Poštovane dame i gospodo zastupnici, poštovani gosti, nastavljamo 53. sjednicu Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Srdačno pozdravljam sve nazočne zastupnike i goste. Iz ureda predsjedatelja Vijeća ministara BiH, Denisa Zvizdića, dostavljena je obavjest da predsjedatelj nije u mogućnosti biti nazočan današnjoj sjednici. Iz ureda ministra vanjske trgovine i ekonomskih odnosa Bosne i Hercegovine, Mirka Šarovića, obavješteni smo da ministar nije u mogućnosti biti nazočan današnjoj sjednici. Odsutnost je opravdao zastupnik Jasmin Emrić, a zastupnici Željko Komšić i Asim Sarajlić najavili su kašnjenje. Prema podacima službe sjednici je nazočno 36 zastupnika. Konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Mi smo, podsjećam, na točki devet. Rasprave su skraćene, samo radi podsjete, na 5 minuta. Znači točka devet glasi, Ad. 9. Informacij o vrsti, broju, intenzitetu i troškovima posjeta ministra vanjskih poslova BiH drugim državama, te svrha posjeta po interese Bosne i Hercegovine i njezinih građana – predlagatelj točke: zastupnik Damir Arnaut, broj: 01-50-1-2525/17, od 25.10.2017. Ovu točku uvrstili smo odlukom Doma na 53. sjednici 25.10.2017. Materijal ste dobili. Otvaram raspravu. Zastupnik Damir Arnaut, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajuća. S obzirom da je rasprava skraćena na 5 minuta krenut ću odmah. Dakle, obrazloženje tačke, same tačke dnevnog reda je dato na početku ove sjednice, još uvijek se radi o istoj sjednici, tako da neću podsjećati na sve to. Ono što je neophodno podsjetiti, s obzirom da je prošlo više od mjesec dana kada je ova sjednica počela, je da smo, da je činjenica da je ministar vanjskih poslova u toku svog mandata imao 140 putovanja, i to su sve zvanični podaci pribavljeni sa web stranice Ministarstva vanjskih poslova. Konkretno, u 2017. godini, za 10 mjeseci, dakle zaključno sa 24.10., ministar vanjskih poslova bio je na 44 različita putovanja. U 2016. godini, koja je puna godina njegovog mandata, za 12 mjeseci 60 pojedinačnih putovanja i u 2015. godini, za 9 mjeseci koliko je u toj godini bio ministar, 37 putovanja. Dakle, ovdje prosjek varira između 4 i 11, 4,11 i pet putovanja mjesečno, što je po svim parametrima nesporno visoka brojka. Međutim, i kažem opet podsjećanja radi, radi se o zvaničnim podacima sa web stranice, sa zvanične web stranice Ministarstva vanjskih poslova BiH. Sama brojka putovanja, koja je nesporno visoka, ne daje nam cijelu sliku i stoga smo sačinili jednu tabelu i ta tabela ukazuje da je na zvanična putovanja, od tih 2 140, zvanične posjete otpada samo 13, dakle manje od 10% su zvanične posjete. Međutim i unutar tih 13, samo četiri zvanične posjete su zemljama Evropske unije, dok je devet zvaničnih posjeta van Evropske unije, zemljama poput Azerbejdžana, Kube, Islamske Republike Iran, Brazila, itd. Što se tiče službenih, odnosno posjeta koje su na web stranici Ministarstva opisane kao službene ili pak bilateralne, samo je 19 od tih 140, a od tih 19 samo osam u zemlje Evropske unije. I onda 108 posjeta otpada na prisustvovanje multilateralnim sastancima ili samitima, forumima, seminarima, predavanjima ili drugo, poput otvaranja zgrada, objekata i sl., na to otpada 108 od ovih 140 posjeta. S tim u vezi postavlja se opravdano pitanje koja je konkretna korist od ovih putovanja za Bosnu i Hercegovinu, i bez pretendovanja da mi možemo dati odgovore na ova pitanja, s obzirom da ti odgovori već nisu dostupni na zvaničnoj web stranici Ministarstva vanjskih poslova, Klub SBB-a je dostavio u proceduru na početku sjednice dva prijedloga zaključka. Prvi prijedlog zaključka – Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži da ministar vanjskih poslova u idućih 30 dana dostavi detaljan izvještaj o svim putovanjima van Bosne i Hercegovine tokom njegovog mandata uključujući destinaciju, broj dana provedenih na službenom putovanju, svrhu putovanja i ostvarene kontakte, broj članova delegacije, ukupne troškove za svako službeno putovanje, rezultate i naknadne aktivnosti poduzete poput otvaranja pregovora, potpisivanja sporazuma, ukidanja viznog režima, itd. Drugi prijedlog zaključka je da – Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži da Kolegij Predstavničkog doma samoincijativno ili u saradnji sa Kolegijem Doma naroda osigura prisustvo članova Predsjedništva BiH i ministra vanjskih poslova BiH na tematskoj sjednici pod nazivom – Vanjskopolitički pravci i ciljevi Bosne i Hercegovine i uticaj geopolitičkih tokova na Bosnu i Hercegovinu. Takve informacije i takva sjednica su nam apsolutno neophodni kako bi ovaj Parlament koji, podsjećam opet, ima zakonsku obavezu da vrši nadzor nad svim ministarstvima, uključujući i Ministarstvo vanjskih poslova i da dobijemo odgovore, i mi i javnost, koji su rezultati svih ovih aktivnosti, kakva je korist po Bosnu i Hercegovinu i njene građane. I kad već imamo još najmanje godinu dana preostalog u ovom sazivu Parlamentarne skupštine, da vidimo koji su dalji planovi Ministarstva vanjskih poslova što se tiče ovih pitanja. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Za raspravu se također javila zastupnica Milica Marković. Izvolite.
Hvala gospođo predsjedavajuća. Pa, evo, ja ću nastojati da se uokvirim u vrijeme koje je predviđeno za ovu tačku dnevnog reda. Dakle, ono što smo govorili kada je podnesena incijativa za jednu ovakvu tačku dnevnog reda jeste pitanja svakako utroška sredstava koja su potrošena u Ministarstvu vanjskih poslova na putovanje ministra, sa aspekta koristi koje su donijela ta putovanja i posjete raznim destinacijama, što u Evropi, što u svijetu, i tako je konačno naslovljeno i u samom naslovu ove tačke dnevnog reda. Ako pogledate u nominalnom iznosu, dakle, sredstava su zaista velika i puno je sredstava utrošeno na njegova putovanja, a s druge strane ako to poredite sa efektom i rezulatima koja su donijela ta putovanja može se reći da su ti rezultati gotovo potpuno beznačajni ili gotovo nikakvi. 3 Ja znam da se ministar sa ovim ne slaže, i on je, on se nije slagao ni sa tim da se uopšte raspravlja o ovoj temi na sjednici Parlamenta, ali svakako da ova informacija se može dovesti u vezu sa revizorskim izvještajima koji su obavljeni u Ministarstvu inostranih poslova. Pa ćete zapaziti, recimo, da u tom revizorskom izvještaju MIP je jedina institucija u Savjetu ministara za koju je revizija utvrdila da je nemoguće utvrditi broj zaposlenih u toj instituciji, jer se broj zaposlenih ne slaže sa sistematizovanim radnim mjestima, kao i da neke destinacije i posjete tim zemljama su potpuno upitne. Dakle, postavlja se pitanje zašto je ministar tamo bio, kao što je, recimo, posjeta Kubi, Brazilu. Brazilu, npr., on je išao u posjetu, a poznato je da je, recimo, robna razmjena sa Brazilom između Bosne i Hercegovine i te zemlje na godišnjem nivou negdje svega oko 300 miliona KM. Išao je na Kubu gdje nemamo čak ni ambasadu, tako da, a da ne govorimo o ostalim destinacijama koje je posvećivao, ali je malo radio na planu evropskog puta Bosne i Hercegovine, onoga što je bio dužan da uradi kao ministar inostranih poslova u sveukupnim aktivnostima evropskih integracija Bosne i Hercegovine. Naravno, ova sredstava koja je on utrošio su vrlo diskutabilna sa aspekta da su neka čak koštala basnoslovno, kao što je, recimo, njegova avionska karta do Njujorka kada je išao koštala je 32.000 KM. On je rekao u medijima da njega niko nije pitao koliko će platiti avionsku kartu i zašto je toliko plaćena. Pa, ne pita ni nas poslanike služba koja obezbjeđuje avionaske karte za naša putovanja, ali nam ipak kupi ekonomsku klasu, a ne kartu od 32.000 maraka koliko je koštala njegova karta do Njujorka. Ako poredite njegove aktivnosti sa, recimo, drugim ministrima inostranih poslova u regionu, onda ćete, uporedite, recimo evo ja sam poredila sa ministrom inostranih poslova u Srbiji, njegova putovanja iznose, su 50% više, više je imao putovanja nego recimo Ivica Dačić koji je ministar inostranih poslova Srbije, a svi smo iz medija vidjeli kakve su aktivnosti Ivice Dačića i kolika je to, da kažem, diplomatska aktivnost koju on vodi, što u Savjetu bezbjednosti, što u UNESCO-u, što po drugim evropskim institucijama gdje se on pojavljuje kao ministar inostranih poslova. On je ovdje, u informaciji vidimo da je njegov broj putovanja izjednačen sa brojem putovanja nekih američkih diplomata, pa vi sad zamislite gdje je Bosna i Hercegovina, gdje su Sjedinjene Američke Države, odnosno gledajući po učinku koji obavlja ministar inostranih poslova jedne ili neke druge zemlje. Naravno, ministar se sa ovim svim neće složiti i on je puno toga osporio, ali ja mislim da i kada je imenovan za ministara instranih poslova na samom početku svog rada mnogi su bili skeptični u njegov kapacitet i kao ličnosti i kao političara da će moći iznijeti tu dužnost koju je preuzeo. I evo, pokazalo se da to čovjek i nije mogao iznijeti i nije ništa ni konkretno ni uradio. Kada ga pitate šta su rezultati vašeg rada, on kaže – pa eto, napravio sam konferenciju u Banja Luci gdje došlo 10 ministara inostranih poslova iz određenih zemalja, pa kaže – danas su neki od njih postali premijeri u svojim zemljama. Znači, to je bio njegov doprinos, da se ljudi promovišu i da napreduju u političkoj karijeri, a ne neka konkretna korist koju je imala Bosna i Hercegovina ili Banja Luka recimo, u kojoj se to konkretno i desila ta konferencija. Ili npr. on kaže – ja sam u svojoj, kao rezultat svog rada imam to što sam predsjedavao Komitetom ministara Vijeća Evrope gdje je Bosna i Hercegovina predsjedavala nedavno. Pa Bosna i Hercegovina bi predsjedavala Vijećem Evrope i da on jeste i da nije ministar, i ko god da je ministar inostranih poslova red je bio na Bosnu i Hercegovinu da predsjedava u tom trenutku, odnosno taj period u Vijeću Evrope, i to nije apsolutno nikakav doprinos Igora Crnadka kao ministra inostranih poslova. Ili npr. kad čujete još bizarniju njegovu izjavu koju je rekao, kaže – zamislite gdje sam ja bio, u Budimpešti, i bio sam kod njihovog premijera u kabinetu i kad sam došao ugledao sam veliku mapu sa geografskom kartom Bosne i Hercegovine. Znači, on je bio zapanjen time što je ugledao geografsku kartu u kabinetu mađarskog premijera i on to smatra svojim učinkom i svojom zaslugom. Ovaj je kao bio fasciniran što se on pojavio pred njim, pa je u njegovu čast stavio tu mapu i tu kartu u svoj kabinet. Mislim, to su toliko bizarne stvari, [[govornik se upozorava na vrijeme]] nevjerovatne, ali mene to ne čudi od Igora Crnadka, jer ja sam znala kakav je on i poznajem ga iz medija kao političara. On kad je došao na ovu funkciju, 4 čovjek nije se susreo sa diplomatijom i sa evropskim integracijama ni u nekoj nevladinoj organizaciji, a kamo li [[govornik se upozorava na vrijeme]] da je imao neki kapacitet da na tome radi. Dakle, evo da završim, još samo jednu rečenicu, imala bih ja još štošta reći, ali ću reći na kraju da je prava šteta što Branislav Nušić sad nije živ u ovom vremenu i kako je napisao komediju „Gospođa ministarka“, mislim da bi još bolje na osnovu ovih informacija napisao još jednu koja bi se zvala „Gospodin ministar“, kao dokaz o osobi koja je, ne zna se da li je više umišljena ili je više nesposobna za posao koji radi. Hvala.
Molim zastupnike da se pridržavaju vremena. Sljedeća za raspravu zastupnica Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovana predsjedavajuća, cijenjene koleginice i kolege, članovi Savjeta ministara. Pa, evo, konačno na ovom Parlamentu da bude jedna ozbiljna tema koja zahtjeva jedan ozbiljniji pristup i jednu revnosniju analizu. Obično smo naučili da sve proleti tako pored nas, pri tom zaboravljajući na našu ključnu odgovornost i obavezu, a to je kontrolna funkcija Parlamenta. Jasno je što ministar ne zna za to, jer on je godinama pokušavao da bude izabran na neku od pozicija, odnosno na mjesto poslanika u nekom od parlamenata, bezuspješno, pa zato se možda i tako odnosi prema Parlamentu. On je jedan od rijetkih protiv koga oba doma vode posebnu priču, i Dom naroda, Istražnu komisiju, a mi i raspravu danas. I za razliku od toga, umjesto da dođe ovdje pokunjeno i da sasluša ono što mu se spočitava, i da snagom argumenata se bori protiv toga, on na jedan krajnje način koji prelazi i jednog intelektualca, a kamo li jednog nosioca tako značajne funkcije, tako se odnosi prema svima. Dakle, treba sviju nipodaštavati i proglasiti ne znam čime sve ne, ali o tome ćemo na odgovarajućem mjestu, da ne oduzimam ovo vrijeme. Kad sam vidjela, ovaj, ovo što se, što je kolega Arnaut potegnuo uporedila sam šta je to zadatak Ministarstva spoljnih poslova i koje su to nadležnosti koje bi on trebao da ispunjava. Pa, evo, sami postavite sebi pitanje kad je u pitanju Ministarstvo spoljnih poslova i njegova nadležnost za praćenje stanja i razvoja međunarodnih odnosa sa drugim državama, međunarodnim organizacijama i o tome obavještava Parlament, Predsjedništvo, Savjet ministara, kad ste zadnji put dobili informaciju koja vam je mogla poslužiti za bilo kakvo donošenje odluke. Organizovanje, usmjeravanje i koordinaciju rada diplomatsko-konzulatnih predstavništva Bosne i Hercegovine u inostranstvu. Pa da li je osoba koja dvije i po godine mandata, godinu i po provede van zemlje može da utiče na bilo koji način na rad diplomatko-konzularne mreže, a i Ministarstva, praćenje saradnje sa međunarodnim ekonomskim kretanjima, obavještavanje nadležnih organa o tome i o ekonomskim odnosima Bosne i Hercegovine sa pojedinim zemljama i regionima. Vidjela sam zanimljiv odgovor koji je ministar poslao kolegici Kapetanović koja mu je vrlo konkretno pitanje postavila vezano za učinak ekonomske diplomatije, pa. dakle. nevjerovatno sa kojim nepoštovanjem se odnosi prema ovom Parlamentu i prema poslanicima koji se usude da postave bilo kakvo pitanje. Dakle, postoji, nema nijednog odgovora koji bi ministar mogao dati. Kad su u pitanju ta putovanja samo nekoliko stvari da kažem, a to je opaska revizora. Dakle, u 2016. godini za putovanja je Ministarstvo potrošilo 1,5 miliona, a pazite ovo, u sjedištu je milion, a u cijeloj DKP mreži, 44 ambasade, 5 konzulata i 6 diplomatskih misija, 564.000. Skoro duplo je 5 čovjek potrošio više u sjedištu, nego što je cijela DKP mreža. Kaže revizija zašto se ne zna o svemu tome, knjiga putnih naloga ne sadrži podatke o troškovima službenog putovanja, niti svrhi putovanja. Ne možemo kolega Arnaut dobiti podatak kakva je svrha putovanja jer mjesto na kome se vodi evidencija o tome ne postoji. To se ne upisuje, vrlo bi lako došli do tih podataka, svako bi mogao to da prepiše kada bi se takva evidencija vodila, a ne vodi se. I šta kaže revizija još? Preporukom svojom nalaže da se uvedu efikasne kontrole nad predmetnim troškovima, znači troškovima putovanja. Kaže ministar – revizija je dala mišljenje s rezervom, jer su ispunjeni svi uslovi, nema nikakve greške, nema probijanja budžeta. Hoću da vam kažem da je ovo jedno od ministarstava koje svake godine dobija mišljenje s rezervom. Ima razlog vjerovatno zašto naša revizija ne daje nikome negativno mišljenje, ali bi bilo prostora ... I sad, pazite razloga zašto je Ministarstvo dobilo mišljenje s rezervom, ministar nije pročitao ovaj Izvještaj, pa ja sam u prednosi u odnosu na njega, jer ne može da mi odgovori na ta pitanja, dakle, osnova za mišljenje s rezervom, kako kaže revizor, popisom sredstava i obaveza nisu utvrđena stvarna stanja sa stanjima u glavnoj knjizi, tako da nismo u mogućnosti potvrditi tačnost finansijskh izvještaja [[govornik se upozorava na vrijeme]] u djelu potraživanja obaveza i stalnih sredstava Ministarstva. Znate li vi šta to znači? Ne možemo [[govornik se upozorava na vrijeme]] da garantujemo da ono što piše da je to istina. Pet minuta za ovakvu temu, to je strašno, ali Kolegiju odgovara da se o ovakvim stvarima što manje govori i to onda ostaje vama na dušu.
