupnicima i problemima u Hrvatskoj raspravlja izvan okvira nekih zakona koji su na dnevnom redu. Mi danas raspravljamo o tome što je najbolje za provedbu europskih izbora, oko konzultacija stranaka u Parlamentu, oko odgovora predsjednika RH, a nas svega ovdje ima 20-ak koji se ili zanimamo ili ne zanimamo za ovu temu. A evo naši građani i evo svi članovi stranke pozivaju i pitaju što znači ova najave Vlade da će ukinuti minuse građanima na tekućim računima koga više briga za europske izbore i Europski parlament ako građani nakon 3 mjeseca neće moći više živjeti u našoj zemlji. E to je nešto što mi ne možemo izbjeći kao zastupnici i što i sami trebamo procjenjivati kad je vrijeme da o čemu raspravljamo. Pa sigurno je bilo vrijeme za raspravu o ovim izborima i o ovom zakonu negdje prije nekoliko mjeseci. No, dobro. Ono što zdrav razum govori ovo su izbori gdje će mandat našim zastupnicima u parlamentu trajati negdje oko godine dana, negdje do lipnja 2014. godine i svakako treba provesti izbore na način da ne potrošimo proračunska sredstva i financije za ono što u ovom trenutku baš nije toliko potrebno. Dakle, naš se klub zalaže za to da se izbori za zastupnike u Europskom parlamentu ovim dakle jedinim ad hoc izborima koji će biti na ovakav način provedeni održe u prvom krugu lokalnih izbora, dakle 19. svibnja 2013. godine jer je to najbolje rješenje koje iziskuje doduše dodatne tehničke napore ali čuli smo i od DIP-a da će svakako biti problema u provedbi ovih izbora a da je tehnički moguće da se oni i provedu. Ono što je nama žao, žao nam je što dosada to nismo mogli prije riješiti jer dogodit će se zaista problemi na biračkim mjestima. Nećemo mi svi moći utjecati na naše građane, netko se bolje snalazi na glasačkom mjestu, netko malo lošije. Ali ovo će biti izbori i izborni listići će izgledati vrlo čudno, bit će puno kandidata i puno lista pa to će biti kao plahta za krevet ako bude toliko najavljenih kandidatura, bit će problema u kandidaturama, brojanju glasova i o tome kako će taj glasački listić izgledati s obzirom na razine izbora i s obzirom na to na koji će se način po predloženom tekstu zakona provesti izbori za Europski parlament. Dakle, trebamo učiniti sve napore i tu je sad i poziv DIP-u da obzirom na važnost ovih izbora kažem ne bi bilo dobro da odaziv bude malen za ove izbore, ali s obzirom na tehniku da se učine svi napori, da oni budu što lakši, prije svega svim dobrim strukturama naših građana birača RH koji će izaći na biračka mjesta da ne bude zabune oko toga za što se glasuje, kako se glasuje jer onda nismo postigli cilj ako smo i uštedjeli, a trebamo uštedjeti. A nismo napravili tehnički dobro, može doći do toga da bude upitno i da bude dosta nevažećih listića, dosta propalih glasova. Onda je samo upitna demokratska volja biračkoga tijela. Dakle trebamo učiniti sve da to bude provedeno maksimalno u tehničkom smislu najbolje moguće. Ova pitanja koja su se otvorila oko toga što rade naši europski promatrači dana u Bruxellesu i Strasbourgu, a što će raditi budući europski zastupnici to je sad više pitanje informiranosti građana ali i uloge Hrvatskog sabora u tome svemu. Naši građani, prije svega trebaju biti informirani što će raditi europski zastupnici, pa ona pitanja koja su se otvorila da li će oni zastupati zaista nacionalne interese ili će se pridružiti određenim političkim grupacijama u Parlamentu pa biti, dakle zastupnici politika onih grupacija koje su veće u odnosu na one koje su manje. Tu se, dakle to nije glupo pitanje, ne postoje glupa pitanja. Mi smo bili svjedoci, je to hrvatska povijest, al nekad su u austro-ugarskoj državi u zajedničkom Hrvatsko-ugarskom saboru naše zastupnike smatrali stipendistima, da tamo dolaze samo po stipendije, odnosno plaću, pa evo europski zastupnici zaista ne bi trebali biti stipendisti. Nažalost otvorila se ta nekakva kolektivna apatija prema EU, danas je netko rekao u raspravi da smo možda potrošili EU prije nego što smo je konzumirali. I to je zaista točno, nažalost razlozi za to su druge naravni, ne ovaj zakon o kojem mi danas raspravljamo, nego li loša gospodarska i financijska slika Hrvatske. Jednostavno ako se u građanima stvori apatija prema politici, prema državi i političarima, prema društvu u kojem živimo ako će se danas razgovarati o tome kako će netko preživjeti ko ima 2000 kuna, 3000 kuna plaću, minimalno je da se ukine taj dozvoljeni minus koji je do sada bio 3 plaće, kako će živjeti u lipnju, srpnju i do kraja godine? Onda više nije bitno tko će biti europski zastupnik, ni koliko će bit njegova plaća, ni šta radi Hrvatski sabor, ni što mi tu danas govorimo nego je bitno kako će se preživjeti u ovoj zemlji. Dakle, trebamo voditi računa o svemu, trebamo voditi računa o interesima naših građana. Danas kada se sluša ova rasprava mi govorimo o jednoj drugoj dimenziji života koji nas čeka u EU, a naše građane i naše obične ljude, radnike muči sasvim nešto drugo. Dakle, naša je zajednička uloga, mi podržavamo da se ovaj izborni zakon donese u ovakvome obliku, da se izbori provedu na najmoći jeftiniji način za naše građane, da budu vidljivo jasni na način za koga će se glasovati i što, jer puno je napora učinjeno da bi smo postali punopravna članica EU. Ne bismo trebali zbog neinformiranosti imati nedoumica oko toga što znači naše članstvo u EU, što znači fondovi EU, što će raditi naši zastupnici. Ne bi trebalo biti pitanje da je drugačija slika života u kojem danas živimo u gospodarstvu i plaćama, ne bi trebalo biti pitanje njihovih plaća, na šta će ih oni potrošiti, hoće li te plaće biti u humanitarne svrhe ili što već predlaže koja stranke, bitno je da ti zastupnici zaista zastupaju nacionalne interese, a mi smo na primjeru Slovenije i problema sa Slovenijom koji nema veze baš sa pristupnim ulaskom Hrvatske u EU vidjeli koliko se Slovenija u svojim nacionalnim interesima drži zajedno bez obzira na stranke koje su zastupljene, na različite politike, koliko su zajedno kada su u pitanju nacionalni interesi. Pa daj Bože da tako bude sa zastupnicima RH u Europskom parlamentu i daj Bože da je ovaj zakon taj koji će donijeti bolje našim građanima. Mi se u klubu HDSSB-a bojimo da će ulaskom naše zemlje u EU život u Hrvatskoj nažalost, mislili smo biti bolji, ali evo i ove današnje najave oko nekih novih prijedloga Vlade i današnja situacija u ovoj polupraznoj sabornici kad govorimo o ovom zakonu više govori o tome da mi živimo, poneki političari, poneke stranke u nekoj drugoj dimenziji nego ljudi u RH. Vjerujem da će ulazak Hrvatske u EU biti novi početak a ne kraj za Hrvatsku. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sad ćemo čuti replike, prvo poštovani kolega Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Stazić. Uvaženi kolega Salapić vi ste apelirali u vašem izlaganju na napor pojašnjavanja hrvatskim biračima kako glasovati. Ima dobrih praksi, važna je za hrvatsku javnost informacija da je Europski parlament, a ovdje se spominjalo što to Europski parlament plaća. Za izbore 2009. godine organizirao kampanju i financirao je sa 18 milijuna eura pod motom izbor je vaš. Ta kampanja je trajala od mjeseca ožujka pa do početka izborne kampanje u svim članicama i omogućila je najširoj javnosti da ih se informira o tome što zastupnici rade, koje su ovlasti Parlamenta, zašto je u interesu državama članicama da se identificiraju da je taj Europski parlament i njihov Parlament. Ne, nekakav virtualni, negdje u Strasbourgu, Bruxellesu ili Luxemburgu s obzirom na njegova sjedišta već je vrlo konkretan. I tu mislim da bi Vlada u suradnji sa budućim uredom Europskog parlamenta koji će se otvoriti, koliko sam ja informiran u tjednima koji slijede, trebala zatražiti i financijsku potporu da se upravo preslika ta kampanja iz 2009. prije početka kampanje u Hrvatskoj. Oni imaju gotove materijale, gotove spotove, gotove postere, gotove opće informacije koje su bile primjenjive u 27 članica i nema nikakvog razloga da ne budu primjenjive i danas. I zato mislim da je vaš apel vrlo dobro došao i da je u operativnom smislu još ipak dovoljno vremena, naravno ako se ne bude išlo u ovu avanturu o travnju. A ja apeliram ponovno na predsjednika republike da zaista bude pravičan i da bude zaštitnik državnih i nacionalnih interesa u određivanju termina izbora. Hvala.
Čut ćemo i odgovor na repliku kolege Josipa Salapića.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Plenković, u potpunosti se slažemo sa našim tezama o tome da je do sada uz velike napore koji su napravljeni u pojedinim područjima s obzirom na probleme koji su se javili, sva je slika onog zaista ključnog interesa Hrvatske kad uđemo u EU pala sasvim u drugu sjednu zbog nedovoljne informiranosti. Ja se iskreno nadam i apeliram da ti izbori neće biti u travnju, jer zaista onda, em što će biti manje informacija, em što građani ne moraju svi ni znati sve o tome što znači ulazak Hrvatske u EU, nego je država dužna informirati svoje građane što to znači. Mi smo do sad imali probleme, monitoringe, jesmo li uskladili zakonodavstvo, što ne valja u našim zakonima, što valja, što moramo i ne moramo. Na kraju ovog puta i problem sa Slovenijom koji se otvorio, problemi što naši promatrači i budući zastupnici koji budu izabrani rade u Parlamentu, sve se svelo na tu priču koliko će tko imati plaću u Parlamentu, a ne na ono što zaista članstvu u EU znači. Naši birači su od 18 godine imaju pravo glasa i nisu dužni sve znati nego smo mi kao političari i Sabor i država i Vlada dužni informirati svoje građane što to znači, pa ta bojazan odaziva birača za mene bi bilo sramotno i katastrofa kada bi bio vrlo mali odaziv na Europske izbore jer nakon 20 godina teškoga puta ako se osramotimo na toj činjenici da nikoga to više ne zanima što to znači za Hrvatsku, onda smo zaista konzumirali EU prije nego što smo postali punopravna članica. To će biti jedna velika žalost za Hrvatsku.
Repliku iznosi i kolega Nikola Vuljanić.
Hvala. Rekli ste kolega ne daj Bože da naši zastupnici tamo u Europskom parlamentu zastupaju nekakve partikularne partijske grupne i slične interese nepotrebno je reći. Ne daj Bože iz iskustva koja imam tamo to se ne događa. To se ne događa, to se nije dogodilo. Razmjenjujemo informacije i kolega Grubišić i kolega Plenković i kolege iz SDP-a, svi koji su tamo razmjenjujemo informacije i kad netko od nas nešto sazna ne pita i ne misli da li je taj iz moje grupacije ili nije nego da li je taj ako je informacija važna za Hrvatsku, da li je ta iz Hrvatske za boga miloga, pa ako se tako mogu ponašati sve grupe u Europskom parlamentu moć ćemo se i mi ponašati. To je opća praksa u svim političkim grupacijama da nema stranačke stege ako se radi o nacionalnom interesu neke zemlje. Jednostavno se može postaviti drugačije i nitko ti ništa neće. Dakle ne treba se toga bojati. Ovo što je u ovoj situaciji meni zapravo veći problem je što ova luda neinformiranost. Ne samo da ljudi ne znaju kako će zaokružiti listiće a i to ćemo im pokazati. To je tehnika koja će se napraviti, bit će grešaka ali napravit ćemo to. ljudi ne znaju zašto mi to radimo i zašto mi idemo tamo i što će se tamo događati. To 80, 90, možda i više posto građana RH pa i zastupnika ovdje u Saboru ne zna. To je krivnja svih dosadašnjih Vlada i to treba brzo, brzo, popraviti, tu je ključ stvari i moramo znati zašto idemo na te izbore, ne kako ćemo zaokružiti listić, to ćemo lako ali zašto mi uopće idemo tamo. Hvala.
I na ovu repliku odgovara cijenjeni Josip Salapić.
To mi uvaženi zastupniče Vuljanić prije svega trebamo svi znati, jer što smo mi znali kao zastupnici u Hrvatskom saboru mi imao kolegu Grubišića kao promatrača u parlamentu pa smo znali kao zastupnici, ali što je kompletna javnost znala mislim da smo na primjeru Slovenije trebali naučiti, mogli vidjeti što znači zastupanje nacionalnih interesa pod navodnicima ucjenjivanje da se riješi nacionalni problemi vezano za ljubljansku banku i pitanje granica. O tome raspravljamo Slovenski parlament u nekakvoj nazovimo brzoj sjednici gdje se raspravljalo o Hrvatskoj. Mi smo drugi dan imali izvješće ministrice vanjskih poslova oko prilagodbe zakonodavstva RH EU naših zadaća u kojem ćemo kvartalu što morati donijeti a da nismo tada ni riječ ili dvije rekli zaista o pravom problemu što znači, što se događa sa Slovenijom koja u ključnom trenutku mogla blokirati ulazak Hrvatske u EU 1. Srpnja, mogla ili ne mogla, to je sad pitanje šire europske politike ali se stvorio dojam da Slovenci štite svoj nacionalni interes a da mi zastupnici u Saboru tu sjedimo i razgovaramo o nekim drugim pitanjima koje u tom trenutku nisu ključna nacionalna pitanja za RH. E to je ono ne daj Bože da se to desi. Zato sam to rekao i to je prema meni moja opravdana bojazan, a sve ostalo je stvar kako će biti to će pokazati vrijeme koje je pred nama. Nažalost za sada je to tako. I mi smo tu da to mijenjamo. A naši građani to od nas očekuju. Hvala.
Sad ćemo čuti pojedinačnu raspravu poštovanog zastupnika Branka Vukšića.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Pa evo u raspravi klubova zapravo je sve već rečeno, možda treba nešto ponoviti. Krenut ću od ovih posebnih rasprava. Najvažnije je znati u svemu. Slažem se sa svima onima koji misle da ulazimo u EU sa malo znanja, malo znanja imaju građani ne svojom krivicom nego krivicom dosadašnje vlasti i krivicom sad ću opet spomenuti HRT-a koja je javna televizija i koja je morala učiniti sve prvo da ispuni svoju obvezu prema javnosti i da informira iz dana u dan građane što će to značiti kada postanu građani EU. Što će se njima mijenjati u životima? Prije svega ovi izbori za Euro parlament su povezani i sa nacionalnim interesom jer što više građana zna što nas čeka u EU, što je više građana informirano, što rade članovi Europskog parlamenta više njih će izaći na izbore. Datum izbora je vrlo bitan. Zašto je bitan? Zbog toga što ako spojimo izbore za Euro parlamente s izborima prvoga kruga lokalnih izbora, izbora za lokalnu samoupravu sasvim sigurno da će izlaznost na izbore biti veća. Doći će do neke sinergije. Pokušaj ili možda pretpostavimo da su nenamjerni da se ne naprave izbori ili prije lokalnih izbora ili nakon lokalnih izbora kada bi izlaznost sasvim sigurno ne bi prelazila možda 20, 25% nije dobro niti za dignitete Euro parlamentaraca ali niti za dignitet same Hrvatske. Snaga članova Europskog parlamenta je u tome i koliko ih je građana RH izabralo. Kalkulacije nekih stranaka da im odgovara manja izlaznost je pogrešna upravo ste čuli i u replici gospodina Vuljanića i Salapića je tamo treba braniti boje Hrvatske, treba braniti nacionalne interese, ne interese stranaka. Naravno svaka strana želi imati što veći broj svojih europarlamentaraca, međutim kada dođu u Bruxelles oni rade isti posao, brane interes kao što brane interese svojih zemalja drugih europarlamentarci. Najvažnije u čitavoj priči je edukacija hrvatskih građana. Mi smo premalo učinili napora da educiramo hrvatske građane što znači EU i što znače izbori za EU parlament. Mislim da je pogrešna poruka poslana time što je jedna od hrvatskih stranaka, mislim da je to SDP poslao poruku da će jedan veliki dio svoje plaće europarlamentarci davati u humanitarne svrhe. Što to znači ta poruka? Ta poruka znači, to su ljudi koji idu u Europu koji previše zarađuju, ne zaslužuju taj novac koji tamo dobivaju jer što uopće građani znaju što rade ti europarlamentarci, kolika je plaća u EU parlamentu, koliko ostali u EU parlamentu dobivaju. Govorili ste o tome da je bila praksa da su europarlamentarci dobivali plaće onoliko koliko su bile njihove plaće u njihovim parlamentima. Međutim zbog ujednačavanja kriterija i zato što su pretpostavka je svi članovi EU parlamentarni jednaki izjednačila se i ta plaća. Ako mi pristupamo voluntaristički prema tom problemu na način mi ćemo smanjiti za 4/5 plaću, oni će dobivati plaću kakvu dobivaju u hrvatskom Parlamentu, mislim da je to čisti ja se rijetko služim tome ali nije dobar neću čak ni onaj izraz koji vi upotrebljavate za nas jer je to naše pravo mislimo u populizmu, čisti populistički, nije dobar, naprosto narušava se dignitet članova EU parlamenta iz Hrvatske. Treba jasno građanima reći što znači lista za EU parlament, što znači otvorena lista, što znači preferirani glasovi. Ako vi tu napravite sada anketu, istraživanje vidjet ćete da veliki dio, a to je iznad 90% sigurno ljudi ne zna na koji način će glasati. Ako ćemo svi skupa na taj način pripremiti izbore za EU parlament izlaznost taman da su i u prvom krugu izbora za lokalnu samoupravu ljudi će glasati na izborima za lokalnu samoupravu ali neće glasati za EU parlament jer prvo bit će im neugodno što ne znaju što trebaju glasati, nastat će zastoj na glasačkim mjestima jer neće se izlagati pogledima onih građana koji to znaju, a tih građana će biti malo. Činimo sve da destimuliramo građane RH da izađu na izbore za EU parlament. Isto tako je loše ako se skraćuje rok od sazivanja izbora do održavanja izbora sa 60 na 30 dana. To je isto tako loša poruka. Nadamo se da će predsjednik RH koji raspisuje izbore isto tako utjecati, volim to reći utjecati, da taj se rok ne skrati, da će porazgovarati sa premijerom, kao što nadam se i razgovara o tim stvarima. I ponavljam na kraju riječi gospodina Vuljanića, luda je neinformiranost. I to i ministar Bauk mora znati, to mora znati Vlada RH i to moraju znati oni koji moraju biti o znanju nacije, a jedna od tih institucija odnosno je javna televizija. Pa prema tome treba učiniti sve da se hrvatski građani informiraju o načinu glasanja, o tome što znače europarlamentarci u EU parlamentu i što znači braniti, a borili smo se za to da uđemo u EU za onim zajendičkim stolom interese RH.
Zahvaljujem. Sada ćemo čuti replike. Prvo poštovani Nikola Vuljanić.
Hvala. Neinformiranost je luda. Pitanje da li je slučajna. Kakvu sliku imaju hrvatski građani o EU nakon referenduma kada je provedena jedna srazmjerno agresivna kampanja? EU se danas gleda kao kasica prasica više-manje. Tamo ima nekakvih 10, 15, 20 koliko li milijardi eura koje mi sada ako smo malo pametniji pobrat ćemo više, ako nismo pametni pobrat ćemo manje ali u svakom slučaju to je jedna više-manje neobavezna kasica prasica koja samo čeka da mi uđemo unutra. Drugi aspekti EU koji je široko rasprostranjen u našoj javnosti jeste tamo su naši neprijatelji, tamo su naši budući pljačkaši za razliku od prošlih pljačkaša koji jedva čekaju da mi uđemo unutra pa da pokupuju za jeftine pare sve što mi imamo i ostave nas još siromašnijima nego što jesmo. I treći aspekt je, to je mjesto gdje će se zbrinuti politički pokvarenjaci. Tu su tri aspekta koji se provlače najčešće zajedno, a poneki put i razdvojeno i kroz ogromnu većinu naših medija posebno kroz našu javnu televiziju. Sva ta tri aspekta govore vrlo jasno, pa nećete valjda izići na te izbore gdje se to bira. Tu je Vlada, ne samo ova nego i prošla, pogriješila, tu Vlada nije napravila što treba i treba iskoristiti ovih još 40, 50 dana koliko ima da tu grešku što je moguće više ispravi. Dakle ne samo da objasni kako se glasa nego da objasni da EU nije to kako ju se u javnosti vidi. Hvala.
Na repliku odgovara cijenjeni Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Vuljanić, evo često se u posljednje vrijeme upotrebljava riječ slučajna, pa slučajna država, slučajna neinformiranost. Je li to slučajno ili nije slučajno pa čak ja ne bih rekao da netko želi da građani ostanu neinformirani. Možda postoji ta nakana. Onda znači kriva je i prošla Vlada, kriva je i ova Vlada. Naprosto Vlade loše rade. Evo čak je i rima. Naravno, mnogi misle ući ćemo u EU i sada će nama EU nama dijeliti novac, tamo postoji neki novac potpuno se slažem u nekim fondovima i sve će nam pasti s nema. Neće nam pasti s neba. Nama je moglo puno više pasti novaca, pod navodnicima pasti novaca da smo bili pripremljeni, da znamo uzeti iz fondova EU. Grad Zagreb je uzeo samo mrvicu novca od onog što je mogao uzeti iz EU fondova, a mogao je uzeti čitavu pogaču. Zbog čega? Zbog neznanja, nespremnosti, aljkavosti, zato što ne znaju uopće što je EU i što znači europski fondovi i na koji način se mogu i čime se mogu povući novci iz EU. Jesu li tamo, druga je teza, jesu li tamo neprijatelji u EU, Bruxellesu i svi čekaju da opljačkaju Hrvatsku. Sasvim sigurno da svi žele profit, ali dobit će toliko profita iz nas izmusti koliko mi to dopustimo, koliko će naši europarlamentarci biti dobri i koliko ćemo mi, naše vlade biti spremne da spriječe izvlačenje novca iz Hrvatske.
Drugu repliku iznosi poštovani kolega Andrej Plenković.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Uvaženi kolega Vukšić, vi ste u vašem izlaganju a i u ovoj replici sada govorili o informiranju i apostrofirali ste ulogu Hrvatske televizije. Mislim da ipak moramo napraviti jednu malu distinkciju između višegodišnjih napora na informiranju koje su provodile prošle Vlade u odnosu na ovo razdoblje nakon referenduma i to govorim zato što evo ovdje u Saboru ima nekoliko kolega, a i ja sam među njima koji smo zaista obilazili Hrvatsku ne samo mjesec dana pred referendum, nego smo taj posao radili dvije godine. Međutim, isto tako smo svjesni da smo sa svim tim aktivnostima koja su trajala od 2001. uspjeli doprijeti do 10% birača. Sve konferencije tematske, poljoprivreda, tržišno natjecanje, promet, infrastruktura, regionalni razvoj, akademska zajednica, stručne udruge, nevladine udruge, mediji nismo uspjeli doprijeti do više od 10% ljudi. Tek kada je krenula masovna kampanja koju ste vi spomenuli u medijima nekako se ta tema osvijestila. Podaci iz anketa su govorili da se više od 70% hrvatskih građana pa onda sukladno tome i birača informira isključivo na temelju informacija koje dobivaju putem elektronskih medija i to uglavnom televizije. Uloga javnog servisa je dominantna, najvažnija po meni i upravo priprema za ovu europsku kampanju koja je svojevrsni test, ovih godinu dana i dalje svojevrsni test a naročito ova kampanja su prigoda da ne dovedemo čak ni HTV u jednu situaciju da to sve bude tako na brzinu pa da se ni oni ne mogu programski pripremiti, da onda putem tog jakog medija približe sve europske teme i omoguće akterima izbornog procesa da iznesu svoje stavove. Tu se sa vama slažem, ali isto tako nisam sklon stavljanju znaka jednakosti između onog što je bilo prije referenduma i ipak jednog razvidnog deficita nakon 22. siječnja prošle godine. Hvala.
Na repliku odgovara kolega Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Plenkoviću, slažem se s većim dijelom vaše replike. Međutim, sasvim sigurno da nije vaša zadaća obilaziti od vrata do vrata i uvjeravati građane. Rekli ste i sami da ste uspjeli doprijeti samo do 10% građana sa svojim aktivnostima koje i to su neki priznali vaši oponenti je bila uspješna. 70% informacija i više se dobiva putem elektroničkih medija. Upravo su stoga apostrofiram Hrvatsku radioteleviziju jer je njoj to zadaća. Međutim, žalosno je kada javne funkcije ispunjavaju više druge televizije nego ona televizija koja je plaćena za to da ispunjava javnu funkciju. Naprosto je teško objašnjivo zbog čega se ne informiraju građani, zašto nema. Recimo, otvorili smo četvrti program na Hrvatskoj radioteleviziji. Zbog čega nema panel diskusija? Svaku večer panel diskusija o nekom javnom interesu, a jedan od najvažnijih javnih interesa u ovom trenutku je ulazak Hrvatske u EU, priprema za ulazak da uđemo što spremniji i da građani znaju, da znaju obrtnici, da znaju poduzetnici, da znaju jedinice lokalne samouprave. Znači, i normalno da ta kampanja ne smije prestajati samim ulaskom Hrvatske u EU. Ona se treba nastaviti. Zbog čega? Zato da bismo mogli čim aktivnije sudjelovati u krojenju politike EU.
Zahvaljujem. I iskrene čestitke svih zastupnica i zastupnika. Riječ sada dajem kolegici Sandri Petrović i priliku da repliciramo.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, hvala i svim zastupnicima koji su se pridružili čestitkama. Evo kolega Vukšić, ja bih vam htjela samo napomenuti vi ste rekli da u EU parlamentu zastupnici zastupaju interese svoje države. Ja se u tome mogu složiti sa vama, ali moram vam napomenuti da se oni grupiraju u Europskom parlamentu ovisno o svojim političkim svjetonazorima. Tako će zastupnici SDP-a biti u grupi socijalista i demokrata. Mi znamo da ovisno o tim političkim svjetonazorima oni mogu na drugačiji način i kroz drugačije naočale gledati koji su i kakvi su to interesi njihove države. Tako da neće biti sasvim sigurno svejedno da li će se zastupnici grupirati u konzervativce ili u socijaliste i demokrate. Tako će i građani znati ako glasaju za zastupnike SDP-a da će oni podržavati politike socijalista i demokrata kroz prizmu interesa svoje države naravno. Također bih vas htjela nadopuniti i složiti se s vama u onome što ste rekli vezano za plaće, odnosno izjednačavanje plaća zastupnika Europska unija se našla u jednoj apsurdnoj situaciji, prije nekoliko godina se to ispravilo. Naime, zastupnici su imali plaće kakve su imali u svojim državnim parlamentima pa su tako Talijani imali plaću do 10 tisuća eura, a zastupnici iz Estonije su imali 900 eura plaće u Parlamentu što je ravno 400 eura manje od plaće koju imaju stažisti, odnosno najniži činovnici u Europskom parlamentu. Tako da govorim vam iz svoje perspektive, iz svojeg iskustva jer znam što znači život stažista, odnosno život na stažističkoj plaći u skupom Bruxellesu. Hvala.
Na repliku odgovara cijenjeni kolega Branko Vukšić.
Poštovani potpredsjedniče vrlo kratko. Ja se pridružujem čestitkama isto tako i ne bih htio da članovi Parlamenta iz Hrvatske spavaju na kolodvoru. Mislim da trebaju biti dostojanstveni zastupnici Hrvatske. U potpunosti se slažem, znam kako rade, naš kolega nas izvještava kako rade i nadam se da i čak nećemo biti i u istom klubu, ali da ćemo zastupati iste interese. Može se u različitim klubovima zastupati interese i ponavljam riječi gospodina Salapića to je primjer Slovenije dobro pokazao.
