Poštovani predsedniče, predsedništvo i poslanici, razlozi za donošenje ovog zakona su sledeći: Reč je samo o izmenama zakona u 20 krivičnih dela, u kojima se novčani iznos pojavljuje kao element krivičnog dela, bilo kao osnovnog oblika tog krivičnog dela ili posebnih oblika krivičnog dela. Visina novčanih iznosa, sadržana u ovim krivičnim delima, praktično određuje i težinu zaprećenih kazni i od njih zavisi stvarna nadležnost suda. Od toga zavisi da li će u prvom stepenu suditi opštinski ili okružni sudovi, a samim tim je određena i nadležnost drugostepenog suda. U postojećoj situaciji, budući da su ovi iznosi poslednji put utvrđeni 14. 7. 1994. godine, iznosi koji su sada sadržani u Krivičnom zakonu ne odgovaraju više ni zahtevima kaznene politike, niti principima raspodele stvarne nadležnosti, pa se dogodilo da je Vrhovni sud,zatrpan u drugostepenom postupku žalbama protiv presuda, donetih na nivou okružnih sudova. To je suprotno opredelenjima i intencijama da Vrhovni sud,kao najviši sud u Republici, bude nadležan za postupanje po vanrednim pravnim lekovima i za druge svoje nadležnosti kao najviši sud u Republici, kao što je zauzimanje pravnih shvatanja i stavova. Zbog toga i jeste ovaj predlog, tako da su ovi iznosi, sadržani u krivičnim delima, povećani između 10 i 15 puta. Zbog toga što je ovih dana u medijima došlo do dezinformacija, moram da naglasim da se ne radi o povećanju novčanih kazni, većnovčanih iznosa kao elemenata krivičnog dela. Mada ovaj zakon još nije usvojen, on je već, kada je najavljen, svesrdno podržan u celokupnim pravnim sudskim okvirima, kako od strane tužilaca, sudija, tako i od advokata, jer je praksa iziskivala potrebu da se ovaj zakon menja. (Gospodin Milorad Mirčić je počeo da deli neki materijal u skupštinskoj sali, pa ga je predsednik Skupštine zbog toga opomenuog:)
Gospodine Mirčiću, molim vas, ne možete to deliti u sali za skupštinsko zasedanje. Ne možete deliti nikakve materijale u Skupštini, sem onih koji su službeni materijali, molim vas. Molim obezbeđenje, iznesite te materijale. Gospodine Mirčiću, imate pravo, ali nemate pravo da ih delite u Skupštini (glasovi: - traže ljudi). Možete dobiti u holu, ali nemojte u sali. Molim vas, gospodine Mirčiću, ja ću o ovom obavestiti predsednika Marjanovića. Vi ste napravili ozbiljan prekršaj i ne možete kao minstar u Vladi da to radite. Da li neko od narodnih poslanika želi reč? Ima reč narodni poslanik Milan Miković.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, sinoć je izgledalo da imamo dva zakončića, koje za neki minut treba da usvojimo i da sve bude u redu. Međutim, šteta je što nismo posvetili dovoljnu pažnju i uvodnom izlaganju gospodina minstra pravde, a i samom tekstu zakona, koji se nalazi pred nama. Naime, gospodin ministar je ukazao da se ovde radi prvo o usaglašavanju sa stvarnom situacijom, koja postoji i koja otežava rad, ali ne samo Vrhovnog suda i ne samo zbog njega, nego u prvom redu zbog onih ljudi, koji treba da odgovaraju i u pogledu kojih postoji potpuno različita praksa na raznim mestima. Naime, potpuno nerealni novčani iznosi su određene radnje kvalifikovali kao daleko teža krivična dela i ljudi su faktički bili suočeni sa optužnicama, koje su daleko iznad društvene opasnosti radnji, koje su počinili, jer je krađa već bila na 151 dinaru, mada postoji i krivično delo sitne krađe. Sudovi su se našli u izuzetno teškoj situaciji, jer da bi izricali normalne realne kazne, bili su prinuđeni da primenjuju odredbu o ublažavanju kazne na suprotan način od onoga kako je to navedeno u Krivičnom zakonu. To je postala svakodnevna praksa i svakodnevni problema i na svakom zasedanju ili na svakom sastanku pravnika ukazivano je na to pitanje. Rečeno je da tako ipak ne može da bude. Na osnovu ovoga što se sada predlaže i što prepostavljam da će se usvojiti i što podržavam da se usvoji, nesumnjiva je činjenica da ćesada jedan značajan broj predmeta biti završavan pred opštinskim i okružnim sudom, neće ići pred Vrhovni sud. Prema tome, faktički niži sudovi će biti opterećeniji, i to značajno opterećeniji, nego što su do sada bili. To je pitanje, koje mora da se odrazi danas sutra i na pitanje realne procene broja potrebnih sudija u opštinskim i okružnim sudovima. Ništa se neće smanjiti nadležnost okružnih sudova, kao što u prvom trenutku izgleda, jer će izgubiti deo prvostepene nadležnosti, ali će dobiti daleko veći deo drugostepene nadležnosti. U tom pogledu mislim da će biti potrebno da se vrlo brzo reaguje od strane Minstarstva pravde, da se sagleda kakva je ta situacija i da se na osnovu toga predlože odgovarajuće izmene. Drugo pitanje, koje je ovog trenutka od značaja je sledeće. Nemamo još uvek informaciju o tome da li se u Crnoj Gori preduzimaju mere da se na isti ili sličan način izvrši izmena Krivičnog zakona, jer bi bilo apsurdno da na teritoriji Jugoslavije postoje tako velike razlike, kakve su između dosadašnjeg Krivičnog zakona i ovog, koji danas treba da usvojimo. Prema tome, ukoliko raspolažemo informacijom da se tamo ništa ne radi, morali bismo, ili nadležna minsitarstva ili Vlada da iniciraju da se u tom pravcu izvrše određene izmene, jer raspoloženje postoji, imajući u vidu ona iskustva, do kojih smo došli u vreme kada se govorilo o donošenju jedinstvenog krivičnog zakona za Jugoslaviju. Treća stvar, koja je ovde nesumnjivo značajna, a to je i posebno regulisanje pitanja i poseban odnos, hoćemo li imati ili nećemo imati krivični zakon Jugoslavije. Jeste da je to ovog trenutka daleko pre političko pitanje no svako drugo, ali je nesumnjivo i pitanje u pogledu koga treba ova situacija da bude raščišćena, jer je i ova skupština svojevremeno donela odluku kojom je to što pripada u njenu nadležnost prebacila u nadležnost savezne države. U ovom predlogu zakona, kome je ostalo jako malo vremena od vremena kada je podnet do vremena kada o njemu odlučujemo, došlo je do dve stvari. Prva stvar, takav zakon se ne donosi po hitnom postupku, ali je potrebno htino ga doneti i mi ga podržavamo, neka bude i po hitnom postupku, ali u njemu nema prelaznih odredaba. Neophodno je, nakon ovoga kada se preduzmu mere da u tom pogledu Ministarstvo pravde vrlo brzo raščisti pitanja,koja se inače regulišu prelaznim odredbama, da bi se na jedinstven način sve to učinilo na teritoriji Srbije. Sledeća stvar, na koju mislim ovog trenuta da treba ukazati, to je da smo pre kratkog vremena načinili izbor velikog broja sudija, uglavnom novih, mladih, stručnih svakako, ali neiskusnih i u vršenju sudijskog posla i u pogledu svega i moramo biti svesni da će oni biti i promenom nadležnosti izloženi jednom velikom naporu da od samog početka počnu i ozbiljne stvari da rešavaju. Još jedno pitanje, to je pitanje ocene rada sudija i sudova, jer, dozvolite, do sadaneke od ovih predmeta rešavale su sudije, na primer, u okružnom sudu koji su imali normu, mislim, od četiri krivična predmeta mesečno da završe. Danas ti isti predmeti biće prebačeni u opštinski sud, gde će sudije biti obavezne da završavaju 15 takvih predmeta u toku jednog meseca.
Smanjili smo normu.
