Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici. Dakle, pred vama je Nacrt prijedloga Zakona o kreditnim institucijama. Dakle, na stolu jedan kako mi u Ministarstvu financija, odnosno Vladi volimo i želimo reći zapravo jedan od stožernih zakona u financijskom tržištu za ovu godinu i općenito. Zašto? Prije svega zato što taj zakon regulira područje poslovanja kreditnih institucija koje su trenutno regulirane Zakonom o bankama iz 2002. i 2006. godine. Zakonom o kreditnim institucijama ukida se postojeće Zakon o bankama, te se postiže potpuna usklađenost bankarske regulative sa zakonodavstvom Europske unije. Tu prije svega treba reći da se radi o usklađivanju sa direktivama, o adekvatnosti kapitala, odnosno potrebitosti kapitala. Isto tako, direktivom koja je za cilj imala olakšati proces preuzimanja tvrtki, a isto tako ovaj Zakon o kreditnim institucijama implementira i druge direktive od kojih je ona najznačajnija kojom se regulira pitanje reorganizacije, likvidacije, stečaja kreditnih institucija. Pored usklađivanja sa europskim zakonodavstvom Zakon o kreditnim institucijama je i rezultat kritičnog preispitivanja i preformulacije Zakona o bankama u svjetlu dosadašnjeg iskustva. Njime se između ostalog implementiraju relevantne izmjene drugih zakona koji su se u posljednje vrijeme mijenjali, a koji utječu na bankarsko poslovanje. Ja ću spomenuti samo neke od njih. To su Zakon o trgovačkim društvima, Zakon o računovodstvu, Zakon o reviziji, ali i mnogi drugi. Kao najznačajnije izmjene Zakona o kreditnim institucijama valja istaknuti i izmjene koje su rezultat implementacije najvišeg bankarskog standarda, tzv. basel II, a odnosi se prije svega na detaljniju razradu rizika i upravljanje rizicima, omogućavanje da kreditna institucija koristi vlastite modele za izračun kapitalnih zahtjeva, obveza procjene adekvatnosti internog kapitala i javna objava. Kako navedena liberalizacija ne bi dovela i do oslobađanja značajnog iznosa kapitala za daljnju kreditnu ekspanziju predložena je veća zahtijevana stopa adekvatnosti jamstvenog kapitala koja bi za razliku od postojećih 10% iznosila 12%. Time se dodatno osnažuje stabilnost bankarskog sustava. Isto tako treba reći da novim zakonom decidirano se uvodi obveza uprave da osigura poslovanje kreditne institucije u skladu sa zakonom i pravilima struke, a uvodi se i sustav opomena koje rezultiraju oduzimanjem odobrenja člana uprave u slučaju nepoštivanja supervizorskih mjera. U cilju dodatnog osnaživanja kreditnih institucija propisana je obveza organiziranja sustava unutarnjih kontrola koje, između ostalog podrazumijeva i organiziranje triju kontrolnih funkcija. To su funkcija kontrole rizika, funkcija praćenja usklađenosti i funkcija unutarnje revizije. Zbog naglaske na rizike detaljnije se precizira i uloga Hrvatske narodne banke u superviziji kreditnih institucija, a po uzoru na druge europske države po prijemu RH u Europsku uniju predviđeno je uvođenje naknade za superviziju. Zbog odnosa koje je Hrvatska narodna banka godinama gradila sa bankarskom industrijom, predviđa i mogućnost da se supervizorske mjere ne nalažu isključivo formalnom mjerom u obliku rješenja, već i manje formalnom mjerom, sporazumom o razumijevanju. Zakon predviđa i mogućnost da se, ukoliko bude potrebno uz izricanje supervizorske mjere ili davanje kredita za likvidnost u kreditnoj instituciji imenuje povjerenik koji bi izravno nadzirao provođenje supervizorskih mjera. Poseban naglasak, ono što treba reći stavljen je i na zaštitu potrošača gdje pored obveze da kreditne institucije zaposle osobe za poslove rješavanja prigovora potrošača, precizirana je uloga Hrvatske narodne banke u tom segmentu. Konačno, dame i gospode, dozvolite mi, evo samo da kažem da zakon stupa na snagu 1. siječnjem 2009. godine, međutim ipak zbog značajnih novosti koje on unosi u područje adekvatnosti kapitala, predviđen je period, odnosno razdoblje od 6 mjeseci za uskladbu sa tim poglavljima zakona. Za to vrijeme na snazi će za ta područja biti relevantne odredbe Zakona o bankama i propisi doneseni temeljem tog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Predsjednik Odbora za financije i državni proračun, gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 15. sjednici održanoj 16. rujna 2008. godine Prijedlog zakona o kreditnim institucijama s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 28. kolovoza 2008. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravljao je na temelju članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora o predmetnom zakonu kao matično radno tijelo te podržao prijedlog Vlade Republike Hrvatske da se sukladno članku 161. Poslovnika Hrvatskog sabora ovaj zakon donese po hitnom postupku budući se njime usklađuje hrvatsko zakonodavstvo s pravnom stečevinom Europske unije. Nakon provedene rasprave Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora odlučio je jednoglasno predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o kreditnim institucijama. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li drugi odbori? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Novac i bankarstvo zajedno čine jednu od najvažnijih, najzanimljivijih i najfascinantnijih tema iz društvenog područja ekonomije. To je ponajprije zato što novac i bankarstvo na različite načine izravno i neizravno utječu na sve gospodarske subjekte, na njihovu efikasnost i učinkovitost, a time i na ponašanje nacionalne ekonomije, odnosno na ukupnu razinu ekonomske aktivnosti koja se u konačnici najjednostavnije odražava u bruto domaćem proizvodu. Važnost novca i bankarstva najjednostavnije je istaknuti činjenicama da je novac sredstvo razmjene, da je novac mjera vrijednosti i da je novac sredstvo očuvanja vrijednosti. Stoga ne treba čuditi potreba stalnog usavršavanja zakonskog okvira za područja novca i bankarstva budući da upravo od efikasnosti tog pravnog okružja u dobroj mjeri ovisi i učinkovitost nacionalnog gospodarstva, a time i razina postignuća u svim društvenim sferama. Upravo zbog tog iznimnog utjecaja novca i bankarstva na sveukupnu ekonomsku aktivnost, vrlo važno je na optimalan način urediti zakonski okvir u kojem će kreditne institucije djelovati. Stoga ne čudi da je u Sjedinjenim Američkim Državama, najsnažnijem financijskom tržištu više puta mijenjan zakonski okvir djelovanja kreditnih institucija. Tako su primjerice u SAD-u 1980. donijeli Zakon o deregulaciji depozitnih institucija i monetarnoj kontroli, a samo dvije godine poslije Američki kongres donio je Zakon o depozitnim institucijama reagirajući na velik broj bankrota štedno-kreditnih udruga i štedionica. Republika Hrvatska je pak već 1993. godine donijela Zakon o bankama i štedionicama, a poslije donošenjem još dva zakona o bankama i jednoj dopunom zakona bio cilj otkloniti neusklađenosti s pravnom stečevinom Europskom unijom u području poslovanja štedno-kreditnih zadruga. Tijekom primjene ta tri zakona o bankama, hrvatski bankarski sustav prošao je turbulentno razdoblje i razdoblje stalnih transformacija. Posebice dojmljive promjene u bankarskom sustavu bile su ponajprije pretvorbe i privatizacije, zatim propast 15 banaka i štedionica te konačno, sanacija i prodaja banaka, tako da je danas 90,41% ukupne aktive bankarskog sustava u vlasništvu stranih vlasnika. Snažan utjecaj financijskog tržišta najbolje se osjetio početkom ove godine kada je američko, a posljedično tomu i svjetsko financijsko tržište doživjelo najblaže rečeno intenzivnu krizu. Bankrotirale su dvije od pet najvećih američkih investicijskih banaka. Ista sudbina bi se dogodila i trećoj da nije spašena hitnom prodajom komercijalnoj banci "Bank of America". U Americi ostale su samo dvije velike investicijske banke "Golden sax" i "Morgan Stanley", ali i one traže strateškog partnera, odnosno preciznije rečeno partnera za spas. Današnje vrijeme donosi različite odluke i visok stupanj razornosti posljedica financijskih kriza i u svijetu i kod nas. Samo jedan dan nakon što su američke vlasti hitnim kreditom spasile "American international group", jednu od najvećih svjetskih osiguravateljskih kuća, cijene dionica na Wall Street-u potonule su na najniže razine, tako da je samo u jednom danu cijena dionica kompanije "Golden sax" pala za 14%,a kompanija "Morgan Stanley" za čak 24%. Da je "American international group" propao, šteta bi, procjenjuje se iznosila 180 milijardi dolara. "American international group" izbjegao je najgori financijskih krah prihvativši 85 milijardi dolara federalnog zajma i predajući Vladi većinski udjel u kompaniji. "AIG" se u korist države odrekao 79,9% udjela, a njegovi stariji menadžeri, uključujući i glavnog izvršnog direktora morali su napustiti svoja radna mjesta. Dvogodišnji zajam od 85 milijardi dolara "American international group-i" daje vrijeme potrebno za redovitu prodaju imovine. Spasivši "AIG" koji je bankama diljem svijeta u čak 130 zemalja odobrio trilijune dolara za osiguravanje kredita. Američka središnja banka tvrdi da je spasila svijet od širenja financijske zaraze i negativnog utjecaja na širu ekonomiju te zaštitio interes Američke države i poreznih obveznika. Zbog svega navedenog, razvidna je potreba zakonskog okvira za potrebu najvišeg supervizorskog standarda. Poznati talijanski političari … Mancini je još u 19. stoljeću kazao da svaki zakon mora izražavati opće težnje, da svaki zakon mora promicati korist svih i da svaki zakon mora odgovarati nacionalnim interesima. Klub HDZ-a apsolutno i bezrezervno podupire ovaj prijedlog zakona, jer je jasan i provediv i jer je doista i jest izraz težnje promicanja opće koristi i izraz nastojanja zadovoljenja općih nacionalnih interesa. Ovaj predloženi Zakon o kreditnim institucijama klub HDZ-a apsolutno i bezrezervno podupire i zbog činjenica da je njegovo donošenje nužnost i potreba usklađenja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije, a njegovo dosljedno provođenje i jamstvo da će se njime u Hrvatskoj omogućiti trajna stabilnost bankarskog sustava koji će s lakoćom podnositi eventualne umjerene makroekonomske poremećaje. Ovim predloženim zakonom uređuju se uvjeti za osnivanje, poslovanje i prestanak rada kreditnih institucija sa sjedištem u Republici Hrvatskoj, ali i supervizija poslovanja kreditnih institucija te uvjeti pod kojima pravne osobe sa sjedištem i za Republiku Hrvatsku mogu pružati bankovne i financijske usluge u Republici Hrvatskoj. Ovim predloženim zakonom kreditna institucija je definirana kao institucija koja pod uvjetima određena ovim zakonom može osnovati kao banka s temeljnim kapitalom najmanje 40 milijuna kuna, kao štedna banka s temeljnim kapitalom najmanje od 8 milijuna kuna, kao stambena štedionica s temeljnim kapitalom najmanje 20 milijuna kuna ili kao institucija za elektronički novac. Ovim predloženim zakonom osigurava se i nesmetano provođenje jedinstvene europske putovnice danom prijama Republike Hrvatske u Europsku uniju, a pod utjecajem europske inicijative izjednačavanja postupka preuzimanja i spajanja kreditnih institucija koja je rezultirala usvajanjem Direktive 2007/46 značajno su redefinirani kriteriji koji se primjenjuju prigodom obrade zahtjeva da stjecanjem naprednog udjela kao i postupak kojem su značajno skraćeni rokovi u kojima zahtjev mora biti obrađen. Važno je istaknuti da se donošenjem predloženog Zakona o kreditnim institucijama vrši daljnje usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije, te da za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva iz državnog proračuna. Istodobno valja također istaknuti da je ovaj prijedlog zakona prigodom izrade usuglašen sa Hrvatskom narodnom bankom i Hrvatskom udrugom banaka. Istina da Vlada nije prihvatila nekoliko prijedloga amandmana Hrvatske udruge banaka, ali koji nisu bili od suštinske važnosti nego su se više temeljili na mogućim uštedama troškova poslovanja banaka. Ovaj Konačni prijedlog Zakona o kreditnim institucijama klub HDZ-a smatra još jednom pravnim osvježenjem u hrvatskom zakonodavstvu te će stoga i glasovati za njegovo donošenje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime kluba SDP-a, gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Dobar dan! Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Zakon o kreditnim institucijama u zemlji gdje je 70% gospodarskog rasta temeljeno na kreditu, temeljeno na potrošnji ima posebnu važnost. U zemlji gdje je nikad manja pokrivenost iz uvoza izvozom, gdje je od 99. godine nikad manja likvidnost prisutna, u zemlji gdje se ljudi zadužuju za osobnu potrošnju, a pola milijuna ljudi živi ispod granice siromaštva, gdje je u padu i investiranje u građevinskom sektoru, gdje padaju i počele su padati i zaduženja i cijene samih nekretnina zbog viših kamatnih stopa i gdje je počeo rasti broj kredita za osobnu potrošnju. U istoj zemlji Hrvatskoj, banke su u prošloj godini i iz godine u godinu ostvaruju rekordnu dobit. Taj podatak je za hrvatske građane utoliko važniji ukoliko i sami iz uvoda zakonika iščitamo podatak da je 90,41% bankarske aktive u stranom vlasništvu. No, međutim, to su i nekakvi svjetski trendovi i ja bih se vratio na sam prijedlog zakona. Ono što klub SDP-a pozdravlja u svjetlu ovog zakona je usklađivanje sa direktivom 2048. capital requiements directive koja za nužnost usvaja okvir za uvođenje tog najvećeg supervizorskog standarda, bazel 2 standarda, a u svjetlu najboljih svjetskih iskustava, no o njima ću nešto reći kasnije. Također uvođenje Direktive 2001/24 tvz. „windig up“ direktiva i preformulacija samog Zakona o bankama u svjetlu mijena i svijetlu iskustava koji su se događali u tom bankarskom sektoru. Uvođenje supervizora HNB-a također pozdravljamo, to je uvođenje dodatne regulative i ja osobno ne bih htio vjerovati, ali na to pitanje će nam odgovoriti netko od državnih tajnika, da li će trošak dodatne regulative ići na teret krajnjeg korisnika, znači na teret onih koji koriste usluge bankarskog sektora. To je ono što je uvijek otvoreno pitanje. No, međutim, između toga da nemamo dobru regulativu i da imamo regulativu u ovom smislu u kakvom sada je, ja sam u svakom slučaju pristaša ove bolje regulative i mislim da je monetarna politika na tom dijelu i Hrvatska narodna banka radi sve što je u njenoj moći kako bi zadržala stabilnost hrvatskog financijskog tržišta. Na žalost drugi su problemi, ne može monetarna politika rješavati probleme gospodarske politike. Ne može Hrvatska narodna banka rješavati probleme izvoznika. Znači već sam rekao da je pokrivenost uvoza izvozom na najnižoj razini zadnjih godina, a fascinantan je podatak da je samo u ovoj godini, samo u ovoj godini, nikad nije bio manji rast proizvodnje 2,8% u zadnjih 9 godina i zbog toga je i nužnost regulative kreditnih institucija jedna od najbitnijih stvari koji danas, a i koji će u sljedećim mjesecima puniti i medije i stvarati interes šire javnosti. Također podržavamo i razmjenu podataka dužnika znači kao nekakve nove mjere koje bi trebale stvoriti zapravo nužno okvire za što bolje funkcioniranje bankarstva u tom sektoru. No međutim, ono na što moramo upozoriti i na što ćemo upozoravati i sada, a i narednih mjeseci, stupanje na snagu samog zakona. Zakon stupa na snagu 1.1.2009. no međutim, pojedine odredbe tog zakona poput, znači da bi se mogla provesti kroz banke izračun adekvatnosti kapitala koji se pomiče s 10 na 12% će stupiti na snagu sa 1. srpnjem 2009. I sad, u svjetlu mijene bankarskog sustava mi zapravo imamo zakon kojeg dio stupa na snagu 1.1.2009., a dio 1. srpnja 2009. i ja ne vidim razloga zašto cijeli zakon nije mogao stupiti na snagu 1. srpnja 2009. Možda je razlog u tome što će zbog turbulentnih promjena koje će uslijediti uvođenjem ovog zakona, ovaj zakon a neka mi odgovore kolege iz ministarstva, doživjeti još neke određene promjene znači doživjeti još neke određene izmjene i dopune. Nadalje, stabilnost bankarskog sustava koja se brani adekvatnosti kapitala 12%, moram priznati da će učiniti to da će određene male banke u Hrvatskoj koje su i u vlasništvu građana tj. koje su u vlasništvu, u hrvatskom vlasništvu, morati doživjeti dokapitalizaciju znači spajanje sa nekim bankama vani. Dakle, de facto ta direktiva tj. ta odredba o adekvatnosti kapitala na 12% činjenica je da će neke banke pogurati u nužnost dokapitalizacije odnosno nužnost da se spoje sa nekom većom bankom, prostim rječnikom rečeno da se prodaju nekoj većoj banci. Zabrinutost sam izrazio još za jednu stvar koju sam i rekao na početku, a to je trošak dodatne regulative. Mi pozdravljamo uvođenje supervizora HNB-a, uvođenje povjerenika HNB-a, no međutim ne želimo i ne želimo vjerovat da će ta regulativa u konačnici ići znači na račun krajnjih korisnika, na račun poduzeća i na račun građana. I to je ono što se treba izbjeći i to je ono protiv čega apsolutno jesmo. Budući da je dobit, kao što sam rekao već na početku, u bankarskom sektoru svake godine sve veća i oni nemaju razloga taj trošak prenijeti na građane. No međutim, što je opet s druge strane svjetska regulativa i najbolja svjetska praksa. Ja sam ovdje, kada smo pričali o Zakonu o tržištu novca, rekao da mi usvajamo sve svjetske direktive i najbolje svjetske prakse s tim da i ne znamo koje su najbolje svjetske prakse, a svjedoci smo da vani koristeći te svjetske prakse, koristeći te svjetske regulative banke propadaju i propadaju u rekordnom iznosu. Znači, nikad se nije događalo da je više financijskih institucija propalo nego u ovom zadnjem turbulentnom vremenu, a mi te regulative pod kojima su određene te institucije propale sada uvodimo kao naš regulatorni okvir. Vi ste imali priliku, barem oni koji su bili u Odboru za financije, primiti i amandmane Udruge banaka i ja na njima želim staviti jedan poseban naglasak posebno u dijelu koji se tiče neovisnog člana uprave. Dakle, Udruga banaka je poslala amandmane vezane uz imenovanje neovisnog člana uprave. Ne želim vjerovat da se kroz uvođenje neovisnog člana uprave određene kreditne institucije želi stvoriti prostor za političku korupciju. Ne želimo u to vjerovati i nema nikakvog razloga da se taj član uvodi, nema nikakvog razloga da taj član ne bude konzistentan tj. u usporedbi sa Zakonom o trgovačkim društvima pogotovo kad je u danoj instituciji imenovan povjerenik HNB-a. Dakle, ili nemamo povjerenja u povjerenika HNB-a i zašto onda uvodimo tog neovisnog člana? Ne bih htio vjerovati u ovom domu da je uvođenje neovisnog člana prostor za određenu korupciju. Također dvije odredbe koje su također sporne sa tim amandmanima, a to je ovlaštenje. Znači preko prokurista da obavlja određene poslove za samu banku, znači to je već vrlo dobro definirano Zakonom o trgovačkim društvima i ja ne vidim zašto se sad za banke uvodi jedan ovakav dodatni model koji je zapravo već vrlo dobro definiran Zakonom o trgovačkim društvima. I također je tu uvođenje naknade za superviziju iz koje se može, iz obrazloženja koje je Udruga banaka također rekla, pročitati nužnost uvođenja te naknade tek kada Hrvatska bude u euro zoni, tek kada Hrvatska bude imala za službenu valutu euro. Evo, želim na kraju u ovoj raspravi podvući tri stvari. Neovisan član nije nužan niti je njegova argumentacija dobra, niti je dobro napisano u ovom zakonu. Ne bih htio vjerovati da je to prostor za političku korupciju. S druge strane, stupanje na snagu ovog zakona sa 1. srpnjem 2009. godine bi po meni trebalo, trebalo bi odgovorit na pitanje da li će na neki način taj zakon doživjeti i određene izmjene i dopune, pa je i to razlog zbog čega pojedine odredbe stupaju na snagu 1.1.2009., a pojedine 1. srpnja 2009. Hvala vam lijepa.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, predstavnici Vlade. Kada govorimo o Zakonu o kreditnim institucijama govorimo o zakonu koji obuhvaća veliku većinu hrvatskih građana. Otprilike ajde da kažem tako negdje, kada govorimo o pojedinim kategorijama građana otprilike 150 tisuća hrvatskih umirovljenika su korisnici kreditnih usluga, velika većina zaposlenih koristi kreditne usluge na neki način. I normalno da je u tom smislu bitno definirati na odgovarajući način cjelokupno tržište i sve one institucije koje mogu na tom tržištu poslovati. Još jedna činjenica koja je vrlo bitna je da naš bankarski sustav u Hrvatskoj je u velikoj većini u vlasništvu stranih banaka, otprilike 90%, 90,41% ukupne aktive bankarskog sustava je u vlasništvu stalnih vlasnika. Zato moramo imati tu adekvatnu zaštitu da na tom tržištu imamo situaciju koju će hrvatski građani moći sigurno na neki način i zaštićeno poslovati. Ono što zabrinjava, na žalost zbog situacije koja je danas na dijelu u Hrvatskoj samo u lipnju mjesecu ove godine kreditna zaduženost građana porasla je za 1,4 milijarde kuna. Dakle, otprilike ukupno su hrvatski građani bili zaduženi u tom trenutku u Hrvatskoj 120 milijardi kuna. Svaki građanin u prosjeku kada uzmemo broj ljudi koji žive u Hrvatskoj otprilike tridesetak tisuća kuna je svaki građanin imao kredita. S druge strane banke ostvaruju jako dobru dobit. U prvom kvartalu ove godine banke ostvarile dobit od 1,4 milijarde kuna, što je otprilike 6,6% više nego u istom kvartalu prošle godine. I kada sve ovo govorim jasno je zbog čega moramo imati kvalitetan zakon koji će na neki način omogućiti fer natjecanja na tržištu kapitala, ali s druge strane će i zaštititi veliku većinu hrvatskih građana koji te usluge koriste. Na žalost, ne znam vjerojatno je neka replika u pitanju ili? Dobro. Na žalost, hrvatski građani, odnosno na tom tržištu tijekom ove godine se najviše plasira ono što hrvatski građani troše da bi mogli svakodnevno preživjeti. Bez obzira što je nešto smanjen plasman hrvatskih banaka u odnosu na prošlu godinu, hrvatski građani su se zadužili u rastu otprilike 15,4% više nego protekle godine. Dok s druge strane hrvatska poduzeća što zovemo neka zdrava ulaganja, odnosno gdje bi se krediti prelijevali u neku proizvodnju i u gospodarski rast, poduzeća su se zadužila nikad manje 5,8%. S te strane se govori o tome da na žalost to zaduženje, odnosno rast plasmana banaka ne ide u proizvodnju, ne ide u investicije, nego ide u potrošnju građana, odnosno oni na neki način uzimaju kredite kako bi mogli preživjeti od dana do dana. Zbog toga smatram da je dobro da donosimo ovaj zakon i da zakon će preuzeti neke pozitivne stvari iz europske prakse, ali moram upozoriti također kao što je kolega Bernardić rekao na nedorečenost u početku primjene zakona koji se primjenjuje od 01. 01. dosta odredbi će ostati u ovom međuprostoru ovih pola godine koji će vrijediti po starom zakonu. Tako da molio bih da nam malo predlagač objasni tu disproporciju koja se javila u ovom prijedlogu. Evo ga, toliko od mene, ja ću da ovaj Klub zastupnika podržati donošenje ovog zakona, zbog toga što je u interesu hrvatskih građana da imaju sređenu situaciju na tržištu kapitala, odnosno da velika većina hrvatskih građana bude zaštićene prilikom korištenja kreditnih usluga. Na žalost imamo još jedno evo za kraj, da kažem situaciju koja je dosta nepovoljna, a to je da se povećavaju depoziti u bankama, s obzirom da je zavladala nepovoljna situacija prilikom ulaganja u vrijednosne papire, većina ljudi prodaje i ulaže u bankarski sektor, odnosno povećavaju se depoziti u hrvatskim bankama, a na žalost dosta građana nema mogućnost investicije, odnosno nema se u proizvodnju gdje u Hrvatskoj investirati zbog toga što dosta nepovoljno gospodarsko okruženje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. U ovom Prijedlogu Zakona o kreditnim institucijama s Konačnim prijedlogom Zakona da ne ponavljam što su moje kolege govoreći u ime kluba SDP-a i sada kolega Maras rekli o ovom zakonu, želim nešto reći sa drugog aspekta. Prije svega s najvažnijeg aspekta borbe protiv korupcije. Svi mi znamo da efikasna borba protiv korupcije, protiv organiziranog kriminala nije moguća i ustvari ostaje mrtvo slovo na papiru ili tek toj korupciji, odnosno toj hobotnici otkinemo koji trak, ako ne uđemo u pravi trak, trak novca. Banke ne smiju biti zatvorene za procese i čak istrage, dakle prije oficijelnih procesa koji se vode protiv takvih postupaka, protiv takvih osoba. Mi smo sada svjedoci prije nego što započne oficijelni postupak s obzirom na postojeću odredbu čuvanja tajne, odnosno bankarske tajne u postojećem Zakonu o bankama, a vidim da ni u ovom zakonu koji će objediniti, pa i ovaj Zakon o bankama dakle ovaj prijedlog Zakona o kreditnim institucijama u tom smislu nije napravio poboljšanje. To zabrinjava prije svega stoga što se ta bankarska tajna u ovom aspektu i s obzirom na ovo o čemu govorim, morala do krajnje mjere relativizirati. Uspješna borba protiv korupcije mora relativizirati bankarsku tajnu za sve institucije progona, navlastito za državno odvjetništvo i za policiju. Tu ne može biti bankarske tajne. Do sada mi smo imali i u praksi slučajeva, dakle i kod postojeća norma koja nije dobra, ali se ona uvijek tumačila infavore banke, odnosno zaštite tog klijenta. Ovdje nije potrebno isticati uopće pretežni interes koji je i koji mora prevagnuti u ovakvim slučajevima, već prije svega što banke, pa ni ovaj Zakon o kreditnim institucijama općenito ne može biti zakon koji je nadređen Zakonu o kaznenom postupku. To je evo da kažem kolokvijalno stariji zakon, jači zakon. Ono je organski zakon i bez obzira što je stipulirano u ostalim zakonima moraju vrijediti te odredbe. Ali ovom prigodom želim istaknuti da umjesto da, mi smo imali ovdje prvo čitanje Zakona o kaznenom postupku, da obveže financijske institucije u tom smislu, ono i dalje izlazi u susret financijskim institucijama. I na takav način u biti financijske institucije postaju posebni centri moći. Oni to jesu po svojoj prirodi, po svojoj snazi, po svojoj ekonomskoj snazi. Ali onda ne vidim razloga da u zakonu u normativi mi još podržavamo takva rješenja. Prema tome bankarsku tajnu treba do krajnjih granica relativizirati upravo u ovom smislu. Evo, još ima vremena da se ova odredba članka 169. popravi i da to izrijekom bude kazano. Zakon kaže da će se na kreditnu instituciju primjenjivati odredba Zakona o trgovačkim društvima, osim ako nije drugačije propisano ovim zakonom. Naravno postoje mnogobrojni posebni zakoni koji su drugačije riješili određene teme i određene odnose mimo, odnosno na drugačiji način nego što to propisuje Zakon o trgovačkim društvima. Ali ovaj prijedlog zakona to čini preko mjere. Tako da Zakon o trgovačkim društvima koji mora biti krov za sve korporacije, za sva društva na neki način sebi kreditne institucije, financijske institucije kao centri financijske moći priskrbljuju nešto što drugi na to nemaju pravo. Ja ću ovdje posebno istaknuti nešto što zabrinjava i umjesto da jačamo položaj radnika i radništva svako malo u pojedinom zakonu otpadne norma koja je koliko toliko govorila o njihovom položaju i štitila njihov položaj. Dakle, umjesto da jačamo takav položaj on se slabi, on se slabi gotovo sa svakim prijedlogom zakona. Pa eto nažalost i sa ovim Prijedlogom zakona o kreditnim institucijama. Ja sam u tom smislu i podnijela amandman jer nije moguće da ovaj zakon negira Zakon o radu. Zakon o radu u svojoj Glavi XVIII izrijekom kaže kada govori o sudjelovanju radnika u odlučivanju u članku svome 139. govori o pravu na sudjelovanje u odlučivanju radnika. To je imperativna norma i nema toga zakona, pa makar se odnosio i na financijske institucije koji može derogirati ovu normu. Ali to ovaj zakon čini. Naravno pravilna primjena i jednog i drugog zakona trebala bi anulirati ovu normu, ali onda imamo jedan pravni nered, pa onda to iziskuje dodatni napor i dodatno tumačenje. Zato je dobro da ovdje odmah reagirate i u ovom članku 52. prijedloga zakona gdje se govori o članovima nadzornog odbora u stavku 1. točka 5. izrijekom ste zabranili radnicima da budu članovi nadzornoga odbora. Pa ma kako se to nekako u ovom kontekstu materije koju opisuje i koju regulira ovaj zakon čini nekako kao normalnim. To je u izravnoj suprotnosti sa Zakonom o radu sa citiranim člankom 139. Prema tome i kreditne institucije, dakle, financijske institucije moraju preuzeti dio društvene odgovornosti kada već imaju po prirodi same stvari takvu moć. I evo predlažem da i predlagatelj, još ima nešto vremena da razmotri ovu situaciju i da reagira na ovakav način da izbriše ovaj stavak 5. članka 52. Prijedloga zakona o kreditnim institucijama. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo, pred nama se nalazi još jedan dakle, u nizu zakona kojima se naše nacionalno zakonodavstvo usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije ovoga puta iz područja bankarstva i financijskih usluga. Ja sam zaista osobno uvijek sretan kada donosimo zakone koji se usklađuju sa zakonodavstvom i poprima standarde razvijene, moderne i … [[Govornik se ne razumije.]] jer svakim takvim činom smo iz dana u dan korak bliže našem osnovnom i temeljnom strateškom cilju, dakle, ulasku u Europsku uniju koji je nama znači za sve koji smo danas ovdje i cijeloj Hrvatskoj osnovni i temeljni cilj. Ako me sjećanje dobro služi do 15. srpnja ove godine doneseno je ukupno oko 80 zakonskih prijedloga koji se naše zakonodavstvo usklađuje sa pravnom stečevinom Europske unije. Doduše nekoliko njih prihvaćeno je samo u prvom čitanju, dok je velika većina ipak u objedinjenom, znači u prvom i drugom čitanju, uz napomenu kako će tijekom i ove 6. sjednice biti doneseno nešto oko 15, možda nešto i više zakonskih prijedloga za oznakom P.Z.E. Sve prethodno rečeno, dakle, ide u prilog onoj tvrdnji koju sam i zadnji puta u svojem izlaganju izrekao da Vlada Republike Hrvatske i Hrvatski sabor po pitanju usklađivanja našeg zakonodavnog okvira sa pravnom stečevinom Europske unije je zaista postigla u najmanju ruku ili najblaže rečeno primjeren tempo koji nam garantira i to bez većih poteškoća. Evo neki dan je i predsjednik Hrvatskoga sabora gospodin Luka Bebić rekao da postignemo onaj cilj koji smo pred sebe postavili donošenje 120 zakonskih prijedloga kojima se naše zakonodavstvo usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije. Što se tiče predloženog zakona, dakle, Zakon o kreditnim institucijama općenito rečeno uređuje uvjete za osnivanje, poslovanje i prestanak rada banaka i drugih kreditnih institucija u Republici Hrvatskoj ali i uvjete pod kojima pravne osobe sa sjedištem izvan Republike Hrvatske mogu pružati bankarske i financijske usluge na njenom području što je jasno regulirano člankom 1. ovoga Prijedloga zakona. Dakle, Zakon o kreditnim institucijama praktično predstavlja zamjenu za Zakon o bankama koji još uvijek regulira sektor bankarstva i uvjete njegova poslovanja u Republici Hrvatskoj ali koji u ovom trenutku ne predstavlja zakonski okvir koji bi mogao zadovoljiti zahtjevne europske regulative, ne omogućava kreditnim institucijama u Republici Hrvatskoj poslovanje po suvremenim načelima bankarske struke, te sadrži određene nedorečenosti i manjkavosti koje su uočene tijekom primjene pojedinih instituta i odredbi zakona u praksi kao što su primjerice Institut posebne uprave, pokretanje te vođenje likvidacijskog odnosno stečajnog postupka itd.. Prisjetimo se kako je zbog iznimnog značaja koji kreditne institucije imaju za ukupni ekonomski i financijski sustav države o čemu ću nešto više kasnije reći još 1993. godine donošenje Zakona o bankama i štedionicama praktično započeo proces usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa suvremenim međunarodnim standardima u sektoru bankarstva. Taj proces nastavljen je i u narednom razdoblju donošenjem dvaju Zakona o bankama, ovoga iz 1998. godine te danas važećeg zakona iz 2002. godine. Također koncem 2006. godine doneseni su Zakon o kreditnim unijama i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o bankama koji su imali za cilj otkloniti neustaljenosti s pravnom stečevinom Europske unije u području poslovanja štedno kreditnih zadruga. Bankarski sustav u Republici Hrvatskoj tijekom primjene navedenih zakonskih rješenja prolazio je kroz razdoblje konstantne transformacije koju je posebice obilježio ulazak stranih investitora na hrvatsko financijsko tržište. Strani investitori su danas dominantni u vlasničkoj strukturi bankarskog sektora s kojom činjenicom mnogi pa i ja osobno baš i nisu previše zadovoljni. Ali su zato s druge strane ipak ti strani investitori zasigurno doprinijeli konsolidaciji ovog sektora čija je stabilnost koncem prošloga stoljeća bila značajno uzdrmana. Na svu sreću ta su vremena daleko iza nas i uvjeren sam kako se u Hrvatskoj više neće ponoviti. Ja dolazim sa prostora Vukovarsko-Srijemske županije, konkretno iz Županje. Na prostoru Vukovarsko-Srijemske županije u to vrijeme djelovale su tri banke. Znači Županjska banka, Cibalia banka i Gradska banka Vukovar. Sve tri su završile u stečaju i mi sa prostora Vukovarsko-Srijemske županije zaista znamo što bankarstvo i što bankarski sektor znači za pojedini prostor a i tako za čitavu državu. Nažalost i danas smo svjedoci činjenica kolike ekonomske posljedice i to svjetskih razmjera mogu izazvati potresi velikih igrača u ovome sektoru. Upravo iz toga razloga kako nam se ne bi događale neželjene pojave slične onima već što sam ranije spomenuo s konca prošlog stoljeća ili ovim aktualnim u Sjedinjenim Američkim Državama veoma je važno usvojiti najviše standarde bankarskog poslovanja te sukladno istima donijeti kvalitetan zakonodavni okvir koji će imati mehanizme i instrumente za efikasno sprečavanje i razrješavanje eventualnih kriznih situacija u poslovanju kreditnih institucija. A ujedno stvoriti pretpostavke za njihovo uredno i slobodno poslovanje sukladno tržišnim načelima. S obzirom da sam prethodno ili ranije rekao dužan sam reći nekoliko rečenica o značaju bankarskog sektora odnosno kreditnih institucija za ekonomiju Republike Hrvatske. Pa evo krenimo redom. Na financijskom tržištu Republike Hrvatske imamo 30, posluju 33 poslovne banke; Hrvatska banka za obnovu i razvoj te 5 stambenih štedionica. Također u Republici Hrvatskoj posluje i 6 predstavništva inozemnih banaka. Samo komparacije radi spomenut ću podatak da je 1997. godine bilo 60 banaka koje su pružale bankarske usluge na području Republike Hrvatske što govori o tome da se broj banaka u proteklih 10 godina prepolovio. Ali se zato aktiva banaka gotovo utrostručila. Ukupna aktiva spomenutih kreditnih institucija dakle 33 banke i 5 stambenih štedionica iznosila je koncem 2007. godine ukupno nešto više od 351 milijardu kuna. A rast aktive banaka na godišnjoj razini iznosio je 13,29% dok je istovremeno rast aktive stambenih štedionica iznosio skromnih 3,9%. Tijekom 2007. godine odobreno je ukupno 215,64 milijarde kuna kredita. Znači što kunskih što deviznih od čega je stanovništvu odobreno 52,4%, trgovačkim društvima 40%, a preostalih 7,6% odobreno je državi, lokalnoj samoupravi te ostalim bankarskim i nebankarskim institucijama. I ja se s ovim odnosom usmjeravanja znači odobravanja sredstava banaka ne mogu baš složiti i biti previše zadovoljan ali mislim da je tendencija ipak u posljednjih nekoliko godina dobra i da se puno više sredstava ipak usmjerava u gospodarstvo za razliku od recimo unazad 3, 5 ili 10 godina. Ukupni jamstveni kapital banaka iznosio je koncem 2007. godine preko 42 milijarde kuna. Posebno je interesantan podatak koji bi trebao upućivati na stabilnost bankarskog sektora u Hrvatskoj a koji govori o tome da je stopa adekvatnosti jamstvenog kapitala iznosila 16,36%. Dakle one skepse koje su ovdje bile danas izjavljene i očekivanja da bi određene manje banke mogle doći u probleme radi povećanja znači ove stope zahtjeva na adekvatnost kapitala, mislim da tu bojaznost s obzirom na ovaj podatak ne trebamo imati. Taj podatak je još više značajan ako znamo kako je svaka kreditna institucija dužna osigurati i to u svakom trenutku iznos jamstvenog kapitala adekvatan vrstama, opsegu i složenosti usluga koje pruža i rizicima kojima jeste ili bi mogla biti izložena. Sukladno članku 130. predloženog zakona zahtijevana minimalna stopa adekvatnosti jamstvenog kapitala iznosi 12% i da je ona znači povećana u odnosu na sada važeći zakon za 2%. Ako svemu pridodamo, prethodno pridodamo podatak o cirka 5,1 milijarde kuna ostvarene dobiti prije oporezivanja u 2007. godini zaista mislim da možemo konstatirati kako je bankarski sektor kao dio ukupnog financijskog sustava od iznimnog značaja za cjelokupni gospodarski prosperitet Republike Hrvatske. Sada ću spomenuti samo neke od najvažnijih novina koje nam donosi Prijedlog zakona o kreditnim institucijama koji ujedno predstavlja, koji ujedno predstavlja harmonizaciju zakonodavnog okvira ovoga sektora sa relevantnim direktivama Europskog parlamenta i Vijeća. Dakle uvodi se pojam kreditna institucija koja predstavlja pravnu osobu koja je od nadležnog tijela dakle Hrvatske narodne banke dobila odobrenje za rad a mogu se u Republici Hrvatskoj osnivati kao banke, štedne banke, stambene štedionice ili institucije za elektronički novac. Propisuje se obveza upravi kreditnih institucija uspostavljanja i provedbe učinkovitog te pouzdanog sustava upravljanja rizicima uspostavom jasnog organizacijskog ustroja te odgovarajućeg sustava unutarnjih kontrola i revizija po načelu proporcionalnosti. Uvodi se režim tzv. jedinstvene putovnice. S obzirom da mi vrijeme ističe ja ću ovaj dio možda malo skratiti nego što sam planirao. Područje upravljanja rizicima je preciznije i detaljnije regulirano. Uvodi se obveza javne objave čitavog niza informacija što doprinosi transparentnosti poslovanja banaka. Detaljno se reguliraju supervizija i supervizorske mjere nad kreditnim institucijama gdje i dalje centralno mjesto samo znatno preciznije, detaljnije regulirano zauzima Hrvatska narodna banka. Na koncu radi svega prethodno rečenog, ciljeva koji se ovim Prijedlogom zakona nastoje ostvariti te osobnog uvjerenja kako je predloženi zakon značajan korak naprijed u pravcu stabilnosti i sigurnosti te urednog poslovanja kreditnih institucija osobno ću podržati donošenje Zakona o kreditnim institucijama. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku. Gospodin Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo u većini izlaganja ću se složiti sa kolegom Filipovićem. Jedino se ne mogu složiti u ovom dijelu u kojem je rekao da poduzeća u zadnje vrijeme sve više, znači krediti se uzimaju za poduzeća a ne za građane jer je jednostavna činjenica ta da je u 6. mjesecu nastavljeno kreditno zaduživanje građana. Znači oni su dignuli 1,4 milijarde kuna odnosno 15% više nego u odnosu na prošlu godinu dok su poduzeća u istom tom periodu jednog mjeseca se zadužila samo 1,1 milijardu kuna odnosno 5,8% više nego u prošloj godini odnosno ne, ne, više nego u prošloj godini šta je do sada najveće usporenje zaduženja poduzeća. I ja se slažem da svaka, svako kreditno zaduženje ne mora biti loše ukoliko ide u proizvodnju. Nažalost danas u Hrvatskoj je situacija da najviše kreditnih zaduženja idu u potrošnju građana. Građani se zadužuju da bi preživjeli. A kada kompariramo podatke, kada gledamo ukupnu zaduženost danas hrvatske banke imaju kreditni plasman od 220 milijardi kuna. Od toga plasmana 120 milijardi kuna su uzeli građani, a 96 milijardi kuna su uzela poduzeća. Znači vidimo, vidimo kako je to danas u Hrvatskoj krivo usmjerivanje kredita i bilo bi jako dobro da se investira i da se uzimaju krediti za proizvodnju a ne za potrošnju. Nažalost danas u Hrvatskoj je situacija takva da se sve uzima za potrošnju i da hrvatski građani moraju uzeti kredit da bi mogli od mjeseca do mjeseca preživjeti.
Odgovor gospodin Filipović. Izvolite. Hvala.
Hvala lijepo. Iako nije bio ispravak netočnog navoda ja ću kolegi reći da sam ja rekao da se slažem sa onom konstatacijom i da bi bio sretniji da se znatno više sredstava banaka, znači odobrava i usmjerava ka gospodarstvu. Međutim, ja sam govorio o … [[Govornik se ne razumije.]] ja sam govorio o trendovima. Dakle, ja sam se vraćao tri godine unazad, vraćao sam se pet godina unazad, deset godina unazad kada su ti odnosi bili znatno nepovoljniji. Ono što je bitno naglasiti da ipak kad gledamo realni sektor mi ne možemo financijsku instituciju na neki način usmjeriti kome će davati kredite. Znači, ja kao slobodni građanin mogu tražiti kredite isto kao i svaki gospodarski subjekt na ovome tržištu. Ja se slažem s vama da bi taj odnos trebao biti znatno bolji i znatno više u ovome relativnom dijelu usmjeren ka gospodarskim subjektima i nadajmo se da će to u budućnosti tako i biti. Evo hvala.
Hvala. Obavještavam da će u 13,30 u “Maloj vijećnici“ biti održana sjednica Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu kao što je ovdje najavio predsjednik odbora Selem. I na kraju, gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Kreditne institucije imaju doista izniman značaj na sveukupni ekonomski i financijski sustav države. Upravo je zato još '93. godine donesen Zakon o bankama i štedionicama kojim je započet proces uskladbe zakonodavstva Republike Hrvatske sa suvremenim standardima bankarstva. Tijekom izmjene Zakona o bankama bankarski sustav u Republici Hrvatskoj prolazio je kroz razdoblje neprestane transformacije koju je posebice obilježio ulazak stranih investitora na hrvatsko financijsko tržište. Činjenica da je Vijeće Europe, Vijeće Europske unije 14. travnja 2003. godine prihvatilo zahtjev za članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji, te da su na međuvladinoj konferenciji koja je održana 26. lipnja 2007. godine u Bruxellesu otvoreni pregovori za poglavlje IX. – Financijske usluge samo je naglasila nužnost kontinuiteta provedbe uskladbe zakonskog okvira sa pravnim stečevinama Europske unije. Budući da je Europska unija usvajanjem Direktive 2006/48 usvojila okvir za prihvaćanje bazel 2 standarda za sve kreditne institucije i Republika Hrvatska Zakonom o kreditnim institucijama zapravo stvara nužni zakonski okvir za provedbu ovog najvišeg supervizorskog standarda. Osim navedenog postupci koji se odnose na likvidaciju i stečaj banaka sadržane u Zakonu o bankama, Stečajnom zakonu, te Zakonu o trgovačkim društvima bilo je nužno prilagoditi odredbama Direktive 2001/24, te su stoga u novi Zakon o kreditnim institucijama ugrađene i odredbe o likvidaciji i stečaju kreditnih institucijama sa međunarodnim elementom. Tom su prilikom precizirane određene nedorečenosti i u praksi uočene manjkavosti kod primjene pojedinih instituta i odredbi Zakona o bankama kao što su na primjer institut posebne uprave, pokretanje, te vođenje likvidacijskog ili stečajnog postupka. Prije svega ono što želim naglasiti jest to da se, da je ovim zakonom bilo nužno definirati pojam kreditne institucije, te u cilju osiguranja nesmetanog provođenja jedinstvene europske putovnice danom prijama Republike Hrvatske u Europsku uniju precizno definirati osnovne financijske usluge koje zajedno sa bankovnim uslugama čine set uzajamno priznatih usluga koje će kreditne institucije iz Republike Hrvatske moći pružati na području drugih država članica, te koje će kreditne institucije iz drugih država članica moći pružati na području Republike Hrvatske. Cilj ovako predloženog zakona jest prije svega omogućiti kreditnim institucijama u Republici Hrvatskoj poslovanje po suvremenim načelima koje unosi bazel 2 standard čime se dodatno naglašava njihova mogućnost da posluju slobodno sukladno tržišnim uvjetima i suvremenim pravilima bankarske struke. Ujedno, dodatno se preciziraju ovlasti Hrvatske narodne banke da brzo i efikasno kroz instrumente uspostavljene ovim zakonom prvenstveno spriječi, te ukoliko to ne uspije efikasno razriješi eventualne krize situacije u poslovanju kreditnih institucija. Time se kroz visoki stupanj prevencije koji prvenstveno trebaju osigurati same kreditne institucije kroz adekvatan sustav unutarnjih kontrola i efikasno upravljanje svim rizicima koji jesu ili bi mogle biti izložene kao i kroz zakonske mehanizme koji stoje na raspolaganju nadzornim tijelima stvaraju pretpostavke za uredno tržišno poslovanje kreditnih institucija. Na kraju želim naglasiti da dajem punu podršku donošenju ovoga zakona. Hvala.
