Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Prelazimo na raspravu o - Prijedlog zakona o potvrđivanju protokola iz 2002. godine na Atensku konvenciju o prijevozu putnika i njihove prtljage morem iz 1974. godine, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 264 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenik ministra pomorstva, prometa i infrastrukture poštovani Zdenko Antešić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospođe i gospodo zastupnici. Međunarodna konvencija o prijevozu putnika i njihove prtljage morem usvojena u Ateni 1974.godine predstavlja prvi uspjeli međunarodni unifikacijski instrument na području međunarodnog pomorskog prijevoza putnika i njihove prtljage. Atenska konvencija stupila je na snagu 1987.godine, a RH suksesijom je postala stranka ove konvencije 1998.godine. atenska konvencija izmijenjena je protokolima iz 1976. I 1990.godine. RH je 1998.godine potvrdila oba navedena protokola. Pomorski prijevoz putnika i prtljage u hrvatskom zakonodavstvu reguliran je pomorskim zakonikom. Najnovija i sadržajna izmjena Atenske konvencije postignuta je protokolom iz 2002.godine koji se potvrđuje ovim zakonom, poboljšava se pravni položaj i osigurava veća zaštita putnika u pomorskom prijevozu na međunarodnom razini. Naime, protokolom iz 2002.godine povećani su iznosi ograničenja odgovornosti koji su se pokazali kao preniski u odnosu na moguće odštetne zahtjeve, pooštrena je odgovornost prijevoznika uvođenjem objektivne odgovornosti za štete zbog smrti i tjelesne ozljede putnika koje nastaju kao posljedica pomorske nezgode. Uvedeno je obvezno osiguranje odgovornosti za štete zbog smrti ili tjelesne ozljede putnika čime se potencijalnom tužitelju odnosno stradalom putniku nastoji osigurati sigurniju i bržu naplatu zahtjeva. Granica obveznog osiguranja ne smije biti niža od 250 tisuća obračunskih jedinica po putniku za svaki zasebni događaj, a obračunska jedinica po putniku iznosi 8,90kn. Protokol iz 2002.na Atensku konvenciju iz 1974.godine još uvijek nije ispunio uvjete za stupanje na snagu te do sada broji 9 država stranaka od potrebnih 10 za njegovo stupanje na snagu. Protokol bi stupio na snagu 12 mjeseci nakon datuma kada bi RH postala 10 država stranka. Svaka država može otkazati ovaj protokol u bilo kojem trenutku naravno kad protokol stupi na snagu za tu državu. Stranka ovog sporazuma je Danska, Latvija i Nizozemska te Europska unija koja je u cilju jačanja sigurnosti pomorskog prijevoza i boljeg položaja putnika prihvatila Uredbu o odgovornosti pomorskog prijevoznika za smrt i tjelesnu ozljedu putnika u slučaju pomorske nezgode, a sukladno Uredbi 392/92 u odgovornosti pomorskih putničkih prijevoza u slučaju nesreće pročišćeni tekst Atenske konvencije iz 1974. godine i Protokola iz 2002. godine koji se nalaze u dodatku prve uredbe obvezujući su od 31. prosinca 2012. godine za sve članice Europske unije. To znači da svi brodovi koji uplovljavaju u luke u državama članicama Europske unije od 1. siječnja 2013. godine moraju imati svjedodžbu o osiguranju ili drugom financijskom jamstvu o odgovornosti za štetu zbog smrti i tjelesne ozljede putnika. U slučaju Republike Hrvatske spomenutu svjedodžbu bi temeljem potvrde osiguravatelja, odnosno izdavatelja financijskog jamstva izdavala lučka kapetanija. Hrvatski brodari u 2012. godini su na međunarodnim linijama prevezli ukupno 239451 putnika i 40075 vozila. Slijedom činjenice da se sve luke na navedenim linijama nalaze unutar Europske unije, a uzimajući u obzir primjenu Uredbe 392/09 ratifikacija ovog protokola od strane Republike Hrvatske neće hrvatskim brodarima prouzročiti dodatne troškove koje inače ne bi imali. Kako prijevoznici i osiguravatelji nisu mogli osigurati pokrivanje protokolom predviđenih razina odgovornosti i za štete prouzročene terorizmom i ratnim rizicima, pravni odbor međunarodne pomorske agencije u listopadu 2006. godine usvojio je smjernice za primjenu Atenska konvencije koja je izmjena protokolom iz 2002. godine koji sadržavaju unificirani oblik i sadržaj rezerve te se pozivaju države da ratificiraju protokol iz 2002. godine i uzmu u obzir preporučene smjernice i rezervu. Republika Hrvatska uz potvrđivanje protokola iz 2002. godine izjavljuje rezerve u skladu sa IMO smjernicama i rezervom o primjeni Atenske konvencije te ujedno otkazuje Atensku konvenciju iz '74. i protokole iz '76. i 1990. godine. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine zamjeniče ministra, poštovane kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržat će Zakon o potvrđivanju Protokola iz 2002. godine na Atensku konvenciju o prijevozu putnika i njihove prtljage morem iz 1974. godine. Naime, ova konvencija je i donesena iz razloga što je svjetsko brodarstvo poučeno iskustvom brojnih pomorskih nezgoda i tragedija koje su se dogodile u povijesti bilo suočeno sa vrlo visokim odštetnim zahtjevima putnika zbog problema koje su doživjeli na tim pomorskim nezgodama. Prisjetimo se jedne od najvećih, to je svakako potonuće putničkog broda Titanic s velikim brojem žrtava i putnika i posade, a svakako jedna od značajnih i većih pomorskih nezgoda dogodila se prošle godine sa putničkim brodom Costa Concordia na talijanskoj obali. Upravo ta činjenica da se često puta događaju pomorske nezgode jer je pomorska plovidba izložena brojnim opasnostima, a velikim dijelom odvija se u međunarodnim vodama, pomorski krugovi diljem svijeta su ranije nego u drugim granama prometa započeli s aktivnostima na međunarodnoj unifikaciji propisa vezanih za prijevoz putnika. Prije same Atenske konvencije postojale su dvije konvencije koje su na sustavan način rješavale osiguranje putnika i njihove prtljage u međunarodnoj plovidbi, prije svega međunarodna konvencija koja je potpisana 1961. godine u Bruxellesu, a kasnije i Međunarodna konvencija za izjednačavanje nekih pravila o prijevozu putnika i prtljage iz 1967. godine. No kako je putnički promet u svijetu zahtijevao sve veću gradnju sve većih putničkih brodova, međunarodna pomorska organizacija je odlučila napraviti jedan sustavan dokument, a to je dakle ova konvencija na koju danas ratificiramo protokol, to je dakle Atenska konvencija o prijevozu putnika i prtljage morem donesena 1974. godine. Ta konvencija koja je donesena 1974. godine uređuje sva ona pitanja koja su bila uređena sa prije spomenute dvije međunarodne konvencije. Konvencija posebnu pozornost posvećuje odgovornosti brodara za štetu zbog smrti, tjelesne ozljede putnika, kao i štete na prtljazi. Konvencija se odnosi samo na brodove koji obavljaju međunarodnu plovidbu, kao i na brodove koji obavljaju putovanja u nacionalnoj plovidbi ako tijekom putovanja pristaju u stranoj luci. Odgovornost po ovoj konvenciji zasniva se na principu dokazane krivnje, a većina štete ograničena je prema konvenciji iz 1974. godine u zlatnim francima. Konvencija se kasnije u dva navrata mijenjala, prvi puta protokolom iz 1976. godine kada su zlatni franci zamijenjeni s posebnim pravima vučenja koji ustvari predstavljaju prosjek, odnosno srednji tečaj svih važnijih svjetskih valuta. I danas ne samo u ovoj oblasti, već i svim drugim štetama koje se događaju na moru oštećenici imaju pravo tražiti visinu odštete sukladno upravo tim posebnim pravima vučenja koji predstavljaju srednji tečaj najvažnijih svjetskih valuta. Protokolom iz 1990. godine značajno su povišeni iznosi ograničenja odgovornosti putnika. Kako spomenuti protokoli nisu na pravičan način rješavali ili ograničavali odgovornosti prijevoznika jer su odštetni zahtjevi bili sve veći kao i zbog rješavanja drugih novonastalih pitanja donesen je ovaj protokol kojega ćemo danas ja se nadam ovim Zakonom ratificirati i koji praktično predstavlja novu konvenciju jer se njome otkazuje … [[Govornik se ne razumije.]] konvencija iz 1974. godine, pa će jasno hrvatska Vlada odnosno Ministarstvo vanjskih poslova kada mi ovaj Zakon usvojimo trebati otkazati Konvenciju iz 1974. godine zajedno sa protokolima iz 1976. i 1910. godine. Kao što je i gospodin zamjenik rekao ovaj protokol iz 2002. godine još uvijek nije stupio na snagu, još uvijek nije obvezan dokument za države članice Međunarodne pomorske organizacije pa i za Hrvatsku. No, Europska komisija je donijela posebnu uredbu kojom je obvezala države članice EU da ovaj protokol ratificiraju, pa u tom smislu i naš Sabor je dužan ovaj protokol ratificirati jer on za članice EU stupio je na snagu već 1. siječnja ove godine tako da praktično njegovo ratificiranje predstavlja i usklađivanje Hrvatske, odnosno hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU. I jasno da će po ratifikaciji ovog protokola Vlada Hrvatskom saboru trebati predložiti izmjenu Pomorskog zakonika kako bi onda postao ovaj protokol i sastavni dio hrvatskog zakonodavstva. Jednu malu ispravku na ono što je rekao gospodin zamjenik. Naime, nije u potpunosti točno da provedba ovog protokola neće predstavljati dodatne rashode za hrvatske brodare hoće i to u dijelu koji se odnosi na Jadroliniju. Naime, ovaj protokol ili konvencija odnosi se na međunarodnu plovidbu, a i na nacionalnu plovidbu ukoliko je u toj plovidbi brodar dotiče jednu stranu luku. Kako Jadrolinija održava međunarodnu plovidbu na Jadranu i to na relacijama Dubrovnik – Bar i Split – Peskara, Split – Ankona i Zadar – Ankona upravo će na tim relacijama Jadrolinija trebati dodatno povećati premiju osiguranja što će stvarati dodatne troškove u poslovanju našeg nacionalnog brodara. Nisu veliki ali će u svakom slučaju za onaj broj putnika koji plovi na tim međunarodnim linijama Jadrolinija treba povećati i doći do povećanja troškova s osnova povećanja premije osiguranja. Dakle, iz svega onoga što je u zakonu napisano svakako da Republika Hrvatska pristupajući u punopravno članstvo u EU treba ratificirati ovaj protokol, treba ga unijeti, implementirati u nacionalno zakonodavstvo i jasno onda na taj način osigurati dodatnu sigurnost svim putnicima koji dolaze u Hrvatsku ili plove na stranim brodovima koji plove u međunarodnoj plovidbi. Posebno će se ovaj protokol odraziti na velike putničke brodove kao što su kruzeri kojima će to značajno povećati onda cijenu putovanja, cijenu karte na tim kružnim putovanjima. Evo zbog svega što sam rekao jasno da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj zakon kojim se ratificira protokol iz 2002. godine. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba HDSSB-a govorit će poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodo iz ministarstva. Evo da i panonski mornari malo progovore o prijevozu putnika i njihove prtljage, dakle morem, odnosno o potvrđivanju protokola iz 2002. godine na Atensku konvenciju. Eto gospodine Đakiću mi Savom možemo ploviti, a vi Dravom kod Virovitice još uvijek ne možete. Pa evo pošto mi možemo ploviti nemojte dobacivati. Dakle, radi se o rekao bih usavršavanju Atenske konvencije i protokolima. Dakle, Atenska konvencija '74. godine donešena a potom je '87. godine da kažem dopunjena protokolima. Zatim, novi protokol '90. godine, zatim 2002. godine konačno hajde da tako kažemo gdje su točno predviđeni i opisani svi slučajevi nastale, odnosno naknade nastale štete je bilo po pitanju tjelesnog oštećenja, smrti ili pak po pitanju nestanka ili oštećenja prtljage putnika na brodovima koji plove u lukama između dvije zemlje, dvije države ili pak koji plove iz dakle iz luka u jednoj državi. Ali kako je rekao kolega Bačić navraćaju u luku neke druge države pa je naveo i slikovit primjer ako putuje iz Dubrovnika za Rijeku pa se navrati u Ankonu pak ili u neku drugu talijansku luku onda je ova Atenska konvencija i protokoli koji su ovdje navedeni poglavito ovaj zadnji iz 2002. godine potpuno primjenjivi. S obzirom da su zemlje EU već, dakle za njih je to dakle postalo prihvatljivo i stupilo na snagu 31., dakle početkom ove godine onda mislim da s obzirom na pristupanje Hrvatskoj hajde sada već malo izvjesnije negoli prije par dana 1. srpnja ove godine i ovaj prijedlog zakona nosi oznaku E, dakle usklađivanje sa pravnom stečevinom EU. U svakom slučaju ne preostaje nam drugo negoli biti za ovaj zakonski prijedlog. No, ono što je sadržaj što bi možda bilo dobro reći za one koji se pripremaju na eventualna morska putovanja je to da je u toj evoluciji Atenske konvencije u nekoliko navrata dolazilo do poboljšanja. Naime, radilo se o tome da je ta konvencija u početku bila da kažem vrlo stroga za prijevoznike, za organizatore, za one koji zastupaju prijevoznike jer se radilo poput automobilske odgovornosti o objektivnoj odgovornosti što je u tom slučaju stavljalo u prednost sve putnike. Sada je poboljšanjima iz kasnijih protokola, a posebice onim iz 2002. godine došlo se do toga da postoje dvije vrste odgovornosti i da postoji odgovornost i samih putnika na brodu bilo za slučaj tjelesnog ozljeđivanja, bilo pak za oštećenje ili nestanak prtljage što se zapravo može ocijeniti kao uravnoteženjem odgovornosti i prihvatljivim za svaku od država članica EU prihvatljivim rješenjem. Evo ta, dakle ta objektivna odgovornost koja je bila i koja je i dan danas problem u automobilskoj odgovornosti pravnici to dobro znaju je ovdje ipak donekle ublažena i u nešto izmijenjenom obliku. Dakle, nekakvoj diobi, podjeli te odgovornosti između korisnika pomorske usluge prijevoza i organizatora, odnosno brodovlasnika ili onoga tko posjeduje i tko organizira prijevoz putnika na moru. Klub HDSSB-a će prihvatiti ovaj zakonski prijedlog.
Zahvaljujem. Rasprava o tekstu zakona je završena. Glasat ćemo kad se za to steknu uvjeti, a to će biti danas u podne.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Protokola iz 2002. godine na Atensku Konvenciju o prijevozu putnika i njihove prtljage morem iz 1974. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 264 Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 127 glasova za donesen Zakon o potvrđivanju Protokola iz 2002. godine na Atensku Konvenciju o prijevozu putnika i njihove prtljage morem iz 1974. godine u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji Operativni program "Zaštita okoliša" za pomoć zajednice iz instrumenta pretpristupne pomoći u sklopu Komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 262. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj i fondove EU i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Najprije po klubovima. Za klub HDZ govorit će poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče, poštovane kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržati će Zakon o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji Operativni program "Zaštita okoliša" za pomoć zajednice iz instrumenta pretpristupne pomoći u sklopu Komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj s konačnim prijedlogom zakona. Operativni program "Zaštite okoliša" podrška je ostvarenju ciljeva zaštite i unaprjeđenja ciljeva prirodnog i životnog okoliša u Hrvatskoj s pozitivnim poratnim učincima navedeno za budući razvoj Hrvatske. Republika Hrvatska otvorila je pregovaračko Poglavlje 27. – Okoliš u veljači 2010. godine i već u prosincu iste godine privremeno i zatvorila to poglavlje s definiranim prijelaznim razdobljima u određenim područjima. Usklađivanjem i odgovarajućom provedbom propisa iz područja zaštite okoliša Hrvatska ima za cilj dostizanje europskih standarda na području zaštite okoliša tj. ciljevi su poboljšanje gospodarenja otpadom, bolja kakvoća i povećana opskrbljenost stanovništva pitkom vodom kao i povećana priključenost na sustave javne odvodnje i pročišćavanje, zaštita staništa te biljnih i životinjskih vrsta, zaštita i poboljšanje kakvoće zraka, smanjenje industrijskog onečišćenja kao i sigurno gospodarenje kemikalijama. Prema procjenama Hrvatska za usklađivanje zakonodavstva s europskim zakonodavstvom u području zaštite okoliša treba uložiti oko 10 milijardi eura do 2025. godine što obuhvaća ulaganja u upravljanje vodama i to milijardu i pol eura za vodoopskrbu, oko 3 milijarde eura za odvodnju, za gospodarenje otpadom oko 3,25 milijardi eura i za zaštitu zraka i zaštitu prirode, buke oko 2 milijarde i 250 milijuna eura. Hrvatska je tražila prijelazna razdoblja za one direktive i područja koja zahtijevaju velike investicije poput uređaja za obradu otpadnih voda, obradu otpada i industrijska zagađenja. Operativni program zaštite okoliša podrška je ciljevima zaštite okoliša te je usmjeren na konkretne ciljeve i ulaganja i to u razvoj infrastrukture za uspostavu cjelovitog sustava gospodarenja otpadom u RH za zaštitu vodnih resursa Hrvatske kroz poboljšanje sustava vodoopskrbe te integriranog sustava upravljanja otpadnim vodama kao i jačanje kapaciteta tijela uključenih u provedbu. Prvotni sporazum je bio potpisan 2008. godine i predstavljao je osnovu za korištenje bespovratnih sredstava u proračunskom razdoblju 2007.-2009. godina. 2010. godine potpisan je sporazum koji je omogućio korištenje bespovratnih sredstava u proračunskom razdoblju 2007.-2011. godina. Ovim se Sporazumom o financiranju operativnom programu "Zaštita okoliša" dodaje jedna i pol proračunska godina, dakle 2012. i prva polovica 2013. godine to je upravo vrijeme u kojemu sada donosimo ovaj zakon, odnosno ukupni iznos od 46,8 milijardi eura od čega je Europska komisija iz IPA-e osigurava bespovratna sredstva u iznosu 39,8 milijardi eura, a vrijednost nacionalnog sufinanciranja iznosi 7 milijuna eura. Dakle, bespovratna IPA sredstva raspoloživa za operativni program "Zaštita okoliša" u razdoblju 2007.- 2013. godina iznose 131 milijun eura. Operativni program koji pokriva razdoblje 2007.