Ako je smanjena norma, u tom smislu nešto je potrebno učiniti. Ali, stvar mora da bude raščišćena na taj način da se ne bismo sutra suočili da nam sudije imaju izuzetno rđave rezultate, jer broj predmeta ne mogu da završe u situaciji u kojoj se nalaze. Prema tome, ovo je jedan ozbiljan, izuzetno ozbiljan zakon, zakon koji sa jedne strane sve stvari stavlja na jedno mesto. Svi zakoni i sve odredbe, posebno u situaciji kada pravna država ne funkcioniše onako kako bismo želeli, dve stvari moraju da se ipoštuju. Mora da se ispoštuje to da svi poštuju zakone, sa druge strane zakoni moraju da budu takvi, da budu realni, da odgovaraju predviđene sankcije i kazne zaista stepenu društvene opasnosti, a ne da dođemo u situaciju, u kakvoj smo sada bili, da su nam za stvari određenog stepena društvene opasnosti kazne bile i važile daleko strože od onoga što postoji u celom svetu za takve i slične pojave. Jasno je da dogod se situacija u monetarnoj i svim ostalim sferama ne raščisti, biće potrebe za ovakvim intervencijama, ako ima potrebe da se vrše svaki put kada na to praksa ukaže. Onog trenutka kada jednog dana sve to bude stabilno, kada dinar bude stabilan, nikada se više nećemo suočiti sa potrebom da se na ovaj način vrši izmena Krivičnog zakona.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Zoran Jovanović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, u svemu podržavam gospodina Mikovića. Želeo bih da istaknem da se sa ovim problemom Republika Srbija susretala i 1993. godine, u vreme velike hiperinflacije dok je premijer Vlade bio gospodin Šainović, a koga su podržavale strnke koje danas čine Vladu. Onda su zbog hiperinflacije sudovi morali da primene tzv. načela primene blažeg zakona u krivičnom postupku, a to znači da ako je u međuvremenu od izvršenja krivičnog dela, pa do suđenja izmenjen zakon, a taj izmenjeni zakon je blaži po učinioca, primeniće se taj blaži zakon. U vremenu hiperinflacije trebalo je Skupština da zaseda svaki dan i svaki dan da donosi odluku o izmenama i dopunama Krivičnog zakona u ovom smislu u kome mi danas donosimo ovaj zakon. Onda su sudovi širom Srbije nezakonito postupali i odstupali od tog ustavnog načela. U krivičnom postupku važi načelo blaže primene zakona, opravdavali su se inflacijom, u krivičnim postupcima su određivali veštaka, da se putem veštačenja utvrdi imovinska šteta ili vrednost proneverene stvari, ili vrednost utajenog poreza u vreme izvršenja dela i u vreme suđenja, već zavisno od toga o kom krivičnom delu i o kom obliku krivičnog dela se radi. Iz svog iskustva i iz svoje prakse znam da su sudovi radili nezakonito i neustavno. Možda je to iz razloga što nisu bili dovoljno materijalno stimulisani. Sada smo i taj razlog otklonili, pa se nadam da više neće to stajati. Gospodin Miković sa pravom ističe da će nakon primene ove izmene Krivičnog zakona doći do prelaska nadležnosti, odnosno određeni predmeti će ići u niži stepen iz okružnog suda u opštinski sud, pa će biti opterećeniji opštinski sud, a okružni sud će suditi u drugom stepenu. Međutim, pored toga, ovom zakonu se danas raduje veliki broj lica protiv kojih se vodi krivični postupak po službenoj dužnosti. Znači, protiv kojih je podignuta optužnica od strane javnog tužioca, veliki broj advokata koji brane ta lica, jer će, pored toga što postoje situacije gde će suditi niži sud, postojati mogućnost za neka krivična dela, gde je novčani iznos tzv. objektivni uslov diskriminacije, da više uopšte ne postoji krivično delo. To su krivična dela: Nesavestan rad u službi iz člana 245., ugrožavanje javnog saobraćaja iz člana 195., poreska utaja član 154. i nesavestan rad u privrednom poslovanju član 136. Krivičnog zakona Srbije. Znači, u osnovnim oblicima ovih krivičnih dela novčane vrednosti se menjaju. Evo kako to izgleda na primeru krivičnog dela iz člana 245. - nesavestan rad u službi.Član 245. stav 1. kaže: "Službeno lice.... itd. nanese štetu preduzeću preko hiljadu dinara, kazniće se zatvorom do tri godine". Ako je usled dela iz stava 1. ovog člana došlo do teške povrede prava drugog, ili je nastupila imovinska šteta koja prelazi 10 hiljada novih dinara, kazniće se zatvorom od šest meseci do pet godina. Sada se u osnovnom obliku, umesto cifre hiljadu dinara, stavlja 15 hiljada, a u kvalifikovanom obliku umesto 10 hiljada, 150 hiljada. Ako smo imali lice koje je u vreme izvršenja ovog krivičnog dela napravilo štetu svojoj organizaciji u iznosu od 14 hiljada dinara, u to vreme to je bilo 14 hiljada maraka, pa zbog raznoraznih odugovlačenja eventualno nesavesnog rada sudija ili korišćenja nekih povlastica bolesti okrivljenog, sada to lice, dakle, koje je učinilo nesavestan rad u službi ne podleže ni ovom osnovnom obliku, jer da bi postojao osnovni oblik potrebno je da šteta prevazilazi iznos od 15 hiljada dinara. Ne kažem da sam protiv donošenja ovog zakona. Aposlutno stojim iza ovog zakona. Ali, kažem da pored navedenog, posledica je da kvalifikovani oblici krivičnih dela postaju u blažem ili lakšem obliku kvalifikovani, ili prerastaju u osnovni oblik krivičnog dela, a to sve utiče na visinu zaprećene kazne. Kakav će rezultat biti ovakve kaznene politike, kada mi nagrađujemo određena lica koja su protivpravno postupala, koja su vršila krivična dela, dela koja su u svakom slučaju u vreme izvršenja predstavljala veliku društvenu opasnost, a sada jednostavno potezom pera, što bi neki rekli, vršimo amnestiju, gospodo, na nama je svima da se zamislimo kako će to ubuduće preventivno generalno delovati na buduće učinioce krivičnih dela. Ali, u nuždi ovaj zakon moramo podržati. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Pošto se niko više ne javlja za reč, zaključujem načelni pretres. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Za je glasalo 188, protiv jedan, niko se nije uzdržao, nisu glasala dva, ukupno prisutan 191 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila Predlog zakona u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Da li još neko želi reč o Predlogu zakona u pojedinostima? (Ne želi). Pošto se više niko ne javlja za reč, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Krivičnog zakona Republike Srbije u celini. Za 187, protiv dva, uzdržanih nema, nije glasalo tri, a ukupno je prisutno 192 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama Krivičnog zakona Republike Srbije. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnih poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije, za upražnjena poslanička mesta, kako bismo omogućili njihovo učešće u radu Narodne skupštine. Vi ste dobili izveštaj, ali je datiran sa 7., a datum koji treba da stoji je 8. decembar, tako da ta tehnička greška bude uvažena. Uručen vam je izveštaj Republičke izborne komisije o izboru nrodnih poslanika u izbornim jedinicama - 6 - Zrenjanin i 9 - Novi Sad, radi popune upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Takođe, uručen vam je izveštaj Administrativnog odbora, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnih poslanika, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 30. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnim poslanicima: - DUŠICI KARABENČI, kandidatu sa izborne liste Koalicija "Vojvodina" Čanak - Veselinov u Izbornoj jedinici 6 - Zrenjanin, i - MARIJANU RISTIČEVIĆU, kandidatu sa izborne liste Koalcija "Vojvodina" dr Dragan Veselinov - mr Miodrag Mile Isakov, u Izbornoj jedini 9 - Novi Sad. Na osnovu izveštaja Republičke izborne komisije i izveštaja i predloga Administrativnog odbora, a shodno članu 30. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnim poslanicima: - DUŠICI KARABENČI i - MARIJANU RISTIČEVIĆU. Čestitam narodnim poslanicima na izboru. (U sali se čuje apalauz.) Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PREKRŠAJIMA Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaj Odbora za pravosuđe i upravu koji predlaže Narodnoj skupštini da prihvati Predlog zakona u predloženom tekstu kao i izveštaj Zakonodavnog odbora, koji je prihvatio Predlog zakona u načelu i u pojedinostima. Na sednici Zakonodavnog odbora mišljenja su izdvojili narodni poslanici Milan Miković i Zoran Jovanović, a na sednici Odbora za pravosuđe i upravu mišljenje je izdvojio narodni poslanik Milan Miković. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Želi.) Ima reč ministar pravde, Dragoljub Janković.