Hvala. Gospodin Bernardić, replika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja bih se složio s vama kolegice da se ovim zakonom žele uvesti suvremene metode u regulativu upravljanja kreditnim institucijama i to je ono što svi ovdje podupiru i oko toga nema spora i prijepora. No, ono što je glavni problem je vezano, a to se moglo vidjeti iz dopisa i amandmana Hrvatske udruge banaka što se uvođenjem neovisnog člana i uvođenjem dodatnog nadzora za prokurista uvode dvije stvari koje su zapravo već definirane, znači Zakonom o trgovačkim društvima. I to je ono gdje nisu primijenjene suvremene metode već je to naša svojevrsna izmišljotina. Zato je bitno da se te stavke na neki način i dodatno dorade i ja se nadam da će se ti amandmani uvažiti.
Hvala. I zaključno u ime predlagača državni tajnik Zdravko Marić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo, evidentno je da je ovo jedan važan zakon iz financijskog sustava. O tome prije svega svjedoči i ova ja bih rekao u svoje osobno ime kvalitetna i dobra rasprava koja je vođena u ovom cijenjenom Domu. Evo ja bih se nadovezao i kratko samo podržao u svakom slučaju i neke brojčane pokazatelje koje smo čuli na početku rasprave o tome što se trenutno događa, odnosno u posljednjih nekoliko mjeseci i tjedana na žalost i intenzivirano što se događa na svjetskim financijskim tržištima. Svaki dan praktički smo svjedoci novih potresa, novih posljedica. Međutim, ono što je isto tako vrlo važno za reći mi ne možemo i nismo naravno tvrditi da smo imuni od bilo kakvih poremećaja. Međutim, za sada i ovi pokazatelji koji govore da je hrvatski bankovni, općenito financijski sustav ipak dobrim dijelom zaštićen od tih tereta. Između ostalog, kvalitetna i zakonska regulativa koja je na snazi, odnosno ova koja je danas trenutno vama na stolu za raspravu, odnosno uskoro i za glasanje, što se tiče dodatnih odredaba, odnosno članaka. Isto tako, moram reći da neki od iznesenih brojčanih pokazatelja i općenito prije svega nekakvih tvrdnji, naravno ja ne mogu se složiti, ne mogu podržati. Ja bih tu prije svega se referirao na podatke vezano za kreditiranje banaka, dakle govorio o kreditima građanstva i poduzećima i ti podaci su točni u smislu koliki je udio pada na građane, koliki na poduzeća. Međutim, ipak trebamo sa ove pozicije ipak malo konkretnije reći, dakle da krediti stanovništvu ne znače nikakve kredite i uzimanje zaduživanja za nekakvo preživljavanje jer ja ću vam reći s pozicije Ministarstva financija, danas ćemo isto, između ostalog ja vjerujem imati raspravu o izvršenju proračuna za prvih 6 mjeseci iz kojih se jasno vide kako između ostalog nama trošarine na automobile značajno rastu. Dakle, bez obzira na to, ipak treba reći da naši hrvatski građani ipak i dalje uzimaju kredite i za tu tekuću potrošnju. Ja sam spomenuo automobile kao jednu od kategorija, mogao bih i neke druge. Što se tiče vaših komentara i sugestija, evo dozvolite mi da redom se referiram i očitujem o njima. Bilo je i nekoliko izravnih pitanja meni. Dakle, što se tiče prije svega mogućih izmjena i dopuna. To je vezano i za ovaj zakon i za bilo koji drugi zakon da li iz financijskog ili nekog drugog sustava. Vi i sami znate i ovaj zakon je dobio oznaku europskog, u smislu da je usklađivanje dobrim dijelom sa europskim direktivama, ovo je zakon koji usklađuje sa trenutno važećim najnovijim europskim direktivama. Iz tog razloga nemamo razloga u ovom trenutku išta prejudicirati u smislu da će sada ili u nekom trenutku doći do izmjena. Ono što će se događati na europskom tržištu, naravno da ćemo mi kao u ovom trenutku kandidat, odnosno zemlja pristupnica kada postanemo punopravna članica naravno primjenjivati. Što se tiče dokapitalizacije, odnosno jedne velike i važne novine i odredbe ovog zakona, dakle prije svega ono što sam i rekao, dakle suvremeni standardi bazel 2 vezano uz adekvatnost kapitala, ja bih ovdje samo na jedan način referirao se na raspravu da dokapitalizacija banaka ne znači nužno, odnosno zapravo uopće ne znači nužno i prodaju te banke. Dakle, adekvatnost kapitala u smislu potrebnog kapitala za kreditnu, odnosno bilo koju drugu rad, ekspanziju ili poslovnu aktivnost banaka. Kada smo spominjali najbolju svjetsku praksu, u svakom slučaju to je jedan termin koji mi doma volimo koristiti i do ja mislim da je i korisno i usputno zapravo da rabimo, međutim ja mislim da upravo ovo što nam je trenutno financijski bankarski sustav u ovakvom stanju kakvom je, zapravo pokazuje da smo mi izvukli najbolje iz te najbolje svjetske prakse. Što se tiče članova nadzornog odbora, tu bi kolegi uvaženom zastupniku samo kratko replicirao, vjerujem da je bio čisti lapsus lingua, dakle ne radi se o neovisnom članu uprave, nego neovisnom članu nadzornog odbora. Mislim da je, ja siguran sam zapravo i u ovom domu i u okviru izvršne vlasti i općenito javnosti već je dosta bilo rasprave upravo o nužnosti i na neki način poželjnosti zapravo uključivanja neovisnih stručnjaka u rad pojedinih nadzornih odbora. Uglavnom se referiralo na javna poduzeća jer smo između ostalog i to zaključili da će to samo poboljšati radu i efikasnosti tih pojedinih poduzeća. U ovom trenutku, jednostavno u ovom prijedlogu zakona ovako kako je i formulirano, zapravo upravo na tom pragu se, između ostalog i išlo. Neovisni član u nadzornom odboru bilo koje banke, odnosno kreditne institucije sigurno da će doprinijeti samo kvaliteti i efikasnosti poslovanja. Tu sigurno ni u kojem slučaju neće biti, čuli smo i neke malo možda teže riječi vezano uz politički reket i slično, nikakva namjera u tom smislu nije išla. I drugu stvar koju bi baš rekao vezano za neovisnog člana nadzornog odbora, Europska unija i Europska komisija, dakle kroz komunikaciju sa njima izravnu doznali smo zapravo da je u pripremi jedna preporuka svim zapravo kreditnim institucijama da uvedu tog neovisnog člana. Na taj način bi samo htio referirati da to nije neka naša, kako smo čuli izmišljotina, odnosno naša nekakva izvedenica. Što se tiče prokurista, dakle u članku 43. stavak 4. jasno piše, dakle da uprava kreditne institucije može ovlastiti prokurista, međutim one poslove koji proizlaze iz usluga koje je kreditna institucija dobila odobrenje Hrvatske narodne banke moguće je jedino zajedno s jednim članom uprave. Što znači da prokurist na ovaj način određene poslove za koje nije potrebna bila odluka, odnosno suglasnost Hrvatske narodne banke može samostalno donositi. Međutim prokurist kao zaposlenik, odnosno kao zaposlenik kreditne institucije ne dobiva suglasnost i odobrenje Hrvatske narodne banke. Na taj način praktički mi bi onda omogućili da osoba koja nije provjerena, u smislu da je prozadovoljila određene kriterije i standarde Hrvatske narodne banke može obavljati poslove koje mi po definiciji u ovom zakonu definiramo kao poslove osnovne bankovne ili drugih financijskih aktivnosti. Isto tako, što se tiče zaštite građana, ja sam rekao u uvodnoj riječi da ovaj zakon posebno specificira taj institut, dakle i nužnost, odnosno obveza zaposlenja osobe koja će biti kontakt za građane, ali općenit precizira dodatnu ulogu Hrvatske narodne banke. I tu bi se isto tako referirao na ovo što smo čuli, dakle trendovi ulaganja u depozite. Mislim da to, na neki način ne trebamo ni uzeti sa nekakvom negativnom konotacijom. Građani su dovoljno pametni i dovoljno znaju upravljati sa svojim sredstvima da ako vide da u jednoj djelatnosti, u jednom sektoru postoje određene poteškoće kao što je bilo do tih korekcija cijena na tržištu kapitala da će prijeći u neki sigurniji sektor. Za nas je dobro znati da postoje ta sigurna utočišta poput kreditnih institucija u koje onda ide više ulaganja u depozite. Što se tiče, dakle argumenta, odnosno kritika i sugestija vezana na bankovnu tajnu. Bankovna tajna je u člancima 168., odnosno 169. precizirana. Ja bih samo rekao dakle da je namjera bila ovim zakonom naravno održati pozitivne stvari iz dosadašnje prakse i naravno na temelju nekih iskustava još dodatno unaprijediti. Uvaženi zastupnici, samo bih kratko odgovorio. Dakle u članku 169. stavak 3. točno piše, dakle obveza kreditnih institucija na čuvanje bankovne tajne ne odnosi se na sljedeće, pa između ostalog u podstavku 3., znači ako se povjerljivi podaci priopćavaju Hrvatskoj narodnoj banci, financijskom inspektoratu ili drugom nadzornom tijelu za potrebe supervizije i nadzora, a u okvirima njihove djelatnosti, odnosno nadležnosti. Isto tako, u članku, odnosno podstavku 11. ako se povjerljivi podaci povjeravaju Uredu za sprječavanje pranja novca, odnosno u podstavku 12. ako se podaci povjeravaju Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminala. Dakle, moj je komentar da smo ovaj dio oko bankovne tajne u svakom slučaju kvalitetno sročili i stavili u prijedlog zakona. Što se tiče stupanja na snagu. Dakle, jedan od argumenata, odnosno kritika je bio zašto ne bi sve odredbe ovog zakona stupile na snagu 1.1.2009. Mislim da tu odgovor je na neki način možemo reći vrlo jednostavan, a taj je da ipak moramo tim kreditnim institucijama omogućiti određenu fazu prilagodbe. Tih šest mjeseci mi smatramo da će biti dovoljno, jer ne radi se samo o jednostavnom izračunu adekvatnosti kapitala. Ipak u ovom zakonu, odnosno prijedlogu ovog zakona vidite da pojedine kategorije, aktive, dakle ono uvjetno rečeno ako ćemo matematički govoriti, dakle kategorije u nazivniku mijenjaju određene svoje pondere u izračunu ukupne rizičnosti, odnosno izloženosti banke. Tako da to su mjere koje banke, odnosno kreditne institucije moraju i treba im dati određeno vrijeme za prilagodbu. Međutim ono što sam rekao isto u uvodnoj riječi, u ni kojem slučaju to neće dovesti u pitanje, odnosno u opasnost funkcioniranja cijelog zakona, jer trenutno važeći Zakon o bankama će u tom aspektu ostati na snazi. Adekvatnost kapitala je i tamo propisana. Ovo povećanje adekvatnosti kapitala neće nužno značiti povećanje, odnosno zapravo smanjenje likvidnosti, odnosno povećanje ograničenja na banke, jer će se jedan dio tih manje rizičnih dakle plasmana zapravo osloboditi njima na upravljanje. Tako da u svakom slučaju to je jedna odredba koja smatramo da je na mjestu, jer kreditne institucije su zapravo i između ostaloga i tražile. Čuli ste i u raspravi da je u izradi ovog zakona sudjelovala između ostaloga i Hrvatska udruga banaka koja je između ostalog i upravo to i tražila. I konačno meni je bilo izravno pitanje postavljeno vezano za trošak supervizije. Dakle konkretno je pitanje bilo da li će to ići na teret krajnjeg korisnika. Ja ono što mogu reći u ime Vlade, odnosno u ime Ministarstva financija kao predlagatelja, dakle ovim zakonom predlaže se, odnosno stavka da se može uvesti naknada za superviziju. Dakle može, nije još uvijek obligacija, dakle da je se na mogućnost Hrvatskoj narodnoj banci. Vrlo je teško odgovoriti i ulaziti u poslovnu politiku pojedine kreditne institucije, ali ja mogu odgovorno reći dakle da na ovaj način nema razloga da se povećan, da se uopće stvara dodatni trošak odnosno da se prelijeva na krajnje korisnike u kranjem slučaju građane i poduzeća u vidu naravno rasta troška zaduživanja, odnosno kamatnih stopa. Iz tog razloga kažem smo i oprezno i sročili ovu formulaciju, jer uzimajući u obzir sve aspekte, sve odredbe ovog zakona, malo prije sam rekao oko adekvatnosti kapitala i oslobađanja određenog dijela sredstava, smatramo da ovo moguće uvođenje naknade za superviziju ne bi trebalo, ne bi smjelo zapravo utjecati na povećanje troškova koje bi se na neki način, naravno uvijek moramo voditi računa o krajnjim korisnicima, prevalilo na građane ili poduzeća. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo dva ispravka. Prvi gospodin Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Moram ispraviti netočan navod gospodina državnog tajnika koji je pokušao obrazložiti kreditno zaduženje građana da je u porastu zbog toga što su navodno investirali i dijelom u automobile i druge stvari koje nemaju veze sa osobnom potrošnjom. I moram napomenuti da po podacima ove godine se kreditno zaduženje za financiranje čiste potrošnje hrvatskih građana u prvom polugodištu ove godine povećalo za 3,6 milijardi kuna dok se kreditno zaduženje hrvatskih građana po pitanju potrošnje za automobile povećalo samo za 200 milijuna kuna. Znači 18 puta je veće, više se povećalo zaduženje hrvatskih građana za osobnu potrošnju gdje u najvećem dijelu spada hrana i ono što je hrvatskim građanima potrebno da prežive od danas do sutra u odnosu na automobile. Zato bih molio gospodina državnog tajnika da ne obrazlaže na način da hrvatski građani troše i zadužuju se kod kreditnih institucija da bi povećali luksuz, oni se danas na žalost u Hrvatskoj zadužuju da bi preživjeli.
Hvala. Ispravak gospodin Davor Bernardić. Izvolite.
Pozdrav predsjedniče Sabora. Ja iznimno cijenim kolegu Marića, no međutim on je u svom izlaganju što namjerno, što slučajno, iznio par propusta i nekoliko netočnih navoda. Ja ću se fokusirati samo na jedan. Rekli ste da će uvođenje neovisnog člana doprinijeti boljem radu, znači u nadzorni odbor, boljem radu kreditne institucije. To jednostavno ne može biti točno zato jer vi to neznate. Dakle, da su ono što neovisni član treba biti, da je to nabrojano negdje, da to negdje piše tko može biti taj član, onda bih se ja mogao dijelom složiti sa vama. Dakle riječ je o nečemu što još neznamo, a imamo supervizora HNB-a dodatno regulira, znači dodatno uvedenog uz to, kao da njemu ne vjerujemo. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Odlučivati ćemo kad se steknu uvjeti. Dame i gospodo zastupnici, idemo na glasovanje za onaj dio što smo, što je za to pripremljeno, one točke koje su pripremljene. Molim kvorum. Molim uključimo se. Da vidimo. … [[Upadica se ne čuje.]] Može. Uključimo se. Nismo se svi izgleda uključili. Možete li brojenjem utvrditi? 89 zastupnica i zastupnika. Znači sada 90. Hvala. Možemo početi i priječi na glasovanje. 1. Konačni prijedlog zakona o kreditnim institucijama, bio je hitni postupak, P.Z.E. br. 152. Rasprava je zaključena, amandmane je podnijela Vlada Republike Hrvatske, Odbor za zakonodavstvo i zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Amandmane koje je podnijela Vlada postali su sukladno članku 169. Poslovnika sastavni dio konačnog prijedloga zakona i o njima se ne glasuje. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o ostalim amandmanima. Gospodin Zdravko Marić izvolite. Najprije amandman Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga. I Ingrid Antičević-Marinović, isto tako amandman na članak 52.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Dakle, Ustavni sud Republike Hrvatske je u postupku rješavanja po prijedlogu za ocjenu ustavnosti iste takve odredbe iz važećeg Zakona o bankama donio 16. travnja 2008. godine rješenje kojim ne prihvaća zahtjev za ocjenu ustavnosti jer važnost banaka za funkcioniranje gospodarskog sustava osobito njegovog monetarnog dijela te različite nadležnosti nadzornih odbora banka u odnosu na nadležnosti nadzornih odbora ostalih trgovačkih društava opravdaju različito uređenje prava na participaciju zaposlenika u bankama u odnosu na ostala trgovačka društva.
Hvala. Ovaj amandman nije prihvaćen. Izvolite.
Hvala vam lijepo na obavijesti da je konačno Ustavni sud zauzeo stajalište, i upravo zbog toga da ipak budu stvari jasnije ja povlačim ovaj amandman.
Amandman je povučen. Hvala lijepa. Molim, hvala lijepa, ja mislim da nema više amandmana. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o kreditnim institucijama. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 97 glasova za i 2 suzdržana prihvaćen Konačni prijedlog zakona o kreditnim institucijama zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o institucijama za elektronički novac, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 151 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu sa člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio zastupnik Goran Marić i Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja? Da. Gospodin Zdravko Marić, državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Dakle, Nacrt konačnog prijedloga Zakona o institucijama za elektronički novac koji se nalazi pred vama, zapravo unosi jedan, koji pravni okvir Republike Hrvatske unosi pravna stečevina Europske unije sukladno direktivama Europskog parlamenta i Vijeća iz 2000. godine o započinjanju, obavljanju i bonitetnom nadzoru poslovanja institucija za izdavanje elektroničkog novca. U samom zakonu, dozvolite mi da i ovdje definiram, što je to elektronički novac. To je instrument plaćanja odnosno novčana vrijednost pohranjena na nekom elektroničkom nositelju podataka i koji je kao sredstvo plaćanja prihvaćeno od osoba koje nisu izdavatelji. Institucije za elektronički novac predstavljaju specifičan oblik kreditnih institucija koje nisu depozitnog karaktera i čija je primarna djelatnost izdavanje elektroničkog novca. Na njih se odnosi većina odredbi Zakona o kreditnim institucijama, ali zbog niza specifičnosti propisuju se i ovim posebnim zakonom. Institucijama za elektronički novac nije dopušteno odobravati kredite, a njihov temeljni kapital mora iznositi najmanje 8 milijuna kuna. Propisuju se pravni oblici institucija za elektronički novac, upravljanje rizicima, uvjeti za iskupivost elektroničkog novca, supervizija, i moguće supervizorske mjere. Dozvoljava se subjektima koji izdaju manje količine elektroničkog novca, a koji zadovoljavaju druge propisane kriterije, poslovanje kroz izuzeće u znatno blaži prudencionalni režim. Za izdavanje elektroničkog novca potrebno je od Hrvatske narodne banke dobiti odobrenje za rad, odnosno odobrenje za izuzeće. Hvala lijepo.
Hvala. Izvjestitelji odbora? Odbor za europske integracije, zakonodavstvo? Odbor za financije i državni proračun, predsjednik odbora gospodin zastupnik Marić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 15. sjednici održanoj 16. rujna 2008. godine Prijedlog zakona o institucijama za elektronički novac, s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 28. kolovoza 2008. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravljao je o predmetnom zakonu na temelju članka 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo te podržao prijedlog Vlade Republike Hrvatske da se sukladno članku 161. Poslovnika Hrvatskoga sabora ovaj zakon donese po hitnom postupku budući da se njime nastavlja daljnje usklađenje hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora odlučio je jednoglasno bez rasprave predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o institucijama za elektronički novac. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje Zakona o institucijama za elektronički novac. Na početku željela bih naglasiti da aktivnost izdavanja elektroničkog novca u smislu pohrane novčane vrijednosti na elektroničkom nositelju podataka koji se koristi za naknadna plaćanja sve više prisutna u svijetu. Kada govorimo o Republici Hrvatskoj onda moramo naglasiti da je Zakonom o bankama definirano da je izdavanje elektroničkog novca bankovna usluga koju na području Republike Hrvatske smiju pružati isključivo banke. Međutim, budući da zakonski nije bio definiran pojam elektroničkog novca, na tržištu postoje razni elektronički uređaji na koje se pohranjuje novčana vrijednost koja se koristi za plaćanje. Kako ne postoji sustavno praćenje izdanog električnog novca, nije poznato koliko ga je u Republici Hrvatskoj do sada izdano. Obzirom da takav posao može biti poslovno atraktivan za izdavatelje, a ujedno nudi određene pogodnosti i za kupce, smatra se opravdanim da se u Republici Hrvatskoj donese jasan zakonski okvir koji bi poticao izdavanje elektroničkog novca uz zadržavanje visokog nivoa zaštite potrošača i visokog nivoa stabilnosti i sigurnosti financijskog sustava u cjelini. Donošenjem ovog zakona važno je naglasiti da se usklađuje zakonodavstvo Republike Hrvatske s važećim pravnim standardima Europske unije u dijelu koji se odnosi na poslovanje institucija za elektronički novac. Institucije za elektronički novac predstavljaju specifičan oblik kreditnih institucija koje nisu depozitarnog karaktera i čija je primarna djelatnost izdavanje elektroničkog novca. Na njih se odnosi većina odredbi Zakona o kreditnim institucijama, ali zbog niza specifičnosti propisuje se i ovim posebnim zakonom. Tako primjerice ovaj zakon uređuje poslovanje institucija za elektronički novac, pravne oblike institucija za elektronički novac, principe upravljanja uključujući upravljanje rizicima, uvjete za iskupivost elektroničkog novca, superviziju institucija za elektronički novac i moguće supervizorske mjere. Institucijama za elektronički novac nije dozvoljeno odobravati kredite, a njihov temeljni kapital mora iznositi najmanje 8 milijuna kuna. Također, dozvoljava se subjektima koji izdaju manje količine elektroničkog novca, a koji zadovoljavaju i druge propisane kriterije, poslovanje kroz izuzeće uz znatno blaži prudencijalni režim. Stoga za izdavanje elektroničkog novca potrebno je od Hrvatske narodne banke dobiti odobrenje za rad odnosno odobrenje za izuzeće. Ovaj zakon uvažava očekivane promjene i u ostalim nacionalnim propisima, prije svega cjelokupnu regulaciju kreditnih institucija, promjene u Zakonu o trgovačkim društvima, Zakonu o računovodstvu i Zakonu o obveznim odnosima. Donošenjem ovog zakona uvodi se u zakonodavstvo Republike Hrvatske pravni okvir za poslovanje institucija za elektronički novac sa sjedištem u Republici Hrvatskoj te uvjeti za izdavanje elektroničkog novca u Republici Hrvatskoj od strane osoba sa sjedištem izvan Republike Hrvatske. Ono što posebno želim naglasiti jest da se ovim zakonom uređuju uvjeti za osnivanje, poslovanje i prestanak rada institucija za elektronički novac sa sjedištem u Republici Hrvatskoj, supervizija njihovog poslovanja, kao i uvjeti za izdavanje elektroničkog novca u Republici Hrvatskoj od strane osoba sa sjedište izvan Republike Hrvatske. Uređuje se isto tako odgovarajuća primjena Zakona o kreditnim institucijama i propisa koji uređuju sprečavanje pranje novca i financiranje terorizma na Instituciju za elektronički novac. Osim spomenutih pravila na Instituciju za elektronički novac, ako se to izričito ne propisuje posebnim zakonom, ne primjenjuju se ostala pravila kojima se uređuje poslovanje kreditnih institucija. Nadalje, definira se Institucija za elektronički novac a koja predstavlja kreditnu instituciju čija je djelatnost izdavanje sredstava plaćanja u obliku elektroničkog novca u svoje ime, za što je od Hrvatske narodne banke dobila odobrenje za rad odnosno odobrenje za izuzeće. Na kraju, još bih jednom željela naglasiti da klub Hrvatske demokratske zajednice u potpunosti podržava donošenje ovoga zakona. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani kolege iz ministarstva. Evo, što reći na početku o ovom Zakonu o elektroničkim institucijama nego da ga treba podržati i on će regulirati tržište elektroničkih institucija, tržište elektroničkog novca u skladu i sa direktivama Europske unije i u tom smislu ovo je vrijeme da se uredi i na ovom zakonu je nužnost da ga uredi i krajnje je vrijeme da se to na neki način sredi. Znači, elektronički novac se prvi put pojavio u Japanu drugom polovicom '80.-tih godina. Riječ je bila o prepaid karticama koje su se znači kojima su se izdavale telekomunikacije željezničke kompanije za korištenje njihovih usluga. Takve kartice i u Japanu su uzele maha, a kasnije su došle i u Europu, dakle negdje početkom devedesetih godina kao sredstvo lojalnosti korisnika, kao sredstvo na kojima bi se za u zamjenu za njihov novac mogle izdati kartice sa protu vrijednosti u tom novcu i na temelju toga čak i dati popust krajnjim korisnicima i smanjiti rizik u poslovanju, znači samim tim karticama prema samim korisnicima. Elektronički novac sredinom devedesetih godina temeljio se na hardverskoj tehnologiji na čipovima, no David Shom i njegova tvrtka "Digikesh" predstavili su svoju ideju o softverski utemeljenom elektroničkom novcu i kešu ili digitalnoj gotovini. To je zapravo u tome trenutku izazvalo i bojazan europske i svih središnjih banaka, a i Europske centralne banke, pa je već Europski monetarni institut preporučio '94. godine da izdavanje elektroničkog novca bude dopušteno samo bankama, no '98. godine četiri godine kasnije Europska komisija je uvidjevši nužnost izdavanja elektroničkog novca, uvidjevši veliki potencijal koji elektronički novac i ima i može imati za sveukupno gospodarstvo dala određene preporuke, znači kojima će se urediti nešto, znači labavija zakonska regulativa u odnosu na onu zakonsku regulativu koja je prisutna za trenutne institucije. I onda su 2000. godine, znači dvije godine nakon i došle smjernice kojima se definirao elektronički novac, i zemlje članice, države članice Europske unije bile su obavezne te smjernice kroz određen skup znači registrativni okvir ugraditi u svoje zakonodavne sisteme. Ovim prijedlogom kakav je predviđen najmanji iznos temeljnog kapitala je 8 milijuna kuna što ja mislim da je dovoljno i zapravo i optimum za poslovanje takvih institucija, dok je za banke sjetimo se temeljni kapital na razini 40 milijuna kuna za štedionice 20 milijuna kuna, dakle 8 milijuna kuna za instituciju koja želi izdavati elektronički novac u protuvrijednosti za keš je dobar temeljni kapital. Ono što zapravo treba pozdraviti je reguliranje ove stvari sa svim prednostima koje elektronički novac kao takav nosi. Prednosti su te što je on i može biti zaštićen s PIN-om, on je jeftiniji za rukovanje, on se može bez problema mijenjati, on se može transformirati preko mreže, u budućnosti, znači svjedočimo sve bržem razvoju telekomunikacija i sve bržem razvoju elektroničkih komunikacija je mogućnost pristupa tom novcu putem telefona, Interneta također jedna od njegovih velikih prednosti i zato to treba pozdraviti. Negativnosti cijele priče su potreban hardver i nažalost ono što se često zapravo povlači i čega smo svjedoci u raznim medijskim člancima je da korisnik ne može detektirati prijevaru, a prijevara može uzrokovati sistemski rizik, zato je i izvješćivanje od strane institucija za elektronički novac Hrvatske narodne banke kao središnje banke jedno od mjera koje dakako treba pozdraviti i na čemu se treba znači u samoj provedbi te odluke itekako poraditi, i itekako implementirati kako bi građani bili što sigurniji. Dakako da će to izazvati određene potrebne radnje i redefiniranje određenih drugih zakona o kojima je govorila kolegica prije mene, ali ono što ja zapravo iza toga moram reći da u Europi cijela priča sa elektroničkim novcem, mada su i očekivanja bila vrlo velika, nije donijela plodonosne rezultate, odnosno nije donijela dovoljno dobre rezultate, pa tako imamo podatak da je u Europi znači u eurozoni, u zoni gdje se primjenjuje euro, kao valuta, bilo tek 10 milijuna eura znači izmjene tog elektroničkog softverskog elektroničkog novca, znači trgovanja tim novcem. Tu je ostavljena mogućnost zakonodavcu, državi da na neki način labavije upravo su i takve direktive Europske komisije da se ta cijela priča malo labavije uredi ne bi li se privukle same tvrtke da pristanu zapravo na taj jedan model izdavanja elektroničkog novca. Postoji jedan jako uspješan primjer u svijetu izdavanja elektroničkog novca, riječ je o … [[Govornik se ne razumije.]] u Hong Kongu koja je prvi puta izdana '97. godine, a građani Hong Konga njome plaćaju javnost za željeznicu i ona je obnovljiva i nadam se da će u budućnosti naš javni prijevoz, znači objedinjeni javni prijevoz, što znači u gradu u međugradskom prijevozu, u prijevozu čak i prema destinacijama vani, pribjeći jednoj takvoj metodi, znači da se objedini elektroničko plaćanje. Ono što ja moram reći u ime kluba SDP-a da će klub taj Prijedlog Zakona o elektroničkom novcu podržati i zapravo je dobro i vrijeme da je taj zakon došao, budući da je to tržište neuređeno i zapravo je ovaj tajming zadnji čas da se ta priča uredi. I stoga ćemo i mi podržati dani zakon. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, kolega državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Kada govorimo o Prijedlogu Zakona o institucijama za elektronički novac moramo prvo krenuti od pojma što to je uopće elektronički novac. Elektronički novac, odnosno elektronička gotovina jedan je od načina ostvarivanja elektroničkog oblika plaćanja. Razvoj je naravno pokrenut novim tehnologijama pokrenuti širenjem Interneta, medija kojim se obavlja sve veći broj transakcija uz neizbježnu komunikaciju između ljudi diljem svijeta, širom cijelog svijeta. Ono naravno kako se ta komunikacija razvija, kako se Internet razvija javila se potreba i kod nas da definiramo taj oblik plaćanja i jednim zakonom. Ono što mogu reći da su propisi u Europi koji reguliraju ovo područje usvojeni već negdje 2000. godine, a do danas nemamo još veliki broj institucija za elektronički novac. Njih je u cijeloj Europi, Europskoj uniji negdje desetak, dok je sedamdesetak institucija prepoznato kao izdavatelji elektroničkog novca. Zakon kao takav uređuje poslovanje institucija za elektronički novac, proceduralne standarde, pravne oblike institucija, principe u upravljanju uključujući upravljanje rizicima, uvjete za iskupivost elektroničkog novca, supreviziju institucija za elektronički novac i moguće su provizijske mjere. Mislim da je, da će taj oblik plaćanja u budućnosti biti sve veći i veći pogotovo zato što je isplativ za one krajnje korisnike, najjeftinije, znači vi elektroničnim novcem možete najjeftinije bez dodatnih troškova kupovati određene robe i usluge. On kao takav nosi izazove i normalno, jedan od izazova koje bi možda trebalo riješiti ne znam da li u smislu zaštite potrošača je riješen ovim zakonom je zakon, odnosno problem anonimnosti kupca. Jer vi prilikom kupnje elektroničkim novcem ukoliko netko želi raspolagati vašim podacima moguće je da ima, da skuplja eventualno neku bazu podataka o tome šta ste i na koji način kupovali. Također postoji problem dvostruke potrošnje elektroničnog novca, znači moguće je dva puta sa istim oblikom elektroničnog novca trgovati. Zato te neke stvari treba sa dodatnom pozornošću odrediti, odnosno moramo biti svjesni da uz pogodnosti kao što sam rekao jeftinije trgovanje donose izazove, odnosno rizike koje, u odnosu na koje potrošače treba zaštiti. Ono šta na netu, odnosno na Internetu ljudi diljem svijeta već dobro znaju, postoje ti termini, odnosno postoji i povijest elektroničnog novca i povijest određenih stvari koje su se javljale, prvi je bio syber cash koji je, to je bila jedna firma preko koje ste isto tako mogli kupovati, elektronički, danas možda najpoznatija u svijetu je pay pel. To je isto jedan oblik elektroničkog novca gdje možete kupovati bilo koju proizvod, uslugu, u zamjenu znači za stalni novac možete ostvariti određene kredite na Internetu. Pay pel, da kažem malo širinu upotreba, danas koristi već stotinu milijuna ljudi diljem svijeta svakodnevno i primjenjuje se u 55 zemalja na cijelom svijetu, ne još nažalost u Hrvatskoj, ali vrlo vjerojatno i ovakvim zakonskim rješenjima ćemo omogućiti da se takva rješenja počinju primjenjivati u Hrvatskoj. Ono, ja ću podržati naravno ovaj zakon kao i klub zastupnika SDP-a, jer smatram da je to nužnost, dobro je da smo ga, da smo ga dobili u proceduru da se što prije usvoji kako bi mogli i hrvatski građani na taj način poslovati. Ono uz, kao što sam rekao korist moramo obratiti pozornosti i ja se nadam da će tu nadležne institucije i u budućnosti biti usmjerene ka zaštiti potrošača, odnosno ka zaštiti ljudi koji će se baviti tom trgovinom i da će takvih situacija koje su neželjene za potrošače, kao što sam rekao korištenje anonimnosti u neke svrhe istraživanja šta se kupuje i na koji način se kupuje ili mogućnosti prijevara putem Interneta biti što manje. Evo ga, toliko o tome, nadam se da ćemo taj zakon usvojiti i da će se on u praksi pokazati kao dobar.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Zdravko Marić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, evo samo ukratko, ja ću zahvaliti se između ostaloga kolegama uvaženim zastupnicima što su nama svima zapravo podijelili par jednih vrlo korisnih informacijama i dali jedan kronološki prikaz razvoja ovoga jednog instituta koji kako smo i čuli zapravo u Hrvatskoj u ovim trenucima zapravo je tek u razvoju, odnosno u razvitku i tako svakako da ovakav jedan prijedlog, odnosno Nacrt prijedloga Zakona o institucijama za elektronični novac je sigurno koristan. Ono što bih rekao naravno da pri samom pojmu i definiciji elektroničkog novca odmah se povlači jedno pitanje sigurnosti podataka, u svakom slučaju to je nastojano, naravno i biti uklopljeno u zakon što i je i u svakom slučaju biti će vrlo važna implementacija toga kako bi u svakom slučaju krajnji korisnici biti maksimalno zaštićeni. Pri tome samo jedna opaska uvaženom zastupniku, i predviđeno je iz iskustva drugih zemalja zapravo predviđaju da se, znam da u Hrvatskom saboru nije lijepo koristiti englesku terminologiju ali zapravo jedna off line veza, dakle, da nije nužno da ide preko on line veze da bi se eventualno ti podaci bili nekome dostupni odnosno vidljivi. Isto tako evo, uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, dozvolite mi koliko sam dobio na stol, dakle, dva amandmana na ovaj zakon od Odbora za zakonodavstvo i zastupnika Gorana Marića mogu samo reći da su i jedan i drugi prihvatljivi i da će ih Vlada usvojiti odnosno prihvatiti prijedlog zakona. Hvala. Zaključujem raspravu.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o institucijama za elektronički novac, također je bio hitni postupak, P.Z.E. br. 151. Rasprava je zaključena, amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Goran Marić. Predstavnik predlagatelja prihvatio je ove amandmane prilikom rasprave te o njima nije potrebno glasovati. Molim uključimo se. Dajem Konačni prijedlog zakona o institucijama za elektronički novac na glasovanje. Uključimo se i glasujmo. Rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 96 glasova za, 1 suzdržan prihvaćen Konačni prijedlog zakona o institucijama za elektronički novac, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na sljedeću točku. - Konačni prijedlog Zakona o konačnosti namire u platnima sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 150; Predlagatelj zakona je Vlada. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, koju su proveli Odbori za zakonodavstvo, europske integracije, financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik u Ministarstvu financija Zdravko Marić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, treći današnji zakon iz, možemo reći paketa financijskih zakona, Zakon, odnosno Nacrt konačnoga prijedloga Zakona o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata. To je jedan zakon koji uređuje područje koje također do sada nije bilo uređeno posebnim zakonom u Republici Hrvatskoj a njegovim donošenjem u zakonodavstvo Republike Hrvatske transponira se direktiva Europskog parlamenta od '98. godine o konačnom obračunu sustavima za obračunavanje plaćanja i vrijednosnica. Ono što treba reći, dakle, što ovaj zakon uređuje, on uređuju konačnost namire u sustavima za namiru naloga za prijenos, posljedice koje će pokretanje postupka zbog insolventnosti nad sudionikom imati na njegova prava i obveze u svezi sa sudjelovanjem u sustavu i prava primatelja instrumenata osiguranja u slučaju postupka zbog insolventnosti nad davateljem instrumenta osiguranja. Ovim zakonom se želi, odnosno nastoji isključiti pojava rizika u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata koji su posljedica pravnih postupaka zbog insolventnosti nad sudionikom sustava te rizik koji bi se iz sustava mogao proširiti na cijelo gospodarstvo. Isto tako ovim zakonom se želi zaštiti domaći sustav od primjene inozemnih propisa o nesolventnosti nad sudionikom sustava koji je iz druge države i konačno unaprijediti pravnu valjanost danih instrumenata osiguranja. Postojeći sustavi u Republici Hrvatskoj na koje će se primjenjivati ovaj zakon su Hrvatski sustav velikih plaćanja, Nacionalni klinički sustav i Sustav prijeboja i namjere središnje depozitarne agencije. Nadležna tijela su Hrvatska narodna banka za platne sustave i Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga za sustave, za namjeru financijskih instrumenata. Hvala lijepo.
Hvala. Odobri za zakonodavstvo, europske integracije, financije i državni proračun? Da, predsjednik odbora gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 15. sjednici održanoj 16. rujna 2008. godine Prijedlog zakona o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 28. kolovoza 2008. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravljao je o predmetnom zakonu na temelju članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo te je podržao prijedlog Vlade Republike Hrvatske da se sukladno članku 161. Poslovnika Hrvatskog sabora ovaj zakon donese po hitnom postupku budući da se njime nastavlja daljnje usklađivanje hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora odlučio je jednoglasno bez rasprave predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o konačnosti namjere platnim sustavima i sustavima za namjeru financijskih instrumenata. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a. Gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ovim Zakonom, Zakonom o konačnosti namjere u platnim sustavima i sustavima za namjeru financijskih instrumenata uređuje se područje koje do sada u Republici Hrvatskoj nije bilo uređeno posebnim zakonom, a ujedno se njime ugrađuje direktiva 98/26 EZ u naš zakonodavni okvir čime se ispunjava preuzeta obveza Republike Hrvatske glede usklađivanja našeg zakonodavstva s pravnim stečevinama Europske unije. Navedena direktiva Europskog parlamenta i Vijeća Europe propisuje obračun u sustavima za obračunavanje plaćanja i vrijednosnica i primjenjuje se na sve platne sustave i sustave za namjeru financijskih instrumenata ali i na sve sudionike u tim sustavima. Ovaj zakon uređuje se, dakle konačnost namire u sustavima za namiru naloga za prijenos, posljedice postupka nad sudionicima u sustavu i prava i obveze primatelja instrumenata osiguranja u slučaju postupka zbog insolventnosti. To konkretno u praksi znači da kada izdavatelj naloga za prijenos ili kako se to u svakodnevnom životu kaže virmana preda nalog, virman u FINA-u, poštu, poslovnu banku ili neku drugu financijsku instituciju on ga više ne može povući. Nalog je bezuvjetno i neopozivo proveden i njegovo izvršenje nije moguće pobijati ili poništavati. To je vrlo važno za sigurnost u svakodnevnom gospodarskom poslovanju. U praksi je bilo bezbroj primjera za, prijevara i gospodarskog kriminala zasnovanog na povlačenju naloga za prijenos virmana nakon njegove predaje. Najjednostavniji slučaj je bio da kupac ugovori kupovinu robe uz uvjet avansnog plaćanja, ispuni nalog. FINA ili banka mu ovjeri predaju virmana. On virman faksira prodavaču koji mu isporuči robu, a on ode u FINA-u ili neku financijsku instituciju i povuče virman uz bilo koje obrazloženje. I tako je lijepo on robu koju je u međuvremenu dobio na, dobio ne plati, a možda nikada. Zbog toga je ovim zakonom, članak 5. propisan trenutak neopozivosti naloga od kojeg niti jedan sudionik u platnom sustavu ne može opozvati nalog za prijenos. Taj trenutak propisan je pravilima rada sustava no najvažnije je da primatelj naloga ima dokaz da je nalog neopozivo izdan. Kod subjekta koji posluje putem Internet bankarstva još je jednostavnije provjeriti je li platni sustav omogućava, jer platni sustav omogućava ispis potvrde da je nalog neopozivo zadan i s druge strane primatelj naloga može jednostavnom provjerom stanja na računu utvrditi tko mu je i koliko novca prebacio na račun. Druga ključna izmjena koju ovaj zakon unosi u pravni sustav je definiranje trenutka otvaranja postupka zbog insolventnosti odnosno otvaranje stečaja kao mjere zabrane raspolaganja financijskim sredstvima i instrumentima osiguranja plaćanja nad sudionikom. Taj trenutak je dan, sat, minuta donošenja odluke suda ili drugog nadležnog tijela Republike Hrvatske ili druge zemlje članice o otvaranju postupka stečaja. Međutim valja naglasiti da otvaranje postupka zbog insolventnosti nema retroaktivni učinak što znači da su nalozi za prijenos i druga prava i obveze nastale prije otvaranja postupka obvezujući za sve sudionike odnosno moraju se izvršiti. Ali isto tako su valjani i obvezujući nalozi za prijenos dani nakon otvaranja postupka stečaja samo pod uvjetom da upravitelj sustava može dokazati da nije znao niti je morao znati za otvaranje postupka. Nakon otvaranja postupka zbog insolventnosti sud ili neko drugo nadležno tijelo dužno je bez odgađanja o tome obavijestiti Hrvatsku narodnu banku odnosno Hrvatsku agenciju za nadzor financijskih usluga, a one opet sukladno svojim nadležnostima tu obavijest prosljeđuju nadležnim tijelima drugih država članica Europske unije. Naravno kad budemo ušli u EU. I treće po nama, Klubu zastupnika Hrvatske demokratske zajednice vrlo bitno područje koje regulira ovaj zakon a koje do sada nije bilo posebno uređeno su prava primatelja instrumenata osiguranja u slučaju postupka zbog insolventnosti. Dakle stečaja nad davateljem instrumenta osiguranja. Ovaj zakon kaže da otvaranje postupka zbog insolventnosti nema nikakvih posljedica na prava i instrumente osiguranja i ostvarivanje prava koja iz njih proizlaze. To u praksi znači da se potraživanja po osnovi izdanih instrumenata osiguranja plaćanja mogu namiriti iz imovine izdavatelja instrumenta osiguranja. U biti osnovni je cilj ovog zakona isključiti mogućnost pojave pravnih rizika kojima su izloženi platni sustav i sustavi za namjeru vrijednosnih papira i drugih financijskih instrumenata i sačuvati stabilnost financijskog sustava. S druge strane otvaranjem financijskog tržišta i uključivanjem u europske sustave ovim će se zakonom zaštititi domaći sustav od inozemnih propisa i rizika koji im mogu doći iz drugih država. Na kraju bih zaključila činjenicom da ukoliko osiguramo stabilnu financijsku okosnicu gospodarskog sustava smanjit ćemo mogućnost rizika insolventnosti sudionika što su pretpostavke i daljnjeg budućeg gospodarskog razvoja i sigurnog uključivanja u europske i međunarodne razvojne projekte. Na kraju evo još samo da kažem da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Dame i gospodo, eto tužna vijest. Danas je preminuo naš kolega u ranijem sazivu Sabora gospodin zastupnik Vice Vukov koji je nakon tragične nesreće koju je doživio pred sabornicom, pred zgradom Sabora bio dugo, dugo vremena u komi. Eto sada je završen njegov životni put. Vice Vukov je bio čovjek koji je na jedan plemeniti način njegovao i poticao i domoljublje i rodoljublje i njegov trag u hrvatskoj kulturi ostat će zabilježen zlatnim slovima. Odajmo mu minutom šutnje počast, tom velikanu hrvatske kulture. - Minuta šutnje – Neka mu je vječna slava i hvala. - Slava mu. Nastavljamo sa raspravom. U ime Kluba zastupnika SDP-a potpredsjednica Doma gospođa zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Odmah na početku želim reći da će Klub zastupnika SDP-a podržati donošenje ovog zakona. Međutim, na njega imamo neke primjedbe. Mogu čak iz osobnog iskustva svjedočiti o tome koliko su ovakvi zakoni, njihova preciznost, njihova jasnost i razumljivost bitni za uvođenje reda u financijske sustave Republike Hrvatske. Naime, u svom profesionalnom životu bavila sam se primjenom tih zakona. Nešto kasnije pomagala sam drugima da primjenjuju i poštuju zakon i znam koliko veliki problem predstavljaju oni zakoni koji se donose, a koji su teško razumljivi. Moja generalna ili primjedba nas iz kluba SDP-a je na ovaj zakon da on spada upravo u tu kategoriju. Pažljivo sam ga iščitavala i on je doista rezultat ja bih rekla jednog prijevoda, jedne direktive, europske direktive. Međutim, mislim da je daleko od stvarnog života i da sama činjenica da smo još jedan element svoga zakonodavstva uskladili sa jednom europskom direktivom neće puno doprinijeti onome što je zadani cilj ovoga zakona, a to je postizanje bolje financijske discipline i poštivanja obaveza koje nastaju između poslovnih subjekata u međusobnom poslovanju. Predlagatelj je u uvodnoj riječi rekao da dosad nismo imali ovakav zakon. Međutim, nije rekao nešto drugo, rekao je to na odboru, a to je da ovu problematiku reguliraju neki drugi već postojeći zakoni u našem zakonodavstvu. Možda ne tako decidirano i precizno kao što je ovdje, ali na žalost ovaj pozitivni iskorak je krajnje kompliciran i nerazumljiv. Oni koji će trebati primjenjivati ovaj zakon biti će zbunjeni, ja sam sigurna u prvom naletu kad se ovaj zakon donese, biti će zbunjeni. I zato u ime kluba SDP-a apeliram na predlagatelje zakona da u buduće ne budu samo prevoditelji nekakvih birokratskih europskih direktiva, nego da pokušaju tu direktivu, sadržaj te direktive pretočiti u jasnu normu, u razumljivu normu, u normu koju će razumjeti svaki financijski djelatnik, svaki obveznik primjene ovoga zakona. Postavljam i pitanje može li i činjenica da svoje propise usklađujemo sa dobrom praksom i pravilima Europske unije riješiti jedan od ključnih problema koji muči hrvatsko gospodarstvo, a koji se zove insolventnost. Riječ insolventnost ovdje se često spominje. Podaci o insolventnosti poslovnih subjekata i objektivno stanje insolventnosti trebali bi biti stalni predmet analiza ekonomskih i financijskih tokova u gospodarstvu na koje Ministarstvo financija mora djelovati ekonomskim mjerama, a ne samo ovakvim pokušajima usklađenja hrvatskih i europskih zakona. Naime, dobro je što onaj koji jednom da nalog za plaćanje u platni sustav taj nalog neće više moći povući. Međutim, to nije glavni problem hrvatskog sustava plaćanja. Glavni problem je to što se nalog za plaćanje niti ne daje u sustav. Naprotiv, svoje obaveze poslovni subjekti namiruju vrlo problematično i sa velikim zakašnjenjima. Podaci o insolventnosti na žalost zabrinjavajući su. Istina je da Financijska agencija koja je obvezna prikupljati, objedinjavati, distribuirati te podatke ne raspolaže svim relevantnim podacima o nepodmirenim, a dospjelim obavezama poslovnih subjekata. Naime, poslovni subjekti nisu dužni podnositi naloge za plaćanje, ako na svojim računima u banci nemaju pokriće za njihovu naplatu. Postoji iznimka, a to su obveze za plaćanje poreza i doprinosa. Tako da mi ovog trenutka imamo prilično jasnu sliku o tome koliko je nepodmirenih, a dospjelih naloga za plaćanje poreza i doprinosa. Ali nemamo nikakvu sliku ili imamo tek djelomičnu sliku o tome koliko je nepodmirenih ukupnih obaveza između poslovnih subjekata, a tu svakako spada i država. Zato, vrlo su rijetki slučajevi da dužnici podnose naloge za podmirenje svojih drugih dospjelih nepodmirenih obveza, jer ne žele sami blokirati svoj račun i time dovesti u pitanje isplatu plaća ili nekih drugih obveza kojima daju prioritet. I to je problem. To je najveći problem našeg, jedan od najvećih problema u poslovnim odnosima subjekata. Zadnji podaci govore o tome da se i dalje nastavlja trend rasta nepodmirenih obveza započet još u 2005. godini, a jasno prepoznatljiv od 2006. godine. Danas ukupna vrijednost nepodmirenih naloga iznosi 15,8 milijardi kuna i prema istom razdoblju prošle godine veća je za 21,5%. Ako rast insolventnosti mjerimo kroz njeno povećanje samo u ovoj godini, onda možemo reći da je zabrinjavajuće da iznosi 10,5%. Postavljam pitanje kako će ovaj zakon djelovati na ove probleme, a to je problem insolventnosti i to je problem zbog kojeg investitori ili poslovni subjekti sa Hrvatskom nerado surađuju. U strukturi ukupno nepodmirenih obveza najveći dio odnosi se na obveze duže od 360 dana. To je puna godina. Njih je čak 85,6%. Slušam neki dan iz oblasti zdravstva lijekovi se plaćaju sa zakašnjenjem od godinu dana. To je obveza državnog fonda. Kako će ovaj zakon utjecati na taj problem i hoće li ga popraviti? Nastavlja se i trend rasta insolventnih pravnih osoba čiji je broj porastao u zadnjih godinu dana za 12,5%. Radi se o nemalom broju od 3 tisuće novih insolventnih poduzeća, poduzeća koja nisu u stanju izvršavati svoje obaveze i koja ne daju te naloge za plaćanje u platni sustav. Takve tendencije upućuju na sve nepovoljnije stanje likvidnosti i ponovo se iz gospodarstva čuje nitko nikome ništa ne plaća. Insolventne pravne osobe zapošljavale su u lipnju ove godine 30 tisuća 500 osoba, što u postotku znači nešto manje od 10% povećanja u zadnjih godinu dana. Od tog broja, najviše zaposlenih imaju pravne osobe koje svoje obveze ne podmiruju više od godinu dana. Kako će tim zaposlenicima i njihovim tvrtkama pomoći i da li će im uopće pomoći ovaj zakon? To ukazuje da je samo pitanje vremena kada će radno mjesto tih 30 i više tisuća ljudi biti ugroženo ili čak ukinuto. U ukupno nepodmirenim obvezama ističu se 4 djelatnosti. Trgovina, prerađivačka industrija, građevinarstvo i poslovne usluge. To je otprilike na te 4 djelatnosti odnosi se 82,5% ukupno nepodmirenih obveza. Nastavlja se i trend rasta nepodmirenih obveza po osnovi poreza i doprinosa na plaće i iz plaća koji iznose otprilike 7 milijardi kuna. U godini dana te su nepodmirene obveze povećane za gotovo 30% ili za 1,6 milijardi kuna. Ovo su podaci koji moraju zabrinjavati i kad govorimo o tome kako ćemo poboljšati i smanjiti rizik neplaćanja u ovoj zemlji, onda preko tih podataka ne možemo i ne smijemo prelaziti. I kod fizičkih osoba, odnosno obrtnika nastavljen je trend rasta. Krajem lipnja ove godine registrirano je nešto manje od 43 tisuće insolventnih obrtnika, što na godišnjoj razini predstavlja povećanje od 6%. 6% za godinu dana. Broj zaposlenih pak kod tih obrtnika povećao se u godini dana za 7%. Nepodmirene obveze obrtnika iznosile su krajem lipnja 5,2 milijarde kuna i u zadnjih godinu dana porasle su za 9,5%. Ovo nisu mali postoci. Ovo su postoci o kojima treba voditi računa i osim ovakvog formalnog zakona mi moramo nuditi rješenja za sprječavanje ili smanjenje ovog ozbiljnog problema u gospodarstvu. Insolventnost svakako doprinosi još jednom rastućem pokazatelju, rast unutarnjeg duga središnje države, što je rezultat povećanja duga republičkih fondova u najvećoj mjeri. Krajem svibnja ove godine bruto inozemni dug dosegao je iznos od 35 milijardi eura, što je 14,3% više nego godinu dana ranije. Kad vam netko ne plaća, a vi želite poslovati, onda se morate povećano i nepovoljno zaduživati i to je jedan od elemenata zbog kojih svakako raste ukupan dug države. To povećanje inozemnog duga u najvećem dijelu odnosi se na poslovne subjekte, upravo na poduzeća čije zaduženje raste tijekom ove godine za više od 40%. Nastavlja se trend izravnog inozemnog zaduživanja poduzeća i to ne zato što oni vole biti dužni, nego zato što su i zbog insolventnosti mnogih u sustavu na to često puta prisiljeni. S ovakvim pokazateljima doista se treba zapitati kako ćemo Zakonom o konačnosti namire kojim svoju praksu usklađujemo sa europskom, doprinijeti razrješenju problema nelikvidnosti koja sve više i više guši gospodarstvo, a reakcije iz Vlade nisu odgovarajuće i gotovo da ih nema. Naprotiv, država sama ne poštuje praksu dobrog gospodarstvenika, izbjegava na vrijeme namirivati svoje obaveze i kasni u izvršenju svojih obaveza i na taj način doprinosi jednako kao i mnogi pravni subjekti povećanju insolventnosti, odnosno smanjenju likvidnosti u hrvatskom gospodarstvu, odnosno u platnom sustavu Republike Hrvatske. I konačno, ponavljam, podržati ćemo ovaj zakon uz apel da ubuduće ovakvi zakoni budu pisani jednostavnijim riječima, razumljivim za one koji ih moraju poštivati i da se uz zakone donose i druge mjere koje će istinski smanjiti insolventnost.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Davor Huška.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Dva netočna navoda. Prvo, kolegica govori da ovaj zakon decidirano i precizno regulira problematiku, a u drugom koraku govori da je nerazumljiv. Znači, ili je decidiran i precizan ili je nerazumljiv. Taj navod onda nije, jedan od ta dva navoda nije točan. Kao drugo, mislim da je najveći dio rasprave kolegica posvetila insolventnosti, a ovaj zakon ne regulira problematiku insolventnosti. Kako smo vidjeli, to je Zakon o konačnosti namjere u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata. Ovaj zakon ne rješava problem insolventnosti, on djelomično sprječava lančanu reakciju koju stečaj jedne pravne osobe može imati na cjelini sudionika u platnom prometu, odnosno u svom poslovnom okruženju. Hvala.
