Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Šestu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 70 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja tačnog broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 108 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju Marijan Rističević i prof. dr Žarko Obradović. Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički načelni i jedinstveni pretres po tačkama 3, 4, 10. i 11. dnevnog reda. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Anđelka Atanasković, ministar privrede, Siniša Mali, ministar finansija, Gordana Čomić, ministar za ljudska i manjinska prava i društveni dijalog, Danijela Vazura, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Dušan Vučković, pomoćnik ministra privrede, Tatjana Stanić, viši savetnik u Ministarstvu finansija, Jelica Trninić Šišović, načelnik Odeljenja, Sandra Tasić, šef Odseka u Ministarstvu privrede i Miladin Maglov, registrator Registra privrednih subjekata u Agenciji za privredne registre. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 1, član 170. stav 1. i članu 172. stav 3, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima, Predlogu zakona o potvrđivanju izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Kraljevine Norveške, Predlogu odluke o izboru dva člana Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki i Predlogu odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti. Predstavnik predlagača, ministarka Čomić ima reč. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, pred vama je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima. Nije prvi, a verovatno ni poslednji put da se ovaj zakon menja. Za početak izlaganja osnovnih izmena i dopuna o kojima treba da razmenimo argumente, ali važnije od toga da građani i građanke Srbije i neposredni korisnici ovog zakona budu jasno, tačno i nedvosmisleno informisanje o tome šta ih čeka jednom kada vašim glasovima izmene i dopune zakona stupe na snagu. Digresiju delim o situaciji kada je prvi put donesen Zakon o privrednim društvima i kada je trajalo jako dugo da se relativno uobičajene odredbe i pravne norme u EU uvedu i u Srbiju, a jedna od najilustrativnijih tema je bilo čuveno ukidanje čuvenih pečata, koji su zakonom ukinuti, a trajali još dobrih 10 godina posle toga. Dakle, i kada izgleda da nije inovacija, ovakvi propisi donose duboke izmene i promene u oblasti koju regulišu. Cilj ovih izmena i dopuna Zakona o privrednim društvima je da se otklone postojeći problemi u praksi i to zbog fiktivnih lažnih adresa sedišta privrednih društava i preduzetnika i postojanja onoga što se u uobičajenom govoru zove fantomska firma. Da li je prethodni zakon to mogao da predvidi? Jeste ili nije? U eks post analizi smo sada nepobitno utvrdili da prosto postoji jedan prostor ne primenjivanja zakona koji maštovitim ljudima koji smatraju stilom svog života kršenje zakona omogućava postojanje fantomskih firmi i ove izmene i dopune pokušavaju da to uklone iz naše ekonomske i pravne prakse. Sledeća izmena i dopuna je uvođenje obaveze za privredna društva i preduzetnike da se registruju kao korisnici usluga elektronske uprave. Generalno, koristiti digitalni svet uvek ide teško, sporo. Kasnimo nekoliko godina ili deceniju za svetom koji je to počeo da radi. To nije ništa neobično. Ljudi, po prirodi stvari, nisu skloni promenama. Daću vam primer. Da danas dođete kući u svoje domove i da uđete u prostoriju i vidite da je promenjen raspored nameštaja, i to na bolje, da je mnogo udobnije, da je kvalitetnije, isti nameštaj ali raspored bolji, prva reakcija će biti da ne valja zato što nije onako kako ste navikli. To uvođenje elektronske uprave, korišćenje i uvođenje digitalne prakse je više nailazilo na taj otpor – nemoj da mi menjaš, pusti kako je bilo, papir je super, nego što je zaista bilo problema da Srbija stigne razvijene evropske države po tome. Sada imamo obavezu za privredne društva da se registruju kao korisnici usluga elektronske uprave. Sledeća izmena i dopuna je definisanje nenovčanog uloga u društvo u slučaju kupovine stečajnog dužnika kao pravnog lica. Kasnije ćemo objasniti još. Jedna važna izmena i dopuna koja bi trebalo da otkloni probleme koji su eks post analizom primene dosadašnjih odredaba ovog zakona uočene u praksi. Precizirani su slučajevi u kojima preduzetnik prestaje sa obavljanjem delatnosti po sili zakona, odnosno prinudna likvidacija privrednog društva, odnosno preduzetnička. Najvažnije izmene i dopune Zakona o privrednim društvima koje se tiču takođe zaštite prava manjinskih članova je preciziranje odredbi o prinudnoj likvidaciji i usaglašavanje sa propisima EU, sa Direktivom 828 iz 2017. godine Evropskog parlamenta i Evropskog saveta od 17. maja 2017. godine o izmeni Direktive 36 iz 2007. Evropske zajednice. To sve u pogledu podsticanja dugoročnog angažovanja akcionara, što podrazumeva politiku naknada u javnim društvima, identifikacija akcionara, institucionalni investitori, rukovodioci imovinom i savetnici za glasanje. Kako se rešava adresa sedišta, odnosno pravni okvir kojima nudimo da Skupština odluči da li procenjuje da će ukloniti ovaj problem iz naše prakse? Dakle, precizirano je šta obuhvata adresa sedišta društva, odnosno preduzetnika. Podrazumeva grad, opštinu, naseljeno mesto, ulicu ili trg, kućni broj, sprat i broj stana, u skladu sa propisima kojima se uređuje adresni registar. Da li vam ovo garantuje da će praksa fantomskih firmi definitivno i zauvek nestati iz našeg privrednog života? Iskreno bi bilo reći ne, ali će biti smanjena, pa ćemo pratiti kako se primenjuje zakon i ako treba doći i do novih izmena i dopuna zakona. Uvodi se mogućnost da zainteresovano lice može tužbom nadležnom sudu da zahteva brisanje registrovane adrese sedišta društva ako lice ima pravo svojine, ako nije dozvolilo upotrebu tog prostora za vršenje upravljanja poslovanjem društva. Ovo će verovatno biti jedno od najosetljivijih tema i u javnosti, a verovatno i među vama narodnim poslanicima, jer se radi o nenadoknadivoj i neophodnoj ulozi pravosuđa u primene ovog zakona, a uz očuvanje svih prava koja ima registrovana firma i lice koje podnosi tužbu nadležnom sudu. Praksa je obično da ovde javni prostor više zauzme tema o tome kako se to može zloupotrebiti, nego kako to možemo učiniti da efikasnom primenom zaista pomogne da se ta tužba nadležnom sudu kojom se zahteva brisanje registrovane adrese dogodi na korist ako hoćete i opšteg i javnog interesa, a naravno na korist vladavine prava. Generalno, ako pogledate debate o zakonima, češće se kod nas govori o tome kako se sve neke odredbe mogu zloupotrebiti, sa primerom iz prakse kako se to dešava, nego što se govori o tome kakva je čija procena o punoj primeni zakona i odgovornosti svih onih koji su za primenu zakona nadležni. Dalje, uvodi se da ako društvo u roku od 30 dana od pravosnažnosti presude ne registruje novu adresu sedišta, registrator koji vodi registar privrednih subjekata po službenoj dužnosti pokreće postupak prinudne likvidacije tog društva. To je druga, uslovno govoreći, osetljiva odredba koja će verovatno izazvati komentare i koja će verovatno biti predmet rasprave ovde među vama, sa ciljem da zajedno napravimo najbolju moguću procenu da li su predložena rešenja ono što želimo da bude ambijent u kome će privredna društva raditi. Privredna društva i preduzetnici kao korisnici usluga e-uprave. Uvodi se obaveza za privredna društva i preduzetnike da se registruju kao korisnici usluga elektronske uprave, u skladu sa zakonom koji uređuje elektronsku upravu, dakle, korišćenje elektronskih dokumenata organa državne uprave, organizacija kojima je povereno vršenje javnih ovlašćenja. To je u skladu sa konceptom e-uprave, osim u slučaju kada je posebnim zakonom pripisan drugačiji način dostavljanja elektronskih dokumenata, kao u slučaju sudova ili Poreske uprave. Procena je da je naša navika da koristimo digitalni svet da bi štedeli vreme, da bi štedeli novac i da bi skraćivali vreme potrebno da se neki posao obavi dokazala koliko je dobra za ekonomsko okruženje, za rad privrede, koliko je dobra za naše svakodnevne poslove koje imamo kao građani i koliko još uvek treba raditi na tome da ona zaista postane sasvim rutinska. Ta obaveznost korisnika usluga upravo podrazumeva i efikasniji sistem komunikacije državnih organa i organizacija kojima je povereno vršenje javnih ovlašćenja sa privredom i privrednih subjekata među sobom. Od tog nedostatka komunikacije se među ljudima, među građanima, javlja onaj čuveni – fali ti jedan papir, kojim ti niko nije rekao da ga doneseš ili da ga pošalješ, ili u elektronskoj komunikaciji ide nedovoljno jasno objašnjeno šta je to što se od vas zahteva, kao korisnika ovlašćenja bilo kojih putem elektronske uprave. Treba samo malo volje, malo strpljenja, malo više čitanja i malo više svesti o tome koliko je elektronska uprava dobra za sve nas. Mislim da će ovi članovi izmenjeni najlakše proći, osim naravno debate, koju će verovatno neki privredni subjekti pokrenuti zašto se radi o obaveznosti, iz prostog razloga što kad je dobrovoljno, onda se bira da se ne menja dosadašnji način poslovanja. Dakle, time se stvaraju preduslovi za eliminaciju papirnog poslovanja i za smanjenje troškova, kako za privredu, tako i za državu. Ja sam razumela da ste juče ili prekjuče ovde vodili debatu o izmenama i dopunama Zakona o integrisanom sprečavanju zagađenja životne sredine i to mi je povod da kažem da bi bilo jako zanimljivo da se izračuna koliko je ušteđeno vode, drveta, energije, zbog toga što ne postoji toliko papira više u opticaju u sistemu države, u privredi, u našim ličnim životima i koliko je to dobro za životnu sredinu. Opet jedna digresija. Generalni sekretar Narodne skupštine Veljko Odalović će se setiti, to je bila naša ideja i pokušaj i 2009. godine, kada je kao jedan vid političke borbe, skoro pa legalan, sigurno i legitiman, bila proizvodnja amandmana sa preko 3.700 amandmana i sad to sve pomnožite sa 250 poslanika i svih drugih lica, koliko je papira potrošeno za nešto što je moglo da se uradi i elektronski. Nije nevažan taj podatak koliko će privreda doprineti zdravlju planete, uštedi energije i očuvanju onoga svega od čega bi se inače pravio papir, ako prihvati ovu obaveznost elektronske uprave kao normalnu, zdravu i prirodnu za 21. vek. Sledeća izmena je nenovčani ulog u slučaju kupovine stečajnog dužnika kao pravnog lica. Ovde se radi o usaglašavanju sa odredbama Zakona o stečaju i rukovodstvenom praksom i propisuje se da se nakon prodaje stečajnog dužnika, kao pravnog lica u stečajnom postupku, vrednost osnovnog kapitala tog privrednog društva registruje u visini iznosa plaćene kupoprodajne cene iz ugovora o prodaji stečajnog dužnika, a ulog kupca kao nenovčani ulog u osnovni kapital u vrednosti plaćene kupoprodajne cene. Možda zvuči uvetu nenaviklom na jezik komplikovano, ali je u suštini jedna uobičajena rutinska usaglašavajuća odredba. Istovremeno, kao izmena radi očuvanja zakonom propisanog minimalnog osnovnog kapitala, u zavisnosti od pravne forme kupljenog društva, uvedena je obaveza da društvo u slučaju kada bi vrednost kupoprodajne cene bila manja od minimalnog osnovnog kapitala, vrednost osnovnog kapitala registruje na vrednost minimalnog osnovnog kapitala koja je propisana za tu pravnu formu, s tim da je kupac društva dužan da u roku od šest meseci od dana obustavljanja postupka stečaja uplati nedostajući iznos do visine minimalnog osnovnog kapitala. U suprotnom se nad društvom pokreće postupak prinudne likvidacije. Da li će ovo potpuno urediti oblast kupoprodaje, način prometa osnovnog kapitala, bilo bi naivno reći da neće biti nikakvih smetnji i problema, neće biti sumnjivih transakcija, život tvrdi drugačije. Ali ono što smemo da tvrdimo je da će toga biti znatno manje, da će usaglašenost sa zakonom omogućiti da se postupci skraćuju i da eventualna šteta kada je u pitanju, na primer, javno privredno društvo bude manja po društvo. Što se tiče prinudne likvidacije preduzetnika, precizirani su slučajevi u kojima preduzetnik prestaje sa obavljanjem delatnosti po sili zakona, a to je slučaj oduzimanja, odnosno prestanka dozvole, licence, odobrenja, saglasnosti i drugo, koji su posebnim zakonom propisani kao uslov za registraciju ili slučaj kada je pravosnažnom presudom utvrđeno da se preduzetnik ne nalazi na registrovanoj adresi sedišta, a preduzetnik u roku od 30 dana od pravosnažnosti presude ne registruje novu adresu sedišta. Kada je prinudna likvidacija u pitanju, takođe se daje mogućnost preduzetniku da izbegne brisanje iz registra ako u propisanom roku registruje prekid obavljanja registrovane delatnosti za vreme za koje mu je ta mera izrečena, odnosno registruje promenu registrovane delatnosti ili odjavi delatnost u slučaju kada mu je izrečena mera zabrane obavljanja registrovane delatnosti, zatim da registruje promenu registrovane delatnosti ili odjavi delatnost u slučaju oduzimanja dozvole, licence, odobrenja, saglasnosti, koji su posebnim zakonom propisani kao uslov za registraciju njegove delatnosti ili da registruje promenu registrovane delatnosti, odjavi delatnost, odnosno dostavi dokaz o produženju važenja dozvole, licence, odobrenja, saglasnosti i drugo, a u slučaju prestanka i dozvole i licence i odobrenja i saglasnosti i drugo, koji su posebnim zakonom propisani. Prinudna likvidacija preduzetnika pored toga, kao i kod privrednih društava, predlaže se objavljivanjem obaveštenja na internet strani APR-a da su se stekli razlozi za brisanje preduzetnika iz registra po sili zakona, sa pozivom da u roku od 90 dana od dana objavljivanja obaveštenja deblokira poslovni račun, odnosno otkloni razlog za brisanje iz registra. Detaljnije se govori o pravima i obavezama tokom prinudne likvidacije preduzetnika. Mi smo svesni da će i ovo biti tema i javnih rasprava i tema neposrednih korisnika ovog zakona, kao nadam se i vaše pojašnjavanje o tom dobrom pravnom institutu, uvođenju reda. Red je dobar kada je u pitanju prinudna likvidacija, umesto da se na nejasne odredbe ili sa propustima, kao u dosadašnjim članovima kojima se oni preciziraju, dozvoljava da vam nekakva delatnost stoji, da ne možete da sa tim ni imovinom ni vlasnikom i ništa da radite, jednostavno vam stoji u sistemu kao divlje meso, što je kod zdravog tkiva. Što se tiče zaštite prava manjinskih članova, propisana je sadržina obaveštenja koje lice koje ima posebne dužnosti prema društvu dostavlja nadležnom organu društva radi prijavljivanja poslova i radnji u kojima postoji lični interes. Vrsta, odnosno pravna priroda pravnog posla ili radnje, detaljni opis predmeta pravnog posla ili radnje, vrednost, odnosno cenu predmetna tog posla ili pravne radnje, rok za izvršenje, plaćanje i slično, kao i sve relevantne činjenice o prirodi i obimu ličnog interesa. Vrlo precizno da bi otklonili svaku sumnju o tome šta je pri zaštiti prava manjinskih članova neophodno u sadržini obaveštenja da bi se otklonila svaka sumnja ili mogućnost da se izostave detalji koji su potrebni da bi se prava manjinskih članova zaista zaštitila. Fer vrednost stvari ili prava koji su predmet pravnog posla, odnosno pravne radnje, u kojoj postoji lični interes lica koji imaju posebne dužnosti prema društvu uređuju se u skladu sa međunarodnim standardom finansijskog izveštavanja osnova fer vrednosti. Zatim, imate zaštita prava kod manjinskih članaka da se izveštaj o proceni fer vrednosti stvari ili prava i obaveštenje iz člana 65. su sastavni deo odluke kojom se posao odobrava. Dakle, to je jedan napor da se otkloni svaka sumnja tokom dostavljanja same odluke o odobrenju posla da bi jednostavno i tu ugradili zajednički napor za vladavinu prava i otklonili mogućnosti kojima smo svedočili i kojima eks analize dosadašnje primene zakona jasno govori. D.o.o. i a.d. dužni su da na svojoj internet stranici ili na internet stranici registra privrednih subjekata javno objavi nameru zaključenja pravnog posla za koji je potrebno odobrenje koje sadrži: detaljan opis tog posla ili radnje, lično poslovno ime povezanog lica, informacije o prirodi odnosa sa povezanim licem, datum i vrednost transakcije, kao i podatke iz obaveštenja iz člana 65. stav. 2. ovog zakona, odmah po donošenju odluke iz stava 1. ovog člana kojim se odobrava pravni posao ili pravna radnja u kojoj postoji lični interes, a najkasnije na dan zaključenja tog pravnog posla, odnosno preduzimanja te pravne radnje. To je ona čuvena imenica transparentnost, koja nikako da nam se zalepi za svakodnevni rečnik, dakle, javnost, potpuna jasnost rada i da za neobjavljivanje ovakvih informacija je definisan privredni prestup. Uvodi se takođe obaveza da društvo u godišnjim izveštajima ako je tokom poslovne godine zaključivala pravne poslove, odnosno preduzimalo pravne radnje u kojima je postojao lični interes, za koju je potrebno odobrenje navede podatke o vrsti i predmetu pravnog posla, radnje, vrednosti ili ceni predmeta pravnog posla ili radnje, procentu udela, odnosno akcija koje lice poseduje u društvu, kao i pravnog lica, odnosno drugom licu sa kojim se pravni posao zaključuje ili pravna radnja preduzima i svojstvo statusa, odnosno funkcije koju lice ima posebne dužnosti prema društvu, obavlja u društvu kao i pravnom licu, odnosno drugom licu sa kojim se pravni posao zaključuje, a pravna radnja preduzima. Mnogo je reči koje, verovatno, običnom slušaocu proizvodi utisak – šta sad to sve znači. Znači, pojednostavljeno, kako da bude reda i kako da ne bude korupcije, nemojte krasti i lagati. Na to, na te dve rečenice su naslonjeni u eks ante analizi svi ovi članovi, da se obezbedi pravni okvir u kojima će biti onemogućeno i ljudima koji bi krali, lagali i varali da to učine a da se jako ne pomuče. Da li će biti i po donetim ovim izmenama slučajeva? Naravno. To je pitanje ljudske prirode i šarene ljudske baše ali će onda biti i novih izmena i dopuna zakona kada utvrdimo da su i ove izmene i dopune nedovoljne da bi sami sebi učinili napor da nam bude red u oblasti privrednih društava. Zaštita prava manjinskih članova takođe podrazumeva tužbu za poništaj pravnog posla ili pravne radnje i naknadu štete protiv lica koje ima lični interes u tom poslu može se podneti i u slučaju kada je pribavljeno odobrenje a pravni posao nije zaključen ili pravna radnja nije preduzeta po fer vrednosti. Takođe se precizira da ako nadležni sud u postupku po tužbi donese odluku kojom izriče meru privremenog ograničenja prava vršenja funkcije direktora, člana Nadzornog odbora, zastupnika ili prokuriste, registra privrednih subjekata po dostavljenoj sudskoj odluci briše to lice iz nadležnog registra. Propisuje se i krivična odgovornost lica koja imaju posebne dužnosti prema društvu i u slučaju kada je to lice pribavilo odobrenje pravnog posla ili radnje u slučaju postojanja ličnog interesa, a pravni posao nije zaključen ili pravna radnja nije preduzeta po fer vrednosti. Uvodi se obaveza da društvo čuva i celokupnu dokumentaciju u vezi sa odobravanjem i zaključivanjem pravnog posla, odnosno pravne radnje sa ličnim interesom. Propisuje se takođe da u slučaju pokrenutog spora u skladu sa ovim zakonom po tužbi akcionara ili ranijeg akcionara, Odbor direktora, odnosno izvršni odbor što je upravljanje ako je upravljanje društvom dvodomno, dužno da sve akte i dokumente iz člana 464. ovog zakona, osim podataka o adresama direktora i članova Nadzornog odbora, a koji su neposredno vezani za predmet spora stavi na raspolaganje akcionaru, odnosno ranijem akcionaru na njegov pisani zahtev podnet u skladu sa članom 81. zakona radi vršenja uvida i kopiranja o svom trošku tokom radnog vremena za potrebe vođenja parnice, kao i da izuzetno o odredbama pomenutog člana 81. stav 2. tačka 2) ovog zakona, u pisanom zahtevu ne moraju biti tačno precizirani bitni podaci o aktivnim dokumentima u vezi sa predmetom spora, već je dovoljno da oni budu odredivi. U okviru zaštite prava manjinskih članova isključiva nadležnost skupštine a.d. za donošenje odluke o izdavanju odobrenih akcija, tako da skupština više ne može preneti ovlašćenje za izdavanje odobrenih akcija na Odbor direktora, odnosno Nadzorni odbor. Uvodi se i obaveza za akcionarsko društvo koje nije javno i za d.o. da na zahtev akcionara, odnosno člana koji poseduje akcije ili udele koji predstavljaju najmanje pet procenata osnovnog kapitala društva, najkasnije u roku od tri dana, od dana prijema zahteva istom omogući uvid u podatke o iznosu i strukturi ukupne naknade za svakog direktora izvršnog, direktora i člana Nadzornog odbora, ako je upravljanje društvom dvodomno. Privredni prestup za društvo i odgovorno lice u društvu ukoliko na zahtev akcionara ne učini dostupnim podatke o iznosu i strukturi ukupne naknade za svakog direktora ili izvršnog direktora i člana Nadzornog odbora. Ispratila sam da postoje komentari u javnosti o tome da se ovim zadire u lične podatke, da se ostavljaju ljudi izabrani u direktore ili izvršne direktore bez ikakvih prava osim izlaganja potpunih informacija o svojim ličnim interesima i naš odgovor bi bio da je to jedino normalno i jedino prirodno, jednako kao i za izabrana, imenovana ili postavljena lica koja se plaćaju iz budžeta. Da napomenem da u slučaju smanjenog prava na privatnost svih vas, svih nas, svih oni koji se bave javnim novcem ili žive od javnog novca je i presuda Evropskog suda za ljudska prava u slučaju austrijskog kancelara, jer vas niko ne tera da stupanjem na javne poslove, a jedan od javnih poslova jeste i ovaj kojim se bave ljudi u akcionarskim društvima, niko vas ne tera da se time bavite. Onog trenutka kada stupate na javnu scenu, vi se odričete dobrovoljno dela prava na privatnost. To uključuje obavezu, u ovom slučaju zakonsku na dostupnost svih dokumenata, svega što je na raspolaganju kada je u pitanju vaš lični interes. Prinudna likvidacija - to će biti zanimljivo, pogotovo preduzetnicima, mada postoje i društva koja bi bilo vrlo zanimljivo pregledati, šta je sad to što je novost u zakonu, što podrazumeva prinudnu likvidaciju, jer se propisuje koje razloge za prinudnu likvidaciju nije moguće otkloniti, kao i postupak prinudne likvidacije za sve navedene slučajeve. Dakle, stečajni postupak. Zanimljiva tema biće verovatno i rasprave u javnosti, a i među vama, da li je dobro odmereno i da li je dobro procenjeno da se propisuje da ako se u toku postupka prinudne likvidacije jedan otvori prethodni stečajni postupak, da se postupak prinudne likvidacije prekida, a ako se otvori stečajni postupak, onda se postupak prinudne likvidacije ne obustavlja. Na kraju, usaglašavanje sa propisima EU. Javno akcionarsko društvo je u obavezi da ima politiku nagrada direktorima i članovima nadzornog odbora, ako je upravljanje društvom dvodomno. To je onaj deo koji govori o javnosti posla koji imate kao direktor i izvršni direktor. Skupština društva odlučuje o predloženoj politici naknada, propisuje se sadržina politike naknade i objave za objavljivanje politike naknade na internet stranici društva, privredni prestup za kršenje obaveza društva u pogledu obaveza objavljivanja politike naknada. Nadležni organ društva mora bar jednom godišnje da sačini jasan, sveobuhvatan i razumljiv izveštaj o svim naknadama koje je skupština svojim odlukama namenila nadzornim odborima i izvršnim telima. Izveštaj o naknadama mora biti objavljen na internet stranici društva. Ne sme da sadrži posebne vrste podataka o ličnosti i privredni prestup za kršenje obaveza društva propisanih u pogledu obaveza objavljivanja izveštaja o politici naknada. Dakle, što se usaglašavanja sa propisima EU tiče, propisano je da društvo ima pravo da identifikuje svoje akcionare. Detaljno se uređuje postupak informisanja akcionara i društva, imajući u vidu da se akcije često drže preko složenih lanaca posrednika, što otežava ostvarivanje prava akcionara i može delovati kao prepreka angažovanju akcionara. Cilj je da se poboljša prenos informacija duž lanca posrednika, kako bi se olakšalo ostvarivanje prava akcionara. Što se tiče usaglašavanja sa propisima EU, za primenu od dana pristupanja Republike Srbije EU, definisani su pojmovi - institucionalni investitor, rukovodilac imovine i savetnik za glasanje, definisane su njihove obaveze kao i sadržina politike i angažovanja institucionalnih investitora i rukovodilaca imovine. S obzirom da je za ove izmene i dopune navedeno da se primenjuju od dana pristupanja Republike Srbije EU, možda nam se čini da je prerano da bude sada uvršeno u izmene i dopune zakona. Podsetiću vas time na čuvenu kinesku poslovicu. Njima kada neko kaže - nikad nije kasno, oni odgovore - uvek je kasnije nego što mislite. Nikada nije dovoljno rano da usaglasite svoje propise potpuno sa obavezama koje ćemo imati kada Srbija bude punopravna članica EU. Toliko o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima. U toku rasprave ja ću izložiti i Predlog zakona o potvrđivanju izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Kraljevine Norveške. Vi već znate da su to rutinske tačke koje prosto moraju da dođu na ratifikaciju u Skupštinu, pa ćemo o tome na vaša posebna pitanja. Hvala vam na strpljenju.
Hvala ministarka Čomić na iscrpnom obrazloženju izmena i dopuna. Reč ima predlagač, narodna poslanica, dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Uvažena predsedavajuća, poštovana ministarko, kolege poslanici, danas imamo zadatak ispred Odbora za finansije da kažemo da smo imali jedan odgovoran zadatak kada je u pitanju predlaganje članova Komisije za zaštitu ponuđača u postupcima javnih nabavki i kada je u pitanju Komisija za hartije od vrednosti. Kada govorimo o ove dve komisije, prvo da kažem da pravni osnov i način na koji se predlažu kandidati nije isti. S druge strane, treba reći da je izbor kada su u pitanju kandidati za Komisiju za hartije od vrednosti, s obzirom da je devet članova Komisije koji su sastavljeni u tri veća koja rade na drugostepenim žalbama kada su u pitanju javne nabavke i štite u stvari prava ponuđača, treba reći da ne prestaje u istom trenutku mandat svim članovima, već sukcesivno. Tako smo mi sada u prilici bili da je od dva člana, ističe mandat gotovo za par dana, i imali smo priliku da započnemo taj ceo proces mnogo ranije, zato što je način na koji se predlažu odnosno biraju prvo raspisivanje javnog konkursa. Tako smo bili u obavezi da 6. oktobra 2021. godine pokrenemo inicijativu za raspisivanje konkursa za izbor kandidata za dva člana republičke Komisije za zaštitu ponuđača u postupcima javnih nabavki i nakon završetka tog konkursa, Radna grupa za sprovođenje ovog postupka u sastavu od tri poslanika odnosno člana Odbora za finansije je imala zadatak pre svega da razmotri sve prijave i da utvrdi da li su u skladu sa konkursom, odnosno da li mogu da idu u dalji postupak izbora odnosno predlaganja. Na konkurs se javilo dva kandidata za izbor prvog člana koji je po određenom članu zakona 191. stav 2. Zakona o javnim nabavkama. Znači, jedan član se bira po principu izbora po tom članu 191. stav 2, a drugi po istom članu stav 3. U čemu je razlika? Razlika je što jedan član se bira sa obaveznim završenim pravosudnim ispitom, a drugi član se bira sa potrebnim iskustvom od sedam godina rada i ne mora da ima položen državni ispit. Za nas ono što je bilo interesantno, prvo pre nego što je došlo kao tema uopšte da razmatramo na Odbor je da su svi članovi ispunili uslove koji su se javili na konkurs i da je radna grupa radi provere i utvrđivanja ispunjenosti uslova izvršila uvid kompletan u ove podnete prijave. Konstatovala je da su one bile blagovremene, što je za nas od velikog značaja, potpune i da na prijavu kada govorimo o predlaganju člana koji mora da ima položen pravosudni ispit su se javila dva kandidata. Od toga smo birali jednog, a za drugi deo konkursa koji ne podrazumeva položen pravosudni ispit su se javila dva kandidata. Moramo da kažemo da smo obavili razgovor na 45. sednici Odbora koja je bila 14. oktobra i na toj sednici imali smo prilike da razgovaramo sa svim kandidatima. Taj težak posao je upravo o tome što morate da napravite neki vid kriterijuma, svako od nas ponaosob na koji način u stvari ćete odabrati, odnosno glasati za te kandidate. Ovoga puta smo se opredelili, s obzirom da smo imali iskustva u nekoliko navrata da čujemo o izveštajima o radu ove Komisije, imali smo prilike i o Finansijskom planu da čujemo kako je radila ova Komisija u proteklih pet godina, koliko su i trajali mandati kandidata koji su se i javili na ove konkurse ponovo za drugi mandat. Onda smo videli da je vrlo važan tim sa kojim radi i predsednik ove Komisije. Dva člana od ova četiri su bili sastavni deo tog tima. Mi smo se zaista opredelili da damo njima prednost. Zašto? Zato što u svojim izlaganjima su izneli onaj deo posla koji su radili i koji zaista je napravio taj iskorak kad je u pitanju uopšte tema javnih nabavki i zaštita ponuđača u samom postupku. Zbog toga smo se odlučili da predlozi za izbor ova dva kandidata budu Jelena Stojanović i Svetlana Ražić. Kada govorimo o Jeleni Stojanović, pre svega i kada smo postavili pitanje kako vide unapređenje rada Komisije, eventualnim izborom, ponovnim izborom u naredni mandat, onda treba reći da smo zaista dobili adekvatne odgovore, pre svega na ono što je rađeno i kad su u pitanju evropske integracije i kad je smanjen onaj period, uopšte žalbi i obrade samih predmeta i ono što smo imali na osnovu njihovih biografija da vidimo to je da su oni imali zaista veliko iskustvo. Kad govorimo o Jeleni Stojanović, onda treba reći da broj predmeta koje je sama kao član te Komisije obradila je 550, od toga 60 žalbi, 12 izjašnjenja, 38 tužbi, od kojih je samo jedna osporena. Treba reći da zaista ovaj broj predmeta govori o tome da je zaista zahtevan rad u ovoj Komisiji, jer se broj predmeta godinama smanjivao, ali se povećavala efikasnost i efektnost rada ove komisije. Očito da je jedan od članova, odnosno onaj ko ima položen pravosudni ispit, kao što je Jelena Stojanović, učestvovala u tome. Drugi kandidat za kojeg se Odbor odlučio je Svetlana Ražić. Njena aktivnost u samoj Komisiji je više bile okrenuta ka međunarodnoj saradnji. Treba reći da je zaista aktivno učestvovala kada je u pitanju Poglavlje 5 i bila je izvestilac za javne nabavke. Naravno, učestvovala je i u izveštavanju onog dela kada se govori o javnim nabavkama, tzv. zelenim javnim nabavkama i javnim nabavkama u inovacijama. Bila je član različitih radnih grupa kada je u pitanju i zakonodavni okvir, ali pogotovo kada su u pitanju evropske integracije, ali i ovaj deo kada je u pitanju javno-privatno partnerstvo. Ono što je važno reći je da je učestvovala u izradi mnogih članaka i pokretanju ovog biltena iz ove oblasti koji je od velikog značaja, pogotovo za institucije koje žele da se informišu i neprestano prate i edukuju za oblast javnih nabavki. Ona je, takođe, učestvovala u izradi predmeta. Imala je 886, s tim što je, kada je u pitanju sama zaštita ponuđača u postupcima javnih nabavki, u broju od 594, 81 žalba i 61 tužba. Mislim da je uopšte predlog, kada govorimo o ova dva kandidata, zaista u funkciji efikasnog rada same Komisije, postizanja boljih rezultata, ali i usklađivanje sa politikom evropskih integracija Vlade Republike Srbije i usklađivanje sa ekonomskom politikom Vlade Republike Srbije, odnosno same države, zato što ne možete raditi efikasno ukoliko zaista nemate saradnju sa svim relevantnim institucijama iz ove oblasti. Prema tome, sama Komisija je pokazala da u tom pravcu zaista ima dobre rezultate. To se nakon same ocene Evropske komisije, koja je imala prilike da ocenjuje rad ove komisije, pokazalo kao zaista jedan od važnih faktora u funkcionisanju uopšte i pravnog sistema i zaštite, kada su u pitanju ponuđači u postupcima javnih nabavki, jer taj sam sektor je vrlo zahtevan, kao što znate, da li govorimo uopšte o javnim nabavkama iz sektora, recimo, građevinarstva, realizacije veoma važnih strateških projekata ili govorimo za oblast zdravstva, koja je bila jako bitan sektor za prošlu godinu kada je u pitanju bila pandemija, pa i dan danas kada govorimo o tome, ili su u pitanju sektori prosvete ili su u pitanju sektori kulture, sporta. Kao što vidite, ova oblast zadire u sve oblasti društva i zato je jako važno da mi imamo, pre svega, te nadležnosti koje Komisija obavlja, da se to obavlja na jedan krajnje transparentan način i da je u skladu sa evropskim integracijama, jer nemojte da zaboravite da je Poglavlje 5 jedno od prvih poglavlja, posle Poglavlja 32, koje se odnosi na finansijsku kontrolu, otvoreno, a upravo je otvoreno zbog toga što smo u toj oblasti postigli najveći napredak. I, naravno, na tom putu ljudi koji su učestvovali u svemu tome, treba im dati podršku za sledeći mandat. Mi smo, inače, tražili da po hitnom postupku se uvrsti danas na dnevni red i izbor članova Komisije za hartije od vrednosti, zato što smo smatrali za potrebno da zaista ispoštujemo zakon u svakom svom segmentu, a to je, u stvari, činjenica da 24. novembra ističe mandat članovima Komisije za hartije od vrednosti. Mi smo proceduru započeli na vreme. Ono što bi bilo loše, to je da, recimo, a dolazi nam i budžet u raspravu, da izbor ovih članova radimo posle tog roka, jer želimo da obezbedimo kontinuitet funkcionisanja i pravni sled ove komisije. Zbog toga smo danas na dnevnom redu kao kadrovsko pitanje želeli kao Odbor za finansije da se nađe i ova tema zajedno sa izborom kandidata kada je u pitanju Komisija za zaštitu ponuđača u postupcima javnih nabavki. Mi smo na 47. sednici Odbora za finansije 2. novembra raspravljali i razgovarali sa kandidatima za izbor predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti. S obzirom da je Komisija, znači, 5. oktobra smo uputili dopise predsednicima svih poslaničkih grupa, znači, ovde nije princip rada tako da se raspisuje konkurs, nego su predlozi poslaničkih grupa, da daju svoje kandidate, predloge za predsednika i članove, najkasnije do 25. oktobra, znači, gotovo mesec dana pre isteka njihovog mandata. Tražili smo da se dostavi i plan rada. Predsednik Komisije za hartije od vrednosti je dužan da da i pored svoje biografije i svih onih dokumenata koji se traže, da da i plan rada Komisije, odnosno kako vidi rad Komisije za hartije od vrednosti. Poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu je dala predlog, kao i SPS. Predlozi kandidata za predsednika i članove Komisije su bili dostavljeni u poslaničkim grupama svim članovima Odbora i, naravno, bili su u sistemu E-parlamenta, tako da su bili dostupni svim poslanicima da to vide od trenutka kada je dostavljena dokumentacija. U skladu sa članom 203. stav 3. Poslovnika, pre izbora predsednika i članova Komisije, Odbor je imao obavezu da organizuje razgovor. Mi smo taj razgovor organizovali sa svim kandidatima. Moram reći da je predloženo šest kandidata, da je Odbor predložio pet kandidata. Za predsednika Komisije za hartije od vrednosti predložili smo dosadašnjeg predsednika Marka Jankovića, koji je do sada zaista pokazao i svojom biografijom, ali i svojim radom, pre svega, da ima veliko iskustvo u ovoj oblasti i u prethodnom mandatu je zaista proaktivno učestvovao u izradi mnogih zakonskih rešenja koje je Ministarstvo finansija ovde predložilo Skupštini Srbije. Ja ću vas podsetiti da je to bio Zakon o otvorenim investicionim fondovima sa javnom ponudom, Zakon o alternativnim investicionim fondovima, sećate se novog Zakona o računovodstvu i reviziji, kao i Zakona o robnim berzama i onaj koji je poslednji bio prošle godine u decembru i na javnoj raspravi, a to je Zakon o digitalnoj imovini. Mislim da je time i Komisija pokazala da zaista ide u korak s vremenom i da samim tim ono što je bila jedna loša pozicija uopšte tržišta kapitala u Srbiji zbog ekonomije koja je trebala da se oporavi od 2013. godine pa do danas, da se stvore uslovi da bi se razvilo jedno veliko, odnosno jako tržište kapitala, u stvari je pokazalo da je trebalo očito pet godina da se pripreme i svi uslovi za tako nešto. Ono što imamo i najave kroz okvirni plan rada, ali ne samo predsednika, kandidata za predsednika Komisije, već i drugih članova sa kojima smo obavili razgovor, to je da je 2022. godina - godina preokreta što se tiče ove oblasti, upravo zbog toga što određeni procenat od berze naše beogradske je izvesno da će već određeni investitori iz inostranstva otkupiti, da će samim tim doći do pokretanja i samog tržišta. To naravno nije moguće da vi nemate ovakvo razvijenu ekonomiju države. To nije moguće da nemate ovako dobre ekonomske rezultate koje Srbija pokazuje iz godine u godinu, pogotovo što je pokazala ovu visoku stopu rasta i zaista veliki stepen javnih investicija u ovoj godini, godini posle pandemije. To je ono pokazuje trend i predlog za budžet za sledeću godinu. Važno je reći da je gospodin Janković, pored učešća u izradi predloga novih zakona, pokazao i veliku aktivnost u tome da je inicirao, što je jedan od strateških dokumenata Vlade Republike Srbije, donošenje Strategije razvoja tržišta kapitala, upravo ovo što sam rekla, da bi se stvorili uslovi za velike promene u 2022. godini, odnosno da se oživi berza na jedan potpuno novi način. Zatim, važno je reći da je u pripremi nov zakon o preuzimanju vlasništva, odnosno čime bi se zaštitila prava malih akcionara. Zatim, jačanje ljudskih kapaciteta, odnosno, jedna potpuna reorganizacija same Komisije da bi mogla da se nosi sa svim novim nadležnostima i novim poslovima koje je dobila i uspostavljanje jednog sistema kontrole kvaliteta koji smo imali prilike da čujemo od samog predsednika. Ono što je u njegovom planu rada navedeno, pored onih nadležnosti i stanja tržišta u 2020. godini i u vreme pandemije, pokazalo se da, bez obzira što ste imali jedno vreme rada institucija u kojem su se mnogi procesi zaustavili, Komisija nije sedela skrštenih ruku zato što je radila na intenzivnom unapređenju rada tržišta kapitala za godinu i godine posle pandemije i time u stvari sa Ministarstvom finansija izradila ove strateške dokumente, kada je u pitanju Strategija, ali i Akcioni plan. Važno reći da sam rad Komisije vide u određenim delovima koje treba unaprediti, ne samom reorganizacijom, nego uspostavljanjem jače interne revizije, a sećate se da su to preporuke i svaki put Odbor, kada daje određene preporuke, kada je u saradnji sa DRI, to mora da se uspostavi jača interna revizija u radu svih institucija. Komisija za hartije od vrednosti smatra da zaista treba uspostaviti jaču tu internu reviziju. Naravno, veće prisustvo javnosti, kada je u pitanju ova tema. Napravljen je i plan određenih aktivnosti, kao i mere koje moraju da se donesu. Kada je u pitanju predlog za druge kandidate Odbor se odlučio da predloži, pored predsednika Marka Jankovića, za članove Mirjanu Ivošević, Irenu Radulović, Nemanju Ristića i Aleksandra Stojanovića. Interesantno je bilo na Odboru reći da u razgovoru svaki od kandidata, pored samog predsednika, mnoge stvari su ponovili, ali na svoj svojstven način. Znači, nisu se ponavljali po sistemu kako, šta treba raditi na način kako je to učinio, recimo, predsednik ili neko od njihovih kolega, već je svako dao neku svoju sliku i svoje viđenje toga kako to treba unaprediti, a suštinski, kada pogledate, su dali u stvari isti plan. Zbog toga mislim da je i predlog za koji smo se opredelili je bio takav. Moram da kažem da nam je bilo teško zaista da odaberemo od pet kandidata četiri za članove zato što su negde svi podjednako uključeni u rad same Komisije. Dva člana, recimo, do sada su bili članovi Saveta, ali će ostati, zato što su, i dolaze iz same Komisije sa određenih pozicija, a dva člana koji sada postaju članovi Saveta su bili neka vrsta nadzora, odnosno inspektori u samoj Komisiji. Prema tome, nismo izlazili iz domena tema. Izabrali smo ljude koji zaista znaju svoj posao i moram reći da je neke specifičnosti u svojim izlaganjima, recimo, dala gospođa Ivošević, kada su u pitanju Poglavlje 6 i Poglavlje 9, a gde kaže da smo inače i pohvaljeni od strane Evropske komisije za učešće u radu u ovim poglavljima. Kada je u pitanju uopšte ova tema, treba više u javnosti vršiti edukaciju ljudi da biste u javnosti dobili ovu temu ne suviše stručno, nego da bi svi građani imali priliku da se uključe u tržište kapitala, kada je u pitanju, sa različitim svojim ulogama i da je potrebno veće učešće javnosti, ali taj način na koji može to da se uradi je samom edukacijom. Kada je u pitanju gospođa Irena Radulović, treba reći da je njeno viđenje da Komisija mora da bude generator razvoja, naravno, to je mišljenje svih članova, ali ona je jednostavno koncipirala svoj stav o tome. Upravo su sada, a to smo čuli i od predsednika, u toku javne rasprave za nov zakon o tržištu kapitala, koji će doći ovde u Skupštinu i koji treba da bude potpuno usklađen i sa evropskim direktivama, ali i sa standardima koji važe za razvijene države, kada je u pitanju tržište kapitala, ali ono na čemu je gospođa Radulović dosta radila, kao inspektor, je očito rizik od pranja novca, kao i borba protiv terorizma i kroz nadzor je imala prilike da dosta toga kao inspektor radi. Imali smo prilike da čujemo da su i određene 73 agencije bile pod direktnim nadzorom, da li dobro rade svoj posao. Tu je pokazala da ima veliko iskustvo u ovoj oblasti. Kada govorimo o gospodinu Nemanji Ristiću, koji je takođe jedan od kandidata, i on je bio na poziciji inspektora. Nekada je bio u Agenciji na poziciji sekretara. Naveo je da treba vršiti preventivno i vršiti nadzor nad tim rizicima, kao i na podzakonskim aktima i veoma je važno da način informisanja malih akcionara mora da se unapredi, da rad same Komisije očekuje jedan dinamični period naredne godine i potrebna je potpuna reorganizacija, čak je dao jedan dobar predlog, a ja sam konstatovala da je to interesantno za sve članove Saveta i Komisiju koju bira Narodna skupština, a to je da treba uvesti određene merljive kriterijume rada samih članova. Obično je predsedniku Komisije, koju biramo ovde, najveći teret dat, a pre svega zato što je ovlašćeno lice, a i zbog toga što određeni članovi Saveta mogu da rade određene oblasti, ali mogu samo da učestvuju u radu Saveta. Uvek je dobro da imate neke merljive rezultate i kriterijume za rad samih članova. Upravo je to za nas jedna od važnih činjenica i razloga zbog čega ih biramo za sledeći mandat ili ih ne biramo. Važno je reći, na kraju, da je predlog Aleksandra Stojanovića, kao jednog od člana Saveta Komisije za hartije od vrednosti, da je želja da se pokrene Berza na jedan potpuno novi način, pogotovo što je on svojim iskustvom od 14 godina kao broker, i pet godina kao član Komisije adekvatan da to kaže i verujem da ti ljudi koji su se bavili ovim poslom, kada vide koliko je naše tržište do sada bilo plitko i neaktivno, odnosno pasivno, odnosno malo kako kažu, za njih to predstavlja veliki problem, jer bi oni želeli da Srbija ide putem velikih razvijenih država u ovoj oblasti. Znači, ono što je on naveo jeste da treba dati podršku tržištu kapitala, podršku kadrovima, kao i podršku digitalnoj ekonomiji Srbije. Mislim da smo mi ovim u stvari pokazali da želimo da sastav same Komisije na određeni način osvežimo, a opet da niko tu ne bude manje vredan u smislu svog rada. Svi ostaju u Komisiji i članovi i predloženi kandidati i mislim da ćemo time obezbediti veliko unapređenje u ovoj oblasti. Imaćemo prilike ovde da razgovaramo o ovoj temi kada je u pitanju zakonodavni okvir. Mislim da smo dobar izbor, odnosno predlog kada je u pitanju predlog za izbor ovih kandidata napravili i mislim da ćemo imati prilike da vidimo rezultate ovog našeg rada i predlaganje ovakvih kandidata. Tako da pozivam da u danu za glasanje svi poslanici glasaju za ove predloge koje je Odbor dao na današnjoj sednici. Hvala.