Sad imamo prijavljena dva izlaganja 5-minutna završna u ime klubova. Prvo u ime kluba HDZ-a poštovani kolega Davor Stier.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani ministre. Od 9. prosinca 2011. Vlada je znala da mora unijeti manje tehničke promjene u ovaj zakon. Vlada je imala više od godinu dana da to učini ali nije, ostavila je sve za zadnji čas. I sada Vlada predlaže ove promjene u situaciji potpune konfuzije kada ne znamo kada će biti izbori, kada ne znamo kada će Slovenski parlament ratificirati naš pristupni ugovor i hoće li uopće ga ratificirati i po kojim uvjetima, a o tome ovisi naš ulazak 1. srpnja. I u takvim okolnostima Vlada predlaže promjenu i članak 36. kako bi se ovi izbori mogli održati u travnju kada će izlaznost biti najmanja. Vlada koja je dosad čekala odjednom se sada žuri i želi imati izbore tada kada će biti najmanje birača. Zato naša poruka Vladi je jasna ne dirajte u rokove za održavanje izbora za Europski parlament. Pa koji je problem, gospodine ministre, sa sadašnjim rješenjem koji dozvoljava da se izbori održe prije našeg ulaska u EU? Na to pitanje kažete pa to nije naša kompetencija ionako će predsjednik Republike raspisati izbore. Pa ako to nije vaša nadležnost zašto ste se licitirali sa datumima izbora? Zašto ste govorili da ne želite imati zajedno izbore za Europski parlament i lokalne izbore? I u krajnjoj liniji zašto ih ne bi imali zajedno? Pa zar u Vladi misle da hrvatski građani ne mogu razlikovati koje su europske i koje su lokalne teme? Zar mislite da naši građani nisu sposobni onoliko koliko i građani drugih država EU gdje se bez problema moglo održati zajedno i europske izbore i lokalne izbore. Naravno tu je taj argument da demokracija košta. Da, demokracija košta ali hrvatske građane košta i vlast koja je uspjela zapetljati i organizaciju ovih izbora. Hrvatske građane najviše košta vlast koja je uspjela zapetljati naš put prema EU iako je došla na čistu situaciju sa zatvorenim pregovorima i potpisanim pristupnim ugovorom. A nije trebalo biti tako, u konstruktivnoj raspravi smo stalno upozoravali prošle godine kako i na koji način dovesti ratifikaciju u redu do kraja uspješno bez problema na vrijeme. Upozoravali smo da premijer mora se sjesti i sa premijerom Janšom jer to je ta instanca gdje će se politički dogovoriti ratifikaciju u Slovenskom parlamentu. Jer svakome tko prati vanjsku politiku bilo je jasno da je Janša taj koji vuče konce i to je on sada pokazao. No izgleda da je on vukao ne samo konce u Sloveniji nego da je i našu Vladu vukao za nos cijelo ovo vrijeme. I time se mi ne radujemo. Mi se možemo razlikovati po stranačkim preferencama ovdje ali prema vani moramo biti zajedno. I ja ne želim da nitko vuče za nos Hrvatsku vladu. I zato i sada poručujemo nemojte se dati vući za nos i oko ovog sastanka 10. ožujka oko Ljubljanske banke. Pa ako ste izjavili da je postignut dogovor zašto čekati do 10. ožujka? Pa da se taj sastanak mora onda prije organizirati i jasno reći koji su detalji i osigurati ratifikaciju. Cijeli način na koji se ovaj postupak vodio dosada očito je prilično nejasan i mutan. Jedino što je jasno jest da je odgovornost ove Vlade da osigura ulazak Hrvatske u EU 1. srpnja. I mi tu možemo i moramo pomoći, ali to je odgovornost Vlade i ona se mora uozbiljiti jer nema isprike za Vladu ako ne uđemo 1. srpnja. I zato tražimo da osigura tu ratifikaciju našeg pristupnog ugovora, da kad se postigne doista postigne dogovor sa Slovenijom da se svi detalji prezentiraju hrvatskim građanima da oni mogu prosuditi kako je Vlada obavila taj posao, a onda i tek onda 19. svibnja da izađemo na izbore za Europski parlament. Hvala vam.
Prva replika, Zoran Vinković.
Evo uvaženi kolega Stier sad smo čuli i od kolegice Petrović kojoj ja isto čestitam i čestitao sam maloprije kako ćemo ustvari nadajući se da ćete svi zajedno, bar oni koji budu izabrani jel' u Europski parlament, zastupati interese Hrvatske, dakle i svih građana Hrvatske bez obzira hoćete sjediti s konzervativcima ili sa socijaldemokratima i liberalima. S druge strane, ovi izbori doista trebaju biti održani 19.05. kako bi se što većem broju građana omogućilo da izabere one koji će nas zastupati u Europskom parlamentu jer i onaj referendum je pokazao izuzetno malu izlaznost birača. Ali budite uvjereni da danas većinu hrvatskih građana, čak možda taj Europski parlament i najmanje zanima, zanima ih više ova odluka ministra Linića da se ukida onaj minus, odnosno da se omogućava minus u iznosu od jedne plaće. Pa tako više ne vrijedi ni onaj Burićev bećarac: "Da mu je krmača rodila troje, dvije Liniću, jedno njemu.", izgleda da je Linić uzeo i ono trinaesto prase, ono najkržljavije. Jer očigledno samo tako se može napuniti državni proračun, represijom po građanima. Sad ne mogu smislit, sad bećarac za to trinaesto prase, ali napravit ćemo stihove.
Na repliku i bećarac odgovara Davor Stier.
Ne na bećarac gospodine potpredsjedniče, nego samo na repliku. A replika je zapravo išla i na tom tragu da se ovi izbori moraju održati tada kada ćemo osigurati najveću izlaznost, kad ćemo osigurati hrvatskim građanima da im bude najlakše, da mogu odlučiti koga žele uputiti i u Europski parlament, pa zašto ne i da odlučuje i o tome koga žele i na lokalnoj razini. I zašto ne bi te dvije stvari zajedno, zašto bi trebali pozvati hrvatske građane da tri puta zaredom izađu na izbore, kada možemo to zajedno odraditi. Mislim da je to prava argumentacija. A inače, slažem se, moramo svi više raditi na tome da hrvatski građani vide i koje su koristi od ulaska u EU, ali to nećemo učiniti ukoliko se budemo koristili isključivo nekom jeftinom demagogijom ukoliko budemo poručili građanima, evo vi ćete živjeti od milostinje koju će bogataši iz SDP-a vama dati.
E sad, kolega Plenkoviću jesam ja to dobro vidio da vi želite replicirati svom vlastitom klubu? Vi ste se javili sad za repliku, jel jeste? Ne, ne vidim, jel točno?
Točno je.
Izvolite onda.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Evo ako je u skladu sa Poslovnikom. Budući da smo u završnoj fazi rasprave … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] Gospodine potpredsjedniče, evo ako se može? Kolega Stier vi ste u završnoj riječi u ime kluba rezimirali stajališta ne samo HDZ u ovoj raspravi nego jednog zaista širokog kruga govornika danas i niza političkih stranka o logičnoj i svrsishodnoj i ja se nadam i očekivanoj odluci predsjednika republike da izbore za Europski parlament raspiše 19. svibnja. Od ove današnje rasprave u Hrvatskom saboru upravo se očekivala jedna takva jasna poruka. Mislim da je ona bila sasvim precizna i vrlo, vrlo jasno argumentirana i u smislu postizanja velike izlaznosti na izborima i u smislu racionalnog pristupa troškovima izbora što nije nebitno i ono što je najvažnije da otklonimo bilo kakvu tezu koja bi mogla ličiti na nekakvo podcjenjivanje hrvatskih birača o tome da je jedan dodatni izborni listić sa dva poteza kemijske olovke toliko kompliciran da birači ne bi mogli prepoznati i taj izazov na dan izbora. Zato mislim da politička poruka danas, mi danas tehnički mijenjamo zakon što je sasvim uredu i što smo morali, ali politička poruka koja proizlazi iza današnje rasprave u Hrvatskom saboru jest ta da se ne igramo i ne dovodimo bilo kakvu sumnju u svojevrsnu manipulaciju ili pogodovanje datumom izbora. To bi bilo zaista žalosno da prve izbore organiziramo na način koji bi ostavio neke dvojbe. Sjetite se one rasprave prije zadnjih parlamentarnih izbora o tome da li ćemo možda imati referendum o članstvu u EU istoga dana. To se nije dogodilo, izbjegla se bilo kakva manipulacija. Budimo konzistentni kada je i o ovoj situaciji riječ.
Odgovor kluba HDZ-a, gospodinu Plenkoviću izreći će Davor Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Plenković, čini mi se da ste upravo ukazali na ono što je najbitnija poruka sa današnje rasprave, a to je da nije ovo isključivo prijedlog jedne stranke, nije to čak ni prijedlog samo HDZ-a, nego je bio prijedlog koji se kroz ovu raspravu formirao, jer su manje-više svi zastupnici sudjelovali u tome, a to je da se izbori za Europski parlament moraju održati 19. svibnja. Ni jedan drugi argument nismo čuli koji bi osporavao prednosti koje su iznesene u korist tog datuma. Naravno da znamo po zakonu da je predsjednik republike taj koji raspisuje izbore ali to je politička poruka, kažem ne samo s jednog kluba, nego općenito koja proizlazi iz ove rasprave, a to je poruka iz Hrvatskog sabora koja je bila dominantna danas u raspravi, da je 19. svibnja najbolji mogući datum da što je moguće veći broj hrvatskih građana može izaći na izbore i izabrati svoje zastupnike u Europskom parlamentu.
Petominutno završno izlaganje u ime kluba HDSSB-a iznijet će poštovani kolega Dinko Burić.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo danas smo vodili raspravu i na kraju bi se svelo da je najvažnije u svemu ovome datum održavanja izbora. To jest jedno od važnih odluka koju ćemo donijeti, uistinu važnih, međutim nije jedina. Složili smo se svi da je od svih mogućih rješenja, da je vjerojatno najbolje rješenje to da se održi zajedno sa lokalnim izborima. Je li to prvi ili drugi krug? Prevladava nekako u raspravama mišljenje da to bude zajedno sa prvim krugom i to je u ime našeg kluba također i kolega Salapić rekao. Međutim, ja bih želio još ukazat na nekoliko stvari o kojima je ovdje bilo govora, ali manje govora a koje su također važne vezano uz ovaj zakon pa i uz izbor za našeg zastupnika za Europski parlament. Bilo je govora i o troškovima održavanja, da li je baš moralo biti tako a da su naši pregovarači možda više rekao bih bili ustrajni i uporni pa da nemamo situaciju da u dvije godine, odnosno manje u godinu dana ćemo imati dva puta izbore za zastupnike u Europskom parlamentu. To je sad već pitanje koje će ostati bez odgovora. Međutim ja bih želio podsjetit sve a posebno evo i hrvatsku javnost kako u EU ne postoji jedinstven izborni sustav za izbor članova Europskog parlamenta već će svaka država članica slobodna izabrati vlastiti sustav uz poštovanje tri uvjeta. Dakle i to prema odluci vijeća. Jedan je prvi uvjet da izborni sustav mora primjenjivati sustav razmjernog predstavljanja, dakle proporcionalnu zastupljenost. To imamo, bilo putem izbornih lista, bilo putem sustava prijenosa glasa. Drugi uvjet da izborno područja moraju biti podijeljena na izborne jedinice na način koji neće utjecat na sustav razmjernog predstavništva, a postavlja se pitanje je li uistinu i najbolje i najsretnije rješenje da je cijela Hrvatska jedna izborna jedinica. Mi smo imali nedavno i još uvijek je vrlo aktualno prilike raspravljati i o onoj podjeli na statističkoj podjeli na dvije regije, postavlja se pitanje nije li kada smo tada tražili opravdanje se moglo pristupiti i tome da Hrvatska ne mora biti podijeljena na pet izbornih jedinica ali koje opravdanje da je na jednu a da nije recimo ako već imamo podjelu na dvije statističke regije i na dvije regije. Postavlja se pitanje, točno je, i onda mogućnosti za osvajanje mandata u Europskom parlamentu i pojedinim strankama koje bi zastupale interese i tih statističkih regija na jedan drugačiji način. I treći uvjet je da izborni prag na nacionalnoj razini mora iznositi 5%, to nije sporno. Često se i evo nebrojeno puta iako pričamo o zakonu za izbor za zastupnika Europskog parlamenta ovdje danas govorilo o tome, o brizi kako će naši zastupnici hrvatske nacionalne interese u Europskom parlamentu. Ja vas podsjećam da je i na službenim stranicama EU navedeno da zastupnici se biraju prema nacionalnim kvotama ali na razini EU nisu politički organizirani na nacionalnom kriteriju već prema političkim opredjeljenjima i onda ne moramo prodavati priču kako ćemo kad, mi smo do sad imali promatrače, kad budemo imali zastupnike u Europskom parlamentu kako će i oni koji će biti u socijaldemokratskom krilu i oni koji će biti u krilu europske pučke stranke zastupati jedinstvene interese Hrvatske. Imamo razloga, to je želja da to bude tako. Ali imamo razloga strahovat da to neće biti tako. Imamo razloga i na temelju dosadašnjih iskustava. Evo nekoliko iskustava. Ja sam spomenuo, donijeta je odluka suprotno ugovoru koji smo potpisali za pristupanje EU, da nećemo dobiti sredstva 13,7 milijardi eura iz fondova nego 11,7 milijardi. EU nam je bez pitanja bilo koga od nas ali to je još manje sporno. Najspornije je to što nitko iz Vlade RH niti bilo tko drugi je izvijestio Hrvatski sabor koje je opravdanje da je za 15% smanjena sredstva koja ćemo moć povlačit iz EU a da nam je članarina ostala ista. Naše članstvo u EU sada nas košta više. Tu je pitanje i od smanjenja sa 12 na 11 zastupnika, tu je pitanje kohezijske politike, mislim kolega Mondekar bio ovdje spomenuo. Ma jasno i kasno … [[Govornik se ne razumije]] na Kosovo stiže. Gotovo je, određeno je koliko ćemo sredstava moći izvući za kohezijsku politiku, nema tu više razgovora i dogovora oko tog, problematika Ljubljanske banke itd. unutar Hrvatske se nije raspravljalo u Hrvatskome saboru pa je onda temeljita i opravdana naša sumnja da li će zaista zastupnici u Europskom parlamentu koji dolazi iz RH zastupati interese Hrvatske ili zastupati interese političkih grupacija kojima će pripadati. Bojim se ovom drugom.
Kolega Buriću, organizirajte si vrijeme. Sad ćemo ćuti tri replike. Prvo poštovani Andrej Plenković.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolega Burić referirat ću se na dva aspekta vašeg izlaganja. Prvi je kad ste na neki način problematizirali uopće potrebu organiziranja ovih ad hoc izbora s obzirom da su idući redoviti izbori za Europski parlament predviđeni za samo godinu dana nakon ovih. Da li se moglo bolje ili ne. Prvo, poglavlje o institucijama u okviru pregovora gdje se ovome pregovaralo bilo je završeno dosta ranije nego što se utvrdio željeni datum pristupanja RH EU. Kao što i sami znate, postoji vrlo jasna nekompatibilnost mandata zastupnika u nacionalnim parlamentima sa izravno izabranim zastupnicima u Europski parlament. Ono što se u pregovorima postiglo i dobila se privola članica EU da ako datum našeg pristupanja bude 6 mjeseci prije redovitih izbora tada bi aktualni promatrači mogli postati privremeni punopravni zastupnici. Mi ovdje ulazimo godinu dana ranije i mislim da je dobro za demokratsku kulturu navikavanja na europske izbore da i ovih prvih 12 mjeseci imamo ljude sa neposredno izabranim mandatom i legitimitetom hrvatskih birača. Drugo, kada govorite o tome o nekakvoj sumnji da li će hrvatski budući članovi Europskog parlamenta zastupati ili ne hrvatske interese. Pa ja mislim da mi ipak kao zastupnici u Hrvatskom saboru moramo pokloniti povjerenje onima koji će tu dužnost preuzeti. To što će pripadati različitim političkim skupinama nije prepreka nego naprotiv dodatna obaveza jer to rade i drugi, a ova pitanja koja ste vi spomenuli, financijski okvir. U pregovorima je bilo dogovoreno samo ono što se tiče aktualnog financijskog okvira, sve ovo su pregovori koji se vode aktualno i zato sam i spomenuo i onaj Zakon o suradnji Vlade i Sabora u europskim temama, da njega imamo možda bismo o tome bili raspravljali. Hvala.
Na repliku odgovara kolega Dinko Burić.
U svezi prvog problematiziranja da ili ne sada izbori, odnosi se na to i na ono što je rekao kolega Vinković. Ako smo već imali te izbore onda smo trebali i razmisliti o tome da li oni baš moraju ići na teret samo hrvatskih građana ili su mogli ići dijelom na teret i biti pokriveni iz proračuna EU. Kada govorite o demokratskoj kulturi, ja se slažem ali da se mi učimo glasovati za EU parlament. Naši građani znaju glasovati za bilo koju razinu od vijeća mjesnih odbora pa do EU parlamenta. Ali prakticirati učiti se demokratskoj kulturi koja će nas koštati debelo i to građane koji su već i tako osiromašeni u Hrvatskoj državi pa baš nisam siguran da je to opravdanje koje će kod hrvatskih građana naići na neko veliko odobravanje i razumijevanje. Druga stvar kako reli ste uvjereni ste kako će građani izabrati zastupnike koji će zastupati hrvatske nacionalne interese. Ma potaknuti iskustvom kako se u Hrvatskom saboru vodi briga o hrvatskim nacionalnim interesima i od donedavno vladajućih i od sada vladajućih onda imamo pravo biti zabrinuti i mi i svi hrvatski građani kako će se tek onda braniti hrvatski nacionalni interesi u Strasbourgu u Bruxellesu ili u Luksemburgu, imamo pravo tu sumnjati. Jel i ovdje u Hrvatskom saboru se mnogo puta o hrvatskim nacionalnim interesima prelazi kao da se radi o ne znam kojoj zemlji, a ne o našim građanima i o našoj zemlji. I kada je u pitanju na kraju ono treće što ste rekli šta je dogovoreno u višegodišnjem financijskom okviru, točno je, ja znam da je to za razdoblje od 2007.do 2013., ali je i članarina određena od 2007.do 2013. Ako je smanjila ona sredstva koja ćemo u novom okviru dobiti zašto nije bilo razgovora i o visini članarine.
Hvala. Replikom ustaje i poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala. Kolega Burić, uprkos svim vašim sumnjama ja sam uvjeren da će hrvatski parlamentarci u EU parlamentu onda kada je to potrebno i kada se nacionalni interesi budu tema razgovora sasvim sigurno stati iza nacionalnih interesa. Ja sam uvjeren zapravo da se to događa i ovdje. Kada bih mislio da se to ne događa u Parlamentu okrenuo bih se sada i otišao bih kući. Ne bih htio sjediti u Parlamentu gdje mislim da se ne zastupaju interesi hrvatskih građana. To što ih ja vidim drugačije od vas ili drugačije od kolege Plenkovića ili drugačije od ministra to jest stvar politike i to je stvar sortiranja u političke grupacije u EU parlamentu. Ali nikakva politička grupacija me neće moći prisiliti kao što me ni ovdje nikakva ni stranka ni partija ne može prisiliti da izglasam nešto što se ne slaže sa mojom savješću i sa interesima Hrvatske države po mom mišljenju. Naravno to mišljenje ne mora biti mišljenje aktualnog ministra i ne prihvaćam situaciju da dobivam amandmane na našu revoluciju pobojane u raznim bojama i trebam onda lobirati za te boje koje su tamo naznačene. A sa nekim od tih amandmana se slažem i mislim da se u hrvatskom nacionalnom interesu da se sustav oduzimanja bespravno stečene imovine u Hrvatskoj treba ustanoviti i poboljšati. Mislim da je to dobar amandman na rezoluciju i da sam tamo da mogu glasati za glasao bih za taj amandman.
Na repliku odgovara poštovani Dinko Burić.
Poštovani kolega Vuljanić, bit će možda onih i u EU parlamentu koji će zastupati hrvatske nacionalne interese ali to su oni, ja se s vama ne slažem da će to svi raditi, ne slažem se i sumnjam u to, i ne vjerujem u to, poštivat će stranačku stegu, zastupat će oni koji to rade i ovdje i u Hrvatskom saboru, koji ne glasaju sudjeluju u raspravama i kažu da imaju jedno mišljenje, a onda kada dođe petak glasovanje u 12,00 sati, suprotno tome dižu ruku onako kako im to partijski čelnici nalažu. Prema tome, imali smo mi nebrojeno prilike puta vidjeti i ovdje u Hrvatskom saboru kako to izgleda. Da, ni ovdje mogli ste se ustati i otići ako ste rekli da se ovdje nije vodila briga o hrvatskim nacionalnim interesima i kada je u pitanju bila rasprodaja nacionalnog bogatstva. Pa hoćete li izaći kada dođe na raspravu ili ćemo se suprotstaviti tome kada dođe u pitanje rasprodaja i preostalog nacionalnog bogatstva? Pa kada je bilo u pitanju hoćete o Domovinskom ratu i progon hrvatskih branitelja, generala itd., hoćete li o poreznoj agresiji i o poreznom teroru na hrvatske građane? Nitko nije napuštao sabornicu samo zato i rekao e ja više se neću vrati uopće u Sabor nego možda ode na čik pauzu i vrati se nazad ponovo. Kada se radi o tome o našoj sumnji da će u Strasbourgu biti još izraženije poštivanje stranačke stege ali nažalost ne samo naše ne onoga što će oni iz SDP-a ili HDZ-a ili iz bilo koje druge stranke slušati svoje, morat će slušati ono što kaže politička grupacija u EU parlamentu. To je istina i to ne treba muljati ljude, to će tako biti. A mi ćemo dobiti informaciju kada to već bude bilo gotovo, servirano. Morali smo, digli smo glas protiv ali su nas nadglasali.
I posljednja replika, cijenjeni kolega Davor Ivo Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Burić, izrazili ste sumnju pa čak i strah da će hrvatski građani izabrati krive zastupnike koji neće braniti hrvatske interese u Strasbourgu i Bruxellesu. Ne bojte se. Možda se nećemo uvijek složiti sa rezultatima izbora ali moramo poštivati to što je volja birača. I ja sam uvjeren da će oni izabrati i prepoznati one koji će braniti hrvatske interese u Bruxellesu i u Strasbourgu i u Europi. Naravno imamo iskustva kao što ste rekli, imamo različitih iskustava. Imamo iskustvo i drugih zemalja srednje Europe koje su prije nas ušli u EU i uglavnom su profitirali kada su ušli u one institucije i u one mehanizme odlučivanja i mogli utjecati na to. Kada vi imate i vaše zastupnike u najvećim grupacijama trenutno u Europskom parlamentu to je Europska pučka stranka. I kada možete utjecati na to koji će biti stav Europske pučke stranke onda možete doći i do odluke u Europskom parlamentu. Na žalost oni koji su nezavisni u moru od preko 700 euro zastupnika ne mogu gotovo ništa postići. To jest objektivan problem i zato su bolje prošle one zemlje gdje su imale jake klubove po nacionalnoj osnovi unutar svojih političkih grupacija. Zato imate na primjer unutar Europske pučke stranke njemački klub zastupnika EPP-a. I tako, naravno i oni surađuju i sa Nijemcima koji su u drugim klubovima. Ali uspjeti progurati, usuglasiti i da najveće političke grupacije zastupaju one interese koji su u skladu sa hrvatskim nacionalnim interesima ne samo za ono što se tiče Republike Hrvatske. Mi ćemo biti i u stanju da raspravljamo na primjer o rezolucijama u Bosni i Hercegovini, o položaju Hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] To ćemo uspjeti ako najveće političke grupacije zastupaju i naše interese ako mi budemo tamo. Hvala.
Na repliku odgovara kolega Dinko Burić.
Poštovani kolega, točno izabrat će hrvatski građani. Da li će oni izabrati dobro ili loše to ćemo tek vidjeti. Mi iskazujemo ne strah, ne bojazan. Želimo da se zastupnici koji će zastupati hrvatske nacionalne interese, Hrvatsku u Europskom parlamentu zastupaju nacionalne interese drugačije nego što to mnogi zastupaju i u Hrvatskom saboru. Ako su ovdje tako zastupali hrvatske nacionalne interese onda je naša bojazan opravdana kako će to tek biti kad odu izvan Hrvatske. Jer zašto? Pa povijest nas uči, povijest ali i naša praksa odavde iz Hrvatskog sabora da se u raspravama jedno priča, a glasuje se sasvim drugačije. I kad vas jedanput uhvati u mašineriju grupacija kojoj ćete se prikloniti, ma budit sigurni što ćete vi uspjet, nećete ni progovorit ništa oko toga. Možda ćete raspravljat po odborima, ali kad dođe u Europski parlament. Europski parlament ima 3 temeljne dužnosti. To je zakonodavna, ima donošenje proračuna i kontrola Europske komisije. Jel' tako? Evo sad na primjeru samo ove jedne od tih obveza donošenja proračuna. Zašto Hrvatski sabor nije dobio barem informaciju, a ne iz novina da je saznao kakav je višegodišnji financijski okvir u odnosu na Republiku Hrvatsku, a imali smo tamo i promatrače. Ali to je bila dužnost Vlade RH da nas izvijesti. I onda suradnja. Vi pričate o suradnji. Ja bih želi da bude suradnja, više od svega bih želio da naših 12 zastupnika budu jedno tamo, ali se bojim da neće bit. Pa evo vas. Jesu vas napadali dok ste i lobirali za Hrvatsku. Rečeno je oni rovare protiv interesa Republike Hrvatske. Ja ne vjerujem da ste rovarili. Ja vjerujem da ste pričali u korist Republike Hrvatske, [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] a niste se ni oko toga mogli dogovorit, a kako će onda bit suradnja po važnijim pitanjima.