I gospođa zastupnica Nevenka Majdanić. Izvolite, također ispravak.
Pa evo, zastupnica Antunović je rekla da se poduzeća u inozemstvu zadužuju zato što su insolventna. Naprotiv. Poduzeće da bi se moglo zadužiti vani mora pozitivno poslovati, dakle mora biti insolventno, dakle mora biti solventno, mora biti likvidno jer se vani u inozemstvu ne odobravaju krediti onim poduzećima koja su rizična.
Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodo državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Ovo je jedan zakon koji će sigurno doprinijeti da se poslovanje danas u Hrvatskoj odvija na jedan normalniji način. Da ako ste u poziciji da prodajete nešto na tržištu da ćete moći barem biti malo sigurniji da ćete tu svoju uslugu i naplatiti. Zakonom se uređuje, kao što je napisano, konačnost namire u sustavima za namiru naloga za prijenos. Posljedice koje će pokretanje postupka zbog insolventnosti nad sudionikom imati na njegova prava i obveze u vezi sa sudjelovanjem u sustavu i prava primatelja instrumenta osiguranja u slučaju postupka zbog insolventnosti. Konačnost namire za prijenos je vrlo bitna, dakle da netko ne može nakon što je dao nalog za prijenos i da on mora biti proveden i da njegovo izvršenje nije moguće pobijati. Mi danas u Hrvatskoj imamo situaciju koja je dosta nepovoljna za one koji su na tržištu, jer u većini slučajeva niste sigurni ukoliko se dobro ne osigurate da ćete tu uslugu ili robu naplatiti. Ono šta i kako se taj problem rješava nije samo ovakvim zakonima, tu je prije svega postoje i neki drugi zakoni i neki zakoni koje je SDP predlagao da se u roku 60-tak dana mora moći naplatiti određeno potraživanje. Ono što sigurno isto ne pomaže danas u Hrvatskoj, a to je nešto i kolegica Antunović govorila je, dug središnje države. Iako se dug, vanjski dug središnje države nešto smanjuje, na žalost unutarnji dug središnje države sve više i više raste. Ja se sada pitam da li bi i država mogla doći u situaciju da bude insolventna. Jer kada imamo situaciju da se u zdravstvu pogotovo kada su u pitanju lijekovi, isporuka lijekova, ne plaćaju računi preko godinu dana, da li je država insolventna i da li bi se na nju mogao primijeniti možda ovaj zakon. Tako da s te strane moramo prvo krenuti od države i od toga da je unutarnji dug na kraju svibnja ove godine bio nešto veći od 63 milijarde kuna. Naravno da se ovim zakonom neće riješiti ti problemi. Ti problemi leže negdje drugdje i u upravljanju proračunom i na način na koji se novac troši i na koje se novac slijeva u proračun tako da nemamo iluzija da će se i dug države prema dobavljačima riješiti kroz jedan od ovakvih zakona. Ja ću zakon podržati, jer smatram da je svaki pomak u ovom području koje dodatno otežava i na neki način rekao bih razvoj i na neki način poslovanje hrvatskih tvrtki, svaki korak naprijed je koristan i zbog toga ću podržati ovaj zakon, ali moramo biti svjesni da dug, unutarnji dug koji je danas u Hrvatskoj 63 milijarde kuna nećemo riješiti ovakvim zakonima. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Nedjeljko Strikić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo uvaženi zastupnik Maras, a već u raspravi gospođa zastupnica Antunović je rekla za dugove u zdravstvu koja će citiram: „dugovi za lijekove ne plaćaju se više od godinu dana“. To zaista nije točan podatak jer je Vlada u Rebalansu proračuna u 7. mjesecu osigurala 500 milijuna kuna i sva dugovanja za lijekove u zdravstvu su plaćena starija od godinu dana. Znači taj podatak nije doista točan i tu moramo zahvaliti i Vladi Republike Hrvatske i ministarstvu da su imali razumijevanja. A bolnički sustav od 1.4. djeluje na novim budžetima, prema tome sve zdravstvene ustanove redovno sada plaćaju sve ono što naručuju od proizvođača. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Odmah na početku važno je istaknuti da ovim zakonom zakonodavno uređujemo područje koje do sada nije bilo pravno regulirano. Ovaj zakon uređuje konačnost namjere u sustavima za namjeru naloga za prijenos te koje će posljedice pokretanja postupka zbog insolventnosti nad sudionikom u sustavu imati za njegova prava i obveze i na prava i obveze primatelja instrumenata osiguranja. Njime se želi isključiti pojava pravnih rizika kojima su izloženi platni sustavi i sustavi za namjeru financijskih instrumenata uključujući sustav rizika. Primjenom ovog zakona zaštititi će se domaći sustav kod promjene inozemnih propisa o nesolventnosti nad sudionikom sustava koji je iz druge države te i unaprijediti pravnu valjanost danih instrumenata osiguranja. Naime dvije ključne izmjene koje zakon donosi su definiranje postupka zbog insolventnosti nad sudionikom sustava koji za posljedicu ima privremenu ili trajnu obustavu ili ograničenje plaćanja ili prijenosa financijskih instrumenata tog sudionika u sustavu te definiranje trenutka ostvarenja postupka zbog insolventnosti kao trenutka donošenja relevantne odluke nadležnog tijela. Općenito govoreći, ovim zakonom stvaraju se pretpostavke za otklanjanje rizika u platnim sustavima i sustavima za namjeru financijskih instrumenata koji može nastati u slučaju otvaranja postupka zbog insolventnosti nad sudionikom sustava. S obzirom da financijski sektor čini jedno od glavnih područja cjelokupnog gospodarstva, ovim zakonom zapravo se štititi stabilnost hrvatskog gospodarstva. Na kraju moram istaknuti da je ovaj zakon izgrađen u skladu sa pravnom stečevinom Europske unije te se njime ispunjava dio obaveza koje je Republika Hrvatska preuzela glede usklađivanja svojeg zakonodavstva. Podržavam prijedlog ovog zakona. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata. I ovo je jedan od zakonskih prijedloga kojim se zakonodavstvo Republike Hrvatske usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije. Dakle već rečeno, ovo je potpuno novi zakon koji uređuje područje koje do sada nije bilo uređeno posebnim zakonom u Republici Hrvatskoj. Ovaj zakon uređuje konačnost namire u sustavima za namiru naloga za prijenos te koje će posljedice pokretanja postupka zbog insolventnosti odnosno postupka stečaja nad sudionikom u sustavu imati njegova prava i obvezu u sustavu i na pravo i obveze primatelja od njega danih instrumenata osiguranja. Iako direktiva Europskog parlamenta i Vijeća ne daje definiciju same konačnosti namire naloga za prijenos, pod njim se podrazumijeva da je nalog za prijenos bezuvjetno i neopozivo proveden i da njegovo izvršenje nije moguće pobijati i poništavati. Bitno je reći i kako nalozi za prijenos mogu biti, dvije vrste. Nalog za prijenos može biti znači nalog za prijenos novčanih sredstava, a sustav u kojem se nalog namiruje platni sustav. Druga vrsta je nalog za prijenos financijskih instrumenata, a sustav u kojem se on namiruje je sustav za namiru financijskih instrumenata koji je opet definiran Zakonom o tržištu financijskog kapitala. Dvije ključne izmjene koje ovaj zakon donosi u pravni poredak Republike Hrvatske su sljedeće. Prvo, u članku 6. ovog zakona određen je postupak zbog insolventnosti nad sudionikom sustava, tj. stečaj koji za posljedicu ima privremenu ili trajnu obustavu ili ograničenje plaćanja ili se prijenos financijskih instrumenata sudionika u sustav nad kojim se otvara stečajni postupak. Druga ključna izmjena također definira člankom 6. ovog zakona koja definira trenutak otvaranja postupka zbog insolventnosti kao trenutak donošenja relevantne odluke suda ili drugog nadležnog tijela i od tada ustvari počinju teći pravne posljedice te odluke odnosno odluka nema retroaktivni učinak. Kada se govori o trenutku, propisuje se da se nalozi za prijenos prihvaćeni u sustav prije otvaranja postupka stečaja, pravno valjani obvezujući za treće osobe. Valjani su i obvezujući oni nalozi za prijenos za treće osobe koji su prihvaćeni u sustav nakon trenutka otvaranja stečaja samo ako upravitelj sustava može dokazati da nije znao niti je morao znati za otvaranje tog postupka. Hrvatska narodna banka vodit će evidenciju platni sustava na koji se primjenjuje ovaj zakon, a hrvatska Agencija za nadzor financijskih usluga vodit će evidenciju sustava za namiru financijskih instrumenata na koji se primjenjuje ovaj zakon. Također, propisuje se obveza Hrvatske narodne banke i hrvatske Agencije za nadzor financijskih usluga o svojoj nadležnosti da određivanje sustava na koji se primjenjuje ovaj zakon izvijesti Europsku komisiju. Zbog svega navedenog treba donijeti i podržati Zakon u konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih usluga, jer on ne samo da približava Hrvatsku Europskoj uniji nego daje jednu neophodnu sigurnost u gospodarskim aktivnostima, ne samo hrvatskim gospodarstvenicima nego posebice daje veću sigurnost potencijalnim stranim investitorima, smanjuje rizik njihovog ulaganja te financijskih i gospodarskih transakcija u Republici Hrvatskoj. Zbog toga, puna podrška donošenju ovog zakona. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Na početku želim reći da ovaj zakon zapravo uređuje jedno novo područje s jedne strane dakle koje do sada nije bilo uređeno posebnim zakonom, s druge strane ono što je vrlo važno implementira Direktivu 98/26 u hrvatsko zakonodavstvo. Ova direktiva vrlo je važna zato što se ona primjenjuje na platne sustave i sustave za namiru financijskih instrumenata na sve sudionike u tim sustavima i na sve instrumente osiguranja pribavljene u vezi sa sudjelovanjem u tim sustavima ili pribavljene u provođenju zadataka središnjih banaka država članica Europske unije i Europske središnje banke. Bitno je naglasiti da se ovim zakonom uređuje konačnost namire u sustavima za namiru naloga za prijenos gdje konačno s namire naloga za prijenos zapravo podrazumijeva da je nalog za prijenos bezuvjetno i neopozivo proveden i da njegovo izvršenje nije moguće pobijati odnosno poništavati. Zatim, uređuju se posljedice koje će pokretanje postupka zbog insolventnosti nad sudionikom imati na njegova prava i obveze u vezi sa sudjelovanjem u sustavu gdje postupak zbog insolventnosti nad sudionikom zapravo podrazumijeva stečaj ili drugu mjeru koja je predviđena zakonom koja za posljedicu ima privremenu ili trajnu obustavu ili ograničenje plaćanja odnosno prijenosa financijskih instrumenata. I treće, uređuju se prava primatelja instrumenta osiguranja u slučaju postupka zbog insolventnosti nad davateljem instrumenta osiguranja. Ono što se ovim zakonom želi postići jest to da se isključi pojava pravnih rizika kojima su izloženi platni sustavi i sustavi za namiru vrijednosnih papira i drugih financijskih instrumenata. isto tako uključujući i sustavne rizike. Zatim, zaštićuje se domaći sustav od primjene inozemnih propisa o nesolventnosti nad sudionikom sustava koji je iz druge države te unapređuje se pravna valjanost danih instrumenata osiguranja. Donošenje ovog zakona u svakom slučaju će otkloniti rizik u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata koji bi mogao nastati u slučajevima otvaranja postupka zbog insolventnosti nad sudionikom sustava. Budući da navedeni sustavi čine financijsku okosnicu gospodarskog sustava nestat će i rizik koji se i sustavom mogao proširiti na cijelo gospodarstvo. Evo, ja sam svoj pripremljeni govor malo i skratila i na kraju želim samo naglasiti da dajem punu potporu donošenju ovoga zakona. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Pa na početku moram reći da je svako poboljšanje zakonodavnog okvira, zakonodavne legislative i u ovom dijelu treba pozdraviti i u tom smislu mi iz kluba ćemo i podržati ovo poboljšanje. No međutim, činjenica je da smo pobrkali dvije stvari. Neće zakonodavni okvir bez provedbe i bez jasne strategije što se želi postići riješiti problem insolventnosti, a čuli smo da je prisutan i da je nezanemariv. U razgovoru sa gospodarstvenicima, znači ukoliko ih pitate ako se nešto pripisuje kao izrazito dobro Vladi 2000.-2003. znači Račanovoj vladi što je u potpunosti riješila, manje-više u potpunosti problem insolventnosti i nelikvidnosti kao osnovu da se gospodarstvo počne zdravo razvijati. I tako je prvi rezultat te politike bio da je sa gospodarskog rasta koji je bi -1% dakle bilo je riječ o gospodarskom padu '99. godine, gospodarski rast 2002. i '03. bio je rekordan u Europi na razini 5 odnosno 5,3%. Ja nažalost moram reći da prema svim podacima i koje je u ime kluba SDP-a iznijela i potpredsjednica ovog Doma, kolegica Željka Antunović, moramo zvoniti alarm. 3000 novih insolventnih poduzeća samo u ovoj godini. 30 tisuća i 500 ljudi oni zapošljavaju, što je 10% povećanja ljudi direktno uključenih u insolventna poduzeća. 7 milijardi nepodmirenih obaveza iz doprinosa. U odnosu na prošlu godinu riječ je o povećanju od 30%. 6% povećanje insolventnih obrtnika s ukupnim obrtajnim kapitalom u insolventnosti od 5,2 milijarde odnosno s povećanjem od 9,5 milijardi. Zakonom o obveznim odnosima koji smo izglasali u ovom Domu nije predviđen rok plaćanja, već rok plaćanja ide odmah po izvršenju usluge. No sukladno onom što im mi predlažemo konstantno i sukladno onome što europske države upravo i zbog novih zemalja članica uvode kao obvezu plaćanja je pomak tog roka sa 90 na 60 dana u Europi. Kod nas nažalost taj rok ni od 90 dana ne postoji. Ono što smo svjedoci, a čuli smo iz izlaganja kolege Marasa je da je država jedna od najvećih neplatiša odnosno da država zapravo koči određenu likvidnost sa slabim plaćanjem. A to vam je kao kad se vozite po cesti koja ima jednu traku. Kad jedan koči, svi koče, odnosno kad jedan sporije vozi svi voze. Bez obzira koliko brz automobil imate, na našim autocestama koje su možda jedne od najmodernijih u Europi, kad dođete pred jednu cijev tunela Sv. Rok usred turističke sezone sa 150 odnosno 130, ovisno da li se vozite ispod ili iznad ograničenja, kako god idete morate zakočiti i u tunelu Sv. Rok svi idu sporo svi idu s ne više od 50 i to je tako i na namirivanju financijskih instrumenata. I s obzirom da je država najveći gospodarski subjekt, s obzirom da država raspolaže sa pola onoga što hrvatski narod, hrvatski građani stvaraju, riječ je o pola bruto društvenog proizvoda koji je za ovu godinu iznosio 275 milijardu, tj. za prošlu godinu 275 milijardi kuna. S obzirom da to redistribuira država nužnost je države da uvede poboljšanu likvidnost, odnosno da se riješi s tim pitanjem. Kada država ne plati velikom gospodarskom subjektu on će još nekako preživjeti, ali preživjet će tako što neće platiti malom gospodarskom subjektu. To njega gura u rizik poslovanja, gura ga u rizik nepovoljnog zaduživanja, konačno ga gura u nužnost da poveća cijenu svojih usluga, a povećanje cijena i usluga, rizik nepotrebnog zaduživanja, tj. nepovoljnog zaduživanja osigurava i veće cijene tih usluga i automatski i utječe na inflaciju. Bilo je tu govora i o dugu županijskih, bilo je tu govora o dugu zdravstvenom sektoru, ja moram isto tako reći da je određen pokazatelj i same nelikvidnosti i dug županijskih bolnica od preko 5 milijardi. Dakle, to su fakti. To je nešto što je statistika i to je nešto što se na taj način ne može intonirati. SDP vidi nužnost rješavanja ovog problema u osnivanju jedinstvene financijske Agencije za nadzor poslovanja velikih platiša, znači velikih plaćanja, kojim bi se ustrojio središnji sustav, središnja baza podataka samih transakcija umrežena sa sustavima banaka. To bi značilo ukoliko netko nekom nešto ne plati, ukoliko i taj postane nelikvidan i nesolventan da automatski zvoni crveno i da se automatski mogu poduzeti ove mjere. Bez tih mjera mi to ne možemo napraviti. No to znači da bi to trebalo inicirati i određene druge stvari. Trebalo bi uvesti i Financijski sud, znači koji će brzo riješiti financijske sporove, a ne da se financijski sporovi rješavaju po nekoliko godina, jer to također ugoržava rizik samog poslovanja. Da bi se to uvelo, da bi se na taj način registrirali dužnici, da bi se na taj način registrirali oni koji nisu u stanju podmirivati svoje obaveze, država bi sama prva trebala reć O.k. pristajemo na tu priču i sama biti prva u toj liniji za borbu protiv nelikvidnosti što je dosta teško za očekivati iz sadašnje perspektive budući da smo već čuli i ono što je kolega Maras rekao da je unutarnji dug i nelikvidnost države na razini 63 milijarde kuna. No, ja ovu priliku koristim isto tako i kao apel da se stvari u tom pogledu pokušaju razmotriti, da se pokuša razmisliti kolege iz ministarstva o uvođenju tog modela koji bi u svakom slučaju imao za posljedicu bržu likvidnost, a brža likvidnost znači manji rizik trgovačkih društava na tržištu, a to znači u konačnici i jačanje gospodarstva. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Davor Huška.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ispravit ću netočan navod kolege Bernardića, da država treba povećati likvidnost. To nije točno. Država upravo i povećava likvidnost ovim zakonom i cijelim nizom drugih zakona koji su u donošenju ili koji su doneseni i zasigurno da će u kratkom roku ta likvidnost biti stabilizirana. Upravo znači uz mjere koje različita ministarstva kroz zakonske akte propisuju. Isto kao da uspoređujemo evo tunel "sv. Rok" država financira i pred kraj je bušenje druge cijevi kroz tunel "sv. Rok" kako će u kratkom roku vjerujem biti poboljšana likvidnost, tako će i protočnost prometa kroz tunel "sv. Rok" u istom ako ne i u bržem vremenu biti regulirana. Hvala.
Drugi ispravak, gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Također bi ispravio netočan navod, a on se odnosi na konstataciju da država neplaćanjem svojih obveza generira nesolventnosti i nelikvidnost u gospodarstvu, što apsolutno nije točno. Mislimo svi i to ste i sami kazali da je ta priča prekinuta negdje početkom 2000. godine i također nije točno da to neplaćanje generira povećanje kamatnih stopa, odnosno da kamatne stope imaju ugrađen rizik naplate zato što država ne plaća svoje obveze. Povećanje kamatnih stopa i isto tako i povećanje kamata na štednju je u ovoj godini isključivo uvjetovano inflacijom, a ne neplaćanjem države. Dakle, država izmiruje svoje obveze.
Replika. Gospođa zastupnica, potpredsjednica Željka Antunović. Izvolite.
Hvala lijepo. Dozvolite da još jedanput glasno ponovim glavnu svrhu i smisao donošenja ovog zakona. Ona je apsolutno pozitivna. Ovim zakonom želi se isključiti pojava pravnih rizika kojima su izloženi platni sustavi, odnosno sudionici u platnom sustavu države. Uključujući tako ovdje piše i sustavne rizike. Sustavni rizik u platnim sustavima jest rizik da nemogućnost jednog sudionika nekog posla da ispuni svoje obaveze može rezultirati nemogućnošću nekog drugog sudionika ili drugih sudionika da ispunjavaju svoje obveze na vrijeme. Drugim riječima, donošenje ovog zakona trebalo bi osigurati da svako tko se upušta u neko poslovanje, jer ovdje kaže isključuje rizik, jel' ne smanjuje, nego isključuje rizik, više neće biti izložen riziku da je njegov poslovni partner insolventan. Kolegice i kolege mi svi znamo da to ovim zakonom neće biti riješeno. Bit će riješen jedan segment koji se odnosi na trenutak stupanja u stečaj, odnosno on je preciznije definiran. Ja sam rekla i dosadašnji naši zakoni, pa nismo mi ipak banana država, reguliraju to područje. Što je isteklo 10 minuta? Ne.
… [[Govornik nije uključen.]]
Ja se nisam javila za repliku. Sada tek vidim. Ja sam mislila da sam došla na red za raspravu. Ispričavam se.
Radi se onda o nesporazumu.
Ja ću morati onda sjesti i ponoviti. Hvala.
Da. Replika je bila zapravo gospodin zastupnik Željko Jovanović.
Imamo slično ime, ali sve ostalo je poprilično različito. Ja moram replicirati, jer je kolega Bernardić također spominjao ponovo nelikvidnost i dugovanje države u zdravstvenim sustavima, pa sam dužan kolega Bernardić podsjetiti vas da upravo dugovanje u zdravstvenom sustavu, malim ljekarnama ugrožava mogućnost tih ljekarni da rade, a na taj način i ustavno pravo malih ljekarni da funkcioniraju u društvu, jer je obveza države da plati u roku 120 dana. Međutim, ona plaća nakon 240 dana. Prema tome, na taj način stvara se mogućnost da male ljekarne preuzimaju veliki ljekarnički lanci što sigurno dugoročno ne rješava ljekarničku službu na način kako bi omogućilo se dostupnost lijekovima u svim dijelovima Hrvatske na jednaki način. Prema tome, 100 milijuna duga mjesečno se generira ljekarnama a istovremeno iza 100 milijuna kuna povećan prihod bolničkih proračuna. Dakle, imamo šuplje u prazno, istovremeno veliku štetu na račun malih ljekarnika.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Davor Bernardić.
Dobro ste dotakli to kolega Jovanović, ono što ja želim reći da je intencija i rasprava moja i rasprava Kluba SDP-a, upravo zaštita trgovačkih društava, znači zaštita onih koji se sami zaštiti ne mogu i to bi trebala biti intencija ovoga zakona. I ja ću se nadovezati na raspravu, odnosno na ispravak netočnog navoda, kolege Huške koji je spomenuo da država se trudi zakonodavnim okvirom riješiti te probleme. Pa naravno i to treba raditi. No ono što nije dobro je da se samo zakonodavnim okvirom ti problemi sigurno sami neće riješiti niti će se ukloniti rizik ovoga poslovanja i o tome je nešto pričala potpredsjednica doma Željka Antunović. Drago mi je da ste u svojim replikama, ispravcima netočnih navoda, na neki način isto dotaknuli to da je 2000. godine problem likvidnosti riješen, ali ne smijemo 2008. šutjeti o tome ukoliko se on pojavi. I to je intencija bila mog izlaganja, on je tu, on je prisutan, on se pojavio, nije na razini isti od 2000. budući da je tada bio saniran i riješen i treba ga rješavati. Isto kao što mi je drago što je autocesta kada je počela se graditi 2002. godine napravljena za tri godine i drago mi je što će od kada je napravljena autocesta u sljedeće tri godine biti napravljena i ta druga cijev tunela. Znači, evo to je isto nešto što mi je drago i volio bih da se fokusiramo na rješenje.
I gospođa potpredsjednica Doma, Željka Antunović.
Budite bez brige, neću ponavljati ono što sam rekla, ali ću samo jednom rečenicom da mogu nastaviti dalje reći. Znači donošenjem ovoga zakona, rizik bilo kojeg poslovnog subjekta da u svom poslovnom odnosu se suoči sa time da mu netko kome je isporučio robe ili usluge, ne plati te robe ili usluge na vrijeme, ili čak sa tendencijom da mu ih nikako ne plati, neće se isključiti. Možda će se mrvicu smanjiti, ali isključiti se definitivno neće. Ja sam isto tako rekla da ne postoji obveza da se da poslovni subjekti sami kada nemaju dovoljno novaca na računu blokiraju svoj račun. Ja sam vrlo precizno u svom izlaganju u ime kluba i jasno i bez senzacionalizma iznijela činjenice i službene podatke o rastu nelikvidnosti, odnosno rastu insolventnosti i to u svim aspektima, u veličini, u iznosima, u broju poslovnih subjekata i u broju zaposlenih koje ti poslovni subjekti zapošljavaju. Sada ću ponoviti samo jedan podatak a to je da je više od 30 tisuća radnih mjesta ugroženo zbog problema insolventnosti i nelikvidnosti u Hrvatskoj. I ja ne vidim niti jednog razloga, poštovani kolega, da mi taj problem guramo pod tepih. Da ovdje u Saboru otvoreno o tome ne porazgovaramo, da ne zatražimo jedan aktivniji pristup i od Vlade i od svih sudionika gospodarskog života tom problemu. Jer nažalost zbog nepostojanja elementarne financijske discipline, ili discipline poslovnih subjekata u tom financijskom sustavu mi imamo situacija da neki poslovni subjekti koji nemaju financijskih problema, koji imaju raspoloživih sredstava ne plaćaju svojim dobavljačima, jer ne snose nikakve sankcije, ili ne snose nikakve ozbiljne sankcije, jer im je jednostavnije snositi te sankcije i biti dužan. Zašto je taj problem važan i zašto mislim da ne trebamo ga gurati pod tepih? Zato što takvi neodgovorni ili nesposobni, insolventni poslovni subjekti u zatvorenom krugu ugrožavaju i one perspektivne i zdrave poslovne subjekte. I to nam se dogodilo '90.-ih godina. Rekao je kolega zaustavili smo insolventnost, odnosno nelikvidnost, ne mi smo je smanjili, nikada je nismo do kraja isključili. I ono o čemu sam ja govorila i zbog čega mislim da trebamo o tome razgovarati i govoriti je ponovni i to ozbiljni trend rasta. Nama se ponovno vraća i ponovno nas ugrožava jedan problem, kojega smo već imali i iz kojega smo se jedva izvukli. Pitanje koliko država sudjeluje u tom stvaranju rizika ili povećavanju rizika, pa onoliko koliko sudjeluje u poslovnim odnosima ni više ni manje. Mi ne možemo kao zastupnici doći do podatka kakvo je stanje u državnoj riznici a zato su vrlo javni podaci kakvo je stanje u fondovima i naslućuju se podaci kakvo je stanje financijske discipline, odnosno namirenja svojih obaveza u državnim poduzećima, kako gdje. Negdje je to solidno, a negdje je to ozbiljno problematično i radi se o velikim iznosima i velikim zakašnjenjima plaćanja svojih obaveza dobavljačima. Zato je meni kao zastupnici potpuno neprihvatljivo i ne vidim nikakve koristi od toga da se npr. kolega diže i kaže da u hrvatskom zdravstvu se ne kasni sa plaćanjima. Ja sam prije dva dana na radio Zagreb … [[Govornik se ne razumije.]] slušala službenog predstavnika hrvatske vlasti koji je vrlo jasno i glasno rekao, ugovoreni rok plaćanja je 120 dana, kasni se 140 dana, znači ukupno onaj koji isporuči lijek u hrvatski zdravstveni sustav dobiva novce nakon 360 dana. I sada znate šta je problem u svemu tome? Preživljavaju i vele drogerije i farmacije, svi oni preživljavaju ali oni su ukalkulirali kamatu za to zakašnjelo plaćanje. I zato mi sigurno jednim dijelom plaćamo veću cijenu lijeka i zato to košta i porezne obveznike i državu i stvara problem u svemu tome. Pa ja doista ne vidim potrebu da to negiramo, nego vidim ozbiljnu potrebu da se sa tim problemom suočimo i da ga probamo ne elimirati jer to ne ide tako jednostavno, ali smanjiti da tih 140 dana kašnjenja svedemo na pola za početak. Ali ako ćemo se praviti da taj problem ne postoji, ako ćemo govoriti da veledrogerije sjajno žive makar im se ne plaća godinu dana onda nećemo dati nikakav doprinos ni ovom problemu niti problemu s kojim se susreću gotovo svi poslovni subjekti. Evo ako to, ako nađemo odgovor ili ako nađemo zakonodavno rješenje za to kako istinski povećati financijsku disciplinu, nekom mjerom, onda ćemo moći govoriti o mogućem isključenju pravnog rizika neplaćanja odnosno insolventnosti i nelikvidnosti koja u zatvorenom krugu ruši čitavo gospodarstvo. I svakako uloga države u tome nije nula nego onoliko koliko ta država sudjeluje u ukupnim gospodarskim događanjima u zemlji. Hvala.
Hvala. Nekoliko ispravaka i nekoliko replika. Prvo ispravci. Gospodin zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo nekoliko riječi samo na ispravak gospođe zastupnice koja je izrekla da danas pojedina poduzeća imaju novaca a da ne plaćaju. I mnogo još netočnih navoda no osvrnut ću se samo i reći da svako poduzeće koje danas ima sredstava u svakom slučaju od svoga dobavljača traži kasas konto za plaćanje unaprijed. Ne bi ni jedan poslodavac bio tako pametan a da ne bi iskoristio tu pogodnost. Danas Hrvatske autoceste, Hrvatske ceste svim svojim izvođačima plaćaju njihove situacije unaprijed i naravno da isti izvođači odobravaju kasas konto istim poduzećima a to su državna i javna poduzeća. Stoga poštovana zastupnice netočno je sve ovo što ste izrekli jer upravo u zdravstvu gdje su problemi ne samo u ovoj godini nego duži niz godina hrvatska Vlada je osigurala dvije i po milijarde gdje je upravo u današnjem vremenu svela dug države prema dobavljačima na [[Upadica: Hvala lijepa.]] najnižu razinu. Hvala lijepa.
Ispravak gospodin zastupnik Nedjeljko Strikić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja ću zaista ispraviti jedan netočan navod potpredsjednice Sabora koja je rekla da sam ja rekao da nema kašnjenja u zdravstvu. Ja to nisam rekao. Rekao sam da nema preko godinu dana, da su ti dugovi sanirani. A dugovi što ste pričali o, da država dužna odnosno županijske bolnice to zaista postoji dug. Od tog duga nitko u ovoj sabornici ni iz Vlade ne bježi i to je javno rečeno. A drugo odgovorio bih usput da dugovanja u ljekarničkom sustavu znači lijekova na recept, najviša u povijesti Hrvatske su bila 2001. godine 171 dan. Prema tome to je permanentni problem koji se provlači već gotovo 12 godina. Prema tome nemojmo paušalno donositi ocjene. Hvala lijepo.
Treći ispravka gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Naime ispravio bih netočan navod gospođe Željke Antunović koja je konstatirala da veledrogerije u tim svojim cijenama ugrađuju i kamatu odnosno rizik naplate od države. Ja se slažem da je to problem za veledrogerije no smatram isto tako da ono što napuhuje tu cijenu da je nešto čime se treba baviti Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja da se vidi ima li tu obrisa kakvog kartelovskog ponašanja u smislu da se cijene dogovaraju i da se zapravo guši tržišna utakmica ili citiranje nižih cijena.
Replike. Gospodin zastupnik Davor Bernardić.
Poštovana potpredsjednice Sabora, kada ste spomenuli da se neke ove stvari oko, vezane za nelikvidnost guraju pod tepih ja ne bih želio da se stvori takav ton u Saboru no nažalost imam osjećaj da se on na neki način potiče. Kažu ljudi da put do izlječenja počinje od dijagnoze. Dakle dok ne znate od čega bolujete, dok ne znate što je uzrok vašim mukama i tegobama ne možete taj problem ni početi rješavati. I intencija Kluba zastupnika SDP-a, moja osobna intencija svih zastupnika koji raspravljaju o ovoj temi nije da prikazujemo stvarnost onakvima kakva nije nego da pokušamo upozoriti na neke određene probleme u nelikvidnosti. Na negativne trendove. I želio bih da svi zastupnici a vjerujem da takvih ima raspravljaju u smjeru kako te stvari riješiti sada dok se još mogu riješiti. Ne bih volio da se s njima bacamo u koštac kada to bude kasno jer bez rješavanja problema likvidnosti koji je samo nužan uvjet za razvoj gospodarstva. Dakle problem nelikvidnosti neće potaknuti gospodarstvo. Nemojmo davati tu iluzije. No bez nelikvidnosti, sa nelikvidnosti gospodarstvo se koči. Znači uz problem nelikvidnosti znači koja neće potaknuti gospodarstvo ali je nužan uvjet da bi gospodarstvo moglo dobro i normalno funkcionirati želimo da zaista trgovačka društva, mala trgovačka društva, oni koji su najnezaštićeniji u tom procesu butu zaštićeni. A jedini način da se ne ugrožava rizik njihovog poslovanja je, tj. rješavanje problema nelikvidnosti odnosno likvidnosti. I volim i želim vjerovati da u ovom, da u ovom Domu možemo otvoriti raspravu o tim pitanjima čak i kako je, čak i ako je problematska. Dakle čak i ako je riječ o nečemu što je trend, što su fakt, što su činjenice, što je problem kako bi onda te probleme u interesu hrvatskih građana, u interesu ove zemlje mogli riješiti.
Kolega Mrsić nije predviđen ispravak netočnog navoda Poslovnikom. Nije predviđen [[Upadica: Aha pardon.]] Nije predviđen, nažalost [[Upadica: Ja sam mislio na gospodina Kovačevića.]] Da. Odgovor na repliku gospođa zastupnica potpredsjednica Željka Antunović.
Kolega zastupniče čini mi se da se vi i ja ne razlikujemo puno u gledanju na to koliko insolventnost odnosno nelikvidnost može ugroziti čitavo gospodarstvo ili gospodarstvo u cjelini. Ali očito je da se ta naša razmišljanja i strah o tome što će se dogoditi s hrvatskim gospodarstvom ako se nastavi ovaj trend rasta nelikvidnosti, ponavljam nisu to podaci koje smo mi u SDP-u skupili nego su to podaci koje sam ja izvadila iz službenih izvora, državnih izbora izvora, izvora koje država kontrolira. Međutim velim s tim našim stavom baš se ne slažu drugi. Međutim meni osobno nije bitno s kim se ja ovdje slažem ili ne slažem. Ja samo želim pošteno odraditi svoju zadaću saborske zastupnice i učiniti da se ovaj Sabor a da to traži i od Vlade, aktivnije uključi u smanjenje rizika o kojem govori ovaj zakon, o smanjenje rizika za sve poslovne subjekte zbog neplaćanja dospjelih obaveza koje su postale gotovo normalno pravilo ponašanja u našem gospodarstvu i u našem platnom sustavu. To je meni bitno i nema tih ispravaka, nema tih replika koje će me spriječiti u tome da vrlo argumentirano i racionalno inzistiram na tome da svi zajedno imamo odgovornost tražiti rješenja i pomoći gospodarskim subjektima koji u konačnici plaćaju porez i doprinose proračunu kojeg mi onda raspoređujemo ovdje da posluju sa što je moguće manje problema i sa što je moguće manje rizika na kojeg ne mogu utjecati.
Slijedeća replika gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Kolegica Strikić je pozornost na ovu nepobitnu činjenicu da država i dalje ostaje, a i ne samo da ostaje, nego ona i postaje u sve većoj mjeri najveći dužnik. To proizlazi iz statističkih podataka samog pravosuđa, gdje je država ponovo tužena u najvećem broju slučajeva. I u najvećem broju slučajeva postaje i ostaje obijesni parničar. Dakle, taj bauk nelikvidnosti koji država, dakle sama generira. Evo, danas je ovdje sada bilo posebno istaknuti ovi dugovi države preko HZZO-a koje duguje ljekarnama. Taj dug od 3,4 milijarde sa plaćanjem preko 240 dana je nešto što ozbiljno zabrinjava. Ono ugrožava najprije one slabije i najprije oni slabiji stradaju u takvom jednom neplaćanju i u takvoj jednoj spirali koja onda pogubno djeluje za čitavo gospodarstvo. Država osim toga ne samo dakle da to ima i gospodarske ozbiljne reperkusije i na gospodarski moral, nego itekako ne samo za cjelokupni poslovni moral, nego i za građanski moral općenito. Država mora sama pokazati građanima da izvršava svoje obveze. Kako ona može od Janka i od Marka nešto potraživati ako sama nije platila i stvara uvjete u toj situaciji, moguće uvjete, odlično poziciju za korupciju da nekome plati, da nekome ne plati. Prema tome, što ovo pokazuje? Da su i dan danas u Hrvatskoj, dakle u 2008. godini vjerovničko-dužnički odnosi i dalje odnosno pitanje i potraživanje vjerovnika i dalje ostaju zadnja rupa na svirali.
I slijedeća replika, gospođa zastupnica Božica Šolić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ja za razliku od drugih kolega reći ću da se u dijelu rasprave sa gospođom Antunović slažem upravo u onom dijelu kada je govorila o kašnjenju plaćanja obveza. U svojoj raspravi ste apostrofirali se na državne institucije o kašnjenju plaćanja. Međutim, da li svjesno ili nesvjesno ste u svojoj raspravi preskočili najveći, drugi po redu najveći subjekt u Republici Hrvatskoj po neplaćanju, a to je Grad Zagreb. Mi moramo ovdje reći da Grad Zagreb je najveći financijski subjekt gdje se susrećemo sa ogromno velikim problemima neplaćanja, a to je spomenut ću samo neke što sam nekih dana bila u susretu i saslušala te probleme naših gospodarstvenika i naših poduzeća koje rade za Grad Zagreb, a to je “Niskogradnja“ i “Visokogradnja“. Ne kolegice 40 dana da se kasni plaćanje, nego se kasne plaćanja i po godinu dana i naši poduzetnici su stavljeni u jedan vrlo težak položaj. Dolazi i do toga da moraju svoje firme neki i pozatvarati. Pa vas molim, jesam za to i rekla sam slažem se u dijelu rasprave, ali trebate jedan veliki problem isto tako se zauzeti za taj problem kao i svi mi ovdje u sabornici da veliku pozornost neplaćanja, da tu usredotočimo upravo na Grad Zagreb. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku, potpredsjednica Doma zastupnica gospođa Željka Antunović. Izvolite.
Pa, iskreno rečeno ja nisam nikoga posebno apostrofirala. Ne sjećam se da sam apostrofirala državu kao državu, bar ne u ovom pojedinačnom izlaganju na koje ste mi replicirali. Ja sam govorila, za mene je država i Grad Zagreb i Grad Velika Gorica i općina Pušća, sve je to javni sektor. Ja sam vrlo precizno rekla da svaki od tih sudionika sudjeluje u tom zatvorenom krugu nelikvidnosti neplaćanja onoliko koliko sudjeluje u ukupnom poslovanju, gospodarskom ili inom poslovanju na nekakvom tržištu ili u ovom društvu. Činjenica je da je proračun Grada Zagreba čini mi se 8 milijardi, a države 80 i više. Prema tome, Grad Zagreb u svom postotku, država u svom postotku. Međutim, bilo je ovdje isto tako riječi o nekakvim neplaćanjima, a ponovo su se neki usudili pozivati na neka prošla vremena, davno svršena prošla vremena. A ja ću vam samo reći da je u dvanaestom mjesecu '99. kad su pravne osobe bile nelikvidne za 26 i pol milijardi, da su u dvanaestom mjesecu 2003. bile nelikvidne za 12 milijardi i 800 milijuna kuna, a da su u šestom mjesecu 2008. bile nelikvidne za nešto manje od 16 milijardi. Nelikvidnost raste bio to Grad Zagreb, bila to Vlada Republike Hrvatske, bile to Hrvatske ceste, bio to Fond mirovinski ili Fond zdravstveni. Sve to povećava rizik i onemogućuje poslovanje i udaljava od nas međunarodnu razmjenu, investitore i sve one koji su navikli na red, jer kod nas reda nema.
