Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України. Прошу, шановні колеги, підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. Запросіть депутатів, відмініть поки що. Запросіть депутатів до сесійної зали. Прошу підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. [[10:03:11]] Зареєструвалися у сесійній залі 421 народний депутат. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні колеги, дозвольте привітати вас, у ваших особах український народ із святами новорічними, різдвяними і сьогоднішнім святом, а заодно і з днем народного депутата Присяжнюка Миколу Володимировича. І побажати здоров’я всім. [[О п л е с к и]] Шановні народні депутати, в нашій роботі беруть участь члени уряду на чолі з Прем’єр-міністр України Юлією Володимирівною Тимошенко. Народні депутати, вчора на засіданні Погоджувальної ради за участю керівників фракцій та голів комітетів ми погодили перелік питань, які пропонується розглянути на цьому пленарному тижні, і зокрема сьогодні, у вівторок 13 січня. Які є в нас зауваження, застереження? Прошу, 5 хвилин, шановні колеги, записатися для обміну думками. Йде запис. 5 хвилин, будь ласка. Олег Зарубінський, будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги! Розклад засідань, точніше, проект порядку денного на цей тиждень пленарний нам розданий. Фракція „Блоку Литвина” вважає, що він достатньо збалансований, що питання, які там стоять на сьогоднішній день і з якими ми маємо працювати протягом цього пленарного тижня, на є конфліктогенними, не є конфліктними, є такими, які мають бути розглянуті Верховною Радою України. Тому ми вважаємо, що цей тиждень Верховна Рада має попрацювати інтенсивно і водночас ефективно. І, можливо, Володимир Михайлович, поставити питання таке, щоб на цьому тижні ми попрацювали більше, ніж це зазвичай, і щоб вечірні засідання продовжувалися до тих пір, поки не буде розглянутий весь перелік питань, який передбачений на кожен день цього тижня. І, якщо можна, багато питань розглянути за скороченою процедурою. Дякую за увагу.
Наступним Іван Степанович Плющ, будь ласка.
Дякую, Володимир Михайлович. Прошу передати слово керівнику фракції В’ячеславу Кириленку.
В’ячеслав Кириленко, мікрофон, будь ласка.
В’ячеслав Кириленко, голова депутатської групи „За Україну”, фракція „Наша Україна – Народна Самооборона”. Шановні колеги, безумовно, відрадно, що уряд на чолі з Прем’єр-міністром прибув до зали засідань. Очевидно, мова буде йти про газові справи. Група „За Україну” стурбована тим, що весь період різдвяних свят Україна піддавалась жорсткій, якщо не сказати жорстокій інформаційній атаці з боку Російської Федерації. Недружні заяви, які зроблені представниками влади Росії повинні дістати відповідну оцінку в українській Верховній Раді. У зв’язку із цим депутатська група „За Україну” і я як народний депутат внесли проект постанови щодо оцінку газового конфлікту, який виник останнім часом між Україною і Росією, і просимо сьогодні його поставити до порядку денного, оскільки це питання зараз є надважливим. Дякую.
Петро Степанович Цибенко, фракція комуністів.
Дякую. Фракція комуністів, Петро Цибенко. Шановні колеги, шановні громадяни України, шановний Володимире Михайловичу, вчора, коли приймалося рішення щодо розгляду енергетичного питання, яке стоїть сьогодні першим порядку денного. Була домовленість про те, що ви, як Голова Верховної Ради, я так розумію, ви мали доручення від погоджувальної ради, запросити сюди Президента України. Це надзвичайно важливо, оскільки перша особа держави, це по-перше. А по-друге, такі проблеми, які виникли у України, які штучно нав’язали Україні, значною мірою вони беруть свій початок від голови держави, від Президента України. Тому розгляд цього питання обов’язково має відбуватися за безпосередньою участю Президента України, не якоїсь, уповноваженої ним особи, а його особисто, з тим, щоб розставити всі акценти в зовнішньополітичній діяльності України і, зокрема, в тому, що відбувається в питаннях газових. Тому я ще раз наполягаю на тому, що це питання має розглядатися за участю безпосередньо Президента.
Ярослав Сухий, фракція Партії регіонів.
Шановні колеги [[Запоріжжя, Ярослав Сухий, Партія регіонів]], ми наполягаємо і будемо наполягати аби сьогодні, а якщо не вдасться сьогодні, то в послідуючі дні Верховна Рада України і народ України почув реальний, небрехливий, нефальшивий, як завжди звіт щодо стану справ енергетичної безпеки нашої держави. Нам потрібна не пропаганда, не чергове брехливе шоу. Ситуація загрозлива, особливо для індустріальних регіонів нашої держави. На накатується нова хвиля скорочення, різкого падіння обсягів виробництва, а звідси всі негативні наслідки, у тому числі, для соціальної сфери нашої держави. Хто має сьогодні перед нами звітувати, яке відношення має міністр до тих перемовин, які велися з Росією по газу? Чому не звітує той, хто мав це робити, чому не звітує Прем’єр-міністр і той, хто займався газовими питаннями? І ще одне, ми запрошували Президента. Йому або наплювати, або йому не довели до відому. Я хотів би все-таки сьогодні отримати відповідь, хто влітку 2005 року послав Івченка і Плачкова в Москву.
Дайте можливість завершити думку. 30 секунд, будь ласка.
Справа в тому, що неодноразово в цьому сесійному залі і на прямих ефірах я намагався з’ясувати, хто влітку 2005 року послав Івченка і Плачкова у Москву, аби розірвати вкрай вигідний договір на поставку газу в Україну по 1 січня 2009 року? Нинішня біда починається ще звідти.
Дякую. Трофименко, фракція "Блок Юлії Тимошенко".
Прошу передать слово Кириленко Ивану Григорьевичу.
Іван Кириленко, будь ласка.
Поставте. Володимир Михайлович, поставте з нуля.
З нуля поставте, будь ласка.
Шановний Голово і колеги! Вчора на засіданні Погоджувальної ради наша фракція наполягала на розгляді саме сьогодні, у вівторок, відразу після інформації по газу питань, пов’язаних з діяльністю Національного банку, а саме проекту постанови Тимчасової слідчої комісії номер 3547, згідно якої вимагається відставка керівництва Національного банку, проекту закону номер 3585, норми якого відрегульовують ряд проблем, що накопичились у банківській сфері, а головне, забезпечують більш дієвий контроль, у тому числі, і парламентський за курсоутворенням, рефінансуванням і кредитною політикою. Нам не зрозуміло, чому ці питання відтерміновані, адже ситуація продовжує загострюватися. Вже після різдвяних вихідних курс гривні знову безпідставно обвалився на 25 відсотків, вдвічі подорожчали за ці дні імпортні ліки та інші найнеобхідніші товари та послуги, які прив’язують до долару. Нацбанк абсолютно проігнорував і постанову Верховної Ради від 26 грудня, і Закон „Про Державний бюджет” і продовжує згубну політику для економіки країни, для мільйонів співвітчизників, і вкладників і позичальників. Це – недопустимі речі, тому ми наполягаємо на негайному розгляді цих питань. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, ми обмінялися думками щодо організації нашої роботи протягом цього пленарного тижня, а також сьогодні. Дозвольте щодо ваших пропозицій, які звучали. Пропозиції – почнемо з останньої Івана Кириленка. Ми домовлялися, шановні колеги, на Погоджувальній раді, що будемо звертатися до комітету, я зачитую стенограму, з тим щоб він невідкладно розглянув законопроект 3585. І разом з цим законопроектом, який стосується фінансової сфери, ми розглянемо пропозиції від слідчої комісії у вигляді проекту постанови. Тому я просив би, якщо буде згода Верховної Ради України, щоб ми зараз доручили комітету, щоб вони, скажімо, провели засідання, визначили щодо цих документів і після розгляду першого питання ми визначили щодо наступної проблеми, яка стосується фінансово-банківської сфери, якщо немає у вас заперечень. Я думаю, що для того, щоб нам прийняти рішення, після розгляду першого питання доведеться провести ще засідання Погоджувальної ради, бо є ряд законопроектів з цього приводу, проектів постанов зокрема, які викличуть розрив позиції у сесійній залі. Я думаю, тоді ми обговоримо це питання, приймемо однозначне рішення. Що стосується пропозиції Петра Степановича Цибенка відносно запрошення Президента України. Вчора за дорученням Верховної Ради України я звертався до президента в розмові. Окрім усього іншого, ми скерували, за вашим же дорученням, лист до Президента України. Президент України о 10.30 проводить велику нараду і, на жаль, заявив, що він не може брати участь. Це його право, шановні колеги, а не обов’язок. У нас нема можливості. Я розумію вашу позицію, я інформую вас про сутність. Далі. Пропозиція В’ячеслава Кириленка відносно постанови. Шановні колеги, ми, обговоривши питання, будемо розглядати усі постанови, які є з цього приводу, в тому числі й постанову шановного нашого колеги В’ячеслава Анатолійовича Кириленка. Відносно пропозицій колеги Зарубінського щодо розгляду питань за скороченою процедурою і проведення вечірнього засідання до того часу, поки не завершимо розгляд всіх цих питань. Я, шановні колеги, прошу вас підтримати, щоб ми наступні законопроекти, за винятком першого питання розглядали за скороченою процедурою, прошу проголосувати. Прошу проголосувати. [[10:14:16]] За-225 Рішення прийнято. Тепер друга пропозиція – прошу уваги! – щоб сьогодні вечірнє засідання продовжити до завершення розгляду питань, визначених розкладом на вівторок 13 січня. Прошу голосувати. [[10:14:48]] За-220 Рішення не прийнято. По фракціях? Будь ласка. Партія регіонів – 1, "Блок Тимошенко" – 153, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 46, фракція комуністів – 0, "Блок Литвина" – 20. Шановні колеги! Оголошується до розгляду питання про стан українсько-російських взаємин у газовій сфері та ситуацію із забезпеченням України енергоносіями, здійснення транзиту природного газу її територією до європейських споживачів. Тобто пропонується комплексний такий підхід до розгляду цього питання. Регламент, який пропонує комітет, для інформації уряду до 25 хвилин, а саме: доповідь міністра палива та енергетики України Юрія Васильовича Продана до 10 хвилин; відповіді на запитання народних депутатів до 15 хвилин; для обговорення зазначеного питання пропонується таким чином поступити, виступи від фракцій до 10 хвилин, як ми домовлялися у зв’язку з тим, що ми не проводимо сьогодні виступи від фракцій. Голова комітету просить п’ять хвилин. Для виступів представників фракцій, я сказав, і для обговорення питання – 30 хвилин, тобто для всіх хто із депутатів виявить бажання брати участь в обговоренні. Немає заперечень щодо Регламенту? Нам потрібно голосувати, чи ми погодили? Шановні колеги! У зв’язку з тим, що нам треба відступити від Регламенту, я ще раз зачитаю пропозиції. Для інформації уряду – 25 хвилин, 10 хвилин – доповідь 15 хвилин – відповіді на запитання. Виступи від фракцій – до 10 хвилин. Для обговорення питання – до 30 хвилин, це депутати, з цього приводу. І голова комітету – до 5 хвилин. Після того перейти до прийняття рішення. Немає заперечень? Я прошу проголосувати за такий Регламент розгляду цього питання. [[10:17:11]] За-375 Рішення прийнято. До доповіді запрошується міністр палива та енергетики Юрій Васильович Продан.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати! Шановні присутні! Володимире Михайловичу, зважаючи на те, що виникла необхідність детальних роз’яснень щодо тої ситуації, по якій сьогодні розглядається питання, я просив би збільшити тривалість моєї доповіді до 17 хвилин. Якщо це можливо.
Шановні колеги! Давайте домовимося таким чином: буде доповідь йти, час буде збігати, ми будемо просити підтримати, щоб була можливість викласти всі проблеми. Немає заперечень? Дякую.
Дякую. Я хотів би почати з добрих новин. Вчора вночі наша делегація повернулася з засідання Ради міністрів енергетики європейських країн. Ви знаєте, що Рада міністрів оцінила дії української влади НАК „Нафтогазу” як відповідальні, і зранку сьогодні, о 9-ій ранку починається відновлення постачання російського природного газу до європейських країн. Але перед тим, як надати інформацію щодо останніх подій та сьогоднішньої ситуації, я хотів би нагадати про те, з чим зіткнувся наш уряд на початку минулого року. Ця ситуація характеризувалася наступним: було відсутнє погодження ціни на імпортований природний газ, фактично були відсутні договори на 2008 рік щодо постачання газу. Де-факто, не діяли міжнародні двосторонні договори. НАК „Нафтогаз” практично не мала власного газу у сховищах України. Заборгованість компанії за імпортований природний газ станом на перше січня 2008 року складала близько 5,2 мільярди гривень. НАК „Нафтогаз” втратила половину всього ринку реалізації природного газу в Україні, а саме, промислових споживачів. Ви знаєте, що на ринку природного газу в Україні діяли посередники, в основному, один посередник – „Укргазенерго”. В якості одного із заходів, спрямованих на розв’язання зазначених проблем та створення умов для сталого функціонування економіки урядом України було визначено необхідність переходу на довгострокові, прозорі, підкреслюю, без посередників договірні стосунки у постачанні газу та його транзит. У квітні поточного року за результатами переговорів на найвищому державному рівні була укладена угода між НАК „Нафтогаз” України та ВАТ „Газпром”, яка в значній мірі врегулювала проблеми попередніх періодів, НАК „Нафтогаз” було повернуто на внутрішній ринок природного газу. Одночасно питання укладання довгострокових контрактів розглядалося у рамках Комітету з економічного співробітництва та відповідної комісії. Було доручено НАК „Нафтогаз” України та ВАТ „Газпром” розробити та до кінця листопада підписати довгострокові угоди як на постачання природного газу, так і його транзит територією України. Слід зазначити, що переговори велися у рамках відповідних генеральних директив, затверджених Президентом України. Питання укладання контрактів на поставку та транзит газу було основною темою під час переговорів Прем’єр-міністра України та Прем’єр-міністра Російської Федерації у жовтні минулого року. За результатами переговорів прем’єр-міністрами було підписано меморандум, який визначав принципові моменти, на основі яких мали бути досягнені домовленості уже на рівні господарюючих суб’єктів між НАК „Нафтогаз” України та ВАТ „Газпром”. Ці основні принципові моменти: підтримка, фактично доручення щодо укладання прямих, без посередників договорів між НАК „Нафтогаз” України та ВАТ „Газпром”. При цьому було погоджено, що заборгованість перед ВАТ „Газпром” за поставлений та спожитий українськими споживачами газ має бути погашено. І ця заборгованість, як ви вже знаєте, я це підтверджую, була до кінця цього року погашена. Таким чином, головна вимога щодо укладання безпосередніх прямих стосунків була виконана. Іншою принциповою домовленістю була домовленість щодо поступового переходу протягом трьох років на економічно обумовлені ціни як на постачання газу, так і на його транзит. На основі зазначеного меморандуму між НАК „Нафтогаз” та ВАТ „Газпром” було підписано відповідну угоду, в якій компанії домовились на базі відповідного меморандуму підписати відповідні контракти до 1 листопада минулого року. Протягом жовтня-листопада було проведено кілька раундів переговорів між керівництвом НАК „Нафтогаз України” та ВАТ „Газпром”, але згоди досягти так і не вдалося. Головним неузгодженим моментом залишаються ціни на постачання та транзит природного газу. При формуванні своїх пропозицій українська сторона виходить із сьогоднішньої ситуації на європейських ринках природного газу, в необхідності в прив’язки ціни на природних газ до вартості альтернативних палив, якими природний газ може бути заміщено, а також до рівня ринкових цін на послуги з транзиту, які існують в європейських країнах. Ті пропозиції, які в останній момент озвучила російська сторона для української сторони, були неприйнятними. Внаслідок цих пропозицій фактично за рахунок газотранспортної системи України НАК „Нафтогаз” дотував би російську сторону на суму близько 500 мільйонів доларів. Якщо говорити про інші пропозиції, які лунали з боку російської сторони, ви знаєте, це була ціна і 418 доларів США за тисячу метрів кубічних і 450 доларів США, то відповідно ця ціна аж ніяк не відповідала тим попереднім домовленостям, які були досягнуті як на рівні урядів, так і на рівні господарюючих суб’єктів, і така позиція з боку російської сторони звісно була абсолютно неконструктивною. При цьому ставка на транзит, російську ставку на транзит російська сторона пропонувала залишити на минулорічному рівні без змін. Тепер що стосується розвитку подій, починаючи з 1 січня. ологія обмежень, я просив би дати слайд, представлена на слайді. Першого січня о 9.00 було повністю припинено подачу газу на ГВС „Сохрановка”, а об 11.20 – на ГВС „Суджа”. Такі дії не були узгодженні з диспетчерськими службами НАК „Нафтогаз” і створили суттєві незручності для забезпечення транзитного потоку до ГВС „Дроздовичі” в напрямку на Польщу. Постачання газу було зменшено до 318 мільйонів кубічних метрів. Сама схема припинення постачання на території України була застосована таким чином, аби максимально дезорганізувати роботу української газотранспортної системи. ВАТ „Газпром”, обмежуючи надходження газу через ГВС, які розташовані на газопроводах, що забезпечують газом східні регіони України де розташовані підприємства металургійного та хімічного комплексу, намагалися припинити фактично роботу цих підприємств. У подальшому припиненням з боку ВАТ „Газпром” подачі газу через ГВС „Платоново” були створенні умови для того, аби залишити без газу міста Маріуполь та Бердянськ. Повне припинення надходження газу з території Російської Федерації відбулося вранці 7 січня у період, коли температура зовнішнього повітря в Україні, так як і в Європі, почала різко знижуватись. Не дивлячись на це українська сторона забезпечувала транзит природного газу до європейських споживачів, хоча формально цього могла б і не робити, тому що відсутня фактично угода, відсутні технічні угоди, які забезпечують напрямки та обсяги подачі природного газу. Таким чином повноцінні контракти, які б дозволяли НАК „Нафтогаз” України здійснювати транзит, відсутні. Для забезпечення транзиту до європейських. Фактично, для забезпечення транзиту газу до європейських країн Україною за весь період по якому, коли це здійснювався транзит, за 6 днів було додатково використано 74 мільйона метрів кубічного власного газу. Ми цим показали, що Україна є надійним транзитером газу до країн з Західної Європи і є, і буде таким залишатися транзитером. Весь цей час, я підкреслюю, для задоволення внутрішніх потреб у природному газі використовується газ, накопичений в 2008 році в наших підземних сховищах, газ власного видобутку. Слід зазначити, аби уникнути шокової ситуації, яку ми мали на початку 2006 року і яка внаслідку привела до укладення угод виключно на невигідних український стороні, ми заздалегідь почали здійснювати накопичення природного газу у сховищах. Обсяги накопиченого природного газу у порівнянні з минулими роками [[наведено у відповідній діаграмі]], вони збільшені у порівнянні з минулим роком у 2,37 рази – це газ власний НАК „Нафтогаз України”. Збільшення видобуток газу в Україні також. Одночасно на теплових електростанціях також були створені достатні запаси вугілля, у півтора рази більші, ніж у минулому році, найбільші за останні 10 років, а сьогодні величина запасу вугілля на електростанціях складає в 1,8 рази більше, ніж у минулому році. Були вжиті також термінові заходи щодо накопичення мазуту на електростанціях. І зазначені запаси, і вжиті заходи дозволять протягом досить тривалого часу, звичайно, при розумній економії використання природного газу забезпечити стале його постачання українським споживачам. З часу припинення надходження природного газу до ГТС України і, як наслідок, до країн Європи до конфлікту активно залучилась європейська сторона за ініціативою української сторони. Протягом часу, що минув з 1 січня, значна частина зусиль з українського боку була присвячена вже не вирішенню скільки питанню щодо постачання природного газу в Україну, а ці переговори також велися, але і переговорів щодо поновлення транзиту природного газу до європейських країн. І це відповідним чином було оцінено європейським співтовариством. По-перше, ми довели, що не Україна припинила транзит природного газу та відповідним чином мінімізували негативні наслідки міжнародного іміджу України. А, по-друге, як я вже говорив, фактично на сьогоднішній день відновили транзит територією України. Вже перші зустрічі делегації України, яку я очолював за дорученням Президента України та Прем’єр-міністра, мною були проведені відповідні зустрічі у Братиславі, Празі і Берліні. Головним завданням під час зустрічей було надання об’єктивної інформації та залучення європейських експертів до вирішення суперечки щодо постачань та транзиту природного газу. 8 січня українська делегація за дорученням Прем’єр-міністра України на чолі з віце-прем’єр-міністром Немирею взяла участь у надзвичайному спільному засіданні Комітету Європейського парламенту у закордонних справах, присвяченому розгляду ситуації навколо постачання в Україну та транзиту газу до країн–членів ЄС слід зазначити, що російська делегація на це засідання, не дивлячись на попередню згоду, не з’явилась. 9 січня представники Мінпаливенерго та НАК „Нафтогаз” взяли участь у засіданні координаційної групи по газу Єврокомісії. На засіданні представники координаційної групи висловили щирий подив та нерозуміння дій російської сторони. Я не буду оцінювати сьогодні значний обсяг неправдивої інформації, який подавався російськими офіційними особами та у російських ЗМІ і був направлений на створення у європейських споживачів образу України як винуватця у припиненні постачання газу. В значній мірі нам вдалося нейтралізувати цей образ. Але, на жаль, з російської сторони потік неправдивої інформації не припиняється на сьогоднішній день і посилюється. 8 січня під час зустрічі з Комісаром ЄС з енергетичних питань Пібалгсом було підписано відповідний запропонований Європейською комісією, а також нами, меморандум щодо створення та початку роботи моніторингової групи з питань постачання газу до країн ЄС територією України. Одночасно було домовлено щодо надання інформаційної підтримки у питаннях цін та тарифів, що діють у Європі. Це особливо важливо з точки зору укладання наступних довгострокових наших контрактів з Російською Федерацією. Сьогодні вже підписано інший протокол, і формальних перепон сьогодні немає для відновлення поставок російського газу. Я хотів би підкреслити, що ситуація на внутрішньому ринку сьогодні стабільна, в повному обсязі використовується резервне паливо на теплових електростанціях, в повному обсязі замість газу спалюється мазут, ТЕЦ перейшли на використання мазутів для виробництва електричної енергії. Є проблеми сьогодні з розрахунками, особливо я хотів би відмітити деякі дії органів самоврядування, які, на жаль, сьогодні створюють проблеми з розрахунків. Хотів би нагадати проблему, яка сьогодні здійснюється по місту Києву, коли місцева влада сьогодні фактично не компенсує різницю в тарифах близько 700 мільйонів гривень, і відповідним чином ця заборгованість і ця відповідальність за заборгованість лежить на київській владі. Підсумовуючи сказане, хочу ще раз зазначити наступне. Російська сторона фактично відійшла від домовленостей, яких було досягнуто на рівні керівництва держави. Існуючу кризу буде важко вирішити в рамках тільки енергетичного діалогу між Україною та Російською Федерацією. Необхідно розширювати коло питань, в яких може бути досягнуто баланс інтересів, а також коло учасників переговорного процесу, залучивши до цього європейську сторону. І, фактично, таке підтвердження, вчора моя розмова відбулася з єврокомісаром з енергетичних питань Пібалгсом, було досягнуто, що європейська сторона буде долучатися до укладання відповідних довгострокових домовленостей. Ми продовжуємо переговорний процес з Російською Федерацією. Він, звісно, ґрунтується на наших попередніх домовленостях. Ми підтверджуємо нашу позицію щодо переходу на прямі прозорі стосунки з поетапним, прогнозованим переходом до ринкових принципів формування ціни на газ та ціни на транзит. Дякую за увагу.