Zaključno u ime predlagatelja ministar uprave Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Podržao bih ovo što je gospodin Stier rekao u odgovoru na repliku u glasanju za ove velikih klubova u Europskom parlamentu, obzirom da su socijalisti također veliki klub. Ali dobro. Dakle, ja bih se osvrnuo na tri stvari danas iz izlaganja. Jedno je što se tiče izbornog sustava. Dakle, ako bi Hrvatska bila podijeljena u više izbornih jedinica onda bi ako imamo 13 imat ćemo sljedeći put i 11, dakle onda bi to bila i jedna od 6 i jedna od 5. Tu izborni prag više nije 5%, nego 15 ili 20, pa je onda upitno koliko bi to bilo u skladu sa ovim odredbama o nacionalnom pragu od 5%. Naravno, stranke koje misle da bi im drugačija izborna podjela, dakle nekakva u više izbornih jedinica popravila rezultat kada stave na papir vidjet će da to baš i nije tako jer čim se povećava prag ostaje u stvari jednak broj glasova koji treba proći da bi se dobilo zastupnika. Možda nešto manji zbog većeg broja rasutih glasova, ali u pravilu ne previše. Drugo. Što se tiče ove rasprave ona se u najvećoj mjeri svodila, dakle na podržavanje tehničkih izmjena zakona na čemu zahvaljujem i na kritiziranje ovih datumskih odrednica bilo što se tiče datuma predlaganja zakona ili što se tiče datuma izbora. Da parafraziram izjavu iz 2011. lipanj nije datum, nije ni travanj datum. Dakle, datum izbora odredit će predsjednik Republike. Mi mu ovim tehničkim izmjenama olakšavamo, dakle donošenje odluke ukoliko ona ide u smjeru da se održi zajedno sa lokalnim izborima pri čemu ako govorim o prvom i drugom krugu onda bi u duhu toga bilo logičnije da se održi s prvim krugom jer obzirom da drugi krug se ne održava u svim jedinicama lokalne samouprave onda bi upitno bilo ovaj glavni motiv a to je što se tiče troškova izbora. I drugo, tu onda postoje različite kalkulacije o tome kakav će biti izlazak na drugi krug izbora. Jer 2009. se pokazalo da tamo gdje su bili izbori za gradonačelnika i za župana ili samo za gradonačelnika izlazak je bio daleko veći nego tamo gdje je gradonačelnik izabran u prvom krugu, a izbori su bili samo za župana. Prema tome, tu bi se onda kalkuliralo kome više odgovara primjerice da su u nekome velikom gradu gradonačelnik koji je iz reda jedne stranke izabere u prvom krugu jer bi onda na drugi krug ne bi izašli glasači te stranke. Prema tome, što se toga tiče datum će odrediti predsjednik Republike i mislim da oko toga neće biti velikih prijepora pa da se možemo onda posvetiti novim izbornim klasičnim temama, a to je zašto da glasači glasaju za jednu ili za drugu stranku. Pa moguće je da na lokalnim izborima glasaju za jednu stranku, a na europskim izborima isti dan za drugu stranku. Evo kolege iz Osijeka će se svakako sjetiti izbora za Gradsko vijeće koji su se održali 2007. godine zajedno s parlamentarnim izborima gdje je bila velika disproporcija u broju glasova stranaka na parlamentarnima i na lokalnim izborima. Prema tome, građani u svakom slučaju znaju razlikovati i vrste izbora i vrste kandidata, znaju procijeniti da li je neki kandidat pogodniji za jednu ili drugu funkciju i ja tu mislim da i ovaj put će građani dati glasove onima za koje smatraju da zaslužuju obnašati dužnost za koju ih se bira. Iako je pitanje da li bi izašli na izbore da se bira samo to. Dakle, sigurno je da veliki broj građana na europske izbore ne bi izašao, a na lokalne bi izašao i nešto manji broj građana bi izašao na europske, a ne bi izašao na lokalne. Mislim da je dakle nešto manji broj građana. Što se tiče ovlasti i prozivanja Vlade, dakle tehničke izmjene su doista nešto što nije prijeporno i što se evo relativno brzo i napravilo i predložilo i na njih nije bilo nekih većih primjedbi. Što se tiče uloge Vlade u europskim izborima ona je ustvari minorna jer izbore raspisuje predsjednik države, a provodi DIP. Zadatak Vlade je, odnosno članova Vlade, ministra pravosuđa da odredi biračka mjesta u zatvorima i ministra obrane u vojarnama i ministra vanjskih poslova u diplomatsko-konzularnim predstavništvima i Ministarstva uprave da za biračke popise. Prema tome, uloga Vlade kao institucije je doista tu tehnička. Uloga stranaka koje sudjeluju u Vladi je bitna, ali kao stranaka a ne Vlade kao institucije. Prema tome, Vlada je ovim tehničkim izmjenama i Hrvatski sabor ako ih usvoji, dakle osigurala je uvjete svim institucijama da se izbori mogu održati na način kada se dakle u konzultaciji s predsjednikom Republike dogovore političke stranke, naravno većina političkih stranaka, i želimo da predsjednik Republike ne dolazi u poziciju da mora arbitrirati između želja stranaka, a posebno dakle ako se dakle najveći broj stranaka ili najveće stranke oko toga suglase onda mislim da je i tu predsjedniku manevarski prostor mali, odnosno mislim da ga skoro pa i nema. Uostalom na sličan način je bila rasprava i oko datuma parlamentarnih izbora 2011. Dakle, vladajuća koalicija je predložila datum 4. prosinca, opozicija se s time suglasila i nije više bilo nikakvih prijepora oko toga kad će se raspisati. Tu je manevar bio plus, minus 1 ili dva tjedna. Prema tome, sve naravno držim na neki način i pripremom i za lokalne i za europske izbore. Stranke mogu kalkulirati kad im odgovora više datum, to je legitimna na neki način kalkulacija, ali to onda treba tako to i predstaviti. Pa u tom smislu ukoliko se ta rasprava nastavi vjerujem da će biti još dovoljno prilike da se to i predstavi. Evo, pozivam zastupnike da prihvate prijedlog izmjena zakona, a Vlada će se očitovati o amandmanima do glasanja pa će onda i o njima se odlučiti. Zahvaljujem.
Slijede replike. Prvo, Dinko Burić.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine ministre kad sam govorio o mogućnosti da je možda moglo biti i više izbornih jedinica ja nisam rekao da je to nužno da je trebalo biti više izbornih jedinica. Mi smo taj zakon donijeli prije 3 godine, 2010. godine. Ali, ja govorim kako je ovo još jedan primjer, mi sad ovaj zakon donosimo po hitnom postupku bez prvog čitanja i drugog čitanja. Mogli smo raspraviti i o tome da li je rješenje o jednoj izbornoj jedinici uistinu najbolje? O tome se mogla provesti rasprava. I možda bismo se svi usuglasili da upravo zbog onih 5% to i bude jedna izborna jedinica. Ali smo imali vremena o ovom zakonu raspravljati ne po hitnom postupku nego u redovnoj proceduri jer smo mi znali već odavno da 1. srpnja ove godine trebamo ići u, dakle stupiti u punopravno članstvo EU. I zato govorim navodeći ona tri uvjeta iz odredbe koju je donijelo vijeće još 2002. godine gdje se kaže da izborne jedinice i izborna područja određuje svaka država samostalno. I ja samo ukazujem kako je to još jedan primjer kako mi vrlo često, najčešće budemo dovedeni pred gotov čin. Servira nam se jedno moguće rješenje, a mi ovdje možemo praktički samo raspraviti o tome, davat amandman, predlagat ili ne. Bila bi kvalitetnija rasprava i moguće to ne bi bilo pet, ja ne kažem da bi bilo pet, možda bi bilo dvije a možda bi ostala i jedna izborna jedinica. Ali kao što ste donijeli odluku da ne bude tri statističke regije nego dvije, a da nikog niste izvijestili tako ni o ovome nije provedena rasprava. Problem je neprovođenje rasprave.
Na repliku odgovara ministar Bauk.
Dakle što se tiče izbornog sustava o njemu se u prošlom sazivu Sabora dva puta raspravljalo. Jednom je 2008. bilo prvo čitanje zakona, a onda se čekalo 2 godine do drugog čitanja pa je tehnički usvojen u hitnom postupku u srpnju 2010., ali se o tome raspravljalo u Hrvatskom saboru dva puta obzirom na veličinu dakle, na broj zastupnika koji biramo, na veličinu izborne jedinice, odnosno na veličinu države mislim da je dakle prošla Vlada to korektno predložila. Mislim tad se to raspravljalo, nije bilo većih primjedbi. Ono što je novina su otvorene liste, dakle odnosno poluotvorene, točno je. Tu imamo dvije stvari koje su se mogle raspravljati, jedna je da li glasati samo za jednog kandidata s liste ili za više. I to je i dalje legitimna rasprava. Ja sam sklon također rješenju za koje isto mislim da je korektno da se glasa za jednog kandidata jer onda taj kandidat može u svojoj užoj izbornoj jedinici, odnosno u svojoj regiji i županiji dakle se isprofilirati kao kandidat i na svoje ime dobiti još neke glasove, ali dobiti glasove za sebe, a da ne ulazi političkoj stranci u drugim dijelovima. Ako je nacionalno poznat dobit će i u drugim dijelovima. I treće pitanje je pitanje dakle praga za preferencijske glasove, to je stavljeno 10% Dakle, tu će, tu se umanjuje na određeni način utjecaj preferencijskih glasova na sastav Parlamenta, ali mislim u razumnoj mjeri, dakle moguće je još jedino definirati da je to 10% od ukupnog broja preferiranih glasova, a ne ukupnog broja liste, ali to ćemo vidjeti nakon ovih izbora. Ako se pokaže velika razlika, može se za sljedeće izbore to raspraviti, kao što se može i raspraviti s čime ćemo spojiti one izbore 2014. godine da povećamo izlazak. Osobno bi želio recimo da bude referendum o spajanju nekih županija ali otom potom.
A repliku će sada iznijeti poštovani kolega zastupnika Andrej Plenković.
Hvala potpredsjedniče. Evo ministre ja bih se referirao na 3 aspekta vašeg izlaganja završnog. Prva je glede hitnosti ili brzine donošenja, ipak morate priznati da je ovo bilo u četvrtak na Vladi, u petak odbori, danas zasjedamo cijeli ovaj tjedan zato, iako smo imali najavu da nećemo zasjedat. Moglo se ovo možda malo i smirenije, malo i ranije. Imali bi u krajnjoj liniji ovdje sigurno još 9 promatrača koji bi imali što za reć o ovoj temi. I da smo raspravili u 2 čitanja, počeli možda koji mjesec ranije mislim da u supstanci tehničkih, izmjeni ovoga zakona ne bi bilo puno razlika. Drugo, kada govorite o informiranju i ulozi Vlade, tj. ulozi države ja nisam suglasan s vama kada vi navodite da je uloga Vlade minorna u ovom izborima. Do početka izborne kampanje Hrvatska vlada, naravno i DIP ima objektivnu ulogu stvaranja pretpostavki za kvalitetno održane izbore i to je ono što smo vam govorili da tumačenje, što Europski parlament, kakvi izbori, kakav sustav glasovanja jest zadaća Vlade, i jest dio komunikacijske strategije, možda ne nužno Ministarstva uprave kojem ste vi na čelu pa gledate više ove zakonske odredbe s organizacijskog aspekta, ali s aspekta komunikacije to je sigurno objektivna zadaća Vlade. I na kraju, slušajući vas o samom terminu i datumu izbora imam dojam da ste, kako ste rekli da bi održavanje bilo zajedno s prvim krugom u duhu ove rasprave, da ste na neki način, pa evo kako predstavnika Vlade prihvatili ubiti sugestije opozicije i reterirali od stava koji se mogao čuti prošlog tjedna. Ja moram priznati da sam tako doživio ovo vaše izlaganje, ne znam da li ste vi s time suglasni, ali ukoliko je to tako drago mi je da ste se na neki način predomislili i izabrali u daljnjim razgovorima s predsjednikom jedino racionalno rješenje, a to je 19. svibnja. Hvala.
Odgovor na repliku ministar Arsen Bauk.
Kada sam govorio o ulozi Vlade mislim da se to moglo zaključiti, govorio sam o ovoj formalnoj ulozi. Dakle, svakako da, e sada da li Vlada ili više Državno izborno povjerenstvo ja tu mislim da bi DIP trebao više u tome sudjelovati, jer mi koji smo u Vladi smo stranački opredjeljeni ići educirati glasače. Ja bih uvijek volio educirat glasače tako da glasuju za stranku kojoj pripadaju i tu ja mislim da bi bilo u duhu, dakle nekakve političkog sustava da ako već imamo profesionalno tijelo koje je stalno, da je to Državno izborno povjerenstvo da preuzme tu ulogu edukacije i mislim da to piše u njihovom zakonu, sad sam pogledao, dakle da daju mišljenja nadogradnje i poboljšanja izbornog sustava i naravno ove vrste edukacije. I to bi, tu se dakle slažem Vlada će tu također tome doprinijeti, bez obzira koje ministarstvo ali mislim da ćemo kako članovi Vlade i istaknuti članovi stranaka sudjelovati u kampanji u ovom dijelu, dakle kampanje političke da objašnjavamo glasačima zašto trebaju nama dati povjerenje, a ne nekom drugom. Ali što se tiče datuma osobno bih volio da izbor imamo redovne, dakle da ne moramo imati ove izvanredne izbore. A ako ih već moramo imat, onda sam negdje u listopadu 2012. godine već dakle iznio ideju da se, da bude zajedno sa lokalnim izborima i sa članovima, nekim članovima dakle drugih stranaka, to raspravljaju. Bila su različita mišljenja, ali većina je bila za. Razlog što je došlo do kalkulacije sa datumima nije bio samo unutar politički, nego i vanjsko politički sad da ne prepričavam zbog čega i kako. Dakle, kalkuliralo se i sa datumima ratifikacije u drugim zemljama i pitanjima je li politički mudro ili je li diplomatski, ili raspisivati izbore prije nego što dođe zadnja ratifikacije, i prije nego što bude izvjesno da će biti zadnja ratifikacija. I to je možda bio razlog zato što se u jednome trenutku nije toliko više čvrsto govorilo o datumima, o ovim datumima.
Vrijeme. Treća replika, kolega Davor Ivo Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo ministre, mislim da je dobro ako ste uvažili argumente oporbe, da izbori za Europski parlament budu 19. svibnja zajedno sa lokalnim izborima. Napravili ste doduše jednu malu distinkciju, ali bitnu u odgovoru na pitanje, odnosno na intervenciju kolege Plenkovića da je to sada vaše osobno mišljenje, sad malo je nejasno da li je to samo vaše osobno mišljenje ili ste govorili u ime Vlade. U svakom slučaju bilo bi doista dobro da, ne samo u osobno ime, nego i kako predstavnik Vlade uvažite još jednom sve te argumente i da se izbori organiziraju 19. svibnja.
I na ovu repliku odgovara ministra Bauk.
Moj osobni stav je tu doista malo manje biran, kao što i stav Vlade također manje bitan. Jer Vlada u tome nema ulogu, imaju ulogu političke stranke. Stav SDP-a je jako bitan, mislim u tom slučaju i stav i drugih stranaka vladajuće koalicije i stav HDZ-a kako najjače oporbene stranke. A na kraju kada ćemo pred visoki časni sud građana odlučit će predsjednik republike, a vjerujem da sada ima dovoljno elemenata da oduči temeljem ove rasprave. Zahvaljujem.
I posljednja replika Zoran Vinković.
Ma ovo je više gospodine ministre i poruka predsjedniku republike, Ivo raspiši izbore 19.5. Na taj način ćeš spasiti lokalnu samoupravu, smanjiti troškove lokalne samouprave za lokalne izbore, bez obzira na loš zakon, bez obzira što ćemo mi imati 4 puta izbore ili 8 puta u mandatu jer ne vjerujem da će se onaj koji je neposredno izabran dogovoriti sa, ako nema većinu u gradskom vijeću. A nama svima ostaje se nadat da ćemo ovdje u Hrvatskom saboru raspraviti bitne europske teme za hrvatske nacionalne interese, da SDP neće optužiti na primjer Stiera da je blatio Hrvatsku, da je ogovarao Vladu itd. il da HDZ neće Mondekara optužiti a ja se nadam da će predsjednik Europskog parlamenta i meni i Buriću dati pravo na replike i da se neće ponašati kao Stazić u Hrvatskom parlamentu. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, ministar Bauk.
Gospodine Vinkoviću, najprije pohvaljujem vaš stav da uštedite sms poruku koju ste uputili predsjedniku Republike i da to uputite putem izlaganja u Hrvatskom saboru to je u duhu štednje. Također ako ste pročitali ovaj amandman mislim da jeste, gradski proračun će smanjiti troškove za 16,6% toliko će smanjiti županijski za 16,6% a državni će smanjiti za 66,6% zato što se izbori održavaju u različito vrijeme i vjerujem da će vaš nasljednik na mjestu gradonačelnika znati cijeniti tu vrstu ušteda. Zahvaljujem [[Upadica Vinković: Nema nasljednika.]]
Rasprava o tekstu, kolega Vinkoviću vodite računa da ste u Hrvatskom saboru. Ovo je ipak mjesto na kojem se ne nadvikuje, nismo na cesti. Rasprava o tekstu zakona je završena. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti. A sad oglašavam stanku. Nastavljamo u 15 sati.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izborima zastupnika iz Republike Hrvatske u Europski parlament, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 283. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je završena. Amandmane su podnijeli, imam posebnu tablicu, molim poštovanog zamjenika ministra Zorana Pičuljana da se očituje o amandmanima. Amandman br. 1. Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. Amandman br. 2. Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje također sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 3. istog odbora.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 4. istog odbora.
Prihvaća se.
Također postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. I amandman br. 5. Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 6. Kluba zastupnika SDP-a i HNS-a.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandmana br. 7. Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 8. Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 9. Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman koji je podnio Klub zastupnika Hrvatskih laburista – Stranke rada kojim se predlaže dodati novi članak 37. nije podnesen u skladu sa člankom 163. stavak 3. Poslovnika Hrvatskog sabora pa o njemu nećemo odlučivati. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama to smo već obradili. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona, ali prije toga u skladu sa člankom 226. Poslovnika Hrvatskog sabora za donošenje ovog zakona potrebna je natpolovična većina od ukupnog broja zastupnika u Hrvatskom saboru. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 115 glasova za donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o izborima zastupnika iz Republike Hrvatske u Europski parlament u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Hvala lijepa.
Kolegice i kolege nastavljamo sa - Prijedlog migracijske politike Republike Hrvatske za razdoblje 2013. – 2015. godine Predlagatelj akta je Vlada RH. Prijedlog ste primili u pretince. Kod donošenja ovog akta primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za europske integracije, Odbor za Hrvate izvan RH. Izvješća ste primili na sjednici. Pozdravljam Ranka Ostojića, ministra unutarnjih poslova u ime predlagatelja izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče., štovani kolegice i kolege saborske zastupnice i zastupnici. Pred vama je nacrt nove migracijske politike koji se odnosi na razdoblje 2013.-2015. godine. To je prvi dokument kojim se usmjerava nacionalna politika na području migracija. Nakon migracijske politike RH od 2007.-2008. godine. Cilj te migracijske politike bio je da se pitanja migracija pristupa tom problemu sustavno ali učinkovito i usklađeno sa politikom naravno EU u koju 1.7. Hrvatska ulazi. Migracijske politike trebale bi omogućiti jednako tako i mjere aktivnosti, zato je planirano 17 mjera aktivnosti koje su se prvenstveno odnosile na izmjene i dogradnju pravnog okvira vezano za područje migracija. Od toga vremena mogu istaknuti da je provedena izmjena zakona o hrvatskom državljanstvu, propisane su obveze odjave hrvatskih državljana prilikom odlaska iz zemlje na razdoblje duže od jedne godine. Usklađen je rad diplomatskih misija, konzularnih ureda MUP i ostalih državnih tijela kod izdavanja viza, usklađenost Zakona o azilu i Zakona o strancima sa EU izmjenama i prilagodbom ugovora o predaji i prihvatu osoba koje nezakonito borave na državnom području ili ugovori o rad misiji. Sukladno europskim standardnom obrascu tog ugovora i najvažnije mjere koje nisu bile u potpunosti provedene ili zbog kojih bi s obzirom na njihove važnosti trebalo iste provoditi u kontinuitetu su izrade cjelovite analize stanja na tržištu rada odnosno višegodišnje kretanja ponude i potražnje za određenim zanimanjima s prijedlogom odgovarajućih mjera za zadovoljenje potreba za radnom snagom te mjere koje se radi sprječavanja diskriminirajućih postupaka i ponašanja prema doseljenicima u gospodarsko, društvenom i kulturnom životu osigurava pravo na ravnopravan status u odnosu na državljane RH s usmjerenjima prema stjecanju državljanstva. Nakon razdoblja za koje je bila donesena prethodna navedena migracijska politika izvršene su daljnje izmjene zakonodavstva RH odnosile su se na područje migracija i to kroz zakon o izmjenama i dopunama Zakona o azilu 2010., Zakon o strancima 2011., Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskom državljanstvu isto tako 2011. godine. Svrha koja se želi postići predloženom migracijskom politikom jest osigurati da migracijska kretanja u RH budu u korist gospodarskog, socijalnog razvitka, države i društva. Cilj navedene migracijske politike je da sva državna tijela kao i svi ostali sudionici pravovremeno i usklađeno djeluju na pronalaženju … [[Govornik se ne razumije.]] odgovora na pozitivne i negativne učinke migracijskih kretanja. Ova migracijska politika je opći politički dokument koji obličuje okvir za djelovanje sudionika u provedbi određenih mjera. Mjere koje su predviđene odnose se na sljedeća područja: viznu politiku i u tijeku je rad na daljnjem razvitku hrvatskog viznog informacijskog sustava, migracijska politika u odnosu na viznu politiku ističe kao osnovnu svrhu i krajnji cilj hrvatske vizne politike potpuno usklađenje sa viznom politikom EU, a viznu politiku RH provodi se implementacijom pravne stečevine EU u nacionalno zakonodavstvo RH provođenje i praćenje zacrtanih planova. Oko statusnih pitanja stranaca novelirane su odredbe o reguliranju boravku i radu stranaca. Još je potrebno pristupiti izradi biometrijske osobne iskaznice za strance koja će sadržavati sve propisane zaštitne elemente. Zatim su ugrađene norme kojima se štite prava stranaca na regularnom boravku i u radu ili na radu u RH. Posebna zaštita namijenjena je ugroženim kategorijama osoba koje ne moraju ispunjavati redovne uvjete odobravanja privremenog boravka osim onih koji se odnose na sigurnosni aspekt boravka stranaca. Radi se o žrtvama trgovanja ljudima, napuštenim maloljetnicima koji su ostali bez roditeljske zaštite, skrbništva ili pratnje ili su postali žrtvom organiziranog kriminala, strancima kojima su poslodavci nezakonito iste zaposlili i koristili se njihovim radom. Zaštita kroz institut privremenog boravka iz opravdanih razloga humanitarne prirode koja se odobrava osobama koje iz raznih razloga nalaze se u teškom socijalnom statusu proširen je također i krug stranaca kojima se može odobriti stalni boravak iako ne ispunjavaju propisane uvjete za odobrenje stalnog boravaka a to su izbjeglice, osobe koje imaju prebivalište na dan 8.10.1991. godine, odnosno koje su imale prebivalište na dan 8.10.1991. Kod hrvatskog državljanstva izmijenjeni su uvjeti za redovno stjecanje hrvatskog državljanstva naturalizacijom, potrebno je 8 u odnosu na dosadašnjih 5 godina, definiran je pojam pripadnika hrvatskog naroda, a za iseljenike uvedeno generacijsko ograničenje propisivanja 3.stupnja srodstva sa izvornim hrvatskim iseljenikom. Propisan je uvjet provjere poznavanja hrvatskog jezika i pisma, kulture društvenog uređenja, olakšano je stjecanje hrvatskog državljanstva osobama koje su na dan 8.10.1991.godine imali prebivalište u RH i kojima je odobren stalan boravak, a do danas nisu stekle hrvatsko državljanstvo. U području azila pravni okvir je u potpunosti usklađen sa pravnom stečevinom EU. Što se tiče integracijske politike obzirom da se ovaj problem može rješavati jedino međuresornim pristupom migracijska politika predviđa osnivanje međuresornog tijela koji će sa visokom razinom imenovanjem predstavnika jamčiti odgovarajuće pomake u rješavanju ove problematike, a učinkovitost tog tijela postići će se imenovanjem manjih radnih skupina sastavljenih od stručnjaka koji će djelovati na operativnoj razini. Kod neregularnih migracija, koji će se posebno intenzivirati nakon pristupanja EU. 4 osnovne vrste prekršaja koji čine stranci, a tu su nezakoniti prelazak državne granice, nezakoniti boravak, nezakoniti rad i neposjedovanje putne isprave. I upravo na to stanje neregularne migracije u ovom dijelu Europe izravno su utjecala ratna i poratna događanja u Srednjoj Aziji, Iraku i Afganistanu te konflikti u državama Sjeverne Afrike, Libije, Tunisa i Egipta. Također je razlog velikog porasta neregularnih migracija treba potražiti u problemima sa kojima se suočavaju sustavi upravljanja migracijama u Turskoj i Grčkoj. Kod hrvatskog iseljeništva sukladno procjenama Ministarstva vanjskih i europskih poslova u iseljeništvu živi oko 3 milijuna Hrvata. Rasprostranjeno hrvatsko iseljeništvo zbog toga je veliko bogatstvo i svojevrsni prirodni rezervoar osoba koja su zainteresirane za mogući povratak. Zadaća ove migracijske politike maksimalno olakšati povratak svim zainteresiranim hrvatskim iseljenicima. Potrebno je također naglasiti da donošenjem migracijske politike jedan od 10 obaveza koje RH mora ispuniti do kraja procesa monitoringa EU zbog toga je ovaj tekst bio dostavljen na mišljenje Europskoj komisiji i u tekstu dokumenta isti je usuglašen sa primjedbama EU. Ja bih također iskoristio u ovom uvodnom dijelu i priliku da naravno slušajući šta je bilo i na odborima i šta su saborski zastupnici i tamo istakli kao određena pitanja, pitanje da je trebalo obuhvatiti pitanje žena žrtava trefikinga mišljenja samo kako pitanje žrtava žena trefikinga općenito posebno je razrađeno u strateškom dokumentu koji se bavi isključivo trgovanjem ljudima pa onda nije potrebno dupliciranje ponovno u ovom dokumentu koji se bavi prvenstveno migracijskim pitanjima. Moram reći da Hrvatska ima i Nacionalni odbor za suzbijanje trgovanjem ljudima kao i svoj operativni tim, a radi provedbe Nacionalnog plana za suzbijanja trgovanja ljudima isti je donesen na razdoblje od 2012.do 2015.godine. Oko pitanja kako će migracijska politika se odraziti na dnevne migrante kako na one prema zemljama EU, konkretno Italije tako i na one koji žive u zemljama izvan EU, BiH i druge zemlje u okruženju. Moram reći da dnevne migracije su prvenstveno gospodarsko pitanje obzirom na svoj svakodnevni karakter osoba koje u drugu državu odlaze radi rada ili obrađivanja svoga zemljišta te se nakon toga vraćaju u državu podrijetla. Naime te vrste migracija ne možemo riješiti kroz samu migracijsku strategiju. Ono što je važno ali smo naveli dvije mjere koje su apsolutno vezane uz ovo, a to je u točki 2.točka 3.ažuriranje analize stanja na tržištu rada sa prijedlogom odgovarajućih mjera za zadovoljivim potrebama za radom snagom. Ta mjera će se provoditi kontinuirano. I 2., 4. Izrada prijedloga godišnje kvote za zapošljavanje stranaca te potencijala zapošljavanja Hrvata izvan RH. Dakle navedenim mjerama sukladno potrebama odredit će se kvote zapošljavanja stranaca pa se tim putem u slučaju potrebe može urediti zapošljavanje dnevnih migranata. Oko pitanja promjene u viznom režimo posebno u odnosu na državljane Ruske Federacije i Turske tu moram istaći da poglavlje 1.vizna politika migracijske politike obuhvaćaju pripreme za potpuno usklađivanje hrvatskog viznog sustava s onim u EU što obuhvaća i uvođenje viza za državljane Turske i Ruska Federacije. Hrvatska planira od 1.travnja 2013.godine uvesti vizni režim za državljane Turske. Vezano za Rusku Federaciju 2.3.2010.u Moskvi je potpisan sporazum između Vlade RH i Vlade Ruske Federacije o uzajamnim putovanjima državljana RH i državljana Ruske Federacije stupa na snagu 31.3.2013.godine i time će se hrvatski vizni sustav u odnosu na državljane Ruske Federacije izjednačiti sa viznim sustavom EU. U tijeku su tehničke pripreme za uvođenje viznog režima, osiguranje prostora službenika i slično. Oko promjena odnosno ispitivanje učinka i potrebama za izmjenama članka 11.i 16. Zakona o hrvatskom državljanstvu. U tom zakonu je propisano stjecanje hrvatskog državljanstva pri rođenjem pripadnika hrvatskog naroda koji žive u inozemstvu, a člankom 11.stjecanje hrvatskog državljanstva iseljenika, njegovih potomaka i bračnih drugova. Može se procijeniti da po toj pravnoj osnovi više od 800 tisuća osoba steklo hrvatsko državljanstvo. Glavnina osoba pripadnika hrvatskog naroda izvan RH već je stekla hrvatsko državljanstvo tijekom devedesetih godina. Kako se RH bliži ulasku u EU sa zahtjevima se javlja sve veći broj osoba čija pripadnost hrvatskom narodu upitna. Kroz zakonsku primjeni uočeni su brojni slučajevi zlouporaba prava i nezakonitog postupanja stranih državljana od krivotvorenja isprava, lažnog predstavljanja nacionalnog izjašnjavanja u svrhu stjecanja hrvatskog državljanstva pod povoljnim uvjetima i olakšavanja pristupa drugim pravima. Potrebno je naglasiti da se temeljem … pravne osnove hrvatsko državljanstvo stječe uz izuzetno povoljne uvjete bez traženja otpusta iz dosadašnjeg državljanstva ili postavljanja uvjeta življenja u RH. Postavlja se pitanje stvarne povezanosti osoba koje stječu hrvatskog državljanstvo temeljem ove pravne osnove. Imajući u vidu da se radi o osobama koje imaju dvojno državljanstvo te pitanje željnog učinka ovih normi na zaštitu hrvatskog naroda u inozemstvu i na planirani povratak iseljenika u Republiku Hrvatsku. Stoga se emigracijskom politikom planira izvršiti analiza učinka ovih odredbi Zakona o hrvatskom državljanstvu koliko osoba je točno steklo hrvatsko državljanstvo, kakva je njihova povezanost sa Republikom Hrvatskom, jesu li postignuti željeni učinci tih odredbi, analizirati europsko zakonodavstvo sa sličnom pravnom tradicijom koja pruža mogućnost privilegiranog stjecanja državljanstva ili pripadnici vlastitog naroda ili iseljenici. Što se tiče naziva dokumenta za kraj zašto se zove migracijska politika, a da je navodno Europska komisija tražila strategiju. U postupku izrade ovog dokumenta moram reći da je u Europsku komisiju upućeno mišljenje na sam tekst prijedloga migracijske politike nisu imali primjedbi na naziv dokumenata, a ovdje je vrlo praktično rečeno radi se o trogodišnjem razdoblju, a strategije bi obuhvaćale duži vremenski period. Evo toliko. Hvala.
