Dame i gospodo poslanici, najveći deo rasprave o ovom zakonu je protekao u diskusiji - ko to ima moralno pravo da predlaže ovakav zakon, a ko nema. Tu je bila i priča ko je prebijao, ko hapsio maloletnike, a ko ih je zloupotrebljavao? O tome ste vi, gospodo iz DOS-a, do sada imali pravo, dok niste došli na vlast, da raspravljate, da kritikujete i da tražite prava maloletnika. Međutim, od kad ste došli na vlast počeli ste da sprovodite iste, pa još i gore represivne mere prema maloletnicima. Pre nekoliko dana, konkretno, mislim da je u pitanju pre tačno sedam dana, jedan dečko, maloletnik je u pitanju, priveden je u policiju i saslušavan samo zato što je na oglasnoj tabli pisao - DOS je najgori.
Molim vas da pređete na tačku dnevnog reda - Predlog zakona o zaštiti maloletnika.
O tome i pričam. Pričam o diskusiji koja je ovde bila.
Ne prepričavamo dnevne događaje, pričamo o Predlogu zakona. Molim vas da pređete na temu.
Moram da vam kažem nešto, ako se rasprava o maloletnicima u tom pravcu odvija, onda moram da vam kažem i to da dok je taj mladić, koji je vaš kadar, vama odgovarao, pisao vaše parole, išao sa aktivistima Otpora, tada je to vama odgovaralo. Sad kad nije zadovoljan sa vašom vlašću, to vama ne odgovara i vi ga hapsite. Po pitanju zakona i po pitanju kupovine alkohola i upotrebe alkohola, moram da vam kažem da je prilikom proslave izborne pobede nasaveznim izborima, u periodu posle ponoći, jedan objekat, koji je bio vlasništvo Marka Miloševića, razbijen. U tome su učestvovali najviše maloletnici, preko 80%. Prva stvar koja je poletela prema tom objektu je bila prazna flaša od rakije. Tako da o diskusiji da li maloletnici mogu da nabavljaju i da koriste alkohol, mislim da ni vi nemate pravo da diskutujete. Mogu da vam kažem da ste i zloupotrebljavali maloletnike prilikom demonstracija i šetnji, čak je i nastavno osoblje, koji su možda i bili aktivisti DOS-a ....
Već sam vas opomenuo da govorite o onome što je na dnevnom redu. Sada vam izričem prvu opomenu.
Smešne su i vaše tvrdnje, gospodo, da se ovakvim zakonom krše ustavna prava i obaveze građana SRJ i da se tu krši savezni Ustav. To čak čujem od eminentnih pravnika i eksperata iz DOS-a, gde kažu da se krši pravo slobode i kretanja. Zar tim istim Ustavom nije predviđeno da svaki građanin SRJ može da bude biran i da bira na izborima? Svoje najveće pravo ostvaruje tek kad postane punoletan. Čak i pravo na putnu ispravu tek onda ostvaruje. Znači, ta vaša tvrdnja u ovom zakonu pada u vodu. Sada se samo postavlja pitanje zašto ste vi toliko protiv ovog zakona. Verovatno zato što ste istu omladinu i maloletnike zloupotrebili do sada na više načina prilikom osvajanja i težnji da osvojite vlast. Kažete da mladi ne treba da nabavljaju cigarete, alkohol, drogu i oružje, kažete da ste takvo stanje vi zatekli ovde, kažete da je za to najviše kriv možda Marko Milošević. Sada vas pitam, gde je taj Marko Milošević? Njega više nema. Ne mogu cigarete da se švercuju po trafikama. Sigurno niko ne ide u Republiku Srpsku, u Rumuniju ili Bugarsku da donese pet boksova. To ulazi kamionima ovde. To mogu da urade samo ljudi koji su bliski vlasti. Samim tim, samo se promenio gazda. Ništa vi novo niste uradili. Što se tiče rasprave o tome kome ovde raste rejting, i u delu gde je gospodin Slavoljub Matić ...
Gospodine Arsiću, tu raspravu mi ne vodimo. Po treći put vas opominjem da govorite o Predlogu zakona i da vam je vreme isteklo.
Gospodine Dragane Maršićaninu, moram da vam kažem nešto, da je to vaš poslanik iz DSS-a za ovom govornicom izneo jednu laž, kad su bili u pitanju izbori u Breževu. Baš za ovom govornicom, baš kad je bila rasprava o ovoj temi. Zašto ste to njemu dozvolili?
Vreme vam je isteklo. Reč ima narodni poslanik Dragan Rafailović, a posle njega narodni poslanik Gvozden Jovanović.
Poštovano predsedništvo, poštovani članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, nisam ni pravnik, ni lekar, ni sociolog, ja sam samo seljak. Mislio sam da ne pričam o ovoj temi, međutim, jednostavno nateran zbog diskusija koje nisu bile u okviru teme, koje su bile paušalne i koje su skretale na neke druge priče, video sam da moram. Moram zato što su, pored mene, seljaci moj sin i snaha, a ako bog da i moj unuk, koji danas puni četiri godine, biće seljak. Po tome vidite da je moja sudbina - moja prošlost, moja budućnost i moja sadašnjost - vezana za moje Ratare, za moj Obrenovac i za ovu Srbiju. Znači, od toga kako će živeti, u kojim uslovima, moj unuk i sva deca koja se rode i koja su već mala i rođena u Srbiji, zavisi kakva će i Srbija biti. Zbog toga ću da pričam. Dok se u Srbiji slušala reč domaćina, srpskog seljaka, ovakvi zakoni Srbiji nisu trebali. Tada su deca poštovala roditelje, tada su roditelji voleli svoju decu. Međutim, za ovih 50 godina urađeno je toliko toga da već na periferiji Obrenovca, recimo, u selu Vukićevica je umro mladić od prekomerne količine droge, što se nikada nije moglo ni zamisliti. Tu ću i ja malo skrenuti sa teme, da povežem onu priču o trezoru i drogi u trezoru. Drugi mladić, koji je bio policijski inspektor, njegov brat, je jedva spasen, isto od prekomerne količine droge. Dakle, to vam je dovoljan podatak kakva je veza između te dve stvari. Demohrišćanska stranka neće glasati za ovaj zakon, iako se iskreno nada da je predlagač jednostavno osetio grižu savesti zbog svih ovih 50 - 60 godina nečinjenja na ovome polju. Ali, to nije trebalo da učini ovim zakonom. Zašto to nije uradio pre, dok je imao punu vlast, dok su mogli da sprovedu sve? Recimo, zašto pominjete borbu protiv verskih sekti? Tačno je da verske sekte prete mladima, ali zašto ste vi vratili zakon, zašto niste vratili imovinu Srpskoj pravoslavnoj crkvi, koja bi ojačana sa svojom imovinom mogla decu da izvede na pravi put? Druga stvar u vezi ovog zakona su same verske sekte. Nije posao poslanika da određuju šta je verska sekta. To je posao stručnjaka, posao Ministarstva vera, jer među malim verskim zajednicama postoje crkve koje su na pravom putu i to mi ne možemo određivati. Zašto niste makar fakultativno vratili veronauku u škole? Zašto ste dozvolili da domovi kulture postanu ruševine, a oni su jedno vreme malo i radili i značili nešto? Ni jedan dinar niste odvojili u tom smeru. Fudbalski klubovi, amaterski, u selima ne mogu da opstanu, sem tamo gde su neki mešetari našli interes, videli neke dečake koji znaju da igraju fudbal ili nešto drugo, pa su uložili neke pare da bi tog dečka mogli da prodaju. Prema tome, vi ste imali dovoljno vremena da na tom planu učinite nešto. Niste ništa učinili. Ponavljam, iskreno se nadam da je ovo vaša želja da ispravite ono što ste učinili. Pošto ovim zakonom nikakvom represijom mladi se ne mogu naterati sa stranputice bez drugih zakona, bez recimo vraćanja u vere, vere u školu, vere u državu koja će im omogućiti da se zaposle posle te škole, da osnuju porodicu, da sa platom svojom žive. To je čitav sistem zakona i to je jedan od problema koji ste vi ostavili ovoj vladi da rešava. Ne bih da vam nabrajam više sve druge razloge zbog kojih bi vi trebalo da povučete ovaj zakon. To ne može da se uradi ni zabranom, ni represijom, a ponavljam još jednom, nego jednostavno dobrim radom Vlade, dobrim radom parlamenta i dobrim zakonima koje ćemo doneti i uslovima života. Još bih samo želeo da se obratim predsedniku Skupštine koga veoma cenim, i cenim njegovo nastojanje da se grube reči i uvrede više ne upućuju sa ove govornice. Međutim, moram da primetim da tako nije radio od početka. Demohrišćanska stranka nije nikoga uvredila u ovoj sali, a teške optužbe, teške uvrede upućene su poslanicima Demohrišćanske stranke i predsedniku stranke ministru, gospodinu Vladanu Batiću. Čini mi se da predsednik Skupštine nije reagovao. Nadam se da ubuduće neće biti tako. Hvala vam. (Branislav Ivković, sa mesta: Replika.)
To je bila politička ocena, nije bilo uvrede. (Branislav Ivković, sa mesta: Zbog griže savesti. Nije dobra procena, predsedniče.) Nije, nije, umereno je. Nemojte. Zaista, nije bilo uvredljivih reči, nije bilo ničega. Reč ima narodni poslanik Gvozden Jovanović, a posle njega narodni poslanik Mirko Petrović.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, javio sam se da u cilju efikasnijeg rada ovog parlamenta odustanem od svoje diskusije i time bih apelovao na ostale kolege da pođu ovim putem, kako bismo bili efikasniji i mnogo važnije stvari pre završili. Što se tiče samog predlagača, njega bih zamolio da ovaj zakon povuče, jer mislim da umesto da oni brinu o ovoj deci, mnogo je važnije da neko brine o njima. Toliko i hvala. [[Aplauz.]]
Gospodine Jovanoviću, moram da vas opomenem da ste naneli uvredu. Sada imate pravo na repliku, zaista. Izvolite. Mislim da moramo zaista da pokušamo da na ovaj način, jer drugi način očigledno nije urodio plodom. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, duboko sam uveren da je pravo na repliku bilo malopre, ali vaše ograničenje ćete sigurno morati i ubuduće da poštujete. Srbija je po Ustavu građanska država. Po definiciji Ustava koji je doneo upravo SPS, izmenama i dopunama, Srbija je definisana kao građanska država, multinacionalna i multikonfesionalna i u toj državi je obezbeđena potpuna ravnopravnost svih naroda i narodnosti i svih vera. U ovom narodu građanima Srbije i nama u ovoj skupštini je možda i najvažnije da se tradicije i vere sa ovog prostora još više približe građanima i da se tradicije i vere sa ovih prostora od pravoslavne, muslimanske, katoličke, pa nadalje, još više približe mlađim naraštajima, jer ih sigurno okreću ka porodici, ka zdravom razvoju duha, ka normalnim vrednostima, ka onim osnovnim premisama: ne ukradi, ne ubij, nemoj da ogadiš čoveka koga ni ne poznaješ i za koga ne znaš da li je vredniji od tebe ili je ravan tebi. Zbog toga samo želim da kažem prethodnicima za ovom govornicom da smo se upravo mi socijalisti na Odboru za prosvetu zalagali da se uvede veronauka u škole, a da su upravo DOS-ovski poslanici odbili uvođenje veronauke u škole. Tako je, gospodine iz Demohrišćanske stranke, to je istina. Prema tome, mi se zalažemo, upravo da bi se oduprli jednom mondijalizmu, koji gazi nacionalne vrednosti, koji gazi granice, koji briše narode i narodnosti i vere, taj mondijalizam se zna odakle je krenuo, da se ojača verai verski odnos građana prema veri i crkvi. Konačno, u vreme SPS-a nijedna crkva nije bila u goroj, naprotiv bila je u mnogo boljoj poziciji nego ranije, jer je pravo na veroispovedanje, pravo na verska opredeljenja dobilo još više na snazi. Oko povlačenja zakona. Predlagačima nije jasno da mnogi za ovom govornicom, nemajući argumente protiv odredaba ovog zakona, imaju jedini put da se vraćaju 10 godina unazad. Ova država ne može ni milimetar iskoračiti napred, dok god se vi vraćate 10 godina unazad, sa paušalnim ocenama, a ne čitajući odredbe. Zar da povlačimo odredbu da na javnim mestima maloletniku nije dozvoljeno korišćenje cigareta, alkoholnih pića, opojnih droga ili lekova? Zar da povučemo odredbu gde piše, licu za koje se zna ili se utvrdi da je maloletnik nije dozvoljeno da nosi oružje... (Predsednik: Vreme.) ... otrove i otrovne materijale. Zar to da se povuče? Radi se o tome, ovaj zakon je vrlo dobar i imam pravo na još jedno izlaganje od 10 minuta. O njemu ću detaljnije govoriti. Jasno je da su odredbe zakona kako treba. Pokazali smo da ne krši Ustav, dokazali smo da nije represivan prema maloletnicima. U današnjoj štampi sve piše suprotno, jer se zna zašto je bio na Trećem kanalu, na primer od pet popodne do pola osam, a ne na Drugom kanalu prenos ove sednice. Testira se da se ukine istina za ovaj narod. (Zoran Ćirković: Želim reč kao predstavnik Odbora za prosvetu.)
Ne razumem vas. (Zoran Ćirković: Želim reč kao predstavnik Odbora za prosvetu.) Da, pa onda? Onaj red kada je trebalo predstavnik Odbora da se javi, a to niste vi, je prošao. Sada se možete javiti kao narodni poslanik. (Zoran Ćirković: blagovremeno sam se javio da objasnim ono što je izrečeno.) To je bilo juče ujutru. [[Žagor u sali.]] (Zoran Ćirković: blagovremenosam se javio, evo kao narodni poslanik.) Samo sekund jedan. Ipak je nedoumica u pitanju. Da li vi tražite repliku? [[Zoran Ćirković: Da, tražim repliku.]] Ne može repliku da dobije Odbor, ne može predstavnik Odbora da dobije repliku, može onako kako stoji u Poslovniku. Narodni poslanik ili predstavnik poslaničke grupe, ukoliko je zastupa... (Zoran Ćirković: Javljam se kao narodni poslanik i član Odbora.) Da li ste pomenuti po imenu? (Zoran Ćirković: Odbor jeste.) Odbor jeste, ali niste vi ni po imenu ni po funkciji. Molim vas, prolaziće ono što mora po Poslovniku da prođe, a vi pogledajte Poslovnik pa ćemo da nastavimo sa radom. Možete se javiti kao narodni poslanik. (Zoran Ćirković: Pa javljam se kao narodni poslanik.) Upišite se u listu i doći ćete na red. Reč ima narodni poslanik Mirko Petrović, a posle njega narodni poslanik Milan Stanimirović.(Dragan Rafailović: Mogu li dobiti reč?) Izvolite, po imenu, po funkciji, šta? Nije vam ime pomenuto? Nemojte ljudi, o čemu se radi? Čekajte, gospodin Ivković je replicirao, na repliku nema replike, ne možete dobiti, nije da vam ne dajem, nego vam Poslovnik ne daje to pravo, jer nema replike na repliku. Molim vas da pogledamo Poslovnik. Reč ima narodni poslanik Mirko Petrović, a posle njega narodni poslanik Milan Stanimirović.
Gospodine predsedniče, maločas mi niste dali reč, a ja ću pribeći uobičajenom manevru radikala. Dakle, maločas je gospodin Ivković izrekao...
Molim vas, nisam vam dao reč da replicirate. Molim vas da ne zloupotrebljavate javljanje po Poslovniku jer to neće biti dopušteno.
Kako ćete me sprečiti?
Tako što vam izričem prvu opomenu.
Znači, to je način.
Da, po Poslovniku jedini.
Šta da vam radim, neka vam je Bog na pomoći.
Hvala lepo. Izvolite, reč ima gospodin Petrović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, Predlog ovog zakona sigurno se bavi jednom veoma važnom problematikom i sigurno veoma važnim problemima, za interese našeg društva i zemlje. O pojedinim rešenjima ovog zakona može se govoriti manje ili više kritički, ali je sigurno očigledna namera predlagača da primat u rešavanju ovih problema da kaznano - pravnim odredbama, odnosno da u metodu rešavanja ovog problema primeni kazneno - pravne odredbe, a da ne da primat procesu obrazovanja i vaspitanja. Ono što je nesporno, dok se ne promene socijalno-ekonomski uslovi u zemlji, dok se porodica, crkva i škola ne vrate na ono mesto u srpskom narodu i srpskoj državi koje su nekada imale, ne mogu se stvoriti ozbiljne i adekvatne pretpostavke za rešavanje ovog pitanja. Većina poslanika Demokratske opozicije Srbije u svojim govorima prethodnog dana sa pravom je naglasila zašto bivša vlast, koja je 10 godina, više od jedne decenije, vladala Srbijom, zašto nije predložila i donela ovaj zakon tokom tog decenijskog vladanja ovom zemljom. Umesto toga, vođena je politika koja stvara jedan sasvim suprotan ekonomski ambijent vezan za vaspitanje i obrazovanje mladih. Kriminalizovano je društvo, stvorene su ogromne socijalne i ekonomske razlike u zemlji, bogatstvo se u zemlji moglo steći samo na osnovu šverca,špekulacija, kriminala, a jedino od mladih koji su imali put uspeha u ovom društvu, to su bila deca visokih, odnosno najviših državnih funkcionera. Samo su oni sticali milione maraka, samo su se oni bavili i švercom i trgovinom duvanom i gorivom, a čuli smo, odnosno mogli smo da čujemo izjave, i naravno, to je tema koja je veomaznačajna za ovu raspravu, mogli smo čuti izjave sinova najviših državnih funkcionera, kako ne razumeju one omlade ljude koji ne mogu da zarade milion maraka. Dobijali su mladi ljudi od 20 godina starosti stanove od 150 do 200 kvadrata. Za to vreme jedna druga Srbija, jedna druga mlada Srbija, ginula je na ratištima,nalazila se u izbegličkim kolonama, nalazila se u izbegličkim centrima, tražila je ...
Molim vas da se ipak držite teme.
Držim se teme veoma dobro. Tražila je spas napuštajući ovu zemlju. Za Demohrišćansku stranku, tri osnovna stuba u ovom društvu su crkva, škola i porodica. One mogu biti jedina i osnovna pretpostavka za rešavanje ovog pitanja. Svima nama je ovde poznato kakva je bila politika prema školi i prema prosvetnim radnicima u poslednjih 10 godina. Od prosvetnih radnika stvoreni su najsiromašniji slojevi ovog društva, a suština te politike je skoro došla dotle da se ovi prosvetni radnici bore za golo preživljavanje, da nisu mogli svojim radom da obezbede osnovne, odnosno zadovoljenje osnovnih potreba svojoj deci. O crkvi, čini mi se, da nema potrebe ni trošiti reči. Malo je bilo 10 godina da se donese zakon o crkvama, koji bi regulisao položaj crkava u državi. Malo je bilo 10 godina da se donese jedan zakon koji ćeomogućiti državi da zabrani rad onih verskih sektikoje su suprotne moralu i javnom poretku ove zemlje. Iz svih tih razloga, a i da napomenem još nešto, malo je izgleda bilo 10 godina da se uvede veronauka u državne škole u Srbiji. Nije bilo tako dovoljno ni 50 godina prethodne vlasti, ni 10 godina ove vlasti da se osnovno versko vaspitanje i obrazovanje uvede u državne škole. Nije bilo dovoljno ni 10 godina vlasti da se usvoji jedan zakon koji je parlament doneo, a to je bilo davne 1991. godine, a tadašnji predsednik Srbije odbio je da ga potpiše, povodom vraćanja imovine Srpskoj pravoslavnoj crkvi. Iz svih tih razloga , poslanici Demohrišćanske stranke neće glasati za ovaj zakon. Hteo bih na kraju da citiram izjavu, misao jednog poljskog režisera koji je pre nekoliko decenija, definišući jednu ideologiju koja je iza nas... (Predsednik: Vreme.) ... dao je jednu prostu definiciju, odnosno rekao je - to je šizofrenija ljudskog morala. Čini mi se da diskusija koja je vođena prethodnih dana povodom ovog zakona, kao i debata koja se mesecima vodi u parlamentu, najviše odslsikava tu definiciju, kada je u pitanju šizofrenija ljudskog morala.
Reč ima narodni poslanik Milan Stanimirović, a posle njega Jakov Stamenković. Samo bih molio narodne poslanike da diskreditacija predlagača jeste legitimno sredstvo, ali ukoliko je jedini sadržaj diskusije koja je vezana za Predlog zakona, mislim da ću morati da tretiram kao odstupanje od teme dnevnog reda, jer bih na isti način morao da tretiram i diskreditaciju kritičara. Molim vas da mi u tome pomognete. (Božidar Vučurović, sa mesta: Kasno ste se setili.) Nisam. Izvolite vi.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, nije fraza ako kažem da zaista nisam nameravao da govorim o tački koja se odnosi na Predlog zakona o zaštiti maloletnika. Međutim, i kao roditelj, i kao čovek koji je ušao u politiku prevashodno radi budućnosti svoje troje dece i svoje države Srbije, smatram za shodno da kažem koju reč o tome i zašto ću kao član Demokratske stranke i DOS-a glasati protiv predloga ovog zakona. Poštujući sugestiju predsednika Skupštine, preskočiću onaj deo o diskreditaciji predlagača zakona. Reći ću samo to, ratovi, beda, inflacija, izbeglice i bombardovanje su obeležili proteklih 10 godina, ostavivši neizbrisive ožiljke na dušama svih naših građana, a najviše naše dece. Treneri koji su izgubili sve utakmice, i na unutrašnjem, i na međunarodnom planu, po sistemu - da se Vlasi ne dosete, po ubrzanoj proceduri, izdali su brošuru pod pretencioznim naslovom "Kako sa lakoćom do pobede", verujući u naivnost i zaboravnost navijača. Drugi razlog zbog čega neću glasati za ovaj zakon jeste njegova represivnost. Ako su zakoni izraz volje vladajuće većine, naša volja nije zaštita mladih od duvana, alkhola, droge, kocke, sekti i ostalog represijom. Naš cilj je da mladima omogućim sledeće: mladi i maloletnici se uopšte štite tako da im glavni prizori iz detinjstva više nikada ne budu krv, leševi, ratovi, inflacija i beda; maloletnici se štite tako što će ih u školama podučavati i vaspitavati zadovoljni profesori, po planovima i programima okrenutim budućnosti; mladi se prevashodno štite tako što će odrastati u srećnim porodicama, pored zadovoljnih roditelja, koji svojoj deci mogu da pruže i normalno školovanje, i dovoljno zdrave hrane, i odeću, i obuću, i letovanje, i ekskurzije, i naravno, ono najvažnije - pažnju i ljubav, čega su mnoge generacije bile lišene usled borbe za opstanak. Maloletnici se štite tako što ćemo stvoriti takvo društvo u kome deca nikada više neće gledati kako njihovi pošteni i moralni roditelji propadaju u andrićevskim konfuznim vremenima, kada su pametni ćutali, budale govorile, a fukare se bogatile. Maloletnici se štite tako što će o njihovom zdravlju brinuti preventivno, a ako treba i lečiti ih, lekari zadovoljni svojim statusom i sa dovoljno lekova, koji neće biti sumnjivog porekla. Maloletnici se štite tako što ćemo ih zaštititi i od političke mitomanije i mitologije i usmeriti ih ka kulturi, obrazovanju i sportu. Mladi se štite tako što ćemo ih učiti da je patriotizam intimna stvar svakog čoveka i njegove bliske veze sa zajednicom i zaštititi ih od kvazi-patriotizma estradnog tipa, kvazi-nacionalista, kvazi-komunista, kvazi-socijalista, pa i kvazi-demokrata, od kvazi-profesora, kvazi-vojvoda i od svih onih koji su kvazi. Mlade ćemo zaštititi tako da im u vojničkim bukvicama kao do sada ne bude više ratnog staža, nego u radničkim knjižicama radnog staža. Mlade treba zaštititi od onih koji ih plaše svetom i Evropom, koji im prete da će ako DOS ovako nastavi jednoga dana živeti, zamislite, kao Šveđani ili, ne daj bože, kao Švajcarci. Oni koji kao model života preporučuju Belorusiju, treba da znaju da ni Belorusima nije više ideal života - život u Belorusiji. Osim možda jednome koji još uvek nije gotov. Svi ti ksenofobi i neverne Tome jednog će nam dana biti zahvalni, ako ne oni, onda makar njihova deca ili unuci. Skidanjem temperature bolest se ne leči. Treba se baviti uzrocima, a ne samo posledicama. Verovati da se samo jednim ovakvim zakonom mogu sprečiti pojave neželjene kod mladih znači od drveta ne videti šumu. Najbolji lek protiv maloletničke delinkvencije, alkoholizma, narkomanije, kocke jeste zdrava i zadovoljna porodica, koje nema ukoliko je društvo neuređeno, nezadovoljno i nesrećno. Maloletnici se štite od sekti tako što ćemo potrti više nego poluvekovno proganjanje i izopštenje vere pravoslavne, katoličke i islamske iz ideoloških pobuda sa ovih prostora i time smanjiti plodno tle za delovanje sekti. Potpisujem za moral društva koje će počivati na 10 zapovesti - ne ubij, ne svedoči lažno, ne čini drugome ono što sam ne želiš da ti se čini. Na kraju, protiv Predloga zakona o zaštiti maloletnika glasaću i zbog jedne ankete urađene proteklog leta, po kojoj se od 5srednjoškolaca u zemlji Srbiji čak četiri izjasnilo da maštaju o tome da jednog dana odu iz svoje zemlje, po sistemu da diplomiram, pa emigriram. Ovakav zakon neće ih zadržati u njihovoj otadžbini, već samo zdrava država, zdrava porodica, u kojoj će i pojedinac biti zdrav i zadovoljan, pa bio on odrastao i zreo čovek ili maloletnik.
Po Poslovniku gospodin Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, sinoć u 21 sat u stanicu policije u Smederevu priveden je poslanik Dragan Čolić zato što je sprejom pisao - DOS je najgori. Policija ga je pustila posle jedan sat i zamolili ga da nikom ne priča. Taman posla ako ne bismo pričali. Dame i gospodo narodni poslanici, odredba stava 1. člana 98. Poslovnika "daje preveliko diskreciono pravo predsedniku Narodne skupštine da odluči da li neko govori o nečemu što je na dnevnom redu". Predsednik to danas intenzivno koristi u stilu - milicija trenira strogoću. Naravno, samo na poslanicima SRS. "Da bi predsednik Narodne skupštine mogao da oceni da je nešto što je neko hteo da kaže zaista tema koja je na dnevnom redu, on bi onda iza sebe morao da ima jedan trust mozgova, jedan tim eksperata, jedno veće staraca, koji bi onda arbitrirali da li poslanik govori o zadatoj temi. Gospodo, pojedini poslanici koji su skloni retorici, polemici, koji su dobri oratori, služe se metaforama, služe se različitim stilskim i drugim jezičkim figurama, dok drugi govore jednostrano, pravolinijski i prostim ili prostoproširenim rečenicama. Prema tome, ne može predsednik parlamenta imati tako široko diskreciono ovlašćenje, jer njegova prava su identična pravima ostalih poslanika. Ovako ograničena sloboda govora, i po vrsti i po dužini, predstavlja samo šarenu lažu parlamentarizma, predstavlja samo slatku prevaru demokratije. Ovakvim odredbama vi praktično uvodite proverenijednopartijski centralizam. Poslanici dobijaju tretman dece u dečijim obdaništima, vojnika koji treba da se ponašaju po pravilu službe i kažnjenika u kazneno-popravnim domovima. Vi uvek glasanjem možete da kažete da to nije tako, nego ovako kako mi hoćemo. Prema tome, odredbe Poslovnika za vas nemaju nikakve važnosti, kao ni odredbe zakona, kao ni odredba Ustava. Da li će poslanici prihvatiti ulogu dece u obdaništima, vojnika u kasarni ili kažnjenika u zatvoru, onda vas sa ovog mesta upozoravam, kao i parlamentarnu većinu, da ste se silno prevarili. Neće ozbiljni poslanici iz opozicinoih stranaka učestvovati u radu tog i takvog paralemnta, jer ste vi ograničili slobodu govora, i po vremenu i po vrsti, i pretvorili Skupštinu u jedan dekor parlamentarizma. Ozbiljni poslanici opozicionih stranaka u tome neće učestvovati, pa će, ako izađemo iz ove skupštine, ako vi želite da ona bude takva itd." Nisam stigao sve da pogledam. Ovo je govorio Vladan Batić 24. novembra 1994. godine dok je bio opozicioni poslanik. Dame i gospodo narodni poslanici, nijednu svoju reč nisam izgovorio.
Sasvim je u redu, sem vaše primedbe da se ovo odnosi na Poslovnik i tumačenje na različite načine, odnosno različite poslanike. Pre svega, vaši poslanici još nisu ni učestvovali, sem gospodina Arsića, u diskusiji, pa nisam ni mogao da ga različito tretiram u odnosu na poslanike, dobio je opomenu kao i gospodin Ćirković iz Demohrišćanske stranke Srbije. Izvinite, pogrešio sam stranku, i prema tome nema govora o tome da se različito tumači. Što se tiče citata, sa njim ću da se složim. Jedina razlika je što meni zaista nisu, u odnosu na ondašnjeg predsednika Skupštine, potrebna sva ta radna tela, sve je to udruženo u mojoj malenkosti i čemu lažna skromnost, bez brige, tumačiću Poslovnik na pravi način. Mogu da stavim na glasanje ukoliko kažete u kom konkretnom slučaju je prekršen Poslovnik. Poslovnik u ovom delu nije menjan. Vi ste ga doneli, kao štoste sada rekli, i mi ćemo ga u tom delu, zaista uz punu savestnost sa moje strane, primenjivati. Replika, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, potrudite se da ponekad poslušate sebe kao što pažljivo slušate mene. Pomenuli ste moje ime i rekli ste da sam član Demohrišćanske stranke. Prema demohrišćanima imam veliko uvažavanje, ali nisam član te stranke, već sam član Nove Srbije, članice DOS-a.
Izvinite ako sam vas uvredio.
Pošto ste mi dali sada pravo na repliku, da demantujem navod gospodina Ivkovića. Odbor za prosvetu, čiji sam član, je doneo odluku većinom članova iz DOS-a....
Vi ste već opomnuti zbog pokušaja da zloupotrebite govornicu. Replika se ne odnosi na ovo što vi pričate. Vi se sada vraćate na ono zbog čega ste već dobili opomenu.
Šta da vam radim, rekao sam ono što sam mislio. (Dragan Rafailović: Pomenut je Vladan Batić.)
Ko je pomenut? Vladan Batić? JelÄ ste vi Vladan Batić? (Dragan Rafailović: Poslanik sam Demohrišćanske stranke. Znači, kao poslanik Demohrišćanske stranke, pola minuta.) Gospodine, da li pola minuta ili 3,5 minuta nema nikakve veze. Pomenuta je Demohrišćanska stranka, pomenut je Vladan Batić, ali koliko vidim, vi niste Vladan Batić. Pročitajte Poslovnik. Nemate pravo. Molim vas da se vratite na mesto, nemate pravo na reč. Reč ima narodni poslanik Jakov Stamenković.