Prekršaji su one povrede društvenih normi koje čine neki prelazni oblik između disciplinovanog i zakonitog ponašanja ka onome što se zove krivično delo. Samim tim, brojniji su od krivičnih dela i u poslednje vreme brojnost i vrste krivičnih dela uslovile su potrebu da se reaguje i kod Zakona o prekršajima. Išli smo na to da Zakon dopunjavamo i menjamo, a ne da donosimo novi zakon, bez obzira što je ovo deseta izmena i dopuna donetog zakona i glavni razlog za to - mada je bilo i mišljenja, a verujem da će u diskusiji biti i to da je trebalo ići na novi zakon - jeste taj što moramo najpre imati donet zakonsudovima koji je u pripremi, jer od toga kako će biti organizovani sudovi i od brojnih pitanja koja će sadržati taj zakon, zavisiće i položaj, mesto i uloga organa za prekršaj. Dakle, ne bismo smeli da prejudiciranjem, donošenje Zakona o prekršajima, eventualno u celini prejudiciramo neka pitanja koja će biti regulisana budućim zakonom o sudovima. Šta je svrha ovih izmena i dopuna? Svrha je dvostruka. Pre svega da omogući potpuniju zaštitu slobode i prava građana, koje su ugrožene brojnim vrstama prekršaja, a, sa druge strane, da se blagovremeno omogući efikasnije vođenje prekršajnog postupka i samim tim zaštita društvenog poretka. Ukazaću na nekoliko najznačajnijih novina koje sadrži ovaj predlog zakona. Dosadašnjim Zakonom o prekršajima bila je predviđena nužnost da se pre nego što se novčana kazna zameni kaznom zatvora, kada su u pitanju novčane kazne izrečene u većem iznosu, obavezno prethodno pokuša prinudna naplata. Ovim predlogom izostavlja se ta međufaza u postupku naplate novčane kazne i ponuđeno rešenje ide za tim da se svaka novčana kazna koja ne bude dobrovoljno plaćena odmah zamenjuje kaznom zatvora. Kako u našem prekršajnom sistemu praktično ima, najviše novčanih kazni tako se i stimuliše da učinioci prekršaja ove kazne blagovremeno i dobrovoljno plaćaju, da se ne ide na ove druge institute za zamenu te kazne. Ukoliko je izrečena novčana kazna, samo novčana kazna, ona se može zameniti kaznom zatvora, najduže u trajanju do 30 dana. Ukoliko je prekršiocu izrečena kumulitivno i novčana kazna i kazna zatvora, onda kazna zatvora može trajati najduže do 60 dana, a za najteže prekršaje do 90 dana. Prilika je da se kaže da se ovim izmenama predlaže i promena vrednosti jednog dana zatvora, umesto dosadašnjih 20 dinara ubuduće jedan dan zatvora bi vredeo 60 dinara. Jedna od bitnih novina jeste prenošenje vođenja prekršajnog postupka u prvom stepenu sa prvostepenih organa za prekršaje, a to su opštinski organi za prekršaje, na organe državne uprave. Naravno da je prenošenje rekstriktivno i važi samo za određene situacije i određene prekršaje. Konkretno, to su samo prekršaji za koje je predviđena odgovarajućim propisom samo novčana kazna i to u fiksnom iznosu. Dakle, u tom slučaju ovlašćeni radnici nadležnih državnih organa sprovode prekršajni postupak u prvom stepenu. U praksi to će najčešće biti povrede propisa o javnom redu i miru, propisi iz oblasti saobraćaja, propisi iz raznih inspekcijskih mera kao što su siva ekonomija, jer je poznato da se veoma raširila pojava kojuradi primera navodim, a to jeneprijavljivanje zaposlene radne snage kod Fondova za penzijsko i invalidsko osiguranje, kod Fondova za zdravstveno osiguranje i mnogi naši ljudi koji rade faktički nisu zakonom zaštićeni, jer ne ostvaruju odgovarajuća prava što se često pojavljuje tek u kasnim godinama kada se pojavi pitanje prava na penziju ili kada im se dogodi nekakav slučaj koji bi vodio ka potrebi pružanja zdravstvene zaštite. Dakle, u takvim slučajevima nadležni organi će moći na licu mesta da izriču i praktično vode prvostepeni prekršajni postupak. Ukoliko građanin, učinilac ovakvih prekršaja ne plati dobrovoljno, na licu mesta, prekršajnu novčanu kaznu, taj organ bi odmah uručivao rešenje koje ima karakter prvostepenog prekršajnog rešenja, protiv koga je moguće ulagati žalbu drugostepenom organu, koji u ovom slučaju inače jeste prvostepeni prekršajni organ, a to je opštinski organ za prekršaje. Dakle, u ovakvim situacijama prvostepeni opštinski organi za prekršaje dobijaju ulogu drugostepenih prekršajnih organa i njihovo rešenje je konačno i izvršno. Napominjem da se radi samo o prekršajima i da je predviđena jedino novčana kazna u fiksnom iznosu, tako da ovi radnici državnih organa ne bi mogli da vode postupak za teže prekršaje gde je predviđeno eventualno izricanje određene zaštitne mere. U tom slučaju postupak može da vodi samo sudija za prekršaje. Sledeća novina jeste ustanovljavanje novih zaštitnih mera. Predlažu se dve nove zaštitne mere, koje do sada nisu bile prisutne u našem prekršajnom zakonodavstvu, a to je zabrana pravnom licu da vrši određenu delatnost i, druga, zabrana fizičkom licu, odgovornom licu, da vrši određene poslove. To je inače mera koja je prisutna u mnogim razvijenim zemljama. Slušali smo i čitali kako se na Zapadu zatvaraju radnje i to je u stvari najefikasnija mera, jer ako se privatnom preduzetniku zatvori radnja, onda je to najveća kazna u suštini, jer se time onemogućava njegova dalja delatnost. Ovakve zaštitne mere mogu trajati najkraće tri, a najduže 12 meseci. Predložene su i određene izmene u statusu sudija za prekršaje, pre svega one koje podižu ugled i značaj sudija za prekršaje, tako što se pooštravaju uslovi za izbor za sudije za prekršaje, pa se pored određenog radnog iskustva sada, umesto dosadašnjeg ispita za sudije za prekršaje, zahteva položen pravosudni ispit, dakle isti onaj ispit koji moraju da imaju položen i kandidati za sudije, za javne tužioce i advokati. Dakle, u pitanju je jedan strožiji ispit i samim tim podižemo ugled sudija za prekršaje, a mislim da je to i potrebno. Među novinama predlažu se i neke novine vezane za razrešenje sudija za prekršaje, od kojih bih najznačajniju istakao, da je nov razlog za razrešenje sudija za prekršaje onda ako on odbije da se povinuje odluci o upućivanju na rad u drugi organ za prekršaje. Na ovu meru smo išli podstaknuti pojavama u poslednje vreme, jer smo imali situacije da su pojedine sudije za prekršaje odbijale da odu na Kosovo, da tamo pomognu svojim kolegama u poslednjim događajima, kada je to bilo nužno i za državu veoma potrebno. Išli smo i na izmenu prava takvih lica, jer je bilo nelogično da neko ko bude razrešen iz ovakvih razloga ima određena prava, koja inače ima lice koje se razreši zbog drugih opravdavajućih okolnosti, kao što je primera radi, bolest. Povećane su i novčane kazne, tako da ubuduće najveća novčana kazna za fizičko lice, u zavisnosti od prekršaja, iznosi između 100 i 10.000 dinara, za pravna lica između 2.000 i 200.000 dinara i za preduzetnika između 1.000 i 100.000 dinara. Na licu mesta novčana kazna se može izreći fizičkom licu samo u iznosu od 60 do 1.000 dinara, a za pravno lice i preduzetnika između 600 i 10.000 dinara. Najzad, ovim zakonom predviđa se pooštravanje odgovornosti privatnih preduzetnika, koji su do sada bili u određenom smislu, može se reći, zakonom zaštićeni i njima nije mogla biti izrečena kazna zatvora, niti pak novčana kazna biti zamenjena kaznom zatvora. Sada se položaj privatnih preduzetnika, koji znamo često se približava po svom značaju i efektima svog delovanja pravnim licima, preduzećima itd, pa se njihov položaj približava u znatnoj meri položajima odgovornih lica u pravnim licima. To su najznačajnije novine koje donosi ovaj zakon. Smatramo da su društveno korisne i opravdane i u ovom trenutku mnoge od njih i nužne.