Zahvaljujem koleginici Tomić. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Za reč se javila Elvira Kovač, predsednica Odbora za evropske integracije.
Zahvaljujem. Uvažena potpredsednice, ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kao što je poznato Vlada Republike Srbije je 19. juna 2017. godine usvojila pregovaračku poziciju Republike Srbije za Međuvladinu konferenciju o pristupanju Republike Srbije Evropskoj uniji za Poglavlje 6 – pravo privrednih društava, kojom se Republika Srbija obavezala da će preuzeti u pravni sistem Republike Srbije pravne tekovine Evropske unije iz oblasti kooperativnog prava, sa kojima domaći propisi iz ove oblasti do sada ili do tada nisu bili usaglašeni, te Odbor za evropske integracije svakako pozdravlja što su predložene izmene i dopune Zakona o privrednim društvima koje se sada nalaze pred nama, izvršenje ove obaveze ili ti sa njima se vrši dodatno usklađivanje sa odredbama Direktive 2017-898 Evropskog parlamenta i Saveta od 17. maja 2017. godine kojom se zapravo menja direktiva još iz 2007. godine, Direktiva 2007-36, a tiče se podsticanja dugoročnog angažovanja akcionara. Kao što znamo, Evropska unija ima zajednička pravila o zahtevima u pogledu kako osnivanja, tako i registracije privrednih društava, kao i u pogledu uslova za obelodanjivanje informacija uz dopunska pravila o računovodstvenom i finansijskom izveštavanju i zakonskoj reviziji. Ovih dana kada pričamo o Izveštaju Evropske komisije koji je objavljen 19. oktobra ove godine, raduje me i o tome smo razgovarali na sednici Odbora za evropske integracije pre dva dana, što je ovo jedna od oblasti gde smo dobili dobru ocenu, tako da citiram i sam Izveštaj – Srbija ima dobar nivo pripremljenosti u oblasti prava privrednih društava i tokom izveštajnog perioda koji je proteklih godinu dana od sredine prošle do sredine ove godine, ostvarena je takođe dobra ocena, dobar napredak usvajanjem podzakonskih akata vezanih, kako za Zakon o računovodstvu i Zakon o reviziji pri čemu ne manje važno je Komisija za hartije od vrednosti sada potpuno uspostavljena kao organ za nadzor javne revizije. Ono što se predlaže u Izveštaju Evropske komisije, da je potrebno da je usklađivanje u oblasti Zakona o privrednim društvima, što zapravo sada radimo, stoga mi svakako pozdravljamo ove predložene izmene i dopune. Nadalje, Izveštaj Evropske komisije kaže da u narednoj godini, dakle u ovom periodu Republika Srbija treba naročito da izvrši dodatno usklađivanje sa pravnim tekovinama Evropske unije u pogledu privrednih društava, uključujući preuzimanje privrednih društava i prava akcionara i preduzme dalje zakonodavne korake za usklađivanje sa zahtevima u pogledu transparentnosti za listirana društva, na čemu je kako Ministarstvo radilo, tako smo i mi eto, odradili svoj deo posla. U pogledu prava privrednih društava, zakonodavstvo Republike Srbije je u velikoj meri usklađeno sa pravnim tekovinama Evropske unije.Što se tiče preuzimanja privrednih društava od 2020. godine je planirano potpuno usklađivanje koje sada izvršavamo. Planirano je potpuno usklađivanje novog zakona o preuzimanju akcionarskih društava i povezanih akata. Srbija je izradila Predlog izmena i dopuna Zakona o privrednim društvima. To je konstatovano već u samom izveštaju koji je apdejtovan, bez obzira na koji period se odnosi, nekoliko dana pre samog objavljivanja su oni uneli i ovaj podatak o dugoročnom angažovanju samih akcionara. Kažem još jednom, u izveštaju su naglasili da je potrebno dodatno usklađivanje Zakona o privrednim društvima iz trenutno aktuelnog iz 2019. godine sa pravnim tekovinama, u vezi sa korišćenjem digitalnih alata i prekograničnih operacija. Pošto danas već razgovaramo ne samo o poglavljima, već i o klasterima, značajno je da ako ovo gledmao kroz Klaster 2 – unutrašnje tržište, takođe je ostvaren napredak u usklađivanju zakonodavstva u oblasti prava preduzeća, slobode kretanja radne snage i slobode pružanja usluga. Svi mi znamo da je ovaj klaster zaista ključan za pripremu Srbije za nastup na unutrašnjem tržištu EU i od velikog je značaja za razvoj zajedničkog regionalnog tržišta. Da ne zaboravim da naglasim još jednom Poglavlje 7 – zaštita intelektualne svojine, jer je ovo deo gde smo dobili dobru ocenu. Procenjeno je da je dobar nivo pripremljenosti i da je u ovom periodu postignut ograničen napredak. Stoga, kao što smo to naglasili i na Odboru, pozdravljam ove izmene i dopune. Hvala.
Hvala. Reč ima predsednik Odbora za privredu, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada je u pitanju Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima, pre svega hteo bih da istaknem da pre desetak godina su privredna društva i akcionari Srbiju zaobilazili u širokom luku. A oni akcionari i privredna društva koja su bila u Srbiji po svaku cenu su hteli da se izvuku iz privrednog i ekonomskog sistema Republike Srbije. Da je to tako, samo da vas podsetim da jedan od prvih koji su pobegli iz Srbije je bio „US Stil“ ili vlasnik tadašnje Železare u Smederevu „Sartid“. I ne treba im zamerati što su bežali iz Republike Srbije, jer tadašnji režim predvođen Đilasom, Tadićem, Jeremićem, Miškovićem, Šolakom, omogućio je da inflacija na teritoriji Republike Srbije bude dvocifrena. Znači 10 i više procenata. Ja bih voleo pošto oni tvrde da nam je BDP u 2020. godini bio jako mali pa je samo zbog toga pao 0,9%, da vidimo koliki je bio pre deseta godina za vreme njihove vlasti i da nam objasne zašto je još manji BDP pao 4%. Ne treba da nas čudi što su privredna društva i akcionari ili obilazili ili bežali iz Srbije zato što je kurs dinara prema evru svake godine gubio vrednost oko 10%. Ne treba da nas čudi što su akcionari i privredna društva bežala iz Srbije pre desetak godina, jer samo treba da se setimo kako je Mišković i „Delta“ kompanija preuzeli putarska preduzeća, kako su ih zadužili, novac preneli u svoje kompanije, a ta putarska preduzeća gurnuli u stečaj, pri tom, valjda u svojoj osionosti, bahatosti nedodirljivosti, jer su radili sa potkupljivim, korupmiranim i lopovskim režimom koji su predvodili Đilas, Jeremić, Šolak, ubedio je sebe da je jači od zakona. Čak ni porez nije platio. U takvoj državi nijedan ozbiljan akcionar, nijedno ozbiljno privredno društvo ne želi da bude. Sada su neka druga vremena i neki drugi vetrovi. Od kada je SNS i predsednik Aleksandar Vučić započeli reformu, pre svega našeg privrednog sistema. Gospođo Čomić, jako ste me zabavili u jednom delu svoje diskusije, kada ste govorili o izvršnim direktorima i pravima malih akcionara i uporedili nas sa njima. Mi polažemo svoje račune građanima Republike Srbije na svakim narednim izborima, bili oni redovni ili prevremeni, ali ne znam odakle tolika bahatost tim direktorima da smatraju da onaj ko im je dao 5% kapitala, preduzeća koja oni vode, nema pravo da zna kolike su njihove plate. Pet procenata je relativan pojam. Može biti nekoliko hiljada dinara, može biti nekoliko hiljada evra, a može biti i nekoliko miliona evra. Ne postoji ništa prirodnije da onaj ko je dao novac zna kako se raspolaže sa tim novcem, koliko taj novac oprihoduje, koliko od toga, lica koja koriste taj novac, imaju korist i koliko će njemu ostati. Tako da, zaista ne razumem taj pojam i to njihovo da su oni možda izloženi, da je narušena njihova privatnost. Nije, jer je prirodno da onaj ko je dao novac zna kako se tim novcem raspolaže i to jeste samo još jedan korak ka tome da dokažemo da Srbija jeste pravno sigurna zemlja i da ima zaokruženu zakonsku regulativu kada je u pitanju rad privrednih društava. Moja koleginica Elvira Kovač je govorila o usaglašenosti naše regulative sa regulativom EU. Neko će reći, pa dobro, eto, opet mi nešto usaglašavamo. Pa, nije samo zbog usaglašenosti sa EU, jer veliki broj akcionara, baš očekujemo da u naša zdrava preduzeća, u naša zdrava privredna društva ulažu baš iz zemalja EU. I sasvim je prirodno da će prva stvar koju pogledaju da budu da li su naši zakoni usaglašeni sa direktivama EU. Takođe, ne samo budući akcionari u smislu privrednih društava koje već rade u Srbiji, nego i u smislu otvaranja novih privrednih društava, jer Srbija danas jeste mesto koje ne zaobilaze ni privredna društva, ni akcionari, nego je mesto gde je poželjno da se započinje određena delatnost u raznim oblastima i naravno da jedno takvo pokretanje zahteva i jako dobro zakonsku regulativu u čijem smeru i ide ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima. Zato je i Odbor za privredu dao mišljenje da Narodna skupština treba ovaj zakon da usvoji.
Zahvaljujem, kolega. Pre nego što nastavimo sa današnjim daljim radom, jedno obaveštenje o današnjem radu, obaveštenje je sledeće. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da ćemo danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Nastavljamo dalje. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Za reč se javio narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvažena predsedavajuća. Uvažena ministarka, poštovane kolege, građani Srbije, ja ću, kao i juče kada sam vreme našeg poslaničkog kluba koje čini Stranka pravde i pomirenja i USS, vreme od 20 minuta, ostaviti pokojnom kolegi, prijatelju, potpredsedniku Skupštine, akademiku i muftiji Muameru Zukorliću, zato što je on ovde u Skupštini zadnjih godinu dana, zadnjih godina pokazao šta znači biti poslanik, šta znači biti čovek, jer su njega znali svi i oni koji su ga voleli i oni koji ga nisu voleli, svi su ga poštovali i zato ovo vreme ostavljam njemu.
Zahvaljujem se, kolega Miletiću. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe JS, narodni poslanik Vojislav Vujić. Izvolite.
Hvala vam, uvažena predsedavajuća. Gospođo Čomić, evo vi ste ministar za ljudska i manjinska prava. Danas ovde već drugi put u kratkom vremenskom periodu menjate koleginicu koja je ovde zadužena za privredu i naravno opravdano je odsutno. Drago mi je da vi ispred vašeg Ministarstva možete da vidite kakva je situacija trenutno u Skupštini. Predsedava koleginica Marija Jevđić ispred Skupštine, vi ste opet jedna dama ispred Vlade Republike Srbije, imali smo dame, gospođu Elviru Kovač i Aleksandru Tomić, koje su predstavljale odbore skupštinske uz izuzetak, naravno, mog kolege Veroljuba Arsića, i ako su negde ispoštovana prava žena, to su sigurno ovde u Skupštini Republike Srbije. Na početku, uvažena predsedavajuća, svoje diskusije želim, bez obzira na to što sam bio u delegaciji JS na dženazi našem dragom kolegi muftiji Muameru Zukorliću, imam potrebu da i ovde sa ovog mesta, pre svega sa njegovog radnog mesta, da mu uputim poslednji pozdrav. Sigurno je da će on najviše nedostajati njegovoj porodici, to se ne dovodi u pitanje, nedostajaće njegovom gradu Novom Pazaru, nedostajaće bošnjačkoj zajednici, ali sigurno je da će nedostajati i ovde svim njegovim kolegama koji smo u ovom parlamentu. Nedostajaće te njegove diskusije koje su bile uvek interesantne i on ih je nekako na svoj način vrlo lagano iznosio ovde i svima je to bilo razumljivo i pitko. Još jednom hoću da kažem da ćemo ga se sećati samo dobrim stvarima. Kada pričamo danas o dnevnom redu i kada imamo zakon koji se tiče privrednih društava, možda je najkorektniji bio kolega Arsić i ja ću da izdvojim ono, sve diskusije su bile na svom mestu naravno, ali ono što je i meni privuklo pažnju i ono zbog čega je dobro da svi podržimo izmene u ovom zakonu, to je pre svega to što ćemo malim akcionarima da damo veća prava. Naravno, to nije jedina izmena, ministarka je tu bila detaljna, uz sve te druge izmene za koje ja više mogu da kažem da su formalne i da su sled stvari koje prate jedna drugu, ovo što ćemo ustupiti, u stvari dati veće pravo malim akcionarima je suština ove izmene. Moramo da budemo realni i pošteni da svaka izmena koja se tiče Zakona o privrednim društvima nikad ne ide u prilog ljudima koji vode privredna društva i to je razumljivo, jer svaka svaka promene prouzrokuje neke akcije koje će morati da urade, kako kaže gospođa Čomić u svojoj diskusiji, da nije tako možda se ništa ne bi menjalo, ali činjenica je da ovakvih izmena ne treba da bude puno, to ne trebamo da radimo često i mi tu moramo da budemo realni i korektni. Trebamo da, što bi ja rekao, skupimo više stvari pa onda u jednom dahu da sve to rešimo. Kada pričamo o privredi ili uopšte ekonomiji kako je to građanima nekako prihvatljivije kada pričamo o samoj terminologiji, ja samo hoću da podsetim sve da je u stvari ta privreda jedna društvena delatnost koja u užem smislu podrazumeva proizvodnju, podrazumeva raspodelu, razmenu, potrošnju. U glavne privredne delatnosti spadaju, pre svega poljoprivreda, industrija sa rudarstvom, građevinarstvo, zanatstvo, saobraćaj, trgovina i turizam. Ono što je najbitnije je to da je u stvari privreda osnov svake države, postojanje svake države, jer kroz sve privredne delatnosti, sve privredne aktivnosti država dolazi do poreza koji je apsolutno neophodan da bi mogao da funkcioniše svaki sistem, znači i zdravstvo, prosveta, vojska, policija itd. Naravno, to automatski povezujemo da je bolji život svakog građanina Srbije utoliko što nam je privredna aktivnost bolja. Mi iz jedinstvene Srbije upravo iz tog razloga uvek hvalimo svakog ko je zaslužan za otvaranje bar jednog radnog mesta u Republici Srbiji, pogotovo u ovim teškim vremenima. Kada pričamo o javnom sektoru nekako je uslovljena obaveza svakog društva, ne možemo bez javnog sektora i realni sektor je nešto bez čega javni sektor ne može da funkcioniše. Ali, da budemo realni i pošteni jedni prema drugima, činjenica je da javni sektor kod nas nekako, hajde da kažem najprostije, zagušen. Ne sada, to je naša bolest koja traje 40 godina. Realni da budemo, to se zadnjih godina polako ispravlja, ali činjenica je da, kako bih ja rekao, u jednom domaćinstvu teško svi mogu da zarade koliko jedan može da potroši. To je ono što stalno traži neku racionalizaciju. Kada kažem da je bitno dovoditi investicije i nova radna mesta otvarati, uvek moram da navedem kao jedan pozitivan i dobar primer predsednika JS, predsednika moje poslaničke grupe, Dragana Markovića Palmu, koji u kontinuitetu od 2004. godine upravo radi taj posao. Može neko da ga osporava, može nekom da se svidi, može da se ne svidi, ali ono što je stalno pričao i zbog čega je uvek dobijao podršku među građanima to je upravo to konstantno zalaganje za otvaranje novih radnih mesta. On i danas nije ovde, verovatno bi on danas pričao o ovoj temi ispred Poslaničke grupe Jedinstvena Srbija, on je danas sa delegacijom u službenoj poseti u Beču. Oni se nalaze kod gospođe Anje Hofman, koja je predsednica Grupe prijateljstava između Austrije i Srbije. Naravno, o ovoj poseti je informisan i predsednik Skupštine, gospodin Ivica Dačić, a Dragan Marković je ispred naše Grupe prijateljstva Austrije i Srbije. Ono što je za privredu vrlo važno, a to je da te informacije koje se tiču privrednih aktivnosti moraju brzo da cirkulišu, moraju da budu svima lako dostupne. Ono šta ja želim danas da pohvalim, to je i rad Privredne komore Srbije, koja je vrlo angažovana zadnjih godina, i svakako da uputim sve one koji se bave privredom ili su vlasnici privrednih društava da upravo preko njih dolaze do informacija koje su im neophodne za sve njihove aktivnosti. Ja želim da sa vama podelim jedno iskustvo, a to je sa službenog putovanja u Kinu, gde sam ispred Poslaničke grupe Jedinstvene Srbije bio član delegacije koju je predvodio Žarko Obradović. Bile su kolege iz svih poslaničkih grupa i imali smo priliku da čujem da i u Pekingu i u Šangaju, tada, u to vreme pre nekoliko godina, smo od Narodne Republike Kine dobili prostor, dobili smo automobile i svu neophodnu opremu, kako bi se poboljšala saradnja između Kine i Srbije. Ono što je meni tada bilo neobično i ono što me je iznenadilo i ostale članove delegacije, jeste da su sve te prostorije bile zatvorene, zato što skoro niko nije imao informaciju da su nama te prostorije ustupljene na korišćenje. Zato kažem, bitno je da informacije brzo cirkulišu između svih nas, da prosto svako od ljudi koji se bave privredom zna šta može da ima na raspolaganju. Poljoprivreda je najvažnija privredna delatnost i zato mi iz Jedinstvene Srbije i kažemo da je seljak gospodin poljoprivredni proizvođač i svi koji su u nekom poslu znaju da je danas vrlo, vrlo teško naći radnika kada pričamo o bilo kojoj oblasti privrede, a sigurno je najteže naći radnike u poljoprivredi. Nije lako, rekao sam, privredi da podmiri sve potrebe države, ali ono što je naš zadatak je da uvek, kao neko ko vrši kontrolnu ulogu izvršne vlasti, utičemo iz ovog doma da se u javnom sektoru što racionalnije svi ponašaju. Obaveza Vlade je da ambijent u kome se obavljaju privredne aktivnosti stalno usklađuje sa okruženjem. Dokaz da Vlada dobro radi svoj posao je i ovaj zakon koji se danas nalazi ovde na dnevnom redu. Obaveza nas poslanika je da te zakone usvajamo, ispravljamo, popravljamo ako ima potrebe za takvim intervencijama. Ali, ono što je još dodatna aktivnost Vlade kada je u pitanju taj neki privredni ambijent, a Vlada Republike Srbije je položila taj test, to su te neke vanredne situacije koje se dešavaju. Mi smo imali i sada još imamo situaciju sa ovom pandemijom Kovida i sigurno je da privredi nije bilo lako, kao i svim drugim oblastima naravno, da funkcioniše u takvom stanju. Ono što je dobro, to je brza intervencija Vlade koja je našla način da se u svakoj oblasti i svim segmentima privredi izađe u susret. Ja sada neću da nabrajam ovde, naravno, sve te pomoći koje je Vlada davala i koje se i dalje daju, što je vrlo bitno, jer u okruženju je bilo malo zemalja koje su uspele tako brzo da se organizuju. Mi smo ovde više puta rekli da su najteži teret ove pandemije i uopšte ovoga što se sa Kovidom dešava podneli zdravstveni radnici. To je tačno, to je sigurno. Mislim, nikome ovde nije bilo lako, ali nekako smo svi prešli preko toga da je i privreda podnela i pretrpela vrlo teške udarce. Vi znate da je u jednom trenutku lokdauna kretanje bilo onemogućeno, da su fabrike u jednom trenutku stale i da nije bilo lako sve to da se pokrene. I danas, kada su te okolnosti ili mogu da kažem mere malo popustile, privredni nije lako da funkcioniše. Mislim, kada je sve normalno i kada sve funkcioniše kako treba nije lako biti konkurentan, a zamislite sa kakvim izazovima su se svi sretali u trenutku lokdauna ili početka pandemije, kada je manje-više sve bilo neizvesno šta će se desiti. Zato, kada je u pitanju ovaj Zakon o privrednim društvima jesam za to, kao i Poslanička grupa Jedinstvene Srbije da uvek treba olakšavati posao privredi. Drago mi je što ćemo malim akcionarima da damo na većem značaju i ovaj prvi zakon ćemo podržati. Kada je u pitanju druga tačka, a to je Predlog zakona o potvrđivanju izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Kraljevine Norveške, ovo se nekako i nadovezuje na ovo o čemu sam pričao. Cilj je usklađivanje Pravila o poreklu robe i Sporazuma o slobodnoj trgovini između Srbije i države EFTA. Dakle, EFTA je Evropsko udruženje slobodne trgovine, osnovano 1960. godine u Stokholmu. Tada su zemlje osnivači bile Austrija, Danska, Norveška, Portugalija, Švedska, Švajcarska i Velika Britanija. Naknadno su se priključili Island i Finska. Naime, EFTA danas broji četiri članice, neću da kažem samo, ali značajno manje od broja koji je bio na osnivanju EFTA. Razlog tome je zato što je jedan broj zemalja ušao u EU. Ali, gospođo ministarka, ono gde tražim i vašu pažnju, vi stalno zastupate evropske vrednosti i to je u redu, vidite da je jedan broj ovih zemalja izašao iz Evrope. Nije da baš tamo teče med i mleko, kao što neko zna da kaže, jer problemi sa kojima se susrećemo mi susreću se i oni, a susreću se manje-više svi. Oni koji su ušli u Evropsku uniju mogu sa nama da podele iskustva kako je sada tamo, ali nekako nisam primetio za sve ove godine unazad od kada mi imamo želju i težnju da budemo članica EU, sem toga što nam stalno nešto novo dodaju od obaveza koje trebamo da ispunimo, a vi vidite da mi stalno nešto od tih obaveza ispunjavamo, imam situaciju da mi nije jasno kako se niko od njih nije raspitao kako je to funkcionisalo u našoj uniji koja se zvala Jugoslavija, jer imamo više iskustva, i kako se ta unija sklapala i šta se desilo, kakve su posledice bile kada se ta unija raspala. Svaka saradnja i svaki sporazum je dobar. Naravno, i ovaj sporazum ćemo da podržimo i mogu da kažem da, eto, kada je Norveška u pitanju i opština Vrnjačka Banja, iz koje ja dolazim, ima jedan bratski sporazum, ugovor o bratimljenju sa jednom norveškom opštinom Hatfield. Imali smo do sada više tih razmena delegacija i verujte mi svaki put, pošto smo i fizički udaljeni jedni od drugih, imali smo pozitivna iskustva obostrano i iz jedne i iz druge delegacije. Tako da, uvek treba inicirati i podstaći na neki pozitivan način i male opštine i gradove i, naravno, državu da što više sporazuma potpisuje, zato što od svih tih sporazuma niko nikada nije imao štetu, mogli smo svi da imamo neku manju ili veću korist. U ovom sporazumu konkretno se radi o poljoprivrednim proizvodima, ali obzirom da smo pričali o privredi vrlo je bitno da koristimo te kanale te neke brze poslovne komunikacije. Ono što mene uvek raduje kada odem negde u neku drugu zemlju ili na neki drugi kontinent jeste da kada uđete u lanac nekih velikih marketa tamo se iznenadite kada sretnete srpski proizvod. Siguran sam da ste i vi vrlo često imali priliku da sretnete tamo i da vidite na rafovima i jafu i plazmu, mančmelo, krem bananicu i sve te neke proizvode koje ovde, slobodno mogu da kažem, od starijih generacija, preko moje, do ovih mlađih, svi znamo. To je dobro, kada možemo da iskoristimo poluge diplomatije da pomognemo privredi. Mi iz Jedinstvene Srbije smo stalno hvalili ovde sadašnjeg predsednika Skupštine Ivicu Dačića, koji je u prošlom mandatu bio ministar spoljnih poslova, u čijem mandatu se povuklo 18 priznanja, kako neko kaže nezavisne države Kosovo. Niti je Kosovo nezavisna država, niti će to ikada da bude, ali, eto, vidite da je ta diplomatija dala odlične rezultate. Naravno, isto tako i gospodin Selaković danas to radi na jedan dobar način, u malo drugačijim okolnostima svakako, ali radi na dobar način i u budućnosti će da se vide rezultati tog rada. Isto tako, predlog je da tu našu diplomatiju, koja radi mnogo teže stvari od promocije privrede, ukoliko je moguće iskoristimo i za bolju promociju privrede, jer će svakako svima sve naše ambasade, a ima ih Bogu hvala dosta, pomoći privredi da zajednički krenemo zajedničkim snagama u osvajanje novih tržišta. Eto, iz moje diskusije, bar kada su ova dva zakona u pitanju, vidi se da će Poslanička grupa Jedinstvene Srbije da podrži oba zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Vujiću, i na vašem zapažanju o aktivnosti žena u Narodnoj skupštini, ali i u Vladi. Trudićemo se da u budućnosti budemo što aktivnije i vidljivije. Sada reč ima predsednik poslaničke grupe Socijaldemokratska partija Srbije narodni poslanik Branimir Jovanović. Izvolite.