-2013. godina usmjeren je na ulaganje u infrastrukturne projekte izgradnje centara za gospodarenje otpadom, uređaja za pročišćavanje otpadnih voda, te izgradnju i odvodnju mreže za vodoopskrbu i odvodnju. Ukupni iznos predviđenih euro sredstava raspoređen je za sufinanciranje projekata iz tri prioritetna područja. Prioritet na osi, to je sektor gospodarenja otpadom 42043 milijuna eura, prioritet na os 2 je sektor gospodarenja vodama i to 86,8 milijuna eura te prioritet na os 3 to je tehnička pomoć od 2,1 milijun eura. Od prethodno spomenutih potrebnih 10 milijardi eura ulaganja za poglavlje … [[Govornik se ne razumije.]] okoliš RH za gospodarenje otpadom i to izgradnju centara za gospodarenje otpadom, sanaciju odlagališta i sanaciju onečišćenja, onečišćenih površina mora izdvojiti oko tri i po milijarde eura. Naime RH se obvezala uspostaviti cjeloviti sustav gospodarenja otpadom do 2018. Godine izgradnjom centara za gospodarenje otpadom i sanaciju svih postojećih odlagališta. Na tragu ostvarenja tih ciljeva kod pred pristupni program ISPA sufinancirana je prva faza izgradnje centara za gospodarenje otpadom Bikarac u Šibensko-Kninskoj županiji. Radovi na prvoj fazi Bikarca obuhvatili su sanaciju stare i uređenje nove odlagališne plohe, izgradnju uređaja za pročišćavanje otpadnih voda te nabavu potrebne opreme za centar za gospodarenje otpadom Bikarac. Sufinanciranje kroz ISPA_u završio je krajem 2011. Godine s tim da su preostali manji radovi završeni do kraja prošlo godine. Ukupna vrijednost prve faze Bikarca je 8 milijuna eura. Od toga je pet milijuna eura osigurano kroz ISPA-u, a preostala sredstva osigurali su Fond za zaštitu okoliša i grad Šibenik. Kroz pred pristupni program IPARD upravo su pokrenuta dva projekta i to županijski centar za gospodarenje otpadom Marinšćina u Primorsko-goranskoj županiji i županijski centar za gospodarenje otpadom Kaštijun u Istarskoj županiji. Međutim ovdje moram primijetiti da je unatoč fazi u kojoj su projekti ostavljeni 2011. Godine još nisu započeli radovi na njihovoj izgradnji. Podsjećamo da je Europska komisija u izvješću o Monitoringu iz protekle godine naglasila važnost povećanja investicija između ostalog u području voda i gospodarenje otpadom te istaknula da posebnu pažnju treba predati pravovremenom ispunjavanju obveza u području gospodarenja otpadom. Uz ovu sporost i zastoj u realizaciji projekata izgradnje županijskih centara za gospodarenje otpadom Marinščina u Primorsko-goranskoj županiji i Kaštijun u Istarskoj županiji tijekom cijele protekle godine ujedno želim istaknuti i da je izgubljeno godinu dana za nastavak i nekih drugih već započetih projekta izgradnje centara za gospodarenje otpadom. Jedan od takvih primjera je izgradnja centra za gospodarenje otpadom u Dubrovačko-neretvanskoj županiji gdje vladinom nerazvojnom usmjerenom politikom za Dubrovačku-neretvansku županiju izgubljeno godinu dana. Naime sukladno Prostornom planu Dubrovačko-neretvanske županije projekt su ustavno gospodarenje komunalnim otpadom, planira se ostvariti do kraj 2015. Godine. Kao lokacija centra za gospodarenje otpadom odabrana je lokacija Lučino razdoblje koje je 2010. Godine uvršteno u prostorni plan županije Dubrovačko-neretvanske. Županijski centar za gospodarenje otpadom bio je među prioritetnim projektima koji se planiraju financirati iz IPARD treća b komponenta. Procijenjena vrijednost županijskog centra za gospodarenje otpadom je 350 milijuna kuna a procijenjena vrijednost projektne dokumentacije je 10 milijuna kuna. Potpisan je ugovor s Fondom za zaštitu okoliša o financiranju projektne dokumentacije studija utjecaja na okoliš predana je Ministarstvu u studenom 2010. godine te je pokrenut postupak procjene utjecaja zahvata na okoliš. Sukladno zaključku ministarstva o potrebi provedbe vodo istražnih radova na lokaciji fond je raspisao natječaj za izvođača istražnih radova ali nije izvršeno financiranje potpisanih ugovora za istražne radove, čime je praktički zaustavljen daljnji tijek realizacije ovog projekta. Ovakvo nerazvojnom usmjerenom politikom je tako primjerice za Dubrovačko-neretvansku županiju izgubljeno gotovo godinu dana stoga ovim, stoga smo amandmanom na državni proračun 2013. predložili uvrštavanje ovog projekta u financijski plan fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2013. Godinu kako bi se osigurala potpisana sredstva za dovršetak projektne dokumentacije, otkupa zemljišta, te provođenje navedenih istražnih radova. Nadalje važno je istaknuti da je za uspostavu integriranog sustava gospodarenja otpadom nužno provesti do kraja usklađivanje zakonodavne regulative sa pravnom stečevinom EU tj. donošenje novih krovnih zakona i to prvenstveno iz područja otpada, pa očekujemo da Vlada konačno u Hrvatski sabor uputi prijedlog zakona o gospodarenju otpadom. Drugi krovni zakon je Zakon o zaštiti okoliša, i treći krovini zakon je Zakon o zaštiti prirode. Na navedeno je ukazano i u zadnjem izvješću o Monitoringu međutim rokovi iz plana usklađivanja zakonodavstva za 2012. Godinu davno su prošli. U listopadu 2012. Godine bilo je vezano za plan gospodarenja otpadom najavljivano da će se nakon stupanja na snagu novog Zakona o otpadu pristupiti izradi novog nacionalnog plana gospodarenja otpadom. Zaključujem, akti a to su ta tri krovna zakona se ne donese, investicije stoje i praktično prošla godina predstavlja gubitak u dijelu koji se odnosi na gospodarenje otpadom u RH. Što se pak tiče ulaganje u vode, ovaj program usmjeren je i na projekte zaštite vodnih resursa Hrvatske kroz poboljšanje sustava vodoopskrbe te integriranog sustava upravljanja otpadnim vodama. Ukupni troškovi izgradnje koju je potrebno provesti kako bi se RH u potpunosti uskladila sa zahtjevima Direktiva o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda i direktive o vodi za piće iznosit će 3,5 milijarde eura. Od toga je za ispunjenje zahtjeva direktive o vodi za piće ukupno potrebno investirati milijardu i 352 milijuna eura, a za ispunjavanje zahtjeva direktive o komunalnim otpadnim vodama tri milijarde i 200 milijuna eura. Nakon pred pristupnih programa ISPA-e i IPA-e ulaskom RH u EU od 1. Srpnja 2013. Godine RH će na raspolaganju imati znatno veća sredstva namijenjena upravo za infrastrukturne projekte u zaštiti okolišat. Prioriteti ISIP-a operativnog programa prvenstveno otpadne vode nastavljaju se i u prvoj generaciji strukturnih fondova za razdoblje 1. srpanj 2013. i 31. prosinca 2013. godine ali s puno većim iznosima. Za ilustraciju o mjerama navodimo ukupna IPA sredstva za 6,5 godina iznose 131 milijun eura, a u strukturnim fondovima potencijalno samo za 6 mjeseci i to u ovoj godini iznosi 165 milijuna eura. Zaključno, želim istaknuti važnost pojačanih napora kako u izradi zakonodavne regulative tako i u pripremi i realizaciji projekta. Naime, očekujemo da Vlada tijekom prve polovine 2013.godine konačno u Sabor uputi Prijedlog zakona gospodarenja otpadom, da konačno uputi Prijedlog zakona o zaštiti prirode i Prijedlog zakona o zaštiti okoliša, a koji su zakoni bili predviđeni planom za 2012.godinu. Upravo će to biti ključno za postizanje svih rokova iz pristupnih ugovora za poglavlje okoliš. Evo iz svega što sam rekao klub HDZ-a podržati će ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Na ovo izlaganje imamo jednu repliku. Poštovani zastupnik Željko Kolar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Samo radi javnosti, činjenica da u ovom jednom dijelu što je spomenuo kolega Bačić što se tiče odlagališta otpada u Dubrovačko-neretvanskoj županiji ugovor koji je bio potpisan sa fondom u 2010.godini nije proveden niti u 2010.godini niti u 2011.godine iz svima nama poznatih razloga koji su se događali u Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, a da je sada natječaj u 2012.godin ponovljen, da je izabran izvođač za studiju, da će to biti sada i obavljeno. A sredstva nisu utrošena u 2011.godine iz svima nama poznatih razloga. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani zastupniče, naime Ministarstvu zaštite okoliša je predana bila Studija utjecaja na okoliš u 10.mjesecu 2010.godine. početkom 2012.godine Vlada je najavila da lokacija Lučino Razdolje nije dobra nije prikladna za izgradnju županijskog centra za gospodarenje otpadom iz razloga jer se nalazi u trećoj zoni sanitarne zaštite, a s obzirom na blizinu Malostonskog zaljeva. I to je bio stav Vlade 8 ili 9 mjeseci. Nakon toga kada je u Zadarskoj županiji dana suglasnost da se može graditi Centar za gospodarenje otpadom na toj istoj trećoj zoni sanitarne zaštite voda onda je promijenjen stav u Vladi odnosno ministarstvu i omogućeno je da se nastave radovi na istražnim aktivnostima na projektu i otkupu zemljišta na prije spomenutoj lokaciji Lučino Razdolje. Prema tome, Vlada je tih 10 ili 11 mjeseci prošle godine lutala u načinu gospodarenja otpadom u Dubrovačko-neretvanskoj županiji najprije odustala od lokacije. Drugi je bio prijedlog da će se za područje Dubrovačko-neretvanske županije omogućiti brod spalionica nakon četa se i od toga odustalo i na kraju se vratilo na prvotni prijedlog koji je ucrtan u županijskom prostornom planu, a to je da se za Dubrovačko-neretvansku županiju ipak kao referentna točka utvrdi taj Županijski centar za gospodarenje otpadom. I tek nakon toga su nastavljeni istražni radovi, nastavljeno je sa projektnom dokumentacijom. Mi smo u klubu HDZ-a uložili amandman na državni proračun kako bi za dovršetak tog centra fond već sada osigurao potrebna sredstva da bi mogli krenuti [[Upadica: Vrijeme.]] u realizaciju samog projekta.