Hvala i vama ministre. Imamo i jednu repliku na vaše izlaganje. Dinko Burić, izvolite kolega Burić.
Pa zahvaljujem. Poštovani gospodine ministre, ovom prijedlogu zakona nema se što previše zamjeriti. Dakle, to je nešto što ovom prijedlogu dakle migracijske politike to je nešto što je dobro. I na petoj stranici je napisana jedna rečenica u kojoj se posebno naglašava da je jedan od najvećih problema problem integracije stranaca u hrvatsko društvo. Međutim, ono što bi trebalo u ovom prijedlogu migracijske politike ne izbjeći, nego također naglasiti to je činjenica da postoji ne samo imigracija nego i emigracija. Vi ste samo dijelom napomenuli to. Ja moram reći da smo zabrinuti zbog toga što se s jedne strane stvara kako ste vi naveli ovdje politički okvir za useljavanje i integraciju stranaca u hrvatsko društvo. Ali razlogom naše zabrinutosti je to što i politika ove Vlade stvara ekonomski okvir za iseljavanje i bojimo se dezintegracije hrvatskog društva s obzirom na sve veći broj hrvatskih građana, a osobito mladih koji su pritisnuti teretom svekolike gospodarske krize prisiljeni napuštati, dakle emigrirati izvan Hrvatske. I točno je da naša emigracija može biti i jest bogatstvo Hrvatske. Ali sve veći broj onih koji povećavaju broj Hrvata izvan Hrvatske zato što su prisiljeni emigrirati nije razlogom za zadovoljstvo, nego za zabrinutost. Prema tome, mislim da je trebalo više pažnje u ovom dokumentu, dakle prijedlogu migracijske politike obratiti i ovoj drugoj strani jer je to dvostrani proces.
Hvala. Da li žele ministre? A kasnije, dobro. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Hvala. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba HNS-a raspravljat će Sonja König i Ivica Mandić. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, poštovani ministre. Tisuće i tisuće putnika na putu prema New Yorku, tisuće i tisuće putnika među kojima su bili i naši Hrvati, na putu za emigracijski ured, na putu za emigracijsku postaju Ellis Island u njujorškoj luci vidjeli su naravno kip slobode kao simbol koji je možda označavao njihov novi život. Na njegovom postolju mogli su pročitati sljedeće stihove: "Dajte mi vaše umorne i siromašne, vaše potlačene mase koji žude da slobodno dišu, pošaljite mi te beskućnike i stradalnike." Autorica tih stihova inače poznata pjesnikinja Emma Lazarus nije napisala pošaljite mi svoje profesorice biologije i kemije, pošaljite mi svoje doktore znanosti po mogućnosti do 30 godina i bijele boje kože, nije napisala pošaljite mi sretne i uspješne. I zato se ova pjesma u cijelom svijetu nekako percipira kao himna humanosti. A Amerika na čijim ulaznim vratima su ti stihovi napisani i isklesani smatra se zemljom koja je od emigranata najviše profitirala u svakom pogledu. Ljudi kao što znamo migriraju iz različitih razloga – gospodarskih, političkih, socijalnih, pa čak i onih ljubavnih. A ako bi neka zemlja i nečiji građani trebala razumjeti i prihvaćati one koji žele pronaći sreću i uspjeh negdje drugdje ili one koji su zbog progona ili zbog neke nesreće prisiljeni živjeti izvan svoje domovine onda je to Hrvatska. Jer mi imamo ta oba iskustva. Dakle, na žalost iskustvo ljudi koji su svoje domove napuštali spašavajući zapravo živu glavu, ali i iskustva ljudi koji su išli na što apsolutno imaju pravo i trebaju imati pravo u Njemačku, u Argentinu, Čile, Australiju, tko zna gdje sve ne da bi zaradili više, prehranili svoju obitelj ili jednostavno pronašli bolji život za sebe. I cijela europska ideja slobode kretanja ljudi polazi od tog prava, ali sve je to povezano i sa kvalitetom funkcioniranja neke države. Teško da će onaj koji je prisiljen napustiti svoju zemlju otići u neku u kojem mu prijeti lošija situacija nego ono u kojoj živi. Ona ili onaj koji želi zaraditi više ići će u onu zemlju u kojoj za to naravno ima i veće šanse. Desetljećima smo o temi migracija raspravljali iz kuta onih koji iz naše zemlje iz različitih razloga odlaze. No, došlo je vrijeme i u tome možda malo i kasnimo da mi kao zemlja o sebi počnemo razmišljati u jednom drugom kontekstu i vidimo sebe u jednom drugom kontekstu kao zemlju u koju ljudi dolaze jer vjeruju da će u njoj i bolje živjeti. To je pitanje o kojem moramo voditi računa iz pozicije demografskih trendova, iz pozicije razvojne politike. Trenutno nitijedna europska zemlja nema fertilitet kojim bi se osigurala jednostavna reprodukcija stanovništva. Ako se u obzir uzmu procesi demografskog starenja i usporenog ekonomskog rasta priljev migranata pokazao se nečim i načinom zapravo usporavanja tih navedenih trendova. Rezultati demografskih projekcija i u Hrvatskoj nažalost pokazuju da će se u sljedećih 30 godina nastaviti depopulacija stanovništva Hrvatske i utjecaj migracija može biti važan za buduće demografske procese. One ne mogu značajno i u kratkom roku utjecati na smjer demografskih procesa niti riješiti demografsku sliku, ali mogu djelomično ublažiti već postojeće negativne trendove. Želimo li dobro sebi, veće blagostanje i brži društveni razvoj trebamo stvoriti uvjete u kojima će i stranci željeti doći k nama. To znači da moramo uz socijalnu i stambenu politiku aktivno nastojati stvoriti i multikulturalno ozračje. To bi nas učinilo po našem mišljenju u HNS-u ekonomski i kulturno bogatijima. Ako to nismo sposobni ili to ne želimo učiniti onda sami sebi blokiramo društveni razvoj. Jer ukoliko ne budemo uspješni kao zemlja onda će nas i emigracija zaobilaziti. Ali ako budemo uspješni, a to je naš cilj, ako budemo uspješni ekonomski a i sa stajališta funkcioniranja institucija, sa stanovišta ljudskih prava, sa stanovišta kvalitete života onda ćemo postati zanimljivi i ljudima koji traže posao ili traže spas od neke vrste opasnosti koja im prijeti u zemljama otkuda dolaze. Dodatno na pitanje useljavanja utječe i situacija u našem širem susjedstvu kao što znamo, naš geostrateški položaj i činjenica, kao što je već rekao ministar, da uskoro postajemo članica EU koja će sigurna sam pozitivnim ocijeniti ovo monitoring razdoblje čiji je dio i ova migracijska politika. Sama područja koja ta migracijska politika pokriva govore sama nešto o sebi, a to su mislim da ministar nije baš sve spomenuo pa ću ja ako nemate ništa protiv, vizna politika, statusna pitanja stranaca, hrvatsko državljanstvo, prihvatilište za tražitelje azila, integracijska politika, neregularne migracije i hrvatsko iseljeništvo. Ova područja u svojem većem dijelu reguliraju formalno-pravne procedure za različite kategorije ljudi koji se useljavaju i dolaze u Hrvatsku na stalno ili privremeno, a ako je išta u skladu s europskim pravilima onda je to vizni režim. Jer u nekim slučajevima u kojima je Hrvatska dosada imala ukidanje viza za nečlanice EU to više nije moguće, to sada više neće biti moguće. To je zapravo zanimljiva situacija, s jedne strane od nas se traži zaštita ljudskih prava, a s druge stroža imigracijska politika. Tim svojevrsnim liberalnim paradoksom se sad zapravo i bave različiti liberalni teoretičari diljem svijeta, ali o tome ćemo nekom drugom prilikom. Dakle, mi harmonizirajući svoju situaciju s europskom s jedne strane naravno težimo višim demokratskim standardima i većoj zaštiti ljudskih prava a istovremeno uvodimo strožu politiku imigracije, strožu kontrolu nad tražiteljima azila unutar Hrvatske. A što se tiče azila u Hrvatskoj do 2010. godine zapravo imamo malen broj tražitelja azila, negdje se kretao između 100 i 200 tražitelja azila godišnje, ali u zadnje dvije godine bilježi se za Hrvatsku značajan porast. Primjerice u 2012. bilježimo nešto više od 1100 tražitelja azila, a u 2011. taj je broj bio negdje oko 800. Naravno, ako taj broj usporedimo sa starim članicama EU onda je taj broj vrlo skroman, međutim za Hrvatsku to povećanje od nekoliko stotina postaje vrlo, vrlo značajno. Što se tiče broja odobrenih zaštita nakon 2006. kada je zapravo prvi azil u Hrvatskoj odobren jednoj mladoj ženi iz Sudana zbog prijetnje genitalnih sakaćenja do kraja 2012. govorimo zapravo o nekakvih 100-njak odobrenih azilnih zaštita. Većina tražitelja azila do 2010. godine bila je iz zemalja regije, dakle Kosova, Srbije, BiH i slično, a u zadnjih tri godine taj se trend mijenja i sve je više tražitelja azila porijeklom iz Afganistana, Sudana zemalja Magreba. Dakle, i demografska slika tražitelja azila se mijenja. Ali se prema izvješću onih koji se azilom bave ne mijenja stav onih koji s azilantima dolaze u neposredan kontakt. Kažu da je na terenu prisutno neprepoznavanje i neprihvaćanje namjere za traženjem azila da ima službenika koji a priori imaju negativne stavove prema strancima i ne čuju, ne žele ih čuti, a ključni su za ograničavanje ili odobravanje pristupa. Oni po našem mišljenju, a i drugi uključeni u te procese trebaju odgovarajuće edukacije, trebaju proći a to i ova migracijska politika i predviđa dodatnu obuku jer ksenofobija i rasizam u našem društvu nažalost postoje. A za njihovo sprječavanje nije dovoljno samo uspostaviti represivni zakonski okvir već je potrebno provoditi i proaktivnu politiku putem medija, putem javnih kampanja a i putem nas političarki i političara. Jer harmonizirati zakone, uskladiti statistike, uspostaviti institucije nije lako ali je ipak lakši dio posla, barem po nama. Ono što je zahtjevniji dio posla i za hrvatsko društvo izazov je pripremiti i otvoriti društvo da u nekim novim okolnostima živi cijeneći različitosti, da ih iskoristi kao pozitivnu priliku za otvaranje društva koja onda znači ugodniji i pristojniji život za sve, a ne kao prijetnju da se zatvori. Temelj migracijske politike po nama u HNS-u treba biti poštivanje ljudskih prava i temeljnih sloboda, a glavni cilj integracija onih koji s nama žele dijeliti sudbinu naše zemlje. Čini nam se da ovom predloženom migracijskom politikom i uključenjem svih to možemo postići i zato ćemo prijedlog podržati, a dodatno će ga obrazložiti i moj prijatelj i kolega cijenjeni zastupnik gospodin Ivica Mandić.
Gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine ministre. Evo kolegica Sonja se dotakla svih onih najbitnijih stvari koje vezano za prijedlog migracijske politike Republike Hrvatske za 2013.-2015. godinu. Rekao bih da je ovo itekako važna politika iako je za kratko vrijeme, ali smatram da u ovim smjernicama za ove 2 godine Hrvatska treba pokazati jasnu namjeru, što smjera i kakvu migracijsku politiku i po kojim standardima. Ono što je također bitno kod ovoga reći je da kod ove migracijske politike da se ona prije svega mora provoditi po načelima slobode kretanja, solidarnosti i humanosti. Ono što bi posebno htio naglasiti je pitanja demografskog stanja u RH iz kojih razloga je i migracijska politika od izuzetne važnosti za opstojnost i za budućnost Hrvatske države. Podaci koji govore o zadnjem popisu stanovništva RH za 2011. godinu govori da je negativan trend broja stanovništva, da imamo nastavljeni trend pada broja stanovnika, da je on za 2011. godinu iznosio minus 9 822 stanovnika RH manje, a to ako gledamo u zadnjih 10 godina on se kreće od 12, 13, tisuća, 11, uglavnom on još uvijek je u strahovitom padu i da je to jedan trend koji nije dobar. Uz ovaj trend gdje su u RH 2011. godine živo rođene djece iznosio je 411 970, da je broj umrlih 51 019, znači da imamo negativni prirodni priraštaj od -9822. Ono što je također zabrinjavajuće da uz ove podatke koji su vezani za broj, za broj stanovnika koji se iz godine u godinu smanjuje da je imigracijski saldo u RH također negativan. Da je on za 2011. godinu iznosio 4165 ljudi je više se iselilo se iz Hrvatske nego koji su se uselili u Hrvatsku. To opet ako gledamo po pitanju razvijenosti regija da iz onih nerazvijenih prostora da je najveći broj u Sisačko-moslavačkoj županija preko tisuću, Vukovarsko-srijemska 461, Šibensko-kninska 770. Uglavnom to su sve podaci koji govore na jedno upozorenje i da ova politika koju, koje donosimo smjernicu sada nam mora biti putokaz da olakšamo maksimalno uvjete povratka hrvatskog iseljeništva jer to će dati jednu garanciju za opstojnost. Kažem u vremenu kad RH ima preko 372 000 nezaposlenih. To je taj faktor koji dalje ukazuje na ove trendove koji će sigurno i pred nama biti i dalje će biti negativni. Ono što također zabrinjava i što je temelj ove migracijske politike, moramo znati da prosječni stanovnik RH ima 41 godinu i 7 mjeseci što je također upozoravajuće jer to govori da RH kao većina europskih zemalja iz godine u godinu sve više stari i znači sve manje aktivnog stanovništava koji bi trebali omogućavat onu socijalu i zaštitu onih ljudi koji odlaze u mirovinu. Također, jedan vrlo indikativan podatak koji se veže za broj članova po obitelji, 2001. godine u RH živjelo je po obitelji 3 člana, a 2011. 2, 79. Svi ovi podaci govore da RH, ovo vrijeme koje je pred njom da ovi demografski pokazatelji itekako upućuju da migracijske politike ili migracijska politika ne za ovo kratko razdoblje već i za ovo duže razdoblje treba biti maksimalno olakšana uz poštivanje svih onih standarda koje je navela kolegica Sonja u svom izlaganju. Ono što bi također rekli da, rekao u završetku i kako klub i podržali ovo izvješće, bih rekao da je migracijska politika usklađena s pravnim uređenjem i pravnom stečevinom EU i gdje, koje imaju ishodište u 22 pravna akta EU. Hvala vam.
Hvala i vama. Prije nego krenemo na replike, kolega Buriću na izlaganje kluba imate mogućnost samo na jednu repliku neovisno o tome koliko je kolega raspravljao u ime kluba. Pa evo, imamo prvu repliku na, kolega Đurović. Izvolite.
Evo zastupnice König ja sam vama htio ukazati, vi ste postavili jednu dobru, po mom mišljenju dobru dijagnozu stanja. A htio sam zapravo ukazati na jasnu razdjelnicu između politike koju vi predstavljate i politiku u koju mi vjerujemo, o načinima rješavanja tog problema. Međutim, onda je zastupnik Mandić u svom izlaganju zapravo iznio jednu drugu politiku koja je meni puno bliže, sad ne znam točno koja je vaša zapravo politika. Da li je vaša politika otvaranje granica ili je vaša politika pozivanje Hrvata da se vrate u Hrvatsku? Jer vi ste iznijeli dvije prilično oprečne pa sam se ja zapravo htio na vaše izlaganje više referirat, a da je to jedna jasna razdjelnica zapravo između naših svjetonazora i političkih ideja. Dakle, vi ste iznijeli tezu da se problem demografske Hrvatske koji je jasan rješava na način kako je i vaš predsjednik, bivše vaše stranke govorio da se zapravo ide na uvoz ljudi iz nekih drugih država u RH u sljedećim godinama, odnosno na dovođenje ljudi iz drugih država. Mi vjerujemo, i naš je politički stav i vjerujemo da Hrvatski narod ima resurse i da zapravo RH treba stvarati uvjete za povratak Hrvata iz iseljeništva i iz drugih država pa i njihovih potomaka, to je onda vaš kolega Mandić govorio, sad ne znam koji je vaš stav. I još jednu stvar, kad ste govorili o ksenofobiji i rasizmu, o tome kako su to pojave koje su vrlo prisutne u hrvatskom društvu. Ja mislim da su to ekscesne pojave koje su ti tamo dogode u hrvatskom društvu kao što se dogode u svakom društvu, dali da ni ksenofobija ni rasizam nisu dio hrvatskog društva i da se samo događaju kao marginalne ekscesne pojave kao što se dogode i u Njemačkoj i u SAD ali da mi bilo kakvih organiziranih oblika pojave ksenofobije i rasizma u Hrvatskoj nema i da ne trebamo sami sebi još dodano govoriti ono čega nema u Hrvatskoj.
Hvala. Na repliku će odgovoriti kolega Mandić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Đurović pa između izlaganja kolegice Sonje i moga nema razlike. Ona je govorila prije svega o useljavanju stranca i po kojim pravilima. Prema tome znači poštivanje sloboda, svih ljudskih prava, humanosti i tu ja govorim. Ja sam govorio o drugom segmentu zašto je migracijska politika potrebna i zašto ju moramo donijeti, upravo zbog ovog stanja u kojem jesmo kao društvo. Ne vidim zašto bi pravili razliku između naših predaka koji su početkom 19.stoljeća odlazili ili početkom 20.stoljeća odlazili u Ameriku i na druge prekomorske zemlje. to je bila u biti čista ekonomska ili socijalna migracija za boljim životom. Isto omogućimo da ljudi koji ne odlaze iz svojih država ne odlaze iz nekog velikog dobra, znači oni isto idu prema boljem životu. Ali također se ja sa kolegicom u potpunosti slažem da svi ti ljudi koji dolaze u RH poštivanju hrvatske zakone da imaju ljudska prava, ljudske slobode i prema njima da postupamo prema humano. Prema tome, mislim da je rasprava koju je vodila kolegica Sonja i moja rasprava u nijednom trenutku ne dolaze u koliziju nijedna drugu ne isključuju. Ja sam posebno obradio segment ovaj koji govori o demografskom stanju RH da RH ima preko 3 milijuna iseljenih Hrvata koji se mogu vratiti ali sam isto rekao da imamo u ovom trenutku 372 tisuće ljudi kojima prijeti mogućnost odlaska prijeko. Znači da politikama koje trebaju biti u RH treba omogućiti ljudima da ovi koji su već naši da ostanu, a ove trendove koje imamo demografske to ne možemo promijeniti ni ova Vlada ni iduća vlada, to mora biti zajednički posao svih vlada RH da ovaj trend starenja i trend gubitka stanovništva RH prekinu.
Hvala. I sljedeća replika Dinko Burić. Izvolite kolega Burić.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice i poštovani kolega obadvoma, dakle nije sporno da treba stvarati uvjete boljeg života u Hrvatskoj za strance, ali je sporno da se stvaraju takvi uvjeti života da Hrvati i hrvatski građani kao domicilno stanovništvo moraju odlaziti iz Hrvatske. Mi pričamo o migracijskoj politici koja podrazumijeva i imigraciju i emigraciju, a stvaranost je nismo mi Hravtsku državu samostalnu i neovisnu prije 23 godine stvarali da bi ona bila poželjna samo za strance, a nepoželjna za Hrvate. A nažalost danas imamo situaciju da imamo vlast koja se ponaša kao Emigracijski ured za Hrvate, a kao Imigracijski ured za strance. I nismo protiv toga da u Hrvatsku dolaze stranci, neka dolaze, ali smo protiv toga da se hrvatski građani osobito mladost hrvatska iseljava pod pritiskom ekonomske krize za koju je kriva vladajuća struktura. A kada je u pitanju demografska politika koja se ovdje pokušava nametnut pod migracijskom politikom to je skretanje s teme ali i gore od skretanja s teme. Ako mislite da je rješenje za Hrvatsku demografske politike negativne slike, depopulacije to da Hrvate zamijenimo strancima onda jao si ga nama. Nije Hrvatska država stvarana zato da bismo hrvatsku mladost koja je na tisuće i tisuće … izginulo u ratu. Sada još one ostale da natjerali da odu, a njih ćemo zamijeniti ljudima koji će na broju popraviti demografsku sliku Hrvatske. Demografsku sliku Hrvatske se poboljšava aktivnim mjerama pronatalitetne politike, stimuliranjem [[Upadica: Hvala kolega Burić.]] broja rađanja, naknada porodiljnih itd. a ne time da jedni iseljavaju a druge ćemo useliti.
Shvatili smo hvala. Imamo odgovor na repliku kolega Mandić. Izvolite.
Pa kolega Burić vi možete pričati što god želite, ja sam u raspravi se dotakao konkretnih podataka i ne mislim da sam skrenuo sa teme kao u direktnoj vezi. A o tome kakav je odnos nas kao stranke prema mladim ljudima i što želimo omogućiti svakom stanovniku na ovom svijetu da ima slobodu kretanje i slobodu odabira svoga i radnog mjesta i svog mjesta života, ja ne želim donositi ili biti sudionik zakona da bilo kojem našem građaninu po nekakvoj sili određujemo da ne može ići. To je tako neminovno da mi dolazimo u jednu veliku zajednicu europskih naroda, da će jedan veći broj kvalitetnih ljudi otići tamo gdje će zaraditi više. To ne znači da će ti ljudi biti manje građani RH. oni odlaze prema tržištu rada gdje u ovom migracijskoj politici se govori upravo o slobodi kretanja, sloboda odabira zanimanja. Da li sam ja s takvom odlukom zadovoljan? Nisam tavom odlukom zadovoljan ali bi bilo suprotno stavovima politike koju zagovara naša stranka da bilo kojem čovjeku braniš umjesto da mu to ne dozvoliš. Isto tako želimo da i oni ljudi koji dolaze u RH se isto osjećaju kao građani RH uz poštivanje svih mogućih zakona, jednakopravni i s pravom slobodom na odabir svoga posla i ako ima mjesta. Prema tome ne mislim da sam u bilo kojem trenutku izgubio nit migracijske politike 2013.-2015.i dalje ali sam ukazao na one stvari koje su bitne za budućnost Republike Hrvatske i da hrvatske Vlade prave takve politike i prave takve uvjete da mladi visoko obrazovani ljudi ostaju u Republici Hrvatskoj.
Hvala. U ime kluba SDSS-a Dragan Crnogorac. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsedniče, poštovani ministre, kolege i koleginice. Pa evo ispred nas je dakle materijal migracijske politike za razdoblje 2013.-2015. godina. I ja bih rekao da kao što stoji ovdje u jednom delu da je ovaj po prvi put dokument koliko sam razumio usvojen 2007. i da je on imao za cilj da definiše da Republika Hrvatska vodi aktivnu migracijsku politiku temeljenu na načelima slobode kretanja, solidarnosti, humanosti, a pri tome skrbeći istovremeno o gospodarskom, društvenom, kulturnom i razvitku ukupne zajednice. Čuli smo između ostalog da je ovo jedna od stvari koja nam je neophodna na putu ka članstvu u EU. No međutim, ja bih isto tako rekao da se ona nalazi možda u drugim redovima i u programu ove Vlade za mandat 2011.-2015. godina pod poglavljem – Ljudska prava i građanske slobode. I tu se kaže da je za ovu svrhu tada bilo planirano 17 mera i aktivnosti koje su se prvenstveno odnosile na izmenu i dogradnju pravnog okvira vezanog za područje migracije. No međutim iz ovoga dokumenta koji je ispred nas ja ću ponoviti, a u ime kluba nismo mogli, a i celo ovo vreme smo se borili za jednu veliku grupu ljudi, hrvatskih državljana koji još na žalost, to moramo da konstatiramo, se nisu vratili, koji su u procesu povratka dakle prognanici i izbeglice. I ja bih evo predložio na samom svom uvodu dakle da se ovaj dokument dopuni, dakle sa ovom odredbom, dakle da se ima u vidu dakle i ovaj proces koji još uvek nije završen, a koji se isto tako definiše i koji je u okviru programa Vlade Republike Hrvatske za ovo mandatno razdoblje. Zašto to govorim? Pa evo ja bih hteo da obrazložim pošto se u ovom dokumentu kaže da jedna od tih mera koja je provedena jeste i olakšano stecanje hrvatskog državljanstva osobama koje su na dan 8. listopada '91. godine imale prebivalište u Republici Hrvatskoj i kojima je odobren stalni boravak a do danas nisu stekle hrvatsko državljanstvo. Na žalost imamo puno, previše slučajeva. Dakle, da tako kažem hrvatski državljani odnosno oni ljudi koji su rođeni u Republici Hrvatskoj danas nisu još uvijek ostvarili pravo da dobiju rešenje o hrvatskom državljanstvu. I procenjujem da tu ima negdje oko 3 hiljade takvih ljudi. Naime, tu je sporno bilo pitanje vezano za, dakle za rođenje roditelja, dakle prethodno da tako kažem mislim da je ministarstvo imalo više upita po ovoj temi. Ali ovo pitanje nije dobro i dovoljno razrađeno o ovim izmenom i dopunom ovoga Zakona i ne pruža pravnu sigurnost dakle ljudima koji su rođeni u Republici Hrvatskoj i traže ovo svoje pravo. Čak štoviše imamo i slučajeva mlađih osoba, dakle koji su u tom kontekstu i u ovom vremenu izgubili pravo na hrvatsko državljanstvo. Nedavno nam je tu svima na klupe došlo jedno zastupničko pitanje jedne naše koleginice za jednu osobu koja je rođena '84. godine ako niste mogli da primetite, a ministarstvo evo da tako kažem odgovorilo da nisu dakle u mogućnosti da pozitivno odgovore ovoj osobi, iako je ta osoba rođena u Republici Hrvatskoj, iako je čitav svoj život da tako kažem nije maltene možda osoba je i napuštala Republiku Hrvatsku, završila je osnovnu školu, srednju školu, odslužila je onaj civilni vojni rok ako se još uvek sećamo tog civilnog vojnog roka, stupila u brak sa drugom osobom, dobila dijete i prilikom upisa djeteta de facto vidjela da nema pravo odnosno oduzeto je državljanstvo hrvatsko. Puno ima takvih predmeta ljudi koji su u Republici Hrvatskoj. Oni se na žalost upućuju poslije na postupak da se prijave kao stranci, odnosno trajno nastanjen stranac. No međutim, procedure su jako velike, bolne, gotovo nemoguće za mladu porodicu koja danas ima jako tešku priliku negdje da se zaposli mlade ljude jer se tu trebaju plaćati i neki određeni troškovi socijalne i zdravstvene zaštite itd. No međutim, ima ljudi koji su otišli. Dakle, koji su izbjegli iz Republike Hrvatske, koji se nalaze u drugim, van granica Republike Hrvatske i onaj dio Zakona o prebivalištu gdje su isto tako upozoravali da nije dobar, da nije dobro rešenje i da je trebalo involvirati i ovaj proces kao što i ja sad ovdje tražim da se ova stvar involvira u ove dokumente. Dakle, trebalo je involvirati jedno vreme kada će taj proces da se završi. Taj proces kao što sam rekao na početku još uvek nije završen a mnogi ga zaboravljamo. Mnogi u stvari zaboravljamo da taj proces nije završen, na žalost. Imali smo slučajeva da recimo Uredi državne uprave izdaju domovnice osobama i kada osobe dođu u policijske uprave, dakle onaj šalter sale za upravne poslove i kada podnesu zahtjev dakle za izdavanje osobne iskaznice tada im ti službenici i ministarstvo ustvari saopćavaju da to nisu ispravne domovnice i da nemaju pravo na hrvatsko državljanstvo. E sad, mi smo više puta ukazivali na taj problem zato što Ministarstvo državne uprave i Ured državne uprave dakle vode automatsku obradu podataka i u tim automatskim obradama podataka ovi ljudi dakle vode se kao hrvatski državljani. Ministarstvo unutarnjih poslova ih nema u svojoj evidenciji, no međutim ono što je nas više tu bolilo što se poslije toga tu više ništa ne dešava. Dakle, ni službenici Ministarstva unutarnjih poslova po službenoj dužnosti ne podnose prijavu protiv službenika Ministarstva državne uprave, odnosno Ureda državne uprave i matičnih ureda. Dakle, ako je netko izdao takve dokumente, dakle radi se o nesavjesnom radu. Ali ih je vjerojatno izdao na osnovu određenih dokumenata i činjenica koje stoje u knjigama koje vode Ministarstvo državne uprave odnosno matični uredi. To je nešto što se treba uskladiti, to je nešto što se treba involvirati u zakone između ostalog i u ove mjere, treba olakšati dakle onim ljudima koji su rođeni u RH, a možda eventualno nisu znali ili su u međuvremenu svojim izbivanjem van mjesta boravka nisu znali da se trebaju prijaviti da ih se treba upozoriti, a ne odmah po kratkom postupku oduzeti državljanstvo. Nažalost, toga je u ovom vremenu iza nas bilo jako, jako puno. Mislim da je ovo jedno pitanje koje je evo kažem pogodilo jednu veliku grupu ljudi koji još uvijek nisu riješili svoja pitanja, pitanja povratka a na ovakav način im se samo otežava. Jer kad nemate državljanstvo teško vam je ostvariti prava. Pravo na obnovu, pravo na zapošljavanje jer i ovako je kao što sam napomenuo i prije jako teško doći do radnog mjesta, pogotovo mladi bračni parovi kao što zakon kaže treba da protekne 8 godina od zahtjeva za primitak u hrvatsko državljanstvo da bi stekli te uvjete. Dakle, migracija ovaj dokument, dakle program odnosno pardon politika migracije RH za naredno razdoblje bi apsolutno trebala sadržavati i pitanja povratka i pitanja održivog povratka dakle ljudi koji ostaju, koji treba da ostanu u svom stalnom prebivalištu koji su imali prije, a ne da zbog ovih poteškoća moraju da napuste i da odu kao što se desilo de facto sa jednim jako velikim brojem osoba koje su državljani RH, nažalost to pravo evo nisu mogli ostvariti. Hvala.