Шановні колеги, доповідь міністра завершено. Прошу записатися на запитання, 20 хвилин на запитання, чи 15, точніше. 15 хвилин на запитання. На табло, будь ласка, прізвища народних депутатів, що записалися на запитання. Роман Ткач, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Прошу передати Ковалю.
В’ячеслав Коваль, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Шановний пане міністре, шановний пане Юрію, зараз сталося так, що в результаті переговорів відновиться, мабуть, сьогодні газопостачання до Європи. І таким чином, Україна може залишитися сама, один проти нашого потужного друга, який володіє газовою мере., газовою.
А, тобто я хочу задати питання: чи зможе Україна в той момент, коли в Європу буде поновлено газопостачання, вистояти в переговорах проти Росії? Це один блок питання. І друге питання: хто все-таки. і чому не було підписано 31, чи 30 числа.
Дайте можливість завершити питання, будь ласка.
документ, який забезпечив би постачання газу до України, хоча все, спираючись на засоби масової інформації, було відомо, що все буцімто домовлено і документ повинен бути підписаний. То чому все-таки? Із-за позиції Росії чи якісь інші обставини? Дякую.
Дякую за запитання. Шановні народні депутати, по-перше, я вже говорив про те, що досягнуто попередні домовленості, що європейська спільнота зацікавлена і вона буде долучатися до нашого переговорного процесу з Російською Федерацією, ну, як на рівні експертів. Відповідні ціни, які діють сьогодні в Європі на транзит газу, відповідні ціни, яка на газ, будуть представлені українській стороні. Через те, що ми в європейській спільноті сьогодні підтвердили нашу репутацію, показали наш конструктивний підхід і підтвердили необхідність. і підтвердили те, що ми є надійним транзитером газу до країн Європи, все-таки ми очікуємо про те, що ми не залишимося сам на сам в цій ситуації з Російською Федерацією. Крім того, ми вважаємо також, завдяки тому, що досягнутий певний компроміс щодо транзиту газу, що є певні добрі кроки і зі сторони. російської сторони для того, щоб ми сьогодні почали інтенсивно проводити переговорний процес щодо наших контрактів. Що.
Так, дайте завершити відповідь на питання.
Щодо другого питання, чому припинилися переговори, то переговори, я вже говорив, були зупинені через неконструктивну позицію російської сторони, коли вона запропонувала ціну на газ у розмірі 250 доларів США за тисячу метрів кубічних, не змінюючи відповідну ціну на транзит. Внаслідок цього ми додатково б несли збитки у розмірі 450 мільйонів гривень. Дякую за увагу.
Віктор Терен, фракція "Блок Юлії Тимошенко".
Віктор Терен, "Блок Юлії Тимошенко". Український уряд послідовно виступає за усунення з газового ринку „РосУкрЕнерго”. Але ж більшість українських облгазів, які безпосередньо збирають з населення гроші, уже опинилися в. „РосУкрЕнерго”, причому 48 відсотків акцій цієї компанії належить Фірташу, який свого часу активно пробивав через Секретаріат Президента і питання приватизації облгазів. І ви знаєте, що сьогодні „РосУкрЕнерго” збирає гроші з населення, але просто їх не віддає „Нафтогазу” і після цього цинічно заявляє, що Україна не розрахувалася з Росією. І тому питання, що ж все-таки робити з „УкрЕнерго”? Судитися? Це довга й марудна справа, тим паче, що Кремль і не лише Кремль, а є політичні сили в нашій державі, які роблять усе, щоб змусити наш уряд підписати договір про газопостачання з цією ж бандитською „РосУкрЕнерго.” Дякую.
Я вже підтверджую, це неодноразово ми підтверджували на офіційному рівні про те, що українська сторона налаштована і має принципову позицію щодо укладання безпосередніх прямих контрактів без будь-яких посередників, які, на жаль, в минулому періоді діяли в системі газопостачання України. Тому ми не відкидаємо ті судові процеси, які сьогодні веде НАК „Нафтогаз України”. Ми сьогодні значно посилили договірні відносини, які є між НАК „Нафтогаз України” та облгазами. Ми підготували відповідний законопроект, який сьогодні передбачає введення так званого механізму тимчасових керуючих на газопостачальних компаніях, якщо вони не виконують відповідно свої зобов’язання, перш за все з розрахунками за спожитий імпортований газ. Дякую.
Анатолій Кирилович Кінах, фракція Партії регіонів.
Дякую. Шановний Юрію Васильовичу, однозначно, рівень енергетичної безпеки України за останній період різко впав, і ваша непрофесійна, безсистемна доповідь ще раз підтверджує недієздатність української влади вирішувати кризові енергетичні питання. Зруйновна нормативна база відносин України і Росії, втрачений прямий зв’язок України з Середньою Азією, різко падає авторитет України як держави-транзитера. В листопаді-грудні падіння промислового виробництва в Україні під 30 відсотків. Аналог тільки в червні 1941 року. Зупинена хімічна галузь, на 30 відсотків завантажений гірничо-металургійний комплекс. Питання. Прошу конкретно, коли буде відновлена робота стратегічної галузі економіки України і нормальна життєдіяльність населення нашої держави. Тільки конкретно, прошу вас.
Шановний Анатолій Кирилович! Дякуємо за запитання. Я хотів би перш за все сказати, що сьогодні якраз ми по вертаємося до конструктивної співпраці з Російською Федерацією. Ми вертаємося в нашу роботу ми повертаємо до тих міжурядових угод, які мені дуже приємно, що і ви підписували з точки зору взаємодій з Російською Федерацією. Щодо конкретно запитання, то ви знаєте, що урядом України сьогодні розроблений пакет антикризових заходів тому що є світова фінансова криза, яка сьогодні зачепила і Україну. Сьогодні ряд відповідних заходів вже передбачено у прийнятому Законі „Про Державний бюджет України” і звісно ті заходи, які сьогодні уряд вживає для розвитку відповідних інфраструктурних проектів, які значно будуть пожвавлювати внутрішній ринок, вони дадуть свої результати. Дякую.
Ярослав Кендзьор, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Ярослав Кендзьор, депутатська група „За Україну”. Юрію Васильовичу! Зараз вже не тільки ми в черговий раз, а і Європа побачила, що кремлівське керівництво як мародери серед білого дня роблять те, що вважають за потрібне. І ми ще, мабуть, не один раз, якщо залишимося один на один із Росією будемо спостерігати ці дії кремлівського керівництва. Чи не доводилося вам, чи не спадало на думку запропонувати Європейському союзу, щоб європейські держави купляли газ для себе на кордоні Росії і України, відбираючи газ, так би мовити на нашому кордоні ми тоді самостійно будемо залежати, щодо транспортування цього газу України – Західної Європи. І вже тих наклепів цинічних, брехливих про те, що Україна краде газ, Росія не буде мати змоги робити. Дякую.
Дякую за запитання. Перш за все ми при наших зустрічах, численних зустрічах, які ми проводили з європейським співтовариством, з Єврокомісією, ми справді акцентували увагу на те, що сьогодні Російська Федерація в повному обсязі, і „Газпром” несе юридичну відповідальність перед отримувачами постачальника газу до споживачів Європи. І ми, справді, пропонували нашим колегам з Європейського Союзу, що ми готові сьогодні забезпечити відповідний транзит в разі укладання відповідних контрактів на границі України і Росії. Така пропозиція сприйнята європейською спільнотою. Однак виникають питання, що на сьогоднішній день усі контракти сьогодні укладені відповідними суб’єктами з газопостачання газу України і Європейської Федерації, на якій певний вплив, суттєвий вплив у частині власності має сьогодні і „Газпром”. Але така ситуація підтримана, [[я підкреслюю]] Європейською комісією. Вони, скажімо, будуть такі питання розглядати і пропонувати постачальникам газу в Європу.
Віктор Тихонов, фракція Партія регіонів.
Прошу передать слово Бойко Юрію Анатолійовичу.
Юрій Бойко, будь ласка.
Шановний Юрію Васильовичу! Я розумію, що весь рік ваш уряд вів героїчну боротьбу з численними ворогами, які вас оточували і, власне кажучи, займаються цією боротьбою забувши, що країні потрібен газ. Вже 13 діб наші підприємства не мають цього блакитного палива. Так, скажіть, будь ласка, перше питання, коли ви його подасте в країну – раз. І друге. Уряд прем’єр-міністра Януковича, який ви щойно критикували, залишив вартість газу на кордоні нашої країни – 179,5 доларів за тисячу кубів, при тому що вартість барель нафти в той час була – 97 доларів. Враховуючи те, що барель нафти впав – вартість його до 32 доларів, ми вважаємо, що буде національною зрадою, якщо ви домовитесь за ціну газу вище ніж 200 доларів ніж та, що була при нашому уряді. Так, яким чином ви збираєтесь.
Дайте завершити питання. Будь ласка, 10 секунд. Будь ласка, питання завершуйте.
Будь ласка, розгляньте питання, якщо ви підпишете ціну газу нижче ніж ту, яка була підписана нашим урядом, це буде ваша національна зрада.
Дякую. Дякую, шановний Юрію Анатолійовичу. Я хотів би лише нагадати, що якраз відповідних контрактів, які би фіксували ціну газу у 179,5 доларів США постачання газу в Україну не було, уряд наш не застав таких контрактів, ми їх дуже шукали, але їх не було і це я підтверджую. І лише у квітні цього року саме наш уряд забезпечив укладання таких відповідних контрактів, виключивши фактично з газового ринку України сьогодні посередника, ще одного посередника „Укргазенерго”, а сьогодні йде питання про те, щоб там взагалі не залишилися посередники, які на жаль, за вашою участю були введені у систему газового ринку в Україні. Я говорю про „РосУкрЕнерго”. Тепер щодо постачання блакитного палива, я вже сказав, що сьогодні відновиться постачання палива в Україну, який буде надходити в Україну для забезпечення транзиту газу в європейські країни і це є перший крок для того, щоб ми провели відповідні успішні переговори з Російською Федерацією для укладання договору на постачання газу в Україну. Ціна на газ буде формуватися відповідно до тих попередніх домовленостей, які були узгоджені прем’єр-міністрами наших.
Дайте можливість завершити думку.
Це поступовий, поетапний перехід на рівні трьох років до ринкової ціни на постачання газу в Україну, а також доставки на транзит природного газу в Україну. Дякую.
Валерій Бондик, фракція „Партії регіонів”.
Дуже системні, фахові питання задає Юрій Анатолійович Бойко, тому прошу передати йому моє слово.
Будь ласка, Юрій Бойко.
Дякую. Юрій Васильович, ми стали свідками безпрецедентного явища минулого тижня, коли президент сусідньої держави звинуватив ваш уряд у корупції, внаслідок чого українські споживачі понесли втрати. Тому що при наявності газу на кордоні 179,5 доларів вхідної ціни, ваш уряд продавав його українським споживачам по 313 доларів і він прямо сказав, що він не розуміє куди поділися гроші. То може ви нам поясните, куди ви поділи ці гроші, цю зайву маржу, яку отримали з українського споживача. Дякую.
Дякую за запитання, шановний Юрію Анатолійовичу. Я ще раз підтверджую, що на сьогоднішній день сьогодні на ринку газу України діє державна компанія „НАК Нафтогаз України”, формування ціни сьогодні, яку надається компанія відбувається прозоро за відповідним затвердженням відповідного рівня цін, відповідного рівня цін урядом України та Національною комісією регулювання електроенергетики України. Чітко, якщо необхідно я дам, чітко вам всі витрати, які сьогодні закладені в цій ціні. Ці ціни відповідним чином, ви не сказали, що ці ціни також передбачають відповідний рівень оплати транзиту, транспортування газу в тому числі, магістральними та розподільчими мережами і відповідні надходження до державного бюджету як ПДВ і та надбавка до ціни, яка прийнята відповідним законом України. Дякую за увагу.
Народний депутат Смітюх, фракція Партії регіонів. Шановні колеги, прошу уваги.
Юрій Васильович, у мене два коротких питання.
Прошу уваги!
Перше питання. Перше питання. Скажіть, будь ласка, Україна добуває понад 20 мільярдів кубів газу з собственной добычи. Скажіть, будь ласка, який порядок ціноутворення для населення і порядок використання цього газу? Чому населення України сплачує за завищеними цінами сьогодні побутовий, так називаємий, газ? Це перше питання. І друге питання. В статті 13 Конституції чітко сказано, земля, надра є об’єктами право власності українського народу і в цій же статті вказано, що власність не повинна використовуватись на шкоду людини і суспільства. Якщо при вашому уряді сьогодні газ національної добичі використовується за завищеними цінами чи не ставите питання про націоналізацію газородовищ на Україні і тоді населення може отримувати, буде дуже дешевий природний газ, якій в стані забезпечити побутові потреби? Дякую. Прошу дати відповідь на конкретні питання.
Дякую за запитання. Шановні народні депутати, я хотів би сказати, що сьогодні ціна газу для населення затверджується рішенням Національної комісії регулювання електроенергетики України. Це засідання проводиться прозоро, в тому числі туди запрошуються народні депутати, і ще я сьогодні підтверджу, сьогодні немає завищеної ціни на газ для населення, вона сьогодні відображає об’єктивні витрати газовидобувних підприємств і відповідні витрати газорозподільчих, газопостачальних підприємств, які закладаються в ціну. Вони є об’єктивними і сьогодні рівень ціни є об’єктивним. Питання щодо того. сьогодні уряд проводить цілеспрямовану і жорстку політику щодо тих попереднім урядом укладених договорів про спільну діяльність, договорів про різні види діяльності, які сьогодні, на жаль, забезпечували видобуток власного газу. Цей видобуток власного газу не йшов на потреби для населення, а йшов для інших споживачів по завищеним цінам. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, прошу уваги. Питання завершено. Питання є у Олександра Лавриновича. Я прошу, ми ж не на мітингу. Ми на засіданні Верховної Ради. І все.
Шановний Юрію Васильовичу, ви назвали цифру можливих збитків, які б понесла Українська держава в разі підписання проекту угоди, який був запропонований 31 грудня. Скажіть, будь ласка, яка є сьогодні величина збитків України через втрату експортного потенціалу наших хімічних виробництв, через ненадходження до державного бюджету від зупинки виробництв, а також, які соціальні втрати через втрати роботи, якої кількості людей, скажіть, будь ласка, також на цих підприємствах, які припинили роботу в результаті непідписання угоди?
Дякую за запитання. Хотів би відмітити, що відповідне зменшення обсягів споживання природного газу, відповідно зменшення споживання електроенергії, виробництва також відбулося не з вини того, що там підписані чи не підписані сьогодні відповідні контракти. Тому що сьогодні Україна забезпечена завдяки тим, що закачаний газ до підземних сховищ відповідними обсягами газу для споживачів. Якраз світова фінансова криза вплинула на відповідне зменшення обсягів виробництва продукції тими підприємствами про які ми, ви говорите.
Шановні колеги, якщо ви не хочете слухати так ви скажіть.Сяде. Ну ви ж слухайте. [[Ш у м у з а л і]] Ну, будь ласка, міністр відповідає, виходячи із того, що він є міністром. Я прошу вас, дослухайте. Ну прошу вас. Так, дайте завершити відповідь на запитання, шановні колеги. Я вас прошу.
Щодо конкретного розміру збитків, то сьогодні ми тільки вступили у ту полосу світової фінансової кризи, яка досягла України, і збитки можна буде оцінити пізніше, але не через дії щодо забезпечення постачання газу в Україну, тому що сьогодні забезпечено постачання газу нашим споживачам, ще раз підтверджую. Дякую.
Юрію Васильовичу, дяку вам. Час вичерпаний. Дякую. Шановні колеги, голова комітету Микола Володимирович Мартиненко. Виступає голова комітету Микола Мартиненко. Після того будуть виступати керівники фракцій.
Дякую. Шановні колеги.
Давайте будемо всі разом плакати. Я ще раз хочу вас, заспокойтесь, бо тут маса людей телефонують, кажуть: „Посміхайтесь”. А ви плакати. Заспокойтеся, будь ласка! Ну заспокойтесь, будь ласка. Будь ласка, виступайте.