Poštovani predsedniče, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, sam broj učesnika u diskusiji pokazuje veliko interesovanje i veliku brigu za mlade. To je i normalno, jer su mladi deo populacije koji predstavlja budućnost zemlje i koja, za koju godinu, treba da preuzme odgovornost za nju. I stoga nije svejedno nikome od nas kakvi će oni ljudi biti sutra, kao što nije ni njima svejedno kakvu ćemo im mi zemlju ostaviti u nasleđe. Međutim mi se, po mom mišljenju, sporimo oko činjenice da oni koji su do 5. oktobra vodili državu govore o posledicama, a mi, koji smo ogromnom većinom i voljom naroda dobili mandat da upravljamo državom, želimo da ukažemo na uzroke koji su doveli do devijantnih pojava kod mladih, pogotovu kod maloletnika. Jer, ako uklonimo uzroke nećemo morati da govorimo o lošim posledicama. Pojava da se veliki broj dece i omladine odavao porocima - alkoholu, duvanu, drogi ili odlasku u sekte, jeste njihov pokušaj, nažalost, moram priznati - pogrešan, da pobegnu od stvarnosti. Jer, ta stvarnost, taj svet u kome su u poslednjih desetak godina živeli, bio je za njih poražavajući. Ne mireći se sa stvarnošću, a ne mogavši da je menjaju i da na nju utiču, pokušali su da od nje pobegnu. To su spretno iskoristili šverceri cigareta i alkoholnih pića, dileri narkotika i verske sekte. Od čega su to mladi ljudi bežali ili pokušavali da pobegnu? Bežali su od rata, sankcija, bede i nemaštine. Jednom reči, osetili su potpunu besperspektivnost za život u ovoj zemlji. Na jednoj strani se stvorio mali sloj ekstremno bogatih ljudi, koji su imali mnogo više nego što im treba i nego što zaslužuju i koji je svojoj deci mogao da priušti ono što najveći broj ljudi, građana Srbije, koji su živeli u bedi i siromaštvu, svojoj deci nije mogao ni u snu da ostvari. Roditelji koji subili prebogati mogli su da kupe svojoj deci sve što su poželeli. Oni siromašni nisu mogli ni u snovima da to ostvare. Zbog toga smatram da ovaj predlog zakona, na način kako je koncipiran i obrazložen, ne može i ne treba da bude prihvaćen iz svih dosad pomenutih argumenata koje su poslanici DS i DOS-a izneli. Pomenuo bih još dva, koji, čini mi se, nisu dosad pomenuta, a koji se uklapaju u napred izneti pristup. Prvo, veliki deo uzroka koji navode omladinu i decu da se odaju porocima biće eliminisan ako se svi mnogo više posvetimo njihovom vaspitanju - počev od roditelja, preko škola, pa sve do opštinskih i republičkih organa, koji su, po funkciji, zaduženi da se brinu o deci i omladini. Naravno, moraju se uključiti i mediji i posebni stručnjaci čiji prevashodni zadatak mora biti edukacija te dece i omladine. Smatram da se samo takvom širokom i sinhronizovanom akcijom može postići mnogo više nego ovako predloženim restriktivnim zakonom. Na konceptualno sasvim drugačiji način treba doneti i poseban zakon, ali zakon koji će imati pozitivan pristup u rešavanju ovog problema i koji će se uklapati u opšti koncept pristupa rešavanju problema nove vlasti. Drugo, i važnije: ova reformska demokratska vlada već stvara pretpostavke za sprečavanje mladih da srljaju u poroke time što, osim obezbeđivanja uslova za normalan život i rad, stvara osećaj sigurnosti i perspektivu za mlade ljude sigurne da u ovoj zemlji vredi živeti. To će dovesti do toga da deca ne beže iz škola, hrleći u zagrljaj porocima, nego da nađu puni smisao u školovanju pošto će biti sigurni da ih, nakon završetka, čeka posao, plata, stan, mogućnost podizanja zdravog potomstva. Dakle, da rezimiram: uklanjanjem uzroka koji su, u najvećoj meri, doveli i vode decu i omladinu na stranputicu, stvoriće se uslovi za povratak na pravi put, što je, nadam se i ubeđen sam, želja svih nas poslanika, ali i društva u celini. Na kraju, jedna preporuka, gospodo, za sve nas - gospodo, pogledajmo povremeno decu u oči jer oni su ogledalo duše. Hoćemo li moći izdržati njihov pogled? Ako izdržimo njihov pogled znaćemo da nam je savest čista. Bojim se i siguran sam da bi mnogi od nas oborili pogled, odnosno ne bi mogli taj pogled da izdrže. Zahvaljujem na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj predlog zakona o zaštiti maloletnika pre svega shvatam kao jednu ideju da se ono što je najdraže, što je najmilije svima nama zaštiti od svih navedenih poroka. Da li smo mi spremni da pružimo tu zaštitu ili ne, to je jedno od pitanja. Vlada Republike Srbije čini mnogo toga da se upravo ovi poroci javljaju kod nas u Srbiji. Ukidanje Ministarstva za sport i omladinu i donošenje restriktivnog seta poreskih zakona, od oporezivanja svega onoga što je neophodno za decu i dečiji uzrast, do smanjenja isplata socijalnih davanja, ukazuje na to da će mnogo dece da se odazove ovim porocima. S druge strane, imamo naglu pojavu reklamiranja onoga što treba sprečiti u ovoj državi. Treba strogo sankcionisati reklamiranje cigareta, alkohola, a svedoci smo da na svakom koraku možemo videti reklamiranje, pretežno stranih cigareta u našoj zemlji. Sa ovolikim panoima i reklamama, naša edukacija ne ide u pravcu da se što manje koriste cigarete, alkohol, nego naprotiv, broj onih koji uživaju cigarete, alkohol i drogu se povećava. Zato bi trebalo predložiti da se svi ovi panoi sklone sa naših ulica i da se medijima strogo zabrani reklamiranje i stranih i domaćih cigareta. Domaće cigarete, tj. njihovu reklamu, nisam primetio, ali za strane postoje, za "ronhil", "vinston", za "laki strajk", i za mnoge cigarete čije se reklame vrte na našim medijima. Normalno, ima ih i u našoj štampi. Zatim, problem opojnih droga, problem distribucije, dostave, upućuje na to da treba da shvatimo da je droga jedno zlo u kome uživaju oni koji imaju sredstava. Mi ovde govorimo da je naša porodica dosta materijalno oslabljena i da za to ne bi imala sredstava. Međutim, tu se postavlja pitanje - ko su ti ljudi koji vrše distribuciju, dostavu i koji mame našu decu da koriste drogu. Verovatno se u prvi mah ona deli besplatno, i na kraju lanac tih dilera i kriminalaca treba oštro sankcionisati i formirati čak i službu koja će takve ljude sklanjati, naročito ispred školskih dvorišta, da ne bi dolazili u kontakt sa našom decom i nudili im da probaju ta opojna sredstva. Zatim, kod pojave sekti, sama činjenica da smo čuli ovde da ima preko 800 nevladinih organizacija govori da u te nevladine organizacije spadaju i sekte. One su jedno zlo koje se takođe mora sprečiti, sektama zabraniti rad, a ne kao što imamo slučajeva, čitamo iz štampe, da im se i sportske hale, koje su građani ove Srbije napravili, daju na korišćenje, kako bi mogli da šire negativnu ideju o sektaštvu. To je jedno zlo koje mora da se uredi. Ne znam da li je ovaj predlog toliko dobar, mislim da nije, ali sa jednim setom zakona mogli bi da učinimo da se i ta problematika još više sankcioniše, da bi se to zlo sprečilo. Ono što još mogu da vam kažem, to je da od dolaska okupatorskih snaga NATO pakta na Kosovo i Metohiju, od onih koji su vas doveli ovde na vlast, na Kosovu i Metohiji se stvara raj za kriminal, za trgovinu oružjem, drogom, belim robljem. To se sve deli i može to koristiti koliko god ko hoće, u kojim god hoće količinama. To je ono što su te, navodno mirovne snage iz mirovne misije, donele, ne samo Srbima, nego svima koji žive na prostoru Kosova i Metohije. Hteo bih na kraju da se obratim gospođi Matković, ministru, da je njena primedba za mene bila neumesna, da smo dva dana raspravljali o problematici mladih i da bi bilo efikasnije da smo tu raspravu odložili i da smo ta sredstva uplatili za edukaciju mladih. Baš sam mišljenja da je ona mogla, ne dva dana, nego dve nedelje rasprave da vodi o njenim predlozima zakona, gde je mogla samo jednom rečenicom da nas obavesti -sve ovo što vas interesuje, to će sve urediti Vlada Srbije, a da ne bi izgubili dve nedelje, mi ćemo nastojati da se urede programi o štetnosti duvana, o štetnosti alkohola i droge. Zbog toga smatram da je vaša primedba neumesna, jer je Parlament upravo taj koji treba da raspravlja o svim kategorijama našeg društva. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo već rekli, poslanici SRS-a, u više navrata, da mi ne branimo ovaj zakon zato što je ovaj zakon mnogo dobar, nego zato što je tema - zaštita maloletnika, veoma važna. Ne mogu da shvatim da je nevažno zaštititi maloletnike od upotrebe cigareta i drugih duvanskih proizvoda, od upotrebe alkohola, od upotrebe narkotika, od konzumiranja proizvoda sa pornografskim sadržajima itd, što ovaj zakon nekako pokušava da reši. Ne mogu da shvatim ni da je to rešeno postojećim zakonima, jer, osim Zakona o društvenoj brizi o deci, rešeno je samo sankcijama. Vi kažete da je to rešeno Krivičnim zakonom, Zakonom o javnom redu i miru, Zakonom o izvršenju krivičnih sankcija, Zakonom o krivičnom postupku. To su sve represivni zakoni. Ne štite se maloletnici represijom. Maloletnici se štite onim što ste vi ukinuli - ukinuli ste Ministarstvo za omladinu i sport, ukinuli ste programe za omladinu i sport i dali ih u nadležnost nenadležnoj osobi. Ne štite se maloletnici izvođenjem na ulice. Maloletnici se štite odvođenjem sa ulica u sportske hale, na sportske terene, u kulturne institucije. Ne vode se maloletnici na demonstracije, nego u pozorišta. Time se štite maloletnici. Ukidanjem i tog ministarstva, a ukidanjem i svih programa, koji su se u tom ministarstvu radili, napravljen je jedan milje za nedovoljnu zaštitu maloletnika. Kod upotrebe cigareta i drugih duvanskih proizvoda vodi se velika borba da kralja, koji je abdicirao, zameni drugi kralj iz vaših redova, kod upotrebe alkohola ste smanjili carine i alkohol učinili dostupnijim, kod opojnih droga i lekova, tu ste možda nešto popravili, jer ste uveli participaciju na lekove, pa će do lekova težeda se dolazi, ali se do droge još uvek lako dolazi. Boravak na mestima na kojima može doći do ugrožavanja fizičke bezbednosti maloletnika, a to su sva ona mesta na koja ste vi vodili i još uvek vodite maloletnike, zatim, kod uticaja verskih sekti, rodonačelnici vašeg pokreta su članovi Munove sekte.
Molim vas, gospodine Vučuroviću, da pazite na izraze koje koristite na kvalifikacije koje dajete.
Govorim o gospodinu Milanu Paniću, to je opšte poznato, o tome je pisala vaša štampa, ne govorim ni o kome drugom. On se hvali time. To nije nikakva diskvalifikacija.
Vi ste pominjali nekog rodonačelnika nekog pokreta, pravili ste aluziju na Demokratsku opoziciju Srbije. Dakle, ne samo da govorite van dnevnog reda, već dajete kvalifikacije, ocene koje zaista nemaju osnova.
Gospodine, čitam odavde.
Mene ne interesuje odakle vi čitate, nego šta čitate.
Čitam zakon. Piše: "Uticaj pojedinaca, grupa ili organizacija, koje svojim delovanjem nanose štetu psihofizičkom zdravlju maloletnika". Vrlo ste revnosni u opominjanju poslanika SRS-a. Mora da su vam juče zapretili, pa gospodina Petrovića niste nijednom opomenuli.
Gospodine Vučuroviću, uopšte o tome ne raspravljamo, opomenuo sam vas, vi nastavite. Izvolite. Ne vodimo polemiku.
On je pet minuta pričao o svemu, osim o zakonu.
Ne vodimo polemiku, javite se po Poslovniku, ako imate potrebu, nastavite sa raspravom.
Ili imajte ista merila, iste aršine prema svima, ili nemojte, stvarno, da vodite sednice na takav način.
Vreme vam je isteklo. Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević.
Poštovani predsedniče, poštovano gospođo Matković, poštovani poslanici, ne mogu se načuditi čudu da neko ovde, u Skupštini, može i ima pravo da kaže da nema pravo da predlaže neki zakon. Shvatio sam da demokratija podrazumeva pravo govora, razgovora i svega toga. Prema tome, ako budem sposoban da napravim neki zakon, ja ću ga predložiti, i treba shvatiti da svi poslanici imaju mogućnosti, prava i dužnosti, prema svojim sposobnostima, znanju i mogućnostima da doprinesu Skupštini da ona radi kako treba. S druge strane, nemojmo plašiti omladinu da je ovaj zakon samo uperen protiv omladine. Sa vama se mogu složiti da moramo raditi na dva fronta - jedan front je preventivni, koji će se uraditi verovatno u ministarstvu, kroz zaštitu i brigu o deci, kroz Ministarstvo prosvete itd. i sve institucije, znači, porodica, škola, društvo u celini, televizija itd. To je taj preventivni deo. Ali, izvinite, mora postojati i onaj drugi deo, koji se opet ne odnosi zakonski na decu, nego kaže šta je obaveza roditelja, staratelja, društva, i onoga ko se bavi nekim takvim zanimanjem, da ne dozvoli i ne prekorači određena ovlašćenja. Mi ovde tvrdimo - sve je regulisano zakonima. Juče sam uzeo da pogledam i Ustav Srbije. Ja ne vidim tamo da je ovaj zakon u suprotnosti, da ne postoji pravo na veroispovest. Svako ima, i u ovom zakonu svako ima, ali ako moje kolege kažem - sekta "Zalazeće sunce", kad se vi susretnete da vam učenik dođe u bilo kakvim okolnostima u "Zalazeće sunce", gde se nalaze i neki bogati, a ne siromašni, pa i neki doktori nauka, pa i pesnici. Mi imamo sada situaciju da će se izvući jedan redosled, brojkoji će biti na udaru, da jednog trenutka izvrši samoubistvo. E sada, i ako sankcionišemo taj deo, onda nema govora da bi bilo ko od građana, bilo ko od nas poslanika, hteo da bude protiv toga. Ne sankcionišemo mi ono što ne ugrožava telesno i duhovno biće mladog čoveka ili građanina. Ovaj zakon ima, i treba da sankcioniše, sve što bi se usmerilo u tom pravcu. Pošto radim sa decom, neću reći da su sva deca posrnula. Daleko od toga. Imamo trend kretanja prema nekim manirima koji ne idu u prilog zdrave omladine, da je taj trend u zadnjih godinu i po- dve povećan kada je u pitanju droga. Mi se ovde branimo siromaštvom. Kažemo da je Evropa bogata. Ako je bogata, zašto ti bogati upotrebljavaju drogu? S druge strane, kažete sada da alkoholizam ne treba sprečavati? Učenik koji je završio zanat za konobara ne može se u Australiji zaposliti do 18 godina, ne može da radi tamo gde se prodaje alkohol. Znači, ako mi taj vid zabrane stavimo odraslom licu, ne vidim da je to upereno protiv omladine. Ne vidim da jeovaj zakon uperen protiv omladine, ali stvara obaveze i roditelju i staratelju, stvara obaveze i onome koji se bavi prometom. (Predsednik: Vreme.) Pogledajte sve časopise, na prvoj strani "Ekspres politike" je gola žena i tako dalje, pornografija. Hoćemo li mi da vidimo da regulišemo sve to ili će sve to da bude dostupno detetu sa 11 - 12 godina? Apelujem da mi ovde u Skupštini ne menjamo teze. Ovaj zakon nije uperen protiv omladine. Rekao sam i sada, preventiva - da, svi na tom poslu zajedno, svi poslanici u svojim sredinama, nema opozicija ili vlast, nego svi zajedno. Druga stvar, što niste ponudili bolji predlog od ovoga koji će regulisati taj deo segmenta, bez onog krivičnog dela koji se nalazi u određenim zakonima, pa da to podržimo? Mi smo ovde svi ravnopravni, bez obzira opozicija ili pozicija. Jednom da se u ovom skupštinskom zdanju prekine taj deo optuživanja ako neko nešto ponudi. Može se osporavati da nije dobro. Da iskoristim priliku i da se zahvalim gospođi Matković, koja je dostavila materijal, ali ipak, računica je računica. Negde ćemo razgovarati.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, a posle njega Dragan Tomić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, uvažena gospođo Matković, cenjeni novinari, pravo da neko bude predlagač zakona regulisano je Ustavom, zakonom i našim Poslovnikom. Pravo da predloži zakon imaju parlamenti autonomnih pokrajina, Vlada Republike Srbije, 15.000 građana i svaki narodni poslanik. To je ono što svakom narodnom poslaniku čini čast. Zato ne sporite nikom pravo da bude predlagač zakona. Dakle, onima koji su sučeljavali argumentaciju te vrste, prosto skrećem pažnju na ovo što jeste u stvari. Zašto zakon SPS-a u ovom trenutku i da li to jeste politički marketing? Sve što rade predstavnici političkih stranaka, uz jasnu nameru da predlože ono što će građanima doneti bolja rešenja, između ostalog, jeste pomalo i politički marketing, kao što politički marketing jeste i argumentacija koju nude poslanici većine, da zakon ne bude prihvaćen. Ako tu stvar tako postavimo, nemamo razloga da se trvemo. Skupštinska govornica, između ostalog, jeste pomalo i mesto na kome političke stranke vode političku borbu. I tu stvar ne treba da sporimo nikome među nama. Takođe, nema razloga da govorimo da je u proteklih deset godina stvoren ambijent da se pojavni oblici socijalne patologije izdignu na ovaj nesrećni nivo na kome danas jesu, zato što, ako stvari posmatramo principom obrnute analogije, onda zemlje sa dugom demokratskom tradicijom, sa velikim nacionalnim dohotkom, one zemlje od kojih neke od političkih partija, koje danas ovde participiraju u vlasti, crpe izvornu demokratiju kao elementarnu, imaju ovaj problem na višem nivou, više decenija i bez ikakvog izgleda da bude rešen godinama koje dolaze. Neke ozbiljne ustanove u svetu, ozbiljni politički instituti, porast demokratije i demokratičnosti jednog društva, između ostalog i na žalost, cene i po tome koji je nivo dekadencije u tom društvu, do kog stepena je izvršena kriminalizacija tog društva i mnogo toga drugog, što, na žalost, jeste danak koji plaćamo toj vrsti civilizacije koja ponekad jeste ideal zbog drugih stvari kojima težimo, ali nosi rizike kojima svi, iskreno se nadam, želimo da se suprotstavimo. Ovaj zakon, kako su govorile i neke kolege iz drugih političkih stranaka ovde, nije model koji represijom treba socijalnu patologiju da svede na najmanju moguću meru. Svako ko je to rekao, rekao je bez argumenata i nedovoljno iskreno i zlurado. Mi možemo da govorimo da li su ponuđena rešenja dobra ili rđava, možemo da komentarišemo svaku odredbu ovog zakona, možemo da sučeljavamo argumente da li je predlog zakona u skladu sa Ustavom i nekim drugim zakonima, ali već je rekao jedan poslanik DOS-a, da ova stvar može, a misli da ne mora, da bude rešena jedinstvenom normom. Moramo se dogovoriti u vezi sa tim šta je kriterijum kad donosimo zakone. (Predsednik: Vreme.) Neki su osporili zakon time da je represivan. Svaka norma ima sankciju. Ona norma koja nema sankciju, nije norma. Ne mislim da se problem koji imamo može rešiti ovakvim zakonom, ali se ovakvim ili nekim drugim zakonom može urediti jedna oblast koja do sada nije uređena. Zato vas molim i pozivam da date podršku ovom zakonskom predlogu SPS-a i da na taj način pokažete da ono što nama spočitavate kao opstrukciju, ne vršite to danas ovde. Meni imponuje što je preko 60 poslanika DOS-a sučeljavalo argumente sa predlagačima, narodnim poslanicima SPS-a. Zahvaljujem.
Reč ima gospodin Čolić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, želeo bih ovom prilikom da reklamiram povredu Poslovnika, član 211, u kome se decidno kaže: "Narodnom poslaniku se posle izvršene verifikacije mandata izdaje posebna legitimacija. U legitimaciji se navode imunitetna prava i druga prava koja narodni poslanik može da ostvaruje na osnovu legitimacije." Na žalost, meni se sinoć oko 21,00 čas u centru Smedereva dogodilo nešto što ne bih poželeo nikome od vas, ni jednom poslaniku, bez obzira na naše različite političke opcije i različita politička opredeljenja.
Pošto se to vama dogodilo u Smederevu, to nema veze sa kršenjem Poslovnika. Pretpostavljam da je tamo....
Bio sam uhapšen od strane odeljenja MUP-a Srbije...
To nije kršenje Poslovnika, to je jedino da date primedbu na rad MUP-a...
Uhapšen, priveden, šikaniran, malteretiran i u znak protesta zbog takvog ponašanja, policije u Smederevu, zalepiću ono što smo uvek lepili (Nalepnicu - DOS je najgori - koju je sekretar Narodne skupštine potom odlepio.)
Gospodine Čoliću, izričem vam opomenu i nadam se da neće biti prigovora od strane vaših kolega da to činim suprotno Poslovniku. Bez dobacivanja, molim vas. Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, a posle njega narodni poslanik Borivoje Drakulović.
Dame i gospodo narodni poslanici, upravo na ovom predlogu zakona imamo priliku da vidimo kako smo mi tretirali vaše zakonske predloge, a na koji način se vi odnosite prema predlozima koje podnose opozicione političke partije. Bavili smo se uglavnom tretmanom zakona, uglavnom u stručnom pogledu, govoreći o manjkavosti tih predloga i o onome što nije dobro urađeno. U svim ovim kloniranim diskusijama, koje traju već drugi dan, jedina tema koja provejava u ovom momentu i u toku jučerašnje rasprave - kako da se ispljuje predlagač. A na najneobičnije načine, lamentirajući od Hitlera do Klintona, na raznorazne teme. Nismo čuli ni u jednom delu diskusije bilo kog kritizera ovog predloga zakona, šta se to predlaže, uz samo jedno priznanje i konstataciju, da definitivno na području Srbije deluju razne verske sekte, da je Srbija ugrožena drogom, da je ugrožena raznoraznim pritiscima na omladinu, da se dešava mentalna manipulacija srpske omladine, da postojerazni drugi oblici devijantnih ponašanja. Iako postoje u zakonskoj regulativi tačno pobrojani članovi kojima se reguliše način, forma i borba protiv određenih uzroka koji utiču na srpsku omladinu, nisu prezentirani modeli i načini kako to sprečiti. Ovde se govori o opštedruštvenom ugrožavanju, a vi pričate da neko vrši represiju na srpsku omladinu ovim zakonom.To nije tačno. Radi se apsolutno samo o okruženju koje stvara uslove da se ovo našoj deci dešava. Kada govorite o svojoj deci, nemojte pričati kao da mi nemamo decu. Imamo decu, imamo i porodice, poštujemo i svoju, i komšijsku i decu naše familije.Prema tome, ne može biti pravo DOS-a da voli srpsku decu, a da ostali u ovoj skupštini ne vole svu decu ove Srbije. To kao privilegovano pravo ne pripada nikome, već pripada srpskoj porodici i svakoj porodici koja živi u ovoj Srbiji, na taj načintreba i da se odnosimo jedni prema drugima. Kada je u pitanju primena zakona, izriču se samo tri vaspitne mere. Vaspitne mere služe pre svega kao dobronameran savet porodici, roditeljima te dece, da se skrene pažnja na devijantno ponašanje dece ili uticaj okruženja u kome se nalaze. Mi možemo pričati na razne načine, došli smo iz raznih krajeva Srbije, ali dobro znamo da u svakom gradu i svakom naselju u Srbiji prepoznatljivi su objekti različitih sadržaja koji utiču na ova devijantna ponašanja. Sve je manji broj porodica i roditelja koji mogu da se odupru, na poseban način, odnosno bore protiv tih devijantnih ponašanja. Čini mi se da smo preskočili jednu od najvažnijih opaski ovog zakona, a to je zabrana izlaska posle 12 sati noću, pa do pet ujutru. Znamo da vikendi po Srbiji donesu sledeće: jedan deo dece zaglavi u bolnici od alkohola, drugi zbog droge, treći nastrada na putevima i upravo u vremenu od dvanaest sati u noć do pet ujutru, uz dejstvo droge, uz dejstvo alkohola i svega onoga što im se nudi. Kada govorimo o praktičnoj primeni one zakonske regulative, ovim hoćemo da upozorimo da se postojeća zakonska regulativa nije popravila. Ako imamo kritički ton prema vremenu u kome smo mi bili na vlasti, pa i vaše vreme gospodo, čini mi se samo da je povećalo tendencije u tom pravcu. Govorimo o raspusnosti, vi pričate o raspusnoti srpske omladine, kao da ne treba ničim da ih stavimo pod kontrolu, da im ništa ne kažemoda ni na jedan način reagujemo prema tim događanjima. (Predsedavajuća - Nataša Mićić: Vreme.) Samo malo. Na kraju, ta praktična primena ovog zakona je upravo usmerena na upozorenje, na skretanje pažnje svim segmentima ovog društva da povedemo računa kako da zaštitimo srpsku omladinu. Vi ne predlažete kako to da se uradi, ne dajete predloge, nemate sugestija. Ovaj zakon tretirate na nekorektan, nepošten, neprincipijelan i nekvalitetan način. Dajte stručnu ocenu ovog zakonskog predloga. I na kraju da kažem, još jednu rečenicu, za neke DOS-ovske mladiće koji su izašli sa ove govornice, niste vi gospodo ogledni primerci srpskih mladića, Sbija je puna pravih Srba i patriota. Hvala lepo.
Gospodine Tomiću, izričem vam opomenu, zato što ste uvredili prethodne izlagače. Reč ima narodni poslanik gospodin Jovanović, kao predstavnik poslaničke grupe.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mera naše vrednosti je izborni rezultat. ta vrednost naravno nije konstantna, ona je promenljiva, ali mislim da ćemo se ipak složiti, uprkos političkim razlikama, da su građani dovoljno sposobni da procene koliki su između ostalog i moralni kvaliteti svakoga od nas koji je od njih zatražio podršku. Što se tiče predloženog zakona, pokušao sam da u svom prvom izlaganju ukažem na dve strane koje su po mom mišljenju veoma važne i koje govore o karakteru DOS-a i o kvalitetu predloženog zakona. Naime, mi smo pre gotovo dva meseca, bez ikakvog ustručavanja, glasajući o dnevnom redu iskazali svoju spremnost da razgovaramo i o dva predložena zakona SPS-a i o jednom predloženom zakonu SRS-a, i o jednom zahtevu za smenu ministra koji je podnela poslanička grupa SRS. Time smo mi uvažili ne samo svoje kolege poslanike iz opozicije, već i građane koji su ih birali, jer smatramo opoziciju predstavnicima dela našeg društva. Možemo u jednom takvom postupku uočiti veliku razliku u odnosu na ono što je bilo pravilo ponašanja i model paralemntarizma u Srbiji koji je kreirala poslanička većina današnje opozicije tokom prethodnih 10 godina. Na prste jedne ruke mogu se izbrojati zakoni koje je tadašnja vlast stavila pred ovaj parlament, uvažavajući predlog opozicije, a nema ni jednog zakona koji je vlast prihvatila, osim jednog zakona koji je prethodno potpuno uništila amandmanima. Što se tiče samog zakona o zaštiti maloletnika, a koji je podnela poslanička grupa SPS-a, rekao sam da je to zakon koji se bavi posledicama na jedan loš način, s obzirom da se odredbe sankcionišu nekim drugim zakonima, a između ostalog i postupci koji se pominju u ovom zakonu. Citiraću vam Zakon o javnom redu i miru, član 2, u kome se javni red i mir u smislu ovog zakona definiše kao usklađeno stanje međusobnih odnosa građana, koje je nastalo njihovim ponašanjem na javnom mestu i delovanjem organa i organizacija u javnom životu, radi obezbeđivanja prava maloletnika na zaštitu. Citiraću vam član 8. tog zakona, donetog još 1992. godine: "Ko se kocka ili ustupa prostorije radi kockanja, kazniće se novčanom kaznom ili kaznom zatvora. Ko se koca sa maloletnim licem ili ustupa prostorije, ili na drugi način omogućava kockanje maloletnom licu, kazniće se kaznom zatvora. Ko pri prometu alkoholnih pića koja se troše na licu mesta, daje alkoholno piće, očigledno pijanom licu ili maloletnom licu koje nije navršilo 16 godina života, kazniće se novčanom kaznom ili kaznom zatvora. Ko se odaje prostituciji ili ko ustupa prostorije radi prostitucije, kazniće se zatvorom do 30 dana. Ko maloletnom licu ustupa prostorije radi prostitucije, kazniće se zatvorom. Roditelj ili staralac maloletnika, koji izvrši prekršaj iz člana 6. do člana 19. ovog zakona, izuzev prekršaja iz člana 6. ovog zakona, odnosno člana 11. ovog zakona, ako je učinjen prekršaj ili je posledica njegovog propuštanja, dužnog nadzora nad maloletnikom, u mogućnosti, a bio je u mogućnosti da takav nadzor vrši, kazniće se novčanom kaznom ili kaznom zatvora." To je Zakon o javnom redu i miru, kojim je u potpunosti definisana oblast sankcija koje se preciziraju ovim zakonom o zaštiti maloletnika. Što se tiče Krivičnog zakona Republike Srbije, u njemu se u članu 128. sankcioniše ona oblast koja se ponovo sankcioniše predlogom zakona SPS-a, recimo u članu 128. kaže se: "Ko se, nemajući propisanu stručnu spremu, bavi lečenjem ili pružanjem medicinske pomoći, kazniće se zatvorom od jedne godine i novčanom kaznom." U članu 132.: "Ko u ugostiteljskoj ili nekoj drugoj radnji, u kojoj se prodaju alkoholna pića, posluži maloletno lice koje nije navršilo 16 godina žestokim alkoholnim pićem, ili ga posluži drugim alkoholnim pićem, u količinama koje ne mogu dovesti do opijanja tog lica, kazniće se novčanom kaznom ili zatvorom do šest meseci. Krivični zakon Savezne Republike Jugoslavije, član 251.: "Ko vrbuje, navodi, podstiče i namamljuje ženska lica na prostituciju ili ko na bilo koji način učestvuje u prodaji ženskog lica drugome, radi vršenja prostitucije, kazniće se zatvorom od tri meseca do pet godina. Ko proizvodi ili prodaje rastvore, javno izlaže ili, radi prodaje, nabavlja, ili drži spise, slike i druge predmete, kojima se teško vređa moral, kazniće se novčanom kaznom i zatvorom do jedne godine." Reč je o članu kojim se reguliše proizvodnja i rasturanje pornografskih spisa, odnosno sankcioniše. Što se tiče ... (Predsedavajuća: Vreme.) Molim vas da mi računate još pet minuta i to je moje poslednje javljanje. Što se tiče neovlašćene proizvodnje...
Gospodine Jovanoviću, izvinjavam se, ali ovo vam je treće javljanje. Dva puta ste se juče javljali.
Javio sam se po replikama.
Ne, imam ovde izveštaj, dva puta ste se javljali. Izvinjavam se. Reč ima narodni poslanik gospodin Borivoje Drakulović... (Tomislav Nikolić, sa mesta: Treći put?) Nemate, vi ste iskoristili, dva puta vi, a jednom Vučić. Vi ste juče iskoristili, dva puta vi, a jednom Vučić, imam beleške, imam sve ovde. Reč ima narodni poslanik Borivoje Drakulović, a sledeći prijavljeni za diskusiju je gospodin Vlastimir Budimović.
Uvaženo predsedništvo, poštovane koleginice i kolege poslanici, javio sam se, iako sam razmišljao da li treba da se javim, da se podrži ovaj zakon o zaštiti maloletnika, iz prostog razloga što se često ponavljam, i sada ću reći. Dolazim iz jedne male sredine, bio sam u ubeđenju da u tim malim sredinama ne može doći do negativnih pojava, kao što su droga, prostitucija, alkohol u meri koja je zaista uzela maha. U jednoj maloj sredini, kao što je opština koja nije imala ni punih 16 hiljada stanovnika, dešavaju se stvari kao usred Beograda. Dešava se da curice od 13 i 14 godina lutaju ulicama, da se bave, moram reći, a to je ružno, prostitucijom, koriste drogu, špricevi posle njihovih žurki u diskaćima se nalaze, u velikoj meri. Puno je slučajnosti da bi ovo bilo sve slučajno. Deset godina, i više, sankcija, svet se nadvio nad nama. Zašto? Jasno, kada nestane para, nastaju problemi, traži se izlaz u piću, u drogi, jednostavno se beži od problema. Svestan sam toga da je najjače vaspitanje, ono koje daje porodica. Neko je ovde to već rekao, a reći ću i ja, vaspitao sam dvoje dece koja, niti koriste duvan, a kamoli, ne daj bože, alkohol i drogu i mislim da zaista najviše porodica u tome može doprineti. Ako nema sankcija, a mora ih biti, za sve što se dešava, i oni koji to čine, odnosno doprinose, jer razni bosovi, novokomponovani danas, podvode cure, donose im drogu i na taj način uh uvlače u ove pojave koje sigurno zabrinjavaju sve nas kao roditelje i to će svakako štetiti kompletnoj našoj budućnosti i omladini Srbije. Ako se na ove stvari smejemo i ismejavamo, ako se prepucavamo, to je veoma ružno. Sada, samo jedan osvrt, nisam spoznao nikada mržnju nigde, najviše ne volim mržnju, a ovde ne mogu da shvatim, i u jučerašnjem danu, i u mnogim drugim danima, u očima ljudi koji se ovde pojavljuju, diskutuju, takvu mržnju i takve izlive mržnje ispoljavamo jedni prema drugima, kao da smo neprijatelji, što sam siguran da nije tako, jer kada se sretnemo tu, ispred šanka i u holu, pozdravimo se fino, a ovde dobacujemo najružnije reči koje može neko nekome da dobaci. Zamolio bih vas sveukupno i da usvojimo ovaj zakon i da prekinemo sa mržnjom, koju upućujemo i sa govornice, i ispred govornice jedni drugima. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vlastimir Budimirović. Šta sam rekao? Izvinite, onda Budimović. Posle njega narodni poslanik Stevan Gudurić.
Ja ću gledati da budem što kraći. U Kruševcu postoji tzv. VP Dom za vaspitanje maloletnika ili čuveni "Sivi dom". Gledali ste verovatno tu televizijsku seriju i film, i mogu da vam kažem da je to dom kapaciteta oko 700 štićenika koji je bio, i još uvek je, u upotrebi. Radi se, naime, o sledećem: mi želimo da stvorimo jedan zakon, a zakonske odredbe već postoje, kao što je rekao gospodin Čedomir Jovanović. Postoji zakonska regulativa, a problem je u primeni toga. Napomenuo sam za "Sivi dom" iz razloga što je u ranijem periodu on bio, da ne kažem, prebukiran. Imao je po 700 i 800 štićenika, a danas ih ima oko 120. Razlog nije sigurno u tome što smo postali za ovih 10 godina mnogo pravnija država, radi se zapravo o tome da primena zakona postojećeg zakonodavstva nije u ovih 10 godina sprovedena onako kako treba. Osnovni cilj u rešavanju ove problematike, sada govorim kao specijalni pedagog, vidim u obezbeđivanju uslova za život maloletnih lica. Smatram da je mnogo bolje da naša mladež ima organizacije kao što su Skautska, kao što je Ferijalni savez, da su im porodice smirene i staložene, da nalaze zadovoljstva u okviru svoje porodice, da u njima društvo vodi računa na taj način što će im obezbediti jedan normalan i miran život. "Zabranjeno voće" je uvek najslađe voće. Najveći procenat alkohola je bio za vreme prohibicije, i sve ono što je zabranjeno kod mladeži izaziva kontrareakciju. Omogućimo im bolje uslove za svakodnevni život i zakon neće biti nepotreban. Jedna od osnovnih stvari u ovome jeste uvođenje veronauke u škole. Osnovni cilj ovog mog izlaganja i izlaska je bio i taj da demantujem tvrdnju gospodina Ivkovića da je DOS protiv uvođenja verske nastave. Mogu da vam kažem, evo ga zapisnik sa sednice Prosvetnog odbora Skupštine Srbije, gde je Prosvetni odbor dao podršku uvođenju verske nastave i veronauke u naše škole. Znači, informacija nije bila tačna.
Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, u mojim rukama jeste zapisnik Odbora za prosvetu, ali izmenjeni i dopunjeni zapisnik, koji će se tek razmatrati na narednoj sednici. Zašto? Zato što je puna istina sledeća: da je bila prva sednica Odbora, na kojoj su bila tri predloga zaključaka Odbora i prisutni različiti stavovi ministra vera u Vladi Republike Srbije i ministra za prosvetu i sport u Vladi Republike Srbije. Prilikom glasanja na tom prvom sastanku većina iz DOS-a jeste bila protiv uvođenja veronauke u škole, a socijalisti su se zalagali i podržavali uvođenje veronauke u škole. Potom je održana druga sednica na kojoj je Gašo Knežević stavio prigovor na taj zapisnik i na bazi tog njegovog prigovora izvršene su izmene na zapisniku, koji tek treba da bude usvojen na novoj sednici Odbora za prosvetu i moguće je da je došlo do konsolidacije stavova u DOS-u u međuvremenu i moguće je da onda stvarno bude usvojen taj zapisnik i da i DOS pored nas podrži uvođenje veronauke u škole.