Hvala, potpredsednice. Poštovana ministarko, poštovani predstavnici Ministarstva, koleginice i kolege, drago mi je što u jednom kratkom periodu raspravljamo o još jednom u nizu zakona koji se tiče privrednika, obavljanja privrednih aktivnosti. Svi ti zakoni idu na ruku našim privrednicima, posebno kada govorimo o onom delu koji se odnosi na poboljšanje uslova za njihovo poslovanje i na povoljniji privredni ambijent. Podsetiću da smo i mi nedavno raspravljali i usvojili Zakon o postupku registracije u Agenciji za privredne registre, kao i Zakon o centralnoj evidenciji stvarnih vlasnika. Sve je to doprinelo i doprineće tek u narednom periodu, kada naiđe na punu primenu, da početnici imaju velike olakšice kada ulaze u preduzetničke vode. Pre svega, moći će da registruju firme na jedan povoljniji način, brži, efikasniji način, ostvariće i određene uštede i u vremenu, ostvariće uštede i u novcu i, ono što je najvažnije, neće morati sami da prikupljaju dokumentaciju koja je neophodna za ostvarivanje njihovih prava, kada govorimo o osnivanju firme, već će to činiti nadležni organi i u skladu sa tim smo već ranije uskladili rokove koji se tiču odbijanja ili prihvatanja prijave za preduzetnike, što je veoma važno za bilo koga ko počinje da se bavi određenim biznisom. U tom kontekstu posmatram i izmene i dopune Zakona o privrednim društvima i one imaju isti cilj – da se olakša poslovanje preduzetnicima. Važno je od starta da privrednici imaju što manje prepreka kada ulaze na tržište, ali sa druge strane i zadatak države jeste da osluškuje tržište, da osluškuje potrebe i privrednika, potrebe zaposlenih i u skladu sa tim i mi narodni poslanici u Skupštini da reagujemo i da donosimo određene zakonske izmene. Izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima postižemo tri cilja. Prvi cilj je taj što ćemo ojačati prava manjinskih vlasnika, kada govorimo o akcionarskim društvima. Drugi cilj koji treba da postignemo to je da otklonimo određene nedostatke koji se javljaju u praksi, a tiču se pre svega, i ministarka je malopre obrazložila to, pre svega postojanja fantomskih firmi, znamo i sami koliko je štetno na bilo kom tržištu, bilo gde u svetu, ko se ozbiljno bavi ekonomijom, postojanje ovakvih firmi, pre svega zbog izbegavanja plaćanja poreza, a naravno i zbog stvaranja iskrivljene slike o privredi određene zemlje. Treći cilj jeste usklađivanje našeg pravnog zakonodavstva sa standardima koji važe u državama članicama Evropske unije i mi to često ovde radimo. Uvek potenciram da to nije važno samo pro forme da uradimo, važno je zbog nas samih, važno je zbog naše države, čija je ekonomija i te kako oslonjena na ekonomiju Evropske unije. Mi ne možemo da zanemarimo tu činjenicu da su države Evropske unije najznačajniji spoljnotrgovinski i investicioni partner Republike Srbije i da razvoj naše ekonomije se i te kako oslanja na sve privrede uspešnih zemalja koje su u Evropskoj uniji. Pogotovo kada govorimo o tim uspešnim privredama mislim na Nemačku i Italiju, koje tako posluju sa Srbijom da prednjače u spoljnotrgovinskoj razmeni. To se pokazalo i tokom prošle godine zaista, kada je bila jedna teška situacija u celom svetu što se tiče pandemije i koja se odrazila na ekonomiju. Videli smo i tada, bez obzira na određene prekide u spoljnotrgovinskim tokovima, da smo i dalje najviše mogli da se oslonimo na države Evropske unije i Evropska unija nam je bila najozbiljniji partner, zato i ne čudi što usaglašavamo naše zakone sa standardima koji važe u Evropskoj uniji. Navešću da je Evropska unija u 2020. godini bila prvo i najvažnije izvozno tržište, da smo 64% naših proizvoda, odnosno roba i usluga, plasirali na tržište Evropske unije, to je preko 11 milijardi evra, a tek sledeće tržište na kojem smo plasirali svoju robu jeste tržište CEFTA-e, sa učešćem od 17% u našem izvozu. Samim tim što Evropska unija ima najveće učešće u ukupnom izvozu Srbije, očigledno je da vrsta robe koja se plasira na tom tržištu dominantno utiče na izvoznu strukturu naših roba koje tamo plasiramo. Kada govorimo da radimo na poboljšanju uslova poslovanja, čemu treba da doprinesu izmene i dopune Zakona o privrednim društvima, moramo da znamo da je to sa jedne strane važno i zbog rejtinga naše države, konkretno zbog poslovnog rejtinga, čiju procenu daje Svetska banka, kao naš međunarodni partner, ali je važno i zbog nas samih da stvorimo što bolji ambijent i pokazalo se u prethodnom periodu da izmenom zakonskih normi i našim trudom smo napravili takvu jednu atmosferu što se tiče privrednih kretanja da konstantno raste naš BDP. Raduje i vest od pre nekoliko dana da 60% investicija u ovom delu Evrope koje dolaze sa strane završe upravo u Srbiji. To je najbolji pokazatelj dobrog rada i donošenja ispravnih odluka. Stabilan političko-pravni okvir je osnova za dalji ekonomski napredak. Ozbiljne velike kompanije koje dolaze u Srbiju, a očigledno je da dolaze, ne žele rizik. Svaka ozbiljna kompanija želi da posluje na duže staze, bez obzira i ako je profit manji, ali želi jednu i političku i pravnu stabilnost. U tom kontekstu i posmatram izmene i dopune Zakona o privrednim društvima, jer mi na ovaj način šaljemo jedan jasan signal da smo ozbiljna država, da imamo ozbiljne zakone i da svi privrednici koji posluju na našem tržištu mogu da računaju na jasne i predvidive uslove poslovanja. Kada se investitori opredeljuju gde će ulagati, oni uzimaju mnogo faktora u obzir. Da li će to biti grinfild investicije, braunfild investicije, svako ima svoju računicu, ali u svakom slučaju veoma je važno da i država i lokalne samouprave koje očekuju da strane kompanije, ali i domaće kompanije posluju na njihovim teritorijama, učine sve što je do njih da obezbede što bolje uslove za poslovanje. Svaka kompanija, svako preduzeće koje se opredeljuje gde će poslovati vodi računa o tome da bude dobra saobraćajna infrastruktura, da bude u blizini auto-put, to je ono na čemu država i radi poslednjih godina intenzivno. Mogu da navedem jedan dobar primer iz mog grada, iz Kraljeva, gde je sada profunkcionisao do jednog dela, do Preljine, auto-put „Miloš Veliki“. U toku su radovi na deonici Preljina-Pojate, gde će auto-put proći pored Čačka, Kraljeva, Trstenika, Vrnjačke Banje, Kruševca. Sama ta naznaka da je auto-put nadomak ovih gradova i da je pojačana saobraćajna infrastruktura, da je otvoren aerodrom „Morava“ kod Kraljeva, bio je dobar signal investitorima i u samom Kraljevu su otvorene dve fabrike gde je zaposleno preko 6.000 ljudi. To mnogo znači za ovaj deo Srbije. Slična situacija je i u Čačku. To je naročito važno za ovaj deo Srbije, jer je u vreme ekonomske tranzicije mnogo ljudi ostalo bez posla, mnogo ljudi izgubilo posao u tim preduzećima koja su zapošljavala po nekoliko hiljada ljudi. Sigurno je da svi ustupci koje da lokalna samouprava investitorima na duže staze se i te kako isplate. Na kraju krajeva, uspeh svake vlasti i svake vlade meri se time koliko je ljudi zaposleno, odnosno koliko je smanjena nezaposlenost, koliko su povećane plate, kakav je životni standard, kakva je kupovna moć. Mi smo juče imali ovde javno slušanje u Maloj sali Skupštine Srbije, gde je predstavljen i budžet za narednu godinu i zaista za pohvalu je i to što će od 2022. godine biti povećana minimalna zarada za 9,4%. Negde uvek ima kritika da to može da bude i više, ali kritike su dobrodošle. U svakom slučaju, najvažnije je da radimo postepeno, da radimo korak po korak, da imamo jasan plan, dobar plan i da se pridržavamo tog plana kada govorimo o ekonomskom razvoju. Važno je da postoji dogovor između države, između sindikata, između zaposlenih i da funkcioniše Socijalno-ekonomski savet u pravom smislu i u punom kapacitetu. Poslovanje svakog preduzeća, naravno, kada govorimo o povećanju plata zavisi od zaposlenih. Svakako da će zadovoljan, dobro plaćen radnik biti bolje motivisan, to direktno utiče na produktivnost, na konkurentnost preduzeća, a poslovanje naših preduzeća mora da se zasniva i mi moramo da budemo svesni da moramo da radimo na tome da se primene savremene metode menadžmenta, da preduzeća budu konkurentnija, da budu fleksibilnija, inovativnija. U vremenu globalizacije i izraženih ekonomskih integracija konkurentnost sve više dobija na značaju, odnosno ova tema zauzima primat, kada govorimo o ekonomskim tokovima. Konkurentnost preduzeća zavisi i od poslovnog ambijenta i zato je važno da razvijamo i negujemo jedan povoljan privredni ambijent. Ključnu ulogu u unapređenju poslovnog ambijenta naravno da ima država, jer treba da obezbedi uslove za privlačenje stranog kapitala. Na taj način privlačenje stranog kapitala odnosno u tom finansijskom kontekstu možemo da kažemo da prevazilazimo glavne prepreke koje se tiču razvoja konkurentnosti preduzeća i kada to obezbeđujemo, a mislim da to radimo na pravi način, i donošenjem ovakvih izmena i dopuna zakona, mi na taj način možemo dalje da razvijamo ekonomiju, da preduzeća budu takva da ih karakteriše visok nivo znanja i odlične poslovne performanse. Moj kolega je malo pre govorio o tome i pohvalio, i ja ću pohvaliti, pravovremenu reakciju države da da pomoć iz republičkog budžeta privrednicima koji su najviše bili ugroženi tokom pandemije korona virusa i to je pomoć koja je došla u pravom trenutku. Mi smo videli da je dala dobre rezultate, pre svega što smo zadržali nivo zaposlenih ljudi, što nije došlo do otpuštanja radnika, što je nivo privrednih aktivnosti ostao isti i što je najveća pomoć stigla u one sektore koji su bili najugroženiji, a to su pre svega turizam, ugostiteljstvo, prevoznici i da ne nabrajam dalje. Za kraj, osvrnuću se i na sporazum koji Republika Srbija potpisuje sa Norveškom, a koji se odnosi na oblast poljoprivrede. Norveška nije zemlja koja je karakteristična po poljoprivredi, svega 4% njene teritorije je obradiva površina, ali u svakom slučaju možemo uvek, kada govorimo o bilo kakvoj saradnji, da razmenimo iskustva sa drugim državama. Možemo iskoristiti njihovu dobru praksu kada govorimo o državnim subvencijama. Norveška je karakteristična po tome što subvencioniše domaće proizvođače i štiti domaće tržište na takav način da ne dozvoljava često uvoz određenih proizvoda sa strane ako ne postoji potreba za takvim proizvodima na domaćem tržištu. Znači, dok god postoje domaći kapaciteti, oni uvek daju prednost domaćim proizvodima. Mi možemo da se pohvalimo da uspešno plasiramo med na norveško tržište i da smo na taj način kreirali jedan prepoznatljiv brend na tom tržištu. To je zasluga i naše države i dobre saradnje sa Norveškom, ali moram i da istaknem Norveško društvo u Srbiji, koje i te kako na svakom koraku promoviše, recimo, konkretno u ovom slučaju, dobre karakteristike našeg meda koji se plasira na njihovo tržište. Često se u javnosti može čuti da je poljoprivreda naša razvojna šansa i to ne treba da bude floskula, to treba da bude zaista jedna teza na kojoj treba da koncipiramo jednu ozbiljnu granu naše privrede. Poljoprivreda u ukupnom našem BDP-u učestvuje skoro 10%, što je veliko učešće. Mađarska, koja ima mnogo plodnije zemljište od nas, ima učešće poljoprivrede u ukupnom BDP-u skoro duplo manje, ali naravno, to ne mora da bude jasan pokazatelj za sve ostalo. Jednostavno, ovo govori da je naša poljoprivreda kao privredna grana efikasnija od drugih privrednih grana i da može da posluži kao dobar primer ostalim privrednim granama kako da pojačaju svoju efikasnost. Za to je, naravno, potrebno, i da se vratim opet na početak, na izmenu i dopunu Zakona o privrednim društvima, da država bude ta koja će zakonskim normama da stvori što bolji privredni ambijent za razvoj ekonomije. Za kraj, što je i logično, Socijaldemokratska partija Srbije podržaće predložene izmene i dopune zakona i sporazuma koji su na dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem predsedniku poslaničkog kluba Socijaldemokratska partija Srbije, gospodinu Branimiru Jovanoviću. Sledeći na redu je predstavnik Saveza vojvođanskih Mađara, Daniel Đivanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, danas je pored ostalih pred nama Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima. Kao što smo čuli, ovaj predlog je od naročitog značaja za stvaranje povoljnog poslovnog okruženja za razvoj privrede Republike Srbije i poslovanje privrednih subjekata na teritoriji iste, a to je svakako nešto što poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara podržava i identifikuje kao interes svih građana koje mi zastupamo ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Srbija je unapređenje pozitivne prakse uvrstila kao jedan od svojih glavnih prioriteta u svih deset oblasti koje prati lista Duing biznis, koju je razvila Svetska banka. Ona se bazira na proceni procedura, cene i vremena potrebnog za njihovo izvršavanje, a odnosi se na poslovanje privatnog sektora. Metodologija Duing biznis posmatra domaća, mala i srednja privredna društva i vrši merenje lakoće poslovanja kroz sagledavanje propisa i njihove primene u praksi. Svetska banka prati uslove poslovanja u čak 190 ekonomija, kroz deset oblasti, a jedna od njih je i zaštita manjinskih akcionara. Indikatori koji se prate su: indeks jačine zaštite manjinskih akcionara, indeks upravljanja konfliktom interesa i indeks obima vlasničkog upravljanja. Radi ostvarivanja ciljnih vrednosti navedenih indeksa bilo je potrebno između ostalog izvršiti izmene i dopune Zakona o privrednim društvima, procenjeno je da je neophodno preciziranje odredbama zakona koje se odnose na zaključavanje poslova i radnji u kojima postoji lični interes. Uvođenje obaveze za društvo da akcionaru učini dostupnim podatke o iznosu i strukturu naknade i stimulacije direktora, odnosno izvršnog direktora i člana Nadzornog odbora, kao i u pogledu organa nadležnog za donošenje odluka o izdavanju akcija do iznosa odobrenog kapitala. O usaglašenosti Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima sa direktivnom EU, odnosno Evropskog parlamenta i saveta, mogli smo ranije danas čuti od naše uvažene koleginice, predsednice Odbora za evropske integracije i potpredsednice Narodne skupštine Republike Srbije, gospođe Elvire Kovač, na osnovu analize važećeg Zakona o privrednim društvima ima osnova da se zaključi da bi u njegovoj primeni mogli da nastanu sledeći problemi. U pogledu zaključivanja poslova i radnji u kojima postoji lični interes, u pogledu transparentnosti naknada direktora i članova Nadzornog odbora, naročito u javnim akcionarskim društvima, u pogledu identifikacije akcionara i informisanja akcionara i društva. Promene jesu neophodne s obzirom na to da zakon uređuje opšti pravni okvir za položaje privrednih društava, kao i pravni položaj preduzetnika, druge mogućnosti za unapređenje odredaba tog zakona i njihovo usaglašavanje sa drugim propisima ne postoje. Tačnije, jedino je izmena i dopunama zakona bilo moguće predvideti odredbe kojima bi se doprinelo poboljšanju ranga Republike Srbije na listi Svetske banke u uslovima poslovanja Duing biznis i to unapređenje odredbama koje se odnose na zaštitu prava manjinskih akcionara, kao i onih kojima se vrši usaglašavanje sa odredbama direktive EU. Shodno tome donošenje izmena i dopuna zakona radi realizacije predviđenih ciljeva jeste jedini način za rešavanje problema. Na rang listi Svetske banke, o uslovima poslovanja Duing biznis za 2020. godinu Republike Srbije je u oblasti zaštite manjinskih akcionara ostvarila napredak za čak 76 mesta, to jest u odnosu na 2019. godinu kada je bila na 86 mestu, u 2020. godini je rangirana na 37 mesto. Predložena rešenja u zakonu imaće pozitivan uticaj na transparentnost pri zaključivanju poslova, odnosno preduzimanju pravnih radnji u kojima postoji lični interes lica koja imaju posebne dužnosti prema društvu, na podizanje nivoa svesti direktora, članova Nadzornog odbora, zastupnika u pogledu poštovanja zakonskih odredaba pri zaključivanju pravnog posla, odnosno preduzimanju pravne radnje u kojima postoji lični interes, kao i na transparentnost podataka o visini i strukturi naknada i stimulacija menadžmenta akcionarskog društva. Izvor provere će biti izveštaj Svetske banke o uslovima poslovanja Duing biznis za 2020. godinu, odnosno za 2021. godinu. Savez vojvođanskih Mađara pozdravlja sve napore koji dovode do pojednostavljenja birokratije po svim osnovama i svaku direktivu koja je donete u cilju dugoročnog angažovanja akcionara i poboljšanja transparentnosti između privrednih društava i investitora. Da se ne čine ovi i slični napori i da se ne radi konstantno na poboljšanju i usaglašavanju zakona i pravilnika ni mi iz Saveza vojvođanskih Mađara ne bismo mogli da se pohvalimo projektima, kao što je na primer najveći investicioni konkursni projekat, projekat Fondacije „Prosperitati“ koji je zaživeo pre šest godina kao mega projekta Vlade Mađarske, a koji svakako ne bi mogao zaživeti bez razumevanja i prihvatanja vlasti u Srbiji koje su razumele njihov značaj i nisu postavljali nikakve prepreke za realizaciju istog. Imao sam priliku da se lično uverim i sa ponosom mogu potvrditi kako funkcionisanje i sprovođenje programa Fondacije „Prosperitati“ u Srbiji može poslužiti kao primer najbolje prakse za sve zemlje u okruženju u kojima živi mađarska nacionalna manjina, a koje inače najvećim delom čine zemlje članice EU. Za šest godina rada programa uz podršku više od 14.000 projekata realizovana je investicija od oko 350 miliona evra uz korišćenje oko 170 miliona evra budžetske podrške. Korisnici programa su skoro 6.000 porodičnih firmi, poljoprivrednih gazdinstava, više od 2.000 mikro i malih preduzeća, 1.100 mladih parova i samohranih roditelja, projekat kupovine seoske kuće i okućnice, i skoro 750 novih, odnosno start-ap preduzeća. Od 45 vojvođanskih lokalnih samouprava ovi projekti su realizovani u čak 39 lokalnih samouprava, odnosno u oko 180 naselja, dakle svuda gde ima pripadnika mađarske nacionalne manjine. Podrška svakom pojedinačnom poljoprivrednom gazdinstvu je podržavanje egzistencije najmanje jedne porodice. Dakle, 6.000 gazdinstava, znači 15.000 do 20.000 ljudi. Preduzeća u programu zapošljavaju 12.500 ljudi. Do sada je otvoreno oko 1.600 novih radnih mesta, a tekući projekti će otvoriti dodatnih 200 radnih mesta. Do sada je ukupno realizovano oko 250 srednjih i velikih investicija. Pored direktnih korisnika programa od njega korist ima i veliki krug dobavljača, kao i njihovi zaposleni. Ono što je najvažnije i što je zapravo bio i strateški cilj programa od gore navedenih činjenica je da prema anketi Fondacija „Prosperitati“ oko 90% svih njihovih korisnika, porodica i zaposlenih zamišlja svoju budućnost u Vojvodini, odnosno u Republici Srbiji. Da zaključim, poslanici poslaničke grupe Savez vojvođanskih Mađara će u danu za glasanje podržati Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima, kao i ostale predloge koji se nalaze na dnevnom redu sednice. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč dajem uvaženom predsedniku poslaničkog kluba PUPS – „Tri P“, Hadži Miloradu Stošiću. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, gospodine Krkobabiću, uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, na dnevnom redu današnje sednice u objedinjenoj raspravi nalaze se dva predloga zakona i dve odluke koje su značajne za naše građane. To su, pre svega, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima, Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Kraljevine Norveške, kao i dve odluke, Predlog odluke o izboru dva člana Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki i Predlog odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti. Na samom početku istakao bih da će poslanička grupa Partije ujedinjenih penzionera Srbije, PUPS – „Tri P“ u danu za glasanje podržati ove zakone i ostale predloge sa ovog zasedanja i glasati za. U nekim ranijim vremenima, pre skoro pola veka, kada je u ovoj sali tadašnje Savezne skupštine SFRJ bio usvojen Zakon o udruženom radu govoreno je da je to radnički ustav i temelj samoupravljanja. Iako taj zakon odavno više nije na snazi, a naše radništvo, nažalost ne uživa onaj socijalni i ekonomski status koje je imalo u ono doba, kada se govori o Zakonu o privrednim društvima mora se imati u vidu da ovaj zakon zaista i jeste svojevrstan vid ustava koji postavlja temelj za regulisanje pravnih odnosa prilikom osnivanja unutrašnje organizacije i odnosa organa privrednih subjekata, preduzetnika, ortačkih, komandantih, akcionarskih i društva sa ograničenom odgovornošću, a koje oni dalje dopunjuju svojim internim aktima i odlukama. Ove godine navršava se puna decenija primene ovog zakona i činjenica je da je on u više navrata bio menjan najbolje oslikava svu složenost ove materije u praksi i potrebu da se na osnovu uočenih slabosti samo zakonsko rešenje konstantno popravlja kako bi se sa jedne strane omogućio što efikasniji rad privrednih subjekata, a sa druge strane sprečile mogućnosti za eventualnu zloupotrebu. U tom smislu u prvom delu zakona koji se odnosi na opšte odredbe koje se primenjuju na sve preduzetnike i privredna društva je izvršena nekoliko dopuna. Na jedan kvalitetan način pojašnjeno je koji se podaci traže u postupku registracije, šta se smatra sedištem privrednog društva i što je još važnije, precizno je pojašnjen postupak kada se podnosi tužba za utvrđivanje stvarnog sedišta privrednog društva. Definisano je da je taj postupak pred sudom hitan, a d je ne postupanje po pravosnažnoj presudi osnov za pokretanje likvidacije privrednog društva. Dobro je što je napokon regulisana procedura za ovakve situacije jer smo mi u praksi imali slučajeva fiktivnih registracija privrednih društava na raznim adresama gde nije bilo nikoga da primi poštu i sudska pisma, pa su se sudski i stečajni postupci u znatnoj meri usporavali zbog ovakvog nesavesnog postupanja koje je u suprotnosti sa načelima i Zakon o privrednim društvima i Zakona o obligacionim odnosima. Nove odredbe o elektronskoj adresi i elektronskom dokumentu se u Zakonu o privrednim društvima ovim predloženim izmenama sada usklađuju sa odredbama Zakona o elektronskom dokumentu i elektronskom poslovanju koji smo već usvojili pre izvesnog vremena, pa se time vrši i unutrašnja harmonizacija pravnog sistema u jednom vrlo važnom segmentu. U članovima 65. do 68. izvršena su značajna redefinisanja vezana za dužnosti sprečavanja uticaja ličnog interesa na poslovanje privrednog društva. Svi ovi članovi su sada znatno preciznije regulisali ovu osetljivu oblast kada se dešava da isto lice može imati različite lične, privatne interese u odnosu na interese samog privrednog društva u kome je član u rukovodećem organu. Posebno je dodavanjem novih zakonskih članova predviđena obaveza društva da preko svojih internet prezentacija u buduće mora da pruži javnosti dostupnim izveštaje svojih organa o ovakvim situacijama i donese odluke u vezi sa njima. Ovo su, čini mi se sasvim opravdana rešenja, jer je upravo potencijalna mogućnost da svi članovi privrednog društva i šira javnost brzo saznaju za ovakve poslove, najbolja je brana za njihovo sprečavanje u praksi. Izmenama koje se odnose na preduzetnike predviđa se mogućnost da se u slučaju kada je izrečena mera zabrane obavljanja delatnosti ili je sudskom odlukom utvrđena stvarna adresa obavljanja delatnosti, a preduzetnik te odluke ne prijavi u Agenciji za privredne registre njemu će po sili zakona biti konstatovan prestanak obavljanja delatnosti. Ova mera treba da doprinese većoj pravnoj sigurnosti učesnika u poslovanju te stvaranju jasnije slike ko se zaista ozbiljno bavi preduzetništvom. U delu koji se odnosi na posebne oblike privrednih društava, najviše pažnje posvećeno je akcionarskim privrednim društvima, što je i razumljivo, ako se ima u vidu njihov značaj u privrednom životu države. Uvedena obaveza da se znatno preciznije identifikuju lica u akcionarskom društvu koja dobijaju tzv. sopstvene akcije samog društva, uz ograničenje da takvih akcija može biti najviše do 5% u svakoj klasi u toku poslovne godine. Takođe, treba da doprinese većoj transparentnosti rada privrednih društava i da se još više smanji mogućnost za potkapitalizaciju, odnosno da društvo faktički samo vremenom pojede sopstveni uloženi kapital. Nizom izmena predviđa se obaveza društva da njihove skupštine ubuduće donose strateški dokument pod nazivom – politika naknade za direktore i članove nadzornog odbora, gde će morati da se preciziraju kriterijumi i merila preko kojih će se izračunavati visina naknade koja će se isplaćivati za rad ovih organa. Naposletku, nekoliko dopuna vezano je za usklađivanje ovog zakona sa Zakonom o centralnom registru stvarnih vlasnika i sprečavanju pranja novca, a njima se stvara mogućnost da se u privrednim društvima otkriju stvarni vlasnici, akcionari, pa da se onda na njih dalje primene odredbe pomenutih zakona, ako za time ima potrebe, a nadamo se da će takvih slučajeva biti što manje upravo ovim uređenjem ovog zakona. Na kraju samog zakona predviđeno je da će određene izmene stupiti na snagu nešto kasnije od dana proglašenja zakona, usled potrebe da se privredni subjekti na njih dodatno prilagode. Pored ovog zakona, na današnjem dnevnom redu je i Predlog izmene Zakona o potvrđivanju Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Kraljevine Norveške, kao i dve odluke. Sporazum sa Norveškom o poljoprivrednim proizvodima odnosi se samo na manju promenu usled regulisanja međusobno pravne kategorije sporazuma, koji su potpisani kako sa Norveškom samostalno, tako i sa Evropskom zonom slobodne trgovine, čiji je Norveška član. Što se tiče izbora dve nove članice Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, reč je o kandidatkinjama sa dobrim biografijama, koje već imaju višegodišnje iskustvo u radu u okviru Uprave za javne nabavke, pa se opravdano može očekivati da će i na novoj vrlo odgovornoj dužnosti koja zahteva posvećeniji rad pružiti dobre rezultate. Ono što je važno ovde naglasiti je da uvek treba nastojati da se ovakva kadrovska mesta na vreme popunjavaju predviđenom pravnom procedurom, kako ne bi dolazilo do zastoja u radu tih organa i gomilanja nerešenih predmeta. Slično važi za drugu odluku za Predlog za izbor predsednika i četiri člana Komisije za hartije od vrednosti, gde se predsednik ponovo bira na istu dužnost i u novom mandatu, a svi predloženi kandidati takođe su prethodno već bili zaposleni u ovom regulatornom telu. Ono što je važno i treba naglasiti, takođe, da uvek treba na vreme rešavati ova kadrovska pitanja, da se na vreme popunjavaju ta mesta, kako ne bi dolazilo do zastoja u radu. Može se konstatovati da je u ova dva slučaja to u potpunosti ispoštovano, jer će reizbor biti obavljen pre formalnog datuma isticanja mandata izabranih članova prethodnih saziva. Poštovani narodni poslanici, poslanička grupa „PUPS- Tri P“ smatra da će se izmenama Zakona o privrednim društvima stvoriti još viši stepen pravne sigurnosti za sve, što će posebno uticati na bolje rezultate u ukupnom poslovanju u našoj zemlji. Takođe, u celini smatramo da su ovi zakonski predlozi dobri, da će se njima privredni život u našoj zemlji dodatno urediti, odnosno da će se uspostaviti važna saradnja sa evropskim državama. Zato će poslanička grupa „PUPS- Tri P“ u danu za glasanje dati svoju podršku za usvajanje ovih predloga zakona i odluka. Takođe, poslanička grupa „PUPS- Tri P“ će u danu za glasanje podržati i ostale predloge i zakonska rešenja razmatrana na ovoj sednici i glasati za. Poštovani prijatelji, uvaženi građani Srbije, poštovana ministarko sa saradnicima, zahvaljujem se na pažnji.
Reč ima predstavnik poslaničkog kluba SPS Uglješa Marković. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena ministarka sa saradnicima, poštovane kolege, uvaženi poštovani građani Republike Srbije, danas su na dnevnom redu dva zakonska predloga i dva predloga odluke koje se odnose na kadrovska pitanja. Kao prvu tačku naše današnje rasprave imamo izmene i dopune Zakona o privrednim društvima, zatim, Sporazum sa Kraljevinom Norveškom o poljoprivrednim proizvodima, Predlog odluke o izboru dva člana Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, kao i Predlog odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti. Kao ovlašćeni predstavnik poslaničkog kluba SPS, osvrnuću se na sve četiri tačke, kako bih približio građanima ono o čemu ćemo danas govoriti ovde u plenumu. Ukoliko krenemo od same definicije, privreda predstavlja osnovnu društvenu delatnost jednog društva. Samim tim, privredna društva i preduzetnici koji su nosioci privrednog razvoja veoma su važan deo te privrede. U savremenom društvu u kojem živimo važno je imati viziju, a zajednička vizija svih nas ovde je da Srbija bude zemlja najboljih prilika za sve njene građane. S tim u vezi, značajno je povezivanje ovih subjekata, kao i poboljšanje njihovog položaja, za šta nam je neophodan dobar zakonodavni okvir koji u našoj državi već i postoji. Brojne su činjenice koje idu u prilog ovoj mojoj konstataciji. Privreda je u Srbiji uprkos pandemiji u toku prošle i ove godine ostvarila pozitivan rezultat. Najveći profit zabeležen je u sektorima trgovine na veliko i malo, građevinarstvu, poljoprivredi i energetici, dok su najveći teret same pandemije podneli hotelijeri i ugostitelji. U prvoj godini pandemije privredna društva su povećala broj zaposlenih za oko 43.500, a ovaj trend se nastavio i ove godine, posebno u sektorima trgovine i građevinarstva. Nedavno je navršeno i godinu dana ove Vlade, što je bila prilika da sumiramo sve rezultate onoga što je u ovom periodu i urađeno. Kroz programe finansijske podrške malim i srednjim preduzećima u navedenom periodu Ministarstvo privrede je obezbedilo investicije u iznosu od 11 milijardi dinara i realizovalo 76 projekata u 56 lokalnih samouprava. Usvojena je i Strategija državnog vlasništva i upravljanja privrednim subjektima koji su u vlasništvu Republike Srbije za period od 2021. do 2027. godine, kao i Akcioni plan za sprovođenje Strategije industrijske politike Republike Srbije od 2021. do 2030. godine. U Srbiji je za prvih sedam meseci ove godine osnovano skoro 5.500 privrednih društava, što je za 3,2% više nego u istom periodu prošle godine. Takođe, već postoji u Srbiji i povoljnije poslovno okruženje. Ono što je cilj izmena i dopuna Zakona o privrednim društvima je da doprinese većoj pravnoj sigurnosti, povećanju transparentnosti prilikom zaključivanja poslova, da se podigne nivo svesti direktora i članova nadzornog odbora pri zaključivanju pravnog posla, kao i da garantuje transparentnost podataka o visini i strukturi naknada menadžmenta akcionarskog društva. Da bi se povećala korporativna transparentnost, odgovornost direktora, posebno je važno da se objavi svaki element i ukupan iznos naknade. Ovaj zakon uticaće i na uslove konkurencije na taj način da će društva koja budu imala transparentniju politiku naknada, kao i ona koja budu utvrdila identitet svojih akcionara, biti sigurnija za ulaganje stranih investitora i biće prepoznata kao pouzdaniji poslovni partneri. Na taj način stimulisaće se privredna aktivnost i povećaće se tržišna konkurencija. Takođe, stvoriće se uslovi za povoljniji nivo investicione aktivnosti i bolje poslovanje privrednih subjekata. Sve ovo treba da doprinese daljem razvoju naše domaće privrede, unapređenju vladavine prava, kao i da stvori povoljno poslovno okruženje za privredne subjekte koji posluju na teritoriji Republike Srbije. Predložene izmena ovog zakona jesu neophodne, između ostalog i u cilju poboljšanja naše pozicije na Duing biznis listi Svetske banke o uslovima poslovanja. Takođe, danas na dnevnom redu imamo i Sporazum o poljoprivrednim proizvodima sa Kraljevinom Norveškom. Naši značajni diplomatski odnosi postoje već preko 100 godina. Mi sa Norveškom imamo više od 20 potvrđenih bilateralnih sporazuma iz različitih oblasti. Uprkos tome što je Norveška priznala tzv. državu Kosovo i što je glasala za prijem Kosova u UNESKO, postoji dobra, pre svega, ekonomska saradnja, kako na bilateralnom, tako i na multilateralnom nivou, prvenstveno u okviru Sporazuma o slobodnoj trgovini iz 2010. godine koji je zaključen između Republike Srbije i Evropske asocijacije za slobodnu trgovinu, poznatije kao EFTA. Ovim Sporazumom se predviđa potpuno ukidanje carina na industrijske proizvode i time je otvoreno tržište tri evropske zemlje za naše proizvode. Srbija ima i pojedinačne sporazume o poljoprivrednim proizvodima sa državama članicama EFTA, a o čemu će mnogo detaljnije govoriti moja koleginica, narodna poslanica Dijana Radović. Ono što ja želim da istaknem jeste investicija „Telenora“ u iznosu od 1,5 milijardi evra koja je jedna od najvećih pojedinačnih investicija u Srbiji, ali i najveća norveška investicija u našoj zemlji. Norveška je zainteresovana za dalje intenziviranje ekonomske saradnje sa Srbijom, povezivanjem poslovnih ljudi dveju zemalja, kao i za saradnju u oblasti inovativnih tehnologija i održivog razvoja. Takođe, želim da naglasim da ima prostora da se unapredi i saradnja u oblasti kulture, posebno imajući u vidu da preko 10.000 naših sunarodnika živi u Norveškoj. Na samo karaju, ali ne i najmanje važno, Norveška se pokazala kao iskren prijatelj Srbije i njenih građana. Podsetio bih ili informisao one koji to ne znaju da je Norveška na samom početku izbijanja pandemije poslala novčanu pomoć u iznosu od pet miliona evra državi Srbiji na čemu želim da im se zahvalim i u ime poslaničkog kluba SPS i u ime SPS. Danas, razmatramo i dva predloga odluka o kadrovskim rešenjima. Reč je o Republičkoj komisiji za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki i Komisiji za hartije od vrednosti. Na samom početku važno je reći da je novi Zakon o javnim nabavkama stupio na snagu 1. januara 2020. godine, sa početkom primene od 1. jula iste. To je veoma važan zakon, možemo da kažemo, i sistemski koji uređuje pravila postupaka javnih nabavki koje sprovode svi državni organi kako bi za sebe pribavili određeno dobro, uslugu ili obezbedili određene radove. S obzirom da se ovde radi o novcu poreskih obveznika, odredbe ovog zakona i način na koji se novac troši direktno se tiču svih građana, poštujući pri tom načela ekonomičnosti, efikasnosti, jednakosti privrednih subjekata, zabrani diskriminacije i transparentnosti. Republička komisija za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki je u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama samostalan i nezavistan organ Republike Srbije koji obezbeđuje zaštitu prava u skladu sa ovim zakonom. Ima status pravnog lica i za svoj rad odgovara Narodnoj skupštini kojoj dostavlja godišnji izveštaj. Takođe, predsednika i članove same Komisije bira i razrešava Narodna skupština, tako da danas pred sobom imamo biografije kandidatkinja. Svaka od njih ima dugogodišnje radnog iskustvo u poslovima koji se tiču javnih nabavki, izuzetne stručne i profesionalne kvalifikacije i poseduju i sam sertifikat. Na samom kraju, par rečenica i o poslednjoj tački koju imamo danas na dnevnom redu. Kada pričamo o tržištu kapitala, ne možemo a da ne konstatujemo da je usled pandemije ono zaista u jednoj velikoj krizi za čije posledice će trebati vremena da se sagledaju. U skladu sa tim ukazao bih na značaj Strategije za razvoj tržišta kapitala u Republici Srbiji za period od 2021. do 2026. godine koji je prvi takav dokument koji je naša Vlada donela sa ciljem da se pruži podrška održivom ekonomskom rastu i poveća nacionalna konkurentnost kroz dobro, funkcionalno tržište kapitala. Razvijena i efikasna tržišta imaju ključnu ulogu u finansiranju ekonomskog rasta i obezbeđivanju finansijske stabilnosti. Komisija za hartije od vrednosti je samostalna i nezavisna državna organizacija, regulator je tržišta kapitala koja je osnovana još 1990. godine. Njen osnovni zadatak je zakonito, pravično i transparentno funkcionisanje tržišta kapitala, zaštita investitora. Za obavljanje poslova iz svoje nadležnosti ona takođe odgovara Narodnoj skupštini Republike Srbije. U okviru svoje izborne funkcije, Narodna skupština bira i razrešava predsednika i članove Komisije za hartije od vrednosti. Mi danas pred sobom imamo biografije kandidata za predsednika i četiri člana. Te biografije zaista ulivaju poverenje da će spoj kontinuiteta u vidu predsednika i dva člana u reizboru, kao i dva nova predložena kandidata u ovako izazovnim vremenima za tržište kapitala dati najbolje rezultate. Ovo govorim, imajući u vidu, njihovo iskustvo i poslove koje su do sada obavljali. Posebno imam zadovoljstvo da je prepoznat i kvalitet predloga poslaničke grupe SPS. Radi se o Ireni Radulović koja je završila Ekonomski fakultet Univerziteta u Beogradu, koja ima 10-godišnje radno iskustvo u sektoru bankarstva, a od 2012. godine radi u Komisiji za hartije od vrednosti na različitim poslovima. Verujemo da će svojim znanjem, iskustvom i moralnim vrednostima na najbolji mogući način doprineti radu i funkcionisanju same Komisije, kao i svi predloženi kandidati. Poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati sve tačke sa današnje sednice. Ono što bih na samom kraju i naposletku svog izlaganja iskoristio priliku, s obzirom da sutra neće biti te mogućnosti, želim da čestitam svim građanima Republike Srbije 11. novembar – Dan primirja, odnosno za nas dan pobede u Prvom svetskom ratu. Tog 11. novembra 1918. godine, u 11.00 časova, centralne sile su potpisale kapitulaciju čime je i zvanično prekinut taj surovi, do tada poznati, Veliki rat. Jedanaesti novembar nas sve obavezuje i podseća na žrtvu i junaštvo naših predaka, zahvaljujući kojima mi danas možemo da uživamo u slobodi i zahvaljujući kojima mi danas imamo suverenitet. Slava im i hvala za sve.
Zahvaljujem predstavniku poslaničkog kluba SPS. Reč dajem uvaženom narodnom poslaniku, predstavniku poslaničkog kluba Aleksandar Vučić – Za našu decu, dr Vladimiru Marinkoviću.