Zahvaljujem. Da li narodni poslanici koji su izdvojili mišljenje žele reč? Ima reč narodni poslanik Milan Miković.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, ima jedan broj pitanja na koja nismo dobili odgovore ni ovim predlogom zakona i jedan broj pitanja koja su, nesumnjivo, u suprotnosti sa uobičajenim načinom regulisanja ovih pitanja danas u Evropi i svetu. Hteo bih, pre svega, da ukažem na jednu stvar, koja mislim da je pomenuta i od strane ministra, a koja mislim da je jedan ozbiljan razlog zbog čega ovaj zakon ne treba usvojiti danas, nego ga vratiti Ministarstvu pravde, kako bi sačinio jedan potpun zakon, kako bi regulisao sva pitanja i ova i eventualno sporna pitanja, i nakon toga se ponovo pojavio pred Skupštinom. Na to smo ukazali i na nadležnim odborima, Odboru za pravosuđe i Zakonodavnom odboru, a dozvolite, nisam sasvim siguran da je baš jako lako jednom sudiji za prekršaje da pred sobom ima 10 tekstova "Službenog glasnika Republike Srbije",počev od 1989. godine do danas. To je jedna stvar. Druga stvar, u konkretnom slučaju napravljen je jedan izuzetak od regulisanja kaznenog postupka, uopšte u najširem smislu gledano, na teritoriji naše zemlje. Naime, jeste da se pojedinim zakonima predviđa i mimo krivičnog zakona postojanje određenih krivičnih dela, ali u toj oblasti poštuje odredbe koje regulišu postupak koji će se voditi, kako će se braniti, kako će se optuživati, a to je sve regulisano u jednom propisu u Zakonu o krivičnom postupku, jedinstvenom za teritoriju cele Jugoslavije. Nijednog trenutka to se nije menjalo, čak i kada je određeno da imamo posebne krivične zakone, i tada je postupak bio regulisan jedinstvenim Zakonom o krivičnom postupku. U ovoj konkretnoj situaciji, kada se radi o prekršajima, mi smo pre kratkog vremena doneli jedan poseban zakon, Zakon o informisanju, tamo su predviđene i posebne odredbe za posebni prekršajni postupak. Ako je tada to opravdavano - ovog trenutka ćemo nešto hitno doneti, u međuvremenu se donosi novi zakon, ovaj zakon o prekršajima i očigledno je ako se želelo i smatralo da to treba da ostane, da opstane - onda je očigledno bilo neophodno da se u ovaj zakon unese i taj drugačiji postupak od uobičajenog. Ovde imate neke odredbe koje govore o skraćenom postupku, pa čak i o drugim organima koji će to vršiti, ali je sve to uvedeno u ovaj zakon. Međutim, u konkretnoj situaciji dozvoljeno je da postoji izuzetak u pogledu toga da se postupak može regulisati u više zakona. Mislim da to ne može. Pravna nauka nas na to ne upućuje i mislim da je to prvi i osnovni propust ovog zakona u ovoj oblasti. Druga stvar, mi smo odredbama Zakona o informisanju i neke ustanove koje apsolutno postoje, i postojale su, rešili na drugi način. To je pitanje pravosnažnosti i pitanje izvršnostijedne kaznene odluke. Mislim da to ne može da bude različito, jer je tako nešto u suprotnosti i sa određenim ustavnim odredbama. Prema tome, ovo je bila prilika, ako se smatralo da to treba da ostane, da se unese u ovaj zakon, a to se i ne predlaže. Prema tome, to je još jedan izuzetno ozbiljan razlog zbog koga treba prihvatiti ovo što sam na samom početku rekao. Treća stvar je - ovo je u odnosu za sve prekršajne odredbe u svim zakonima ipak jedan oblik opšteg zakona. I u tom zakonu su predviđeni i minimumi i maksimumi koji važe i za sve druge prekršajne odredbe u pojedinim zakonima. Jedino u pogledu jedne oblasti je rečeno - nećemo ovim zakonom da određujemo limite, posebno limite na više.To je odredba koja govori da se za prekršaje iz oblasti javnog informisanja možepropisati i viša novčana kazna. Ne radi se u ovom zakonu, ne određuje se u ovom zakonu kao opštem gde će biti određen limit, nego se kaže - e, u ovoj oblasti možete u nekom drugom zakonu, i to ne u jednom zakonu, jer ako oblast informisanja bude regulisana sa više zakona, u svakom od tih zakona moći će da se predvidi poseban prekršaj, poseban postupak, i moći će da se predvidi poseban limit. Mislim da to tako ne ide, da to tako ne može, i da to ni na koji način ne opravdava da i sada u ovom odlučivanju o izmeni i dopuni Zakona o prekršajima ostanemo kod odredbe koja je uneta u ovaj zakon, koja je onda uneta u prethodnika ovog predloga, jer je uneta u postojeći važeći zakon, kao ovakva odredba. Takvo prenošenje nadležnosti ne može da bude. Četvrta stvar na koju bih hteo da ukažem - vidite, novčani iznosi su, kada su u pitanju kazne, povećani za 10 ili 20 puta. Kada su novčani iznosi u pitanju jedino je povećano tri puta ono koliko vredi dan slobode, jer je po ovom zakonu rečeno - dan slobode kojim ćeš zameniti novčanu kaznu kaznom zatvora vredi 60 dinara. Sve drugo je 10 ili 20 puta više, ali vrednost dana slobode nije 10 puta više nego što je bila kada je donošen ovaj zakon, nego je tri puta veća. Prema tome, očigledno je da je na vagi to stvar koja ima jako malu vrednost i nisam sasvim siguran da li jedno takvo rešenje i odnos prema građanima, koji treba da odgovaraju, pa da odgovaraju ako treba zamenjenom kaznom da idu u zatvor, pa i da idu u zatvor, ali nesumnjivo na jedan način koji će biti u skladu sa svim ostalim. I, konačno, u pogledu mogućnosti da se mimo ovog zakona odredi viša novčana kazna bez limita, mora biti ocenjeno i sa još jednog stanovišta, a to je - da li visina novčane kazne u bilo kom zakonu, ako je zaista tako podešena da suštinski predstavlja oblik oduzimanja sve imovine jednom čoveku, a to je praktično vrlo često moguće imajući u vidu odredbe Zakona o informisanju, nije li to izigravanje one odluke koju smo i u Krivičnom zakonu, i u toj oblasti, izbacili, da ne može da bude takvih mera kojima će jednom licu biti faktički, ne formalno, faktički konfiskovana cela imovina, jer konfiskacije nema. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Zoran Jovanović, koji je takođe izdvojio mišljenje.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pitanje je kako građanin da se upozna sa pravnim propisom koji je na snazi, jer važi maksima "nepoznavanje zakona ne škodi". Ili da se pretplati na "Službeni glasnik RS" ili "Službeni list SRJ", ili već kako se zovu novine, recimo u Čačku se zovu "Službeni list opštine Čačak". Građani to ne rade pa se informišu iz sredstava informisanja, ali sredstva informisanja lažno informišu. Evo, ja jutros kupim "Glas javnosti" i on na drugoj strani kaže - kako će svi bivši ministri, koji su bili ministri kod premijera Zelenovića, pa gospodina Božovića, pa Šainovića, pa sadašnjeg aktuelnog premijera, da će svi imati doživotnu rentu nateret naroda. Što nije tačno, jer svedoci smo da sinoć nismo izglasali takav zakon. Prema tome, građanin nema mogućnosti iz sredstava informisanja da se obavesti o propisima koji važe. Evo, kolege radikali pokazuju "Veliku Srbiju". Nisam uspeo da pročitam. Vezano za ovo.... [[komentar iz sale se ne čuje]] Ja čitam "Glas javnosti", jer mi se čini da je najmanje pod kontrolom ovih .... ali, lažu. Uverio sam se da lažu, evo,svi ste svedoci.
Dozvolite narodnom poslaniku da govori.