Шановні колеги, всі ми у курсі останніх газових подій. Однак з вашого дозволу зроблю стислу оцінку сьогоднішньої ситуації щодо транзиту газу та постачання російського газу в Україну. По-перше, транзит газу найближчими часами буде розпочато, проте, постачання газу для потреб української економіки одночасно з цим відновлено не буде. По-друге, переговорний процес на рівні господарюючих суб’єктів між НАК „Нафтогаз” та „Газпромом” щодо останнього питання зайшов у глухий кут. По-третє, обмежена робота значної кількості українських підприємств, погіршились умови опалення та постачання гарячої води населенню у багатьох містах України. По-четверте, ми свідомо погіршили свої переговорні позиції, погоджуючись на відновлення транзиту газу до Євросоюзу без здійснення поставок газу для України задля виконання своїх міжнародних зобов’язань. По-п’яте, за майже дві доби поточного року замість пошуку реальних шляхів виходу з кризи лунають взаємні звинувачення, у тому числі у нашій залі, та пропонуються неадекватні, як ціна на газ для України, так і транзитні тарифи. Палітра цих показників змінюється, має вже від нульових оцінок до захмарних позицій. По-шосте, ми можемо ще до кінця зими продовжувати цю газову війну. Україна шляхом подальшого погіршення своїх економічних умов, Росія – своїх економічних умов та закриття газових свердловин. Але до чого приведуть ці деструктивні позиції? Це шлях до економічної прірви та подальшого погіршення двосторонніх стосунків. Якщо казати відверто, то черговий газовий конфлікт завдав відчутного удару не тільки по Росії як країні-постачальника, але по сприйняттю України в очах європейської спільноти як надійної транзитної держави. Отже, я хочу запропонувати деякі кроки з найважливіших питань у газових відносинах у трикутнику Євросоюз-Україна-Росія для припинення газової кризи. Почну з кроків, які треба зробити терміново. По-перше, треба припинити пошук винуватих або переможців у газовій війні. Переможців не буде. Економічні втрати несуть усі учасники газової війни: і країни Євросоюзу, і Україна, і Росія. Більше того, страждає населення в Україні та деяких країнах ЄС. Друге. Вкрай необхідно об’єднати зусилля всіх гілок влади та фахівців всередині України для пошуку шляхів припинення газової війни. Третє. Зараз ми змушені перевести переговори на більш високий рівень: саме голів урядів двох країн, голови урядів двох країн мають відновити переговорний процес. Четверте, і головне. Для України не існує чітко економічно розрахованої як ціни на газ, так і транзитного тарифу. Є певні досить широкі діапазони. У будь-якому випадку ці характеристики є результатами переговорів двох сторін, підкреслюю, саме двох сторін, однак за консультативною допомогою Євросоюзу. Насамперед треба визначитись із загальними підходами до визначення взаємодії у газовому секторі. Якщо у нас нема можливості отримати перехідний період для поступового впровадження ринкових відносин, що і було передбачено в міжурядовому меморандумі – а ми чули про те, що російська сторона від нього відмовляється, - то у нас немає іншого виходу, з моєї точки зору, як використовувати практику Євросоюзу у цій сфері, де передбачається довгострокові контракти, які діють у Європі уже понад 40 років і зарекомендували себе у достатній мірі. Ми маємо впровадити так звані середньоєвропейські транзитні тарифі проти так званих середньоєвропейських цін на природний газ. Чому „так звані”? Тому що вони можуть кардинально відрізнятися навіть у сусідніх країнах – членах ЄС. Якими мають бути контракти? По-перше, це мають бути довгострокові контракти щонайменше на 10 років. По-друге, жодних посередників, лише прямі відносини між НАК „Нафтогаз” та „Газпромом”. По-третє, довгострокові контракти мають містити насамперед наступне: довгострокові зобов’язання сторін щодо гарантування прокачки фіксованих обсягів транзитного газу та поставок газу для забезпечення потреб України. Наступне – визначення ціни газу на основі формульного підходу, який передбачає використання в якості бази вартості конкуруючих енергоносіїв. Декілька хвилин.
Дайте завершити.
І перерахувати в базовій ціни газу через певні проміжки часу. Цей лаг може складати 6 або 9 місяців і корегування ціни газу має робитися відповідно до коливань цін на конкуруючі енергоносії. Таким чином, ми зробимо ціноутворення прозорим та прогнозованим, а політичний вплив з боку Росії за допомогою газового фактору неможливим. І на кінець, після вирішення проблеми укладання довгострокових контрактів вкрай необхідно зайнятися перезрілим питанням реформування газового сектору України з урахуванням газових директив ЄС. Це передбачає ліквідацію цінових диспропорцій на га власного видобутку та імпортне паливо, виключення перехресного субсидування пільгових категорій споживачів, реальний захист прав споживачів, створення сприятливого правого поля у газовій сфері та у галузі надракористування та інші підходи. Вирішення проблеми реформування газового сектору має стати найважливішим завданням, як для Кабінету Міністрів, так і для Верховної Ради і створить стимули запровадження енергозберігаючих технологій, які разом із розвитком власного видобутку газу кардинально зменшать газову залежність України від російського газу та фактору. Дякую.
Так, шановні колеги, виступ голови комітету завершено. Ми не передбачали запитань. Я ще хочу раз сказати: ми проголосували, затвердили регламент, заспокойтесь, будь ласка. Приходьте раніше, хочете, підійдіть, запитайте його. Шановні колеги, переходимо до виступів керівників фракцій. Ще раз нагадую, Верховна Рада, Верховна Рада України відступила від Регламенту і затверджена процедуру і регламент розгляду цього питання протягом двох годин. Заспокойтесь, будь ласка. Керівники фракцій або уповноважені представники фракцій, запишіться, будь ласка. Будь ласка, на табло прізвища людей, що записалися. Олег Білорус, будь ласка.
Прошу передати слово народному депутату Соболєву.
Сергій Соболєв, будь ласка.
Шановні колеги, шановні радіо-, телеслухачі! Оскільки питання, яке винесено в парламенті на сьогодні, є, дійсно, питанням виключно яким визначає стратегію розвитку держави, ми б хотіли б зупинитися від імені фракції "Блок Юлії Тимошенко" на тих ключових положеннях, які визначені нами як пріоритетні при розгляді цього питання. Перше, давайте розберемося, в якому стані були російсько-українські відносини, відносини, які стосувалися транзиту газу, розрахунків за газ рівно рік тому. Я хотів би нагадати, що станом на 1 січня 2008 року держава Україна увійшла у відносини з Російською Федерацією як ключовим поставщиком газу як в Україну, так і в Європу, з боргами, які складали майже 10 мільярдів гривень. Я хотів би нагадати, що станом на 1 січня 2009 року, це вперше за історію української незалежної держави, держава Україна увійшла з повним розрахунком за газ, який був поставлений на територію України Російською Федерацією. По-друге, на сьогоднішній день, фактично, різко відрізняється баланс газу, який ми мали станом рівно рік назад і станом на сьогодні. Якщо рік назад нас годували обіцянками про те, що в газові сховища закачано спочатку 16, потім 18, потім 21 мільярд кубів газу, то виявилося вже буквально в січні місяці, що весь цей газ належав або „РосУкрЕнерго”, або „Укргазенерго”, або РАО „Газпрому”. Реально газу, який би належав „Нафтогазу України” або українським споживачам складав менше трьох мільярдів кубів газу. По-друге, першого січня 2009 року вперше уряд України забезпечив 16,3 мільярда кубів газу, оплачених Нафтогазом України, що дає можливість на сьогодні чітко вести всі позиції по газових переговорах виходячи з того, що Україна забезпечена газом. По-друге, це є ключовий момент, який дає відповідь на наступні запитання. Стан угод, який ми мали на 1 січня 2008 року, це фактично дві одночасно діючі угоди. Перша угода – це угода від 2003 року, яка прямо прив’язувала ціну на транзит газу до ціни на газ, яка давала можливість в цих умовах завжди мати прив’язку до цих ключових параметрів. І станом на 1 січня 2009 року ми фактично мали дві угоди. Це угоду 2003 року, яка не була анульована в січні 2006 року, і на жаль, ганебну угоду 2006 року, яка була всіма фракціями парламенту, як у 2006 році, так і пізніше, визнана такою, що порушила інтереси української держави і українських постачальників, коли ціна на транзит газу була відірвана від ціни на газ. І ми отримали в результаті угод, підписаних в січні 2006 року, фактично лише на півроку ціну на газ і на п’ять років зафіксовану ціну на транзит газу. Уряд України добився того, що рішенням суду угода січня 2006 року є такою, яка не відповідає інтересам України, і визнана недійсною, і на сьогоднішній день рішеннями суду України визнана угода 2003 року, яка безпосередньо прив’язувала ціну на газ до ціни на транзит газу. Третій принциповий момент. Фактично на 2006 рік ми мали схему, по якій ціна на газ фіксувалася виключно на півріччя. І сьогодні ми фактично станом на січень 2009 року вперше отримали можливість вести переговори не з пустими газосховищами, не з ціною, яка диктується нашими партнерами, а з ціною, яка може бути прийнятна як для Російської Федерації, так і для української сторони. Але в чому є ключова позиція? Всі чудово розуміють. З 2006 року на український ринок зайшла компанія, в тому числі і представників, які задавали питання Продану тут, які фактично взяли повний контроль над газотранспортною системою України. Пан Фірташ, не скриває, що 75 відсотків в облгазі в Україні сьогодні є у його власності. У мене одне єдине питання, яке ми в тому числі ставимо від фракції перед урядом. Пане Прем’єр-міністр, пане Перший віце-прем’єр-міністр, на сьогоднішній день купівля 75 відсотків акцій облгазів фактично є порушенням монопольного законодавства України. По-друге, ця купівля не є купівлею, газопроводів, які згідно з законодавством України належать „Нафтогазу” України, саме тому ми звернулися до вас з проханням, негайно переглянути угоди, які передавали в управління облгазом газопроводи. Це одразу зніме питання шантажу України з боку таких політиків, як Фірташ, і єже з ними. По-друге, ми фактично на сьогодні маємо ситуацію, коли компанія, яка спекулює, що нібито змішує російський газ з середньоазійським газом, реально попробувала поставити під свій контроль всі ключові підприємства України. Фактично, ми мали стан, коли протягом 2006, сьомого і восьмого років населення, яке проплачувало „Нафтогазу України” і яке проплачувало по пільгових тарифах, які закріплені сьогодні урядом України, а підприємства України, які мали можливість сплачувати, практично все до копійки проплачували підприємству „Укргазенерго”, де представником є та сама фігура Фірташа, яка вже стала для української держави тією фігурою, яка поклала на коліна фактично все газопостачання в Україну. По-третє, ключове питання для нас є наступне. Фактично, ми сьогодні маємо чітку позицію в переговорах з Російською Федерацією, з Європейським Союзом. Вперше ми змогли підтвердити, що всі зобов’язання української держави ми виконали до відсотка. Більше того, фактично українська держава, використовуючи свій власний ресурс, протягом трьох днів січня місяця використовувала технологічний власний газ для того, щоб прокачувати газ по зобов’язаннях наших, в тому числі Європейському Союзу і іншим країнам Європи. Це безпрецедентний випадок в історії українсько-європейських і українсько-російських відносин, коли ми за свій рахунок, фактично, для щоб не порушити угоди вимушені були використовувати наш власний технологічний газ для цих прокачок. Але це не могло бути безкінечно. І після того, як Російська Федерація відключила постачання газу в Європу Україна заявила відразу, що ми готові виконати всі зобов’язання і устами українського уряду це було підтверджено, і під час тристоронньої створеної комісії було чітко зафіксовано, що Україна виконає всі зобов’язання по постачаннях газу європейським постачальникам. По-четверте, для нас є дуже ключове питання – яким чином на сьогоднішній день будуть вестися розрахунки за транзит і ціну на газ? Сьогодні прозвучало дві протилежні точки зору. Спочатку представники опозиції заявили, що якщо будуть підписані угоди по ціні на газ нижче, вибачте, вище 200 доларів, це буде зрада інтересів України. А після цього пролунало питання. А скільки втрачала Україна ці дні, якби угода була підписана за 250 доларів? То ж розберіться, будь ласка, перш за все, з якою позицією ви готові вийти на ці переговори. А український уряд чітко сформулював свою позицію – це ціна, яка б відповідала збалансованим ринковим відносинам, яка б давала можливість використати усі можливі наявні процедури як по транзиту газу, так безпосередньо і по ціні на газ. І останнє. З чим Україна вийшла сьогодні станом на 13 січня. Ми на сто відсотків виконали усі свої зобов’язання перед європейськими споживачами. По-друге, ми маємо на сьогодні у газосховищах проплачених 16,3 мільярда кубів газу, чого Україна не мала ніколи. По-третє, дійсно, вперше в Україні за ці останні чотири роки газовий посередник „РосУкрЕнерго” і „Укргазенерго” прибрані з відносин прямих і відкритих.
Закінчуйте, тридцять секунд, будь ласка, завершуйте.
І останнє. Саме тому, наша фракція буде наполягати на створенні Тимчасової спеціальної комісії, яка б розслідувала всю діяльність таких посередників як „РосУкрЕнерго” і є же з ними для того, щоб ми мали можливість об’єктивно оцінити усі наші можливості і потенціал Української держави. Дякую.
Від фракції "Наша Україна - Народна Самооборона" буде виступати Тарас Стецьків. Наступним буде виступати Сергій Гриневецький.
Шановні народні депутати, шановні громадяни України, вперше за багато років наша держава стикнулася з безпрецедентною ситуацією, коли керівництво країни, яке вважає нас своїм стратегічним партнером, не просто вдалося до енергетичного шантажу, а й підкріпило його відвертою інформаційною війною на всьому європейському просторі. А в кінцевому підсумку, почало шантажувати Європу не поставками свого газу. І якщо ми керуємося у своїй діяльності національним інтересом, ми повинні розібратися, що ж, насправді, сталося, для того, щоб зробити висновок як нам діяти далі. Так що ж, насправді, сталося? Коли у грудні місяці українська делегація вела переговори з Росією про укладення контракту, нам говорили, що контракт не можна підписати, бо ми маємо борги. Коли 31 грудня Україна заплатила борги, нам відразу назвали ціну у 250 доларів при незмінній ставці транзиту. Коли Україна запропонувала іншу свою обгрунтовану ціну, нам почали розказувати про 413, 450, а пізніше 470 доларів при тому всьому, що всім спеціалістам відомо, що в Німеччині на 2009 рік ціна приблизно 280 доларів за тисячу кубів. Я навіть залишаю зараз поза межами дискусії чи мала Україна суверенне право ставити питання про свій варіант ціни на газ, про свій варіант ціни на транзит і про свій варіант ціни на зберігання російського газу в підземних сховищах. Безумовно мала, безумовно, мала. І ми зараз можемо задати запитання як так склалася в останні роки ситуації, коли Україна бере за транспорт російського газу в Європу 1,7 долара за тисячу кубів, тоді як середня ставка транзиту в Європі складає 7 доларів. Ми мусимо запитати, в тому числі і тих міністрів, які були міністрами в уряді Віктора Януковича, як це так вийшло, що компанія „РосУкренерго” платила за зберігання свого газу в наших підземних сховищах 2 долар, „Укртранзгаз” майже 8, а в Німеччині плата складає 26 доларів за тисячу кубів. І якщо би ми зараз на калькуляторі порахували яких збитків зазнала Україна внаслідок такої, за вибаченням сказати, політики, то ми б говорили зовсім по-іншому. І тепер виникає питання, чому Росія так діє, чому керівництво, яке постійно нам розказує, що ми братня країна, братній народ так себе поводить по відношенню до нашої держави. Безумовно, ці цілі Росія переслідувала і саме головне вона їх і не приховує. Коли подивитися і почитати всі висловлювання, які робили Президент, Прем’єр-міністр, керівництво російського „Газпрому”, то вони кожного дня всі ці цілі називали, вони розказували, що Україна є ненадійний транзитний партнер, бо, бачте, Україна відібрала газ. Але для цього було досить взяти довідку „НАК Нафтогаз України” і подивитися, що, незважаючи на відсутність контракту на 2009 рік, було прокачено російського газу півтора мільярда кубів і на це було витрачено 50 мільйонів кубічних метрів газу, щоб той газ в Європи пройшов. І це зробила Україна! Але питання про дискредитацію стоїть вже не перший рік, звичайно, що Росія зацікавлена збільшити ціну для України на свій газ і лишити незмінною ставку транзиту. Бо ми ж розуміємо, що „Газпром” зараз, той самий „Газпром”, який претендував бути першою компанією світу зараз подешевів в капіталізації з 350 мільярдів до 85. І треба ще борги зараз платити і так далі. Безумовно, Росія цим кроком хотіла схилити Європу до підтримки обхідних газопроводів: північного і південного. І дійшло навіть до конфузу, коли російська сторона заявила, що балтійські країни погодилися прокласти дном Балтійського моря газопровід і було застереження і спростування Естонії, що Естонія такої згоди не давала. Безумовно, Росія хотіла зробити Європу союзником у тиску на Україну з метою приватизувати нашу газотранспортну систему. Хто не вірить – почитайте інтерв’ю Прем’єр-міністра Путіна російському телеканалу „АРД”. Головним мотивом такої поведінки було лише одне – Росія не може змиритися з мрією втрати статусу енергетичної імперії. Росія хоче перекласти свої внутрішні проблеми на інші країни, в першу чергу на Україну і зробити з нас ворога. І вона вже раз так робила напередодні чеченської війни. Я хочу чітко і ясно просто це пригадати. Росія не може забути і прагне взяти реванш за втрату впливу на пострадянському просторі. А тепер я хотів би відповісти на питання. Чому цей шантаж не вдався і чому він ніколи не вдасться? Він не вдався з двох причин. Тому що Україна в цьому році мала газ в підземних газосховищах. На відміну 2006 року і на відміну від 2007 року, коли тодішній міністр палива і енергетики пан Бойко розказував всій Україні, що в підземці є український газ, а цей газ на перевірку виявився газом комерційних структур. А зараз ми маємо газ і ми можемо протриматися зиму і тому шантаж не діє. І була друга причина. Вперше за багато років українська влада зайняла, за невеликим винятком, консолідовану позицію в цьому питанні. І це є головний ключ до того, як нам треба себе поводити в переговорному процесі з Російською Федерацією. І тому моє побажання, і побажання нашої фракції, головне тепер проявити витримку, бо питання російсько-українських газових відносин – це є дзеркальне питання. У нас може не бути газу, але в них виникне проблема з надлишковим газом, і їм його доведеться кудись дівати, бо у минулому році Європа не добрала газу. І ми подивимося, які переговори у нас, наприклад, будуть в лютому і березні. І тепер треба сказати тільки про одне. Тут задавалося питання про те, що українські підприємства понесли великі збитки. А я вам нагадаю, як себе поводять європейські споживачі, які понесли такі самі збитки. Вони подають на російський „Газпром” до суду, до міжнародного суду, щоб він компенсував ці збитки, зв’язані з недопоставками газу. І тепер саме головне. Щоби ми мали робити у цій ситуації, в ситуації, яка виникла? Якщо нам говорять про ринкові чи європейські ціни на газ, то ми маємо говорити про ринкові ціни на транзит і на його зберігання. І я думаю, що цих 8 чи 9 мільярдів доларів, які Україна може заробити і занести у свій бюджет, зовсім не пошкодять для наших пенсіонерів і для компенсації по житлово-комунальній сфері. Якщо нам говорять про ціну за формулою, давайте, буде ціна за формулою. Адже можна сказати, що два роки тому тодішній Президент чи Прем’єр-міністр Росії говорив, що треба по формулі діяти, прив’язувати ціну до ціни на нафту. Він просто думав, що ціна на нафту буде рости, а вона впала. Якщо ми хочемо притримуватись меморандуму, який підписали президенти України і Росії, давайте притримуватись меморандуму. Це є перше. Друге. Я вважаю, що український парламент має найближчим часом прийняти спеціальний Закон про створення в Україні обов’язкового щорічно національного резерву газу, коли влітку по існуючій ціні газ закачується для потреб і використання взимку у підземні газосховища. І тоді нас ніхто і ніколи не буде шантажувати різними вимогами, а пізніше взимку продається українським споживачам. Я думаю, ми так само мусимо зробити союзником у наших газових переговорах Європу. Європа вибрала поганий мир. Вона не вперше так поступає. Європа думає, що такого шантажу по відношенню до неї, як Росія робить по відношенню до України, немає. Я хотів би побажати нашим європейським партнерам, і я думаю, що на переговорах на міжнародному рівні ми про це повинні говорити про те, що це є виклик не для України, це виклик, в першу чергу, і перевірка на міцність європейських країн, чи вони цю політику умиротворення будуть продовжувати, чи вони все-таки будуть діяти по принципах верховенства права і європейської солідарності. Але самим головним, стратегічним завданням для України, якщо хочете, національною стратегією має бути завдання для уряду – зменшити споживання імпортного газу принаймні вдвічі. І для цього я наведу тільки два приклади, або три краще. Українські теплові станції споживають 10 мільярдів імпортного газу. Перехід тільки на новітні технології, пов’язані зі спалюванням вугілля, комбінованого з газом, дає економію вполовину. Таку саму технологію – пилевдування – можна застосувати на металургійних підприємствах. На сьогодні на цій технології працює тільки один завод – „Донецьксталь”. Для цього Україні треба було би затратити 2 з половиною мільярди доларів інвестицій. Це не мої слова – ці слова сказав Олег Дубина, будучи директором металургійного комбінату в січні 2006 року. Україна і власники металургійних комбінатів можуть такі інвестиції знайти. І моє звернення до Партії регіонів. Ви не за дешевим газом плачте, його Росія нам ніколи не дасть. А дбайте за модернізацію своїх підприємств і думайте над технологіями використання шахтного метану, якого в Україні більш ніж достатньо. І нарешті останнє: модернізація „Теплокомуненерго”. Це є загально-урядова програма, яка може дати таку саму економію. І якщо Україна зараз купує російського газу 50 мільярдів кубів, а буде купувати 25, - оце є прямий внесок в нашу енергетичну і економічну незалежність. Дякую за увагу.