Reč ima narodni poslanik Stevan Gudurić, a posle njega poslednji prijavljeni narodni poslanik Hranislav Perić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, pričamo juče i danas o Predlogu zakona o zaštiti maloletnika i imamo samo jednu obrnutu sliku o kojoj vi pričate ovde dugo, a to je da kada poslanici stvarne opozicije, a ne one kako se vi zovete, pričaju o zakonskim projektima Vlade, kako zloupotrebljavaju govornicu i pričaju neke druge priče kada pričaju o zakonskom projektu, ali smo svedoci, pogotovo juče, da se o zakonu najmanje pričalo za govornicom. Pričale su se neke stvari o SPS, izricale osude i presude i pričalo kako, zato što neko pripada SPS, ne treba da predlaže ništa, pa se o tome sigurno ne možemo složiti, jer niko normalan i pametan, ko je još roditelj, ne može kazati da je loše da se zakonski reguliše pitanje upotrebe cigareta, alkohola, droge. Složićemo se i oko toga da neke od stvari koje su ovde pobrojane u većoj meri pripadaju porodici da oko toga vodi računa, a da društvo da neki okvir. Moraćemo se složiti oko toga da neke od tih stvari koje onda treba da se definišu su u stvari pitanje odluka lokalnih samouprava, naročito vreme rada lokala i kafića. Setimo se svi zajedno da u većini gradova, pogotovo velikim, u Beogradu, Novom Sadu, Subotici, Kragujevcu, Nišu, ste vi vlast već 4 - 5 godina. Ono što je gospodin Batić pre neko veče ovde pričao nema veze sa zdravim razumom zato što u tim nekim stvarima ste i vi isto odgovorni koliko i mi, zato što je ta stvar bila na odlučivanju lokalne samouprave, a tamo ste vi bili vlast. Prema tome, ne možete kazati da smo samo mi krivi tamo gde smo držali lokalnu vlast, a tamo gde ste vi držali da tamo krivica ne postoji. Oko jedne stvari bismo se morali složiti. Oni koji imaju sličan broj godina kao ja znaju priče da su naši stari dolazili iz kola do mraka kući, a onda znamo da smo mi imali neke obaveze da dođemo kući do pola 10 ili 10, naročito devojke, a mi momci smo imali još pola sata pride fore, a sada je dolaženje kući ujutru prvim autobusom zato što se počinjeod ponoći. Mislim da država mora rešiti genralno i da bi to bila obaveze lokalnih samouprava, jer možda u nekim lokalnim samoupravama su se vukli pravi potezi, ali ako se povuče pravi potez u Novom Sadu, a to se ne uradi u okolnim opštinama, u Temerinu, Beočinu, onda će deca doći iz Novog Sada u te opštine i onda opet ništa nismo uradili. Jer, niko ovde ne može tvrditi kako je jako dobro da deca ovako izlaze, da u 11 počinju da se spremaju, u 12 da izlaze, a dolaze ujutru kući u 5. To mora biti definisano na nivou države Srbije i to ne može da bude stvar dobre volje u opštinama, jer one to i kada imaju dobru volju ne mogu rešiti. Već sam ovde govorio kada je bilo pitanje o deci, isto je bila gospođa Matković ovde, da ako se već nije negde drudge uspelo stići, zašto barem u ovoj oblasti koja tretira decu nismo doživeli kao predlog neki reformski zakon, koji vi iz DOS-a najavljujete već mesecima. Barem u toj jednoj oblasti, ako u nekim drugima još nije stiglo da se napravi. Verovatno su ta deca neki prioritet i da bi tu trebalo prvo neki reformski zakon, pa dajte majka mu stara, napravite jedan i uputite nam, pa neka taj bude i resavska škola. Neka se prepiše ovaj, pa neka se malo poboljša. Resavska škola znate šta je, prepišete od nekog ko je već uradio i ko to već zna. Kada je već ovde bilo priča o nekoj ljubavi i pažnji prema deci, lepi moji prijatelji, ljubav i pažnja prema deci ne koštaju ni petpara. To je samo odnos roditelja prema deci, a neke druge stvari koštaju para. Ljubav i pažnja ne zavise od materijalnog statusa roditelja i nemojmo da tražimo alibi tamo gde ne postoje. Ili smo roditelji koji vole i paze svoju decu ili nsimo. Pare omogućuju da omogućimo bolji život, ali ljubav i pažnja ne koštaju ni pet para i oko toga nemojte da pričamo priče. Završavam u jednoj rečenici, ovde za ovom govornicom, stalno, kada vi iz DOS-a izađete samo pričate o tome šta su to socijalisti radili u prethodnom vremenu, pa šta će moći da priča vlast koja dođe posle vas, da ste vi samo pričali šta su oni pre vas radili, a vi niste uradili ništa.
Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić i poslednji prijavljeni Žarko Obradović.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam imao nameru da govorim o zakonu o zaštiti maloletnika, ali u raspravi je učestvovalo mnogo poslanika i najmanje je rečeno o zakonu. Opoziconi poslanici su iznoslili argumente po kojima je ovaj zakon neophodan i da je potreban da se donese zbog građana Srbije, nezavisno iz koje su stranke. Na drugoj strani su poslanici vladajuće stranke govorili i po njihovim predlozima ovaj zakon treba odbiti. Ne treba ga prihvatiti zato što su ga predložili poslanici SPS-a. Ne treba se ljutiti. Neko od prethodnih govornika je već govorio o tome da poslanici imaju pravo da predlažu zakone i tu ne treba niko da se ljuti. Građani Srbije će dati najbolju ocenu da li je ovaj zakon potreban ili nije, a najbolju ocenu će dati roditelji koji u porodici imaju ovaj problem. Treba samo jedno veče provesti u bilo kojoj stanici hitne pomoći na području Srbije, pa ćete videti koje su sve intervencije i kome se najčešće ukazuje pomoć. U vezi ovog zakona govorio je i gospodin Batić, ministar pravde i uputio je kritiku prethodnoj vlasti - da je kriva što u gradovima ima mnogo kafića, trafika, kockarnica i slično. Zaboravlja ministar da u većini gradova u Srbiji, u prethodnom periodu, ste vi bili na vlasti i da su gradske uprave odlučivale o trafikama, kockarnicama i slično. Na kraju mi je jasno zašto ovaj zakon kritikujete i neće biti prihvaćen. Zato što se ne uklapa u evropski ambijent, gde je korišćenje droge u porastu. Zato što bi se možda zamerili Zapadu što im ukidamo tržište na kome mogu prodavati drogu. Možda bi se zamerili i albanskoj mafiji koja je najmoćnija u svetu u trgovini droge. Na kraju, znajući da ćete glasati protiv ovog zakona i da neće biti usvojen, predlažem vam da Vlada predloži zakon Skupštini o zaštiti maloletnika od onih koji ih zloupotrebljavaju radi sticanja svoje koristi, a mi ćemo glasati za takav zakon bez obzira koji se ljudi služe ovim poslovima i iz koje su stranke. Hvala.
Po Poslovniku - gospodin Nikolić.
Gospodine predsedniče, u vašem odsustvu povređen je Poslovnik na štetu poslaničkog kluba SRS, a mislim i na štetu gospodina Jovanovića, ali nisam bio tako uporan da istražim da li je i on obmanut sa govornice od strane predsedavajuće i sekretara Skupštine. Ja jesam. Meni je rečeno da je poslanička grupa iskoristila pravo na tri javljanja. Po članu 88. stav 5. Međutim, to nije tačno, gospodine predsedniče. Predsedavajuća koja vas je zamenjivala i sekretar Skupštine su me slagali i nisu mi dali pravo da izađem za govornicu. Pred sobom imam stenografske beleške od prekjuče popodne, kada je ovaj zakon ušao u proceduru, Predlog zakona o zaštiti maloletnika. Govorio je najpre gospodin Ivković, a onda sam ja, stenogram broj 18/3, kada sam tražio reč, pa sam onda govorio, stenogram broj 20/2, replika, samo da vidim kome, gospodinu Jovanoviću, mislim, da, pa sam onda govorio, stenogram broj 21/3, replika Gordani Matković. Uvek ste naglašavali da je u pitanju replika. Pa, govorio sam, stenogram broj 4/1 od juče, ponovo replika, mislim gospodinu Ivkoviću, no nije ni bitno, na kraju krajeva nije moje da to utvrđujem. I još jednom sam govorio na tom delu, stenogram 5/3, ponovo replika, neko je pominjao dinosauruse. Pa, onda sam govorio - replika gospođi Marinković, stenogram broj 9/2 i mislim da je to sve. Još jednom, stenogram broj 22/3, replika Marijanu Rističeviću. Gospodine predsedniče, nisam govorio dva puta, kao što je rekla predsedavajuća i uz to dodala još jedno javljanje gospodina Vučića. govorio sam jednom o zakonu i gospodin Vučić je jednom o zakonu, pa vas molim da to konstatujete. Upozoravao sam vas da se ovde dešava svašta. Sada već i kada ste vi tu. Ali, ranije, samo kada vi niste bili tu. A posebno, diskriminacija poslanika ili poslaničke grupe SRS. Pa vas sada molim, vratiću se dok govori sledeći koga ste prozvali, da proverite u službi da li sam bio u pravu ili ne, i tražim posle sledećeg govornika da dobijem reč o zakonu.
Ne dešava se ništa čudno. Dešava se možda zaboravnost. Dao sam vam reč i vi ste iskoristili dvostruko vreme. Dakle, ne govori se o broju javljanja, nego se radi o dužini izlaganja. A, predlažem vam da sami pročitate stenografske beleške tog prvog javljanja, pa ako uspete da pročitate za 5 minuta, a kažem vam da ćete ih pročitati za 10, koliko je izlaganje trajalo, videćete da sam u pravu. Dakle, prvo izlaganje ste spojili, zatim je govorio gospodin Vučić i to je bilo zapravo treće javljanje predstavnika SRS. O tome se samo radi. Ne o broju javljanja za reč, nego o spajanju prva dva ... [[komentar poslanika Nikolića se ne čuje]] Ne vi, vi ste govorili dva puta. Gospodin Vučić, u vašem odsustvu, je iskoristio treće pravo. Možda vas nije obavestio. Ali, to je bilo treće. Vodim vrlo uredno te beleške. Prvi put ste spojili. To je ono što ste zaboravili. Kao što je i gospodin Ivković isto spojio, imao je dva javljanja po skupštinskoj evidenciji i ima pravo na još jedno. Gospodin Jovanović je iskoristio svoja tri prava. Videćete po dužini beleški da sam u pravu, ako ni po čemu drugom. Sada reč ima narodni poslanik Žarko Obradović. Nema više prijavljenih govornika.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, poštovani članovi Vlade, suština Predloga zakona o zaštiti maloletnika, koji je podnela SPS, jeste zaštita maloletnika od ugrožavanja njihovog telesnog, duševnog, socijalnog i duhovnog zdravlja i razvoja. Zakon tretira jednu izuzetno važnu kategoriju građana Srbije i problematiku od opšteg društvenog interesa. Namera predlagača jeste da se primenom odredbi zakona stvori što zdravije okruženje u kome će maloletnici, s obzirom na osetljivost doba u kome se nalaze i faze njihovog odrastanja i razvoja, moći da ispolje svoju ličnost i kreativnost koju mladi ljudi poseduju. Iz tog razloga zakon i sadrži kaznene odredbe samo za one osobe, a to svakako nisu maloletnici, koje navode mlade ljude na korišćenje droge, alkohola, upotrebu oružja ili one koji vode sekte i time razarajuće deluju na mladu populaciju. Za maloletnike zakon predviđa samo vaspitne mere, koje su već predviđene zakonom, a to su - ukor, pojačani nadzor roditelja, pojačani nadzor staratelja i upućivanje u specijalizovane ustanove. Pitanje zaštite maloletnika nije stvar jedne političke grupe, partije i institucije. To je pitanje celog društva, svih njegovih relevantnih faktora. Pitanje koje se ne može omeđiti vremenom vladavine bilo koje političke opcije, već je to kontinuirani problem sa kojim se mora uhvatiti u koštac svako društvo i svaka odgovorna država. Isto važi i za sistem društvenih vrednosti, za koje se većina ili svi poslanici slažu, da su doživele promene, najviše u poslednjoj deceniji, što nije ni čudo, s obzirom na sve ono što se zbivalo u poslednjoj deceniji na prostorima bivše Jugoslavije, bilo u vidu uticaja tih dešavanja na SRJ i Srbiju, ali i dešavanja unutar same Srbije i Jugoslavije. U protekloj deceniji prešli smo ne samo iz jednopartijskog u višepartijski sistem, nego smo imali i nekoliko građanskih ratova u okruženju, zatim 700-800 hiljada izbeglica koje su ovde našle svoj drugi dom, skoro decenijske sankcije, a kao krunu svega oružanu agresiju NATO-a protiv naše zemlje koja je trajala 78 dana. U takvim uslovima stvarane su i društvene vrednosti, pa nije ni čudo što je došlo do određenog stepena njihovog devalviranja u našem društvu. Logično je da je odgovornost vlasti u formiranju sistema vrednosti preovlađujuća, ali se ne mogu zaobići ni drugi činioci, koji su oblikovali našu stvarnost. Pre svega, mislim na tzv. međunarodnu zajednicu, na ono što je činila građanima Srbije, posebno mladima, ali se ne može zaboraviti ni uticaj tadašnje opozicije, koja je kao deo svoje političke borbe pozivala na građansku neposlušnost, na napuštanje nastave, bojkot nastave. To je sve direktno uticalo na rušenje autoriteta države i samih društvenih vrednosti. Sistem vrednosti je nešto što se gradi, i to argumentima. Nije logično kritikovati školstvo kao zastarelo, dekadentno, nešto što pripada prošlosti, a u isto vreme biti ponosan na brojne mlade matematičare, hemičare i druge ljude, koji širom sveta na mnogim takmičenjima osvajaju najvažnije nagrade. Kritika zakona treba da bude posvećena njegovom sadržaju, a ne predlagaču. Pitanje zaštite maloletnika zaslužuje opšti društveni konsenzus i odgovoran pristup društva u njegovom rešavanju. Problem se svakako ne može rešiti represivno, sa povećanim brojem policajaca, kao što smo čuli juče od nekih poslanika skupštinske većine, već uz stalnu edukaciju mladih, društveni razvoj i normativnu uređenost ove problematike. Iz tih razloga, Predlog zakona o zaštiti maloletnika treba prihvatiti. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? Ima reč gospodin Ivković.
Dame i gospodo poslanici, u ovom svom trećem javljanju dao bih neki rezime odgovora na sve ono što je rečeno od poslanika skupštinske većine, kada su okolnosti vezane za zakon u pitanju. O samom zakonu moram reći da je bilo vrlo malo sugestija ili primedaba, čak moram reći da imam utisak da neke drage kolege i koleginice poslanici taj zakon nisu ni pročitali u celini. Mislim da smo potpuno raščistili da se ne radi o represivnom zakonu, kad su u pitanju maloletnici. Ako jeste represivan, on je isključivo represivan prema onima koji navode maloletnike u narokomaniju, u alkoholizam ili ih vrbuju u sekte. Takođe mislim da smo raščistili da ovde nema ponavljanja zakonskih rešenja, ako ima sličnih rešenja, onda se radi o dopunama zakonskih rešenja, ali ima potpuno novih rešenja, posebno kada je nešto što je potpuno razarajuće došlo poslednje u tri-četiri godine na ove prostore, čak i kroz neke nevladine organizacije, to je prisustvo sekti. Problem sekti apsolutno nije našim zakonodavstvom razmatran. Mislim da smo potpuno raščistili da se ovde samo radi o prekršajnim kaznama za one koji navode maloletnike na ono što njima razara budućnost, što im razara njihovu psihofizičku strukturu. Ali, raščistili smo sa tim da smo svesni da kroz novi krivični zakon treba da budu obuhvaćene one kategorije koje su ovde navedene, sa još mnogo oštrijim kaznama. Oko Ustava Srbije, takođe smo raščistili, mada imamo danas priliku da vidimo u pojedinim medijima da navode neistine, koje su ovde izrečene za govornicom i koje su, oni koji su ih izrekli, priznali, kada im je rečeno ono što jeste. Ali, to o medijima i o prenosima ćemo drugom prilikom. Što se tiče Ustava Srbije, član 41. jeste za ponos ovoga naroda: "Jamči se sloboda veroispovesti, koja obuhvata slobodu verovanja, ispovedanja vere i vršenja verskih obreda. Verske zajednice su odvojene oddržave i slobodne su u vršenju verskih poslova i verskih obreda". Međutim, član 44. kaže: "Zabranjeno je delovanje koje ima za cilj nasilno menjanje Ustavom utvrđenog poretka, narušavanje teritorijalne celokupnosti i nezavisnosti Republike Srbije, kršenje Ustavom zajamčenih sloboda i prava čoveka i građanina", (a najvažnije pravo čoveka i građanina je na normalne uslove odrastanja) "izazivanje i podsticanje nacionalne, rasne i verske netrpeljivosti i mržnje". U skladu s tim, u članu 15. ovog zakona se kaže sledeće: "Zabranjuju se oni vidovi verskog učenja ili njegove primene kojima se ugrožava i povređuje telesno" (da li da vam kažem obrede nekih sekti na teritoriji Beograda, u srcu Beograda, na Vračaru, kako se izvode?) "duhovno i socijalno zdravlje i razvoj maloletnika". I posebno se podvlači: "Pod verskim učenjem, ili njegovom primenom iz stava 1. ovog člana podrazumeva se propagiranje verske netolerancije, verske i nacionalne mržnje i isključivosti, povreda interesa javne i lične bezbednosti, javnog reda, zdravlja i morala, uloge porodice i zaštite prava i slobode drugih ljudi". Da li neko u ovoj skupštini ima nameru da bude protiv ovakvog člana i protiv ovakvog opredeljenja? I na kraju, oko sistema vrednosti, čuli smo zaista jedno izvanredno izlaganje našeg kolege poslanika. Zaista sam izuzetno zadovoljan tim izlaganjem i apsolutno želim da kažem isto - u poslednjih 10 godina jesu poremećeni sistemi vrednosti, i tačno je to, i moj kolega, gospodin Žarko Obradović, je u pravu - za poremećene sisteme vrednosti, sigurno, s punim pravom treba da ponese i veću odgovornost onaj ko je bio na vlasti. Ali, darazmislimo šta je poremetilo te sisteme vrednosti, šta je sve uticalo na njih, pa mnogi zaboravljaju gde je mesto dela međunarodne zajednice, koja je razorila državu u kojoj smo dosta normalno živeli, ko je stvarao u Sloveniji i Hrvatskoj građane prvog i drugog reda, gde je mesto tadašnje opozicije, koja je pozivala na građansku neposlušnost, koja je pozivala na neplaćanje, ako hoćete, i struje, i telefona, te iste koja danas uvodi poreze i takse i naplaćuje kamate na zaostale dugove. Nemojte ljudi, nigde ova država neće doći, ako hoćemo da se stalno sabiramo - šta je bilo prethodnih 10 godina, i da mlađani poslanik, koji je student i dalje druge godine studija, a približava se 30-toj godini, proziva 15 puta čoveka, koji je redovni profesor univerziteta, za stvari za koje se to ne čini. Prema tome, draga gospodo, ova država može ići napred samo ako se gleda napred. Bacanje pogleda unazad je izraz nemoći i neznanja o onome o čemu se radi. (Poslanik, iz sale, traži pravo na završnu reč.)
Završna reč je posle amandmana, a amandmane nećemo imati, tako da praktično ne možete da iskoristi to pravo, a iskoristio je prvo i ono u toku rasprave. Po Poslovniku ima pravo na završnu reč, završna reč po Poslovniku se daje po završetku razmatranja amandmana, odnosno po okončanju rasprave u pojedinostima. (Poslanik Ivković, sa mesta: A ako ne bude rasprave u pojedinostima?) To se utvrđuje glasanjem. Pa ne možete ni na koji način da tumačite da je to odredba koja je restriktivna prema opozicionim poslanicima, jer će 99% slučajeva završnu reč davati predstavnik predlagača, a to će biti Vlada. Ima reč gospođa Matković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo poslanici, prvo bih htela da kažem da se moja jučerašnja primedba na kraju pre svega odnosila na to da smo zaista, umesto da razgovaramo o zaštiti maloletnika, juče mnogo, mnogo vremena proveli na nekim drugim temama. Ono što lično mogu da kažem to je da mislim da je najveći dobitak iz svega ovoga to što smo otvorili mnoge teme, koje jesu problem i koje su zaista važne, i niko od nas ne može ovde da porekne da je droga problem, da je ušla u škole, niti iko pokušava to da porekne, da su problem sekte i njihovo delovanje, znači, da su problem sve one stvari koje su ovde iznošene. Nadam se da niko neće poreći da baš ovde ne postoji ni jedan čovek kome nije stalo da se zaštite maloletnici. Ustvari, zato mi je žao što je jako mnogo vremena juče provedeno u razgovoru o nekim drugim temama. Znači, šta su razlozi zbog kojih je naše ministarstvo smatralo da ovaj zakon, ovako kako je predložen, nije bio za nas prihvatljiv? Prvi razlog je što primat u njemu imaju kazneno-pravne odredbe koje nisu usmerene ka maloletnicima. To je tačno. Ali, kazneno - pravne odredbe, koje su vezane za prekršajnepostupke, neće dati rezultate, po našem uverenju, na isti onaj način na koji ne daju rezultate ili će davati rezultate na isti onaj način i u istoj onoj meri u kojoj daju one odredbe kojesu već sadržane u krivičnim zakonima. Stoji jedan deo odredbi koje ovaj zakon reguliše, a koje neki drugi zakoni ne regulišu. Pre svega, sada ću da pokušam da odgovorim na taj deo koji se tiče regulisanja nekih stvari koje ovaj zakon predviđa da se regulišu. Za mene je to, pre svega, pitanje sekti, koje se ovde puno puta otvaralo. Na tu argumentaciju ću odgovoriti samo jednom primedbom, a to je - da li mi možemo da dozvolimo da se jednom zakonskom odredbom zaštite maloletnici od delovanja pseudoverskih ili pseudoisceliteljskih zajednica, a da se njihovo delovanje ne sankcioniše kada je reč o celokupnom delovanju? Drugim rečima, sutra ću se takvog delovanja plašiti, kao i svi mi, i kad naše dete bude imalo 19, 20 godina. To je jedno pitanje koje je neregulisano, suštinski neregulisano ili nedovoljno regulisano. Gotovo sva ova druga pitanja su regulisana krivičnim zakonima. Ono što mislim da svima nama treba da ostane kao pozitivno sa ova dva dana zasedanja, to je da bez obzira što sigurno socijalno - ekonomski ambijent utiče i što sigurno utiče položaj porodice, postoje očigledno još neke dodatne stvari koje su važne i o kojima svi mi treba davodimo računa, a koje se odnose na ono što se dugoročno razvija i što se ne može zakonom regulisati, ali može našim pojedinačnim aktivnostima. To je edukacija, to su one aktivnosti koje mogu da angažuje mlade na drugi način i da ih preusmere, a ne da budu izloženi svim ovim negativnim uticajima. Ako uspemo bar delić toga da ponesemo, kao utisak sa ovih sednica, u naše lokalne sredine i da kao rezultatsvega ovoga organizujemo neku akciju, onda ova dva dana neće biti izgubljena. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Tomislav Nikolić, sa mesta: Vi ocenjujete da je dosta rasprave?) A, vi mislite da nije, posle ravno 61 narodnog poslanika koji je uzeo učešće u raspravi. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Mislim da nije, zato što ja nisam govorio tri puta.) To bi značajno doprinelo da se razjasni stvar. 60 narodnih poslanika je učestvovalo u raspravi, a imali smo 23 replike. Zaključujem načelni pretres. Stavljam na glasanje Predlog zakona o zaštiti maloletnika u načelu. Za 44, protiv 134, uzdržanih nije bilo, nije glasalo pet, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila Predlog zakona u načelu. Kako Predlog zakon nije prihvaćen u načelu, postupak po njemu se obustavlja i o tome se obaveštava predlagač zakona i Vlada, po članu 133. stav 4. Poslovnika. Time smo završili ovu tačku dnevnog reda. Prelazimo na 24. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O POLjOPRIVREDNOM ZEMLjIŠTU Reč ima narodni poslanik Aleksandar Radosavljević, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da je prethodna tačka dnevnog reda obilovala brojnim diskutantima i replikama, kako je to već predsednik pomenuo, a s obzirom da smo se već i dogovorili da pokušamo da ovu sednicu okončamo do četvrtka, mislim da bi, pre svega, bilo neodgovorno i prema nama samima i prema ljudima koji su nas birali, građanima Srbije, da započinjemo u ponedeljak novu sednicu a da dotle nismo okončali prethodnu. Zato predlažem da predstojeća tačka dnevnog reda ima skraćenu raspravu. Znači, da ne bude kao što je predviđeno u Poslovniku - 10 minuta, nego da rasprava traje pet minuta, po članu 88. stav 1. Poslovnika, koji nam tu mogućnost dozvoljava. Zahvaljujem. (Narodni poslanik Aleksandar Vučić se javio za reč, po Poslovniku.)
Nemojte zloupotrebljavati javljanje po Poslovniku, unapred vas opominjem. Može samo kao drugi predlog, o ovome se ne vodi rasprava. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Vi to možete da rešite i pištoljem.) To je sledeća faza. Izvolite.
Rekli ste da je sledeća faza da pištoljem rešavate stvari. Zaista je neverovatno, javio sam se po Poslovniku, vaša je obaveza da mi date reč. Vi mene upozoravate da li ću nešto da zloupotrebljavam ili neću da zloupotrebljavam, a nisam ni ustao sa mesta. Da nije žalosno, smejao bih se. Što se tiče predloga skupštinske većine, po gotovo svakoj tački dnevnog reda u ovoj sedmici, da se rasprava skrati na pet minuta, neki su predlagali da se skrati i na minut, da nisam siguran da nećete prihvatiti, sada bih rekao da skratite na tri sekunde. Ali, možda biste to i prihvatili, pa vam zato to neću predložiti. Predložiću, kao nešto što je i razumnije i normalnije, da rasprava traje 9 minutai 50 sekundi i da se izjasnimo o tom predlogu, zato što mi se čini da je tačka o kojoj ćemo razgovarati, ono o čemu ćemo pričati, nešto što je veoma važno za građane naše zemlje. Dobro bi bilo da u njoj učestvuje 60ljudi, kao što je učestvovalo po ovoj tački dnevnog reda. Ne mislim da smo gubili vreme, jer je i poslanik koji je ovo predložio govorio o zaštiti maloletnika, kao i mnogi drugi poslanici Narodne skupštine Republike Srbije. To je očigledno dogovor poslaničke većine, onih koji misle da u svakom trenutku tako nešto mogu da izglasaju i u svakom trenutku da spreče opozicione poslanike da govore i o svojim zakonskim predlozima, ali i o predlozima koji dolaze iz Vlade Republike Srbije ili skupštinske većine. Zato vaspozivam da ovo ne činite.
Vi ipak ulazite u raspravu o ovom pitanju o kojem ne može, po Poslovniku, da se raspravlja. Čini mi se da sam ipak bio u pravu kada sam vas upozorio na osnovu prethodnog iskustva.
Vi uopšte niste bili u pravu. Sve vreme govorim o Poslovniku i pokušavam da ubedim poslanike da prihvate moj predlog, koji sam u skladu sa Poslovnikom izneo, a da ne prihvate suprotan predlog. Šta je tu suprotno od Poslovnika?
Vrlo dobro znate.
Nije ništa. Ne znate ni sami šta je tu suprotno Poslovniku ili bilo kom drugom aktu, ali ćete zato stotinu puta to ponoviti i zato što mislite da možete da kažete bilo šta, a da niko drugi nije u stanju da vam odgovori. U stanju smo da vam odgovorimo, ali način na koji vodite sednice zaista prevazilazi sve mere i granice dobrog ukusa. Dobro, hvala.
Sa punom ozbiljnošću ćemo se izjasniti o vašem predlogu, da se rasprava vodi u dužini od devet minuta i pedeset sekundi. To je evidentirano kao predlog. Imamo dva predloga, jedan predlog gospodina Radosavljevića, da se skrati vreme trajanja diskusije u okviru ove tačke dnevnog reda na pet minuta i predlog gospodina Vučića, da se skrati na devet minuta i pedeset sekundi. Stavljam na glasanje predlog gospodina Radosavljevića. Za 128, protiv 43, uzdržan jedan, nije glasalo 8, ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Juče se Skupština izjasnila da se u ovakvim slučajevima, koji nisu predviđeni Poslovnikom, glasa o prvom predlogu, pa ukoliko dobije većinu poslanika, usvaja se kao prihvaćen. To je zajednička odluka, a pitao sam da li ima neko protiv takvog utvrđivanja i da li ima prigovora naproceduru i niko se nije izjasnio. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora, koji nije prihvatio Predlog zakona jer je suština predloženog rešenja, kako to proizilazi iz obrazloženja Predloga zakona, da se zaštitom poljoprivrednog zemljišta obuhvati i suzbijanje, odnosno uništavanje nepoželjnih vrsta biljaka, što je materija koju uređuju posebni propisi, savezniZakon o zaštiti bilja i republički Zakon o zaštiti bilja od bolesti i štetočina. Otvaram načelni pretres. Da li se predlagač javlja za reč? (Da.) Izvolite, gospodin Marjanski.
Gospodine predsedniče, gospodo narodni poslanici, ova materija obuhvata sve te vaše zakone. Na žalost, poljoprivreda trpi i velike štete od korova i ostalih trpi. Gospodo narodni poslanici, ovaj zakon i život znači. Za koga znači taj život? Prvo znači život za zemljoradnike, paore, za sve one ljude koji obrađuju zemlju. Drugo, znači život za praktičnu službu. I treće, oni ljudi koji su rođeni na asfaltu, koji žive u gradovima, koji ne znaju šta je sirak, njih ne krivim. Oni ne treba da znaju. Imaju jedan zajednički imenitelj, a taj imenitelj je hrana. U borbi za hranu, kakvu hranu jedemo, to znamo, a kako treba da jedemo? Ustavni osnov sam pronašao u članu 31. Ustava Republike Srbije: čovek ima pravo na zaštitu životne sredine; svako u skladu sa zakonom dužan je da štiti i da unapređuje životnu sredinu. Zašto zakon o poljoprivrednom zemljištu i zašto je elementarna nepogoda? Zakon zato, da bi svi imali obavezu, materijalnu, društvenu, i celo društvo da ima obavezu da pomogne poljoprivredi, da pomogne paorima, da pomogne seljacima u borbi protiv korova i štetočina. Zašto je elementarna nepogoda, verovatno se pitate. Znamo kada kiša pada danima, tada dolazi do poplave, poplava se može brzo i kasnije povući. Sirak već godinama, decenijama je na našim poljima. Jako se brzo širi. Taj sirak je u ovom trenutku velika elementarna nepogoda, koja ne može za mesec, dva ili tri ili pola godine da se iskoreni. Koji su razlozi za donošenje ovog zakona: jedna od bitnih stvari je vreme koje utiče na brzinu razvoja korova, jer je pred nama prolećna setva, početak tretmana u ovoj godini je višestruka dobit;zaustavljanje daljeg širenja sirka, uništavanje sirka 25 do 30% ove godine; omogućavanje kvalitetne pripreme za sledeću godinu. Samo jedan primer za ovu godinu. U ovoj godini neće se obrađivati 300.000 hektara oranica ili 510 jutara plodne zemlje. Tu je obuhvaćena i zemlja koja je napuštena, sirak je obuzeo sto posto,i zemlja koja u jednom trenutku ove godine ne može da se obrađuje zbog ekonomske moći. Šta to znači u ekonomskom smislu za ovu državu? Kada bi uzeli, ispod proseka, po jednom hektaru da rodi kukuruz tri tone, 300.000 hektara puta tri tone, to je 900.000 tona ili 90.000 vagona. Ako bi bio prosečan rod od pet tona, to je milion i po tona kukuruza ili 150.000 vagona. Novčano izneto u prvom slučaju je 3.150.000 maraka, a u drugom slučaju je 5.250.000 maraka. Još jedan primer u vezi šećerne repe. Ako se 300.000 pomnoži sa 22 tone, to je 6.600.000 tona šećerne repe ili novčano preračunato 4.620.000 maraka. Ako bi prosečan rod šećerne repe bio 26 tona, to bi bilo 7.800.000 tona šećerne repe ili 6.000.000 maraka. Koja su finansijska sredstva potrebna za sprovođenje ovog zakona? Kada sam radio pripremu ovog zakona, cena kukuruza i pšenice bila je nešto niža. Sredstva i hemikalije za suzbijanje sirka bile su nešto niže. U svakom slučaju, daću vam jedno poređenje. U naredne četiri i po godine, kada bi se uložilo milijardu maraka, za devet do 10 godina 20 milijardi maraka ova država imala bi koristi od ulaganja u poljoprivredu. Da li ima bolje ulaganje, da li ima bolja investicija nego što je poljoprivreda. Šta je to divlji sirak? Mnogi u ovoj skupštini, a neki i ne znaju šta je divlji sirak. Divlji sirak, kao deo korovske flore, razvio se danas u najmoćniju i najopasniju korovsku biljku. Na svim našim prostorima nije poznata ovako katastrofalna prisutnost divljeg sirka na našim poljima. Sa razovojem naše agrarne nauke, poljoprivredne tehnike i naših finansijskih mogućnosti počela je primena herbicida kao ekonomičnijeg rešenja u borbi protiv korova. Međutim, sirak kao veoma moćan korov tražio je sistematsku i osmišljenu borbu u svim gajenim kulturama. Dok smo imali u agraru snage, nekako smo se borili protiv sirka. Danas, nakon višegodišnje blokade i vrlo teškog ekonomskog položaja poljoprivrede, došli smo do nivoa da ratarska proizvodnja mora prvo da se sanira, a tek tada da se organizuje proizvodnja. Najviše je ugrožen društveni sektor jer jeekonomski u najlošijem položaju. Njegove velike površine su sada najveći izvori svih problema u vezi sa sirkom i verovatno da se od 10 do 15% tih površina neće brati, iako su zasejane. Divlji sirak je korovska biljka koja je uneta u našu zemlju i tu senaturalizovala. Divlji sirak je mediteranska biljka, poreklom iz Male Azije, a unesena je još u praistorijska doba i do danas sasvim se odomaćila na našim prostorima. Od 1969. godine počinje masovnije da se javlja i širi, i danas se može naći u agrofitocenozama Vojvodine, Mačve, Crne Gore, Hercegovine, Šumadije i Pomoravlja. Razmnožavanje i širenje divljeg sirka vrši se putem semena i rizoma. Seme sirka može da zadrži klijavost u zemlji i do 25 godina. Produkcija semena po jednoj biljci je 8 do 12 hiljada semenki. Rizomi divljeg sirka uglavnom su raspoređeni u oraničnom sloju do 30 santimetara dubine, ali najveći procenat se nalazi na dubini do 20 santimetara. Na poljoprivrednim površinama koje su zakorovljene divljim sirkom, preračunato na jedan hektar, obrazuje se u zemljištu 12 miliona pupoljaka, što omogućava brzo i produktivno širenje. Najveća brojnost i najveća zakorovljenost površina je u južnom Banatu, Sremu i Mačvi, gde je divlji sirak na širini od 70 do 90% ukupnih površina, dok je nešto manja zastupljenost divljeg sirka u Bačkoj, Pomoravlju i Šumadiji. U tekstu sam analizirao samo zakorovljenost divljeg sirka u poljoprivrednim površinama i to u srednjem Banatu, u atarima Zrenjanina, u Žitištu, Novoj Crnji i u Novom Bečeju, na ukupnoj površini od 226 hiljada hektara. A zašto sam to radio? Zato što sam mogao da dođem do podataka iz instituta. Ocena intenziteta zakorovljenosti je rađena subjektivnom metodom kvadrata, a kategorije zakorovljenosti su sledeće: divlji sirak i divlji sirak po oazama. Zakorovljenost divljeg sirka deli se u tri grupe: u prvoj grupi u slabom intenzitetu, to je do 0,5 izdanaka po metru kvadratnom; druga grupa je u srednjem intenzitetu od jedan do dvaizdankana metru kvadratnom; i u jakom intenzitetu preko dva izdanka na metru kvadratnom. U tabeli 1. i 2. prikazane supovršine koje su tretirane i koje su u Institutu ispitivane. Praktično, samo za ceo Srednjebanatski okrug imam dve stavke, a to je stavka 3. i stavka 3c. U Zrenjaninu, na 17.879 hektara, procenat je 67,53%. Žitište, na 13.600 hektara je 68% zakorovljenosti. Nova Crnja, na 6.163 hektara, 71% jezakorovljen. Novi Bečej, blizu 7.000 hektara, 70% zakorovljenosti. Sečanj, na 11.600 hektara, 75% je zakorovljenost. U najgorem slučaju, tamo gde je sirak obuzeo sve, stvari stoje ovako: u Zrenjaninu, na 7.000 hektara zakorovljenost je 26%; u Žitištu, na 5.500 hektara, zakorovljenost je 27%. Nova Crnja, na 1.850 hektara, zakorovljenost je 21%. Novi Bečej, na 1.300 hektara, zakorovljenost je 131%. Sečanj, na 5.000 hektara zakorovljenost je 33%. Predložene su kompleksne metode, uključujući prvenstveno agrotehničke mere, obrada zemljišta, pravilan plodored, potom mehaničke i hemijske mere borbe. U internom istraživanju zrenjaninskog instituta, sa rezultatima proizvodnje u regionu Srednjeg Banata, za 1995. godinu, prezentiran je rad sa predloženim merama za suzbijanje divljeg sirka. Tokom prvih meseci 1996. godine, od 25. januara pa do 7. marta, organizovana su predavanja za individualne proizvođače u sledećim mestima: Lukićevo, Mužlja, Orlovat, Farkaždin, Tomaševac, Aradac (opština Zrenjanin), Kumane, Bočar (opština Novi Bečej), Hetin, Jaša Tomić (opštinaSečanj). Jedan od glavnih akcenata stavljen je na mere za hemijsko suzbijanje divljeg sirka. Na osnovu rezultata izvođenja ogleda u polju, jedan od pristupa rešenje problema nudi za period od četiri godine, uz pridržavanje svih agrotehničkih i hemijskih mera borbe. Savremena poljoprivredna nauka, kod nas i u svetu, poslednjih decenija je maksimalno usmerena na stvaranje visokorodnih sorti i hibrida, ratarskih, povrtarskih i drugih biljaka. Značajnu ulogu u iskorišćavanju genetskog potencijala rodnosti, imaju dobra agrotehnika i agrohemija, zaštita od bolesti i insekata, a naročito uspešno suzbijanje korova koje u velikoj meri smanjuje prinos biljaka. Prema podacima koje navodi Majer-Bode, štete koje nanose korovi gajenoj biljci u Evropi su 15,7%. Najveći gubici prinosa zbog korova pronađeni su kod useva kukuruza i na svetskom nivou iznose 13%. Prema našim podacima, najveću konkurentnu sposobnost prema korovima ima kukuruz, a najmanju šećerna repa. Smanjenje prinosa usled neblagovremenog suzbijanja korova kod kukuruza iznosi 10-20%, kod soje 23-30%, kod suncokreta 13-30%, a kod šećerne repe do 24-26%. Do sličnih rezultata došao je i Zimadha 1971. godine. Kod istog intenziteta zakorovljenosti više je smanjen prinos šećerne repe u odnosu na soju, a manje gubitaka prinosa je bilo kod kukuruza. S obzirom na brzu ekspanziju divljeg sirka, njegove morfološke i ekološke karakteristike, smanjenje prinosa gajenih biljaka uzrokovano njegovimprisustvom iznosi oko 50%, a ponekad i znatno više. U usevima gustog sklopa manja je rizomska i podzemna masa divljeg sirka, pa je i smanjenjeprinosa u usevu strnina znatno manje u odnosu na okopavine. Kod okopavina su konkurentski odnosi gajene biljke prema divljem sirku slabiji nego u usevima gustog sklopa, kao što su pšenica, ječam, uljana repica i drugo. Na smanjenje prinosa, pored velike brojnosti, znatan uticaj ima dužina rizoma, kao i njegova starost. Ukoliko je njiva tri godine zakorovljenadivljim sirkom, a u smislu njegovog suzbijanja nisu preduzete odgovarajuće mere, prinos kukuruza je smanjen do 97% u odnosu na kukuruz koji se gaji nanezakorovljenoj njivi. Kako se raspolaže...