Hvala, potpredsedniče Krkobabiću. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana ministarka, dobar je osećaj biti član SNS kada se govori o privredi, kada se govori o zakonskoj regulativi koja treba da unapredi privredni ambijent, koja treba da unapredi sve ono što je Republika Srbija, zahvaljujući naporima našeg predsednika i Vlade Republike Srbije, uradila na planu privrednog razvoja u prethodnih nekoliko godina. U tom domenu, kada je u pitanju liberalizacija našeg tržišta, kada je u pitanju unapređenje ambijenta, naravno da ćemo snažno i posvećeno raditi ovde u parlamentu na tome da ti uslovi budu što bolji, da sve one institucije koje imaju uticaj na poslovni ambijent budu što bolje, efikasnije i prilagođene i primerene privrednom razvoju i onim ljudima koji pune budžet Republike Srbije, koji plaćaju porez u našoj državi, a to su privrednici. Ono što je bila sa početka ideja SNS od 2014. godine, kada je Aleksandar Vučić postao premijer, to je da napravimo jedno živo tržište na kome će, naravno, uz jednake šanse moći da se nadmeću i domaće i strane kompanije, tržište kakvo imamo danas, tržište koje diktira taj tempo privrednog razvoja da Srbija bude prva zemlja u Evropi po kumulativnom rastu od 7,5% u 2020. i 2021. godini. Tržište koje danas podrazumeva takav ambijent da svako ko želi da radi, svako ko želi posao može da se zaposli u privatnom sektoru, ali može i da razmišlja o tome da radi u državnom sektoru i državnoj administraciji, s tim što smo mi promenili apsolutno taj, hajde da kažem, način razmišljanja ili ti „majn set“ i primenili i prilagodili državnu administraciju potrebama građana i potrebama privrede. Danas je ovo država koja zna kako da upravlja državnim sredstvima, kako da upravlja na najbolji mogući način budžetom, kako da ima sve veći broj i iznos kapitalnih investicija, ulaganja u tvrdu i meku infrastrukturu, ulaganja u zdravstvu, ulaganja u autoputeve, u železnice i naravno, državna administracija i to nam jeste cilj, treba da bude maksimalno efikasna i da bude posvećena privrednicima. Dakle, da bude najbolji mogući servis privrednicima i građanima. I to je ključna stvar kada je u pitanju privreda, kada je u pitanju ambijent koji smo mi uspeli da uradimo i da promenimo. Vi ste imali jednu situaciju da je jednostavno taj način razmišljanja bio takav da je bilo najlakše u tom nekom prethodnom periodu oglobiti privrednike, da ako je loša ekonomska situacija u zemlji da za to okrivite privrednike. Danas je sasvim drugačija situacija. Danas imamo i važan je jako dan da naša Privredna komora Srbije otvara svoje predstavništvo u Jerusalimu, u skladu, naravno sa onim što smo potpisali u Vašingtonu, u skladu sa Vašingtonskim sporazumom, što će naravno da da još jedan dodatni impuls razvoju naše privrede, posebno po pitanju turizma, razvoju novih, odnosno informacionih tehnologija i vojne saradnje sa Izraelom, što će biti jedan od strateških značaja za našu zemlju. To sve što radimo danas u parlamentu po pitanju unapređenja zakonske regulative, radimo u tom smeru da ispunimo plan predsednika Aleksandra Vučića Srbija 2025. godine. To jasno govori o tome da Srbija ima jasan plan sopstvenog razvoja, jasan plan razvoja privrede, ravnomernog regionalnog razvoja, razvoja infrastrukture koji će dovesti do toga da nezaposlenost u Srbiji bude još manja, da ima puno, puno više mogućnosti posebno za mlade visokog kvalifikovane i visokoobrazovane ljude, da se zapošljavaju, da pokreću sopstvene biznise, da pokreću sopstvene privatne i poslovne inicijative kako bi mogli da ostanu ovde, da žive, da zasnuju svoje porodice i da na taj način ispunimo i onaj deo koji se tiče strategije demografskog razvoja i očuvanja naše nacije, naše države u smislu osnaživanja naše populacije i one politike predsednika Aleksandra Vučića koji je na početku svog mandata dao sebi za cilj da nas ima više i da ta politika podsticaja i populacione, i demografske politike bude jača, snažnija i bolja. Ona ne može da se ostvaruje ako nemate jaku ekonomiju, ako nemate žilavu ekonomiju koja se pokazala žilavom tokom ovog perioda od 2020. i 2021. godine, pandemijskog perioda kada su mnoge razvijenije države do juče imale jako velike padove njihove privrede i privredne aktivnosti. Neke zemlje, recimo, kao Austrija su došle do toga da stopa nezaposlenosti bude dvadesetak procenata, za sve to vreme Srbija zahvaljujući jasnim, konciznim i dobrim merama, kada je u pitanju privreda, subvencijama i podsticajima koje smo davali posebno privatnom sektoru, je uspela ono što je možda uspelo i pošlo za rukom samo nekoliko zemalja u celom svetu, a to je da održi sve svoje sektore industrije i da uradi ono što je bilo ključno za budućnost naše zemlje u 2020. godini, a to je da nijedan jedini investitor, nijedan jedini investitor koji je bio zainteresovan da investira ovde u Srbiji, nije odustao od investicije u Srbiji. Niko nije odustao i sada imamo tu situaciju da bukvalno imamo otvaranje i polaganje kamena temeljca za nove fabrike za desetak dana, širom Srbije od Beograda, Pančeva, Vranja, severa Subotice, Novog Sada. Dakle, u svim delovima Republike Srbije imamo nove fabrike, nove pogone, novu opremu, nove mašine, nova radna mesta, nove investitore i pri tom vodimo računa ne samo da zasnivamo svoju privredu na stranim investicijama, jako je dobro što smo i ove godine šampioni u privlačenju stranih i direktnih investicija, ali ono što je još veći rezultat ove Vlade i ove države i našeg predsednika je to da imamo žilaviji sektor, posebno sektor malih, mikro i srednjih preduzeća koja su domaća. Prvi put ja mislim, u proteklih tridesetak godina imate situaciju da se više preduzeća tokom jedne godine otvori nego što se zatvori. Taj trend je bio katastrofalan, obzirom da poslovni ambijent nije bio dobar, obzirom da poreska politika, monetarna politika nisu bile dobre, nisu bile predvidive. Danas zahvaljujući tom jednom strateškom pristupu imamo takvu situaciju da je jednostavno otvarati biznis ovde u Srbiji bilo gde, ne samo u Beogradu, može da se uradi vrlo brzo, efikasno i možete da planirate svoj posao, ne za narednih šest meseci, godinu dana, nego možete da ga planirate i za pet, deset godina, obzirom da je Srbija jedna stabilna zemlja koja vodi računa o svojoj ekonomiji, ali naravno i o političkoj stabilnosti, što je naravno za privrednike i investitore jako važno. To pokazuje i činjenica da Srbija podrazumeva čak 61% investicija od svih investicija u region zapadnog Balkana. Možete da zamislite koji je to rezultat? Možete da zamislite taj rejting, taj ugled Republike Srbije kada 61% svih investicija u sve zemlje zapadnog Balkana se sliju u Republiku Srbiju. Danas je Srbija saobraćajni hab, danas je Srbija hab kada je u pitanju proizvodnja, kada je u pitanju turizam, kada je u pitanju avio saobraćaj, kada su u pitanju informacione tehnologije. Sjajna je vest od pre neki dan, upoznala je javnost sa tim premijerka Ana Brnabić, da ćemo u ovoj godini ostvariti više od dva miliona evra prihoda od sektora informacionih tehnologija i to svrstava Srbiju red država koje se na jedan nezaustavljiv način, dinamičan način modernizuju i koje su pronašle put da kroz inovativne tehnologije, kroz inovacije, kroz ljude koji ovde žive i rade, može da stvara dodatnu vrednost i može da bude konkurent ne samo ovde u regionu, nego i u razvijenim državama i u Evropi i celom svetu. Da li je neko do pre samo nekoliko godina mogao da zamisli da će Srbija da bude šampion u softverima, u igricama, u mnogim aspektima kada su u pitanju informacione tehnologije, u procesu digitalizacije? Smejali su nam se ovde u ovom parlamentu, smejali su se i sprdali sa tim i govori šta će nam digitalizacija, a u nekim delovima Srbije nema ni kanalizacije. Nema zahvaljujući njima, nema zahvaljujući tome što ništa nisu radili, što njih nije zanimalo da li neka Borča ili Krnjača, koje su u Beogradu, u opštini Palilula, imaju kanalizaciju ili nemaju, zato što su oni živeli i žive i dan danas u krugu dvojke. Zato što to njih ne zanima. Zato što je njima dobro. Oni žive na Vračaru, živeli su na Dedinju, živeli su po svojim vilama i rezidencijama na Senjaku, a za građane Republike Srbije, za običan narod, običan svet ih je bilo baš briga. Onda su nas našli da kritikuju zato što implementiramo i što uvodimo proces digitalizacije koji nas je spasao u ovoj pandemiji, gde smo pokazali da proces vakcinacije možda radimo i najbolje na svetu, da smo država koja je najorganizovanija, da smo država ima jako dobar krizni menadžment zahvaljujući predsedniku Republike, zahvaljujući njegovoj viziji Srbije, ne za pet godina. Mi danas govorimo o Srbiji kako ona treba da izgleda za 20 godina. Mi danas gradimo metro, mi danas krećemo da gradimo metro, mi gradimo i završavamo „Beograd na vodi“ i spuštamo ovaj grad na reku. To građani Srbije vide, to građani Srbije prepoznaju, zato Vučić danas ima plebiscitarnu gotovo podršku građana Republike Srbije od, više ne znam ni koliko, 65 do 70%. Naravno da su mnogi na domaćoj sceni, ali mnogi koji rade za određene strane centre moći kojima nije u interesu jaka i moderna Srbija, mnogima to nije bila, pogledajte samo od dobijanja državnosti, od Berlinskog kongresa 1878. godine, nikada nije bila u interesu, posebno velikim silama, jaka Srbija, posebno ona Srbija koja će imati izlaz na toplo more, koja će imati mogućnost da koristi sve moguće resurse koji su i bili na domak u to doba. Pa, i danas ne valja im ovakva Srbija, pa na neki način hoće da nam ugroze teritorijalni integritet i suverenitet naše zemlje, pa posebno ne valja Srbija koja je ekonomski jaka, jer su navikli da izrabljuju ovu zemlju i navikli su da ostvaruju sopstvene interese, interese sopstvenih zemalja na kičmi i na grbači građana Republike Srbije. Od 2014. godine se sve to menja i danas imamo liderstvo i danas imamo takvog lidera koji isključivo vodi računa o interesima ove zemlje, o interesima građana Republike Srbije i o srpskim interesima. Dakle, to su prioritetni interesi za ovu državu, za ovaj parlament, za našu stranku, za predsednika partije i za sve one koji žele sa nama da učestvuju u procesu modernizacije Srbije i stvaranju jednog kvalitetnog ambijenta po svim pitanjima koji ima za cilj šta drugo nego blagostanje i bolji život i bolji standard naših građana. Ja ne mogu da ne pomenem i tu činjenicu da su pritisci na Srbiju u proteklih nekoliko meseci sve veći i veći. Da imamo jedan danas sasvim novi pristup kada su u pitanju ti pritisci, jednu mnogo jaču, snažniju, veću koordinaciju po pitanju pritisaka na našu zemlju i na našeg predsednika, digla se velika prašina oko ovog pisma sedam američkih kongresmena predsedniku SAD. U tom pismu se pominje naša državna kompanija, koja je naše blago, koje je naš resurs i kojim ćemo naravno upravljati u narednom periodu kao jedna odgovorna vlast, kao ljudi koji vode računa o resursima svoje zemlje, iako su nas mnogi optuživali za to da ćemo da prodamo EPS, da ćemo da prodamo „Telekom“, da ćemo da rasprodamo sve resurse ove zemlje, pa na kraju krajeva optuživali su Vučića i licitirali sa datumima kad će da preda, kad će da potpiše priznanje tzv. Kosova od strane Republike Srbije. Ništa se od toga nije desilo. Sada vide da se radi o jednoj strašnoj i brutalnoj propagandi. I dan danas, pogledajte, sedam američkih kongresmena, vidite, slučajno, oni iz Njujorka, Ilinoisa, Kalifornije, pominju „Telekom“, pominju RTV „Pink“ i pozivaju predsednika SAD da uvede valjda sankcije predsedniku naše zemlje, valjda zabrinuti za budućnost „Telekoma“, za budućnost akcionara „Telekoma“ koji jesu građani Republike Srbije i za budućnost i demokratičnost medijske scene u Republici Srbiji. Ne treba da budete mnogo politički iskusni, ne treba da budete preterano ni obrazovani, ni pametni da vidite odakle tu vetar duva i da vidite da je to pismo u stvari pisano u koordinaciji nekih ljudi ovde u Beogradu, tajkunsko-političke te tzv. elite i predstavnika privremenih institucija u Prištini koji imaju jedan jedini cilj koji ne kriju, a to je da zauzmu sever Kosova i Metohije i da proteraju sve Srbe, da žive u jednoj monoetničkoj zemlji koju su oni zamislili u kojoj će da žive samo Albanci.Onda će oni naravno zajedno sarađivati raditi, jer baš briga ove iz Beograda, koje boli „Telekom“ i njegov rast, baš briga Šolaka i Đilasa i za „Telekom“, i za privatne medije ovde u Republici Srbiji, oni su u stanju da sarađuju sa svima, pa neka to budu u Vjosa Osmani, Aljbin Kurti i Špend Ahmeti i na kraju krajeva svako ko može da pomogne u tome da se uruši ugled Aleksandra Vučića, da se uruši ugled Republike Srbije i da oni kroz, kako oni to stalno govore i ne kriju, ukrajinski scenario, dođu na vlast u Republici Srbiji, zajašu ponovo na grbaču ovog naroda i ponovo krenu da se bogate i da pune svoje džepove ne vodeći računa apsolutno ni o jednom nacionalnom interesu, niti o interesu građana Republike Srbije. Prvi put imate tu koordinaciju tajkunsko-političke određene elite ovde u Beogradu, privremenih institucija u Prištini, albanskih lobista u SAD, bošnjačkih lobista u SAD, crnogorskih lobista u SAD. Ne govorim ovo slučajno. Protest koji su organizovali u Njujorku ispred sedišta misije Republike Srbije u SAD, dakle u UN, su organizovali albanski lobi u Americi, bošnjački lobi u Americi, crnogorski lobi u Americi. Dakle, svi zajedno su se udružili da kažu kako Srbija ima maligni uticaj u ovom regionu. Čekajte ljudi, hajde da vidimo ko je tu normalan? Srbija i Aleksandar Vučić koji je pokretač inicijative - otvoreni Balkan, koji nema kome nije pružio ruku i koji naravno javno govori, otvoreno govori o tome da je Srbiji u interesu stabilan region, da je Srbiji u interesu stabilna BiH, ali naravno nema problem da kaže da volimo i Republiku Srpsku i da ćemo štiti interese srpskog naroda gde god on živi. Mislim da je sada pravo vreme da pozovemo i da radimo na tome da imamo što veći konsenzus u našem društvu, što veći konsenzus i političkih partija i mi smo to pokazali kroz ove pregovore i razgovore i dijalog koji smo imali sa opozicionim strankama, posebno apostrofiram tu one stranke koje nisu želele prisustvo stranaca u okviru tog dijaloga, za njih imam veliko poštovanje, jer mislim da su ispoljili mnogo veće poštovanje prema svojoj državi nego oni koji su prizivali evroparlamentarce ovde, pa kada su došli evroparlamentarci i naravno nisu mogli da kažu drugačije nego kakvo je realno stanje videći i kakva su istraživanja na tržištu, videće, na kraju krajeva, kakvo je raspoloženje naroda u Republici Srbiji i oni su im rekli da oni imaju jedan jedini problem, a to je njihov rejting i podrška koju oni nemaju od strane građana Republike Srbije i jasno su im stavili do znanja da ni oni kao evroparlamentarci njih ne mogu da dovedu na vlast, da to može samo narod i da to mogu samo građani Republike Srbije. To je suština cele ove priče, jer ono što i sama ta činjenica da su pozivali strance da učestvuju u tom dijalogu, govori u prilog tim ljudima koji su se kao taj Dragan Đilas pre dve godine, odlazili u Ameriku. Nije ovo prvi put i nije sporno otići bilo gde i nije sporno biti opozicionar, ali Aleksandar Vučić kad je bio opozicionar, on se javljao normalno našim diplomatskim predstavništvima, uvažavao ovu zemlju. Onaj ko može da traži medijaciju, dolazak stranaca za rešavanje bilo kakvog unutrašnjeg problema u sopstvenoj zemlji, niti zna šta je država, niti poštuje svoju državu, niti zna šta je patriotizam. Zbog toga su uspeli za 12 godina da uruše sve ono što je u ovoj državi građeno od 1878. godine, do tada kada su oni došli na vlast. Rasturili nam ekonomiju, rasturili nam mogućnost da imamo bolju geopolitičku poziciju, da se bolje pozicioniramo. Rasturili nam socijalnu politiku. Rasturili su nam ovaj Beograd. Ravnomerni regionalni razvoj, ništa od toga. Ništa od njihovih fensi priča koje su pričali, od obećanja koje su ovde davali i u Skupštini i svuda dok su vladali celom Srbijom. Ništa od toga nije ostvareno. Sada uzimaju za shodno to da idu i da pljuju svoju zemlju i predsednika svoje države, misleći da će ti kod kojih su otišli da ih dovedu ovde na vlast. Ne, ovde se na vlast dolazi isključivo putem izbora. Ovde na vlast se dolazi tako što za vas glasaju građani Republike Srbije, a koliko možemo da vidimo ogromnu većinu glasova, i mi ne želimo ni na jedan način to da prokockamo, ima Srpska napredna stranka, ima predsednik Aleksandar Vučić, zato što volimo Srbiju, zato što gradimo Srbiju i sa tim poslom ćemo da nastavimo. Hvala.
Zahvaljujem dr Marinkoviću na izlaganju. Ovim završavamo sa ovlašćenim predstavnicima poslaničkih grupa. Pre nego što pređemo na listu, reč ima predlagač, uvažena ministarka Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Kratke uzvratne opaske na izlaganja svih vas koji ste se obratili građanima Srbije i komentarima o oba predloga zakona, dakle, Predlogu zakona o potvrđivanju izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Kraljevine Norveške, kao i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima. Prvi utisak je da su u načelu oba teksta potpuno nesporna, nekonfliktna, da naravno da sasvim sigurno ima detalja koji se mogu precizirati, dodatno razgovarati, ali da smo se razumeli da je Vlada dobro reagovala i prateći akcioni plan i evropske integracije Srbije kada je u pitanju Zakon o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima, ali i blagovremeno potvrđivanje izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Kraljevine Norveške. Potrošiću nekoliko minuta vašeg vremena samo da podsetim da je cilj dovođenja ovog sporazuma u vezu sa Odlukom Mešovitog komiteta između država EFTA i Srbije broj 1 iz 2021. godine o izmeni i dopuni Protokola B, uz Sporazum o slobodnoj trgovini između države EFTA i Republike Srbije u vezi sa definicijom pojma proizvodi sa poreklom i metode administrativne saradnje koje je Narodna skupština potvrdila već u julu ove godine, kako bi se obezbedilo da se ovaj sporazum poziva na ažurirani Protokol B uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Republike Srbije i države EFTA. Naime, taj sporazum je zaključen u Ženevi, 17. decembra 2009. godine. Stupio je na snagu 1. oktobra 2010. i sastavni deo Sporazuma je Protokol B o definiciji pojma proizvodi sa poreklom i metodama administrativne saradnje, koji je u međuvremenu izmenjen, pa će vašim glasovima, a na predlog Vlade Republike Srbije, biti usaglašeno. Dakle, Republika Srbija je sa svakom državom EFTA, koju čine Švajcarska, zajedno sa Lihtenštajnom, Islandom i Kraljevinom Norveškom, zaključila Sporazum o poljoprivrednim proizvodima na bilateralnoj osnovi, koji čine deo instrumenta za uspostavljanje zone slobodne trgovine između Republike Srbije i država EFTA. Predviđeno je da izmena Sporazuma sa Kraljevinom Norveškom stupi na snagu istog dana kada i Odluka Mešovitog komiteta između država EFTA i Srbije, kako bi se obezbedilo da se ovaj sporazum poziva na ažurirani Protokol B uz Sporazum o slobodnoj trgovini. Odluka koju ćete svojim glasovima omogućiti govori ne samo o rutinskom ažuriranju sporazuma, nego i o tome da racionalno pristupamo kako poslovima svojih evropskih integracija, tako i saradnji sa zemljama koje nisu članice Evropske unije, ali se po standardima poslovanja, po standardima vladavine prava, poštovanja ljudskih prava, vrednosnih sistema koji se neguju u Kraljevini Norveškoj, Islandu i Švajcarskoj ne razlikuju od zemalja Evropske unije i Srbija ovim pokazuje spremnost da bude uklopljena u takav sistem vrednosti. Deo toga su i vaši komentari o Predlogu izmena i dopuna Zakona o privrednim društvima, jer su se izdvojile nekako najčešće spominjane dve od nekoliko ponuđenih izmena. Jedno je unapređenje zaštite prava manjinskih članova društva, a drugo usklađivanje sa odredbama Direktive Evropske unije iz 2017. godine 828 i ranije iz 2007, uz sve ostalo što nismo doveli u pitanje tokom ove rasprave, dakle, uključujući obavezno članstvo u elektronskoj upravi, uključujući sve što se tiče registracije, likvidacije i pojašnjenja iz pravnih okvira koji smeštaju privredna društva, akcionarska društva, d.o.o preduzetnike u pravni okvir. Zašto je očigledno da nas najviše zanimaju zaštita manjinskih članova društva i potpuno usklađivanje sa direktivama EU, bez obzira što će stupiti na snagu kad Srbija postane članica EU? Zato što imamo nepodeljenu svest o tome šta je strateški, šta je taktički i šta je definitivan i nepovratan pravac razvoja ekonomskog okruženja u Srbiji i koliko je važno da o tome sasvim jasno, nedvosmisleno, blagovremeno i tačno informišemo građane. Zašto je još važno da imamo svest o tome da izmene koje su pred nama, koje će vašom voljom, uz izmene koje ćete vi predložiti, stupiti na snagu, da će za neki period pred nama dočekati nove izmene i dopune? Zato što nam jedan od ovakvih zakona, kao što je Zakon o privrednim društvima, ključan za uređenje poslovanja razvoja, privređivanja jednog društva, pokazuje i nudi šansu da popričamo i o tome koliko nam se brzo promene dešavaju. Nama, našoj generacija, koja je sada živuća, za samo sto godina, ako pogledate, to su tri generacije, sve se tako korenito promenilo da ne možete da prepoznate planetu. To se nije desilo za sto godina 19, 18. ili 17. veka. Ako danas nemamo svest o tome da i ovakva dokumenta i strateška orijentacija društava proizvodi posledice, ne za sto godina, nego za sedam ili deset, jer je takav tok civilizacije vremena u kojem živimo, onda ćemo propustiti šansu da zaista razvijamo naše društvo. Daću vam samo jedan primer, koji vam ne izgleda vezan za ove izmene i dopune zakona koji su pred vama, a to je buduća proizvodnja medicinskih sredstava, vakcina i drugih medicinskih sredstava kao jedna od verovatno ključnih grana privrede i na to će se odnosi i ovaj zakon. Pre 25 godina retko ko je mogao da predvidi da će pola radne snage boraviti na internetu i da će poslovi koji su poslovi softvera, razvoja digitalizacije polako preuzimati primat. Da bi shvatili koliko je važno držati korak, onda moramo znati značaj toga što se usklađujemo sa EU, sa direktivama. Zbog toga što su počeli da drže korak sa budućnošću pre nas. Zbog toga što su izmislili svoju budućnost pre nas. Zbog toga što su nam prijatelji i partneri nezaobilazni budući u članstvu u EU. Jednako tako je važno da ne ispuštamo iz vida neophodne kritike na primenu postojećih propisa i da ne ispuštamo iz vida šta kroz tu kritiku možemo i za ovaj Zakon o privrednim društvima da predložimo da načinimo boljim. To se može jedino ako narodni poslanici slušaju one na koje se zakon neposredno odnosi i ako mi iz izvršne vlasti slušamo narodne poslanike. Kada se izgradi temeljito takav razgovor, kada jedni druge budemo slušali i čuli i razumeli, onda ćemo dokazati i u 21. veku da je tačna stara narodna poslovica - Loša uprava, gotova potreba, dobra uprava, dobro vreme i za ljude i za zemlju. Hvala vam na dosadašnjim izjavama i na dosadašnjim opaskama, kritikama i predlozima, komentarima koje ste imali o ovom zakonu. Pažljivo ćemo slušati i u popodnevnom delu, sa nadom da će se naš zajednički posao okončati tako da ćemo imati potpuno jasnu i eks-post analizu prethodnog zakona i dobro procenjenu eks-ante analizu potrebe odredaba koje su pred vama za glasanje. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženoj ministarki na dodatnim pojašnjenjima i objašnjenjima. Prelazimo na listu govornika. Prvi je na listi predstavnik poslaničkog kluba Stranke pravde i pomirenja i Ujedinjene seljačke stranke, uvaženi narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvaženi predsedavajući. Poštovana ministarka, građani Srbije, kolege poslanici, ja ću kao i do sada reći one stvari koje se tiču svih onih građana koji žive u područjima gde su malo teži uslovi života, na jugoistoku i ostalim delovima Srbije. Inače, ovde sam u Skupštini izabran sa liste "Aleksandar Vučić - Za našu decu" i predstavljam Ujedinjenu seljačku stranku. Dolazim iz Svrljiga, a to je najlepša opština u Srbiji, koja se nalazi pored grada Niša, koji je najlepši grad u Srbiji. Uvažene kolege, poštovana ministarko, predlozi ovih zakona vezani za privredna društva su još jedna dobra stvar koja će biti pozitivna za sve naše privredne subjekte, što će dati mogućnost da se u narednom periodu neke stvari olakšaju, da se neke stvari vide, koje do sada nisu mogle. Najbitnije od svega toga jeste da se u ovim teškim vremenima, kada je kovid, da se iznađe mogućnost i stavi akcenat na sve one privredne subjekte koji žive i rade u područjima gde je četvrta grupa nerazvijenosti, u opštinama koje su devastirane, gde moramo pokloniti mnogo veću pažnju i dati mogućnost da se postojeća radna mesta sačuvaju i da se pospeši proizvodnja i da dođu još neki od investitora. Inače, unazad nekoliko dana sam bio sa direktorom Fonda za razvoj Republike Srbije, gospođom Slađanom Backović, koja u okviru svojih nadležnosti maksimalno radi svoj posao za dobrobit svakog privrednog subjekta, bilo gde da radi, da li u Svrljigu, Nišu, Subotici, Novom Pazaru. Svakom privrednom subjektu se obezbeđuju mogućnosti da može da dobije određena povoljna sredstva, kredite, koji će sutra pospešiti i spasiti proizvodnju, kao i obezbediti mogućnost da se sačuvaju radna mesta. Sa ovog mesta bih se još jednom zahvalio uvaženoj direktorki sa saradnicima. Sedište Fonda za razvoj se nalazi u Nišu, nije u Beogradu i to je dobra stvar. Jer, ne mora sve ono što je važno u Srbiji da bude u Beogradu, može nešto da bude i u Nišu i u našim drugim regionima. Jedna od bitnih stvari jeste nadležnost Ministarstva privrede, koje je predlagač ovog zakona. Uvažena ministarka koja vodi ministarstvo je pokazala da ima znanje i iskustvo da one stvari koje su rađene su sve pozitivne stvari i ja očekujem da ćemo imati mogućnost da u periodu koji dolazi, u toku ove naredne 2022. godine, da se u okviru Ministarstva opredele sredstva i omogući otvaranje novih radnih mesta. Ovo što govorim odnosi se na područja gde su mnogo teži uslovi života, za područja četvrte odnosno pete grupe, a to su devastirana područja, gde stvarno imamo veliku potrebu da se sačuva svako radno mesto, dovede još neki investitor koji bi tamo nešto radio i da na taj način te opštine iz kojih veliki broj ljudi odlazi, mladih ljudi, da tim ljudima obezbedimo radna mesta, da tamo ostanu da stvaraju svoje porodice. Poseban akcenat stavljamo i na seoska područja, gde je još teža situacija. U tim područjima, ukoliko se otvori neki privredni subjekt, pa bilo to i zadruga ili nešto slično, to će stvarno dati mogućnosti da tamo ljudi ostanu, da funkcionišu, da rade, da stvaraju porodice i da tamo mogu od svog rada da žive. Kao što smo čuli malo pre i malo ranije od mog uvaženog kolege koji je ispred SNS prof. dr Vladimira Marinkovića, on je rekao puno pozitivnih stvari, istorijat kako smo došli do te situacije, to je period koji je došao od 2012. godine i on je puno stvari rekao koje ja podržavam. Mislim da je ispravna stvar da se u narednom periodu zajedno sa našom Vladom, sa našim predsednikom Srbije, nastavi intenzitet radova, da se nastavi izgradnja puteva, infrastrukture, aerodroma. Jedan od bitnih aerodroma za mene kao čoveka koji živi na jugoistoku Srbije jeste aerodrom u Nišu "Konstantin Veliki", koji ima veliku frekvenciju saobraćaja, gde je sedište Aerodroma Srbije takođe u Nišu. To su dva državna tela čije je sedište u Nišu, što je dobar potez i velika stvar za sve nas koji tamo živimo. Uvažene kolege, građani Srbije, ja ću podržati sve ove predloge zakona, jer mislimo da je to ispravno i dobro. Što se tiče sporazuma Srbije i Norveške o poljoprivredi, isto je kvalitetno i dobra je stvar da to podržimo, zato što je Norveška zemlja koja je dosta pomagala našim poljoprivrednicima i kroz pomoć lokalnim samoupravama, tako da je to velika stvar za nas. Jedna od bitnijih stvari jeste tranzicija, razvoj i sve one stvari koje su negativne da ostavimo iza nas, da gledamo napred, jer samo kad gledamo napred, možemo raditi za našu decu i decu naše dece. Još jednom, ja ću glasati za predloge zakona jer mislim da su ispravni i dobri za sve nas.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladan Glišić. Izvolite.
Sporazum o slobodnoj trgovini između Srbije i Kraljevine Norveške ima svoj smisao u tome da koristeći režim slobodne trgovine mi izvozimo poljoprivredne proizvode u Norvešku, pošto ona nema jaku poljoprivrednu proizvodnju. Jedan od artikala koje smo izvozili u prošlim godinama i koji je uspešno našao svoje tržište u Norveškoj jeste med. U jadarskom kraju med je u prošloj godini, tj. poljoprivrednici iz tog kraja su zaradili, pčelari, oko 11 miliona evra na tom medu. Kada "Rio Tinto" bude počeo proizvodnju na osnovu niske rudne rente koju mi imamo, jednu od najmanjih u evropskim zemljama i u Evropi, plaćaće oko 74,6 miliona evra godišnje državi Srbiji i u budžet građana Srbije. Kako neke preliminarne analize pokazuju, zarađivaće oko 600 miliona evra godišnje. Dakle, da bi ovaj ugovor koji danas treba da izglasamo ovde imao svoj smisao, mi treba da imamo šta da proizvodimo i šta da izvozimo u Norvešku. U ovom trenutku "Rio Tinto" radi kampanju preko medija sa nacionalnom frekvencijom gde sebe predstavlja kao jednu izuzetno socijalno odgovornu korporaciju, a mi još uvek ne znamo kakav će tehnološki proces koristiti za izdvajanje litijuma iz rude jadarita. Do sada dva poznata tehnološka procesa podrazumevaju velike količine sumporne i još agresivnijih kiselina i velike količine otpadnih voda. Oni pominju neki treći proces koji još uvek nismo imali priliku da vidimo i još uvek ne postoji studija o ekološkom riziku vezano za kompaniju "Rio Tinto" koja bi trebalo na području Jadra da krene da iskopava rudu i da je ekstrahuje, da dođemo do litijuma. Dakle, mi jednoj korporaciji koja ima vrlo ružnu ličnu kartu o tome kako je radila po svetu, pogotovo Papua Novoj Gvineji, pogotovo Australiji iz koje potiče, pošto je to australijsko-britanska korporacija, tamo je uništila nasleđe Aboridžina. Ona ima čak i neke veze sa pokretima i organizacijama iz Drugog svetskog rata, koje su ostavile strašan trag u čovečanstvu. Tako da, jednoj takvoj korporaciji mi dozvoljavamo da ima upliv u naše institute, da ima upliv i uticaj, lobiranje na naše fakultete, da na neki čudan način one koji sutra treba da rade analizu toga kakav će biti uticaj te korporacije i njenog rada na našu ekologiju, znači ti stručnjaci imaju grantove koje finansira „Rio Tinto“. Dakle, država nije jeftina, država nikad nije bila ekonomski isplativa, država je skupa i služi da brani jednu zajednicu od predatora kakve su međunarodne korporacije, pogotovo one koje imaju domicijalno uporište u Australiji, SAD, Britaniji, Francuskoj, mnogim drugim zapadnim zemljama. Jer, ono što se zna jeste da je globalizacija jedan priroda proces, proces koji treba podržati, čovečanstvo treba da se povezuje, ali globalizam je jedna totalitarna ideologija koja pokušava ceo svet da pretvori u roblje zapadnih korporacija i njihovog profita. E, pa vidite, drage kolege iz SNS, verovali ili ne, vas su glasači glasali da jačate državu i da štitite njihove interese u odnosu sa takvim predatorima. Nažalost, u odnosu prema „Rio Tintu“ ja tu zaštitu još uvek ne vidim, dok ne budete ima dali dozvolu ne znači ni da ćete ih podržati, ali u međuvremenu prespavali ste to da „Rio Tinto“ lobira kroz Srbiju i spreman je da nas dovede u situaciju da sve što smo imali od poljoprivredne proizvodnje u Jadarskom kraju nestane, da se 19 sela koja su izuzetno živa i naseljena rasele, da ako je neka od one dve tehnološke obrade jadarita u igri otpadnim vodama zagade ceo sliv Drine, da nas dovedu u situaciju da i Beograd i možda mnogo veći deo Srbije ostane bez vode i bude na udaru jednog ekocida. Moramo da znamo i šta nam je strateški razvoj Srbije u 21. veku. U ovom trenutku jedna slovenačke korporacija velike konglomerate zemljišta uzima u Banatu i tamo će graditi organsku hranu. Izgleda da nama ostaje još samo da se uzdamo u njih da će se suprostaviti „Rio Tintu“ jer ni njihova organska hrana neće moći da bude konkurentna ako ono dođu ovde, ali se nadam da će SNS i njena vlast ipak smoći snage da pre Slovenaca reaguju na „Rio Tinto“ i da im ne dozvole da mešetare po Srbiji. Hvala.
Narodni poslaniče Glišiću, time što ste direktno spomenuli SNS moram dati pravo na repliku ovlašćenom predstavniku, prof. dr Vladimiru Marinkoviću. Izvolite.
Hvala, potpredsednice Kovač. Dame i gospodo narodni poslanici, vrlo je interesantno da čujem ovakve stvari od gospodin Gliša prema kojem imam jako veliko uvažavanje. Koliko se sećam, gospodin Glišić je nekada bio i delio istodobno mišljenje i političke stavove sa ljudima i čovekom koji se, recimo, za primer slikao, fotografisao ispred fabrike „Teklas“ u Vladičinom Hanu i učestvovao u kampanjama koje su se zasnivale na tome da Srbiji nisu potrebne strani i direktni investitori, da nam nisu potrebne investicije, bez ijednog predloga, bez ijedne ideje ko će to da investira u Srbiju, kako će da investira u Srbiju i na koji način ćemo mi ovde da učino ovde sve da zaposlimo građane Republike Srbije. To je prosto neverovatno da neko danas može da se bavi politikom na takav način, dakle u 21. veku. Ljudi, najbitnija stvar za jednu zemlju, i mi se ponosimo time, SNS se ponosi time što je uradila sve i što činimo sve da zaposlimo svakog građanina Republike Srbije, što činimo sve da svako ko završi zanat, ko završi fakultet, ko završi univerzitet ima mogućnost i priliku da se zaposli. Mi smo ti koji su uveli ono što nam je bilo najpotrebnije. Sećate se, gospodine Glišiću, do 2012. godine kakva je privatizacija urađena? To treba da govorite u tom kontekstu špekulativnih privatizacija, pljačkaških privatizacija. Mi smo ove doveli najbolje moguće svetske investitore. Nemojte uopšte da sumnjate u to. Ne samo kada je u pitanju „Rio Tinto“, da kada svaka kompanija kada želi da uloži u Srbiju da mora da ispuni određene uslove i standarde. I to je normalno. Ono što mi želimo ovde da uradimo, je da napravimo samo jednake uslove i za strance i za domaće privrednike i onda nema problema. Zato što smo napravili takav ambijent zato imamo, gospodine Glišiću, rast od 7,5%. Zato imamo investitore iz Amerike i iz Nemačke, nemačke kompanije, preko 70.000 ljudi.
Vreme.
Nemojte da brinete oko toga da ćemo uraditi sve da svi oni koji žele da investiraju ovde u Srbiju ispune sve standarde po pitanju socijalnih, radnih, naravno i ekoloških standarda koji su važni za dalji život i napredak naših građana i naše zemlje. Hvala.
Sad je gospodin Marinković doveo do toga da dajem pravo na repliku, naravno, narodnom poslaniku Vladanu Glišiću. Izvolite.
Gospodine Marinkoviću, nemam ja spor sa vama i, kao što sam mnogo puta rekao, nemam vremena da hvalim ono što vi dobro radite, a spreman sam da kažem da neke stvari vladajuća koalicija dobro radi i neke stvari matematika pokazuje da se dobro razvijaju. Ono što ste pomenuli gospodina sa kojim sa nekad bio politički saveznik, ima njih više, ne znam na koga ste tačno mislili, ali uvek sam se sa njima razilazio onda kada više idejno nismo bili na istim pozicijama, i po cenu da ne budem poslanik i po cenu da ne budem u vladajućoj koaliciji, kako je to danas slučaj. Ono o čemu bih se složio sa tim gospodinom koji je kritikovao strane investicije nije ono što ću reći ja ili on ili vi, već ono što će reći gospodin Jože Menciger, čovek koji je bukvalno omogućio Sloveniji da u jednom periodu uradi uspešnu tranziciju, čovek koji je omogućio Sloveniji da u trenutku kada mi prodajemo naše banke stranom kapitalu, a to je 10 godina kasnije od njih, od njih koji su ušli u tranziciju, da tada i oni prodaju svoje banke, što znači da su 10 godina radili na jačanju svog bankarskog sektora. Taj gospodin je rekao, da strane investicije same ne mogu da pokrenu nijednu privredu, da nikad nisu uspevale da pokrenu same nijednu privredu, da je strani investitor zainteresovan samo za svoj profit, a nekadašnji predsednik vaše stranke, gospodin, Tomislav Nikolić je i u kampanji govorio da strane investicije našu državu i privredu koriste kao matericu koja oplođuju svoj profit i onda odlaze kada im to više ne odgovara. Dakle, moramo da postavimo pitanje stranih investicija, a jedno o pitanja koje se vezuje i za ono što sam malopre rekao, jeste da najveći konglomerat zemljišta u Banatu koji će proizvoditi organsku hranu u Srbiji drže slovenački državljani. Postavlja se pitanje, kako pod vašom vlašću nije se desilo da to bude neki naš domaći, pa možda i državni investitor koji bi to uradio? Nisam siguran ako tretirate domaće i strane investitore, a razumljivo je zašto privilegovanu držite strane investitore, jer ne radite ništa drugo, nego ono što naša politička klasa radi već 20 godina, jer smo u stanju meke okupacije i pod kontrolom njihovih lobija. Hvala vam.
Zahvaljujem se. Vladimir Marinković, pokušajte da radimo na tome i da zaključimo ovaj krug replika.
Naravno, hoću. Uvek je zadovljstvo da vodim debatu sa gospodinom Vladanom Glišićem. Dakle, kada govorimo o stranim investicijama, pominjali ste i Tomislava Nikolića koji je tada bio u pravu kada je to govorio, jer jesu tada stvarno do 2012. godine, tu je i on potpuno u pravu i vi ste u pravu, da je Srbija na neki način bila dominion, bila neka vrsta prelata i nije tajna, mi to stalno govorimo, da su neki strani ambasadori i određeni centri moći iz inostranstva čak imali mogućnost ovde da određuju ko će da bude ministar, ko će da vodi privredu, ko će da vodi finansije ove zemlje. Ništa drugo nismo mogli ni da očekujemo i rezultat krajnji je bio, 2012. godine da je naša ekonomija bila pred bankrotom. Na svu sreću, 2012. godine, je došao neko ko ima viziju Srbije i neko ko je uspeo da izbalansira, upravo i strane i domaće investicije i da ih stavi u potpuno isti red. Mi prema ekonomiji i prema tržištu, prema ekonomskom razvoju imamo isti odnos prema svima. Ovde su svi ljudi jednaki, kako u socijalnom smislu, tako i u ekonomskom smislu i po pitanju ekonomskih, i svih drugih sloboda. Mi želimo da ovde investiraju svi. To je velika prednost Srbije, zato što, ne znam zašto se bojite toliko stranih investitora. Nas apsolutno zanima da investitor, odakle god da dođe, da li je to Slovenija, da li su to Emirati, da li je to Južna Koreja, da li je Japan, da li je Nemačka, da ispunjava sve one standarde koji se tiču radnih prava, socijalnih prava, da ulažu u te kompanije, da ulažu u njihov razvoj, da ulažu u nove tehnologije. Pogledajte, gospodine Glišiću, fabrika koju je pre nekoliko nedelja otvorio predsednik Vučić u Pančevu, 1.700 evra neto zarada će biti u toj fabrici. To znači da smo mi sada prešli potpuno tu fazu od onih poslova i investitora koji su zahtevali tu tzv. radno intenzivnu radnu snagu. Sada nam je potrebna visoko kvalifikovana radna snaga. To govori o tome da najbolji investitori dolaze u Srbiju i mi sada imamo najbolje iz Nemačke, Amerike, iz EU, iz svih zemalja koje dolaze ovde. Nemojte da sumnjate da je to tako i kada je u pitanju poljoprivreda, a i te kako vodimo računa da sve naše resurse zaštitimo. Takvu politiku ćemo voditi u narednom periodu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladan Glišić. Poslednjih dva minuta i zatvaramo krug replika. Hvala.
Hvala. Gospodine Marinkoviću, i meni je izuzetno bitno da se rasprava u Skupštini pretvori u debate. Znam da će me mnoge kolege iz radikalne opozicije i prozapadne opozicije osuditi zbog toga što ne koristim ovu priliku da vređam i napadam vas koji se sa mnom ne slažete. Takođe, mislim da opozicija treba da daje predloge i zbog toga, kada kažete da se plašim stranih investitora, plašim se. Krupni kapital, korporacije, obično nemaju nikakva patriotska osećanja, ali ona koja dolaze sa političkog zapada, imaju jedan manir predatorskog ponašanja, koje pokazuju kao u slučaju Geoksa, da kada im profit više nije bitan odlaze i ostavljaju dosta problema nama koji smo im dali mogućnost da zarade taj profit. Nasuprot tome, ima stranih investicija, ima onih država koje dolaze i koje ovde rade po čuvenom vin-vin principu. Da i nama bude dobro da i njima bude dobro. To je samo zbog toga što njih kontrolišu njihove države i ne dozvoljavaju im da se razobruče i da vladaju nad svojim državama. Tu pre svega mislim na Kinu, na Rusiju i na mnoge druge zemlje koje će dolaziti ovde i ostavljati svoj kapital i na našu korist i na njihovu korist. Međutim, predlog jeste ono što vaša vlast zanemaruje, a pokazuje da je zanemarila zato što je ukinula ministarstvo za dijasporu, svela na nivo kancelarije, čak često ni tamo nije bilo određeno ko je direktor kancelarije, a dijaspora naša, je u stvari jedini deo stranih investitora koji ima emotivni odnos prema ovom prostoru, koji kada dođe ovde investira, ima želju da ostane, možda i da se vrati. Tako da, mislim da mi potpuno u vremenu sankcija, subvencija, ukidanja slobodnog tržišta, što upravo rade zapadne zemlje, imamo pravo da damo privilegovan položaj našim domaćim investitorima i privilegovan položaj ljudima koji dolaze iz dijaspore naše, a koji hoće ovde da investiraju. To je predlog „Narodne mreže“ i moj lični predlog, a vi vidite da li vam odgovara.
Gospodine Marinkoviću, i vi ste bili predsedavajući, znate da je moje pravo da odlučim, ali se držite striktno dva minuta i zatvaramo krug. Izvolite.
Hoću i kraće, naravno. Samo jedan kratak odgovor o čemu je gospodin Glišić pričao. Znači, vi ste i te kako svesni da ova vlast i Vlada Republike Srbije sa raširenim rukama prima investicije iz svih delova sveta. Vi ste govorili o kineskim, ruskim investicijama. Dakle mi ne pravimo nikakvu razliku, između toga odakle investitori dolaze, iz koje zemlje, i to je jedan od najvećih rezultata Aleksandra Vučića što je uspeo od Srbije da napravi zemlju koja je interesantna za investiranje svima u svetu. Mi smo, upravo kroz te dobre ekonomske odnose, stvaranje dobrog i prijateljskog ambijenta za sve njih koji dolaze ovde, investiraju i zainteresovani su da investiraju, poboljšali svoj geopolitički položaj. Isti taj Aleksandar Vučić je u Vašingtonu i u Briselu imao snage i imao dovoljno suverenosti i liderstva da kaže i Amerikancima i našim evropskim partnerima, mi želimo investicije iz EU, i iz Amerike, ali Kinezi rade dobar posao u Boru, Kinezi rade dobar posao u Železari u Smederevu, utiču i te kako na naš izvoz, zapošljavaju u Smederevu pet i po hiljada ljudi, desetine malih i srednjih preduzeća su vezane za rad Železare u Smederevu. Mi smo spasili, Aleksandar Vučić je spasio i Smederevo, i Železaru i RTB Bor, kao što je u poslednjih nekoliko godina celu Srbiju povezao infrastrukturno i danas Istočna Srbija se podiže, modernizuje se, nije više pupak ove zemlje i nismo više u situaciji da se narod iseljava i odlazi na neka druga mesta zbog traženja posla i boljeg života. Danas je, gospodine Glišiću, Srbija dobro mesto za život i dobro je kada govorimo o tim ideološkim razlikama i o strategijama ko nam je potrebniji kada su u pitanju investicije, ali verujte da ova država ima dovoljno i snage i znanja da dovede najbolje ovde, jer Srbija zaslužuje najbolje zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću, njegovoj politici i njegovom patriotizmu. Hvala.