Završni osvrt, državni tajnik u Ministarstvu financija Zdravko Marić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici. Dakle, ja bih se samo kratko vratio na početak ove rasprave. Uvažena potpredsjednica Sabora je izrazila jedan apel i sugestiju na Vladu i ja to apsolutno mogu podržati i prihvatiti u svakom slučaju. Dakle, vezano uz razumljivost i jasnost iz naslova i iz samih zakona. U tom kontekstu moram se i nadovezati zapravo na ovaj zakon kako smo poslije u raspravi čuli ne regulira i nije ni namijenjen da će riješiti pitanje likvidnosti, odnosno eventualno solventnosti u platnim sustavima na razini cijelog gospodarstva. On regulira i zapravo propisuje jedan određeni specifični segment, a to je konačnost namire u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata. Međutim, isto tako, evo dozvolite mi kroz raspravu da kažem dakle da spomenuta je naravno država i ja u tom kontekstu i trebam odgovoriti, dakle da se radi i na, mogu tako reći na dva polja na koji način da se pospješi, poveća likvidnost i održi zadovoljavajuća razina likvidnosti u sustavu. Jedan je kroz zakonodavni okvir. To je ono što je izvršna vlast u ovom cijenjenom Domu i šalje, odnosno predlaže pojedine zakonske akte, između ostalog ovaj. Ja ću se isto nadovezati na jedan koji zajedno, možemo tako reći monetarna i fiskalna vlast izrađuju, to je zakon koji će dodatno pospješiti i efikasnije regulirati platne sustave. Međutim, isto tako ne samo zakonodavni okvir kojima se utječe na povećanje likvidnosti, to su zapravo i stvarne akcije, odnosno mjere. Ja neću govoriti, naravno o mjerama monetarnih vlasti, međutim vi svi dobro znate i na dnevnoj i na tjednoj razini na koji način Centralna banka održava zadovoljavajuću odgovarajuću razinu likvidnosti, isto tako i država u okviru svojih mogućnosti i u okviru, naravno proračuna. Ovdje smo čuli dosta komentara i rasprave o dospjelim nepodmirenim obvezama. Naravno da je to jedan izazov s kojima se izvršna vlast suočava i spremna se boriti i to mislim da je i vrlo vidljivo i iz prošlogodišnjeg, a i iz ovogodišnjeg proračuna. Ja sam siguran da ćemo danas u nastavku dana kada budemo govorili o te dvije točke dnevnog reda zapravo to i detaljnije reći. Međutim, kad smo se već nadovezali između ostalog baš na ove male i srednje poduzetnike koje mislim da se svi slažemo su glavni pokretači ukupnog gospodarskog rasta, a to je nešto što mi svi ovdje zapravo i zagovaramo i želimo vidjeti, ja bih se referirao ipak na jedan segment iz izvršne vlasti, odnosno iz fiskusa, a to je upravo usmjerenost na povećanje likvidnosti kroz sustav, sada već i ranijeg povrata PDV-a. Nešto što smo mi u zadnjih godinu dana stalno forsirali, to se sada i ostvaruje. Mislim da tu poduzetnici svima nama daju vrlo jasan signal da je upravo na taj način kroz brži i efikasniji povrat PDV-a, njihova likvidnost zapravo i dodatno povećana. A što se tiče ovih podataka, ja bih se samo referirao na uvaženog zastupnika vezano za podatke oko domaćeg, odnosno unutarnjeg duga središnje države. U svakom slučaju, meni je drago da se publikacija Ministarstva financija koriste i čitaju, međutim ja bih ipak samo se referirao da je to jedan mjesečni podatak, dakle kad zbrojimo sve mjesece 2008. godine, to će biti četvrta godina za redom u kojoj dug opće države, odnosno javni dug pada prema udjelu u bruto domaćem proizvodu i u svakom slučaju država na taj način nastoji utjecati i na smanjenje problema u gospodarstvu, ovdje smo se najviše doticali priče i problema likvidnosti, odnosno insolventnosti. Isto tako, evo dozvolite mi samo kratko, ja imam ispred sebe, dakle jedan upućeni amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 15. koji mogu reći da je prihvatljiv i da će ga Vlada usvojiti, odnosno prihvatiti. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
3. Konačni prijedlog zakona o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata, hitni je postupak, P.Z.E. br. 150. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Predstavnik predlagatelja je prihvatio ove amandmane prigodom rasprave te o njima nije potrebno glasovati. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 100 glasova za prihvaćen Prijedlog zakona o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru financijskih instrumenata zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Idemo na sljedeću točku - Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2007. godinu. Predlagatelj: Hrvatska narodna banka Hrvatska narodna banka podnijela je ovo izvješće sukladno članku 58. stavak 1. Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci. Prijedlog akta primili ste u pretince. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli odbori za financije i državni proračun, za gospodarstvo, za razvoj i obnovu. Izvješća ste primili na sjednici. Guverner Hrvatske narodne banke, Željko Rohatinski će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite guverneru.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Na zasjedanju u mjesecu ožujku raspravili ste ovo Godišnje izvješće HNB-a koje smo izradili još u jesen 2007. godine, a tom prilikom raspravom su dominirale dvije skupine primjedbi i kritika. Prva od njih se odnosila na nepotpunost izvješća u dijelu o upravljanju međunarodnim pričuvama, financijskim rezultatima poslovanja HNB-a i rada supervizije. A druga skupina bila je izravna kritika planetarne politike, posebno politike tečaja i imobilizacije likvidnosti bankarskog sustava sa ocjenom da takva politika može dovesti zemlju u krizu i predstavljati ozbiljan problem prilikom ulaska u Europsku uniju. Bilo je i pozivanja na neke navodne stavove institucija Europske unije. Što se tiče prve skupine primjedbi, a vjerujem da se radi o nesporazumu, odnosno o nerazlikovanju kod godišnjeg izvješća koji po prirodi stvari se koncentrira na analizu tekućih, planetarnih i gospodarskih kretanja i integralnog godišnjeg izvješća u kojem se na bazi cjelovitih godišnjih podataka prezentiraju svi aspekti rada i djelovanja HNB-a. Zato se nadam da ste i u ovom godišnjem izvješću mogli naći odgovore na neka od pitanja koja ste tada postavili. Što se tiče druge grupe primjedbi i kritika istakao bih sljedeće. Monetarni okvir koji počiva na stabilnosti tečaja osigurao je održavanje niske inflacije i financijske stabilnosti. Uzevši u obzir stupanj otvorenosti hrvatskog gospodarstva i valutne supstitucije HNB nema gotovo nikakvu alternativu u takvoj politici. Mjere tijekom prošle godine poduzete za ograničavanje inozemnog zaduživanja banaka i prekomjernog rasta kredita polučuje željene rezultate te tako doprinijele ograničavanju vanjske ranjivosti zemlje. Rast kredita se usporio, a inozemni dug poslovnih banaka osjetno smanjio. Istodobno porast kreditne aktivnosti nebankarskih financijskih institucija bio je ograničen. Uzevši u obzir ova kretanja standardni pokazatelji kvalitete, aktive i profitabilnosti ostali su visoki što pokazuje da financijskom sustavu ne prijete izravne opasnosti, posebno u kontekstu dokapitalizacije banaka koja je potaknuta bonitetnim i administrativnim mjerama HNB-a pozitivno utjecala na stope adekvatnosti kapitala. Međutim, neki rizici su i dalje prisutni. Prvo, ograničena fleksibilnost tečaja u velikoj mjeri doprinjava eurizaciji financijskog sektora te pogodovala nezaštićenom zaduživanju u stranoj valuti. Zato bih … tečaja kune mogla negativno utjecati na sposobnost nefinancijskog sektora da servisira svoj dug i tako umanjiti kvalitetu aktive banaka. Drugo, s početkom previranja na tržištu kredita u ljeto 2007. u bankarskom su sektoru formirani daljnji potencijalni rizici koji se odnose na ovisnost hrvatskih banaka o kontinuiranoj dostupnosti sredstava njihovih matičnih banaka. Iako su banke tijekom prošle godine poduzele određene korake za stvaranje i proširenje baze domaćih depozita, njihove su izloženosti inozemnom financiranju ostale visoke. Zato bi veći poremećaj u tim tokovima mogli imati negativne posljedice da hrvatski bankarski sektor i gospodarstvo u cjelini. Treće, s obzirom na administrativne mjere koje HNB uveo kako bi ograničio rast kredita. Neki su se dijelovi sektora poduzeća sve više okretali zaduživanju u inozemstvu i tako se izravno izložili financijskim uvjetima na međunarodnim tržištima kao i oscilacijama tečaja inozemnih kamatnih stopa. Ipak ovaj bi izvor financiranja s obzirom na globalno zaoštravanje uvjeta kreditiranja mogao postati manje atraktivan u predstojećem razdoblju. Uzevši u obzir sve ove rizike, monetarna i tečajna politika HNB-a odnosno održavanje stabilnog tečaja i te primjena i pooštravanje niza administrativnih i bonitetnih mjera pogodovale su otpornosti financijskog sustav i dale adekvatan doprinos ublažavanju vanjskih ranjivosti. S obzirom na snažan priljev kapitala, HNB-u ne stoji na raspolaganju puno drugih mogućnosti osim zadržavanja postojećih mjera kako bi ublažio učinak kapitalnih prijava na rast kredita, inflaciju i tekući račun platne bilance. S obzirom na ukupan uspjeh koji je njegova politika ostvarila u 2007. HNB se odlučio primjenjivati iste mjere i u 2008. poglavito ograničavanje rasta kredita na 12% te zaoštrio kapitalne zahtjeve za banke. Međutim, valja zamijetiti da bi sve veće približavanje Hrvatske Europskoj uniji moglo zahtijevati modificiranje nekih instrumenata koje HNB trenutačno koristi za provođenje svoje politike. S obzirom na to, napori ostalih politika kojima bi se ojačao financijski sustav više su nego dobro došli. Fiskalna politika i dalje ima ključnu ulogu u rješavanju makroekonomskih izazova, posebno s obzirom na recentnu pojavu inflacijskih pritisaka, koordinirano povećanje deficita na tekućem računu i povišene razine inozemnog duga. S obzirom na ovo posljednje sve je veće oslanjanje države na domaće financiranje, smatra se ispravno. Mada je smjer fiskalne konsolidacije koja ima za cilj uravnoteženje proračuna do 2010. vrlo je poželjan … podršku naporima HNB-a usmjerenih na zaustavljanja rasta inflacije, rješavanje pitanja vanjske ranjivosti. Isto vrijedi i za planove u zaustavljanju relativnog povećanja državnih rashoda, jer bi se njime povećala razina fiskalne fleksibilnosti u slučaju potencijalnih šokova. Na kraju strukturne reforme usmjerene na poboljšanje poslovnog okružja, povećale bi mogućnost ostvarivanja višeg gospodarskog rasta u Hrvatskoj. Dame i gospodo zastupnici, ovakve formulacije i ocjene djelovanja HNB-a u 2007. nećete naći u našem izvješću. Za potrebe ovog izlaganja preuzeo sam ih iz dokumenta „Pregled i ocjena monetarne i tečajne politike u Hrvatskoj“ koje je izradila europska Središnja banka i koji su kao službeni stavovi Europske unije predočeni hrvatskoj strani na razgovorima o provođenju pretpristupnog ekonomskog programa. Ne moramo se složiti sa svim detaljima u tim ocjenama, a niti one mogu nadomjestiti vlastite ocjene. Vlastita promišljanja nikako nisu i ne mogu biti osnova za operativno djelovanje. Ali ne treba zaboraviti ni staru izreku kako čovjek nije ono što misli o sebi već ono što drugi misle o njemu. Posebno kad su ti drugi kompetentne institucije koje u svom segmentu djelovanja ocjenjuju jesmo li spremni i sposobni za odgovorno članstvo u Europskoj uniji ili samo jedno pričamo, a drugo radimo. Držat ću se Poslovnika i neću govoriti o aktualnim zbivanjima, ali bih samo rekao da i aktualna zbivanja u svijetu i kod nas naglašavaju važnost ocjena i stavova koje sam vam prije prezentirao. Činjenica da se danas ne suočavamo s nekim problemima s kojima se suočavaju druge zemlje su rezultat djelovanja HNB-a takvog kakvo je ono u praksi bilo. Hvala lijepa.
Hvala. Odbori. Odbor za financije i državni proračun, predsjednik odbora gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine guverneru, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 10. sjednici održanoj 12. lipnja 2008. godine Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2007. koje je predsjedniku Hrvatskoga sabora sukladno odredbi članka 58. stavka 1. Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci dostavila Hrvatska narodna banka od 28. svibnja 2008. godine. Odbor za financije i državni proračun na temelju svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika o radu Hrvatskoga sabora raspravljao je o predmetnom izvješću kao matično radno tijelo. U raspravi na odboru istaknuto je da većina podataka iznijetih u Godišnjem izvješću Hrvatske narodne banke za 2007. godinu obuhvaćena su već u polugodišnjem izvješću Hrvatske narodne banke za 2007. te da nema potrebe o njima dodatno raspravljati. Izraženo je zadovoljstvo što je Hrvatska narodna banka uvažila primjedbe iznijete u raspravi o navedenom polugodišnjem izvješću te u godišnjem izvješću za 2007. godinu navela pokazatelje učinkovitosti upravljanja međunarodnih pričuvama, kao i zbog naknadne dostave traženih podataka o provedenom izravnom nadzoru banaka u razdoblju od 2004. do 2007. godine. Osim toga, postavljeno je i pitanje u svezi preustroja štedno-kreditnih banaka u štedne banke. Predstavnik Hrvatske narodne banke izvijestio je članove Odbora za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora da je do sada odobren samo jedan zahtjev za osnivanje štedne banke, dok su dva zahtjeva odbijena. Naime, do kraja ove godine znat će se točan broj štednih banaka koje će poslovati u Republici Hrvatskoj, a Hrvatska narodna banka strogo će nadgledati ispunjavanje uvjete za osnivanje štednih banaka. Nakon provedene rasprave Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora odlučio je jednoglasno predložiti Hrvatskom saboru sljedeći zaključak: Prihvaća se godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2007. godinu. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za gospodarstvo? Odbor za razvoj i obnovu? Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine guverneru Hrvatske narodne banke, cijenjeni kolegice i kolege. Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2007. godinu je uistinu opsežno i vidno sadržajnije u odnosu na izvješće za prvo polugodište 2007. godine. Iznimno detaljno su prikazana i objašnjena makroekonomska kretanja, međunarodno okružje, gospodarska aktivnost, instrumenti monetarne politike, bankarski sektor, platni promet, poslovanje trezora, međunarodna suradnja, a navedeni su i određeni pokazatelji u svezi nadzora bankarskog sustava i upravljanja međunarodnim deviznim pričuvama te kratko financijsko izvješće. U izvješću je posebno naveden popis banaka i stambenih štedionica, prikaz rukovodstva i unutarnjeg ustroja Hrvatske banke te na kraju kratak zaključak. Iz izvješća i prikaza makroekonomskih pokazatelja razvidno je da je u 2007. godini u hrvatskom gospodarstvu zabilježen visok realan rast bruto domaćeg proizvoda, povećanje zaposlenosti i smanjenje nezaposlenosti te usporavanje rasta inozemnog zaduživanja, ali da je istodobno došlo do ubrzanja stope inflacije te povećanja manjka na tekućem računu platne bilance. U uvjetima bržeg rasta inflacije zbog negativnih šokova i na strani ponude i djelomice na strani potražnje, Hrvatska narodna banka je u cilju održavanja stabilnosti cijena održavala stabilnost nominalnog tečaja kune prema euru. Središnja banka djelovala je i na snažno usporavanje rasta … [[Govornik se ne razumije.]] banaka čime je smanjen inozemni dug banaka te je ostvaren sporiji rast inozemnog duga gospodarstva u cjelini. Pojačani infrakturni pritisci jedno su od osnovnih obilježja makroekonomskog okružja u 2007. godini, a godišnja stopa promjene indeksa potrošačkih cijena povećala za 2% koliko je iznosila na kraju 2006. na 5,8% u prosincu 2007. godine. Na prisutnost infrakturnih pritisaka koji dolaze s potražne strane upućuju među ostalim, visok porast raspoloživih sredstava stanovništva i znatno ubrzanje realnog godišnjeg porasta osobne potrošnje. Znatnom ubrzanju nominalnog rasta raspoloživih novčanih sredstava stanovništva poglavito su pridonijeli povrat duga umirovljenicima i povećanje državnih transfera stanovništva. Povrat duga umirovljenicima započeo je još sredinom 2006. kad je umirovljenicima s osnove povrata duga isplaćeno 2,4 milijarde kuna ili 1% bruto domaćeg proizvoda, u 2007. 3,4 milijarde kuna ili 1,2% bruto domaćeg proizvoda. Godišnja stopa rasta državnih rashoda za socijalne naknade bila je gotovo dva puta veća u 2007. nego prethodne dvije godine. U izvješću se ističe da se inozemni dug velikih trgovačkih društava u državnom vlasništvu u 2007. godini povećao za 1,2 milijarde eura, za razliku od 2006. kad je povećanje iznosilo samo 0,2 milijarde eura. Najveći porast inozemnog duga ostvarila su poduzeća za izgradnju cesta, čije je intenzivni dug povećao se u 2007. godini za 0,7 milijardi eura, dok je godinu dana prije povećanje njihovog inozemnog duga iznosio 0,2 milijarde eura. Velik udio u porastu inozemnog duga u 2007. godini imali su INA i trgovačka društva u vlasništvu lokalne države. Snažno ubrzanje nominalnog rasta raspoloživih novčanih sredstava stanovništva i novčanih sredstava trgovačkih društava prikupljenih za zaduživanje u inozemstvu rezultirali su ubrzanjem realnog rasta domaće potražnje koja je omogućila i ubrzanje realnog rasta bruto domaćeg proizvoda s 4,8% u 2006. godini na 5,6% u 2007. godini. U skladu s gospodarskom aktivnošću tijekom 2007. godine tržište rada obilježila su pozitivna kretanja. Registrirana je nezaposlenost u 2007. smanjena, te su na kraju godine u evidenciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje bile registrirane 254 tisuće 484 nezaposlene osobe, što je za 13,2% manje nego na kraju 2006. godine. Prosječna stopa registrirane nezaposlenosti smanjena je sa 16,6% u 2006. na 14,8% u 2007. godini. U 2007. godini zabilježen je i umjereni rast prosječne realno bruto 3,4% i neto plaće 2,3%. Nominalni efektivni tečaj kune apliciraju tijekom 2007. godine za 3,2% uglavnom zbog snažne nominacije aplicijacije tečaja kune prema američkom dolaru. Tijekom 2007. godine prekinut je višegodišnji trend smanjenja kamatnih stopa poslovnih banaka na odobrene kratkoročne kredite. Kamatne stope na dugoročne kredite trgovačkim društvima s valutnom klauzulom nastavile su rast započet 2006., a kamatne stope na dugoročne kredite stanovništvu s valutnom klauzulom nakon pada na početku godine znatno su porasle u drugoj polovici 2007. godine. Dinamična kretanja obilježila su u 2007. godini hrvatsko tržište kapitala, te omogućila nastavak njegova ubrzanog rasta i razvoja. Tako je ostvaren do sada najveći godišnji promet dionica 22 milijarde kuna uz udvostručenje broja transakcija, te najviša vrijednost burzovnog indeksa Zagrebačke burze CROBEX-a. Iako usporena još uvijek izražena kreditna aktivnost banaka tijekom 2007. godine utjecalo je na povećanu domaću potražnju, a time i na rast uvoza što je rezultiralo manjkom na tekućem računu platne bilance od 3,2 milijarde eura ili 8,6% bruto domaćeg proizvoda, a koji je bio za 0,5 milijardi eura ili 0,7%-tnih bodova bruto domaćeg proizvoda veći nego 2006. godine. Kao i prethodnih godina povećanje manjka uvelike rezultat produbljivanja neuravnotežen u robnoj razmijeni s inozemstvom. Za razliku od računa robe na ostalim računima tekućih transakcija zabilježeni su bolji rezultati nego 2006. godine. Inozemni dug Republike Hrvatske tijekom 2007. povećan je za 3,7 milijardi eura, to je za 12,5%, te je na kraju godine iznosio 32,9 milijardi eura. Rast duga blago je usporen u odnosu na 2006. godinu zbog smanjenja inozemnog duga poslovnih banaka. Suprotan učinak imalo je snažno povećanje duga trgovačkih društava koji je u 2007. porastao za 3,9 milijardi eura, tj. 41,6% na godišnjoj razini. Porast inozemnog duga bio je viši od porasta nominalnog bruto domaćeg proizvoda, pa se i omjer inozemnog duga bruto domaćeg proizvoda povećao za 2,3%-tna boda, odnosno s 85,5% na kraju 2006. na 87,8% na kraju 2007. godine. Porast međunarodnih pričuva prema platno bilančnim podacima u 2007. iznosio 722 milijuna eura, što je upola manje u odnosu na godinu prije. Prema podacima monetarne statistike međunarodne pričuve su na kraju 2007. dosegnule 9,3 milijarde eura, što je dostatno za pokriće 5,2 mjeseca uvoza robe i usluga. U godišnjem izvješću Hrvatske narodne banke za 2007. godinu navedeni su i određeni financijski pokazatelji iz kojih je vidljivo da su ukupni prihodi od poslovanja u 2007. godini skoro tri puta veći od ukupnih prihoda poslovanja u 2006. godini i da su troškovi poslovanja u odnosu na 2006. godinu porasli 12%, što je rezultiralo viškom prihoda na rashodima u iznosu milijardu 232 milijuna 643 tisuće kuna u odnosu na 2006. kada je višak prihoda iznosio 270 milijuna 184 tisuće kuna. Zaključno valja istaknuti da je realni rast bruto domaćeg proizvoda hrvatskog gospodarstva u 2007. godini bio visok, da su kretanja na tržištu rada bila pozitivna, da je porast državnog duga usporen, a da je istodobno ubrzana stopa inflacije, te povećan manjak na tekućem računu platne bilance. Tijekom 2007. godine produbljena je neravnoteža u robnoj razmijeni s inozemstvom, ali su istodobno na ostalim računima tekućih transakcija, osobito na računu usluga zabilježeni bolji rezultati nego u 2006. godini. Na računu kapitalnih i financijskih transakcija u 2007. zabilježeno je snažno povećanje neto inozemnih izravnih ulaganja u Republiku Hrvatsku čiji je iznos premašio ostvareni manjak na tekućem računu, a tijekom 2007. zabilježen je i daljnji porast međunarodnih pričuva, te su na dan 31. prosinca 2007. iznosile 9,3 milijarde eura i tako porasle 6,7% u odnosu na 2006. godinu. Klub HDZ-a na kraju glasovat će za zaključak da se prihvaća godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2007. godinu.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni guverneru Hrvatske narodne banke, uvažena gospodo zastupnici. Pa primjećujem da je eto moj prethodnik znači u ime HDZ-a na neki način i ta stranka promijenila ovaj svoj odnos do Hrvatske narodne banke. Lani je bilo izvješće gospodina Marića neuobičajeno isključivo kritično, a ove godine vidimo da je taj istup bio maksimalno kooperativan. Znači nešto se dešava i izgleda da ide na bolje. Zbog čega je ovo izvješće Hrvatske narodne banke za 2007. bitno? Pa ne toliko zbog onog što se dešavalo 2007., to je za nama, već zbog trendova koji su se već 2007. mogli naslutiti da će pogađati 2008. godinu. 2007. je slažem se, bila relativno dobra godina. No po onoj biblijskoj nakon sedam relativno dobrih godina, izgleda da nama stižu sedam relativno teških godina. Pa da pođemo redom, ovdje na strni prvoj godišnjeg izvješća za 2007. Hrvatske narodne banke doslovce se kaže da u 2007. godini citiram doslovce: „U hrvatskom je gospodarstvu zabilježen visok realan rast bruto društvenog proizvoda, povećanje zaposlenosti, smanjenje nezaposlenosti, te usporavanje rasta inozemnog zaduženja, ali je istodobno došlo do ubrzanja stope inflacije te … [[Govornik se ne razumije.]] manjka na tekućem računu platne bilance.“, dalje se navodi: „Godišnja je stopa promjene indexa potrošačkih cijena povećala se tako sa 2% koliko je iznosila na kraju 2006. na 5.8%, u prosincu 2007. pri čemu je znatno ubrzanje inflacije ostvareno nakon srpnja.“. I još jednu rečenicu da pročitam, rast ostalih pokazatelja i kretanje cijena također se tijekom 2007. znatno ubrzalo, tako se godišnje stopa promjene temeljne inflacije povećala sa 2.3% u odnosu na 2006., na 2.4% u srpnju 2007. a u prosincu iste godine postiže ovih 5% itd., itd.. Jednom riječju znači 2007. je bila jedna dobra godina. 2008. imam dojam da će biti jedna godina … [[Govornik se ne razumije.]] mi živimo iznad mogućnosti i mi ćemo prije ili kasnije razumljivo cijenu jedne takve prakse možda ni ne politike morati platiti. Počelo se špekulirati sada da će Hrvatska narodna banka rast kreditnih plasmana sa 12Ž% smanjiti na 9% iako je ukupan rast aktive za 6 mjeseci 2008. bio manji nego 2007. Velika inflacija, snažna potražnja za kreditima mogla bi Hrvatsku narodnu banku natjerati da smanji dopušteni rast aktive banaka. Naime, guverner je najavio da će rast kredita banka mjesečno sa 1% smanjiti na 0,75%. Ako se to dogodi, krediti će silno poskupjeti, građani će teže do istih, jasno je, nečega će se morati netko lišiti. Jednom riječju teže ćemo živjeti. Netko kaže da se zbog domaće potrošnje napuhuju cijene. Ali kako sada smanjiti tu inflaciju o kojoj govori i ovo izvješće. To je bit. Da li će to biti monetarna politika, znači visoki krediti, da li će to biti fiskalna politika, znači porezi, da li će to biti politika plaća, niže plaće ili tečajna politika, znači jača kuna, to ostaje da se vidi. Izgleda da će u nas biti i viši krediti i niže zamrznute plaće, o penzijama ne valja niti raspravljati, niži tečaj što će dodatno demotivirati, demotivira izvoznike, a vjerojatno ćemo morati korigirati i mirovinska izdvajanja na više. Zašto? Pa evo nedavno je i gospodin Hrelja, nema ga ovdje nažalost, najavio da ako se ne isplati božićnica izlazi iz koalicije, preklani se to moglo učiniti iz kapitalnog fonda, no ove godine iz tog gotovo bankrotiranog fonda koji je izgubio 45% svoje vrijednosti zbog ovih burzovnih trendova, to neće biti moguće, ali očekujem da će se jasno novac naći u proračunu. Što radi znači Hrvatska narodna banka? Ona ograničava, ili pokušava ograničiti tu domaću potrošnju, znači kontrolirati kupnju, da li je to dobro, to jasno s jedne strane usporava gospodarski rast, to diže cijene novcu ali to i destimulira, da se tako izrazim, izvoznike, to strahovito s druge strane pogoduje uvoznicima, poglavito ovim velikim tim trgovačkim lancima a iz jednog takvog dolaze i neki vodeći ljudi nekih financijskih institucija. Pogledajmo hrvatsku zbilju, 2007. uvoz je iznosio 25,8 milijardi USA dolara, znači 25,8 milijardi, to su podaci, izvješća Hrvatske narodne banke, znači plus 13% na godišnjoj razini. Međutim, u daljnjoj rečenici se kaže da je taj uvoz ipak smanjen. Zašto je on smanjen i navodi se, znači zbog radnje plinovoda od istarskog podmorja do unutrašnjosti Hrvatske, znači zbog domaćeg plina pada uvoz, a mi s druge strane u ovom trenutku najavljujemo prodaju INE. Jasno, plin nije došao u Pulu, ali ne, ni u Pulu, ni u Poreč ni u Labun, prije će izgleda u Split nego u te gradove, jer izgleda se ne znam, Vlada rukovodi onom, svojem dajem a onome tko ne glasa za mene tome neću dati. S druge strane, vidimo izvezeno je robe, u iznosu, kasnije ćemo kod izvršenja proračuna i o tome govoriti, s druge strane izvezeno je robe u iznosu od 12,4 milijardi dolara. Recimo samo jedan podatak, Istra izvozi negdje oko milijardu 150 dolara na godišnjoj razini, 2007. Primorsko-goranska županija 550 milijuna dolara, znači naš je izvoz negdje oko 600 milijuna dolara veći, ali zato nam se ne znam s druge strane prijeti privatizacijom Uljanika, koji može i bez jamstava i bez sanacije i nije ni na kunu na trošak državi, već upravo obrnuto, država može od njega uredno uprihodovati, poreze, doprinose i tome slično. I samo jednu rečenicu, kada sam ga već spomenuo, zašto ne toj privatizaciji? Zato jer novi vlasnik može sebi zatvoriti konkurenciju zato jer poduzeće koje je 150 godina bilo na neki način u dosluhu sa državom ili u državnim rukama takvu promjenu teško može podnijeti a s druge strane zar nisu jedan Uljanik, jedna tankerska s Vladom, i to treba naglasiti, izvukli Lenac iz stečaja. Te stoga koristim i ovu priliku da samo kažem, ako ide privatizacija, onda ta privatizacija neka ide po modelu brodogradilišta Uljanik iako sam i protiv toga. S druge strane, vidim idu natječaji za prodaju ovih pet brodogradilišta, nitko vjerojatno neće niti jedno brodogradilište kupiti osim Uljanika, odnosno možda hoće tamo gdje je moguće prenamijeniti djelatnost zbog onih nekretnina itd.. No, ajde da ne duljim o tome. Dosta je isto tako da brodogradnja po brodu u ovoj zemlji, osim Uljanika, radi 20 milijuna dolara gubitaka. I sigurno da u jednoj takvoj praksi, subvencijama itd., treba reći dosta. Poštovana gospodo, kao što je apsurdno bilo 2003. prodati INU, tj. Tih 25% plus jedne dionice sa 50% upravljačkih prava mislim da je jednako tako apsurdno razmišljati o privatizaciji INE 2007. Pa INA drži, ne znam, najbolje pumpe, lokacije u Hrvatskoj, uz to ima rezervi plina, nafte u podmorju okolo Istre, Panoniji, Egipt, Siriji, Angoli za najmanje 40, neki kažu 100 milijardi kuna. I konačno, ako to napravimo tko će kontrolirati cijene nafte itd., itd. Ono što je sigurno možda ključ, ja bih rekao možda opstanka to ćemo uskoro shvatiti je da li će ova zemlja uspjeti povećati taj izvoz? Želim vjerovati da ćemo to uskoro shvatiti ili ćemo proizvoditi ili ćemo kao nacija, ne znam, završiti možda čak i u nekom međusobnom sukobu jer neće biti ni za penzije, ni za vraćanje kredita ni za razvoj ni za zdravstvo ni za veće plaće i tako dalje i tako dalje. Ja sam zadnji koji bi volio da se to dogodi. Ne daj Bože da se to dogodi, ali smo na dobrom putu kako pokazuje između ovoga i ovo izvješće. 2004. prema podacima Hrvatske narodne banke inozemni dug u Republici Hrvatskoj bio je 22,9 milijardi kuna. 2005. penje se na 25,7 miljardi kuna. 2006. na 29,3 milijarde kuna. 2007. na 32,9 milijardi kuna. 2008. biti će najmanje 37,5 pardon ne kuna nego EUR-a, 37,5 milijardi EUR-a, a 2010. možda i 45 i više milijardi EUR-a. I to će jasno za sobom povući i one koji rade i one koji izvoze i koji nas znači upravo ta poduzeća da se tako izrazim drže sa ustima iznad vode. Zato ja govorim da ako Hrvatska želi dalje doista o tome moramo početi razmišljati a ne svakoj takvoj investiciji koja se Hrvatskoj jednom u 10 godina pokušava dogoditi unaprijed reći, pokušavamo unaprijed reći: «Ne.». Jednom riječju dosta je te preraspodjele. U ovoj zemlji treba početi raditi. No jasno onaj koji obećava jednu takvu politiku taj će glatko izgubiti izbore u ovoj zemlji apsurda. No da se vratim na ovu potrošnju koju Hrvatska narodna banka pokušava suzbiti. U izvješću se kaže da su potrošačke cijene 2006. iznosile negdje 2%. 2007. u prosincu znači 2007. 5,8%. A u 8. mjesecu 2008. one su iznosile i preko 8,5%. Gdje je problem? Dobro. Nafta je ove godine dostigla u jednom intervalu i 150 dolara po barelu. Danas je ona negdje do 100. Ali što je utjecalo na ovaj cjenovni harač u 7. i 8. mjesecu? Ja tvrdim prije svega dogovor trgovaca koji drže trgovinu na malo. Ništa drugo barem po meni nije logično. Samo to jasno uz ovu skupu naftu, skupe kredite može držati vodu. Uloga Vlade mislim ovo ljeto je bila marginalna. Oni su ronili, plivali, brodili, igrali se sa djecom u pijesku a zemlju su doslovce u tom periodu preuzeli veletrgovci. Pa samo 5 trgovaca u Republici Hrvatskoj 2008. držalo je 54% hrvatskog tržišta. Znači te maloprodaje. Recimo hrane. To su: Konzum, Metro, Mercator, Getro i Billa. A još njih 5: Plodine, … [[Govornik se ne razumije.]] , Kerum, Tom, Tomy i Studenac dolaze do 74% a prvih 15 trgovaca znači drže 80% trgovine na malo. Ljudi su znači od tih velikih lanaca došli, sjeli su se, dogovorili su se i krenuli su sa stampedom cijena. Pa tih 15 trgovaca sa svojom politikom mogu srušiti Vladu kad god se sjeti. I tu im čak, ja bih se usudio reći, Vlada pomaže pa tako 2007. bilježimo igru oko robnih zaliha na način da je 2007. izvezeno 400 tisuća tona pšenice po cijeni od 100 EUR-a po toni od čega čak 200 tisuća iz robnih rezervi. A potom smo odobrili interventni uvoz 100 tisuća tona po cijeni od 250 EUR-a po toni. Znači 400 tisuća tona smo izvezli za 40 milijuna EUR-a a 100 tisuća tona smo uvezli za 25 milijuna EUR-a i nitko u ovoj zemlji da kažem niti «A». Tko je zaradio? Zaradio je Agrokor. Kada se shvatilo. Ja tvrdim da je postojala namjera od početka onda se zabranjuje izvoz žita. Uvode se visoke izvozne carine. Nakon toga izvoz žita jasno prestaje. Ali što kreće? Onda kreće izvoz brašna. I opet isti zarađuju. Narod plaća. Mi šutimo i sve se vrti u krug. Za kraj, ovo izvješće je sigurno korisno. Potrebno nam je tu i tamo malo osvrnuti se iza sebe. Vidjeti što nas čeka. Budućnost nije bajna. Neće biti sigurno laka. Za kraj neka se isto tako Vlada i Hrvatska banka dogovore kako dalje? Dalje ne može jedni šumom drugi drumom. To je jedna opasna politika. Usporavanje rasta aktiva prijeti malim bankama. Nekima se može ugroziti egzistencija kao da igramo igru da velike banke preko noći preuzmu ove male banke. Toga se bojim zato jer još nekoliko takvih egzistira u istim. Jel' mi isteklo vrijeme ili imam još pravo? [[Upadica: Nemate.]] Nemam više. Ovo svijetli. Sve u svemu evo da zaključim ako mislimo pokrenuti hrvatske, jasno ako se oslobodimo ovoga rata neučinkovite uprave i korupcije mislim da i suradnja Hrvatske narodne banke i mora biti intenzivnija no što je bila do sada. Jednom riječju Klub IDS-a glasa za ovo izvješće.
Hvala. Imamo ispravke. Prvo gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Kajin dopustite mi da vam ispravim ovu jednu tvrdnju za koju držim da je i, ja bih rekao da nije dobra, a dakako da nije točna kad ste kazali kako Vlada daje, ne znam, onima koji glasuju za nju. Ne daje onima koji ne glasuju i tako dalje. Dakle naprosto nije dobro tako govoriti u ovom Saboru jer to na koncu nije ni istina. Istina je da Hrvatska ima, hrvatska Vlada ima strategiju za … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatske i hrvatska Vlada je jednako odgovorna za sve dijelove u Republici Hrvatskoj, za sve regije. Dakle i za Istru i za Dalmaciju i za Slavoniju i za sve, za ono za što je u njenoj nadležnosti. Međutim dakako da je odgovornost na županijama i one moraju dati svoj doprinos. Evo. Hvala lijepa.
I ispravak gospodin Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolega Kajin pored ostalog je netočno rekao da je INA zauzela sve najpovoljnije lokacije što se tiče jasno benzinskih crpki. Evo možemo citirati INA-in sindikat koji tvrdi upravo suprotno. Da se uprava INA-e upravo nije potrudila zauzeti najpovoljnije lokacije a one znamo da su uz autoceste. Također isto bih rekao da već po ne znam koji put kolega Kajin govori o omjerima ulaganja i broju glasača koji su glasali za vladajuću koaliciju ali moram reći da i oni su većina. Pa ako je i ravnomjeran razvoj nikakvo čudo da se ulaže, ako se ulaže i podjednako ulagat će se više na onim krajevima gdje je podrška Vladi. Ali htio sam reći ravnomjeran razvoj izuzetno bitan i ne zaklinje se u njega samo Vlada nego ja mislim i Hrvatski sabor. Hvala.
Hvala. Ispravak gospodin Boris Matković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, moja se ispravka ako kolega Kajin dopušta odnosi na ista ova pitanja o kojima su govorili prethodnici, s tim da trebalo bi osim ovog što je rekao kolega … [[Govornik se ne razumije.]] ravnomjernog razvoja i uopće, dakle trebalo pogledati kolega Kajin točke o kojima će ovaj Visoki dom raspravljati o državnom, obračun državnog proračuna se radi, pa ove brojke koje vidimo unutra ako ste čitali jasno govore sasvim suprotno o ulaganjima u Istri, nego li što to vi želite iskazati s vašom tvrdnjom da ova Vlada ulaže u one krajeve gdje zapravo ima glasača. Dakle, to ne odgovara istini. To je ono što sam htio kazati gospodine Kajin.
Hvala. Još ćemo završiti po klubovima, pa ćemo imati stanku. U ime SDP-a gospodin zastupnik Ljubo Jurčić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine guverneru, kolegice i kolege. Pa ja bih mogao isto početi sa ispravkom netočnog navoda uvaženog zastupnika Damira Kajina kad je rekao da je prošla Vlada prodala 25% dionica INA-e za 50% upravljačkih prava zapravo što nije istina. Taj ugovor je javan, nalazi se na portalu i u hrvatskom i u engleskom izdanju. Ali mislim da to nije predmet te rasprave. Današnje je predmet Izvješće Hrvatske narodne banke za 2007. godinu. Prema Zakonu o Hrvatskoj narodnoj banci zadatak Hrvatske narodne banke koji ona treba izvršavati pred svima nama, hrvatskim društvom i polagati izvješće ovdje na Hrvatskom saboru je održavanje stabilnosti cijena. Postavlja se pitanje u današnjim uvjetima otvorenosti Hrvatske koja je mala zemlja koliko ona uopće ima mogućnosti da utječe na ovaj cilj stabilnosti cijena. Naime, cijena može biti generalno dvije vrste inflacije. Jedna je koja nastane ispod povećane potražnje, a druga koja nastaje povećanjem troškova. Povećanje potražnje nastaje ako se emitira previše novca. Mi smo takvu situaciju imali prethodnih godina. U Hrvatskoj je rasla novčana masa, povećana je kupovna moć hrvatskih građana. Međutim, nije dolazilo do inflacije, nego je dolazilo do drugog efekta. U situaciji otvorene zemlje, ako nema domaćih roba i usluga, onda se te robe i usluge uvoze iz inozemstva, tako da veća potražnja i ne znači da će biti veće cijene u maloj zemlji. I to je jedna od mogućnosti koja je centralna banka, u ovom slučaju Hrvatska narodna banka ima. Ali taj instrument je snažan u situaciji zatvorene zemlje kad ne možete uvoziti robe i usluge. Onda regulacijom kreditnog potencijala i plasmana možete regulirati ili utjecati na cijene. Inflacija koja je došla sada u Hrvatskoj je zapravo uvozna inflacija povećanjem cijena energenata i hrane na svjetskom tržištu i to u ovom slučaju na ovu vrstu inflacije Hrvatska narodna banka nije mogla bitno utjecati, a ni bitno utjecati bez nekih možda i više negativnih efekata. Jel tako? S druge strane o inflaciji se u Hrvatskoj trebaju brinuti i drugi instrumenti, druge politike od fiskalne politike. Međutim, prema reakcijama na inflaciju koja se pojavljivala, koja se pojavila sad u Hrvatskoj, a pogotovo po reakcijama Vlade ili premijera kad traži od trgovaca i proizvođača da smanji cijenu onda pokazuje zapravo da sustav ne funkcionira, jer sustav sam mora automatski djelovati na suzbijanje inflacije. Apel premijera da se smanje marže, da se ne povećavaju cijene pokazuje u stvari da u Hrvatskoj ne funkcionira tržišna konkurencija. A i mi u pristupanju Europskoj uniji trebamo odraditi poglavlje zaštite i unapređenja tržišnog natjecanja s jedne strane i budući da se tim propisima o zaštiti tržišnog natjecanja ne mogu predvidjeti sve buduće situacije i unatoč dobrom zakonu koji bi mogli napraviti u skladu sa Europskom unijom mogu se pojaviti monopolski položaji, pojedine kompanije dođu u monopolski položaj i može taj monopolski položaj zloupotrijebiti. Zbog toga se pored propisa o zaštiti tržišnog natjecanja i razvoja tržišnog natjecanja trebaju donijeti propisi o definiranju monopola, monopolskog ponašanja, zlouporabe monopolskog položaja i kažnjavanja kako kažnjavati monopolski položaj. Mi to u Hrvatskoj nemamo. Tako ovdje u segment upravljanja cijenama trebalo bi još razraditi ova druga tri, četiri elementa – zaštitu tržišnog natjecanja, definiranja monopolskog ponašanja i kažnjavanja zlouporabe monopolskog položaja, a onda u tom slučaju premijer ne treba ni moliti, ni pritiskati, nego jednostavno sustav primijeniti koji će biti jasan svima unaprijed. Inače mi kao Sabor se brinemo za ukupnu ekonomsku politiku od kojih je jedan element i monetarna politika uz fiskalnu i ostale politike. Sve politike imaju za cilj da diže se standard hrvatskih građana. Ako je inflacija i 5 i 6 i 7% i 8% i 10% standard hrvatskih građana će biti veći ako plaće rastu više nego što raste inflacija, ne ulazeći sad u to da li porast plaća će uzrokovati porast troškove proizvodnje cijena. Porast plaća mora ići s povećanja dodane novostvorene vrijednosti, odnosno iz porasta domaće proizvodnje. Naravno, Hrvatska narodna banka možda može indirektno povećavati domaću proizvodnju, ali direktno baš toliko ne. To je predmet industrijske, regionalne i drugih politika. Međutim, Hrvatska kao mala zemlja ako povećava proizvodnju onda je ne može u značajnoj mjeri to povećanje u ovakvoj situaciji plasirati na domaće tržište, nego to povećanje proizvodnja treba biti usmjereno prema izvozu. I sad dolazimo do drugog cilja ili podcilja monetarne politike, a to je kao što je gospodin guverner rekao je stabilnost tečaja. E sad čini mi se u ovih proteklih osam, devet mjeseci Hrvatska narodna banka je pokušala utjecati na smanjenje prenošenja uvozne inflacije na hrvatske cijene smanjivanjem tečaja. Definicija je bila da držimo stabilan tečaj. Primjerice, prije godinu dana čini mi se da je tečaj bio negdje 730 kuna za 100 eura, danas je 710 kuna. E, ovdje samo postavljam pitanje kako se, kako će to dugoročno utjecati na konkurentnost hrvatskog izvoza, ako je izvoznik za 100000 eura prije godinu dana dobio 730 ili 735000 kuna, danas dobije 710000 kuna ako su mu troškovi proizvodnje recimo 711 ili 715 itd. tisuća kuna. Tu smo malo na skliskom terenu i ako takva se politika nastavi zasigurno dugoročno će to štetiti konkurentnosti hrvatskog izvoza, a time i hrvatske proizvodnje. Naravno, uz veliku zaduženost hrvatskih građana čiji su krediti vezani uz deviznu klauzulu sad oni imaju manje rate. Ali kad bi postojao malo ovako neozbiljno pitanje. Je, imamo manje rate i manje kredite, ali ako time slabi se ekonomska efikasnost izvoznika proizvodnje pa nema dovoljno iz prihoda da se pokriju troškovi pa se dobiju plaće, u jednom konačnom slučaju imati ćemo malo manje cijene, ali može netko ili značajan broj građana ostati bez plaće. Ovo napominjem zato što je inflacija najsloženiji fenomen u ekonomiji i on se ne može jednostavnim mjerama riješiti, nego se mora riješiti kao složeni problem složenim mjerama svih politika ekonomskih, pa i dijelom monetarne politike. Ako to ostavimo samo na apelu premijera i ostavimo samo na Hrvatskoj narodnoj banci za snižavanje tečaja, onda nećemo daleko stići s tom politikom i poslije se pitam da li će efekti biti više pozitivni, više negativni nego što smo željeli. Sljedeći naš problem je rast uvoza. Maloprije je bilo govora o tome da smo mi u deficitu tekuće bilance, primjerice nama najvidljivija bilanca je trgovačka bilanca, 2006. godine deficit trgovačke bilance bio je 11 milijardi 111 milijuna dolara, a 2007. deficit trgovačke bilance je bio 13 milijardi i još nešto milijuna dolara. Odnosno ukupna tekuća bilanca je porastao je deficit. Razlika između domaće potrošnje i domaće proizvodnje vidi se u deficitu tekuće bilance. Sve što smo, govoreći generalno sa dosta malo tolerancijom, a sve što više jedne godine potrošimo nego što proizvedemo, to uvezemo i ta razlika između domaće potrošnje i domaće proizvodnje završava u vanjskom dugu prije ili kasnije, generalno koristeći. I ovi su podaci točni da je došlo do usporavanja rasta vanjskog duga kad se gleda postotno, ali tri milijarde eura duga na 20 milijardi je jedan postotak, a tri milijarde eura duga na 30 milijardi je drugi postotak. Dakle da je to, može se reći jedna optička varka nama zapravo taj vanjski dug apsolutno raste, samo što se računa na veću bazu, onda kažemo da smo došli do postotno sporijeg rasta vanjskog duga. Tako da kad gledamo efikasnost ukupne ekonomske politike, onda bi morali po meni u maloj zemlji kao što je Hrvatska i otvorenoj zemlji početi od vanjskog duga i vidjeti koji su njegovi izvori. Problem vanjskog duga je taj što ga moramo platiti izvozom roba i usluga vlastite proizvodnje. Tako bez povećanja domaće proizvodnje nema ni onih većih plaća koje će biti iznad inflacije, bez povećanja domaće proizvodnje nema smanjivanja jaza između izvoza i uvoza. Ako ne povećamo domaću proizvodnju neće doći ni povećanje plaća, nećemo moći vratiti vanjski dug i na kraju će to tako završiti ako nemam vlastite proizvode i usluge da ćemo vanjski dug plaćati direktno i indirektno nacionalnom imovinom, a to mislim da nije nikom cilj i da nije dobro. Što se tiče upravljanja ili uređivanja bankarskog tržišta, to sam i prošli put rekao, zapravo pokazuje se da je profitabilnost banaka do sada bila veća i još uvijek će biti veća nego što je profitabilnost ostala u gospodarstvu. Tu se opet postavlja pitanje da li hrvatsko bankarstvo dijeli sudbinu hrvatskog gospodarstva ili ako nominalno bankarsko tržište nije monopolističko, ono je možda malo bankocentrističko, ako ne možemo po nominalnom izgledu vidjeti da je ono monopolno ili olihopolno, onda možda po profitu banaka mogli bi to zaključiti da je malo teži ili po ponašanju da je monopolističko. Ono biblijski, ako ne poznate stablo po drvetu, poznate ga po plodu, a ovdje je plod profit malo veći nego što je ostatak gospodarstva. Isto tako u Hrvatskoj kao otvorenoj zemlji postavlja se pitanje kako Hrvatska narodna banka može utjecati na ukupnu zaduženost. Ona može utjecati na ukupnu zaduženost, što radi i kroz bankarski sustav s ovim posebnim stopama obvezne pričuve, ali sad su se poduzeća, više se ne zadužuju kod hrvatskih banaka nego zapravo pripreme ovdje papire i odu direktno kod banaka, kod njihovih matičnih banaka u Beč, Njemačku, Italiju itd. tako da smo smanjili jednu zaduženost kroz instituciju domaćih banaka, a naša poduzeća se zadužuju direktno u inozemstvu i na taj način se opet povećava vanjski dug. Zadatak ukupne politike nije da gleda samo na dug države, da gleda na dug banaka, nego upravljanje ekonomijom da gledamo koliko je čitavo naše gospodarstvo i naše društvo zaduženo, bez obzira da li bilo preko banaka, poduzeća ili preko države, a to je zadatak ukupne ekonomske politike, a ne samo Hrvatske narodne banke. Postoji još jedna odredba u Zakonu o Hrvatskoj narodnoj banci, članak 6. koji upućuje na suradnju Hrvatske narodne banke sa Vladom i ostalim institucijama vlasti i to u ovom izvješću nije posebno specificirano koliko sam ja primijetio. Postoji ovdje suradnja sa međunarodnim institucijama, ne postoji zapravo izvješće kako je surađivala Hrvatska narodna banka sa ostalim institucijama države. Prije svega recimo sa fiskalnom politikom jer se zna da monetarna politika ima i velike efekte na fiskalnu politiku i fiskalna politika na monetarnu politiku itd. Sve u svemu, ovo izvješće je vrlo kvalitetno, tu nema nikakvih primjedbi, a mislim da u Saboru u situaciji u kojoj se nalazi Hrvatska trebali bi otvoriti pitanje o ukupnoj ekonomskoj politici. Naime, trebali bi vidjeti koliko su naše politike konzistentne, sukladne jedna sa drugom, koliko fiskalna sa monetarnom, koliko je fiskalna i monetarna sa industrijskom, sa regionalnom, sa politikom konkurencije kakvu trebamo napraviti i politikom zaštite od monopolskog ponašanja i zlouporabe monopolskog položaja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Obavještavam da je sjednica Odbora za lokalnu i područnu samoupravu u 14 sati u dvorani "Stjepana Radića" danas, dakle 24. Obavještava predsjednik odbora Zvonimir Mršić. Dame i gospodo zastupnici, prekinuti ćemo sada sjednicu. Nastavljamo u 15 sati. Prvi na redu u pojedinačnoj raspravi je Milivoj Škvorc, potom Vesna Buterin i tako redom. Svima želim u slast i ugodan odmor.