Stavove kluba HDSSB-a iznijet će poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, gospodine Puljiz. Ja neću puno govoriti poput mog prethodnika koji je skoro sve rekao. Ali osvrnut ću se samo na ono što nisam ono isključivi regionalac, ali kada već govori kolega Bačić o sredstvima koja su u ovom sporazumu predviđena za sve ono što dakle zbrinjavanje otpada, odlagališta otpada itd. onda je spomenuo i zaštitu zraka i iznos od 2,25 milijuna eura u svezi toga. Pa pitao bih rado iako ovdje ima i onih iz bivše Vlade, a li i sadašnje, a temeljem potvrđivanja ovog Sporazuma o financiranju između Vlade RH i EU komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade RH i Komisije za višegodišnji operativni Program "Zaštita okoliša" kao pomoć zajednice iz instrumenta pretpristupne pomoći u sklopu komponente regionalni razvoj Hrvatske, s Konačnim prijedlogom zakona jeli bilo ikada primisli da se upravo iz ovih sredstava 2,25 milijuna eura upotrijebi ili pak nešto pokuša napraviti u svezi poboljšanja kvalitete zraka u Slavonskom Brodu, koji je gorući problem rekao bih ekološki ove države. Ja znam i svi znamo da Rafinerija nafte u Bosanskom Brodu nije na hrvatskom teritoriju nego je na teritoriju tzv. Republike Srpske, ali kvaliteta života dakle ono što nije mjerljivo u smislu koncentracije sumporovodika, benzena i svih ostalih koji su mjerljivi negoli smrada koji narušava kvalitetu života da ne možete izvesti unuka u šetnju, da ne možete sušiti rublje vani i niz drugih, da se ne možete baviti sportskim aktivnostima itd. to je ono što je dakle čak jedna osoba iz Rusije koja nije ni blizu članstva Europskoj uniji u tužbi Europskom sudu dobio parnicu, zove se slučaj Fadejev. Mi kao država, evo prilika mi je s obzirom da je tema vrlo bliska, stalno razmišljamo o tome kako možda tužiti i tzv. Republiku Srpsku ili BiH ili onog izravnog zagađivača, o tome i na koji način ga tužiti. Pa imate gospodo Zmajlović i ostali, nema ga ovdje, jučer je bio gospodin ministar pravosuđa, prava, pravde, kako god hoćete. Dakle, način i formu na koji je jedan građanin Rusije gdje je na vlasti Putin dobio spor sa Rusijom upravo zbog narušavanja kvalitete života. Nažalost evo i pored toga što građanske udruge u Slavonskom Brodu zaista vrijedno rade i stalno pritišću i medijski i s obzirom na to da i naša djeca tamo žive i da je zaista kvaliteta života katastrofalna, kvaliteta zraka, Hrvatska država i dalje vrlo malo ili gotovo ništa po tom pitanju poduzima. E sada, o Fadejevu sam govorio kao načinu kako se može nekoga dakle pritisnuti službenim pa eto i sudskim putem, a drugi je način upravo ovaj. Je li ijedan euro i ovog sporazuma predviđen u tu svrhu. I ne samo to, između Hrvatske, BiH i Europske unije ili komisije potpisan je tzv. Tripartitni sporazum o financiranju prekograničnih ekoloških i turističkih projekata, a to su bila bespovratna sredstva u iznosu preko 2 milijuna eura. Ne ovih sredstava nego sasvim nekih drugih. Pa se pitam, to je bilo u vrijeme kada je bila HDZ-ova Vlada, je li i tad bilo primisli kao što nema ni sada očito, da se ijedan euro ili koliko treba upotrijebi za rješavanje tog gorućeg ekološkog problema Republike Hrvatske i preko 80000 građana Slavonskog Broda i okolice. Nema ništa, ni ovdje ne vidim ništa. Pa dobro do kada će to tako, hoće li biti nekakav drugi sporazum, ne ovaj pretpristupni nego pristupni. Na kraju krajeva, moram vas obavijestiti da sam ja tajniku Odbora za okoliš Europskog parlamenta uputio dopis, a uputit ću i svu dokumentaciju sa mjernih stanica i mjerenja pa da se Odbor za okoliš, hranu i zdravlje, javno zdravstvo i sigurnost hrane očituje o tom problemu jedne regije, jednoga grada u državi koja pristupa Europskoj uniji 1. srpnja, a da država pri tome gotovo ništa ne čini. Ili je pak u pitanju biznis i novac, pa je …, pa je plan dakle prijevoznika nafte za rafineriju nafte u Bosanskom Brodu dakle JANAF-a. Je li to važnije, je li važnija ta dobit od nekih 5 milijuna eura godišnje koliko ja imam saznanja, od zdravlja i kvalitete života po Fadejevu, od zdravlja i kvalitete života preko 80000 građana. Jasno da nećemo biti protiv ovoga zakonskog prijedloga o potvrđivanju sporazuma jer on ipak donosi nešto, pa neka bude i u ostalim dijelovima Hrvatske kad već mi ne možemo ostvariti to što nam treba, a to je normalan život i kvalitetu života u Slavonskom Brodu pa nek ostali ostvare putem ovog sporazuma i iznosa novca koji će doći u Republiku Hrvatsku, nek ostvare barem svoje ekološke projekte i programe. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na ovo izlaganje replikom ustaje poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Grubišić, ovo što ste govorili o zagađivanju iz Bosanskog Broda izgleda da Hrvatska pristaje do ulaska u Europsku uniju nadam se samo na vazalski odnos. Sve ovo što se događa građanima Slavonskog Broda to je zapravo skandalozno jer na državnom nivou nitko ne štiti građane, osim što vidimo s vremena na vrijeme ministra zaštite okoliša da daje izjave koje bi trebale zadovoljiti, a to su načelne izjave građana Slavonskog Broda koji svaki dan udišu smrad i svaki dan su izloženi napasti ovoj ekološkoj iz Slavonskog Broda. Međutim, isto tako se ponašamo prema Italiji koja ometa signale televizijske, radijske signale diljem jadranske obale pa otočani, Istrijani ne mogu pratiti program HRT-a i druge programe hrvatskih televizija. Međutim što se do sada poduzelo, ništa. Kažu kad mi uđemo u Europsku uniju onda ćemo lupiti šakom o stol. E baš da mi je to vidjeti.
Na repliku odgovara poštovani Boro Grubišić.
Kolega Vukšić, vidite nisu to jedini izrazi više nepostojanja hrvatskog ponosa i jednoga da kažem hrvatskog odnosa, stava i u Europi i u okolini. Nažalost toga očito u ovim vladama nema. Evo imate primjer još uz ovo što ste već izrekli, da imamo neriješeno i bit će neriješen problem granice sa Vojvodinom, dakle sada Republikom Srbijom gdje su silne tisuće hektara preko Dunava. Srbija traži granicu polovicom Dunava. Šarengradska Ada dalje da kažem pod okupacijom policije Bačke Palanke, iako je katastarski i gruntovno sve uvedeno u Iloku. Dakle, neosporno hrvatski teritorij. Na žalost, o tome se nitko ništa ovdje ne brine. I kada budemo danas sutra raspravljali o tome i kada bude Hrvatska u EU, a Srbija tko zna kad će pristupati imat ćemo ponovo problem kao što sada imamo sa Slovenijom. Pa dobro je li postoji nekakva hrvatska politika u zaštiti hrvatskih nacionalnih interesa. Na žalost mislim da ne postoji.
Još jedna replika i poštovani zastupnik Šime Đurđević.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjeni kolega Grubišić. Podupirem ove navode koje ste u ime vašega kluba iznijeli, ali smatram da mi zastupnici izabrani u 5. izbornoj jedinici moramo voditi brigu o svojim građanima koji su nas izabrali. I u tom smislu vam dajem potporu na ono što ste izrekli. No međutim, smatram da ovaj problem nećemo riješiti apelima nego taj problem moraju riješiti na razini dvaju ministarstava, a ako ne ide tako onda na razini dviju država. Gradi se navodno još jedna mjerna postaja u istočnom dijelu grada Slavonskog Broda, ali ona će samo mjeriti količinu onečišćenja u tom dijelu grada. Ali mislim da problem treba riješiti ako Bosna i Hercegovina želi, a želi približiti se EU, u nju ući, da njihova poduzeća u ovom konkretnom slučaju rafinerija Bosanski Brod mora poštovati sve ekološke norme i pravila koja ta proizvodnja zahtijeva. Da bi situacija bila još teža nego što ste rekli ide jedan program ljepenki, a osnovno sredstvo za izradu ljepenki je bitumen. Mislim da će zrak u Slavonskom Brodu i okolici biti još dodatno onečišćen. Stoga je potrebita hitna intervencija po meni dvaju država da se taj veliki problem razriješi. Hvala.
Na repliku odgovara poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Đurđević, napokon da u ovih 5 godina imam potporu nekoga iz vašeg kluba, inače ste uvijek bili protiv svih mojih prijedloga za Slavonski Brod i Brodsko-posavsku županiju. A ako mi tako dajete bezuvjetnu potporu onda vas molim da dođete na mirni prosvjed, tj. blokadu granice koju će udruge, pa i Udruga Hrvatski demokratski sabor Slavonije i Baranje provesti vrlo uskoro, dakle ovih dana. Nadam se da ćemo poživjeti i blokirati granični prijelaz u Slavonskom Brodu jer drugačije više mi nemamo nikakvih šansi da pokažemo i dokažemo što građani misle i što žele. A nakon blokade granice slijedit će i druge drastičnije da kažem i strožije i radikalnije akcije građana Slavonskog Broda. Pa vas molim ako niste kukavica i nekakav politički hipokrit dođite zajedno sa mnom idemo zatvoriti granicu šetajući preko zebre kod graničnog prijelaza da nitko ne može proć. Ja vas pozivam. Hvala lijepa.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Ivan Šantek.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Evo kolega Bačić je u ime kluba govorio o značaju ovoga sporazuma koji je sklopljen i one brojke koje je on spominjao su vrlo velike cifre u eurima i spominju se čak milijarde eura, stotine milijuna eura. A iz samog obrazloženja zakona vidimo i koju obavezu i Republika Hrvatska preuzela u ovom modelu sufinanciranja. Dakle, Hrvatska će u proračunima od 2013. do 2016. godine morati osigurati svoj dio sredstava za sufinanciranje, a model sufinanciranja je 85% što je vrlo bitno i vrlo značajno. Međutim, moram vam reći da je mene na ovu raspravu potaklo nešto sasvim drugo, a to je članak 2. ovoga Zakona koji kaže: "Ovaj Sporazum stupa na snagu na dan na koji korisnik obavijesti Komisiju da su provedeni svi unutarnji postupci u Republici Hrvatskoj potrebni za stupanje na snagu ovoga sporazuma. Zašto me ovo zaintegriralo, zašto me ovo zabrinulo i zašto je ovo potaklo u mojoj glavi brojna pitanja? Iz jednostavnog razloga jer evo isto tako dodatku na strani 24. pod točkom 12. se govori o Centru za gospodarenje otpadom u Sisačko-moslavačkoj županiji. I tu se spominju i procijenjena vrijednost u milijunima eura gdje se kaže da se predviđa za ovaj centar 30 milijuna eura. 30 milijuna eura je cifra koja je veća od jednogodišnjeg proračuna Sisačko-moslavačke županije. Međutim, na kraju u zadnjoj rubrici piše u tijeku je određivanje lokacije. Sve druge županije a to vidimo iz ove tablice su odredile lokaciju za određivanje županijskog centra za gospodarenje otpadom. Jedino Sisačko-moslavačka županija nije odredila jednu lokaciju nego je odredila 6 lokacija što je sasvim suprotno zakonu i bojim se da će na ovaj način nam možda utjecati i na ovaj članak 2. koji sam prethodno citirao. Dakle o čemu se radi? Još 2004. godine je stručna tvrtka iz Zagreba temeljem elaborata kojeg je napravila predložila i jednu lokaciju odlagališta otpada u Sisačko-moslavačkoj županiji. Međutim, moram reći ovdje da je SDP-ova koalicija zbog svojih unutar koalicijskih razloga odustalo od te preporučene lokacije i u prostornim izmjenama i dopunama Prostornog plana u 2010. godini odredila 6 lokacija. Evo, kolegica Roksandić i ja smo postavili i zastupničko pitanje jesenas i dobili smo odgovor upravo na ovo pitanje o Županijskom centru za odlaganje otpadom koji ću vam pročitati. Dakle, ministarstvo nam odgovara: "Konkretne aktivnosti realizacije projekta nisu započete budući da nije donesena konačna odluka o lokaciji centra. Prema informacijama kojim ministarstvo raspolaže planom gospodarenja otpadom u Sisačko-moslavačkoj županiji iz 2006. predloženo je više potencijalnih lokacija – Gvozd, Novska dvije lokacije Sunja, Petrinja, Dvor za izgradnju Županijskog centra za gospodarenje otpadom". U donesenim izmjenama i dopunama Prostornog plana županije iz 2010. godine navedeno je da su za postojeće i planirane lokacije potrebna daljnja istraživanja. U dopisu od 27. kolovoza 2012. godine upućenom ministarstvu od strane Upravnog odjela Sisačko-moslavačke županije navedeno je da su provedeni istražni radovi na pet lokacija te da je temeljem rezultata … [[Govornik se ne razumije.]] izrađena studija izbora lokacije županijskog centra, a s obzirom da županijska skupština nije prihvatila studiju izbora lokacije županijskog centra kojom je predložena lokacija za Županijski centar Blatuš u Općini Gvozd daljnja dokumentacija nije rađena. Evo, kao građanin Sisačko-moslavačke županije, kao zastupnik u Saboru nameću mi se sljedeća pitanja. Znači li to da ovaj nesređeni i nezakoniti dio prostornog plana Sisačko-moslavačke županije se može tumačiti kao neispunjen uvjet iz članka 2. ovoga Zakona što koči mogućnost da ovaj zakon stupi na snagu? Drugo pitanje, može li Vlada tražiti od Sisačko-moslavačke županije da odredi sukladno zakonu lokaciju Županijskog centra za gospodarenje otpadom? Treće pitanje, ukoliko Sisačko-moslavačka županija unatoč svemu ne odredi lokaciju odlagališta koje su posljedice za županiju? Dakle konkretno da li će Sisačko-moslavačka županija ostati bez ovih predviđenih 30 milijuna eura zbog ove svoje aljkavosti i nemarnosti? Evo upravo zbog ovih pitanja sam i imao potrebu raspravljati danas o ovom prijedlogu zakona pa molim ukoliko predlagatelj zakona smatra da ima odgovore da nam ovdje, ne samo meni nego i ostalim kolegama zastupnicima iz Sisačko-moslavačke županije ali isto tako i našoj javnosti kaže koje će posljedice nastupiti za Sisačko-moslavačku županiju ukoliko se ovako stanje nastavi? Dakle, 8 godina nisu smogli snage da odrede jednu lokaciju, a da rade studije i elaborate samo radi kupovanja vremena. Hvala vam lijepo.