Hvala lijepa. Zastupnica Aleksandra Pandurević, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajuća. Meni je drago da se danas našla ova informacija, jer tek kada sam sagledala neke stvari vidjela sam koliko je ministar Crnadak dobar ministar i meni je jedino žao što on nije u Srpskoj demokratskoj stranci. Da bismo mogli nekog kritikovat, moramo sami poštovati oređena pravila. Da bismo imali pravo da kritikujemo ministra Crnadka, onda moramo kritikovati i biti kritični i prema onim iz naših redova. Za razliku od putovanja ministra Crnadka, koja su transparentna i na sajtu, Vlada Republike Srpske, odnosno predstavnici SNSD-a odbijaju da odgovore gdje je letio avion Vlade Republike Srpske od 3. juna, do 14. juna 15 puta. Destinacije su Krf, Atina, Tivat, Dubrovnik, Beograd, Ljubljana, Dubrovnik, Sankt Petersburg. Mene bi, evo recimo, strašno zanimalo da vidim koji su to benefiti za Republiku Srpsku od ovih silnih putovanja po, i to u ljetnom periodu, znate, po morskim destinacijama. Dalje, što se tiče troškova za putovanja, oni su u sjedištu MIP-a iz 2002. godine, kada je bio ministar, uvaženi ministar Lagumdžija, iznosili milion i po, 2003. milion i 400, pa je ministar Ivanić tada povećao te troškove na milion i 800 i toliko je otprilike bilo u prosjeku, recimo zadnja godina njegovog mandata milion i 600. Onda dolazi uvaženi ministar Sven Alkalaj s kojim je uvaženi kolega Arnaut tada bio zajedno u istoj političkoj partiji, ali se nije brinuo o njegovim putovanjima, dva miliona i 300, dva miliona i 200, dva miliona i 200, milion i 700, pa je ministar Lagumžija po tom značajno skrsao te troškove na milion i 300 i ministar Crnadak je ostao na tom nivou ministra Lagumdžije. Pri tom, istine radi, trebamo reći da ova sredstva su uglavnom putovanja koja se odnose na samog ministra, je li tako, to su pozivi na koje putuje ministar i njegovi troškovi uopšte nisu tako visoki. 2017. troškovi za avionske karte i smještaj ministra Crnadka su iznosili 169.000 maraka, 2016. – 190.000 maraka, 2015. – 160.000 maraka. Istine radi treba reći da su to troškovi ministra putovanja inostranih 6 poslova Bosne i Hercegovine, za razliku koji, vjerujem, ima opravdanja za svoja putovanja. I meni je zanimljivo da uvaženi kolega Arnaut, recimo, nije potezao putovanja opravdanosti troškova ministra Alkalaja kada su svi mediji izvještavali da ministar Alkalaj o trošku budžeta Bosne i Hercegovine ide da prati Australian Open, Davis Cup i ne znam, Vimbldon, da, i Vimbldon je išao da prati o trošku. Pri tom je dogovarao sa nekim nižerangiranim doduše da pokrije službenicima, sastanke, posjećivao zemlje Azije i Afrike. To su bili efekti rada ministra Alkalaja kji nam je za svog mandata priređivao samo diplomatske skandale, pa ću podsjetiti da je mimo stava Predsjednišva i ovog Parlamenta obavijestio Srbiju da ne važi Sporazum o dvojnom državljanstvu. I kada je Klub SDS-a, tada na čelu sa uvaženim kolegom Novakovićem, pokrenuo incijativu za njegovu smjenu nije imao razumjevanje čak ni kolega iz SNSD-a, kako mi je rekao. Da podsjetim i da je ministar Alkalaj tad napravio jedan veliki skandal kada je Bosna i Hercegovina bila u centru skandala jer je iranska novinska agencija prenijela vijest da je on iranskom ambasadoru rekao da Bosna i Hercegovina je protiv uvođenja sankcija Iranu, te da Iran ima neotuđivo pravo na korištenje nuklearne tehnologije za mirnodobske namjene. To su samo neki, da ne podsjećam dalje na njegove skandale o kupovini knjiga „Prokletstvo muslimana“ na arapskom jeziku, to je tada sve bilo prihvatljivo SNSD-u, i sjećam se na početku prošlog mandata imali smo ovdje ministra Alkalaja kad je rekao da se čudi, da on jako dobro radi. A što se tiče troškova putovanja ministra Crnadka, svi njegovi godišnji troškovi iznose recimo koliko jedan avionski let bivšeg ministra inostranih poslova Srbije, gospodina Vuka Jeremića. Evo ja ću vam navesti, znači iako Beograd ima mnogo bolje konekcije nego Sarajevo, recimo ministar Jeremić je plaćao privatne avione [[govornik se upozorava na vrijeme]] kao ministar inostranih poslova, pa je jedan let do Holandije, evo završavam, koštao 29.000 evra, do Etiopije 70.000 evra, a tri puta je letio u Etiopiju, po 70.000 evra. Hvala.
Hvala lijepa. Zastupnik Saša Magazinović, rasprava. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Mi smo glasali da ova tačka danas bude danas na dnevnom redu i da o tome raspravljamo, ali mislim da bi bilo najučinkovitije kad bi se odmah izjasnili o predloženim zaključcima, i kad dobijemo taj neki materijal da onda otvorimo raspravu. Ovo danas i ovo na način kako je krenulo mislim da je potpuno neproduktivno i da ćemo samo izgubiti vrijeme. Iz dosadašnje rasprave bi se mogao izvući zaključak da smo mi jedina država gdje se ministar vanjskih poslova kritikuje i optužuje zato što putuje. Dakle, njemu je to posao. Način na koji to radi je nešto o čemu možemo razgovarati kada dobijemo ovu analizu. Ja također mislim da godinu dana prije izbora kroz ovu tačku dnevnog reda neki ljudi ističu svoju kandidaturu da budu novi ministri vanjskih poslova, što je legitimno, ali recimo da i to treba uzeti u obzir. S kim se ministar sastaje to je slika države. Dakle, ne sastaje se ni sa više niti sa manje značajnim političarima nego što to radi Predsjedništvo. Hajde da vidimo, evo Predsjedništvo je nadležno za provođenje vanjske politike i za vođenje vanjske politike Bosne i Hercegovine, s kim se oni sastaju? Kolinda Grabar-Kitarović, Erdogan, Vučić, pa onda malo Erdogan, Kolinda, Vučić, pa u različitim kombinacijama to troje ljudi. S kim su se oni sastali u zadnje dvije godine, da kažemo evo ovo je politička faca koja je došla u Bosnu i Hercegovinu? Pa ne možemo se više 7 sjetiti godine kad je saobraćaj u Sarajevu bio blokiran zato što dolazi baš baš neko. S kim se sastaju članovi Predsjedništva? Kolinda Grabar-Kitarović, Erdogan, Vučić, privatno, poslovno, slučajno, namjerno, iznenada, najavljeno, nenajavljeno, eto to je naša vanjska politika. I sad, u okviru te naše čitave priče mi kažemo ministru vanjskih poslova – Boga ti, skim si se ti sastao. Eto nek nam i to napiše, pa ćemo onda razgovarati, razgovarati o tome. Mi smo nedavno, nas nekoliko poslanika iz Predstavničkog doma, bili u Sjedinjenim Američkom Državama. Između ostalog, bilo je tu i kongresmena i senatora, sastali se sa specijalnim savjetnikom predsjednika Sjedinjenjih Država. Posjetu organizovao Stejt department, platio sve troškove, dakle, 0 KM trošak države Bosne i Hercegovine. Niko od institucija, od predstavnika institucija nas nije pitao šta je bilo na tom sastanku, ali se jesu potrudili da puste vijest u medije kako su to desetine hiljada maraka iz budžeta Bosne i Hercegovine, iako država Bosna i Hercegovina nije taj put platila na marku. To je kako mi vodimo vanjsku politiku. A sad da znaju i kad bi pitali šta je bilo nećemo im reći, eto. Na kraju, revizija učinaka za, definitivno smo za to, i ja mislim da je to jedan od zaključaka, provođenje vanjske politike Bosne i Hercegovine, da ovdje raspravljamo o tome, definitivno smo za, efekti, naknadni efekti posjeta i Predsjedništva i ministra, definitivno smo za, ali za ove privatne i stranačke ratove ovdje, definitivno smo protiv i stvarno molimo da probamo tu taj dio priče skratiti dok ne dobijemo pravi materijal na osnovu koga možemo razgovarati. Hvala vam.
Hvala lijepa. Zastupnik Lazar Prodanović, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Uvaženom Saši Magazinoviću, ne slažem se sa primjedbom koju je napomenuo, s kim se sastaje Predsjedništvo, dakle, to je predsjednica Hrvatske, predsjednik Srbije i predsjednik Turske. Dakle, ovdje je problem što Bosna i Hercegovina nije dala nikom pozitivan primjer, dakle mi nemamo dobre odnose, dovoljno dobre i kvalitetne odnose ni sa susjedima i često se javljaju problemi od Republike Hrvatske, Republike Srbije, a kad govorimo o Turskoj, kada ministar spoljnih poslova, odnosno Ministarstvo spoljnih poslova Bosne i Hercegovine bude u prilici da deseti dio manifestacije, koja je napravljena posjetom predsjednika Republike Srpske Srbiji, priredi Bosni i Hercegovini, onda će to biti značajan korak uspjeha diplomatije Bosne i Hercegovine.
Hvala lijepa. Zastupnica Dušanka Majkić, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Kolegi Magazinoviću, Predsjedništvo kreira spoljnu politiku. Na osnovu čega? Nemamo zakona. Dakle, svaki od tri člana Predsjedništva kreira onako kako on misli da treba i to se vidi. Dakle, ... [[ne razumije se, okrenuta od mikrofona]] međutim, Ministarstvo inostranih poslova sprovodi spoljnu politiku koju je kreiralo Predsjedništvo. Kako MIP sprovodi i ima ovolike 8 komunikacije ako Predsjedništvo nije tako kreiralo, i na kraju, šta je kreiralo. Možemo li mi znati kao Parlament šta je kreiralo Predsjedištvo u tom mandatu, četverogodišnjem, šta je planiralo da uradi? Pa možda bismo imali neki prijedlog, neku sugestiju, jer imamo pravo na to. Ovako najbolje držati Parlament u neznanju, Predsjedništvo, dakle, toleriše taj odnos, jer na kraju radi se o partiji koja cijelu oblast spoljne politike imamo u rukama političke partije koja nije parlamentarna. Kome polaže Crnadak, kome on polaže račune ovdje? Nikome. Dakle, imamo odgovornost prema njemu, on ima odgovornost prema dvadeset i nekom poslaniku koji su ga izabrali. Ali mi imamo prema građanima koju su nas, prema hiljadama glasova građana koji su nas birali i nemamo pravo da se tako odnosimo.
Hvala lijepa. Zastupnik Saša Magazinović, ispravak krivog navoda. Izvolite. SAŠA
/nije uključen mikrofon/
Odustaje. Zahvaljujem. Zastupnik Denis Bećirović, rasprava. Izvolite zastupniče.
Uvažena predsjedavajuća, dame i gospodo. Na prošloj sjednici, odnosno prilikom utvrđivanja dnevnog reda glasao sam da ovo bude tačka dnevnog reda i diskutovao o tome zašto ovo treba ipak biti tačka dnevnog reda. I danas kada je otvorena ova tačka dnevnog reda želim konzistentno ponoviti ono što sam i tada već rekao. Moji dominantni razlozi zašto mislim da ovo treba biti tačka dnevnog reda ne poklapaju se u potpunosti sa stavovima predlagača ove tačke. Naime, oni su fokus svoje pažnje i formulacije same tačke dnevnog reda stavili broj i intenzitet putovanja. Ja ne sporim da i to treba izanalizirati i obaviti o tome raspravu, stoga sam i podržao da ovo bude tačka dnevnog reda, međutim želim ponoviti jednu drugu stvar o kojoj sam već i govorio. Dominantan razlog zašto sam glasao da ovo bude tačka dnevnog reda jeste neprovođenje utvrđene vanjske politike države Bosne i Hercegovine od strane ministra vanjskih poslova, gospodina Crnadka. Podsjećam mi smo već utvrdili da je članstvo u Evropskoj uniji i članstvo u NATO paktu dva ključna strateška vanjsko-politička cilja Bosne i Hercegovine. To su jednoglasno utvrdili i Predsjedništvo BiH, Parlament BiH, donijeli smo i zakon tim povodom. Nažalost moram reći da je jedan od ta dva ključna strateška vanjsko- politička cilja ministar vanjskih poslova, aktuelni, opstruirao tokom cijelog ovog mandata, i moje je mišljenje da je na taj način zloupotrijebio svoju funkciju i da nije provodio ono što je utvrđena vanjska politika Bosne i Hercegovine. Stoga, bez obzira na ovakvu formulaciju ove tačke dnevnog reda, ovo je prilika da se progovori o toj, ja bih rekao, suštini. Predlagač ove tačke nam je dostavio i prijedlog zaključka. Između ostalog u jednom zaključku se govori o tome da u narednih 30 dana treba dostaviti detaljan izvještaj o svim putovanjima, destinacijama, broju članova delegacije, prevozu, dnevnicama i drugim troškovima. Ja, evo, želim reći, dakle, podržaću i ovaj prijedlog zaključka, nema razloga da te informacije ne dobijemo, međutim, ponavljam i akcenat u ovoj raspravi stavljam na činjenicu da ministar vanjskih poslova je napravio veći prekršaj činjenicom da nije provodio vanjsku politiku od ovoga što ćemo 9 tek utvrditi gdje je, kako i na koji način putovao. Stoga, evo, dakle, u ovoj raspravi žalim akcenat staviti na to pitanje, po meni, od velike važnosti. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Zastupnik Momčilo Novaković, rasprava. Izvolite zastupniče.