Сергій Гриневецький, фракція „Блоку Литвина”.
Дякую. Шановні колеги, питання, яке ми розглядаємо, - це питання тиску: і політичного, і газового. Воно, як відомо, виникло не сьогодні, а існує всі роки незалежності України. Про те, що подібний критичний день Х може стати, було зрозуміло ще кілька років тому. Існував певний люфт часу для модернізації виробництва, запровадження енергозберігаючих технологій, тощо. Але цей час було згаяно. Чому це сталося? Перш за все через недосконалість політичної системи, яка не дає можливість ефективно реагувати на загрози, що виникають. При ній держава не здатна виконувати, на жаль, свої основні функції і в першу чергу політичну, економічну і соціальну. Більш того, ця система створює глибинні підвалини для корупції, для появи різноманітних корупційних схем, у тому числі в енергетичній системі і сфері. І доки вона зберігатиметься, доти українська економіка буде вразливою для зовнішніх впливів. В нашій ситуації найгірше те, що питання поставок газу надміру політизоване. Воно політизовано і зовні, оскільки залишається ключовим у російсько-українських відносинах. Воно політизовано і внутрішньо, оскільки і влада неспроможна проводити узгоджену лінію. Кожен намагається перекласти вину одне на одного, кожен прагне отримати з цього як економічні, так і політичні дивіденди. І як результат влада втрачає залишки довіри як серед своїх громадян, так і серед закордонних партнерів. У стратегічній перспективі наслідком газової війни між Україною та Росією може стати побудова альтернативного газопроводу в обхід української території. Про це в голос говорять європейські політики та експерти. Незважаючи на світову економічну кризу, не припиняється боротьба навколо маршрутів транзиту енергоносіїв. У цій боротьбі Україні, на жаль, відведена роль пішки, якою у випадку чого можна і пожертвувати. Разом з тим енергетичне питання, яким би важливим воно не було, не повинно затьмарювати собою проблеми поточні: боротьбу з безробіттям, відродження довіри до національної валюти, оживлення ділового життя. Є багато рецептів і одним з них, на мою думку, є переорієнтація державної політики на регіональний підхід, впровадження принципу солідарної відповідальності. Адже саме на містах сьогодні вирішуються найважливіші питання життєдіяльності людини. Про спроможність держави захистити громадянина від впливу кризи будуть судити не з того, як працює та чи інша галузь. Критерієм оцінки стане стабільна робота житлово-комунального господарства, тепло в будинках, світло на вулицях, захист життя та власності окремого громадянина, якісне харчування та якісне лікування. За цих умов слід звернути увагу на роботу містоутворюючих підприємств, які є прибутковими, формують бюджети малих та середніх міст, утримують соціальну сферу і які наразі змушені або переходити в режим екстреної економіки, як, скажемо, порти, або взагалі зупиняти виробництво, як, наприклад, Одеський припортовий завод. Сьогодні дехто із зайвим оптимізмом згадує 90-ті роки, мовляв, вижили тоді, виживемо і зараз. Але давайте не будемо вводити в оману ні себе, ні людей. У 90-ті людина роками безкарно могла не сплачувати за комунальні послуги. Сьогодні подібне вже неможливо. Питання навіть не в тому, що за несплату приватні компанії можуть відключити воду, газ чи електрику, а в тому, що застаріла, технологічно виснажена комунальна сфера просто не витримає такого навантаження. І давайте відверто скажемо, що при відновленні тиску хто дає гарантію, що не може статися техногенних аварій? Для вирішення нагальних завдань сьогодні потрібно активно застосовувати механізм, передбачений Законом „Про стимулювання розвитку регіонів”, зокрема, укладання угод щодо регіонального розвитку між Кабінетом Міністрів України і обласною владою, в яких визначити спільні заходи центральних та місцевих органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування, порядок, обсяг, форми та строки їх фінансування. Про необхідність подібних кроків свідчить ситуація в Одеській області, зокрема, на півдні Одеської області. І я переконаний, що в майбутньому можна було б запобігти такої кризи. У нас є комплексна програма розвитку українського Придунав’я, у нас є чудовий закон. указ Президента України про невідкладні заходи щодо розвитку південно-західної частини Одеської області, якими передбачено саме розвиток енергетичної галузі та транспортної інфраструктури цього регіону. І я переконаний, що спільно уряд, місцева влада із залученням інвесторів могли б багато зробити, для того щоб уникнути цієї кризи. І я хочу нагадати, що Придунав’я – це не просто вісім районів, де мешкає 650 тисяч громадян різних національностей. Це стратегічний для України регіон, бо знаходиться на перехресті геополітичних інтересів держав Чорноморського регіону, важливих транспортних комунікацій, має вихід до Дунаю, а звідти до Південно-Східної та Центральної Європи. І що Придунав’я – це південний форпост нашої держави на кордоні з Євросоюзом. Щоправда, якщо подивитися на його сьогоднішнє прикре становище, то можна сказати, що він вже давно в Європі, бо як пояснити жителям цього регіону, чому за наявності двох потужних газокомпресорних станцій: Орловської та Тарутинської вони змушені сидіти без газу, в той час як Україна постачає його до сусідньої Молдови. До речі, де прозорість? Чи є угода з Молдовою? По якій ціні? Чи це не є контрабандний продукт і багато іншого. Зрозуміло, допомагати сусідам – це добра традиція, але не треба робити це за рахунок власних громадян. І на завершення. Справедливість завжди приправлена краплею помсти. Неможливо потиснути одне одному руки із стиснутими кулаками і при цьому ясно мислити. Тому, на думку нашої фракції, Верховна Рада у найкоротший термін повинна заслухати повний і докладний аналіз про ситуацію не тільки в енергетичній, а й в банківській сфері і в економіці в цілому. І ми маємо з усією серйозністю поставитися до цього питання. Або ми навчимося перемагати, або ми навчимося дружити з переможцями, бо допомагають тільки переможцям. Дякую за увагу.
Слово має Віктор Федорович Янукович, фракція Партії регіонів. Прошу уваги.
Шановні народні депутати! Шановні співвітчизники! Я сподіваюся, що це вже остання помаранчева зима! Але її ще треба пережити. Треба пережити цю зиму тисячам хворих в холодних лікарнях, сотням тисяч дітей, які не можуть вчитися в класах з мінусовою температурою. Цю зиму треба пережити мільйонам сімей, батьки яких втратили роботу, пенсіонерам, яким затримують пенсії, студентам, які не отримують стипендій, напівголодним солдатам в армії, інвалідам, яким влада визначила такий прожитковий мінімум, на який жити неможливо, можна лише протриматися, усьому нашому народові, якій нинішня влада кинула в холодну і голодну зиму. Треба пережити цей тяжкий час. І кожен день перебування непрофесійної, авантюрної і безвідповідальної влади ще більше поглиблює ті загальноукраїнські біди і проблеми. Інформацію, яку ми сьогодні почули з цієї трибуни від Продана Юрія Васильовича, я назвав би так – це перш за все виглядало, як лєпєт, на жаль. Я не здивований цим, що сьогодні в залі парламенту уряд відмовився звітувати, а лише надавати інформацію. І я впевнений в тому, що лише сильні і відповідальні державні діячі можуть говорити правду. Я не здивований, що тут немає Президента сьогодні. Безумовно, треба перед парламентом звітувати, як треба звітувати перед усим українським народом. Але ми знаємо, що сьогодні від влади почути правду практично неможливо. Цілий рік людей обманювали, давали солодкі обіцянки, пускали туман красивими словами і різними спектаклями. Ми це бачили. І сьогодні бояться поглянути в очі народу. Але це вже недовго: суд праведний – від нього не втечеш. Шановні народні депутати! В умовах глибокої економічної і політичної кризи, посеред суворої зими влада залишила Україну не лише без газу, а й без перспективи. Бо безвідповідальність і авантюризм нинішнього уряду призвів до того, що Україна поступово втрачає статус держави-транзитера. Що це означає ми з вами знаємо. Втрати – це далеко не все, від чого ми будемо потерпати. Авторитет, вірогідність країни її значення в регіоні Центрально-Східної Європи – ось, що загубила Україна. Посміхайтеся над собою, посміхайтеся. [[Ш у м у з а л і]] Але не треба посміхатися над 47 мільйонами людей. Ми вам цього не дозволимо. Дуже скоро я хотів би, шановні колеги, звертаючись до вас, напам’ятати трошки про те, що ж ми втратили і що було зруйновано за ці останні роки помаранчового правління. Була, перш за все, зруйнована вся договірна база між Україною та Росією, яка будувалася практично всі роки незалежності – та база, яка до речі, була ратифікована тут у парламенті. Зруйнований був зв’язок між транзитом та ціноутворенням. І коли виступають з цієї трибуни депутати, вони повинні пам’ятати, коли це сталося? Це сталося в 2005 році, коли прийшли до влади, зруйновані прямі зв’язки і поставки газу з Туркменією, Узбекистаном та Казахстаном, які з такими труднощами свого часу були налагоджені і нашим урядом, і іншими урядами України. І це значно знизило можливості України як держави, треба казати правду. Нині російські керівники прямо говорять про те, що влада України корумпована. Чому немає відповіді на це звинувачення з українського боку. Я хотів би задати питання: а куди зникли 25 мільярдів гривень з тих, що заплатили за спожитий газ? Адже заплатити понад 50 мільярдів, 25 з яких були перераховані Україною як оплата за газ, де решта? Відповіді немає. Як і немає відповіді на те, чому, коли ми мали угоду про ціну на 2008 рік 179,5 доларів, а продавали по 1200 гривень. Чому наприкінці року уже 1800. Чому серед року ціна підпригнула більше трьохсот доларів, що Росія змінила ціну? Ні. Чому уряд підняв ціну сам, без жодних на це підстав? Чому уряд вчасно не заключив угоди на постачання газу з Росією на 2009 рік? Чому допустив зупинку усіх підприємств хімічної промисловості і значної частини металургійної через нестачу газу? Чому зупинили Одеський припортовий та десятки інших підприємств? Чому в наказовому порядку чиновники уряду змушують по селектору зупиняти підприємства і викидати людей на вулицю, коли це таке було? На ці та багато інших питань ми прагнемо відповіді. Ми вимагали звіту уряду перед парламентом, але, на жаль, ми звіту не почули. Уряд боїться звітувати. Партія регіонів не раз попереджала про такий сценарій розвитку подій в нашій країні. І якби в липні минулого року нас підтримали комуністи, то ми могли б відправити цей уряд у відставку і ще встигли б підготувати Україну до страшних випробувань, які тепер переживає держава і народ. Але, на жаль, наша позиція тоді не знайшла розуміння і підтримки. Ті, хто не проголосував тоді разом з нами за відставку уряду взяли на себе відповідальність за те, що відбувається сьогодні в країні і повинні нести цю відповідальність разом з Президентом, з урядом, з усією, так званою, або як її в народі зараз вже називають „незваною коаліцією”. Шановні народні депутати! Шановні співвітчизники! Помаранчева влада перетворила відносини з Російською Федерацією в джерело вкрай небезпечної напруги не лише в регіоні Східної Європи, а й континентів в цілому. Її авантюрні, непрофесійні, безвідповідальні кроки нанесли велику шкоду міжнародному авторитетові України. Дійшло до того, що не довіряючи цій владі, міжнародна спільнота розмістила на нашій території своїх спостерігачів. Це рівнозначне визнанню неспроможності діючої влади контролювати ситуацію в державі. [[О п л е с к и]] У квартирах, школах, лікарнях холод, зупиняються підприємства, мільйони безробітних людей і їх родини огортає розпач. Я добре розумію, що ті, хто тут кричать, вам тепло, я це добре розумію, але ви поїдьте і послухайте людей. [[О п л е с к и]] Покажіть їм свої обличчя, щоб вони вас побачили. Зупиняються підприємства, мільйони безробітних людей і їх родини огортає розпач. Тим часом влада не несе відповідальність за те, що відбувається в державі і ховається від народу. Вона зникла з екранів телевізорів, з яких ще до недавна регулярно маніпулювали громадською думкою. Уряд та парламентські фракції, які його підтримують.
Дайте можливість завершити виступ. Ну прошу заспокоїтися.
теж бояться звіту перед українським народом і роблять все, щоб такий звіт якого вимагає опозиція, не відбувся. З боку представників влади постійно лунають заяви цілковито непрофесійні і виразно антиросійські, і ви це почули сьогодні з цієї трибуни. І тепер, коли треба зробити все можливе, щоб зупинити катастрофу, ми бачимо як інколи Секретаріат і Кабмін перекидаються через пресу звинуваченнями, хто з них більше винен і кому з них більше вигідна дестабілізація життя в Україні. Тому питання вибуху масово-соціального протесту, який може привести до силового протистояння між владою і народом, є лише питанням часу. У зв’язку з цим Партія регіонів заявляє про наявність прямої загрози національній безпеці держави. Заради порятунку країни, заради нинішнього і пройдешнього поколінь українського народу ми вимагаємо: перше – звіту уряду перед парламентом; друге - створення спеціальної комісії для розслідування зловживань влади у питанні постачання газу; третє - негайної відставки діючого Кабінету міністрів і початку процедури імпічменту Президента.
Дякую.
Ми вносимо пропозицію включити до порядку денного засідання Верховної Ради на четвер 15 січня питання про розгляд проекту резолюції про відставку уряду. І останнє. Шановні колеги, я хотів би нагадати, що фракція і народні депутати, які підтримують цей безвідповідальний уряд і цю владу, разом з цим урядом несуть відповідальність за весь безлад, що твориться у країні. Тому я звертаюсь до своїх колег, давайте разом звільнимо Україну від цих авантюристів.
Дякую. До слова запрошується Петро Миколайович Симоненко, фракція Партії комуністів.
Шановні громадяни України, шановні колеги, газова криза вимагає від нас серйозно розібратися у першу чергу з внутрішніми проблемами. Наводити порядок треба у власній хаті. Газовий вертеп, який влаштувала людям помаранчева влада та газові барони на чолі з головним продюсером цього дійства Президентом Ющенко не можна кваліфікувати інакше, як державний злочин, як злочин перед Україною та її народом. В цьому немає жодних сумнівів. Саме повний провал зовнішньої політики помаранчевих націоналістів призвела до чергового загострення відносин з Росією, які загрожують Україні соціально-економічною катастрофою. Свої зусилля вони спрямували не на розвиток взаємовигідних і рівноправних економічних, культурних, політичних відносин з Росією, а на формування з дружньої країни образу ворога, на розпалювання ворожнечі між єдино корінними українським і російським народом, на руйнацію економіки і провокування економічних війн. Саме 2008 рік завдяки офіційній пропаганді Президента і помаранчевої команди був роком загострення відносин з Російською Федерацією – це проблема вступу до НАТО, проблема вступу до СОТ, відключення телебачення, вилучення, так званої, шовіністичної літератури, геноцид, постачання зброї Грузії, реабілітація бандерівців, звинувачення у загрозі територіальній цілісності України, Чорноморський флот та багато інших проблем. В умовах економічної кризи, коли вже стали десятки підприємств, коли за всіма прогнозами вже на весні безробіття торкнеться мільйонів наших сімей, ціна на газ – 450 доларів увіб’є останній гвіздок у турну економічної незалежності України. При цьому 6ніяке підвищення ставок за транзит не покриє втрати вітчизняної економіки. Помаранчеві, як ви бачите, діють системно, системно на знищення економічної незалежності. Хочу нагадати, що нинішня ситуація є критичною з огляду на те, що в лютому минулого року Україну на кабальних умовах було втягнуто до СОТ, а восени через штучний обвал гривні нашій державі в черговий раз було завдано потужного удару, національного виробника поставлено на коліна. А тепер свідомо, через провокації та нагнітання протистояння з Росією в першу чергу ці ділки намагаються залишити у схемі посередника постачання газу „РосУкрЕнерго”, а також досягається головна мета: зробити ціну на газ непід’ємною для вітчизняної економіки і зачистити територію України для експансії транснаціонального капіталу і транснаціональних корпорацій. Треба врахувати і те, що цієї осені в результаті змови олігархів та Нацбанку було штучно обвалено курс гривні. На цій афері вони нажили мільярди доларів, а простих трударів залишили ні з чим. З перших днів кризи Президент і його команда всіляко потурає банківській мафії, а наближені друзі-олігархи для рятування свого бізнесу і банків продовжують отримувати народні мільярди, зрозуміло, що за відповідні хабарі. Досі Ющенко усе сходило з рук: і вкрадені у вкладників банку „Україна”, до якого він мав безпосередньо причетність, 1,8 мільярда гривень; і фінансові махінації з державними коштами під час правління у Нацбанку; і виведення в офшорну зону [[які так і не повернулися в країну]] півмільярда доларів; і ухвалений у період прем’єрства Державний бюджет на 2000 рік, який позбавив трудящих заслужених пільг, а пенсіонерів, ветеранів та інвалідів - пенсій, допомоги на загальну суму в 13 мільярдів гривень; і протиправний розгін Верховної Ради у 2007 році; і чимало інших злочинів. Немає жодних сумнівів і в тому, що одним з головних внутрішніх чинників нинішньої газової кризи є боротьба кланів за газову трубу. І я хочу ще раз своїм колегам з Партії регіонів нагадати, що у цих розборках, в тому числі і за участю ваших представників, ми, фракція комуністів, приймати участь не будемо. Саме фінансові інтереси родини Ющенків, які разом зі своїми подільниками з клану Могилевичів і Фірташів, через сумнозвісні компанії „РосУкрЕнерго” та „Петрогаз”, який, до речі, фахівці тісно пов’язують з рідним братом Президента, ось уже кілька років підминають під себе газовий ринок України. Я прошу, щоб ми розуміли, шановні колеги, про що йдеться. Не обійшлося тут і без геополітичних інтересів Сполучених Штатів, які вбивають клин між нами, Росією і ЄС, намагаються пересварити Україну на буферну зону, а українську газову транспортну систему на механізм економічного тиску і відновлення свого впливу на європейський, на європейському континенті. Що треба зробити? Від імені нашої фракції я наполягаю, щоб до кінця тижня Верховна Рада розглянула низку невідкладних питань, спрямованих на подолання газової кризи. Необхідно розпочати з наступних заходів: терміново розробити загальнонаціональну програму щодо енергетичної безпеки, тобто програму розвитку вигульної, нафто- та газовидобувної, уранової та інших наших напрямків; забезпечити відповідну програму повноцінним фінансуванням за рахунок коштів, отриманих від пражу зброї; взяти під держаний контроль видобуток вугілля, газу, нафти, урану, торфу, з цією метою терміново прибрати усіх комерційних ділків, а точніше шахраїв, які під прикриттям надання посередницьких послуг штучно підвищують ціни на енергоносії; надати державну підтримку підприємствам, які запроваджують енергозберігаючі технології; прийняти закон про засади внутрішньої та зовнішньої політики, законів, які б повернули стратегічні підприємства у власність держави. Крім того, ми вимагаємо розпочати процес відсторонення Президента Ющенка від влади і притягнення його до кримінальної відповідальності. По-перше, головний провокатор конфлікту – корумпований Президент Ющенко повинен бути негайно відсторонений від процесу переговорів, а його вплив на ситуацію необхідно звести до нуля. Верховна Рада має позбавити Ющенка можливості впливати на переговорні процеси і взяти на себе відповідальність. Тому ми, фракція комуністів, пропонуємо термінову створити спільну парламентсько-урядову комісію з метою врегулювання на взаємовигідних умовах економічних та енергетичних стосунків з Росією, зокрема, щодо формування ціни на газ та його транзит до Європи та надати цій комісії відповідно надзвичайних повноважень. По-друге, я хочу нагадати тим, хто забув, що саме Ющенко наприкінці 2005 року благословив розрив довгострокового контракту, згідно з яким ціна на газ для України була зафіксована на рівні 50 доларів за 1000 кубічних метрів аж до 2010 року. Тепер Ющенко особисто відмовився від пільгових пропозицій російської сторони про ціну на газ у 250 доларів і це, незважаючи на те, що саме сам же і підписав державний бюджет, де зафіксована ціна на газ у ті ж 250 доларів за тисячу кубічних метрів. Ющенко особисто наказав припинити переговори з Росією, поставив під сумнів чинні договори про транзит газу до Європи. Особливо цинічно це виглядає ще й у зв’язку з тим, шановні колеги, що зовсім нещодавно Президент Ющенко по-фарисейські, з великою помпою видавав укази про формування стратегічної групи щодо поліпшення україно-російських відносин. Останні події засвідчують, що це була лише димова завіса, за якою готувалася цинічна провокація проти поліпшення саме цих відносин. По-третє, Верховна Рада повинна розглянути питання про кримінальну відповідальність Ющенко та його бізнес-сім’ї за спекулятивні махінації на газовому ринку та зловживання посадою Президента з метою отримання надприбутків. Про що йдеться? Як відомо, у 2008 році через „РосУкрЕнерго”, про що уже говорилося, отримували російський газ по 179. Куди дівалася ті різниця з 320-ти доларів, треба, щоб ми дали відповідь. І цим повинні займатися Служба безпеки України, Генеральна прокуратура, а також парламентська слідча комісія. А ще сьогодні лунають істеричні заяви про нібито наміри Росії захопити газотранспортну систему України. Так вона вже захоплена. Захоплена Фірташем. Контрольні пакети українських газорозподільних підприємств України належать „РосУкрЕнерго”, яка контролює 75 процентів ринку газу, що продається в Україні, а це майже 50 мільярдів кубів на рік. Я думаю, що нашим колегам з Партії регіонів теж слід уважно подивитися, що відбувається у зв’язку з цим. З огляду на режим повного сприяння з боку Ющенко для „РосУкрЕнерго” і його співвласника пана Фірташа, можна тільки здогадуватися, які відкати надходили на рахунки президенської родини і які масштаби цієї корупції. Цей сімейний підряд Ющенка-Фірташа треба нарешті зупинити і дати йому правову оцінку. [[О п л е с к и]] Ми пропонуємо терміново прийняти закон про націоналізацію облгазів. Контроль над розподілом газу і його продажем кінцевим споживачам в Україні має бути цілком у руках держави. В іншому випадку бізнес-родина Ющенка через „РосУкрЕнерго” і далі буде тримати за горло народ України, затягуючи на ньому газовий зашморг. По-четверте, для всіх очевидно, що зовнішньополітичний курс, який проводить Ющенко, повністю збанкрутував і нічого, крім лиха країні і народу він не несе. Тому лише зміни до Конституції та забезпечення справжнього народовладдя зможуть реально утримати в рамках національних інтересів будь-якого керівника, особливо коли він виконує роль провокатора. У цьому зв’язку комуністи вкотре наполягають на терміновому прийнятті Верховною Радою тих законодавчих документів, які дадуть можливість нарешті розпочати процедуру імпічменту проти президента Ющенка. І я дуже радий, що сьогодні нарешті і Партія регіонів це зрозуміла. Будемо сподіватися, що ви будете послідовні до кінця, а не тільки робити заяви. Дякую.