Hvala i vama. U ime kluba HDZ-a Davor Stier. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre. Pa uvažavajući namjeru ovog prijedloga migracijske politike za razdoblje od 2013. do 2015. godine glede usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU, dakle uvažavajući tu činjenicu i tu namjeru u klubu HDZ-a smatramo ipak da bi ovaj dokument trebao biti puno ambiciozniji. Naime, migracijska bi politika trebala biti dio ukupne populacijske ili demografske politike RH što u ovom dokumentu nije razvidno. U prijedlogu koji nam Vlada upućuje stoga nema sustavnog povezivanja svih elemenata koji su nužni za revitalizaciju i demografsku obnovu nego se gotovo svi napori ograničavaju na usklađivanje s direktivama EU, tehničke postupke mjerodavnih resora. U prvom redu Ministarstva unutarnjih poslova. Stoga je nemoguće govoriti o jednoj sveobuhvatnoj migracijskoj politici RH a istovremeno izostaviti ili nedovoljno identificirati i participirati sve negativne demografske parametre i trendove koji Hrvatsku dovode do samog praga demografskog sloma. Jer svaki oblik migriranja stanovništva prema Hrvatskoj i iz nje trebao bi biti dio planskih potreba razvoja hrvatskog gospodarstva i društva u okviru jedne Strategije demografskog opstanka i razvoja RH. Dakle, stanovništvo Hrvatske, sve njegove strukture trebale bi biti temelj svih planiranja i svih politika pa tako i ove migracijske politike. No, u ovom dokumentu nisu po našem mišljenju dovoljno jasne te polazne osnove niti strateški ciljevi, umjesto toga se primarnu važnost daje tehničkom usklađivanju s pravnom stečevinom. Ostaju stoga otvorena pitanja kako ta tehnička postupanja koristiti za gospodarski i društveni razvoj Hrvatske, za očuvanje našeg identiteta u uvjetima globalizirane ekonomije i većeg migracijskog pritiska nakon našeg ulaska u EU. Kad smo već kod tih tehničkih mjera za ostvarivanje ciljeva pa i u vanjskoj politici i vanjskopolitičkih ciljeva onda npr. se otvara ovdje i pitanje konkretne primjene tih tehničkih mjera. Ja ću navesti samo cilj koji je i Vlada, a i oporba je to podržala potpore npr. sirijskoj oporbi i pomoć toj humanitarnoj katastrofi koja se trenutno događa u Siriji. A na tom planu smo dobili i više prigovora da Ministarstvo unutarnjih poslova presporo rješava ta pitanja sjedinjavanja obitelji Sirijskih izbjeglica koji su onda u nekom stalnom strahu od izgona. Mislim da to, tada već idemo u elaboraciju jedne politike i možemo raspravljati o toj migracijskoj politici i taj aspekt tehničke primjene bi trebali onda bolje povezivat. No, evo u ovom prijedlogu migracijske politike nedostaje i aspekt regionalnog razvoja koji je također nužno povezan s demografskom politikom i sustavom poticaja kojim država može i mora pridonijeti, poticati za obnovu nenapučenih krajeva. Dame i gospodo u ovom se Vladinom dokumentu na desetoj stranici prilično otvoreno priznaje "Da u sljedećem četverogodišnjem razdoblju nije moguće predvidjeti hoće li prestati recesija u gospodarstvu." i onda se govori da shodno tome nije moguće niti predvidjeti utjecaj punopravnog članstva RH na migracijska kretanja Hrvatskih građana u druge države EU i obrnuto. Međutim, evo ta tvrdnja da je nemoguće predvidjeti kada će Hrvatska izaći iz recesije u potpunosti se kosi sa službenim stavom Vlade da ćemo iz recesije izaći već ove godine i da će Hrvatski BDP rasti 1,8% 2013. godine. Ministarstvo financija je također u pripremi državnog proračuna iznio projekcije rasta i za 2014. i za 2015. godinu a to je upravo razdoblje koje pokriva ova migracijska politika. Dakle, ta ista Vlada nam sada šalje dokument u kojem se poriče da će doći do bilo kakvog gospodarskoga rasta što je onda uopće stav Vlade? Ono što je tvrdila prilikom donošenja proračuna i što je ministar financija i dalje zastupa, ili ono što nam danas prezentira ministar unutarnjih poslova. U svakom slučaju jasno je da hrvatsko stanovništvo stari, da su demografski trendovi zabrinjavajući. Prijedlog migracijske politike u tom smislu nudi i jednu pozitivnu mjeru koju i ovdje pozdravljamo, a to je poticanje povratka ili useljavanja Hrvata iz inozemstva u RH radi popunjavanja deficitarnih radnih mjesta. Dokumentom se ističe da useljeništvo, u iseljeništvu živu oko 3 milijuna Hrvata i njihovih potomaka, da je Hrvatsko iseljeništvo veliko bogatstvo i svojevrsni prirodni rezervoar osoba koje su zainteresirane za mogući povratak u RH. U tom smislu u prijedlogu se s pravom zaključuje da je zadaća ove migracijske politike maksimalno olakšati povratak Hrvatskim iseljenicima. Međutim, ta se deklarirana namjera kosi s drugim dijelovima dokumenta u kojima se zagovara zaoštravanje uvjeta za stjecanje Hrvatskog državljanstva za naše iseljenike. Štoviše na stranici 12. pod mjerom 3.1. ispitivanje učinka i potreba za izmjenama članka 11. i 16,. Zakona o Hrvatskom državljanstvu zadužuje se Ministarstvo unutarnjih poslova i Ministarstvo vanjskih i europskih poslova za pripremu takvih restriktivnih mjera, a istovremeno isključuje se iz tog djelokruga ili barem se ne predviđa da u tome rade Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske Hrvatskoga sabora, isključena je Hrvatska matica iseljenika, isključen je Državni ured za Hrvate izvan Republike Hrvatske. A da ne govorimo da bi bilo poželjno ovdje, ne samo te institucije uključiti nego i Hrvatsku akademiju znanosti i umjetnosti, te otvoriti istinski, pravni, transparentan dijalog sa samim iseljeničkim ustanovama poput Hrvatskog svjetskog kongresa i drugih iseljeničkih udruga. Što se same tehničke primjene tiče i tog akcijskog plana, evo u zadnjoj stranici ovog dokumenta od, na 22. stranici pod brojem 7.4. izrada i provedba akcijskog plana za poticanje povratka Hrvatskih iseljenika npr. stavlja se rok kontinuirano. Tu se iz jednog tehničkog aspekta postavlja pitanje kako izrada akcijskog plana može imati rok kontinuirano, vjerojatno za izradu takvog jednog akcijskog plana za poticaj povratka Hrvatskih iseljenika može se odrediti konkretan rok. Osim toga, način na koji se na toj 12. stranici koju sam prije spominjao o restriktivnim kriterijima za stjecanje hrvatskog državljanstva, a na mala vrata se otvara mogućnost da se i Hrvatima u Bosni i Hercegovini ubuduće ukine pravo na sjecanje hrvatskog državljanstva. To bi tek bilo pogubno za opstanak, za ostanak Hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini, a svi znamo da bez njihovog opstanka bila bi ugrožena i nacionalna sigurnost RH. Stoga, klub HDZ-a ne može podržati ovaj prijedlog u ovakvom obliku i traži od Vlade da Saboru uputi obuhvatan, konzistentan dokument u čiju izradu mora uključiti naravno i znanstvenu zajednicu. Hvala vam.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Zoran Vinković. Izvolite kolega Vinković.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Odmah na početku klub HDSSB-a, dakle smatra da je ovo djelomični dokument i u ovom dijelu koji se odnosi, ga možemo prihvatiti na način da je to doista jedan općeniti dokument koji uz određene svrhe i cilj migracijske politike, područje migracijske politike itd ali smatramo da uz sve ovo što je ovdje navedeno, smatramo da ovom dokumentu nedostaje ono što je u ovom trenutku najbolnije praktično za RH i to nije samo ovo jedno priznanje iz ovog dokumenta da u iduće 4 godine ne možemo očekivati niti gospodarski rast niti povećanje bruto nacionalnog proizvoda, niti smanjene nezaposlenosti, niti izlazak iz duboke krize za koju jedan veliki dio snosi i ona bivša vlada HDZ-a, ali i ovih godinu i pol dana ili nešto manje od godinu i pol dana snosi i ova Vlada Kukuriku koalicije. Doista migraciju treba promatrati kroz dva oblika, imigraciju i emigraciju. Tu ne govorim kada mislim na i ovaj dokument je praktično više vezan za imigraciju prava onih koji dolaze u RH i doista u ovom dijelu tog cjelokupnog dokumenta HDSSB doista nema ništa protiv, međutim smatramo da je i ovaj dokument trebao na određeni način biti potkrijepljen i odgovarajućim podacima. No ovaj dokument, a vezano je usko za cjelokupnu Strategiju migracije, nema gotovo ni riječi o onom stvarnom problemu Hrvatske u ovom trenutku, ne mislim tu na emigraciju državnih neprijatelja iz Hrvatske, nego mislim prije svega na ekonomsku emigraciju i praktično Hrvatska se nalazi u onom vremenu kada su mnogi naši ja ću početi s bakama, djedovima i ne mislim tu na završetak '45.nego mislim na onu sredinu šezdesetih i početak sedamdesetih. Mnogi i očevi i majke odlazili u zemlje Zapadne Europe pod i poznati onaj naziv privremeni zaposleni u inozemstvu. Mnogi od njih su ostavili i svoje živote na onim određenim gradilištima, bauštelama, često ja bih rekao praveći ovdje u Hrvatskoj bolje uvjete života za one koji su ostali u Hrvatskoj kroz školovanje djece, gradnju stambenih objekata, stvaranju uvjeta za život itd. Ovdje su bitni i određeni podaci koji u ovom dokumentu nema, a pokazuju prije svega i smatram da je to trebalo bar u obrazloženju biti iskazano evo prema obzirom da su to jedini dostupni podaci i to za 2011.godinu, prema podacima Državnog zavoda za statistiku u Hrvatsku su se iz inozemstva doselile 8534 osobe, a 12699 osoba dakle hrvatskih državljana se odselilo u inozemstvo. Rezultat je to koji je praktično negativna migracijski saldo stanovništva RH i on iznosi točno 4165 osoba. U 2011.iz inozemstva se doselilo 55,3% hrvatskih državljana pretežno i to mogu odgovorno tvrditi da su to upravo hrvatski državljani dijelom ja bih rekao jednim manjim dijelom iz Republike Srbije ili iz Republike Srpske a većim dijelom iz onog hrvatskog dijela BiH, a odselilo se 75% hrvatskih državljana dakle u ovom broju od 12699 odnosno 20,1% stranaca, dok je za 4,9% osoba državljanstvo nepoznato. Dakle to je vjerojatno onaj dio osoba koji se nalazi i u azilima i u vjerojatno brzoj tranziciji preko RH. Od ukupnog broja doseljenih osoba u Hrvatsku 43% se doselilo iz BiH, a najviše njih se odselilo u BiH 31,7% te Srbiju 26%. Obzirnom na spolnu strukturu u ukupnom broju doseljenih osoba veći je udjel žena dok je u ukupnom broju odseljenih osoba veći broj muškaraca. I to je praktično onaj dio koji Hrvatska ponavlja i ponavlja onaj scenario iz šezdesetih godina. I vjerujte da danas obzirom da evo i Hrvatska televizija prikazuje one uspješnice i serije vjerujte da nijedan od ovih osoba bez obzira koliko to bilo teško nije kao Dudek izišao iz onoga vlaka koji je išao za Frankfurt ili München ili Stuttgart i na sljedećoj stanici se vratio u Gruntovčane. No imamo i drugi dio koji je također značajan za RH, to i sama da je najveći udio doseljenih osoba imao grad Zagreb koji je na prvom mjestu i po broju odseljenih osoba iz RH sa 15,7%, slijedi ga Sisačko-moslavačka županija s 10,3%, Splitsko-dalmatinska koja je ujedno na drugom mjestu po broju doseljenih osoba. U 2011.godini to je možda ono najbitnije što je bitno za Hrvatske, prebivalište unutar Hrvatske su promijenilo 71403 osobe i najveći udio tih migracija upravo prema gradu Zagrebu. Dakle, ono što su a ovaj najveći udio seljenja se upravo dešava iz najnerazvijenijih nažalost najnerazvijenijih dijelova Hrvatske, to su Slavonija i Baranja, to je onaj dio Dalmacije, to je Lika tako da oni koji su vjerojatno htjelo možda će to i grubo zvučiti, izazvati niz replika ono što su htjeli da se dogodi sa onom granicom Virovitica – Karlovac – Karlobag to se sad dešava u migracijskom dijelu unutar Republike Hrvatske gdje ljudi nezadovoljni i standardom života u nerazvijenim dijelovima Republike Hrvatske se sele u razvijenije dijelove posebno u grad Zagreb tako da definitivno možemo reći da imamo dvije Hrvatske, jednu bogatu jednu siromašnu, a na vidiku nema mogućnosti i radi provođenja ovakvih politika koje provodi Vlada Republike Hrvatske da se cjelokupni život, posebno nepostojanje decentralizacije, posebno nepostojanje investicija u tim dijelovima da se cjelokupni život potakne. Ono što je još problem i koji ne sadrži, dakle ovaj dokument koji je više okrenut strancima, dakle onima koji se doseljavaju u Republiku Hrvatsku a nema u vidu upravo ovaj napominjem ne govorim o političkoj emigraciji, govorim o ekonomskoj emigraciji. To je i problem iseljavanja mladih. I ovdje je niz članaka čak i određeni dokumenti koji su vezani i za Europsku uniju. Nemam dovoljno vremena da bi upoznao i ministra i ja bih rekao na brzinu i ovlaš napisan prijedlog migracijske politike koja je u stvari trebala biti strategija migracije. To je dakle jedan od najvećih problema je problem iseljavanja mladih. I gotovo sve vlasti a ja bih se usudio reći većina vlasti i na lokalnoj i na regionalnoj, a posebno na državnoj koja je i najviše odgovorna za stanje u Republici Hrvatskoj je upravo to da se taj problem rješava zabijanjem glave u pijesak. I netko je spomenuo kip slobode. Budite uvjereni da Hrvati koji odlaze i u Kanadu prvo se susreću s New Yorkom, prvo vide taj kip slobode. Vjerujte da im je i dobro došao taj tekst. Na žalost iz Hrvatske ne odlaze nisko obrazovani, ne odlaze neobrazovani, nego odlaze visoko obrazovani stručnjaci i kadrovi u koje je između ostalog i ova država uložila izuzetno puno novca kao i njihove obitelji, a za uzvrat su dobili kao jedino moguće rješenje onih 1600 kuna stažiranja. To je možda i jedan od najvećih. Već dvije godine se određenim programima organizira iseljavanje mladih iz Hrvatske u dobi između 18 i 35 godina, dakle u dobi kada je to najaktivnije stanovništvo iako stupanj obrazovanja, dakle u svim tim programima nije uvjet. Tu posebno mislim na onaj kanadski program na sam odlazak se odlučuju uglavnom mladi sa visokom stručnom spremom. Problem sa iseljenicima u prekooceanske zemlje u tome je što se većina njih za razliku od mnogih iseljenika koji ostaju unutar Europske unije nikad ne vrati. Poslodavci na primjer u Kanadi putem interneta pronalaze potencijalne radnike najviše stručnjake, većinom inženjere rudarstva i sve druge visoko obrazovne stručnjake. Mnogi mladi na taj put odlaze s planom o povratku, međutim i povijest i iskustva iz ove bliže povijesti hrvatskog naroda upravo pokazuju suprotno. Podatak, dakle da svaki treći građanin Hrvatske s diplomom ne živi u Hrvatskoj je doista alarmantan. Mi smatramo da upravo ovaj problem iseljavanja mladih, ne problem tolikog gdje će se graditi novi azili kako bi se rasteretilo Ježevo upravo je trebao biti sastavni dio ove migracijske politike. Niz podataka koji dolaze iz Europske unije pokazuje da i u ovom dijelu, dakle iz samih podataka iz Republike Hrvatske koje se odnose na kvote radnih dozvola koji su izdani za strance u posljednjih 10 godina potvrđuju nepostojanje jasne strategije. Podsjetit ću 2000. godine izdano je 4695 radnih dozvola za strance. 2004. 8356. Potom je broj stranih radnika, 2003. 2004. 2979 radnih dozvola. Potom je broj iz godine u godinu rastao 2008. smo imali 10242 strana radnika u Republici Hrvatskoj da bi jednom restriktivnom politikom došli do svega 5300 u 2011. dozvoli samo produljenih radnih dozvola bez i jedne nove izdane. Istovremeno imamo stalni porast nezaposlenih osoba u Republici Hrvatskoj, tako da uz ove visoko obrazovane imamo i gotovo 300000 onih koji nemaju visoku stručnu ili višu stručnu spremu i koji su spremni upravo radi nemogućnosti egzistencije u Republici Hrvatskoj izaći i potražiti radno mjesto bilo gdje u svijetu, ne samo u EU nego i van EU i preko Tihog i Atlantskog oceana. Evo, obzirom da ću se držati vremena zahvaljujem.
Hvala i vama. Imamo dvije replike na vaše izlaganje. Prva replika, Dražen Đurović. Izvolite kolega.
Evo gospodine Vinkoviću vi ste rekli da se Hrvatska podijelila na jednu bogatu i na jednu siromašnu Hrvatsku ja se iskreno govoreći ne bih s vama složio, ja mislim da se Hrvatska podijelila na jednu siromašnu i na jednu još znatno siromašniju Hrvatsku. Bogate Hrvatske nema, ima postoji u Hrvatskoj jedan dio bogatih pojedinaca, a to su oni pojedinci uz časne iznimke uspješnih ljudi koji su akumulirali svoje bogatstvo generacijama. Dobar dio tih bogatih pojedinaca su zapravo oni pojedinci koji su u onoj prvobitnoj pljački odnosno privatizaciji i tranzicijskom procesu zapravo pustošili hrvatsko nacionalno bogatstvo. A kad je riječ o migracijskoj politici činjenica je, ja barem mislim, da RH mora voditi konzervativnu imigracijsku politiku. Mislim da bi RH i vodila da je i vodi jer je činjenica da je broj stanovnika RH oko 4,3 milijuna i da ulazak 200 tisuća državljana primjerice neke države u SAD-u je nezamjetljiv događaj dok bi ulazak primjerice 200 tisuća ljudi u RH iz neke druge države odjedanput bi nastao drugi najmnogobrojniji narod nakon Hrvata u RH. Prema tome, RH si ne može dosta s obzirom na veličinu i brojnost stanovništva dopustiti drukčiju migracijsku politiku od vrlo konzervativne. Takva je vođena, takva se i vodi. Jedan od problema koji su prethodnici navodili to je da Ministarstvo unutarnjih poslova u nizu slučajeva zaista nije funkcioniralo sukladno zakonima. Dakle, da se neka rješenja nisu donosila u onim rokovima u kojima ih je i zaista trebalo donositi. I to se događalo u nizu slučajeva i kad su bili ispunjavani uvjeti za neke državljane koji su ispunjavali uvjete za državljanstvo da se ti slučajevi zaista i nisu rješavali, a to je problem nefunkcioniranja MUP-a koji mislim da je manje-više samo ne odraz stava prema imigrantima već jednostavno odraz problema koji MUP ima i u drugim poslovima koje radi.
Hvala. Imamo odgovor. Zoran Vinković, izvolite.
Uvaženi kolega Đurović ovdje se radi o gradaciji dakle riječi i raslojavanju bogate i siromašne Hrvatske. Ja govorim o hrvatskim okvirima, dakle ne govorim o svjetskim ili europskim okvirima, odnosno okvirima EU. Pa jedna Istra i Zagreb koji imaju kupovnu moć po glavi stanovnika gotovo 13 tisuća eura i Slavonija i Baranja koje imaju negdje između 3 i 4 tisuće eura na taj način razmatram bogatu i siromašnu Hrvatsku. U svakom slučaju i osim ovih 200 ili 300 bogatih obitelji iz pretvorbe i privatizacije doista i ne možemo govoriti u globalu o nekoj bogatoj Hrvatskoj. Vezano za radne dozvole, dakle ja sam i rekao da ovaj dokument se praktično ne bavi emigracijom hrvatskog stanovništva, a emigracija je također dio, dakle tu ne mislim samo na Hrvate, tu mislim na sve građane Hrvatske. Jednostavno se ne bavi tim dijelom, a emigracija je dio migracijske politike. S druge strane bogatstvo jedne zemlje se vidi i po broju izdanih dozvola ili produljenju radnih dozvola. Dakle, ja bih volio da živimo u zemlji kao što je npr. Njemačka pa i onih '60-ih i '70-ih godina pa i sada. Tada je moja baka, moji rođaci, ona je otišla u Stutgart radila u bolnici i čistila krevete, wc-e itd. ali je zato svoju plaću u trideset godina uštedjela toliko novca da je mogla i unucima kupiti kuće. Danas to vi kao saborski zastupnik niti ja nit s ovom velikom plaćom u Hrvatskom saboru, niti sa mjestom u gospodarstvu to svojoj djeci ne možemo osigurati. I to je ta činjenica. Dakle, prije svega se zalažem da se ovaj dokument dopuni upravo i ovom emigracijskom politikom i problemima koji proizlaze iz emigracije hrvatskog stanovništva u EU i van EU.
Hvala. Sljedeća replika, Stjepan Milinković. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Vinković govorili ste o ekonomskim razlozima i egzistencijalnim naravno koji posljedično izazivaju migraciju i u tom smislu ste govorili kako naši građani iz određenih regija koje su siromašnije idu u one nazovi bogatije. Ali nažalost i u te nazovi bogatije nije više ni tamo ne cvjetaju ruže. Sve više ima siromaštva i uistinu teško se i tamo ti ljudi mogu snaći. Ali kad ste govorili o regijama, ja želim reći da na ovom popisu koji ste vi govorili da se može zasigurno može dodati još regija. Ja dolazim iz jednog područja, iz jedne regije koja je relativno i županije koja je relativno stabilna bila ali zbog posljedica odnosa prema poljoprivredi gdje su mnogi mladi ljudi osiguravali svoju egzistenciju, stvorili obiteljska poljoprivredna gospodarstva sada su u jednoj takvoj situaciji da više ne mogu egzistirati. Više jednostavno ne mogu opstati i oni mnogi zatvaraju. I gdje su sada? Nigdje, završavaju na Zavodu za zapošljavanje, ona brojka se povećava i u tome veliki je problem. A ovamo ni ne mogu doći jer jednostavno je vrlo teško. To je još jedan problem. Problem je i demografska slika o kojoj je kolega Stier govorio. Mi starimo, dakle i u tom dijelu je veliki problem i onda se dolazi puno puta se pozivamo na onaj procvat hrvatskog sela kako je to lijepo, kako je to prekrasno itd. Ja vam odgovorno tvrdim da zbog posljedica ovakvoga odnosa prema poljoprivredi, prema hrvatskom selu dolazi do uvenuća hrvatskog sela. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor, kolega Vinković. Izvolite.