Samo sa jednog aspekta, ukratko. Demokratski pravni poretci se odlikuju velikom aktivnošću parlamenta s tim karakteristikama da pitanja od značaja za društvene odnose regulišu zakonom. Za razliku od totalitarnih režima koji značajna pitanja regulišu uredbama, ili uredbama sa zakonskom snagom. Prema tome, što se više razvija proces demokratije sve je manje uredbi, a sve više zakona. Čini mi se da ova vlada isuviše štedi nas narodne poslanike, hvala joj na tome, pa onda želi da preuzme na sebe da propisuje određene društvene odnose, tj. regulaciju određenih društvenih odnosa, jer predviđa da do sada što je bilo regulisano zakonom sada će se regulisati propisom. Ostavljam svima da ocene koliko je to sa političkog aspekta opravdano. A, radi se o izmenama čl. 12. i 13. Predloga za izmenu i dopunu ovog zakona, a odnosi se na član 44. i 45. zakona koji se menja. U članu 44. koji je do sada glasio ovako "Prvostepeni organ za prekršaje može učiniocu prekršaja izreći jednu ili više zaštitnih mera kada postoje uslovi za njihovo izricanje predviđeni ovim ili drugim zakonom". E, sada kaže: "Stavlja se iza reči - zakona zapeta i dodaje se - ili drugim propisom." Znači, hvala Vladi, ne moramo mi donositi zakon, donosiće ona uredbe. Stav 3. člana 44. glasio je: "Zaštitna mera može se izreći i kada kazna za prekršaje nije izrečena, ako je takva mogućnost predviđena zakonom". Sada zakonodavac menja i kaže: "briše sereč - predviđena u zakonu, a zamenjuje se rečju - propisana". Takođe hvala Vladi, nećemo mi donositi zakone, Vlada će donositi propise, odnosno uredbe. I takođe da se zahvalim Vladi i na članu 13. kojim se menja član 45. Član 45. stav 5. do sada je glasio: "Zakonom se može odrediti obavezno oduzimanje predmeta", a sad glasi: "Propisom kojim se određuju prekršaji može se predvideti obavezno izricanje zaštitne mere - oduzimanje predmeta". Dakle, generalno gledano, sada je napadnuta oblast prekršajnog zakonodavstva, gde se polako parlament istiska i gde vlada preuzima ingerencije parlamenta. Zahvaljujemo se Vladi, jer će ona raditi umesto narodnih poslanika. Zato ministri imaju veće plate, verovatno će više i da rade. Bojim se da neće samo oblast predkršaja biti ta, pa ćemo videti kakvo će biti dalje ponašanje Vlade. Sve ove primedbe, dobronamerno, kao poslanik SPO-a, izlažem i predlažem, prema tome, molim Vladu da u buduće vodi računa o ovoj tendenciji. Nemoj mnogo da štedi na poslanike, nemoj mnogo da donosi uredbe, češće nas zovite da donosimo zakone. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko od narodnih poslanika želi reč? (Ne želi.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem načelni pretres. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Za je glasalo 159, protiv 23, uzdržanih jedan, nije glasalo četiri, 187 poslanika je prisutno. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Da li neko želi reč o Predlogu zakona u pojedinostima? (Ne želi.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prekršajima u celini. Za 156, protiv, 27, uzdržanih jedan, nije glasalo šest, ukupno je prisutno 190 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prekršajima. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: - POSLANIČKA PITANjA Za reč se prijavila prvo dr Nevena Petković. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege poslanici, obraćam vam se u ime građana Gorđeg Milanovca, ali istovremeno i u ime svih ostalih građana Srbije, koji povremeno koriste deonicu Ibarske magistrale, koja prolazi kroz našu opštinu. Na ovom važnom magistralnom putu, svakako predstavlja jednu od najopterećenijih saobraćajnica u našoj zemlji, postoji jedna crna tačka, u delu između Rudnika i Gornjeg Milanovca, u selima Majdani i Svračkovci. Samo u toku ove kalendarske godine, na tom delu puta dogodilo se više desetina teških saobraćajnih nesreća, u kojima je više desetina ljudi izgubilo život ili je teže ili lakše povređeno. Žrtve ove deonice najčešće nisu ljudi iz našeg grada i naše opštine, jer mi svi dobro poznajemo opasnost koja vreba na ovom mestu i zato na ovoj deonici vozimo oprezno. Ljudski životi su neprocenjivi i svaki gubitak predstavlja tregediju, čija se vrednost ne može izraziti brojkama. Materijalna šteta, prouzrokovana ovim nesrećama, zatim troškovi zbrinjavanja, lečenja, rehabilitacije, privremenog ili trajnog invaliditeta povređenih, svakako se mogu izraziti brojkama. Ako bismo pratili učestalost i težinu ovih udesa dvadesetak godina unazad i brojčano izrazili samo materijalnu štetu, koja je iz njih proistekla, verujem da bi cifra bila znatno veća nego što košta jedna ozbiljna rekonstrukcija ovog dela magistrale, sa izgradnjom bar još jedne kolovozne trake, a svakako bi trebalo i razmišljati o rekonstrukciji magistrale kroz čitavu teritoriju naše opštine. Moram da kažem da je SO Gornji Milanovac već preduzimala određene korake u ovom pravcu, pa je postavljena adekvatna saobraćajna signalizacija i izgrađen je kolovoz na par stotina metara ali preduzete mere nisu dale očekivane rezultate. Pre par dana, još troje ljudi je stradalo, na ovom istom mestu. Ministarstvo saobraćaja i Republička direkcija za puteve upoznati su sa ovim problemom. Ja pitam i apelujem - šta čine Vlada, Ministarstvo i Direkcija za puteve da se ubrzaju svi predhodni postupci i pristupi kompletnoj rekonstrukciji dela Ibarske magistrale od Rudnika do Gornjeg Milanovca?
Zahvaljujem. Da li predstavnik Vlade želi da odgovori odmah na pitanje? (Ne želi.) U skladu sa Poslovnikom, odgovor treba dati poslaniku u roku od osam dana, pismenim putem. Ima mogućnost da postavi pitanje narodni poslanik Nikola Jovanović. Izvolite. Molim vas, kada postavljate pitanje, odmah recite kome postavljate pitanje iz Vlade, kom resoru.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, potavljam pitanje Vladi nacionalnog jedinstva. Vlada nacionalnog jedinstva, kao Vlada nacionalnog jedinstva, mislim da nema jedinstven stav prema svim opštinama u Republici Srbiji. Ovo govorim zbog toga što u poslednje vreme, od kada je na vlasti u Trsteniku Koalicija "Zajedno", mnogi ministri dolaze u Trstenik i ne nalaze za shodno da kontaktiraju sa organima uprave. Ministar za poljoprivredu, gospodin Jovan Babović, obilazio je Trstenik, bio je u Poljoprivrednom kombinatu i bio je u jednom selu, gde su ga dočekali meštani toga sela i valjda je bio u mesnoj zajedinici. Pre desetak dana, ministar zdravlja, gospođa Leposava Milićević, obilazila je Trstenik, zajedno sa potpredsednikom Vlade, gospodinom Milovanom Bojićem. Mi svi znamo da je zdravstvo u krizi, međutim, oni su došli u Dom zdravlja bez ikakvog kontakta sa opštinskim rukovodstvom. Ne mislim da dobijem odgovor od Vlade, i ne moram da dobijem odgovor od Vlade, ali ukoliko je ovo Vlada nacionalnog jedinstva, mislim da bi bilo korektno da i prema opštinama, u kojima je na vlasti opozicija, imaju isti stav, jer ipak u pojedinim opštinama, gde na vlasti nije Koalicija "Zajedno", i kada dođe sekretar nekog ministarstva, on uspostavlja kontakt sa opštinskim rukovodstvom. Ovo je moj apel da ubuduće, kada dolaze ministri, kontaktiraju sa opštinskim rukovodstvima, jer ipak i tamo živi narod i mi smo u krajnjoj liniji upućeni jedini na druge. Hvala vam.
Zahvaljujem. Da li predstavnik Vlade želi da odgovori? (Ne želi.) Znači, u skaldu sa Poslovnikom. Ima reč narodni poslani Bojana Ristić.