Predstavnik Vlade dobit će priliku da odgovori na ovo vaše pitanje ali prije toga ćemo čuti dvije replike. Prvu iznosi poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Šantek da kao što ste i primijetili Sisačko-moslavačka županija je jedina županija koja nije prešla i utvrdila lokaciju za izgradnju Županijskog centra za gospodarenje otpadom. Točno je da je i u nekim drugim županijama, ja sam naveo Dubrovačko-neretvansku tu je još i Splitsko-dalmatinska županija da postoje problemi vezano za definiranje projekta izgradnje Regionalnog centra ali su u svojim prostornim planovima utvrdili lokaciju. Ono što nije dobro to je činjenica da je RH preuzela obvezu u Poglavlju – Okoliš da će do kraja 2018. godine izgraditi regionalne centre županijske centre za gospodarenje otpadom, zatvoriti sve otvorene deponije bilo one legalne bilo one nelegalne. Ukoliko se to ne dogodi onda će RH plaćati penale za onaj dio koji nije izvršen u pregovorima koje smo potpisali u Poglavlju – Okoliš. Ne samo to da će plaćati penale, to će građanima Sisačko-moslavačke županije itekako podignuti cijenu odvoza otpada jer u ovom trenutku se naime ne zna na koju bi lokaciju onda građani Sisačko-moslavačke županije mogli odlagati svoj otpad zbog toga što su druge županije koje su taj posao napravile svoje centre za gospodarenje otpadom kapacitirale na broj stanovnika i na količinu otpada koji se odlaže. Prema tome, obveza je županije Sisačko-moslavačke da utvrdi lokaciju i ozbiljno priđe ovim aktivnostima na izgradnji centra, a pretpostavka izgradnji centra je definiranje lokacije u Prostornom planu Sisačko-moslavačke županije. Pa prema tome upravo iz tih razloga ste s pravom zabrinuti i kao saborski zastupnik iz te županije, a s druge strane i kao građanin te županije jer je vrlo neizvjesno kako će i na koji način se postupati s otpadom, a krajnje je vrijeme mi smo u 2013. a do kraja 2018. on mora biti izgrađen. Hvala.
Na repliku odgovara poštovani zastupnik Ivan Šantek.
Evo zahvaljujem se kolegi Bačiću što mi je omogućio da kažem i više i da proširim ovu temu. Naime, i kolegica Roksandić i ja smo nekoliko puta i dok sam bio vijećnik u Županijskoj skupštini govorio upravo o ovome problemu i nastojali smo potaći da se taj problem riješi međutim odgovor županice tada službeno sa županijske govornice na Županijskoj skupštini je bilo da nema potrebe za Županijskim centrom za gospodarenje otpadom jer će cijela Hrvatska biti podijeljena na 4 regionalna centra. Upravo iz tog razloga smo kolegica Roksandić i ja postavili pitanje ministarstvu koje glasi da li je točna informacija koja je prisutna u javnosti naše županije da je Vlada odustala od koncepta zbrinjavanja otpada po županijama i prešla na 4 regionalna centra? Odgovor ministarstva je bilo decidirano ne. Prema tome, nema nitijednog razloga da Sisačko-moslavačka županija ne ispuni svoje obaveze koje ima. I upravo moja rasprava je usmjerena na to da se ispune zakonske obaveze. Nekada se zbog nedonošenja Prostornog plana raspuštala Županijska skupština. Da li je to slučaj i sa ovim to nek procjeni onaj koji je mjerodavan. Hvala.
Sad ćemo čuti i repliku poštovane zastupnice Ivanke Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Šantek vi ste u ovom svom drugom odgovoru ustvari odgovorili i na moju repliku jer ja sam htjela upozoriti na neki način koliko smo mi pokušavali razriješiti taj problem, a sve u svrhu što boljeg zbrinjavanja otpada u Sisačko-moslavačkoj županiji. Naime, na cijelom teritoriju županije postoji jedino odlagalište otpada koje je po svim propisima napravljeno to je u gradu Sisku, koji nema kapacitet i ne može se računati na proširenje nikakvog kapaciteta jer je to pokazala iz studija izvodivosti. Ali zanimljivo je nešto da je županija osnovala zamislite i komunalnu tvrtku EKO start sa svrhom upravljanja gospodarenja otpadom na županijskoj razini. A onda smo dobili odgovor na županijskoj skupštini da će biti četiri velika regionalna centra za zbrinjavanje otpadom i da nije više potrebno, ali tvrtka radi, ima svoje zaposlenike, odnosno ima one koji upravljaju tvrtkom i nikoga više. To je problem, problem je političke odluke u županijskoj skupštini jer se stranke koje su u koaliciji na čelu s SDP-om ne nogu dogovoriti o tome gdje će biti to mjesto a time zagušuju veliki problem građana Sisačko-moslavačke županije. Drugi primjer koji se nalazi u ovom sporazum je dobar primjer grada Siska koji je dobio na svoj projekt pročišćavanje otpadnih voda više od 30 milijuna kuna jedan dio iz ovih sredstava EBRD-a koji je zaista ne samo za Sisačko-moslavačku županiju nego grad Sisak nego i za druge županije pa i Brodsko-Posavsku i sve kroz koji prolazi tok rijeke Save koji je zaista značajan za ja ću reći cijele riječne tokove u Hrvatskoj za zaštitu voda. Tu je bio dobar dogovor iako su isto različite političke stranke ali je bio i koncept i program dobar. Ovdje se koči i ništa se nije poduzelo. Smatram da će evo i Vlada RH a mora odgovarati za ovaj sporazum jer je potpisnik ovog sporazuma na koncu i mi svi koji ovdje sjedimo dići ćemo ruku za ovaj sporazum odgovarati za ono zašto se nije provelo na lokalnoj razini konkretno u Sisačko-moslavačkoj županiji.
Odgovor na repliku, poštovani Ivan Šantek.
Hvala. Evo poštovana kolegice moram reći da sam bio prilično iznenađen kao i vi kad smo ovdje pročuli službeni odgovor ministarstva da je županija osnovala komunalnu tvrtku EKOSTART d.o.o. sa svrhom upravljanja sustavom gospodarenja otpada. To je zanimljivo da se najprije osnuje tvrtka i to četiri godine prije toga. Ja sam bio vijećnik u županijskoj skupštini od 2012. Godine i nikada izvješće tvrtke pod nazivom Ekostart nije bilo predbačeno ne samo županijskoj skupštini nego i javnosti Sisačko-moslavačke županije. Prema tome, imam osjećaj da je ova tvrtka EKOSTART ima isti kapacitet i težinu kao i 14 savjetnika županice Lovrić, dakle da su oni nekakva divna zavjesa koja bi trebala pokazati da se nešto radi, a kako se radi, najbolje govore ovo što piše u ovim dokumentima u obrazloženju zakona a to je da je Sisačko-moslavačka županija jedina od svih županija u Hrvatskoj koje su obuhvaćene ovim sporazumom a da nije donijela lokaciju za županijski centar za gospodarenje otpadom. To dovoljno govori o radu Sisačko-moslavačke županije.