Pa evo kolega mogao sam ja nabrojiti većinu hrvatskih regija, hrvatskih županija obzirom da je standard stanovništva posebno sad novim poreznim represijama standard stanovništva je definitivno ugrožen. Međutim pripremajući se za ovu temu pronašao sam na primjer i jedno upozorenje uglednog ekonomista Paul Stubbsa koji kaže da se Hrvati ne trebaju bojati da nakon ulaska u EU neće doći do masovnijeg iseljavanja Hrvata jer EU prije svega treba visoko obrazovane stručnjake. Više ona ne treba one radnike iz 70-tih nego treba sada pamet, ali kaže u toj ja bih rekao i jednoj ekonomskoj disertaciji da nas više treba zabrinjavati napuštena sela i tu upravo sad imamo ono na što smo upozoravali i prošle godine i ove godine da sve više obiteljskih gospodarstava ne može opstati na tržištu, da poljoprivredna politika koja se provodi u RH sliči doista elementarnoj nepogodi i da je to najvidljivije u hrvatskom proračunu. Bez obzira dakle, ja sam uvijek govorio da sam za sustav kontrole poticaja, dakle da nije nitko mogao dobiti poticaj ako nije ostvario i određeni prinos i ako nije posijao određenu tablu. Ali smanjenje od gotovo milijardu i pol kuna u državnom proračunu na pragu ulaska u EU došlo je praktično do sloma poljoprivrede i poljoprivredne proizvodnje u RH. Da ne spominjem i enormno veliki uvoz, da ne spominjem da uvozimo doista kao što je to rekao moj kolega prošli tjedan uvozimo smeće, hranimo se smećem a izvozimo ono što je najkvalitetnije. I zato najkvalitetnije dobivamo znatno manje nego za ono što uvozimo i što dajemo.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, Ivan Šuker. Izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa dozvolite mi da na početku ove svoje rasprave da izrazim nezadovoljstvo kako se ova točka dnevnog reda našla u ovo vrijeme na dnevnom redu Hrvatskog sabora, a kasnije ću obrazložiti zašto to nezadovoljstvo. Iz jednostavnog razloga jer ova točka po ovom dnevnom redu koji smo imali u petak na svojim klupama je bila predzadnja da bi se jučer pojavio dnevni red i ova točka je najedanput postala druga točka dnevnog reda. A zašto to govorim? Pa iz jednostavnog razloga, kolegice i kolege iz ovih dosadašnjih rasprava se naprosto vidi da u ovoj točci su itekako morali raspravljati Odbor za financije i Odbor za gospodarstvo jer svaka čast svim odborima međutim ta dva odbora su ključna koja su u ovoj točki trebali raspraviti iz jednog razloga. Što se tiče Odbora za financije nepobitno je da u ovoj strategiji nema predviđenih financijskih sredstava. Ili bilo kakva strategija bez obzira da li se ona radi ili da li se fokusira na useljenike koji nisu hrvatski iseljenici pa se vraćaju u Hrvatski ili useljenike iz nekih drugih zemalja koji dolaze u Hrvatsku iz političkih, socijalnih, gospodarskih razloga nije bitno. Vi ako i hoćete integrirati u hrvatsko društvo, morate za njih osigurati određena financijska sredstva. Zašto ministarstvo gospodarstva? Mi sad već na GSV-u već dugi niz godina imamo velike zahtjeve hrvatskih gospodarstvenika za određenim zanimanjima, da im se daju radne dozvole a istovremeno u Hrvatskoj imamo 370 tisuća nezaposlenih. Dakle jedna ogromna nelogičnost i logična je stvar da onda u ovoj politici, migracijskoj politici za razdoblje 2013-2015. Između ostaloga treba raspraviti o tome. Jer htjeli mi to sebi ili ne htjeli priznati ali Hrvatska postaje useljenička zemlja, dakle zemlja u koju mnogi žele doći raditi iz okruženja iz razloga što je plaća puno veća nego što je u njihovoj zemlji, a s druge strane i uvjeti ulaskom Hrvatske u EU će biti sasvim drugačiji nego u zemljama koje su u okruženju bez obzira kako mi gledali na sebe na ovaj ili onaj način. I stoga smatram da Hrvatska treba deponirati nacionalnu iseljeničku politiku, s jedne strane politiku prema iseljenim Hrvatima a s druge strane useljeničku politiku i strategiju useljeničke politike prema onima koji žele doći prije svega raditi u Hrvatsku a isto tako koji u Hrvatsku dolaze iz političkih ili socijalnih razloga. Jer kolegice i kolege kada pogledamo kako se ostale članice, stare članice EU odnose prema useljeničkoj politici onda ćete vidjeti da useljenička politika u tim zemljama je jedna od prioritetnih politika i možda i stavljanje ove točke na dnevni red na ovakav način kako je stavljena jednostavno da se odradi pa da možemo reći da imamo strategiju useljeničke politike 2013.-2015. Ukidanjem ministarstva useljeništva praktički ukidanjem bilo kakve politike koja bi radila na tome da se Hrvati vrate i oni koji rade u EU, dakle koji su otišli kako bi se rekli na godinu, dvije, tri da zarade koju marku tada ili šiling a da nas euro i ostali su tamo praktički u trećoj generaciji isto tako razmišljati o Hrvatima iz trećih zemalja da se vrate u Hrvatsku. Dakle to je jedna useljenička politika koja mora biti zasebna, a druga je ova o kojoj govorim i bez obzira koliko mi bježali od te istine, bez obzira koliko mi ne htjeli o tome javno govoriti ali pogledajte svake godine koliko prije svega u hrvatskoj građevinskoj industriji, u turizmu ima zahtjeva od poslodavaca da se izdaju radne dozvole za toliki i toliki broj radnika jer naprosto navodno na hrvatskom tržištu ne mogu naći radnike ili ih izvana mogu dobiti jeftinije. Dakle, jedan dokumenat koji tehnički možemo reći da je dobro napravljen međutim postavlja se pitanje gospodine ministre da li on odražava strateške interese RH? Da li ćemo se mi konačno odrediti ka tome da napravimo strategiju useljeničke politike za povrat Hrvata, iseljenih Hrvata u Hrvatsku. Da li ćemo se jasno odrediti da kakva će nam biti politika za potrebnom radnom snagom sutra u Hrvatskoj jer zbog demografske slike niti od toga ne možemo pobjeći. I druga stvar ono što je vrlo bitno s obzirom na veličinu Hrvatske, na broj stanovnika u RH o ovoj strategiji se itekako moram naznačiti da naprosto ne smijemo dozvoliti da se stvari nekako … [[Govornik se ne razumije.]] Jer ako dozvolimo na takav način onda nam se može dogoditi da sutra imamo silna probleme, jer je ovo jedno vrlo osjetljivo pitanje, ako na bilo koji način kažete da ste protiv ovog ili onoga prozvat će vas netko zbog šovinizma ili ovoga ili onoga. Ali zato kažem, s jedne strane strategiju za useljenike koji dolaze u Hrvatsku zbog socijalnih, političkih ili gospodarskih razloga, a druga je ono što fali ovoj strategiji a to je jasno definirana strategija za hrvatske iseljenike, dakle politiku povratka tih ljudi u RH. Da je ova strategija bar pokazala u određenim segmentima da želi na takav način razmišljati i promišljati onda bi vjerojatno se i pojavila potreba za dodatnim potrebnim sredstvima za provođenje takve politike, pojavila bi se isto tako potreba za osnivanje nekakvog tijela, ne samo nekakav ured ili nešto, nego nekakvo tijelo koje bi stvarno radilo na tome. Jer kolegice i kolege ovi koji su otišli 60. godina trbuhom za kruhom u Njemačku i Austriju danas je već 3 generacija i ako danas tu 3 generaciju ne privučemo u Hrvatsku onda zaboravimo da ćemo ih ikad više dovući, ostat će isto kao i oni u trećim zemljama i onda ćemo samo govorit o nekim Hrvatima koje imamo na broj međutim nažalost oni od Hrvatske i hrvatstva će imati samo mjesto porijekla od kud su došli njihovi roditelji. Dakle, fali nam ono što je ključno, a to je strategija useljeničke politike za iseljene Hrvate, a takva strategija zahtjeva i određena materijalna i financijska sredstva. Fali nam strategija hrvatskog gospodarstva, kakav profil radne snage nam treba, da nam se ne događa svake godine da određene radne dozvole se rješavaju u 10. ili 11. mjesecu, a njihovi zahtjevi i potrebe su za 2. ili 3. mjesec i na kraju krajeva ono što ne smijemo nikako zaboraviti kad govorimo o migracijskoj politici a to je da je Domovinski rat nažalost izveo, prouzročio mnoge migracijske promjene i to je nešto što će Hrvatska treba itekako razmišljat. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo tri replike. Prvi se javio Zoran Vinković. Izvolite kolega.
Evo uvaženi kolega Šuker, evo na onoj tamo ploči piše da su, da je ova Hrvatska sabornica obnovljena praktično novčanim donacijama hrvatskog iseljeništva s područja Europe i prekooceanskih zemalja. Dosta slabo se to vidi, i možda bi bilo dobro i vidjeti, imati pokazatelj koliko je, se ustvari Hrvata ili građana Hrvatske vratilo iz tog iseljeništva svih ovih 23. godine. Ja tvrdim vrlo malo, vrlo malo. Obzirom, bez obzira koliko voljeli i Hrvatsku i lijepu našu i kraj odakle potiču itd. ali sve ono što smo radili u ove 23. godine kroz one administrativne zapreke, kroz ja bih rekao, nejasnu politiku i povratka i investiranja u RH dovelo je do toga da se praktično vrlo mali broj Hrvata vratio, pa čak i neki oni koji su došli bili su na, ja bih rekao na jedan izuzetno loš način, čak i prevareni kada su željeli nešto investirati u RH. Svaka čast na onome što su dali i u onoj pomoći za, i za vrijeme Domovinskog rata itd. Ali ovaj cjelokupni dokument, dakle on nije dokument koji cjelokupnu migracijsku politiku RH, nevezano sada što je to od 2013. do 2015. jer neobrađuje upravo ove najveće probleme emigracije. Ne političke nego ove ekonomske, od mladih, od stručnih osoba, sposobnih pa i do najvećeg broja nezaposlenih koji evo zahvaljujući između ostalog i ovakvoj politici u Hrvatskoj ne vide svoju budućnost.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Šuker. Izvolite.
Pa kolega Vinkoviću teško je reći kad ne postoje podaci, nažalost vrlo je malo onih koji su se vratili, međutim ima nešto što je bitno i što je ustvari, što se ne može pobiti a to je da je lakše, jeftinije integrirati Hrvate koji su se iselili ili su bili privremeno otišli van, da se vrate natrag u Hrvatsku, jer imaju nekakvu vezu, nego nekoga tko dođe u Hrvatsku ko nema nikakve veze sa Hrvatskom. Međutim, kao što se 60. jedna politička migracija htjela prikazati kao ekonomska migracija, a dobro se zna iz kojih područja je najviše Hrvata emigriralo i na kraju kad pogledate popis stanovništva 61. pogledajte popis stanovništva 2011. onda ćete vidjeti kako je to jako dobro uspjelo. I mi nažalost danas opet govorimo o tim Hrvatima, doduše o 3 generaciji koji se nisu vratili, koji su ostali tamo gdje su otišli. Tada kažem jedna politička migracija je vođena kao emigracija iz ovoga, iz ekonomskih razloga. Međutim, ono što se nažalost Hrvatskoj danas može dogoditi s obzirom na sve što se događa a to je da mladi, školovani, visokoobrazovani kadrovi odu ponovno u jednu migraciju i pitanje je kad će se više ikada vratiti. Jer na kraju krajeva s obzirom na globalizaciju svijeta i svega pitanje je ako neko ode gdje su mu uvjeti za život i za napreda 5 puta bolji da će se ikad više vratiti. Svi oni koji su iskusili što znači gastarbajterski kruh ne bi nikada željeli da se to dogodi njihovoj djeci, ali nažalost kakva je situacija u Hrvatskoj, kud nas sve ovo skupa vodi i ova vojska od 370 000 nezaposlenih možda nam se opet piše jedno crno slovo. I kažem zato je ova migracijska politika, strategija migracijske politike trebala ipak malo više pažnje posvetiti iskustvima iz prošlosti da nam se to ne bi dogodilo ponovno u budućnosti. Da nam opet mladi i školovani ljudi ne bi otišli van.
Hvala. Sljedeća replika Dinko Burić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Šuker, u jednom trenutku ste iskazali bojazan kako netko ne bi nama prigovarao da se bojimo stvaranja nekih novih useljeničkih geta itd. ne trebamo mi strahovat Hrvatska i Hrvati nisu ksenofobičan narod, vrlo često smo naprotiv čak i suprotno. Evo sada i u svjetlu ulaska u EU podliježemo ksenofiliji pretjeranoj ljubavi svega što je strano kao da je to med i mlijeko. Međutim kada je u pitanju situacija sa kako ste spomenuli nedostatkom strategije povratka naših iseljenika, dakle nedostatkom useljeničke strategije za iseljene Hrvate. Nije osnovni problem Hrvatske države to što je treća generacija Hrvata vani i upitno da li će se ona vratiti, problem je što je sve veći broj uz tu 3.ili 4.generaciju postojanje nove prve generacije Hrvata, današnje generacije, mladih koji odlaze a ne zbog nedostatka strategije useljeničke politike povratka Hrvata nego zbog nedostatka strategije gospodarskog razvoja Hrvatske. I to je temeljni razlog koji tjera mlade ljude da odlaze ne u zemlje EU nego da odlaze u Kanadu u Novi Zeland u Australiju dakle u prekooceanske zemlje kada će se i dali će se uopće vratiti. Mi smo došli u poziciju da naši mi sami ćemo biti ono što smo često strahovali ne željni vidjeti našu unučad od Uskrsa do Božića jel moraju odlaziti kako smo mi znali upozoravati Slavoniju u druge dijelove Hrvatske nego biti željni hoćemo li ih vidjeti od njihovog krštenja pa do njihove krizme. O tome se radi.
Hvala. Imamo odgovor kolega Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Burić sve je češće da svjetske multinacionalne kompanije vode na nekakve izlete u svoje proizvodne pogone studente 3., 4., 5.godine tehničkih fakulteta. Tamo im pokazuju da nešto vide a usput naprave nekakva testiranja i onda temeljem tih testiranja oni praktički dobiju iz cijelog svijeta nekoliko tisuća takvih ljudi i onda najboljima temeljem određenih testiranja ponude i određene ugovore. Dakle, to je nešto što se nudi svim studentima iz cijelog svijeta, to je nešto što se nudi studentima iz Hrvatska. Samo što negdje drugdje je njih na en-tu poziciju kod nas ih nažalost nema puno. Pogledajte danas na Elektrotehničkom ili Strojarskom fakultetu koliko studenata već danas ima ponuđene ugovore iz Dubaia ili od negdje drugdje, međutim postavlja se jedno elementarno pitanje koliko košta školovanje jedno inženjera elektrotehnike, jednog inženjera strojarstva, jednog liječnika tu se radi o stotinama tisuća pa može se govoriti i o milijunima eura. Dakle to je onaj problem koji nas očekuje u budućnosti, međutim mi nažalost sa ovim prijedlogom migracijske politike ne rješavamo onaj problem iz prošlosti. A ako ne riješimo onaj problem iz prošlosti uz da ovoj strategiji migracijske politike ne nađemo model i način kako te mlade Hrvate izvana privući u Hrvatsku onda sigurno nećemo riješiti niti ovaj problem odlaska tek školovanih završenih studenata u svijet. I to je naš realni problem. I onda ćemo nažalost biti prinuđeni sve više i više davati radnih dozvola godišnje. I kada sam govorio o getu nažalost ako nemate jasnu strategiju migracijske politike onda vam se događaju geta. To nije nikakva ni ksenofobičnost ni ništa nego iskustvo iz ostalih zemalja što se događa. Hoćete od bilo koje stare članice EU koja ima daleko duže iskustvo u tome pa ćete vidjeti svi oni koji nisu imali jasnu migracijsku politiku da su im se dogodila geta, a čim se dogode geta to nažalost ne može biti ništa dobra.
I zadnja replika Davor Stier. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Šuker otvorili ste jedno ključno pitanje a to je integracija stranaca i iskustvo koje druge zemlje u Zapadnoj Europi imaju s tom getoizacijom takvih useljeničkih skupina. To još nije problem koji je toliko prisutan u Hrvatskoj ali ste s pravom upozorili da već sada moramo o tome voditi računa i gledati kakva su iskustva u starijim članicama EU, a to su upravo iskustva ta da u onim zemljama gdje je vladala jedna pretjerana, ekstremna sekularizacija društva došlo je upravo do takve getoizacije tih skupina jer je bilo teže tim skupinama se integrirati u jedno društvo koje je zapravo izgubilo svoj vlastiti identitet jer ako vi ne znate tko ste teško možete i drugoga prihvatiti. I u tome jest nekada jedna polemika koja graniči s onim što je politička korektnost ali koja se i mora otvoriti ako želimo izbjeći neke pogreške koje su napravljene u Zapadnoj Europi. S druge strane, u ovom dokumentu imamo jedan tretman prema hrvatskim iseljenicima koji u samom dokumentu se spominje kako su dobivali državljanstvo po privilegiranim kriterijima. Ja mislim da taj pristup da se prema hrvatskim iseljenicima govori da su oni bili privilegirani i da se to sada mora popraviti je zapravo jedan krivi smjer. Jer upravo integracija tih iseljenika ako se žele vratiti bit će puno jednostavnija pa ako hoćete i jeftinija nego integracija stranaca opet će pomoći to demografskoj obnovi. Stoga mislim da upravo u tom smislu ovaj dokument mora biti popravljen i nadopunjen.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Da kolega Stier upravu ste, zato sam ja i pokušao kada sam govorio o ovoj strategiji reći da trebamo razmišljati u dva pravca. Jedan je migracija zbog ekonomskih, socijalnih i političkih razloga, a druga je ovo što je nama Hrvatima hoćemo reći nekakva bolna rana koju hoćemo ili nećemo sve ove godine nismo uspjeli prevladati, a to je ta useljenička politika i emigracija povratak iseljenika u RH. i ono što ste rekli to je da takva politika je uvijek daleko jeftinija daleko jednostavnija i daleko lakša jer bez obzira koja je to generacija druga ili treća one imaju nekakvu vezu sa Hrvatskom, sa hrvatskim običajima, imaju nekakvu rodbinu i niz drugih naočigled banalnih razloga, a koji dovode do toga da se bez problema mogu integrirati u hrvatsko društvo. A za ovu drugu politiku migracijsku za koju mi htjeli ili ne htjeli sebi priznati ali naprosto ćemo morati dozvoliti daleko veći uvoz radnika u onom trenutku kad počne gospodarski oporavak Republike Hrvatske je to da tu se mora biti izuzetno oprezan, jer ako se tu nije oprezan iz niza razloga da li vjerskih, političkih, ovakvih, onakvih dolazi do stvaranja geta, dolazi do okupljanja ljudi koji su došli iz nekog drugog svijeta. Nešto zajedničko ih povezuje, a što nema u hrvatskom društvu i onda u konačnici nastaje problem za cijelo društvo. I to je ono što možda nije dovoljno niti naznačeno, niti obrazloženo u ovoj strategiji gospodine ministre. Možda je ovo nekakav polazan dokument a možda bi iz ovog dokumenta trebali ipak razlučiti u budućnosti što se tiče Strategije emigracijske politike u Republici Hrvatskoj. Dakle, jedna ekonomska, politička i socijalna migracija, a drugo je emigracijska politika koja će ići isključivo tome da se Hrvati koji su iseljeništvu motiviraju da se vrate u Republiku Hrvatsku natrag. Dakle, tu ćemo postići niz efekata i nije dobro da govorimo o bilo kakvim privilegijama iseljene Hrvatske. Jer da ne bi bilo zajedništva iseljene domovinske Hrvatske mi vjerojatno danas ovdje ne bi sjedili. To je jedina istina i jedina činjenica.
Hvala. I sljedeća rasprava Marija Rapo. Izvolite kolegice.
Poštovanje potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, poštovane zastupnice i poštovani zastupnici. Iako je prijedlog migracijske politike sažet na nepune 22 stranice ovaj prijedlog otvara mnoga itekako važna pitanja za Republiku Hrvatsku, Hrvate u Bosni i Hercegovini, hrvatske manjine u susjednim zemljama i za hrvatsko iseljeništvo. U vremenu koje imam na raspolaganju ne mogu ni spomenuti većinu pitanja pa ću se ovdje usredotočiti samo na dva konkretna pitanja. Prvo, opstanak dijelova Hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini i hrvatskih manjina u susjednim zemljama na hrvatskim etničkim područjima u tim zemljama. Drugo, povratak hrvatskih iseljenika u Republiku Hrvatsku i Bosnu i Hercegovinu. Ostanak i opstanak Hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini bio je zacrtan još 1995. u Nacionalnom programu demografske politike koji je te godine usvojio Hrvatski sabor. Hrvatskoj nije ni u jednom trenutku bio cilj preseljavati Hrvate iz Bosne i Hercegovine jer to nije bilo u interesu Republike Hrvatske a ni Hrvata u kojima je Bosna i Hercegovina domovina i vlastita država. Da bi Hrvatima iz Bosne i Hercegovine i susjednih zemalja olakšala opstanak i otvorila mogućnost povratka onima koji su doselili u Hrvatsku u Zakon o zapošljavanju stranaca unesena je odredba da pripadnici Hrvatskog naroda nisu stranci u Hrvatskoj iako nemaju hrvatsko državljanstvo u smislu odredbi tog zakona. Nisu morali tražiti hrvatsko državljanstvo, mogli su doći, boraviti i raditi u Hrvatskoj bez boravišne i radne dozvole. Po uzoru na Zakone o državljanstvu članica Europske zajednice odnosno Unije u Zakonu o hrvatskom državljanstvu uneseno je pravo stjecanja hrvatskog državljanstva kako rođenjem na tlu Hrvatske tako i pripadnošću Hrvatskom narodu temeljem članaka 11., 16. i 30. pripadnicima Hrvatskog naroda omogućeno je stjecanje hrvatskog državljanstva i od njih se nije tražilo odricanje od stranog državljanstva. Mnogi su to iskoristili, te su mnogi uspjeli s hrvatskom putovnicom naći posao u nekim europskim zemljama iz kojih su se vratili, te u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini sagradili ili obnovili kuće. Europske zemlje su imale jamstvo Republike Hrvatske da će primiti hrvatske izbjeglice kad dođe vrijeme za njihov povratak. Hrvatski Zakon o hrvatskom državljanstvu bio je potpuno u skladu sa Europskom konvencijom o državljanstvu koja daje pravo svakoj državi da suvereno odlučuje komu će dati svoje državljanstvo i koja zabranjuje diskriminaciju zbog rasne, vjerske, spolne ili neke druge pripadnosti. Hrvatsko se državljanstvo stječe po različitim osnovama, na temelju braka sa hrvatskim državljaninom ili državljankom, na temelju boravka određeni broj godina u Hrvatskoj, na temelju interesa Republike Hrvatske, na temelju pripadnosti Hrvatskom narodu. Svi oni koji imaju hrvatsko državljanstvo imaju jednaka prava i obveze neovisno o tomu na kojoj su osnovi stekli hrvatsko državljanstvo. Zakon o hrvatskom državljanstvu nije baziran na rasističkim načelima što je bilo vidljivo ne samo u zakonu nego i u njegovoj primjeni. Na primjer na tzv. mješovite obitelji izbjeglica iz Bosne i Hercegovine, Vojvodine, Crne Gore, te obitelji iseljenika povratnika u kojima je jedan od roditelja nehrvatskog etničkog podrijetla. U pravilniku o stipendiranju hrvatskih studenata i učenika pripadnost Hrvatskom narodu priznavala se svakome tko je mogao pokazati da su mu oba roditelja ili jedan od roditelja ili djed ili baka ili pradjed ili prabaka hrvatskog podrijetla. Stipendije i hrvatsko državljanstvo dobivali su potomci hrvatskih iseljenika čiji su roditelji bili iz arapskih zemalja, iz zemalja Latinske Amerike, afričkih zemalja, azijskih zemalja, potomci Hrvata oženjeni Maorkama u Novom Zelandu itd. Oni koji su imali problema sa stjecanjem hrvatskog državljanstva u mnogim slučajevima su te probleme imali zbog neukosti i samovolje pojedinih državnih službenika. Izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskom državljanstvu izmijenjeni su članci tog zakona na temelju koji pripadnici Hrvatskog naroda mogu dobiti hrvatsko državljanstvo. Izmjenom članka 11. Zakona o hrvatskom državljanstvu u taj članak se pravo iseljenika ograničava samo na pripadnike Hrvatskog naroda koji su iselili s područja današnje Republike Hrvatske i njihovim potomcima do trećeg koljena. Iz pojma iseljenik isključuju se i Hrvati koji su s područja današnje Republike Hrvatske iselili na primjer u Makedoniju, iako je Makedonija strana zemlja kao što je bilo koja druga zemlja kad se radi o iseljenicima. U Zakonu o odnosima Republike Hrvatske s Hrvatima izvan Republike Hrvatske na žalost nema uopće definiranog pojma pripadnika hrvatskog naroda, a nema ga ni u izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskom državljanstvu čime se posebice stvaraju problemi potomcima iseljenih Hrvata ali i Hrvatima u BiH i susjednim zemljama koje u svojim obrascima ne omogućavaju izjašnjavanje o narodnoj pripadnosti. U migracijskoj politici izričito piše zadaća ove migracijske politike je maksimalno olakšati povratak svim zainteresiranim iseljenicima međutim u toj istoj migracijskoj politici se među mjerama najavljuje 7.4. izrada i provedba Akcijskog plana za poticanje povratka hrvatskih iseljenika u kojem će jedna od mjera biti preispitivanje članaka 11. i 16. kako bi se donijela odluka vezanja državljanstva uz prebivalište u Hrvatskoj i odricanje od stranog državljanstva. Zadaća ove migracijske politike trebala bi maksimalno olakšati povratak svim zainteresiranim hrvatskim iseljenicima. Prijedlog migracijske politike tek na samom kraju u točki 7. letimično obrađuje iseljeništvo. U točki 7.4. je izrada i provedba Akcijskog plana za poticanje povratka hrvatskih iseljenika, a rok za ovu mjeru je kontinuirano. Za izradu ovoga akcijskog plana mora se utvrditi precizan rok, a provedba nekih mjera koje će biti u tom planu može biti kontinuirana. Zadaća ove migracijske politike je maksimalno olakšati povratak svim zainteresiranim hrvatskim iseljenicima piše u toj točki migracijske politike. Nakon najave otežanih uvjeta stjecanja hrvatskog državljanstva pa čak i dokidanje svake mogućnosti davanja hrvatskog državljanstva Hrvatima koji žive izvan RH te ponavljanjem kako pripadnici hrvatskog naroda privilegirano stječu hrvatsko državljanstvo teško je vjerovati da migracijska politika želi maksimalno olakšati povratak svim zainteresiranim hrvatskim iseljenicima. Za dobivanje hrvatskog državljanstva pripadnici hrvatskog naroda plaćaju jednako kao i stranci iako su njihovi zahtjevi jednostavniji i njihova integracija jeftinija i brža dok npr. Srbija besplatno daje srbijansko državljanstvo svim pripadnicima srpskog naroda koji žive u dijaspori. Povratak Hrvata iz iseljeništva je dobitak za Hrvatsku a državljanstvo ne dobivaju privilegirano nego na temelju zakonskih odredbi u interesu hrvatske nacije. U migracijskoj politici nema ni riječi o Hrvatima koji su izbjegli ili protjerani iz Vojvodine, BiH, Kosova i koji su se naselili na područjima posebne državne skrbi. Još uvijek nisu stambeno zbrinuti, nije mali broj obitelji Hrvata koji se preseljava iz kuće u kuću i po tri puta. Tim Hrvatima sada se nameće otkup tih kuća po vrlo visokoj i za njih nepodnošljivoj cijeni iako većina tih kuća nema građevinsku dozvolu pa se od njih zahtjeva i legalizacija tih kuća. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći za raspravu Mile Horvat. Izvolite kolega.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle, prijedlog migracijske politike RH za razdoblje 2013. do 2015. je jedan dokument koji u svakom slučaju mi ispred kluba SDSS-a ćemo prihvatiti i podržati naprosto zato što je to dokument bez koga imam osjećaj ne možemo ući u ove procese koji dolaze, koji su pred nama. Dakle, ne možemo kvalitetno i valjano završiti ulazak u EU. Ovim prijedlogom migracijske politike su predviđene 17 mjera koje su ovdje artikulirane i kojima bi se trebala urediti jedna nova situacija u koju ćemo mi doći, ali je svakako za napomenuti vrlo bitno da će RH tim novim svojim statusom biti vrlo interesantna za zemlje u svom okruženju. Dakle, iz tog razloga mislimo da i ovakav prijedlog u principu treba podržati. No međutim, po našem nekakvom uvjerenju ovaj dokument obrađuje samo jedan dio migracijske politike i migracijske problematike, a to je uglavnom, dakle uređuje odnos prema činjenici dolaska stranaca u RH. Mi mislimo da to treba upotpuniti sa jednom ozbiljnom raspravom i sa jednom zrelom i ozbiljnom politikom koja treba da definira naš odnos prema ekonomskoj emigraciji o kojoj svi govore, mislim da treba da se ozbiljnije definira i činjenica povratka kao jedan segment migracije. Isto tako mislimo da se treba ozbiljno i politički zrelo razgovarati o održivom ostanku naših ljudi ovdje. Dakle, to je jedan paket koji bi trebao da se uredi na cjeloviti način a ne samo sa ovih 17 mjera koje su ovdje predložene. Ja ću reći nekoliko činjenica koje se ne vide iz ove strategije. Nekakvi pokazatelji govore da su područja zahvaćena ratom, odnosno područja posebne državne skrbi su ustvari područja najveće migracije. Uz naravno posljedice rata koje su katastrofalne još uvijek na tim područjima, uz siromaštvo povratnika kao i loša informiranost određena izoliranost nekih prostora komunikacijski itd. su svakako razlozi koji baš ne pružaju nekakvu posebnu nadu u budućnost tih krajeva. I to su vrlo bitne pretpostavke za odluku o ostanku ili odlasku. U prilog tome ide i podatak da su od 2009. do danas više odseljenih u inozemstvo od doseljenih. Dakle, više ljudi se odselilo nego što se doselilo. Gotovo polovica od odseljenih u inozemstvo čini populacija od 20 do 40 godina što je alarmantna stvar. I kod mene u mojoj okolici ima slučajeva gdje imamo izvanredne studente elektrotehnike, komunikacijskih djelatnosti itd. koji ne mogu dobiti posao u svom okruženju i vrlo se raduju odlasku u Kanadu jer nam se priprema mladi čovjek da odlazi u Gentingen na institut u Njemačku, dakle on Nijemcima treba, nama takav kadar ne treba itd. itd. Činjenica povratka koja je jedan segment migracijske politike, kaže sljedeće: "Prema istraživanju UHCR-a, današnja slika održivog povratka je sljedeća, samo 38% registriranih povratnika zapravo živi u Hrvatskoj, njih 45% napustilo je zemlju, a već ih je blizu 17% nakon povratka umrlo.". Dakle, to je jedna katastrofalna demokratska, demografska slika. Dakle, od tih povratnika zaposlena je tek negdje oko 19%, 4% radi na crno to je isto evidentna činjenica, oko 7% na obiteljskim poljoprivrednim imanjima radi, 22% su nezaposleni i traže posao, 47% ljudi je u mirovini. Dakle, to je naš radno aktivni potencijal ovoga trenutka. Bitan je i podatak da u 2011. iz inozemstva se doselilo 55,3% Hrvatskih državljana, a odselilo se 75%. Od ukupnog broja doseljenih osoba u RH 43% osoba doselilo se iz Bosne i Hercegovine, a od ukupnog broja odseljenih osoba iz RH najviše osoba odselilo se u Bosnu i Hercegovinu 32,7%, te u Srbiju 26%. To je činjenica migracijskih dešavanja u RH. Druga stvar je, spominjano državljanstvo, državljanstvo je naravno ključna kvaliteta za normalan život svakog čovjeka iako se u uvodnom djelu prijedloga ove migracijske politike navodi da su izbjeglice i ranije imale povoljne uvjete za dobivanje stalnog boravka odnosno državljanstva. Iskustva povratnika govore sasvim suprotno, dakle povratnici koji nisu imali hrvatsko državljanstvo, a koji su se vraćali u svoje domove tretirani su kao stranci. Prvo su morali dobiti odobrenje za privremeni boravak, naravno uz visoke administrativne troškove i probleme, pa zatim stalni boravak u trajanju od 5 godina prije nego što su se stekli uvjeti da bi oni uopće dobili hrvatsko državljanstvo. U tom vremenu ono što je najgore nisu mogli raditi, dakle nisu se mogli zaposliti te su naravno bili uskraćeni za određena plaćanja iz zdravstvenoga osiguranja. Tek promjenom i primjenom novog Zakona o strancima, povratnicima je omogućeno da preskoče taj privremeni i dobiju stalni boravak, ako su imale prebivalište u RH na dan 8.10.1991. godine. Ove promjene zakona svakako su dobre za povratnike s prebivalištem u RH od tog datuma, ali su negativni učinci bili za povratnike, za izbjeglice, za mlađe osobe koji su zaključili brak negdje u nekakvom izbjeglištvu izvan RH. Tako bračni partneri u takvim brakovima koji nisu imali prebivalište 91. godine u RH nisu ni mogli konzumirati te pozitivne promjene zakona jer je umjesto dosadašnjih 5 godina, bilo potrebno 8 godina boravka u RH da bi stekli državljanstvo. Dakle, to je problem nesavršenog modela koji je do sad bio vezano za državljanstvo. Sad ću reći još samo u jednoj mjeri, dakle akcijski, odnosno mjera zadovoljavanja potreba za radnom snagom koja je ovdje opisana kao jedna od mogućih mjera kojoj prethodi analiza stanja na tržištu rada itd. sa prijedlogom mjera kako zaposliti strance, i u kojoj kvoti i u kojoj količini, o broju itd. je nešto što bi bilo dobro da vidimo i u konkretnom primjeru. Mi imamo nekakvo loše iskustvo sa takovom vrstom planova. To su bili nekada Vladini, tzv. akcijski planovi za zapošljavanje pripadnika nacionalnih manjina. Dakle, sve je ostalo mrtvo slovo na papiru, dobro razrađeno, dobro pripremljeno sa dobro namjerom, međutim u provođenju je to išlo vrlo loše, pa se pribojavamo da će i ovo ostati jedna administrativna mjera, jedna dobra želja, dobar plan kako zaposliti strance, a istovremeno vidimo u medijima svaki dan šta se dešava na domaćem tržištu rada. Dakle, to je to, to je naše viđenje ove strategije. Podržat ćemo je, ali mislimo da bi se ona trebala kvalitetnije upotpuniti sa viđenjem cijele jedne strategije vezane i za povratak, vezano i za ekonomske emigracije, a najvažnija stvar je kako osigurati održivi ostanak ovim mladim ljudima u koje smo investirali školovajući ih na visokim fakultetima i očito je da su ti kadrovi više traženi, više cijenjeni u inozemstvu nego što su cijenjeni kod nas u našim sredinama. Hvala vam.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku Dražen Đurović. Izvolite kolega.