Шановні колеги, прошу уваги. Я прошу, нам треба порадитися. В нас залишилися виступи депутатів – 30 хвилин, виступ прем’єр-міністра і прийняття рішення. Шановні колеги, прошу заспокоїтися. Шановні колеги, як краще поступити? Завершити розгляд питання, а під час перерви, після завершення розгляду питання узгодити позиції щодо проектів рішення, які є, і після того проголосувати ці рішення? Нормальна пропозиція? Шановні колеги, тоді, якщо ви вимагаєте, то зараз запишіться народні депутати. О 12-ій годині оголосимо перерву. Після 12.30 продовжимо нашу роботу. Будь ласка, депутати, запишіться. 30 хвилин виступи депутатів. Будь ласка, на табло прізвища народних депутатів, що записалися. Народний депутат Ярощук, фракція Партії регіонів. Будь ласка, ваше право на виступ. Поки йде народний депутат. Бойко? Будь ласка, на трибуну. Поки йде Юрій Бойко, я хотів би попросити, шановних керівників фракцій подумати щодо своїх кандидатур для представництва у слідчій комісії, для того щоб ми під час перерви могли узгодити і прийняти узгоджену постанову. Будь ласка.
Шановні народні депутати, я думаю, що ми сьогодні були свідками чергової спроби реанімувати вчення відомого нацистського преступника доктора Геббельса, який свого часу сказав, що чим чудовищней брехня, тим більше в неї повірять люди. Сьогодні ми були свідками, як нас в черговий раз умовляли, що у нас в країні все добре, але, на жаль, представники владної фракції забули, що скільки не кажи халва, у нас в роті слаще не буде. І коли за 10 діб з країни, надійного транзитера, нас перетворили в таке собі Зімбабве з газовою трубою, коли втягнули в кризу країну, яка не мала ніяких підстав для цього, то вже народ не повірить ніяким заявам політика владної фракції і ні коїм разом не буде більше їм довіряти. Я думаю для того, щоб зрозуміти, що сталося і чому ми опинилися в такій ситуації потрібно дуже чіткий і ґрунтовний аналіз. Але за браком часу я хочу тільки нагадати, про ті події, які сталися цього року. Ми були спочатку з року свідками того, що представники влади і уряду говорили про те, що у нас в газовій сфері все нормально, все буде добре, відношення розвиваються чудово з Російською Федерацією, ми будемо з контрактами і комфортною ціною. Дотягнули переговори до 31 грудня, потім стався конфлікт і що робить нормальна влада, якщо в країні наступає криза? Вона ґрунтується, виробляє спільне рішення і приймає заходи для того, щоб цю кризу преодолєть. Що зробила сьогоднішня влада, що ми бачили на власні очі, що вже, як ви кажете, не замилиш? Президент країни, Прем’єр-міністр зникли взагалі з поля зору, бросили, кинули країну напризволяще і дозволили ганебне звинувачення з боку Росії, з боку європейської спільноти в нашу адресу лунали всі свята. У нас свята були спотворені звинуваченням. Я думаю, що у нас народ зробить наслідки з цього. Наш народ зробить наслідки і зробить висновки з того, що у нас 13 діб країна працює не знаючи, яка ціна на газ і не маючи цього газу. І тому наша принципова позиція про відставку уряду, вона осмислена. Це не емоції. Це зрозуміло, що сьогоднішня влада неспроможна справитися з проблемами, які стоять і перед економікою країною, і перед енергетичною галуззю. Дякую.
Народний депутат Забзалюк передає право на виступ Гудимі, фракція, будь ласка, "Блоку Юлії Тимошенко". Наступна буде виступати Олена Бондаренко.
Шановний пане Голово! Шановна пані Прем’єр-міністр! Шановні народні депутати! Я думаю, що у виступах сказано все – потрібно приймати рішення. Головне рішення, яке може прийняти сьогодні парламент, жаль тільки, що опозиція не відчуває себе часткою влади, а в цивілізованих суспільства це також влада. Отже, я думаю, якщо ми спільно сьогодні проголосуємо за документ, я, наприклад, буду голосувати за запропонований варіант паном Зарубінським, щоб звернутися також до наших колег незалежно Російської Федерації чи вони відносяться до прокремлівської більшості, чи вони відносяться до опозиції, щоб врегулювати це питання, яке є сьогодні таке болюче. Але сьогодні дещо несподівано для мене прозвучала заява фракції Регіонів, що виходом ситуації, яка є сьогодні дуже складна, є відправити уряд Юлії Тимошенко у відставку. І я думаю: за що? Я хотів почути сьогодні аргументи, за що уряд Тимошенко треба відправити у відставку. Я зрозумів. Напевне за це, що вперше в історії України і не тільки, станом на 1 січня ми маємо 17 мільярдів газу не позиченого, не вкраденого, не взятого, а власного українського газу. І вперше, українська сторона може достойно представляти інтереси України на переговорах. Я зрозумів чому хочеться відправити у відставку уряд Юлії Тимошенко. Тому що вона зайняла безкомпромісну позицію щодо присутності тіньових посередників. Я думаю, що ініціатива відправити уряд Юлії Тимошенко у відставку належить саме тій групі, яка найбільше потерпає – групі „РосУкрЕнерго”. Як на мене, якби ми були цивілізованим парламентом, заява пана Фірташа, що він володіє 75 відсотками ринку є прямою вказівкою Антимонопольному комітету розпочати справу. Такого бути у житті не може, щоб людина заявляла, що вона майже тримає у своїх руках весь ринок розподільчий газу. Це все до того, що якщо ми би хотіли зробити якийсь крок для України, ми говоримо, що НАК „Нафтогаз” мав погану позицію перед новим роком у переговорах з Росією. Погану, бо мав борги у два мільярди. Уряд треба відправити у відставку через те, що він зумів в останні два дні погасити ті борги. Але давайте скажемо, чи сьогодні НАК „Нафтогаз” є сильною компанією? Ні. Він і далі має борги, але я думаю, якби фракція Регіонів сьогодні сказала, що вона бере на себе зобов’язання повернути через „Укргазенерго” мільярд на користь НАК „Нафтогазу”, це би було правильне рішення. Якщо би вона взяла на себе зобов’язання повернути ще один мільярд, які компанії, афільовані паном Фірташом.
Дякую. Олена Бондаренко передає право на виступ Валентину Зубову і перерва буде. Я ж оголошував, що Бондаренко, то дозвольте, щоб виступ відбувся.
Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемая Юлия Владимировна, уважаемые министры, уважаемые коллеги народные депутаты, уважаемые наши, да, и уважаемая оппозиция, и уважаемый народ Украины! Мы обсуждаем действительно одну из актуальных и больных проблем, которые сегодня стоят перед Украиной. Но не могу не сказать, что за многие годы, которые я работаю в этом зале, я поражен двумя факторами, которые мы сегодня обсуждаем. Первое – это прежде всего, позиция. Добренько. Позиция опозиції, яка на сьогодні дійсно колега мій тільки що сказав, що позиція опозиції складається в тому, що вони займають якусь дивну позицію, вони – не влада. Це перше. І друге. Мене просто, ну, шокував виступ лідера опозиції пана Януковича, ще трошки я б заплакав з ним разом над долею бідних вчителів, лікарів, дітей і таке інше. Шановні друзі, треба ж мати все ж таки якісь представлення про межу цинізму. Да! Опозиція, це її завдання головне – критикувати владу, безумовно. Но не можна переходити межі, за якими критика виступає вже як цинізм, просто як цинізм, який бачить, чує вся держава. Опозиція і перш за все бувший Прем’єр-міністр пан Янукович повинен добре знати, що критикувати уряд через рік його роботи може тільки дилетант, бо результати роботи уряду, сьогоднішнього уряду країна почує і відчує тільки через два, три, п’ять років. Не вже це, ці елементарні речі по позиція не розуміє! Це перше. І друге, що може не тільки дивувати і, що не може турбувати. Опозиція, я розумію ваше відношення до мого виступу, будь ласка, послухайте. І ще раз! Шановні друзі, тут я хочу звернутись до всіх своїх колег народних депутатів, ми обговорюємо тільки на вищу часть айсбергу, за цією кризою, за цією газовою війною, як її окреслили, стоять надзвичайно потужні міжнародні фінансово-промисловий капітал, який зацікавлений в тому, щоб посварити Україну і Росію. І я хочу, щоб ви всі знали, що „Газпром” це не є Росія як і „НАК Нафтогаз України” не є Україна! Ми повинні говорити про суб’єкти господарювання, а не про позицію держ.
Дякую. Шановні колеги, шановні колеги, я прошу керівників [[ваше прізвище не згадували, будь ласка, заспокойтеся]]. Я прошу керівників фракцій, також голову Комітету з питань паливно-енергетичного комплексу і з питань Регламенту, депутатської етики, організації роботи Верховної Ради під час перерви зібратися в кабінеті Голови Верховної Ради. Оголошується перерва до 12 годин 33 хвилин.
Продовжуємо обговорення. Слово має Володимир Васильович Козак.
Прошу слово передать Богословской Инне Германовне.
Інна Германівна Богословська, будь ласка.
Шановна українська громада, шановні депутати, у будь-якої влади будь якої країни є єдине, триєдине завдання – це забезпечити добробут свої власних громадян в їх родинах, це забезпечити мир у країні і забезпечити повагу до нашої власної країни і до наших громадян. Дії помаранчевої влади призвели до того, що немає зараз жодного з цих завдань влади виконаними. Українські сім’ї на сьогодні є збіднілими; наші діти не ходять у школи, тому що продовжили канікули у зв’язку з низькою температурою у школах; матері не ідуть до роботи, тому їх діти не можуть ходити до дитячих садочків бо хворіють на другий день; мільйони людей позбавлені роботи, а стан у промисловості такий, яким він був тільки наприкінці Другої світової війни. І сьогодні це є найвищим цинізмом з цієї трибуни розповідати про те, які великі плани у діючої влади щодо влаштування життя у країні. Замість прориву ми маємо нарив зараз, і цей нарив вже скоро лопнить, як лопнить і терпіння українського народу. Але щодо питання до газу. Сьогоднішня доповідь довела ще раз всій країні, що нас намагаються ввести в оману. Чи ця влада зовсім зійшла з розуму і живе в іншому простору, і каже, що у нас все нормально і не знає, що діється в країні, чи вона обманює нас навмисно. Тому ми як парламент повинні створити тимчасову слідчу комісію з вивчення стану в газотранспортній системі України, з вивчення стану щодо постачання газу до громадян, до соціальної сфери і до промисловості української, з вивчення питань двосторонніх відносин між Росією і Україною в газовій сфері. І тільки парламент сьогодні після вивчення цього питання має можливість довести до суспільства достовірну інформацію щодо стану справ в цій галузі. Шановні депутати, нас сьогодні тут закликали ще 3-5 років дати попрацювати цьому уряду. Але вже навіть люди кажуть, що якщо вони ще навіть півроку попрацюють, то країна Україна буде мати вигляд як після війни, де спалено все, що в нас є: і підприємства, і добробут в оселях. Тому ми повинні втрутитися в цю ситуацію. І першим кроком сьогодні буде створення тимчасової слідчої комісії. Дякую.
Мармазов Євген Васильович, будь ласка.
Уважаемые коллеги, фактом является то, что бездарными, непоследовательными, а подчас просто нелогичными действиями в связи с газовым кризисом, нанесены болезненные удары по международному авторитету нашей страны, по доверию к Украине как к транзитной державе. Конфликт привел к тому, что отношения с нашим великим соседом и стратегическим партнером, Россией, еще больше ухудшились и, я бы сказал, испорчены безнадежно. О том, что втягивание Украины в НАТО приведет к сворачиванию сотрудничества между нашими странами, прежде всего в особенно чувствительной сфере – военно-технической, было очевидным уже давно. Теперь это касается других жизненно важных отраслей, в том числе производство труб большого диаметра, продукции многих предприятий машиностроения, приборостроения, электроники, что приведет к росту безработицы, углублению нашего отставания от передовых стран. Добавим к этому неизбежное введение визового режима с Россией постепенное сворачивание транзита России энергоресурсов через территорию нашей страны и так далее. Если это и является целью тех, кто не считаясь с волей большинства нашего народа, тянет Украину в НАТО, добивается полного разрыва с Россией, а дело идет к этому, то надо честно и откровенно сказать об этом народу. Одобрит такой курс народ - что ж быть по сему, но сказать правду надо. Разве моет не беспокоить нас и то, что в то время, как разразился и опасно обострился газовый конфликт начали замерзать люди в Крыму, Житомире, Харькове, других городах, останавливаются химические, другие предприятия, страна несет миллиардные убытки. Президент весело катался на лыжах в Карпатах, замолчала Премьер, еще недавно не сходившая с экранов телевизоров, а ситуацию комментировали третьеразрядные, хотят амбициозные, зацикленные на русофобии, чиновники. Может в этой ситуации заявили о своей позиции, потребовали принятия решительных мер, так называемые, оппозиционные правительство и его премьер, ведущие политические партии? Ничего подобно. Нормально, чтоб в чрезвычайной ситуации не было собрана Верховная Рада, парламент не обсудил сложившуюся ситуацию, не потребовал от правительства конкретных мер? А коммунисты предлагали провести такую сессию. Не может не вызывать удивление, возмущение и другое, вот уже несколько лет мы являемся свидетелями жесткой борьбы в правящих верхах и между кланами олигархов за газовую сферу, обладание которой дает ее хозяевам миллиардные долларовые доходы. Сколько было обещаний помаранчевой власти, правительства Тимошенко покончить с таким положением, устранить таинственных посредников с газового рынка, обеспечить прозрачность в этой сфере? Ничего не сделано. И еще об одном, высшие руководители страны окончательно скомпрометировали себя не только не способностью предотвратить опасность для Украины, развитие событий, вывести ее экономику из глубокого кризиса.
Звершуйте, будь ласка.
Но и не прилично позорят страну борьбой за власть. Президент и Премьер публично, на весь мир обвиняют друг друга в тягчайших преступлениях: предательстве национальных интересов, разворовывание средств в огромных размерах и так далее. Если это соответствует действительности, то разве в нормальной, демократической стране такие бы люди остались бы на своих постах? А если это неправда, то имею ли моральное право клеветники руководить страной? Считаю, что Верховная Рада должна сказать свое слово по этому поводу. Благодарю.
Бевз Валерій Ананійович, будь ласка. Алла Александровська.