Uvažena predsjedavajuća, članovi Kolegija, cijenjene koleginice i kolege. Razmišljao sam uopšte koliko ima smisla diskutovati o ovoj tačci dnevnog reda imajući u vidu ozbiljnost načina na koji se ona našla uopšte na dnevnom redu. Da smo mi želili ozbiljno da se bavimo ovim pitanjima, o kojima sad govori kolega Magazinović i kolega Bećirović, onda bismo mi zatražili od naše Komisije za spoljne poslove, a čija obaveza je utvrđena članom 45. Poslovnika, u stavu (1) pod a) – praćeje vođenja spoljne politike Predsjedništva BiH i Savjeta ministara, da nam dostavi informaciju o realizaciji tog zadatka, pa bismo mi na osnovu te informacije, a Komisija bi je tražila od Predsjedništva i Ministarstva spoljnih poslova, mogli danas ovdje otvoriti jednu ozbiljnu raspravu upravo na temu provođenja spoljne politike Bosne i Hercegovine. Sve ocjene bez toga na ovaj način izrečene su pod velikim pitanjem, odnosno sve konstatacije izrečene ovdje pitanje je koliko ima smisla ako nemamo ovakav stav, prije svega, naše Komisije, odnosno ako ne znamo koliko je ta naša Komisija učestvovala u rješavanju ili bar informisaju po ovom pitanju. Dalo bi se zaista diskutovati, ne samo o ovom Ministarstvu i ovom ministru, nego uopšte o dometima i dostignućima Ministarstva spoljnih poslova i ranije. Mogli smo mi i tada, i ranije diskutovati o ovome. Ja se sjećam ja sam predložio smjenu gospodina Alkalaja, Parlament me nije podržao tada smatrajući da je valjda gospodin Alakalaj dobro radio svoj posao iako sam ja tada upozorio na mnogo drastičnije stvari nego ove na koje se danas ovdje upozorava u Parlamentu, pa, između ostaloga, da je čovjek pijan izazvao sudar u Sarajevu ovdje gdje je povrijeđeno jedno lice, pa da je čovjek napio se u nekom restoranu ..., vrijeđao svog sekretara Ministarstva govoreći mu da treba da opere ruke kada se pozdravlja sa Srbima, pa da ne idemo dalje. Tada sam ja bio opozicija, kolege koje danas kritikuju su bili vlast i nisu me podržali. Dakle, bilo bi dobro da govorimo stvarno argumentima, ja se zalažem da mi govorimo argumentima o dometima i domenu Ministarstva u uslovima u kojima ono jeste. Dakle, ja nemam namjeru stvarno da branim ni jednog člana Savjeta ministara na način da opravdavam ili ne opravdavam njegove poslove, jer ja nisam ministar, ne radim u Ministarstvu spoljnih poslova i ne znam šta je čovjek mogao uraditi više ili manje od ovoga što je uradiom, ali mogu govoriti sa pozicije ozbiljnosti rasprave po ovoj tačci. Ja predlažem da stenogram govora koleginice Marković dostavimo koleginici Marković kao zvanični dokument, pa da ona vidi šta je rekla. Vjerovatno ona tu diskusiju nikad više ne bi ponovila. Toliko bezličnu i anemičnu i bezargumentovanu diskusiju ja odavno nisam čuo. Mogao bih govoriti i o drugim diskusijama ali ne želim. Ne slažem se ni da gospodin Alkalaj nije ništa uradio iako sam predlagao njegovu smjenu, ne bi me začudilo da oni koji danas kritikuju i pokreću ovu tačku dnevnog reda, a koji su tada bili zajedno sa gospodinom Alkalajom ..., ne dođu do zaključka da je rezultat ljubavi gospodina Alkalaja prema tenisu pojava Damira Džumhura. Možda se on ne bi pojavio da Alkalaj nije išao na te turnire, ko zna. I to je, naravno, moguć zaključak. Ima ministar [[govorinik se upozorava na vrijeme]] odgovornost, ne samo prema poslanicima, nego i prema građanima, kao što i mi imamo odgovornost [[govornik se upozorava na vrijeme]] ne samo prema građanima, nego i prema ovom ovdje Domu za ono što kažemo javno u ovaj mikrofon. 10
Hvala lijepa. Kolega, zamjenik Mladen Bosić. Izvolite.
Pa, i ja, kao i kolega Novaković, nemam nikakvu namjeru ni potrebu da branim ministra jer Crnadak čak čini mi se da će i dobiti neki poen poslije ovog svega što ste pokrenuli protiv njega jer ne vidim nikakav koncept, ili mi se čini da su oni koji su pokrenuli ovu čitavu priču u međuvremenu promijenili koncept koji je sada postao besmislen. Ja mogu da kažem da mogu relevantno da pričam o ovoj temi jer sam bio i zamjenik ministra inostranih poslova, bio sam i ambasador, pa mogu da gledam na to i sa pozicije spolja i sa pozicije iznutra. I čini mi se da postoji puno nekompetentnih diskusija, ne samo u Parlamentu, nego inače u javnosti oko te teme, ljudi ne shvataju šta je to Ministarstvo inostranih poslova, šta mu je funkcija, a pogotovo ne shvataju šta su mu to dometi, šta se može očekivati od Ministarstva inostanih poslova. I uvijek tu neka mistifikacija zbog toga što su ljudi ambasadori, žive negdje napolju, troše se veće pare nego što se troše u zemlji, i uvijek je tu mistifikacija oko mogućih dometa tih ljudi koji rade u ambasadama ili u samom Ministarstvu jer realno oni imaju ograničene mogućnosti u svakom smislu. Prvo ograničenje njihovih mogućnosti je to što su predstavnici Bosne i Hercegovine koja, budimo realni, u međunarodnim odnosima nema nikakvo značajnije mjesto osim kad joj pripadne po principu rotacije da vrši neku značajnu međunarodnu funkciju. Znači, biti predstavnik Bosne i Hercegovine ili biti ministar inostranih poslova Bosne i Hercegovine zinači da neće se utrkivati u međunarodnim odnosima da vam dođu u posjetu Bosni i Hercegovini jer zna se kome se ide na noge a kome vi treba da idete na noge, bez obzira na to što su prividno u međunarodnim odnosima sve države jednake. Nije jednaka diplomatija Sjedinjenih Američkih Država i bilo koje druge zemlje, nije isto diplomatija Rusije i bilo koje druge zemlje. I ono što je diplomatija Bosne i Hercegovine to je vrlo ograničeno u svojim mogućnostima uopšte dometa. Znači, ja moram da vam kažem da sam bio skeptičan da li gospodin Crnadak može da vrši tu funkciju jer sam učestvovao u razgovorima oko formiranja Savjeta ministara i promijenio sam to mišljenje kada sam slušao nastup gospodina Crnadka u Parlamentarnoj skupštini Savjeta Evrope kada je Bosna i Hercegovina, kada je zapalo Bosnu i Hercegovinu da predsjedava Savjetom Evrope. I bio sam ponosan na način kako je on uspio taj sat vremena, koji pripada onom ko predsjedava, da prezentuje o svojoj zemlji i da predstavlja čitavu zajednicu Savjeta Evrope, odnosno sve ministre inostranih poslova. Bio sam iznenađen, jer nisam znao, i njegovom sposobnošću da to na engleskom jeziku kaže, jer nema previše ovdje ljudi koji mogu to da urade. Prema tome, nemam potrebu da ga hvalim, nego je moja lična impresija i, na neki način, hoću da podvučem da ljudi koji su započeli ovu incijativu, čini mi se da postoji mnogo tu nekih ličnih animoziteta u odnosu na stvarno stanje koje se tu dešava. I kad smo oko sredstava, pa troši se, mora se trošiti u Ministarstvu inostranih poslova više i mora putovati ministar inostranih poslova više. Mi smo siromašni, Bosna i Hercegovina je siromašna, sa jako malim budžetom u odnosu, za inostrane poslove u odnosu na sve druge, skoro sve druge zemlje u svijetu, i svakako da treba paziti na taj budžet. Svaka država u skladu sa svojim budžetom može i da ima uticaj, one države koje imaju puno para koriste te pare za međunarodni uticaj. Azerbejdžan je potrošio dvije milijarde dolara na lobiranje, kako se to kaže stručno, odnosno na povećanje svog uticaja ili na podmićivanje, odnosno kavijar diplomtiju kako to predstavljaju u svjetskim odnosima. Prema tome, mi smo to što jesmo, gospodin Crnadak sigurno [[govornik se upozorava na vrijeme]] nije zaslužio da bude izdignut na neki stub srama zbog svojih aktivnosti, uradio je, po meni, ono što se očekivalo od njega da uradi, a to je da predstavlja [[govornik se 11 upozorava na vrijeme]] Bosnu i Hercegovinu na najbolji mogući način kako on to zna i kako može. Hvala.
Hvala lijepo. Zastupnica Milica Marković, ispravak krivog navoda. Izvolite
Pa, ispravak krivog navoda se odnosi na izlaganje gospodina Bosića i gospodina Novakovića koji su na početku svoje diskusije rekli da oni nemaju namjeru ni potrebu da brane gospodina Crnadka kao ministra, što zapravo potvrđuje suprotno da oni za sav onaj učinak, odnosno neučinak koji je on napravio kao ministar su svjesni da snose odgovornost, jer su ga oni kao Savez za promjene kandidovali. Gospodin Crnadak i nema svoje partije ovdje jer PDP nije parlamentarna stranka u ovom Parlamentu BiH. Dakle, oni kao Savez za promjene snose odgovornost za njega i za sve efekte koje je on učinio ili nije učinio. A što se tiče, gospodine Novakoviću, stenograma za moju diskusiju, pa ja da imam pravo na drugu diskusiju javila bih se ponovo samo što bi ta diskusija bila sad još mnogo oštrija prema gospodinu Crnadku zato što on to zaslužuje za sve ono što je radio, odnosno nije uradio. A da li je ona bila primjerena ili neprimjerena – kakav ministar takva i diskusija. Dakle, to je primjereno njemu i onome što on radi, kako se on, ovaj, ponaša i nemate Vi meni tu šta prigovarati. Dakle, da imam priliku da još jednom se javim za diskusiju još bih ja štošta imala da kažem na njegov račun. I ovdje niko, ono što je SDP danas prigovorio, niko ne postavlja pitanje da li ministar inostranih poslova treba ili ne treba da putuje. Treba da putuje, ali ovdje se postavlja suštinsko pitanje koji je efekat tih putovanja i šta su rezultati tih putovanja. Ono što se od njega očekivalo da napravi reda u diplomatsko-konzularnoj mreži nije uradio, da popravi spoljno-politički imidž Bosne i Hercegovine u Evropi i svijetu ništa nije uradio na tom planu, da poradi na ekonomskoj diplomatiji preko naših ambasadora i konzula širom svijeta ništa tu nije uradio, čak nije sredio ni sistematizaciju tih koji su zaposleni u MIP-u. Dakle, rezultati su vrlo, vrlo oskudni, nikakvi i nemojte nam pričati da Vi nemate potrebu da ga branite. Imate itekakvu jer vidite koja je tu odgovornost oko njega.
Hvala lijepa Zastupnica Dušanka Majkić, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Gospodinu Bosiću kao čovjeku koji je jedno vrijeme proveo u diplomatiji, evo sam reče bio je i ambasador, bio je zamjenik ministra, a vjerovatno i koliko, eto i cijeli bonus je potrošio a nije praktično ništa rekao. Loše je braniti nekog zato što mislite samo da je, zato što je vaš. To neki ljudi iz Vašeg Saveza često, jedina mjera stvari je branim ga zato što je moj i ne postoji ni jedan drugi argument za to. Dakle, tu čovjek mora imati mjeru. Dobro je što ste rekli da ste imali rezervu kada je on kandidovan za tu poziciju ali ste trebali takođe da pogledate koji je ukupan efekat. Ja neću da govorim ta putovanja treba li ne treba, cijelo vrijeme se referiram na ono što je obaveza, iz čega mi gledamo, evo sad ćemo iduću sjednicu imati revizorske izvještaje. Pa, dakle, ako 12 nekome revizija kaže da zbog, mora sprovesti efikasniju kontrolu radi racionalnijeg trošenja budžetskih sredstva, pa šta imam ja o tome da govorim je li to, nije li, jeste. Zašto javne nabavke, hajde putovao je u redu, prema svim kriterijima ... putovao, zašto javne nabavke nisu u redu, zašto je to Ministarstvo, nije u stanju da riješi pitanje Pravilnika o sistematizaciji radnih mjesta. Pa u kom to ministarstvu još imamo da se nikako ne može složiti broj zaposlenih i broj sistematizovanih. I to tako godinama. Pa, ... zatekao loše stanje, pa, dobro, ja sam došao i sad ću vam pokazati da može to da se popravi. Moja inicijativa, on nema vremena, putovanja je, njegova krivica je samo utoliko što on nema vremena da se bavi time. Ima tamo čestitih ljudi nekih koji rade taj posao, ali treba vrh da se bavi, da da instrukcije kako da rade. Dakle, gospodine Bosiću očekivala sam da ćete reći – pa, evo, ima stvari koje bi trebalo da promijene, a nikako na taj način braniti.
Hvala lijpa. Kolega, zamjenik Mladen Bosić, ispravak krivog navoda. Izvolite
Pa, ja razumijem ove koji spominju efekte koje je postigao i gospodin Crnadak i naša diplomatska mreža, a vi znate vrlo dobro da je to veoma teško materijalno procijeniti i vrednovati, ti efekti se teško mogu prikazati u realnom svijetu. I nemojte da budemo licemjerni, koji su efekti putovanja parlamentaraca po raznim grupama po svijetu i koliko troše i na koji način troše. Ja mislim da su oni ..., ali recite vi koji su vaši bili efekti, ili naši efekti, i ja putujem, oko toga i na koji način vi mislite da se to može prikazati. A neki dan smo bili u Briselu na veoma važnom sastanku i doprinijeli svojom diskusijom koliko smo mogli doprinijeti, ali je morao neko biti, prisustvo tu i zainteresovanost jer se govorilo o promjeni pristupa Evropske unije ka uvlačenju zemalja Zapadnog Balkana u Evropsku uniju je nešto što se mora uraditi. A vi kada napišete izvještaj vrlo teško ćete reći kakvi su vaši efekti, a pogotovo javnosti objasniti zašto je dobro i zašto se moralo otići tamo. Znači, insistiranje na efektima je vrlo, što se tiče Ministarstva inostranih poslova je vrlo problematično, efektima putovanja, jer to je vrlo teško objasniti riječima. Evo, ja vas pozivam još jednom da razmislite kako bi vi opisali efekte svojih putovanja kao parlamentarci.
Hvala lijepa. Zastupnik Senad Šepić, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Hvala lijepa. Evo, ja se nisam planirao javljati po ovoj tački dnevnog reda zato što zaista ne vidim da je namjera predlagača niti ljudi, većine ljudi koji su danas diskutirali da mi nešto popravimo u ovoj oblasti. Iskreno rečeno ovo samo pokazuje neku nemoć nekih političara, političkih stranaka, jer način na koji se sve ovo postavlja od samog početka ništa korisnog nama ne može donijeti. Mi ćemo ispred Kluba našeg Nezavisnog bloka predložiti jedan prijedlog, set zaključaka u kojima mislim da možemo suštinski nešto uraditi i za Ministarstvo vanjskih poslova, i za državu i za ovaj Parlament gdje sjedimo. Ali sam imao potrebu samo da repliciram kolegici Marković. Dakle, vidim koliko je zabrinuta za imidž države Bosne i Hercegovine i kaže da ministar vanjskih poslova nije ništa uradio da taj imidž države bude bolji. Ako stvarno je zabrinuta kolegica Marković, kažete 13 svom lideru, predsjedniku svoje stranke. Ne može čovjek koji negira državu, u kojoj je on i predsjednik jednog od entieta, i kaže da je to tamo neka država na silu, očekivati od ministra vanjskih poslova da bude ozbiljan i da on nešto posebno napravi u svijetu i da on tu takvu državu učini, kako se kaže, respektabilnom. Zato u tom smislu hajte da se vratimo na onu, kako bih rekao, onaj, pravu stvar, a to je da razgovaramo o tome kako ovu oblast možemo popraviti. Kolegica moja Dušanka Majkić, ona predsjedava Komisijom za vanjske poslove, ako igdje treba sistemski pričati o ovome i nametnuti ovu temu, i uvijek ćete moj glas imati na toj strani ...