Malo samo kratko. Gospodine Horvat treba isto i u ime svoga kluba i svi smo zapravo u raznim raspravama sa raznih strana, sve nas zapravo žulja taj demografski problem. Ni ministar unutar unutarnjih poslova možda nije adresa zapravo pred kojom bi, s kojom bi zapravo njemu trebalo razgovarati, ali mislim da je to zaista jedno od tema koja bi se morala više naći, više naći na dnevnom redu Sabora jer svi ga osjećamo bez obzira u kojem kontekstu se njega doticali, on je toliko evidentan, to je toliko jedan ozbiljan društveni problem, taj problem nezaposlenosti društvenog beznađa, nepostojanja radnih mjesta, odlazaka mladih ljudi, sve je manje građana. To je jedan ozbiljan društveni problem na koji ni Vlada, ni Hrvatski sabor više ne bi trebalo žmiriti. On izlazi izvan okvira pojedinih klubova i svi zapravo se vraćamo manje-više u svim raspravama kad se riješimo ovaj problem imigranata i legislative, i ulazaka, zapravo svi se ponovno vraćamo na demografski problem. To je središnji migracijski problem Hrvatske, ali nije problem ovih 1000, 2000 ili 3000 koji ćemo na ovaj ili onaj način zbrinuti. I svi se ponovno vraćamo i da li je konačno vrijeme, možda bi ministar iščitao i unutarnjih poslova, iz ovih rasprava je zapravo vidio što zapravo tišti većinu zastupnika bez obzira na stranačku pripadnost i stranku koju predstavljaju.
Hvala. Imamo odgovor kolega Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se kolega, stvarno svi dijelimo očito isto mišljenje o ovoj problematici. Da li je ministar adresa prava, mislim da jeste, on je član Vlade i očekujemo da će ove naše poruke koje smo nastojali ovdje što kvalitetnije uputiti Vladi da će on to prenijeti ili da će se stvarno razgovarati o jednom, o potrebi donošenja šire jedne politike koja će obuhvatiti sve ove teme. Stanje, ja nisam čovjek koji će lamentirati nisam niti katastrofičan ali definitivno u Baranju odakle ja dolazim je prije 30 godina to bila prostor meke gdje su dolazi ljudi iz svih prostora RH i šire da rade, da zarađuju. Sad je to prostor gdje je gotovo polovina radno aktivnog stanovništva ne radi ništa. Ne radi ništa, ljudi su izgubljeni u vremenu i prostoru, ostaje im da sjede u nekom centru pred nekom trgovinom i piju pivo i čekaju neko bolje rješenje za sutra. Dakle to je poruka koja bi odavde trebala ići. Hvala.
Hvala i vama. Sljedeći za raspravu Andrej Plenković. Izvolite kolega.
Hvala lijepa potpredsjedniče gospodine Batinić, uvaženi gospodine ministre, kolegice zastupnice, kolege zastupnici. Moram priznati da mi se svidio uvod kolegice König iz kluba HNS-a koja je sigurno evocirala jednu od epizoda i hrvatske povijesti i hrvatske emigracije spomenuvši rečenice koje postoje na tom sklopu otočića i otoku Slobode i otoku Ellis gdje su mnogi hrvatski imigranti išli zaista u onoj nadi da ih očekuje bolja budućnost i prosperitet prema ne samo slobodi u smislu demokracije već prije svega gospodarskom razvoju i vjerojatno nema obitelji bilo koga od nas ovdje u Hrvatskom saboru kao što i većine hrvatskih građana a da netko od predaka, rođaka nije dio tih višestrukih valova hrvatske emigracije već su kolege spominjali da imaju rođake na raznim kontinentima pa tako i dijelovi moje obitelji su i na Novom Zelandu, Australiji, Argentini, Čileu, SAD-u, to je doista u biti jedno bogatstvo hrvatskoga naroda i zato mislim da je u pravu bila kolegica Rapo koja je rekla da je hrvatsko iseljeništvo u ovako važnom dokumentu kao što je emigracijska politika spomenuta pod točkom 7 na jedan letimičan način mislim da bi bilo dobro da taj aspekt bude puno više elaboriran jer smo prije godinu i pol i Zakonom o Hrvatima izvan Hrvatske i strategijom i osnivanjem državnoga ureda odlučili staviti upravo temu veza domovinske iseljene Hrvatske s posebnim naglaskom naravno na Hrvate u BIH kao konstitutivnom narodu na hrvatske manjine i na hrvatsko iseljeništvo na razinu koja će upravo u njihovim očima biti prepoznatljiva i u smislu skrbi i u smislu razvijanja odnosa tako da se nadam da i ovaj dokument kojeg ja moram priznat prije svega gledam kao točku 9 od ovih deset uvjeta koje nas je Europska komisija tražila da u razdoblju do idućeg Monitoring izvješća koje će biti sredinom ožujka na neki način apsolviramo da upravo ovaj dio koji se odnosi na hrvatsko iseljeništvo bude puno snažniji i puno detaljnije elaborirano. Isto tako gospodine ministre u točci koja se odnosi na, točci tri koja se odnosi na hrvatsko državljanstvo dana jedna analiza pravnog temelja za stjecanje hrvatskog državljanstva. Navedeni su primjeri europske prakse, navedeni su članci 11. i članak 16. Zakona o hrvatskom državljanstvu kao osnove za stjecanje državljanstva. Moram priznat da mi je malo žao da evo nakon samo dva mjeseca ponovo imamo jednu temu koja je vezana na vaš resor nastavno na zakon o prebivalištu gdje smo osvojili tj. većina u Hrvatskom saboru osvojila novi Zakon o prebivalištu gdje postoji glava tri o utvrđivanju stvarnog prebivališta i odjava iz zbirke podataka o prebivalištu i boravištu sa terenskim ispitivanjem, sa reagiranjem dakle policije na ispitivanje da li je netko stvarno na nekoj adresi. Al što za posljedicu kada se tako nešto utvrdi znači ostanak bez osobne karte, u praksi dovođenje u pitanje članaka 11. i članaka 16. može dovesti u perspektivi ostajanje bez hrvatske putovnice. Ja mislim da je to smjer koji trebamo jako, jako pažljivo razmotriti i vidjeti da li on nama upravo ono što želimo ili ne. Naime pravna stečevina EU u ovom aspektu nije tako tvrda niti je tako obvezujuća i tu politike država članica variraju i čini mi se da ne moramo slati poruke prema hrvatskom iseljeništvu koje tamo sigurno neće biti prihvaćeno sa simpatijama i da se možda jednostavniji način stjecanja hrvatskog državljanstva za neke druge kategorije s kojim ga vi u ovoj strategiji uspoređujete može fleskibilizirati bez na neki način zakidanja već i stečenih prava i prakse koja se primjenjivala prema onima koji su se pozivali na hrvatsko podrijetlo. Pa bih tu svakako apelirao na oprez i na jedan puno sofisticiraniji pristup hrvatske države jer to su poruke koje se pažljivo osluškuju u hrvatskom iseljeništvu i koje ne nailaze na preveliko odobravanje nego na protiv. Također ovaj dokument migracijske politike sadrži zaista pregled niza kapitalnih zakona koje će europska unija vrlo detaljno pratiti ne samo još ovih četiri mjeseca i desetak dana do članstva nego će postati ključni zakoni u prve dvije godine članstva budući da je Hrvatska u procesu pregovora iskazala ambiciju da uđe u Šengenski sustav dvije godine nakon članstva. I stoga naročito točka 1 koja se odnosi na viznu politiku na sve one aspekte koji se tiču i sigurnosti granice i u konačnici sposobnost Hrvatske države, svih službi prije svega Hrvatske policije da kontrolira vanjske granice sa svim ostalim službama bit će od prioritetnog značaja kada nas ne samo komisija nego i države članice budu promatrale. To govorim stoga što su primjerice Bugarska i Rumunjska ušle u EU sada već ne tako ni bliske 2007., ali još uvije nisu pripuštene da postanu dio šengenskog sustava. To nam govori o velikoj brzi država članica za pitanje emigracija, za sprečavanje prije svega ilegalnih migracija koje dovode onda i do problem integracije i do problema na tržištima rada pa u nekim zemljama i do rasta ksenofobije. To su sve vezani procesi o kojima mnoga društva osobito društva u razvijenijim, starijim članicama EU danas vode računa i nastoje odgovoriti tim izazovima. Tu ću spomenuti jedan primjer koji je nastao kao nus pojava Arapskoga proljeća. Sjetit ćete se kada su mnogi migranti u jednoj teškoj situaciji krenuli onim brodicama manjim ili većim prema obalama iz njihovog kuta gledano Sjevernoga Mediterana da je u jednom trenutku došlo do podizanja granice između Italije i Francuske. To je bilo gotovo nezamislivo, to su bili uglavnom imigranti ih frankofonih zemalja koji naravno zbog povezanosti sa Francuskom, rodbinskih veza, rođaka, prijatelja itd. su željeli ući upravo u Francusku a ne ostati u Italiji. To su situacije s kojima se Hrvatska do sada u većoj mjeri nije susrela. Događa se da i na hrvatskim otocima i na hrvatskoj obali pristaju takvih brodovi. Međutim sasvim je izvjesno da će članstvom u EU i te pojave biti puno izglednije nego što je to bilo do sada. tako da se i o tom aspektu prije svega neregularnih migracija treba voditi računa pa onda naravno to dovodi i do jačanja institucionalnih kapaciteta Hrvatske i kada je riječ o prihvatilištima, a naravno i boljoj kontroli pri čemu uloga obalne straže ima izuzetno važnu i veliku ulogu. Također valja kazati da se migracijska politika EU bazira i na načelu solidarnosti i odgovornosti ali i integracije. U dokumentu je spomenuta tzv. plava kartica EU koja omogućava lakši ulazak i boravak ne državljana EU osobito studenata, znanstvenika, omogućuje obiteljsko okupljanje, omogućuje regulariziranje dugotrajnih boravaka. Sve su to aspekti koji su dio ovog dokumenta koji Hrvatska kao buduća članica EU mora moći i znati prihvatiti i provoditi u praksi. Stoga smatram da je ova tema od kapitalnog značenja, bit će jedna od najvažnijih u prvim godinama članstva u EU i vjerujem da će bez obzira što smo ju izvorno vidjeli kao strategiju pa komisija u ovom slučaju nije imala nekih primjedbi morati u cjelini aktivnosti gledati kao vrlo bitnu, a neću zaboraviti spomenuti nužnost jačanja kapaciteta konzularnih u državama kao što su Rusija i kao Turska čiji status na ovoj drugoj strani viznog režima ima posljedice i za bilateralne odnose, za gospodarske odnose ali naravno i za hrvatski turizam. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I posljednja pojedinačna rasprava Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine ministre, kolegice i kolege. Evo raspravu mog kolega Plenkovića doista bi cijelu potpisala i naravno raspravu i drugih zastupnika koji su govorili. Da li mi večeras trebamo i da li nama treba ova Strategija migracijske politike RH? naravno da nam treba. da li mi trebamo razgovarati o njoj u vremenu između 15 i 17 sati, a da prije toga je prošlo 2 ili 3 odbora, ne znam koliko je to ozbiljno. Kolega Plenković je jako dobro rekao obzirom na naš ulazak skori u EU kako se postavljaju članice EU vezane za svoje strategije migracijske. Evo ja sam našla jedan podatak da je Francuska 4 godine raspravljala o ovakvom jednom dokumentu. Takav jedan dokument i strategija je vrlo važna za život jedne zemlje, jedne države a posebice moram reći za našu Hrvatsku koja po broju stanovnika i nije velika sa 4 milijuna stanovnika zaista možda je veličine jednog velikog europskog grada. Složila bih se jednako tako i sa svima onima koji su zastupali mišljenje da bismo trebali puno više pažnje posvetiti povratku naših iseljenika koji su se u tri etape iseljavali iz Hrvatske. Prva etapa je bila 1907.godine, prekooceanska, pa između dva rata to je onaj rat 15.-te do 18.-te, '41.do '45.godine kada su odlazili preko oceana trbuhom za kruhom jer nisu imali od čega živjeti. I naravno poslije rata desila se jedna ekonomska imigracija izvan Hrvatske gdje su naši članovi obitelji pa evo i naši Hrvatice i Hrvati odlazili na rad u druge europske zemlje ili prekooceanske. Tamo su poštivani kao radnici, nije ih bilo sramota ni kopati tzv. bili su bauštelci. Da li se mi trebamo pribojavati prema ovoj strategiji od 2013.do 2015.da će nam ulaziti ljudi u zemlju koji će se moći zapošljavati? Ja vjerujem da ne i to je rekao i kolega Stier u svom izlaganju jer evo i Vlada nam ovdje jasno kaže, kaže i onima koji možda i misle doći ovdje potražiti posao da tu nemaju što tražiti. Na žalost, nemaju ni Hrvati koji ovdje žive jer vidimo da ispred nas dolazi, valjda će doći taj Zakon o strateškim investicijama za koji uopće ne znamo kakva će biti i ne znamo na šta se tu uopće cilja, pa i niz zakona koji su još uvijek u prvom ili drugom čitanju. To je Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Mi ne znamo što će se desiti da li će biti zaista takve migracije ponovo iz sela u grad kao što su bile nakon '45. godine kad je hrvatski seljak potpuno obezvrijeđen i kao takav ostavio je svoje imanje i selo. Najgora po meni situacija koja se je desila u tome to je naš Domovinski rat kada su naši Hrvati najvećim dijelom pogibali na ratištu, a jednim manjim dijelom su ti isti Hrvati morali otići iz ove Hrvatske. Kako će se to i na koji način je to u stvarnosti se odrazilo, a na onu temu u kojoj su svi raspravljali danas a to je demografska obnova. Ja to ne znam. Svakako znam da demografsku obnovu ne moramo očekivati na način da ćemo integrirati azilante iz različitih zemalja. Imamo neke podatke da su recimo iz Azije sa 5% na 63% bila useljenja u Hrvatsku. Međutim, vidimo da čini mi se i to se smanjuje. Daklem, ovdje se govori o integraciji u društvu što je dobro. Čovjek mora biti human posebice kad se radi o političkim razlozima ljudi koji su zatražili azil u našoj Hrvatskoj, jer najbolje mi znamo što znači biti politički progonjen od doba komunizma pa evo i u ovom Domovinskom ratu mnogi su Hrvati iskusili što to znači. Moramo se ovdje osvrnuti na Hrvate u Bosni i Hercegovini jednako tako koje su nakon Domovinskog rata počela se jedna negativna slika o njima stvarati. Naime, željelo ih se na neki način pa ja bih rekla i poniziti, govoriti im različite stvari. Međutim, kad je trebalo stati na prvu liniju oni su se i odazvali i zato treba sa poštovanjem razmišljati i o tim ljudima. Kako će se integrirati neki drugi ljudi, neki drugi azilanti koji će doći kad još nemamo niti dobra skloništa za njih, ne znamo koliko će to koštati, kako će im se platiti školovanje, kako će ih se naučiti hrvatski jezik kad mi to isto školovanje na žalost nije besplatno ni za našu djecu i mi ga jako skupo plaćamo. Ja znam da ovakav dokument treba podržati naravno jer mi postajemo članica Europske unije, ali nadamo se da ćemo jednu ozbiljniju strategiju imati o kojoj ćemo imati vremena puno više raspravljati, u kojoj ćemo sigurna sam i lijevi i desni i srednji naći zajedničku jednu misao koja će nas voditi tome da Hrvatska zaista bude svima poželjna za život ali da bude zemlja u kojoj žele živjeti i Hrvati i Hrvatice posebice mladi ljudi koji su na žalost početkom 21. stoljeća a vidimo i sada taj trend iseljavanja naših visoko obrazovane djece na žalost sa tim da se oni niti ne žele vratiti natrag. A danas upravo te zemlje Europske unije, ali moram reći i preko oceanske rado ih primaju, rado će im pružiti sve a mi bismo trebali učiniti takvo okruženje da oni ne odlaze, da ih zovemo natrag da se vrate jednako tako kao što je 3 milijuna naših iseljenika otišlo iz Hrvatske pa da barem ponudimo takav život toj našoj djeci iseljenika da mogu bezbrižno živjeti ovdje i s nama graditi našu domovinu. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku Stjepan Milinković. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Sumrak govorili ste o ekonomskim razlozima koji imaju za posljedicu migraciju, govorili ste naravno da se trebamo pribojavati da će naši mladi ljudi ići u svijet i u tom smislu naravno da je zaprepašćujuće i zapanjujuće sve te ankete gdje se mladi ljudi izjašnjavaju da žele otići. To je izuzetno zabrinjavajuće, a naravno u ovim okolnostima besperspektivnosti gdje su mnogi na Zavodu za zapošljavanje zasigurno da razmišljaju o tim okolnostima. Posebno mjesto u tome naravno hrvatsko selo zauzima i vi ste razmišljali u tom dijelu o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu. Ma ne samo o poljoprivrednom zemljištu kolegice, o svekolikom odnosu prema hrvatskom selu i poljoprivredi, odnosu prema stočarstvu i svim tim statistikama koje su negativne u hrvatskoj poljoprivredi to uistinu dovodi do urušavanja hrvatskog sela, napuštanja hrvatskog sela i sad u tim okolnostima razmišljati o demografskoj obnovi i o takvoj jednoj situaciji uistinu ne daje nam nadu za optimizam. Držim da treba na taj način razmišljati i o toj problematici, a naravno i o hrvatskom selu koje bi trebalo biti uistinu u jednom posebnom položaju i onaj procvat hrvatskog sela o kom smo govorili. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor, izvolite kolegice Sumrak.
Hvala vam lijepa. Pa kolega ja se s vama slažem vezano uz ovo što ste govorili o hrvatskom selu i naravno da se ne radi samo i o hrvatskom selu. Ovdje se radi i o hrvatskim obiteljima koji žive ne samo u selu nego žive i u gradu pa su na taj način postale ekonomski ovisne o svemu i svačemu, a nikako neovisne kao što bi trebale biti. Ja bih se osobno založila i bila bih sretna kad bi ova ponovit ću naša Hrvatska bila zemlja u koju bi svi željeli doći. Nesretna sam zato jer je Hrvatska postala unazad dvije godine zemlja iz koje mladi ljudi žele izaći trbuhom za kruhom. Trebamo puno više učiniti da oni ostanu, da oni imaju gdje raditi jer vjerujte danas niti se šta radi u Hrvatskoj, niti imamo neke projekte, niti se rade ceste, ni autoputi, ni tuneli gdje bi se mogao netko zaposliti, išli bi raditi naši ljudi sa visokom stručnom spremom njih nije sram i kopati kanale kad bi imali gdje pa zato onda odlazili su godinama izvan granica Lijepe naše i tamo su eto radili te poslove mi tu nećemo moći naći posao ni za svoje, a kamoli za one koji će doći ovdje tražiti azil. Pa mislim tako da možda čak i neće doći.
Hvala. I u ime predlagatelja ministar Ranko Ostojić. Izvolite ministre.