Moje prvo poslaničko pitanje je: Kada će Vlada Republike Srbije dati odgovore na mojih 21 poslaničko pitanje, koja sam kao narodni poslanik uputila u pisanom obliku 29. maja 1998. godine? Samo da kratko kažem da se ova pitanja odnose na sledeće: Šta su po struci i obrazovanju ministri, zamenici i pomoćnici, koliko automobila koriste, koliko su stanova dobili od kada su izabrani u Vladu narodnog jedinstva, mobilnih telefona i pejdžera i ko sve to plaća? Drugo pitanje: Zašto Vlada dozvoljava da se kamate za neplaćenu električnu energiju, koju građani plaćaju na osnovu procenjene potrošnje, naplaćuju 15. u mesecu za tekući mesec, iako je Odlukom o opštim uslovima za isporuku električne energije predviđeno da se računi za električnu energiju plaćaju do 8. u mesecu za prethodni mesec? Ovo pitam zbog toga što sam i sama zbunjena visinom računa kada plaćam električnu energiju. I pitala sam u Elektrodistribuciji Leskovac nadležne u službi za naplatu kako to oni obračunavaju kamatu. Rekli su mi da obračunavaju prema Odluci o opštim uslovima za isporuku električne energije. U toj odluci piše da se kamata naplaćuje do 8. u mesecu za prethodni mesec, za procenjenu potršnju, a ne 15. u mesecu za tekući mesec, jer bi se praktično na taj način naplaćivala struja koja još uvek nije utrošena. Zato molim Vladu da interveniše u ovom slučaju. Ova pitanja sam takođe već postavila u pisanom obliku, ali ću ih sada ponoviti. Postavila sam ih 30. 7. ove godine. To je jedna grupa pitanja, koja se odnosi na istu oblast. Koliko ima nosilaca stanarskog prava na nivou Srbije i na nivou opština koji treba da budu iseljeni iz stanova u privatnoj svojini građana? Kakva je struktura stanova u privatnoj svojini građana koje sada koriste nosioci stanarskog prava, koliko jednosobnih, dvosobnih, trosobnih, četvorosobnih i većih stanova? Treće pitanje: Kolika novčana sredstva su potrebna za obezbeđivanje drugih useljivih stanova za preseljenje nosilaca stanarskog prava na nivou Srbije i na nivou pojedinih opština? Kolika su sredstva ostvarena od rasporodaje stanova nosiocima stanarskog prava, koji su oduzeti pravim vlasnicima na nivou Srbije i na nivou pojedinih opština? Peto pitanje: Mogu li se do 2000. godine obezbediti potrebna sredstva za kupovinu drugih stanova za nosioce stanarskog prava i iz kojih izvora na nivou Srbije i na nivou pojedinih opština? Kada će država rešiti sustanarske odnose u stanovima vlasnika? Sedmo pitanje iz ove oblasti: Može li i kada Republika Srbija da obezbedi stanove za preseljenje nosilaca stanarskog prava na stanu u svojini vlasnika po izvršnim rešenjima opštine?
Istekla su tri minuta, molim vas, nemate više pravo. Zahvaljujem. Ima reč na rodni poslanik Džemail Sušević.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo preostali poslanici u Skupštini, imam pitanje za Vladu ili eventualno nadležno ministarstvo, da da odgovor. Radi se o sledećem: Da li je vršenju masovnog terora u Sandžaku nad građanima Bošnjačke nacionalnosti prethodilo donošenje odluke, ili je takav teror vršen na osnovu nekog diskrecionog prava nadležnih organa, naravno ako takvo pravo postoji? Da li je dozvoljeno fizičko mučenje privedenih lica radi iznuđivanja priznanja, i ako se radi o nevinim licima, kao na primer o Sulju Muratoviću iz Žitnića, Džigalu Mustafi iz Trijebina kod Sjenice, Kukiću iz .... kome su prebijena dva rebra, Amidoviću iz Breze, koji je od siline udaraca dobio meoždani udar i, naravno, mnogi drugi, na stotine hiljada. Za to postoje podaci, argumenti. Ta lica postoje, neka su se lečila u bolnicama, imaju fotografije i lekarske nalaze. Da li nadležni organi Vlade imaju tačnu evidenciju o broju spaljenih, porušenih, demoliranih kuća građana Bošnjačke nacionalnosti u opštini Priboj? Hvala.
Ima reč narodni poslanik Biač Antal.
Gospodine predsedniče, cenjeni narodni poslanici, poštovani predsedničke Vlade, moje pitanje je kratko i jednostavno, postavljam ga Vladi Republike Srbije, odnosno nadlženom ministarstvu. Subotica je u nekoliko navrata tražila da dobije status grada. Ne da to nije dobijeno, nego čak nije dat nikakav odgovor na taj zahtev Skupštine opštine Subotica. Ja vas neću zamarati sa raznim društveno-ekonomskim strukturama Subotice, ni sa urbanim, ni sa privrednim, ni sa infrastrukturom, ni sa nekim socio-kulturnim obeležjima naselja. Jednostavno postavljam pitanje: Šta treba opština Subotica da uradi da dobije odgovor na to pitanje, jer smatramo da Subotica ipak predstavlja vrata za Evropu i želimo to da unapredimo sa statusom grada?Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Tihomir Marjanović.
Gospodine predsedničke, dame i gospodo narodni poslanici, napisao sam svoja pitanja i brzo ću čitati. Obraćam se ministru za sport i omladinu. U Zakonu o budžetu Republike Srbije za 1998. godinu u Razdelu 24 - Ministarstvo za omladinu i sport, pod tačkom D "participacija za izgradnju i održavanje sportskih objekata" planirano je 31.900 dinara. Prvo, koliko je sredstava do sada utrošeno sa ove pozicije? Drugo, koji je kriterijum korišćen kod dodele sredstava korisnicima, ukoliko su sredstva dodeljena? Ako su dodeljena, navesti gradove i opštine kojima su ta sredstva dodeljena i navesti tačno za koje su namene dodeljena (početak izgradnje nekog sportskog objekta, završetak građevinskih radova, krovna pokrivka, izrada instalacija za grejanje itd.). Drugo pitanje, ministru poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede: Kada će biti data saglasnost, odnosno imenovana komisija za vraćanje zemljišta u opštini Požega po Zakonu o načinu i uslovima priznavanja prava i vraćanju zemljišta koje je prešlo u društvenu svojinu po osnovu poljoprivrednog zemljišnog fonda i konfiskacijom zbog neizvršenih obaveza iz obaveznog otkupa poljoprivrednih proizvoda? Naime, Skupština opštine Požega, na sednici održanoj 14. 2. 1997., usvojila je predlog rešenja o obrazovanju komisije za vraćanje zemljišta i isti dostavila vašem ministarstvu 21.2.1997. godine pod rednim brojem 462-5/96. Do sada su od strane opštine vršene tri urgencije u pismenoj formi i to: 28.8.1997., 9.1.1998. i 9.6.1998., ali nikakav odgovor nismo dobili. Treće pitanje ministru za veze sa Srbima izvan Srbije: Da li će i kada Vlada Srbije preko resornih ministarstava, otpisati potraživanja za struju za izbeglice i prognana lica, smeštena u kolektivne centre, kao i za porodice, smeštene u individualnom smeštaju, koje nisu u mogućnosti da plate utrošenu električnu energiju, jer sustari, iznemogli i bolesni? Četvrto pitanje: Na osnovu člana 193. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije upućujem pitanje Ministarstvu za saobraćaj i veze: Na teritoriji opštine Požega, na regionalnom putu Požega - Divčibare u selu Čestobrodici postojao je most koji je srušen usled elementarnih nepogoda u 1982. godini. Po nalogu Republičkog fonda za puteve došlo je do hitne intervencije i saniranja nastalog stanja sa izgradnjom cevastog mosta. Cevasti most je rađen prema privremenom projektu i prema odobrenim sredstvima Republičkog fonda za puteve, građen je kao privremeno rešenje najduže za dve godine. S obzirom da se radi o mostu na reci brdsko-planinskog karaktera i da je most neadekvatno rešenje, to kod jačkih kiša dolazi do zapušenja mosta i voda se izliva i plavi okolne kuće i ravničarske površine. Do sada niko nije nadoknađivao nastalu štetu građanima na objektima, kao i za štetu nastalu na zasejanim površinama. Da li će se u 1999. godini pristupiti izgradnji mosta koji će biti trajno rešenje? U slučaju da u 1999. godini zbog nedostatka sredstava ne dođe do izgradnje mosta, od Republičke direkcije za puteve tražim da me izvesti na koji način će organizovati čišćenje mosta da ne bi dolazilo do plavljenja i da li će vršiti nadoknadu štete ako do plavljenja ipak dođe?