Vreme, 15 minuta. Završite, naravno.
Hteo bih samo par stvari da kažem što je najbitnije...
Završite, nije sigurno ostalo još 15 minuta.
Kako se u međuvremenu nije pristupilo organizovanoj akciji u suzbijanju ove korovske vrste, može se pretpostaviti da se ova korovska vrsta znatno proširila, kako teritorijalno, tako i u brojnosti po metru kvadratnom. Prema podacima iz 1995. godine gubici prinosa su bili: za kukuruz - 3,3 tone po hektaru, suncokreta 1,2 tone, soje 1,5 tona i šećerne repe 24 tone. Prema zvaničnim podacima u 1995. godini oko 9.000 hektara zasejanih površina šećerne repe nije izvađeno jer je prinos korena odneo divlji sirak. Šta znači njiva bez divljeg sirka? Uzećemo primer Vojvodine:kukuruza ako je posejano 650.000 hektara, po tri tone, to je 1.950.000; suncokreta ako je posejano 130.000 hektara, po 1,2 tone, to je 156.000 tona;soje 65.000 hektara, po 1,2 tone, to je 78.000 tona; šećerne repe 50.000 hektara, po 20 tona, to je 1.000.000 tona. Koja su potrebna sredstva za suzbijanje divljeg sirka? Ovo je dato u naturalnim odnosima. Zauspešno eliminisanje divljeg sirka potrebno je izvršiti hemijsko suzbijanje sirka, kako na strništu izrizoma i delimično iz semena, tako i u sledećoj godini u okopavinama izsemena. To je ukupna površina od 1.200.000 hektara i putevi koji treba da se tretiraju, to je 20 hiljada hektara. Kada bi se primenilo 5 litara preparata po hektaru strništa to bi bilo ovako: 0,2 tone kukuruza po litru preparata, 5 puta 1.200.000 je 6 miliona litara preparata i po putevima 100 hiljada litara preparata, znači 6.100.000 litara preparata bi bilo potrebno. To nije kraj ulaganja. Preparata u okopavinama treba dve litre. Naturalno jedna litra preparata za 0,25 tona kukuruza i to bi ukupno iznelo 2.400.000 litara preparata ili 600.000 tona kukuruza. U radu koji treba uložiti to je 0,15 tona za hektar kukuruza na strništu i putevima, što je ukupno 180 hiljada tona kukuruza. Organizacija poslova bi se poverila poljoprivrednim institutima i stručnim poljoprivrednim stanicama. Ukupno svega treba da bi se setva završila 2.440.000 tona kukuruza.
Molim vas da polako privedete kraju.
Za sprovođenje mukotrpnog posla na suzbijanju divljeg sirka, bez pomoći Vlade Srbije, poljoprivreda, bez obzira na sektor, nije mogla sama da se organizuje niti bori. Uložena sredstva bi se u vrlo kratkom periodu vratila i omogućila poljoprivredi ove zemlje da zauzme prvo mesto u Evropi i svetu, koje je ranijih godina imala. Sprovođenjem ovih mera mogli bismo u potpunosti eliminisati još jednu opasnost koja se nadvila nad poljoprivredom, a to je kukuruzna zlatica, koja je u ovom trenutku izuzetno opasna i odneće dosta roda. U proteklih 5 godina, u periodu od 1995. do 2000. godine, jedno je sigurno, da gore navedeni podaci, podaci iz instituta, su u ovom trenutku mnogo gori, mnogo drastičniji. Ovaj zakon može da se tretira i kao zakon Lazara Marjanskog i kao zakon SRS. Jedino je važno u ovom trenutku da spasemo one koji se bore za hranu. Pomozimo paorima, pomozimo seljacima. Svi koji budete glasali, glasajte ne za sebe, ne za stranku, glasaćete za seljake i za poljoprivredu.
Da li se izvestioci odbora javljaju za reč? Po Poslovniku, gospodin Mamula.
Povređen je član 88. Ne možete vi, predsedniče, da dajete poslanicima da govore duže nego što je predviđeno Poslovnikom. Bilo je dogovoreno da se govori pet minuta, a poslanik ima pravo da govori 15 i vi ste odlučili da on govori duže. Ne možete da favorizujete neke poslanike. Što se tiče dobacivanja, molim vas da mi se ne obraćate tonom i rečnikom koji čuvate za ukućane i prijatelje.
Naravno da se Poslovnikom određuje, naime određuje se odlukom Skupštine. Odlukom Skupštine je skraćeno vreme. Predsednik samo opominje i oduzima reč. Nisam stigao, ako vas zadovoljava takvo objašnjenje, nisam stigao da gospodinu Marjanskom oduzmem reč, a istini za volju imao sam u vidu da se radi o skraćenom vremenu za izlaganje, da se radi o predlagaču zakona i da to može da se toleriše, a to ću i ubuduće činiti, određeno prekoračenje vremena dovoljno da se u potpunosti iznese predlog. Replika, pa onda predstavnik Odbora.
Dame i gospodo narodni poslanici, uz činjenicu da ova tema, tema poljoprivrede, očigledno interesuje negde između 30 i 40 poslanika vladajuće većine, jer mislim da nema nikakve sumnje da nas u sali nema više od 80. Kažem 30 do 40 poslanika vladajuće većine i čini mi se da to dovoljno govori o toj vašoj odgovornosti, ali bih vas zamolio da nam ne govorite kako se to obraćamo ukućanima, kako se to obraćamo svojim porodicama, jer vas niko nije uvredio, niko vam ništa nije opsovao, niko vam nijednu nakaradnu reč, koju vi koristite, nije rekao i nemojte to da činite, nemojte da obmanjujete javnost. To što izađete za govornicu, to što ste rekli da je Poslovnik povređen, to vam je bilo mnogo važnije od onoga što je vrlo pametno u tri minuta ili pet minuta duže govorio Lazar Marjanski o poljoprivredi, o problemima naših seljaka. Jedino što vam je rečeno to je da li je Poslovnik ranjen. To je bila šala koja vam je izgovorena, a nemojte molim vas da vam ponavljamo šta ste sve u stanju da dobacite, šta ste sve u stanju da kažete, šta ste sve u stanju da uradite. U stanju ste da optužite i poslaničku grupu SRS zato što su, i kada im je dozvoljeno da govore, govorili, ali eto govorili su minut ili dva duže, što je vas strašno uvredilo i strašno pogodilo. Ne znam kako se vi u kući obraćate jedni drugima, ne znam ni kako je to kod vas. Znam kako je kod nas. Kod nas su ti odnosi potpuno normalni, kao što normalne odnose imamo sa svima, ali vam nikada nećemo dozvoliti da nas učite ni vaspitanju, ni obrazovanju, jer nismo manje škola završili od vas, naprotiv, nisu nam ni roditelji mnogo gori od vaših, a nikada ne bih rekao ni da su gori. Neću vas uvrediti time pa da vam kažem da smo mnogo bolje vaspitani ili da mnogo više znamo od vas, jer mislim da je to na građanima da procene, a ne na nama ili na vama.
Reč ima Zoran Mićović.
Dame i gospodo, Odbor za poljoprivredu je razmatrao ovaj predlog i sa pažnjom sam saslušao uvodno izlaganje, a i na Odboru smo takođe sa pažnjom svi o ovome razgovarali, nažalost osim gospodina predlagača. To nije bitno za ovu priču. Bitna je tema koja je zbilja bila vrlo važna za Odbor i rekao bih da je odlično govorio gospodin Lazar Marjanski i da je tema potpuno na mestu, da je njegova elaboracija takođe bila dobra, da je šteta zapravo koju ovaj divlji sirak čini našoj poljoprivredi ogromna, ali da smo mi, konsultujući stručne službe, konsultujući Zakonodavni odbor, Ministarstvo za poljoprivredu, ustanovili nažalost da jedan ovakav predlog ne može biti usvojen kao zakon iz nekoliko razloga. Prvo, što postoji način da se spreči ova nesreća i ova velika šteta za poljoprivredu, a drugo što ne možemo jednu ovakvu materiju, jednu ovakvu nepogodu svrstati u red mraza, grada, poplava ili suša. Ipakpostoji nešto na šta možemo da utičemo, a nešto na šta ne možemo uticati. Iz tih razloga Odbor je odlučio da ne prihvati ovu inicijativu, iz razloga što postije načini i metode da se ova nesreća, koja je zahvatila naša poljoprivredna zemljišta i obradive površine, suzbije. Ovo se, uostalom, može iz priloženog elaborata gospodina Lazara Marjanskog i videti. To potpuno stoji. Malopre sam video, gospodin Lazar je doneo jedan primerak biljke za one ljude koji to nisu videli, i objasnio je ovde, ko je to hteo da sluša, da je to vrlo opasno i da metodom usitnjavanja rizoma se drastično uvećava broj jedinki i one prave time još veću štetu. Ali, nažalost, moram reći da postoji jedan savremeni metod, dugo godina poznat u tehnologiji obrade zemlje, a to je motika. Dakle, postoji još jedan metod, a to je dvogodišnje gajenje pšenice. Konsultovao sam stručnjake oko toga. Dakle, postoje dve metode. Prskanje herbicidima, koje je jako skupo i to košta oko 300 DM po hektaru. To je jako skupo, naravno. Postoji u toj priči i jedna potpriča, a to je - ne vredi nama što tretiramo našu njivu, ako komšija to nije učinio, pa se korov, znači, u sledećoj godini drastično prenese. I, postoji još jedna metoda, a to je dvogodišnje gajenje pšenice na toj površini, koje sa šest obrada uništava ovaj korov. Dakle, uvažavajući sve ovo što je gospodin Lazar Marjanski izneo, Odbor je doneo zaključak da se ovaj predlog ne može prihvatiti.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Ivković, kao predstavnik poslaničke grupe. Prvo javljanje. Nemate pravo na repliku, nije bilo nikakvih uvredljivih izraza. Izvolite, gospodin Ivković.
Dame i gospodo poslanici, ne mogu da se otmem utisku nakon prethodnog izlaganja da je očigledna zla namera da se odbije Predlog zakona gospodina Lazara Marjanskog. Mislim da to nije dobro. Kao što nije dobro da je odbijen zakon o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća, kao što nije dobro što je odbijen zakon o zaštiti maloletnika, nikako neće biti dobro ako se odbije i zakon gospodina Lazara Marjanskog. Priča je potpuno jednostavna. Imamo tri učesnika u celom sistemu. Imamo državu, odnosno Vladu, proizvođača i imamo korisnike. Jednostavna računica pokazuje sledeće: država treba da ulaže određena sredstva, ali ima interesa da ulaže određena sredstva, da uklanja sirak. Zašto? Jer, povećava bilanse. Povećava godišnju proizvodnju, koja se ostvaruje u poljoprivrednoj proizvodnji u svojoj zemlji. Stvara šansu ne samo za zadovoljavanje domaćeg tržišta, nego i za pojačani izvoz. Korisnik ima interes da mu država pomogne, da mu uklanja sirak, da bi on povećao proizvodnju i ako na istoj količini hektara ima veću proizvodnju, on ima interesa da snizi cenu. Korisnik je time zadovoljen, odnosno građanin, jer mu se poboljšava standard, jer poljoprivredni proizvodi, kod uklanjanja sirka, faktički većom proizvodnjom su jeftiniji. Zakon je zbog toga logičan i ispravan. Nemojte ga ljudi odbijati zato što ga je predložila SRS i Lazar Marjanski. Računica pokazuje sledeće - dve tone naturalnog kukuruza košta uklanjanje sirka tokom dve godine, sa jednog hektara, odnosno površine jednog hektara. Znači, utrošak, sredstva koja država mora da uloži ravna su vrednosti dve tone naturalnog kukuruza, da bi država u roku od dve godine, koliko je to tehnološki potrebno, uklonila sirak. Šta je rezultat? Proizvodnja se povećava od 2,5 do 3 tone naturalne vrednosti kukuruza godišnje. Procena je stručnjaka da posle uklanjanja sirka i do 5 godina možemo računati da se neće pojaviti, što znači da je 5 puta 2,5, znači od 12,5 do 15 tona proizvodnje, a uloženo je dve tone proizvodnje. Ušteda, odnosno višak proizvoda je 10 tona po hektaru za 5 godina. Pa, ljudi, izračunajte da li onda ima rezona podržati zakon ili ne. Uopšte mislim da je poljoprivreda iznela strahovit teret sankcija na svojim leđima. Mi to moramo jasno da kažemo. Radi socijalnog mira, radi standarda građana, u zemlji kojoj je namerno nametnut embargo da bi bila osiromašena, da bi se njome upravljalo i narodu određivalo ko će šta da radi u ovoj državi i kako da se ponaša, da bi se odrekla prava građana koji žele da ostanu u staroj Jugoslaviji i dalo pravo samo onima koji iz stare Jugoslavije hoće da odu. Poljoprivreda je nosila sve na leđima. Mi smo tim seljacima morali da limitiramo i cene i sve da bi držali socijalni mir u zemlji, koja je plaćala 200 miliona dolara godišnje susedima da bi mogla da izvozi ili uvozi preko njih. Obogatili su se na našoj grbači i Makedonci, i Bugari, i Rumuni, ti isti koji su posle NATO avione pustili da dolaze ovde i da bacaju bombe. E, ako je to poljoprivreda izdržala, ako više nema tog embarga, ako nema bar one fizičke agresije, sa raketama, iako ima ove druge, dajte da onda konačno, kada smo u prilici da vodimo osmišljenu politiku, da seljacima pomognemo, ali to znači da država ima interesa. Mi ćemo glasati za ovaj zakon, socijalisti. Zbog čega? Država ima interesa da ulaže u uklanjanje sirka, jer će povećati bilanse. Proizvođač ima interese jer mu država, uklanjajući sirak, omogućuje da poveća značajno proizvodnju na istoj površini. Korisnik - poreznik ima interesa jer će veća proizvodnja omogućiti proizvođaču da prodaje jeftiniji proizvod. Država će izvoziti. Računica u naturalnom kukuruzu kaže - dve tone naturalnog kukuruza košta državu uklanjanje sirka sa jednog hektara površine. Proizvodnja za pet godina je od 12,5 do 15 tona veća. Uštede za državu, veći bilans po hektaru je 10 do 12,5 tona. I, računica je jasna. Stvarno su činjenice neoborive. Hvala.
Reč ima gospodin Nikolić, kao predstavnik poslaničke grupe. Prvo javljanje.
(U ruci drži primerak sirka.) Dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite nekome ko nikada nije ni poorao njivu, ni požnjeo, da progovori neku reč o ovome što posmatam sa jednog drugo aspekta. Sa aspekta poslanika koji pripada stranci koja je skoro dve godine brinula o tome hoće li narod moći da preživi teško vreme u kome smo se nalazili ili ne. Ovo je taj divlji sirak (drži sirak u ruci) iščupan jutros. U Šumadiji još nema ovolikog kukuruza. Ovo, kako on sad naivno i nevino deluje, ne može da se uporedi sa tim kako će izgledati kada dođe vreme za vađenje repe ili za branje kukuruza. Biće možda i viši od kukuruza, a ovi rizomi će biti tako isprepleteni da od njih repa ne može da se izvadi. Ovo je korov protiv koga naša uglavnom staračka domaćinstva više ne mogu da se bore. Što su mogli, mogli su. A sve dalje, bez pomoći države, neće ići. A, kao neko ko nije baš sve vreme proveo u hladovini opozicije, savetujem vas da o ovome razmislite zato što ćete brinuti o tome koliko ćemo hleba imati i hoćemo li možda moći izvozom viška hrane da nabavimo nešto drugo čega u našoj zemlji nema, nešto što u našoj zemlji ne rađa ili ne može da se iskopa. Nije svrha ovog zakona bilo kakva demagogija. Svrha ovog zakona je da pokušamo da pomognemo. Ne može čak ni iz jedne akcije da se ovo iskoreni. Ovo mora da traje godinama. Zašto je sirak opasniji od elementarne nepogode? Suša bude jedne godine, pa padne kiša. Te godine propadne rod, ali iduće godine ga ima. Poplava naiđe jedne godine. Podzemne vode se podignu, kao pretprošle godine. Ali, iduće godine ne bude poplave, ne bude podzemnih voda. Ovo više nikada neće otići sa naših njiva, biće samo sve jače i sve veće. Jer, mi više ne radimo ni plodored, koji je nekad spasavao posebno naš kukuruz od skoro svih bolesti. Mi imamo takvu proizvodnju, pšenica se najjeftinije proizvodi, sa najmanje radne snage i seje se godinama na istoj njivi. Zato je tako niska cena, ali šta ćete, kad nema više mladih na selu, kad nema ni sredovečnih na selu, nego je sve ostalo na starim ljudima. Ko je to kriv što su se naši roditelji, moji roditelji, nastanili u gradu? Takve su bile okolnosti, ali sada se njihovi potomci rađaju u gradu, i ne samo da im ne pada napamet da se vrate na selo, nego više nemaju gde da se vrate na selo. Tamo više nema kuća u kojima mogu da žive, a posebno ne kuća u kojima bi htela da živi omladina, o kojoj su brinuli prethodnim zakonom. Žao mi je što vidim da u sali čak nema ni kvoruma za raspravu o ovom predlogu zakona, žao mi je što možda neki poslanici ne shvataju ovo dovoljno ozbiljno, žao mi je što ni Vlada ovo nije shvatila dovoljno ozbiljno. Najpre je odbila, a tako je postupio i odbor koji uvek sledi Vladu, a mogla je možda da odgovori da će dostaviti svoj predlog zakona. Možda bi i to čak bilo dovoljno, bar nama, poslanicima SRS, sačekali bismo i taj predlog zakona, zato što nam je želja da se ovo pitanje što pre reguliše. Vrednost Vojvodine uopšte ne mogu da iskažem, ni milijardama dolara, ni dinara, niti uopšte postoji neko merilo kojim bi mogao da uporedim vrednost onoga što nam Vojvodina svake jeseni, negde čak i dva puta godišnje, da. I o tome treba da razmislite. Treba da razmišljate zato što ste na vlasti, zato što će vas neko pitati - pošto je kukuruz, pošto pšenica, koliko je rodilo, a koliko je moglo da rodi, i nećemo biti ona opozicija koja će stalno da vam govori da jedna Holandija može da hrani Evropu, a mi ne možemo, sa mnogo više zemlje, jer mi znamo koje su teškoće, mi znamo koliko je star mašinski fond, mi znamo koliko seljak ima novca da uloži u proizvodnju, mi znamo koliko bandi postoji na uvozu i semena, i zaštite, i đubriva. Zato što to sve znamo, zato bismo želeli da pomognemo, makar ko da je na vlasti, da seljak živi bolje. Kad seljak živi bolje, ne treba brinuti za sudbinu ove zemlje. Zato vam, u ime poslaničke grupe SRS, preporučujem ovaj zakon, da bi ovaj sirak ostao ovolicki, a onda i da ga nema iduće godine na našim njivama. Ako budemo dozvolili da svake godine on bude šuma na našim njivama, onda mi vrlo brzo nećemo imati poljoprivrednu proizvodnju, a sa ovom vlašću, mi vrlo brzo, to garantujem, nećemo imati ni industrijsku proizvodnju. Jučerašnji podatak Saveznog zavoda za statistiku govori da je industrijska proizvodnja prošlog meseca za 3% manja nego pretprošlog, a za 10% manja nego u mesecu aprilu prošle godine, i o tome razmišljajte. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je zakon koji je napisan potpuno neidološki, zakon koji nije politički pamflet. Predlog zakona je na usvajanje ponudio narodni poslanik Lazar Marjanski, čovek koji i sam poseduje zemlju, obrađuje i voli tu zemlju. Naime, Marjanski obrađuje 23 hektara plodne zemlje. Vlada Republike Srbije je dala negativno mišljenje o ovom zakonu, a to mišljenje je potpisao potpredsednik, Jožef Kasa, a za predstavnika Vlade u Skupštini je određen dr Dragan Veselinov, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, koji, kao i obično, nisu u sali, ali su tu kada se posećuju neki skupovi nekih verskih sekti. Narodni poslanik SRS, Lazar Marjanski, predlaže da se u postojećem zakonu o poljoprivrednom zemljištu u članu 1. posle stava 1.doda novi stav koji glasi: "Zaštitom poljoprivrednog zemljišta, u smislu ovog zakona, obuhvata se i sprečavanje elementarnih nepogoda preduzimanjem odgovarajućih mera, (poplave, suše, vetrovi, korovske biljke) u cilju očuvanja poljoprivrednog zemljišta". Ono što predstavlja izuzetak u odnosu na mnoge predloge zakona, koje smo do sada razmatrali, je postojanje valjanog i detaljnog obrazloženja. Obrazloženje, dato za ovaj predlog zakona, mnogo je ozbiljnije, detaljnije i kvalifikovanije, nego što je Vlada ponudila uz Predlog zakona o budžetu i zakona o završnom budžetu, sa čije je rasprave utekla. Poseban akcenat u obrazloženju je dat na potrebu uništavanja opasne korovske biljke, divljeg sirka, koji nanosi ogromne gubitke, naročito kod useva kukuruza. I, ne mora se mnogo znati o poljoprivredi, i ja ne znam skoro ništa o poljoprivredi, da bi se shvatilo kakva je opasnost taj divlji sirak i kakve štete nanosi. Poslanik Marjanski je to u potpunosti objasnio rečima i podacima koje svako može da razume. Kako sam shvatio, sirak je za useve kukuruza ono što je pirana u svetu riba. Eto, samo na društvenom sektoru, ove godine postoji verovatnoća da se 10-15% zasejanih površina pod kukuruzom neće brati. Uzrok je, naravno, divlji sirak. Poslanik Marjanski je jedno poglavlje u obrazloženju naslovio - sirak kao elementarna nepogoda. Sa tim se ne slažem, doduše, i on se ispravio u toku obrazloženja, jer, kako rekoše - poplava dođe i prođe, može ponovo da se zaseje to što je voda uništila, a sirak za mnogo duži vremenski period obezvređuje uloženi trud i sredstva. Predviđena sredstva za borbu protiv ovog opasnog korova su ogromna, ali se uloženo vraća desetostruko. Vlada ne negira opasnost koja postoji od divljeg sirka, ali Predlog zakona je dao poslanik SRS, Lazar Marjanski, i zato ga treba i odbiti. Predlagač zakona, Lazar Marjanski, za razliku od ministra poljoprivrede, ne prodaje prazne priče, već argumentovano ukazuje da bi se ulaganjem određenih sredstava za uništenje ovog korova, za 10 godina rod kukuruza uvećao za tri miliona tona i to u jednoj godini proizvodnje. Mi bismo se oslobodili zavisnosti, imali bismo hranu za izvoz, ne bismo morali da primamo ono što nam kao humanitarnu pomoć daju, što je uglavnom nekvalitetno i zaraženo opasnim biljnim bolestima. Na trenutak smo imali čast da uđe ministar, potpredsednik Vlade Kasa, a onda je opet otišao da obavlja važnije poslove. Pozivam narodne poslanike da zaborave partijsku pripadnost, ovo nije ideološki zakon, već da glasaju za ovaj predlog zakona, a narodni poslanici SRS će glasati za Predlog zakona koji je podneo poslanik SRSLazar Marjanski.
Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević.
Poštovane kolege narodni poslanici, počeću sa kraja - ovde smo slušali argumentaciju u prilog ovog predloga zakona, da se dopuni Zakon o poljoprivrednom zemljištu, da je u stvari pametno, korisno, potrebno itd. i da će taj zakon verovatno biti odbijen, samo zbog toga što potiče iz opozicionog tabora. To je apsolutno neosnovano, netačno i, na kraju krajeva, i ružno, ali u politici je dozvoljeno i to. Na sednici Odbora za poljoprivredu, kao član tog odbora, rekao sam (a Marjanski nije bio tu, inače čovek za koga imam simpatija, paorski je sin), da je elementarna nepogoda ono što čovek ne može da predvidi, na šta ne može da utiče, a to su npr. uraganski, olujni vetrovi, to je grad, to je suša, to je poplava, to su, dakle, te sile, nebeske sile koje mi ne možemo često ni da predvidimo. Sada, pomoću radara može da se predvidi nailazak nepogode i gradobitnog oblaka, ali u tu kategoriju apsolutno ne spada divlji sirak, kao opasan korov. Zbog same te ideje zakon je promašen i ne treba ga usvojiti. Svake nedelje sam na putu, juče sam bio i u Bačkoj i u Sremu, i video sam razne stepene useva, veoma čiste, bez ijedne travke, video sam zakorovljene i tako dalje. Sam gospodin Marjanski je ovde naveo podatke o tome da je zakorovljenost oko 20 - 30% i tako dalje. Iz toga sledi pitanje - zašto nisu sve njive zakorovljene? Nisu zakorovljene sve njive, nego njive onih starih ljudi sa istrošenom mehanizacijom, bez snage, bez sredstava da se bore protiv tog korova i drugih korova. Ima tu i palamida, ima gorušica i tako dalje, koje zaista mogu da umanje rod do 30 ili 50%. U tome je problem i čvor ovog našeg agrara. Selo je ostarilo. Zašto? Mladi su otišli sa sela. Zašto? Niko nije lud, otac i majka su rekli - idi, sine, da se ne mučiš, jer muka je raditi paorski posao koji nije adekvatno, od strane države koja određuje cene, bio plaćen. Ostarili su ljudi za deset godina, za deset godina je mehanizacija zastarela, mnoga su oruđa istrošena, a osim toga, dopušteno je da se u promet stavljaju sredstva za zaštitu bilja od korova koja su čisti falsifikati. Ti ga prskaš, to mi je jedan čovek pre neki dan rekao, a krompirova zlatica napreduje, umesto da bude uništena. U tome je problem. Ako hoćete da govorimo o terminu - elementarna nepogoda, to je bila ova prethodna vlast koja je deset godina dopuštala da se odvijaju nepovoljni procesi u poljoprivredi, koji su doveli do ovog stanja koje danas imamo. Gde je rešenje? Gospođa Olga Čurović, nekadašnji sekretar za poljoprivredu Pokrajine Vojvodine, takođe je, nije Lazar Marjanski prvi smislio da to uradi, predlagala da to bude proglašeno za elementarnu nepogodu, ali je to, naravno, odbijeno iz istih ili sličnih razloga o kojima govorim, jer je to bio pokušaj da se narodu objasni kako je to nešto što je palo sa neba i tako dalje, i da se sakrije ko je uzročnik, ko je kriv za to što mi danas imamo njive koje vlasnici ne mogu da obrade i da imamo 80 metričkih centi kukuruza. Vi znate, ako ne znate, da vam kažem, u institutima, juče sam tamo bio, stvaraju kukuruze koji mogu da rode 12, 14 tona po hektaru, a mi dobijemo, kad dobijemo, pet tona po hektaru, i mi maltene nakrivimo kapu. Zašto? Zato što naš seljak nema ekonomskih osnova, mogućnosti, pariteti su takvi, da može da primeni odgovarajuću agrotehniku. Kad bi mogao da prihvati, onda ne bi bilo divljeg sirka i ne bi uopšte govorili o njemu kao nekoj elementarnoj nepogodi i nekom neprijatelju koji će da nas upropasti. Vidim da ovde ljudi nariču kako će zbog toga propasti selo i poljoprivreda i tako dalje. Prema tome, pravo rešenje za naš agrar jeste, to sam i predložio, ali su svi šefovi poslaničkih grupa propustili da ova skupština pozove Vladu Srbije da pripremi nacrt dugoročne agrarne politike, u kojoj će biti sve mere koje su potrebne da bi mi postali veliki proizvođači i izvoznici hrane, sa efektom od tri do pet milijardi. Mogu da vam kažem da ni jedna poslanička grupa to nije prihvatila, kao što ni u onom prethodnom sazivu, kada sam bio poslanik, moj predlog nije bio prihvaćen. Ljudi to izbegavaju. Ne znam koji su motivi i razlozi. (Predsednik: Vreme.) Što se tiče ovog predloga zakona, o njemu zaista ne treba ni da se raspravlja. Mislim da zbog samog naziva i naslova predloga i ideje da se jedna biljka, koju neko suzbija zato što može, a neki zato što ne mogu, ne tretira i ne izjednačava, recimo, sa jednom olujom koja dođe brzinom od 150 kilometara, poništi sveitd., nego da se okrenemo onim pravim stvarima. Imam simpatija i razumevanja za to što jedan narodni poslanik želi da bude upamćen u analima oveskupštine kao predlagač jednog zakona, kao i njegova poslanička grupa, i tako dalje, ali to nije pravo rešenje, kao što nije bilo pravo rešenje, što sam rekao i gospodinu Banetu Ivkoviću, da se donosi zakon o podršci i razvoju malih i srednjih preduzeća. (Predsednik: Molim vas da završite.) Treba da se okrenemo onim pravim stvarima ukoliko želimo dobro, ne poljoprivredniku i seljaku, nego ukoliko želimo dobro sebi. Mi jesmo zemlja sa lepim i velikim potencijalom. Mi smo narod, neka vrsta instrumenta na kojem neko nije umeo da svira, nego je drndao. Plašim se da se to ne nastavi. Zato mi, kao Narodna skupština, kao zakonodavni organ, treba da vodimo računa o tome. Ako sam upotrebio reč - drndanje, a vi to ponavljate, onda mogu da vam kažem da je vaš doprinos, vaše poslaničke grupe, bio da podržavate jednu vladu koja je radila protiv ovih interesa čitavih deset godina. Zato imamo divljeg sirka. Borite se onda za to da se stvore uslovi, bez vas.
Reč ima Tomislav Nikolić, replika.
Ja sam, čini mi se, samo što niko ne sluša, rekao da naša želja nije da ostanemo upamćeni što predlažemo neke zakone. Rekao sam, da je Vlada obećala u kom roku će dati zakon, da je Vlada podnela drugi predlog zakona, rado bismo od ovog predloga odustali. Uopšte nije bila želja, a posebno ne politička promocija gospodina Marjanskog. Ali, gospodine predsedniče, zaista nije fer, zaista tu nema nikakvog morala - usvojite ograničenje vremena od pet minuta svojom većinom, DOS-ovom većinom, a onda poslanici DOS-a govore po sedam minuta. To stvarno ne liči više ni na šta. Gospodin Trnavčević je govorio tačno sedam minuta. To se dešava od kako ste uveli princip da se ograničava vreme. Hoću da kažem u okviru replike, čuli smo gospodina Trnavčevića ovde da su neke njive zakorovljene a neke nisu, pa sada zbog onih koje nisu, ne treba obraćati pažnju na one koje jesu. Po tom rezonu, imamo u zemlji ljude koji jesu siromašni i ljude koji nisu, i sada ne treba uopšte da gledamo one koji su siromašni, jer zašto su oni siromašni kad oni drugi nisu. Zašto da dajemo nekoj deci dečiji dodatak, kada imaporodica koje imaju takav prosek da im ne treba dečiji dodatak. Ne možete vi merila da određujete prema onome ko dobro živi, nego prema onome ko loše živi. Ne možete zemlju da vrednujete prema tome da li je obrađena ili nije. Treba nam obrađena zemlja. Mi možemo sada da kritikujemo društvo, možemo da kritikujemo i vas, kad ste bili poslanik, zašto ste doneli Zakon o vraćanju zemlje određenim građanima, i ta zemlja otišla u parlog ili se prodala za neke automobile, propale nam velike zadruge, ogromni kombinati koji su zemlju radili. Ta zemlja je sada neobrađena. Sa te zemlje nam kreće korov svuda širom Vojvodine. Evo vam poslanika iz Vojvodine, vi ne vredi da idete u institute i kod seljaka na pečenje. Krenite malo i pitajte seljake šta je u stvari osnovni problem. Ne vredi, zadružna imanja su neobrađena. To svi vi znate, koji se krećete Vojvodinom. Kad vidite neobrađeno imanje, znate da je zadružno. Uopšte nije privatno. Privatniku to ne može da se desi. Još jedna stvar, jedno lepo i blago upozorenje: već osam meseci ste na vlasti, još samo osam pa toliko koliko su bili i srpski radikali. O tome razmišljajte. Hoćete li moći kroz još osam meseci da izađete ovde i da kažete - mi smo sve uradili za ovih 16 meseci što je trebalo. Još ne vidim da ste uradili bilo šta od onda.