Kolegice i kolege zastupnici predlažem da nastavimo sa popodnevnom raspravom na temu Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2007. godinu. Kao što je predsjedavajući prije podnevne stanke najavio, prvi se za raspravu javio Milivoj Škvorc, dalje kolega zastupnik, u sabornici nema ga. Prema tome gubi pravo na raspravu. Zatim je na redu kolegica Vesna Buterin. Izvolite.
Hrvatskoj u 2007. godini onda se može zaključiti kako je realni rast bruto domaćeg proizvoda hrvatskog gospodarstva u 2007. godini bio visok, on je iznosio 5,6%, kretanja na tržištu rada bila su pozitivna gdje bih naglasila da je zabilježeno smanjenje stope nezaposlenosti od 13,2% uz istodoban rast zaposlenosti. Isto tako željela bih naglasiti da je u 2007. godini ostvarena povijesno najniža anketna stopa nezaposlenosti koja je iznosila 9,6% i željela bih još naglasiti da je u 2007. godini porast inozemnog duga usporen. Negativni šokovi na strani ponude rezultirali su na zamjetnim rastom inflacije potrošačkih cijena tijekom 2007. godine osobito u drugoj polovini godine. Hrvatska narodna banka je tijekom 2007. godine vodila monetarnu politiku u okružju koje su obilježili i snažno ubrzanje nominalnog rasta raspoloživih novčanih sredstava stanovništvo. Upravo znatno ubrzanom nominalnom rastu raspoloživih novčanih sredstava stanovništva poglavito su pridonijeli prije svega povrat duga umirovljenicima i povećanje državnih transfera stanovništvu. Povrat duga umirovljenicima koji je započeo još sredinom 2006. godine u toj godini je isplaćeno 2,4 milijarde kuna ili 1% bruto domaćeg proizvoda dok je u 2007. godini isplaćeno 3,4 milijarde kuna ili 1,2% bruto domaćeg proizvoda. Godišnja stopa rasta državnih rashoda za socijalne naknade bila je gotovo dva puta veća nego u 2007. godini, odnosno bila je dva puta veća u 2007. godini u odnosu na prethodne dvije godine. Tijekom 2007. godine Središnja je banka nastavila provoditi monetarnu politiku kojom se nastojalo osigurati stabilno kretanje nominalnog tečaja kune prema euru koji je glavni koji je glavno sidro domaćih inflacijskih očekivanja i kao takav ključan preduvjet za ostvarivanje stabilnosti domaćih cijena. Nastojeći pridonijeti smanjenju neravnoteže u međunarodnoj razmjeni robe i usluga Središnja je banka u 2007. godini proširila postojeći instrumentarij monetarne politike. Važno je naglasiti da sa svojim mjerama donesenim u 2007. godini Hrvatska narodna banka snažno je utjecala na usporavanje rasta plasmana banaka. Tako je uz instrument granične obvezne pričuve čija stopa iznosi 55% a koji znatno poskupljuje inozemno zaduživanje poslovnih banaka te uz propisanu minimalnu deviznu likvidnost od 32% Središnja je banka donijela odluku o upisu obveznih blagajničkih zapisa Hrvatske narodne banke zbog usporavanja rasta plasmana banaka. Odlukom se bankama čiji rast plasmana u 2007. godini premaši 12% propisala obveza upisa blagajničkih zapisa. Spomenutim mjerama Središnja je banka uspješno usporila rast plasmana banaka tako da njihova godišnja stopa promjene spustila se sa 22% koliko je iznosila u 2006. godini na 15% na kraju 2007. godine. Tako je kreditna aktivnost banaka u 2007. godini bila i nadalje ponajviše usmjerena na sektor stanovništva, a prilagodba banaka spomenutoj odluci ogledala se u umjerenom kreditiranju poduzeća. Na kraju, doista nakon ovog detaljno pročitanog izvješća o poslovanju Hrvatske narodne banke u 2007. godini ja u svoje osobno ime podržavam ovo izvješće. Hvala.
Hvala lijepo kolegici zastupnici. Slijedi rasprava uvaženog kolege Željka Turka. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege iz Vlade i Hrvatske narodne banke, poštovani kolege saborski zastupnici i zastupnice. Evo, ja bih još nešto dodatnih rečenica vezano uz ovu zaista interesantnu i važnu temu o izvješću Hrvatske narodne banka. Kao što je već nekoliko puta rečeno i ponovljeno, stabilnost samih cijena uz osiguravanje stabilnosti i nominalnog tečaja kune prema euru je jedan temeljnih zadataka koje Hrvatska narodna banka ima u svom djelokrugu rada i zaista smo iz nekoliko rasprava ovdje mogli čuti kako je taj djelokrug rada vezan uz kako međunarodno okruženje u kojem se nalazimo, tako i uz našu ukupnu realnu snagu, prvenstveno naše gospodarstvo odnosno proizvodnju. Sama banka aktivno i snažno djelovala je dakle HNB je aktivno djelovao na usporavanje rasta plasmana banaka čime je smanjen inozemni dug banaka te ostvaren nešto sporiji rast inozemnog duga gospodarstva u cjelini. Činjenica je i svjedoci smo da nakon proteklih godina u 2007. a to se nastoji u 2008. godini, svjedoci smo nekih novih bitnih promjena u makroekonomskom okruženju koji su uvjetovali na promjeni indeksa potrošačkih cijena sa onih dva i nešto postotaka prema pet odnosno šest. Koji su ti elementi uzroka rasta inflacija vezani prije svega, a to je također nekoliko puta spomenuto sa jedne strane rastom prehrambenih proizvoda na domaćem tržištu, a isto tako direktno uzrokovano uz povećanje cijena kako proizvoda poljoprivrednih na domaćem tržištu tako i na rast cijena energenata. Činjenica da je Hrvatska mala država sa svojih 4 milijuna stanovnika ili nešto više i apsolutno uvjetovanja svojim makroekonomskim okruženjima sa svim svojim pozitivnim i negativnim tendencijama i svjedoci smo takovih sličnih u većoj ili manjoj mjeri poremećaja na razvijenim tržištima zapadne Europe i gospodarski jačim zemljama od nas samih. Kroz ovo vrijeme prošle godine primijećen je i rast BDP-a, dakle neki realan rast koji sa 4,8% u 2006. kretao se prema 5,6% u 2007. godini. Na sreću, on se nastavlja i u ovoj godini iako on nije predmet ovoga izvješća, ali možda je znakovito reći, a svakako da je tome uvjetovalo i sudjelovalo u tome povećana osobna potrošnja te kroz to ostvaren rast same državne potrošnje s time da najveći doprinos rastu bruto dovoljne vrijednosti gospodarstva u 2007. godini jeste rast odnosno povećanje uslužnih djelatnosti sa preko tri sedam, postotnih poena. Svakako da je tome dao doprinos uspješna turistička ostvarenja u protekloj godini, a svakako je vidljivo to posebice … [[Govornik se ne razumije.]] trgovina sa preko 7 i nešto postotnih poena. Sve to uvjetovalo je i dobro da je to tako i daljnje smanjenje nezaposlenosti koje u kontinuitetu pada u zadnjem i promatranom periodu, nastavlja se te 2008. godine što svakako izražava u jednom određenom segmentu i naše zadovoljstvo i vjerujemo da će to i rezultati u vremenu ove godine pokazati također i za ovu 2008. godinu. Svakako da tečaj kune koji je znakovito pokazan kao aprecijacija same kune prema euru koja je za nešto malo postotnih poena 0.2, 0.3 bila ukupna na razini prošle godine što s jedne strane govori o stabilnosti kune prema euru, ali s druge strane nepovoljno sa te strane utječe na rast proizvodnje prema izvozu odnosno prema izvoznicima. Kako smo o izvješću za 2007. već dovoljno rekli ja ću, iako nije predmet rasprave, reći da u 2008. ta tendencija kretanja još i brža dakle euro je još gadno pao prema kuni, bit će vrlo znakovito vidjeti kako će se kretati daljnji tijek u ovoj godini. Svakako da i aprecijacijski pritisci dio su i … [[Govornik se ne razumije.]] priljeva deviza od samoga turizma, deviza … [[Govornik se ne razumije.]] trgovačkih društava te deviza na mijeni dokapitalizacije samih banaka. Svakako da je HNB nastojeći pridonijeti smanjenju neravnoteže hrvatskog gospodarstva proširila je svoj instrumentarij monetarne politike te se uspješno borila, usporila rast plasmana banaka o kojima sad neću posebno više govoriti … [[Govornik se ne razumije.]] dodatno rečeni, ali svakako da to vrijedi primijetiti. Isto tako, kada govorimo o tržištu novca činjenica je i karakteristično je da nakon proteklih godina koje je obilježavalo razdoblje relativno niskih i stabilnih kamatnih stopa, sredinom 2007. došlo do njezinog neuobičajenog porasta što svakako se nastavilo jednim dijelom i u 2008. godini sa time da je kao što je trend smanjenja kamatnih stopa poslovnih banaka na odobrene kratkoročne kredite, tako je isto tako došlo do promjene i na dugoročne kredite trgovačkim društvima što svakako je trend koji će vjerojatno biti jednim dijelom i ove godine. Svakako da u ukupnom tom periodu primijećeno je da je povećan ukupni dug Republike Hrvatske. On je rast duga blago je usporen u odnosu na 2006. godinu zbog smanjenja inozemnog duga poslovnih banaka pod utjecajem samih mjera monetarne politike te dijelom i zbog toga što se sama država orijentirala na zaduživanje na domaćem financijskom tržištu. No možda, iako to niti u ovom izvješću nije dano to nije niti moglo biti … [[Govornik se ne razumije.]] mene osobno zaista zanimalo da na neki način možemo kroz sustav praćenja gospodarstva vidjeti i kada govorimo o tom ukupnom kreditnom zaduženju posebice onog privrednog sektora koji je njezin dio upravo i bio taj koji je za … [[Govornik se ne razumije.]] i za postizanje buduće proizvodnje i poticanje buduće proizvodnje, jel' u pravilu je osobno sa takvim zaduženjem uvijek se mogu složiti i dati, dignuti svoju ruku u zrak ali svakako kada je riječ o … [[Govornik se ne razumije.]] rasta osobne potrošnje tome moramo posvetiti dužu i posebnu pažnju. Kratak rezime i zaključak ovoj raspravi jeste da je svakako je realan rast bruto domaćeg proizvoda u 2007. rastao i da je on bio dosta visok. Kretanja na tržištu rada pozitivna, da je porast inozemnog duga usporen, a istodobno je ubrzanje prisutno uz ubrzanje stope inflacije, te povećanje manjka na tekućem računu platne bilance. Kroz sve ono što je ovdje u izvješću Hrvatske narodne banke prikazano mogu iskazati svoje suglasje, te ćemo, odnosno ja osobno ovakvo izvješće i podržati. Hvala.
Hvala uvaženom kolegi. I zadnja prijava za raspravu pod ovom točkom dnevnog reda je prijava uvaženog kolege Davora Bernardić, pa ga molim da uzme učešće.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolege i kolegice zastupnici. Evo ovu raspravu o izvješću HNB-a započinjem time da je riječ o jednom korektnom izvješću gdje je okupljen jedan skup akata i činjenica koji opisuju stanje u hrvatskoj ekonomiji i u hrvatskom gospodarstvu. Ono što na početku moram primijetiti da je osobna potrošnja najveći generator gospodarskog rasta, dakle osobna potrošnja i javnog i privatnog sektora doprinosi gospodarskom rastu sa 70%, odnosno sa 3,7 postotna poena u odnosu na 5,6 koliki je bio gospodarski rast u 2007. godini. Moramo biti isto tako svjesni činjenice da je dio tog gospodarskog rasta naravno bio i rezultat svježeg novca koji je došao inicijalnom javnom ponudom Hrvatskih telekomunikacija građanima, gdje je oko 5,5 ili 6 milijardi direktnog novca kasnije kroz povrat duga umirovljenicima investirano u osobnu potrošnju. Ta osobna potrošnja je rasla i kroz javnu potrošnju, posebno kroz javnu potrošnju trgovačkih društava koje je u državnom vlasništvu koji su povećali zaduženje, zaduženje vani sa 1,2 milijarde u odnosu na prošlu godinu kada je to zaduženje bilo samo 0,2 milijarde eura. Na žalost ta javna potrošnja je ono što je velik problem u Hrvatskoj i ona je prevelika i prema mišljenjima svih neovisnih ekonomskih stručnjaka na njoj bi se trebalo poraditi. Takav rezultat ima za posljedicu i rast inozemnog duga koji je kada se zbroje svi podaci realni od nominalnog rasta BDP-a koji se povećao za 2,3 postotna boda. Znači došao je sa 85,5% na kraju 2006. na 87,8 na kraju 2007. Što to znači? To znači da mi proizvedemo tj. generiramo gospodarski rast od negdje na razini 4%, ove godine će biti 3,7%, a dug ukupan dug, znači vanjski dug koji je i javni i privatni raste na razini 6% GDP-a. Znači skoro pa duplo više raste vanjski dug, nego što narastemo sami. To znači da se vani zadužimo za novce kod vanjskih banaka zato jer smo prisiljeni restriktivnom politikom HNB-a koju ja moram priznati i da podržavam, da bi se proizvod izvana za novce izvana kupili ovdje. Taj dug raste tempom 20 milijardi kuna godišnje i on se u odnosu na 2003. godinu povećao u ukupnoj masi za 40%. Ograničenje plasmana banaka je jedna od mjera po kojoj možda Hrvatska narodna banka jedna od jedinstvenijih primjera banaka u zemljama Europe, no međutim to je jedna od mjera koja je činjenica restriktirala zaduživanje na domaćem trćištu. Na žalost pojedini trgovački segmenti okrenuti su zaduživanju na stranom tržištu što se naravno može vidjeti iz svih relevantnih pokazatelja i zato je u onoj prošloj raspravi kada smo pričali o likvidnosti, upravo likvidnost nužna da bi se smanjio rizik od poslovanja na domaćem tržištu. Kada su već poduzeća prisiljena se zadužiti vani, likvidnost je izrazito jak instrument kojim se rizik njihovog poslovanja na neki način ograničava. Ja nisam znači za skidanje tj. za labaviju monetarnu politiku, dapače ja sam za jaču i restriktivniju politiku. Zašto? Zato jer monetarna politika ne može rješavati probleme gospodarske politike. Monetarna politika ne može riješiti problem rasta plaća. To mora rješavati gospodarska politika. Monetarna politika ne može riješiti problem smanjenja inflacije. To mora rješavati gospodarska politika. Gospodarska politika mora rješavati problem hrvatskih izvoznika. To ne može riješiti monetarna politika. Nije monetarna politika ta koja će poticati izvoz. Ja se sjećam svojevremeno sam imao priliku dijeliti informaciju sa kolegama iz Slovenije koji su rekli da je slovenska Vlada, a tamo koja god vlada bude radi u interesu slovenskih izvoznika i to je ono zapravo što po čemu Slovenci na neki način imaju taj odmak od svih ostalih zemalja u regiji je dala 100 milijuna eura bespovratnih sredstava "Merkatoru", 100 milijuna eura za poticanje konkurentnosti na tržištima Jugoistočne Europe. Što to znači? To znači da će po tržištima Jugoistočne Europe uz bespovratna sredstva od 100 milijuna eura između ostalog na policama "Merkatora" biti slovenski proizvodi, dakle direktno su pomogli slovenskom izvozu i tu je ono gdje gospodarska politika mora potražiti odgovore, a ne monetarna politika. I ja podržavam čvršću monetarnu politiku. Nadalje, gospodarska politika također mora ponuditi odgovore i na ono što se događa, a to je da je u odnosu na veljaču, znači prošle godine 2007. smanjena dinamika rasta bruto plaća, koja je bila na razini od 4,5% znači to je dinamička tangenta i sada je na 1,5%. Dakle, očito je gospodarstvo usporeno i to će se odraziti i na fiskalnu politiku već u sljedećoj godini. No međutim, o rizicima fiskalne politike u fiskalnoj politici u sljedećoj godini reći ću nešto na kraju. Nadalje, negativni trendovi u u pogoršanju salda tekućeg računa platne bilance u 2007. za gotovo petinu, posljedica je isto tako ubrzanog rasta manjka u međunarodnoj razmjeni robe. Dakle, imamo manjak u međunarodnoj razmjeni od 13 milijardi dolara. U konačnici ono što je rekao moj prethodnik u ime kluba profesor Jurčić, međunarodna razmjena, tj. vanjskotrgovinski deficit je nešto što u konačnici morate platiti. To možete platiti na dva načina, ili izvozom ili prodajom nacionalnog bogatstva. Prodaja nacionalnog bogatstva je i bila inicijalna javna ponuda INA-e, odnosno prodaja dionica HT-a jer smo sa tom prodajom, Vlada je sa tom prodajom generirala dodatna dva postupna poena gospodarskog rasta, dakle, riječ je o toj drugoj mjeri. Tako da je nužnost povećanja domaće proizvodnje jedino što treba biti cilj Hrvatske države, hrvatske Vlade neovisno koja je ona bila i bez povećanja domaće proizvodnje nema povećanja plaća, dakle, to je utopija, nema plaćanja vanjskog duga jer je to utopija budući da je on u kontinuiranom pojasu, dakle, on raste brže od našeg gospodarskog rasta, budući da se mi zadužujemo da bi potrošili. I kao posljedica logična, znači ne imanja jače domaće proizvodnje je prisutna rasprodaja nacionalne imovine i to je nešto što je kroz hrvatsku povijest, u hrvatskoj politici zapravo konstantno prisutno zadnjih 20 godina i ja bih iskreno volio da se taj trend na neki način prekine. S druge strane, rekordno, banke su znači koje su najodgovornije za izdavanje kredita u ovoj godini ostvarile rekordnu dobit. Ja bih se samo htio osvrnuti na stvari koje će se dogoditi u 2008. kao logične posljedice ovih stvari i kretanja u 2007. Prvi rizik, slabljenje motora osobne potrošnje, krediti za su u padu, povećan broj kredita za osobnu potrošnju manje je kredita za, stambenih kredita, zaduživanja građana radi kupovine nekretnina. Ekspertne neravnoteže poput robnog rekordnog, negativnog robnog deficita, investicijske potrošnje za energentima dijelom, koja je inflacija dijelom uvezena i na nju se ne može utjecati kao isplate dividendi, isto tako će se nepovoljno odraziti na kretanja u 2008. godini. Uz to sve trebamo zbrojiti i nepovoljno vanjsko okruženje. Što se tiče građevinskog sektora, građevinski sektor je jedan zbog javne potrošnje i osobne potrošnje, znači građana koji useljavaju u stanove i države koja gradi infrastrukturu, jedan od kotača gospodarskog rasta bio u prethodnim godinama. I to treba priznati. Ove godine je broj građevinskih investicija porastao u odnosu na prošlu za 16%. No, ne treba zaboraviti da je novim Zakonom o gradnji a to se već može vidjeti iz prvih podataka koji su dostupni smanjen broj izdanih dozvola. Budući da je smanjen broj izdanih kredita građanina, smanjila se i potražnja za stambenim objektima. Budući ovaj rast se može dugovati isključivo izdanim dozvolama još prošle godine, sljedeće godine takav rast u građevinskom sektoru se sigurno neće dogoditi. Ono što ja moram reći je da monetarna politika treba ostati restriktivna, da se treba usmjeriti u rješavanje manje, znači u rješavanje likvidnosti i bušenje kreditne ekspanzije. I jasno to moram reći bez strukturnih reformi, bez strukturnih reformi koje Hrvatska država mora provesti. Ja se usuđujem reći da nam je fiskalna politika za sljedeću i iduće godine vrlo neizvjesna. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolegi zastupniku. Više nema prijava za pojedinačnu raspravu. Prema tome, zaključujem raspravu. Predstavnik predlagatelja se očitovao da nema potrebe uzimanja završne riječi. A glasovati ćemo o zaključku vezano za ovu točku kada se za to steknu uvjeti.
4. Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2007. godinu. Predlagatelj Hrvatska narodna banka. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlogu saborskih radnih tijela. Prihvaća se godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2007. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 100 glasova za i dva suzdržana prihvaćeno godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2007. godinu.
I sada prelazimo na 5. točku dnevnoga reda: - Prijedlog godišnjeg obračuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2007. godinu; Vlada Republike Hrvatske podnijela je Prijedlog godišnjeg Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2007. godinu na temelju članka 128. stavak 6. Zakona o proračunu. Prijedlog akta primili ste u pretincima. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb, Odbor za razvoj i obnovu, Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske. Izvješće sa sjednice Odbora ste primili na sjednici. U ime predlagatelja za riječ se javlja državni tajnik, gospodin Zdravko Marić. Izvolite tajniče.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici. Dakle, pred vama je na stolu izvješće, odnosno godišnji obračun Državnog proračuna za 2007. godinu. Prije nego što krenem na neke od brojki iz proračuna dozvolite mi ukratko se samo nadovezati na raspravu iz prethodne točke, dakle, samo ponoviti neke od ovih najvažnijih makroekonomskih pokazatelja koji su na neki način temelj i stvaranja, na neki način i izvršavanja proračuna. U svakom slučaju u uskoj su vezi. Dakle, u 2007. godini, treba ponoviti da je gospodarski rast iznosio 5,6% po čemu posebno treba apostrofirati da je najviši realni rast zabilježen kod investicija u kapital dakle, 6,5%, 2007. godine nastavljen je bio trend zadnjih nekoliko godina sa poprilično niskom inflacijom ispod 3%, dakle, bilo je 2,9 mjera na indeksom potrošačkih cijena. Industrijska proizvodnja u cijeloj godini porasla je za 5,6, trgovina na malo za 8,4 nominalno, odnosno realno 5,3%, isto tako pokazatelji u sektoru turizma u smislu dolazaka i noćenja turizma, odnosno u turizmu su također dobri, 7,5% dolasci, odnosno 5,6% noćenja. Isto tako treba apostrofirati, malo prije smo isto čuli pozitivne pokazatelja na tržištu rada, dakle, ostvarena povijesno najniža stopa nezaposlenosti mjere na da li registriranom stopom nezaposlenosti, odnosno mjere na anketnom stopom nezaposlenosti. Međutim isto tako treba reći da je tokom cijele 2007. godine na međugodišnjoj razini ta stopa nezaposlenosti padala i to dvoznamenkastim iznosima. Što se tiče ostvarenja Državnog proračuna u 2007. godini prvo dozvolite mi da kažem nekoliko riječi o prihodima. Dakle, prihodi poslovanja u 2007. godini ostvareni su od 108,3 milijarde kuna, što je za 13,7% više u odnosu na 2006. godinu. Ja bih tu između ostaloga naveo glavne razloge za ovako dobro ostvarenje moramo tako reći, od prihoda državnog proračuna, jedan je od njih naravno poboljšani rad porezne uprave, zadiranje u dio sive ekonomije. Naravno tu je i gospodarski rezultati koje sam malo prije spomenuo koji su također doprinijeli generiranju ovoga visokog rasta prihoda. Međutim isto tako treba reći jednu metodološku kategoriju, a to je dakle od 2007. godine u obuhvatu državnog proračuna imamo fondove socijalnog osiguranja. Dakle Hrvatski zavod za mirovinsko, za zdravstveno i za zapošljavanje. Dakle to je čisto jedan tehnički detalj koji je blago povisio tu bazu odnosno ostvario veću stopu rasta. Isto tako treba spomenuti i u dopodnevnoj raspravi čuli smo par podataka odnosno informacija vezanih uz državnu riznicu. Dakle državna riznica je nastavila odnosno možemo tako reći i privela kraju jedan projekt koji je trajao neko vrijeme, a to je bilo dakle zatvaranje svih ovih računa pojedinih proračunskih korisnika odnosno stvaranje tog jedinstvenog računa državne riznice. Što se tiče pojedinih kategorija državnog proračuna prihod od državnog proračuna svakako treba reći naravno i posebno naglasiti i prihode od poreza i tu bih htio reći dakle da su oni ostvareni u iznosu od 60 milijardi i 837 milijuna kuna što je ako usporedite sa rebalansom proračuna za 2007. godinu nešto blago iznad plana. Dakle 100,2 konkretno je bio indeks. Praktički na razini plana. Od toga naravno najznačajniji prihod porezni je bio porez na dodanu vrijednost izvršen 37,7 milijardi kuna ili 8,1% na međugodišnjoj razini. Porez na dohodak i dobit, vrlo visoka stopa rasta na međugodišnjoj razini 24,3%. U svakom slučaju važno za apostrofirati. Trošarine 9,1 milijardu kuna ili 5% rasta odnosno carine koje, ponovit ću ponovo ovdje u Saboru, dakle bez obzira na našu i pristupanje Europskoj uniji i na neki način liberaliziranje tijekova što roba što usluga. U svakom slučaju bilježe pozitivne, pozitivne rezultate. I dalje 3,3% viši prihodi. Doprinosi kao druga najznačajnija stavka ukupnih prihoda poslovanja izvršeni su u iznosu od 37,2 milijarde kuna ili 9,8% više u odnosu na 2006. a gotovo identični planiranim prihodima od doprinosa prema rebalansu. Od ostalih kategorija svakako treba spomenuti da su prihodi od prodaje nefinancijske imovine zabilježili rast od 41% odnosno ukupno izvršenje od 499 milijuna kuna. Što se tiče rashoda također treba spomenuti i reći da je dinamika izvršavanja rashoda pratila godišnji plan. Pri tome posebno treba apostrofirati ove najznačajnije kategorije, kad kažemo najznačajnije svakako mislim prema iznosu odnosno prema obujmu financijskih sredstava koje se na njih utroše. Dakle ne prema baš visini prihoda, ali ipak treba reći rashodi za zaposlene su u 2007. ostvarili godišnji rast, međugodišnji rast od 15,2% i realizirani su u iznosu od 19,9 milijardi kuna. Dakle razlozi ovako visokog rasta, ponovit ću još jedanput što sam rekao i kod prihodne strane, dakle to je dobrim dijelom uključivanje ovih fondova socijalnog osiguranja međutim isto tako u 2007. godini imali smo značajnih isplata ovrha koje su bile zapravo iz prethodnih godina. Zatim materijalni rashodi u 2007. su ostvarili rast od 19,7%. Realizirani su u iznosu od 7 i pol milijardi kuna. Međutim tu treba isto napomenuti uz ovo uključivanje fondova socijalnog osiguranja da značajan doprinos sveukupnom rastu materijalnih rashoda dolazi i od boljeg i efikasnijeg povlačenja iz fondova Europske unije. Potom dolazimo zapravo do ove glavne kategorije odnosno na rashodnoj strani najveće mirovine 29,9 milijardi kuna odnosno 1,7 milijardi kuna u odnosu na 2006. više ili 6,2%. Pri tome posebno treba spomenuti mirovine branitelja koje uključuju isplatu duga braniteljima te rast od 22,8% a ostvarene su 2007. godine u iznosu od 4,2 milijarde kuna. Za zdravstvo i socijalnu skrb u 2007. godini izdvojeno je ukupno 22,6 milijardi kuna odnosno 3 i pol milijarde ili 18,6% više u odnosu na 2006. godinu. Za subvencije je u 2007. izdvojeno 6 i pol milijardi kuna što je za 821 milijun ili 14 i pol posto više u odnosu na prethodnu godinu pri čemu posebno treba spomenuti da nastavljamo sa onim trendom da subvencije više idu na tu tzv. horizontalnu razinu. Dakle jednako na sve sektore posebno apostrofirajući malo i srednje poduzetništvo, a smanjivati ove vertikalne odnosno izravne subvencije pojedinim djelatnostima. Ipak treba spomenuti dakle u okviru subvencija poljoprivredi da je osigurano 458 milijuna kuna koje je isplaćeno kao, za posljedice suše u 2007. godini. Za dječji doplatak izdvojeno je 1,9 milijardi kuna u 2007. što je u odnosu na prethodnu godinu povećanje od 519 milijuna ili 38,2%. I konačno za nabavu nefinancijske imovine odnosno za investicije u infrastrukturu ili kapitalne projekte izdvojeno je 3 milijarde kuna što je za 1,1 milijardu više u odnosu na prethodnu godinu. Slijedom navedenog dakle ostvarenja prihoda i rashoda državnog proračuna u 2007. godini treba reći dakle kada se uključe naravno u obuhvat i kategorije promjena dospjelih, a neplaćenih obveza prema onoj staroj metodologiji tzv. modificiranog obračunskog načela dolazimo do deficita državnog proračuna od 3,2%. Dakle sad ću ponoviti još jedanput. Prema onoj staroj metodologiji to bi na razini državnog proračuna iznosilo 1,2%. Tada se tome doda i deficit izvanproračunskih korisnika odnosno deficit lokalne države ostvarenje ukupno deficita opće države dakle svih razina države u 2007. godini ponavljam još jedanput prema staroj metodologiji dakle ovdje smo u Saboru već o tome i govorili i znamo vrlo dobro dakle je bilo 2,3%. Pri tome treba reći dakle da je originalni plan za 2007. godinu predviđao 2,8. Rebalansom proračuna sredinom 2007. godine smo spustili taj plan odnosno ciljani deficit je iznosio 2,6%. I na kraju imamo ostvarenje od 2,3. Dakle u odnosu na prvotni plan to je još 0,5 postotnih poena manje. Isto tako da odmah povučem paralelu sa trenutnom metodologijom izračuna opće države. 2,3% u 2007. godini je zapravo 1,6%. Ponavljam još jedanput to je metodologija ESA 95 dakle europska metodologija. I dozvolite mi evo samo na kraju da spomenem na razini državnog proračuna nešto što mi iz Ministarstva financija, iz Vlade volimo često spominjati i govoriti a to je dakle kod obračuna i izračuna deficita kategorija tzv. primarne bilance. Dakle kada uspoređujemo prihode odnosno tekuće prihode, prihode poslovanja sa tekućim rashodima. Dakle kad iz rashoda izuzmemo rashode za kamate koje su trošak praktički preuzetih obveza iz proteklih razdoblja državni proračun je 2007. godine bio u suficitu od 1,3 milijarde kuna. Dakle primarna bilanca nam je već 2007. godine bila u suficitu i prema našim projekcijama bi trebala takva biti i u narednom razdoblju. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo uvodničaru. Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Odbor za financije? Ne. Odbor za poljoprivredu, ribarstvo? Ne. Odbor za regionalni razvoj? Isto ne. Zdravstvo i socijalnu skrb? Razvoj i obnovu? I za Hrvate izvan Republike Hrvatske? Znači, nema prijava za učešće predstavnika odbora u raspravi. Prelazimo na raspravu po klubovima. Ispred kluba SDP-a uvaženi kolega zastupnik gospodin Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Kad govorimo o bruto društvenom proizvodu u 2007. godini velimo da se on kretao negdje oko 275 milijardi kuna. Prihodi proračuna za prošlu godinu su se kretali negdje oko 108 milijardi kuna ili rekli bi skoro 40% tog ukupnog društvenog bruto proizvoda. A kad gledamo rashode u konsolidiranom državnom proračunu onda je to 140 milijardi ili čak preko 50, 51% ukupnog nacionalnog bruto proizvoda. Prema tome, ako tako promatramo onda možemo vidjeti koliko ogromna moć je Vlade da kroz kvalitetnu gospodarsku politiku sa fiskalnom politikom utječe na kretanja u Republici Hrvatskoj. Znači, ogromna je moć i evidentno je da je preveliki udio konsolidiranog proračuna u ukupnom nacionalnom bruto proizvodu. I sada dolazimo do eto ocjena, rezultata i u biti godišnji obračun za prošlu godinu govori o rezultatima. I kako čitamo te rezultate? Kako promatramo dokument Vlade i slušamo izvješće državnog tajnika? Karakteristike su rast bruto proizvoda od 5,6% značajno visoko, inflacija niska 2,9% na godišnjoj razini, deficit proračuna konsolidiranog 2,3% sa novim metodologijama i niže i najmanja nezaposlenost 254000 osoba je nezaposleno ili gledajući registriranu stopu nezaposlenosti 14,4 najniža. Prema tome, ovako čitajući određene makroekonomske veličine mogli bi zaključiti da je Vlada dobro iskoristila tu fiskalnu politiku da kroz gospodarsku politiku ostvari pozitivna kretanja u Republici Hrvatskoj. Ali statistika je vrag iz razloga što se nju može čitati na dva načina i na više načina. Pa čisto radi komparacije u ime kluba SDP-a pokušat ću tu istu statistiku koju smo čuli od državnog tajnika i koja je napisana u dokumentu čitati očima ljudi i stručnjaka iz Narodne banke, iz Instituta javnih financija. Znači, isti statistički podaci, ali malo drukčije tumačeni. Kada probamo zaključiti da li je zbilja fiskalna politika Vlade Republike Hrvatske u prošloj godini bila toliko uspješna. Kad govorimo o bruto društvenom proizvodu, o njegovom rastu od 5,6% on je stvarno toliki. Ali ono što je najvažnije njegov rast je zahvaljujući ulaganje u tržište kapitala, a onda kad promatramo kako je to ulaganje se dogodilo onda ćemo vidjeti da nije ulaganje u proizvodnju nego u virtualno tržište, da to ulaganje nije dugoročno, nego kratkoročno špekulativno i da je to ulaganje rezultiralo i ogromnim zaduženjem onih koji su ulagali. S druge strane rezultat ovog rasta bruto društvenog proizvoda je rezultat potrošnje, potrošnje koju smo opet kroz fiskalnu politiku, kroz proračun i pokušali stimulirati, jer je to potrošnja i osobna, ali i očito konsilidirane države. Prema tome, vrlo visoka potrošnja i ona rezultira. Na žalost, najmanji doprinos tom rastu dale su investicije u privatnom sektoru. Prema tome, one koje jamče daljnju zaposlenost, koje jamče nova radna mjesta i koje vjerojatno bi mogli jamčiti i nešto veći izvoz. Prema tome, ako čitamo malo dublje analizu ovog bruto društvenog proizvoda i rasta u prošloj godini moramo izreći i određeno nezadovoljstvo iz razloga jer smo prevelikom potrošnjom kroz preraspodjelu proračuna i kroz potrošnju konsolidirane države eto utjecali na neracionalnosti, trošenje društvenog bruto proizvoda i to je osnovica našega rasta. Također, ono što moramo reći kad govorimo o niskoj stopi inflacije od 2,9 treba ju čitati onako kako piše to i u izvješću Narodne banke. Početak godine 2% rasta cijena, da bi kraj godine završili sa visokih 5,8. Prema tome, evidentno da krajem godine se događaju poremećaji i to posebno ako promatramo na dijelu troškova hrane, troškova odjeće vrlo značajan rast poljoprivrednih proizvoda. Prema tome, sve ono što je itekako važno za same građane Hrvatske, za životni standard građana. Prema tome, ja bih rekao fiskalna politika nije uspjela zadržati nisku inflaciju početkom godine, već krajem godine imamo potpuno nagovještaje nekontroliranog rasta cijena i to u onom dijelu koji se odnosi na troškove života građana. Također kad govorimo o zaista kvalitetnom, ja bih rekao rezultatu rada u prošloj godini, a to je visoka zaposlenost od milijun i 516000 osoba. Prema tome, manji broj zaposlenih. Ono što je nedostatak i kojeg ovdje ne govorimo je niski rast prosječne neto plaće od svega 2,3%. Prema tome, ja bih rekao ako uspoređujemo sa zadnje dvije, znači 2005. i šeste, 2005. kad nije bilo neto rasta plaće realnog i isto tako 2006. ako se sjećate samo 1,7% je rasta otprilike realna neto plaća. Znači, zaključujemo da imamo povećanje zaposlenosti, ali sa vrlo skromnim realnim rastom plaća i onda kad to stavimo u kontekst sa krajem godine kad je visoka inflacija onda moramo zaključiti da efekte fiskalne politike nisu osjetili radnici, a da je to itekako važno. Zašto? Jer ako je povećana potrošnja uzrok rasta bruto društvenog proizvoda, onda je evidentno da radnici ne troše iz većih plaća, nego troše na dug i da tu vidimo i razloge visoke inozemne zaduženosti. Isto tako, vidimo da ne možemo biti zadovoljni sa izvozom, sa manjkom na računu platne bilance, da ne možemo biti zadovoljni niti sa, ja bih rekao manjkom u robnoj razmjeni koja je prešla već 13 milijardi dolara, a sigurno da je i pokrivenost uvoza sa izvozom nezadovoljavajući. Naravno, to odmah možemo povezati i sa problemom inozemnog duga i što god mi pokušavali govoriti da je niža stopa rasta tog duga, da država u tome učestvuje malo, evidentno je da je Vlada ta koja je omogućila tako visok rast i da ubiti je problem u fiskalnoj politici. Zašto? Građani se zadužuju, nemaju dovoljnu plaću i kupuju na kredit i isto tako trgovačka društva su ta koja imaju problema sa konkurentnošću pa pokušavaju dio svojih problema riješiti sa zaduživanjem. I tu su opet podaci koji nas moraju brinuti. Ako zaključujemo da je inozemni dug već dostigao 87,8% bruto društvenog proizvoda, a isto tako da je odnos izvoza i uvoza negdje 1:179, pa onda možemo zaključiti da je to nešto što je zaista zabrinjavajuće. To su opet neuspjesi fiskalne politike. Sada budem malo bez brojaka konkretnije pa se pozabavimo i izvješćem Instituta javnih financija i što ćemo zaključiti gdje su određeni nedostatci u fiskalnoj politici. Zaključuje da je, povećani su prihodi državnog proračuna, ali ih Vlada ne usmjerava na poreska rasterećenja, nego u potrošnju. Znači procjena je ako rastu prihodi, ako smo toliko zadovoljni očekuje se od gospodarstva poresko rasterećenje. Nema odgovora u tom dijelu. Isto tako, povećani prihodi proračuna nisu usmjereni na reformu u smanjenju brojnih naknada i pristojbi koje su zaista ogromno opterećenje za gospodarstvo. Popis ako pogledati, čini mi se 245 parafiskalnih nameta i pristojbi koje očito je Vlada mogla početi reformom smanjivati s obzirom da imamo visoke prihode. To su otprilike vrlo jasne poruke da u tom dijelu fiskalnom politikom se nije učinilo Bog zna što. Također se upozorava da je MMF preporučio Vladi određene uštede od 4% bruto društvenog proizvoda kako bi se postojeći sustav financijskog opterećenja održavao. Možemo zaključiti da ni taj dio nismo ostvarili. I također kad govorimo o direktnim i indirektnim izdvajanjima i potporama iz proračuna koje se ocjenjuje vrlo visoke, opet moramo reći, nisu rezultirali kvalitetnim gospodarskim rastom kroz ulaganja privatnog kapitala, a isto tako ni povećanjem izvoza. I naravno, ocjena i opaska koja je vrlo, vrlo opasna za Vladu da dobar dio jamstava koja su dana su upitne kvalitete i upitne mogućnosti naplate. Te se još na kraju daje i ocjena da je u stagnaciji fiskalna decentralizacija. Prema tome, to su ocjene koje možemo pročitati od instituta javnih financija kad govorimo o fiskalnoj politici Vlade Republike Hrvatske. Na kraju da puno i ne dužimo, vidimo koliko su različita čitanja statističkih podataka. Od strane SDP-a i kluba SDP-a možemo reći sljedeće. Iako i Narodna banka i Institut javnih financija upozoravaju na visoka ulaganja, zaista visoka ulaganja u socijalne izdatke u proračunu, mi u SDP-u ocjenjujemo da ta ulaganja nismo vidjeli u nastavku mirovinske reforme pa imamo problema u mirovinskim sustavima neovisno da li je generacijska solidarnost, a da ne govorimo o problemima novog mirovinskog sustava, sustava štednje. Znači, ne vidi se novac u tom dijelu. Također, iako su povećanja izdvajanja za socijalne izdatke, ne vidimo novac u sanaciji dubioza u zdravstvu, ne vidimo novac u reformi zdravstvenoj. I to ne samo sustava nego čak i financiranja zdravstvenog sustava da napokon razriješimo te neprekidne probleme zdravstvenog minusa. Znači, povećana sredstva niti taj dio nismo riješili. Isto tako u SDP-u vidimo da smo u obrazovanju odustali od već prihvaćenih reforma jednim dijelom i zbog nedostatka sredstava, a vidimo da su povećani izdaci. I naravno, ono što je vidimo i značajna sredstva u subvencijama i potporama, a u isto vrijeme nedovoljnu stopu rasta koja se bazira na privatnim investicijama i nedovoljni izvoz da bi mogli biti mirni zbog vanjskih dugova. I naravno neoprostivo, to je pomoć fiskalne politike u ino zaduženju i visini ino duga i iz tog razloga SDP ocjenjuje da je fiskalna politika Vlade Republike Hrvatske i enormno potrošena sredstva proračuna bila nekvalitetna i to je razlog da nećemo dati svoj glas za Prijedlog godišnjeg obračuna za 2007. godinu. Hvala.
Hvala lijepo. Najprije obavijest da je sukladno Poslovniku isteklo vrijeme za pojedinačne prijave. Znači, možete se prijavljivati. Ok. Imamo tri prijave za ispravak netočnog navoda. Najprije uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Evo ja bih ispravila jedan od niza netočnih navoda. Naime, zastupnik Linić je rekao da iz bruto domaćeg proizvoda koji je bio znači u prošloj godini 5,6 nije bilo ulaganje u investicije nego u potrošnju. To uopće nije točno jer je upravo najviši rast, ona rashodna komponenta bruto domaćeg proizvoda upravo zabilježila kod investicije u fiksni kapital koja je u usporedbi sa 2006. godinom porasla 6,5%. I to je posebno značajno s obzirom da su investicije najvažniji faktor pri generiranju budućeg gospodarskog rasta. Ja bih htjela još samo reći jedan podatak. Državna potrošnja u bruto domaćem proizvodu porasla je 3,4% što znači duplo manje gotovo od onoga ulaganja u investicije.
Hvala lijepo kolegice. Dalje. Uvaženi kolega zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo, pa kolega je rekao da se može na nekoliko načina tumačiti statistika a on je uzeo način koji njemu odgovara, a mogli bi tumačiti na objektivan način pa demantiram zbog kratkoće vremena samo njegove podatke. Ne smijemo biti zadovoljni s izvozom, nije zadovoljavajuća pokrivenost izvoza uvozom. Nije ako se gleda statistički podatak da je pokrivenost robnog izvoza sa robnim uvozom 49%, ali to je netočno statistički. Na tekućoj, za 2007. godinu, tekućoj bilanci plaćanja prihod je bio 21 milijarda eura. Od toga 9 milijardi od roba, a 11 milijardi od uvoza. To je isto uvoz. Što je uvoz? Turizam, pomorstvo, trgovina, promet itd. Dakle, naša pokrivenost jest 87%, a ne 49. Kad bi po ovoj statističkoj metodi gledali Grčku, Grčka vam ima izvoz pokriven uvozom samo 29%. Sve ostalo su usluge. Hrvatska privreda temelji se na uslugama a ne na robama. Zbog toga treba jedno i drugo u statistici uzet u obzir. Hvala.