/nije uključen mikrofon/
Jeste, ali Vi ne sazivate sjednice, vi ne dolazite na sjednice, sada moramo na drugi način, kako se zove, sazivati sjednice. Ako hoćemo rješenje ja vas molim da to sistemski postavimo, i ako hoćemo da vidimo šta je efekat nekog rada i našeg predstavljanja vani onda otvorite tu priču od članova Predsjedništva, Vijeća ministara cijelog, svih ministara, napravite neku uporednu analizu sa nekim proteklim periodom, vidjet ćete da onda, ako tu napravimo jedan kvalitetan pristup onda ćemo moći govoriti o tome da imamo dobre namjere. Sve ovo drugo je, po meni, potpuno jedna bespotrebna stvar koja neće, na kraju krajeva, imati nikakav pozitivan ... Hvala.
Hvala lijepa. Zastupnik Damir Arnaut, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Neko je postavio pitanje, kolega Bosić, ovaj, pitanje koncepta. Dakle, podsjećam obrazloženje koje je dato kada je otvorena ova tačka dnevnog reda, na kraju moga obrazloženja stoji – stoga je neophodno da Predstavnički dom obavi raspravu o ovom pitanju, te da usvoji zaključke koji iz takve rasprave proisteknu, a sve sa ciljem zaštite i promocije interesa Bosne i Hercegovine i njenih građana. Dakle, činjenica je, gospodine Bosiću, i takođe replika gospodinu Novakoviću koji je otvorio pitanje pripreme za ovu tačku dnevnog reda, da je ovo ozbiljan posao. Dakle, 140 putovanja su podaci sa web stranice Ministarstva vanjskih poslova, to je pet putovanja mjesečno u prosjeku, to je po svim mjerilima jako puno. I onda smo mi kao Klub SBB-a ponudili ove zaključke da ministar dobije priliku da obrazloži. E, sad gospodin Bosić dovodi u pitanje kako to kvantifikovati. Pa može se kvantifikovati. Kada bi Ministarstvo vanjskih poslova konačno usvojilo Pravilnik o kojem ja pitam pitanje već dvije i po godine, dakle od maja 2015., dva mjeseca nakon što je ministar Crnadak sjeo u tu stolicu ja postavljam pitanje – kada će se usvojiti Pravilnik o ocjenjivanju čije je usvajanje naložilo Predsjedništvo. Znate koji je prvi odgovor, i sad je to i replika i kolegi Magazinoviću i Vama gospodine Bosiću, prvi odgovor koji sam ja dobio – polazeći od zakonske odgovornosti i nadležnosti koje ministar vanjskih poslova, Ministarstvo vanjskih poslova BiH ima u postupcima imenovanja tadašnji ministar vanjskih poslova dr. Zlatko Lagumdžija ovakav pristup cijenio je neprimjerenim sa aspekta interesa i potrebne suradnje Predsjedništva BiH i Minsitarstva vanjskih poslova. I onda zaključuju, ovo je odgovor ministra Crnadka, cijenimo da su izborom novog saziva Predsjedništva, imenovanjem novog ministra vanjskih poslova, njega, otklonjene personalne prepreke, pazite, on u odgovoru na poslaničko 14 pitanje govori o personalnim preprekama, i stvoreni preduvjeti da se u saradnji sa ... članova Predsjedništva usvoji Pravilnik. Dvije i po godine [[govornik se upozorava na vrijeme]] nema Pravilnika. Samo još jedna stvar, s obzirom da je kolega Magazinović, ovaj, određene insinuacije napravio, što se tiče insinuacije da neko ističe kandidaturu za ministra vanjskih poslova, kolega Magazinoviću podsjećam Vas da je idući put red na predstavnika hrvatskog naroda da bude ministar vanjskih poslova, a nisam vidio da se iko od kolega iz reda hrvatskog naroda javio. Podsjećam da je prije sedam, osam godina [[govornik se upozorava na vrijeme]] takođe bio red na pripadnika hrvatskog naroda ali tada je neko drugi put htio biti ministar vanjskih poslova pa se godinu i po dana čekalo imenovanje. Prema tome, apsolutno ne stoje te insinuacije. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Zastupnica Milica Marković, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Ispravak je gospodinu Šepiću koji je rekao da sam ja mnogo zabrinuta za spoljno-politički imidž Bosne i Hercegovine. Pa nisam ja zabrinuta, moja je dužnost samo da progovorim o tome kao poslanik, jer spoljno-politički imidž Bosne i Hercegovine nije primarna briga parlamentaraca, nego prije svega Predsjednitšva BiH i Ministarstva inostranih poslova, a naša jeste u određenoj mjeri u segmentu u kome mi učestvujemo i u kome mi možemo dati svoj doprinos. To je oko zabrinutosti. A što se tiče predsjednika Dodika i predsjednika Republike Srpske i to što ste rekli za njega, pa morate znati, gospodine Šepiću, da je gospodin Dodik, šta god vi mislili ovdje u Sarajevu o njemu, jedan vrlo bitan i važan političar u Bosni i Hercegovini, a naročito u Republici Srpskoj. I postoji jedna izreka u narodu koja kaže – običan čovjek može da vidi do brda ali političar mora da vidi i preko brda. E Milord Dodik je upravo često vidio prije neke stvari, neke negativne tendencije u Bosni i Hercegovini pa je o tome govorio. Ali ako je govorio i ako je ukazivao na to govorio je sa najboljom namjerom, međutim oni koji su to trebali da čuju i da reaguju na to nisu ni čuli, niti su htjeli da reaguju, a govorio je, dakle, sa dobrom namjerom. Ako odgovora nema ne možete vi njemu spriječiti da on priča o tome i da govori o onome što on vidi i kako on posmatra stvari i tendencije u Bosni i Hercegovini. Bilo bi dobro da i neki drugi u Bosni i Hercegovini žele da progovore o tome i da na vrijeme pokažu dobru volju da se neke stvari popravljaju u ovoj zemlji, ako se još uvijek mogu popraviti.
Hvala lijepa. Zastupnik Saša Magazinović, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Nadao sam se da kolega Arnaut neće reagovati, ali ta moja nada se nije ostvarila. Dakle, ja jesam rekao da ima zastupnika koji imaju ambiciju da budu možda naredni ministri vanjskih poslova i pri tome njega nisam spomenuo, ali se on prepoznao u tome i reagovao. I mislim da je pogriješio što je reagovao, a trebao je to prešutiti, jer recimo da nisam uopšte na Vas mislio. S druge strane to što ste objasnili iz koje etničke grupe dolazi sljedeći ministar, pa ste nam onda objasnili da to jeste, bi trebalo, ali u prošlosti ima primjera kada to ne mora biti tako, govori da Vi baš ozbiljno o tome razmišljate i te razne varijante već imate u glavi. Ali još jednom, niste trebali 15 se na to upecati. Dakle, polako i bez nervoze, ima još godinu dana, vidjećemo šta će biti, ko će biti, kako će biti, ovaj, a do tada mislim da trebamo se vratiti na zaključke koje ste predložili i da sadašnji ministar, kojeg ne vidim da će biti promijenjen u narednih godinu dana, nam kaže ovdje, prvo podastre materijale, a onda nam se i obrati kada to bude, pa da nastavimo ovu diskusiju.
Hvala lijepa. Zastupnik Salko Sokolović, rasprava. Izvolite zastupniče.
Hvala uvažena predsjedavajuća. Evo, koristim priliku da pozdravim sve prisutne u sali. Evo, da kažem da sam ja očekivao od gospodina Arnauta da povuče ovu tačku dnevnog reda, obzirom da su promijenili stav, i vrlo brzo mijenjaju stavove, oko akciza, odlučili da ih podrže i shvatili da, konačno shvatili da povećanje cijena goriva neće proizvesti lančani rast cijena na tržištu i da se neće ugroziti standard građana Bosne i Hercegovine. Ali eto, možda o nekim stvarima se mijenjaju stavovi, o drugima ne mijenjaju, ali na ovoj sjednici, vidjećemo šta će biti na idućoj. Pa možda i nije loše što mi raspravljamo danas o ovim stvarima, ali loše je da pričamo o jednom ministarstvu, da pričamo o jednom čovjeku, a puno je onih koji iz Bosne i Hercegovine lete i vraćaju se na takav način, evo opravdano ili neopravdano troše sredstva građana Bosne i Hercegovine, troše budžetska sredstva. I da bi se izbjegla ta diskriminacija prema drugima ja predlažem predlagaču da proširi svoj zaključak na način da isti izvještaj sa istim parametrima dostave i članovi Predsjedništva, predsjedavajući Vijeća ministara i ministri u Vijeću ministara. A ovu dilemu koju je imao i drugi predsjedavajući, gospodin Bosić, možda ne bi loše bilo pa da ta diskriminacija uopšte ne postoji i da Kolegij Predstavničkog doma i Doma naroda, kao i svi poslanici i delegati na isti način budu tretirani. I šta bi onda dobili? Onda bi dobili o ovim parametrima o kojima je govorio gospodin Arnaut, stanje, vidjeli bi ko je gdje išao i onda bi mogli napraviti jednu detaljnu analizu da li su ta putovanja, kako neko kaže, turistička ili nisu ili su opravdana. A to možemo, evo ovaj primjer o kojem je maloprije gospodin Bosić govorio, prisustvo na na onom sastanku o kome je on govorio i bila je potreba Bosne i Hercegovine, govorilo se o evropskom putu, o mogućnosti da zemlje Zapadnog Balkana budu dio tog puta. Znači, kad imamo te parametre onda ćemo tačno znati ko je bio turistički na tim putovanjima, a ko je stvarno donio određeno dobro državi Bosni i Hercegovini, odnosno njenim građanima. Ali, kažem, nije pošteno da u grupi ili timu ili količini tih ljudi koji troše budžetski novac, putuju, ostvaruju kontakte van Bosne i Hercegovine, na ovaj ili na onaj način, mi sad samo razgovaramo o jednom ministarstvu i o jednom čovjeku. Moramo biti pošteni i prema sebi i na takav način tražiti jednu takvu informaciju, a onda kad budemo imali sve to na jednom mjestu, vrlo ćemo lako mi donijeti stav da li su ta putovanja bila opravdana ili nisu, koliko je utrošeno sredstava za opravdana putovanja, koliko za neopravdana, a onda u nekom narednom periodu možda napraviti neke kriterije, a to će vjerovatno raditi buduće Vijeće ministara i možda uporedni pokazatelji bi proizašli iz onoga što je radilo prethodno Vijeće ili prethonda vijeća pa da kroz taj neki, evo da kažem zadnja tri mandata, kroz neki triling stvarno možemo da utvrdimo određene kriterije za budući period. Još jednom naglašavam da predlažem predlagaču da svoj zaključak dopuni sa ovim, na način kako sam to predložio da bi imali jednu sveobuhvatnu sliku.
Hvaa lijepa. Zastupnica Diana Zelenika, ispravak krivog navoda. Izvolite. 16
Zahvaljujem i srdačno sve pozdravljam. Evo, na neki način kolegi Arnautu da kažem da i Hrvati imaju stav, da nismo bez stava po ovom pitanju, to me malo motiviralo čisto da se javim, ovaj, i odmah da naglasim da iako u sljedećem mandatu je predvđeno hrvatskom narodu da zauzme to mjesto, to ministarstvo, odmah da kažem da ja ne pretendiram na takvo jedno mjesto čisto da ne bi bilo nesporazuma. Međutim, zašto sam se javila? Javila sam se zbog selektivnog pamćenja koje je očito ovdje stalno prisutno i onoga što se bar u hrvatskom narodu kaže tko je bezgrešan neka prvi baci kamen. Ja ne vidim ovdje nikoga, uključujući i sebe, bezgrešnog, znači putovanja koja smo dobili, možda ja kao dio oporbe i najmanje, da je itko odbio putovanje i dnevnice, čak nije bilo ni opravdanja kada se to odbije u zadnji tren, da ne spominjem otpremnine, itd., znamo mi sve svoje grijehe između sebe i onda mi se ovako malo čini nekorektnim da jednoga stavimo na stub srama Ja bih bila puno zadovoljnija da je kolega Arnaut predložio sve ministre da pročešljamo, pa i nas sve zastupnike ovdje, pa da vidimo sve o čemu se radi, a ne samo jednog čovjeka pojedinačno radi kupljenja jeftinih političkih poena. Eto toliko, što se tiče oporbenog stava hrvatskog naroda. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zastupnik Mirsad Đonlagić, rasprava. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Pozdravljam kolege Vaše i sve prisutne u sali. Ja moram da kažem da, znate ono, mada ne volim to da govorim, da me je isprovocirala nečija diskusija, ali evo, konkretno u ovom slučaju jeste kolege Novakovića kada je pomenuo funkcioniranje Komisije za vanjske poslove, onda sam, eto, osjetio potrebu i da se javim, da i ja dam doprinos ovoj diskusiji, jer vidim da je ovo otišlo u pravcu kako ne treba, pa čak i one kritike na postavljenu problematiku su zaista nepoželjne i krenule su onako kako ni jednog trenutka ne bi trebalo da se desi u ovom Parlamentu u kome ne treba da ima zaštićenih i da u ovom Parlamentu ne treba da ima onih o čijem radu se ne treba i ne može raspravljati. Kada već govorimo o službenim putovanjima, ja sam izuzetno razočaran službenim putovanjima onih osoba koji u ime Bosne i Hercegovine putuju bez obzira da li to bili Predsjedništvo, Ministarstvo vanjskih poslova, druga ministarstva ili ovaj Predstavnički dom. Ono što ja mogu da steknem dojam, a to mogu vrlo lako argumentirati, jeste da putuju nekompetentni, nesposobni i da od tog putovanja praktično nikakvog efekta Bosna i Hercegovina nema. S tim se djelimično slažem i sa kolegom Bosićem koji je to napomenuo u svojoj diskusiji, bez obzira što razlozi njegove diskusije i moje nisu isti, ali evo, pošto to sad nije predmet rasprave to ćemo ostaviti za neku drugu priliku da oko svega toga raspravimo. Ja ne vidim nikakvog razloga zašto se stvara revolt ovdje u Predstavničkom domu ukoliko se osjetila potreba da se razgovara o kolegi Crnadku i da raspravljamo o njegovom radu, a da pri tome ni jednog trenutak niko ne pomisli da je to napad na Republiku Srpsku. Znate, mene ne interesuje gdje putuju funkcioneri Republike Srpske, mene ne interesuje čak ni gdje putuju funkcioneri Republike Srbije o čijoj diplomatskoj aktivnosti i političkoj poziciji i uticaju mi ne možemo da se mjerimo, dakle to su njihovi problemi i efekti njihovog diplomatskog rada i trošenja novca, neka oni o tome raspravljaju. Takođe nemam ja ništa od otoga ukoliko ja znam da je gospodin Lagumdžija trošio toliko, ili gospodin Ivanić, ili neki drugi, i Alkalaj nebitno, nemam ja ništa od toga ako ja nemam konkretnog uvida u funkcioniranje Ministarstva vanjskih poslova, a osobno u ovom konkretnom slučaju gospodina Crnadka. Ja neću da govorim sve one riječe koje 17 je on izgovorio u televizijskim emisijama, ovaj, koje sam imao prilke da vidim, moram da kažem nisam to pratio nego sticajem okolnosti nađem emisiju u kojoj je gospodin Crnadak gost i neću, evo, da govorim, rekao sam samo ovo da to nije napad na Republiku Srpsku kao što se pokušalo prikazati rasprava oko svega ovoga. Naravno, ja mislim da, ponovo naglašavam, da treba da otvorimo pitanje svakog ministra ili svakog funkcionera koji u ime Bosne i Hercegovine uzima sebi za pravo, po službenoj ili bilo kakvoj drugoj dužnosti, da prestavlja Bosnu i Hercegovinu. Slobodni ste ovdje da predložite svakog od ministara ili funkcionera bilo kog ranga da oko njega raspravljamo na Predstavničkom domu, a da to ne bude pogrešno shvaćeno. Mene ono što smeta, spomenuta je Komisija za vanjske poslove, ja mislim da je vrlo nekorektno od kolege Crnadka zašto ne dolazi na sjednice Komisije za vanjske poslove. Mi smo imali zadovoljstvo ogromno samo jednom da ga vidimo na sjednici Komisije za vanjske poslove, što smatram da nije u radu, jer je izuzetno nepovoljna politička situacija ili vanjskopolitička situacija Bosne i Hercegovine i u okruženju, a da ne govorimo dalje u svijetu. Konkretno sam se uvjerio u te stvari kad državna reprezentacija Bosne i Hercegovine ide u neku evropsku zemlju gdje ambasadori ne znaju ni da dolazi ta reprezenatcija, a ne daj Bože kamo li da je posjete, što bi u svakom slučaju bila i obaveza diplomatsko-konzularnih funkcionera, koji ovu zemlju predstavljaju bilo gdje, da posjete one koji dolaze u ime te zemlje, da je predstavljaju, evo konkretno na sportskom planu. Prema tome, ja mislim da nije korektno na ovaj način raspravljati i eliminisati mogućnost da se oko svega ovoga govori, ovo su ozbiljni problemi. Ja nisam protiv trošenja novca, ali sam protiv slabih efekata tih putovanja i to je ona suština. I ako mi uzmemo samo statističke pokazatelje mi imamo puno opravdanje da oko svega ovoga govorimo. I ja bih vas zamolio da ovo ne shvata se ništa lično, da ne daj Bože, pa šta ako neko ima ambiciju, pa i ambicija je potpuno normalna i logična stvar, pa ambicija je ta koja vuče naprijed, i ne vidim ja ništa loše ukoliko je kritika koja se tim povodom upućuje opravdana i argumentirana. Ja želim da apeliram na sve nas da mi našu diskusiju usmjerimo u konkretnom pravcu i da raspravljamo o konkretnim podacima. Nije to sad ovdje s moje strane želja da se kolega Crnadak ocrni ili, ne znam ni ja, da se [[govornik se upozorava na vrijeme]] izbaci iz sedla, nego jednostavno da dobijemo objektivan uvid u funkcioniranje diplomatsko-konzularnih predstavništava i mreže Bosne i Hercegovine, ne samo u regionu, nego i u svijetu. Hvala.