Nema replike na repliku. Gospodine Nikoliću, vi vrlo dobro znate da je gospodin Marjanski govorio 20 minuta. Nemojte, korektnosti radi, da neprestano ističete nešto što i sami znate da je neistina ili, kako vaš kolega poslanik reče, da govorite ono što znate da je laž. To je da na jedan način tretiram poslanike jedne stranke, a na drugi način poslanike druge stranke. Mislim da bi zaista makar sa time trebalo prekinuti, jer bi meni zaista olakšalo posao. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Nije meni dužnost da vam olakšam posao.) Nije vam ni da lažima otežavate. (Božidar Vučurović, sa mesta: Mi nismo glasali za pet minuta.) Ali ste dužni da se toga pridržavate. Reč ima narodni poslanik Dragan Čolić, a posle njega narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, možda će ova tema nekima od vas biti neozbiljna, a za one časne i poštene pregaoce koji žive od ovog i od svog mukotrpnog i napornog rada, ona je veoma značajna. Predlogom ovog zakona obuhvaćena je zaštita i borba protiv sprečavanja elementarnih nepogoda, u koje spadaju poplave, suše, vetrovi, korovske biljke. Nije sporno da su poslovi zaštite i unapređenja poljoprivrednog zemljišta kao prirodnog bogatstva, poslovi od opšteg značaja. Bilo bi od velikog značaja da problemi elementarnih nepogoda budu tretirani od Vlade Republike Srbije na jedan ozbiljniji način. Poslanici SRS-a ozbiljno pristupaju svakom problemu, svakoj tački dnevnog reda, svakom predloženom amandmanu. Veoma ozbiljno shvatamo i poljoprivredu kao značajnu sferu društva, a još ozbiljnije muku narodnu i napor da sačuva plodove svog rada. Mi ne želimo da srpskog seljaka učimo kako se seje i obrađuje zemlja. On to najbolje zna. Mi želimo od njega da učimo. Kao poslanici Narodne skupštine, mi možemo davati predloge kvalitetnih zakona, koji bi uspešno delovali u oblasti poljoprivrede. Nisam ubeđen da će ova vlada Zorana Đinđića uspešno tretirati oblast poljoprivrede i elementarnih nepogoda, koje nanose neprocenjivu štetu. Nisam ubeđen u želju ministra poljoprivrede Veselinova da učini nešto što bi bilo od koristi srpskom seljaku, osim što se zdušno zalaže da nijedno zrno žita iz srpske Vojvodine ne pređe u Srbiju. Da li je Srbija ikada imala goreg ministra poljoprivrede? Kao narodni poslanik SRS-a, predlagao sam veća sredstva i za protivgradnu zaštitu, zbog neprocenjivih šteta koje zbog grada nastaju. Vaša apsolutna DOS-ovska većina je iz inata srpskim radikalima to odbila i nije ni svesna da je učinila veliko zlo baš srpskom seljaku. Da li će korovska biljka, divlji sirak, biti tretirana kao elementarna nepogoda i da li ćete preuzeti neophodne mere zaštite, zavisiće samo od vas. Videće građani Srbije ishod rasprave i ishod glasanja po ovom predlogu zakona i sve će im biti jasno kao što im je već jasno kakva ih sudbina čeka pod vlašću DOS-a. Hvala.
Po Poslovniku? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne bi bilo tako čudno što nema predstavnika Vlade, odnosno ministra poljoprivrede Dragana Veselinova. Verovatno čovek ima neka posla u nekoj sekti, ali hteo bih da obavestim javnost, a i predsednika Narodne skupštine, da je očigledno da ovde nema ni, rekao bih, 70 poslanika ukupno. Zamolio bih da prekine sednicu, pošto to i formalno ustanovi i da obaveže na izvestan način poslanike većine da se koliko-toliko uozbilje, pa da ih makar polovina prisustvuje raspravi, za koju mislimo da je veoma značajna. Nemojte da se ljutite na poslanike opozicije kad vam na to ukazuju. Mi ovim ukazujemo i narodu i građanima Srbije kakav je vaš odnos prema ključnim pitanjima, prema pitanjima od najvišeg društvenog značaja za celu zajednicu. Čini mi se da to dovoljno govori o vašoj ozbiljnosti. Hvala vam.
Ja ću staviti vaš zahtev na proveru, da utvrdimo kvorum. Vi već imate jednu opomenu, gospodine Vučiću, odlukom Skupštine, doduše na ovoj sednici. Vi ste naneli uvredu gospodinu Veselinovu, da li ste vi toga svesni? Ne izričem vam opomenu, ali vas upozoravam da već jednu opomenu imate i da će se time stvari samo pogoršati. (Aleksandar Vučić, sa mesta:Molim vas, rekao sam samo ono što je gospodin Veselinov ovde rekao u prethodnom sazivu, a što vi možda ne znate. On se time javno hvalio...) O tome ćete moći sa njim da raspravite ... (Aleksandar Vučić, sa mesta: To nije uvreda, gospodine Maršićanin, jersam rekao ono što je istina. Ne možete vi mene da uvredite ako mi kažete da sam visok ili težak, ako samvisok i težak.To nije uvreda. On se time hvalio.) Mi sada polemišemo? Nije uvreda? Izgovoriti za skupštiskom govornicom da je neko član neke sekte. (Aleksandar Vučić, sa mesta: On se time hvalio.) Dobro. Ukoliko on to opovrgne, vi ćete se izviniti, jelÄ da? (Aleksandar Vučić: Ukoliko on to opovrgne, mada neće opovrgnuti, jer je rekao da je član sekte. Vi ne pratite politički život.) Odlično, imaćemo to u vidu. Treba da utvrdimo kvorum. Molimda utvrdimo kvorum. (Aleksandar Vučić: I onu prvu opomenu koju ste mi izrekli niste...) Nisam ja, nego Narodna skupština. Proverio sam beleške, to možemo u pauzi, bilo je nešto mnogo gore, jer da sam odmah uočio predložio bih isključenje sa sednice. Nisamizrekao opomenu, nego Skupština, izjašnjavanjem o povredi Poslovnika. Konstatujem da nemamo kvorum, nastavićemo rad u 15,30 časova. [[Posle pauze.]] Molim vas da utvrdimo da li imamo kvorum za nastavak sednice. Određujem pauzu od 10 minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, divlji sirak kao deo korovske flore razvio se danas u najmoćniju i najopasniju korovsku biljku. Na svim našim prostorima nije poznato ovako katastrofalna prisutnost divljeg sirka na našim poljima. Sa razvojem naše agrarne nauke, poljoprivredne tehnike i naših finansijskih mogućnosti, počela je primena herbicida kao ekonomičnijeg rešenja u borbi protiv korova. Pre nekoliko dana na saveznom nivou je usvojen Zakon o genetsko-modifikovanim organizmima. Mi, kao Srpska radikalna stranka, nismo glasali za taj zakon, jer smatramo da je on vrlo loš u ovom današnjem vremenu i u ovim uslovima u kojima se poljoprivreda danas nalazi. Ovaj zakon, koji je usvojen na saveznom nivou, će nam doneti mnoge nove korovske biljke sa kojima nećemo biti u mogućnosti da se borimo. To su genetski projektovani korovi i biljke na koje mi ne možemo u ovom trenutku, a verovatno i u budućnosti, da delujemo, jer nećemo imati hemijska i ostala tehnološka sredstva da se borimo protiv njih. To je interes svih onih koji su nas okupirali u tehnološkom smislu jer je njihov cilj da mi budemo potrošačko društvo, odnosno da mi ne proizvodimo domaću zdravu robu, poljoprivredne artikle. Ovaj zakon, koji je danas na dnevnom redu, je pravi pogodak za unapređenje naše poljoprivrede, koja se nalazi u vrlo teškom stanju. Kad danas ovde kažemo šta je to sirak, verovatno većina poslanika, a i veći deo gradske populacije, ne zna šta je to. Sirak je zlo za celu poljoprivredu i on svojim delovanjem na poljoprivredne površine smanjuje prinose, uništava kvalitetne poljoprivredne kulture i time zahteva veća sredstva za održavanje tih poljoprivrednih kultura, odnosno umanjuje prinose na svim kulturama. Prema podacima koje navodi Majer - Bode štete koje nanose korovigajenoj biljci u Evropi iznose 15,7%. Najveći gubici prinosa zbog korova konstatovani su u usevu kukuruza i na svetskom nivou oni iznose 13%. Prema našim podacima, najveću konkurentnu sposobnost prema korovima ima kukuruz, a najmanje šećerna repa, smanjenje prinosa usled neblagovremenog suzbijanja korova kod kukuruza iznosi 20%, kod soje 30%, kod suncokreta 30%, a kod šećerne repe 26%. S obzirom na brzu ekspanziju divljeg sirka, njegove morfološke i ekološke karakteristike, smanjenje prinosa gajene biljke uzrokovano njegovim prisustvom prema podacima Nilhauzena iznose oko 50%, a ponekad i znatno više. Ako neke računice daju pokazatelje da se samo na kukuruzu u jednoj godini proizvodnjasmanjuje za tri miliona tona, a to je po današnjoj cenimilijarda i 200 milionamaraka, to je cifra koja može da se poredi sa svim pomoćima koje nam stižu iz Evrope. Jučerašnji "Blic" na naslovnoj strani donosi podatak koji glasi: "Pomoć Evrope 300 miliona DM za energetiku, lekove i poljoprivredu." Ovaj naslov nas upućuje da racionalno razmišljamo o toj čudnoj biljci koja se zove sirak. Zamislite samo, sirak može našoj privredi da donese tolike pare, ako se suzbije. Prema nekim podacima, danas se ne obrađuje oko 300.000 hektara oranica. To je velika poljoprivredna površina i ona je kao neobrađena u isto vreme i rasadnik, odnosno reprodukcioni lanac u širenju sirka. Sirak se suzbija intenzivnom poljoprivrednom proizvodnjom, koja upražnjava najmanje dva oranja. Sirak se suzbija i hemijskim i mehaničkim sredstvima. Pošto je za to sve potrebna velika količina para, država ima obavezu i da u stilu elementarnih nepogoda ovaj zakon usvoji i time pomogne toj našoj poljoprivrednoj proizvodnji. To je za nas novost, odnosno mi se nikada nismo bavili takvim zakonskim projektom i taj zakon predlažem ovoj skupštini da ga usvoji. U ovom predlogu zakona su naznačene i stavke koje tačno pokazuju da li se isplati investicija Vlade Republike Srbije na 10 godina. Usvajanjem ovog zakona stiče se pravo da država po ovom osnovu obezbedi veći broj poljoprivrednih stručnjaka koji će raditi na ovom projektu, a samim tim i poljoprivrednih radnika.Treba država malo da vrati našem seljaku i poljoprivredi, dosta godina je seljak ulagao u poljoprivredu. On ćuti i radi i svojim radom čini svima zadovoljstvo, a sebi od tog zadovoljstva uzima najmanji deo. Možda će ovaj zakon koji je danas na dnevnom redu seljaku doneti boljitak. Glasajte za ovaj zakon.
Reč ima narodni poslanik Arsen Kurjački, a posle njega narodni poslanik Marijan Rističević.
Uvaženo predsedništvo, kolege poslanici, u analizu tipa da li predlagač kao predstavnik bivšeg režima koji je totalno uništio agrar u našoj zemlji, ovim predlogom demagoški brine o seljacima i o poljoprivredi, ne bih ulazio, to neka svako proceni za sebe. Ono što je nesporno, da je predlagač učinio veliki napor da obrazloži svoj predlog i to na vrlo stručan i sveobuhvatan način, i za to zaslužuje sve pohvale, posebno zato što su mnoge kolege poslanici sada prvi put i čuli za "divlji sirak". No,potičem iz centra Vojvodine, moja porodica obrađuje oko 200 jutara zemlje, a to je preko 100 ha najplodnijeg bačkog černozema. Diplomirani sam inženjer poljoprivrede,dugo godina sam radio kao poljoprivredni inspektor i glavni zakon nad kojim sam vršio nadzor je bio "Zakon o poljoprivrednoj inspekciji". Zato sebe smatram vrlo kompetentnim da mogu malo da komentarišem ovo. Dakle, divlji sirak je korovska biljka, izuzetno štetna po svaku ratarsku proizvodnju, i to apsolutno nije sporno. Potrebe za uništavanjem sirka su zaista velike, ali je teško da se to može uraditi donošenjem jednog zakona, a pogotovo ovako nedorečenog zakona. Jedini efekti koji se stvarno mogu postići su posebne agrotehničke mere i hemijsko tretiranje. Dakle, mi imamo mehaničko tretiranje zemljišta, kultiviranje i okopavanje okopavina, ili ugarenje i tzv. trećačenje strnina. Zatim, može se iskoreniti biološkim merama, primenom plodoreda, gde se populacija sirka uništava biološki jačom kulturnom biljkom, znači pšenicom, ječmom, ražom, konopljom itd. Sledeći su hemijski metodi, znači odgovarajućom stručnom primenom herbicida, mada sirak vrlo brzo postaje prilično rezistentan, znači otporan na dejstvo mnogih otrova. Dakle, sve ovo je dobro poznato našim poljoprivrednim proizvođačima. Otud se postavlja pitanje zašto se onda divlji sirak tako namnožio i proširio, kako totačno i precizno iznosi gospodin Laza Marjanski. Zato što je poljoprivreda uopšte, a posebno u zadnjih 10 godina ekonomskom politikom države opustošena. Kako seljak da kupi herbicid kada je skup kao dragi kamen, pa još ako ne proceni dobro vreme tretiranja efekti su ravni nuli. Nekada se tretiralo i više puta na istoj parceli, a danas to ne može ni jedared da se uradi. Kako seljak ili poljoprivredni kombinat, zadruga, da vrše kultiviranje, špartanje, trećačenje, kada nema goriva svih ovih godina, kada je preskupo i dan danas, kada je mehanizacija stara i kada nema rezervnih delova?Kako da poštuje nauku i plodosmenu, kada mu država svake godine otme žito po bagatelnim cenama, i još plati posle par godina? Na kraju, kako da vrši okopavanje, kada je danas nadnica 20 maraka dnevno, i ne može da nađe ko će da radi. Kako i da nađe, kada je socijalna politika svih ovih godina bila takva da zaposleni radnici u nekim slabijim ili propalim firmama nisu dobijali plate, a zato oni neradnici koji nikada nisu nigde radili, a po onoj narodnoj - mogu konju rep da iščupaju - dobijali su socijalnu pomoć, sedeli po jendecima, pili pivo, kartali se, sastavljali reprezentacije itd. Recimo, u mom Srbobranu, odkalepotičem, godinama je 300-500 sezonskih radnika dolazilo svake godine sa Kosova, zato što nije moglo domaćih sezonaca da se nađe, a neopravdanih korisnika socijalne pomoći bilo je i suviše. Dakle, ovaj problem se ne može rešavati nikakvim zakonskim obavezama, već pravilnom agrarnom politikom i to je suština cele priče. Dakle,prvenstveno politikom pariteta i cenovnih odnosa. Sve ove godine to nije bilo u agraru. DSS se zalaže za to da seljak i ostali poljoprivredni proizvođači budusamostalni i ekonomski jaki. Svaki domaćin zna vrlo dobro šta treba da čini na svom imanju i ne treba država da mu to propisuje. Mi iz DSS ćemo se truditi da mu omogućimo ekonomsku zainteresovanost za proizvodnju, a on će se sam izboriti sa svojim sirkom. Na kraju, i danas pogledajte i prođite atarom, pa ćete videti dve različite njive, dva različita domaćina, u jednoj puno korova, a u drugoj sve čisto. Prema tome, nije to baš tako. Da zaključimo, elementarnom nepogodom se smatra pojava na koju čovek skoro ne može ili nikako ne može da utiče. Divlji sirak je biljna kultura, i bez obzira što je vrlo neprijatna korovska biljka, na smanjenje njene populacije apsolutno se može uticati. Stoga smatram da je ovaj zakon nepotreban, datreba preduzeti pomenute mere u sferi ekonomske politike - ozdravljenje agrara, revitalizacija sela, popularisanje seljaka i seljačkog života. Jedno naravoučenije za predlagača, kaže se u našem narodu - manje divana, motiku u šake i ne bojte se sirka.
Zašto replika? Predlagač je gospodin Marjanski. Samo je gospodin Marjanski pomenut, nije stranka.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaista izgleda neprirodno da neko ko kaže da je u vreme socijalista bio poljoprivredni inspektor, optuži jednu stranku koja je sve vreme političkog delovanja, izuzev dve godine, bila opoziciona, da je deo režima koji je upropastio poljoprivredu. Da li je veći režim onaj koji je poljoprivredni inspektor kod SPS-a ili SRS koja je bila za sve vreme u opoziciji? Dalje, nemojte samo da lamentirate nad onim što ne postoji. Ne postoji ništa čega se stidimo u dve godine kako smo vršili vlast u Republici Srbiji. Ne postoji ništa. Postoje teške okolnosti u kojima smo prihvatili da uđemo u Vladu Republike Srbije. Postoji, ostaje iza nas, da smo u dva navrata Kosovo potpuno oslobodili od terorista, ostaje iza nas da su deca pevala dok smo ratovali protiv NATO pakta, a vi razmislite kako je to bilo i zašto. Ostaje iza nas da smo vam izgradili zemlju, potpuno razorenu agresijom NATO pakta i da se i sada vozite mostovima koje smo mi napravili, a ne onima od stiropora koje ste vi pravili. Ostaje iza nas da se nismo obrukali, da nismo krali, pa bih zamolio poslanike, ukoliko ne žele da izazivaju replike, da otvoreno, jasno i glasno kažu - vi ste gospodine upropastili poljoprivredu, vi ste upropastili industriju, vi ste našu decu, vi ste uvozili cigarete, vi ste nam na iglu deci obezbeđivali drogu. A ovako, da predlagaču ovakvog zakona, i posebno ako ste mislili na narodnog poslanika Lazu Marjanskog, da njemu kažete da je upropastio poljoprivredu, da njemu kažete da treba da se lati motike, a sam uz sav posao koji ima, a vi vrlo dobro znate čime se sve bavi, obrađuje još 30 hektara zemlje, to mi deluje neprirodno. Zato vas ponovo upućujem na to da vreme polako prolazi i da ste već skoro pola mandata koji je SRS provela u Vladi vi već potrošili i o tome razmišljajte.
Replika, izvolite.
Slažem se sa prethodnim govornikom, gospodinom Kurjačkim, da je sirak veoma opasna biljka i da je zauzela veliki prostor na našim poljima. Jeste, u proteklih 10 godina nije bilo dovoljno nafte, nije bilo dovoljno herbicida, bili su skupi. Da napomenem i to da su staračka domaćinstva u selima, bio je embargo, bili smo bombardovani i sve je to tako. Gospodine, pošto radite 100 hektara zemlje, niko nikada nije mogao motikom da iskoreni sirak. Znate dobro, u poljoprivredi ste, inženjer, agronom i rekli ste kojim metodama se odstranjuje, a ne treba kao ljudi koji ne znaju da kažete da se sirak motikom odstranjuje. Niko ga do sada tako nije odstranio.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, a zatim narodni poslanik Dragan Rafailović.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj kolega gospodin Arsen Kurijački je spomenuo motiku. Motika se ne upotrebljava samo za okopavanje. Motika se ponekad upotrebljava i za ukopavanje, tako da motiku neki razumeju s jedne strane, a neki s druge strane. Konačno ću se složiti sa opozicijom: sirak je stvarno opasna biljka. Zamislite koliko sirak može da nanese štete rodu na dva ara krastavaca. Može toliko da podbaci da na ta dva ara ostanu samo tri kornišona. Odmah da se razumemo, divlji sirak je svakako opasna korovna biljka, ali i pored toga što je to opasan korov, divlji sirak nije elementarna nepogoda. Gospodin Arsen Kurjački je tu bio u pravu, elementarna nepogoda je nešto na šta ljudi nisu mogli uticati. Ovde se neću baviti samo posledicama. Baviću se uzrocima. Šta su uzroci širenja divljeg sirka? Osnovni uzrok širenja ove opake, korovske biljke je katastrofalna poljoprivredna politika koja je vođena u proteklih 10 godina. To je bila poljoprivredna politika u kojoj se bivša vlada bavila preuzimanjem, a ne otkupom. Seljaci nisu imali pravo na prodaju, već samo pravo na predaju. Vlada je mogla da plati poljoprivredne proizvode, a nije morala. I ono malo što je plaćala, plaćala je naštampanim novcem bez pokrića, dakle novcem koji nije vredeo ništa i dok bi ga oni dobili on je izgubio vrednost. Kod bivše vlade jedan kilogram pšenice vredeo je 10 pfeniga.
Molim vas da se držite teme. Ne govorimo o politici bivše vlasti u oblasti poljoprivrede, a ni o politici u poljoprivredi nove vlasti. O tome ćemo razgovarati drugom prilikom.
Gospodine predsedniče, svakako vodim računa o vašoj brizi za demokratičnost. Zahvaljujem vam se na ispravkama, ali na dnevnom redu je zakon, odnosno izmene i dopune Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Tu se apostrofira sirak kao opasna korovska biljka. Govorim šta je dovelo do toga da se sirak ukoreni, odnosno da se proširi na značajne parcele u Vojvodini i Šumadiji, Mačvi i Srbiji. Dakle, šta su uzroci širenja sirka. Uzroci širenja sirka su svakako nedostatak sredstava kod seljačkih gazdinstava, kod društvenih gazdinstava, da se ljudi pozabave tom opasnom korovskom biljkom. A, zašto je nedostatak sredstava bio, rekao sam -jedan kilogram svinjskog mesa, odnosno junećeg, kod bivše vlade je vredeo 1 do 1,2 DM, a sada vredi 2 do 3 DM. Za litar mleka potrebno je 10 pfeniga, a za jedan litar motivela, to je sredstvo kojim se iskorenjuje ova opasna biljka, u vreme bivše vlade trebalo je 1.080 kg kukuruza. Sadašnji pariteti su takvi da je potrebno samo 250 kg kukuruza. Za jedan litar dizela, a taj korov se uništava i preoravanjem, bilo je potrebno 10 litara mleka, sada je dovoljno i 1,5 litar mleka. Za jedan kg mineralnog đubriva bilo je potrebno tri kg pšenice, a sada je dovoljan 1,2 kg. Kada ovo govorim želim da kažem da je Vlada svojom poljoprivrednom politikom, nova vlada, učinila dosta. To nije savršeno. Mi bismoželeli i više. Ali, s obzirom da su nam ostavili socijalno-ekonomsku katastrofu, naše stanovništvo ne može da plati pune cene poljoprivrednih proizvoda. Ipak je Vlada učinila mnogo. Učinila je to da je ukinula akcizu na etilen-alkohol, a to je sredstvo za pravljenje herbicida kojim se uništava ova opasna korovska biljka, da ne odstupamo od dnevnog reda, ukinula je akcizu na etilen-alkohol, a takođe i porez na promet na herbicide, čija je visina bila oko 15%, koji su plaćali samo zemljoradnici. Dakle, Vlada je već preduzela korake koji su neophodni da se ova opasna korovska biljka ukloni. Meni ne smeta što je predlagač ovog važnog zakona iz opozicione stranke. Meni je čak to drago. Međutim, sirak nije elementarna nepogoda. To se moglo predvideti i moglo se delovati da su ljudi dobijali pošteno svoj novac za svoj pošten rad. Ovako, biću dužan da vam kažem kako su to oni ranije radili. Prošle godine, Zakonom o dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu,partneri na vlasti,a tu je i današnji predlagač, usvojili su da se slučaj reši tako što će se zemljoradnici naterati da obavezno moraju da obrade poljoprivredno zemljište, uz pretnju novčanom kaznom od 10 do 50 hiljada dinara. Ukoliko kaznu ne plati u roku od mesec dana, korisnik odnosno sopstvenik zemljišta mogao je ostati i do 10 godina bez zemljišta. Vlada ga je, odnosno nadležno ministarstvo, moglo dodeliti drugome. Predlagač zakona je tada rekao - te površine koje su neobrađene predstavljaju veliku opasnost, jer se tu javlja divlji sirak. Tako je želeo i prošle godine da ukloni divlji sirak, a videli smo kako sada želi. Predlažem da mi otklonimo jedan politički sirak i da ga pošaljemo na društveno korisni rad, na neku Padinsku Skelu, na neko imanje, gde bi ...
Molim vas da završite.
... Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Rafailović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovde sam video puno poljoprivrednih stručnjaka koji se bolje razumeju od nas seljaka kako se uništava divlji sirak. Drago mi je što je tako. Ako budete tako složni da nam pomognete i u svim drugim zakonima, mislim da ćemo rešiti sve probleme u poljoprivredi lako. Ono što je bitno, pre nego što bilo šta drugo kažem, to je da je Vlada učinila sve što je gospodin koji je predložio ovaj zakon tražio. Bar dosad. Dakle, ovo što je gospodin Rističević već naveo, ukidanje akciza, skidanje poreza na promet od 14%, ukidanje monopola na uvoz repromaterijala, tako da ove godine, recimo, mog sina i mene košta jedan hektar prskanja kukuruza, kompletno, ne samo od sirka nego i svih drugih trava, oko 150 DM, a prošle godine je to bilo 220 DM. Kada se pomnoži sa brojem hektara, videćete da je to više od cifre koja se traži ovim zakonom. Problem je samo što to treba razumeti. I, nije problem u tome. Prošle godine, tadašnje Ministarstvo za brigu o porodici, gospođe Bube Morine, je iznelo podatak da u Srbiji u ovom trenutku, i tu je glavni problem zašto su nam njive neobrađene i zakorovljene, ima 250.000 momaka u dobi kada se verovatno više neće oženiti. Neću računati deo po deo, ali ću napomenuti da je to 40 opština u Srbiji bez seoskog stanovništva, izgubljenog u proteklih 10 do 12 godina. Problem je tu. Da bi se njive obradile i uništile trave, ne može se uništavati jedna trava jer ona oslobađa prostor za drugu travu. Recimo, tamo gde nemamo problem divljeg sirka, imamo problem sa palamidom. Hoćemo li svaku travu proglasiti za elementarnu nepogodu? Naravno da ne možemo. Problem je u tome da treba stvoriti ekonomske motive za mlade koji treba da ostanu na selu, dakle da repromaterijal bude jeftin, da oni mogu dobro da zarade i da se vrate svojim kućama, gde će imati rešen stambeni problem, rešen višak radne snage, da politika bude takva da devojke i mladići ne beže sa sela kao đavo od krsta. Što se tiče samog divljeg sirka, predlagač je dobro video problem. Stvarno znam kako je i u Posavini i u Mačvi, u Banatu, samo treba ovo sve sagledati pre toga. Ali, problem rešavanja korovske flore, rečeno je prvo i mi se moramo vratiti našoj knjizi Postanja, gde nam je Bog dao zemlju na upravljanje. Da mi budemo ti koji će rukovoditi i životinjskim svetom, biljkama, itd. Znači, treba prvo da radimo, a drugo ovu problematiku ne mogu da reše narodni poslanici, kao ni prethodni zakon. Tu mora da radi ekipa biologa, botaničara, agronoma, svih ljudi koji se nalaze tu, da se vide koliko su štetne posledice hemijskih preparata. Motika, naravno, ne može da uništi divlji sirak jer se on širi iz rizoma, ali treba znati nešto drugo. Divlji sirak, odnosno seme u zemljištu ostaje 30 godina. Od semena 30% ne može ni da klija, ni da nikne pod najpovoljnijim uslovima, jer genetski mora da zadrži tu mogućnost da klija da ne bi bilo uništeno. Znači, divlji sirak je jedna jako inteligentna biljka. To traži opsežne mere. Vlada ih je već pripremila. Neću oduzimati vaše vreme više, ali bih samo na kraju napomenuo dve stvari. Prvo, da ovo malo liči na plakanje nad tuđim grobom, a oni koji treba da se time bave najmanje imaju šansu da dođu do reči. Tu zameram i strankama iz DOS-a što mojih kolega ima veoma malo ovde. U stvari, ja sam jedini. Drugo, kazaću jednu poučnu priču. Kada sam imao 12 godina i prvi put počeo da radim, tad je moj otac kupio traktor, pričajući o tome kako se njive čuvaju od korova i čiste, deda je rekao - sine moj, samo kopačicom i motikom, a na livadama kosom. Tako da ako vratimo mlade, ove priče više nećemo pričati.
Reč ima narodni poslanik Stanko Kovačević.
Poštovano predsedništvo, poštovane koleginice i kolege, i za ovaj predlog zakonskog projekta smatram da ne zaslužuje preveliku pažnju da se o njemu mnogo priča ovde, kao što sam rekao i za Predlog zakona o malim i srednjim preduzećima, iz prostog razloga što predlagač želi da jedan čisto ekonomski i privredni problem pretoči u zakonsku regulativu. Taj privredno-ekonomski problem ogleda se u problemu profitabilnosti poljoprivredne proizvodnje. Treba pohvaliti predlagača što se trudio da u obrazloženju ovog predloga zakona da veliki broj informacija o onome o čemu on govori. Ali, kako je obaveza svakog predlagača zakona da predvidi finansijska sredstva neophodna za realizaciju zakonskog projekta, on je dao određene elemente, ali nije kvantifikovao neophodna sredstva, pa sam pitao gospodina Marjanskog - koliko košta tretman jednog hektara? Rekao je - 200 maraka po hektaru. A kad se tome pridodaju svi ostali troškovi koje on predviđa u svom obrazloženju, ispalo bi da bi tretman jednog hektara poljoprivrednog zemljišta, da bi se ostvarili svi ovi efekti, iznosio blizu 300 maraka. Kad se to stavi u odnos milion i 200 hiljada hektara, to dođe blizu 350 miliona maraka. Kad se pretvori u dinare, to dođe blizu 11 milijardi dinara, koji bi, ako bi se ovaj zakon prihvatio, morali biti predviđeni u budžetu Republike Srbije. Pretpostavljam, u razdelu Ministarstva za poljoprivredu. E,trebalo je gospodin Marjanski to odmah da kaže - iz kojih sredstava u budžetu Republike Srbije treba ta sredstva obezbediti ili za koliko treba izvršiti rebalans budžeta i povećati poreze i doprinose, pa da se onda vratimo ponovo na diskusiju o paketu zakona o porezima i doprinosima. Iz tih razloga, ovaj zakon ne treba prihvatiti, jer Vlada Republike Srbije nije ni privredna organizacija, niti je finansijska institucija, koja treba da ulaže u poljoprivrednu proizvodnju sa ovogaspekta, ali je predlagač dao veoma dobru ideju i svim poljoprivrednim dobrima, da zajedno sa proizvođačima hemijskih sredstava naprave studiju, pa da dokažu da svi imaju profitnog interesa da ulažu u suzbijanje korova, radi povećanja profitabilnosti proizvodnje, i neka se to stavi u funkciju privrednih subjekata, a ne zakonskog projekta. Hvala.
Ima reč gospodin Lazar Marjanski.
Gospodin Stanko je malo nešto pobrkao i rekao da je to izuzetno skup tretman. Predvideo sam da sam paor, zemljoradnik, seljak, sebe kreditira, a da država bude ta koja će prva da pruži ruku pomoći seljaku. On bi to vraćao putem nature. Drugo, što se tiče hemijske industrije, uzeo sam samo komponente hemijske industrije, koja bi pravila ostale hemikalije, i Vlada Srbije bi, putem vraćanja dobiti hemijskim industrijama, to nadoknadila. U vezi sa profitom, normalno je da se mora graditi profit. Početak borbe protiv korova je sigurno najteži. Uzeo sam divlji sirak samo kao jedan primer. Sigurno je da postoje i druge biljke, i drugi korovi, koji uništavaju naše poljoprivredne poizvode. Pre ili kasnije, sigurno se država mora sukobiti sa takvim stvarima. Mora pružiti poljoprivrednicima ruku. Ne kažem da bi u ovom trenutku, kako samračunao, to bilo mnogo skuplje. Nafta je bila skuplja itd. Došlo je do nekog pomaka, međutim, ne može seljak, paor, da to izdrži. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Stevan Kesejić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde smo čuli predlagača, poslanika Lazara Marjanskog, koji je, kao i svi ostali poslanici SRS, obrazlažući ovaj zakon, govorio o svim elementima koji opravdavaju donošenje ovakvog zakona. S druge strane, čuli smo poziciju, dosovsku većinu, koja opovrgava ovaj zakon, pod motivacijom da ovde nema elemenata koji se tiču elementarnih nepogoda. Dakle, te elementarne nepogode, koje se u ovom zakonu navode, postoje. Postoje pre svega zbog toga što ova vrsta korovske biljke je takva vrsta, kao npr. da se u SAD, u nekoj od država, kad se pojave skakavci ili bube, u tom slučajubi Amerikanci okrenuli rakete prema Rusiji, ili u najmanju ruku, prema Srbiji, tražeći odbranu od te elementarne nepogode. A mi, kada pred sobom imamo elementarnu nepogodu, kakva je divlji sirak, žmurimo i ne želimo to da priznamo, optužujući za to sve vlasti, od vremena kada je sirak došao na prostore o kojima se govori. Dakle, na prostore gde je došao pre nekoliko vekova. Ovde se danas govori o tome da se ova elementarna nepogoda može uništiti motikama, roto-spremačima, kultivatorima, drljačama, u predsetvenoj obradi, u osnovnoj obradi itd. Međutim, to sve nije tačno. Ova korovska biljka ima mogućnost da se razmnožava na dva načina, i to, putem semena i putem korena, odnosno rizoma. Svaka mehanička obrada izaziva još veće razmnožavanje ove korovske biljke, a u isto vreme, seme koje proizvodi ova korovska biljka je toliko lako da se može raznositi vetrom. Znači, potrebno je da se izvrši jedna sanacija, sveukupna sanacija jednog šireg prostora, na kome se pojavila veća zakorovljenost ovom biljkom. Iz tih razloga, moramo da brinemo zajedno o suzbijanju ove korovske biljke, jer se ne radi o palamidi, ne radi se o nekoj širokoj korovskoj biljci, koja se može motikom ili nekim herbicidima uništiti. Ova korovska biljka je postala imuna na sve herbicide koji su poznati, koji se primenjuju danas, a u isto vreme, takođe može da bude štetna i kao biljka koja će u izvesnom desetogodišnjem ili višedecenijskom razdoblju ponovo da se pojavljuje, bez obzira na to da li će poljoprivredni proizvođač, seljak, uredno održavati svoje parcele, mehaničkim ili hemijskim putem. S tim u vezi, moramo priznati da se ne radi o običnom korovu, da se ne radi o biljkama, nekultivisanim, koje se svakodnevno susreću na putu i na ulici. Čak i to da su pojedini poslanici danas prvi put videli tu biljku ovde, kada je pokazana, govori o tome da se radi o jednoj korovskoj biljci koja nije uobičajena i koja zaista izaziva elementarnu nepogodu. Smatram da bi poslanici DOS-a trebalo ovo da uzmu u obzir i ubede svoju Vladu da, ukoliko ne prihvati ovaj zakon,izradi jedan program, agrarni program, koji će obuhvatiti i ove mere koje su danas predložene od strane poslanika Lazara Marjanskog. Ukoliko se to danas ne dogodi, smatraćemo mi, poslanici SRS, kao i do sada, da vas ne interesuju ne samo ovi zakoni koje su predlagali ostali poslanici iz opozicije, nego vas ne zanimaju ni seljaci za koje ste se tako svesrdno zalagali. Smatram da ćete neprihvatanjem dopune ovog zakona o poljoprivrednom zemljištu naneti velike štete sveukupnom stanju u Srbiji i da ćemo na taj način izgubiti veliki ekonomski efekat u odnosu na predloženi zakon. (Predsednik: Molim da završavate.) Samo još na kraju da kažem da ovim zakonom, koji je do sada najbolji i najbolje prezentovan pred Narodnom skupštinom, imate sve elemente koji su ugrađeni u ovaj zakon, a to su: uzroci, posledice, mere i ekonomski efekti. Dakle, nije polovičan zakon i on se eksplicitno odnosi na jednu korovsku biljku koja je ovih dana, posle oktobarske revolucije, sve prisutnija na prostorima Srbije.
Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić, a posle njega narodni poslanik Slobodan Janjić.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o jednom vrlo važnom zakonu, važnoj oblasti, međutim, nažalost, ovde ne vidimo ministra poljoprivrede. On verovatno ima neka preča posla i njega ovakvi zakoni ne interesuju. On se sudi sa grupom G17 i sad ne može da dođe ovde, da presudi, da on svojim stručnim znanjem i kompetentnošću da neko svoje viđenje i svoje mišljenje da li je ovaj zakon koristan i kakva je situacija danas u poljoprivredi, kada je u pitanju borba protiv sirka i ostalih korovskih biljaka. Na drugoj strani smo dobili jedno tumačenje od Odbora za poljoprivredu, koje ne može da bude prihvatljivo, zato što je dato obrazloženje da to nije elementarna nepogoda i da to treba da se iskoreni motikom. Stručnjaci su rekli da motikom to ne može da se iskoreni. Ostalo je sada pitanje da li je elementarna nepogoda ili nije? Gospodo, elementarna nepogoda nije ono čemu možemo da damo naziv, nego ono što je posledica delovanja. Elementarna nepogoda može sve dabude u nekoj velikoj količini, kao što lek može da bude otvor ako se da u nekoj velikoj dozi. Znači, ne možemo diskutovati tako paušalno i pričati o poljoprivredi danas, a pre nekoliko meseci usta su vam bila puna poljoprivrede, brige o poljoprivredi, brige o seljaku, patetičnih govora, mitinga, kako je seljak izneo na leđima svu nesreću ovih godina, ništa mu nije vraćeno, kako je osiromašen, unitšen itd. Vidite, imate jedan zakon, imate ovde u startu jednu mogućnost da tom čoveku i tim ljudima, koji su stvarno u najtežim godinama, istorijski najtežim godinama, ishranili taj svoj narod i podneli na svojim leđima svu tragediju svega onoga što nam se dešavalo. Međutim, vladajuća opozicija u Srbiji, ovim što odbija ovaj zakon i neće da ga prihvati i daje neka opravdanja, u stvari i priča pravu priču kako misli i šta misli. Gospodo,mislim da vi ne treba puno da se brinete, jer ovde nije reč o uništavanju svih korova, ovde je reč o uništavanju samo sirka. Prema tome, svaka zabrinutost je isključena. Drugo, ono što bih želeo da kažem ako se govori, a predlagač zakona je jednom stvarno izuzetnom stručnom analizom dao i svakom laiku bi bilo jasno da pročita i ekonomsku opravdanost svega toga, onda možete da uzmetejedan manji prostor i da na njemu ispitamo i proverimo sve te mogućnosti kako da suzbijemo taj korov. Recimo, uzmimo severni i srednji Banat. Ako nećete na teritoriji čitave Srbije, dajte na jedno uže područje da napravimo tako organizovan tretman. Jer, ne može se pričati kako je jedna njiva čista a druga nije, kad svi znate da je sirak takva biljka koja bukvalno preleće sa jedne njive na drugu i stvara uslove da i kod onog domaćina, koji vrlo vredno pokušavada se suprotstavi toj korovskoj napasti, bude zatrovana njiva od neke druge njive. Znači, taj tretman mora ići organizovano i ne može se govoriti o nekim ekonomskim merama, paritetima i svim ostalim pričama. Ako se to ne uradi na teritoriji čitavog jednog prostora, rezultati sigurno nisu nikakvi. Inače, želeo bih da kažem nešto što je ovde predlagač sa stvarno čestitim namerama, izuzetno čestito i pošteno izašao pred ovu skupštinu sa jednim zakonom. Izašao je jedan čovek, domaćin, koji je odrastao na toj njivi u jednoj pitomoj banatskoj ravnici koja ga je othranila i on je, radeći i školujući se na toj zemlji, znao da spozna sve muke koje su ga pratile i znao je da danas, osećajući svu muku koju su svi poljoprivrednici nosili i nose i dalje, pokuša ovako, sa pozicije poslanika, da im pomogne. Mislim da je to za svako poštovanje, da je to za svaku pohvalu. Ali, sigurno je to jedna moralna obaveza svih onih koji su jeli taj hleb sa nekoliko kora, koji su u stvari i preživeli i došli u poziciju i svoju decu ove godine na neki način da školuju, ovim jednim običnim i jednostavnim potezom. Kad pitate da li da pritisnete zeleno ili crveno, možda odlučite da malo proradi u vama osećaj jedne savesti, pa da pritisnete nešto što se ne uklapau ono što ste se dogovorili, nego što se uklapa samo u vašu ličnu savest.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić, a posle njega narodni poslanik Stevan Gudurić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanik sam Srpske radikalne stranke s juga Srbije, gde ova korovska biljka sirak nije u ekspanziji, odnosno može se naći samo u tragovima u kakvim je zastupljena i vladajuća većina, verovatno zbog toga što su nam građani vredni pa motikom na vreme počiste korov, svejedno da li se zove sirak ili demokratska vlast. Mene, kao poslanika Srpske radikalne stranke, svaki problem ili opasnost po našu državu, bez obzira da li je ta opasnost u srpskoj Subotici, srpskom Kninu, srpskoj Mitrovici ili srpskom Preševu, nikad neće ostaviti ravnodušnim ili bez adekvatne reakcije ili makar komentara. Neki poslanici ovde u sali, a i gledaoci kraj malih ekrana misledame nepristojnosti, odnosno vulgarna dobacivanja poslanika DOS-a dekoncentrišu u mom izlaganju. Naizgled, zbunjenost na momente proističe iz mog emotivnog pristupa poslu kojim se bavim, jer sve probleme i teškoće kroz koje prolaze naši građani doživljavam lično, sa njima saosećam i pokušavam da na neki način pomognem. Pošto je ovaj predlog zakona podnet na vreme, bilo je vremena da se svaki poslanik, kome je ova oblast nepoznata, upozna s njom, odnosno obavi konsultacije sa kompetentnim stručnjacima iz ove oblasti i da danas svojom diskusijom da pun doprinos u borbi protiv ovog zla, tj. korova koji je napao našu žitnicu, odnosno da se narodski izrazim, hlebna polja Srbije. Iz razgovora sa stručnjacima iz ove oblasti saznao sam da ukoliko se hitno ne preduzmu adekvatne mere, bojim se da će biti kasno ili u najmanju ruku višestruko skuplje i teže suzbijanje, odnosno uništenje ovog korova, veoma opasnog po naša plodna žitna polja. Korov je veoma sličan štetočinskoj vlasti u jednoj državi. Što mu se duže vremena pruži da nakaradno radi, odnosno razvija se, štete su veće i treba ga što pre odstraniti, odnosno svim sredstvima suzbiti mu mogućnost delovanja.
Gospodine Janjiću, vama je veoma teško čak izreći ozbiljnu opomenu, zato vam izričem opomenu sa smeškom na licu.
Gospodine predsedavajući, vi ili niste u sali ili me ne slušate. Zamolio bih poslanike većine da ne pokažu podjednaku brigu za uništenje sirka kakvu su pokazali glasajući protiv zakona kojim se sankcioniše uzgajanje indijske konoplje i ostalih lakih droga. Za uništenje ove opasne korovske biljke potrebno je angažovati svu pamet ove države iz ove oblasti, odnosno poljoprivredne fakultete i sve ostale stručnjake iz ove oblasti, obezbediti potrebna sredstva, kako finansijska, tako i hemijska, i odmah pristupiti čišćenju svih naših polja od ovog korova. Još jedan razlog više da glasate za ovaj zakon je i taj što će, pored hemijskih sredstava, biti angažovana i kuka i motika, pa ćete par meseci, zbog prezauzetosti biti pošteđeni kuke i motike koja se vraća tradiciji, davno zaboravljenoj srpskoj istoriji, i za tili čas sruši svaku tiraniju i nenarodnu vlast, pa će i ovu. Nadam se i borim se da u paketu očistimo Srbiju od štetnog sirka i štetne odnarođene vlasti. Juče stejednom nazovi poslaniku koji se hvali da ne čita zakone, a voli da po soliterima bere krastavce, dozvolili da vređa sve poslanike ovde. Neću za vas da kažem da ste kriminilizovana vlast, neću za vas da kažem da je u ovom parlamentu zaveden nezapamćeni teror, neću da kažem da nemate kadrove i znanje za rešenje bilo kog problema, a kamoli vođenja države. Neću da kažem čak ni to da hoćete da uništite Srbiju. Ako ni zbog čega drugog, glasajte za ovaj predlog zakona samo zato što vas ovog puta nisam optužio za neki kriminal i pljačku kojoj prisustvujemo svaki dan.
Reč ima narodni poslanik Stevan Gudurić, a posle njega narodni poslanik Srboljub Živanović.
Gospodine prededniče, dame i gospodo narodni poslanici, imamo pred sobom jedan predlog izmena i dopuna zakona koji je kolega Marjanski sveobuhvatno obrazložio, svako ko je hteo da pročita mogao je to da vidi. Razumem i to da je većina poslanika iz takvih sredina, da se ne razume ni u poljoprivredu ni u sirak. Razumem i da se ne prihvati zakon, zato što opet ima loš predznak i loš znak. Bilo bi dobro da smo za ove ili neke druge stvari o kojima sada pričamo imali i neki drugi predlog, koji će pokazati da se o tom problemu misli i da će onaj ko je trenutno na vlasti to rešiti bolje. Uzmimo samo, pričalo se i o ovim nekim prethodnim zakonskim projektima, ima se posla, nema se posla, sijaset nezaposlenih itd. Čuli smo kolegu Kurjačkog, da nije samo problem kolika je nadnica kad se radi o poljoprivredi, nego je veći problem što ni za toliku nadnicu ne možeš da nađeš nekoga da radi. Onda smo otišli tako da na jednoj strani nema posla, a na drugoj strani niko neće da radi. Razmislimo i o tome i razmislimo kako taj problem rešiti, zato što postoji činjenica da sijaset njih traži posla, a Boga moli da ga ne nađe. Pokazaćemo samo jedan primer: na poziv 200 ljudi koji su trebali da dođu na prekvalifikaciju da bi dobili posao, da bi dobili plaćenu prekvalifikaciju, odazvalo se 30 da dođe na razgovor, a pet je otišlo na to i četvoro je došlo da se zaposli. Pričamo o tome da nema posla. Stoji da bar pola tih koji ga traže, Boga mole da ga nikada ne nađu. Bilo bi dobro ako nam su svima puna usta te poljoprivrede, nije sporno da je posledica, odnosno uzrok korovu itd. težak život u prethodnom periodu. Nije bitno što ćemo mi socijalisti kazati da je to posledica sankcija, bombardovanja, što biste vi rekli da je to posledica naše vlasti. Sve neka bude istina. Ali, šta se preduzima, meseci prolaze, šta se preduzima da to bude drugačije sada, kada vi odgovarate za vlast i kada ste vi vlast u ovoj državi. Šta se događa na konkretnom pitanju poljoprivrede. Tu nismo videli bog zna šta. Nisam neki poljoprivredni inženjer na selu, nego sam se rodio i tamo ću i umreti. Razumem se puno više od nekih koji nikada nisu ni bili na selu. Ne preduzima se ništa. Đubre je mnogo skuplje nego što je bilo, sijaset stvari se nije uradilo, ni blizu kao što se obećavalo. Prema tome, ako hoćemo da se ide napred, onda učinimo nešto za neke konkretne stvari, ako smo rekli da je ta poljoprivreda bila ona koja nas je u ovom ružnom vremenu prehranila i održala, praktično na svoj teret i na svojim leđima i to jeste činjenica, šta se preduzima u ovom vremenu da se to okrene, da bude drukčije. Razmislimo samo još jedanput o onome, treći put ću kazati, da li svi ti što traže posao zaista ga i žele.
Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović, a sledeći je narodni poslanik Zlatan Jovanović
Dame i gospodo narodni poslanici, ni ozbiljnije teme ni neozbiljnijih slušalaca, ali dobro, to je naše. Na dnevnom redu je Predlog zakona o dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. I ranije u svom izlaganju za ovom govornicom isticao sam da je seljak nacionalni heroj, jedini radnik - borac koji sve proizvede za druge, a za sebe koristi minimum. Svi se zaklinju u seljaka i poljoprivredu, kao i ova vlada, svi mu obećavaju kada je setva i žetva, a kada to prođe brzo ga zaborave. Dame i gospodo, o značaju poljoprivrede se videlo u ekspozeu gospodina Zorana Đinđića, jer je posvetio poljoprivredi i njenim problemima jednu rečenicu. Ministar poljoprivrede Veselinov u svom prvom govoru po promovisanju u ministra obaveštava kako narodne poslanike, tako i celokupnu javnost ovim rečima: "Dragi seljaci, nema više ko da vas pljačka, nema više ko da vam otima, nema više ko da vam prodaje robu koju ste vi proizveli, nema više ko da vam uzima u bescenje vaš znoj". Ali seljak se brzo uverio da po onoj narodnoj "pas laje vetar nosi". Dođe prolećna setva i on se uveri da u zadnjih 30 godina skuplje setve nije bilo. Pa i da ovoj vladi i ministru seljak oprosti, ali dođe ono što je gore: 1. Seme kukuruza lošijeg kvaliteta, lošije klijavosti i dosta falš semena; 2. Uvozno đubre koje je dosta hvaljeno iz Mađarske i Rumunije duplo lošijeg kvaliteta od našeg proizvedenog đubriva, našim se fabrikama nije omogućila proizvodnja i nabavka sirovina; 3. Zaštitna sredstva lošijeg kvaliteta. Republičko ministarstvo poljoprivrede i ministar Veselinov nisu oformili komisiju za izlazak na teren da utvrde štete nastale od poplava. U Mačvanskkom okrugu do današnjeg dana nijedna komisija nije izlazila na teren da utvrdi nastalu štetu.
Molim vas da se vratite na Predlog zakona, koji je vaša stranka predložila.
Još jedna rečenica, komisija nije izašla na teren da utvrdi nastalu štetu. Poljoprivreda je fabrika pod vedrim nebom, a od nje zavisi sve, seljak je najpošteniji i najčestitiji radnik - on nema sindikalnu organizaciju da ga brani. Dame i gospodo, uzdamo se mnogo u poljoprivredu i njenu proizvodnju i njene izvozne kapaciteta. Malo smo uradili na pokretanju fabrika, vezano za preradu poljoprivrednih proizvoda (sve su u fazi propadanja, kao što su fabrike za preradu voća i povrća, mnoge šećerane su u fazi svog nestanka - da li zbog zastarele tehnologije ili zbog loše upotrebe). Dame i gospodo, celokupna poljoprivredna proizvodnja je u kolapsu, nastaju veliki štrajkovi, obustave rada. Ništa se ne radi, nema posla, radnici se otpuštaju.
Molim vas da se vratite na temu.
Ovo je moj uvod, tek ću sada početi. Značajnu ulogu u iskorišćavanju genetskog potencijala rodnosti imaju dobra agrotehnika, agrohemija, zaštita od bolesti i insekata, a naročito uspešno suzbijanje korova, koji u velikoj meri smanjuju prinos biljaka. Predlagane su kompleksne mere, uključujući preventivne agrotehničke mere. Ovde je bilo par stručnjaka iz poljoprivrede. Mislim da to nisu dosta stručno objasnili. Ja sam čovek tehnike, amaterski se bavim poljoprivredom i mislim da sam, izgleda, slušajući njihovo izlaganje,veći stručnjak za poljoprivredu od njih. Znači, obrada zemljišta, pravilan plodored, pa tek potom ako ne daju željene rezultate koristiti mehaničke i hemijske mere borbe protiv ove zle biljke. Jedan od glavnih akcenata stavljen je na mere za hemijsko suzbijanje divljeg sirka.Divlji sirak, kao deo korovske flore, razvio se danas u najmoćniju i najopasniju korovsku biljku. Naši poljoprivredni instituti i poljoprivredne stanice nemaju dovoljno podataka dasa sigurnošću utvrde stvarne gubitke u prinosima gajenih kultura na površinama koje su zahvaćene divljim sirkom. Međutim, sirak kao veoma moćan korov, tražio je sistematsku i osmišljenu borbu u svim gajenim kulturama. Agrar, kao i sve privredne grane višegodišnjom blokadom i vrlo teškim ekonomskim položajem došao je do nivoa da ratarska proizvodnja mora prvo da se sanira, pa tek onda da uđe u redovnu proizvodnju. Društveni sektor je najviše ugrožen jer je u ekonomskom smislu najlošiji i njegove površine su sada najveći izvor svih problema u vezi sa sirkom. Površine koje su zaražene ovom korovskom biljkom teško je... (Predsedavajuća: Vreme.) ... staviti u poljoprivredni karantin, jer se ovaj korov može razmnožavati putem semena i putem rizoma (korena, žilica). Seme sirka može da sadrži klijavost i do 25 godina, čak i promenom kultura on se pritaji i čeka povoljne uslove za svoje delovanje. Rizom deluje u ograničenom prostoru,uglavnom se nalazi na dubini od 20 do 30 cm i kvalitetnom dubinskom obradom može se umanjiti količina rizoma žila u obradivom zemljištu. Najveća brojnost i najviše zakorovljenih površina je u Banatu, Sremu i Mačvi, gde se divlji sirak naselio na 90% tla, a to su naše najveće žitanice. ...
Gospodine Živanoviću, već sam vas upozorila za vreme, šesti minut je.
Na smanjenje prinosa, pored velike brojnosti, znatan uticaj ima dužina rizoma u zemljištu, kao i njegova starost. Ako je njiva tri godine zakorovljena divljim sirkom, a u smislu njegovog suzbijanja nisu preduzete odgovarajuće mere, prinos kukuruza se smanjuje od 85 do 95% u odnosu na kukuruz gajen na nezakorovljenoj njivi.
Gospodine Živanoviću, izričem vam prvu opomenu zbog prekoračenja vremena.
S obzirom na brzu ekspanziju divljeg sirka, njegove morfološke i ekološke karakteristike, smanjenje prinosa gajene biljke uzrokovano njegovim prisustvom iznosi i do 50%, a ponekad i više. Mehaničko ili ručno odstranjivanje je mnogo teško i nemoguće je stop posto očistiti teren...
Gospodine Živanoviću, izričem vam drugu opomenu zbog prekoračenja vremena.
... Dovoljno je mali rizom žilica da ostane pa da opet aktivira i regeneriše divlji sirak. Još jednu rečenicu, molim vas.
Ne može, gospodine Živanoviću, dve opomene su, može da sledi samo oduzimanje reči zato što ste koristili uvod četiri minuta. Mogli ste lepo da odgovorite na temu, žao mi je gospodine Živanoviću.
Gospodo, mislim još nešto, da je gospodin Mićunović Zoran, koji je predsednik Odbora, odnosno Mićović, izvinjavam se, toliko ste loše to obradili...
Gospodine Živanoviću, oduzimam vam reč. Molim vas da se udaljite sa govornice. Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović a sledeći je Pal Šandor.
Dame i gospodo, iako skupštinska većina pokušava da svojim odsustvom, odnosno neprisustvom ovde i svojim neozbiljnim odnosom prema ovoj temi, ukaže na neozbiljnost teme, smatram da je tema vrlo ozbiljna i da joj treba prići sa mnogo više pažnje. Predstavnici Vlade ovde već nisu prisutni danima, tako da za njih to nije ništa čudno ni novo, a oni ni jednoj temi o kojoj smo mi raspravljali nisu dali nikakvu pažnju i nisu udostojili ovaj dom svojim prisustvom, sa časnim izuzecima, skoro ni jednoj temi. Zakon koji danas razmatramo, u stvari dopuna zakona, sastoji se samo od jedne jedine rečenice i ne vidim otkud toliko spora oko ove jedne rečenice, moram da je pročitam, a i da pročitam sada kompletan Predlog ovog zakona. Naime, u prvom stavu, prvog člana postojećeg Zakona o poljoprivrednom zemljištu, stoji: "Ovim zakonom uređuje se zaštita, korišćenje, unapređivanje i uređenje poljoprivrednog zemljišta, kao prirodnog bogatstva i dobra od opšteg interesa." Posle prvog stava, gospodin Marjanski predlaže drugi stav, koji glasi: "Zaštitom poljoprivrednog zemljišta, u smislu ovog zakona, obuhvata se i sprečavanje elementarnih nepogoda (poplave, suše, vetrovi, korovske biljke) i preduzimanjem odgovarajućih mera u cilju očuvanja poljoprivrednog zemljišta." Koliko vidim, ovde se sirak ne pominje, znači u samom predlogu dopune zakona. Pominju se elementarne nepogode, u koje se ubrajaju i korovske biljke, pominje se u stvari obaveza koja se ovim zakonom nameće državi da povede računa o zemljištu i da uradi sve što je neophodno da se zemljište zaštiti i sačuva. Prema tome, nije cilj predlagača da direktno sada ovde uvrsti bilo kju korovsku biljku ili da apostrofira bilo koju elementarnu nepogodu, već da ovom izmenom, ovom dopunom, obaveže Vladu da mora preduzeti odgovarajuće mere kako bi se sprečile štetne posledice elementarnih nepogoda, u koje se sada samo uvršćuju i korovske biljke. Neko od prethodnika je rekao da korovske biljke nisu elementarne nepogode. Gospodo, i grad se danas može predvideti, i olujni vetrovi, i obilne kiše itd. Međutim, ne možemo se odupreti tim pojavama na kvalitetan način, ne možemo sprečiti posledice koje su štetne od tih pojava. Prerma tome, i korovske biljke koje su zahvatile veliki deo naših oraničnih površina, što je fakat i što vidimo u ovom obrazloženju koje je izuzetno detaljno, izazivaju ogromne posledice, znači ogromne štete za naše poljoprivredne kulture. Iz tih razloga upravo treba jedan ovakav stav da se unese u postojeći zakon i zbog toga ovo i podržavam. Podaci, koje je gospodin Marjanski naveo ovde u obrazloženju, odnose se na 1995. godinu, iz njih se vidi da je još tada, 1995. godine, znači pre šest godina, ova korovska biljka zauzela ogromne površine u Vojvodini, ali i u drugim delovima Srbije i samo možemo pretpostaviti da je danas situacija izuzetno nepovoljnija. Znači da se ta korovska biljka proširila i na druge krajeve u kojima se vrši obrada zemlje, intenzivna obrada zemlje, znači gde su te oranične površine u značajnijem obimu. Prema tome, ovaj zakon treba prihvatiti, ne treba bežati od njega. Smatram da je predlagač na ovaj način, predlažući zakon, odnosno izmene zakona, ostavio prostor Vladi da ona utvrdi decidno koje korovske biljke mogu da se svrstaju u elementarne nepogode i prema kojim korovskim biljkama ili elementarnim nepogodama treba reagovati na odgovarajući način. Na kraju, samo jednu rečenicu. Obratio bih se gospodinu Trnavčeviću, koji je rekao da je prethodna vlast elementarna nepogoda i da je ona svojim delovanjem u prethodnom periodu dovela faktički poljoprivredu u ovakav položaj, prvenstveno misleći na cene poljoprivrednih proizvoda koje su bile već znamo kakve. Danas sam pročitao u dnevnim novinama da je juče održana sednica Zajednice proizvođača i prometnika voća i povrća i da su na toj sednici utvrđene otkupne cene voća za ovu godinu. Dolazim iz kraja u kome se gaji malina, pa sam obratio pažnju na ovo. Najavljena je otkupna cena malina za ovu godinu od 39 dinara. Ko se bavi ovom kulturom, zna da je prošle godine ta cena bila do 50 dinara, 45 do 50 dinara. Ako uzmemo u obzir inflaciju koja je zvanično preko 100% bila dolaskom vas na vlast, a sada je znatno iznad tog procenta, onda možete shvatiti kakav je odnos aktuelne vlasti prema poljoprivrednim proizvođačima što se tiče cena otkupnih poljoprivrednih proizvoda.
Replika, Zaharije Trnavčević.
Tačno je da sam rekao da je ova vlast, ranija, prethodna vlast, bila neka vrsta elementarne nepogode, jer je izazvala jednu kataklizmu u poljoprivredi u vidu loše cenovne politike, pariteta itd. Mogu da se utvrde statistički podaci, ima ljudi koji to i pamte, da je sirak u Vojvodini dobio one razmere od onog časa kada je na čelo ove zemlje došla vlast koja je poražena 24. septembra. To je egzaktna činjenica. Kao što uzmete statistički podatak i vidite da je zemljište u parlogu, 270 hiljada hektara je bilo, a prošle godine maja meseca, u ovom domu, tadašnji ministar za poljoprivredu, gospodin Babović, predlažući zakon o dopunskom oporezivanju poljoprivrede, govorio je o tome, zaboravljajući da je to sada 500 hiljada hektara bilo, zbog toga što nije bilo goriva, što nije bilo novca da se kupe mašine, gume, akomulatori itd. Još jednu stvar dragi prijatelji da vam kažem. Pitanje agrarne politike je ono čime bi trebalo da se bavimo. Vi to svi dobro znate i nemojte koristiti ovaj,unapred neprikladan, zakonski predlog, neprikladan zbog toga što sirak ni u jednoj zemlji nije proglašen do sada za elementarnu nepogodu. Ni u Mađarskoj, ni u Rumuniji, ni u susednim zemljama, u tom istom klimatskom pojasu, pa nemojte ni kod nas. Ključna stvar kojom mora da se bavi ova skupština, ako želi zaista dobro narodu i poljoprivredi, jeste dugoročna agrarna politika i onda će sve, hvala Bogu, doći na svoje mesto.
Ne razumem. Vi se čas osećate bivšom vlašću, čas ne. Molim samo predsednike poslaničkih grupa, gospodina Ivkovića i gospodina Nikolića, da se izjasne da li jesu bivša vlast ili nisu. Jednom kažete da jeste, a jednom kažete da niste.
Kao takva, partija je bila na vlasti sve dok 24. septembra nije izgubila izbore i prema tome, mi jesmo bivša vlast, ali i buduća. Vi se smejete, ali pogledajte rezultate izbora u nedelju za opštinske odbornike po gradovima, pa ćete videti kako ste vi prošli, a kako je prošla SPS, i pored svega što činite toj partiji na medijskom planu. Neobično uvažavam gospodina Zaharija Trnavčevića i zaista nevoljno sam izašao na repliku, ali sam morao. Znao sam da je nervni gas postojao za Albance, a sada sam shvatio da su socijalisti proizveli sirak u Srbiji, kao što je proizveden nervni gas za Albance. Molim vas da se u ovoj skupštini jednom dogovorimo. Poslednjih 10 godina jeste poremećen sistem vrednosti. To što je taj sistem vrednosti poremećen ima više činilaca. Jeste, ona vlast koja je bila na vlasti, po prirodi stvari, ona i nosi veću odgovornost od drugih za stvari koje su se događale u ovoj državi, ali nemojte da govorite o njoj kao jedinom, isključivom krivcu za sve što je bilo. Vi svi redovno zaboravljate namere i realizaciju dela međunarodne zajednice na prostorima bivše Jugoslavije. Kome je bilo loše u bivšoj Jugoslaviji, osim onih ustavnih rešenja? Živelo se kako treba u multinacionalnoj i multikonfesionalnoj zajednici. Ko je u žutom puloveru počeo da u ime Nemačke razrešava po Hrvatskoj i Sloveniji? Nemojte o tome da govorimo više, jer krivica međunarodne zajednice je prisutna, kao što je u dobroj meri prisutna krivica vas dok ste bili u opoziciji. Rekao sam, pozivali ste građane na građansku neposlušnost u mnogim stvarima, od odbrane zemlje do plaćanja poreza i doprinosa, koje ste sada vi uvećali 10 puta.
Gde je tu sirak, gospodine Ivkoviću?
Tu je replika gospodinu Zahariju Trnavčeviću oko odnosa prema bivšoj vlasti. Neće ova država iskoračiti ni pola metra napred ako ne počnemo da govorimo o ovome danas i onome sutra. Nemojte paušalno da govorite stvari. Konačno, na kraju, bio bih sretan da je industrijska proizvodnja u aprilu 2001. godine bila veća 9% od industrijske proizvodnje u aprilu 2000. godine. Nažalost, 9% je manja i pored svega.
Replika, gospodin Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne uvažavam Zaharija Trnavčevića kao što ni on ne uvažava mene. Da ga uvažavam ne bih izlazio za repliku, ali ako je tačno da se sirak pojavio za vreme vlasti u kojoj je učestvovala i SRS, obećavam da ću vam pomoći da iskorenite taj sirak. Ali, od kako ste vi došli na vlast pojavio se neki Boža derikoža. To nije bilo dok smo mi bili na vlasti, izuzev jednog kratkog perioda krajem 1992. godine i početkom 1993. godine, kada zaista nije bilo mleka. Nikada se nije desilo da porodica deci nije mogla da kupi mleko. Sada je to slučaj. Sada, danas, sutra, juče, to je slučaj da mnoge porodice u Srbiji deci ne mogu da kupe mleko. Lako je sada govoriti seljacima - imaćete izvanredne cene poljoprivrednih proizvoda, a kako ćete onda reći ovima u gradu - nećete moći svojim platama da kupite ono što proizvedu seljaci. Večita je to muka, proizvođaču nikada nije dovoljno visoka cena, a potrošaču nikada nije dovoljno niska. To treba sve uskladiti. Imate široko polje, državu na raspolaganju, sređenu, stabilnu, sarađujete sa celim svetom, donacije pljušte na sve strane, budžet je tri puta veći i više nemate nikakvih ograničenja, sve možete da obezbedite ovom narodu, ali sve nekako ide jako loše. Sve ide mnogo lošije nego u vreme kada su zlikovci, kriminalci, diktatori bili na vlasti. Sa nama se znalo. Nema izručenja Hagu. Koji god Srbin je bio optužen bilo gde u svetu dolazio je u Srbiju da se sakrije. Evo ga sirak. Ako pitate gde je tu sirak, evo ga. Dolazio je ovde da se sakrije i znao je da odavde neće biti izručen. Lovite Srbe kao kada lovci krenu u lov na vuka. U tome je razlika. Da ste vi zaista ispunili predizborna obećanja, da ste doneli u Srbiju život koji ste građanima obećavali, zbog kojih su građani za vas glasali, mnogi od nas se više ne bi bavili politikom. Prvi bih bio ubeđen da je sve što sam u životu uradio bilo pogrešno. Ali, vi me svakog dana ubeđujete da sam sve radio ispravno. Ama baš sve. Od onog najsitnijeg, od onoga što vi mislite da isto nisam dobro uradio, do visoke državne politike, sve smo radili kako treba. E, to što su pojedinci upropastili i vlast i izbore, sa njima smo bili u vlasti. To je tačno.
Reč ima narodni poslanik Pal Šandor.
Poštovane kolege, tema je vrlo inspirativna i pogodna za demagogiju i jeftinu propagandu, pa ću i sam da iskoristim priliku, da radikali ne bi bili sami, da ne bi rekli da se mi tome ne pridružujemo. Zaista smo ovde u prilici da se bavimo posledicama, posledicama loše agrarne politike, a nismo u situaciji da rešavamo uzroke. Posledice loše agrarne politike, ovolike zakorovljenosti, svega što nas je zadesilo u novom milenijumu, jeste posledica loše politike SPS-a, dajem vam priliku za repliku, koju je vodila u prošlim sazivima ove skupštine ili u proteklih desetak godina. Setićete se, socijalisti su imali pre jedno tri godine ili četiri, jedan kongres, koji je imao moto "Korak u novi vek". JelÄ bio takav neki kongres? E, pa taj kongres "Korak u novi vek" imao je jedan separat posebno o poljoprivredi, koji su pravili vrhunski stručnjaci ispred SPS-a.Između ostalog, imao je paritete poljoprivrednh proizvoda kojih će se vlada socijalista pridržavati. Pre nekoliko godina bio sam toliko bezobrazan da uzmem, da prepišem te njihove paritete i da ih pustim u skupštinsku proceduru. Nalazio se u skupštinskoj proceduri, Zakon o paritetima poljoprivrednih proizvoda, uz obrazlaženje da SPS ne sprovodi svoj program i da pružam priliku da, glasajući za moj zakon, usvajajući predložene paritete poljoprivrednih proizvoda, reši teško stanje agrara i poljoprivrede. Znate šta je bio rezultat - zakon nikada nije došao pred Skupštinu, jer su socijalisti mislili da su predloženi pariteti loši. Odbor je dao neko obrazloženje da to možda nije najbolje smišljeno, a ja sam se stalno pozivao - kako loši pariteti, kad je to predložio Kongres SPS-a, pod nazivom "Korak u novi vek". I, mi smo sada u novi vek došli sa ovim sirkom i sa ovim problemom. Zbog čega? Zbog toga što poljoprivredni proizvođači nisu mogli, zahvaljujući paritetima poljoprivrednih proizvoda, da kupe hemijska sredstva i da plate radnu snagu koja bi bila sposobna da uništava i sprečava zakorovljenost poljoprivrednih površina. To je elementarna stvar. Ako krenemo samo hemijskim uništavanjem sirka, onda nećemo postići ništa. Mislim da bi bilo dobro, što je važnije, da se poljoprivredni proizvođači dobrim cenama, isplativim cenama, stimulišu tako da proizvode što više, a oni će biti sami dovoljno svesni da uništavaju korovske bivljke. To je jedno. A, drugo, mislim da gospodin Marjanski u svom zakonu nije predvideo ništa što se odnosi na edukaciju. Edukacija je vrlo važna. Dobar deo naših seljaka ne zna zapravo kako se uništava sirak. Zameram mu što je ovde naveo čitav niz stranih autora, a nije našao doktorsku disertaciju jedne od profesorki Poljoprivrednog fakulteta u Novom Sadu, pre 5 godina je doktorirala na divljem sirku, ovako debela knjiga s prsta, Sorghum halepense, da se vidi da i kod nas ima ozbiljnih studija i ozbiljnih radova na tu temu. Tamo vrlo jasno piše da sirak ne voli dve stvari. Ne voli sunce i ne voli mraz, zimu. Prema tome, plitko zaoravanje, ovo što vi govorite, odmah posle skidanja žetve, prolazak sa setvospremačima je jedna od mera, a drugo, ostavljanje da se taj sirak izmrzne preko zime. Znači, sunce i zima uništavaju divlji sirak. Kada se to iskombinuje sa hemijskom zaštitom, to može da bude dobro. Druga stvar, odgovarajući plodored, govorim o onome što je važnije od para i velike mase, miliona maraka koje bi tu trebalo da damo -odgovarajući plodored. Ako posle žitarica pustite strnjiku da se zakorovi, pa idete totalnim herbicidima, onda uništavate sve vrste korovskih biljaka, pa posle toga idete suncokretom, onda nemate divljeg sirka i možete ponovo da ga prskate. Pa, ako posle suncokreta idete sa kukuruzom, onda monosanom uništavate suncokret samorast, prema tome, određeni plodored biljaka doprinosi da se zakorovljenost na poljoprivrednim površinama smanji i to u znatnoj meri. Što se ove vlade tiče, mislim da je ona učinila prvi, istina dosta važan korak, a to je da je smanjila cene hemijskih preparata. To mora da se kaže. Drugo, ako cena kukuruza bude 130 dinara, odnosno 43 DM za metar, onda će svako od poljoprivrednih proizvođača biti stimulisan i moći da kupi hemijska sredstva. U čemu je rešenje? Rešenje nije u tome da kažemo da je palamida elementarna nepogoda, da je sirak elementarna nepogoda, nego da stimulišemo poljoprivredne proizvođače da kupe i da mogu da dođu do hemijskih sredstava na pravi način. Da li bi eventualno državne subvencije mogle tu nešto da pomognu, to je stvar o kojoj bismo mogli da razmišljamo, da vidimo za iduću godinu šta bi se u agrarnom budžetu na tu temu moglo uraditi. Prema tome, zakonski akti, ma koliko bili dobri, bez lične motivacije, da je svako od poljoprivrednih proizvođača cenom motivisan da uništava korovske biljke na svojim površinama, nije dobro i nije jedino rešenje. Pravo je rešenje kombinovanje raznih sredstava i mogućnosti, pre svega ekonomska motivacija, a svako od nas, ako bude imao dobru cenu poljoprivrednih proizvoda, će znati kako se sirak ponajbolje uništava. Hvala.