Hvala lijepo. I treća prijava za ispravak netočnog navoda. Uvažena kolegica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa gospodin Linić, govoreći o obrazovanju, rekao je odustali smo od reformi u obrazovanju iako je proračun za obrazovanje povećan. Je, kolega, proračun je dosta povećan, 2 i pol milijarde kuna unazad tri godine, a čak više od 13% u odnosu na 2006. godinu, ali nije se odustalo od reformi u obrazovanju. Ide i projekt državne mature i projekt reforme u strukovnom obrazovanju, a i najveća vrednota to je to vanjsko vrednovanje programa i u osnovnim i u srednjim školama. Dakle, od reformi se nije odustalo. A ide koliko znate i vi i ja i bolonjski proces.
Hvala lijepo. Idemo s raspravom dalje. U ime kluba IDS-a uvaženi kolega zastupnik Damir Kajin. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. I prijava u ime kluba HDZ-a, kolega zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, cijenjeni kolegice i kolege. Za razumijevanje Godišnjeg obračuna državnog proračuna Republike Hrvatske za 2007. godinu važno je sagledati i izanalizirati najvažnije elemente makroekonomskog okružja iz istog razloga, a nekoliko rizičnih pokazatelje će nam približiti sliku tog okružja. Tako je realni rast bruto domaćeg proizvoda u 2007. godini iznosio 5,6% što predstavlja ubrzanje od 0,8% postotnih bodova u usporedbi sa 2006. godinom. A bruto domaći proizvod po stanovniku povećan je sa 7700 eura u 2006. na oko 8500 eura u 2007. godini. Promatrajući pojedine sastavnice s rashodovne strane bruto domaćeg proizvoda najviši realni rast u 2007. godini ponovno je zabilježen kod investicija u fiksni kapital. Istodobno većina ostalih makroekonomskih pokazatelja također je zabilježila pozitivna kretanja u 2007. godini te industrijska proizvodnja porasla 5,6%, trgovina na malo 5,3 a noćenja turista porasla su 5,6%. Ubrzana gospodarska aktivnost bila je praćena i smanjenjem nezaposlenosti te je u svim mjesecima 2007. godine zabilježen manji broj nezaposlenih osoba u odnosu na 2006. godinu, a stopa anketne nezaposlenosti od 9,6% iz 2007. godine najniža je dosad zabilježena. Prosječan broj zaposlenih u 2007. u odnosu na 2006. godinu povećao se za gotovo 50 tisuća ili 3,3% a u 2007. godini usporena je inflacija na 2,9%. Prema konačnim podacima o izvršenju Državnog proračuna za 2007. godinu ukupni prihodi ostvareni su u iznosu 108,8 milijardi kuna, a ovakvo ostvarenje ukupnih prihoda državnog proračuna sukladno je planiranim iznosima prihoda za 2007. godinu. U odnosu na 2006. ukupni prihodi državnog proračuna ostvarili su međugodišnji rast od 13,8%. Ukupni prihodi državnog proračuna sastoje se od prihoda poslovanja i prihoda od prodaje nefinancijske imovine. Prihodi poslovanja u 2007. godini čine 99,5% ukupnih proračunskih prihoda, a ostvareni su u iznosu od 108,3 milijarde kuna što je približno planirano iznosu a time ostvaren međugodišnji rast od 13,7%. Prihodi od poreza su najvažnija stavka prihoda poslovanja s udjelom 56,2% a slijede ih prihodi od doprinosa čiji udio u prihodima poslovanja iznosi 34,3%. Rast prihoda poslovanja od 13,7 u 2007. godini rezultat je pojačane gospodarske aktivnosti, poboljšanje naplate poreza te konsolidacija državnog proračuna odnosno uključivanje fondova socijalnog osiguranja u sustav Državne riznice odnosno u obuhvat državnog proračuna. Također, na ukupni prihod državnog proračuna utjecalo je i zatvaranje računa proračunskih korisnika koji su egzistirali izvan jedinstvenog sustava Državne riznice, a koji od 1. siječnja 2007. godine u potpunosti ulaze u sustav riznice. Prihodi od prodaje nefinancijske imovine u 2007. godini ostvareni su u iznosu od 498,7 milijuna kuna odnosno 41,4% više u odnosu na 2006. a u odnosu na planirani iznos ovi prihodi ostvareni su za 3,5% odnosno 16,7 milijuna kuna više. Ukupni rashodi u Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2007. godinu iznosili su 111 milijardi kuna, od čega su rashodi poslovanja 108 milijardi kuna, a rashodi za nabavu nefinancijske imovine 3 milijarde kuna. Ukupni rashodi državnog proračuna izvršeni u 2007. godini veći su za 13,2 milijarde kuna od ukupnih rashoda državnog proračuna izvršenih u 2006. godini. Ovaj rast je proizašao dijelom i iz uključivanja izvora prihoda i rashoda koje su iz njih financiraju, a koji u 2006. i ranijim godinama nisu u cijelosti bili uključeni u državni proračun, a riječ je o rastu zbog potpunog uključivanja fondova socijalnog osiguranja i daljnjeg zatvaranja računa proračunskih korisnika koji su egzistirali izvan jedinstvenog sustava Državne riznice, a koji od 1. siječnja 2007. u potpunosti ulaze u sustav riznice. Rashodi poslovanja u 2007. godini su za 12,6% veći u odnosu na prethodnu godinu što u apsolutnom iznosu predstavlja povećanje od 12,1 milijardu kuna. Dinamika izvršenja rashoda poslovanja pratila je plan te je izvršeno 108 milijardi kuna što je 99,3% plana. Rashodi za nabavu nefinancijske imovine u 2007. bili su veći za 59,5% u odnosu na 2006. odnosno porasli su za 1,9 milijardi u 2006. na 3 milijarde kuna u 2007. Ovo povećanje za 1,1 milijardu kuna u 2007. u odnosu na prethodnu godinu najvećim dijelom odnosi se na sufinanciranje udžbenika u iznosu od 410,4 milijuna kuna 158,5 milijuna kuna na projekte u Ministarstvu unutarnjih poslova, 153,3 milijuna kuna u obnovu zdravstvene infrastrukture i 125 milijuna kuna za stambeno zbrinjavanje invalida iz Domovinskog rata i agencije za posredovanje u prometu određenim nekretninama. Deficit konsolidirane opće države je za 2007. godinu bio planiran na razini 2,8% bruto domaćeg proizvoda, ali se zbog dobrog prikupljanja prihoda i racionalnog izvršavanja rashoda u prvih šest mjeseci rebalansom državnog proračuna smanjio planirani deficit opće države na 2,6% bruto domaćeg proizvoda. Ono što treba posebno naglasiti iz godišnjeg obračuna državnog proračuna za 2007. godinu jest podatak da je deficit konsolidiran opće države u 2007. ostvaren čak na nižoj razini od rebalansom planirane te iznosio 2,3% bruto domaćeg proizvoda i da je u usporedbi sa ostvarenim deficitom opće države u 2006. smanjen za 1,1 milijardu kuna. Glede javnog duga Republike Hrvatske godišnji obračun državnog proračuna nas upućuje da je glavna odlika stanja javnog duga s 31. prosincem 2007. godine u odnosu na godinu dana ranije svakako njegovo bitno smanjenje promatrano udjelom u bruto domaćem proizvodu. Naime ukupni javni dug krajem 2007. godine iznosio je 121,2 milijarde kuna u odnosu na razini 44,1% bruto domaćeg proizvoda što je za 2,4% manje od stanja krajem prosinca prethodne godine. Udio javnog duga u bruto domaćem proizvodu u 2007. je drugi puta u dvije godine smanjen u odnosu na prethodnu godinu što je svakako primjetno pozitivna tendencija. Svakako da se statistički podaci moraju, mogu i promatraju na različite načine i sa različitih pozicija naročito gledano da će se doći do drukčijeg zaključka i tumačenja. Međutim ma koliko se osporavale uvijek činjenice ostaju činjenice, a u ovom izlaganju sam naveo samo činjenice. Izneseno je ovdje da je rast neto plaća u prošloj godini bio vrlo nizak što je doista točno i da je to posljedica neuspjeha fiskalne politike. Međutim analizirajući podatke o ukupnoj ostvarenoj dobiti od trgovačkih društava iz gospodarske aktivnosti, vidljivo je da je ukupna dobit bila znatno veća nego što je porast neto plaće. To samo pokazuje da to nije posljedica neuspjeha fiskalne politike nego da vlasnici radije isplaćuju dividende nego povećavaju plaće. Zbog svega navedenog klub HDZ-a će glasovati za prihvaćanje Godišnjeg obračuna Državnog proračuna za 2007. godinu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Zaključujemo raspravu … … [[Upadica se ne čuje.]] Po klubovima, sada prelazimo na pojedinačno pa završno itd. Pa ne bi ova tema ovako brzo završila. Prva se za raspravu pojedinačnu javila uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Nema je. Gubi pravo na raspravu. Uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite zastupniče.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo jedan mali prilog tom da baš rasprava brzo ne završi. Evo možda nekoliko riječi. Naime, čuli smo evo i od jednog gospodina Marića i od kolege Marića da je dobra realizacija proračuna bila pa ako bi išli u analizu zbog čega je dobra realizacija, dakle tu je u svakom slučaju veliki uspjeh borbe protiv sive ekonomije ali i življa privredna aktivnost. Naime, moramo reći da ja opet promatram područje jer imamo oko tisuću firmi mogao bih tako reći, pa malo porazgovaram i s ovim najvećima, da se puno gradi posebno proizvodnih hala, da se također dosta gradi i hala za uslužne djelatnosti i da je itekako povećana aktivnost. Evo reći ću jedan primjer. Jedan obrtnik ima kod nas, sad je već firma, ima 500 zaposlenih. Dakle možemo ipak s uvažavanjem uzeti ono što on govori. S obzirom da radi elemente za građevinsku, za visoku gradnju, bitne elemente, tvrdi da u istom razdoblju ove godine da je potrošio dva i pol puta više ajde možemo uzeti repromaterijala nego prošle godine. Dakle što je dokaz da građevinska industrija, da građevina nestaje, da se i dalje investira. Ali ima tu jedan problem, govorimo o građevinskim dozvolama. Broj građevinskih dozvola je nešto manji, ali su objekti koji se grade bitno veći. Tako da u svakom slučaju to područje itekako doprinosi ipak realizaciji i zapošljavanju. Moram isto tako reći da ako promatramo porez na dobit, porez na dobit konstantno raste, iz godine u godinu. Možda je malo teško ga ovdje definirati jer je porez na dobit bio u jednu ruku prihod lokalne samouprave, sada je to prihod države pa ćemo tek u ovom proračunu vidjeti što se bitnije tu događa. Dakle privredna aktivnost i dalje je velika i ono što me veseli to je ipak izvoz malih obrtnika. Dakle sve više se povezuju sa evo državama Europe čak otvaraju i tamo neke svoje firme i mislim da je to itekako dobro. Malo možda o dugu bi trebalo govoriti, on je jedini smanjen u odnosu na bruto domaći proizvod, ali građani i dalje kupuju. Kupuju automobile, isto tako bez obzira na cijenu, kupuju stanove, kupuju apartmane, dakle to ne stagnira. Normalno da se pritom zadužuju kao što to rade i svi ostali građani Europske unije, jer ispada da kod nas zapravo je to sve na dug a vani se kupuje za gotov inu što nije točno. Ako malo napravimo analizu po Europi, vidjeti ćemo da većina stanovništva i tamo kupuje na dug. Normalno da su neke firme zbog raznoraznih razloga išle sa zaduživanjem u inozemstvo, to me čak i ne čudi, imaju dobre ponude pa je možda i realizacija nešto brža bila, ali bitno je da se taj novac dobro upotrijebi. Moram evo, neću dugo, ali moram malo reći o izvršenju. Malo sam gledao izvršenje, treba evo i pohvaliti i Hrvatski sabor da nije sve realizirao što je bilo planirano. Da je bilo planirano negdje oko 320 i pola milijuna, da je Hrvatski sabor potrošio 15 milijuna, evo pa i Ured predsjednika Republike umjesto 52 milijuna kuna i 750 tisuća potrošio je malo manje od 50 milijuna kuna, a uštedio je i Ured predsjednika Vlade Republike Hrvatske za koju je bilo namijenjeno 2 milijuna i 634 tisuće. Evo i on je 300 tisuća kuna potrošio manje. Dakle, treba reći da evo svi su se uključili u smanjenje potrošnje, pa ih treba tu i pohvaliti. Mislim da realizacija ovog proračuna da je sam ovaj papir koji smo dobili, dakle ovo sve što smo dobili, da je vrlo transparentno. Ne vidimo nekakvih bitnijih problema, pojedinih povećanja stavki ima, one su opravdane, ali evo ima i tamo gdje su napravljene bitne uštede. Hvala.
Hvala lijepo. Slijedi pojedinačna rasprava uvažene kolegice zastupnice Ivanke Roksandić. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa evo moramo sada reći nakon ovoga što smo čuli od ova dva, tri kluba izvješće od kolege Markovinovića, da je zadovoljstvo govoriti o ovakvom proračunu 2007. kada je zaista, a to smo svi utvrdili i bio realan rast bruto proizvoda povećan za 5,6%, povećanje bruto domaćeg proračuna, porast industrijske proizvodnje, porast trgovine na malo, dakle zaista taj realan rast i noćenja turista, da je to sve dovelo i do smanjenja nezaposlenosti, da je inflacija usporena prošle godine, pa i da je smanjen deficit i smanjen inozemni dug s 22,8% na 20,2%. Svakako da ova dobra situacija koja je bila prošle godine u našem državnom proračunu označila je i svakako je značila velike promjene i u proračunima jedinica lokalne samouprave, prije svega zbog promijenjene porezne politike. Svakako da su te potpore koje su bile iz državnog proračuna i poreznom politikom dovele i do velikog broja povećanja lokalnih i regionalnih projekata u jedinicama lokalne samouprave od potpora koje su date iz državnog proračuna u gospodarstvu, u obrtništvu, u poticanju malog i srednjeg poduzetništva, prije svega i kroz izgradnju infrastrukture, kroz ceste, autoceste, ja mogu reći samo iz područja iz kojeg ja dolazim da je prihvaćen program i izgradnje mosta na rijeci Kupi i na rijeci Savi, to je jedini most koji će se graditi južno od Siska kojeg već godinama stanovnici ovog kraja čekaju, a da ne govorim o cestama državnog karaktera ili onima koji su stigli financirati se kroz županijski proračun ili kroz gradske, odnosno općinske proračune. Svakako moramo reći da je govorim na primjeru moje županije, kroz različite potpore ušlo oko 100 milijuna kuna kroz različite projekte od vodnog gospodarstva do različitih projekata koji su se sufinancirali, poglavito na područjima od posebne državne skrbi gdje je u Sisačko-moslavačkoj županiji kada sve zbrojite vidljivo da je iz državnog proračuna iz različitih pozicija došlo čak oko 14 milijuna kuna za jednu godinu. U nekim manjim općinama ne bi ni bilo razvoja, ne bi bilo razvoja infrastrukture da nema upravo pomoći iz državnog proračuna. Odobreno je čitav niz projekata komunalne i socijalne infrastrukture i čitav niz drugih programa, programa javnih potreba u tom jednom društvenom sektoru, a da ne kažem da si iz pomoći državnog proračuna ili barem iz nekakvih kredita svjetske ili europske banke financirala i obnova škole npr. u Petrinji i prve osnovne i srednje, pa izgradnja športske dvorane u Hrvatkoj Dubici za koju svi kažu da je možda lokalnog karaktera ali je kompletno izgrađena iz decentraliziranih sredstava, dakle opet iz državnog proračuna. I zato moram reći, da neću spominjati i zadržavati sve nas sa čitavim nizom sredstava koje se ulože kroz programe u kulturi, pa evo i ovdje u našem Saboru, dolje u auli Sabora imate projekte Ministarstva kulture gdje je vidljivo da se upravo u moju županiju Sisačko-moslavačku uložilo jedan i do sada u 2007. i šestoj najveći broj danog potpora za obnovu tradicijske kulturne baštine. Dakle, i to je išlo iz državnog proračuna. Zato kada lokalni naši čelnici, naša županica često zna reći, da nema gospodarskog rasta i ulaganja u lokalne projekte. Što nije točno. Samo iz ovog izvješća je moguće iščitati koliko se iz državnog proračuna ulaže konkretno u Sisačko-moslavačku županiju. I na karaju da kažem nešto i o obrazovanju budući da o tome najčešće govorim. Mene zaista veseli da je 2,5 milijarde kuna unazad tri godine uloženo u obrazovanje, da je upravo unazad tri godine i poglavito 2007. godine kada je gotovo više od 13% povećan proračun u obrazovanju, ipak pokrenuto čitav niz projekata, da se nastavilo i sa reformom strukovnog obrazovanja, srednje strukovnog obrazovanja, ipak i sa projektom državne mature i sa Bolonjskim procesom, a da je svakako ono što sam i govoreći i ispravljajući kolegu Linića rekla da je najvažniji projekt, a i sada vidimo zašto i ovih dana, to vanjsko vrednovanje programa kao model antikorupcijski, da je to ipak jedan od vrlo značajnih ali skupih projekata koji ide, provodi se u osnovnoj školi i u srednjoj školi. Dakle, i za to su osigurana sredstva. Mislim da i ove godine imamo sada sljedeću točku dnevnog reda, Ulaganje u 2008. godini, pa me veseli što je do sada i u obrazovanje prema ovom planu bez rebalansa i bez ičega uloženo 933 milijuna i 2008. godine više, jer smo se svi barem u planu i programu rada i ovdje govorimo da se svi zaklinjemo u to da cjelokupan naš razvoj i gospodarski i društveni razvoj ipak počiva na ulaganju na obrazovanje. I zato mislim da trebamo reći da je 2007. godina bila vrlo uspješna poslovna godina za naš državni proračun.
Hvala lijepo kolegice. Na redu je uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođo državna tajnice, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Kada gledamo ovu knjižicu koja se zove Izvršenje proračuna za 2007. godinu, a pogotovo kada čujemo raspravu nekih od kolega prije mene čini nam se ko da nismo u istoj zemlji. Pogledajući evo uvodnu riječ jedan od uvodnika u ovoj knjižici napomenuo je takvom politikom u duhu pobjednika idemo dalje. E sad ja vas pitam kakva je to politika i kakav je to duh pobjednika. Na kraju 2007. godine nakon što je cijelu godinu do prije izbora inflacija bila 2, 3% godišnja inflacija iznosila je 5,8%. Konstantno iz godine u godinu robna razmjena sa inozemstvom, pokrivenost uvoza izvozom je sve manja i manja. Prošle godine ona je iznosila 47,9%. Deficit robne razmjene iznosio je 10 milijardi EUR-a u 2007. godini. Da li je to duh pobjednika? Na kraju studenog odnosno na kraju godine 2007. inozemni dug je bio otprilike 33 milijarde EUR-a što je u usporedbi sa 2006. godinom 3,4 milijarde EUR-a više. Prosječna neto plaća iznosila je 4 tisuće 800 kuna i nije zadovoljavala niti dvije prosječne plaće nisu mogle pokriti, prehraniti jednu prosječnu obitelj. Dakle tu govorimo o jednoj disproporciji kada pokazujemo podatke od prošle godine i govorimo o rastu 5,6%. Govorimo da je to rezultat s kojim se možemo pohvaliti. Ali nažalost jedna realnost, stvarnost u kojoj naši građani žive pokazuje nešto sasvim drugo. Kada gledamo malo i strukturu proračuna meni su zanimljive stavke koje nisu niti dotaknute, nisu niti izvršene. Na primjer kada pogledamo pitanje umirovljenika. Imali smo stavku koja se zvala ulaganje u mirovinski sustav kroz zajam Svjetske banke. Ostvareno je u iznosu od 25%. Znači to je jedan projekt koji je vjerojatno bio dogovoren sa Svjetskom bankom, a nije ostvaren niti četvrtinu. Aktivne mjere za zapošljavanje skupina kojima prijeti socijalna isključenost, ostvarenje 27%. Od 10 milijuna kuna planiranih ostvareno je 2 milijuna i 700 tisuća kuna. Također kada gledamo imali smo i središnji ured, Državni ured za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova EU koji je priznat ćete jedan važan ured i koji bi trebao biti aktivan u ovom razdoblju predpristupa Europskoj uniji i gdje smo od planiranih 33 milijuna kuna iskoristili 25. Tako da postoje dijelovi nažalost koji su u proračunu ostali neiskorišteni a sa druge strane znamo kako je, kako postoje, kako postoje odnosno druge stavke koje su iskorištene u maksimalnom, sto postotnome iznosu nažalost to nekada i nije realno jer se proračun mogao kroz zakonsku odredbu Vlade i korigirati do posljednjeg, do posljednjeg dana. Na kraju ja isto tako neću podržati izvješće o izvršenju proračuna mada je ono tehničko i ono pobrojava šta se desilo u protekloj godini ali neću ga podržati zbog toga što sam duboko uvjeren da ono ne stvara perspektivu u kojoj će Hrvatska postati zemlja u kojoj se više proizvodi nego troši. U kojoj se stvara atmosfera da državna administracija nije skupa. Da administracija treba biti servis građanima i da ovdje nije samo zato da bi postojala i da bi na neki način zadovoljila potrebe državne uprave. Također na kraju moram reći da ove godine posljedice tog proračuna od 2007. godine su porazne. Imat ćemo raspravu o izvješću obračuna prvog polugodišta 2008. godine pa ću nešto više reći o tome, ali inflacija koja je direktno posljedica makroekonomskog okruženja koje je stvorio proračun od 2007. godine, situacija danas nije dobra. Tako da na kraju mogu reći samo da ne mogu podržati ovo izvješće državnog proračuna i da se nadam da ćemo konačno napraviti jedan zaokret od jednog proračuna koji je rastrošan, koji troši više za administraciju nego za razvoj da nam se napravi jedna perspektiva koja će omogućiti, koja će omogućiti bolji život svih hrvatskih građana.
Hvala. Gospodin Zvonimir Mršić. Nema ga. Gospođa Nevenka Majdenić. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine državni tajniče, gospođo glavna državna rizničarko, kolegice i kolege. Nijedna godina od završetka Domovinskog rata čak i od osamostaljenja Hrvatske nije bila ovako uspješna kao prošla 2007. To nepobitno potvrđuju makroekonomski pokazatelji i statistički podaci Državnog zavoda za statistiku ali i podaci, studije i projekcije analize međunarodnih financijskih i ekonomskih institucija. Gotovo svi makroekonomski pokazatelji pokazuju pozitivna kretanja u odnosu na prethodnu godinu. Realni rast bruto domaćeg proizvoda iznosio je 5,6% što je povećanje u odnosu na 2006. godinu za 0,8% što je rezultiralo nominalnim rastom bruto domaćeg proizvoda po glavi stanovnika sa 7 tisuća i 700 na 8 tisuća i 500 EUR-a ili za 10,3%. Ubrzana gospodarska aktivnost vrlo je pozitivno utjecala na smanjenje stope nezaposlenosti i ona je iznosila 14,4% što je najniža stopa nezaposlenosti dosad zabilježena u Hrvatskoj. Tokom … [[Govornica se ne razumije.]] znači da je u Hrvatskoj u 2007. godini broj nezaposlenih osoba smanjen za 27 tisuća 170 ili da je u toj godini zaposleno 49 tisuća 33 osobe. Time u znatnoj mjeri je učinjen veliki korak u ispunjenju jednog od naših strateških ciljeva a to je smanjenje nezaposlenosti. Prema podacima FINA-e a koje je objavila HINA analiza godišnjih obračuna za 2007. godinu pokazuje da su poduzetnici ostvarili najbolje rezultate poslovanja u posljednjih 5 godina, čak 68,67% poduzetnika ostvarilo je dobit koja je povećana za preko 21% u odnosu na prethodnu godinu. Stabilni gospodarski uvjeti i napredak u poboljšanju ulagačke klime privukli su strane ulagače te je u 2007. godini zabilježen rekordan priljev izravnih inozemnih ulaganja u iznosu od 3,6 milijardi EUR-a što je za 888 milijuna EUR-a ili 32,3% više nego prethodne godine. Investicija u fiksni kapital u usporedbi sa 2006. godinom porasle su za 6,5% što je posebno značajno budući da su investicijska dobra najvažniji faktor pri generiranju budućeg gospodarskog rasta. Ovakvi pokazatelji ja sam samo navela neke pozitivno su se odrazili na izvršenje Državnog proračuna za 2007. godinu. Prihodi i rashodi državnog proračuna povećali su se sa 13,8 posto, rashodi 12,6% u odnosu na prošlu godinu, a njihovo izvršenje u odnosu na plan za 2007. godinu je gotovo 100%, prihodi 99,8%, rashodi 99,3%. No, ono što je po meni važno uz pokazatelje važni su mi i zaključci i ocjene koje se na temelju mogu donijeti i iščitati. Ostvarenje programa izvršenja proračuna za 2007. godinu ne bi sigurno bilo u ovom obimu da nije bila, da nije došlo do jedinstvenog sustava državne riznice kroz uključivanje Fonda socijalnog osiguranja i daljnjeg uključivanja izvan proračunskih računa korisnika u potpunosti u jedinstveni račun državne riznice. Naravno da su tome pridonijeli i uspostavljene i druge funkcije državne riznice i sigurno da treba spomenuti da uspostavljen je sustav mjerenja financijskih učinaka propisa, zakonskih i podzakonskih akata, odluka, strategija na proračun. Razvijeno je financijsko planiranje i predviđanje, uvedene su proračunske analize i uspostavljena fiskalna disciplina kroz bolju kontrolu potrošnje proračunskih korisnika. Time se postigla potpuna operativnost jedinstvenog računa, transparentnost državnog proračuna i veća kontrola i nadzor nad trošenjem državnih sredstava. Rezultat je toga i nastavak trenda primarnog suficita državnog proračuna započet 2006. godine. Naime, kada se iz rashoda izuzmu kamate koje su trošak duga u 2007. godini prihodi državnog proračuna nadmašuju rashode za čak 1,3 milijarde kuna. To znači da se tekuća potrošnja u potpunosti financira iz prihoda bez potrebe za zaduživanjem, te da se i dio prihoda koristi za amortizaciju ranijih dugova. Nadalje, mislim da je bitno spomenuti da su u 2007. godini primjenom izmjene i dopune Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave prihodi od poreza na dohodak koji su prihod državnog proračuna smanjen za 49% u odnosu na prethodnu godinu. Oni su dijelom postali prihodi jedinica lokalne i područne samouprave. Istovremeno su prihodi od poreza na dobit postali u potpunosti prihod državnog proračuna pri čemu valja spomenuti da je dio tih prihoda u iznosu od 304 milijuna vraćen, odnosno on se transferirao jedinicama lokalne samouprave u brdsko-planinskim i područjima od posebne državne skrbi. Pravednija raspodjela tih poreza odrazila se i na moj grad Valpovo na taj način da smo izvorne prihode po toj osnovi, dakle poreza na dohodak povećali 110% u odnosu na 2006. godinu. Treba spomenuti intervenciju Vlade Republike Hrvatske u cilju očuvanja stabilnosti cijena naftnih derivata od 1. svibnja 2007. godine kada su snižene trošarine za sve motorne benzine. Time su prihodi od trošarina ostvareni u istom iznosu kao i prethodne godine, dakle 2006. Tijekom godine, točnije 1. kolovoza 2007. godine temeljem izmjene poreznih propisa Zakon o porezu na dodanu vrijednost primjenjuje se nova snižena stopa PDV-a na novine i časopise koji izlaze dnevno i periodično. Dakle, osim onih koji u cijelosti služe za oglašavanje i ta stopa snižena je sa 22 na 10%. Socijalni doprinosi rasli su sukladno porastu bruto plaća kao i osnovica za njihov obračun, te povećanja zaposlenosti. U strukturi ovih doprinosa najsporije je rastao doprinos za mirovinsko osiguranje i to zbog toga što se dio ovog doprinosa, drugi stup osiguranja, mirovinskog osiguranja odlijeva u osiguravajuće fondove. Taj dio se konstantno, drugi stup, povećava zbog prirodnog priliva mladih zaposlenika i povećanja njihovog učešća u strukturi ukupne zaposlenosti, a oni su obveznici uplate doprinosa u drugi stup. Još bih istaknula pozitivne učinke provođenja mjera nacionalne populacijske politike za koje su namjene u proračunu za 2007. izdvojena znatna sredstva. 38,5% su veća u odnosu na 2006. godinu. Tu prvenstveno mislim na povećanje izdvajanja za dječji doplatak, povećanje rodiljnih naknada i osiguranja besplatnih školskih udžbenika, isto tako besplatnog prijevoza. Ove mjere su već u ovoj godini dale zadovoljavajuće efekte, no one će pune i trajne rezultate davati kroz duže vrijeme primjene. U biti, mislim da su mjere ukupne i gospodarske, nacionalne politike provedene u 2007. godini dale izvrsne rezultate i mislim posebno u ostvarenju izvršenju državnog proračuna i mislim da nema razloga da ga ne prihvatim. Naprotiv, pozivam sve da prihvate ovo Izvješće Državnog proračuna za 2007. godinu.
Hvala. Gospodin zastupnik Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče i državna tajnice. Podržat ću Prijedlog obračuna Državnog proračuna za 2007. godinu i mislim da svatko realan treba izraziti priznanje Vladi Republike Hrvatske, Ministarstvu financija na uspješno zaključenoj 2007. godini. Upravo podaci iz ovog godišnjeg obračuna to potvrđuju i činjenice koje su u njemu iznijete. Ostvaren je rekordan prihod proračunski u iznosu od 108 milijardi kuna što je za 13,8% više nego što je bilo u 2006. godini i to posebice treba cijeniti i uvažavati ako znamo da nije bilo uvođenja novih poreznih opterećenja. Dapače, država je dio poreza na dohodak prepustila jedinicama lokalne samouprave, smanjen je porez, odnosno PDV na tisak, smanjene su trošarine za sve motorne benzine. Posebno treba odati priznanje na uspješnom funkcioniranju sustava državne riznice što je zasluga ove Vlade. Na taj način osigurana je operativnost jedinstvenog računa, ali i učinkovitija kontrola trošenja državnog novca, te transparentnost državnog proračuna. Ovogodišnji obračun državnog proračuna je naravno posljedica stabilnog makroekonomskog stanja u 2007. godini i svi makroekonomski pokazatelji su više nego pozitivni od rasta bruto domaćeg proizvoda koji je iznosio 5,6% što je naravno rezultiralo i porastom bruto društvenog proizvoda po glavi stanovnika sa 7700 na 8500 eura, odnosno povećanje za 10,3% Značajno je smanjena i nezaposlenost u Republici Hrvatskoj i ta stopa je bila najniža do sada otkad je suverene Hrvatske. Hrvatski poduzetnici su poslovali najbolje u posljednjih 5 godina te ih je 68% ostvarilo dobit. Naravno da je ovakva stabilna makroekonomska situacija se odrazila i na strane investicije u Hrvatskoj i ulaganja koja su također u 2006. godini rekordna, iznosila su 3,6 milijardi eura ili 888 milijuna eura više nego u 2006. godini. Ovakav godišnji obračun državnog proračuna potvrđuje činjenicu da je u sustav državnih financija u potpunosti uveden red, da država ima financijsku stabilnost, da se preko realno planiranog proračuna uspješno provodi razvojna i socijalna politika ove Vlade te da se uredno izmiruju obaveze prema svim korisnicima državnog proračuna. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepa štovani gospodine potpredsjedniče. Pa možemo sa zadovoljstvom reći da je pred nama izvješće o najboljem proračunu u povijesti Republike Hrvatske. Dakle, sve čestitke Ministarstvu financija, naravno i ukupnoj Vladi koja je uspjela u ovaj proračun unijeti takve statističke pokazatelje koji, i ako se zlonamjerno tumače, još uvijek su dobri. Ja ću spomenuti samo ponovo povećanje prihoda za 13,8%, rashoda za 13,7%, najveće povećanje prihoda do sada i tu treba dodati financijsku disciplinu konsolidirano vođenje bilance i silne napore koje je resorno ministarstvo uložilo zajedno sa cijelom Vladom da se smanji deficit opće države koji je ovdje došao na 2,3%. Što to znači? Sjetimo se da je negdje 2002., 2003. bio preko 6%, 6,4%. Sa 6,4% na 2,3%, to je ogroman napor koji ja ne pamtim da je zabilježen u bilo kojoj europskoj zemlji u tako kratkom vremenskom razmaku. Što znači smanjiti deficit uopće države za pola postotka ili za jedan postotak vidimo kod zemalja koje imaju puno dulju tradiciju u strogoj financijskoj disciplini poslovanja? Koliko muke i truda to zahtjeva, dakle ovo je podatak koji se definitivno mora isticati jer je utjecao i na smanjenje vanjskoga duga u onom dijelu koji za njega odgovara sama država utjecao je na planu investicija jer je ulio povjerenje stranim investitorima. Pa samo u svezi stranoga duga koji proizlazi iz ovoga proračuna treba istaći i stalno isticati. Za vanjski dug se vrlo često okrivljuje Vlada. Vlada je 2007. godine udio države u vanjskom dugu smanjila sa 40,8%, u odnosu na bruto nacionalni dohodak na 37,8%. Dakle, smanjenje koje je respektabilno u jednoj godini, koje je za pozdraviti i koje treba i dalje nastaviti. Sjetimo se da je taj udio još 2005. godine bio visokih 43,7%, a sada je 37,8%. Dakle, radi se o posljedici sveukupnih napora za smanjenja udjela države u vanjskome dugu. Preostali dio vanjskog duga banaka, poduzetnika itd. nije uvijek za kritiku jer velik dio tog duga se vraća u obliku investicija u proizvodnju i otvaranje radnih mjesta, povećanje bruto društvenog proizvoda itd. Dakle, moramo biti objektivni kod kritike povećanja ukupnoga duga u kojem je država pokazala kako se bori za smanjenje svog udjela u njemu. Jedno od glavnih posljedica toga je i povećanje povjerenja vanjskih investitora pa su vanjske investicije također 2007. o kojoj govorimo dosegle rekord, najvišu razinu u povijesti. One su iznosile 3 milijarde 600 milijuna dolara, to je apsolutno najveća investicija, a to je posljedica općeg povjerenja. Osim svih elemenata o kojima sam govorio i jedne opće političke klime na koju moramo jako paziti jer povjerenje je krhko poput najkrhkijeg stakla pa samo jedna izjava nekog uvaženog političara o lošoj situaciji u hrvatskom gospodarstvu, u pravosuđu itd. može uplašiti, uzdrmati vanjskog investitora i smanjiti vanjske investicije. Zato je odgovornost svakoga od nas u poziciji i opoziciji kada govorimo misliti na realnost koju moramo prikazati, a ne crnim brojkama koje iz političkih razloga ili politikanskih bojamo u crno obeshrabriti vanjske investitore jer to se vraća kao bumerang cijeloj državi. Ja bih ovdje upozorio još na nekoliko interesantnih stvari. Naime, u ovom proračunu imamo elemente razvojnog proračuna i elemente socijalnog proračuna. Ja bih podsjetio da su u 2007. godini subvencije prema trgovačkim društvima u javnom sektoru porasle 6%, preko 2 milijarde kuna, da su subvencije poduzetnicima izvan javnog sektora porasle čak 19% ili preko 4 milijarde i 280 otprilike milijuna kuna. To je bila posljedica politike ulaganja u malo poduzetništvo, u obrt, u srednje poduzetništvu, u poljoprivredu. Dakle razvojni projekt u ovim brojkama je jasno ocrtan. U isto vrijeme, jedno od ogledala socijalne politike ove države i ovoga proračuna jesu naknade građanima. U isto vrijeme su mirovine porasle za 6,2%, porodiljne naknade preko 7%, 7,2%, dječji doplatak preko 30% ili 1,9 milijardi kuna. Dakle, definitivno proračun koji je bio i poticajni i socijalni, što je za pozdraviti. I nešto što ja uvijek izračunam u svakom proračunu. Koliko je iz ovog proračuna išlo na sanaciju posljedice rata u Hrvatskoj? Agresija na Hrvatsku, kažu to je tema o kojoj više ne smiješ govoriti, to je iza nas. Kad sam zbrojio stavke koje se odnose na davanja, a koja su posljedica rata, onda sam izračunao da još uvijek 10% proračuna ide na sanacije ratnih šteta, bez obzira da li u obliku investicija ili u obliku davanja onima koji su to temeljem zakona zaslužili. Dakle 10% proračuna. Da nije bilo rata, bilo bi usmjereno i u ove poticaje i u ova socijalna davanja, kakav bi tek onda bio rezultat i kakva bi to bila slika? No, mislim da mi je dužnost reći nešto i o onom dijelu proračuna koji se odnosi na zdravstvo. Siguran sam da to postaje zapravo najbolnija rashodovna stavka hrvatskog proračuna. Dakle, zdravstveni dio proračuna dosegao je 15% državnog proračuna ili 7,5% otprilike bruto nacionalnog dohotka i to je vrh koji smije doseći izdatak za zdravstvo. Na žalost, uz takve izdatke mi godišnje kumuliramo gubitak između 3 i 4 milijarde kuna koje ministarstvo vratolomijama krpa u rebalansima. Kako dugo će to moći, ne znam i ovdje treba naći sigurno trajno rješenje u reformi zdravstva u koji ne treba ugraditi velike mudrosti nego treba kopirati ono što su učinile ostale europske zemlje. No, u ovom proračunu u tom zdravstvu zaista vidimo da je proračun, država ili ako hoćete Ministarstvo financija da su bili skloni razvoju narodnog zdravlja u Hrvatskoj jer su izdaci doista ne samo ispunili izvršenje plana u svim stavkama od primarne zdravstvene zaštite, od izdavanja za lijekove, od bolničke zdravstvene zaštite nego su čak financirali i nešto što baš ne bi trebalo financirati onako kako jesmo, a to su naknade za bolovanja. Ja ću podsjetiti da smo 2007. godine imali 30 milijuna dana bolovanja, prevedeno u radne godine imali smo 110 tisuća radnih godina bolovanja. To je porast u odnosu na prethodnu godinu otprilike 8,4% koliko sam izračunao, 8,38%. To je nedopustivo. Treba ispitati uzroke, treba se boriti protiv toga. Ne možemo socijalne probleme ili bilo koje druge probleme prebacivati na teret zdravstva. O sanaciji naravno znamo svi da je saniran dug veledrogerijama i na taj način omogućeno normalno funkcioniranje. Ja bih samo spomenuo investicije sa stavke Ministarstva zdravstva. Dakle to je bila godina dobrih investicija u zdravstveni sustav, pa bih samo podsjetio da je investirano u KBC Rijeku 24 milijuna kuna, KBC Zagreb 32 milijuna kuna, KB Dubravu 27 milijuna kuna, Opću bolnicu Zabok 33 milijuna kuna itd. itd. Da je iz kredita Vijeća Europe idu tri kredita, jedan 46, jedan 61, jedan 97 milijuna kuna. Da imamo kredit Svjetske banke za investiciju u zdravstvo od 36 milijuna kuna. U informatizaciju je 2007. investirano preko 12,5 milijuna kuna. Moram reći da je posebna stavka hitne intervencije u kardijalnim bolestima spasila stotine života, umiranje od akutnog infarkta se značajno smanjilo, to je koštalo 14 milijuna kuna što je ministarstvo financiralo. Zanavljanje stare opreme 40 milijuna, skupi lijekovi itd. itd. Dakle te godine, te uspješne 2007. je resorno ministarstvo , odnosno Vlada bila široke ruke i za zdravstvo, iako kažem tu treba načiniti temeljite reforme jer ne znam da li je na dugu prugu to ostvarivo. I zaključno. Da nije 2007. bio ovakav dobar proračun, svjetska kriza 2008. sigurno bi se jače odrazila na Republiku Hrvatsku, zato treba prihvatiti ovo izvješće. Hvala.
Hvala lijepa. U 16,41 je prošlo vrijeme za prijavu od 10 minuta. Imamo jednu repliku. Gospodin Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodin Hebrang je održao jedno izlaganje koje je u skladu s ovim što smo rekli, kao da nismo u istoj situaciji, odnosno ne gledamo iste brojke. I govorio je o tome da se smanjuje udio državnog u ukupnom inozemnom dugu Republike Hrvatske kao da on nije 35 milijardi eura danas, viši nego ikad u odnosu na prošlu godinu 15% viši nego prošle godine, prevađajući drugim rječnikom svako dijete koje se u Hrvatskoj rodi automatski je zaduženo za 8 tisuća eura. Znači gospodine Hebrang to su podaci koji su dosta teški i koje ne možete uljepšavati na način da smanjujete postotak države kao da se ovaj ostatak Vlade i onoga tko je na vlasti ne tiče. A s drug strane rekao sam, posljedica proračuna 2007. godine je inflacija od 8% u ovoj godini. Zato bez obzira da li je on ostvaren u 100%, da li su prihodi ostvareni veći ili manji, ali izravno posljedica tog proračuna je inflacija i lošiji život hrvatskih građana u ovoj godini. Hvala lijepo.