Hvala lijepa. Zastupnik Nenad Lalić, rasprava. Izvolite zastupniče.
Uvažena predsjedavajuća, drage kolege. Ja takođe ne mogu da prepoznam pozadinu pokušaja napada na ministra inostranih poslova, gospodina Crnadka, što reče kolega Mladen Bosić, sa posebnim naglaskom na putovanja po svijetu. Imajući u vidu, hajde da kažem, opis njegovog radnog mjesta, to mu je jedan od osnovnih zadataka, ne očekujem da treba da putuje u Han Pijesak i u Visoko, ovaj, jer mu je to posao. Analizirajući sve nas ovdje koji vrlo često putujemo i to, s pravom mogu da kažem, često nerado putujemo imajući u vidu, ovaj, koliko kratko traju putovanja, kakvi su složeni procesi putovanja, presjedanja i kratka vremena, ja mu uopšte ne zavidim na ovim njegovim ogromnim putovanjima, naprotiv smatram da je to, da se tu treba uložiti i ogroman napor pa izdržati takva putovanja, jer dosta nas ovdje često ne otputuje upravo zbog tih problema i teškoća. Tako da ja ne vidim, analizirajući i poslovanja prethodnih ministara, ja ne vidim šta je to loše, mislim da je ovo 18 Ministarstvo jedno od boljih ministarstava i njegove, razuđenost Ministarstva inostranih poslova podrazumijeva da ministar treba da putuje po svijetu. A imajući u vidu takođe da mi nemamo taj famozni novac za lobiranja, obzirom da smo mala država, nova, neprepoznatljiva, smatram da prisustvo gospodina Crnadka u zemljama svijeta, samo prisustvo daje doprinos već samim prisustvom da nas prepoznaju da i mi kao Bosna i Hercegovina postojimo, ali ja ne znam ni šta se to konkretno epohalno očekuje od njegovog odlaska u neku od zemalja, šta treba da nam daju te nekakve, odmah vozovima da dovuku neke kredite, povlastice. Mislim da gospodin ministar korektno obavlja svoj posao. Hvala.
Hvala lijepa. Zastupnik Mirsad Đonlagić, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Ja se izvinjavam što se javljam pod ovim navodima, samo sam htio da komentiram prijedlog kolege Sokolovića. On je rekao da mi proširimo prijedloge naše. Ne, neka gospodin predloži ili on ili klub, pa ćemo mi takođe te prijedloge predložiti koje je on ovdje iznio kao mogućnost, mi ćemo to podržati nikakav problem nije, ali nemojte vi nama davati upute kako mi treba da reagiramo i da se ponašamo. Hvala.
Hvala lijepa. Pretpostavljam da će se ministar vanjskih poslova, gospodin Igor Crnadak obratiti. Izvolite ministre. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Nema, nema više za raspravu. Izvolite ministre.
Uvažena predsjedavajuća, uvaženi Kolegijum, uvaženi poslanici, sve vas pozdravljam. Na početku prvo hoću da zamolim sve one koji su to radili dans i prije, pokušavali mene da posvađaju s Parlamentom, da to ne treba da rade. Ja izuzetno cijenim rad svakog poslanika, svakog delegata koji radi na drugom spratu i u drugoj sali i nemojte isključivo brojati moja pojavljivanja odje u ovoj sali i kroz tu prizmu cijeniti moj odnos prema vama. Oni koji na to usmjeravaju su nekorektni, nepošteni prema meni, ali manje što je to nepošteno prema meni, nepošteno je prema vašim kolegama koji ovdje sjede. Ja nisam nijednom sjedio u Sarajevu a da je ovdje bila sjednica da ja nisam došao, nijednom. I ponavljam još jednom, izuzetno cijenim i poštujem i značaj i ono što se radi i što se dešava ovdje, i nema potrebe za jednu takvu stvar. Ja sam, moram reći, evo kad smo već kod toga, zaista rijetko bio prisutan, kad je spominjao uvaženi poslanik Đonlagić, na Komisiji, jednom ili dva puta, ali tamo zaista su često materijali koji se odnose, prije svega, na pomoćnike, nekada na sekretara, rijetko su materijali za koje 19 podrazumijevaju obavezu prisustva ministra, ali evo i na tome ću pokušati sada da budem češće prisutan ako se cijeni da sada ima više potrebe. I kad sam već kod gospodina Đonlagića, dozvolite mi samo, imali smo jednom diskusiju ovdje prije nekoliko mjeseci, zaista je jedna greška se potkrala i ja želim ovom prilikom da mu se izvinem, jer je zaista nakako, ne znam kako, njegovo poslaničko pitanje jedno bilo, onako kako se narodski kaže, zatureno mi smo to utvrdili odmah nakon njegove intervencije ovdje i on je već u roku od nekoliko dana dobio taj odgovor, ali evo, red pošto se to tada čulo ovdje, da se čuje i ovo sada. Ja mislim da je ovo jedini slučaj na svijetu ikada da se o jednom ministru inostranih poslova raspravlja na ovakav način, a da se nije desila nikakva nezakonitost, nije se desila, desilo nikakvo probijanje budžeta, nikakvo probijanje predviđenih troškova, nije napravio nikakav gaf, nikakav promašaj, nikakav skandal. Niko nije rekao ministar je bio tu i tu, rekao je to i to, i to kritikovao, ništa od toga ja ovdje nisam čuo. Ali vraćam se na ono što sam rekao na početku, uprkos tome pravo Parlamenta i svakako moja obaveza da u tome učestvujem je jedna ovakva rasprava. Što se tiče inicijative poslanika Arnauta, i to je njegovo pravo, zato je dobio većinu i evo o tome raspravljamo. Ja ću prvo reći nešto o zaključcima, da se dobiju svi ti podaci apsolutno nije problem, da se ponovo raspravlja apsolutno nije problem i da se pozove Predsjedništvo apsolutno nije problem, naravno to je odluka vas poslanika. Ako je donesete ja ću je poštovati i apsolutno učestvovati u tome i mislim da bi bilo dobro da imamo jednu raspravu, što da ne, o spoljno- političkom položaju, BH funkcionisanju čitavog sistema i uticaju svih institucija, naravno, jer nije MIP, daleko od toga da je jedini koji u tome radi. Očekivao sam ipak da gospodin Arnaut danas počne sa čestitkom, jer često ovdje potencira to ukidanje viza, mi smo juče napravili veliku stvar ukinute su vize za sve građane za putovanja u najmnogoljudniju zemlju na svijetu, u Kinu, jednu od najbrže rastućih ekonomija, zemlju koja je sve više prisutna u regionu Ali evo, nije to bilo izgleda vrijedno pomena. Ja moram priznati da sam i ja osjetio u ovim njegovim nastupima ambiciju da bude novi ministar, ali zaista ja u to ne želim da ulazim, osim da samo kažem vrlo precizno da to, put taj ne vodi preko mene i da nije ovo način. Tu su tri vrlo jednostavna koraka, jedan je da parlamentarna partija u kojoj je kandidat bude u većini, drugo da ta većina odluči da toj parlamentarnoj partiji pripadne da da kandidata i onda da ta partija odluči da je to taj čovjek. To je jedini put, ne mogu ja tu ni pomoći, ni odmoći, nema potrebe za to. Pored toga, što se tiče efekata raznih putovanja i uopšte funkcionisanja DKP mreže, ja se iskreno radujem tome, ali će se tada morati otvoriti sva pitanja, baš sva pitanja. Mi imamo, evo, situaciju gdje je samo predlagač inicijative koštao Ministarstvo oko 520 hiljada maraka samo za jedan svoj mandat kao ambasador, pa moramo vidjeti šta su bili efekti i tog. Imate, recimo, situaciju gdje samo jedna porodica je koštala MIP 2,5 miliona maraka u jednom određenom vremenskom periodu, treba vidjeti šta su efekti tolikog novca, znate li koliko je to para, šta su efekti. Evo. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa neću ja sada govoriti, ako dođe do te rasprave, dakle, dobra ideja za ovu raspravu, ja podržavam ako dođe do toga puna će biti kooperativnost i moja lična i Ministarstva koje vodim. Što se tiče samih troškova, još jednom je nelogičnost, mislim da je neko od poslanika spomenuo, da upravo stranka koju, u kojoj je bio gospodin Arnaut u to vrijeme, je imala ministra 20 koji je otprilike u prosjeku trošio između 2,3 – 2,4 miliona na putovanja u svom ministarstvu, sada je taj prosjek negdje oko 1,3 – 1,4 – 1,5. Tada se ne sjećam nekih ovako velikih rasprava, i malo i s te strane kad pogledate je nelogično. Suština je ovdje pored toga da, evo neću više da, mislim imao bih još šta da kažem oko same inicijative, ali mislim da je ovo dovoljno ako će biti odluka da je imamo, imaćemo je. Što se tiče [[govornik se upozorava na vrijeme]] koliko ja imam vremena još? Ne, ne znam ako, nisu mi rekli da je ...
Imali smo svi, obzirom da imate priliku, evo ne vodimo računa, ali, evo, da vodite računa o vremena.
Pa, dakle, evo nekoliko stvari, što se tiče gospođe Marković, zaista ovakav nastup ličan, ostrašćen, pokazuje jednu strašnu potresenost, zabrinutost, ja ne znam o čemu se radi, zašto je, zašto na takav način, evo neću uopšte komentarisati to zbog vremena, daću komentar medijima poslije što se toga tiče, ali toliko paušalnih ocjena, toliko nekakvih stvari koji ne stoje, trebalo bi mi zaista mnogo vremena. U svakom slučaju ono što treba da se zna da Ministarstvo koje ja vodim nije nijedne godine probilo budžet, nije probilo nijednu stavku, nijednu poziciju koja se odnosi na putovanja, to ljudi, to narod treba da znaju, i poslanici to treba da znaju, nijednom, nijednom. Druga stvar, manipuliše se i sa tih milion i po, pa od tih milion i po svega nekih 12% odlazi na troškove ministra, pravi se od toga nekakva velika priča. Sistematizacija, usklađenost, srediti stanje. Šta znači srediti stanje, ne znam na šta se misli? Pa, pobogu, ljudi koji o tome danas govore vode, vodili su Savjet ministara 10, 12 godina, šta su uradili? Ali evo, nemamo ni za to dovoljno vremena. Imate elementarno nepoznavanje, gospođa Majkić, u sjedištu se troši na putovanje duplo više nego u cijelih 56 ambasada. Pa da je gospođa Majkić ikada nešto o tom pročitala znala bi da se diplomate koje se upute u drugu zemlju ne putuju odatle u druge zemlje, normalno da se najviše, najviše se putovanja realizuje iz sjedišta u svakoj državi, pa i ovdje kod nas, al' morate nešto malo pročitati da bi to znali. Nisam radio na evropskom putu. Ja sam bio sa svakim ministrom, svi znaju dobro kako sam radio i na koji način sam se zalagao, ne znam možemo i o tome diskutovati. Ali jednu stvar moram, moram samo reći koja me zaprepastila kao, zaista od poslanika koji dolazi iz Republike Srpske, da se s toliko nipodaštavanja govori o tom velikom događaju kada je deset ministara spoljnih poslova bilo u Banja Luci, da se sa tolikom, s takvim jednim ružnim odnosom ide prema tome, to ne mogu da prihvatim. Dakle, ovako niska politika za mene jednostavno neshvatljivo. Ali, ponavljam, gospođa Marković i gospođa Majkić su toliko toga rekli. Uvažam vrijeme, dozvolite mi samo još dvije rečenice s obzirom da je bilo još poslanika koji su imali zaista utemeljene rasprave i vrijedi da im se odgovori. Gospodin Bećirović, uvaženi poslanik, je govorio o neprovođenju utvrđene politike. Ovo jeste jedna stvar koja je zaista tema o kojoj bi ovdje vrijedilo raspravljati. O čemu se radi? Mi imamo, tačno je u zakonu piše što piše, al' s druge strane mi imamo činjenicu da je Predsjedništvo u realizaciji toga što piše u zakonu došlo samo do zahtjeva za MAP. I to je nešto oko čega smo u suštini svi saglasni, u Federaciji svakako, u Republici Srpskoj to je, dotle je doveo zapravo SNSD i njihov Savjet ministara, i njihov član Predsjedništva, tako da danas postoji jedan konsenzus oko toga. I mi zbog toga praktično radimo na način da pratimo Predsjedništvo i ono što je utvrđeno na nivou Predsjedništva, ne isključujući i ni na koji način nipodaštavajući ono što piše na drugim mjestima. Mi smo sad uradili Prijedlog 21 strategije, i uputili Predsjedništvu, [[govornik se upozorava na vrijeme]] koja se odnosi na period od pet godina u kojoj zbog toga isto tako to stoji. I, evo, završavam ovdje, već sam rekao, juče su ukinute vize potpisom sporazuma sa kineskim ministrom, ja sutra putujem u Vašington gdje ću imati susret sa pomoćnikom sekretara Tilersona za ovaj prostor, predstavnik nove administracije kojeg je lično izabrao predsjednik Tramp. Nakon toga sam u Evropskom parlamentu, iduće sedmice posjeta sa članovima Predsjedništva Beogradu, Ministarski sastanak OEBS-u, sastanak sa ministrom Kurcom u Beču koji će uskoro postati kancelar, kao što znate, Austrije. Možda to nisu kakve važne stvari, možda ne treba ministar tamo da ide, možda, možda od toga zaista nema nikakve koristi, evo ne znam, ali jednu stvar znam da ću vas zamoliti, svakako u pripremi mojoj za tu raspravu koja slijedi, za sve putne troškove od kako su članovi Parlamenta gospođe Marković i gospođe Majkić da i to imamo kao dio analize. Hvala vam.