Ima reč narodni poslanik Milan Miković.
Gospodo, članovi Vlade, vama upućujem pitanje. Dva pitanja ću postaviti. Mislim da su potrebni odgovori, bilo danas, bilo u kratkom roku. Prvo pitanje: Da li raspolažete približnim podacima, koliki je broj radno sposobnih danas nezaposlen, bar među onima koji žele da se zaposle? To je jedna stvar. I, da li nadležno ministarstvo za rad, i uopšte Vlada, to je tema, nesumnjivo, koja pripada i Vladi,sagledavaju da li se u sadašnjoj ekonomskoj situaciji može preduzeti bilo šta efikasno na tom planu? Druga stvar, da li se za perspektivu za izmenjene uslove u kojima ćemo živeti i raditi, i Vlada raditi, da li se danas već preduzimaju mere šta, u vezi sa tim treba učiniti? Drugo pitanje, mislim da je upućeno ministru finansija, ali i celoj Vladi. Fond penzijsko-invalidskog osiguranja ima određena ovlašćenja u pogledu kontrolisanja uplate doprinosa. Da li je sa te strane išta urađeno? Da li je sa te strane zatraženo da Vlada preduzme one mere koje nakon intervencije tog fonda ima pravo da preduzme?
Ima reč narodni poslanik Ramadan Ameti.
Poštovani poslanici, poštovano predsedništvo, ja ću postaviti dva pitanja Vladi. Prvo pitanje: Prvo pitanje se odnosi na izborne jedinice. Izborne jedinice su regulisane zakonom. Opštine su regulisane statutima. Opština Bujanovac izborne jedinice je regulisala tako da su neravnomerno rasporedila albanski živalj, koji čini 61%, pa od ukupno 41 odbornika,ima samo 13. Za ovo smo se žalili Ustavnom sudu Srbije i on se proglasio nenadležnim. Šta može Vlada po ovom pitanju da učini? Drugo pitanje: Po zakonu je u upotrebi jezik i pismo pripadnika naroda i narodnosti. Pored srpskog jezika, u upotrebi je jezik i pismo narodnosti. Neke opštine su svojim statutima regulisale ovo pitanje. Bujanovac nije regulisao i ovo nije u upotrebi. Šta može Vlada da učini po ovom pitanju?
Ima reč narodni poslanik Zoran Kostadinović.
Dame i gospodo, ovo je pitanje za Vladu, ali ja sam dužan da dam jedno kraće objašnjenje. Popović Đura i Nikolina su penzioneri Zaječara. Dolazili su kod mene u improvizovanu poslaničku kancelariju, pošto je opština Zaječar oduzela poslaničku kancelariju, i doneli su mi podatke koliko njima za redovne preglede u Zdravstvenom centru Zaječar uzimaju. Oni su hronično bolesni i redovno moraju da idu na preglede. Kada sam uporedio, ispalo je da njihove penzije nisu dovoljne samo da pokriju lečenje i na sve drugo se ne može računati. Interesantna stvar je da je Vlada propisala način lečenja, odnosno uplatu participacije. Međutim, Upravni odbor Medicinskog centra u Zaječaru uveo je dodatne participacije po svom nekom nahođenju i direktno odstupio od onoga što je Vlada propisala i još dodatno opteretio. Znači, ovi ljudi ne mogu da se leče ni po onome što je Vlada propisala, a već ovo drugo što je propisao Medicinski centar, to je van pameti. Na čelu Upravnog odbora je čovek Isidor Marković, koji je bio poslanik u ranijem mandatu, inače je direktor Fabrike kablova. On sigurno nema finansijskih problema i nema razumevanja za ove ljude. Pročitaću vam, ukoliko mi vreme bude dozvolilo, pismo koje mi je Nezavisni granski sindikat uputio - Sekcija žena (ne znam kako su organizovani), u vezi ovih inicijativa: "Molim vas da kao naš poslanik u Republičkom parlamentu koji zastupa interese svih građana Zaječara iznesete i obrazložite zahtev građana Zaječara podržan u vidu peticije." Ja ovde imam jedan solidan broj potpisa koje su građani Zaječara potpisali. Znači, i oni će Vladi postaviti ovo pitanje koje želim ja da postavim. Veoma mi je drago što su se obratili poslaniku SPO i smatraju ga svojim poslanikom.
Isteklo je vreme.
Pitanje za Vladu: Zašto Vlada dozvoljava da u Zaječaru participacija za lečenje bolesnika bude veća nego u drugim gradovima?
Gospodine Konstadinoviću, molim vas, tri minuta ste koristili za obrazlaganje, umesto da postavite pitanje, a imate pravo samo tri minuta da postavljate pitanje. Ja ću vam sada pustiti, a drugi put neću to tolerisati.
Ja sam, gospodine predsedniče, jedini poslanik koji nikad nije zloupotrebio vreme. Ako sam ovde zloupotrebio pet sekundi, onda se izvinjavam.
Ima reč narodni poslanik Fevzija Murić.
Ja imam dva pitanja. Jedno je za profesora dr Ratka Markovića, potpredsednika Vlade Republike Srbije. Drugo pitanje je za gospodina Dragana Tomića, predsednika Narodne skupštine Republike Srbije.
Nemate pravo da postavljate pitanje predsedniku Narodne skupštine, nego samo Vladi i resornim ministrima.
Gospodin Tomić je odgovoran za taj problem. Ja sam narodni poslanik Fevzija Murić i pripadam nacionalnom korpusu koji je sve do raspada bivše Jugoslavije, tačnije do 27. aprila 1992. godine Ustavom bio priznat kao konstitutivan i ravnopravan narod sa ostalih pet naroda. Tako smo imali zaštićena sva prava. Nažalost, 27. aprila 1992. godine, proglašenjem Ustava SR Jugoslavije, moj narod je jednostranom odlukom političkih predstavnika srpskog i crnogorskog naroda izbačen iz Ustava. Dakle, ostali smo bez ikakvog statusa. Zbog gubljenja ustavno-pravnog statusa nad mojim narodom je u proteklih šest godina vršen državni teror, čija posledica je etničko čišćenje pojedinih područja u Sandžaku. Prvo pitanje: Kada ćete ispraviti ovu grešku i pokrenuti proceduru za ustavno-pravno rešenje statusa Bošnjaka, uz uvažavanje mišljenja legitimnih političkih predstavnika Bošnjaka? Pitanje je za gospodina prof. Ratka Markovića, koji je tvorac ovog važećeg ustava. Drugo pitanje: Moje drugo pitanje se odnosi na uvođenje prinudne uprave u opštini Novi Pazar 10. jula 1997. godine, koja je zavedena bez argumenata. Na sudu nije moglo ništ da se dokaže ni sudovi nisu odradili svoj pislao. Prinudna uprava je na veoma brutalan način zavedena, uz demonstraciju i primenu policijske sile, uz okupaciju opštine Novi Pazar. Ta prinudna uprava traje dakle, od 10. jula 1997. godine do današnjeg dana. Moje pitanje je: Zašto do sada nisu raspisani izbori za opštinu Novi Pazar i kada će biti raspisani izbori? Zašto može jedna nelegitimna grupa SPS-a i JUL-ada bez izborne volje građana drži vlast u opštini Novi Pazar?
Ima reč narodni poslanik, Živadin Jotić.
Gospodine predsedniče, poštovani poslanici, u opštini Žagubica, a u mestu Krepoljinu postojala je Zemljoradnička zadruga Gornjak, koja je osnovana zalaganjem, voljom i sredstvima zadrugara neposredno posle drugog svetskog rata. Zadruga, zbog lošeg poslovanja, prestaje sa radom početkom devedesetih godina. Od 1994. godine koristi je jedino Safet Pavlović, sa firmom - SAPA, u prevodu na vlaškom znači "Motika". On koristi lokale za kafanu, za zabavne igre, za prodavnice metalne robe, za prehrambene proizvode, magacinski prostor, kako u Krepoljinu, tako i u drugim selima. Bivši zadrugari hoće svoju zadrugu da je oni koriste za sadržaj svojih delatnosti, a onda da saznaju ko su ljudi koji su izdali ili dali na korišćenje njihovu zadrugu, u čije ime i za koliku novčanu nadoknadu? Smatram da Skupština Republike Srbije može da osnuje neki anketni odbor, da ispita i dođe do istine. Hvala vam.