Gde ćete, ništa nije bilo [[Predsednik se obraća poslaniku Ivkoviću koji traži repliku.]] Po Poslovniku, gospodin Nikolić. Nema replike na osnovu ovoga. Nije prozvao, pričao je detalj iz istorije. Nema elemenata. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Gospodine predsedniče, dok niste bili u sali, imali ste već čuvenog zamenika. I, za vreme koje je potrošio gospodin Srboljub Živanović, poslanik SRS, koje je bilo identično vremenu koje je potrošio gospodin Pal Šandor, gospodinu Srbi Živanoviću je oduzeta reč. Zamolio bih vas da ujednačite kriterijume i da vaš silazak sa tog mesta ne znači pakao ovde u Narodnoj skupštini, nego da se zna: to što se neko zove Maršićanin ili već kako se zove vaša koleginica, to ne treba da znači da poslanik sada treba da strepi ko li će sedeti iza njegovih leđa kad baš on dobije reč. Zato vas molim da poništite onu odluku koju je donela gospođa koja je sedela pre vas tu, zato što zaista nije ujednačen kritetijum i zato što nemate jednak aršin prema svim poslanicima. Moguće je da je gospodin Živannović govorio 15-20 sekundi, možda i pola minuta, više od gospodina Šandora, ali uopšte gospodin Šandor nije ni opomenut. Jedna opomena gospodinu Živanoviću, druga, oduzimam vam reč, umalo da ga izbaci iz sale. Vi morate o tome malo da razmislite. Molim vas, da ne bismo dolazili u situaciju da se ponovo ponese ona žuta traka, da se zaista osetimo kao ljudi koji su ovde diskriminisani.
Nisam bio u sali, ali koliko sam obavešten, nije se radilo o dužini izlaganja, nego o tome da je bilo govora van teme. Naravno, ne mogu da poništim takvu odluku, odluka je doneta. Predsedavajući je ovlašćen za to. Ima reč gospodin Ivković (drugo javljanje).
Ne slažem se sa gospodinom Nikolićem, mislim da polako vi i gospođa potpredsednica ujednačavate kriterijume. Ujednačavate ga i na jednom primeru malopre, gospodin Pal Šandor (pominjem ga, da može da replicira, jer je ovo moje drugo javljanje) je jasno i glasno govorio više od 60% vremena o onome što nije na dnevnom redu, direktno je navodio određene primere, prozivao me da se javim na repliku. Vi ga uopšte niste opomenuli i meni niste dozvolili repliku. A sada da kažem vama, gospodine Pal Šandor, vi ste u suštini mnogo pomogli ovde u Skupštini, vi ste dali dve vrlo važne konstatacije - prva konstatacija je da je tadašnja poslanička grupa SPS-a dovoljno bila samokritična i procenilada su odluke kongresa pogrešne i nije htela da prihvati pogrešne stvari. Prema tome, SPS vrlo dobro odmerava stvari koje čini, zna gde je pogrešila, i kako vidite, i te kako ispravlja stvari i vraća ugled kod građana Srbije. I partija kao celina, i pojedinci, bez obzira što se selektivno pokušavaju pojedinci da ubace u istražni postupak, da sutra ne bi mogli biti kandidati na izborima, jer se njih plašite. Drugu stvar ste bitnu rekli - rekli ste istinu, da promena u ovoj zemlji uopšte nema, kad je u pitanju odnos, kao što nisu hteli da prihvate vaš zakon, jer su procenili da Četvrti kongres nije dobro odlučivao, tako ovde očigledno izuzetno kvalitetni zakoni, kao što je zakon o podršci razvoju, sistemskoj podršci razvoju malih i srednjih preduzeća, kao i zakon o zaštiti maloletnika, nisu prihvaćeni, očigledno samo zato što su ga predložili socijalisti. Međutim, da se vratim na tužni sirak, pošto on, kao i nervni gas, koji je samo uništavao Albance, očigledno sada uništava, zbog socijalista, ovu Srbiju. Govorio sam pre podne, i ponoviću - ja sam građevinski inženjer, ali sam pitao stručnjake za poljoprivredu, socijaliste, i oni su mi objasnili sledeće - da zakon gospodina Lazara Marjanskog treba podržati zbog sledećeg - interes je i države, i proizvođača, i korisnika. Zašto je interes države - državi se isplati da uloži sredstva, da bi na istoj zasejanoj površini proizvođač proizvodio više, i godišnji bilansi proizvodnje bi skočili u ovoj zemlji. Proizvođaču se isplati da mu država pomogne da poveća proizvodnju, a kad on poveća proizvodnju, onda ima interesa da snizi cenu, jer na istoj površini, faktički, sa istim radom, podiže proizvodnju i snižava cenu. Ta snižena cena je interes korisnika i to je sveto trojstvo koje je apsolutno logično svakom, bio on inženjer, laborant u medicinskoj laboratoriji ili seljak. Potpuno jasna priča, pogotovu, ispravite me da li grešim - dobio sam sledeće podatke: da država otprilike tokom dve godine, jer su tehnološki potrebne dve godine, uloži sredstva za jedan hektar vredna dve tone naturalnog kukuruza. Znači, dve tone naturalnog kukuruza država treba da uloži da bi poljoprivrednik mogao da dobije da je 2,5 do 3 tone godišnje veća proizvodnja kad se to uradi, nego ako se ne uradi. Ako je 5 godina period u kome se rešava problem, proizvodnja je veća 12,5 do 15 tona po tom hektaru. Znači, uložiš dve, a dobiješ 12,5 do 15. Da li je tačno to? Znači, da li je tačno da je profit 10 tona po hektaru više? Ako je to tačno, onda ne razumem zašto se zakon ne prihvata, osim zbog toga što ga je Lazar Marjanski potpisao?
Ima reč gospodin Pal Šandor (replika).
Gospodine Ivkoviću, bio bih najsretniji da ste prihvatili moj zakon, a svoj program, jer sam svoje paritete prepisao iz vašeg programa, i to je bila poenta, pa su onda vaš odbor, vaša većina i Vlada rekli da se to ne prihvata. Prema tome, SPS je, u situaciji kada je imao skupštinsku većinu i Vladu, odbio da sprovede svoj partijski program, tako što ga nije pretvorio u zakon. Taj moj zakon je sada u proceduri, mogu da ga donesem, ima tu u arhivi, pokazaćuto: tada čak i obrazlažem, pružam priliku SPS-u da ostvari svoj partijski program, a vi ste to odbili. E, da niste odbili da sprovodite svoj partijski program, koji je inače u tom delu bio vrlo ispravan, onda, recimo, žito ne bi bilo 6 ili 7 maraka, nego bi bilo iznad 18 ili oko 20, koliko je to normalno, ne bi preduzeća, koja se bave proizvodnjom nameštaja i ne znam kojih drugih stvari, dobila privilegiju da izvoze žito i da prave na tome ekstra profit. I onda, ako bismona kraju motivisali poljoprivredne proizvođače da proizvode žito i da ti pariteti poljoprivrednih proizvoda budu dobri, u krajnjoj liniji, mi ne bismo imali ovu situaciju sa sirkom, koja se vuče desetak ili 15 godina. Samo sam na to mislio i ni na šta drugo. Prema tome, u situaciji kada je bio SPS na vlasti, mogao je da ostvari svoj partijski program, korak u novi vek bi bio bez sirka, ali se odrekao svog partijskog programa, atu ništa nisam kriv, samo sam sada iskoristio priliku da vas podsetim. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Živanko Radovančev.
Uvaženo predsedništvo, poštovani narodni poslanici, pre nego što počnem da se bavim ovom temom, ja ću zamoliti uvaženog gospodina Pal Šandora da mi obezbedi rad, ili bar onaj separat onog doktorata, jer me izuzetno interesuje - da li u tom radu postoji negde uzročno-posledična veza pojave sirka i pojave SPS-a, otprilike tako je nešto i rečeno. Želim da kažem na samom početku svog izlaganja da će poslanička grupa SPS-a podržati Predlog izmena i dopuna Zakona o korišćenju poljoprivrednog zemljišta. Za to postoje brojni razlozi, koje ću obrazložiti kasnije, ali osnovni razlog je što bi prihvatanjem ponuđenog rešenja vezali interese i države, i poljoprivrednih proizvođača, i građana i društva u celini. Verujem da je ova materija strana velikom broju poslanika ove skupštine i da ne razume suštinu ovog predloga, kao i efekte koji bi proistekli doslednom primenom predloženih mera. Nije sporno što ne razumeju ovu problematiku, već može biti sporno verovanje našoj priči i obrazloženju da je interes, ama baš svih u ovoj skupštini, da se ovaj predlog usvoji. Pozivam poslanike vladajuće većine, koji shvataju suštinu predloženih mera ili su skloni verovanju u obrazloženje koje navodim, da ovog puta ne istrajavaju u doslednosti, glasajući protiv svega što predlažu poslanici opozicije. Obrazloženje uz Predlog izmena i dopuna Zakona o korišćenju poljoprivrednog zemljišta je izuzetno kvalitetno i stručno pripremljena, toliko dobro da sam ja, koji sam rođen na zemlji i danas obrađujem zemlju, neke pojmove i naučio. Ne stidim se da to kažem. Kako je u obrazloženju rečeno, poljoprivreda se u našoj Republici suočava sa izuzetno velikim problemima u proizvodnji, zbog izuzetno velike zakorovljenosti obradivih površina divljim sirkom i drugim višegodišnjim korovima, i po intenzitetu, i po površinama. Zakorovljenost obradivih površina divljim sirkom je posledica slabije obrade zemlje, zbog teškog ekonomskog položaja ove grane, zbog upotrebeloših herbicida i zbog često primenjivane redukovane obrade zemljišta u poslednjih nekoliko godina. Štetne posledice, urzokovane zakorovljenošću zemljišta, manifestuju se kroz značajno smanjenje prinosa svih kultura, uz više uloženog rada i iscrpljivanje većionako osiromašenog zemljišta. Prethodna nedelja u našoj Republici je bila nedelja u znaku međunarodnog poljoprivrednog sajma u Novom Sadu. Poseta sajmu je bila prilika da čelnici aktuelne vlasti ponovo izreknu reči ohrabrenja toj našoj najvitalnijoj i najvažnijoj grani privređivanja,da se najavi još veća pažnja i definiše poljoprivredi prioritetno mesto u našem ukupnom razvoju. Pozivam aktuelnu vlast da poljoprivreda ne bude samo nedelju dana u godini prioritetna grana našeg privređivanja, ili pak, ako je izborna godina, samo u periodu predizbornih aktivnosti. Znamo da je najvažniji posao u poljoprivredi žetva i otkup pšenice. Nestrpljivo očekujem doslednost sada aktuelne Vlade da odredi cenu pšenice od 9 do 11 dinara. Nisam kalkulisao, ali sam zapamtio one predizborne poruke. Kako je u predizbornim porukama i obećanjima rečeno, vršiće isplatu pšenice, kako naš čovek kaže - odmah na kantaru, istog dana pri isporuci žito-mlinskim organizacijama. Da se mnogo ne udaljim od osnovne teme, pšenica i ostali usevi ili proizvodnja u ratarstvu bi mogla da ima i nižu cenu koja bi zadovoljila poljoprivredne proizvođače, pod uslovom da su prinosi po hektaru veći, a prinosi će biti veći ako poljoprivredna zemljišta oslobodimo od sirka i ostalih višegodišnjih korova. Divlji sirak ćemo eliminisati ako prihvatimo predlog u okviru ove tačke i dosledno primenimo mere. Nije moguće ovu korovsku vrstu efikasno eliminisati, parcijalno njivu po njivu, već je potrebno organizovativeće komplekse zemljišta pod nadzorom stručnjaka. Materijalni aspekt, takođe, overava potrebu da prihvatimo predložene mere. Sada ću upravo ove efekte mera pokušati da objasnim, onako kako je šef poslaničke grupe SPS-a rekao i kvantificirao, daukupna ulaganja u tretmanu kroz dve godine za jedan hektar zemljišta iznose negde oko dve tone po hektaru, a samo u jednoj godini, kao posledica tog tretmana, imamo povećanje prinosa od tri tone po hektaru. (Predsednik: Vreme.) Ako posmatramo pet ili deset godina, nije teško zaključiti da je, u svakom slučaju, ovaj predlog na mestu.Verujem da sam i u ovom kraktom izlaganju bio dovoljno jasan i ubedljiv, kao i predlagač, gospodin Lazar Marjanski,da ćete slediti svoje uverenje i da ćete glasati za ovaj veoma, veoma dobar zakonski predlog.
Reč ima narodni poslanik Miroljub Veljković, a posle njega narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Gospodine predsedniče, vidite u šta smo pretvorili ovu skupštinu. Dok je predlagač, gospodin Marjanski, obrazlagao ovaj predlog zakona, u skupštinskoj sali nije bilo ni 15-ak poslanika DOS-a. Pre jedno pola sata, prilikom izlaganja narodnih poslanika, vi ste se tako podrugljivo smejali. To su videli građani koji prate ovaj televizijski prenos, a potpredsednik Skupštine, gospođa Mićić, koja je sedela pored vas u to vreme, se izvalila u toj fotelji i samo što nije zaspala. Čak i ovaj crni sekretar se nečemu smejao. Mislim da ovo nema smisla. Vaše ponašanje se prenosi na poslanike. (Predsednik: Vi niste ovde došli da prepričavate TV prenose ove sednice. Molim vas da pređete na sirak.) Vaše ponašanje se prenosi i na poslanike i tako se ponaša i poslanička većina DOS-a. (Predsednik: Vi se javite po Poslovniku kad imate primedbu. Nemojte koristiti vreme za ono što nije tema dnevnog reda.) Poštovani narodni poslanici, pred nama je predlog zakona koji je u stručnom smislu svakako najkvalitetniji zakon koji je ovaj saziv Skupštine razmatrao. Pred vama je predlog zakona koji je kristalno jasan. Mislim da u ovomemožemo da postignemo punu saglasnost. Neosporni državni interes je da država organizovano krene u suzbijanju ove velike štetočine - divljeg sirka. Pitate se gde je tu državni interes, gde je tu matematika? Gospodin Marjanski je u obrazloženju ovog zakona to jasno pokazao. U narednih deset godina država treba da investira oko milijardu maraka u zaštitna sredstva za suzbijanje sirka, a čisti efekti su oko 20-ak milijardi maraka. Znači, ovde nema politike. Ovo je čista matematika. Ajde da prihvatimo vašu tezu iz DOS-a, da je divlji sirak u Srbiju doneo Slobodan Milošević, gospodin Ivković, Buba Morina i ne znam ko još. Ajde da prihvatimo da su oni to seme doneli iz Male Azije i onda ga planski sadili po Srbiji. Ajde neka bude tako. Ali je činjenica da je on danas tu i da je definitivno svojevrsna elementarna nepogoda. Znači, taj korov je tu. Ovaj predlog, koji je dao gospodin Marjanski, je tu. Hajde da počnemo da rešavamo ovaj veliki problem u vojvođanskom i srpskom agraru, u korist naroda i države. Vi se ovde opet ponašate sa nipodaštavanjem i podsmehom, vi opet pričate o prethodnom režimu. Skoro svako od vas iz DOS-a, koji je izašao za ovu skupštinsku govornicu, da govori o jednoj stručnoj temi, o jednom velikom problemu, dotakao se prethodnog režima. Vi se ponašate kao da niste osam meseci na vlasti. Vi ste, na žalost, osam meseci na vlasti. Vi ste vlast. Znači, morate da počnete da rešavate nagomilane probleme u ovoj zemlji, od državno - nacionalnih problema, socijalno - ekonomskih problema, problema u privredi i u poljoprivredi. Predsednik Odbora za poljoprivredu, nije ovde, kaže - zakon je dobar. Svi ste to čuli. U stvari, vi iz DOS-a niste čuli jer niste bili u sali. Znači, on kaže - zakon je dobar, ogromna je šteta od ovog korova, ali predlog ne možemo da prihvatimo. To je bilo njegovo obrazloženje ovde. O čemu se radi? Ajde da vidmo o čemu se radi. Mi, srpski radikali, kao što je rekao gospodin Toma Nikolić, bili bismo zadovoljni da ovaj predlog prihvatite kao vladin predlog. Tolike amandmane ste prihvatili na poreski paket i predstavili ih kao vladin predlog, pa se mi nismo ljutili, nismo sticali tu neke političke poene. Prihvatite i ovaj predlog i predstavite ga kao vladin predlog. Mi ćemo biti prezadovoljni. Ajde neka to bude predlog ovog legendarnog znanja - imanja, ovog Zaharija Trnavčevića. Ajde da kažemo da je to njegov predlog, mada teško možemo da ubedimo narod da on tako pametan predlog može dati. Ali, ajde da kažemo da je to Zaharijev predlog. U principu, ovaj predlog nema nikakve veze sa politikom. Ne može se a priori odbijati sve što dođe od strane opozicionih poslanika. Na kraju, što se tiče ovog gospodina Rističevića, moram da vam kažem da je njegova pojava dala značajan doprinos ovoj Darvinovoj teoriji o evoluciji. On je dokaz da je evolucija kod pojedinih vrsta zastala u jednom periodu. (Predsednik: Gospodine Veljkoviću, Izričem vam prvu opomenu. Vodite računa o tome kako govorite o kolegama poslanicima.) Vodim računa. Znači, Rističević je u fizičkom i u mentalnom smislu u ranoj fazi evolucije. Da li beše ona prva - čovekoliki majmun.
Gospodine Veljkoviću, oduzimam vam reč. Molim da napustite govornicu. Ovaj poslanik, gospodin Veljković, je dobio dve opomene i oduzeta mu je reč. Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović, a posle njega narodni poslanik Božidar Vujić. Da li treba da opomenem gospodina Stamenkovića za dobacivanje? (Dragoljub Stamenković, sa mesta: Nisam ja dobacivao.)
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, predlog gospodina Lazara Marjanskog, njegov predlog zakona o dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, može se shvatiti ako se lepo pročita postojeći zakon koji je na snazi, a član 1. ovog zakona kaže: "Ovim zakonom se uređuje zaštita, korišćenje, unapređivanje i uređenje poljoprivrednog zemljišta, kao prirodnog bogatstva i dobra od opšteg interesa." Normalno, ovaj član 1. je verovatno podloga za čl. 1. stav 2. Predloga zakona koji glasi: "Zaštitom poljoprivrednog zemljišta, u smislu ovog zakona, obuhvata se i sprečavanje elementarnih nepogoda (poplave, suše, vetrovi i korovske biljke) preduzimanjem odgovarajućih mera u cilju očuvanja poljoprivrednog zemljišta." Pred nama je jedan predlog zakona koji je jasan, koji je definisan i uz to jako detaljno obrazložen. Međutim, šta ovde ne dostaje? Nedostaje to što nema Vlade, što nema predstavnika Vlade da nam ukaže da li može da se prihvati jedan predlog ovakvog zakona. S druge strane, imali smo razjašnjenje Odbora za poljoprivredu, sa obrazloženjem da je zakon dobar, da je šteta koju proizvodi ova korovska biljka velika, ali da ipak ne može da se zakon usvoji iz, kako on navodi, dva razloga. Jedan je što za uništavanje ovog koriva može da posluži motika, a čuli smo i stručna mišljenja da se motikom to ne može iskoreniti. Drugi što za to služi prskanje, a to je i predloženo ovim zakonom, da se uz pomoć prskanja hemijskim sredstvima i uz pomoć mehanizacije otkloni i uništi ova korovska biljka. Ipak mislim da ovaj predlog zakona ne može da se usvoji, jer nema saglasnost EU. Znači, da bi bilo koji zakon ili predlog zakona mogao da se usvoji u ovom parlamentu, mora da ima saglasnost EU, a pošto ovaj predlog zakona nema saglasnost EU, on normalno ne može ni biti usvojen u ovoj skupštini. Ako pažljivo pogledamo objašnjenje koje je jako detaljno i lepo napisano, videćemo da je ovaj zakon ipak potrebno usvojiti, bez obzira što nemamo saglasnost EU. Na primer, evo u ovom tekstu se kaže dana smanjenje prinosa, pored velike brojnosti znatan uticaj ima dužina rizoma u zemljištu, kao i njegova starost. Ukoliko je njiva tri godine zakorovljena divljim sirkom, a u smislu njegovog suzbijanja nisu preduzete odgovarajuće mere,prinos kukuruza se smanjuje od 85 do 97% u odnosu na kukuruz gajen na nezakorovljenoj njivi. Ako se raspolaže sa podacima iz ranijeg perioda o zastupljenosti i brojnosti korova, divljeg sirka po regionima, ne mogu se danas sa sigurnošću utvrditi stvarni gubici. Znači, jedna situacija jako alarmantna, koja ukazuje da ipak treba da glasamo za ovaj predlog zakona. Ovde jeiznet podatak da je 300.000 hektara pod oranicama nezasejano, a veliki procenat onih zasejanih imaće manje prinose zbog dejstva ove korovske biljke. S druge strane, ono što gospodin Lazar Marjanski nije uspeo, a nije ni stigao zbog vremena da nam obrazloži, mada je dao ovde jedno pitanje, da li se isplati investicija. To je obrazloženje već više puta dato, da se ova investicija isplati i to dvadesetostruko, a da je ovo predlog organizovanog investiranja. To je jedan proces koji traje pet do deset godina, s tim što možemo da pročitamo i ovaj pasus: investiralo bi se dvadeset do trideset posto naturalno od ukupno iskazanih sredstava u periodu od tri do pet godina. Znači, jedan sistematski pristup i država bi to mogla da kreditira, za razliku od onoga kako su pojedini poslanici iskazivali da se ovde radi o nekoj nenormalnoj sumi novca. Međutim, ta suma novca nije toliko jako izražena, s obzirom da bi se plaćalo i investiralokako bi se uništilo ovo zlo,tj. ova korovska biljka. Još jednom vas molim sve da ipak... (Predsedavajuća:Vreme.) ....radi pomoći pre svega seljaku, a na kraju svim građanima Srbije, glasate za ovaj predlog zakona kojim će se ostvariti veći prinos, a samim tim i bolji život u Srbiji. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vujić, a sledeći prijavljeni za diskusiju je narodni poslanik Milorad Mirčić.
Dame i gospodo narodni poslanici, već moram da priznam da nemam neku veliku kompetentnost iz oblasti divljeg sirka i uopšte iz ove grane, barem ne toliko-koliko jedan prethodni kolega iz DOS-a, a koji je inače načelnik i koji se upinjao za ovom govornicom da predstavi svoju kompetentnost. Ipak, koliko - toliko moja kompetentnost, onoliko koliko imam, potiče iz dve činjenice. Prva je da dolazim teritorijalno sa prostora gde je agrar dominantna privredna grana. Inače sam iz radne organizacije koja se bavi prerađivačkom i prehrambenom industrijom i direktno se i naslanja na kooperativne i vrlo uske i bliske kooperativne veze sa ratarstvom i stočarstvom. Pre toga, imam određeno predznanje i znanje vezano za divlji sirak, kao elementarnu nepogodu. Druga, uslovno rečeno, veća kompetentnost leži u odnosu na dva moja prethodnika, kolege iz DOS-a, koji su govorili za ovom govornicom. Mislim da je moja kompetentnost veća od njih, jer jedan od njih jeste stručnjak, doduše nije agronom, već gastronom i to stručan za eliminaciju stočnog fonda, a naročito prasića, poznat kao stručnjak za praseće brigade iz Srema. Drugi stručnjak, poznat kao veći stručnjak za karte od Big Laleta i veoma veliki i kompetentni stručnjak za navijačko farbanje konja.
Molim vas da se držite teme.
Mi govorimo o zakonu o dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, obzirom da je namera i intencija predlagača, gospodina Lazara Marjanskog i SRS-a, da se ovom problemu priđe celovito, kako bi se pomoglo poljoprivredi. Takođe moram da kažem da je za ovom govornicom više puta od strane prethodnika iz DOS-a govorena jedna lepo upakovana demagoška priča o motici, kao i priča o dve parcele, koju su oni slučajno izgleda preko televizije videli, jedna uredna, a druga zakorovljena. Ti isti stručnjaci iz DOS-a ne poznaju i ne priznaju evropska dešavanja, kao da ne znaju da su vetrovi klimatska pojava, koja će veoma brzo potrti čuvenu marljivost onog mrava koji ima urednu parcelu u odnosu na one koji ste vi proglasii danas za zvrčke, za neurednu i zakorovljenu površinu. Toliko o vašoj kompetentnosti. Vezano za tri načina uklanjanja sirka, činjenica je da postoji mehaničko uklanjanje, a to je notorna činjenica i na taj način može da se eliminiše divlji sirak. Takođe, morate da obratite pažnju i mora se na to ukazati, a to nije dovoljna mera, jer dubokim zaoravanjem postoji mogućnost da se seme sirka, koje je bilo gurnuto na tridesetak santimetara u zemlju, kasnijim zaoravanjem prebaci na prostor od pet do šest santimetara do površine zemlje, da mu se ponovo na taj način, s obzirom da je sirak takva elementarna nepogoda, omogući da klija čak i posle 20 godina navodne hibernacije. To morate imati u vidu, pa zbog toga su ovaj predlog zakona podneli gospodin Lazar Marjanski i SRS, kako bi se pomoglo na taj način poljoprivredi. Činjenica je da je poljoprivreda u uslovima sankcija i blokada najviše podnela i učinila na biološkom opstanku stanovništva. Kad ako ne sada da se toj poljoprivredi tako i vrati, i na takav način i kroz ovo zakonsko rešenje. Činjenica je da se sirak može otklanjati biološki, provereno jeste i to je tačno, apsolutno je tačno. Činjenica je da može i hemijski. Međutim, činjenica je notorna, da u uslovima u kojima i selo i seljaci, a uopšte i društvo, žive sa skupim herbicidima veoma je teško otklanjati divlji sirak. Eliminisanje divljeg sirka može da ne interesuje mnoge DOS-ove poslanike. Sirka doduše nema na Prokletijama, doduše nema ga ni na pešterskim livadama, a činjenica je nema ga ni u Knez Mihajlovoj. Dame i gospodo poslanici, divlji sirak, kao deo korovske flore, razvija se danas u najmoćniju i najopasniju korovsku biljku. Dame i gospodo narodni poslanici, činjenica je da je divlji sirak korovska biljka koja je uneta u našu zemlju i tu se naturalizovala. Tu se odomaćila i tu preti da postane pošast za poljoprivredu. (Predsedavajuća: Vreme.) Činjenica je dame i gospodo, da smo danas, nakon višegodišnje blokade i vrlo teškog ekonomskog položaja poljoprivrede, mi došli do nivoa da ratarska proizvodnja prvo mora da se sanira, pa tek onda da se organizuje redovna proizvodnja. Ovaj zakon ide u tom smeru i jasna je namera predlagača da se poljoprivredi pomogne, da se ratarima pomogne, kako bi poljoprivreda stala na zdrave noge. Međutim, s obzirom na situaciju, kako vi uporno pokušavate da odbijete jasne namere i zakonska rešenja koja poslanici Srpske radikalne stranke ovoj skupštini podnose u cilju opšteg boljitka, a usled vaše krajnje nezainteresovanosti za rešavanje ovog problema, pa i na način kako ovaj zakon nudi, kao i uopšte prisutna indiferentnost koja je ispoljena od DOS-a danas, pomešano sa evidentnim nipodaštavanjem napora srpskih radikala...
Molim da privedete kraju.
Završavam, kako ste naumili da prodate i Kosovo i onda ne mogu za ovom govornicom da kažem, ali - sve vam je gospodo iz DOS-a ravno do Kosova, ali mogu da vam kažem, što će biti takođe tragično, sve će vam biti ravno do Kosjerića.
Ko je razumeo shvatiće. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, a posle njega Sredoje Mihajlov.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je predlog SRS za izmenu i dopunu Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Do sada smo imali predloge gde je svima nama bilo jasno da ispred Vlade, u ovom prvom redu sede članovi Vlade, ponekada i sami ministri, izlaze za ovu govornicu, obrazlažući razloge prihvatanja ili neprihvatanja predloga izmena i dopuna zakona. Koliko je Vlada ozbiljno prihvatila ovaj predlog izmena i dopuna Zakona, gde srpski radikali, a ispred SRS potpisnik je Lazar Marjanski, predlažu da se korov stavi u kategoriju ili svrsta u kategoriju elementarnih nepogoda, najbolje govori činjenica što ovde nema nikoga ispred Vlade Srbije, odnosno resornog ministarstva. Nije čudo za ministra što se ne pojavljuje, on se bavi nekim drugim stvarima, on je u tom resoru privremeno, a poslao je svog izaslanika iz partije, ovog malog Cicibana da nam drži lekcije...
Gospodine Mirčiću, izričem vam prvu opomenu. Vodite računa o čemu i kako govorite.
Zašto je to, zbog čega predsedniče opomenu? Šta bih dobio da sam rekao da se oblači u dečijoj robnoj kući "Meda". Da li bih dobio opomenu?
Dobili biste drugu, kao što ste je upravo dobili.
Ministar se bavi provizijom od prodaje veštačkog đubriva, ministar se bavi uvozom lude soje. To su problemi sa kojima se on bavi i od kojih, najverovatnije, ima proviziju. To, uostalom, samo prenosim ono što pojedine političke partije u okviru DOS-a izjavljuju za ministra. Samo citiram ono što pročitam u novinama. Argumenti koji su se čuli od strane poslanika DOS-a nisu ubedljivi i nemaju uporište. Srpski radikali preko svog poslanika Lazara Marjanskog, izneli su neke egzaktne podatke, koji su dobijeni na osnovu empirijskih istraživanja i čuli smo koji su kontra argumenti. Kontra argumenti su - nisu predviđena dodatna sredstva. Gospodo, ako Vlada treba da pomogne u suzbijanju ovog zla koje se zove - korov, a naveden je primer sirka, onda se ne misli da Vlada izdvaja budžetska sredstva, jer pomoć seljaku je i ako mu se umanji porez, pomoć seljaku je i ako mu se doprinosi umanje. Različiti vidovi postoje kako da se pomogne seljaku. Sledeći argument je da ne može da bude u kategoriji elementarnih nepogoda jer može da se spreči. Tom logikom i analogijom stvari, može da se spreči poplava, i to podizanjem nasipa, regulisanjem kanala i tokova, može da se spreči i oluja, može sve da se spreči. Može grad da se spreči, i to protivgradnom odbranom. Taj argument vam pada u vodu. Ono što je, mislim, najupečatljivije u svemu ovome, a to je izveštaj koji je podneo predsednik, odnosno predstavnik matičnog skupštinskog odbora. Čovek je, mislim da je iskreno i ljudski priznao da su ovo relevantni podaci i da bi mogli da se uvaže, korov kaoelementarna nepogoda, ali eto, valjda čovek nije hteo da ide toliko do kraja. Rekao je - šteta je, i to između redova, šteta je što to predlaže SRS, inačedobar je predlog. Naravno, obrazloženje da se korov može sprečiti motikom je jedna opšta konstatacija, očito da je motika univerzalno oružje ili oruđe da se iskoreni sav korov u Srbiji, pa i ovaj politički koji nas je snašao u vidu DOS-a.
Reč ima narodni poslanik Sredoje Mihajlov, a posle njega Božidar Vučurović.
Poštovani poslanici, poštovano predsedništvo, dozvolite mi da napravim jednu malu digresiju. Gledao sam televizijsku emisiju gde su testirali ljude, anketirali ih, pitali ih, šta znači reč - malograđani. Onda su ljudi sa ulica rekli da su to oni koji su malo u gradu ili su tako nešto vezivali za taj pojam. Onda su pitali stručnjake da definišu to, a između ostalog jedna definicija je bila, tamo tih sociologa, da je malograđanin onaj čovek koji sve zna, koji je kompetentan da o svemu priča i da svoj stručan sud. Evo, kažem, ima ovde onih koji sve znaju i koji mogu da pričaju, a samo ću reći radi javnosti, za ministra koji je ovde napadnut, da je iz Banata, da je doktorirao na agroekonomiji, da je najmlađi izabrani profesor, a ne kao neki profesori koji su samozvani profesori univerziteta, i najmlađi izabrani profesor univerziteta predaje političku ekonomiju i bavi se seljačkim pitanjima. Počasni je profesor na nekoliko međunarodnih univerziteta. Napisao je par sjajnih knjiga o seljaštvu, kao i "Sumrak seljaštva", što bih preporučio nekima koji nisu pročitali, da to pročitaju, kao i još nekoliko knjiga o seljačkom pitanju.
Molim vas da se držite teme dnevnog reda, ne pričamo sada o ministru.
Rekao sam da ću napraviti malu digresiju, pošto mi niste dali onog puta.
Biće, biće tačka dnevnog reda, predlog za razrešenje, pa ćemo pričati o tome.