Priliku da iznese poglede Vlade, zamjenik ministra regionalnog razvoja i Fondova EU gospodin Jakša Puljiz. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, uvažene zastupnice, zastupnici. Evo kratko da se osvrnem. Prije svega na tumačenje članka 2. Što se tiče članka 2. dakle nema straha Hrvatska treba napraviti sljedeću proceduru, treba usvojiti zakon, zakon treba izaći u NN i nakon toga obavijestiti Europsku komisiju o tome i nakon toga sporazum stupa na snagu. Tako da bilo kakva situacija sa pojedinačnim projektima ne ugrožava donošenje ovoga zakona i njegovo stupanje na snagu. Što se tiče konkretne situacije oko ovoga projekta to je u nadležnosti ministarstva zaštite okoliša. Ja ću ispred Ministarstva regionalnog razvoja samo spomenuti sljedeće. Mi ćemo svakako voditi računa o apsorpciji i sigurno nećemo se dovesti u situaciju da 30 milijuna eura zbog ovih ili onih razloga bude dovedeno u pitanje. A Ministarstvo zaštite okoliša kao nadležno ministarstvo će naravno voditi računa o obvezama koje je RH preuzela, ispunjenje tih obaveza, a to se onda odnosi na ovaj pojedinačni slučaj, tako da rješenje će se sigurno naći u vrlo doglednom roku jer u suprotnom mi hrvatska strana snosila određene posljedice koje sigurno nisu dobre za nas. Što se tiče slučaja Slavonskoga Broda, program zaštite okoliša je definiran, on ima svoja prioritetna područja ulaganja koja su i u ovome zakonskom prijedlogu navedena, dakle ulaganja u okviru operativnog programa zaštite okoliša su moguća područja u područje upravljanja centrima za gospodarenje otpadom dakle izgradnja tih centara, sanacija odlagališta, odnosno divljih deponija, te u području voda. dakle izgradnja sustava vodoopskrbe i izgradnja sustava za upravljanje otpadnim vodama, što znači da intervencije koje bi išle u smislu zaštite od onečišćenja zraka nisu predviđene ovim operativnim programom i samim tim nisu prihvatljive. Naravno to ne znači da takve intervencije neće biti prihvatljive novim operativnim programom koji pokriva razdoblje od 14.20. dapače bit će sigurno prihvatljive. Ono što u ovom slučaju je posebno usložnjava situaciji je činjenica da se problem događa na teritoriju druge zemlje. Programi prekogranične suradnje o kojima se također ovdje izvještavamo i donosimo odgovarajuće zakonske akte na usvajanje ne predviđaju takvu vrstu intervencije. Dakle programi prekogranične suradnje pa tako i program prekogranične suradnje sa BIH daje mogućnost sufinanciranja određenih investicija ali manjeg financijskog opsega s tim da se investicije koje se financiraju trenutno kroz IPA program mogu financirati isključivo za teritorij RH, odnosno naravno da sredstva koja osigurava druga strana u slučaju strane BIH mogu se koristiti isključivo za teritorij BIH. Međutim radi se o vrlo malim sredstvima ograničenih iznosa a nositelji projekata su lokalna, područna samouprava, javne ustanove i udruge ,dakle središnja država u tom slučaju ne može intervenirati odnosno ne može prijaviti svoje projekte i to je glavni razlog zbog čega se ova situacija ne može rješavati sa državne razine kroz programe prekogranične suradnje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem i ja vama. Rasprava o tekstu zakona je završena. Glasat ćemo za kojih 50 minuta.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji Operativni program "Zaštita okoliša" za pomoć zajednice iz instrumenta pretpristupne pomoći u sklopu Komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 262 Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je jednoglasno sa 127 glasova za donesen Zakon o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji Operativni program "Zaštita okoliša" za pomoć zajednice iz instrumenta pretpristupne pomoći u sklopu Komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Prelazimo na iduću točku dnevnog reda. To je - Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni Program "Promet" za pomoć zajednice iz instrumenta pretpristupne pomoći u sklopu komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 263 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj i fondove EU, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodano obrazložiti prijedlog? Ne. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a raspravljat će uvaženi zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče, zamjeniče ministra. Klub HDZ-a podržat će se Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni Program "Promet". Smatramo da je to potrebno. Već smo jedanput u ovom Domu produžili trajanje tog sporazuma, ovo je drugi puta da se pokrije 2012.godina i pola 2013.godine. Ovaj sporazum je važan jer dodaje financijske alokacije za 2012. i polovicu 2013.godine i ono što je možda i važnije širi opseg mogućih operacija na željeznički paneuropski koridor 5B ili onu famoznu nazvanu rječnikom novinara nizinsku prugu koja izaziva i brojne rasprave u javnosti ali zasigurno veliki interes politike. Ukupna vrijednost bespovratnih sredstava u ovom sporazumu iznosi 34 milijuna 811 tisuća eura od čega EU osigurava 85% odnosno 29 milijuna 589 tisuća, a RH 5 milijuna 220 tisuća eura. Svakako da je cilj svake politike nadam se i ove Vlade da iskoristimo maksimalno ova sredstva i zbog toga podržavamo ratifikaciju i prihvaćanje ovog sporazuma u Hrvatskom saboru. Troškovi su kako je napisano u prijedlogu Vlade osigurani u proračunu za 2013.godinu. inače ovaj sporazum odnosi se na dvije prioritetne osi. Prva se odnosi na nadogradnju i modernizaciju željezničkog prometa prometnog sustava u RH te povećanje sigurnosti i učinkovitosti rada željeznice u smislu zadovoljavanja standarda EU dok se druga prioritetna os odnosi na modernizaciju i obnovu riječnih plovnih putova i lučke infrastrukture. Svakako da je pitanje željeznica danas jedno od gorućih pitanja u prometnoj integraciji RH ali i svi problemi koji se nailaze u tom području zasigurno bi trebali u ovom Saboru ne kroz ovaj sporazum nego moguće i kroz nekakvu tematsku sjednicu osigurati raspravu što i kako dalje sa tim željezničkim prometom. Ja ću se ovdje malo osvrnuti na ovaj koridor 5B na željezničku prugu Rijeka-Zagreb-Botovo jer smatram da se zaista o toj pruzi već podosta govori, a da gotovo ništa po tom pitanju nije učinjeno. Ova sredstva koja imamo na raspolaganju po ovom sporazumu su zasigurno nedostatna da se i kroz ovaj sporazum nešto učini na tom području. Čuli smo nedavno kaže premijer da to više nije nizinska pruga, da je to sada dolinska pruga, pa sam pokušao pronaći zbog čega je to tako. Onda on kaže bit će nizinska od Zagreba do Skradnika, a od Skradnika do Rijeke bit će dolinska jer ima brda i dolina. Činjenica jest da je ova Vlada odustala od izgradnje nizinske pruge jer jednostavno od svih brojnih investitora od Kineza, Indijaca i svih ostalih koji su dolazili kroz izaslanstva na sastanke u Vladu nije se uspjelo naći očito model i način kako osigurati izgradnju ove luke. Ministar financija rekao je da tu nizinsku prugu ne treba graditi već da je treba samo malo ispeglati i da će ona i kao takva biti dobra tj. isključivo na postojećoj trasi da bi u 12.mjesecu bio i jedan zaključak Vlade koji kaže da će se u dijelu dvotračnih kolosijeka od Zagreba do Skradnika malo peglati, a onaj dio od te tzv. dolinske pruge od Skradnika do Rijeke da će se izgraditi i drugi kolosijek i da će to biti otprilike to. Da li ćemo postignuti onaj cilj koji je postavljen prije nekoliko godina koji je govorio o nizinskoj prugi dužine od 380km koja bi bila za 50km duža od ove stare koju imamo sada, koja bi vrijeme putovanja skratila za 3 sata, a brzinu prijevoza tereta za 5 sati i povećala kapacitet prijevoza za gotovo 5 puta sa sadašnjih 5 milijuna tona na 25 milijuna tona? To je pitanje kojem ćemo se zasigurno baviti i u ovom vremenu koje je ispred nas. Činjenica jest da od 4 sektora koja imamo na toj nizinskoj pruzi mi danas gotovo nemamo pomaka osim na sektoru 1 koji obuhvaća dionicu od Dugog Sela do Križevaca gdje je završena u potpunosti dokumentacija i ne znam što se dalje nakon toga dešavalo, a to je bilo gotovo do početka godine. Na sektoru 2 tj. na čvoru Zagreb, na sektoru 3 od Zagreba do Rijeke, na sektoru 4 čvor Rijeka, nije se desilo ništa, a posebno u dijelu čvora Rijeka i od Zagreba do Rijeke jer županija koja je trebala donijeti prostorno-plansku dokumentaciju, a mislim na Primorsko-goransku županiju, tu dokumentaciju tj. prostorni plan županije ni donijela tako da je pitanje nakon brojnih rasprava koje su se vodile pa i u dijelu da će željeznička pruga završiti i na otoku Krku jednostavno nije se desilo ništa. To je ono o čemu politika treba reći svoje jer činjenica jest da se radi nešto tj. da su sva sredstva iz ovog sporazuma u najvećem dijelu angažirana na koridoru koji ide od Savskog Marofa preko Zagreba do Tovarnika i tu imamo određena poboljšanja, posebno na dijelu pruge Tovarnik-Vinkovci. Međutim, bojim se da će ovaj koridor 5b ostati samo želja jer zaista ne vide se nikakvi pomaci niti u planiranju niti u izradi dokumentacije, a kamoli u realizaciji i sva očekivanja s pravom su usmjerena prema europskim fondovima, međutim pitanje je hoćemo li mi uspjeti iskoristiti i ono što nam bude na raspolaganju ukoliko kažem nemamo ni osnovne dokumente kao što je prostorni plan jedne županije. Druga prioritetna os odnosi se na modernizaciju i obnovu riječnih plovnih puteva i lučke infrastrukture. Mi u postojećoj dužini plovnih putova od 804 km od koga su 593 međunarodni imamo velike probleme i to je ono što zasigurno traži i određena ulaganja, a posebno ulaganja u luke Osijek, Sisak, Slavonski Brod i Vukovar kao moguću pomoć u razvoju cjelokupnog integriranog prometa u sustavu riječnog prometa, željeznica ili morskog prometa preko morskih luka, preko željeznica pa do kažem od Jadrana do središnje Europe. Kažem bez obzira na ove primjedbe koje imamo sporazum doživljavamo kao želju da se iskoriste sva dopuštena sredstva koja nam stoje na raspolaganju i zbog toga podržavamo kao klub izmjene ovog sporazuma. Hvala lijepa.