Definitivno zatvaramo krug replika i nastavljamo sa listom govornika. Reč ima narodni poslanik Nebojša Bakarec. Izvolite.
Hvala, poštovana predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo ministarka, poštovani predstavnici nadležnih institucija, kratko moram da se osvrnem, prosto mislim da je neuputno da mi u skupštini slušamo nekakve katastrofične najave. Moram da povezujem, ja sam to čuo pre neki dan i u Skupštini grada Beograda. Naime, jedna od kritika ispred zgrade je bilo da ako se izgradi Metro i njegov depo da će Beograd ostati bez vode. Ovde smo čuli od poslanika da ako dođe do iskopavanja litijuma da će, takođe Beograd ostati bez vode, što je naravno neverovatno. Juče je gospodin Gojko Palalić sjajno govorio upravo na ovu temu i samo ću podsetiti. Angela Merkel kada je bila rekla je da je Nemačka zainteresovana za iskopavanje litijuma, za proizvodnju baterija i za proizvodnju električnih automobila, i na to se nadovezao i predsednik Vučić i rekao je da je to neviđena razvojna šansa Srbije. Mislim da je gospodin Gojko Palalić juče pominjao da je to nekakav godišnji obrt investicioni od 17 milijardi evra i to je neviđena šansa. Zato se toliko vrišti protiv ovih velikih projekata, jer ukoliko se oni ostvare, a ostvaruje se polako jedan po jedan, opozicija praktično na narednim izborima, 2022, 2026. godine, koje god hoćete godine, praktično ostaje bez šanse, ali Srbija ima onda šansu. Što se tiče ovog seta zakona, imamo četiri. Prosto, moramo da kažemo da ova četiri zakona, dakle o privrednim društvima, Sporazum sa Norveškom, o javnim nabavkama i Komisiji za nabavke, i Komisiji za hartije od vrednosti, znači ova četiri zakona su nasleđe i ono što ostaje iza predsednika Vučića. Zbog toga je od krucijalne važnosti i za ova četiri zakona da utvrdimo šta ostaje iza predsednika Vučića, ali i da utvrdimo i šta ostaje iza Đilasa. Naime, tajkun Dragan Đilas koji je vlasnik stranke, što je vrlo čudno, ali je tačno, SSP i kompanije „Multikom“, u kojoj inače rade svi njegovi funkcioneri, pa su u dvostruko zavisnom položaju, je pre neki dan, juče, na društvene mreže i medije okačio svoju sliku sa sledećim tekstom – Vučić će otići brže nego što misli, a kada ode po njemu se u Srbiji ništa neće zvati, jer iza njega ništa ostati neće. Inače, na ovoj Đilasovoj slici iza njega je srpska zastava. Međutim, Đilas je u Vašingtonu opet pre neki dan lobirao za Kurtijeve i albanske interese i to 100%, i tada je sve Srbe na Kosovu nazvao kriminalcima i onda bi tačnije bilo da je Đilas na ovu svoju sliku okačio albansku zastavu, jer on je njihov lobista i Kurtijev partner ovde, obojica žele da budu partneri. Sad zaustih da kažem da se po Đilasu u Srbiji ništa ne zove, mislim netačno je. Zaustih da kažem da ništa nije iza Đilasa ostalo, opet je netačno. Po Đilasu u rečnicima postoji sinonim, Đilas je postao sinonim. Kad se kaže Đilas - za pljačku i lopovluk, to je ostalo. Međutim, šta je još ostalo iza njega? Iza tajkuna Đilasa je ostalo njegovo porodično nasilje kada je napao bivšu suprugu i njene roditelje u prisustvu dece. Iza Đilasa su ostale modrice na licu njegovog bivšeg tasta, penzionera. Iza Hazija i na Đilasa je ostala nezakonito izgrađena rijaliti kuća „Velikog brata“ na zemljištu dečije ustanove „Pionirski grad“ i pacovi i đubre u toj kući danas. Iza tajkuna Đilasa su ostale desetine hiljada Roma i njihove dece kojima je sravnio kuće sa zemljom, a onda ih potrpao u kontejnere po obodima šuma Beograda, a sve za potrebe drugog tajkuna koji je gradio upravo na lokacijama gde su živeli Romi. Iza tajkuna su ostale psovke u Skupštini grada kada je psovao odbornike 2008. u oktobru i psovke 2018. godine upućene siromašnim studentima koji su mu dobacivali da je lopov. Iza Đilasa su ostale pretnje policajcima na dužnosti više puta, povređivanje 140 policajaca prilikom napada na Skupštinu Srbije, koje je upravo on organizovao i podržao. Iza Đilasa je ostala, to nije manje važno, uništena Demokratska stranka, koju je on uveo u dužničko ropstvo. Iza Đilasa je ostala opljačkana Direkcija za gradsko građevinsko zemljište u iznosu od 291 neverovatni milion evra. Iza tajkuna Đilasa je ostao dug Beograda od 1,2 milijarde evra. Iza tajkuna Đilasa je ostala lažna nagrada koju je sam sebi dodelio za naj menadžera, koju je platio 9.000 funti prevarantima iz Engleske, iz Oksforda, da bi sebe okitio tom lažnom nagradom, koju i dalje ima. Iza tajkuna Đilasa je ostao opljačkani budžet Beograda u iznosu od šest miliona evra prilikom rekonstrukcije Bulevara. Opljačkan je iznos od osam miliona evra za fiktivne konsultantske usluge u vezi Mosta preko Ade, pa onda u iznosu od šest milina evra prilikom ugradnje falš kontejnera i opljačkani budžet grada u iznosu od 100 miliona evra prilikom same gradnje Mosta preko Ade koji je izgrađen na pogrešnom mestu i na potpuno pogrešan tehnološki način, preskup, naravno. Iza tajkuna Đilasa je ostao profit njegovih kompanija od 619 miliona evra dok je obavljao tri državne funkcije tokom 10 godina. Iza tajkuna Đilasa je od 2017. godine do sada ostalo 500 masovnih tužbi protiv medija i pojedinaca i novinara i urednika, koje je podneo ne bi li ih sprečio da govore, pišu i istražuju to kako je zaradio onih 619 miliona evra. Iza Dragana Đilasa je ostao napad na RTS koji je on organizovao i u kome je učestvovao. Iza tajkuna Đilasa je ostao opljačkani RTS, prilikom trgovine sa sekundama, vremena za oglašavanje sa njegovim kompanijama. Iza tajkuna Đilasa su ostale spaljene knjige Gorana Vesića i proganjanje porodice Gorana Vesića. Iza tajkuna Đilasa je ostalo svakodnevno, višegodišnje proganjanje i dehumanizovanje svih članova porodice Aleksandra Vučića. Iza Dragana Đilasa, tihim glasom to kažem, su ostale intimne fotografije sa kriminalcima i narkodilerima Dabovićem, Japancem, Jeremićem, Bakićem i Filipovićem. Iza ligerha činjenica, ostaje činjenica da je on kukavica koja nema hrabrosti da se kandiduje ni za jednu funkciju ni na kom nivou u državi. Iza tajkuna Đilasa ostaje, naravno, njegov dragi brat Gojko, koji se silno obogatio uz brata, suvlasnik ili direktor mnogih kompanija svog brata Dragana. Iza tajkuna Đilasa je ostao ogroman broj njegovih saradnika iz doba dok je bio gradonačelnik. Njih imenom i prezimenom neću ih sada čitati, 54, koji su uhapšeni pod optužbama da su oštetili budžet grada Beograda za silne milione evra. Iza tajkuna Đilasa je jedan od ovih, samo ću ga pomenuti, ostao Aleksandar Bijelić, kao nekakvo siroče, bivši Đilasov gradski menadžer, koji je uhapšen zbog sumnje da je u toku rekonstrukcije Bulevara Kralja Aleksandra zloupotrebom položaja oštetio budžet Beograda za šest miliona evra. Optužnica je nedavno potvrđena. Iza tajkuna Đilasa je ostalo 68 miliona evra na 53 računa u 17 država, kakva ostavština. Ima toga još. Iza tajkuna, i to je važno za sve građane, su ostale niske prosečne plate od 40.000, to je 2012. godine. Iza tajkuna Đilasa je ostala jedna od najnižih stopa zaposlenosti od 44% svega. Iza tajkuna Đilasa je ostala ogromna stopa nezaposlenosti od čak 25%. Iza tajkuna Đilasa je ostalo povećanje broja nezaposlenih od 302.000, znači, sa 433.000, kada su došli na vlast, na kraju 2012. godine je bilo 735.000 nezaposlenih. Iza tajkuna Đilasa ostaje činjenica da je on šef političkog krila mafije. Iza tajkuna Đilasa ostaje politika kojom on i Marinika srpski narod proglašavaju genocidnim. Iza tajkuna Đilasa ostaje činjenica da je nedavno u Vašingtonu sve Srbe na Kosovu i Metohiji nazvao kriminalcima. To ostaje iza Dragana Đilasa. Šta ostaje iza predsednika Vučića? Iza predsednika Vučića ostaje uspravljena Srbija, ostaje vakcinisana Srbija. Iza predsednika Vučića ostaje Srbija koja proizvodi vakcine. Iza predsednika Vučića ostaje sačuvana i izgrađena Srbija. Iza predsednika Vučića ostaje spasena ekonomija i činjenica da je spasao Srbiju od bankrotstva. Iza predsednika Vučića ostaje značajan ekonomski rast i podignut značajno kreditni rejting Srbije i znatno bolji životni standard nego do 2012. godine i ostaje niska inflacija. Iza predsednika Vučića ostaje stabilan kurs dinara i povećane devizne rezerve. Iza predsednika Vučića ostaje obiman razvoj sportske infrastrukture i sporta uopšte. Iza predsednika Vučića ostaje opšta renesansa društva, ekonomije, poljoprivrede, gradnje, vojske i još mnogo toga. Iza predsednika Vučića ostaje značajno stipendiranje i zapošljavanje mladih. Iza predsednika Vučića ostaju ogromna ulaganja u sve nivoe obrazovnog sistema. Iza predsednika Vučića ostaje izgradnja i kapitalna rekonstrukcija objekata na Kosovu i Metohiji, srpskom Kosovu i Metohiji. Iza predsednika Vučića ostaje organizovana nikad veća i nikad organizovanija finansijska pomoć Srbima na KiM. Iza predsednika Vučića ostaje jačanje jedinstva Srba na Kosovu i Metohiji na nivo od 99%. Iza predsednika Vučića ostaje stalna finansijska i druga pomoć SPC. Iza predsednika Vučića ostaju spomenici Stefanu Nemanji i Bori Pekiću. Iza predsednika Vučića ostaje Beograd na vodi. Iza predsednika Vučića ostaju stotine kilometara novih autoputeva. Iza predsednika Vučića ostaje novi Žeželjev most u Novom Sadu. Iza predsednika Vučića ostaje, setimo se, spašeni penzioni fond, ostaju povećane penzije, ostaju povećane plate. Prosečna zarada u ovo Vučićevo doba avgust 2021. godine, prosečna zarada je 65.000 dinara. Iza predsednika Vučića ostaje stopa nezaposlenosti od svega 10%. To su podaci iz 2019. godine. Iza predsednika Vučića ostaje smanjena nezaposlenost sa 25% na 10%. Iza predsednika Vučića ostaje činjenica da je smanjio broj nezaposlenih za 420.000 i ostaju povećane zarade od više od 50% u odnosu na 2012. godinu. Iza predsednika Vučića ostaje činjenica da po projekcijama MMF-a i Evropske komisije Srbija ima najmanji pad BDP-a u Evropi od samo 1,5%. Iza predsednika Vučića ostaje i reforma poreske uprave i tri nove kovid bolnice i ogromna ulaganja u zdravstvo i nove železničke pruge i najmoderniji ostaje klinički centar na Balkanu, onaj koji je završen u Nišu. Iza predsednika Vučića ostaje i ostaće i skori dovršetak Kliničkog centra Srbije. Iza predsednika Vučića ostaje, i to je jako važno, budžetski fond za lečenje u inostranstvu, pogotovo dece. Iza predsednika Vučića ostaje organizovana briga o obolelima od retkih bolesti, naravno, i dece. Iza predsednika Vučića ostaje zakon kojim se podstiče rađanje, ostaje briga o osobama sa invaliditetom. Iza predsednika Vučića ostaje značajno podignut nivo zaštite životne sredine. Iza predsednika Vučića, sa ovim u vezi, ostaje uređena deponija Vinča, koja se uskoro završava sa izgrađenom fabrikom i energanom na samoj deponiji. Iza predsednika Vučića ostaju rekonstruisani Narodni muzej i Muzej savremene umetnosti, ostaje novi Zakon o ćirilici, ostaje novi Naučno-tehnološki park na Zvezdari, ostaje Srbija kao lider u stranim ulaganjima. Iza predsednika Vučića ostaju spašena Železara Smederevo, basen Bor i "Galenika". Iza predsednika Vučića ostaje stotine investicionih projekata, gde se dovode strani poslodavci koji su otvorili, ja mislim, uskoro ćemo doći i do 100.000 radnih mesta širom Srbije. Iza predsednika Vučića ostaje spašen i uzdignut „Telekom“, koji je pre neki dan potpisao strateški Sporazum sa „Vodafonom“ i strani investitori prognoziraju da trenutno sada „Telekom“, u odnosu na ono kada nije mogao da se proda ni za milijardu evra, sada „Telekom“ vredi oko pet milijardi evra. Iza predsednika Vučića ostaju ogromna ulaganja u EPS, ostaje spašen i transformisan nacionalni avio-prevoznik, ostaje uzdignut aerodrom „Nikola Tesla“, ostaje veliki razvoj turizma u Srbiji. Iza predsednika Vučića ostaje značajno podignut ugled Srbije u svetu, ostaje jačanje vojske, kupovinom novih sistema naoružanja, aviona, helikoptera. Iza predsednika Vučića ostaje značajno razvijena srpska namenska, vojna i odbrambena industrija. Iza predsednika Vučića ostaje novoizgrađena zgrada RTV. Iza predsednika Vučića ostaje obnovljena dodela stanova pripadnicima snaga bezbednosti. Iza predsednika Vučića ostaje smanjena stopa kriminaliteta, ostaje uspešna borba protiv korupcije, ostaje uspešna borba protiv kriminalnih klanova. Iza predsednika Vučića ostaju značajna ulaganja u pravosuđe, izgrađeno i rekonstruisano više od 40 objekata pravosuđa. Iza predsednika Vučića ostaje Zakon o sprečavanju nasilja u porodici. I vezano za Beograd, jer nije manje važno, iza predsednika Vučića ostaju rekonstruisani ili izgrađeni: Trg Republike, Cvetni trgu, Kosančićev venac, Trg Slavija, Karađorđeva ulica i Savski kej, park Ušće, pasarela na Kalemegdanu, 20.000 kvadrata pešačke zone u centru, Bulevar oslobođenja, Ruzveltova, Mije Kovačevića, plato ispred crkve Svetog Marka, Bulevar kneza Aleksandra Karađorđevića, sve je to rekonstruisano, Ulica vojvode Stepe i kružni tok Autokomande, Brankov most, severne pristupne saobraćajnice „Mostu na Adi“, pristupne saobraćajnice stanici Prokop i otvorena prva faza stanice, stadion Tašmajdan, pristupne saobraćajnice od Tošinog bunara do „Mosta na Adi“, Bulevar heroja sa Košara, garaže Obilićev venac, Zeleni venac, Masarikova, ulica Kraljice Marije, 27. marta, Džordža Vašingtona i Cara Dušana. Iza predsednika Vučića ostaje velelepna fontana Slavija. U budućnosti iza predsednika Vučića će ostati nešto što je već u toku, ali što će biti realizovano: metro u Beogradu, pruga Beograd – Budimpešta, još stotine kilometara autoputeva, završena stanica Prokop, završen „Beograd na vodi“ i urađena cela Sava promenada, nova autobuska stanica u bloku 42, novi savski most na mestu starog tramvajskog, obilaznica oko Beograda, nacionalna veletržnica, novi Muzej Beograda i ostaće, ne manje važno za ekologiju, u budućnosti i pet novih fabrika za prečišćavanje otpadnih voda u Beogradu. Iza predsednika Vučića u ovih devet godina ostaju ubedljive pobede na izborima na svim nivoima vlasti od 2014. godine do danas. To ostaje ili će ostati iza predsednika Vučića, to je njegova ostavština. Naveo sam samo deo i završavam uskoro. Kako sam ja noćna mora i može biti neželjeni glas savesti koji inače Đilas nema, poručujem Đilasu da je zaboravio da čoveka čine dela, a ne prazne reči ili bogatstvo koje je pokrao. Čoveka ne čine table na kojima piše Dragan Đilas vlasnik „Multikoma“ ili vlasnik SSP-a. Čoveka ne čini 619 miliona, niti 24 miliona u nekretninama, niti 68 miliona evra na 53 računa u 17 zemalja. To čini Dragana Đilasa, a predsednik Vučić se za 28 godina bavljenja politikom nije obogatio, niti su se obogatili članovi njegove porodice. Još jedna važna stvar. Iza predsednika Vučića će ostati činjenica da niti on, niti mi iz SNS, niti mediji koji nas podržavaju nismo demonizovali, dehumanizovali i napadali članove bilo čije porodice, pa ni članove porodice opozicionara, na primer, Đilasa, Jeremića, Marinike i ostalih. Pripadnici dela opozicije već godinama dehumanizuju sve članove porodice predsednika Vučića i u tome prednjači stranka Dragana Đilasa i đilasovski mediji. Stoga jedan savet Đilasu, kada objavljujete ovakva bezumna predviđanja šta će iza koga da ostane, okićena vašim selfijima, setite se velikog pisca Ernesta Hemingveja koji je, inače, naslov svog romana „Za kim zvono zvoni“ preuzeo iz legendarne pesme engleskog pesnika Džona Dona iz 16. veka, čiji deo glasi: „Nikada ne pitaj za kim zvono zvoni, ono zvoni za tobom“. Nemojte se, Đilase, brinuti šta će biti Vučićeva ostavština, već brinite o tragovima vašeg nečovještva. Živeo Aleksandar Vučić. Živela Srbija i hvala vam.
Zahvaljujem, gospodinu Bakarecu. U skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, određujem pauzu u trajanju od jednog časa, a sa radom nastavljamo u 15.00 časova. Hvala.
Poštovani narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Na osnovu prijavljenih poslanika sa liste, reč ima narodna poslanica Samira Ćosović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Imajući u vidu značaj privrednih društava kao pravnih lica koja obavljaju neku delatnost u cilju sticanja određene dobiti, jasno je koliko je bitno za razvoj svake privrede i poslovanja privrednih subjekata da ova oblast bude u potpunosti uređena. Takođe, imajući u vidu da je primarni spoljnopolitički cilj Republike Srbije ulazak u EU, usklađivanje našeg zakonodavstva sa propisima EU je osnova tog procesa. Tako, u skladu sa akcionim planom programa za unapređenje pozicija Republike Srbije na rang listi Svetske banke o uslovima poslovanja za period 2020-2023, da bi se bolje zaštitila prava manjinskih članova društva, izvršene su određene izmene i dopune Zakona o privrednim društvima. Ovaj predlog zakona je u stvari usklađivanje sa odredbama direktive EU i stvaranje uslova za poboljšanje pozicije Srbije na rang listi Svetske banke. Jedna od značajnih novina koje ovaj predlog zakona donosi je, na primer, slučaj kada privredna društva, usled nemogućnosti da ponekad utvrde ko su im akcionari kako bi mogli direktno da komuniciraju sa njima, sada posrednici imaju obavezu da na zahtev privrednog društva dostave informacije o tim akcionarima. Takođe, bitna dopuna zakona sastoji se i u preciznijem regulisanju mogućnosti iskazivanja stavova akcionara u vezi sa politikom naknada i stimulacije direktora, odnosno izvršnog direktora i članova nadzornog odbora ako je društvo dvodomno, čime se povećava korporativna transparentnost i odgovornost samih direktora. Dalje, precizirane su odredbe koje se odnose na zaključivanje poslova u kojima postoji lični interes. Sve ove promene sigurno će rezultirati većom pravnom sigurnosti, boljim uslovima poslovanja i, na kraju, poboljšanjem investicione klime u Srbiji. Pored ovog predloga zakona, osvrnula bih se kratko i na Predlog zakona o potvrđivanju izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Kraljevine Norveške. Norveška i Srbija su zaključile veći broj sporazuma, a Sporazum o poljoprivrednim proizvodima je zaključen 2009. godine. Izmena navedenog sporazuma odnosi se na preciziranje pojma države EFTA, tj. pozivanje na države EFTA smatra se pozivanjem na Norvešku. Potrebno je istaći da Norveška i Srbija imaju dugogodišnje dobre i prijateljske političke i ekonomske odnose. Robna razmena je dobra, a najveća norveška investicija u Srbiji je kupovina mobtel mreže od strane „Telenora“ i iznosila je 2006. godine 1,5 milijardi evra. Takođe, Norveška u velikoj meri kroz različite donacije i projekte obezbeđuje značajna sredstva razvojne pomoći u Srbiji. Tako, na primer, juna ove godine sa ukupno 100.000 dolara Kraljevina Norveška je podržala preduzetnike iz oblasti poljoprivrede, kako bi povećali svoje kapacitete održivosti i konkurentnosti na tržištu. Prema zvaničnim podacima Kraljevine Norveške, ona ima otprilike svega 4% obradivog zemljišta u odnosu na ukupnu površinu. Pored tako malog procenta obradivog zemljišta i nepovoljnih prirodnih uslova, poljoprivredna proizvodnja u ovoj zemlji bi morala biti više nego skromna. Ipak, Norveška je oduvek pridavala veliki značaj razvoju poljoprivrede kroz velike subvencije poljoprivrednim proizvođačima i racionalnim i domaćinskim odnosnom prema svojoj proizvodnji. Taj njihov sistematičan odnos prepoznat je i na globalnom nivou, pa su Norvežani osnivači Svetskog trezora semena kojim upravlja Ministarstvo poljoprivrede i hrane. U pitanju je najveća banka biljnih gena na svetu, otvorena da u slučaju ratova ili velikih katastrofa spasi biljni svet od uništenja, čuvajući uzorke semena iz svetske zbirke useva. Srbija se priključila ovom projektu tako što je ove godine deponovala 96 najznačajnijih domaćih sorti pšenice, ječma, ovsa i raži, koje je odabrao Institut za ratarstvo i povrtarstvo iz Novog Sada. Na ovaj način Srbija će doprineti globalnim naporima da se obezbedi prehrambena bezbednost budućih generacija. Inače, u ovoj jedinstvenoj bazi čuva se preko milion uzoraka semena iz skoro svih zemalja sveta. Smatram da je ovaj potez Republike Srbije jako važan, jer, kao što je to Tomas Džeferson rekao, poljoprivreda je naše najmudrije bavljenje jer će na kraju najviše pridoneti stvarnom bogatstvu, dobrom moralu i sreći. S obzirom da je Srbija u suštini poljoprivredna zemlja sa velikim potencijalima u ovoj oblasti, saradnja sa razvijenim zemljama je veoma značajna. Zato je treba razvijati i negovati. Upravo je jedan od programskih ciljeva moje stranke Socijaldemokratske partije Srbije zalaganje za održivu poljoprivrednu proizvodnju, bolji kvalitet i što veću zdravstvenu bezbednost hrane. Smatramo da je interes Srbije da prilagodi svoju poljoprivredu standardima i propisima EU, zato što je evropsko tržište zapravo i naše tržište i naš najbolji kupac poljoprivrednih proizvoda. Zato će Poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije u danu za glasanje podržati sve predloge zakona koji su na današnjem dnevnom redu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Slavenko Unković. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Poštovana ministarko sa saradnikom, uvažene kolege narodni poslanici, danas su pred nama izmene i dopune Zakona o privrednim društvima i osnovni cilj tih izmena je stvaranje povoljnijeg poslovnog okruženja za razvoj privrede Republike Srbije i poslovanje privrednih subjekata u našoj zemlji. Srbija se obavezala da će u svoj pravni sistem preuzeti tekovine EU iz oblasti korporativnog prava sa kojima naši domaći propisi još uvek nisu potpuno usaglašeni. Zakon o privrednim društvima uređuje pravni položaj privrednih društava, njihovo osnivanje, upravljanje, statusne promene, promene pravne forme, prestanak i druga pitanja od značaja za njihov položaj, kao i pravni položaj preduzetnika. Iz podataka APR-a vidimo da preduzetnici čine oko 70% vlasničke strukture naše privrede. Za tržišnu privredu najbitnija je sloboda poslovanja, tako da vremenom neki privredni subjekti nastaju a neki i prestaju da postoje. U Srbiji u ovom trenutku je registrovano preko 400.000 privrednih subjekata od kojih je 120.000 privrednih društava i oko 280.000 preduzetnika. Prema podacima APR-a za poslednjih pet godina, broj osnovanih privrednih društava u Srbiji je povećan za 12% a broj preduzetnika za 11%, što je pokazatelj značajno povoljnije klime za poslovanje i jako velike brige države u smislu pravne sigurnosti, kao i raznih olakšica na početku svakog biznisa u smislu raznih subvencija i start-ap kredita itd. Po nekim procenama, prosek zaposlenih kod naših preduzetnika je 2,4 zaposlena a kada bi se to povećalo na evropski prosek od 4 zaposlena to bi značilo još pola miliona novih radnih mesta i naravno veliki doprinos povećanju BDP-a. Srbija je lider u regionu kada je reč o broju otvorenih radnih mesta, kroz projekte stranih direktnih investicija. U našoj zemlji osnivač bilo koje forme privrednog društva može biti i strano, fizičko lice ili strano pravno lice. Takođe, strano fizičko lice može se registrovati kao preduzetnik bez ikakvih dodatnih uslova, naravno, potreban je samo privremeni boravak tog lica. Neka istraživanja pokazuju da nešto preko 30.000 privrednih društava u prošloj 2020. godini nije imalo nijednog zaposlenog lica kod nas. Najviše ovakvih firmi ima u sektoru trgovine, prerađivačke industrije, stručnoj i naučnoj delatnosti i u građevinarstvu. Najčešće su to firme koje žele da određene poslove završe u kratkom roku, da smanje troškove po osnovu nameta za rad, a jedan deo ovakvih kompanija služi za odrađivanje poslova iz sive zone, tzv. fantomske firme. Predloženim izmenama Zakona Vlada namerava da konkretizuje postojeće odredbe, predvidi nove propise kojim se povećava kontrola nad radom privrednih društava i uvede nove mehanizme i institute u zakonsku regulativu rada privrednih subjekata. Izvesno je da će ove nove izmene Zakona u najznačajnijoj meri unaprediti položaj manjinskih akcionara u ostvarivanju njihovih prava i povećati transparentnost u finansijskim rashodima društva. Postoji ovaj problem kod privrednih društava da ne mogu da identifikuju svoje akcionare i krajnje korisnike. Njihova identifikacija je preduslov za direktnu komunikaciju između njih i rukovodstva društva. U tom smislu, za akcionare je predviđena obaveza da dostave svoje potpune podatke o kojima poseduju akcije. U cilju sprečavanja mogućnosti zloupotreba ovlašćenih lica zakonom se uvodi i obavezna politika naknada o dvodomnim privrednim društvima. Ta naknada treba da sadrži potpune podatke o zaključenim ugovorima, strukturu naknada, broj akcija, sve fiksne i varijabilne delove naknada. Uz politiku naknada povećana je mogućnost pristupa informacijama o zaradi direktora i članova Upravnog odbora. Na zahtev lica koja poseduju najmanje 5% akcija biće omogućeno da dobije informacije o zaradama organa upravljanja. Sa druge strane, postavlja se čvršći okvir za rukovodstvo privrednih društava, kako bi se sprečilo da u poslovanju lični interesi organa uprave društva budu iznad interesa samog društva. Nove izmene zakona donose i olakšanje da preduzetnike kojima je zabranjeno obavljanje delatnosti. Oni će moći da registruju promenom delatnosti kako bi zadržali aktivni status u cilju nastavka ostvarivanja prihoda i tako nastavili da za sebe i svoje porodice obezbeđuje egzistenciju. Privrednik koji u naziv svoje firme želi da stavi ime države Srbije moraće da plati taksu od preko 500.000 dinara, što je duplo više nego do sada. Oni koji hoće da stave ime grada u svoj naziv ta taksa će zavisiti od tarifnika koji propisuju lokalne samouprave, recimo, u Beogradu, Novom Sadu ovaj namet iznosi preko 100.000 dinara. U svakom slučaju, izmenama zakona će se postići veća transparentnost i pravna sigurnost, a samim tim će se i poboljšati uslovi poslovanja i unaprediti investiciona klima. Kada su u pitanju izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Kraljevine Norveške, radi se o usklađivanju sa odredbama izmenjenog Protokola B o definiciji pojma „proizvodi sa poreklom i metodama administrativne saradnje“. Republike Srbija sa svakom državom EFTA zaključuje sporazume o poljoprivrednim proizvodima na bilateralnoj osnovi. Ovo će biti peta zemlja sa kojom se potpisuje ovakav sporazum kao deo instrumenata za uspostavljanje zone slobodne trgovine Srbije i država EFTA. Inače, Srbija sa Norveškom ima iskren partnerski odnos u procesu naših integracija u EU, a od 2008. godine, pa do danas, Kraljevina Norveška je Srbiji omogućila 100 miliona evra besplatne podrške za razvoj. Kraljevina Norveška podržala je ujednačeni razvoj manje razvijenih gradova i opština i osnaživanje nacionalnih institucija sa više od osam miliona evra tokom poslednje tri godine kroz Projekat „Norveška za vas“. Kroz različite projekte preko 200 osoba je dobilo zaposlenje. Preko 300 nezaposlenih na predlog svoje veštine za zapošljavanje, 160 mikro i malih preduzeća su unapredili svoje poslovanje, dok je infrastruktura poboljšana u devet opština, čime je oko 50.000 građana dobilo poboljšane uslove života. Norveška je podržala jačanje našeg zdravstvenog sistema jedinice intenzivne nege nabavkom 20 respiratora i drugih uređaja u maju i junu prošle godine kada je to bilo najpotrebnije za našu zemlju. I zaista Norveška dosledno podržava naš društveno ekonomski razvoj već mnogo godina kroz različite programe, na različite načine i saradnja naše dve zemlje zaista je jedan primer uspešnog partnerskog odnosa. Kada je u pitanju Predlog odluke o izboru dva člana Komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, vidimo da se radi o izboru kandidata koji apsolutno ispunjavaju sve uslove i nadamo se da će nastaviti da daju svoj doprinos da ova veoma značajna institucija nastavi uspešno da radi. Predlozi odluke za izbor predsednika članova Komisije za hartije od vrednosti za nas su prihvatljivi. Tu se radi o mladim, iskusnim stručnim ljudima i mi ćemo podržati ove predloge. Svakakao sve tačke današnjeg dnevnog reda poslanička grupa JS će u danu za glasanje podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Rozalija Ekres.
Poštovana potpredsednice Kovač, uvažena ministarka Čomić sa saradnikom, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, u svom izlaganju ću se osvrnuti na Predlog odluke o izboru dva člana Republičke komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki koji je Narodnoj skupštini podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Javne nabavke su značajan instrument razvoja savremenih država, jer institucijama omogućavaju objektivno i transparentno pribavljanje dobara, usluga i radova uz podsticanje odgovornog trošenja budžetskih sredstava. Obzirom da se značajan obim javne potrošnje vrši preko sistema javnih nabavki, samo funkcionalan sistem nabavki osigurava efikasno trošenje novca poreskih obveznika. Najvažniji ključni principi od kojih zavisi efikasnost javnih nabavki su ekonomičnost upotrebe javnih sredstava, obezbeđivanje konurencije i transparentnost. Javne nabavke imaju veliki značaj, kako na nacionalnom, tako i na međunarodnom nivou. U EU predstavljaju značajno tržište. Prema procenama Evropske komisije, ukupna vrednost javnih nabavki iznosi 14% BDP Unije. U Republici Srbiji je prema podacima iz godišnjih izveštaja Kancelarije za javne nabavke u 2020. godini po sprovedenim postupcima javnih nabavki zaključeno 135.000 ugovora ukupne vrednosti blizu 400 milijardi dinara. Ovaj podatak sam po sebi ukazuje na izuzetan značaj sistema javnih nabavki, kao i važnost nezavisnih tela koja unapređuju, usmeravaju i prate javne nabavke. Tu pre svega mislim na Kancelariju za javne nabavke i na Republičku komisiju za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki. U programu razvoja javnih nabavki u Republici Srbiji za period od 2019. godine do 2023. godine kao opšti cilj definisan je dalji razvoj modernog i efikasnog sistema kroz punu primenu elektronskih metoda komunikacije, uz posledično poboljšanje efikasnosti i transparentnosti i smanjenje rizika od neregularnosti. Veliki korak ka ostvarenju svih definisanih ciljeva je svakako uspostavljanje portala javnih nabavki. Naime, obavezna elektronska komunikacija i uspostavljen portal doprinose većoj efikasnosti sprovođenja postupaka. Transparentnost konkurencije omogućava nabavku dobara, usluga i radova pod najpovoljnijim uslovima. Na taj način stvaraju se značajne uštede i mogućnost da se ušteđena sredstva upotrebe za povećanje kvantiteta i kvaliteta usluga koje država pruža građanima, čime se unapređuje životni standard. Pojednostavljena procedura preko portala smanjuje i troškove priprema ponuda, što za posledicu ima povećanje interesa privrednih subjekata, a naročito malih i srednjih preduzeća, za učestvovanje na tržištu javnih nabavki, što dalje doprinosi većem nivou tržišne konkurencije i povećanju prosečnog broja ponuda u postupcima. Kao što je poznato, republička Komisija za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki o svom radu sačinjava godišnji izveštaj do 31. marta tekuće godine za prethodnu godinu. Prema podnetom Izveštaju o radu za 2020. godinu, o kojem smo imali priliku da raspravljamo u junu ove godine u plenumu Narodne skupštine, mogli smo se uveriti u vrlo kompleksne i složene aktivnosti koje je sprovodila Komisija, kao samostalan i nezavistan organ Republike Srbije koji obezbeđuje zaštitu prava u postupcima javnih nabavki. Mišljenja sam da je važno osvrnuti se na neke nepravilnosti u postupcima javnih nabavki koje su učestale i koje se pojavljuju u kontinuitetu već duži vremenski period, a koje je republička komisija zapazila i kao takve istakla u podnetom izveštaju prilikom rešavanja po podnetim zahtevima. Sve naznačene nepravilnosti se odnose na izradu konkursne dokumentacije sa nejasnom sadržinom koje ne omogućava ponuđačima da pripreme prihvatljive ponude na osnovu kojih bi se isključila subjektivnost u postupanju naručioca prilikom ocene ponuda. Nepravilnosti se odnose i na tehničke specifikacije koje su diskriminatorskog karaktera. Naravno da ovo utiče na ograničeni krug potencijalnih ponuđača i sužava konkurenciju, što predstavlja lošu praksu u sprovođenju postupaka javnih nabavki i kosi se sa osnovnim načelima obezbeđivanjima konkurencije i zabrane diskriminacije u postupcima javnih nabavki. Konstatovane nepravilnosti u podnetom izveštaju po svojoj prirodi i značaju zahtevaju da se u razmeni iskustava i znanja u ovoj oblasti sa drugim državnim organima preduzmu mere koje smanjuju učestalost pojavljivanja ovih nepravilnosti, povećavaju konkurentnost i eliminišu diskriminaciju, kako bi se povećala efikasnost i efektivnost, odnosno unapredio celokupan sistem javnih nabavki. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava je 14. jula 2021. godine doneo odluku o pokretanju postupka i raspisivanju javnog konkursa za izbor dva člana republičke Komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, s obzirom na to da im mandat od pet godina ističe 27. decembra ove godine. Nakon sprovedenog izbornog postupka, Odbor je na 45. sednici, održanoj 19. oktobra, razmotrio Izveštaj Radne grupe za sprovođenje postupaka po javnom konkursu, razgovarao sa svim prijavljenim kandidatima i nakon obavljenih razgovora utvrdio je Predlog odluke o izboru dva člana, tako što je predložio Jelenu Stojanović i Svetlanu Ražić za članove Komisije. Napominjem da su predložene kandidatkinje članice Komisije i u aktuelnom mandatu. Poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara je mišljenja da predložene kandidatkinje Jelena Stojanović i Svetlana Ražić ispunjavaju sve profesionalne uslove za izbor člana republičke Komisije za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, stoga ćemo u danu za glasanje podržati njihov izbor. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Narodne skupštine, Stefan Krkobabić.
Uvažena potpredsednice Kovač, uvaženi potpredsedniče Tvrdišiću, uvažena ministarko Čomić, predstavnik našeg poslaničkog kluba i predsednik poslaničkog kluba uvaženi narodni poslanik Hadži Milorad Stošić je sveobuhvatno danas govorio o svim zakonskim rešenjima a ja ću se, pre svega, u svom nastupu dotaći Zakona o potvrđivanju i izmeni Sporazuma sa Kraljevinom Norveškom. Najpre da obrazložim zašto će poslanička grupa PUPS - "Tri P" podržati Zakon o potvrđivanju izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Kraljevine Norveške. Kada je reč o očuvanju tzv. vrednosti EU, smatra se da je na čelu te misije jedna zemlja koja uopšte nije članica EU, a to je upravo Kraljevina Norveška. Norveška je, recimo, članica NATO pakta, ali to građane te zemlje nije sprečilo da čak dva puta na referendumu odbace članstvo u EU, a smatra se da i danas više od 70% Norvežana ne želi ulazak te zemlje u EU. Međutim, Norveška je na drugoj strani ušla u tzv. evropski ekonomski prostor, postala deo jedinstvenog tržišta i primenjuje i sledi gotovo tri četvrtine evropskih direktiva. Smatra se da je taj tzv. norveški model u odnosima sa Briselom najsveobuhvatniji sporazum koji je jedna bogata zemlja izvan EU potpisala sa EU. Norveška plaća svoj pristup unutrašnjem tržištu EU velikim grantovima za 15 ekonomski slabije razvijenih članica EU. Zbog čega nam je razvijanje i produbljivanje odnosa sa Kraljevinom Norveškom još posebno važno? Reč je o Kući norveško-srpskog, nekada jugoslovensko-norveškog prijateljstva, izgrađenoj 1987. godine, u znak prijateljstva Srba i Norvežana, iskovanog u teškim godinama Drugog svetskog rata. Naime, nemački fašisti su 1942. godine iz beogradskih logora Banjica i Sajmište odveli u Norvešku 4.208 logoraša, a od toga 3.841 Srbina, kako bi na severu te zemlje prema Finskoj, odnosno Sovjetskom Savezu, gradili puteve i pruge, tzv. "krvavi put". Do 1945. godine ubijeno je ili je umrlo od bolesti i iscrpljenosti 3.000 tih ljudi. Lokalno norveško stanovništvo je, koliko je moglo, pomagalo srpske logoraše u hrani, piću i odeći. Posle rata, po 15-ak gradova iz obe države je pobratimljeno, a na duborezu u Norveško-srpskoj kući urezane su reči tadašnjeg norveškog kralja Olafa Petog - Mi u Norveškoj veoma cenimo prijateljstvo dva naroda i rado na ovaj način upućujemo svoje pozdrave i najbolje želje. Ovo su samo neki od dodatnih razloga zbog kojih će PUPS kao partija koja baštini antifašističku tradiciju naše zemlje i naroda, kao i poslanička grupa PUPS - "Tri P", podržati izmene Sporazuma o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Kraljevine Norveške. Da podsetimo, reč je o sporazumu iz sklopa akata koji dalje bilateralno uređuju odnose u oblasti slobodne trgovine između Republike Srbije i država EFTA, kao što su, osim Norveške, Island, Švajcarska i Lihtenštajn, zemlje koje takođe nisu članice EU. Kao što je to na početku svog izlaganja pomenuo i predsednik poslaničkog kluba PUPS - "Tri P" i ovaj sporazum i ostale akte iz današnjeg dnevnog reda ćemo podržati. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Adrijana Pupovac.