Odgovor, gospodin Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras nije pročitao točku dnevnog reda, govorio sam o izvršenju za 2007. godinu, jer je to tema, a u tome je udio države u ukupnom vanjskom dugu smanjen sa 40,8% bruto domaćeg produkta na 37,8%. To su brojke koje čak i vi ne možete preokrenuti u negativne jer su izrazito pozitivne te značajno smanjenje udjela države u vanjskom dugu, o 2008. ćemo raspravljati uskoro. Što se tiče utjecaja politike 2007. na 2008. pa elementarno znanje vam mora iz ekonomije i makrofinancija, a svaki zastupnik bi ga morao imati, pokazati da 2007. nije bila ovako kvalitetna, velika svjetska kriza 2008. bi imala još teže posljedice. Hvala Bogu da ih nije imala i da je ovaj proračun bio takav. Na inflaciju 2008. godine ne utječe ovaj proračun iz 2007. nego utječu hipotekarni krediti američkih banaka, vidjeli ste dramu koja se događa sada u sanaciji tih banaka, poskupljenje hrane, poskupljenje energenata itd. Dakle ne smijemo miješati kruške i jabuke i jedan dobar posao zasjeniti sa nečim što je nastalo kao posljedica svjetske krize.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, gospođo glavna državna rizničarko, kolegice i kolege zastupnici. Godina 2007. je godina koju su obilježila povoljna makroekonomska kretanja pri čemu prvenstveno mislim na značajno smanjenje fiskalnog deficita za 0,7% koji je iznosio u konačnici 2,3% što je čak za 0,7% manje od razine europskih kriterija. Gospodarski rast se u posljednje četiri godine kretao na razini od 4,8% s trendom ubrzanja rasta pa je u 2007. godini zabilježen realni rast bruto domaćeg proizvoda u iznosu od 5,6%. Bruto domaći proizvod po glavi stanovnika povećan je sa 7 tisuća 700 eura u 2006. godini na oko 8,5 tisuća eura u 2007. godini. Smanjena je nezaposlenost i važno je reći da je broj nezaposlenih osoba bio manji u svim mjesecima 2007. godine u odnosu na 2006. godinu. Tako je u prosincu 2007. godine registrirano oko 38 tisuća 700 ili 13,2% manje nezaposlenih osoba nego u prosincu 2006. godine što je rezultat dobro vođene gospodarske politike Vlade Republike Hrvatske. Uz to kad je o proračunu riječ moramo naglasiti da su u 2007. godini rješavana neka ključna pitanja kao što su osiguravanja dodatnih sredstava za podmirenje dospjelih osoba u zdravstvu, sredstava za besplatne udžbenike i prijevoz srednjoškolaca, povećanja subvencija poljoprivrednicima, povećanja naknada za nezaposlene i povećanja dječjeg doplatka. Kada je poduzetništvo u pitanju onda posebno želim naglasiti da su programi poticanja poduzetništva i poslovnog okruženja u zadnje tri godine povećani za 2,1 milijardu kuna. Samo za razvoj obrta malog i srednjeg poduzetništva izdvojeno je 294 milijuna kuna i to za provođenje programa poticanja proizvodnje, razvoja malog gospodarstva, unapređenja poticanja ulaganja, promicanja poduzetništva, razvoja obrta i obrazovanja obrtnika, te stvaranja obrtnog registra. Također se subvencioniranju kamate za kredite i daju potpore poduzetništvu. Treba napomenuti i da su sredstva za poljoprivredu i ribarstvo u posljednje tri godine povećane za 1,2 milijarde kuna. Posebno naglašavam da se proračun Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa u zadnje tri godine povećao za 2,5 milijardi kuna. Naime, hrvatska Vlada svjesna je da je potrebno unaprijediti obrazovni sustav i uvjete školovanja, te uskladiti stjecanje stručnih znanja i sposobnosti s potrebama tržišta rada. Kroz obrazovni sustav Vlada želi stvoriti kvalitetnu i stručnu radnu snagu koja će podići hrvatsko gospodarstvo na više razine gospodarskog razvoja. Tako su svim učenicima osnovnih škola i prvog razreda srednjih škola osigurani besplatni udžbenici te im je osiguran besplatan prijevoz. U okviru populacijske politike zaštita majčinstva i roditeljstva je stavljena u središnji plan, te je osnažen sustav naknada i porodiljnih dopusta. Ukupna izdvajanja za populacijsku politiku povećana su u odnosu na 2006. godinu za 1,1 milijardu kuna u 2007. godini. Na kraju želim naglasiti da se proračunom za 2007. godinu izdvajanja za mirovine povećavaju za 6% u odnosu na prethodnu godinu, dok su izdvajanja za zdravstvo i socijalnu skrb povećana za 19%. U tih 19% isto je tako uključeno jednokratno ulaganje u zdravstvo od 1,7 milijardi kuna zbog rješavanja dugogodišnjeg problema dospjelih obveza. Zbog svega navedenog dajem punu potporu izvješću godišnjeg obračuna proračuna za 2007. godinu. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Proračun u iznosu za 2007. 108 i pol milijardi u odnosu na ukupan GDP od 275 milijardi. Znači riječ je o upravljanju sa preko 40% novca ove zemlje. Riječ je o upravljanju sa 40, preko 40% novca onoga što Hrvatska stvori, vrijednosti koje hrvatski građani stvore. Gledajući makroekonomske pokazatelje o kojima sam pričao i pričat ću HNB-a ne mogu biti zadovoljan. Ukupan javni dug raste tempom od 6% GDP-a godišnje, bruto društvenog proizvoda. 20 milijardi kuna godišnje. Dinamika gospodarskog rasta koja je stjecajem okolnosti u 2007. bila 5,6%, zbog velike osobne potrošnje, zbog isplate duga umirovljenicima prodajom hrvatskih telekomunikacija što je generiralo 6 milijardi novih kuna u sustav koje su uglavnom potrošene za osobnu potrošnju i doprinijela je sa 2 postotna poena indeksom od gospodarskog rasta prema 5,6%, bez toga bi rast bio 3,6%. Na žalost tako dinamika rasta koja će u sljedećoj godini 2008. biti na razini 3,7%, a ukoliko mu dodamo inflaciju od 7,6% je duplo manja od inflacije. I onda priča o povećanju 3, 4% bruto plaće padaju u vodu budući da inflacija pojede sve što naraste i građani će na svojoj koži u svakom slučaju i osjetiti, ali i već su mogli osjetiti promjene u smislu pogoršanja kvalitete samog standarda i to je nešto što je neosporno, to je nešto oko čega nitko ne dvoji i to je nešto s čime se svi slažu. Ono što moram naglasiti je gledajući i negativnu tekuću bilancu, znači pokrivenost uvoza izvozom, ona nikad nije bila negativnija i na razini od 13 milijardi dolara. Dva su načina da se ta negativnost plati. Jedan je povećanje domaće proizvodnje izvoza, a drugi je rasprodajom nacionalnog bogatstva. Na žalost povećanje domaće proizvodnje izvoza se ne ostvaruje i ono što se dogodilo u 2007., a to je prodaja nacionalnog bogatstva kroz prodaju paketa dionica hrvatskih telekomunikacija je jedan od generatora rasta koji je zapravo na neki način i odgovoran da pokrije ovaj manjak. Bez sustavne gospodarske politike, strateške gospodarske politike nema ni povećanja plaća, nema ni plaćanja tog vanjskog duga i to su svi efekti koje u to vode. Navest ću vam jedan primjer. Preko 3 milijarde kuna hrvatska država daje u subvenciju u poljoprivredu. Mi izvozimo nešto malo više od 5 milijardi poljoprivrednih proizvoda. Znači mi dajemo u subvencije 60% našeg izvoza, dok smo samo u srpnju ove godine u odnosu na prošlu godinu, srpanj prošle godine registrirali 30% veći rast uvoza poljoprivrednih dobara. To je ozbiljan problem s kojim ćemo se susresti pogotovo u sljedećoj godini i ne usuđujem se reći kakve će on reprekusije imati na naše građane, ali i na fiskalnu politiku. Što se tiče samih prihoda poslovanja spomenuto je u raspravama pojedinih kolega da se proračun punio znači i rastao rekordno, no činjenica je da je rastao dijelom i zbog novog zaduživanja od 11 i pol milijardi. To isto tako isto treba reći i od toga ne treba bježati. Pročitat ću neke stavke koje mi se čine bitne. Poticanje zapošljavanja, znači kada. Mi smo navikli svi u Hrvatskoj na redistribucijsku politiku, znači privatni sektor, poduzetnici ostvare nešto, nakon toga država uzme svoj dio i onda država raspoređuje ovisno o tome, ovisno o politici u određenom trenutku državnoj kome šta treba za određene potrebe u socijalnom, kulturnom i svakom drugom smislu. No međutim, nije teško potrošiti. Novac nije teško potrošiti. Teško ga je stvoriti i teško ga je usmjeriti na kvalitetno razvojne programe i stoga me zapravo … [[Govornik se ne razumije.]] i šokiralo da je npr. za poticanje izvoza ove godine pri stavici Ministarstva gospodarstva utrošeno samo 11 milijuna kuna. Za poticanje za zapošljavanje u odnosu na iznos koji je predviđen je utrošeno 8 milijuna kuna manje. Znači ta stavka nije do kraja iscrpljena. Središnji državni Ured za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova EU ima izvršenje sa 60%, kao da to nije strateška stvar za hrvatsko gospodarstvo. U ukupnoj stavci gospodarstva i poduzetništva izvršenje je manje za 40 milijuna kuna, no usporedan podatak Vlade Republike Hrvatske njena administracija je potrošila 20 milijuna kuna više u 2007. godini. Fond za razvoj i zapošljavanje također 15 milijuna kuna manje. Ja sam čitajući ovu slikovnicu naišao na jedan tekst koji je vrlo bitan, a u skladu je sa duhom opredjeljenja kojem smo dali podršku i u petom mjesecu u mjesecu svibnju ove godine, a tiče se Europske povelje o lokalnoj samoupravi, kaže pravednija raspodjela poreznih prihoda s obzirom na regionalni razvoj. E sada ovako, samo u ovoj godini i u prošloj, ovaj Sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske donio niz zakona kojima se direktno smanjio prihod jedinicama lokalne samouprave. Podsjetit ću vas na neke od njih. Zakon o preraspodjeli poreza na dobit, znači tim preraspodjelom poreza na dobit u usporednim tablicama za dvije godine sa starim i novim izračunom, ukupan manjak jedinica lokalne samouprave, to je statistika, to su podaci Ministarstva financija, to nisu moji podaci, je bio 1,9 milijardi kuna. Nadalje, Zakon o osobnom odbitku, tj. pomicanje osobnog odbitka sa tisuću 600 na tisuću 800 kuna, prema podacima predlagatelja, prema onim podacima koje je predlagatelj dao su direktno išli na štetu jedinica lokalne samouprave u iznosu od 290 milijuna kuna. To su podaci koje ste vi napisali u obrazloženju zakona, nisam ih ja pisao. Nadalje, jedinicama lokalne samouprave je limitirano zaduženje na 20% kao i trgovačkim društvima u javnom sektoru, tu se definitivno isto napravio odmah od decentralizacije ka centralizaciji. To je treći takav zakon. Suglasnost za zaduženje za 556 gradova i općina u Republici Hrvatskoj daje ministar financija. Pitam ja, kako ministar financija može bolje znati kakva je situacija u 556 jedinica lokalne samouprave? To je također jedan zakon treći u nizu koji nije pogodovao decentralizaciji. Da ne spominjem zakone o mijenjanju određenih članova i suglasnosti na ravnatelja škola, a vezano za osnivače, da ne spominjem tu jedan još čitav niz zakonskih propisa koji su u ovom ili onom dijelu pomakli nivo centralizacije u odnosu na ono što bi trebalo biti. Mi smo se jasno Europskom poveljom o lokalnoj samoupravi predodredili da se sve odluke vezane za jedinice lokalne samouprave donose u dogovoru s njima pod a i druga stvar da se ide u decentralizaciju koja nije samo decentralizacija ovlasti i obaveza, nego i fiskalna decentralizacija. I žao mi je što ovih par zakona na taj način oštetilo, slobodno to tako mogu reći jedinice lokalne samouprave. I ja zato dvojim da je ovaj proračun za 2007., a pogotovo proračun za 2008. koji će doć i godine nakon, više centraliziran nego svaki trošak.
Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin Davor Huška. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče, pa ispravit ću jednu laž, pardon netočnu interpretaciju gospodina. Zakone koje spominje, a koji su išli na štetu jedinica lokalne samouprave. To nije istina. Ovdje ima dvadesetak načelnika i gradonačelnika jedinica lokalne samouprave iz cijele Hrvatske, pa ja molim da digne ruku onaj koji je dobio manje prihoda u protekloj godini sa razine državnog proračuna u odnosu na prethodne godine. Prema onim informacijama koje imamo, evo i kolegica to zna, najviše je propatio Grad Zagreb, a milim da ipak tom jednom Robin Hudovskom politikom treba se i dalje baviti, uzet bogatima, a Grad Zagreb ima što dat i nama ostalima i na područjima od posebne državne skrbi, sve u cilju ravnomjernog razvoja cijele Hrvatske i podijeliti znači siromašnijim jedinicama lokalne samouprave što se upravo dogodilo u 2007. godine, šestoj i petoj. Hvala.
Hvala. Imamo zaključno. Pet minuta u ima klupa SDP-a gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. U ime kluba SDP-a napomenuo sam koliko je velika odgovornost znati čitati statističke podatke i prateći raspravu možemo vidjeti zadovoljstvo većine u Hrvatskom saboru sa statističkim podacima. Možda je nama iz oporbe jasno da naša razmišljanje, naše čitanje i ne trebate primjećivati, ni uvažavati, ali vas ipak kao klub upozoravamo na način čitanja statističkih podataka od strane Narodne banke Hrvatske koja ne izražava baš tako velika zadovoljstva sa fiskalnom politikom u 2007. godini i rezultatima postignutih sa tom fiskalnom politikom u 2007. godini. Isto tako vas upozoravamo i na stručnjake iz Instituta za javne financije koje govore o tome kako se fiskalnim politikama ipak ne ostvaruju oni ciljevi gospodarske politike koje se očekuje. Prema tome, možda malo manje zadovoljstva, a više pažnje i pokušati slušati određene poruke, dale bi možda i neke promjene u fiskalnoj politici koje su neophodne i za ovo krizno razdoblje u 2008. godini. Te poruke koje dobivamo su vrlo jasne. Rast bruto društvenog proizvoda je najvećim djelom iz potrošnje. Poruka je da tu potrošnju generira upravo preraspodjela ili raspodjela prihoda državnog proračuna ka socijalnim davanjima i ka javnoj potrošnji. To je nešto što upozoravaju stručnjaci i Narodne banke i stručnjaci Instituta javnih financija. Također pokušaj koji govori da tako jaka potrošnja neće dati efekata u borbi protiv one slabe pozicije ili vanjske ranjivosti Republike Hrvatske a isto tako neće dati efekata u borbi protiv neefikasnosti u davanju izravnih i neizravnih potpora u gospodarstvu. To su poruke koje bi trebalo čuti. Trebalo bi nešto promijeniti i tog trenutka mislim da bi efekti u novoj fiskalnoj godini koja je pred nama mogli biti i veći. Ako obrnuto vidite samo svoju istinu evidentno je da tih bitnih promjena neće biti. Što Klub SDP-a veli da nas čini posebno nezadovoljnim? U redu je. Povećana su socijalna davanja u proračun. Ali nažalost nisu otišle ni u sređivanje mirovinske reforme i kompletno rješavanje problema i mirovinskog sustava generacijske solidarnosti niti štednje. Nisu riješeni. I isto tako vrlo jasno ali sami ste to i naznačili povećana socijalna davanja nisu riješili traume u zdravstvenom sustavu niti reformu zdravstvenog sustava. Prema tome povećana su a nažalost dva bitna segmenta naših društvenih odnosa nismo riješili. Isto tako velimo standard građana nije dobar. Nedvosmisleno svi podaci pokazuju da jedna trećina građana Hrvatske spada u siromašne. I prestanimo govoriti o tome da građanin koji kupuje automobil je bogati građanin i troši. Idemo na kategoriju automobila pa ćemo vidjeti da je većina to niskih vozila većinom sve na dug. S većinom sve na dug. Znači nemamo jednostavno riješeni ni životni standard građana. I zato je plaća bitna. I hvala Bogu da tada fiskalna politika može imati ulogu. Moj kolega je spomenuo … [[Govornik se ne razumije.]] za niske plaće i nizak rast neto plaće, realni rast neto plaće u prošloj godini je prevelike dividende. Pa to je posao fiskalne politike. Ako su dividende znači nema radnik plaću, nema ulaganja pa postoji porez na dividende. To je ono o čemu se morate vi opredijeliti. Većina. Tu je oružje fiskalne politike. Okrenite novac u plaće. Okrenite novac u investicije. Da li pozitivnim ili negativnim promjenama u poreskoj politici i u fiskalnoj politici to odaberite ali to su promjene koje mi očekujemo od vas. I naravno što na kraju zaključiti? Vidjeli smo da su i povećana davanja u lokalnu samoupravu, investicije lokalne samouprave. Ipak je prošla godina bila izborna godina i očito da Vlada u tom dijelu i nije bila do kraja odgovorna. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. 5. Prijedlog godišnjeg obračuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2007. godinu. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu matičnog saborskog radnog tijela dajem na donošenje godišnji obračun Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2007. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 74 glasa za, 2 suzdržana i protiv 26. prihvaćen godišnji obračun Državnog proračuna za 2007. godinu. Sukladno odredbi članka 129. stavka 2. Zakona o proračunu Odbor za financije i državni proračun predlaže davanje suglasnosti na: godišnji obračun financijskog plana 2007. godinu Hrvatskih voda, godišnji obračun financijskog plana za 2007. godinu Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, godišnji obračun financijskog plana za 2007. godinu Hrvatskih auto-cesta, godišnji obračun financijskog plana za 2007. godinu Hrvatskih cesta, godišnji obračun financijskog plana za 2007. godinu Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka i godišnji obračun financijskog plana za 2007. godinu Hrvatskog fonda za privatizaciju. Molim tko je za ovakav zaključak odbora? Uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova; 74 glasa za, 4 suzdržana i 22 protiv prihvaćeni godišnji obračuni ovih financijskih planova koje sam pročitao. Odbor za financije i državni proračun predlaže Hrvatskom saboru i sljedeći zaključak: Prihvaća se izvještaj o korištenju proračunske zalihe za 2007. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o ovom prijedlogu. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova; 74 glasa za, 4 suzdržana i 21 protiv prihvaćen ovaj zaključak.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Pa ovo je možda neuobičajeno, ali da se nastavljaju dvije rasprave. Najprije izvješće za prošlu godinu, a sada izvješće za prvih 6 mjeseci no tako je kao što je. Ali možemo isto tako vidjeti kontinuitet nečega. No ono što bih želio reći ove podatke koje ću ovdje čitati nisu izmišljeni podaci Ministarstva financija nego su podaci Državnog zavoda za statistiku i Hrvatske narodne banke i s obzirom da je danas bilo ovdje izvješće i guverner Hrvatske narodne banke ja mislim da je on u svom izvješću istaknuo i dobre poteze fiskalne politike jer gledajte niti bi samo monetarna politika niti bi samo fiskalna politika mogla odgovoriti zadacima koji su bili pred nama jer htjelo, htio netko ili ne htio priznati bez obzira na sve inflatorne udare u prvih 8 mjeseci sve međunarodne financijske institucije su ocijenile da je hrvatsko financijsko tržište to spremno dočekalo i nije bilo značajnijih potresa. No, kažem no svatko ima pravo na svoje gledanje i svoj pogled i na kraju krajeva to je demokracija. O tome tko je bio u pravu odlučuju birači nakon 4 godine pa prije godinu dana su pokazali kako su ocijenili politiku fiskalnu HDZ-a i monetarnu politiku koju je vodila Hrvatska narodna banka u 2007. godini. Prema tome logična stvar da rezultat takve politike koju su podržali hrvatski građani je Izvješće o izvršenju državnog proračuna za 2007. godinu. Dakle ako su građani i birači suci onda su oni svoj sud o toj politici dali. No da više ne govorimo o onom o čemu smo raspravljali prije. Dakle dozvolite mi samo nekoliko uvodnih riječi što se tiče izvršenja državnog proračuna za prvih 6 mjeseci. Dakle realan rast bruto domaćeg proizvoda u prvom tromjesječju je bio 4,3% pri čemu je najveći realni rast zabilježen kod investicija od 9,8%. Inflacija mjerena indeksom potrošačkih cijena iznosila je u prvom polugodištu 6,2%. I to je nešto bez obzira koliko danas mnogi pričali mi smo predviđali, mi smo govorili međutim prošle godine u ovo vrijeme nitko nije govorio o tome da će inflacija u 2008. godini biti na razini od 6%. Isto tako kad smo imali rebalans proračuna u 6. mjesecu mnogi su i ovdje sa moje lijeve strane, s desne strane kad se gleda odozgora govorili o tome da će inflacija biti 8 ili 10%. Međutim sad počevši od guvernera Hrvatske narodne banke preko njegovog zamjenika koji je još puno optimističniji, koji govori o 5% danas gospodin Rohatinski i svi ekonomski analitičari govore o inflaciji 6, 6 i po posto. E sad gledajte ako su bile prognoze da će inflacija biti 10, 12%. Ako fiskalna politika nije učinila ništa pa kojim je to čarobnim štapićem došlo na kraju da će inflacija biti u okvirima koji su predviđeni u rebalansu državnog proračuna koji je bio u 6. mjesecu, a isto tako koja je predviđena u fiskalnim projekcijama za naredne tri godine. Prema tome moramo znati što smo govorili prije 5, 6 mjeseci, što govorimo danas i kakvi su danas realni pokazatelji, realni rezultati. Uzimati novu statistiku za mjerenje inflacije nije dobro. Metodologija za mjerenje ovakve inflacije se koristi zadnjih 15-tak godina. I prema tome samo zbog toga da bi netko dokazao da je nešto ovako ići sad mijenjati metodologiju nije dobro. Nije dobro i zbog toga što nas i promatraju i slušaju neki drugi koji na određeni način i odlučuju o našoj sudbini. Ako ništa drugo o kreditnom rejtingu u Republici Hrvatskoj. Dakle industrijska proizvodnja u, na međugodišnjoj razini rasla u prvom tromjesječju 4,8%. U drugom tromjesječju 3,8 ili u prvom polugodištu 4,3%. Ukupan broj dolaska turista je za 5% veći nego što je bio prošle godine. Međutim, ono što nas uz gospodarski rast, uz ipak održanu inflaciju na nekim razinama najviše veseli, a to je da je na međugodišnjoj razini broj nezaposlenih smanjen za 27258 ili 10,9%. Dakle, temeljem tih gospodarskih pokazatelja prihodi državnog proračuna u prvoj polovici 2008. godine ostvareni su u iznosu od 57,7 milijardi kuna ili 11,2% više nego što je bilo u istom razdoblju i prošle godine i s tim da čisto zbog kolega koji rade na prikupljanju sredstava u državnom proračunu ovo nije isključivo posljedica inflacije, nego je ovo rezultat isto tako zahvaćanja dijela sive ekonomije što ova Vlada već radi uspješno pet godina i to se na kraju krajeva vidi u rastu državnog proračuna. Dakle, najznačajnija skupina prihoda čine porezni prihodi koji su u prvom polugodištu iznosili 33,3 milijarde kuna ili 11,8% više. Tu je prije svega porez na dodanu vrijednost 20,4 milijarde kuna ili 13,4% više. U isto vrijeme prihodi od doprinosa ostvareni su sa 19,8 milijardi ili 9,7% više nego prethodne godine. Dakle, i ovi pokazatelji jasno pokazuju na određenu stabilnost u Republici Hrvatskoj bez obzira što se mi možemo slagati i što se tiče socijalne politike i što se tiče potpora jedinicama lokalne samouprave i ulaganje u infrastrukturu i potpore gospodarstvu da bi to netko htio ovako ili onako napraviti. Ali ja bih ipak dozvolite mi nisam htio reagirati kad je uvaženi kolega Linić govorio. Ne možemo mirovine smatrati socijalnom kategorijom. Mirovine su stečeno pravo koje su hrvatski građani zaradili svojim radom uplaćujući dugi niz u Mirovinski fond. Prema, tome to ne možemo govoriti o socijali. To nije socijala. To je ostvareno pravo, kao što su oni uplaćivali u Mirovinski fond za vrijeme cijelog svog radnog vijeka i neki drugi su u to vrijeme dobivali mirovinu iz tih uplata. Tako danas mi koji radimo uplaćujemo u fond da bi se iz toga isplaćivale mirovine i mi u Vladi i u Hrvatskoj demokratskoj zajednici ne možemo nikako prihvatiti da se mirovine tretiraju kao socijalna kategorija. No, istina je da je povećan niz socijalnih davanja. To se vidi u proračunu. No, da i oko toga se ne bi prepucavali i da ne bi pucali iz praznih pušaka mi u Ministarstvu financija smo odlučili napraviti registar svih socijalnih davanja u Republici Hrvatskoj iz jednostavnog razloga da svi konačno vidimo koja su to socijalna davanja koja ova država daje i koje primaju hrvatski građani. I sutra kad se uvede osobni identifikacijski broj mi ćemo s jedne strane imati instrument s kojim možemo pratiti, s druge strane imat ćemo na jednom mjestu popisana sva davanja i mislim da će onda moći konačno voditi jednu pravedniju socijalnu politiku. I ja mislim da se tu slaže i lijeva i desna strana Hrvatskog sabora. Ali da bi to mogli, mi jednostavno moramo doći u poziciju da imamo instrumente da to provodimo. Svi smo ostali iznenađeni i šokirani kad smo radili registar neporeznih davanja, jer nikad nitko se nije pozabavio s tim. Mi smo na tome radili preko godinu dana. Tako će vjerojatno biti i sa registrom socijalnih davanja. Isto tako, paralelno s tim želimo napraviti registar potpora u Republici Hrvatskoj. Isto tako da vidimo kome se daju novci, zašto se daju novci i koji su efekti tih davanja. Pa ne treba davati nekome novce samo zato što se bavi s nečim, a ne očekivati od njega da temeljem tih potpora koje dobije iz državnog proračuna ima sutra bolje rezultate ili ono što smo isticali proteklih 6 mjeseci. Nije logično ako nekome date potporu za određenu proizvodnju da bi bio konkurentan na tržištu, a da on usprkos tih potpora digne cijene u nebesa. I to je isto nešto što treba jasno i glasno reći. Jer kad pogledate kolike su potpore u gospodarstvu, kolike su potpore u poljoprivredi, onda ćete vidjeti da se ne radi baš o tako zanemarivom iznosu, nego se radi o poprilično velikom iznosu i to je nešto što sigurno kad pogledamo ovaj gospodarski rast i kad pogledamo određene gospodarske grane bez obzira da li se mi slagali da li su ove potpore velike ili male, ali da nisu takve kakve jesu bila bi uputna opstojnost podređenih gospodarskih grana. I to je isto činjenica od koje ne možemo pobjeći. Međutim, imali smo Zakon o potporama u Hrvatskom saboru i s tim zakonom smo također željeli jasno definirati tko i kako ima pravo dobiti potporu samo s jednim razlogom da sredstva državnog proračuna koristimo čim kvalitetnije. A čim ih koristimo čim kvalitetnije onda oni koji trebaju dobiti novce će biti u prilici dobiti više novaca nego što bi dobili inače. Dakle, ako pogledate državni proračun u prvom polugodištu onda je on zabilježio ukupan višak prihoda u odnosu nad ukupnim rashodima od 2,8 milijarda kuna ili ono što ja već govorim s ove govornice treći ili četvrti puta iz razloga što i radi hrvatske javnosti i radi nas treba istaknuti neke stvari, a to je kad se mi volimo ovdje u Saboru ovisno kako nam paše u kojem trenutku prepucavati dal' nam treba mali deficit ili u datom momentu ako je netko uspio smanjiti deficit onda to želimo obezvrijediti i počet ćemo pričati da treba biti deficit veći i da deficit treba uložiti u potrošnju. Međutim, hrvatskim građanima prije svega koji pune državni proračun i hrvatskim gospodarstvenicima treba jasno reći da taj deficit košta, a taj deficit košta toliko kolika vam je stavka kamata na poziciji u državnom proračunu. I sad si uzmite koliki bi taj trošak bio da se deficit nije smanjio na ovaj nivo na koji se smanjio. Međutim, kad iz državnog proračuna sa rashodovne strane izuzmete kamate, onda ćete vidjeti da iz poreznih prihoda središnja država može u potpunosti financirati sve svoje rashode, financira kamate. A kažem, a kad te kamate eliminirate onda ćete vidjeti da je središnja država već u ovom trenutku u suficitu. To treba jasno reći bez obzira koliko se mi politički razilazili ili neslagali, a ima nekih činjenica i to mi je posebno drago danas što je i klub SDP-a podržao sve ove financijske zakone oko kojih se ne bi trebali sporiti, jer to treba biti zajednički interes. Ima drugih tema gdje možemo se politički raspravljati da li bi trebalo ovako, da li bi trebalo onako. Ali mislim da konsolidirane javne financije, da makroekonomska stabilnost i da uravnoteženi državni proračun je cilj svih nas. A da isto tako da bi to došli do toga ne možemo to napraviti i postići bez strukturnih reformi. A određene strukturne reforme su bolne i upravo zbog toga što su bolne tu je potrebno isto tako jedinstvo, a ne se politički napadati. Jer gledajte, kao što je inflacija uzela maha u prvih 6 mjeseci bilo je vrlo teško zaustaviti jer na mnoge strane nismo utjecali, tako vam je i deficit isto tako vrlo opasna stvar. Kad date nekome pravo u državnom proračunu vrlo teško ćete mu ga smanjiti. I ako to ne možete ostvariti iz tekućih prihoda ja sam vas natjerao na to da imate veći deficit, da se morate zaduživati ili kad već govorim o deficitu i zaduživanju … uzmite da mi nismo uspjeli smanjiti deficit na ovu razinu na koju smo ga smanjili, da smo se morali zaduživati za 3, 4 ili 5 milijardi kuna na ovako nestabilnom financijskom tržištu kakvo je u zadnjih 6, 7 mjeseci u cijelom svijetu, a možete si misliti u kakvoj poziciji bi bila država. Ne bi bila u nimalo blistavoj poziciji. Isto tako, ako bi država imala problema sa zaduživanjem vani pokrićem tog deficita, budite sigurni da bi taj manjak sredstava osjetili naši gospodarstvenici. Međutim, naši gospodarstvenici danas ako nisu zadovoljni sa uvjetima na domaćem financijskom tržištu, mnogi od njih mogu otići van i samostalno se zadužiti. To je posljedica određene politike. Nije to ništa slučajno. Isto kao što Europska investicijska banka nama daje kredite pod istim uvjetima kao što daje članicama Europske unije, a to nije bilo prije 4, 5, 6 ili 7 godina. Dakle, i to je rezultat nekog povjerenja ili potvrda nekoga, je dobro ste nešto napravili zbog toga ćemo vas nagraditi. Zašto ovo sve govorim? Pa govorim zato što kad uzmete sve ove parametre u obzir i kad uzmete pokazatelje oko izvršenja državnog proračuna, ponavljam, možemo se razilaziti oko nekih stvari, ali isto tako neke stvari koje su dobro učinjene ne možemo negirati. I zato se iskreno nadam da i kroz ovu raspravu oko izvršenja proračuna za prvih 6 mjeseci biti će stvari oko kojih se nećemo slagati, ali mislim isto tako da ima stvari koje trebamo zajednički pozdraviti jer su dobre, a ako su dobre onda su dobre za sve nas bez obzira koja smo politička opcija. Hvala vam lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a, gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovanje ministre, gospodine predsjedniče, državni tajniče i državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Evo, ministar je održao jedan nadahnuti govor kao da je situacija maltene ako ne blistavo, onda najmanje dobra, ali moramo se referirati na neke podatke radi javnosti, ali kako je ministar rekao i radi javnosti i radi nas samih. Činjenica je da danas u Hrvatskoj stopa rasta je puno manja nego što je bila prošle godine. Ministar je rekao, završili smo godinu sa 5,6%, sada je u prvom kvartalu bila 4,3%. Moram podsjetiti da je prošla godina bila puno, puno bolja, pogotovo što se tiče industrijskog rasta. Prošle godine smo imali industrijski rast 5,6%, industrijski rast prvih 7 mjeseci ove godine 3,9%. Prošle godine je bio preko 7 i nešto posto. Što nam to govori? Govori nam da nam se rast sigurno neće zaustaviti niti na ovih 4%, vjerojatno će biti nešto niži do kraja godine. Sa druge strane, kada gledamo inflaciju, odnosno ono s čime smo završili prošlu godinu. Inflacija se kretala nešto iznad 3%. Ove godine u 7. mjesecu je inflacija bila 8,4%. Kada uspoređujemo s jedne strane rast od niti 4% i inflacije od 8% bilo bi super kao što je ministar rekao da do kraja godine imamo nižu inflaciju. Ali o tom po tom tko je što rekao, tko je što prognozirao, vidjeti ćemo što će biti. 8% je u ovom trenutku inflacija u Hrvatskoj, duplo veća nego što je to rast. S druge strane znači da hrvatski građani neće moći pratiti niti plaćama niti onim što će kupiti inflaciju koja je na djelu danas u Hrvatskoj. Kada govorimo o državnom proračunu, prihodi poslovanja u prvom polugodištu su veći za 11,6%, rashodi poslovanja za 8,8%. To zvuči u najmanju ruku smanjiti ćemo deficit, može biti dobro, ali kad pogledamo strukturi iz čega su to prihodi najviše narasli moramo vidjeti da su prihode najviše napunili građani. Najviše su narasli iz porasta poreza na dodatnu vrijednost u odnosu 13,4%, odnosno na prošlu godinu i prihodi je bilo nešto od poreza na dobit. Znači građani, kada gledamo nominalno otprilike od ovogodišnjeg proračuna koji je planiran na 115 milijardi kuna u odnosu na prošle godine 108 milijardi kuna. 7 milijardi kuna povećanja proračuna iz PDV-a će se napuniti 4 milijarde kuna, a tko je to platio PDV, porez na dodanu vrijednost? Da li su to poduzetnici? Nisu, jer poduzetnici su u sustavu PDV-a. Oni imaju pravo na pretporez i plaćaju PDV. Platili su to hrvatski građani kroz ovu stopu inflacije od 8,4%. S druge strane rekli smo da su rashodi poslovanja nešto niže nego što su se povećavali prihodi, ali gdje se to smanjilo u odnosu na prošlu godinu? Smanjilo se zato što su umjereno, odnosno manje nego prošle godine rasle naknade zaposlenima i socijalne naknade. Zbog toga se smanjio rashod državnog proračuna. S druge strane, također u prihodima državnog proračuna, što nismo imali prošle godine su prihodi od dividendi HT-a i INA-e. Iste one dividende o kojima je kolega Linić govorio i koje smo možda mogli usmjeriti u rast plaća, znači država je uprihodovala u svoj proračun. S druge strane kada govorimo o nekim pokazateljima koji su danas u Hrvatskoj. Dug središnje države iznosio je 110,6 milijardi kuna u prvom polugodištu ove godine, što je 1,5 milijarda kuna više nego prošle godine. Inozemni dug Republike Hrvatske iznosio je 35 milijardi eura. Kao što sam rekao, svako dijete koje se rodi u Hrvatskoj, automatski je dužno 8 tisuća eura. S druge strane, bruto društveni proizvod ovo sve o čemu pričamo, iz čega bi mogli vratiti? Iz onoga da zarađujemo više nego što trošimo, da je rast veći nego što je potrošnja. Bruto društveni proizvod pokazuje da usporava i u prvom kvartalu ove godine dovelo do usporavanja rasta BDP-a sa 7% u prvom kvartalu prošle godine na 4,3% u prvom kvartalu ove godine. Kada govorimo da li naši građani imaju novca, da li bolje žive, da li žive kvalitetnije nego prošle godine? Jedan od signala nam može biti trgovina na malo. Kada gledamo realno ove godine rast prometa u prvih 7 mjeseci iznosio je 1,7%, što je za 4,9% sporija dinamika rasta nego prošle godine. Vrlo je logički zaključiti zbog čega je to? Zbog toga što građani svakim danom imaju sve manje novca da bi mogli zadovoljavati svoje potrebe. Inflacija, agregati cijena. Godišnja stopa inflacije u srpnju 2008. godine iznosila je 8,4%. Rekli bi i vjerojatno će neki i od kolega iz redova HDZ-a obrazlagati opet to hipotekarnim kreditima, teškom situacijom u svijetu, rast cijena nafte. Ali imaju istu takvu situaciju i druge zemlje u svijetu, pa u Europskoj uniji u zoni 15 je inflacija 3,7%. U Europskoj uniji u ovih 27 proširenim, zadnjim proširenjem zemalja Europskih unija je inflacija 4,4%. Znači 4,4% s jedne strane, imaju iste uvjete što se tiče svijeta, znači Amerika djeluje i na njih i na nas, ali razlika je u 4%-tna poena. Mislim da moramo biti malo realniji kada tražimo ispriku sa jedne strane zbog čega je takva stopa inflacije u Hrvatskoj i zbog čega ne može biti manja. Kada bi gledali možda i bliže naše susjede, možemo uzeti jednu Sloveniju koja ima 1,5%-tni poen manju inflaciju nego što je to u Hrvatskoj. Zaposlenost i plaće. Kada gledamo plaće u prvom polugodištu ove godine, pod utjecajem rastuće inflacije prvi puta je nakon dugo vremena zabilježen pad realnih plaća što konkretno znači da su hrvatski građani mogli kupiti manje roba i usluga nego što su to mogli kupiti prije od svojih primanja. Ekonomski odnosi sa inozemstvom, netko je pričao tu o odnosu koliko uvozimo, koliko izvozimo i to je osnovni problem ja mislim cjelokupne nepovoljne ekonomske situacije u Hrvatskoj i šta zamjeram što se kroz proračun ne ulaže više u razvoj našeg poduzetništva u izvoz, jer ove godine opet imamo negativan saldo robne razmjene sa inozemstvom koji pokazuje izrazito visoku tendenciju rasta. Prošle godine smo imali kao što sam rekao već u prije izlaganju otprilike 10 milijardi eura, to je negdje 70-tak milijardi kuna, a ove godine u prvih sedam mjeseci već imamo 50 milijardi kuna, što znači nastavimo li ovim tempom vjerojatno će ta razlika biti do kraja godine 84 milijarde kuna. Kada sve skupa to zbrojimo i pogledamo, činjenica je da situacija nije u Hrvatskoj tako bajna i da rekao je ministar tko je kako glasao prošle godine, ali ja vjerujem da io ni glasački koji su glasali za HDZ vjerojatno ne glasuju za to da ova Vlada nije u stanju se boriti sa inflacijom od 8,4% i nije u stanju pomoći hrvatskim građanima da žive bolje. Ono što mi iz kluba SDP-a poručujemo je da bi bilo poštenije i da se mora napraviti i da se mora zaustaviti taj inflatorni pritisak na hrvatske građane i da se mora napraviti neka preraspodjela u proračunu. Kakva preraspodjela? Prvo da se mora napraviti i tu ćemo dati podršku i ministru i Vladi kod strukturalnih reformi u slučaju da se bude išlo sa štedljivijim proračunom, a da se više bude ulagalo u razvoj i zapošljavanje sa jedne strane, a sa druge strane u reformu kao što smo već kroz nekoliko zakonskih prijedloga predlagali, u reformu i poreznog sustava što se tiče doprinosa građana kako bi se rasteretili građani i kako bi njihove neto plaće bile veće. Što se tiče reforme, apsolutno će biti podrška od SDP-a, ali kod reforme pogotovo kada su strukturalne u pitanju mora biti vidljivo u šta se ulaže i mora biti vidljivo da će hrvatski građani od toga u budućnosti imati koristi. Na žalost, mi iz ovog obračuna kao što ni prilikom prihvaćanja proračuna za 2008. godinu nismo vidjeli tu korist za hrvatske građane i upozoravali smo na mnoge situacije koje se sada dešavaju, a neke sam sada i spomenuo što se tiče realnog pada standarda hrvatskih građana, niste nas slušali. Predlagati ćemo i dalje, pripremamo neka zakonska rješenja, ja se nadam da ukoliko očekujete da podržimo vaše dobre prijedloge, da i vi naše dobre prijedloge … … [[Upadica se ne čuje.]] Biti će dobri, samo bitna je i dobra volja da se konačno složimo oko toga da neke stvari treba promijeniti. Zato evo na kraju kažem da ne možemo podržati, mada je ovo tehnički samo, … … [[Upadica se ne čuje.]] Da, ne možemo podržati ovaj obračun zbog toga šta je pokazao ono na što smo upozoravali, da je opet sav teret države nepovoljne ekonomske situacije pao na leđa građana koji ionako svakim danom sve manje i manje imaju novaca. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Gospodin Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolega Maras netočno tvrdi, preskačući jasno zemlje koje imaju u Europskoj uniji veću inflaciju od nas, da imamo jednake uvjete kao i Europa, kao i europske zemlje što jasno nije točno. Europa ne daje toliki novac na obnovu i posljedice rata i ostalo, ali izuzetno mi je drago percepcija gospodina da je ova Vlada stvorila uvjete da se naši građani osjećaju kao da žive u razvijenim europskim zemljama. Hvala.
Hvala. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, cijenjeni kolegice i kolege. Iz ostvarenja Državnog proračuna za razdoblje siječanj/lipanj 2008. vidljivo je da je makroekonomsko kretanje obilježio realan rast bruto domaćeg proizvoda od 4,3% u prvom tromjesečju 2008. godine. S obzirom na očekivani rast pojedinih makroekonomskih pokazatelja kao što su industrijska proizvodnja, trgovina na malo i turistički pokazatelji očekuje se nastavak gospodarske aktivnosti i realan rast bruto domaćeg proizvoda od 4,4% na razini cijele godine. Pritom ukupan broj zaposlenih osoba u lipnju 2008. godine iznosio je 222 tisuće 290 što je povijesno najniži broj nezaposlenih te je zabilježio međugodišnje smanjenje od 27 tisuća 258 ili 10,9%. Ostvarenje proračuna u prvoj polovici 2008. godine potvrđuje nastavak provedbe fiskalne prilagodbe. U odnosu na plan prihoda za 2008. godinu ostvareno je 49,8% ukupnih prihoda, odnosno u apsolutnim iznosima 57,7 milijardi kuna te treba istaknuti da je to za 11,2% više u odnosu na isto razdoblje prethodne godine. Pritom su najviši međugodišnji porast zabilježili porezni prihodi od čega porez na dodanu vrijednost, porez na dobit i porez na dohodak te doprinosi koji su rasli u skladu sa rastom nominalnih bruto plaća i zaposlenosti. S druge strane ukupni rashodi izvršeni su u iznosu od 54,9 milijardi kuna, odnosno 8,8% više nego u istom razdoblju prethodne godine a u odnosu na plan Državnog proračuna za 2008. godinu rashodi su izvršeni 47%. Gledajući programski izvršenje proračuna u prvom polugodištu 2008. godine, dobru dinamiku izvršenja imale su između ostalih i aktivnosti i projekti vezani uz poticanje poslovnog okružja, povećanja konkurentnosti hrvatskog gospodarstva i programi socijalne politike. Ukupne subvencije trgovačkim društvima, obrtnicima, malim i srednjim poduzetnicima izvršene su u iznosu 3,6 milijardi kuna, odnosno 22,2% više nego u istom razdoblju prethodne godine. Aktivnosti i projekti iz programa potpora u poljoprivredi i ribarstvu izvršeni su sa 62,85% u odnosu na postavljeni plan. Za mirovine i mirovinska primanja izdvojeno u prvom polugodištu 2008. godine 16,1 milijardu kuna što je značajan porast u odnosu na isto razdoblje prethodne godine. Navedeno je rezultat zakonskih promjena kojima je smanjena razlika između starih i novih umirovljenika i povećana izdvajanja za invalidske i obiteljske mirovine. Naknade u sustavu zdravstva i socijalne skrbi izvršene su u iznosu od 9,9 milijardi kuna. Za dječji doplatak i porodiljske naknade izdvojeno je u prvih 6 mjeseci 1,8 milijardi kuna ili 50% plana što upućuje na dobru dinamiku izvršenja programa nacionalne populacijske politike. Dakle, možemo zaključiti da je ostvarenje proračuna u prvoj polovici 2008. godine bilo vrlo uspješno. Naime, dobro ostvarenje prihoda, učinkovita raspodjela proračunskih sredstava i nastavak fiskalne konsolidacije rezultati su ostvarenja viška ukupnih prihoda na ukupnim rashodima prihoda proračuna od 2,8 milijardi kuna. Nastavno na neke iznijeta mišljenja u prethodnim raspravama i za prethodnu točku gdje se govorilo o obračunu, godišnjem obračunu za 2007. godinu. Naravno da bih istaknuo da je uvijek dobro čuti drukčije mišljenje jer ono potiče na razmišljanje, a razmišljanje dovodi do različitih rješenja. I vrijedi čuti mišljenje gospodina Linića o malom porastu neto plaća, ali da bi zaposlenici trebali imati veće plaće mislimo i mi iz HDZ-a. Standard građana je tema koja treba zanimati i okupirati sve političke stranke, ali vrijedi ponoviti standard građana može se na više načina poboljšati, ali su najdjelotvorniji načini zapošljavanje, a nakon toga pristojna i dostojna plaća. Da je Vlada stvorila uvjete za poticanje poduzetništva dokazuje činjenica da su u 2007. godini poduzetnici ostvarili najveći iznos dobiti do sada, a neke tvrtke ostvarile su porast dobiti od čak 30 do 35% više u odnosu na 2006. godinu, a o smanjenju nezaposlenosti već sam govorio. Plaće zaposlenika istodobno dok je dobit rasla do 30% su neznatno rasle ili ostale iste u tim istim tvrtkama. Ali zato ponovit ću opet nije kriva fiskalna politika, jer je ona učinila svoje, već neravnopravna i nerazmjerna raspodjela, a mjesta za preraspodjelu doista ima, a to je zadaća poslodavaca i sindikata. Zbog svega navedenog klub HDZ-a glasovat će za prihvaćanje zaključka da se prihvati izvješće o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2008. godinu za prvo polugodište 2008. godine. Hvala lijepa.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Nema ga. Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Nema ga. Gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Proračunom za 2008. osigurava se kontinuitet u izgradnji Hrvatske kao zemlje gospodarskog razvoja i napretka, ujednačenog regionalnog razvoja, komporentne snage, znanja i izvrsnosti, socijalne pravednosti i zemlje Europske unije. Tako i ovo polugodišnje izvješće o izvršenju državnog proračuna za 2008. godinu predstavlja kontinuitet i provođenje navedene politike Vlade Republike Hrvatske. Na početku treba istaknuti nekoliko važnih ekonomskih pokazatelja koji definiraju makroekonomsko okruženje u Hrvatskoj, u prvoj polovici tekuće godine. Tako je realni međugodišnji rast bruto domaćeg proizvoda u prvom tromjesečju iznosio 4,3% gdje je najbrži rast zabilježen kod investicija u kapital s realnim porastom 9,8%. Industrijska proizvodnja porasla je u drugom tromjesečju 3,8%, a broj nezaposlenih osoba smanjen je u lipnju za 27,2000 ili 10,9%, a očekuje se i daljnje smanjenje stope nezaposlenosti do kraja godine zahvaljujući upravo naporima Vlade Republike Hrvatske. Ukupni prihodi državnog proračuna koji u sebi uzimaju u obzir prihode od poslovanja i prihode od prodaje nefinancijske imovine su u prvom polugodištu ostvareni u iznosu od 57,7 milijardi kuna što je za 11,2% više u odnosu na isto razdoblje prethodne godine. Ovako visok rast ukupnih prihoda državnog proračuna u prvom polugodištu 2008. godine rezultat je povećanja gospodarskih aktivnosti i učinkovitije naplate poreznih prihoda. Prihodi poslovanja ostvareni su u iznosu 57,6 milijardi kuna što čini rast od 11,6%. U ovim prihodima najznačajniji su porezni prihodi koji su ostvareni u iznosu od 33,3 milijarde kuna što čini međugodišnji rast od 11,8%. Ukupni rashodi državnog proračuna planirani su za 2008. godinu u iznosu od 118,4 milijarde kuna od čega rashodi poslovanja 114,7 milijardi kuna i rashodi za nabavu nefinancijske imovine 3,8 milijardi kuna. Izvršenje ukupnih rashoda u prvom polugodištu ove godine iznosilo 54,9 milijardi kuna. Iz navedenih je podataka evidentno da je ostvaren višak od 2,8 milijardi kuna. Kad govorimo o rashodima posebno bih istaknula da je u prvom polugodištu izvršeno 49,9% ukupnih rashoda za subvencije koje u apsolutnim iznosima iznose 3 i pol milijarde kuna. Važno je naglasiti i da u odnosu na 2007. godinu u strukturi ukupnih subvencija raste udio subvencija trgovačkim društvima, obrtnicima, malim i srednjim poduzetnicima izvan javnog sektora, a smanjuje se i udio subvencija u javnom sektoru. Naknade građanima i kućanstvima najznačajnija su stavka rashoda, a odnose se na socijalne naknade, naknade po osnovi osiguranja i druge naknade građanima i kućanstvima iz proračuna. Tako je u prvom polugodištu 2008. godine, ove su naknade iznosile 28,532 milijarde kuna što dakle iznosi negdje 49,2% od plana za 2008. godinu. U okviru ovih rashoda u ovoj skupini najveći dio rashoda odnosi se na mirovine i mirovinska primanja u iznosu od 16,1 milijardu kuna, te naknade u sustavu zdravstva i socijalne skrbi. Ono što bih na kraju željela naglasiti jest da je za dječji doplatak i porodiljne naknade izdvojeno u prvom polugodištu 2008. godine 9,8% više sredstava, nego u istom razdoblju prethodne godine. Na kraju želim naglasiti da podržavam izvješće o polugodišnjem izvršenju proračuna za 2008. godinu. Hvala.
Hvala. Imamo replike. Gospodin Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo kolegica Butarin je u svojem izlaganju spomenula da je ovaj proračun koji se naslanja na prošlogodišnji proračun, osigurava da Hrvatska bude zemlja razvoja, rasta itd. I obrazložila to sa time da je u prvih sedam mjeseci industrijska proizvodnja rasla sa 3,9%. Kao da prošle godine nije rasla 5,6% i dugi niz godina prije toga više od 3,9%. Znači, to je kolegice Buterin kao da ste rekli da je Hrvatska zemlja rasta ukoliko industrijski rast bio 1,2% ili 0,6%. Razumijete, ako imate situaciju gdje imate objektivnu inflaciju s jedne strane morate osigurati kontinuirano visoku stopu industrijskog rasta. S druge strane spominjali ste doprinose, odnosno zbog čega su se dobro izvršavali socijalni doprinosi itd. odnosno naknade socijalne i druge stvari. Moram reći da je taj dio suficita što je proračun ostvario u odnosu na proteklu godinu isključivo ide iz socijalnih naknada, jer socijalne naknade su najmanje rasle. Kada gledamo u odnosu na prošlu godinu 7,9%. Tako da s jedne strane ne osiguravamo dovoljan gospodarski rast, a s druge strane štedimo na socijalnim davanjima. Možda je obrazloženje toga što to ipak nije izborna godina.
Odgovor, gospođa Buterin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine Mars vi mene očito niste u potpunosti slušali ili ste čuli samo ono što vi želite čuti. Naime, ja kada sam govorila o gospodarskom razvoju i napretku prvenstveno sam uz ono što ste vi rekli navela i to, a to je pokazatelj ekonomski pokazatelj u jednoj državi, dakle gospodarskog razvoja i napretka, smanjenje stope nezaposlenosti. Jedan vrlo ozbiljan i vrlo referentan pokazatelj gospodarske razvijenosti u određenoj državi. Taj ekonomski indikator u Republici Hrvatskoj se smanjio za 10,9% u prvih šest mjeseci 2008. u odnosu na proteklu godinu. Mislim da je to dovoljan pokazatelj, ali ja bih vas inače u budućnosti zamolila da doista u potpunosti čujete ono što ja govorim ili mi se nemojte javljati za repliku. Hvala.