Уважаемые коллеги! Сегодня мы потребовали рассмотрения очень важного для Украины и для всех людей, живущих здесь, вопроса – вопроса о положении дел с заключением договора о поставке газа в Украину. Мы с вами услышали ответ на такой простой вопрос: так заключен сегодня договор или нет и когда он будет заключен? Мы сегодня услышали очень много подробных рассказов, кто куда ездил, кто с кем встречался, какое настроение у нашего правительства, Президента, но мы не услышали ответа на этот элементарный вопрос, который волнует сегодня всех живущих в Украине: есть договор с Россией или его нет? Нам обещают, что сегодня начнется транзит газа. На основании чего? Если нет договора, то как это транзит возможет по территории Украины, в каких объемах, по какой цене и кто, в конце-концов отвечает за то, что это будет или этого не будет? На эти элементарные вопросы мы ответа опять не получили. Самый главный вопрос – заключение договора с Россией. Неужели не знали в июне, в июле, августе, сентябре и так далее и правительство, и Президент о том, что этот важнейший вопрос с точки зрения безопасности энергетической нашего государства, это вопрос не решен? 31 декабря вдруг стало известно, что договор по каким-то причинам не может быть подписан. А разве у нашего Президента да и у нашего Премьера не было понимания и в ноябре, и в начале декабря, что совершенно не пришли стороны к согласию о том, по какой цене газ будет в Украину поставляться, сколько будет стоить транзит газа? И мы же знали, что этот вопрос волнует всю Европу. Впечатление такое, что полный непрофессионализм, а скорее всего, действительно, преступная деятельность высших должностных лиц приводит к тому, что Украина становится зависимой от третьих стран. Ведь сегодня нам с какой-то такой вот радостью, да и вчера, и на этих днях все время сообщается, что вот вы видите, европейское сообщество включилось в разрешение конфликта, к нам приезжают, мы туда летали, из самолета не выходили. Вот, наконец-то, Европа, так сказать, заняла позицию. Это же бред. Это бред, что мы – государство, которое нуждается в том, чтобы на нашу территорию приезжали представители третьих стран и вместо нас решали наши вопросы, вместо нас фактически вели вопросы, которые касаются жизнеобеспечения всего народного хозяйства Украины и обеспечения людей нормальными условиями жизни. Сегодня мы слышали о том, что вот правительство побеспокоилось и президент тоже об этом говорил, что у нас есть достаточные стратегические запасы газа и угля. А разве не понятно, что это не должно быть чем то таким необыкновенным? Что это самая обычная стандартная ситуация, ситуация, когда органы власти обеспечат нормальную жизнедеятельность всего государства. В том числе обеспечат теми запасами и продовольствия, и энергоресурсов, которые нужны для нормальной жизни наших граждан. Нам сегодня это преподносится как великое достижение, что вот мы смогли.
Народний депутат Дем’янчук передає право на виступ Аллі Александровській. Будь ласка, виступайте.
Нам сегодня все эти самые элементарные обычные вещи преподносят, как большие достижения. Более того, звучит это все, как победные реляции. Я считаю, что и в 2006 году был первый звонок. Вы помните декабрь 2006 года, вы помните, когда мы входили в новый 2007 год без заключения договора, когда никто не знал, сколько газа и как мы будем получать. Когда никто не знал, сможет ли Украина заработать на транзите газа. Когда мы с вами принимали бюджет, непонятно, какая цена газа должна была быть в этот бюджет включена. И этот вопрос тоже был нерешен. И это нам потом аукнулось, потому что в течение 2007 года, 2006 года у нас начался рост тарифов, потому что была утверждена цена на газ. И, кстати, мы с вами, парламент Украины, не смогли добиться от правительства конкретных условий, которые легли в основу договора о поставке газа из России в Украину. Потом нам стало известно из средств массовой информации, что есть аж семь каких-то документов. И вы помните, как мы здесь добивались, чтобы наспроинформировали, на каких же условиях Украина получает газ и мы с вами добивались полгода и не добились все-таки, чтобы был бюджет государственный пересчитан по новой цене на газ. И от этого страдали и бюджетные организации, и страдало все народное хозяйство, и страдало, самое главное, население Украины. Сегодня мы переживаем точно такую же ситуацию. Я хочу задать вопрос Президенту Ющенко: он, что только проснулся 31 декабря? Потому что вчера я услышала от его представителя, что Президент в телефонном режиме сам решал вопросы, с ним консультировались в течении, ну, буквально круглые сутки. А что, Президент Ющенко не знал раньше, что этот вопрос не решен и надо было его решать заранее? Входить в зиму мы должны были и с запасами, и с расчетами, и с расчетами в том числе в бюджет. Мы, коммунисты, поднимали вопрос здесь в этом зале, тогда когда обсуждался бюджет на 2009 год. Мы говорили, как можно принимать бюджет, когда мы не знаем основной, очень, вернее, серьезный параметр - параметр цены на газ, который должен быть заложен в этот бюджет. И все-таки зал проголосовал. Проголосовал руками оранжевой фракции. И сегодня они несут полную ответственность за то, каким образом этот бюджет будет исполняться и как сделать так, чтобы народ Украины не страдал. Ведь в этом бюджете заморожены заработные платы, в бюджете заморожен рост социальных выплат людям, но в этом бюджете не заложена реальная цена на газ, который сегодня до сих пор неизвестно, какова, и чем это все аукнется для наших людей. Беспринципность нашего Президента, безинициативность правительства, от которого страдает народ Украины требует ответы на вопрос, кто за это все ответит? Поэтому фракция коммунистов поддерживает предложение о создании следственной комиссии парламентской, которая должна разобраться, почему так действует Президент, почему он защищает тех посредников, которые взвинчивают цены.
Кириленко В’ячеслав Анатолійович.
В’ячеслав Кириленко, депутатська група „За Україну”. Шановні колеги! Шановні виборці! Тут багато комуністичних ораторів з піною біля рота доводять, що у всьому взагалі, в усіх країнах, і всіх бідах винен Президент. При цьому вони чітко демонструють, що для Кремля є чітке розмежування політичних позицій Президента України і Прем’єр-міністра України. Очевидно, таке останнє кремлівське замовлення. Але я особисто і як депутат, і як громадянин, дуже задоволений від того, що всі ці різдвяні дні і Президент, і Прем’єр, і уряд і вся українська влада у газовому питанні говорять одним голосом. І сама така позиція і такий підхід є запорукою того, що ця чергова нав’язана Кремлем „газова війна” Україною буде виграна. Тому що Україна перебуває на простих зрозумілих і прозорих позиціях. Інша річ, що ми як депутати не повинні давати ображати нашу країну кожному кремлівському чиновнику. Зневажливий тон усіх останніх заяв, які лунають по газовій темі з Кремля, говорить про те, що нас як незалежну країну зневажають. Ми не можемо навіть уявити такого тону з боку Кремля, наприклад, на адресу Німеччини, Франції, Румунії чи Болгарії – тільки на адресу України. Що означає, що теперішня російська політична еліта і надалі не бачить Україну незалежною державою. І половина нашого парламенту цій російській еліті в цьому підіграє. Рано чи пізно український народ, безумовно, дасть в цьому оцінку. Але зараз всі ті, хто на національних позиціях, на позиціях національних інтересів повинні згуртуватися, і дати оцінку кремлівському шантажу, і підтримати Президента, і уряд у їхній боротьбі за справедливі і довготривалі поставки газу до України. Саме тому депутатська група „За Україну” внесла проект постанови, який чітко говорить про декілька речей і ми дуже б хотіли, щоб проект був сьогодні проголосований. Він говорить про першу річ, - газотранспортна система Кремлю не дістанеться. І це повинно бути ще раз зафіксовано у рішенні українського парламенту. Наш проект постанови говорить про те, що газ власного видобутку повинен отримати режим найбільшого сприяння. Наша постанова говорить про те, що не можна скорочувати видатки на енергозбереження, а , на жаль, в бюджеті на цей рік вони вдвічі скорочені. І тут площина для роботи уряду. Наш проект постанови говорить про те, що тарифи на енергоносії нарешті повинні стати економічно обгрунтованими і наш проект постанови говорить про те, що ми повинні розвивати альтернативні джерела енергії. Вибачте, електроенергії, наприклад, у нас надлишок, а газу не вистачає. Для уряду непочатий край роботи і ми його в цьому підтримуємо. Дякую за увагу.
Єфремов Олександр Сергійович знаходиться поки що на Погоджувальній раді. Наступний – Яворівський Володимир Олександрович.
Володимир Яворівський, БЮТ, місто Кіровоград. Шановні колеги, оскільки, якщо не помиляюся, я виступаю останнім із народних депутатів, а оскільки газова атака Фірташа, Бойка і Льовочкіна, здається, закінчилася безуспішно, без жертв, через те, можете зняти протигази уже. Я хотів би торкнутися кількох питань, які мої колеги і Тарас Стецьків, і Сергій Соболєв, які відкрили сьогодні перед кожним українцем всю цю панораму газових баталій і мені здається, що дуже багатьом людям сьогодні все зрозуміло і все стало на свої місця. Я хотів би тільки трішки заспокоїти, скажімо, Віктора Федоровича з привод його великих всеукраїнських плачів щодо біднесеньких учнів шкіл, хворих і таке інше. Я сидів і, справді, душа моя рвалася, але потім розум підказав, почекай, а Фірташ має 75 відсотків контролює всіх обласних газів, так чого ж ви не палите? Якби це були державні установи, да, ми могли б сьогодні говорити, що винен у цьому уряд. Так чого ж ви газ скидаєте там на якісь малі підприємства, тобто, чим гірше, тим краще. Це перше. Друге. Я бачу причину у тому, чому так довго не підписувалася ця угода. Та через те, що три цих наших богатирі, богатирі від слова „багатство”, знову ж таки, і Льовочкін, і Фірташ, і Бойко, фактично, їх троє робили все для того, щоб ця угода не була підписана до нового року. І третє, щоб я хотів сказати, заради чого я піднявся на цю трибуну. Ми сьогодні упустили ще одне питання. За всі роки нашої незалежності жоден із урядів, один може хотів, але не зумів, бо його дуже швидко послали у відставку, а інший просто не хотів зайнятися найголовнішим питанням, адже Україна сьогодні має в шельфі і Азовського, і Чорного морів має, як стверджують наші сьогодні геологи, наші розвідники, має колосальні запаси газу. Але ж ви прекрасно розумієте, туди потрібно прозоро, нормально вкладати гроші і, а українська влада впродовж цих років набагато вигідніше їй було займатися торгівлею газу, де тіньові величезні суми ходять, де величезні відкати, то для чого д займатися оцією важкою, дуже часто може і невдячною справою. Через те і сталося сьогодні, що на 17 році незалежності варто було Росії, скажімо там, ще раз нас шантажнути і ми сьогодні опинилися в такій ситуації. Через те, я сьогодні переконаний в тому, що те, що відбулося це обговорення, випустили пар, люди зрозуміють, хто, що сказав тут сьогодні і, хто чого хоче. Це найголовніше. А я переконаний, що уряд, сьогоднішній уряд Юлії Тимошенко повинен на перекір кризі, на перекір всьому зайнятися все-таки добуванням нафти у наших шельфах, це для нас буде колосальний вихід і колосальний потенціал. Я вірю, що так і буде!
Кінах Анатолій Кирилович, будь ласка.
Шановні народні депутати! Шановні співвітчизники! Ми вимушені констатувати дуже неприємну правду, що за останній період Україна як держава різко знизила свій рівень енергетичної безпеки і підвищила залежність забезпечення енергоносіями від зовнішньої економічної і політичної кон’юнктури. І пора вже перестати шукати ворогів ззовні, чергову руку Кремля, а однозначно зробити висновок, що така держава, яка не має чіткої енергетичної стратегії, яка відповідає національним інтересам держави, держава, в якій влада замість того, щоб працювати на консолідацію суспільства, розвиток займаються взаємним знищенням, демонструючи в тому числі безпрецедентний рівень падіння кваліфікації і відповідальності, створила ці загрози для України. Ситуація надзвичайна. В листопаді-грудні 2008 року падіння промислового виробництва в Україні склало біля 30 відсотків. Є єдиний прецедент такого падіння промисловості – це червень 1941 року, але тоді розпочалася війна. З ким ви воюєте, шановна влада? З власним народом і державою?! Тому, виходячи з цих висновків, виходячи з того, що сьогодні по суті зруйновані в тому числі ті напрямки, які визначають енергетичну безпеку держави, по суті не працює законодавча нормативна база по відносинам в газовому секторі України і Російської Федерації, розірваний чіткий зв’язок, який є в цих угодах між зобов’язаннями України по транзиту газу в Європу і зобов’язаннями наших партнерів по забезпеченню внутрішнім ресурсом природного газу для України, втрачені прямі зв’язки з Середньою Азією. Можу навести тільки єдиний приклад. Коли ще в 2005 році по ініціативі української сторони була створена міждержавна комісія Україна-Туркменістан, як з нашим стратегічним партнером, де є співголовами президенти України і Туркменістану з цього часу не було проведено жодного засідання цієї міждержавної комісії. Які ще можуть бути наслідки, крім поглиблення кризи? Виходячи з цього, ми наполягаємо: необхідні надзвичайні заходи, необхідно в стислі терміни завершити переговорний процес на рівноправних взаємовигідних умовах. Відновити діяльність стратегічних галузей економіки України - хімічної, металургійної, життєдіяльність місцевих органів самоврядування. Неспроможні це зробити – відійдіть в сторону і не мучте український народ. Дякую за увагу.
Шановні народні депутати, ми завершили розгляд цього питання, а саме: про стан українсько-російських взаємин у газовій сфері та ситуацію із забезпеченням України енергоносіями, здійснення транзиту природного газу її територією до європейських споживачів. Дозвольте шановні колеги, деякі узагальнення. Обговорення сьогодні показало, що у нас є спільна позиція. Вона має такий спільний знаменник – глибоке занепокоєння з тим, що відбувається у сфері забезпечення України енергоносіями, а також є свідченням нашої усвідомленої відповідальності, що треба приймати адекватні, комплексні заходи для того, щоб внести спокій в українське суспільство для того, щоб українська політика була прогнозована. Це особливо важливо з огляду на те, що ми переживаємо другу україно-російську газову війну, яка ще далеко не закінчилась. Проте, висновок очевидний – Україна програла, точніше, залишилась наодинці навіть з огляду на те, що у цьому питанні Європа віддає перевагу своїм власним інтересам. І очевидно, це правильно. Кожна країна турбується про свої інтереси, і, очевидно, ми повинні в цьому питанні мати консолідовану позицію – позицію, яка б відповідала інтересам України, українському народові. Гострота питання залишається, а чим гостріше питання, тим більш визначеною має бути відповідь на це питання. А, отже, визначеною має бути і наша політика. Має бути у нас і сила, і воля до об’єктивної оцінки взаємин, які склалися між Україною і Росією, об’єктивна оцінка, інститутів і людей, які несіть відповідальність за те, щоб ці стосунки були прогнозовані і результативні. Очевидно, ми не спромоглися підійти до комплексного розгляду цього питання. Очевидно, ми сьогодні не змогли визначитися з приводу того, чи є енергетична політика в Україні, чи її немає, включаючи проблему енергозабезпечення України. Україна має газотранспортну систему, Росія має газ, і ми тут повинні, очевидно, домагатися мати зрозумілу, спільну позицію. У зв’язку з цим, шановні колеги, нам потрібно прийняти рішення по результатах обговорення. Ми провели засідання Погоджувальної ради і узгодили проект Постанови про створення слідчої комісії для вивчення цього питання. Ми домовились у такий спосіб, шановні колеги, я прошу уваги, що я зачитаю цю постанову – і ми поставимо її на голосування без обговорення. Є ще два проекти постанов – це 3590 [[автор – народний депутат В’ячеслав Кириленко]], ми також її будемо ставити на голосування, а також звернення Верховної Ради України до Федеральних Зборів Російської Федерації, ми також його поставимо на голосування в порядку реєстрації цих документів. Немає застережень? Тому дозвольте я зачитаю проект Постанови Верховної Ради, реєстраційний номер 3589. „Відповідно до статті 89 Конституції України, статті 82 Регламенту Верховної Ради України Верховна Рада України постановляє: перше – утворити тимчасову слідчу комісію Верховної Ради України з питань розслідування функціонування газотранспортної системи України та забезпечення газом споживачів у 2008-2009 роках [[далі – тимчасова слідча комісія]]; друге.”Я зачитав дату: у 2008-2009 роках. „Друге. Визначити основним завданням тимчасової слідчої комісії розслідування ситуації із функціонуванням газотранспортної системи України та забезпеченням газом споживачів у 2008-2009 роках та здійснення парламентського контролю за ходом переговорів з метою поновлення постачання газу споживачам України і транзиту газу до Європи, надання українському суспільству достовірної інформації з цього питання. Третє – визначити, що тимчасова слідча комісія складається з 11 народних депутатів: фракція Партії регіонів – 4, фракція „Блок Юлії Тимошенко” – 3, фракція „Наша Україна – Народна Самооборона” – 2, фракція Компартії України – 1, фракція „Блоку Литвина” – 1. Обрати головою тимчасової слідчої комісії народного депутата України Богословську, заступником [[я буду читати тільки прізвища, прошу вибачення]], заступником голови - Гудиму, секретарем – Литвина, уточнення - Юрія. Четверте, п’яте. Обрати до складу Тимчасової слідчої комісії таких народних депутатів України: Кисєльова, Мірошниченко, Колесниченко - фракція Партія регіонів; Пашинського, Гудиму, Коржа Віктора – фракція "Блоку Юлії Тимошенко"; Стецьківа і Палицю – фракція "Наша Україна - Народна Самооборона"; Царькова – Компартія України; Литвин – фракція „Блоку Литвина”, але він уже входить туди в керівні органи. Шосте. Матеріально-технічне, кадрове, інформаційне та організаційне забезпечення діяльності Тимчасової слідчої комісії покласти на Апарат Верховної Ради України. Сьоме. Кабінету Міністрів України, Секретаріату Президента України, Міністерства палива та енергетики, Міністерству закордонних справ, НАК „Нафтогазу” України, Генеральній прокуратурі, Службі безпеки, Фонду державного майна, Державній податковій адміністрації. Що це таке? . Державному. розшифруйте. ДМСУ. Що це таке? ДМСУ.
Митна служба.
Державна митна служба України, місцевим державним адміністраціям, підприємствам, установам та організаціям, незалежно від форм власності та підпорядкування, забезпечити додержання законів України про статус народного депутата України, про комітети Верховної Ради України, про державну таємницю щодо доступу членів тимчасової слідчої комісії до інформації, матеріалів і документів, у тому числі договорів, що стосується основного завдання діяльності тимчасової слідчої комісії та можливих ознак корупції в діях посадових і службових осіб. Восьме. Визначити термін діяльності слідчої комісії – 2 місяці з дня прийняття цієї постанови. Дев’яте. Попередній звіт Тимчасової слідчої комісії заслухати 6 лютого 2009 року на пленарному засідання Верховної Ради України. Ця постанова набирає чинності з дня її прийняття”. Тут пропозицію внесла фракція: замість Мірошниченка – Бурлакова в зв’язку із тим, що він не зможе взяти участь у роботі комісії. Ще раз говорю: Бурлаков замість Мірошниченка. Я ставлю на голосування про схвалення проекту постанови [[реєстраційний номер 3589]] в цілому, як постанову. Ну, ми домовилися на Погоджувальній раді, що поставлю на голосування в цілому. Ні – будемо тоді. Я прошу вас. Йде голосування. Прошу голосувати. [[13:06:07]] За-222 Постанова. Постанову прийнято. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 174, „Блок Тимошенко” – 2, "Наша Україна-Народна Самооборона" – 0, комуністи – 27, ”Блок Литвина” – 19. Друга постанова. Шановні колеги, ми перейшли до прийняття рішень. Постанова, проект постанови Верховної Ради України про ситуацію з постачанням природного газу в Україну [[реєстраційний номер 3590]]. Автор – народний депутат України В’ячеслав Кириленко. В’ячеслав Анатолійович, якщо ви не заперечуєте, ми домовлялися, що ми всі постанови поставимо на голосування без обговорення, бо ми ж завершили обговорення обговорення питання. Немає заперечень? Я ставлю голосування проект постанови для прийняття її в цілому як постанови [[реєстраційний номер 3590]]. Прошу, шановні колеги, визначатися. [[13:07:16]] За-105 Рішення не прийнято. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 2, „Блок Юлії Тимошенко” – 37, "Наша Україна-Народна Самооборона" – 66, комуністи і „Блок Литвина” – 0. Давайте. по закінченню. Зараз. Ну, зараз ще. Шановні колеги, автор потім, після проголосування, він має право одну хвилину. Будь ласка, В’ячеслав Анатолійович Кириленко, будь ласка.
В’ячеслав Кириленко, депутатська група „За Україну”, "Наша Україна-Народна Самооборона". Шановні колеги, можливо, частина не зорієнтувалася депутатів, особливо із „Блоку Юлії Тимошенко. Мова йде про постанову, яка, практично, підтримує позицію і Прем’єр-міністра, і уряду, і Президента країни у газових переговорах. Мова йде про те, що газотранспортна система не передається в оренду, не приватизується. Про те, що тільки прямий договір „Газпром”–„Нафтогаз”, і про те, що ми підтримуємо зусилля уряду в енергозбереженні і в забезпеченні збільшення видобутку власного газу та забезпечення альтернативних джерел. Можливо, викликав недовіру четвертий пункт про те, що прем’єр-міністру щомісячно інформувати Верховну Раду про хід виконання цієї постанови. Я знімаю цей пункт, вважаю, що ми можемо обійтися без щомісячного інформування і достатньо буде інформації на днях уряду у Верховній Раді згідно з Регламентом. І тому я прошу повернутися до голосування і партнерів із БЮТ підтримати проект постанови.