Štovane kolegice i kolege saborske zastupnice i zastupnici ja ću se probati osvrnuti naravno na dvije rasprave koje su bile i na neki način sumirati i pokušati dat neke odgovore koji su izneseni u današnjoj raspravi. Prije svega naravno da politika ove Vlade nije politika koja bi vodila u neki novi migracijski val ili slično kao što je bilo na početku spominjano, a mislim da je deplasirano spominjati otkada je ova zemlja u krizi, otkada je ova zemlja u problemima, otkada su deseci milijardi kuna stvoreni duga, otkada su izbjegavane reforme, otkada se pokušavalo zapravo zaboraviti s čim se treba suočiti i kako se kupovao socijalni mir. Međutim, kako to nije tema, po meni migracijske politike, onda ću se prije svega pokušati orijentirati na ove konkretne stvari koje su bile ovdje iznesene. Oko postupaka koji su konkretno vođeni u sustavu Ministarstva unutarnjih poslova moram odgovoriti da svatko tko eventualno nije bio zadovoljan brzinom ili slično u ovoj zemlji nasreću ima i drugi stupanj da te stvari riješi tako da to ne ovisi samo o volji pojedinaca ili eventualnoj sporosti policije, odnosno Ministarstva unutarnjih poslova. A ovdje bih ponovno podsjetio da bilo koje ubrzanje postupka ukoliko ga vidite ili ukoliko mislite da bi moglo drugačije to biti riješeno da upravo Sabor i saborski zastupnici su oni koji donose zakone na temelju kojih Policija postupa. Što se tiče oduzimanja eventualno ovog slučaja koji ste govorili odgovor na zastupničko pitanje za mladića '84. godište je dat pa između ostaloga ja moram tu napomenuti da je točno napisano onako kako po zakonu stoji, a iza toga je odgovor a takav je zakon i ukoliko mislite da treba stvari mijenjati onda po meni treba ići u izmjene zakona, a ne tražiti da Policija postupa drugačije od zakona, odnosno da Ministarstvo unutarnjih poslova drugačije to radi. Tako da je i ona sitna digresija oko toga da je to uobičajeni način postupanja Policije ja dok sam ministar uvijek ću tražiti i to je odgovor vama kolega vezano za to, nije to odraz nikakvog stanja u Ministarstvu unutarnjih poslova nego odraz primjene zakona na kojima ću uvijek i redovito inzistirati. Što se tiče same politike migracijske da li je trebala biti ambicioznija, eventualno da uključi populacijski dio revitalizaciju, demokratsku obnovu, da li da bude zapravo dokument koji bi trebao spriječiti demografski slom moram reći da bi onda bilo dobro da ste pogledali migracijsku politiku 2007. – 2008. Tu politiku sigurno nije predložilo Ministarstvo unutarnjih poslova koje ja vodim pa bi onda mogli naći određene sličnosti i da nemamo namjeru napraviti nešto više od onoga nego što migracijska politika je i što smo uostalom usuglašavali upravo sa EU i to ne u 10 dana, to je točno da je to jedan od uvjeta iz monitoringa ali to je dosta dugo trajalo. Tako da taj dio razgovora itekako je vođen. I samo upozorenje, moram napomenuti da smo imali i direktne razgovore, bilateralne susrete i sa drugim ministarstvima, zemljama iz okruženja konkretno Austrijom upravo iz razloga da dobijemo najbolje standarde i načine kako to rade. Znači, točno je da nije ambiciozna i nema namjeru riješiti ovaj dio pitanja, ali mislim da svrha onoga zašto je donesena migracijska politika je u ovom dokumentu. Također, moram napomenuti da nikome ne pada na pamet hrvatske iseljenike stavljati na kraj pa ih samo ovlaš spomenuti u točki 7. jer treba prije toga onda ako se već igramo brojkama vidjeti točku 3. hrvatsko državljanstvo gdje je upravo to spomenuto puno prije nego što je ova zadnja točka. Ja mislim da kad imate 7. glavnih točaka i unutar toga nekih 30-ak mjera ne 17, 17 je imala ona bivša migracijska politika, onda ćete vidjeti da to je raspoređeno na način da se pokuša dobiti balans između onoga što Hrvatska može napraviti i da bude što konkretnija migracijska politika. Također, moram reći da znam da dobro čitate ali niste dobro citirali. Kad citirate onda treba citirati točno što piše. U sljedećem 4-godišnjem razdoblju nije moguće predvidjeti kojim će tempom i hoće li prestati recesija u gospodarstvu. Vi ste to malo drugačije citirali, rekli ste da je predlagatelj rekao da će znači zemlja ostati u recesiji i da je to zapravo konstatirano ovim rečenicama ovdje. Ako treba ponovno ja ću reći, kojim će tempom i hoće li prestati recesija. Ja bih zaista volio da mogu sa sigurnošću tvrditi da će to prestati, ali vjerojatno ni u Njemačkoj to ne mogu napraviti. Ono što je bitno nije namjera znači bila igrat se sa ovim kako se kaže rečenicama, ali mislim da je važno reći da u samoj migracijskoj politici cilj je bio upravo da ukažemo vrlo konkretno na probleme s kojim se suočavamo. I slažem se sa kolegicom Sumrak koja je rekla da ova tema zaslužuje vjerojatno puno više pažnje a to je na neki način i odgovor i gospodinu Plenkoviću vezano za situaciju s kojom se ja suočavam jer trebate znati da ministar unutarnjih poslova RH uredno sudjeluje na vijeću svom resornome, ministara pravosuđa i unutarnjih poslova, redovito je na formalnim i na neformalnim sastancima. Ova tema azil, neregularne migracije, pitanje Grčke, Turske, Sirije i svega ostaloga su naravno top teme i o tome se razgovara u pripremama za odluke Europske komisije. Ono šta želim također naglasit, da mi imamo određene podatke koji moraju bit predmeti, žao mi je što to nije bilo spomenuto, mi smo u ovom trenutku znači više zemlja tranzita, znači konkretno nego zemlja destinacije. To je na neki način dobro, ali vrlo brzo će se ta situacija promijenit. Ali ja ću to probat potkrijepit konkretnim brojkama, mi smo imali godišnje cirka, govorim ono otprilike brojke, 100 zahtjeva za azilom, danas nam se događa da imamo 25 zahtjeva za azilom dnevno. To su razlozi zašto zapravo moramo pripremati svoje kapacitete i zašto nam se događa situacija u kojoj ćemo morat bit spremni da kao zemlja članica EU dijelimo onaj problem koji oni već odavno imaju. Što se tiče ovih komentara o tome da je dokument djelomičan, što je kolega Vinković bio isticao, a njegov kolega Burić mu nema što zamjerit, tu bih samo rekao da dio i emigracije i imigracije su naravno migracijska kretanja. I mislim da bi bilo dobro potkrijepit podacima koji se vežu uz migracijska kretanja, a zapravo smo dobili potpuno krive podatke o tome koliko je ljudi zapravo iselilo iz Hrvatske, naravno mahom zbog rata i kao posljedice ratnih zbivanja. Ono šta odlazak u zapadne zemlje Europe se događa, znači ono što bi bilo imigracijski val ili iz Hrvatski, itd. mi ga u ovom trenutku nemamo. Ono što je istina, da naravno da ljudi traže bolje uvjete života, da traže eventualno bolji dio posla, a istovremeno moramo znat da imamo i veliki broj zahtjeva onih koji bi željeli doći u Hrvatsku, za kojih je Hrvatska zemlja u kojoj su također puno bolji uvjeti za život nego u njihovim vlastitim zemljama. I tu naći balans, to je ono što je potrebno. Stoga kad je kolega Šuker govorio, upravo o zahtjevima poslodavaca oko više kvota, odnosno većeg broja radnih dozvola za radnike koji trebaju doć, a s druge strane smo suočeni s ogromnim brojem nezaposlenih, kako to? Je li to neko ne želi radit te poslove za koje bi stranci bili spremni radit? To je nešto što je kod nas problem, mislim da on ne leži samo u odljevu mladih ljudi koji su školovani i bili bi spremni tamo otić, mislim da postoji i ovaj drugi element, a to je da problem jeftine radne snage koji smo pokušali ovdje riješiti kroz migracijsku politiku je nešto što je interes RH. Jer je loše kad zapravo nekoga tko nije spreman za te novce kod nas radit, mi dolazimo u situaciju da smo spremni imat nekoga iz druge zemlje koji će to odradit, a čovjek onda vuče sva prava sa zavoda za zapošljavanje. Oko Hrvata inače koji odlaze, Kanada je bila istaknuta kao primjer, danas se to zaista može dogoditi, ali ne može se usporedit s onim što je bilo pred ulaskom ili početkom 20. st. kao šta bi podsjetio da se ne ide u Kanadu preko New Yorka, danas su malo modernija vremena, to znači ideš avionom direktno za Kanadu, jer nisu više brodovi ti koji odvoze ljude kao što je danas svijet postao prilično globalan i možeš nać preko interneta oglas na različitim mjestima. Niko ne organizira iseljavanje iz Hrvatske tako da sam s tog razloga ovo spomenuo. Što se tiče praktičnih mjera, kolega Šuker bilo je pitanje oko praktičnih mjera, točno je navedeno i financijska sredstva, znači piše mjera, piše tko i iz kojih sredstava se plaća ili ako treba konkretno naći financijska sredstva iz sredstava državnog proračuna na stavkama nadležnih tijela u okviru redovne djelatnosti. Nije tako za sve, na nekim mjestima je navedeno i stavke točno ko šta treba financirati. Oko tehničkoga dijela, to je točno ovo je tehnička strategija, naravno iz razloga šta svoj sadržaj pretočen u ove i akcijski plan, pa vas molim da uvažite onaj dio ako je tu diskrepaca, tu nije problem tehničke promjene. Naravno da akcijski plan, akcijski plan a provedba ide kontinuirano, nije namjera govorit o tome da ćemo kontinuirano donositi akcijski plan jer mislim da je jasno da to nije namjera. I naši problemi iz prošlosti koje smo imali, a to je kako vratiti nazad mlade Hrvate u Hrvatsku. Mi možemo napravit kao što je istina, raznim pokušajima, politikama, akcijskim planovima pokušat ljude koji su treća generacija itd. da nađu svoje mjesto ovdje. Ali njemu za to nema nikakvih prepreka, ti ljudi bi se vratili nazad onog trenutka kad bi im ovdje bili bolji uvjeti nego tamo gdje jesu, to bi bili napravili i prije 20 godina kad su mahom dobili putovnice, jer negdje oko 800 tisuća ljudi u inozemstvu ili znači hrvatski državljana imaju, znači te dokumente i nalaze se vani, niko ih ne bi spriječio da se vrate nazad u svoju domovinu pogotovo ako bi im ovdje bilo bolje. Ja se potpuno slažem da je puno lakše integrirat ljude koji bar imaju, kako se kaže, dio veze, znači sve šta se pomagalo prema iseljenicima je bilo upravo u toj namjeri. I što je gospođa … [[Govornik se ne razumije.]] bila konstatirala, to je da je Hrvatska kontinuirano donosila zakonska rješenja koja su zapravo zadirala u ono što u niti jednoj zapravo drugome rješenju nemate, niti moraš živjet ovdje, čak ne moraš jezik znat i možeš imat dvojno državljanstvo, ne moraš tražit otpust a ići toliko daleko da člankom 18 regulirano da u situaciji kad naš državljanin traži austrijsko državljanstvo za primjer onda mu mi garantiramo da ćemo izdati potvrdu o tome da prestaje biti hrvatski državljanin onog trenutka kad postane austrijski državljanin da ćemo ga isti čas vratiti nazad u hrvatsko državljanstvo. To je nešto šta je u našim politikama bilo naravno kad govorimo o hrvatskim zakonima, o državljanstvu bila intencija upravo naravno da se ne dogodi da netko odlazeći na rad, privremeni rad itd. ode iz hrvatskog državljanstva jer najveći dio zemalja upravo to traži. Otpust iz prethodnoga jer je osnovna stvar a to je ovdje navedeno upravo u ovoj migracijskoj strategiji osnovana naturalizacija u razvijenim europskim zemljama je stvarna, efektivna veza između pojedinca i države zasnovana na boravku a traženje otpusta iz stranog državljanstva potvrđuje pripadanje pojedinca određenoj državi. Zato je važno da ne miješamo pojam iseljenika i hrvatskog državljanina u ovom smislu da me ne bi krivo shvatili. Mislim da je važno naravno da trebaju poticajne mjere za to da ljudi se vrate, lakše će se integrirati. Pokušavamo upravo kroz ured za Hrvate van domovine, kroz plan koji bi bio njima predočen i ovdje je navedena konkretna mjera zato mislim da nije dobro reći da je ovlast to složeno zato što točno piše da ministarstvo nadležno za vanjske poslove zajedno sa odborom za Hrvate izvan RH, Hrvatskog sabora, Hrvatskom maticom iseljenika, državnim uredom za Hrvate izvan RH od prvog do trećeg kvartala 2013. godine provede mjeru anketa u okviru hrvatsko iseljeništvo u željama za povratak u Hrvatsku. Naravno da to ne bi bilo ništa ako uz to ne ide katalog mogućnosti za zapošljavanje i ulaganje u RH. To je ono što ste pitali upravo. Katalog, ministarstvo nadležno za gospodarstvo i poduzetništvo, Hrvatski zavod za zapošljavanje i isti oni sudionici koje sam maloprije nabrojio. Četvrti kvartal 2013. Prema tome ja bih ipak kroz dodatno još prezentiranje mogućnosti zapošljavanja RH u zajednicama hrvatskog iseljeništva, akcijski plan za poticanje povratka hrvatskih iseljenika za koji sam naveo da je državni ured za Hrvate izvan RH nositelj i sudionici upravo oni koje ste naveli, kad kažemo kontinuiranom provedbom tog akcijskog plana interes je da probamo nać naravno vezu i vratit nazad ove ljude. Što se tiče privilegiranih, ne privilegirani to nije govorio nitko u negativnom smislu, znači govori se o tome da je to istina. Malo prije sam rekao koje su definicije u svim zemljama i Hrvatski sabor je u svim varijantama bez obzira na to tko je bio na vlasti upravo činio to a to je da privilegira sad u pozitivnoj diskriminaciji da ne bi krivo to razumjeli način stjecanja državljanstva. Međutim mi smo se suočili sa činjenicom da je potrebno provjeriti koji nam je efekt toga, šta smo dobili kroz sve one mjere koje smo provodili upravo tim člancima. Tko nam je zapravo došao nazad od 800 tisuća ljudi koji su dobili hrvatsko državljanstvo. Toga se ne treba bojati, znači cilj a da vidimo ako smo negdje krivo išli nije dovoljno samo dobri pasoš, potrebno je napraviti kvalitetne mjere a pogotovo surađivat sa zemljama. Naravno briga za opstanak i ostanak Hrvata u BIH jedna od stvari koje ovdje nisu navedene jer to nije više pitanje migracijske politike, to je politika koja je definirana što se tiče svih postupaka jer je točno da je BIH njihova domovina, ali isto tako obaveza RH koja je u Ustavu definirana briga za Hrvate u BIH. ono šta još želim na kraju mislim dobro pokušat ću bit, znate da ja malo duže govorim ali bar znate da uvijek dolazim u Sabor i da se znam i svađat ako treba ali sam spreman raspravljat o svim temama. Ja mislim da pitanje onoga šta sam mogao sad prepoznat šta tišti eventualno veliki broj saborskih zastupnika oko demografske politike, oko situacije koja bi se rješavala u tome. Ali ono šta ja kažem nije pitanje jesam li ja na pravoj adresi, ministar, nego mene tišti, sad ja moram reć. Mene tišti šta upravo ovi kao zakonodavci koji treba da o tome raspravlja nemate taj prijedlog nego uvijek idemo na čekanje da to netko drugi napiše, da emigracijska politika nije došla na dnevni red valjda je pitanje bi li se ikad progovorilo onda o pitanju demografskih problema u Hrvatskoj. Tu mislim da postoji ova varijanta u kojoj bi bilo potrebno ići i sa prijedlogom i sa razgovorima na te teme bez da čekamo priliku koja onda i uz ovo vezana. Što se tiče još nekih detalja ne znam jesam li ja još što zaboravio, jesam, samo malo. Provedba bivše migracijske strategije je djelomično bila odrađena, ja sam nastojao da i u obrazloženju kao što ste vidjeli ne polazim od toga da sve počinje neke godine nego kreće se kontinuitetom da je prva donesena 2007., 2008. Da napravimo 17 mjera koliko ih je od toga realizirano upravo zato što smatram da je to politika jedne države ne nečije vlasti i u tom smjeru sam gledao kako da vidimo da još unaprijedimo te detalje upravo ističući što je pozitivno napravljeno, koji su zakoni doneseni, šta se sve promijenilo i koliko smo bitnih stvari implementirali. Ono šta naravno obećao sam za kraj a to je pitanje Šengena, nema kolege Plenkovića jer nije bio ni na početku kad sam unaprijed govorio vezano za onu rusku i tursku situaciju tako da to ću mu dati ali bitno je da Hrvatska nije usvojim pregovorima iskazala želju da u dvije godine uđe u šengen jer se to ne iskazuje, nego moraju minimalno proći dvije godine da bi uopće mogli aplicirati za šengen. A naša namjera je da ispunimo standarde da dvije godine iza ulaska u EU uđemo u šengen. I stoga ćemo naravno koristiti sredstva EU za pojačanje kapaciteta u graničnoj kontroli. Ali tada Hrvatska policija izlazi na granice EU a ne više hrvatske granice. I to je jedna ozbiljna zadaća i tu se slažem i tu nema milosti. Tu je ozbiljan monitoring, znači za svaku stvar odluku će naravno donijeti sve članice i nitko ne garantira da mi možda nećemo ući prije Rumunjske i Bugarske u šengenski prostor. Mislim ja ne želim nikome ništa loše, čak dapače, dobro je da ispune te standarde ali ono što je pitanje neregularnih migracija, nas očekuju točno ozbiljni problemi ali s tim se zato se ozbiljno pripremamo i siguran sam da ćemo upravo kroz testiranje standarda šengenske granice u ovim rokovima koji se moraju napraviti biti za to spremni da taj standard bude tako visok odnosno nema tako visok nego mora biti kao i u svim drugim zemljama, inače nećemo moći ući u šengenski prostor ma koliko to bila naša želja. I što se tiče ovoga azila, moram to još spomenuti na kraju, te brojke su ozbiljne s tim da ima jedna stvar, a to je da smo mi još uvije suočeni sa onima koji koriste zahtjev za azilom na način da prije nego što im se odluči o njihovom eventualnom zahtjevu za azil napuste zemlju. To znači da je to zlouporaba međunarodnog instituta azila samo na način da bi određeno vrijeme proveli na sigurnoj destinaciji i eventualno onda napustili zemlju. To su ozbiljni troškovi za RH i postotak odobrenih azila nije rezultat konzervativne politike nego se zaista utvrdi da je jako mali broj onih koji su ispunili uvjete da bi mogli dobiti azil. To je ono što je problem u ovom trenutku, a to je da imamo veliki priliv, veliki broj onih koji traže azil a da pri tome smo suočeni sa situacijom da je to samo zlouporaba međunarodnog instituta azila. Evo ja ću se zahvaliti. Vjerojatno će biti prilike još nakon ovih replika da još malo komuniciramo. Ali u svakom slučaju ovaj sat toliko pažnje zahvaljujem se svima na raspravi. Hvala.
Hvala i vama ministre. Imamo 4 replike. Prvi se javio Davor Stier. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo tri stvari, jedno oko dokumenata iz 2007.pa nitko nam ne brani da sada uoči ulaska u EU budemo s ovim dokumentom ambiciozniji a u tom smislu je išla i ta napomena. Drugo, oko onog prijepora oko citata da ne bude više prijepora da pročitamo sve ali sada doista sve kaže "U sljedećem četverogodišnjem razdoblju nije moguće predvidjeti kojim tempom će i hoće li prestati recesija u gospodarstvu odnosno započeti gospodarski oporavak i rast". Dakle jasno ministre u ovom dokumentu pitate se hoće li uopće u četverogodišnjem razdoblju biti gospodarskog oporavka i rasta. Ja sam vam samo upozorio da ministar Linić, vaš kolega u Vladi kaže da će biti gospodarskog rasta već ove godine i da on predviđa da će biti i 2014.i 2015. A ovdje vi sumnjate da će do toga doći. Ja se s vama slažem da se razumijemo gospodine ministre ali upozoravam da niste očito uskladili to sa ministrom financija pa ne znam što je službeni stav Vlade, da li će biti u ovom četverogodišnjem mandatu gospodarskog rasta ili ga neće biti ili to ne znamo. I treće, spomenuo sam ona Državni ured za Hrvate izvan Hrvatske, Maticu iseljenika i vi ste isto sada u ovim završnim riječima to spomenuli. Ali ja sam to spomenuo u kontekstu da bi bilo dobro da u ovoj mjeri tri jedan ispitivanje učinka i potreba za izmjenama članak 11.i 16. Zakona o hrvatskom državljanstvu da se i njih uključi u to jer ovdje ste predvidjeli da nositelj bude MUP i sudionik samo Ministarstvo vanjskih i europskih poslova. A mislim da bi trebalo i ove druge institucije uključiti.
Hvala. Ministre izvolite. možete s mjesta se odgovara. Ministre ja vas molim sa mjesta se odgovara samo uključite mikrofon. Hvala.
Morate uzeti u obzir da sam odavno otišao iz Sabora pa su nova pravila. Što se tiče dokumenta pitanje ambicioznosti mislim da smo to raspravili. Neću ja dodatno navoditi. Mogu se složiti sa eventualnom situacijom da ne moramo biti nikada limitirani s onim. Mi smo napravili dvostruko više mjera u ovome dijelu koji se odnosi na migracijsku politiku. ali nismo uključivali ova ostala pitanja. Što se tiče ponovno citiranje i svega ostaloga, ja se nadam da prije svega se možemo složiti oko toga da se nadam da ćete biti sretni da bude ministar Linić u pravu jel tako. Pa se nadam da ćete i ovu moju rečenicu shvatiti kao upitnu rečenicu, to je da ne znamo iz jednostavnog razloga što zaista u ovom trenutku ne možemo nagađati. Nije namjera bila nagađati nego ćemo se tome prilagoditi. Ja ću dati za pravo ako je tko pogriješio da sam ja pogriješio jel bih i ja volio da bude tako, a siguran sam da svatko u ovoj sabornici je zainteresiran da Hrvatska što prije izađe iz krize, da što prije ima gospodarski rast ali mislim da je isto tako dobro i odgovorno to ne nagađati sa moje strane pišući ovo ovdje, mi nismo mogli reći bit će to tako i tako. Evo to je razlog zašto stoji unutra. Što se tiče tri jedan to možemo se odmah složiti nije sporno, naime nikad nije namjera ne dobiti glas odnosno signale svih onih koji su zainteresirani. Ako netko nije tu napisan to ne znači da neće biti traženo mišljenje od njega. Prema tome, mislim da u toj analizi upravo ti uredi s obzirom na onu namjeru koju smo imali i u ovim ostalim točkama nije cilj bilo koga isključivat u ocjeni učinka toga i te analize tako da tu nema spora.
Hvala. Sljedeća replika Stjepan Milinković. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa primijetio sam tvrdnju vašu gospodine ministre gdje ste rekli da politika ove Vlade nije da bi dovela do novog emigracijskog vala i da nitko ne organizira iseljavanje. Sačuvaj bože da bi netko i pomislio na tako nešto. Ali znate, mladi ljudi oni su puni inicijative i oni se sami organiziraju. I ovi podaci su uistinu zabrinjavajući u kolikom postotku se oni izjašnjavaju da žele napustiti Domovinu. A ne smijemo zanemariti da oni nisu domoljubi, itekako jesu. Pa sad posljednja ova događanja kad su naši generali oslobođeni svjedočili smo o tolikom domoljublju da uistinu treba to ovdje spomenuti. Ali egzistencijalne prilike i sve ostale okolnosti zato mi vas potičemo gospodine ministre vi ste … [[Govornik se ne razumije.]] potičemo vas da pokrene se gospodarstvo, da se ovaj smjer nezaposlenosti da se vraća natrag. Onda ćemo mi imati Hrvatsku … [[Govornik se ne razumije.]] dakle napraviti ravnomjeran razvoj Hrvatske da i onaj na selu može živjeti dobro. Spriječite slom hrvatskog sela i na taj način ćemo postići … [[Govornik se ne razumije.]] oporavak. Ali ove mjere koje poduzimate, evo ja na kvalitetnu adresu upućujem to nam ne garantiraju i zato su ti naši mladi ljudi zabrinuti i zato se u tolikom postotku tako izjašnjavaju. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Ministre hoćete li odgovoriti? Izvolite.
Evo samo kratko. Poštovani kolega, nije da je netko pomislio nego je to izgovoreno u raspravi i jedna i druga rečenica od kolega koji su sad napustili dvoranu pa onda neću posebno naglašavati. I iz tog razloga sam upotrijebio te rečenice i oko emigracijskog vala, ali jednako tako i ovaj dio oko rečenice koju je konkretno kolega Vinković govorio, a to je da se organizira iseljavanje. Prema tome, to su stvari na koje sam reagirao kroz ovaj dio ove rasprave. Šta se tiče poruke ja ću ponoviti istu stvar, a to je da je vjerojatno svima interes da mjere koje poduzima Vlada Republike Hrvatske pokažu rezultat i da napokon izađemo iz krize. Neću nastavit dalje ono što vjerojatno očekujete, a to je oko krivnje ili podijeljene krivnje ili slično. Taj dio je po meni puno važnije govorit o tome da sam siguran da u Hrvatskoj postoji konsenzus ljudi koji su zainteresirani da Hrvatska krene naprijed. Hvala.
Hvala i vama. Sljedeća replika Ivan Šuker. Izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, iskreno govoreći ja sam očekivao da ćete vi u svom završnom obraćanju se zadržati na one tri da tako kažem smjera koja su se iskristalizirala u raspravi. To je jedan. To je demografski problem hrvatskog oko kojega smo se više-manje svi složili bez obzira s koje strane sabornice govorili. Drugo je upravo zbog tog demografskog problema Hrvatske doći će do ekonomske migracije prema Hrvatskoj. I treće je Strategija prema povratku iseljenika u Republiku Hrvatsku. Dakle, da se odredite na to nešto i ono što u stvari za što sam se javio za repliku nisam vas razumio kad ste rekli da ste vi očekivali da ćemo mi predložiti zakon a ne čekat da vi donesete zakon. Može određena politička grupacija ili politička stranka predložiti nekakav zakonski prijedlog kako se prema njemu odnose u Saboru. To znamo svi najbolje, ali zna se tko u ovoj državi predlaže zakone, tko donosi zakone i na kraju krajeva temeljem monitoringa čija obveza je bila dati ovaj prijedlog ove Migracijske strategije. Prema tome, mislim da je ova rasprava jasno uputila na to kako bi se ova strategija trebala, kako bi trebala izgledati. I na kraju da završim s tim rekli ste da su osigurana sredstva. Ne, sredstva su osigurana za nekakve paušalne programe, ali ako ćemo Migracijsku strategiju podijeliti ova tri osnovna smjera onda vam itekako fali novaca. Međutim, kad u obrazloženju piše da su to sredstva osigurana ovako na jednoj općoj razini onda ta sredstva nisu osigurana nego će se vjerojatno ako se nešto dogodi tražiti po razno raznim pozicijama da se to može platiti.
Hvala. Sljedeća replika Dražen Đurović. Izvolite kolega Đurović.
Evo vrlo kratko.
A imate odgovor. Oprostite ministre. Izvolite. Odgovor na repliku. Morate bit brži malo, evo.
Što se tiče toga demografske politike itd. ja sam naglasio zašto je emigracijska politika odvojena od toga, a tu će se onda povezat na direktan odgovor koji je bio vezan uz konkretno pitanje ministru. Možda niste bili u tom trenutku u sali. To je oko konkretne situacije, a to je sad ću citirat: "da li sam prava adresa" je bilo obraćanje ministru i ja sam na to reagirao, odnosno da smatram da tema koja nije današnja tema a to je eventualno demografska obnova ili ono što se tražilo a to je da demografski problem bude raspravljen ta tema znači ne mora se tražiti od ministra da bude taj koji će potaknuti takvu raspravu. Zato postoji upravo varijanta da saborski zastupnici to mogu inicirati. Ne moramo čekati priliku oko migracijske politike. U tom smislu sam govorio. Evo kažem, znači ovo je bilo pitanje onoga što je poslano kao poruka, a to je da, da li sam prava adresa eventualno da rastvorimo tu priču i oko demografske politike, demografskoga pada itd. Mislim da je važno reći, naravno da bi u svakom slučaju pad eventualno nataliteta mogao utjecati na ova kretanja. Ali mislim da je to tema koja je po meni potpuno drugi tip, odnosno drugi način razgovora pogotovo u ovoj točki u kojoj kažete ponovo da sredstva nisu osigurana. Ja ne znam kako drukčije ministru financija objasniti da su osigurana u sredstvima državnog proračuna i to na način da ćete vi donijet odluku o visini tih sredstava kao saborski zastupnici. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Naime, upravo se o tome radi jer nemate ovo ispred sebe, onda bi vidjeli zapravo da u svojim resorima, u proračunu oni moraju imati osigurana sredstva za provođenje ovih mjera.
Vrijeme. Ja vas molim da to raspravite nakon, vrijeme je prešlo ministre. Hvala. I zadnja replika, Dražen Đurović. Izvolite kolega Đurović.
Evo iz drugog puta kratko i ponovno da se referiram na ovo što je rekao ministar. Da, kad je riječ o demografskom problemu ali tu se naknadno nadovezuje i migracijska kretanja koja se zapravo nadovezuju na demografski problem i vi ste onda rekli kako bi, zašto zakonodavac za sve čeka Vladu. Mi smo taj zakonodavac. No, podsjetit ću vas da taj zakonodavac ako ima dijela te vlasti koja je i administrativno ako hoćete podkapacitirana onda je to upravo taj zakonodavac. Gdje su tom zakonodavcu i administrativni kapaciteti, gdje nam je i praksa da dio tog zakonodavca koji se može nazivati oporba donosi neka rješenja pa da se ta rješenja onda u nekom demokratskom postupku budu i prihvaćena od strane Vlade. A da ne govorim da taj zakonodavac, a vi to bolje znate nego ja jer ste puno godina duže bili zastupnik u Hrvatskom saboru, da taj zakonodavac ima ured u kojem sjedi 5, 7 ili 10 zastupnika sa 10 stolica da taj zakonodavac nema administrativnu potporu, da taj zakonodavac nema zapravo uopće sustav koji stoji iza njega i da je taj zakonodavac zapravo najpodkapacitiraniji dio sigurno ukupno tri poluge državne vlasti u RH, a bilo je možda prigoda da je taj zakonodavac danas u poziciji u kakvoj sigurno nisu isti takvi zakonodavci u većem dijelu država EU odnosno EU 27. No, to je problem tog zakonodavca jer je on takav kakav je. A kad je riječ o tome da li smo u recesiji ili nismo pa evo samo da kratko naglasim da je državni proračun kao temeljni dokument države donijela Vlada Republike Hrvatske, a da ga je većina ovdje potvrdila i da je u njemu predviđen rast BDP-a i u ovoj godini i u sljedećim godinama. Prema tome, mislim da je tu i politika posve jasna.
Hvala. Imamo odgovor na repliku. Izvolite ministre. Nemamo? Zahvaljujem ministre. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Za danas završavamo, sutra nastavljamo u 9,30 sa Konačnim prijedlogom Zakona o tržištu plina. Doviđenja.
Prijedlog migracijske politike RH za razdoblje od 2013. do 2015. godine. Rasprava o prijedlogu je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog migracijske politike. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za, 23 glasa protiv i 6 suzdržanih glasova donesena migracijska politika RH za razdoblje 2013. do 2015. godine u tekstu kako ju je predložio predlagatelj. Poštovane kolegice zastupnice u Hrvatskom saboru, poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru možemo nastaviti Plenarnu sjednicu Hrvatskog sabora sa točkom dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o tržištu plina, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br.284; Prijedlog zakona primili ste u pretince. U skladu sa člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabor hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmane možete podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenica ministra gospodarstva poštovana Tamara Obradović Mazal. Izvolite.