Hvala ministru. Evo želim reći svim zastupnicima i zastupnicama da smo dozvolili, na neki način, obzirom da je bio veliki broj rasprava i diskusija, da smo dozvolili koliko toliko, zapravo duplo vrijeme da ministar odgovori, obzirom da su, na neki način, takvi bili i upiti od strane zastupnika. Imamo povreda Poslovnika, zastupnik Damir Arnaut. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Ja sam čuo prije nego što se ministar obratio da ste zaključili raspravu, a meni je nejasno, dakle, član 180. Poslovnika kaže da ministar, odnosno Vijeće ministara ima pravo i obavezu intervenisati u raspravi. Ja prije svega znam da gospodin Crnadak nije govorio u ime Vijeća ministara, jer nema stav Vijeća ministara, ali evo i ako prihvatimo da je on dobio to pravo, onda je dobio pravo da učestvuje u raspravi. Dakle, ne može se rasprava zaključivati prije nego što on obavi tu svoju diskusiju, a pretpostavljam isključivo na osnovu člana 180. ste je mogli podvući. Što se tiče uvreda gospodina Crnadka, prije svega ja nemam nikakvih ambicija, pogotovo ne da popravljam haos koji ste Vi napravili u Ministarstvu vanjskih poslova, evo sad to javno kažem, nemam nikakvu ambiciju da budem ministar vanjskih poslova i ovo sam uradio da, zato što dvije i po godine pokušavam kroz poslanička pitanja, pa ne dobivam odgovore jer Vas nema ovdje i ne dostavljate mi odgovore. A što se tiče ambasadora, hajmo otvoriti troškove svih ambasadora, hajmo otvoriti troškove mog nasljednika Bakira Sadovića u Australiji, rođaka gospodina Izetbegovića, hajmo Tarika Sadovića. Al' ne, Vi nećete spomeniti nijednog SDA, ja Vam garantujem da su moji troškovi manji od njegovih, a moji učinci puno veći, ali ne smijete spomenuti SDA, gospodine Crnadak, ne smijete iz istog razloga što oni [[govornik se upozorava na vrijeme]] nisu spomenuli Vas. To je ta simbiotička veza.
Prije no što dam sljedećem zastupniku riječ, želim kazati uvaženom zastupniku Damiru Arnautu da nisam zaključila raspravu, znači samo sam rekla nema više prijavljenih i dajem riječ ministru, rasprava nije zaključena i ova rasprava koju ste Vi sad raspravljali je zloupotreba ovog Vašeg prijavljivanja povrede Poslovnika. 22 Zastupnica Dušanka Majkić, ispravak krivog navoda, po treći put kolegice.
/nije uključen mikrofon/
Ispravka krivog navoda je dozvoljena dva puta. Zastupnik Damir Bećirović, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
/nije uključen mikrofon/
Ne, isto je to.
Isto je to.
/nije uključen mikrofon/
Evo vidite kome sam dozvolila.
Ja se izvinjavam, evo ...
Izvolite zastupniče.
ja koristim svoje pravo, a vezano je samo za zaključke ove koje je predao Nezavisni blok. Ja bih sugerirao kolegama ako je moguće da promijene u jednom dijelu ovaj Zaključak broj 1 gdje se kaže „i članove Kolegija Parlamentarne skupštine“, da to izbrišemo i da kažemo „i poslanike i delegate Parlamentarne skupštine BiH“, ne samo članove Kolegija. Pa ako budu unešeni svi poslanici i delegati da na taj način svakako prihvatam ove zaključke.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu u ovom trenutku po ovoj točki dnevnog reda. Prelazimo na točku 10., Ad. 10. Razmatranje zastupničke inicijative Denisa Bećirovića, podnesene 07.09.2017., koja glasi: „Na temelju članka 8. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH ('Službeni glasnik BiH', br. 79/14, 81/15 i 97/15), podnosim zastupničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da u roku od 30 dana, od dana usvajanja 23 ove inicijative, pripremi i u parlamentarnu proceduru dostavi izvješće o napretku Bosne i Hercegovine u procesu priključenja NATO-u, s prijedlogom konkretnih mjera za dinamiziranje aktivnosti Bosne i Hercegovine na putu k punopravnom članstvu u NATO- u“, broj: 01-50-1-2181/17 Kolegij Doma odredio je Zajedničko povjerenstvo za obranu i sigurnost BiH nadležnim za razmatranje ove inicijative. Povjerenstvo je 23.10.2017. dostavilo Mišljenje o inicijativi. Povjerenstvo je podržalo inicijativu. Otvaram raspravu. Zastupnik Denis Bećirović, rasprava. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem. Dakle, suština ovog prijedloga koji je danas i na dnevnom redu Predstavničkog doma jeste u tome da Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH dobije jedan izvještaj o procesu integracije Bosne i Hercegovine u NATO savez i, naravno, da taj izvještaj treba da sadrži i mjere za dinamiziranje bosanskohercegovačkog puta ka NATO savezu. O ovoj izuzetno važnoj temi želim govoriti isključivo jezikom činjenica i argumenata Imajući to u vidu želim reći i skrenuti danas pažnju da danas je rasprava o tome kako i na koji način provodimo zakone koje smo mi jednoglasno usvojili, kako i na koji način provodimo odluke koje jednoglasno usvojilo Predsjedništvo BiH, kao i druge akte koji su ovdje najčešće jednoglasno usvojeni. Rasprava o ovom prijedlogu nije rasprava o tome ko jeste a ko nije za punopravno članstvo Bosne i Hercegovine u NATO savezu, tu vrtu rasprave smo mi završili i to jednoglasno. Cilje ove inicijative jeste da dinamiziramo taj put Bosne i Hercegovine u NATO savez. Kad kažem da smo donijeli odluku da Bosna i Hercegovina ide u punopravno članstvo NATO saveza, onda to podrazumijeva sljedeće – Parlamentarna skupština BiH, oba njena doma, su jednoglasno usvojili Zakon o odbrani BiH, član 84. doslovce glasi da su Parlamentarna skupština BiH i Vijeće ministara BiH i, naravno, Predsjedništvo BiH dužni i obavezni, citiram – provesti sve potrebne aktivnosti za prijem Bosne i Hercgovine u članstvo NATO-a. To je, dakle, vrlo jasna i precizna zakonska odredba. Predsjedništvo BiH je 2003. godine jednoglasno, sva tri člana Predsjedništva, usvojilo dokument koji se zove Opće smjernice za provođenje vanjske politike Bose i Hercegovine. I tu su ponovo zacrtali da je u lazak u NATO savez strateški cilj naše zemlje. Ono što je za nas, kao poslanike i delegate u Parlamentarnoj skupštini, od jako velike važnosti jeste činjenica da je i Parlament 2008. godine jednoglasno, oba doma, usvojio Rezoluciju o spremnosti Bosne i Hercegovine za NATO integracije. Dakle, to je objavljeno u „Službenom glasniku BiH“, ovdje se to može jasno vidjeti, u potpisu, između ostalog, su i predsjedavajući tada Predstavničkog doma Milorad Živković i predsjedavajući Doma naroda rahmetli Sulejman Tihić. Šta još treba reći? Evroatlanske integracije kao naš cilj su definirane i u vrlo važnim dokumentima, to su Sigurnosna politika Bosne i Hercegovine i dokument koji se zove Odbrambena politika Bosne i Hercegovine. Oko toga, i zato nisam na prethodnoj tački dnevnog reda želio replicirati ministru, oko toga nema više rasprave, postoji pravno dejstvo odluka sve dok se one ne promijene. Dakle, ako neko želi problematizirati bilo koji usvojeni strateški cilj države Bosne i Hercegovine neka pokrene proceduru za promjenu svega ovoga što smo mi u zadnju, evo reći ću, deceniju gotovo i po usvojili i definirali. U tom smislu ova tačka dnevnog reda je prilika da u najvišem zakonodavnom organu jasno kažemo da je prije mjesec dana u entitetu Republika 24 Srpska usvojena jedna antiustavna i besmislena rezolucija koja nema nikakvog pravnog efekta na državne organe Bosne i Hercegovine i odluke koje su usvojene u državnim organima Bosne i Hercegovine. U tom smislu važno je da imamo priliku da zvanično, javno na sjednici Predstavničkog doma, evo u ovom slučaju, iz opozicije, kažemo da Bosna i Hercegovina ima jasno precizirane vanjskopolitičke prioritete i da je naša obaveza da to provodimo. Zahvaljujem.
Hvala zastupniku. Zastupnik Saša Magazinović, rasprava. Izvolite zastupniče.
Vrlo kratko. Mislim da u ovoj inicijativi nema nikome ništa sporno, ali želio bih samo dodati da će rasprava koja će, pretpostavljam, uslijediti, prije svega da se nadam da će Vijeće ministara ovaj dokument pripremiti na ovaj način kako je traženo, biti prilika da razgovaramo o tome kakva je uloga institucija pojedinačno u ovom državnom poslu, kakva je uloga Ministarstva odbrane, kave su uloge pravobranilaca, pa između ostaloga malo da prokomentarišemo zašto se ne imenuje već neko vrijeme pravobranilac na Vijeću ministara, šta je to što se, što je razlog stalnog prolongiranja. Da porazgovaramo i o nekim lokacijama koje su, pod navodnicima, izgubljene, da prokomentarišemo i ovaj parlamentarni dio obaveza kroz Parlamentarnu skupštinu NATO-a i mnoge druge aspekte. I mislim da i ova prethodna inicijativa gospodina Arnauta i ova gospodina Bećirovića zapravo, i bez da smo to definisali, uvode taj kontrolni mehanizam kada je u pitanju Parlament. I ja izražavam svoje zadovoljstvo zbog toga, posebno, naravno, ako ovo usvojimo i ako na ovaj način se Parlament počne odnositi prema izvršnoj vlasti.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih, zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Prelazimo na točku 11., Ad. 11. Deklaracija o kriterijima za određivanje trase buduće autoceste između Beograda i Sarajeva – predlagatelj: zastupnik Mladen Bosić, broj: 01-02-2-2524/17, od 25.10.2017. I ovu točku smo uvrstili odlukom Doma na 53. sjednici 25.10.2017. Materijal ste dobili. Otvaram raspravu. Kolega, zamjenik Mladen Bosić, rasprava. Izvolite.
Prvo da izrazim zadovoljstvo pažnjom koju je u javnosti izazvala, pažnja koju je u javnosti izazvala ova tema, jer ne radi se ovdje samo o utvrđivanju ili mišljenju Parlamenta za utvrđivanje neke trase autoputa, ovdje se ustvari radi o analizi na koji način vlasti u ovoj zemlji donose odluke od najvišeg interesa za budućnost svojih građana, na koji način se donose odluke gdje utrošiti 25 sredstva kojih, svi znamo, nema dovoljno za sve ono što bi ovdje trebalo uraditi, na koji način se u ovoj državi donose odluke oko političkih, i ekonomskih i infrastrukturnih prioriteta. Znači, u pozadini čitave ove priče je ustvari ta tema, a ovo što je konkretno, što se odnosi na autoput između Beograda i Sarajeva je samo jedan segment čitave te priče. Takođe očekivao sam da će se pojaviti i razni lokalpatriotski osjećaji. Neki meni prebacuju da sam to uradio zato što sam iz Brčkog pa želim da navučem na svoju stranu, to rade i drugi poslanici i to je sasvim prirodna stvar. Znači, nije mi bila intencija nikad da se petljam u izgradnju autoputeva i određivanje trasa tih autoputeva jer za to nisam stručan, ali kad sam vidio na koji način je rješavano ovo pitanje, mislio sam da treba da skrenem pažnju javnosti šta se tu dešava. Htio bi da odgovorim i na one kritičare koji kažu da Predstavnički dom nema pravo da priča o tome zato što je to stvar entiteta, odnosno infrastruktura, putna infrastruktura je u nadležnosti entiteta. To je tačno, ali ovdje se radi o projektu koji je međunarodni projekat o kome će izvjesne odluke morati donijeti i ovaj Predstavnički dom, i tačno je da bez saglasnosti i dogovora entiteta nije moguće riješiti problem bilo kakve trase, što ne znači da ovdje predstavnici koji su birani od strane građana ne treba da kažu svoje mišljenje i svoju političku volju o tome i što ne znači da ovaj Predstavnički dom ne treba da obaveže ministre iz Savjeta ministara, koji učestvuju u čitavoj toj priči, na koji način, da imaju u vidu na koji način i kakva je volja Predstavničkog doma, odnosno njegove većine. Znači, da se vratim na ovu osnovu stvar, ovdje je pitanje načina donošenja odluka i da li se odluke donose u najboljem interesu građana ove države. Ovdje se radi o interesima, ima mnogo ličnih, partikularnih interesa, ali pitanje zajedničke odluke šta je to najbolje treba da donesu, prije svega, oni koji vrše vlast, a ponavljam, mislim da su to predstavnici entiteta. I sad da se vratim, na koji način su ti entiteti došli uopšte do spoznaje da treba da bude jedna ili druga trasa, na osnovu kojih kriterijuma je neko rekao ta trasa treba da ide na Višegrad, ili na Goražde, ili na Zvornik ili preko Tuzle. Da li je to volja građana i da li je to u najboljem interesu građana Republike Srpske donesena odluka, o tome pričam. Meni je jasno da je nakon dogovora da se pravi putna komunikacija između Beograda i Sarajeva da su se pojavili, da se pojavila i Turska kao zainteresovana strana da učestvuje finansijski u tom projektu, i jasno mi je i da Turska u prvo vrijeme favorizuje trasu koja bi povezala Bošnjake u Sandžaku i Bošnjake u Sarajevu. Ja nemam ništa protiv toga, to je interes Turske, to je interes jednog dijela u Bosni i Hercegovini, ako Turska misli da finansira to, ja mislim da je svaka rasprava tu završena, ali koliko ja znam Turska će, ima namjeru da da kredit koji će otplaćivati građani Republike Srpske i građani Federacije BiH i naše vlasti imaju zadatak da zastupaju interese naših građana, [[govornik se upozorava na vrijeme]] a ne bilo koje druge države, ne, ne Turske, ne Srbije, ne Hrvatske, nego interese građana naše države, i o tome se ovdje radi. Ovdje je pet minuta prošlo, ja nažalost nisam počeo da pričam o suštini, nisam rasporedio vrijeme, ali javiću se ...
Ti si predlagač, imaš pravo ...
Imam li pravo ja na produžetak vremena kao predlagač?
Što se tiče predlagatelja zakona Poslovnikom je definirano kao da ima pravo na 15 minuta, o ovim drugim točkama, znači, Poslovnikom nije definirano, ali nikom kao predlagateljima točke nećemo baš uskratiti vrijeme ako malo i produži. Tako da, evo, možete. 26
Biću veoma kratak. Znači, molim vas, evo da pojednostavim čitavu stvar, znači Republika Srpska treba da vidi šta je njen interes u čitavom ovom projektu, je li interes da plati milijardu i dvjesto, odnosno digne kredit za milijardu i dvjesto za jednu trasu tog puta koju će, prema analizama, koristiti 2.000 vozila ili je interes da plati upola manje, znači 600 miliona za drugu trasu koju će koristiti 15.000 vozila. Šta je interes Federacije u čitavoj ovoj priči, je li interes da ima trasu koja će povezivati, ne znam koga, ali koju će koristiti, evo ponavljam, 2.000 vozila ili je interes Federacije da čitav jedan kraj, znači mislim na Tuzlu i Tuzlanski kanton i sjeveroistočnu Federaciju i Republiku Srpsku izvuče iz putne izolacije? Evo sad da ne otvaram priču oko toga zašto je, zašto svi zaobilaze to područje i šta je razlog svemu tome. Vidim da nemam vremana, ali javiću se kroz replike. Hvala.