Шановні колеги, оскільки сьогодні такий день, щоб зберегти порозуміння, я ставлю на голосування про повернення до розгляду проекту Постанови Верховної Ради України „Про ситуацію з постачанням природного газу в Україну”, реєстраційний №3590. Прошу визначитися шляхом голосування. [[13:09:31]] За – 221 Рішення не прийнято. Не повернулися до розгляду питання. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 0, "Блок Юлії Тимошенко" – 152, "Наша Україна – Народна Самооборона" – 69, комуністів – 0, "Блок Литвина" – 0. Шановні колеги, тепер ще одна постанова 3593. Проект постанови є. Це звернення. Дозвольте, я його зачитаю в остаточній редакції, яку ми узгодили. [[Ш у м у з а л і]] Я зачитаю, там деякі є уточнення. Я зачитаю, поставлю на голосування. Звернення Верховної Ради України до Федеральних зборів Російської Федерації. Роздано все вам. Автор проекту Олег Зарубінський. „Верховна Рада України, усвідомлюючи свою відповідальність перед українським народом, висловлюючи повагу до найвищого представницького органу російського народу, вимушена констатувати, що атмосфера у взаєминах між двома країнами погіршилася і все більше набуває конфліктного характеру. Останнє непорозуміння навколо постачання та транзиту газу ставлять під загрозу рівень життя й добробуту наших громадян, що, в свою чергу, впливає на формування відповідних негативних настроїв у суспільстві. І найвищі представницькі органи не можуть лишатися осторонь таких несприятливих тенденцій у стосунках між нашими державами і народами. Верховна Рада України переконана, що саме парламенти, де більшість рішень приймаються на основі компромісів, зможуть сприяти порозумінню та налагодженню конструктивних відносин між нашими державами у цій царині і мали б справити вплив на уряди двох держав, заохочуючи їх до відновлення прямого міжнародно-правового регулювання відносин між нашими державами у газовій сфері. Верховна Рада України виступає за посилення співпраці між українськими і російським парламентами на всіх рівнях, відмову від констатації негативу, та перехід до якісно нового етапу тісної взаємодії для вироблення ефективного механізму міждержавних відносин. Зосередження нашої роботи навколо об’єднуючих для обох народів питань стане реальною передумовою для продуктивної співпраці парламентів, а відповідно стимулюватиме інші державні інститути обох країн до налагодження цивілізованого міждержавного діалогу”. Я ставлю на голосування. ми домовилися ставити на голосування, виконую домовленість. Я ставлю на голосування прийняття проекту постанови Верховної Ради України про звернення Верховної Ради України до Федеральних зборів Російської Федерації [[реєстраційний номер 3593]] для прийняття в цілому. Прошу голосувати. [[13:12:17]] За-168 Я дякую, шановні колеги, за конструктивний розгляд питання. По фракціях? Будь ласка. Партія регіонів – 1, "Блок Юлії Тимошенко" – 117, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 3, фракція комуністів – 27, "Блок Литвина" – 20. Розгляд питання завершено. Оголошується до розгляду проект закону про внесення змін до Кримінально-процесуального кодексу України щодо розширення кола осіб, які мають право подавати касаційну скаргу [[реєстраційний номер 3074]]. Ми з вами прийняли рішення про розгляд законопроектів за скороченою процедурою. Доповідач: міністр юстиції Микола Васильович Оніщук. Співдоповідач: секретар Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Бевз Валерій Ананійович.
Шановний Голово! Шановні народні депутати! Проект закону, який щойно я маю доповісти, про внесення зміни до Кримінально-процесуального кодексу України щодо розширення кола осіб, які мають право подавати касаційну скаргу, розроблено з метою узгодження Кримінально-процесуального законодавства України з положеннями статті 129 Конституції України, яка надає і гарантує право громадянам України на апеляційне та касаційне оскарження у випадку їх звернення до суду. Як відомо, відповідно до чинного законодавства заінтересована особа або її представник можуть подати скаргу на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, про відмову від порушення кримінальної справи. Разом з тим у багатьох випадках така скарга залишається без задоволення, а особа, яка її подала, не погоджується з таким рішенням суду і бажає його оскаржити в апеляційному, а за необхідностю і в касаційному порядку. При цьому, якщо коло осіб, які мають право подати апеляційну скаргу не є вичерпним, то стаття, чинна стаття, 384 Кодексу містить вичерпний перелік осіб, які можуть оскаржити рішення суду в касаційному порядку. Тобто йдеться про те, що постанови органу дізнання, слідчого чи прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою зацікавленої особи на сьогодні не можуть бути оскаржені в касаційному порядку. Конституційний Суд України визнав, що це є порушенням прав законних і конституційних прав громадян України в своєму рішенні від 11 грудня 2007 року за конституційним поданням громадянина Касьяненка. У зв’язку з цим Президент України пропонує внести зміни до статті 383 Кодексу і закріпити право зацікавленим особам звертатися з оскарженням у касаційному порядку у випадку, коли їм відмовляють в порушенні кримінальної.
Завершуйте, будь ласка, Микола Васильович. Сідайте, будь ласка. Записуємося: два – за, два – проти. Записались, поки співдоповідь від комітету – Валерій Ананійович Бевз, будь ласка.
Дякую, Олександре Володимировичу. Шановні колеги, я хотів би вашу увагу зосередити на одній деталі. Справа у тому, що ми зустрілися із такою ситуацією, коли у вас в порядку денному зараз підряд йде два законопроекти. Перший, той, який доповідав міністр і другий, це 1305, який був внесений народним депутатом Мойсиком рік назад. Комітет з питань законодавчого забезпечення і правоохоронної діяльності розглянув як той, так і той законопроект. І ми прийшли до висновку, мається на увазі, комітет, про те, що вони абсолютно аналогічні ці два законопроекти. Тому що ще 27 грудня 2007 року народний депутат Мойсик вніс відповідний законопроект на розгляд комітету, а потім і Верховної Ради України. Комітетом було розглянуто цих два законопроекти і рекомендовано перший законопроект, який щойно доповідав міністр, зняти з порядку денного і повернутися до законопроекту 1305, який на погляд комітету є більш досконалим і зручним у використанні у подальшій діяльності. Дякую за увагу.
Дякую, сідайте, будь ласка. Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін, партія „Захисників Вітчизни”, "Наша Україна - Народна Самооборона". Шановні народні депутати, якось з газовим присмаком ми доторкаємося до питань Кримінально-процесуального кодексу. Насправді, нам треба було почути тут відповідь і, в тому числі, чильників правоохоронних органів про те, краде хтось газ чи не краде. Ми не почули тут доповідь ні Служби безпеки, ні Генеральної прокуратури, ні МВС. Це треба надолужити і дати протокольне хоча би доручення. Тепер щодо того, що порушили правила розгляду постанови і тому і не прийняли постанову. Абсолютно нормальна постанова Кириленка, не подобається щось, треба було туди добавити, але треба і повертатись буде до цього і я пропоную керівництву Верховної Ради доузгоджувати текст постанови і прийняти її, яловою Верховна Рада не може бути в цьому конфлікті. Стосовно змін до Кримінально-процесуального кодексу, то я хочу нагадати всі народним депутатам, що у нас величезний борг, ми працюємо по Кодексу кримінально-процесуальному з 1960 року. Я звертаюсь до комітетів, або треба буде розформовувати деякі комітети, або давайте все-таки видамо сьогодні новий проект Кримінально-процесуального кодексу. І звертаюся до представників Президента. Абсолютно правильно, що законопроект Мойсика кращий, але ж подивіться, він подав його ще 28 грудня 2007 року. Коли подається він імені Президент законопроект – 27 серпня 2008 року, тобто через вісім місяців. Вісім місяців, ну, мабуть, вже треба подивитися і зняти тоді було його і не требу було, я розумію, Президент великий, але Президент нічого не тямить в Кримінально-процесуальному кодексі, якби тямив, то вже був би тут новий Кримінально-процесуальний кодекс. Тому я пропоную прийняти законопроект Мойсика в двох читаннях, в першому і другому зразу. Це якраз уладнає ту ситуацію, яка виникла у зв’язку з Кримінально-процесуальним кодексом. І щодо Кримінально-процесуального кодексу. Давайте, дайте доручення.
Дякую. Сухий Ярослав Михайлович, будь ласка.
Шановні колеги, я хочу звернути вашу увагу на те, що останнім часом ми спостерігаємо якусь дивну байдужість секретаріату Президента до законотворчої роботи. Це не перший випадок, коли на законопроект народного депутата України через короткий період часу виникає законопроект з боку адміністрації чи секретаріату, не знаю як тепер їх називати, так немає таких речей, на прикладі, з боку Кабінету Міністрів України. Я хочу вам нагадати свіжий зовсім приклад законопроект про соціальний статус та захист багатодітних сімей. Недавно ми розглядали ще один законопроект, знову ж таки спочатку був депутатський, а потім іде Президента України. То я не думаю, що такий величезний апарат, який є і ті кошти, які ми виділяємо з бюджету на утримання Секретаріату Президента України, що немає розумних людей, які б ініціювали від імені Президента, наприклад, законопроекти спрямовані на реформування соціально-економічної сфери нашого життя. Ми тут у цьому залі ніколи, я вже забув, коли останній раз слухали слова такі як продуктивність праці, ефективність виробництва, фондовіддача виробництва, енергозбереження, пенсійна реформа забуксувала, вона стоїть на місці. Хотілось би від Президента, від гаранта конституційних прав, щоб він вніс законопроект, який би розблокував пенсійну реформу. Стосовно того, що сказав колега Кармазін. Він, дійсно, має рацію, тому що питання кримінального судочинства, Кримінально-процесуального кодексу, Господарського кодексу, Цивільного кодексу, Сімейного кодексу вдосконалення потрібно вносити, бо час іде. Але ви згадайте, шановні колеги, четверте скликання при злочинному режимі Кучми, скільки кодексів ми прийняли в цьому сесійному залі? І що, на що зараз вся наша сила спрямована? На свистки якісь. Один в одного передер, переписав, мені дуже шкода, що цим плагіатом займається Секретаріат Президента. Я тому і взяв слово виступити проти, бо потрібно підтримати законопроект колеги Мойсика. Дякую.
Обговорення питання завершено. Я ставлю на голосування проект 3074 проект Закону про внесення змін до Кримінально-процесуального кодексу України щодо розширення кола осіб, які мають право подавати касаційну скаргу. Прошу визначатися. [[13:22:41]] За-54 Рішення не прийнято. Розглядається проект Закону про внесення зміни до статті 384 Кримінально-процесуального кодексу України [[номер 1305]]. Доповідає Володимир Романович Мойсик. Будь ласка.
Шановний Олександре Володимировичу, шановні колеги! Положення Кримінально-процесуального кодексу України дозволяли спочатку оскаржувати тільки постанови про порушення кримінальної справи. Дещо пізніше ми з вами внесли зміни і дозволили оскаржувати і постанови про відмову у порушенні кримінальної справи, які підлягали тільки апеляційному оскарженню. У грудні 2007 року громадянин Касьяненко звернувся до Конституційного суду, і суд розтлумачив положення статті 129 Конституції про те, що право на касаційне і апеляційне оскарження поширюється і на постанови про відмову у порушенні кримінальної справи. Отже, через два місяці після цього рішення я вніс законодавчу пропозицію – доповнити статтю 384 положенням про те, що особи, які оскаржують постанову про відмову у порушенні кримінальної справи, є касаторами. До речі. Така пропозиція записана у рішенні Конституційного Суду, і є звернення до Верховної Ради внести зміни до статті 384. І ще одне, шановні колеги, що торкається Кримінально-процесуального кодексу. Як сказав Володимир Михайлович Литвин при заступанні на посаду Голови Верховної Ради з 2006 року парламент України фактично не працював. Але є опрацьований у четвертому скликанні Кримінально-процесуальний кодекс до другого читання, і він тепер зареєстрований знову, як до першого читання. То треба дати час заслухати його, отримати ваші пропозиції, і ми готові до ухвалення Кримінально-процесуального кодексу. Дякую за увагу.
Дякую, Володимир Романович. Будь ласка, сідайте. Записуємось, два – за, два – проти. Народний депутат Вернидубов, будь ласка.
Дякую. Шановні друзі, дійсно, коли розглядаєш такі законопроекти, які виникають по одному і тому ж питанню після того, як уже законопроект обговорюється, в тому числі в комітетах, то, може, подача Президентом України по такому ж питанню з одного і того ж предмета має єдину користь: щоб не було все-таки безробіття під час кризи, тому що юристи його не слідкують за тим, що відбувається у парламенті. І починаєш сумніватися: чи основним видом діяльності депутатів є законотворчість. Напевно, все-таки більше слідкувати за тим, щоб не попадали в зал якийсь плагіат або закони, які суспільству непотрібні. Ідея добра висказана в проекті народного депутата Мойсика про те, що все-таки кожний має право на судовий захист і на оскарження тих дій, і добиватись вирішення того питання, з якого людина не задоволена. Тим більше по цьому питанню є рішення Конституційного Суду. Тому, звичайно, я закликаю своїх колег підтримати законопроект, який подав Мойсик, і проголосувати за нього. Дякую за увагу.
Всі бажаючі народні депутати висловилися щодо даного законопроекту. Обговорення завершено. Я ставлю на голосування: про прийняття в першому читанні проекту Закону [[номер 1305]] про внесення зміни до статті 384 Кримінально-процесуального кодексу України. Прошу визначатись. [[13:27:24]] За-396 Рішення прийнято. Комітет пропонує ухвалити цей проект закону в цілому. Чи є заперечення у народних депутатів? Ніхто з народних депутатів не заперечує. Я ставлю на голосування прийняття в цілому проекту Закону [[номер 1305]] про внесення зміни до статті 384 Кримінально-процесуального кодексу України. Прошу визначатися. [[13:28:04]] За-396 Рішення прийнято. Закон в цілому прийнято. Переходимо до розгляду питання - проект Закону про внесення змін до Кримінально-процесуального кодексу України [[щодо оскарження постанов про порушення кримінальних справ]] [[номер 2380]], президентська ініціатива. Доповідає – міністр юстиції України Оніщук Микола Васильович, будь ласка.
Шановний головуючий, шановні народні депутати, вашій увазі пропонується проект закону про внесення змін до Кримінально-процесуального кодексу України щодо. які стосується знову ж таки теми оскарження постанов про порушення кримінальної справи. Як відомо, Верховною Радою України 14 грудня 2006 року було зроблено дуже важливий крок, були внесені зміни до закону. до Кримінально-процесуального кодексу, яким передбачено можливість оскарження постанов органу дізнання слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи. Разом з тим, практика застосування цього важливого. цієї важливої конституційної гарантії щодо захисту прав особи виявила і певні вади в застосуванні механізму судового оскарження. І в зв’язку із цим Президент пропонує внести зміни до ряду статей Кримінально-процесуального кодексу, зокрема статті 206, 236 зі значком 7, статті 236 з значком 8 і статті 382 Кримінально-процесуального кодексу, встановивши, вдосконаливши порядок розгляду скарг на постанови про порушення кримінальних справ з метою забезпечення своєчасного і об’єктивного розгляду таких скарг із додержанням гарантованих конституцією прав і свобод людини. Зокрема, йдеться про те, щоб встановити 10-денний строк, який надається для оскарження постанови про порушення кримінальної справи. Ця пропозиція обумовлена тим, що на сьогодні право на оскарження існує на протязі усього терміну, коли справа перебуває на стадії досудового слідства і є певна диспропорція і де логіка в тому, що слідство по справі може бути завершено, вже може бути пред’явлено звинувачення, а право на оскарження постанови про порушення все ще залишається можливим. І ще одна зміна, шановні колеги, також проектом пропонується уточнити положення статті 236 із значком 8, яка викладається в новій редакції. Зокрема, пропонованою редакцією цієї статті кодексу суддя за результатами розгляду скарги.
Завершуйте, будь ласка.
Дякую. . на постанову про порушення кримінальної справи може за наявністю відповідних підстав задовольнити скаргу і скасувати постанову про порушення справи з поверненням матеріалів прокурору. Це положення дозволить усунути невластиві для суду повноваження щодо винесення постанови про відмову у порушенні справи і тим самим позбавити державу права конституційного обов’язку на кримінальне переслідування. Йдеться про те, що суди не можуть підміняти органи кримінального переслідування. Так, суд має право скасувати постанову про порушення кримінальної справи, але суд не має права відмовити у порушенні кримінальної справи, оскільки це є компетенційним повноваженням органу кримінального переслідування. Дякую за увагу.
Від комітету народний депутат Олійник Святослав Васильович, будь ласка.
Шановні колеги! До вашої уваги пропонується законопроект 2380 про внесення змін до Кримінально-процесуального кодексу України. Суб’єкт законодавчої ініціативи Президент України пропонує ряд доповнень до діючого сьогодні закону в частині оскарження постанови про порушення кримінальної справи до суду. Всі зміни, які пропонуються, спрямовані на зменшення існуючих процесуальних прав осіб. Зокрема, йдеться і пропонується обмежити термін оскарження, заборонити суду призупиняти слідчі дії, обмежити коло осіб, які можуть оскаржувати таку постанову і до підозрюваної особи, статус якої на сьогоднішній день не визначено в кодексі, що взагалі робить неможливим таке оскарження, і скасувати право суду ставити остаточну крапку по питанню кримінального переслідування та запускати право по нескінченному колу. Я хочу нагадати історію питання. У Верховній Раді п’ятого скликання за цей закон свого часу проголосувало 404 народних депутати. Представники всіх парламентських фракцій констатували погану ситуацію, коли тотальне свавілля правоохоронних органів призвело до того, що в лексиконі населення з’явилися такі ганебні терміни, як „маски-шоу”, „команди „фас!” і так далі, і всі – і бізнесмені, і політичні представники – на собі бачили таку роботу. За два останні роки ці ганебні явища суттєво зменшилися, у тому числі завдяки дії цього закону. Комітет Верховної Ради з питань правосуддя, де працюють юридичні фахівці від усіх фракцій, вважає недоцільним сьогодні вносити корективи в діючий закон і зменшувати обсяг існуючих прав і свобод. Будь-який закон потребує вдосконалення, коли він застосовується на практиці. Але сьогодні очевидно, правоохоронна система ще не готова до цивілізованої роботи, і зменшувати процесуальні права людей, які надані їм для захисту, недоречно. Прошу підтримати пропозицію комітету і повернути законопроект на доопрацювання суб’єкту права законодавчої ініціативи.
Дякую Записуємося на обговорення. Вернидубов Іван Васильович. Будь ласка.
Дякую. Шановні друзі, дійсно питання назріле і правильно ставиться про те, що закон, який хоч і був прийняти 404-ма голосами, це ж, я думаю, тут той випадок, коли депутати помилилися. Не повинно бути ніяких перешкод для органів слідства. Як сказав Олійник, одне було свавілля-правоохоронних органів, яке перетворилося на свавілля судових органів, коли паралізується слідство з багатьох резонансних справ. І ми знаємо про це. Тому я певен, що ми колись прийдемо до того, що взагалі скасуємо цю невластиву судовим органам функцію скасовувати постанову про порушення кримінальної справи. Якщо в теоретичному плані брати це питання, то я думаю, що вчені, які мене слухають, розуміють, що не можна скасувати постанову про порушення кримінальної справи, якщо по цій справі вже проведені слідчі дії. Можна скасувати це тільки тоді, коли жодної слідчої дії нема. Але це теорія. А практика така, що ми знаємо, що у Верховній Раді, якщо подані декілька законопроектів, які стосуються одного й того ж предмета, то як і в попередньому випадку, вони повинні розглядатися одночасно. Я хочу привернути увагу депутатів, що з цього приводу є уже законопроект депутатів Швеця, Москаля і того ж Мойсика номер 1337, який поданий раніше і який, на мою думку, хоч і робить спроби трошки перешкоджати суддівському свавіллю, він більш виважений, більш конкретніший і я хотів би, щоб сьогодні розглядався і цей законопроект, а не президентський. І в цьому випадку я підтримую доповідача, що президентський.