Na ovo izlaganje imamo prijavljene 4 replike, ali ja bih prije toga zamolio uvažene kolege da prestanu s privatnim razgovorima i na taj način ometaju govornike. Pa može se razgovarati izvan sabornice. Hvala vam lijepa. Prva replika, poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepa. Kolega Borić, lijepo ste izložili one projekcije ravničarske pruge o kojoj smo nekada mislili kada je i zbog čega smo mislili da je rijeka i riječka luka jedna od najvećih ili najveća, naša je želja da ona to postane. Nažalost, kada gledamo Trst i Kopar onda vidimo da to baš i ne ide tako, a poglavito i zbog toga što ova pruga ili nekakvo njeno peglanje u sadašnjim uvjetima to je jedno obično krpanje, i dalje neće pripomoći da ta Rijeka luka postane to što smo mi željeli ili što mislimo da bi trebala biti. Kada ste govorili o 10. željezničkom koridoru ili paneuropskom koridoru onda moram reći da je prije dva mjeseca izložen u Europskom parlamentu u odboru za transport i turizam glavni smjer, europski smjer sjever-jug koji ide od skandinavskih zemalja preko Hamburga, Frankfurta na Salzburg, nadalje Beč, Budimpešta, Temišvar, Vidin na granici Bugarske i Rumunjske, Sofija, Solun. To je glavni prometni željeznički smjer u kojega se ulažu milijarde eura Europska unija i ove države i već je u tijeku gradnja i plan je da bi bio završen, gotov 2020. godine. Nažalost, tu nigdje Hrvatske nema. Ovaj 10. koridor postaje pomoćni koridor, željeznički koridor. On samo postaje jedan pomoćni, jedan dodatni koridorčić lokalnog značaja. E sada, vi imate dovoljno godina, ovdje je kolega Novak koji o željeznici puno toga zna i tamo je radio, znate da je postojao vlak koji je vozio na relaciji Zagreb-Beograd…
Kolega Grubišić, vrijeme za ovu repliku je isteklo.
Četiri ure evo po vašem da kažem, pa mi recite kad ćemo to ponovo imat takvu jednu relaciju.
Odgovor na repliku, poštovani Josip Borić.
Kolega Grubišić, što se tiče ulaganja u luke poznato je da u Republici Hrvatskoj imamo državne luke u Rijeci, u Zadru, Šibeniku, Splitu, Dubrovniku i Pločama. Rijeka luka proteklih 10-tak godina ima intenzivna ulaganja u svoju infrastrukturu i sada je jedan projekt u tijeku, dograđuje se kontejnerski temeljna brajdica i činjenica jest da mi jednostavno ne možemo pratiti razvoj luke Kopar i Trst koji višestruko premašuju prijevoz tereta u milijunima tona u odnosu na luku Rijeka koja je i bliže i koja bi kroz ovakvu jednu prugu mogla itekako povećati svoje kapacitete, a svakako i zaradu svih koji u tom krugu prijevoza kontejnera sudjeluju. Samo ću napomenuti da na 100 dolara koje se uprihoduju prilikom iskrcaja od jednog lučkog poduzeća 11 ostalih poduzeća ili desetke ostalih poduzeća uprihoduju 11 puta još toliko u samom dostavljanju tih kontejnera do određenih lokacija. Izgradnjom ove pruge mi bi dnevno na cestama umanjili cestovni dio prometa cestovnih tegljača za gotovo 1500 koje danas gotovo opterećuju kažem taj segment, a činjenica jest da je željeznički promet i najjeftiniji i najfleksibilniji i najisplativiji i tome su se okrenuli oni koji znaju. Međutim, mi kažem ovakvim pričama o nizinskim prugama, dolinskim prugama a da se ništa ne napravi jednostavno ne činimo nikome korist a štetu samo sebi.
Druga replika poštovana zastupnica Ana Komparić Devčić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Pa evo mene više puta u ovom Saboru zaista iznenađuje način na koji raspravlja kolega Borić kad govori o nizinskoj pruzi, o luci Rijeka. Zaistinu kolega ja ne znam tko je bio na vlasti proteklih 8 godina. Nizinska pruga je može se reći mrtvo slovo na papiru, ne postoji. Ne postoji nikakva dokumentacija, ne postoje nikakvi papiri, nema je. 8 godina niste ništa napravili. A što se tiče postojeće pruge Rijeka – Zagreb pa ona je samo 22 godine starija. U nju se nije uložilo apsolutno ništa. Vi pričate o luci Rijeka i razvoju luke Rijeka. Pa bez te pruge naravno ona se ne može razviti. Ja ću vam samo jednu stvar reći. Vaš bivši direktor luke Rijeka 4 puta najmanje upoznavao resornog ministra. Ovaj ga nije mogao zapamtiti. O čemu mi pričamo? O vašoj brizi o luci Rijeka? Ma dajte kolega!
Josip Borić, odgovor na repliku.
Pa ja uvijek u ovom Saboru očekujem da će iz nas izlaziti određena razina dobrote, da nećemo biti na neki način negativni ili kako bih to nazvao zločesti. Ja sam rekao da ćemo podržati ovaj sporazum, rekao sam ono što mislim. Da li će vaš suprug kao sadašnji direktor luke Rijeka upoznavati ministra četiri puta ili neće to mene uopće ne interesira i da li će ga on zapamtiti. To je problem ili ministra ili onoga koji je upoznavao pa se nije uspio upoznati. Ja s time nemam veze. Međutim, da nismo ništa napravili nije istina. Rekao sam da se na dionici prvog sektora napravila dokumentacija koja ide od mađarske granice do, od državne granice do Dugog Sela i da se tu jedino očekuju u dijelu te nizinske pruge koja ima 4 sektora nekakvi pomaci i radovi. Sve ostalo stoji, a najviše stoji zbog toga što Primorsko-goranska županija još uvijek nije donijela županijski prostorni plan i to je činjenica. A donosi se već pune gotovo tri godine, a najveći prijepor nedonošenja je otok Krk i želja da ta željeznica završi i na otoku Krku u Omišlju i sukob lokalne razine, znači svih načelnika sa otoka Krka i županijskih službi koji ne žele takav model kako oni kažu razvoja turizma na našem otoku gdje ćemo i dobiti drugi most i željeznicu. I oni su se tome otvoreno suprotstavili, a SDP koji vlada gotovo 20 godina i tom županijom i grad Rijeka po tom pitanju nisu učinili ništa, a da radovi u luci Rijeka traju, kontejnerski terminal se dograđuje. Očito je to valjda zaslugom sadašnje vlasti u svega godinu dana. Ti su radovi pokrenuti, iako ja znam da su pokrenuti puno, puno prije [[Upadica Stazić: Isteklo je vrijeme.]] Tako da nemojte se ljutiti kolegice …
Isteklo je vrijeme. A novu repliku iznosi poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Poštovani kolega Borić, izgleda da će željeznica prije završiti u moru nego na Krku. Ono što ste govorili u svom izlaganju a tiče se pruge prema Rijeci sasvim sigurno da je od vitalnog interesa za Republiku Hrvatsku i vrlo je čudno kako i vlade prije ove Kukuriku vlade nisu ništa poduzimale da se ta pruga izgradi. I kako čitavo vrijeme govorimo unatrag 10, 12, 15 godina kako nemamo dovoljno velikih projekata, kako se ne zna što treba raditi, a svi znamo da treba prugu prema Rijeci graditi. Svi znamo da je to prioritet da bi se luka Rijeka razvila, da ne bi Kopar preuzeo sve što se može prugom prevoziti i da ne bi, sjetite se Kopra u odnosu na Rijeku koje su to luke bile. Mislim ono je bila minorna luka prema luci Rijeka. To sasvim sigurno da nije situacija koja se stvorila u godinu dana, nego se stvarala u dva desetljeća. U dva desetljeća se činilo sve da Hrvatska nema ništa. Ova Vlada sasvim sigurno mora početi ne samo razmišljati, nego povući i konkretne poteze da bi se pruga prema Rijeci što prije izgradila i da se ne bi znate koja je situacija cestovni teret je manjinski i to 5 puta odnos cestovnog i željezničkog prometa što se tiče tereta u Europi. Međutim, kod nas je situacija obrnuta tako dugo dok nećemo imati izgrađenu prugu prema Rijeci ne možemo govoriti niti o razvoju Rijeke niti o razvoju privrede u Hrvatskoj.
I na ovu repliku odgovara uvaženi Josip Borić.
Kolega Vukšiću, ja se ne slažem sa vama u dijelu da prethodne vlade nisu ništa napravile. Zato i kažem sve što je po tom pitanju napravljeno a to nije baš krenulo kako se sada kaže prije 10, 15 i tako godina nego je to ozbiljnije krenulo 2007. godine kada se hajmo reć krenulo i u izradu dokumentacije itd. Radi se o 300 i 60 kilometara pruge u cijelom potezu dvotračne pruge. I rekao sam da se u sektoru jedan od državne granice od Botova do Dugog Sela zgotovila dokumentacija. To je napravljeno za vrijeme bivše Vlade. Da se u sektoru koji obuhvaća čvor Zagreb, da je Zagrebačka županija napravila sve i u svojoj dokumentaciji i donijela prostorni plan i ucrtala koridor. Da je Karlovačka županija napravila sve i ucrtala koridore i dio dokumentacije je napravljen. Međutim u Sektoru 4 – čvor Rijeka koji obuhvaća i dio Sektora 3 Primorsko-goranska županija nije uopće ucrtala koridor. A što ćete napraviti, to je ona priča koju smo imali nedavno na Zakonu o cestama, hoće li ministar sada reći to će biti ne znam jednotračna, dvotračna pruga idemo to graditi i gotova stvar. Moguće je da će se i tako graditi, ali bez prostornog plana neće se graditi ništa. To je činjenica. A novac i traženje novca investitora to je drugi problem. Rekao sam ovdje podržavamo ovaj sporazum kao izraz želje da se možda tehnički dio sporazuma i pomoći da se napravi određena razina dokumentacije implementira i na taj novi 5B Koridor ali da će ona vrijednost koja dostiže i 8 ili 10 milijardi kuna ostati trajni problem koji će netko morati riješiti. Ministar financija kaže nećemo graditi novu prugu nego ćemo popeglati postojeću a tamo gdje fali drugi kolosijek u dijelu kako oni predlažu od Skradnika do Rijeke izgradit ćemo drugi kolosijek i to će biti naša brzinska pruga. Rekao sam i to da ta pruga je bila projicirana na razini od 160 km za putnički prijevoz i negdje oko 120 km za teretni prijevoz. Na ovaj način mi to nećemo dobiti i to neće biti brza pruga.