Hvala lijepa. Zastupnik Damir Arnaut, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Ja sam onda po toj logici imao pravo na 15 minuta ili da bar produžim diskusiju na prošloj tački gdje sam ja bio predlagač, međutim mene ste prekinuli kad je isteklo pet minuta i zaista ja svo vrijeme, ja sam znao da taj član Poslovnika se odnosi samo na predlagače zakona i zbog toga nisam išao dalje, ali samo tražim da kad Vi već provodite Poslovnik da se onda prema svim poslanicima isto, iste standarde koristite. E sad samo što se tiče ispravke krivog navoda, a hoću samo da znam jesam li dobro razumio gospodina Bosića. Pošto mi zaista smeta kad rasprava o autocesti krene odmah od strane predlagača u etnička pitanja i govori se o nekim povezivanjima Bošnjaka Sandžaka i Bošnjaka u Sarajevu. Dakle, Vi ste, ako sam dobro shvatio, rekli da Turska možda hoće da poveže Bošnjake iz Sandžaka sa Bošnjacima u Sarajevu i zbog toga predlaže ovu rutu, ali koliko ja znam i Srbija insistira na ovoj ruti na Vardište. I onda jel' možemo izvući logičan zaključak da onda i Srbija hoće, da je Vaša argument da i Srbija hoće da poveže Bošnjake iz Sandžaka sa Bošnjacima iz Sarajeva. Hvala.
Hvala lijepo. Zastupnik Safer Demirović, rasprava. Izvolite zastupniče.
Pozdravljam Vas poštovana predsjedavajuća, pozdravljam sve prisutne. Kada je krenula ova priča oko spremnosti Turske da finansira trasu puta Sarajevo – Beograd sa grupom kolega ja sam pokrenuo jednu inicijativu da ta trasa naravno ide preko Tuzle vodeći se nekim svojim saznanjima i procjenama. Nakon toga je krenula sva ova priča, pa smo imali i od raznih lokalnih zajednica njihove, onaj, stavove, sastanke, gdje oni predlažu neku drugu 27 trasu i, naravno, to je potpuno legitimno i to je sasvim u pravu što ovakav značajan projekat žele da provedu pored svojih opština, kroz svoje opštine, pored svojih domova, i, naravno, da ja tu nemam nikakve primjedbe. Potpuno se slažem da osim ove trase i potrebe puta mi imamo potrebu i za izgradnju nekih drugih puteva, recimo Lašva, Zapadna Bosna, kroz Hercegovinu zapadnu, naravno, povezivanje i Goražda sa Sarajevo, ali ono što mi se u svemu ovome najviše sviđa jeste da kada se radi o ovako bitnim projektima da između lokalnih zajednica gubi se onaj smisao političke suprotnosti i vrlo lako se nađe zajednički jezik između ... opcija da se trasa puta usmjeri baš kroz njegovu, kroz njihovu oblast, odnosno čak imamo i povezivanje raznih interesa između entiteta, pa čak između regija u dvije ili tri države. Ja mislim da politika ovdje treba da da, naravno, svoje mišljenje ali da u sve ovo treba uključiti struku, da struka, vodeći se onim što struka definiše, da definiše ovu trasu, naravno, struka koja je profesionalna, ne politički podobna, pod uticajima, i da ona odredi kud ovaj put treba da krene, sve ono što je definisano u ovoj Deklaraciji. I mislim zbog toga i, naravno, da ću podržati ovu Deklaraciju, ono što bih apelirao jeste da se to uradi što prije. Pitanje je do kada će ova ponuda Turske biti aktuelna, i, naravno, bolje je to uradi danas nego sutra, bolje je uraditi jedan put, povezati ljude danas nego sutra. Zahvaljujem se.
Hvala lijepa. Zastupnica Milica Marković, rasprava. Izvolite.
Hvala. Pa, evo, ja žeim reći da je svakako vijest da će se raditi jedan ovakav autoput u Bosni i Hercegovini sigurno dobra i pozitivna vijest i u interesu će biti sigurno građana i svih drugih koji će tranzitirati tom, ovaj, tim putnim pravcem. Što se tiče ove Deklaracije, dakle, prije nego što se danas izjasnimo o Deklaraciji ja sam očekivala da će gospodin Bosić ovdje da da objašnjenje za inicijativu koja je, koju smo čuli iz medija prije dva-tri dana, a to je, odnosno ja sam to shvatila kao odluku, zaključak SDS-a, da se traži da se prave dva autoputa. Jedan bi bio ova trasa koja je predožena u Deklaraciji, a drugi bi bio neka druga trasa, što sad prilično izaziva konfuziju. Mislim da bi gospodin Bosić trebao da objasni, da da objašnjenje na takvu pojavu iz njegove, takvo saopštenje iz njegove partije. A što se tiče određivanja same trase, dakle, mislim da ovakav, ovako formulisana Deklaracija i ovako formulisana trasa u njoj može donijeti samo dodatnu konfuziju u cjelokupnom procesu pripreme i određivanja koja će stvarno biti trasa i koja će na kraju zapravo biti trasa na kojoj će se raditi taj autoput. Ja koliko znam iz medija Ministarstvo za građevinarstvo i infrastrukturu komunicira u vezi sa ovim poslom sa Ministarstvom saobraćaja i transporta u Vijeću ministara i komunicira sa entitetskim ministarstvima građevinarstva, dakle Vladom Republike Srpske i Vladom Federacije. Jasno je i ne treba previše objašnjavati da su ljudi koji rade u tim ministarstvima i koji će se baviti ovim projektom će svakako morati obezbijediti određene kriterijume sa jasnim, ovaj, postavljenim objašnjenjima i podacima u smislu rentabilnosti, ekonomske opravdanosti, broja populacije koja će se koristiti tim autoputem i druge stvari koje su bitne kao preduslovi da bi se, kao podloga jednom projektu da se radi uopšte taj projekat. Dakle, to treba struka da odredi i da kaže, a ovakva Deklaracija iz Parlamenta mislim da može donijeti samo dodatnu konfuziju i zakomplikovati cijelu ovu priču. Ja ne kažem da Parlament nije pozvan da progovori o ovome, svakako da jeste, ali mislim da bi danas zaključak trebao biti, dakle, da se ostavi ova mogućnost i prilika da ljudi iz struke kažu gdje je to. 28 Što se tiče ovoga što je gospodin Bosić rekao, a na osnovu čega su neki predlagali neke druge trase, recimo ova od Višegrada preko Sokolca, Pala, Rogatice, pa prema Sarajevu, pa to se isto pitanje može postaviti i gospodinu Bosiću koje je on obezbijedio kriterijume objašnjenja da predloži ovu baš trasu. Stav Vlade Republike Srpske je, odmah da kažem, da to bude trasa od Višegrada, preko Rogatice, Sokolca, Pala, prema Sarajevu. I mislim da je SDS upravo izbacio ovakav jedan zaključak da traži da se radi i drugi autoput pod pritiskom negodovanja i nezadovoljstva tog lokalnog stanovništva. A zašto? To lokalno stanovništvo na tom potezu je negodovalo na ovakvu Deklaraciju, ovaj prijedlog trase, iz razloga što su rekli, a ja se slažem sa tim takođe, da Tuzla i Sarajevo kao veliki gradovi, dakle, i pored, i bez ovog autoputa imaju već prilično dobru putnu komunikaciju bilo magistralne ili autoputeve. Bijeljina i Brčko će dobiti takođe dobru autokomunikaciju kada se uradi treći krak autoputa koji ide, znači, Banja Luka – Doboj, od Doboja prema Brčkom i Bijeljini i izlazi prema Srbiji. Ova regija, ovo područje, dakle, od Rogatice, Višegrad, Rogatica, Sokolac, Pale, prema Sarajevu za njih je jedino ova prilika da dobiju jedan ovako, jedan moderan i nov put i neće više takvih prilika biti, neće vjerovatno biti uskoro takvih prilika. I to je razlog zašto je lokalno stanovništvo negodovalo i javno reklo da se ne slaže sa prijedlogom, formulacijom u ovoj Deklaraciji. Dakle, mislim da o tome mi treba da vodimo računa jer to su, ovaj, građani ove zemlje i ne može se ignorisati njihov stav, pogotovo ako je on argumentovan, a glavni argument jeste da je ovo jedina prilika za njih u ovom trenutku da se dobije jedna dobra i moderna cesta na tom potezu. Dakle, ja mislim da o ovome treba još jednom predlagač da razmisli, ili da dopuni ovu Deklaraciju ili da je možda čak i preformuliše vodeći računa da je predlagač iz Republike Srpske i da postoji već stav Vlade Republike Srpske u vezi sa ovim, a mislim da je ovaj cijeli posao i cijeli projekat tek na početku i tek treba da čujemo i saslušamo i sve kriterijume, i sva objašnjenja i uopšte svu argumentaciju zašto je dobro raditi ovakav autoput na jednoj regiji, a manje je dobro recimo na nekoj drugoj regiji uz sve, kažem, validne argumente koji treba da nam se kažu, pa i nama ovdje u Parlamentu. Dakle, ja kao poslanik iz Republike Srpske prevashodno ću se voditi stavom Vlade Republike Srpske, jer je ona kompetentna da kaže svoj stav o ovome. Njen stav je, još jednom ponavljam, da ta [[govornik se upozorava na vrijeme]] trasa ide Višegrad, Rogatica, Sokolac, Pale, prema Sarajevu. Hvala.
Hvala lijepa. Kolega, zamjenik Mladen Bosić, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Znači, prvo gospodin Arnaut oko toga što je Erdogan, što sam ustvrdio da je Erdogan rekao da je to njihova, njihov interes, koji ja ne osporavam, to mi je potvrđeno i od strane ambasadora Turske ovdje, i da vas napomenem, vjerovatno ne znate da je gospdin, predsjednik Srbije, Vučić rekao da je, također da će ta trasa povezati Bošnjake u Sandžaku sa Bošnjacima u Sarajevu, ne znam da li je rekao Sandžak ili je, kako je rekao. I ja to, znači nema nikakve tu namjere da se bilo šta kaže protiv Turske, ili Srbije ili bilo koga, to je tako, razni su interesi, ja razumijem razne interese i uvažavam ih. Gospođo Marković, u toj Deklaraciji piše u jednom stavu da Parlamentarna skupština podržava i sve ostale trase koje bi podržale dvije zemlje, a intencija u naslovu same Deklaracije upravo da se na osnovu kriterijuma jedino može doći do toga, a ne da se mi ovdje svađamo da li 29 treba da prođe kroz Višegrad, ili kroz Tuzlu, ili treba da prođe kroz Goražde. Znači, sve to će finansirati građani ove zemlje i mora se imati u vidu šta su njihovi interesi. I, gospođo Marković, razumijem ja lokalno stanovništvo Višegrada, razumijem lokalno stanovništvo ostalih gradova koji smatraju da će imati neku korist od toga, ali ne razumijem zašto Vi ne predstavljate interese lokalnog stanovništva grada iz kog dolazite, koje je takođe zainteresovano da na svom području, pogotovo ako kriterijumi jasno ukazuju na to, imaju autoput koji će proći tuda. Ja, odmah da Vam kažem, ja sam već postigao ono što sam želio, na osnovu ove diskusije je i predsjednik Turske, ne mogu da kažem pretenciozno [[govornik se upozorava na vrijeme]] vode diskusije, ali na osnovu čitave te situacije [[govornik se upozorava na vrijeme]] predsjednik Turske Erdogan je rekao da treba praviti i ovu trasu preko Tuzle, odnosno obadvije, a predsjednik Srbije Vučić je rekao da je on spreman čak i da isfinansira trasu koja bi išla do Bijeljine, a onda da mi finansiramo ostalo. Znači, mislim da su već efekti ovoga o čemu mi pričamo većim dijelom postignuti i da će biti nešto što će biti u korist svih. Hvala.
Hvala lijepa. Zastupnica Milica Marković, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupnice.
Pa, nema potrebe gospodine Bosiću da idete tako niskim udarcima prema meni, ovaj, u vezi sa mojom diskusijom zato što nije tačno da ja ne podržavam stavove lokalnog stanovništva iz kog ja dolazim, dakle to je Bijeljina i Semberija, ali prosto Vi ste političar koji nećete da uzmete u obzir racionalne razloge u nekoj priči. A racionalan razlog za Bijeljinu i Semberiju je da Bijeljina i Semberija u ovom trenutku vjerovatno u cijeloj Bosni i Hercegovini ima najbolju i najbržu konekciju sa autoputem prema izlazu u Srbiju, dakle autoput prema Beogradu, jer je ovdje riječ o putu Sarajevo – Beograd, dakle najbolju i najbržu komunikaciju ima preko Rače. Ta komunikacija je pa cca nekih 40 km da izađete na naplatnu rampu na autoput prema Beogradu. Dakle, nemate Vi razloga meni to da prigovarate. A druga stvar, krak autoputa koji radi Vlada Republike Srpske od Banja Luke, to sam već rekla, ali, evo, da Vam ponovim, vjerovatno niste slušali, dakle autoput koji ide od Banja Luke preko Doboja i krak koji će ići prema Bijeljini i Brčkom, odnosno Semberiji takođe izlazi u Srbiju. Dakle, Bijeljina i Sembarija će imati dvije opcije da izađe na autoput u Srbiju, prema Beogradu. I Vi meni sada spočitavate da ja ne podržavam interes lokalnog stanovništva, a potpuno razumijem stav ljudi i građana koji kažu, dakle Višegrad i taj potez prema Sarajevu preko Pala, koji kažu nama je ovo jedina prilika da dobijemo jedan dobar autoput i da imamo i mi dobru komunikaciju kao što imaju i drugi gradovi u Bosni i Hercegovini. Ali, naravno, Vi morate sada ići do kraja jer ste istrčali sa ovim, rekli ste kao da se pridržavamo kriterijuma, da se vodi računa o kriterijumima, pa kad ste mislili na kriterijume što ste istrčali sa ovom Deklaracijom, što niste sačekali da neko kompetentan i stručan iz ministarstva kaže koji su to kriterijumi i gdje se zaista može pružiti autoput i izgraditi na najrentabilniji i ekonomičniji način i najkorisniji način za građane. Dakle, niste to čekali, nego ste htjeli neke političke poene da poberete, a vidite sad da ste zakomplikovali situaciju i narodu, i ljudima koji tamo žive, i institucijama koje se time bave, i Vladi Republike Srpske, dakle samo ste dodali [[govornik se upozorava na vrijeme]] sve ovo.
Hvala lijepa. 30 Zastupnik Denis Bećirović, ispravak krivog navoda. Izvolite zastupniče.
Smatram da ne bi bilo dobro da danas sa sjednice odu pogrešne poruke. Evo, čuli smo o čemu je govorila poslanica Marković, međutim činjenica je da je gradonačelnik Bijeljine legalno i legitimno izabran od građana Bijeljine na izborima, on je vrlo jasno prethodnih sedmica na pres konferenciji zajedno sa gradonačelnicima Brčkog i Tuzle prezentirao da je interes ogromne većine građana Bijeljine da ta trasa ide na način kako je u ovoj Deklaraciji i rečeno. I u vezi s tim želim reći da zaista za ovu trasu koja bi išla preko Tuzle, Brčkog i Bijeljine postoje vrlo snažni razlozi ekonomske prirode, geografske, saobraćajne, pa ako hoćete, nije nimalo nebitno, i demografski razlozi. U toj regiji sjeveroistočne Bosne živi blizu 1,5 milion stanovnika Bosne i Hercegovine, da ne govorim o svim industrijskim i drugim potencijalima. I to je apsolutni interes, ne samo Bijeljine, Tuzle, Brčkog, već i Kalesije, Ugljevika, Lopara, Srebrenika, Gradačca, Živinica, Banovića, Ugljevika, itd., itd. To treba javno danas reći. Mislim da čitavu ovu situaciju u vezi sa Deklaracijom će pomoći i ovaj zaključak kojeg je ponudio Klub SBB-a. Dakle, ne znači ako je ovo prioritet broj jedan da nećemo raditi, i to u vrlo kratkom roku, i na ovim prioritetima kada je riječ o povezivanju Sarajeva sa Goraždem, ja bih rekao i puno intenzivnije povezivati Sarajevo sa Travnikom, Bihaćem kao i na svim drugim planiranim trasama u Bosni i Hercegovini. U tom smislu bilo bi dobro, dakle, da ovdje imamo u vidu šta su poruke zaista građana i predstavnika građana u oba BH entiteta.