Завершуйте, будь ласка.
Пропоную президентський законопроект відправити на доопрацювання і розглянути його одночасно із законопроектом номер 1337. Дякую за увагу.
Бевз Валерій Ананійович, будь ласка.
Дякую, Олександре Володимировичу! Я повністю підтримую колег і Олійника і Вернидуба. І хочу сказати ще одне, якщо ми сьогодні взагалі підемо на те, що сьогодні будемо голосувати за цей законопроект, то він дозволить взагалі довільно представникам судових органів взагалі довільно трактувати ці норми, які ми збираємося вносити в діюче законодавство. Тому підтримую на доопрацювання і в комплексі розглянути і попередній, і цей законопроект. Дякую.
Писаренко Валерій Володимирович.
Дякую. Шановні колеги! От ми сьогодні до цього закону так відносимося, не розуміючи того, що змінюється цілком система, яку ми вибудували лише нещодавно для захисту прав громадян. Дивіться. Зараз ми цим законом робимо лише одне, ми знову обмежуємо права громадян на захист в суді. Адже ви знаєте легко говорити, коли ти сидиш з депутатським мандатом і говорити про те, що не потрібно сьогодні обмежувати слідство в своїх діях. А коли сьогодні. і раніше порушувались, і сьогодні порушуються тисячі кримінальних справ лише задля того, щоб вимагати від підприємців інших осіб, якихось дій певних на користь таких, так би мовити, органів правоохоронних справ. То я вам хочу сказати, що повинен бути механізм, який би захищав людей. І саме ті 404 голоси, які ми тут віддали з вами за існування такого положення, зараз ми з вами повинні захистити. Ніхто не говорить, що цей закон занадто досконалий. Але робити лише одне, щоб звузити перелік прав для людини, яка хоче відстояти своє лише право на захист, право на свободу, так не можна. І ви знаєте, мене дуже дивує, що сьогодні лунають заяви окремих представників політичних сил, які самі в рядах цих політичних сил, їх колеги, знайомі вже користувалися цим законом, і лише завдяки цьому закону багато хто з людей сьогодні залишився на свободі через незаконні переслідування, то сьогодні нам треба лише захистити право людини на право захищати себе в суді. Тому, звичайно, ми не можемо підтримати такий закон. Можливо, його потрібно направити на доопрацювання. Але я не знаю, що можна доопрацьовувати в законі, який є набором лише обмежувань для громадянина. Тому наша фракція не буде голосувати за цей закон. Ми пропонуємо його не голосувати взагалі.
Обговорення завершено. Я ставлю на голосування Проект закону номер 2380 про внесення змін до Кримінально-процесуального кодексу України. Прошу визначатися. [[13:39:24]] За-40 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. По фракціях, будь ласка: Партія регіонів – 1, "Блок Юлії Тимошенко" – 0, "Наша Україна-Народна Самооборона" - 20, комуністів - 0, "Блок Литвина" – 19. Розглядається Проект Закону про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України щодо підсудності справ у спорах, у яких однією із сторін є Верховна Рада України, Президент України чи Кабінет Міністрів України номер 3406. Доповідає – міністр юстиції України Микола Васильович Оніщук.
Шановний головуючий, шановні народні депутати! Прошу вашої уваги, надзвичайно важливий закон. Йдеться про те, щоб внести зміни до чинного Кодексу адміністративного судочинства і передбачити положення про те, що акти Верховної Ради України, крім законів, постанови уряду, укази Президента у випадку їх оскарження мають розглядатися по першій інстанції виключно одним, тобто апеляційним адміністративним судом міста Києва. Як ви знаєте, сьогодні чинні положення, зокрема, статті 19 Кодексу адміністративного судочинства передбачають, що незалежно від того, який акт в названих органах оскаржується, він оскаржується за місцем проживання, за місцем проживання позивача, тобто того, хто звертається до суду за захистом порушеного права. Таким чином, ми маємо типові ситуації, коли адміністративні суди у будь-якому регіоні України розглядають акти парламенту, Президента, Кабінету Міністрів і як добре відомо, що це призвело до ряду випадків, коли, насправді, мало місце неоднакове застосування закону, взагалі, незаконні рішення, зловживання правом, тощо. У зв’язку із цим, Президент пропонує як я уже сказав, щоб внести відповідні зміни до Кодексу адміністративного судочинства і передбачити правило, що акти Президента, Верховної Ради, окрім законів та постанов Кабінету Міністрів по першій інстанції розглядалися апеляційним адміністративним судом міста Києва. Це перше положення. І друге положення, йдеться про те, що у випадку, коли йде мова про оскарження актів названих органів, про які я щойно сказав з питань звільнення з публічної служби чи прийняття на публічну службу, проходження публічної служби, щоб по таким спорам не застосовувався захід як зупинення в порядку забезпечення позову, як зупинення відповідного акту. З нашої точки зору, з точки зору Президента, це дозволить забезпечити більш якісне правосуддя по відповідним категоріям справ, одночасно при цьому забезпечуються скорочені строки розгляду цих справ. Дякую за увагу.
Дякуємо, Миколо Васильовичу, сідайте, будь ласка. Від комітету доповідає Юлія Володимирівна Новікова.
На засіданні Комітету Верховної Ради України з питань правосуддя розглянуто поданий Президентом України законопроект за № 3406, що має на меті забезпечення ефективного розгляду справ у спорах, у яких однією із сторін є Верховна Рада України, Президент України та Кабінет Міністрів України. Законопроект спрямований на законодавче врегулювання питання територіальної та інстанційної підсудності адміністративних справ щодо актів вказаних органів. Також особливості оскарження судових рішень у цій категорії справ, а також унеможливлення випадків зупинення дії оскаржених актів в порядку забезпечення адміністративного позову. Комітет звертає увагу, що з цього питання було подано декілька законопроектів, але вони зараз не розглядаються. А також на те, що окремі положення зазначеного законопроекту потребують доопрацювання і уточнення, що може бути зроблене при підготовці цього законопроекту до другого читання. Даний проект отримав підтримку Вищого адміністративного суду, жодного зауваження не надійшло. Також мається позитивний висновок Головного науково-експертного управління. Комітет Верховної Ради України з питань бюджету за наслідками розгляду проект вважає, що норми даного проекту не матимуть впливу на доходну або видаткову частину державного бюджету України або місцевих бюджетів. Тому Комітет з питань правосуддя вважає за можливе рекомендувати Верховній Раді України даний законопроект прийняти за основу в першому читанні. Дякую за увагу.
Дякую, Юлія Володимирівна. Сідайте. будь ласка. Записуємось на обговорення. Бевз Валерій Ананійович, будь ласка.
Є одне зауваження, шановні колеги, справа в тому, що складається враження, що ми ті чи інші законопроекти приймаємо під конкретних осіб і під конкретні ситуації. Якщо ми говоримо про інстаційну і територіальну підслідність, то тоді давайте розглядати ці питання комплексно, а не тільки під три суб’єкти: під Президента, Верховну Раду і Кабінет міністрів. Я вважаю, що це було б набагато доцільніше. А тому у мене пропозиція, цей законопроект зняти з розгляду і відправити на доопрацювання. Дякую.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна-Народна Самооборона". Шановні народні депутати, я хотів би підтримати цей законопроект, тому що, хоча він внесений 20 листопада 2008 року, він все-таки показує, що Президент чітко підтримує існування адміністративного суду міста Києва. Я, принаймні, так це бачу зі змісту закону, який потім знищувався незаконними указами, як це вам всім відомо. Насправді цей закон стосується не тільки тих норм, про які говорили. Він ще стосується і процесуального порядку, тому що ці судові рішення в адміністративних справах, передбачених цією статтею, оскаржуються в апеляційному порядку до Вищого адмінсуду. Чи будуть порушення права громадян при цьому чи ні? Я вважаю, що не буде порушення таке, але те, що ми запишемо в законі, що під час не можна буде приймати в порядку забезпечення ухвалами і забороняти якісь дії вчиняти чи Верховній Раді, чи Президенту, чи Кабінету Міністрів – це очевидно абсолютно правильно, що перед вирішенням позову таким чином будуть зупинятися ці акти. Тому я вважаю, що закон виписаний досконало і може бути прийнятий в першому читанні, а потім можуть бути прийнятті і ті законопроекти сюди інкорпоровані, які з цього приводу вносились. Бо в принципі він є позитивний, він розписує і більше деталізує як провадити провадження в справах щодо оскарження правових актів, щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. І потім спеціалізація буде сприяти в адмінсудах також розгляду цих справ. Так, що я прошу підтримати цей законопроект. Дякую.
Пилипенко Володимир Пилипович.
Дякую. Шановні колеги, фракція БЮТ, безумовно, не буде підтримувати даний законопроект і ми закликаємо, щоб і інші фракції парламенту теж були одностайні разом із нами. Я зараз поясню коротенько чому. Перш за все зверніть увагу, що пропонується суб’єктом законодавчої ініціативи зробити. Суб’єкт законодавчої ініціативи Президент, прекрасно розуміючи суть своїх дій, пропонує заборонити зупиняти акти під час забезпечення позову. Разом з тим, стаття 106 Конституції України чомусь дає право Президенту такі акти Кабміну зупиняти. Виходить, що Президент у нас має право зупиняти акти органів державної влади, а суд як гілка влади уже не буде мати права цього зупиняти. Разом з тим, щодо зупинки актів забороняється також забезпечення позову під час розгляду справ, де приймають участь виборчі комісії. А я хочу нагадати нам всім, пам’ятаєте вибори 2004 року, коли Верховний Суд слухав справу і Центральна виборча комісія оголосила результати виборів. І що було тоді? Третій тур. А коли 2006 рік і 2007 рік слухалися справи виборчі, уже по Кодексу адміністративного судочинства, то вже стало практикою, що Вищий адміністративний суд зупиняє і забороняє Центральній виборчій комісії оголошувати результати виборів до вирішення спору по суті щодо їх правомірності. І зараз прийнявши цей законопроект, ми фактично станемо на ті граблі, які були до Кодексу адміністративного судочинства 2004 року. На що ще хочу звернути увагу, це те, що пропонується, щоб справи щодо оскарження актів Верховної Ради України, Кабінету Міністрів і Президента були перенесені, навіть щодо актів індивідуальної дії, перенесені до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ. А ми всі стали свідками подій, що у цьому суді правосуддя править пан Наливайченко разом із „Альфою”, куди навіть не можуть народні депутати із скаргами звернутися і Генеральна прокуратура, а слухаються скарги тільки Секретаріату Президента. То виходить то тепер там не судді будуть правити правосуддя, а СБУ і „Альфа”? Це теж неможливо допустити, тому що це порушує всі засади правосуддя. Разом з тим і обмежує доступ громадян до такого правосуддя, оскільки всі вони.
Завершуйте, будь ласка.
оскільки громадяни будуть змушені їздити тепер для оскарження порушений своїх прав саме до Києва, а не звертатися по місцю свого проживання. То що вся Україна буде туди до Наливайченка у суд колядувати їздити тепер? Тому просимо вас не підтримувати цей законопроект. Дякую.
Вернидубов Іван Васильович.
Шановні колеги, дійсно, наслухавшись всяких рішень зачіпіловських судів, які призупиняють або скасовують дії актів Президента, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів, приходимо до висновків, що іде я слушна, такий законопроект потрібен, його внести і потрібно вирішити ці питання, які невдало вирішені у Кодексі адміністративного судочинства, що не сприяє здійсненню справедливого і, головне, зрозумілого для суспільства судочинства. Але ж мушу знову звернути увагу колег, що на розгляді Верховної Ради України на даний час вже знаходяться два законопроекти [[ось вони в мене в руках]], причому зареєстровані значно раніше. Наприклад, законопроект Зварича Романа, номер 2016, зареєстрований ще 7 лютого цього року про цей предмет. А також законопроект номер 2607 депутатів Стецьківа і Стретовича. І чомусь вони одночасно сьогодні знову не поставлені в порядок денний. І я думаю, що було би, дійсно, правильніше і конструктивніше розглянути ці законопроекти, тим більше що, наприклад, Науково-експертне управління Верховної Ради вважає законопроект номер 2607 Стецьківа і Стретовича, більшість його положень слушними. І дійсно, і на мій погляд також він більш конкретніше підходить до вирішення всіх цих справ. І тому я пропоную сьогодні законопроект Президента відхилити саме з цих мотивів і розглянути разом з іншими законопроектами. Дякую за увагу.
Обговорення завершено. Я ставлю на голосування: про ухвалення в першому читанні проекту Закону номер 3406: про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України. Прошу визначатися. [[13:52:03]] За-39 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Наступне питання потребує включення до порядку денного сесії. Це законодавча ініціатива Президента України - проект Закону номер 3475: про внесення змін до статті 17 Закону України „Про електроенергетику”. Я ставлю на голосування питання про включення до порядку денного сесії зазначеного проекту закону. Прошу визначатись. [[13:52:47]] За-224 Рішення не прийнято. Законопроект не включений до порядку денного сесії. Наступне питання порядку денного – проект Закону про внесення змін до деяких законів України з питань оподаткування у період проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу. Реєстраційний номер 2372, доповідає заступник міністра фінансів Фудашкін Денис Олександрович.
Доброго дня, шановні народні депутати, шановний пане головуючий, метою прийняття законопроекту є створення сприятливих умов для організації та проведення фінальної частини Євро, чемпіонату Європи з футболу 2012. Так законопроектом пропонується внести зміни в закон України про оподаткування прибутку підприємств в частині звільнення від оподаткування доходів прибутків отриманих УЕФА в Україні в наслідок проведення чемпіонату Європу 2012 з футболу, зокрема винагороди, що належать УЕФА у зв’язку з продажем маркетингових прав, або медійних прав. Також законом передбачається внесення змін в Закон України про податок на додану вартість в частині запровадження тимчасового, тимчасово на період проведення фінальної частини чемпіонату Європи з футболу в Україні, звільнення від оподаткування податком на додану вартість, операції з імпорту товарів, капітальних активів, отриманих представництвом організаційного комітету УЕФА в Україні. Також даним законопроектом передбачається внесення змін в закон про податок з доходів фізичних осіб, щодо звільнення від оподаткування призначених осіб крім резидентів України, незалежно від їх участі у чемпіонаті в частині сум, сплачених ними за виконані роботи, або надані послуги в Україні, або за їх межами у зв’язку із проведенням вказаного чемпіонату, в тому числі, але не виключено у вигляді заробітної плати, відшкодування видатків та добових. Прошу підтримати даний законопроект в першому читанні. Дякую.
Прошу сідати. Від комітету - Бондарєв Костянтин Анатолійович, будь ласка.
Доброго дня, шановний Головуючий, шановні народні депутати, Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики на своєму засіданні 7 травня 2008 року розглянув проект закону України про внесення змін до деяких законів України з питань оподаткування у період проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, внесений Кабінетом Міністрів України. Як уже зазначалося доповідачем, законопроект розроблений з метою створення сприятливих умов для організації та проведення фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу в Україні у вигляді звільнення від оподаткування доходів, отриманих УЕФА в Україні від сплати податку на прибуток підприємства. Також операції з імпортом товарів, капітальних активів, отриманих представництвом організаційного комітету УЕФА в Україні від сплати податку на додану вартість. Також сум доходів, отриманих за виконані роботи або надані послуги в Україні або за межами призначених уповноваженими особами крім резидентів України, незалежно від їх участі у чемпіонаті, від сплати податку з доходів фізичних осіб. При розгляді законопроекту на засіданні комітету було акцентовано увагу на тому, що при розробці законопроекту не було враховано ті обставини, що фінальна частина чемпіонату України 2012 року з футболу відбудеться не лише в Україні, а і у Польщі. А тому не було враховано і особливості при запровадженні спеціального режиму оподаткування з урахуванням різних режимів цих країн. Тобто, були певні висказані зауваження, але ж враховуючи, що законопроект зазначений. визначено як першочерговий, реалізація якого буде сприяти підготовці і проведенню в Україні чемпіонату Європи 2012 року з футболу, а також з метою залучення інвестицій у реальний сектор економіки, просимо Верховну Раду підтримати цей законопроект. Дякую за увагу.
Дякую, Костянтин Анатолійович. Але було б прохання, щоб ви доповідали не власну точку зору, а рішення комітету. Тут написано трошки інакше, в рішенні. Записуємося на обговорення. Народний депутат Кожара, будь ласка.
Прошу передати слово депутат Коржу.
Уточніть, будь ласка, кому передаєте слово. Будь ласка. Прошу, народний депутат Корж.
Партія регіонів, депутат Корж Віктор Петрович. Шановні колеги, безумовно, наша фракція буде голосувати за цей проект закону. Але не зрозуміло, чому він затримався на цілий рік. Президентом і прем’єр-міністром були дані доручення ще рік тому підготувати цілу низку законів і зокрема цей. І те, що тільки нещодавно з’ясувалося про те, що чемпіонат буде не тільки в Україні, а й в Польщі, то це просто дивує. І я хотів би, користуючись нагодою, сказати, що цей закон в пакеті можна було прийняти останнім, тому що він буде працювати рівно три тижні і рівно через три роки, під час проведення Євро. А сьогодні ми всі чекали насамперед проекту Закону „Про загальнодержавну програму Євро – 2012” та цілу низку інших законів, які стосуються доріг, і таке інше. Тому, шановні колеги, я вважаю, що такий ритм законотворчої діяльності стосовно Євро – 2012, абсолютно не влаштовує нас, депутатів Партії регіонів. Дякую за увагу.
Народний депутат Жебрівський. Будь ласка.
Я вважаю, що, безумовно, цей закон потрібно підтримати, оскільки він серйозно регламентує ті процедури, які мають бути виконані під час проведення Євро – 2012. Зрозуміло, що це є європейська практика і фактично всі країни, які проводять Євро у себе, приймають аналогічні закони. Хоча я застеріг би від прийняття сьогодні в цілому цього законопроекту, оскільки закцентував би увагу якраз на ввезенні обладнання, механізмів, товарів УЕФА. Куди після завершення Євро–2012 вони подінуться? В яких обсягах вони завезуться? Я думаю, що після доопрацювання невеличкого цей закон можна буде проголосувати в цілому. А сьогодні я запрошую всіх депутатів проголосувати цей законопроект в першому читанні. Дякую.
Народний депутат Бондаренко.
Підтримуючи в цілому цей законопроект, я хотів би звернути увагу, щоб у подальшому при поданні таких документів і комітет, і уряд давали фінансово-економічне обґрунтування більш глибоке і наслідки таких дій для бюджету України, перш за все це також було б, збагатило наше враження про ці документи і наше ставлення визначило більш чітко. Остачу я хотів би передати часу Івану Григоровичу Кириленко.
Кириленко Іван Григорович.
Шановні колеги! Фракція підтримає прийняття цього законопроекту в першому читанні, і я звертаюся до всіх комітетів Верховної Ради, які причетні до теми Євро-2012 – це перспектива нашої країни, перспектива держави. Фахівці порахували ще рік тому, що треба прийняти 47 нових законодавчих актів для того, щоб врегулювати всі питання, які пов’язані з проведенням в Україні цього значного світового дійства, світового масштабу. Тому я просив би, ні в комітетах, ні у відповідних структурах урядових не зволікати із напрацюванням, щоб ми могли за березень місяць прийняти всю нормативно-правову базу. Бо Верховної Ради на сьогоднішній день забракувала перед Євро-2012. Прошу ставити на голосування, зал підтримає, я вважаю всі фракції у першому читанні.
Обговорення завершене, я ставлю на голосування про прийняття в першому читанні проекту закону про внесення змін до деяких законів України з питань оподаткування в період проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу. Реєстраційний номер 2372. Прошу визначатись. [[14:02:19]] За-391 Рішення прийнято. Ранкове пленарне засідання оголошую закритим. Вечірнє пленарне засідання розпочнеться о 16-ій годині.