Zahvaljujem, ima reč narodni poslanik Novica Radosavljević.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, u javnosti se u poslednje vreme veoma često špekuliše sa takozvanim planom za rešavanje kosovskog pitanja, gospodina američkog ambasadora Kristofera Hila. S obzirom da u sredstvima javnog informisanja veoma često vidimo komentare i albanske strane, da tako kažem, a i izjave naših državnih funkcionera, očigledno je da taj plan postoji. Moje pitanje je: Da li je Vlada Republike Srbije upoznata sa dokumentom američkog ambasadora Kristofera Hila o Kosovu, s obzirom da je ambasador Hil sa tim dokumentom upoznao predsednika Srbije gospodina Milana Milutinovića i da li će Vlada sa tim dokumentom upoznati Narodnu skupštinu i kada? Kao poslanik Srpskog pokreta obnove, tražim da o sudbini Kosova ne može odlučivati niti jedan pojedinac, niti Vlada, bez pune saglasnosti naše Skupštine i naroda, jer Kosovo i Metohija nisu svojina bilo kog pojedinca ili Vlade, već su temelji svih Srba. Ovo me naročito zanima, jer dolazim iz Toplice, iz kraja koji je, da tako kažem, rudno područje u ovo malo Srbije što će ostati posle nakaradne politike i veoma sam zainteresovan, kao i svi žitelji Toplice, da se sa tim planom što pre izađe u javnost, jer ukoliko se to ne desi, moraćemo sami da se organizujemo. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Ljubiša Selić, a sledeći je Stanko Starčević.
Gospodine predsedniče, uvaženi poslanici i predstavnici Vlade, ministri, prvo pitanje - Sve više građana Kruševca dolazi u prostorije Srpskog pokreta obnove sa pritužbama da im carinici na graničnom prelazu Dimitrovgrad naplaćuju veće iznose carine od one koju upisuju u potvrdama o plaćenoj carini. Budući da je direktor Savezne uprave carina, gospodin Mihalj Kertes, a istovremeno i narodni poslanik ove skupštine,postavljam pitanje: Šta će carinska služba uraditi i preduzeti da se ovakva praksa u budućnosti prekine?
Molim vas, pitanje nije postavljeno na pravu adresu, a Savezna uprava carine...
Moguće da nije postavljeno, ali ipak ga ja postavljam.
Dobro, ali nećete dobiti odgovor. Izvolite dalje.
Znam, kako se desi, to je stvar istražnih organa. Šta Vlada Republike Srbije i nadležna ministarstva preduzimaju da spreče odlaganje i paljenje smeća uz levu obalu reke Raške, na 10 km od Novog Pazara prema Raškoj?Pored toga što se ova naša predivna rečica, koja izvire i teče na izvorište naše srednjovekovne države, zagađuje velikom deponijom smeća koja je stalno upaljena, zagađuju se i svi nizvodni vodotokovi koji prolaze centralnim delom naše Republike. Ovaj problem traje već godinama i upaljena deponija predstavlja pravo ruglo za sve turiste koji putuju ovim magistralnim pravcem prema Crnoj Gori, prema moru. Pitanje se odnosi na Ministarstvo za ekologiju. Još jedno pitanje,ako imam vremena, mislim da imam, znam da žurite da radite, ali šta da vam radim kada ste izabrali takav posao, gospodine Nikoliću, vi ste ga želeli. Dobili ste što ste želeli i dobićete.
Budite ljubazni, vreme vam teče.
Molim, ja na uštrb vremena repliciram. Već godinama naša zemlja beleži veliki platni deficit u razmeni sa inostranstvom, a činjenica je da firme koje uvoze, žive puno bolje od onih koje zarađuju izvozom roba i usluga. Stoga, od Vlade Republike Srbije tražim odgovor na pitanje: Koja su preduzeća (poimenično i po vlasništvu društvena, privatna i javna)vršila otkup deviza po važećem kursu od Narodne banke, za plaćanje uvoza robe i usluga u dolarima, po nameni uvoza opreme, repromaterijala i široke potrošnje za 1995, 1996. i 1997. godinu. Tražim odgovor za firme koje su otkupile iznad 100.000 dolara u jednoj godini. Hvala lepo.
Zahvaljujem, ima reč Stanko Starčević, a sledeća je Milena Andrić, narodni poslanik.
Pitanje za Vladu, odnosno za potpredsednika, ali shvatićete. Kao poslanik SPO-a iz Čačka mislim da će ovo pitanje da potpišu i Miroslav Dramlić,radikal i Gradimir Aleksić socijalista. Kakva je sudbina deponije u Čačku i šta se u vezi sa tim problemom dešava? Obrazloženje - već duže vremena javnost u Čačku se ne obaveštava o problemima u vezi sa izgradnjom deponija. Posle svih donetih odluka koje je pratila neviđena medijska kampanja i pritisci na odbornike Skupštine opštine Čačak, predsednik Skupštine opštine Čačak Velimir Ilić u svojim javnim istupima više puta je kao glavnog kočničara za zastoj na realizaciji odluke optužio Vladu Republike Srbije i posebno potpredsednika, gospodina Ratka Markovića. Javno je naveo da je imenovani potpredsednik u sprezi sa Dražimirom Marušićem, predsednikom Skupštine opštine Gornji Milanovac i da sprečava Skupštinu opštinu Čačak, a time i žitelje ove opštine da reši taj gorući problem. Posle razgovora koje je imao u Vladi, predsednik Ilić je izjavio da će Vlada Republike Srbije Skupštini opštine Čačak nadoknaditi svu štetu zbog nemogućnosti realizacije odluke, vezano za devalvaciju i protok vremena. U tim razgovorima i obećanjima učestvuje drugi potpredsednik dr Vojislav Šešelj. Molim Vladu Republike Srbije da u najkraćem mogućem roku dostavi odgovor na postavljeno pitanje, jer problem gradske deponije u Čačku ne treba da bude tema za sticanje političkih poena, niti poligon za bilo kakve političke obračune. Hitnost rešavanja ovog problema i moguće posledice odlaganja rešavanja istoga, nalaže svim učesnicima u ovom postupku, pa i Vladi Republike Srbije da ozbiljno i savesno reše nastali problem. To je jedno, a ovo je drugo. Vladi: - potpredsednik Vlade Republike Srbije Vojislav Šešelj izjavio je da će njegova stranka proizvesti 10.000 bezbol palica kojima će napadati trupe NATO pakta u Bosni i nepoželjne strance na Kosovu. Pitam Vladu: Da li će proizvodnja ovih palica biti finansirana iz budžeta i koliko to košta? Nisam tojuče našao u budžetu. Da li najavljeni napad na mirovne snage SFOR-a u Bosni od strane podtpredsednika Vlade Republike Srbije predstavlja kršenje Dejtonskog sporazuma, koji je potpisao šef naše države, gospodin Slobodan Milošević?
Ima reč narodni poslanik Milena Andrić i poslednji prijavljeni, posle toga, Predrag Živković.
Uvaženi predsedniče, uvaženi ministri, obzirom da se nalazimo u veoma delikatnoj političkoj situaciji u vezi sa Kosovom i Metohijom, kao narodni poslanik sam očekivala da će ovde, u Republičkom, srpskom parlamentu biti prezentovan dokument Milošević-Holbruk, a posebno zbog manipulacije u narodu i njegove tragične podele na izdajnike i patriote. Samim tim ne bi bilo zabune u narodu, ukoliko to nije cilj. Moje pitanje našoj Vladi jeste - Da li će i kada nama taj dokument biti prezentovan?
Ponovo je pitanje upućeno na pogrešnu adresu. To se odnosi na dokument koji je potpisao predsednik Savezne republike i, prema tome, Vlada ne raspolaže tim dokumentom. Ima reč narodni poslanikPredrag Živković.
Gospodine predsedniče, članovi Vlade, u opštini Titel uvedena je prinudna uprava. S obzirom na protekli zakonski rok od 6 meseci postavljam pitanje ispred Srpskog pokreta obnove - Zašto nisu raspisani izbori?
Zahvaljujem. Da li još neko od narodnih poslanika želi reč? (Ne želi.) Zahvaljujem i vidimo se na sledećem zasedanju.