Zahvaljujem, uvažena predsedavajuća. Ministarka sa saradnikom, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, drage građanke i građani Republike Srbije, pred nama je izuzetno važan Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima, predložen u cilju unapređenja pozicije Republike Srbije na listi Svetske banke koja će se postići unapređenjem pozitivnih praksi i propisa u svih deset oblasti koje prati referentna lista. Svetska banka prati uslove poslovanja u 190 zemalja sveta. Naši građani treba da znaju da je na rang-listi Svetske banke 2020. godine Republika Srbija u oblasti zaštite manjinskih akcionara ostvarila napredak za 46 mesta, tj. u odnosu na 2019. godinu kada je bila na 83. mestu, u 2020. godini je rangirana na 37. mestu. U cilju poboljšanja transparentnosti između privrednih društava i investitora, zakon obuhvata sve pravne forme društva, ortačko, komanditno, društvo sa ograničenom odgovornošću i akcionarsko društvo. S obzirom na to da dolazim iz grada bakra i zlata, iz grada Bora, govoriću o jednom od najvećih i najprofitabilnijih privrednih društava u Republici Srbiji, a to je svakako rudnik bakra i zlata u Boru „Srbija Ziđin Koper“ d.o.o. Bor, čija je neto dobit u 2020. godini u odnosu na 2019. godinu povećana 2,6 puta. Moram da podsetim svoje sugrađane, moje Borane i Majdanpečane, da su nam u vreme vladavine prethodne vlasti, oličene u liku i delu Borisa Tadića, Dragana Đilasa, Vuka Jeremića, razni tadićevci, đilasovci, jeremićevci predlagali da umesto eksploatacije ruda bakra i zlata sadimo kikiriki i da rudarsko-topioničarske pogone preinačimo u radionice za izgradnju stolica i nogara za stolove. I tako prepušteni, svi smo bili taoci njihove neodgovorne, osione, bahate vlasti. Zaposleni su doživeli da umesto plata dobijaju otkaze i na izlaznim tablama u Boru i Majdanpeku stoje natpisi – ko poslednji izađe neka ugasi svetlo. Onda je, zahvaljujući narodu, na vlast došao Aleksandar Vučić, koji je umesto gašenja svetla sa kooperativnim investicionim partnerima iz Narodne Republike Kine uspeo da obezbedi za naše građane i našu decu sigurniju, ali i svetliju budućnost. Zbog naših građana moram da ponovim sve ovo, da nikada više nijedan grad u Srbiji ne doživi nekadašnju sudbinu Majdanpeka i Bora, manifest proklamovanih krajnjih ciljeva neodgovorne demokratske vlasti. Zato sam sigurna da će građani Borskog okruga, ali i čitave Srbije na predstojećim izborima svojim glasom čvrsto stati u odbranu sebe i svojih porodica i pružiti podršku najvećem srpskom državniku Aleksandru Vučiću i SNS. Da je najveći savremeni državnik pokazuje i činjenica da u društvu sa ograničenom odgovornošću „Srbija Ziđin Koper“ kontrolni paket ima i Vlada Republike Srbije u visini od 37% vlasništva. Borani su svesni da problemi nisu nastali preko noći i da se isto tako brzo ne mogu rešiti, ali rekonstrukcijom topionice, koja je u toku, izgradnjom zelenog rudnika poboljšaće se zaštita životne sredine koju već prati kvalitetniji životni standard građana. Zahvaljujući uspešnom poslovanju „Ziđina“ uvećan je i budžet grada Bora, povećaće se ulaganje u javnu infrastrukturu, gradsku, obrazovnu, proizvodno-ekonomsku, očekuje se završetak asfaltiranja ulica i puteva u gradu i selima, poboljšanje elektrifikacije, izgradnja sistema za prečišćavanje kiselih voda Bora i Majdanpeka koji leže na Borskoj reci i reci Timok, ojačanje sporta u gradu i selima i, što je najvažnije, podignut je životni standard meštana, što pokazuje podatak da je ostao izuzetno mali broj nezaposlenih žena i gotovo da nema proizvodnog zanimanja ni u Boru, ni u Majdanpeku koje nije uposleno. Zahvaljujući ulaganju „Ziđina“ u RTB Bor, prosečna plata u toj kompaniji za 5.500 zaposlenih danas iznosi 98.200 dinara, sa daljom tendencijom rasta. Zaposleni u rudniku su konačno i dočekali zasluženu zaradu, čak sam mišljenja da će u narednom periodu grad Bor po visini zarada biti na prvom mestu, iza svih beogradskih opština. Prihod budžeta Republike Srbije od rudne rente povećan je tri puta, sa tri na devet miliona evra godišnje. Dana 22. oktobra 2021. godine nadomak Bora Aleksandar Vučić je sa kineskim partnerima otvorio prvi zeleni rudnik bakra i zlata u Republici Srbiji „Čukaru Peki“, što podrazumeva korišćenje moderne tehnologije prilikom iskopavanja rude i najveće standarde u oblasti zaštite životne sredine. Otvaranje novog rudnika, pored građana Borskog okruga, gde se očekuje zaposlenje više od 1.200 ljudi, benefit očekuje i Narodna banka Srbije, kojoj će se omogućiti kupovina zlata po povoljnim cenama, a samim tim i uvećanje zlatne rezerve. Otvaranje novog rudnika utiče i na rast BDP-a, dok će deo, kao i udeo proizvodnje bakra biti uvećan za 18%, što će Republiku Srbiju u narednom periodu svrstati na drugo mesto po proizvodnji bakra u Evropi, odmah posle Republike Poljske. Koliko o svojim građanima brine naš predsednik, ali i članovi Vlade, u ovom slučaju prvenstveno ministarka privrede, upravo pokazuje i današnji Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima, čijim će se usvajanjem, pored poboljšanja zaštite manjinskih članova društva, postići veća transparentnost, ali i pravna sigurnost, poboljšati uslovi poslovanja i inicijative koje su početni korak u stvaranju povoljne investicione klime u Republici Srbiji, znači priliva stranih investicija. Zato će poslanička grupa Aleksandar Vučić, za ono što je nama najsvetije – za našu decu, u danu za glasanje pružiti punu podršku predloženom zakonu o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima, što predlažem i ostalim poslanicima, bez obzira kojoj poslaničkoj grupi pripadaju. U to ime, živeo predsednik Aleksandar Vučić, živeo Borski upravni okrug, živela pristojna Srbija!
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Dijana Radović. Izvolite.
Poštovana potpredsednice Narodne skupštine, uvažena ministarka sa saradnikom, koleginice i kolege narodni poslanici, uvek je afirmativno i dobro kada u Narodnoj skupštini Republike Srbije govorimo o tačkama dnevnog reda koje se odnose na sporazume o saradnji, što pokazuje proaktivnu ulogu i želju svih organa i institucija u našoj državi da unapređuju saradnju sa različitim zemljama iz najrazličitijih oblasti. Ono što bih na samom početku rekla jeste da ću, kao što je i ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS Uglješa Marković rekao, govoriti o Sporazumu o poljoprivrednim proizvodima između Republike Srbije i Kraljevine Norveške. Na samom početku, podsetila bih i da su bilateralni odnosi između Republike Srbije i Kraljevine Norveške uspostavljeni još davne 1917. godine. Ono što je za nas važno jeste da prijateljstvo između Srbije i Norveške datira i pre toga, tačnije kada je grupa norveških lekara i medicinskih sestara dobrovoljno došla u Srbiju da pomaže u bolnicama tokom Balkanskih ratova i tokom Prvog svetskog rata. Naravno, opštepoznata je činjenica i da je naše prijateljstvo dodatno učvršćeno tokom Drugog svetskog rata, kada su Norvežani i Norvežanke nesebično pružali pomoć jugoslovenskim ratnim zarobljenicima u nacističkim logorima. Naše bilateralne odnose i danas karakteriše pozitivna dinamika političkog dijaloga, karakterišu ih dobri odnosi, ali i postojanje obostranog interesa za unapređenje svih vidova saradnje. Moram da kažem da poslednjih godina ono što je izuzetno važno, a to je da je sa političke sfere, odnosno sa političkog plana saradnje, kao i sa ekonomskog, ta saradnja između Republike Srbije i Kraljevine Norveške, prelila se i na oblast kulture. Zato moram da pomenem i jednu manifestaciju koja je zapravo, jeste mesec norveške kulture koji se održava u Beogradu, kao i u drugim gradovima i zove se „NOktobar“. Kada pričamo o kulturi, važno je da pomenemo jedno kulturno-istorijsko dobro koje je i obeležje i simbol Gornjeg Milanovca. Naravno, radi se srpsko norveškoj kući, koja zapravo jeste izgrađena da predstavlja prijateljstvo dva naroda. Ova kuća jeste spoj sprske i norveške kulture, simbolizuje srpsku tradicionalnu brvnaru, ali i vikinški brod, spojene u jednu celinu, i samim tim, simbolično predstavlja čvrsto prijateljstvo naša dva naroda. Ono što je možda najznačajnije danas za nas, kada govorimo u plenumu, jeste da pomenemo da je Norveška godinama unazad dosledno podržavala razvoj društveno-ekonomskog napretka Srbije i da je u poslednjih 15 godina, imali smo danas priliku ovde više puta da čujemo, zapravo, jedan od najvećih bilateralnih donatora. Norveška je kroz različite donacije, kroz različite programe, kao i kroz različite grantove, nevladinim organizacijama donirala Srbiji kroz tehničku pomoć više od 200 miliona evra razvojne pomoći. Važno je podsetiti da je Norveška takođe, pružila pomoć Srbiji kada nam je bila potrebna pomoć od štete koja je nastala usled poplava, kao i za borbu sa migrantskom krizom. Najnovije što možemo pomenuti kada je Norveška saradnja u pitanju, jeste da nam je Norveška u ovim teškim vremenima, kada je i sama suočena sa zdravstvenom krizom, na početku pandemije donirala iznos od pet miliona evra. Zaključivanjem ovih bilateralnih sporazuma, odnosno, bilateralnog sporazuma sa Kraljevinom Norveške, a odnosi se na poljoprivredne proizvode, zapravo prethodili su i bilateralni sporazumi sa svim drugim članicama EFTA država, odnosno sa Švajcarskom, Islandom i Lihtenštajnom. Važno je da je ovim bilateralnim sporazumima prethodio i Sporazum o slobodnoj trgovini, koji je zaključen 2009. godine a stupio na snagu 2010. godine, čime je uspostavljena zona slobodne trgovine između upravo ovih država i naše zemlje. Ovaj Sporazum, kao i svi ostali sporazumi koje Republika Srbije ima sa članicama EFTA država, omogućavaju izvoz srpskih proizvoda bez carina i samim tim doprinose da se naši poljoprivredni proizvodi bolje pozicioniraju imajući u vidu da je ovo tržište koje broji 13 miliona stanovnika. Ovi sporazumi takođe, jesu značajni za sve naše poljoprivredne proizvođače, jesu značajni za sve naše izvoznike, pre svega zato što doprinose boljem pozicioniranju Srbije na evropskom tržištu, ali i u režim slobodne trgovine. Smatram da je izuzetno važno kada je u pitanju saradnja sa Norveškom da pomenem i aktivnost koja je bila proteklog meseca, a to je da je Srbija prvi put deponovala svoje poljoprivredno seme u svetski trezor semena, koji se nalazi uz Svalbardu. Arhipelag Svalbard zapravo se i nalaz negde na pola puta između kopnenog dela Norveške i Severnog pola, i upravo je tu smeštena globalna banka semena, i predstavlja svojevrsnu bazu podataka, jedinstvenu bazu semena iz čitavog sveta, odnosno, skoro svih zemalja sveta. Srbija je u ovaj trezor deponovala 96 najznačajnijih poljoprivrednih kultura, tu pre svega mislim na pšenicu, ječam, ovas i raž, koji je odabrao Institut za ratarstvo i povrtarstvo, i na taj način doprineli smo globalnim naporima da se postigne, obezbedi prehrambena bezbednosti budućih generacija. Na ovaj način mi smo uspeli da sačuvamo one najdragocenije poljoprivredne kulture koje su gajene na našim prostorima, i pre svega, ovo su autohtone sorte, a nalaze se na našim prostorima. Upravo kada govorimo o sistemskim strateškim ulaganjima u naš agrarni sektor, važno je da nastavimo sve one aktivnosti koje smo do sada sprovodili, kao bi naša poljoprivreda bila što produktivnija, što efikasnija, i kako bila što više otporna na klimatske promene. Samim tim smatram da naši poljoprivredni proizvođači, da bi nastavili i odgovorili izazovima savremenog društva, da bi zapravo odgovorili na zahteve modernih potrošača moramo da ih podstičemo stalno da se što više udružuju, da što više ulažu i utiču, zapravo primenjuju novu tehnologiju i to jeste važna stvar, jer perspektiva naše poljoprivredne proizvodnje i nije samo zadovoljenje naših domaćih potreba, perspektiva naše poljoprivredne proizvodnje jeste upravo izvozna orjentacija i to ne samo sirovina već, izvozna orjentacija gotovih proizvoda. Zato je izuzetno važno saradnja koju danas ostvarujemo sa mnogim zemljama sveta, a kada je u pitanju oblast poljoprivredne kulture, važni su i ovi koraci koji danas postižemo, a kada je u pitanju ovaj sporazum sa Norveškom, jer na taj način otvarajući nova tržišta mi doprinosimo da naši poljoprivredni proizvodi budu i dostupni i više zastupljeni na najzahtevnijim tržištima sveta. Samim tim samo takvim aktivnostima mi ćemo i uspeti ono što želimo, a to je da poljoprivreda ne bude samo razvojna šansa već da bude naš razvojni prioritet. Na samom kraju kada već pričamo o prijateljstvu i saradnji između država, znamo da je prijateljstvo i saradnja, nije potrebno samo ga sklapati, potrebno ga je stalno i negovati i upravo u tom smislu naša saradnja i naše prijateljstvo sa Norveškom najbolje ćemo negovati daljim unapređenjem bilateralnim odnosa, daljim unapređenjem kako na političkom planu, tako i na ekonomskom. Upravo danas ovaj sporazum o poljoprivrednim proizvodima doprineće boljoj i većoj spoljno-trgovinskoj razmeni i to jeste važan segment sveukupne privredne i ekonomske saradnje koju dve zemlje mogu imati. Zato će poslanička grupa SPS glasati za sve tačke koje su na dnevnom redu, jer verujemo da je upravo unapređenjem normativnog okvira zapravo doprinosimo boljem unapređenju privrednog ambijenta naše zemlje. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se. Reč ima narodna poslanica, Mirela Radenković. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani narodni poslanici, uvažena ministarka sa saradnicima, uvaženi građani Srbije, imali smo priliku da čujemo u uvodnom izlaganju od strane ministarke važnosti Zakona o privrednim društvima. Ovaj zakon još jedan je od pokazatelja da SNS radi u interesu građana. Svima nama je jasno da privreda predstavlja važan ekonomski pokretač. Ekonomski pokazatelji i podaci o privrednom rastu su jasni. To su stvari koje su merljive i jasno se vidi koliko smo uložili u putnu infrastrukturu, energetiku, ekologiju. O tome govore i međunarodne finansijske institucije. Zakon o privrednim društvima veoma je važan za stvaranje povoljnog poslovnog ambijenta, za razvoj privrede Republike Srbije i poslovanje privrednih subjekata. Ovim zakonom jasno se definišu naknade direktorima i nadzornim odborima koji utvrđuju nadležni organi privrednog društva, a ujedno daje se i mogućnost akcionarima da daju svoje stavove u pogledu politike naknade. Takođe, ovaj zakon reguliše pravne tekovine EU sa domaćim zakonima u oblastima korporativnog prava sa kojima naši zakoni do sada nisu bili usaglašeni. Ovim zakonom se štite i pravni okvir manjinskih članova društva. Privredna društva su nosioci privrednog razvoja i svakako da jeste naš zadatak da radimo na unapređenju njihovog položaja. Smatram da je od velike važnosti poseta ministarke privrede privrednicima širom Srbije. U razgovorima sa njima o problemima sa kojima se oni susreću i podsticaji koje država daje našim privrednicima su i te kako od velikog značaja. Unapređenjem poslovnog ambijenta daje se još jedna mogućnost da zadržimo mlade ljude u Srbiji, i svakako da je najlepše i najvažnije raditi u svojoj zemlji. Vlada Republike Srbije, zajedno sa predsednikom Aleksandrom Vučićem radi na unapređenju naše privrede. Stvaramo pozitivnu klimu za dolazak stranih investitora, ali ujedno vodimo računa i o domaćim privrednicima. Kroz razne vidove podrške u ovim teškim vremenima država je pomogla privrednicima i na taj način sačuvali smo radna mesta. Kroz podsticaje preduzetništvu pomogli smo našim privrednicima, odnosno država je pomogla našim privrednicima u kupovini mašina, u adaptaciji poslovnog prostora, u adaptaciji magacinskog prostora, u kupovini kompjuterske opreme. Takođe, održani su razni vidovi seminara i obuka. Po prvi put, imamo podsticaj podrške mladima i ženama za koje je Ministarstvo privrede opredelilo 100 miliona dinara bespovratnih sredstava. Srbija je danas na putu da bude ekonomski najjača zemlja u regionu. Srbija je danas jaka i stabilna zemlja koja se ravnomerno razvija. U ovim teškim vremenima kada se ceo svet bori sa krizom izazvanom korona virusom, strani investitori nastavljaju sa ulaganjem u našu zemlju. Smatram da je to najbolji pokazatelj koliko neko veruje u budućnost naše zemlje. Ukupan nivo stranih direktnih investicija u Republici Srbiji iznosi više od tri milijarde i 140 miliona evra. To je najbolji pokazatelj da je Srbija šampion u privlačenju stranih direktnih investicija. Predsednik Vučić otvorio je više od 230 fabrika širom Srbije. Do kraja godine u Kragujevcu „Škoda“ pokreće proizvodnju tramvaja. Obezbediće se nova radna mesta u Šumadiji, ali i nove prilike za domaće proizvođače. Ekonomske mere koje smo sproveli tokom prošle godine i koje sprovodimo i tokom ove godine radi sprečavanja posledica pandemije iznosile su osam milijardi evra, a sve u cilju boljeg životnog standarda naših građana. Sve ovo o čemu sam ja danas pričala, svakako da se nije desilo preko noći. Iza ovoga stoji odgovorna politika predsednika Aleksandra Vučića. Njegova borba za građane Srbije je svakodnevna. Očekuje nas povećanje penzija i plata. Penzije će po švajcarskoj formuli biti uvećane za 5,5%, a plate zaposlenima u javnom sektoru biće uvećane za 7%, dok će plate zaposlenih u zdravstvu, vojsci, socijalnoj zaštiti biti uvećane za 8%. Znaju građani Srbije i vide gde je Srbija bila 2012. godine, a gde je Srbija danas. Znaju građani da je naša zemlja danas poštovana kako u regionu, tako i u svetu. Ekonomski jaka, da politika koju sprovodi predsednik Vučić obezbeđuje održivi privredni rast i regionalnu stabilnost, dok se politika opozicije ogleda u svakodnevnim napadima na predsednika Vučića i njegovu porodicu. Kao pred svake izbore tako i pred ove izvore dele oni svoj neki propagandni materijal u kome obećavaju građanima plate o hiljadu evra. Svi mi danas znamo da papir trpi sve i da su to pusta obećanja. Sigurna sam da građani Srbije znaju kako se živelo u vreme Dragana Đilasa i niko od nas ne želi da nam se to vreme ponovo vrati. Svoje današnje izlaganje završiću rečenicom predsednika Vučića – ovo je drugo lice Srbije. Sve o čemu smo sanjali postaje stvarnost. Živela Srbija, živeo Aleksandar Vučić. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u vezi Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima reguliše se njihova unutrašnja organizacija, način nagrađivanja, način kontrole akcionara, način preuzimanja. Nama su privredna društva jako važna. Privredna društva su ta društva koja stvaraju novu vrednost, koja zapošljavaju stotine hiljada ljudi, privredna društva su ta koja zarađuju i za plate u republičkim organima uprave i za plate u prosvetnom sistemu, plate za policiju, za vojsku, za zdravstveni sistem. To zarađuju privredna društva. Naravno da Republika Srbija pokušava da stvori što bolji ambijent da se osnivaju nova privredna društva, da postojeća imaju još bolje uslove i ostvaruju još bolje poslovne rezultate. Međutim, ono što mene iznenađuje to je da se politika koja se sprovodi ovde unazad devet godina i neki mesec neprestano napada, neprestano kritikuje, neprestano pronalaze mane tzv. neprestano, nepravedno, nekorektno, neistinama napadaju. Meni je potpuno svejedno da li to radi Đilas, da li to radi Tadić, da li to radi Šolak, da li to radi Vuk Jeremić. Za mene su oni potpuno isto, to je bivši režim. Oni su za mene Demokratska stranka, ni jedna druga stranka, a to što su se oni međusobno posvađali to je njihov problem, dok su bili na vlasti bili su Demokratska stranka i ja među njima ne vidim nikakve razlike. Neki su se pravili da su lepi i pametni, drugi se nisu uopšte pravili nego su krali na sve moguće načine, rezultat je poznat, to je na stotine hiljada izgubljenih radnih mesta i na hiljade zatvorenih fabrika i privrednih društava. Šta je to njih toliko posvađane držalo na okupu u toj Demokratskoj stranci? Dve stvari. Jedna se zove vlast. Druga se zove novac. Kako je nestalo vlasti, a novca je bilo sve manje, tako su počeli međusobno da se svađaju, da se međusobno optužuju, da se pomalo udružuju, pomalo mire, itd. ali samo pokazuje kakva je to bila jedna družina koja je bukvalno Srbiju dovela do ivice propasti. To je ono što im je zajedničko. Međutim, mene iznenađuje jedna druga stvar, da li oni stvarno misle da smo mi ludi, da li oni stvarno misle da mi ne znamo da smo zaboravili šta su radili dok su bili na vlasti. Evo, imali smo pre nekih nedelju dana, možda i desetak, pojavili su se tamo neki Nikezić, Šoškić, Milojko Arsić. Oni su pričali o nekim bajkama. Vidim da ponovo bivši režim pokušava na bilo koji način da optuži sadašnju vlast za neke neuspehe i prva stvar koju ćete da čujete od njih jeste inflacija. Evo, to su ukoliko juče napadali. Kaže – inflacija. Inflacija u Srbiji za 2021. godinu biće oko 3,5%. Ja se slažem da je za vlade koje su od 2014. godine do danas birane to relativno visoka inflacija. Relativno visoka zato što inflacija od kada je Srpska napredna stranka i Aleksandar Vučić na vlasti kretala se u rasponu od 1,5%, 1,7%, 2%, 2,5%, nisu to bile neke inflacije koje su pravile probleme privredi i građanima. Moglo je sa tom inflacijom, recimo 2015. – 1,9%, 2016. -1,2%, 2017. – 3%, 2018. – 2%, 2019. – 1,7%, 2020. – 1.6%. Sad, zamislite, neko kaže - vi ste krivi za inflaciju od 3,5%, a pri tom zaboravlja da je, recimo, dok je DS bila na vlasti 2008. godine inflacija je bila 10,9%. Pazite, sve ove godine koje sam pročitao za vreme vlasti SNS, da saberemo inflacije, ta inflacija je manja nego jedna godina vlasti DS. Godine 2009. 10,1%, 2010. godine, veliki uspeh 8,6%, 2011. godine 11%, i onda se nađe Veselko iz DS koji kaže da je inflacija u Srbiji od 3,5% visoka, i još kaže - mi smo tu odgovorni, postoje mehanizmi da se takva inflacija zaustavi. Postoje. Ali, kakav je to mehanizam kojim su oni zaustavljali? Pa, oni su povećavali referentnu kamatu stopu. To građanima ništa ne znači ako kažem, ali ako kažem da će svaki kredit koji građani imaju da poskupi, onda hajdemo da izračunamo da li je bolje kontrolisati inflaciju na 3%, 3,5% nego povećavati referentnu kamatnu stopu od koje će samo banke da imaju korist. Ali, to je samo jedna stvar. Pa, još kaže - inflacija je prouzrokovana cenom derivata nafte, a derivati nafte su neuobičajeno skupi zbog velikog zahvata države, znači, konkretno, benzina i dizel goriva i kažu da je to zbog visoke akcize koju imamo. Što ne kažu da su tu akcizu oni doneli? Što ne kaže DS i njihov režim, bivši, da su akcize i poreska politika uspostavljeni za vreme njihove vlasti? I nije tačno da je gorivo sada skuplje nego što je bilo za vreme njihove vlasti 2012. godine, otprilike tu je bilo, dinar, dva, gore, dole razlika, ali i to neće da kaže. E, sada ja moram da postavim jedno pitanje. Ako su akcize i porezi nešto iz čega mi pravimo puteve, bolnice, vrtiće, škole, obezbeđujemo veću zaradu zaposlenima iz uprave i zdravstvenog sistema, da li može neko da mi kaže, da li je bivši režim napravio nešto od tih akciza i poreza do 2012. godine? Jesu li uradili nešto za Srbiju? Jesu li uradili nešto za građane Srbije? Jesu li napravili neki put? Jesu li napravili neku bolnicu? O kliničkim centrima da ne pričam. Jesu li rekonstruisali neku školu, napravili predškolsku ustanovu? Bilo šta da su uradili, a isto su zahvatali od svakog litra goriva koliko i ovaj sadašnji režim. Napravili su most na Adi, koji košta, koliko, 650 miliona evra. Pre pet dana predsednik Republike Srbije je prisustvovao obeležavanju početka radova na izgradnji brzog puta, brze deonice od Požarevca do Golupca. Reč je o nekih šezdesetak kilometara, možda i više. To košta 300 miliona evra. Draganu Đilasu jedan most je koštao 600 i kusur. Toliko o tome kako su oni vodili Srbiju. Znate šta će sledeće da napadaju, sledeće napadaju potrošačku korpu, pa kaže ovako - minimalna zarada mora da bude u vrednosti minimalne potrošačke korpe. Evo, ovako to izgleda za vreme njihove vlasti. Minimalna zarada 2008. godine bila je 159 evra, 2009. godine 161 evro, 2010. godine 154 evra i 2011. godine, valjda zbog izbora, 169 evra. Znači, za četiri godine vlasti bivši režim je uspeo da podigne minimalnu zaradu za svega 10 evra, sa 159 na 169. A 2012. godine 172 evra je bila, a 2020. godine 256 evra, preko 80 evra više. I onda će oni da pričaju kako minimalna zarada treba da bude u najmanjoj vrednosti minimalne potrošačke korpe. Ja se slažem da treba da bude, ali to ne može ni preko noći, ali bi oni tu cenu minimalne potrošačke korpe dostigli za jedno 150 godina, toliko otprilike. Ali, to je to kad neko misli da smo mi kratkog pamćenja, kratke pameti, pa nećemo da podsećamo građane kakvi su oni bili dok su bili na vlasti. Sledeća stvar koju napadaju, kažu ovako – strane investicije, mnogo novca Vlada Republike Srbije daje za strane investicije i domaći investitori su u nepovoljnom položaju u odnosu na njih. Prvo, to nije tačno, to je apsolutna laž, apsolutna laž. Za svako radno mesto isto će dobiti i strani i domaći investitor. Ali, vrhunski je bezobrazluk da to kaže predstavnik bivšeg režima kome je najveća strana investicija bila znate koja? Prodaja „C marketa“ „Delezu“. To je njihova najveća strana investicija. I to je Mišković prodao „Delezu“, Srbija od toga nije imala nikakvu korist. Taj novac nije čak mogao ni da se koristi za stabilizaciju dinara u odnosu na evro, zato što je završio na Kipru, delom u Bugarskoj, delom u Sloveniji. Ali, zamislite vi taj vrhunski bezobrazluk da mangup izađe i kaže – vaše strane investicije nisu dobre. Pri tom, zaboravlja da ta mala, mikro i srednja preduzeća ne mogu da opstanu bez velikih sistema. Evo, npr. „Sartid“, tamo je sada „Hestil“, pa ta mikro, mala i srednja preduzeća koja rade kooperaciju sa „Hestilom“ zapošljavaju barem onoliko ljudi koliko zapošljava i direktno „Hestil“. Da nema „Hestila“, ne bi bilo ni njih. I po pravilu oni imaju otprilike slične plate, jer moraju da se takmiče sa „Hestilom“. Ali, znate, kad neko ne zna ekonomiju, kad ne zna pravila, kad misli da smo mi kratkog pamćenja i kratke pameti, on smatra da može da slaže, da ne govori istinu i da stekne neke jeftine političke poene. Kažu sledeće, i ovo je isto vrhunski bezobrazluk, kaže – 2020. godine bio je mali pad bruto proizvoda zato što mi inače imamo mali bruto proizvod u nominalnom iznosu, pa nije mogao mnogo ni da padne. E, dobro. Pa, ovako, 2020. godine bruto proizvod u Republici Srbiji je bio 46.796.400.000 evra i pao je za 0,9%. Taj Veselko iz DS, on smatra da je, recimo, 32.486.200.000 evra veće od 46 milijardi 796 miliona. A, znate li koliki je bio pad te 2009. godine? Minus 2,7%. A, jesmo li mogli da poredimo krizu koja je bila 2009. godine sa ekonomskom krizom koja je izazvana pandemijom korona virusa? Ne možemo. Ona iz 2008, 2009. godine je mala beba za ovu krizu. Jel veće 32 milijarde od 46? Kako je to toliko mali bruto proizvod za vreme vlasti DS pao za skoro 3%, a još manji ovaj od 46 milijardi 2020. godine za 0,9%? Sad vidite kako pokušavaju na igri brojeva, zameni teza da steknu neke političke poene. Sledeća stvar koju će da napadnu jeste da nismo trebali građanima Srbije da dajemo nekakvu pomoć, da nismo trebali da dajemo ni privredi, da ako smo već i morali da to uradimo selektivno itd, itd, itd. Dobro, došli smo do zaključka da oni nikada ništa nisu davali građanima Srbije i da ako su dali uvek su nekako ti isti građani bili u minusu koliko god da su dobili od bivšeg režima. Nego, otkud taj toliki strah? Ja mislim da se bivši režim plaši da ne podelimo sve građanima, da neće ostati ništa za njih ukoliko ih dovede neko čudo na vlast. Ja samo mogu da im poručim da ne brinu. Novca će u državnoj kasi, kojoj oni toliko teže, koji su toliko upropašćavali dok su bili na vlasti, biti uvek dovoljno da postepeno povećavamo i plate zaposlenima u javnom sektoru, plate u vojsci, u policiji, u zdravstvenom sistemu, u prosveti, da postepeno povećavamo penzije, da izgrađujemo Republiku Srbiju. Za to će uvek biti dovoljno para. Ne vidim koje čudo može njih da dovede na vlast. Kao što vidite, EU je odustala od dolaska na vlast Dragana Đilasa, DS i bivšeg režima. Čini mi se da su neslavno prošli u Americi. Ostao im je još samo Kurti, a Kurti se u Srbiji, ovoj ovde, ništa ne pita. Prema tome, džabe se boje, džabe se plaše, državne kase za njih više nema, niti će ikada biti.