Hvala. Replika nije vezana za točnost ili netočnost. Znači može se u replici reći, kod ispravka netočnog navoda je potrebno naznačiti što ispravljate, a u replici se može malo slobodnije. Naviknimo se na to, ništa ne smeta jel'. Gospodin Davor Bernardić također.
Gospodine predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Dobro ste se dotakli domaće proizvodnje, no međutim sa podacima za treći kvartal ove godine domaća proizvodnja, tj. dinamika rasta domaće proizvodnje je negdje na 3%, što znači da je to skoro duplo manje u odnosu na isto razdoblje prošle godine i to su podaci svakako koji nas trebaju i moraju zabrinuti. I ponavljam ono što sam već rekao u prethodnim diskusijama, dakle nema rasta plaća, nema poboljšanja životnog standarda bez proizvodnje, bez povećanja domaće proizvodnje, jer jedino što vam ostaje kao generator gospodarskog rasta, a u cilju osobne potrošnje koje je 70% čini gospodarskog rasta u Republici Hrvatskoj vam je na kraju rasprodaja nacionalnog bogatstva. I nema pokretača gospodarstva bez pokretanja domaće proizvodnje. I zato podatak da je ono pala za duplo u odnosu na isto razbolje prošle godine, odnosno tendencija rasta, svakako mora zabrinuti i ja ne želim dijelit argumente da tumačimo statistiku na ovaj ili onaj način. Ja želim tumačiti statistiku u svjetlu toga da one probleme koje detektiramo da upozorimo na njih i da ih rješavamo. I to bi trebala biti uloga i ovog Parlamenta u konačnici vlade i svih državnih institucija. Hvala.
Odgovor gospođa Vesna Buterin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa ja bih uvaženog kolegu samo podsjetila da ovdje ipak raspravljamo dakle o polugodišnjem izvješću, a ovo o čemu ste vi govorili doista ćemo imati prilike razgovarati kada budemo govorili o godišnjem obračunu državnog proračuna za 2008. godinu. Hvala.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. Pred nama se nalazi polugodišnje izvješće. Naglašavam polugodišnje izvješće o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske znači za prvo polugodište 2008. godine koje ćemo naravno različito komentirati što je već vidljivo iz ovih rasprava koje su u tijeku. Ovisi da li sa stajališta pozicije koja daje podršku naravno Vladi Republike Hrvatske u provođenju svih programa pa tako i Ministarstvo financija u odnosu na zastupnike u opoziciji koji naravno imaju druge zadatke u svojim rasprava. Ja ću u svojoj raspravi dati naglasak na prihode državnog proračuna, jer ako imamo dostatne i kvalitetne prihode puno je lakše raditi njihovu raspodjelu naravno na zadovoljstvo svih proračunskih korisnika. Zato već na samom početku izražavam zadovoljstvo punjenjem državnog proračuna što je uz ne mali utjecaj povećanja cijena tijekom prvog polugodišta 2008. godine, što ne treba zanemariti ipak u najvećoj mjeri je rezultat povećane gospodarske aktivnosti i još kvalitetnijeg ubiranja različitih vrsta proračunskih prihoda. Mi koji u jedinicama lokalne samouprave, gradovima i općinama radimo sa proračunom, bavimo se sa proračunom, također možemo posvjedočiti i na terenu u gradovima, općinama trend rasta proračunskih prihoda posebice poreznih prihoda, što generalno svjedoči o povećanim gospodarskim aktivnostima, a to je očigledno i ako se prate podaci o povećanom broju uposlenih i smanjenju nezaposlenih na Zavodu za zapošljavanje o čemu govori najmanja anketna stopa nezaposlenosti za 2007. godinu koja se spustila ispod 10%, o čemu govori samo 222 tisuće i 290 nezaposlenih osoba u lipnju 2008. godine što je najmanje od postojanja samostalne i nezavisne Republike Hrvatske od znači Domovinskog rata. Samo ću podsjetiti da su prihodi državnog proračuna Republike Hrvatske u 2004. godini bili 80 milijardi kuna u 2005. godini 85 milijardi kuna, u 2006. godini 95 milijardi kuna. U 2007. godini 108 milijardi kuna. A u prvom polugodištu ove godine 57,7 milijardi kuna ili gotovo 50% od plana. Naravno bez prihoda od turizma. A što nas vodi prema zaključku da su proračunski prihodi u zadnjih 5 godina uključujući prognozu za 2008. godinu porasli sa 80 na gotovo 120 milijardi kuna proračunskih prihoda. Rast koji je definitivno bilo teško predvidjeti isto kao što je bilo skeptika i prilikom donošenja proračuna za 2008. godinu kad su planirani prihodi evo koji se hvala Bogu realiziraju u punoj mjeri. Naravno skeptici dolaze sa druge strane sabornice. Promatrajući ukupne prihode proračuna u prvoj polovici 2008. godine ostvarene u iznosu od 57,7 milijardi kuna vidljivo je povećanje u odnosu na isto razdoblje 2007. godine za nemalih 11,2%. Prihodi poslovanja u prvoj polovici 2008. godine iznosili su 57,6 milijardi što čini međugodišnji rast od 11,6%. Značajan rast zabilježila je i najvažnija skupina prihoda tj. porezni prihodi. Porezni prihodi su u prvom polugodištu 2008. ostvareni u iznosu od 33,3 milijarde kuna čime bilježe međugodišnji rast od 11,8%. U strukturi poreznih prihoda najveći doprinos ukupnom rastu daju prihodi od poreza na dobit i prihodi od poreza na dodanu vrijednost. Porez na dobit u prvoj polovici 2008. godini iznosi 6,2 milijarde kuna što čini rast od 17,4% u odnosu na isto razdoblje prethodne godine. Porez na dodanu vrijednost također bilježi u prvom polugodištu 2008. godine nemali rast od 20,4 milijarde kuna a što je u odnosu na isto razdoblje prethodne godine povećanje od 13,4% naravno uz očekivanu dobru turističku sezonu očekuje se i daljnji rast prihoda od PDV-a. Ovaj rast prate i doprinosi kao i prihodi od imovine te ostali prihodi svi osim trošarina koji su ciljano u jednom dijelu smanjene. Vjerujem da je ovakav rast proračunskih prihoda rezultat uz sve navedeno i kontinuirane politike bez političkih stresova u zadnjih 5 godina. Te isto tako da će ovakav pristup planiranju i upravljanju proračunskim prihodima pozdraviti svi proračunski korisnici koji u proračunu participiraju sa sve većim sredstvima kao što pozdravljaju i zastupnici Hrvatske demokratske zajednice. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ova rasprava o ovom polugodišnjem izvršenju proračuna je čini mi se dosta općenita. Ja bih htjela reći nekoliko stvari koje se tiče izvršenja proračuna Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta i na tom primjeru možda pokazati nešto što se čini mi se ove godine više nego inače dešava kod izvršenja proračuna i kod drugih proračunskih korisnika. Zašto mi uopće raspravljamo ova polugodišnja izvješća ovdje u Hrvatskom saboru? Prvo s jedne strane da vidimo na koji način ono što smo mi ili većina ali mi kao Hrvatski sabor utvrdili kao državnu politiku da tako kažem jer ako negdje se vidi državna politika i ono što država radi to se vidi u državnom proračunu. Na koji način Vlada i općenito izvršna vlast tu politiku provodi? To je jedna od svrha zašto mi raspravljamo uopće godišnje, ovo polugodišnje izvješće. Ako pogledamo izvješće ovog Ministarstva prosvjete moram reći dva su trenda bila kroz ovih skoro 10-tak godina koliko ja pratim ta, proračune. Jedno kad je bilo moderno narihtavati na 50%. I drugo, drugi trend kada su prikazivali, ja se nadam objektivno troškove koje su napravili. Ovo izvješće iz ove godine spada u ovaj drugi. Vi recimo u našem ovom Ministarstvu obrazovanja imate postotke izvršenja od 6% do 100% u polugodišnjem periodu. I to sve kao, kao takvo ne bi bilo dramatično da to nije uopće mjesto. Ja imam da se razumijemo razumijevanja za funkcioniranje samog sustava. Meni je jasno da neke stvari, nabavke i opremanja škola i takve stvari se rade primarno tijekom srpnja i kolovoza kad nema nastave i logično mi je da te stavke nisu izvršene. No međutim imamo ovdje brojne stavke koje su trebale barem djelomično ili u višoj, većoj mjeri biti izvršene. Zašto je to za obrazovanje osobito važno? Ako i u jednom sektoru je važan kontinuitet, ako je i u jednom sektoru važno imati male korake i male pomake onda je to u obrazovanju. Ovakva dinamika trošenja sredstva iz proračuna pokazuje da mi zapravo ne znamo što hoćemo napraviti s obrazovnim sustavom? Ovisno o tome kakve su volje ljudi u Ministarstvu tako nam je u siječnju prioritet projekt «A» pa jako puno novaca imamo za njega jer eto to je blizu proračuna. Onda se sjetimo u travnju da nam se to više zapravo ne da raditi jer nam je naglo postalo jako bitno provesti projekt «C». «A» i «C» nemaju nikakve veze. I to se jasno vidi u državnom proračunu. Da je politika koja se vodi u obrazovanju svim onim nužnim i bitnim promjenama nekonzistentna i konfuzna. I na koncu konca da radimo stvari, a da zapravo niti ne znamo zašto ih radimo. Nekoliko primjera. Primjena udžbeničkog standarda, izvršeno ispod 10%. To je trebalo biti izvršeno 100%. Sve s udžbenicima je bilo gotovo. Moralo biti gotovo do 6. mjeseca jer su katalozi bili gotovi 15.4. Ništa nema šta se radi dalje od svibnja do kraja godine. Ista stvar, izrada udžbenika deficitarnih u strukovnom školstvu. Izvršena 26%. To bi moralo biti gotovo u prvih 6 mjeseci. Vijeće učenika, Vijeće poučavatelja. To vam je jedan od onih prošlogodišnjih ministrovih projekata kad je bio jako važan. Izvršeno ispod 1% jer ove godine taj projekt više nije važan. A ostao je kao proračunska stavka. Projekt reforme osnovnog obrazovanja. Znate s koliko je izvršeno? S 4%. 3,85. Ispod 4%. Šta, ja sad pitam jel' to znači da smo odustali od HNOS-a ili što, što, u što zapravo se to, u šta se to odnosilo? Modernizacija programa strukovnog obrazovanja. 3,93. To je moralo biti gotovo ako smo to za ovu proračunsku godinu radili a da, a škola počinje ponavljam 1. rujna. To je do lipnja moralo biti gotovo. Revizija postojećih izrada novih programa u sustavu srednjeg školstva. Izvršeno 7,05. I takvih stavki na ovim stranicama imate koliko god hoćete. Imate i suprotnih primjera. Smještaj i prehrana studenata u studentskim centrima. Sve je izvršeno sa 60, 70%. Jel' to znači da nećemo imati dosta novaca za drugih 6 mjeseci? Kao što je to ministar odgovorio na odgovoru na jedno pisano zastupničko pitanje. Da će oni to iz nekakve svoje zalihe pokriti. Pitanje je postavio kolega zastupnik iz HDZ-a pa je onda ministar tako odgovorio. Da smo mi iz oporbe postavili odgovor bi bio vjerojatno drugačiji. … [[Upadica se ne razumije.]] Ministar prosvjete je odgovorio, ispričavam se. Dakle jel' to znači da neće biti dosta novaca? I to naravno onda otvara jednu drugu priču. Kad smo kao zastupnici kod donošenja proračuna pisali amandmane i rekli: «Ljudi moji to neće biti dosta.» Onda se odbijalo i govorilo da mi nemamo pojma i da će biti dovoljno novaca. Sad se pokazuje da neće. Prošlu točku smo raspravljali o obračunu proračuna za prošlu godinu i onda u tom obračunu naravno sve bude na 100 čisto ko suza. Ja pitam kak dođemo sa 6% na 100% izvršenja u manje od 6 mjeseci. Tajna se krije u preraspodjelama. Prošle godine Ministarstvo prosvjete je od 15. studenog do 15. prosinca napravilo, dakle u 4 tjedna 6 internih preraspodjela unutar proračuna i svaku od tih 6 uredno objavilo u “Narodnim novinama“. Ja se pitam tko donosi proračun u ovoj državi Sabor ili ministarstvo, odnosno Vlada kroz odluke o preraspodjelama. I onda ćemo mi opet da pokrijemo nekonzistentnost, nejasnost u politici Vlada donijeti odluke o preraspodjeli proračuna i na kraju godišnji obračun čist ko suza, sto posto. Da li se radilo ono što je Hrvatski sabor utvrdio kao prioritet? Ne. Ali na papirima izgleda sve dobro i zato mislim da kad raspravljamo i o ovim polugodišnjim izvješćima je bitno malo pogledati i ove kako bih rekla sektorska izvršenja jer oni zapravo pokazuju kakvu politiku vodimo. Sudeći po podacima izvršenja državnog proračuna za Ministarstvo obrazovanja, znanosti i sporta u prvih 6 mjeseci politika je nekonzistentna, ne zna se što hoće i pitanje je koliko je to dobro za Hrvatsku. Mi smo govorili da nije, pisali amandmane, molili, kumili, nije prošlo, a ja se samo nadam da s druge strane i Ministarstvo financija će na neki način prema ovim drugim proračunskim korisnicima obzirom da je na neki način iznad njih da tako kažem kod samog planiranja proračuna dati i naputke da to planiraju realnije. Stoga ja na neki način molim onda ako nikako drugačije ovako javno i ljude iz Ministarstva prosvjete da kad planiraju svoje proračune planiraju ih sustavno, jer upozoravam ponovno promjene u obrazovanju moraju biti takve da su polake, da su kontinuirane, a ne nekako iscjepkano i parcijalno kao što ih mi radimo, a to ovaj proračun najbolje dokazuje. Hvala lijepa.
Hvala. Ima replika gospodin Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo, podsjetit ću kolegicu Lugarić da je Proračun za 2008. godinu donesen u ožujku ove godine. Isto tako da tek nakon donošenja usvajanja državnog proračuna proračunski korisnici su mogli krenuti sa aktivnostima postupaka javne nabave. Imate pločicu pa se javite kolegice, nema problema. Replika je. Da. Znači, ako je u ožujku donesen državni proračun, proračunski korisnici kreću tek nakon toga u suglasnosti županija i sve ostalo kako na području školstva tako na području zdravstva, socijale i ostalih sa postupcima javne nabave, odobravanja pojedinih projekata kupovinom. Također podsjećam da su proračunski korisnici obveznici poštivanja Zakona o javnoj nabavi, te da postupak javne nabave ima u svakom slučaju ovisno o vrijednosti predmeta nabave propisanu proceduru i rokove provedbe. Ja iskreno vjerujem da će ovi iznosi koji su planirani u proračunu biti i potrošeni namjenski tijekom ove godine, pa podsjećam vas da je Proračunom za 2008. godinu planirano povećano ulaganje u osnovno školstvo od gotovo 10%, u srednjoškolsko obrazovanje preko 12% u odnosu na prethodnu godinu, visokoškolsko obrazovanje gotovo 10% itd. itd. Znači, dajmo vremena proračunskim korisnicima da u skladu sa zakonom provedu postupke, a sredstva su planirana u proračunu i vjerujem da će namjenski biti i utrošena. Hvala.
Hvala. Odgovor gospođa Marija Lugarić.
Kolega, sva sreća da nam je ministar različit. To bi vaše obrazloženje i vaše pravdanje, drago mi je da imate potrebu se pravdati, znači da sam u pravu, imalo smisla da ovom ministru nije već peti proračun. Isti ministar, ista posla u ministarstvu, sve su znali. Ovdje govorite da je to kontinuitet, da je to najbolja politika, da samo nastavljamo. Onda zaista ovo vaše pravdanje nema smisla.
Ispravak gospođa Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Javila sam se za ispravak netočnoga navoda uvažene kolegice Lugarić koja je u svome izlaganju iznijela niz netočnih navoda na koje ona, naime selektivnim pristupom čitanja proračuna za, razdjela za obrazovanje. Pošto ja njoj ne sporim jer ona je na desnoj strani ove sabornice, ali niz netočnih navoda selektivnim pristupom nije dokazala da je to točno, jer nije rekla i nije pogledala sve one stavke koje su izvršene, koje su izvršene preko 50, preko 70%. Jer jako dobro kolegica zna funkcioniranje i sustav obrazovne, odnosno školske godine i život škole u jednoj fiskalnoj godini. Prema tome, ne mogu se s ovim složiti, a s kolegicom se mogu složiti da u obrazovanje treba dati više sredstava. Ali draga kolegice i ostali kolege, hrvatska Vlada to i čini iz godine u godinu. Evo kolega Huška je rekao koliko je hrvatska Vlada u proteklom razdoblju povećala za razliku od onih nekih drugih Vlada ulaganja u obrazovanje.
I zaključno u ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Evo na kraju šta reći. Ovo je jedan obračun šestomjesečni. Intencija Kluba zastupnika SDP-a i prilikom ovog obračuna i prilikom rebalansa proračuna kada smo ga imali u šestom mjesecu na dnevnom redu je bila da se hrvatski građani stave u prvi plan. I ne samo prilikom tih rasprava, nego i prilikom prijedloga koje smo davali tijekom prvog polugodišta sjetit ćete se svi prijedloga izmjena poreznog sustava, rasterećenja plaća, povećanja plaća hrvatskim građanima. Tako je i u smislu ove rasprave i rebalansa proračuna u šestom mjesecu bila ideja da vidimo što možemo napraviti u narednih šest mjeseci da pomognemo, da pomognemo i ministru i njegovoj ekipi sa nekim prijedlogom kako bi situacija za hrvatske građane bila bolja. Na žalost, osjećaj je takav sada da situacija u Hrvatskoj nije dobra. Inflacija je na djelu. Hrvatski građani realno zarađuju manje nego što su zarađivali proteklih mjeseci i godina, realne plaće padaju i na žalost mogu svakim danom sve manje i manje kupiti za ono što zarade. Zato na žalost ne možemo podržati kao što nismo podržali ni rebalans proračuna. Ne možemo podržati ovaj obračun jer smatramo da nije pravedan, … da nije pravedno da hrvatski građani kroz PDV plaćaju troškove države koja bi mogla te troškove smanjiti i usmjeriti ih na veću korist hrvatskih građana. Nije pošteno da hrvatski građani će u ovoj godini platiti 4 milijarde kuna više PDV-a kroz cijenu svih proizvoda, usluga, a najviše kroz cijenu goriva koje je, kako smo imali raspravu prije neki dan u Saboru, na žalost kako se cijena na tržištu svjetskom mijenja, ona ne pada. Tako da na kraju, evo opet će hrvatski građani podnijeti najveći teret, a život u Hrvatskoj će svakim danom biti sve lošiji. I ono, naravno da od te konstatacije ne možemo pobjeći, ali nema koristi. Mi ćemo do kraja godine opet najavljujem inicijative Kluba zastupnika SDP-a zakonske, kako bi se standard hrvatskih građana poboljšao. Ja se nadam, a ministar je tu dao i pružio ruku ukoliko prijedlozi budu dobri, a biti će da i vladajuća koalicija podrži prijedloge koje će SDP uputiti Hrvatskom saboru. Hvala lijepo.
Hvala. I zaključno u ime predlagača, gospodin Ivan Šuker, ministar financija. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dozvolite mi samo nekoliko komentara na raspravu iz razloga što ne možete govoriti samo o jednoj strani, pa se onda vratiti na drugu i onda to kad slažete kad bi to konzistentno složili, onda bi vidjeli ili bi imali deficit 15% ili bi morali povećati o-ho-ho porezne prihode. No, to je stvar retorike i ja to prihvaćam. Zato mi dozvolite da ipak iznesem nekakve pokazatelja koji, možemo se mi politički slagati ili ne slagati, ali oni ipak ukazuju na nekakve trendove koji nisu sjajni, ali su dobri. S druge strane, kad govorimo o inflaciji, onda moramo znati da inflacija koliko ima nekakvu inicijalnu kapsulu koja je pokreće, ona ima iznimno bitan faktor je psihološki i razgovarajte sa svim stručnjacima koji se bave sa inflacijom, vidjeti ćete da taj psihološki moment nakon onog početnog dijela najbitniji. Zašto govorim? Zato što su neki krajem prošle godine naprosto iz političkih razloga počeli licitirati sa tom inflacijom. Inspekcijske kontrole u 7. mjesecu su jasno pokazale da su neki neopravdano digli cijene. S druge strane, ako date nekome subvenciju za nešto zbog toga da ne bi porasle cijene nečega, pa ne može se dogoditi da taj u proljeće digne cijenu 20%. Dakle, ali to je sve posljedica određenih događanja, no kad govorimo o Hrvatskoj i kad je želimo usporediti sa drugim zemljama nemojmo nikada smetnuti s uma da za razliku od ostalih 27 zemalja Hrvatska ima troškove obnove i što direktne, što indirektne troškove rata negdje oko 8, 9 milijardi kuna. I kad bi iz rashodovne strane proračuna izuzeli tih 8, 9 milijardi kuna, onda bi imali 5 milijardi suficita i onda bi mogli govoriti da li ćemo to pretvoriti u povećanje određenih socijalnih prava, dali od smanjenja doprinosa i na takav način povećanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva, dakle mogli bi razgovarati o niz tema. Ne želim s ovim što sam rekao tražiti ispriku za nešto, ali ako želimo uspoređivati 2 stvari, onda ih moramo svesti nekako na istu razinu da ih možemo uspoređivati. Druga stvar, ovdje sam slušao proteklih godina usporedbe sa Estonijom, sa Litvom, one su sjajni, oni su ovakvi, oni su onakvi. Danas i Letonija i Litva i Estonija daleko lošije stoje od Hrvatske. Imaju daleko veće vanjsko zaduženje, imaju daleko veću inflaciju. Prema tome, nemojmo kad nam paše malo ovako, kad nam paše malo onako, ali također kad govorimo što su pokazatelji da li se neke stvari dobro ili loše razvijaju, to je povećanje zaposlenosti ili smanjenje nezaposlenosti i kad komparirate stanje broja zaposlenih krajem 2003. godine i koliko ih ima danas i kad komparirate broj nezaposlenih, onda ćete vidjeti da imamo skoro 100 tisuća manje nezaposlenih i 150 tisuća više zaposlenih. E sad, ako je istina o gospodarskoj situaciji u Republici Hrvatskoj je vaša, onda mi nije jasno kod koga rade ti ljudi. Druga stvar, nekoliko puta ste danas u ime kluba rekli da treba poticati razvoj, treba poticati proizvodnju itd., a s druge strane kritizirate kad se poduzetnici zadužuju vani za proizvodne pogone i proizvodnju. Nitko ne odobrava zaduživanje zbog potrošnje, ali kad govorite o vanjskom dugu, onda ne možete reći dug države je toliki, a onda vanjski dugovi ukupno 35 milijardi eura. Trebate isto tako reći koliko se udio države smanjio u vanjskom dugu ili isto tako da je ostao deficit na nivou kojeg smo naslijedili od 6,2%, koliko bi danas bio taj javni dug? Jer javni dug i deficit se može financirati isključivo ili iz zaduživanja ili iz privatizacijskih prihoda. I kad govorimo o privatizaciji, reci te mi koji to veći privatizacijski prihod ova Vlada napravila u odnosu na to kako su radile bivše vlade. Praktički ni jedan, osim što smo dali hrvatskim građanima najvrjednijih hrvatskih tvrtki dali mogućnost da to kupe. I ono što bih na kraju želio reći, drago mi je gledajući kolegu Marasa kad je govorio ovdje da je koristio materijale Ministarstva financija, ako ništa drugo … [[Govornik se ne razumije.]] poslužili su vam kvalitetno za raspravu, vi ste određene stvari gledali drugim očima, ali ja na žalost to dok sam bio saborski zastupnik nisam mogao koristiti. Naprosto ti materijali su bili takvi da se nisu mogli koristiti, dakle ipak i s te strane imamo jedan iskorak. Pa dobro, i Gospodarske komore, hajde. I kad govorimo o smanjenu troškova, onda hajde recimo, vi ste ovdje poprilično patetično rekli o tome da će hrvatski građani uplatiti toliko i toliko više PDV-a. Pa kad ste toliko rekli, onda bi bilo korektno da ste rekli da najveći dio toga je otišao u sanaciju u zdravstvu, a to zdravstvo je prije svega zbog hrvatskih građana, pa prema tome nemojmo kad nam paše govoriti ubrati će se od hrvatskih građana više, a kad se ti novci vrate direktno hrvatskim građanima, to zanemarujemo. Dakle, zato treba uvijek gledati lijevu i desnu stranu, a kad govorimo o visini određenih poreznih stopa, onda rashodovna strana proračuna definira poreznu politiku. Ako nećete imati veliki deficit onda je jasno što trebate imate, ova Vlada u 5 godina nije povećala niti jedan porez, dapače neke poreze je i smanjila. No, u svakom slučaju hvala vam lijepo na raspravi i objeručke prihvaćam vaš prijedlog kao što ste i vi prihvatili moj da oko određenih stvari ako su kvalitetne da podržimo jedni druge. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kad se steknu uvjeti Šesto, Izvješće o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2008. godinu za prvo polugodište 2008. godine. Rasprava je zaključena sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: prihvaća se Izvješće o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2008. godinu, za prvo polugodište 2008. godine. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova; 73 glasa za, 3 suzdržana i 25 protiv prihvaćeno Izvješće o izvršenju državnog proračuna.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici pred nama je Zakon o odvjetništvu u drugom čitanju. Zakonom o odvjetništvu uređuje se ustrojstvo i djelovanje odvjetništava, a donesen je 1994. godine. Jedan od bitnih razloga za donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odvjetništvu je usklađivanje hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije i to posebno s odredbama direktive iz ožujka 1977. godine i direktive iz veljače 1998. godine koje se isključivo odnose na mogućnost pružanja prekograničnih usluga i položaj odvjetnika iz država članica Europske unije. Radi usklađivanja sa direktivama Europske unije, prijedlog zakona dostavljen je i na mišljenje europskoj komisiji koja je dala pozitivno mišljenje i prijedloge da se pojedine odredbe glede reguliranja pravnog statusa stranih odvjetnika dorade u njihovom izričaju. Konačni prijedlog zakona razlikuje se od prijedloga zakona koji je prošao prvo čitanje upravo u dijelu usklađivanja s direktivama Europske unije, a na temelju primjedaba Europske komisije te posebno u odnosu na način i nadležnost za donošenje tarife sukladno prijedlozima zastupnika. Prema sada važećem Zakonu o odvjetništvu, strani odvjetnici ne mogu obavljati odvjetničku djelatnost na području Republike Hrvatske već s iznimkom mogu zastupati samo u arbitražnim postupcima. Ovim Prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o odvjetništvu stranim bi se odvjetnicima omogućilo obavljanje odvjetništva u Republici Hrvatskoj na način kako je to uređeno u susjednim zemljama članicama Europske unije. Strani odvjetnik koji je u matičnoj državi stekao pravo obavljanja odvjetničkog poziva može u skladu s uvjetima koje propisuje ovaj zakon u Republici Hrvatskoj obavljati odvjetnički poziv pod nazivom odvjetnik, odvjetnički poziv pod nazivom zanimanje iz svoje matične države i odvjetničke radnje. Kao matična država smatra se ona država u kojoj odvjetnik ima prema propisima te države pravo obavljati odvjetnički poziv kao zanimanje. Za odvjetnike koji će odvjetnički poziv obavljati pod nazivom odvjetnik, propisano je da se ispit iz poznavanja pravnog poretka Republike Hrvatske provodi prema programu polaganja pravosudnog ispita koji je propisan posebnim zakonom. U Zakonu o pravosudnim vježbenicima i pravosudnom ispitu određuje se da će ministar pravosuđa pravilnikom utvrditi program za polaganje pravosudnog ispita, a tim će se pravilnikom propisati i program po kojem će se polagati ispit za poznavanje pravnog poretka za strane odvjetnike. Odvjetnici koji će odvjetnički poziv obavljati pod nazivom zanimanje iz svoje matične države, nemaju obvezu polaganja ispita iz poznavanja pravnog poretka jer sposobnost obavljanja poziva i poznavanje pravnog poretka dokazuju u praksi kroz najmanje tri godine redovnog i uspješnog rada, a što predstavlja uvjet za upis u imenik odvjetnika Hrvatske odvjetničke komore. Također valjalo je uskladiti ovaj zakon sa člankom 49. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju tako da strana odvjetnička društva u Republici Hrvatskoj mogu osnovati svoje podružnice koje mogu pružati pravne usluge koje uključuju usluge savjetovanja o pravu svoje matične države, o pravu Europske unije i o međunarodnom pravu. Odredbe ovog zakona koje se odnose na status stranih odvjetnika u Republici Hrvatskoj primjenjivati će se nakon što Republika Hrvatska postane punopravna članica Europske unije. Osim izmjena i dopuna ovog zakona koje se odnose na obavljanje odvjetničkog zanimanja stranih odvjetnika u Republici Hrvatskoj, predlažu se i sljedeće izmjene i dopune i to: Odvjetničko društvo sada se može osnovati samo kao javno trgovačko društvo, ovim prijedlogom izmjena zakona predlaže se da se može osnovati i kao društvo sa ograničenom odgovornošću i određuje se kao najniži iznos temeljnog kapitala 350 tisuća kuna. Radi zaštite stranaka od opasnosti nastanka štete usred greške, nepažnje, propusta ili nemarnosti u radu odvjetnika predlažu se odredbe koje se odnose na osiguranje od odgovornosti koje je dužan odvjetnik, odnosno odvjetničko društvo sklopiti sa osiguravajućim društvom. Na sklapanje toga ugovora, ne sklapanje ugovora predstavlja težu povredu odvjetničke dužnosti. Naime do sada nije bilo sankcije ukoliko se odvjetnik nije osigurao od odgovornosti. Radi uvođenja potpunoga reda i discipline u radu odvjetnika predlaže se postrožiti odgovornost odvjetnika na način da se kao disciplinska mjera propisuje i da odvjetnik može trajno izgubiti pravo na obavljanje odvjetništva, a također se predlaže da se rok zastare za progon zbog teže povrede dužnosti i ugleda odvjetnika od dvije godine produži na četiri godine. Izuzetno značajno pitanje o kojem je u ovom Hrvatskom saboru na prvom čitanju prijedloga bila posvećena posebna pažnja jest odvjetnička tarifa i tko je nadležan za njeno donošenje. U sadašnjem zakonu odredba članka 18. propisano je da odvjetničku tarifu donosi samostalno Hrvatska odvjetnička komora. Obzirom na rasprave u javnosti koje su se odnosile na visinu odvjetničke tarife i način njene primjene, odnosno na obračun nagrade odvjetnika u prijedlogu ovog zakona, bilo je predloženo u prvom čitanju da odvjetničku tarifu donosi Hrvatska odvjetnička komora uz suglasnost Hrvatskog sabora. U saborskoj raspravi je posebno bilo istaknuto da s obzirom na visoke nagrade odvjetnika, građanima često puta je onemogućen pristup sudu i zaštita njihovih prava, prava i interesa. Stoga su bili iznijeti prijedlozi da se visina nagrade odvjetnika odredi u skladu sa socijalnim i gospodarskim prilikama i platežnom mogućnošću građana Republike Hrvatske uvažavajući načelo jednakosti davatelja i primatelja usluga. Glede nadležnosti za donošenje tarife u raspravi su iznijeti stavovi da rješenje koje je dano u prijedlogu ovog zakona treba mijenjati. U raspravi su dani prijedlozi da se ovaj prijedlog promijeni te da tarifu donosi Hrvatska odvjetnička komora uz suglasnost ministra pravosuđa koji je dužan voditi računa o socijalnim i gospodarskim prilikama ili da se odvjetnička tarifa propiše zakonom. Razmatrajući i uvažavajući iznesene prijedloge u konačnom prijedlogu ovog zakona predlaže se da odvjetničku tarifu donosi Hrvatska odvjetnička komora uz suglasnost ministra pravosuđa. Kod davanja suglasnosti ministar pravosuđa dužan je voditi računa o socijalnim i gospodarskim prilikama te jednakosti u položaju primatelja davatelja usluga s obzirom na njihovu nejednakost u stručnom znanju u ovom području. Predlagatelj smatra da je upravo ovakav izričaj vrlo važan jer određuje da ministar pravosuđa kod davanja suglasnosti na tarifu dužan voditi računa o zaštiti socijalnih i gospodarskih interesa, a ne da se isključivo određivanje tarife i njene visine prepusti Odvjetničkoj komori kao strukovnoj udruzi. Evo gospođe i gospodo saborski zastupnici ovo je ukratko o konačnom prijedlogu Zakona, o izmjenama i dopunama zakona o odvjetništvu. Hvala. o konačnom prijedlogu zakona, izmjenama i dopunama Zakona o odvjetništvu. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena gospođo ministrice sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odvjetništvu, a naravno i sve one institute koji su ugrađeni u ovaj konačni prijedlog zakona, a rezultat su rasprave o ovom prijedlogu zakona u ovom Visokom domu, s obzirom na redovnu saborsku proceduru, u smislu donošenja samog propisa. I ovom prilikom treba istaknuti da je jedan od razloga, odnosno jedan od najbitnijih razloga za donošenje ovog zakona usklađivanje hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije. Naime, u okvirima pregovora s Europskom unijom ili pregovaračkog procesa pravo poslovnog nastana i sloboda pružanja usluga predstavlja područje u okviru kojeg treba nedvojbeno zakonski definirati dva vrlo bitna područja, a koja se odnose i na položaj odvjetništva u Europskoj uniji, ali i na uvjete prekograničnog pružanja odvjetničkih usluga. Dakle, radi se o vrlo osjetljivim pravnim pitanjima, s jedne strane određene ustavnopravnom normom koja definira odvjetništvo kao samostalnu i neovisnu službu koja u skladu sa zakonom osigura svakome pravnu pomoć i posebnim zakonom koji uređuje ustrojstvo i djelovanje odvjetništva kao samostalne službe koja osigurava pružanje pravne pomoći fizičkim i pravnim osobama u ostvarivanju i zaštiti njihovih prava i pravnih interesa. Prema sada važećem zakonu, dakle Zakonom o odvjetništvu strani odvjetnici ne mogu ili nemaju zakonskih preduvjeta, zakonskih mogućnosti obavljati odvjetničku djelatnost na području Republike Hrvatske i upravo ovim zakonom ili preciznije kazano sve zakonske odredbe koje se odnose na status stranih odvjetnika u Republici Hrvatskoj primjenjivat će se nakon što Republika Hrvatska postane punopravna članica Europske unije, dakle u tom smislu upravo ovaj propis omogućava ili osigurava pravni temelj da se to i dogodi. Valja istaći po sadašnjem propisu, dakle po zakonu da pravo na obavljanje odvjetništva se stječe upisom u imenik odvjetnika koji se vodi pri Hrvatskoj odvjetničkoj komori, a primjera radi i koliko je ova materija uistinu interesantna jedan od uvjeta za upis u Hrvatsku odvjetničku, dakle u imenik odvjetnik koji se vodi pri Hrvatskoj odvjetničkoj komori jest i hrvatsko državljanstvo. Dakle, predmetnim izmjenama i dopunama zakona i stranim bi se odvjetnicima omogućilo obavljanje odvjetništva u Republici Hrvatskoj, naravno po ispunjavanju zakonom prpisanih uvjeta. Upis u imenik stranih odvjetnika pri Hrvatskoj odvjetničkoj komori mislim da to i ovom prilikom i u mislu potpore ovom zakonskom prijedlogu treba naglasiti su sljedeći. Dakle i poslovna i zdravstvena sposobnost, da osoba nije pod istragom, odnosno da se protiv nje ne vodi kazneni postupak zbog kaznenih djela koja se vode po službenoj dužnosti, da je dostojna obavljanja odvjetništva, da ne obavlja poslove koji su nespojivi sa odvjetništvom, da ima ugovor o osiguranju od profesionalne odgovornosti, da ima prostor i opremu potrebnu za obavljanje odvjetničke djelatnosti i naravno da položi ispit iz poznavanja pravnog poretka Republike Hrvatske prema programu za polaganje pravosudnog ispita ili jednog segmenta dijela samog pravosudnog ispita. Dopustite mi da se osvrnem na tri pitanja koja su bila sukus ili sukus naših rasprava ili na koji su se u samoj raspravama u ovom Viskom domu u javnosti vodile možda i najveće rasprave, polemike, davali najrazličitiji prijedlozi i zasigurno je to prva ta tema ili prvi set problema bio vezan za odvjetničku tarifu ili propisivanje, način određivanja odvjetničke tarife, pa evo u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice i ovom prilikom treba istaknuti da upravo ova nova zakonska rješenja apsolutno treba poduprijeti jer su u krajnjoj liniji ona i rezultat tih rasprava i stručne javnosti i rasprava u Hrvatskom saboru. Dakle, nedvojbeno je da odvjetnici imaju pravo na nagradu za svoj rad i isto tako na naknadu troškova u svezi s obavljenim svojim radom, a sve sukladno tarifi koji utvrđuje i donosi, ponavljam utvrđuje i donosi komora i sad je prihvaćeno rješenje uz suglasnost ministra pravosuđa. Međutim, ministar pravosuđa kod davanja suglasnosti vodi računa o zaštiti socijalnih i gospodarskih interesa te jednakosti u položaj primatelj i davatelj usluga s obzirom na njihovu nejednakost u stručnom znanju kojim raspolažu. Dakle, cjelokupna procedura donošenja i usvajanja odvjetničke tarife odvijale bi se po sljedećoj proceduri. Prvo, Hrvatska odvjetnička komora dužna je donijeti u roku od tri mjeseca od dana stupanja na snagu ovog zakona tarifu o nagradama i naknadi troškova za rad odvjetnika i istu dostaviti Ministarstvu pravosuđa na suglasnost. Drugo, ministar pravosuđa će prije davanja suglasnosti na tarifu prethodno zatražiti mišljenje gospodarsko socijalnog vijeća i pri tome voditi brigu o zaštiti socijalnih i gospodarskih interesa te nejednakosti u položaju primatelja i davatelja usluga. I sad se postavlja pitanje što se događa u onoj situaciji kad ministar pravosuđa u izloženom smislu ne da suglasnost na tarifu, u toj situaciji Odvjetnička komora dužna je u daljnjem roku od dva mjeseca iz raditi novi prijedlog tarife koji je usklađen sa primjedbama i preporukama i takav prijedlog dostaviti ministru pravosuđa, a u slučaju ili situaciji da Hrvatska odvjetnička komora ne udovolji u rokovima utvrđenim ovim zakonom i ne dostavi usklađenu tarifu ministar pravosuđa donijet će privremenu tarifu o nagradama i naknadama troškova za rad odvjetnika. Eto upravo je na ovaj način vrlo kvalitetno uređen ovaj institut i Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice ga kao takvog uistinu podupire. Drugi set pitanja o kojima smo raspravljali i vodili rasprave, u smislu prvog čitanja u ovom zakonskom prijedlogu, odnosio se na i na osiguranje ili jedan segment osiguranja i na uvjete za upis u imenik odvjetnika. Što se tiče osiguranja, vrlo kratko, dakle radi zaštite stranaka od opasnosti od nastanka štete uslijed greške, nepažnje, propusta ili nemarnosti u radu odvjetnika propisuje se najniža osigurana svota po osiguranom slučaju i to u iznosu od 800 tisuća kuna, kao i obveza da svaki odvjetnik, osnivač odvjetničkog društva s ograničenom odgovornošću mora biti osiguran na najnižu svotu od 9 milijuna kuna. Nadalje, kod dodatka, kao dodatne uvjete za upis u imenik odvjetnika propisuje se i obveza sklapanja ugovora o osiguranju od odgovornosti za obavljanje odvjetničke službe. Isto tako odvjetnik je dužan dati izjavu da ima opremu i prostor koji su potrebni i primjereni za obavljanje odvjetničke službe. Kandidat za odvjetnika prije nego što bude u imenik odvjetnika, ovo ističem kao vrlo bitnu novost kao novu, dužan je položiti ispit iz poznavanja odvjetničke etike i tarife o nagradama i naknadama troškova za rad odvjetnika. Bitno je istaknuti i to da Hrvatska odvjetnička komora donosi pravilnik kojim se uređuje, dakle samostalno donosi pravilnik kojim se uređuje polaganje ispita, poznavanja kodeksa odvjetničke etike i tarife o nagradama i naknadi troškova za rad odvjetnika. Napominjem da je samo državljanstvo država članica Europske unije ili pak druge države potpisnice Sporazuma o europskom gospodarskom prostoru kod upisa u imenik odvjetnika u Republici Hrvatskoj izjednačeno u tom smislu prava i obveza sa hrvatskim državljanstvo i isto tako bitno je napomenuti onu izmjenu koja se dogodila u odnosu na članak 60. kojim je bilo propisano da protiv rješenja koje se odnosi na stjecanje mirovanje i obustavu i gubitak prava na odvjetništvo u kom smislu i na koji način dakle se zaštićuju prava odvjetnika koji u tom smislu ima mogućnost izjavljivanja prava žalbe i naravno propisane na koji način se u njegovoj žalbi samim tim njegovim pravima i obvezama rješava sve to detaljno dakle, regulirano ovim propisom. Zaključujem da je evo nakon redovne procedure, nakon uistinu stručne rasprave i rasprave nas saborskih zastupnika u ovom Visokom domu o svim ovim bitnim institutima uslijedio Konačni prijedlog Zakona o odvjetništvu koji je vrlo kvalitetan i ima kvalitetna rješenja i u tom smislu ga Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice naravno podupire.
Hvala. Pojedinačno, gospodin zastupnik Grbić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice, poštovane kolegice i kolege. Prije nego što se osvrnem na razlike između konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odvjetništvu i prijedloga zakona, želim još jednom naglasiti važnost ovih izmjena i dopuna. Temeljni razlog za donošenje izmjena i dopuna zakona vidimo u potrebi usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije, ali i potrebi da se neke njegove odredbe prilagode vremenu, jer se isti zakon nije mijenjao od 1994. godine mišljenjima stručne i druge javnosti. Sjetimo se samo inicijativa udruga u pogledu drugačijeg normiranja tarifa i naknadama za rad odvjetnika, ali isto tako i negodovanje građanina da neka postupanja odvjetnika u pogledu obračuna odvjetničkih tarifa. Prema važećim odredbama zakona strani odvjetnici nisu mogli obavljati odvjetničku djelatnost na području Republike Hrvatske izuzev u arbitražnim postupcima. Republika Hrvatska u okviru pregovora s Europskom unijom treba izvršiti prilagodbu s direktivama koje se odnose na odvjetništvo. Vrednujući potrebu usklađenja ovog zakona s propisima Europske unije, uzevši u obzir da se ovaj zakon nije mijenjao cijeli niz godina, vrednujući prijedloge i primjedbe zastupnika i radnih tijela Hrvatskog sabora predlagatelj liste usvojio i ugradio u konačni prijedlog zakona. Primjedbe su se uglavnom odnosile na dosadašnji obračun nagrada za rad odvjetnika za koji je uvrijeđeno mišljenje da su nagrade previsoke, te da se obračunavaju za svaku procesnu radnju koju odvjetnik obavi. Također je predloženo da tarifu donosi Hrvatska odvjetnička komora u suglasnost ministra pravosuđa, vodeći računa o socijalnim i gospodarskim prilikama. Izražavam zadovoljstvo što je predlagatelj prihvatio date prijedloge i izmijenio predloženi članak 3. na način da su suglasnost na tarifu, da je ministar pravosuđa vodeći računa o zaštiti socijalnih i gospodarskih interesa, jednakosti u položaju primatelja i davatelja usluga. Znamo da i države članice Europske unije pitanje odvjetničke tarife prepuštaju slobodnom uređenju svake članice. Za istaknuti je da prema izvješću Europske unije u većini država članica naknade za profesionalne udruge ugovaraju se slobodno između pružatelja usluga i sadržaja ali isto tako valja naglasiti i stajalište Europske komisije da su regulaturne mjere države nužne radi obavljanja učinkovitog nadzora nad radom profesionalnih usluga, ali i zaštite slobode tržišnog natjecanja budući da se radi o širem interesu. Hrvatska odvjetnička komora prema postojećim propisima donosi odvjetničku tarifu, a ujedno predstavlja udruženje odvjetnika koje tu tarifu primjenjuje i prema kojoj naplaćuje naknade i nagrade za svoj rad. Svjedoci smo nezadovoljstva dijela javnosti i građanstva, poznati su pojedinačni slučajevi kršenja tarifnog sustava, a u prigovorima stranaka opet se odlučuje u okviru tijela Hrvatske odvjetničke komore, te mogućeg djelovanja neovisnog tijela. Isto tako smatram da je važna promjena predložena u članku 36. h, koji propisuje da tijela Hrvatske odvjetničke komore pri odbijanju upisuju odvjetnika i brisanju iz imenika moraju navesti razloge za takve odluke. S obzirom na naprijed iznijeto kao i činjenicu da je predlagatelj uvažio rekao bih sve prijedloge i primjedbe iz prvog čitanja zakona, a siguran sam da će razmotriti i prihvatiti dobre prijedloge i primjedbe saborskih odbora kao i one iznijete u ovoj raspravi, podržavam donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odvjetništvu. Hvala.
Hvala. Zaključno, ministrica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ja vam zahvaljujem na raspravi i na podršci donošenju ovoga zakona, čime smo apsolvirali još jedan da tako kažem europski zakon kojim ispunjavamo obvezu iz Poglavlja slobode kretanja kapitala i pružanja usluga, ali svakako i odredbama o regulativi u dijelu odvjetničkih tarifa, kao i sustavom besplatne pravne pomoći koji je zakon već donijet, pridonest ćemo tome da nijednom hrvatskom građaninu ne bude onemogućen pristup sudu iz razloga što ne može snašati troškove postupka. Amandmane Odbora za zakonodavstvo u cijelosti prihvaćamo koji su uglavnom nomotehničke i izričajne naravi i donose poboljšice i u dijelu u kojemu govore o pojašnjenju uvjeta za upis stranih odvjetnika, dakle amandmane Odbora za zakonodavstvo u cijelosti prihvaćamo. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Odlučivat ćemo i glasovati kada se steknu uvjeti. Dame i gospodo zastupnici zaključit ćemo današnje zasjedanje i najavljujem da sutra u 9 i 30 sati počinjemo sa točkom Prijedlog zakona o privatnim detektivima. Dakle u 9 i 30 sati. Doviđenja i prijatno svima. Sedmo, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odvjetništvu. Ovo je drugo čitanje, P.Z.E. broj 46. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Predstavnik predlagatelja prihvatio je i prigodno raspravio ove amandmane te o njima nije potrebno glasovati. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odvjetništvu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova; 95 glasova za, 3 suzdržana i 2 protiv prihvaćen Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odvjetništvu.