Hvala lijepa. Zastupnik Mirsad Đonlagić, rasprava. Izvolite zastupniče.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Pa znate, kad se govori o krupnim infrastrukturnim projektima, oni se mogu promatrati sa dva aspekta, on se može promatrati sa ekonomskog interesa koji u sebi sadržava niz ovih drugih aspekata kao što su demografski, geografski i drugi koji dolaze pod ovu kategoriju ekonomskih aspekata, naravno, infrastrukturnih prije svega, ali i političkih aspekt investiranja u neki infrastrukturni objekat. Ja moram reći da se ovom problematikom bavim više od 20 godina, ja se izvinjavam ako smetam kolegi Bosiću i kolegi Džaferoviću, ja bih zamolio malo pažnje, ja znam da ne govorim epohalne stvari, ali molim vas ako možete da budete korektni, i ja vas slušam, dakle, ovo jeste pitanje koje možemo svrstati u jednu deklaraciju u kojoj mi treba da izrazimo svoje stajalište kada je u pitanju ova jedna zaista krupna investicija. Nama treba mnogo, mnogo više infrastrukturnih objekata nego što mi imamo trenutno i nego ono što imamo zacrtano u nekoj perspektivi. Ali kad govorimo o ekonomskim aspektima, ja bih ipak pobrojao neka ekonomska pitanja koja su vrlo značajna, standardizirana, i vrlo priznata kod donošenja konačne odluke, ukoliko se bude vodilo ekonomskim kategorijama. Dakle, na ovom području živi otprilike, evo kao što je rekao i kolega Bećirović, oko 1,5 milion stanovnika i, dakle, to nisu samo Bošnjaci, Srbi ili samo Hrvati, nego tu ima i ostalih, da kažemo, ono kako je to i Ustav BiH kategorizirao. Ovo je područje koje otprilike u ovom trenutku stvara sigurno najmanje jednu trećinu bruto nacionalnog dohotka Bosne i Hercegovine. Da li je ovo područje infrastrukturno povezano? Nije, bez obzira što je kolegica Marković rekla da ima 40 km, da, ali to je 40 km kroz naselje, to je potpuno neprihvatljivo. Na ovaj način ni žitnica koja jeste ustvari ta sjeveroistočna Bosna, naravno, možemo to mi raspravljati da li je to kao što je tamo Krajina i to, ali u svakom slučaju područje 31 gdje se proizvodi mnogo poljoprivrednih proizvoda. Sa ovim putevima, sa ovim novim infrastrukturnim kapacitetom dostupnost tržištu ovih koji to proizvode će biti znatno veća i znatno kvalitetnija nego što je to bilo prisutno dosad. U zahvat ovoga puta, treba također reći, je i jedina luka u Bosni i Hercegovini, to je luka Brčko, što nijednog trenutka se ne smije izgubiti iz vida. Zatim bih vam rekao, vjerovatno to vi ne znate, možda će se neko od vas sjetiti, u bivšoj državi je postojao pravac ovaj koji kolegica Marković spominje, ne kao ideja Republike Srpske da se pravi taj autoput, zapravo ne isključivo, ali koincidencija je, i ja podržavam taj pravac, on je pravljen kao paralelni koridor opterećenom koridoru koji je išao autoputem Bratstvo i jedinstvo i pruga koja je išla Beograd-Zagreb, jer je to bio jedan od glavnih infrastrukturnih pravaca u Evropi, ne samo u Jugoistočnoj Evropi, nego u Evropi općenito. Ali događaji koji su bili su neke stvari usmjerili ka nekim drugim pravcima, pa kad jutros imamo prilike da čujemo kuda ide pravac infrastrukturni put svile, mi vidimo da se na određeni način zaobilazi Bosna i Hercegovina. Srbija, naravno, ne, jer je Srbija uradila sve da poboljša svoje infrastrukturne kapacitete. U tom smislu ja zaista želim da napomenem i potvrdim da je neuptina ekonomska opravdanost ovoga puta. Na ovom putu, ja mislim da kolega Bosić, ja bih ga malo ispravio, nije 15.000, 20.000 vozila, 20.000 vozila je na ovom pravcu koji je izuzetno opterećen i predstavlja jednu od crnih tačaka infrastrukturnih kapaciteta Jugoistočne Evrope. Dakle, to je pravac koji ide do Žepča, nemojmo to izgubiti iz vida, dakle, ide sve od Zvornika, naravno, ide do Žepča, dakle, to je povezivanje sa koridorom 5c. 56, 4 km prolazi koridor 5c recimo odo Tuzle i od ostalih djelova Tuzlanskog kantona i niko, niko nije našao za shodno da bilo šta kaže o tome, a pravi se problem ukoliko imamo 2,5 kilometra da koridor 5c prolazi od nekog grada i tu se vodi žestoka raspraav, pa čak sa etničkim konotacijama. Mislim, to je zaista, zaista nekorektno i, po meni, neupitno da je ovo pravac koji ima sva ekonomska opravdanja. Naravno, sa ovim pravcem, i to je ono što zaista moram da se složim sa kolegom Bosićem, nijednog trenutka se drugi pravci ne diskriminiraju, nego drugi pravci također imaju potrebu, pa evo neka bude i povezivanje, kako god hoćete, s kim god hoćete da se povezujemo. Ja mislim da nama infrastrukturni kapaciteti trebaju, a ne da imamo ovakve infrastrukturne kapacitete u kojima, evo ja sam postavio pitanje, i aerodrom u Sarajevu ne radi poslije 10 sati, kao jedan od infrastrukturnih kapaciteta. Naravno, ja sam siguran da će stručne ekipe koje budu radile definitivno biti ti koji će dati prijedlog trase, neće biti samo oni koji su spremni da investiraju u ovaj infrastrukturni kapacitet, oni koji će odrediti definitivan pravac, ali će se u svakom slučaju poštovati i njihovo mišljenje, ali će biti poštovan i stav onih ljudi koji budu govorili sa ovoga stručnog aspekta. Naravno, ja razumijem kolege koji brane potrebu i ističu potrebu da i drugi krajevi Bosne i Hercegovine imaju tu priliku da se bolje povežu infrastrukturno. Da, ali tu postoje i razne kategorije ceste, postoje autoput, postoji brza cesta i, ne znam ni ja, itd. Dakle, mi imamo izuzetno lošu infrastrukturu, ovo put Tuzla-Sarajevo, to je stvarno sramotnih, doduše 125 km, to nije ništa Bog zna šta, u Evropi je to standard 45 minuta, ovdje je 2 sata i 45 minuta uz mogućnost plaćanja najmanje dvije ili tri kazne u Olovu, i da ne govorim dalje. Koliko puta čovjek ugrozi sebi život vozeći se ovim putem i to je potpuno neshvatljivo. Ja znam da ima u nekim političkim igrama i treća opcija koja se pominje, ona se sad pojavila.
Vrijeme
Hvala velika. Jeste li mene opomenuli ili onoga ko mjeri vrijeme? [[govornik se upozorava na vrijeme]] Evo dobro, ja uostalom u svakom slučaju podržavam ovu Deklaraciju i mi ćemo podržati ovu Deklaraciju. I hvala kolegi Košarcu koji je upozorio. 32
Hvala. Poslanik Staša Košarac, diskusija. Izvolite.
Hvala. Koristim priliku da pozdravim sve kolegice i kolege, vas kao Kolegij, članove Savjeta ministara. Kao i prvi put kada se ovo našlo kao prijedlog tačke dnevnog reda i kada smo komentarisali, tako i danas imam stav da Predstavnički dom u ovoj fazi preuranjeno se pozicionira i raspravlja o potencijalnoj izgradnji autoputa. Pa sam išao i malo dalje, pa sam provjeravao u Ministarstvu saobraćaja da li je ikada Predstavnički dom po bilo kojoj trasi putne komunikacije u Bosni i Hercegovini donosio ovakvu odluku. Dobio sam informaciju da to nije urađeno nikada i mislim danas da je nepotrebno da Predstavnički dom, govorim o ovoj fazi i na ovakav način, se bazira i definiše svoj stav kad je u pitanju trasa. Prije svega, mislim da je u samom nazivu Deklaracije i sa sadržajem Deklaracije postoji dosta kontradiktornosti u smislu da je u nazivu Deklaracije navedeno da je riječ o izboru kriterija za odabir trase, a onda se u trećem stavu same Deklaracije pojavljuje vrlo jasno, precizno definisana trasa koja, očigledno, nije rješenje koje nudi Republika Srpska, njene institucije, s obzirom da su i one uključene, a to smo imali informaciju od predstavnika ministarstva, itekako u ovom procesu, nego očigledno gospodine Bosiću lično Vaš, pretpostavljam, jer ste Vi potpisnik incijative, odnosno ove Deklaracije. To otvara dosta problema iz jednog prostorg razloga što je i politička javnost, rekao bih čak i struktura iz kojih Vi dolazite, podjeljena kada je u pitanju ta trasa, da jedni osporavaju Vaš prijedlog, a drugi podržavaju Vaš prijedlog. Imamo jasan stav i to smo i prošli put dobili informaciju od zamjenika ministra da Republika Srpska i njene institucije u ovom smislu su se vrlo jasno odredile da je u pitanju ova trasa koja ide preko Rogatice, Višegrada, Sokolca, što na neki način omogućava ovom dijelu Republike Srpske da ima šansu za razvoj i da jednostavno Republika Srpska koristi tu vrstu kapacieteta kako bi omogućila infrastrukturne projekte koji bi u daljnjim dali značajniju šansu tom dijelu Republike Srpske za razvoj. Istovremeno, mislim da je to neko od prethodnika komentarisao, da je Vlada Republike Srpske kroz izgradnju autoputa Banja Luka – Beograd, preko Doboja i Bijeljine planirala jednu tu vrstu takvog kraka i mislim da u tom smislu nije dobro da Predstavnički dom se dikretno određuje kad je u pitanju trasa. Smatram da Predstavnički dom ima svoju ulogu onda kada to bude, pretpostavljam u smislu ratifikacije nekog sporazuma, ali na ovaj način nikako i smatram da je ova Deklaracija za nas iz Republike Srpske nepovoljna i da je ne treba podržati. Još jedanput apelujem, mislio sam da na temelju razgovora koji su vođeni sve vrijeme, poslije pojavljivanja sadržaja ove Deklaracije, da je postojala spremnost da je Vi povučete iz razloga vrlo definisane trase puta, ali očigledno ostali ste pri svom i mi ćemo se prilikom glasanja odrediti kad je u pitanju Deklaracija. hvala.
Hvala. Poslanik Fehim Škaljić, diskusija. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, ministri, dame i gospodo, kolege poslanici, pozdravljam vas. 33 Ja nisam sklon dati podršku opredjeljenju da politika definiše uslove za infrastrukturni projekat. To treba da uradi struka u alternativama, a da se politika opredijeli za alternative. Ja ću zbog toga oko ove Deklaracije biti suzdržan. S druge strane, mi smo Parlament BiH i moramo da vodimo računa da je naša odgovornost, između ostalog, da doprinosimo i skladnom razvoju teritorije Bosne i Hercegovine. Na ovaj način bez potrebne stručne elaboracije možemo doprinijeti šteti na putu skladnog razvoja Bosne i Hercegovine u infrastrukturnoj opremljenosti, u šansi teritoriji da se razvija. Znamo da Bosna i Hercegovina u svom razvojnom kapacitetu nije ista po cijelom prostoru, da se to drastično razlikuje i mi moramo biti u odnosu na to vrlo obazrivi. Zato mislim da je ključno da imamo stručne podloge prije nego što donesemo opredjeljenje. Volio bih da smo praktičniji i direktniji u izgradnji onoga što nemamo. Duboko sam svjestan činjenjice da Bosna i Hercegovina klizi u infrastrukturnu samoizolaciju od ostalog svijeta, da međunarodni planovi za transportne infrastrukturne objekte u principu Bosnu i Hercegovinu zaobilaze i da je za nas vrlo važno da ne gubimo vrijeme. Treba sa puno respekta analizirati i ovu situaciju šta nam je sa ovim dijelovima prema Drini, i Foča, i Goražde, i izlaz prema Crnog Gori, i izlaz prema Makedoniji, i izlaz prema Srbiji, i kad to trebamo staviti u prioritet. Reći će nam neki da doprinosimo zbog ekonomskog interesa, zbog uloženog u cestu, da doprinosimo da se brže razvija već razvijeniji, a da se drugi zapostave. Siguran sam da to nije bila namjera u prijedlogu, ali opredjeljenje Parlamenta kao najvećeg segementa vlasti u Bosni i Hercegovini, mi smo izabrani od građana, mora da bude temeljeno na onome što struka izanalizira. Zbog toga ja ću ostati suzdržan u odnosu na prijedlog ove Deklaracije iz prostog razloga što osim dobre namjere i nekih elemenata za opredjeljenje nema cjeline koja može omogućiti da se donese odluka u kojoj se definiše neka trasa. To da smo ostali na razini rasprave o kriterijima koji će proizvesti efekat trase, ja bih to podržao, ali mi smo unutar ove Deklaracije ubacili i ono što je trasa i to isključuje moju podršku. Hvala.
Hvala. Ispravak krivog navoda, Staša Košarac. Izvolite.
Nije u vezi sa sadržajem ovoga o čemu je gospodin Škaljić govorio, ali bih želio da skrenem pažnju na činjenicu da danas, evo u ovom trenutku u Parlamentu nema predstavnika jednog naroda, i pitam Kolegij da li ćemo nastaviti da radimo? Mislim da ne bi bilo dobro da nastavimo da radimo, nema predstavnika hrvatskog naroda u .., da vidimo šta je.
Znači, predsjedavajuća Parlamenta nas je obavijestila da mora nakratko da izađe i zamolila da nastavim da vodim sjednicu. Znači, ja nemam nikakvu drugu informaciju. Možemo, treba vidjeti da li postoji, ali nemam nikakav zahtjev niti bili kakvu informaciju da postoje neki drugi razlozi ili da postoji namjera, ali evo, raspitat ćemo se pa ćemo vidjeti i oko toga. Znači, sljedeći je poslanik Borislav Bojić. Izvolite. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 34 Denis Bećirović, ispravak krivog navoda, izvinjavam se. Izvolite.
Kolega Bojiću, odnosno Bosiću, izvinjavam se, treba na jednu stvar vrlo jasno ukazati, ovo je Predstavnički dom, ovo o čemu je kolega Košarac govorio, te vrste primjedbi odnosi se na Dom naroda. Ovdje su građani Bosne i Hercegovine predstavljeni u Predstavničkom domu i nisu samo u ovom Predstavničkom domu predstavnici HDZ-a predstavnici Hrvata Dakle, treba konstatirati poslovnički imamo li propisan poslovnički kvorum ili nemamo, to je ono što je po Poslovniku. Druga je stvar da li treba zakazati Kolegij pa evenutalno donijeti neku drugu procjenu, ali poslovnički treba i predsjedavajući da konstatira šta je Poslovnik i kako mi radimo u ovom Domu.
Dobro, hvala Vam. Ispravak krivog navoda, Staša Košarac. Izvolite.
Djelimično ispravka Vama. Vodio sam računa da se ne referiram samo na članove HDZ-a, ovdje nema hrvatskih poslanika u Predstavničkom domu. Ako može pauza pola sata, molim Vas.
Pauza pola sata.