Hvala lijepa. Posljednja replika, Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Borić bez obzira kako se ova pruga zvala nizinska ili dolinska činjenica je da ne ide iako je u programu ove Vlade bila debelo podvučena da ide kao prioritet. Činjenica je da je ova pruga u onom dijelu koji ja poznam da je u katastrofalnom stanju, u vrlo lošem. Prije kratkog vremena smo svjedočili i naravno i prometnom incidentu i sa posljedicama. Činjenica je da je moja županija, dakle iz koje ja dolazim, prometno svakako hendikepirana u tom smislu, ali je i činjenica i potrebito je reći da je naša Vlada započela rekonstrukciju dionice od Križevaca do Koprivnice sa ciljem dakle da se pojača i poveća sigurnost. I gledajte, sad u tim okolnostima kad željeznička infrastruktura je takva, teškoće su takve prije dva dana smo raspravljali o isto tako autocesta, brza cesta. Ali je činjenica da na autocesti koja je započeta da su napravljeni značajni objekti, da je napravljen jedan dio trase i sad se ide u brzu cestu a nema sredstava. I sam zamjenik ministra je rekao da je potrebita određena regulativa kako bi se nastavilo raditi itd. E baš se mi toga i bojimo u našoj Koprivničko-križevačkoj županiji evo koja je konačno dočekala jedan svoj momenat da će baš u tim okolnostima doći do toga da će bez obzira kako se zvalo doći do zastoja i da opet ćemo mi ostati kratkih rukava. A naravno onda i onaj ravnomjerni razvoj Hrvatske o kom se često govori naravno da ne stoji. Hvala lijepo.
I posljednji odgovor na posljednju repliku, Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa uvaženi kolega Milinkoviću evo drago mi je da ste vi rekli da je bivša Vlada počela radove jer ovdje nas uvjeravaju da se na toj pruzi ništa ne radi, a kažem nizinska pruga obuhvaća 4 sektora i počelo se raditi ali za vrijeme još bivše Vlade. Međutim, vi ste rekli i ono dobro da je to bilo zapisano kao veliko obećanje ta nizinska pruga i da će se to napraviti pa se sada odustaje, a podsjetit ću vas na autocestu Rijeka-Žuta Lokva tj. Križišće-Žuta Lokva. Mi imamo tamo jednu situaciju da evo već godinu i nešto više dana imamo gotovu dionicu do Križišća koja ni ovo ljeto neće biti u funkciji jer su se pojavili opet određena razina problema, a od cijele dionice koja iznosi svega 70 km odustalo se jer je sam predsjednik Vlade rekao da to nije prioritet ove Vlade. Onda je odustao i jedan ministar jer je rekao da on to ne može prihvatiti, a da to piše u Planu 21. Tako da ne znam tko će sada ako se odustane, a odustalo se i od ove pruge da li će i aktualni ministar reći da i on ide jer to ne piše tako u Planu 21. Evo, hvala.
Na kraju još i riječ zamjenika ministra regionalnog razvoja i fondova EU gospodina Jakše Puljiza. Izvolite.
Evo ja se želim zahvaliti na razumijevanju i podršci za usvajanje ovog zakonskog prijedloga, zapravo oba zakonska prijedloga jer time ćemo omogućiti i korištenje znatnih sredstava iz alokacija za proračunsku godinu 2012. i prvu polovicu 2013., dakle 47 milijuna eura u području zaštite okoliša i gotovo 30 milijuna eura u području prometa. Ja bih se samo morao kratko osvrnuti na spomenutu opservaciju vezano za projekte u željeznicama. Dakle, što se tiče EU fondova kao što i sami znate u operativnom programu za promet željeznica je upravo glavni prioritet zajedno sa ulaganjima uz vodne puteve. Mi očekujemo da će upravo ulaganja na trasi 5B Koridora biti glavni izvor apsorpcije EU sredstava prije svega za alokaciju govorim za 2013. gdje imamo ukupno 450 milijuna eura. Dakle, samo projekt Dugo Selo-Križevci je težak oko 120 milijuna eura. Međutim, treba naglasiti da je zaista da su problemi s kojima smo se suočili u pripremanju toga projekta za EU fondove su bili izuzetni. Dakle, od nedovoljno pripremljene projektno-tehničke dokumentacije, a posebice u pogledu otkupa zemljišta. Dakle, vi vjerojatno znate i sami da zemljište još uvijek nije otkupljeno, da se na tome sada intenzivno radi. Preko 400 čestica je bilo neotkupljeno, dakle na početku 2012. godine. Međutim, HŽ infrastruktura zaista ulažem evo to mogu slobodno potvrditi maksimalne napore i taj proces koji je bio prilično usporen i prilično zakočen sada ide izuzetno brzo. I mislim da ćemo se moći ponositi s time da ćemo imati projekt koji će moći povući 120 milijuna eura najkasnije do kraja 2016. godine. Drugi projekt vrlo važan je i pruga Gradec-sv. Ivan Žabno gdje isto imamo zapravo prilično pripremljen projekt. On je nešto manji doduše, otprilike 30-ak milijuna eura međutim isto tako vrlo značajan. Tu su još i projekti koji se tiču okolice Zagreba. Dakle, govorimo o projektu Podsused-Samobor i govorimo o projektu od Zaprešića do Zaboka. Što se tiče 5 b koridora i još jedna informacija. Dakle spomenuli ste isto da se ništa ne radi u pogledu pripremanja pravca od Zagreba prema Rijeci a vjerojatno su saborski zastupnici upoznati sa činjenicom na kraju krajeva bila je javna prezentacija dva velika projekta u iznosu 15 milijuna eura kojima će se financirati izrada projektno tehničke dokumentacije od Karlovaca, Hrvatskog Leskovca odnosno do Skradnika. I time se stvaraju zapravo preduvjeti, to je taj konkretan rad kojim se onda omogućuju poslije veliki projekti. Dakle 15 milijuna eura za projektno tehničku dokumentaciju. Mislim da ćete se svi složiti da se radi zaista o vrlo, vrlo ozbiljnom naporu i vrlo ozbiljnom pristupu. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Na ovo izlaganje još imamo prijavljene dvije replike. Prva poštovani zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo obzirom da se često spominje područje u kojem ja živim, iz kojeg dolazim, da je spomenuta i pruga, drugi pružni kolosijek Dugo Selo- Križevci, da se spominje i pruga Gradec-Sv. Ivan-Žabno, ja moram reći ovako da dugo godina već slušamo o tim projektima i o početku radova i ono što je kazao gospodin Milinković, točno je da je dionica rekonstrukcije pruge od Križevaca do Koprivnice bila započeta u prošlom sazivu Vlade, da je sada i to vjerojatno pri kraju. Ali činjenica je da se na pruzi Gradec-Sv-Ivan-Žabno definitivno ne događa kao što je i činjenica da je prije bilo rečeno da će se dionica pruge Dugo Selo- Križevci graditi ulaskom Hrvatske u EU jer se je od početka taj projekt pripremao za korištenje europskih fondova tako da u svakom slučaju mi tamo željno očekujemo da se nešto i počne graditi.
Želi li predstavnik Vlade odgovoriti? Odgovor na repliku. Jakša Puljiz.
Evo da kratko odgovorim. Dakle pored ove domaće procedure koju moramo napraviti na otklanjaju svih prepreka za početak realizacije, tu je još i procedura pregovora sa Europskom komisijom i što se tiče dionice Dugo Selo- Križevci, ta procedura pregovaranja je vrlo blizu svom završetku, zapravo proces je jako dobro napravljan i tu neće biti nikakvih problema. A natječaji, prvi natječaj očekujemo i prije 1.7. Međutim sami radovi će biti nakon 1.7. ove godine.
I posljednja replika, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi zamjeniče. Evo ja ću vas s obzirom na ovo što ste rekli znači da je u pitanju 500 milijuna eura zamoliti da svojim autoritetom i vi i vaš nadležni ministar utječete na župana Primorsko-Goranske županije da donese prostorni plan kako je jedan dio tih sredstava ne bi ostao neiskorišten i da vi razriješite onaj veliki čvor koji se pojavio a tiče se završetka te nizinske pruge na otoku Krku. Hoće li ona to tamo doć ili ona do tamo neće doć? Jer je to glavni prijepor ne donošenja prostornog plana jer postoji jedan interes i postoji drugi interes. I ako se želi zaista to iskoristiti što vi govorite tih 500 milijuna eura onda je početak toga donošenje prostornog plana županije. Prije toga ne možemo pričati o ničemu ako se slažemo u tome. I zato vas molim da ako možete da utječete na županiju Primorsko-goransku da konačno donese prostorni plan jer izvan svega toga ostat će samo priča da smo imali 500 milijuna eura a da nismo napravili ponovo ništa. Hvala lijepa.
I na ovu repliku odgovara zamjenik ministra Jakša Puljiz.
Naša strategija je da upravo razvijmo dovoljno projektnih prijedloga, spremnih projekata da možemo u situacijama koje se sigurno pojavit a to u situaciji gdje se može odlučiti pozitivno, negativno o nekim investicijskim rješenjima da imamo dovoljno drugih projekata koje onda možemo koristit za apsorpciju sredstava. Dakle to nam je apsolutno prvi prioritet, a što se tiče završetka koridora 5 b i situacije na otoku Krku. Znate i sami da je jako vezano za pitanje … [[Govornik se ne razumije]] terminala. Dakle postoji puno uvjetovanih stvari te kada se donesu odluke o svemu tome, onda će naravno biti jednostavnije donijeti odluku o konačnom koridoru, odnosno završetku pruge do Krka.
Zahvaljujem. Time je rasprava o tekstu zakona završena. Glasat ćemo danas u nastavku našega rada. Sada određujem stanku oko 15 minuta. Okupimo se ovdje u podne, malo prije, da možemo u podne počet s glasanjem Hvala vam lijepa.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji Operativni program "Promet" za pomoć zajednice iz instrumenta pretpristupne pomoći u sklopu Komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 263 Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 127 glasova za donesen Zakon o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji Operativni program "Promet" za pomoć zajednice iz instrumenta pretpristupne pomoći u sklopu Komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. Poštovane kolegice i poštovani kolege završili smo glasovanje. Sad ćemo zastati sa radom plenarne sjednice i najaviti sjednicu u utorak sljedeći tjedan to je 5. veljače ove godine u 9,30 sati sa prvom točkom dnevnog reda prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu, prvo čitanje, P.Z. br. 251. Želim da se vidimo orni, a u ponedjeljak molim da se održe sjednice radnih tijela. Hvala lijepa.