Zahvaljujem, gospodinu Arsiću. Sledeća je koleginica Ivana Nikolić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Danas govorimo o zakonu koji je od značaja za stvaranje povoljnog poslovnog ambijenta za razvoj privrede Republike Srbije i za poslovanje privrednih subjekata na teritoriji naše zemlje, a takvih subjekata je sve više, sve ih je više zahvaljujući politici predsednika Aleksandra Vučića i Vlade Republike Srbije i to je apsolutno tako. Mi imao podatak da je na kraju oktobra meseca ove godine… Imamo podatke da je u Srbiji, da smo dobili, da smo privukli, primili više od tri milijarde i 140 miliona evra. Dakle, tri milijarde i 140 miliona evra direktnih stranih investicija i to je ubedljivo najviše u regionu, i to je više od 60% od ukupnih svih investicija koje se slivaju na Zapadni Balkan i ove brojke sigurno ne bi bile takve da nije, kao što rekoh na početku, odgovorne politike predsednika Aleksandra Vučića i ugleda Srbije koji danas ima i odgovornog rada Vlade Republike Srbije. Što se tiče tih investicija, najveći broj je svakako iz EU, iz SAD, ali svakako raste i broj investicija sa istoka, iz Narodne Republike Kine, iz Japan, Južne Koreje, ali svakako i Ruske Federacije. Pored svega ostalog to je svakako ono što doprinosi rastu naše zemlje i mi očekujemo da ćemo ovu godinu završiti sa rastom od preko 7%, što automatski za naše građane znači i veće plate i veće penzije i realizacija svih infrastrukturnih projekata koji su započeti, a svakako i nastavak, odnosno i otpočinjanje nekih novih značajnih kapitalnih projekata za Republiku Srbiju. Zakon o kome danas govorimo, dakle Zakon o privrednim društvima, važan je za bolji poslovni ambijent, za našu privredu i zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću u Srbiji je stvoren dobar poslovni ambijent, nikada bolji. Pre svega, važno je zato što se čuva mir i stabilnost u našoj zemlji. Zemlja je ekonomski osnažena, zemlji je vraćen međunarodni ugled i dosta novca se ulaže u infrastrukturu i ja mislim da svi shvataju koliko je važno ulaganje u infrastrukturu, u puteve, u modernu železnicu. To su neke osnovne, elementarne stvari da bismo mogli da privlačimo investicije i Srbija je danas premrežena putevima, pored tih puteva se otvaraju fabrike, ljudi se zapošljavaju i ostaju da žive u mestima u kojima su sada i zasnivaju svoje porodice. Sve je to predsednik Aleksandar Vučić uradio u jednoj razorenoj, opustošenoj Srbiji, kakvu je ostavio tajkunsko-mafijaški režim i kako bi Dragan Đilas želeo ponovo da je vidi, ali građani Srbije vrlo dobro znaju kakve smo puteve imali do pre nekoliko godina, kakve su nam bile bolnice, kakve su bile škole, kolike su bile plate, penzije su se jedva isplaćivale i za vreme vlasti bivšeg režima 700.000 ljudi je ostalo bez posla samo su nizali katanci na vratima od fabrika. To je pustoš koju su iza sebe ostavili Tadić, Jeremić i Đilas. Taj stručnjak za pustošenje Srbije, Dragan Đilas, odlazi ovih dana u Ameriku i iznosi najstrašnije uvrede i gadosti o svom narodu, o srpskom narodu, o državi Srbiji. To je velika sramota. On nikada u inostranstvo, dok je bio na vlasti, nije odlazio da uradi nešto dobro za Srbiju, da ostvari neki kontakt, da privuče neku investiciju, već je odlazio kako bi skladištio svoj novac u zemljama širom sveta, a sada svi ti odlasci u inostranstvo svode se na to da moli da ga neko dovede na vlast u Srbiji. Tako taj mrzitelj srpskog naroda i mrzitelj države Srbije i prosto jedan antidržavnik, posle vređanja srpskog naroda u Americi, daje sebi za pravo da govori šta će ostati u Srbiji posle Aleksandra Vučića. Ono što je ostalo iza njega, a u stvari ono što je ostalo samo njemu jeste definitivno 619 miliona evra koje je priznao da ima, jeste 68 miliona evra na 53 računa u 17 zemalja u svetu, jesu desetine stanova na ime njegovog brata, jeste svakako kuća „Velikog brata“ na zemljištu dečije ustanove Pionirski grad, jeste najveća pljačka i preprodaja TV sekundi i opljačkana je takođe i Direkcija za gradsko zemljište itd, mnogo toga. To je sve ostalo na njegovim računima i pustoš u državi Srbiji. To je ostalo, a danas dok je opozicija, u stvari ne možemo da kažemo ni opozicija, to je bivši režim, a i strukture koje deluju se ne mogu nazvati političkom partijom, jer to je jedno klasično preduzeće, klasična kompanija koja u svom programu rada, gde su zaposleni Marinika, Nikezić, Stevanović itd, njihov posao je samo da nanose štetu ugledu Srbije, da kriminalizuju predsednika Aleksandra Vučića, oni finansiraju medije koji psuju majku predsedniku Aleksandru Vučiću, koji kriminalizuju njegovu porodicu, pravi od njih legitimne mete, i to rade uposlenici u Stranci slobode i pravde, dakle u kompaniji „Multikom“. To je ono što je uradio bivši, mafijaško-tajkunski režim, a ono što je stvorio predsednik Aleksandar Vučić i kakve rezultate pravi to vidimo iz dana u dan, a naročito vidimo način i ceo njegov rad od 2014. godine, koliko je dobrog doprineo, da se izborimo sa ovom pandemijom i ovih dana imamo i dobre rezultate. Evo u poslednjih nekoliko nedelja, počev od pozitivnog izveštaja Evropske komisije o napretku Srbije, dakle, izgradnja metroa, izgradnja autoputeva, izgradnja brzih saobraćajnica, dolazak novih fabrika, imamo i najveći rast u Evropi, kao što sam rekla, dobar odgovor tokom pandemije, osam milijardi evra je uloženo u pomoć privredi i građanima, imamo dovoljno vakcina, imamo pet vrsta vakcina, i ne samo to, imamo fabriku za pravljenje vakcina u Srbiji i malo koja država u svetu može da se pohvali sa ovakvim rezultatima. Za kraj želim da kažem da je sve ovo svakako važno za čitav privredni ambijent u Srbiji i dobra je vest za naše građane da od nove godine idemo sa daljim povećanjem plata i penzija. Važno je da kažemo da će minimalna zarada u Srbiji biti skoro 300 evra i ono što je dobar pokazatelj jeste da se učešće plate u ukupnom BDP smanjuje, što je dobro, jer se povećava učešće investicija. Takođe je važno da i dalje radimo na smanjenju opterećenja privrede, rasterećenje privrede kada je u pitanju porez na zarade. Za kraj da zaključim da dok se predsednik Aleksandar Vučić bori za jaku, modernu, uspešnu i naprednu Srbiju, Đilas i njegovi uposlenici traže sankcije Srbije, traže sankcije legitimno izabranom predsedniku, traže sankcije srpskom narodu, traže pokriće za svoje tajkunske kombinacije, za svoje pokradene milione, ali ne znaju da ih to neće dovesti na vlast u Srbiji, jer u Srbiji narod odlučuje ko će doći na vlast, građani Srbije kažu da politici rezultata, politici rada, politici jasnih planova, a ne politici, odnosno onome što su oni bili, što je kriminal, kažu ne pustošenju državne kase i onima koji pune sopstvene džepove, koji vređaju srpski narod i ruše ugled našoj državi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Nikolić. Sledeći narodni poslanik je Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvažena ministre Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, veoma važni predlozi zakona su danas pred nama i odmah želim da naglasim da snažno podržavam i da sam saglasan sa svim onim argumentima koje smo čuli u dosadašnjem toku rasprave, a čuli smo mnogo konkretnih podataka, uglavnom od našeg ovlašćenog predstavnika gospođe Tomić, kao i ovlašćenog predstavnika naše poslaničke grupe gospodina Marinkovića, čuli smo koji su ciljevi koje želimo da postignemo, čuli smo mnogo konkretnih rezultata koje smo ostvarili do sada i to u svim oblastima, a naročito uprivredi i ekonomiji i to je ono što nedvosmisleno, rekao bih, pokazuje da smo na dobrom putu i da smo nesumnjivi lider u regionu. Međutim, predsedavajući, ne mogu a da se ne osvrnem na ono što se dešava ovih dana a to je snažna kampanja koja se sprovodi protiv Srbije, a koja je po mom mišljenju upravo direktna posledica ovakvih uspeha Srbije o kojima sam govorio i u toj kampanji prednjače brojni mediji iz regiona, Prištine, Zagreba, pogotovo iz Zagreba poslednjih dana, gde je predsednik Srbije Aleksandar Vučić svakodnevni predmet najgorih mogućih napada, uvreda, gadosti i oni su bukvalno, ali bukvalno uveli u svojim medijima dnevnu rubriku Aleksandar Vučić. Dakle, ne znam da li postoji još jedna zemlja na svetu u kojoj je zapravo predsednik druge države, susedne države glavna tema svakog dana u medijima i to je već poprimilo razmere kolektivne histerije, jer bukvalno ne prođe dan a da Vučić nije tema sa sve maštovitijim i maštovitijim optužbama i besmislicama. Evo, ono što je poslednje od pre dva dana, hrvatski portal 24hr koji objavljuje članak u kom se psiholozi, nekakvi psiholozi, ne navode koji izjašnjavaju o Vučiću, pa kaže: „prenapuhani ego, narcizam, bez empatije, huliganski mentalitet“ itd, itd. čitav niz gadosti, uvreda, optužbi itd. Ovo je slika kako izgleda stanje u medijima u nama susednoj državi danas. Samo pre nekoliko dana imali smo organizovani napad na Danila Vučića, sina predsednika Srbije od strane istih tih regionalnih medija i to je sad već nešto što je postalo konstanta u njihovom odnosu prema Srbiji. Ako vas zanima, predsedavajući, zašto se to dešava razlog je u tome što očigledno ne mogu da se pomire sa činjenicom da je Srbija iz dana u dan sve jača i snažnija u svakom smislu, pogotovo u smislu privrede, jačanja privrede, jačanja ekonomije, dakle, po svim mogućim parametrima smo ih odavno, odnosno većinu zemalja iz regiona prestigli, a neke zemlje iz regiona za kojima smo kaskali decenijama unazad danas stižemo i polako prestižemo. Naravno da to nikom ne odgovara, naravno da se to nikom ne sviđa. Zašto bi Srbija koja je do juče bila slabašna i na kolenima danas bila snažna, uspravna i ono što je najvažnije samostalna i nezavisna u odlučivanju. Naravno da im se ne sviđa takva Srbija i u tom smislu treba posmatrati i poteze političara iz regiona i ako ste primetili određenu nervozu poslednjih dana videli ste kako Komšić prekida intervju kao poslednja, da kažem, kukavica samo zato što se novinar usudio da kaže da se lično ne slaže sa određenom, da kažem, formulacijom. Pa, naravno da se ne slaže, a zašto da se složi, pa, svi na svetu znaju da je u pitanju politička kvalifikacija. Najobičnija floskula politička kvalifikacija koja je i montirana tako da bude predmet dnevnopolitičkih pritisaka i na Republike Srpsku i na Srbiju. Svaka čast novinaru, mislim da je u pitanju novinar „Tanjuga“ ali svaka mu čast. Lično mislim da je greška što su uopšte radili intervju sa Komšićem, jer, šta uopšte ima Komšić da kaže? Šta od Komšića možemo da čujemo a da to već nismo čuli, a da to nije po ko zna koji put ponovljena laž ili neka besmislica o tome kako su Srbi genocidan narod, kako je Republike Srpska genocidna tvorevina, kako Kosovo treba da bude nezavisno itd. i ostale antisrpske teze i stavove. Međutim, predsedavajući, ovde je po meni mnogo veći problem, što postoje domaći mediji, čitav niz domaćih medija, to su vam redom ovi Đilasovi mediji koji apsolutno podržavaju ovakav narativ i sve što je usmereno protiv Srbije, protiv srpskih nacionalnih interesa, kod njih je to dobro došlo. Videli ste juče ono divljanje u centru Beograda, divljanje raznih autošovinista u Njegoševoj ulici na Vračaru zbog murala generala Ratka Mladića, videli ste Aidu Ćorović i ostale koji se predstavljaju kao nekakvi građanski aktivisti, a svi do jednog su najobičniji partijski aktivisti. Različitih političkih opcija, ali sve one potiču iz nekada DS, i svi su, barem velika većina danas, pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa. I oni su sada nekakvi građanski aktivisti. Bio je tamo i Balša Božović i Bane Kuzmanović, bivši predsednik opštine Vračar i čitava plejada DOS-ovaca koji sada glume tu nekakve građanske aktiviste. Svaka čast policiji koja je odličnom organizacijom sprečila bilo kakve incidente, sprečila bilo kakvo nasilje, osim što su ta gospoda pokazala svoju nekulturu i primitivizam. To vam je ta lažna elita, to su vam ti lažni građanisti. Kod njih je sve lažno. Lažna elita, lažni građanisti, lažne demokrate. Ta Aida Ćorović je bila poslanik ovde u Narodnoj skupštini i to izabrana na listi DS i kao član njihov poslaničkog kluba, a sada u slobodno vreme baca jaja po gradu. Ide i divlja po gradu i baca i još se pita što je privedena zbog toga. Pa, u nekoj drugoj državi odma bi je odveli na posmatranje u neku adekvatnu ustanovu. Ali, oni su sada heroji ovih Đilasovih medija. Dakle, svako ko ima bilo šta da kaže protiv Srbije, protiv srpskih nacionalnih interesa, njima „N1“ i ostali Đilasovi i Šolakovi mediji otvaraju vrata, za njih je to prihvatljivo i odmah postaje te zvezde. Kao i pre neki dan, ako ste gledali, Danica Vučenić na temu stanja u BiH ne pravi intervju sa Dodikom ili bilo kojim drugim predstavnikom srpskog naroda. Dakle, za nju oni nisu adekvatni sagovornici. Ona pravi naravno intervju sa Bakirom Izetbegovićem i po ko zna koji put mu otvara i daje prostor da iznosi sve najgore o Srbima, o srpskom narodu, o našim političarima tamo, o Aleksandru Vučiću koji im je svakodnevno tema. Isto tako, primećujete u poslednje vreme, zapravo juče i danas opštu histeriju i tim medijima, rekao bih kolektivno veselje. Pazite sada, zbog jedne vesti koja kaže da Srbija nije pozvana na neki sastanak, seminar, samit, ne znam tačno o čemu se radi. Dakle, u pitanju je nekakav sastanak za demokratiju za koji niko ne zna ni kriterijume ko poziva, koga poziva, ko će učestvovati na tom sastanku, ali im je to sada glavna vest. Sada se kolektivno raduju zbog činjenice da Srbija nije pozvana na neki sastanak tamo. Dakle, suština je u sledećem i sa time završavam, sve što je usmereno protiv Srbije, srpskih nacionalnih interesa, to dobija podršku i prostor kod Đilasovaca, kod njihovih medija i zato ne treba ni da čudi predsedavajući zašto vode besomučnu kampanju 24 sata dnevno, sedam dana u nedelji protiv Aleksandra Vučića, jer upravo je on taj, najsnažniji branitelj ili branilac srpskih nacionalnih interesa. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeća je koleginica Milica Dačić. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predsedavajući, gospodine Tvrdišiću, cenjene kolege i koleginice narodni poslanici, predstavnici Vlade, dragi građani Srbije, kao što je svima poznato, Republika Srbija uređuje i obezbeđuje jedinstveno tržište, stara se o pravnom položaju privrednih subjekata i sistemu obavljanja pojedinih privrednih delatnosti na teritoriji Republike Srbije. U tom smislu, izmene i dopune Zakona o privrednim društvima, koje su danas na dnevnom redu, su od naročitog značaja za stvaranje povoljnog poslovnog okruženja, za razvoj privrednih aktivnosti i poslovanje svih privrednih subjekata na teritoriji Republike Srbije. Mi smo, podsetiću, 2017. godine, usvojili pregovaračku poziciju za Poglavlje 6 - Pravo privrednih društava, gde se Srbija obavezala da će svoj pravni sistem usaglasiti sa pravnim tekovinama EU iz oblasti korporativnog prava. Da smo uspešni u ovom poslu potvrđuje i poslednji izveštaj Evropske komisije o napretku Srbije u oblasti ekonomije, gde je posebno istaknuto da smo zahvaljujući izuzetnom rastu u periodu pre krize izazvane kovid virusom uspeli upravo da ublažimo ove posledice. Izmene o kojima danas govorimo poboljšaće pravni položaj i zaštitu manjinskih akcionara, članova privrednog društva, ali svakako će uticati i na unapređenje pozicije Srbije na "Duing" biznis listi. Ono što je pored svih ostalih novina koje donosi ovaj Predlog izmene i dopune Zakona o privrednim društvima, a posebno bitna je novina da se uvodi sudska zaštita onih lica čije su adrese stanovanja bez njihovog znanja i saglasnosti prijavljene u registru privrednih subjekata, gde su registrovane kao adrese privrednih društava i preduzetnika. Naime, postupak registracije u Agenciji za privredne registre odvija se po načelu formalnosti, u kojem registrator nije ovlašćen da ispituje da li u momentu podnošenja registracione isprave postoji osnov za korišćenje prostora u kome je sedište privrednog subjekta. Svedoci smo da je povećan broj predstavki građana koje ukazuju na probleme koje ovi građani čije su zapravo adrese stanovanja zloupotrebljene, oni imaju probleme sa javnim izvršiteljima i javnim preduzećima i njihove adrese stanovanja su iskorišćene kao fiktivna poslovna sedišta, tako da ovo predloženo rešenje smatram jako značajnim i ispravnim, kao što smatram ispravnim i da postupak po tužbi za brisanje registrovane adrese bude hitan. Pored ovakvih zakonodavnih rešenja kojima Narodna skupština i mi kao narodni poslanici dajemo pun doprinos razvoju poslovnog ambijenta u Srbiji, mislim da je od naročitog značaja takođe što je Vlada Republike Srbije usvojila Strategiju tržišta kapitala za period od 2021. godine do 2026. godine. Takav jedan dokument je prvi put donet u Srbiji. Ono što me takođe posebno raduje a tiče se privrednih društava je što će Srbija jako brzo usvojiti i strategiju razvoja start-ap eko sistema za period od 2021. do 2026. godine, koja, između ostalog, treba da doprinese privrednom rastu zasnovanom na ekonomiji znanja, povećanju izvoza i rastu BDP. Start-ap su takođe privredni subjekti, bilo da posluju u formi privrednog društva ili da posluju kao preduzetnici i kao takvi, s obzirom da ih najčešće formiraju mladi ljudi koji imaju poslovnu ideju, mislim da su i odlično sredstvo u borbi protiv sive ekonomije, jer uče početnike u biznisu poreskim obavezama ali i poreskim olakšicama koje im njihova zemlja pruža. U tom smislu, vrlo je bitno što je Srbija u poslednjih nekoliko godina uložila veliki napor da osnuje i osnaži naučno-tehnološke parkove i start-ap centre, kao institucije koje olakšavaju start-apima početne godine poslovanja. Ove dve institucije, i naučno-tehnološki parkovi i start-api jesu jedan mehanizam borbe Srbije da uhvati korak sa Četvrtom industrijskom revolucijom. Ovo je oblast u kojoj Srbija, da bi uspela da isprati svetske tokove, mora da trči maraton, a s tim što od samog početka trči sprint i onda nastavlja dalje. Međutim, istakla bih da Srbija od 2012. godine trči maraton na gotovo svim poljima. Tako danas u Srbiji i nije vest kada se otvori nova fabrika, danas u Srbiji nije vest ni kada je ukupan priliv stranih investicija u periodu od januara do oktobra ove godine premašio iznos od tri milijarde i 140 miliona evra, jer su, čini mi se, Aleksandar Vučić i SNS navikli naše građane da budemo svake godine sve bolji u ovoj oblasti. Danas u Srbiji odgovornom politikom možemo da kažemo građanima Srbije da imamo energetsku stabilnost i da nema straha od poskupljenja energenata na svetskom tržištu. Što se tiče onih koji ne mogu da dobiju podršku građana Srbije, koji podršku za svoju borbu traže od stranaca i koji napadima na Aleksandra Vučića zapravo žele da oslabe Srbiju, poručujem da je Srbija zahvaljujući Aleksandru Vučiću povratila međunarodni ugled, da ne postoji političar u novijoj srpskoj istoriji koji je imao veći broj bilateralnih i multilateralnih kontakata i sastanaka sa svim svetskim liderima i da samo političar takvog kalibra može da vodi Srbiju u ovim tokovima istorije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima kolega Miloš Banđur. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, uvažena ministarka, koleginice i kolege narodni poslanici, svojom diskusijom želim da podržim predloge četiri zakona koji se danas nalaze pred nama. Mislim da je naročito značaj ovaj zakon, odnosno izmene i dopune Zakona o privrednim društvima, zašto što je Akcionim planom Republike Srbije za period 2020-2023. Akcionim planom za popravljanje pozicije Srbije na rang listi Svetske banke po pitanju uslova poslovanja predviđeno da se ovakav zakon i donese, kao što je to predviđeno i obavezama koje smo preuzeli tokom pregovora o pristupanju EU, zato što se sada naši pravni propisi u ovoj oblasti usklađuju u potpunosti sa evropskim direktivama, odnosno evropskim zakonodavstvom. Zaista smatram da je zakonodavstvo EU jedno vrlo napredno zakonodavstvo i da Srbija u svim oblastima svoje unutrašnje zakonodavstvo treba da usklađuje sa njim, bez obzira kada ćemo, da li ćemo uopšte pristupiti ili nećemo EU. U ovom zakonu se posebno naglašava zaštita prava manjinskih akcionara i njihovo pravo da u svakom trenutku mogu da znaju visinu zarade u strukturu zarade, odnosno strukturu onoga što ulazi u zaradu ili nadoknadu direktorima, izvršnim direktorima i članovima nadzornih odbora. Takođe, uvodi se i kontrola da li negde postoji lični interes u poslovanju tj. rukovođenju privrednim društvima. Ovde se misli na lični interes onih koji upravljaju i donose finansijske odluke, da li su možda u nekom sukobu interesa, itd. Tako da, ovaj zakon u stvari podstiče i doprinosi jednoj većoj transparentnosti u poslovanju i uopšte stvara jedan povoljniji ambijent što će u svakom slučaju doprineti poboljšanju naše pozicije na „Duing“ biznis listi. Mi znamo da je u periodu vladavine SNS, odnosno od kad je Aleksandar Vučić preuzeo odgovornost za vođenje države, Srbija je značajno napredovala na toj listi zato je i priliv direktnih stranih investicija u Srbiji tako velik i tako značajan poslednjih godina. Ono na šta ja želim da se osvrnem je nešto što je izuzetno aktuelno i što je mene potpuno šokiralo, a to je prijem Dragana Đilasa od strane američke administracije, jer ja, gledajući tu vest na televiziji, zapitao sam se – koga taj čovek predstavlja i koga su oni zapravo primili? Razumem da je u pitanju neka parlamentarna grupa, odnosno da je u pitanju neki poslanički klub, ma kako on malen bio, ali to su legitimno izabrani predstavnici jednog dela građana koji misle različito od većine. Međutim, u pitanju je jedna neparlamentarna opcija, opcija koja nema u ovom trenutku bilo kakav politički legitimitet, niti bilo kakvu težinu, a prema istraživanjima javnog mnjenja neće ni imati neku značajniju težinu u političkom životu Srbije, tako da mene iznenađuje da su uopšte ljudi u američkoj administraciji izdvojili vreme, odnosno potrošili vreme na Dragana Đilasa. Može da iznenadi, a može i da govori o nečemu što i nije baš tako prijatno, jer Dragan Đilas kaže da su oni tamo razmenili mišljenje o stanju u Srbiji. Obzirom da je i gospodin Gabrijel Eskobar devedesetih godina imao vrlo negativan stav prema Srbiji i srpski nacionalizam je smatrao i smatra glavnim problemom na Balkanu, mogu sad da pretpostavim kako je tekla ta razmena mišljenja i duboko sam ubeđen da se Dragan Đilas trudio da bude veći katolik od pape, odnosno da napljuje Srbiju i sopstveni narod iskritikuje više od onih kod kojih je otišao u goste. To pismo sedam kongresmena, zapravo albanskih i bošnjačkih lobista i oslanjanje Dragana Đilasa na te snage u stvari govori o jednoj vrsti nacionalne izdaje, odnosno o bedi jedne politike koja se oslanja na neprijatelje interesa srpskog naroda. Tih sedam kongresmena nije ništa značajno, radi se o ljudima koji nemaju neku političku težinu tamo, nemaju neki značajan ugled. Kongresmena ukupno ima 435, tako da sedam kroz 435 je jedan prilično zanemarljiv broj, osim ukoliko to nije signal nekih ozbiljnijih pritisaka američke administracije u odnosu na Srbiju. Znate, ta zajednička izjava i konstatacija da je Srbija destabilišući faktor na Balkanu, pa to je, što kažu, da puknete od muke. Znači, Srbija poslednjih godina, posebno predsednik Vučić, tolike napore ulaže da imamo dobre odnose sa svim susednim zemljama, da rešavamo sva otvorena pitanja. Srbija se uvek odaziva na učešće u dijalogu sa Prištinom. Srbija je ispunila sve što je Briselski sporazum od nje tražio. Druga strana nije ispunila ništa i sada je Srbija destabilišući faktor na Balkanu. Srbija koja kaže – da, mi priznajemo Dejtonski sporazum, da, to što je potpisano 1995. godine i dalje je na snazi, mi to podržavamo, podržavamo da Republika Srpska ostane u okviru Bosne i Hercegovine. Sada je Srbija destabilišući faktor na Balkanu, a nisu oni koji hoće da menjaju Dejtonski sporazum, da ukinu prava Republici Srpskoj, nisu oni koji ne poštuju Rezoluciju 1244, nisu oni koji su priznali nezavisnost Kosova, koji stvaraju kosovski zaštitni korpus i kosovsku vojsku. Ne, nego je Srbija destabilišući faktor na Balkanu. Znači, jedna laž koju čovek prosto ne može da proguta, a ta saglasnost da Srbiji treba uvesti sankcije, to mene ništa ne iznenađuje. Nije prvi put u poslednjih 30 godina da čelnici DS ili uopšte ljudi koji su pripadali toj političkoj grupaciji se zalažu za sankcije protiv sopstvene zemlje kako bi ostvarili sopstvene političke interese. Najviše vređa i boli izjava o Srbima koji predstavljaju srpski narod na Kosovu i Metohiji. Ta izjava da Srbe na Kosovu predstavljaju kriminalci je do te mere poltronska i ulizivačka da prosto to ne može da se izmeri. Prosto, nekome govorite ono što voli da čuje, kako bi porasli u njegovim očima. Znate, na taj način, tom izjavom on pokušava da delegitimizuje predstavnike Srba na Kosovu i Metohiji. Znate, ako je neko kriminalac, onda on nema legitimitet da predstavlja građane. Onda za koga su Srbi na Kosovu glasali? Znači, to je jedna toliko prljava i pokvarena izjava, za koju zaista nemam reči. Ja bih rekao, da me ne shvate pogrešno, čak i kad bi to bilo tako, a nije, to je naša unutrašnja stvar i mi naše unutrašnje stvari treba da rešavamo sami, a ne da idemo u Ameriku i da jedni druge ogovaramo. U Ameriku ili bilo gde, nezavisno o kojoj se zemlji radi. Kolega Bakarec je pomenuo slučaj Pionirskog grada u Beogradu, gde je taj isti Đilas dok je bio na vlasti, jednostavno izgovarajući se izgradnjom objekta za dnevni boravak dece i proglašavajući društveni interes, izgradio jedan montažni objekat od 2.000 kvadrata koji je bio njegov studio za snimanje „Velikog brata“, preko kojeg je pokupio prve milione i ogromnu količinu novca. Gradu ništa nije platio. Znači, objekat je izgrađen 2005. godine, a papiri za njegovu izgradnju su bili gotovi tek godinu dana kasnije, 2006. godine. Takav čovek misli da može ponovo da se vrati na vlast u Beogradu i u Srbiji. Sećam se, gledao sam na internetu jedan tonski snimak, u pitanju je njegov glas, tu nema govora, gde on savetuje svoje prijatelje iz glavnog odbora DS kako se prave velike pare, pa kaže – znate, napravite firmu i napravite lanac, a na kraju tog lanca obavezno mora da bude budžet ili neko veliko javno preduzeće iz koga se sve to crpi. E, tako se prave velike pare. Što se tiče njegovih stavova po pitanju ozbiljnosti planova u rukovođenju Beogradom, ja ću da navedem depešu koju su iz ambasade poslali 19. marta 2009. godine, to je ono otkriće Vikiliksa, gde je Đilas rekao da je njegov plan za razvoj Beograda više marketinški nego realan. U poverenju je rekao američkim diplomatama da je to više marketinška priča nego što je plan realan. Pa svi njegovi planovi i sve njegove priče su samo marketing i ništa više, to je odavno poznato. Sad ovo zašto su, po mojoj nekoj proceni, Amerikanci dali neki značaj Đilasu i prosto primili ga u administraciju. Meni je žao, ali vidim da se naši interesi razlikuju na ovom prostoru, odnosno interesi srpskog naroda i interesi neke administracije koja je dovela do agresije na Srbiju i SR Jugoslaviju 1999. godine i mislim da ta administracija sada obnavlja taj politički pristup rešavanju pitanja na Balkanu. Nikome ne odgovara jedinstven srpski narod, jedinstvena Srbija, jedinstvo u Srbiji. Znači, potrebno je imati kamičak u cipeli, potrebno je imati i neku drugu stranu koja će da na određeni signal uče i buče, krene i galami, izvršava određene naloge i na taj način oteža predsedniku koji legitimno predstavlja zemlju da rešava stvar. Znači, kako bi se lakše dočepali nezavisnosti Kosova i kako bi izvršili pritisak na Republiku Srpsku, ovde treba ojačati one snage koje se okupljaju oko Dragana Đilasa, tj. pokvariti nacionalno jedinstvo koje postoji u ovom trenutku. Zamislite tu slobodu da je Dragan Đilas javno komentarisao u negativnom smislu američkog ambasadora Entoni Godfrija. Kaže – dve godine je bio tu i povlače ga, ništa od njega, nikakav pritisak nije vršio na Beograd itd. Čekajte, šta oni hoće? Da američki ambasador ovde dođe sa bičem i da koristi bič, primenjuje bič prema Srbiji, prema vlasti u Srbiji, da nas natera da se ponašamo onako kako oni hoće? Ali on to priželjkuje, jer je on to javno rekao neposredno posle posete SAD. Želim da prokomentarišem ono što je komentarisao i kolega Aleksandar Marković, a to je nešto što se ovih dana dešava u Beogradu, to je pokušaj onih koji su verovatno za to dobro plaćeni ili sponzorisani, a možda i sami veruju da u stvari oni dobijaju novac za neke projekte i da u stvari oni to ne rade, nego oni to zaista misle, da se stvori utisak da Srbija štiti ratne zločince, da Srbija nije raščistila sa nekom prošlošću i da to bude dodatni teret koji će Srbiji da se stavi na pleća. Nasrtaj na mural koji je posvećen Ratku Mladiću je u stvari, upravo to. Zašto baš sada, zašto u ovom trenutku i zašto im taj mural smeta? Još je čudnije što se svi srpski generali koji su učestvovali u odbrani Kosova i Metohije, kao pripadnici vojske Jugoslavije, pre svega mislim na generala Vladimira Lazarevića, ali i ostale, od strane tih krugova pominju u izuzetno negativnom kontekstu, i kažu da, da, to su osuđeni dokazani ratni zločinci. Pa, gde su dokazani? Pred Haškim tribunalom, koji je sudio samo Srbima i koji je zapravo samo Srbe osudio, a sve druge oslobodio. Tako da, pokušaj jednog dela nevladinog sektora i opozicije, da sad aktuelizuju pitanje ratnih zločina u Srbiji i o tome da je Srbija nazadna, da nije raščistila sa tom pričom i tim pitanjem, je nešto što takođe u tuđim interesima i u smislu pritiska po pitanju KiM i Republike Srpske. Pazite, Inicijativa mladih za ljudska prava, 9. novembra je pokušala da prekreči, ili uništi mural posvećen Ratku Mladiću, i naravno, da je policija ispravno reagovala, jer će to izazvati, i izazvalo je reakciju druge strane, i onda dolazi do bespotrebnih sukoba ljudi na ulici. Onda, ako pogledate ko je Inicijativa mladih za ljudska prava, vidite da je to organizacija osnovana 2003. godine, da ima sedište u Beogradu, Zagrebu, Sarajevu, Prištini i Podgorici. Zanimljivo, ima sedišta samo tamo gde živi ili odakle je proteran srpski narod, a njihov zadatak je glavni, suočavanje sa prošlošću. Ako se suočavamo sa prošlošću hajde da svi suočimo. Što se Hrvati ne suoče? Šta pripadnici ove nevladine organizacije rade u Zagrebu? Zašto lepo Hrvate ne suoče sa prošlošću da su proterali 250 hiljada Srba i da su 2000 ubili u toj akciji proterivanja. Zašto Bošnjake u BiH ne suoče sa prošlošću po pitanju ubijanja civila u selima u okolini Srebrenice? Zašto kosovske Albance ne suoče sa prošlošću proterivanja preko 150 hiljada Srba sa Kosova i Metohije. Ne, suočavanje sa prošlošću je da Srbi priznaju da su krivi za sve, da svima daju ono što hoće, e, onda možemo da idemo dalje. Zanimljivo je da je u tom protestu, recimo, učešće uzeo neki sindikat farmaceuta i lekara. Ne znam otkud sindikalni predstavnici u jednoj takvoj manifestaciji, zna se čime se sindikati bave. Ako se bavite pravima lekara i farmaceuta, vama je mesto da razgovarate sa direktorima kliničkog centra, ministrom, i drugim ljudima koji se bave pitanjima iz oblasti zdravstva, a ne da učestvujete u krečenju nekog murala. To što su DS i druge stranke učestvovale u tome, to mi je potpuno jasno. Pripadnici BG prajd tima, naravno, taj tim se finansira iz inostranstva, ogromni milioni donacija stižu za prajd, tu se mnogi dobro omaste, i naravno, oni imaju obavezu da učestvuju u ovakvim akcijama, ali to ne znači da je to stav čitave gej zajednice, ili neke druge zajednice u Srbiji, po pitanju nacionalne politike i nacionalnih pitanja. Pokret slobodnih građana, Žene u crnom, Fond za humanitarno pravo, šta reći? Poznati igrači koji su stalno bili na strani suprotnoj od srpske. Nažalost, uglavnom su Srbi, žive u Beogradu, ali su uvek bili najamnici tuđih interesa. Na kraju, ono što me iznenadilo, na tom spisku je neki Pokret Marks21, valjda, Marks u 21. veku, koji kažu da treba izvesti radničku revoluciji na Balkanu, da sve zemlje treba da postanu socijalističke i da se napravi balkanska socijalistička federacija. Sada, vidite kakvi politički realisti su učestvovali u celom tom događaju. Na sajtu te Marks21 organizacije našao sam da kažu da je korona virus možda prirodna katastrofa, ali je verovatnije da je to bolest kapitalizma. Kada to pročitate i vidite da su oni učestvovali u ovom, da kažem, skrnavljenju murala Ratku Mladiću, onda vi vidite o kome i o čemu se radi. Naravno, nikada nisam podržao bilo kakvo zlostavljanje, a kamo li ratni zločin, i mislim da je Ratko Mladić, omiljen u Srbiji, bez obzira na haške presude, ne zato što se nešto desilo u Srebrenici, zato što je tamo izvršen ratni zločin, za koji ne znam da li je on odgovoran, ili neko niže u hijerarhijskom lancu, nego je omiljen zato što je stao na čelo vojske Republike Srpske, da odbrane srpski narod u BiH. Zato ga mi Srbi volimo, a ne zato što je ubio nekog, ili formacijski odgovoran za počinjen zločin nad Bošnjacima. Kao što ništa nemam i nikad nisam imao protiv Amerike, Amerike koja je bila naš saveznik u dva svetska rata, Amerike koja je primala siromašne ljude iz Like, Dalmacije, Hercegovine, tokom čitavog 20 veka, koji su tamo ostajali da rade, zasnivali porodice, koja je primila naše ljude posle pobede komunizma u Jugoslaviji 1945. godine koji su se nastanili u Čikagu. Amerika je u istoriji našim međuljudskih odnosa u najvećem delu bila naš podržavalac i naš saveznik. Ona je svoju politiku prema Srbiji promenila poslednjih 30 godina, zapravo prema srpskom narodu. Mi se nismo promenili, mi ni sa Amerikom, ni sa Britanijom i sa svima drugima, naravno sa Kinom i Rusijom i ostalima želimo podjednako dobre odnose, ali su neki od njih promenili odnos sa nama i tu je problem. Geografija se nije promenila, ali se izgleda geopolitika na Balkanu promenila i onda su neke države dobile druge granice, neki entiteti su se proširili, neki smanjili i to je izazvalo promene u interesima i stavovima SAD. Samo da kažem, onaj spot ambasade sad u Beogradu gde oni nas podsećaju na istoriju naših odnosa i na povezanost SAD i Srbije je nešto što je zaista lepo, ali taj spot ne može da prebriše sećanje u poslednjih 30 godina, ne može da prebriše bombardovanje Republike Srpske 1994. godine, agresiju na SRJ 1999. godine. To što prstom nisu mrdnuli kada su 2004. kosovski ekstremisti popalili srpska sela i proterali ljude iz svojih kuća. To što su priznali kosovsku nezavisnost, to što ne poštuju Rezoluciju 1244, to što su uvek žmurili na jednostrane poteze Albanaca i što zaista podržavaju i Bošnjake u BiH, i Albance na Kosovu i Metohiji da otmu deo naše teritorije. U suštini ono što mi ne volimo to je američki imperijalizam koji ovog puta i u ovom slučaju upere je protiv nas, mešanje u naše unutrašnje stvari. Naše simpatije i dalje ostaju prema onoj Americi koja do 90-ih godina bila i kakvom se ona činila i utisak o njoj smo sticali kroz muziku i kroz filmove i naravno učeći istoriju i do Prvog i oba svetska rata i do Drugog svetskog rata. Zahvaljujem vam se. Živeo predsednik, Vučić. Živela Srbija. Živeo srpski svet. Hvala vam.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik, Aleksandar Mirković. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnikom, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, na samom početku želim da istaknem da ćemo naravno u danu za glasanje podržati ove zakonske predloge i moram da istaknem još jednu jako bitnu stvar, sve ono što se tiče građana Srbije, ali što je i u opštem interesu i kako je to neko od prethodnih kolega narodnih poslanika u svom izlaganju istakao, sve veća transparentnost je pokazatelj da zemlja želi da radi što otvorenije, što direktnije i da građani u svakom trenutku mogu imati uvid u sve ono što se dešava, ali i da imaju što pregledniju situaciju oko svega onoga što se njih indirektno ili direktno tiče. Kažu ljudi da za prave ljudi nikad nije kasno, ali ja opet ne mogu a da se ne osvrnem na činjenicu da smo možda ovakve nekakve predloge morali da imamo i u periodu kada su se dešavale one kriminalne privatizacije tokom 2000. godina i krajem 2010. godine te decenije, ako ćemo tako nazvati, ali nije kasno ni sada na ovaj način posmatrati stvari iz prostog razloga što bi onda možda neke stvari bile predupređen, neki postupci možda bili predvidljivi, ali isto tako možda bi bio sačuvan novac građana Srbije. Kada govorim o tome, mislim da većina već ovde sada zna o čemu se radi, a to je situacija gde smo imali period od 2012. godine, kada su tada predstavnici političke elite, odnosno vlasti svoju poziciju koristili i zloupotrebljavali na način gde su preko raznoraznih fantomskih firmi koje su se, takođe, ovde pominjale. Elita koja je tada odlučivala, vedrila i oblačila u našoj zemlji koristila je iste te firme kojima se nije znao tačan broj ljudi koji u njima upravlja i rukovodi, i gde se nije znala vlasnička struktura, gde se vlasnička struktura menjala iz meseca u mesec kako bi se zametnuo trag kako bi narod rekao. Možda da smo ranije krenuli u celu ovu proceduru u tom periodu kada je to bilo najaktuelnije i kada se to dešavalo na brutalan način, a opet pričam o tim privatizacijama, možda danas ne bi imali takvu situaciju da su nam ljudi koji su činili vlast do 2012. godine, od nekoga ko je jedva sastavljao kraj sa krajem ili imao samo 70.000 evra ušteđevine postali multimilioneri i najbogatiji ljudi u ovom delu Evrope. Takođe, jako je bitno i da sve ono o čemu smo danas diskutovali umesto samo slova na papiru sve pretočimo i u konkretnu primenu i da se te stvari što bolje primenjuju, iz prostog razloga što smo navikli da predstavnici bivšeg režima koji su danas najoštriji kritičari svega o čemu se diskutuje u parlamentu ili svega onoga što se danas dešava u našoj zemlji, a od opšteg interesa i koristi građana Srbije, ne dođu u poziciju da zbog enormnog bogatstva koje poseduju raznoraznim pozajmicama kupuju i nevladin sektor, ali i pojedine medije. I kada govorimo o tome ne možemo, a da se ne osvrnemo na par primera koji to najbolje oslikavaju, a to su primeri iz „Veritas papira“ čuvenih gde se jasno vidi kako je Dragan Đilas fiktivnim pozajmicama, pre svega kupio Stranku zelenih od sadašnjeg njegovog funkcionera Stranke slobode i pravde Dejana Bulatovića i to za 5.700.000 dinara. Toliko je iznosila pozajmica. Podsetiću vas samo da Dragan Đilas u tom trenutku nije mogao da prikupi potpise i formira Stranku slobode i pravde, već je od Bulatovića ovom pozajmicom kupio njegovu Stranku zelenih, da bi joj na kraju promenio ime u Stranku slobode i pravde. Ono što je takođe interesantno građanima Srbije jeste i činjenica da je tako npr. Dejan Čokić funkcioner iz opštine Mladenovac, o kome smo pričali u više navrata ovde, koji čak ima i krivične prijave, bio je i hapšen zbog insistiranja, tj. sumnjivih radnji u opštini Mladenovac, koje je prva primetila i na to sugerisala Agencija za borbu protiv korupcije i DRI. Njegova firma je od Dragana Đilasa dobila pozajmicu u visini od skoro tri miliona dinara, dok je čuveni Aleksandar Bjelić o kome su ovde poslanici u više navrata govorili, čovek koji je odgovoran za aferu „Bulevar Kralja Aleksandra“ gde je pronevereno šest miliona evra u toj rekonstrukciji, jer je ta rekonstrukcija pretplaćena za taj iznos, od Dragana Đilasa dobio je čak 36 miliona dinara na ime pozajmice, koju, naravno, nikada nije vratio niti će vratiti. Na ovaj način možete videti kako se parama koje su oduzete od građana Srbije kojekakvim trgovinama i nameštenim tenderima danas koriste za stvaranje nekakvog medijskog prostora, medijske podrške ili agitovanja ljudi koji će vas podržavati na ovaj ili onaj način. Sve ovo je interesantno reći iz prostog razloga što najbolji primer, fantomskih firmi, sakrivanja iza kojekakvih preduzeća firmi ili ofšor kompanija jeste Dragan Đilas. Najbolji pokazatelj za to, ja ću se samo na kratko osvrnuti, jeste činjenica da 68 milion dolara on ima raspoređenih u preko 15 zemalja, na preko 53 računa i to je samo pokazatelj da ukoliko mislite na svoj interes kada dođete na vlast, a ne na interes građana Srbije lako funkciju i fotelju pretvorite kao izvor sa koga ćete se napiti hladne vode, a u ovom slučaju umesto hladne vode napio se, Boga mi i dinara i dolara i evra. Zato i dan danas nismo dobili odgovor, a ja se nadam da ćemo uskoro, kako se to od propalog preduzetnika iz Češke, prodavca žvaka, perača prozora, sa ukupnom ušteđevinom od 70.000 evra, ženinom kućom i polovnim automobilom „SAB“ dolazi od 70.000 evra do svega 22 miliona evra u nekretninama ili do ovih 68 milina dolara razbacanih širom sveta. Zašto se ova pitanja važna? Od presudnog su značaja iz prostog razloga što ti ljudi i danas pretenduju da se vrate na vlast, zato što na taj način jedino mogu da omoguće svojim firmama da nastave da se bogate na uštrb građana, ali i zato što ti ljudi danas učestvuju u jednoj najprljavijoj mogućoj kampanji, ne samo protiv Aleksandra Vučića, već protiv svoje zemlje, protiv Srbije. Moje kolege su pričale o onom što je iznošeno u Americi. Mislim da je svima jasno kakav je zadatak Dragana Đilasa. Za razliku od njega Aleksandar Vučić niti bilo ko iz Srpske napredne stranke pred ljudima koji su stranci, ako ćemo tako to definisati, nikada nismo jednu ružnu reč rekli o Draganu Đilasu, niti bilo kome iz naše zemlje, ali mislim da je ovde stvar mnogo veća i kompleksnija i ona je jako bitna za građane Srbije. Poslednjih ne samo nedelja, već i meseci smo svesni ogromnog pritiska koji se vrši na našu zemlju. Gospodin Marković je to lepo definisao. U Hrvatskoj čak postoje emisije na dnevnom nivou koje se bave predsednikom Aleksandrom Vučićem i koje čak, evo danas, čini mi se da sam video da su objavili sliku njega i njegove majke i sliku njega i njegovog oca. Ne znam zašto je to bitno i o kakvoj se to analizi sada zapravo radi. Takođe, ne mogu da zamislim da se u našoj zemlji prave emisije na dnevnom nivou o Milanoviću ili bilo kome drugom ko dolazi iz njihove zemlje. Kada uzmemo u obzir sve ono što se dešava poslednjih nekoliko dana, mislim da dešavanja od juče su samo kruna tog pritiska, kao i ovo dešavanje danas. Naime, mural Ratku Mladiću je samo zloupotrebljen da se izvrši dodatni pritisak na državu Srbiju i da se izvrši dodani pritisak na predsednika Aleksandra Vučića. Zbog građana Srbije policija sinoć ili juče tokom celog dana nije čuvala taj mural, policija je samo održavala javni red i mir. Zašto? Zato što su pojedine nevladine organizacije, a opet zasigurno dogovoreno i dirigovano iz jednog centra, zasigurno opet iz centra Dragana Đilasa želeli da juče iskoriste situaciju i da se izazove nekakav haos, da bi se onda opet Aleksandar Vučić lažno optužio i da bi se napravio neki novi pritisak na njega. Kako je to sve povezano? Naime, taj mural koji su uzgred uradili navijači partizana stoji na tom mestu više od godinu dana. Svako od njih je mogao u bilo kom trenutku, dana ili noći da taj mural uništi ili ovo što su danas postigli, da ga prekreče. Očigledno to njima nije bio cilj, iz prostog razloga što su želeli da izazovu nekakav konflikt i incident. Posebno interesantno je to što pokušavaju da sve to nazovu nekakvim spontanim događajem. Izvesna gospođa Aida Ćorović je doputovala iz Novog Pazara u Beograd da bi jajima gađala taj mural. Ne možete me ubediti da je bilo šta spontano ako sednete iz Novog Pazara i dođete za Beograd. Spontano bi bilo da je možda slučajno prošla, pa videla i na taj način u momentu nekakvog emotivnog trenutka ili afekta to učinila. Druga stvar koja nam govori i jasno pokazuje da tu nema nikakve spontanosti i da je za cilj bila samo destabilizacija naše zemlje, jeste činjenica da je ta gospođa postala član Demokratske stranke 2013. godine, a da je postala narodni poslanik 2014. godine i tu funkciju obavljala do 2016. godine. Ako uzmete u obzir da su im se juče u podršci pridružili svi oni aktivisti koji najgore misle i govore o našoj zemlji i koji, najčešće po stranim ambasadama, po drugim ambasadama širom Beograda, a najčešće kako oni to vele da kažu „imamo podršku Zapada“, sve najgore pričaju o našoj zemlji, onda vam je jasno koliko je sati. Nemam ništa protiv aktivizma, ali onog iskrenog i realnog, onog poštenog, ali ne mogu da se setim da su pre svega mediji koji su ovo zdušno podržavali juče, a i prethodnih dana odreagovali na primere kada se dešavalo nešto na štetu našeg naroda i na štetu Srbije. Ja se dobro sećam da su u Vukovaru razbijane ploče sa ćiriličnim nazivom ulica, ali niko tada od medija po direktnom kontrolom Dragana Đilasa, ni jedno jedino slovo tome nije posvetio, niti su ove nevladine organizacije to osudile. Ne sećam se da je bilo ko kada su u Aidinom gradu, u Novom Pazaru navijači na fudbalskoj utakmici Novog Pazara i Partizana uzvikivali: „Ubi, zakolji, da Srbin ne postoji“, „Naser Orić, heroj“, i onu čuvenu, totalno bolesnu i bizarnu na koju su oni ostali nemi „Srce, bubreg, pluća, živela žuta kuća.“ Dakle, niko od tih aktivista nije se setio da to osudi ili da skrene pažnju na takvu neprihvatljivo i monstruozno ponašanje. Kada ćemo već i do detalja, u Novom Pazaru se nalazi tabla Aćif Efendiji, za ljude koji ne znaju to je čovek koji je 1941. godine, tokom Drugog svetskog rata, bukvalno bio domaćin nemačkim okupacionim snagama koji je postavljen nakon toga za načelnika Novog Pazara ili kako se to tada zvalo, koji je formirao upravni odbor grada Novog Pazara, koji je činilo 11 članova i svih 11 su bili Albanci koji su nosili uniforme sa znakom Albanije i on je jedan od ljudi koji se zalagao i u tom trenutku za stvaranje velike Albanije. Takođe, njegova policija ili kako je on tada želeo da definiše, vojska je radila sa okupatorom i direktno je odgovoran za smrt više od 7.000 Srba, zbog čega je i osuđen pred sudovima Srbije, tada Jugoslavije, i streljan te 1945. godine. Dolaskom dvehiljaditih godina, vraća se to vreme kada se on slavi i sada u Novom Pazaru imate tablu sa njegovim imenom i likom, pa se ja ne sećam da je ova gospođa ili bilo ko od nevladinih organizacija pokrenuo pitanje da li je takva tabla potrebna i neophodna i da li je ona u duhu pomirenja ili boljeg suživota svih nas u našoj zemlji. Ne sećam se ni da je neko od ovih nevladinih organizacija, posebno televizije i medija pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa, jedno slovo napisao kada je ranjen Srećko Sofronijević na Kosovu i Metohiji u onom terorističkom činu. I gde su tada bile ove nevladine organizacije i gde su bile ove stranke Dragana Đilasa? Podsetiću vas, ja sam to dobro ispratio, Dragan Đilas ceo taj dan nije posvetio ni jedno jedino slovo u toj situaciji, ali je uveče okačio na Tviteru sliku njega i njegovih mačaka, čini mi se, i nekih kučića, imao neki podrugljiv komentar na konto kolege narodnog poslanika Nebojše Bakareca. Dakle, oni se pitaju za sve, u svakom trenutku, o svemu imaju mišljenje, ali nikako nemaju kada je u interesu Srbija i interes naših građana. Ja sam uveren da će se stabilnost i mir naše zemlje sačuvati, pre svega, zbog odgovorne politike predsednika Aleksandra Vučića i ljudi koji se brinu o tome, ali isto tako ne mogu da se otmem mišlju da je neophodno da svi ljudi koji danas žele da se dočepaju vlasti i koji zarad toga ne prezaju čak i da pričaju najgore izmišljotine i laži o svojoj zemlji, moraju jednom da se osveste i da se više posvete programu i viziji, prezentovanju nekakvih rezultata koje su postizali, nego na ovakvom načinu politike i delovanja. Za sam kraj, mislim da rezultati koje je ova Vlada, sledeći politiku predsednika Aleksandra Vučića, postigla, su vidljivi svakome i uveren sam da će iz dana u dan građani biti sve sigurniji da na sledećim izborima u aprilu je potrebno pružiti podršku politici SNS i Aleksandra Vučića, jer samo ona garantuje da će naša zemlja ostati nezavisna, jaka i stabilna, ali i da ćemo se i svi zajedno svuda i na svakom mestu uvek boriti za interese naših građana i naše zemlje. Hvala. Živela Srbija!