Da vidimo šta je bitno, ipak da se i sam predstavim, da kažem, obrađujem 20 hektara zemlje, da sam takođe vezan za selo, ali nije mi to struka, ali eto, bar mogu nešto kazati o sirku, koji me je stvarno ugrožavao 10 godina, i mene i moju porodicu, jer su mi bili prinosi smanjeni i smatram da je to značajno. Da vam opet kažem, gospodo, da razdvojimo bitno od nebitnog, a to je da mi čitav dan pričamo o nečemu što možda nije toliko bitno, što ne bi usrećilo toliko naše seljake, koliko bi usrećilo to da im niste natovarili one silne poreze, pa ne znaju kako će da ih plate. Nismo došli do teme kako ćemo osloboditi našeg seljaka od onih poreza, od onog bremena koje ste im vi natovarili dok je bilo tog sirka. Zatim, gospodo, da pričamo o temi penzija, seljačkog penzijskog fonda nema. To je opljačkano i to takođe nismo mi uradili, nego smo takvo stanje zatekli.Gospodo, ispraznili smo sela naša banatska, nema ko ni da kopa. Najbolji način je da se sirak iskoreni - to znaju gospoda i gospodin predlagač, gospoda koja se malo bave poljoprivredom - jeste motika i zdrava hrana će biti, neće biti zagađena herbicidima. Gospodo, da vam kažem zašto je do toga došlo, zašto se sirak proširio na naše njive, zašto su se naše njive zakorovile. Kada kažu da ste ih vi zakorovili, sada ću vam reći zašto je to tačno. Tačno je jer je cena Motivela, Fjuzilejta, Furorea ili Tarota, ako hoćete, zavisi da li ćete široku listu ili usku listu da uništavate, bila od 100 do 150 maraka po hektaru. Tada se išlo, švercovalo se, iz Mađarske se uvozio taj isti Motivel, švercerima ili vašim firmama se plaćalo tri puta više nego što je stvarna cena tih zaštitnih herbicida i zbog toga je gospodo to bilo skupo. Seljaci nisu mogli da kupe, jer su od vas kupovali, od vaših crnoberzijanaca, preko kojih ste se seljacima popeli na grbaču i zbog toga su njive zakorovljene. Sada je cena tog Motivelai Furorea onoliko koliko je na svetskoj pijaci, uvezen je i staje onoliko koliko staje svuda na svetu. Mi smo od Mađara kupovali, neka kažu oni, ko ne zna, da smo to uvozili i još nam šverceri izvade po 10 deci toga, pa nam sipaju vodu i onda nemate taj efekat kod prskanja. To vi dobro znate,oni koji su predlagali, oni koji se bave poljoprivredom, a oni koji ne znaju, koje sam svrstao tamo u malograđanskuklasu, oni pričaju o nečemu što nemaju pojma. Gospodo, zato su njive punesirka i da se zaštita primenjivala sirka ne bi bilo. Seme sirka će još godinama biti na našim njivama zato što zaštita nije upotrebljena onako kako treba, a to je godinama degradirano i zato je došlo do ovoga što imate. Da vam kažem, i pored toga, doći ćemo i do motike. Uvek ste se plašili i kad god sam vam motiku pomenuo, onda ste skakali najviše, jer smatrate da je to ono čega treba da se plašite. Da vam kažem, gospodo, oko iskorenjivanja, koji je način i da se vratimo upravo kod motike, što bi moglo da asocira i na vaš postupak vlasti, a to je: sirak je, za one koji ne znaju, sličan zubači ili piriki. Kako god da je zovu, ona se najlakše iskorenjuje, jedino pravilno i jedino moguće, vađenjem iz zemlje, da se iščupa, znači da ne ostane ni jedan delić u zemlji. Ako ostane delić, on se razmnožava dalje. Tako i sirak isto. Ako ostane jedan delić, znači motikom se lepo okopa, pa se sve izvadi, pa se izvede na leju ili na kraj njive, pa se sačeka da se osuši, gospodo, pa se to upali. Tako ste se vi gospodo bili ukorenili i čekamo da vas iznesemo negde tamo na leju da nestanete.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović, a posle njega narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, odmah ću da zadovoljim mog kolegu poslanika, pa ću da priznam da sam malograđanin. Malo seljak, živeo sam na selu i onda malograđanin, jer sam živeo malo u gradu. Ne razumem se baš u sve, ali se ne stidim da pitam, ne stidim se da pitam da mi objasne oni koji se razumeju u to, pa da onda prepričam to što su mi oni rekli, jer me onih 40 hiljada stanovnika Novog Beograda nije biralo da pričam samo o ekonomiji, nego i o svim drugim stvarima koje se ovde raspravljaju, a da bi o tome pričao moram da se raspitam. Raspitao sam se kod mojih seljaka i evo šta su mi oni rekli o sirku, ali i kod stručnjaka. Rekli su da onaj ko hoće motikom da iskoreni sirak priča gluposti. Rekli su mi da se sirak može uništiti nekim sistemom ugarivanja od pet petkova. To će predlagač posle da objasni kako se to radi i da se može efikasno zaista uništiti pravilnim zaoravanjem, plodoredom, ostavljanjem da se malo smrzne, pa onda da se malo ugreje i najefikasnije herbicidima. Ne tražimo mi ovim predlogom zakona da seljak kupi herbicide, pošto su herbicidi skupi. Mi tražimo da Vlada pomogne seljaku da suzbije korov na njivama, a seljak će već, kao i uvek do sada, svojoj Vladi da se oduži za to. Osnovni uzroci svih elementarnih nepogoda, pa i elementarne nepogode koja se zove korov, ne samo sirak, nego i ostale vrste korova, je politika međunarodne zajednice prema ovoj zemlji i vi to, svidelo se to vama ili ne, morate priznati. Otud i skupi uvozni preparati, zbog sankcija, pa se moralo plaćati preko 10 banaka i plaćati zemljama kojima je dozvoljavano da bi dopunili svoje budžete, da nam izvoze tu robu, sve je to dizalo u nebesa cenu i semena, đubriva i ovih preparata. Sada, pošto ministar poljoprivrede sve to uvozi, to će normalno biti nešto malo jeftinije, mada bi trebalo da bude značajno jeftinije. Stručnjaci koje sampitao i moji seljaci su mi rekli da na smanjenje prinosa, pored brojnosti, znatan uticaj ima i dužina rizoma u zemlji, kao i njegova starost, a da ako je zemlja tri godine uzastopce zakorovljena divljimsirkom, a nisu preduzete odgovarajuće mere za njegovo suzbijanje, prinos kukuruza na primer može da se smanji od 85 do 95%, pa neće biti kao kod Njegoša - sirak tužni bez igđe ikoga, nego će biti - kukuruz tužni bez iđe ikoga, a oko njega svuda sirak. Brza ekspanzija, rekli su mi takođe, divljeg sirka i njegove morfološke i ekološke karakteristike, kada je smanjenje gajene biljke uzrokovano njegovim prisustvom, iznosi kod drugih kultura i do 50%, a nekada i više. Mehaničko ili ručno odstranjivanje ili čupanje, kako reče kolega, po sistemu ja za sirak, deda za babu, baba za repu, je teško i praktično nemoguće, jer rizomi sirka, makar koliki delić da ostane, to znaju poljoprivredni stručnjaci, se vrlo brzo regenerišu i opet daju ono što je nekada bilo. Neophodno je tretiranje hemijskim preparatima, ali ni to ne jednom, nego više puta i u dužem vremenskom rastojanju. Ne može se korov uništavati na jednoj njivi, a na drugoj ne. Sirak se mora uništavati organizaovano i na većim površinama i zbog tog organizovanog uništavnja je potrebna pomoć države. Neću vam govoriti o ekonomskim aspektima ovoga, jer su o tome govorile moje kolege, ali mi zaista nije jasno da ekonomski pokazatelji za opasnost po prinose na poljoprivrednom zemljištu nisu dovoljan razlog da ovaj zakon bude usvojen, osim ako ne mislite da ministar poljoprivrede, koji predaje političku ekonomiju, treba da izađe na njivu, da održi sirku jedno političko predavanje i da mu kaže da se više ne razmnožava, jer to naš narod ne može da izdrži.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić i poslednji prijavljeni narodni poslanik Hranislav Perić.
Dame i gospodo poslanici, prilikom izjašnjavanja Odbora za poljoprivredu i sam Odbor se složio da je ovaj zakon u osnovi dobar, ali da ga nije prihvatilo nadležno ministarstvo, pa ni Odbor ne može da mu da podršku da bi pred ovom skupštinom bio usvojen. Do sada je raspravljano oko pedesetak zakona i moram da vam kažem da je ovo najbolje obrađen zakonski predlog do sada. I u zakonu i u obrazloženju ovog zakona koriste se precizni statistički podaci o šteti, a i same procene koliki bi prinosi bili da nije ovog korova. U samom zakonu je predviđeno i na koji način se eliminiše ovaj korov u sledećih pet godina, kao i da bi najveći trošak po ovom zakonu snosio sam poljoprivredni proizvođač, a na Vladi Republike Srbije je da organizuje i kreditira sprovođenje ovog zakona. E, sada dolazimo do problema. Zašto se ovaj zakon od strane Vlade, odnosno nadležnog ministarstva ne usvaja. Ovaj zakon treba da sprovodi baš gospodin ministar poljoprivrede Veselinov, a to je za njega veliki umni problem, zbog toga što je najveći deo vremena, kada je pri svesti, mrzovoljan zbog mamurluka.
Gospodine Arsiću, izričem vam opomenu zbog izraza koje koristite u odnosu na ministra.
Gospodine Maršićanin, čovek može da bude mamuran i ako je preležao visoku temperaturu.
Ne znam da li ste vi sada pri svesti, da li ste vi mamurni i da li su to uvrede kada vam ih izričem, jer me vrlo čudno gleda gospodin Nikolić. To jesu uvrede i vi to znate. Molim vas da o tome ne vodimo polemiku. Dobili ste opomenu zbog izraza koje ste koristili.
Postavlja se pitanje iz kojih para treba finansirati i kreditirati sprovođenje ovog zakona. Moglo bi od onih para koje su planirane za navodnjavanje obradivih površina. Gospodin ministar je prilikom izborne kampanje obećao da će u celoj Srbiji svako moći svašta da navodnjava i ta sredstva bi mogla da se koriste i po ovom zakonu. Prilikom analiziranja ovog zakona izračunao sam kolika je šteta od ovog korova, kada je u pitanju kukuruz u Vojvodini. Izračunato u markama, cifra se kreće oko 650 miliona maraka i to samo za kukuruz i samo za Vojvodinu. Neko je u ovim diskusijama koje su kasnije usledile napravio procenu da je za sprovođenje ovog zakona u Vojvodini potrebno oko 350 miliona maraka, što znači da je samo sprovođenje ovog zakona, i za Vladu i za poljoprivrednike, profitabilno, jer se sredstva koja su uložena vraćaju skoro u duplom iznosu. Da se razumemo, nisam baš ni protiv navodnjavanja, raspitao sam se o tom problemu kod stručnjaka. Njihov odgovor je da se sredstva uložena u te sisteme, sa proizvodnjom kultura kakve su kod nas, tradicionalne, vraćaju tek za 25 godina i to pod uslovom da svih 25 godina bude suše. Posle 25 godina potrebno je uložiti nova sredstva za sanaciju, popravku i održavanje tih sistema, koji se isplate tek za 7-8 godina. Gospodo, ako Ministarstvo poljoprivrede troši pare isključivo za sisteme za navodnjavanje i ne usvajate ovakav i sličan zakon, kada budete te sisteme konačno završili i ako ih završite, zalivaćete korov, a ne biljne kulture. Hvala.
Poslednji prijavljeni govornik je narodni poslanik Hranislav Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Odlučio sam se da govorim i ujedno podržim predlog dopuna ovog zakona zbog toga što su ulaganja u poljoprivredu daleko korisnija od svih drugih ulaganja. Takođe, smatram da je predlog kolege Marjanskog dobar i ekonomski opravdan, sa jasnim obrazloženjem zašto treba prihvatiti ovaj zakon. Kod predlaganja budžeta za ovu godinu zalagao sam se, sa svojim kolegama iz SPS-a, da se više sredstava izdvoji za agrarni budžet, jer je ovo samo jedan predlog koji može da uveća prinos, dobiti od poljoprivrede. Verovatno će stići još predloga kojima se može ispraviti Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Zakoni o poljoprivredi uvek treba da imaju prioritet iz više razloga i to - poljoprivreda je najveća hala za proizvodnju, bez krova, pod vedrim nebom. Sva poljoprivredna proizvodnja ima mesta na svetskom tržištu. Hrana je išla u izvoz i kada smo imali sankcije i kada smo bili napadnuti, bombardovani. Kolega Marjanski je hteo ovom dopunom zakona da pomogne da se zaštiti poljoprivredno zemljište od korova, i to da se preduzmu odgovarajuće mere od nepogoda koje mogu zadesiti poljoprivredne proizvođače, a to su poplave, suše, vetrovi, korovske biljke. Tu bih dodao i zaštitu od grada, jer nam ova nepogoda, ovih dana, nanosi najveće štete u poljoprivredi. Zaštita od grada nije organizovana na celom području Srbije i u ovom delu treba sačiniti poseban program. U obrazloženju je tabelarno dato koliko bi za poljoprivrednike značila zaštita zemljišta od divljeg sirka i koliko bi se ovom zaštitom povećala poljoprivredna proizvodnja. U tom delu nemam ništa ni da dodam ni da oduzmem. Šteta je što nemamo nekoga ovde iz Vlade ili Ministarstva poljoprivrede da nam stručno objasni ovu problematiku. Ako je Veselinov, kao ministar za poljoprivredu, prezauzet drugim poslovima, onda je to mogao da bude neko od pomoćnika ili zamenika ministra ili neko od stručnjaka iz Ministarstva, jer ova država sve to skupo plaća. Možda je ministar neobavešten da ne prisustvuju sednici poslanici Stranke srpskog jedinstva koji traže njegovu smenu. I, na kraju, koliko nam je stalo do rešavanja problema u poljoprivredi, pokazuje današnji dan u Skupštini. Kada smo razgovarali o zaštiti dece od droge, sala je bila puna. Kada smo počeli raspravu o poljoprivredi, sala je prazna i radimo bez kvoruma. Jasno je gde je veća zarada. I droga utiče da li će neko da kopa na njivi ili ne. Hvala.
Reč ima gospodin Nikolić.
Mislim da bi bio red da samo nekoliko reči poslanička grupa SRS kaže na kraju ove rasprave. Mi smo pre tri meseca podneli ovaj predlog zakona. Čak i u obrazloženju piše da bi bilo dobro pre prolećne setve, za koju znate da je posle toga i završena, da ovaj zakon bude na dnevnom redu. Nije nam bila želja i današnja rasprava s naše strane nije bila usmerena tako da bilo kakve političke poene ostvarujemo. Imamo mi dovoljno poena, komentarišući svakodnevnicu u kojoj živimo, kao što i vi pokušavate da ostvarite poene na onome što smo činili dok vi niste došli na vlast. Ali, samo bih vas uputio da ne gledate predloge zakona tako, po potpisu ili po pečatu poslaničke grupe koja je predlog zakona podnela. Nije svaki zakon koji podnese SRS loš, toliko loš da vi ne glasate za njega iako znate da dira u veoma osetljivu materiju, koju bi trebalo regulisati. Isto kao što nije dobro ni sve što stiže ili sa Zapada ili iz vaših redova, već nije ni bitno, pa da baš morate za sve da glasate samo zato što dolazi iz većine, tamo gde uopšte niste mogli ni na šta da utičete. Video sam kod mnogih od vas nedoumicu i kod nekih poreskih zakona, kod nekih stavki u budžetu, gde vam je razum nalagao da treba malo drugačije da se reaguje, ali je disciplina odlučivala drugačije. Mogao bih čak to i da razumem, onda kada Vlada odgovori, kad reaguje na neki predlog koji stiže iz opozicije. Zaista je čudno da je Vlada oćutala predlog izmena i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu, da čak nije ni predstavnika poslala na današnju sednicu. Mogao je više puta da izađe za govornicu. Mogao je bar da kaže hoćemo li se kao društvo, kao nacija koja zavisi od Vojvodine i od hrane, hoćemo li se boriti protiv toga, na koji način. Mi smo vam predočili ovim predlogom zakona da to može da bude zajedničko ulaganje države i seljaka. I, ne može da se kaže da država nema interesa da pomogne seljaku. To je ekonomija. Kako on zaseje, zaštiti, nađubri, tako će da mu rodi. Baš državu briga. Nije tačno. Zašto biste onda davali beneficiranu naftu, odnosno obećavali da date, pa niste ni dali. Ovog puta i seljak i država ulažu u jednu njivu, na kojoj će od prinosa država odmah moći da zna koji je njen deo, za onaj ulog koji je dala, da seljaku ne samo više rodi, nego da ima zdravu zemlju bar za nekoliko narednih godina i da ne brine o tome hoće li da rodi ili neće. Nemojte samo po principu - radikali predlažu, ne valja, jer po tom principu su vas doveli da kažete da i NATO bombardovanje nije loše, samo zato što je NATO bombardovanje, pa je to bilo protiv Miloševića i protiv vlasti, nije bilo protiv naroda, nije bilo loše. Preporučujem vam da ovaj predlog zakona usvojite, zato što biste nam dokazali da jedan važan segment društva, da jedna velika populacija, jedna velika masa birača, ima pravo što glasa za vas. I, izuzev toga što želimo da zemlja bude zdrava, da na njoj raste dovoljno hrane, bez obzira na to kakva je vlast, da li je loša ili dobra, mi drugih motiva za ovaj predlog zakona nismo imali. Nadam se da ćete vi prihvatiti ovaj predlog zakona.
Ima reč gospodin Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, posao poslanika je da diskutuje o predlozima zakona koji se nalaze na dnevnom redu, pa ću tako i ja iskoristiti to svoje pravo i odgovoriti obavezi. Gospodin Marjanski je, iako je poslanik SRS, poslanik koji svojim nastupom odudara od onoga što jeste upečatljiv nastup predstavnika stranke, čijem poslaničkom klubu i on pripada, i način na koji je on obrazlagao ovaj zakon je zaista nešto što prijatno odudara od svega onoga što je njegovom nastupu prethodilo, ili što je potom usledilo u oblasti u kojoj su se njegove kolege poslanici zalagali za izglasavanje podrške ovom zakonu. O čemu se zapravo radi - radi se o Predlogu zakona u kome se izmenama i dopunama samo jednog člana menja postojeća zakonska regulativa, utvrđena 1992. godine Zakonom o zaštiti poljoprivrednog zemljišta, i to se praktično menja jednom dodatnom, temeljitijom definicijom onog termina pod kojim se u do sada postojećem zakonu podrazumevao pojam poljoprivredne zaštite. U dopuni o kojoj mi danas treba da se izjasnimo kaže se da se pod zaštitom poljoprivrednog zemljišta, u smislu ovog zakona, obuhvata i sprečavanje elementarnih nepogoda, preduzimanjem odgovarajućih mera u cilju očuvanja poljoprivrednog zemljišta. Elementarne nepogode su poplave, suše, vetrovi, korovske biljke itd. To je Predlog zakona koji je, čak i po mom mišljenju, i po mišljenju svih poslanika, proistekao iz naše stvarnosti i problema koji je realan. Međutim, mi kao Skupština moramo izanalizirati postojeće zakone, kojima se definiše oblast koju tretira ovaj predlog zakona i videti da li možda postoji neki zakon, koji je, nažalost, retko, ili čak uopšte nije primenjivan. Ako se ponašamo na takav način, onda ćemo videti da postoji, i da je još 1984. godine zakonski regulisana oblast zaštita bilja od bolesti i štetočina Zakonom o zaštiti bilja i da je istovremeno 1993. godine doneta uredba, podzakonski akt, kojim se dodatno preciziraju obaveze, kroz vrstu i sadržinu mera koje je korisnik obradivog poljoprivrednog zemljišta dužan da primenjuje pri njegovom korišćenju. Ne kažem da je ovaj zakon loš, ali je on sam po sebi suvišan, jer mi već imamo zakone koji do danas nisu primenjeni. Možemo razgovarati kako se dolazi do jednog takvog ishoda, ali sasvim sigurno, kao parlament ne možemo umnožavati zakonsku regulativu, kad već postojeća regulativa nije regulativa koja je primenjena. Mi smo, kao nova vlast - neki će reći da ona traje osam meseci, Republička vlada je konstituisana krajem januara i mi smo nedavno obeležili prvih 100 dana - iskazali svoje namere u oblasti poljoprivrede i u oblasti definisanja obaveza koje kao država imamo prema poljoprivrednim proizvođačima. Ne bežimo od tih obaveza i danas možemo reći u kojoj meri smo odgovorili onome što smo nagovestili u svojim prvim poslaničkim nastupima, ili u izbornoj kampanji, koja se često pominje kroz kritiku opozicije. Nikog ne optužujem, samo saopštavam argumente i činjenice - kada smo preuzeli upravljanje našom državom, između ostalog, time i odgovornost za stanje u poljoprivredi, jedan kg mineralnog đubriva vredeo je 3,2 kg pšenice. Danas jedan kg istog tog đubriva vredi 1,2 kg pšenice, jedan litar dizela vredeo je 10 litara mleka, danas jedan litar dizela vredi 1,5 l mleka. Jedan litar herbicida vredeo je 1.100 kg kukuruza, danas isti taj litar herbicida vredi 250 kg kukuruza. Podsećam vas da smo u raspravi o porezima na promet i reformama u oblasti fiskalne politike oslobodili poreza na promet poljoprivrednu mehanizaciju, seme, sadni materijal, đubrivo, herbicide, pesticide, gde smo time učinili veliki iskorak u smislu poboljšanja okolnosti u kojima danas egzistiraju poljoprivredni proizvođači, da je to ono što smo učinili do sada. To nije naš maksimum. Možda je najskuplje. Ne bežimo od toga da je danas kg kukuruza u Srbiji skuplji nego bilo gde u Evropi, ali je paritet drugačiji, nego što je bio do januara meseca, i sasvim sigurno, kroz sve ovo što sam vam do sada naveo kao argumente i činjenice, taj odnos će se menjati, ne u korist DOS-a, već u korist poljoprivrednih proizvođača. To nije oblast uskopartijske politike, jer, ukoliko mi budemo definisali prava i obaveze poljoprivrednika, seljaka, kako se budemo menjali na vlasti, i u opoziciji, ovo društvo neće daleko stići. Postoji segment politike i političkih prava i obaveza, postoji nešto što je samo po sebi šire od toga. Kažem vam da smo mi živeli u društvu koje je tu oblast definisalo zakonom iz 1984. godine, i taj zakon nije loš. On je dobar, samo nije bio primenjivan poslednjih 10 godina. Zbog toga smo se suočili sa nečim što je samo po sebi toliko katastrofalno, kao što su navodili poslanici, bilo da su dolazili iz redova opozicije ili pozicije. Ali, naša rezerva prema ovom predlogu zakona, nije rezerva prema problemu, niti prema namerama gospodina Marjanskog, već prosto proističe iz jednog realnog saznanja da se ne mogu donositi zakoni koji regulišu one oblasti koje su već regulisane postojećim zakonima, ni manje ni više od toga.
Reč ima narodni poslanik, gospodin Pavlović.
Gospodine predsedniče Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, uvažene koleginice i kolege, ne znam da li sam hendikepiran što sada govorim kao zadnji prijavljeni učesnik u raspravi, posle završne reči koje su dale uvažene kolege, šefovi poslaničkih grupa SRS i DOS-a, ali tako mi je pripalo, pa ću da iskoristim ovih par minuta da kažem ono što sam inače nameravao. Dakle, mi danas imamo načelnu raspravu ili raspravu o Predlogu zakona o dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, koji je predložio narodni poslanik SRS, gospodin Marjanski. Odmah da kažem, to bih rekao i da sam govorio prvi, kao što sada govorim zadnji u današnjoj raspravi, da inicijativu, predlog i kreativnost gospodina Marjanskog u predlaganju ovog zakona, a posebno u obrazloženjima koje je dao za svoj predlog, smatram izuzetno dobrim, i da on može da dobije svakako pohvalu, i naravno, moje simpatije s tim u vezi. Ovo govorim i zbog toga što je i, kada smo razmatrali predloge zakona o maloletnicima, a pre toga Predlog zakona o podršci malim i srednjim preduzećima, koje je predložila poslanička grupa SPS-a, bilo je kod nekih učesnika u raspravi iz poslaničke grupe parlamentarne većine osporavanja prava, u smislu predlaganja, da li imamo mi kredibilitet itd, da li je to što smi mi onda predlagali, a sada je gospodin Marjanski, propaganda, da li je to politički marketing naših partija, da li je to želja da se uđe u nekakvu skupštinsku istoriju, time što smo predlagali zakon itd. Odmah da kažem, što se mene lično tiče, ništa od ovoga ne stoji, mada i to imamo pravo, u krajnjoj liniji, i po Ustavu i po zakonu i po Poslovniku, jer u članu 128. Poslovnikajednostavno stoji da narodni poslanik ima dužnost i pravo da predlaže zakonske projekte, što je i ovom prilikom učinjeno. Odmah da kažem,lično ne mislim da je ovaj zakon reformski i da je u tom smislu radikalan, da predlaže zaista nešto što bi bilo vanzemaljski, ali, ruku na srce, ni zakoni koje je predlagala Vlada Republike Srbije, do sada, nisu bili na tom nivou. Uglavnom su bili zakoni o izmenama i dopunama ili zakoni o ukidanju nekihzakona. U tom smislu, mislim da je ovo što je predložio gospodin Marjanski, možda i neki napredak. Ono što je evidentno, to je način na koji je dočekana inicijativa i predlog ovog zakona. Naravno,ne branim sada ovo zbog toga što su narodni poslanici SRS-a podržavali naše zakonske projekte, Socijalističke partije, nego što zaista tako mislim. Odgovor koji je dao Odbor, po mom mišljenju je zaista lakonski, a odgovor koji je dala Vlada, na tri kucane strane, mislim da je uložen veliki napor i lično mislim da je bilo bolje da su to što su napisali, napisali u smislu podrške zakonu, nego što su ga odbili. Žao mi je što nema gospodina ministra, doktora Veselinova, koji je u izveštaju Vlade ovlašćen da objasni stavove zbog čega se zakon ne prihvata. Mislim da nema spora, da nijedan narodni poslanik u parlamentu ovog trenutka ne misli drugačije, osim da je poljoprivreda i u ovom trenutku, i bila juče, i prekjuče, i biće sutra jedna od najznačajnijih privrednih grana u našoj Republici i sa stanovišta stabilizacije privrednih tokova i sa stanovišta proizvodnje hrane i sa stanovišta eventualnih proizvoda koji bi mogli da idu i u izvoz. Prema tome, poljoprivredno zemljište i njegova zaštita, unapređivanje i čuvanje, je osnovna pretpostavka da bi se uopšte mogla ostvariti bilo kakva proizvodnja. Ono što hoću da kažem je potpuno na liniji onoga što je kolega rekao. To je ovo - bitno je i važno, mislim da se veliki naglasak ili preveliki naglasak daje na sirak. GospodinNikolić je pokazivao šta to znači. Ono što piše u zakonu, dame i gospodo narodni poslanici, uopšte ne govori o sirku. Kaže se da "zaštitom poljoprivrednog zemljišta, u smislu ovog zakona, obuhvata se i sprečavanje elementarnih nepogoda, (poplave, suše, vetrovi, korovske biljke) preduzimanjem odgovarajućih mera, u cilju očuvanja poljoprivrednog zemljišta". (Predsednik: Vreme.) Dame i gospodo, to ne može biti nikako sporno, to generalno opredeljenje.To bi morala da bude generalna politika Vlade. To što je ilustracija ili ono što je dato kao argumentacija, daje naglasak na sirak, za mene je samo jedan od razloga da se ovakav zakon prihvati. Na kraju, u zaključku piše - za sprovođenje ovog posla na suzbijanju sirka, bez pomoći Vlade Republike Srbije, poljoprivreda, bez obzira na sektor proizvodnje, nije u mogućnosti da se sama organizuje. Drugo, uložena sredstva bi se u vrlo kratkom periodu vratila i omogućila privredi ove zemlje da zauzme prvo mesto u Evropi i u svetu, koje je ranijih godina imala. Treće, sprovođenje ovih mera bi mogli u potpunosti eliminisati jednu drugu opasnost koja se nadvila nad poljoprivredom, a to je zlatica. Prema tome, dame i gospodo, uvažene koleginice i kolege, iz sve snage podržavam Predlog zakona. Mi ćemo, kaoposlanička grupa, glasati za njega. I vas pozivam da glasate. Ne glasate za sirak, nego za član 1. Zakona o poljoprivredi.
Molim vas da na kraju objasnite da li smo mi danas ceo dan razgovarali o sirku ili nismo. Sad smo čuli da uopšte nismo o sirku razgovarali. To je mene sad dovelo u dilemu. Gospodine Marjanski, nema završne reči. Ako je drugo javljanje, onda samo pet minuta.
Gospodo narodni poslanici, moram da kažem da sam član SRS-a, od 350.000 članova, članski broj moje karte je 78. Vi koji ste putovali po Vojvodini i po Srbiji i iz kola gledali sirak i korov, nemam ništa protiv toga, međutim, suština je u nečemu drugom: oni koji obrađuju i rade zemlju, oni znaju šta je korov, znaju to što napada naše biljke. Nisam hteo i nije mi bila namera da budem zapamćen kao narodni poslanik opozicije kome je usvojen Predlog zakona o zaštiti poljoprivrednog zemljišta. To mi uopšte nije bila namera, nisam ni pomislio na to. Planirana sredstva su ukalkulisana u zakon koji sam dao. Jedno jeste istina, kada se to računalo, predao sam to pre tri meseca, došlo je do promene cena, došlo je do sniženja nekih hemikalija i povećanja cene kukuruza i pšenice. Jednog trenutka je kukuruz bio 42 marke, sada je momentalno 35 maraka metar. Da li ima elemetarne nepogode? Vidite, ko obrađuje zemlju, on zna - naiđe grad, potuče uzak deo površine. Ta zemlja, ako ove godine ne da plod, sledeće godine može da se radi. Ako se to desilo krajem proleća, može zemlja opet da se obrađuje. Sirak nije od juče,sirak nije od pre deset godina. Prva intenzivnija obrada sirka je bila 69-70. godine. Tada se moglo kontrolisati. Došlo je vreme kada se nije moglo kontrolisati. Nažalost, danas plaćamodanak sirku i svim ostalim korovima i zlaticama koje utiču na obaranje prinosa. Jedno me samo čudi, čovek koji živi u selu, obrađuje zemlju, da može da kaže da se sirak iskorenjuje motikom. Ne može. Nikada niko nije čupao sirak iz korena i iznosio napolje na leju da ga pali. Mislim da to nema smisla. Šta znači uništavanje sirka pet petkova. To su seljaci primenili i uradili tako. Posle pšenice, na strništu, svakog petka, znači pet petkova se ore zemlja, dvadeset do trideset santimetara.Upravo to je jedan od načina da se uništi sirak. Nakraju, hteo bih da vam poručim - nemojte da glasate za Lazara Marjanskog. Glasajte za paore, za seljake koji ustaju u tri sata posle ponoći dahrane stoku, pre zore su na njivi, za te žuljeve koji hrane sve nas. Nema njih i nas koji radimo poljoprivrednu proizvodnju, da mi to ne radimo, da oni to ne rade, verovatno bi bilo gladi. Ako nećete da glasate za moj zakon, ako volite i cenite paora, seljaka, učinite nešto. Sirak je maligni tumor koji se širi. Protiv ovog tumora ima leka. Ako bivši režim nije imao snage, sluha, moći ili nešto drugo, imajte vi. Pomozite tim borcima prvog reda što se bore za egzistenciju svoje porodice,za veće prinose i zdravu hranu. Nije važno da li postoji ili ne postoji zakon. Nije važno čiji je. Donesite vi neke mere, preduzmite nešto da pomognete i paorima.
Zaključujem načelni pretres. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu u načelu. Za 39, protiv 118, uzdržanih pet, nije glasalo 9, ukupno prisutan 171 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto Predlog zakona o dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, koji je podneo narodni poslanik Lazar Marjanski, nije prihvaćen u načelu, saglasno članu 133. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, konstatujem da se postupak po njemu obustavlja. Gospodo narodni poslanici, sada je 19,00 časova, pa predlažem da donesemo odluku da završimo današnji rad i da nastavimo sutra u 10,00 časova. Molim da se o tome izjasnite. Za 129, protiv 13, uzdržano četiri, nije glasalo 18, ukupno su prisutna 164 narodna poslanika. Rad nastavljamo sutra u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da prema službenoj evidenciji, ovo je neka stara evidencija, današnjoj sednici prisustvuje 111 narodnih poslanika. Molim vas da utvrdimo da li imamo kvorum za rad Narodne skupštine, pa molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sednici sledeći narodni poslanici: Dragan Kovačević, Mihajlo Marković, Borivoje Mijatović, Velimir Živojinović, Dušan Budišin, Dragoljub Vojinović, Dragan Jočić, Miroslav Markićević, Radomir Naumov, Boško Ristić, Zaharije Trnavčević, Vasilije Pavićević, Aleksandar Vatović, Živodarka Dacin, Zoran Mićović, Zoran Bošković, Petar Mišić, Sredoje Mihajlov, Branislav Pomoriški, Milisav Petković, Milka Marinković, Pal Šandor, Dragiša Marinković, Atila Juhas, Karolj Kermeci, Radič Joković, Srđan Sikimić, Nataša Milojević, Predrag Stojanović. Prepodne odsustvuju: Dragan Šormaz i Neda Arnerić, a popodne Predrag Mijailović, Anita Beretić i Siniša Mitrović. Zakašnjenje je najavila Gordana Čomić. Obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Prelazimo na 25. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZA IZGLASAVANjE NEPOVERENjA MINISTRU PRAVDE I LOKALNE SAMOUPRAVE DR VLADANU BATIĆU Grupa od 23 narodna poslanika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke podnela je, saglasno članu 93. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 195. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, Predlog za izglasavanje nepoverenja ministru pravde i lokalne samouprave dr Vladanu Batiću. Predlog je dostavljen predsedniku Vlade Republike Srbije, ministru pravde i lokalne samouprave dr Vladanu Batiću i narodnim poslanicima. Pre nego što otvorim pretres hteo bih da vas, u skladu sa Poslovnikom, obavestim i zamolim sledeće: ova tačka dnevnog reda, a u proceduri su još dva predloga za razrešenje ministara u Vladi Republike Srbije, čini mi se da je tačka koja se prvi put nalazi na dnevnom redu Narodne skupštine od Drugog svetskog rata naovamo. Mislim da je rasprava o poverenju Vladi ili rasprava o poverenju nekom od ministara u Vladi jedna od veoma važnih tačaka kojima se parlamenti, pa i naš parlament treba da bavi. Ali, upravo zato insistiram i zahtevam i u vođenju ove sednice u potpunosti ću i vrlo striktno primenjivati Poslovnik o radu Narodne skupštine i neću dozvoliti da se ova veoma važna tačka, na način kako sam to rekao, izrodi u bilo šta drugo sem u argumentovanu raspravu o predlogu koji je poslanička grupa Srpske radikalne stranke podnela. Naravno, svi treba da budemo svesni odgovornosti, svesni značaja da se ovakva tema nalazi na dnevnom redu Skupštine i da ona protekne u najboljem mogućem redu. Posledice eventualnog drugačijeg odnosa narodnih poslanika u toku današnje sednice su takođe veoma jasne. Ja ću vam otvoreno reći, kako je ovo prvi put na dnevnom redu Narodne skupštine, ukoliko sednica ne bude imala adekvatan tok kakav je predviđen Poslovnikom, biće za neko vreme i poslednja. Otvaram pretres o Predlogu za izglasavanje nepoverenja ministru pravde i lokalne samouprave dr Vladanu Batiću. Da li predstavnik predlagača želi reč? Izvolite.