Zahvaljujem. Sledeći je narodni poslanik Viktor Jevtović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovana ministarka sa saradnikom, dame i gospodo narodni poslanici, cenjeni građani Republike Srbije, govoriću o Zakonu o privrednim društvima kojim se uređuje pravni položaj privrednih društava, naročito njihovo osnivanje, upravljanje statusne promene, promene pravne forme, prestanak i druga pitanja vezana za njihov položaj, koji položi i preduzetnika. Ovim zakonom se stvara značajno povoljnije poslovno okruženje koje je krucijalno za razvoj privrede Republike Srbije i poslovanje privrednih subjekata, takođe i zaštita prava manjinskih društava, a u skladu sa merama iz Akcionog plana, odnosno programa Unapređenje pozicije Republike Srbije na rang listi Svetske banke u uslovima poslovanja „Duing biznis“, za period 2020-2023. godine. Izvršene su izmene i dopune zakona u pogledu preciziranja odredaba zakona koji se odnose na zaključivanje poslova i radnje u kojima postoji lični interes. Uvođenje obaveza za društvo da akcionaru učini dostupne podatke u iznosu i strukturi naknade i stimulaciji direktora, odnosno izvršnog direktora, kao i članova nadzornog odbora, ako je upravljanje društvom dvodomno. Takođe, ovim zakonom, koji je Vlada usvojila 19. juna 2017. godine, pozicija Republike Srbije za pristupanje EU iz Poglavlja 6. - prava privrednih društava kojim se obavezala da će preuzeti u pravni sistem Republike Srbije, pravne tekovine EU iz oblasti korporativnog prava sa kojim domaći propisi iz ovih oblasti nisu bili usaglašeni. Identifikacija akcionara je preduslov za direktnu komunikaciju između akcionara i privrednog društva i stoga i suštinskog značaja za olakšavanje ostvarivanja prava akcionara. Ovo je posebno značajno u prekograničnim situacijama i prilikom korišćenja elektronskih sredstava. Ovim zakonom odgovorne politike doprinosi se boljoj poslovnoj strategiji, dugoročnim poslovnim interesima i održivosti privrednog društva. Ovaj zakon je posebno važan zbog problema građana sa javnim izvršiteljima, javnim komunalnim preduzećima, iz razloga što su adrese stanovanja registrovane kao adrese privrednih društava i preduzetnika, gde se u skladu sa tim i uvodi sudska zaštita nevladinim licima, imajući u vidu da se postupak registracije zasniva na načelu formalnosti. Danas Srbija više nije slepo crevo Evrope, danas je ravnopravni partner i stub stabilnosti u regionu, suverena, slobodna, vođena mudrom politikom Aleksandra Vučića, nepokolebljivo ide napred. Sada njom ne upravljaju mašinski mozgovi na čelu sa Draganom Đilasom, ovekovečeni manipulatori i nasilnici čiji je cilj i politički program baziran na lažima i praznim obećanjima, a sve u cilju gomilanja novca na svojim računima, naravno, na grbači građana Republike Srbije, jaki isključivo na rečima i čvrsti samo u velelepnim vilama, a nikako na delima, žive zaslepljeni mržnjom prema uspesima Srbije, ne birajući sredstva kojima bi ponizili Srbiju, besni i frustrirani, jer posle njih ne ostaje ništa. Oni su se izjasnili porušiće puteve, razoriti bolnice, istopiti spomenke, kao što su svojevremeno tenkove i fabrike, jer u njihovom planu i viziji stoji samo poraz Srbije, ali za njihove funkcionere Mariniku, Vuka, Lutovca, stoje pune kase, poršei i skupi apartmani, koje će valjda opet da plate poniženi građani Srbiji. Ali, u toj svojoj računici malo su se zaneli. Zaboravili su da je sada na čelu Srbije nepremostiv bedem svima koji bi prodali Srbiju za šaku dolara, nepotkupljiv i nepokolebljiv streptomicin za svakoga ko bi narod Srbije opet povukao u mulj u kom smo nekad bili. Sada je naspram tih dokazanih lopova Aleksandar Vučić i mogu samo da plaču pred vratima stranih ambasada i albanskih lobista i tajkuna, da besomučno prete deci i Srbiju ponižavaju, priželjkujući krvoproliće na ulici. Sve su to dokazi njihove nemoći. Danas Srbijom ne kadriraju oni, već volja građana Srbije koji su na izborima rekli – ne, mafiji, ali su rekli – da, putevima, mostovima, bolnicama, metrou i standardu koji priliči čoveku. Taj narod nema nameru da se vraća okovima žute tajkunske hobotnice i, reći ću im to opet, kad god treba, neće da se povlači pred mrakom prošlosti, jer narod zna da je ispred njega danas Aleksandar Vučić. Živela Srbija!
Zahvaljujem, gospodinu Jevtoviću. Sledeći je narodni poslanik Lav-Grigorije Pajkić. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajući. Uvaženi građani Srbije, drage kolege narodni poslanici, ministre Čomić, pred nama je danas Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima. Tim zakonskim predlogom se uređuje pravni položaj privrednih društava, naročito njihovo osnivanje, upravljanje, statusne promene. Uzimajući u obzir predmet ovog zakona, navedene promene će jasnije doprineti boljem poslovnom okruženju, kao i samom razvoju privrede Republike Srbije. Međutim, postoje oni politički činioci koji danas rade sve kako bi jednoj firmi obezbedili dominantan položaj na našem tržištu. Reč je o „Multikom grupi“ čije interese brane svi predstavnici opozicije. Među njima su najglasniji Marinika Tepić, Dragan Đilas, ali u poslednje vreme se tu nalazi, prema rečima predstavnika opozicije, i budući kandidat za predsednika, što je neverovatno imajući u vidu njegov CV, gospodin Zdravko Ponoš. To je čovek koji istovremeno brani interese bivšeg tajkunskog režima, s jedne strane, a novac Patrika Hoa, sa druge strane. U sistemu u kome je Zdravko Ponoš postao načelnik Generalštaba nije bilo potrebno imati komandno iskustvo, zasluge i slično, već su vam tu bile bitne dve stvari, eventualno da završite neki kratak kurs u NATO ili, što je mnogo bitnije od toga, hajde to može da vam to koristi, ali ne toliko, to jeste da budete prijatelj Borisa Tadića. To ako poželite da budete prilično dobro stacionirani u vojsci, ali ako želite visoke funkcije, visoke činove, e onda morate da, bogami, budete i familija Borisa Tadića i da dobijete taj čin, čin muža svastike Borisa Tadića. To je jedan jako ozbiljan čin i, na kraju krajeva, ja verujem da je taj čin njemu značajniji nego to što je bio načelnik Generalštaba. Moramo da ih razumemo, jer to je manir današnje stranke, Narodne stranke Vuka Jeremića, jer na kraju krajeva i Vuk Jeremić je tako završio vojsku kod Borisa Tadića u kabinetu, ali da se ja vratim na temu. Ponoš je poznat po mnogim neslavnim stvarima, pa tako je išao i u NATO da lobira za pridruženje toj alijansi mimo volje građana. Sve je to trebalo verovatno da utiče da još brže napreduje, jer, kao što sam rekao, i vrapci na grani znaju da on nije napredovao vojnom linijom, nego političkom. Takođe, kao što sam i rekao, poznat je po još negativnim stvarima, kao što je recimo činjenica da su kosovski Albanci proglasili jednostranu nezavisnost, kao i Crna Gora u njegovo vreme. Šta je on uradio u tom trenutku? Pa ono što on najbolje zna. Ništa, ništa nije uradio. To je jednostavno teklo svojim tokom. Dalje, stvari po čemu je još poznat, po ovome je najpoznatiji, jeste razoružavanje Srbije. Dakle, topljenje preko 400 tenkova T-55, zatim raketa za laki prenosni sistem PVO Strela 2M, zatim uništavanje brojnog jurišnog naoružanja, čak preko 23.000 komada. Međutim, dragi građani, kao što obično imam tradiciju, ja sam shvatio, pišući ovaj govor, da sam napravio jednu veliku grešku. Gospodin Ponoš je u stvari mislio na sve nas i sve nas zapravo veoma dobro naoružao, imajući u vidu da je on to oružje topio u gvožđe. To gvožđe se prodavalo pošto-poto raznim firmama i danas naši građani mogu da kupuju šerpe, mogu da kupuju određene stvari, recimo kancelarijske i slično. Imajući to u vidu, oružje je svuda oko nas i Ponoš nas je zapravo veoma naoružao i zato sam ja evo danas u plenum doneo je PVO sistem Strela. Evo iz kancelarije moje jedna heftalica. To je najverovatnije od firmi koje su kupovale to gvožđe, to vam je, recimo, sistem Strela. Zatim, imate kod sebe kući najverovatnije razne kvake, ključeve, ključaonice od takvog gvožđa. Ovo vam je eventualno bataljon T-55. Municija se topila. Ta municija koja je služila nekada da brani Srbiju danas je eventualno mogla da bude korišćena do tog gvožđa, koje su kupili od Ponoša, da naprave municiju za heftalice. Tako da on tu nije nešto promenio puno situaciju, samo je zamenio tip municije. Imajući u vidu sve ovo što sam rekao, građani Srbije su veoma dobro naoružani, verovatno se čitavi bataljoni T-55 nalaze u veš mašinama, frižiderima i ostalim kućnim mašinama. Ponoš jeste počeo proces transformacije Vojske Srbije, kako voli da se hvali. Vojnici su taj njegov proces doživeli kao takav gubitak da se Vojska i dan danas od Ponoša oporavlja. Izgubili smo korpuse, ljude, oružje se uništavalo, stranci su penzionisali oficire, ulazile su inspekcije po kasarnama, ukinute su herojske 72. i 63. brigada, NATO agresija je odjednom postala NATO kampanja i slično, Košare i Paštrik nisu smeli da se spominju. To je politika koju su oni ostavili iza sebe. Vuk Jeremić, Ponoš, Tadić. Zahvaljujući odgovornoj politici predsednika Aleksandra Vučića, Vojska se uspešno oporavlja od štetočinskih vremena Ponoša i njegovih saradnika. Danas svaki vojnik ima odličnu uniformu, nove čizme, sve što im je potrebno. U odnosu na 2012. godinu, po podacima iz prošle godine, plata oficira je povećana za 42%, podoficira 46%, vojnika 41%, dok je prosečna plata vojnih službenika viša za 42%. Srbija danas ne vodi politiku Narodne stranke, da gleda kako će da zaradi od topljenja gvožđa, već modernizuje naše naoružanje. Ogromna je razlika danas i pre 10 godina. Predsednik Vučić je obezbedio helikoptere, bespilotne letelice, PVO sisteme, oklopna borbena vozila, artiljerijske raketne sisteme, a o MIG-ovima da ne govorim. Dakle, za kraj, dragi građani, hajde da pratimo politiku predsednika Aleksandra Vučića, a ne politiku štetočina sa činom muž od svastike Borisa Tadića, jer ako budemo pratili gubitničku politiku, politiku uništavanja naše Vojske koja, po meni, pored naše svete pravoslavne crkve, jedne od najbitnijih stubova naše države, i da bi izbegli da građani jednog dana ne peru veš ili jedu iz šerpa koje su istopljene pomoću MIG-ova i ovog naoružanja koje smo danas uspeli da steknemo neverovatnim radom predsednika Vučića, moramo svima da prenesemo poruku šta je radio Ponoš i njegova ekipa. Živela naša slavna srpska vojska. Živeo predsednik Vučić i živela Srbija. Samo kratko, želeo bih da podsetim da su i 1945. godine neki ljudi krečili freske, ali one su uvek uspevale da izađu na videlo. Hvala.
Zahvaljujem, gospodinu Pajkiću. Sledeći je narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, poštovana ministarko Čomić sa saradnikom, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, pred nama su danas četiri zakona o kojima su moje koleginice i kolege, narodni poslanici, uglavnom rekli ono što se može reći i što je trebalo da se kaže. Dozvolite da kažem da sva četiri zakona ipak doprinose ukupnom ekonomskom razvoju naše zemlje i ne samo ekonomskom, kao što je ministarka u uvodnom delu rekla, već i zdravstvenom i ukupnom društvenom razvoju Republike Srbije u celini. Oni će uveliko pridoneti ukupnoj modernizaciji Republike Srbije. Međutim, kada su u pitanju naši politički protivnici, oni zaista, moramo reći, nisu držali do modernizacije Srbije, već su sve učinili da unište i ekonomski napredak i industrijski napredak naše zemlje. Nisu to uradili dok su bili samo na vlasti, oni to i danas rade, na neki način verbalno se zalažu za to. Pokušaću, poštovani građani, da vam to konkretno pokažem. Evo, na primer, vođa opozicije, kako sam sebe proglašava, Dragan Đilas svakodnevno se bahati novcem građana Republike Srbije. Tako se hvalio, citiram: „Platio sam hotel 4.000 evra a mogu da platim i 17.000 evra za veliku vilu na moru za jednu noć i patike od 600 evra i sako od 5.000 evra“, jedan dnevni list informiše nas o tome 18.08.2020. godine. Kako vidite, poštovani građani, kolike on pare ima, to su one pare od 619 miliona koje je uzeo kao gradonačelnik i ne samo kao gradonačelnik Beograda, nego i kao direktor Kancelarije dok je bio za vreme njegove vlasti. Kao gradonačelnik Beograda Đilas je zaista krao novac. Evo, ja ga prozivam i nek me tuži. Krao je novac od roditelja dece, kojima današnja vlast, SNS, vraća taj novac. U poslednje tri godine Grad Beograd je vratio tri i po milijarde dinara roditeljima dece koje je Đilas pokrao koji su duplo skuplje plaćali vrtiće za vreme 2008-2012. godine kada je na vlasti bio Dragan Đilas. To su te pare. Mi danas tri i po godine vraćamo za ono što su naši roditelji naše dece davali itd. U Đilasovo vreme, samo da podsetim, boravak u vrtićima koštao je 9.500 dinara, a danas, 10 godina kasnije, košta samo 5.600. To su te pare, dakle, o kojima mi govorimo. Vidite, poštovani građani, kako je on otuđivao sredstva naša svakodnevno. Bivši američki ambasador u Beogradu, Kamerun Manter, je svedok da Dragana Đilasa nije kao gradonačelnika uopšte interesovao razvoj grada Beograda i bolji život Beograđana. Kamerun Manter je 19. marta 2009. godine izjavio: „Đilas mi je rekao da je njegov plan za Beograd samo marketinški a ne realan“, evo vidite poštovani Beograđani koliko je on držao do razvoja Beograda, dakle, uopšte mu nije bilo stalo do boljeg života Beograđana ni do razvoja Beograda. Bahati Đilas sa 619 miliona evra psuje ne samo predsednika Aleksandra Vučića, nego i većinu građana Republike Srbije tako što je 14. avgusta 2021. godine preko svojih medija rekao da su svi građani Srbije koji su glasali za Aleksandra Vučića majmuni. Jel tačno gospodine Đilas da ste to rekli ili ne? Dragan Đilas svakodnevno vređa Aleksandra Vučića rečnikom najokorelijeg prostaka, kojem ne dolikuje nijednog kočijaša, a kamoli vođe jedne političke stranke. Tako je 5. maja 2020. godine izvređao predsednika Vučića preko svoje televizije N1 tako što ga je nazvao ludakom. Na upozorenje Đilasove novinarke da ipak prestane da vređa predsednika Republike, Đilas je rekao pojačaću to i tri puta ponovio: „Vučiću, ti si lud“. Da li možete poštovani građani verovati da to ovaj čovek izgovara i da li možete verovati da je on bio ministar nekada u Vladi Republike Srbije i gradonačelnik Beograda. Gospodine Đilas, verovatno ste rekli da je lud, predsedniku države, gospodinu Vučiću zato što nema 619 miliona evra pokradenih od građana Republike Srbije kao vi, gospodine Đilas ili zato što Aleksandar Vučić nema novac u 17 zemalja širok sveta i na 56 destinacija kao vi, gospodine Đilas. Đilas je 17. novembra 2020. godine ponovo izvređao predsednika republike preko svojih medija tako što je izjavio, citiram – trebaš da budeš lud kao Aleksandar Vučić i prebaciš saobraćaj na privremenu autobusku stanicu, završen citat. Da li ste to gospodine Đilas, rekli ili ne? Pokušajte to demantovati. Za vas gospodine Đilas, predsednik Aleksandar Vučić je lud zato što gradi Beograd na vodi, najveće gradilište i najlepše u ovom delu Evropu. Evo, poštovani građani da vidite kako to radi Dragan Đilas, u narodu zvani kao Đilas mafija. Đilas dalje nastavlja sa uvredama predsednika Aleksandra Vučića samo zato što je predsednik na vreme nabavio vakcine. Tako je Đilas 16. aprila 2020. godine izjavio, citiram – Vučić ima mentalnih problema. Ima neke poremećaje. Sram te bilo Vučiću, ti si lud čovek, završen citat. Samo zato što je nabavio na vreme vakcine da se naši građani leče. Samo pet dana pre toga, Đilas je preko svojih medija izjavio bez ikakvog povoda, citiram – Vučiću, ti nisi normalan, završen citat. Dakle, poštovani građani, sve ono što je dobro za ovu državu i što je učinio predsednik Vučić i SNS, Dragan Đilas to naziva najpogrdnijim imenima. Zatim, 18. jula 2019. godine, Đilas je izjavio, citiram – Srbija je zemlja u kojoj nema slobode i demokratije, završen citat. Da li možete verovati da to govori čovek koji je bio dugogodišnji član DS. Na ovu njegovu laž, odgovorila je njegova koleginica i naša prof. dr Vesna Pešić, koja je zaista moj neistomišljenik i veliki politički protivnik. Rekla je, citiram – žalosno je što ste tolike godine zamajavali narod, gospodine Đilas, a niste naučili šta je demokratija. Bojkot izbora koji zagovarate nije demokratija, niti je to politika, završen citat. To je rekla Vesna Pešić koja je predsednik političkog saveta i Vuka Jeremića. Šta reći o Jeremiću, samo da ga priupitam pred građanima Republike Srbije. Gospodine Jeremiću, šta vam radi u savetodavnom telu Centra za međunarodnu politiku i održivi razvoj Mišelin Kalmi Rej koja se decenijama bori za nezavisnost Kosova? Ova Švajcarkinja koju vodi svakodnevno Nataša Kandić na međunarodne skupove i predstavlja je verovali ili ne, kao predstavnika poštene Srbije. Evo neka odgovori Vuk Jeremić da li to radi. I on napada Aleksandra Vučića za izdaju države. Pa gospodin Jeremić je taj koji se izjasnio da se zalaže za nezavisnost Kosova. Inače je veliki saborac Aljbina Kurtija ili Ilije Kurtovića, kako znate i Aljbin Kurti je unazad dva kolena bio Srbin. O tome posebno, drugi put. Jeremićev, Siniša Kovačević, zvani ispičutura svakodnevno vređa predsednika Vučića. Tako je 13. novembra 2019. godine rekao, citiram – Vučić je burek kurir debeljka, završen citat, aludirajući na prof. dr Vojislava Šešelja. Gospodine Kovačeviću, ne desilo vam se ono što se desilo prof. Šešelju. Kaže Kovačević – na čelu države je izdajnik, prodana duša, čovek koji je do juče klao govedo. Rekao je za Aleksandra Vučića. Gospodine Kovačević, vi ste električni zec Vuka Jeremića. Vučić svakodnevno se bori za KiM i Republiku Srbiju i nikada nije rekao da će izdati KiM. Vaš predsednik, vaše stranke u čijem ste vi predsedništvu je rekao decembra 2008. godine u razgovoru sa američkim kongresmenom Teom Poom, citiram – ulazak KiM u UN najbolje je čemu Srbija treba da se nada, ako bude imala sreća, završen citat. Evo gospodine Kovačeviću, da vidite ko izdaje vitalne nacionalne interese. Kako vidite, to je vaš Vuk Jeremić. Tadić ovih dana stalno napada predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića. Valjda se nada da će se vratiti na političku scenu. On je rekao 14. 11. 2020. godine: "Era vlasti Aleksandra Vučića ispunjena je slikovitim budalaštinama". Gospodine Tadiću, za vas su stotine izgrađenih tvornica budalaština? Gospodine Tadiću, za vas su stotine izgrađenih školskih prostorija, domova zdravlja, kovid bolnica, slikovita budalaština? Gospodine Tadiću, za vas su slikovita budalaština stotine kilometara izgrađenih auto-puteva i 311 mostova? Gospodine Tadiću, vi ste se zalagali za nezavisnost Kosova i Metohije. Za vas je KiM davno otpisano. Za Tadića je modernizacija Republike Srbije obična budalaština. Na kraju, gospodin Tadić je 27. 7. gospodnje 2006. godine u razgovoru sa američkim izaslanikom Viznerom pružio uveravanja, citiram, da je "u sebi prelomio i prihvatio nezavisnost Kosova i Metohije". Time je pokazao svoj odnos prema KiM. Poštovani građani Republike Srbije, ovih dana se javlja i Zdravko Ponoš. Samo ću nekoliko rečenica, da znate. Kao načelnik Generalštaba, poguban za vojsku Srbije, odrekao ga se čak i njegov Boris Tadić, predsednik, smenio ga, a onda ga je za novac privukao sebi Vuk Jeremić. Danas svaki pripadnik vojske Srbije crveni od stida kada ocenu o vojsci Srbije daje Zdravko Ponoš. Ponoš je kao general stajao mirno pred NATO poručnicima dok je hrabru srpsku vojsku izručivao Haškom tribunalu. Kad smo kod Haškog tribunala, a vezano za napade na mural Ratka Mladića, dozvolite da kažem, evo ja lično, a verovatno i najveći broj građana, ne priznajemo Haški tribunal. Za mene je Haški tribunal najveća monstruozna tvorevina koju je mogla iznedriti međunarodna zajednica. Kao što znate, on nije izabran od organa UN koji ga je trebao izabrati, skupština, nego ga je izabrao Savet bezbednosti UN. I po pravu, ja nisam pravnik, ali, evo, dr Martinović je pravnik i vi poštovani građani koji ste te struke, ako vas je osnovao organ koji nije legitiman, sve odluke koje taj organ, bar je tako u filozofiji prava, čitao sam da je tako, koje donose i koje će doneti u budućnosti su ništavne. Prema tome, to je odgovor za Ratka Mladića. Kada smo već kod Ratka Mladića, evo, ja kažem da je Ratko Mladić srpski heroj. Dozvolite mi kada smo već kod njega, vratiću se na Ponoša, verovatno ste poštovani građani, bar jedan deo, čuli za Kristofera Bleka. On je poznati advokat za međunarodne krivične slučajeve i analizirao je prvostepenu presudu Ratka Mladića. Znate šta je on rekao? Citiram: "To uopšte nije presuda već dokument kojim NATO pokušava da ponizi Srbiju i Srbe preko svoje presude. NATO pokušava da preko Haškog tribunala učvrsti svoju poziciju na Balkanu i Srbe drži pod svojom čizmom", završen citat, 14. 7. 2020. godine. To je što se tiče Ratka Mladića. Pošto ga ovih dana prozivaju oni koji i ne znaju šta je Srebrenica i šta je genocid u Srebrenici, ja ću im još jednom u poslednjih deset dana, a pogotovo Draganu Đilasu, citirati jednu rečenicu Ratka Mladića i preporučujem mu da stavi u dnevnu sobu i da se podseća stalno na ovu rečenicu, a ona glasi: "Granice se krvlju crtaju i prekrajaju a otadžbina brani svim sredstvima. Nije mrtav onaj vojnik koji život da za otadžbinu, nego onaj koji izgubi vekovno svoje ognjište", završen citat. Poštovani građani Republike Srbije, Ratko Mladić nema nikakve veze sa zločinima. Reći ću vam zbog čega je, po mom skromnom mišljenju, završio u Hagu. Zato što je ponizio NATO vojsku tako što nijedan, ne samo general, nijedan vojnik ni general od starog veka do danas nije ponizio. Šta je učinio? Kada su bombardovali Republiku Srpsku, privezao je NATO vojnike uz mostove koje su bombardovali tako da su sami svoje vojnike bombardovali. Danas se to izučava širom sveta u vojnim akademijama. Po meni je zbog toga završio tamo gde nije trebalo da završi. Što se tiče prozivanja i njega, a pogotovo onih koji nisu osuđeni, evo, prvi put ću da kažem da me zaista nervira, kao čoveka i kao stručnjaka i kao patriotu, kada neka novinarka, mislim da se Čongradin zove, kaže, a i sinoć Aida Ćorović, da je Šešelj osuđeni ratni zločinac. Vi ste bezobrazne, nevaspitane i nekulturne. Nađite mi tu presudu gde to piše. Vi nemate pojma, gospođo, o novinarstvu. Prvi kodeks pročitajte novinara pa onda govorite. Vrlo dobro se zna ko vas finansira i kako vas finansira. Na kraju, dok Dragan Đilas, Vuk Jeremić i jedan deo nevladinih organizacija, o njima ću specijalno sledeći put, svakodnevno blati državu Srbiju, posebno predsednika Republike jer je on simbol izgradnje i modernizacije Republike Srbije, svakodnevno blateći ga, dotle naš predsednik iz dana u dan podiže ekonomski ugled naše zemlje, vodi politiku mira, ne samo na Balkanu nego i šire, politiku ekonomskog napretka naše zemlje, politiku zdravlja svih naših građana, ne samo u Srbiji nego i u regionu, politiku ubrzane modernizacije Srbije, a kako znate, motor ubrzane modernizacije Srbije je naš predsednik Aleksandar Vučić, a to sve zbog budućnosti naše zemlje. Hvala.
Zahvaljujem, gospodinu Atlagiću. Sledeći je narodni poslanik Mladen Bošković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući Tvrdišiću. Uvaženi gosti iz Vlade, drage koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, danas raspravljamo o veoma bitnim zakonima, a ja ću svoj akcenat staviti na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privrednim društvima. Naime, izmene i dopune zakona usmerene su na unapređenje zaštite prava manjinskih članova društva, takođe i usklađivanje sa odredbama direktive EU. Koji su ciljevi koji se žele postići izmenama i dopunama zakona? Unapređenje zaštite prava manjinskih članova društva, usklađivanje sa odredbama direktive EU, neophodnost otklanjanja pravnih praznina i problema uočenih u primeni zakona. Koje su to najvažnije izmene i dopune zakona? Unapređenje zaštite prava manjinskih članova društva, kao što sam rekao, su izvršene izmene i dopune zakona u pogledu preciziranja odredaba zakona koje se odnose na zaključivanje poslova i radnje u kojima postoji lični interes, zatim uvođenje obaveza za društvo da akcionaru učini dostupnim podatke o iznosu i strukturi naknade i stimulacije direktora, odnosno izvršnog direktora i člana nadzornog odbora ako je upravljanje društva naravno dvodomno, promenu organa nadležnog za donošenje odluke o izdavanju akcija do iznosa odobrenog kapitala, tj. isključiva nadležnost jeste Skupština Akcionarskog društva, za donošenje odluke o izdavanju odobrenih akcija tako da Skupština više ne može preneti ovlašćenja za izdavanje akcija na odbor direktora, odnosno ne može da prenese akcije na nadzorni odbor. Zatim, druga izmena jeste usklađivanje sa odredbama direktive EU, tj. identifikacija akcionara je preduslov za direktnu komunikaciju između akcionara i privrednog društva i stoga je od suštinskog značaja za olakšavanje ostvarivanja prava akcionara i za angažovanje akcionara. Da bi se postigao taj cilj privrednom društvu treba dostaviti određeni nivo informacija o identitetu akcionara. Znači, poslovno ime, matični broj, podatke za kontakt akcionara, broj akcija koje drži akcionar itd. Takođe, imajući u vidu da direktori i članovi nadzornog odbora doprinose dugoročnom uspehu privrednog društva, forma i struktura njihovih naknada je naročito značajna. Znači, politika naknada treba da doprinose poslovnoj strategiji, dugoročnim interesima i održivosti privrednog društva i ne treba da bude u potpunosti ili pretežno vezana za kratkoročne ciljeve. Neophodnost otklanjanja pravnih praznina i problema uočenih u primeni zakona, otklanjanje postojećih problema u praksi u pogledu fiktivnih adresa sedišta privrednih društava i preduzetnika i postojanje tzv. fantomskih firmi, zatim uvođenje obaveze za privredna društva i preduzetnike da se registruju kao korisnici usluga za elektronske uprave. Takođe, definisanje nenovčanog uloga u društvo, što je veoma bitno u slučaju kupovine stečajnog dužnika kao pravnog lica. Precizirani su slučajevi u kojima preduzetnik prestaje sa obavljanjem delatnosti po sili zakona, tzv. prinudna likvidacija, slučaj oduzimanja, prestanka dozvole, licence, odobrenja, saglasnosti koji su posebnim zakonom propisani kao uslov za registraciju, slučaj kada je pravnosnažnom presudom utvrđeno da se preduzetnik ne nalazi na registrovanoj adresi sedišta, a preduzetnik u roku od 30 dana od pravnosnažnosti presude ne registruje novu adresu svog sedišta. Realan rast bruto domaćeg proizvoda u našoj zemlji u drugom kvartalu 2021. godine u odnosu na isti period prethodne godine iznosio je 13,7%, i to po izvoru Republičkog zavoda za statistiku Srbije. Izdvojiću vam samo jedan sektor, pošto ja dolazim iz Borskog okruga, tačnije iz opštine Negotin, pa ću da se osvrnem na sektor rudarstva, o kome je i moja koleginica iz Bora Adrijana Pupovac govorila. U julu ove godine, po podacima Republičkog zavoda za statistiku, industrijska proizvodnja je bila veća u sektoru rudarstva za 7,1%. Najveći uticaj na rast industrijske proizvodnje u julu 2021. godine, u odnosu na isti period 2020. godine, imale su proizvodnja koksa i derivata nafte, proizvodnja duvanskih proizvoda, proizvodnja ostalih saobraćajnih sredstava, eksploatacija ruda metala i proizvodnja mašina i opreme. Moram da istaknem da u opštini Negotin, u Prahovu, predviđena je izgradnja međunarodnog hemijskog parka, za koji se očekuje velika zainteresovanost investitora kako iz Evropske unije, tako i iz Kine i iz Indije. Hemijska industrija u Prahovu je u opštini Negotin izgrađena još daleke 1960. godine i Planom 2025, koji sprovodimo na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem, industrija u Prahovu će postati prvi međunarodni hemijsko-industrijski park u Srbiji, što je najavila i premijerka Ana Brnabić u svom ekspozeu. Takođe, opština Negotin je u proteklom periodu usvojila sve odluke na Skupštini o izmenama i dopunama planova detaljne regulacije, a koji se tiču područja na kojima „Eliksir grupa“ izvodi radove na sprovođenju projekata veoma značajnih kako za opštinu Negotin, tako i za čitavu zemlju. Trenutno u „Eliksiru Prahovo“ ima oko hiljadu zaposlenih, a plan je da se taj broj duplira, gradiće se stanovi zaposlene u Negotinu, i što je najbitnije, preko 70% je izvoz ove fabrike. Poštovani građani, daću vam samo na kraju jedan primer na samo četiri ekonomska pokazatelja kako je bilo u vreme žutih tajkunskih hobotnica Dragana Đilasa, Jeremića, Borisa Tadića, Bojana Pajtića, a moje kolege su pominjale i Zdravka Ponoša, nekadašnjeg Tadićevog čoveka, a sada, verujem za sitne novce, Jeremićevog čoveka. Samo želim da vam uporedim njihove pokazatelje sa trenutnim pokazateljima u zemlji. Kapitalne investicije 2010. godine koje su bile 3,1% učešća u bruto domaćem proizvodu danas su rekordnih 7,2%, i to sa tendencijom rasta. Stopa nezaposlenosti 2012. godine bila je 24,9%, a danas je jednocifrena i iznosi 9,6%. Po podacima takođe Republičkog zavoda za statistiku, od 2008. do 2012. godine, u ono njihovo vreme bivšeg režima, izgubili smo preko 400.000 radnih mesta. Četiristo hiljada radnih mesta! Neto priliv stranih direktnih investicija 2012. godine iznosio je 453 miliona evra, a ove godine za prvih deset meseci već iznosi preko dve milijarde evra. Takođe, četvrti pokazatelj na kom želim da vam pokažem ko su bili oni, a ko smo mi danas jeste da je prosečna plata u 2012. godini bila 360 evra, a do kraja 2021. godine iznosiće 618 evra, takođe sa tendencijom rasta. Samo na osnovu ova četiri pokazatelja vidimo ko su bili oni i kako su oni radili i kako mi radimo, na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem. I to građani Srbije vide. Apelujem i molim sve građane Republike Srbije, na samom kraju, naročito moju generaciju, mlađu generaciju, jer od nas sada zavisi, koji se nisu vakcinisali da se vakcinišu i zaštite pre svega svoje zdravlje i zdravlje svojih najbližih i tako dođemo do kolektivnog imuniteta i krenemo svi zajedno u nove pobede. Živela Srbija!
Zahvaljujem gospodinu Boškoviću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 3, 4, 10. i 11. dnevnog reda. Sa radom nastavljamo u utorak, 16. novembra, u 10.00 časova. Zahvaljujem još jednom.