Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 85 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 84 narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Pošto je danas dan za traženje obaveštenja i objašnjenja, na osnovu člana 287. Poslovnika Narodne skupštine, pitam da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje, u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Žika Gojković.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, moje pitanje je upućeno Ministarstvu kulture. Ove godine je 900. godišnjica rođenja Stefana Nemanje, a da se niko povodom toga nije oglasio. Prosto je neverovatno koliko se inače malo govori o njemu, kao velikom svetitelju naše crkve i osnivaču Hilandara. Uz to, Stefan Nemanja je bio jedan od najumnijih političara i državnika u našoj istoriji. Umeo je da proceni kada treba da se bori, kada treba da se povuče, s kim i kako graditi partnerstva. Pritom, Stefan Nemanja je osnivač svete loze Nemanjića, najznačajnije porodice srpske srednjovekovne državnosti. Kada bi, recimo, Amerikanci imali ovakvu šansu, oni bi celu godinu posvetili obeležavanju ovakvog kulturnog događaja, naravno, samo kada bi imali priliku da imaju ovakvo nacionalno blago. Sa druge strane, mediji su puni veličanja i proslave Milanskog edikta i rimskog cara Konstantina, Rimljanina. Nemam ništa protiv toga. Naravno, treba i to da se proslavi. Ali, zašto stalno zanemarujemo svoje, bez obzira da li je u pitanju Stefan Nemanja ili, recimo, prestolonaslednik Aleksandar Karađorđević. Hoćemo li, kao narod, do sudnjeg dana spominjati onu srebrnu viljušku kojom smo, navodno, jeli dok je Evropa jela prstima. Mislim da takvo tumačenje samo pokazuje koliko smo u isto vreme i tragični i smešni. U isto vreme, zbog sopstvenog nemara prema sopstvenom nasleđu, širom Srbije propadaju spomen-kuće naših najpoznatijih pisaca, slikara, mislilaca i drugih velikih ljudi iz naše istorije. Dodao bih još i to, za one koji možda ne znaju, a puna su im usta Milanskog edikta, da je tim istim Milanskim ediktom zagarantovana sloboda veroispovesti za sve građane bilo koje religije, zabranjen je progon hrišćana i data su im građanska prava, itd. Međutim, ono što je posebno interesantno u ovoj priči je činjenica da je ovim ediktom naređeno vraćanje konfiskovane imovine hrišćana. Šta smo mi uradili za sve ovo vreme? Podsetiću samo da je to bilo, kako bih rekao, varvarsko vreme. Mi danas, slaveći ovaj edikt, još uvek nismo ljudima vratili imovinu koju su komunisti pokrali građanima, hrišćanima, posle1945. godine. To samo pokazuje stepen licemerja kada je u pitanju i naš put ka Evropskoj uniji, ali i kada je u pitanju naš odnos prema istorijskom nasleđu. Moje pitanje će biti, naravno, vrlo jednostavno – šta je Ministarstvo kulture spremno da učini da se spreči, sada bih već rekao, višedecenijsko propadanje našeg kulturno-istorijskog nasleđa? Iskoristio bih priliku, koliko mi vreme dozvoljava i da čestitam svim odborima Srpskog pokreta obnove 23 godine postojanja. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Olena Papuga. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući, kolege poslanici, htela bih da postavim i da dobijem obaveštenje od ministra poljoprivrede, gospodina Gorana Kneževića. Moje pitanje se odnosi na registraciju ili na obnovu registracije, koja je predviđena da se uradi od 25. februara do 31. marta, znači, ističe za nekoliko nedelja. Htela bih da dobijem obaveštenje, pošto smo u sredstvima informisanja čitali da selima prete razvodi brakova. Po ovom zakonu, neke zajednice u Vojvodini, ali verujem i u drugim delovima Srbije najavljuju masovne razvode brakova, zbog novih pravila o registraciji poljoprivrednih gazdinstava. Razlog je uredba, po kojoj supružnici ne mogu da imaju dva odvojena poljoprivredna gazdinstva. Znamo dobro da će biti problem oko toga, pošto su ljudi uzimali kredite, uzimali su arendu i po 100 hektara, tako da, jednostavno, ljudi su dovedeni u nezavidan položaj, ili će morati da se razvedu, da bi muž i žena registrovali poljoprivredno gazdinstvo ili, ako već su supružnici, mogu da registruju samo jedno gazdinstvo. Zato tražim od ministra poljoprivrede da mi kaže da li i šta bi posavetovao poljoprivrednike da rade u toj situaciji? Mera je doneta ad hok. U Evropi se to ne dešava. Možda je to i dobra mera jer, jednostavno, možda je i donela neke negativnosti, da su i muž i žena bili registrovani posebno, ali to je trebalo da se pripremi, da se možda najavi, da bi se ljudi zato pripremili, da se kaže – dobro, za dve godine morate da rešite te kredite jer ubuduće, za dve godine ili za godinu i po dana, za tri godine, nećete moći da bude registrovani posebno i muž i žena. Takođe bih pitala isto ministra poljoprivrede, znamo dobro, imam slučajeva da velike poljoprivredne zadruge ne mogu da se registruju i ne mogu da dobiju podsticaje i subvencije zato što obrađuju i po 300 hektara. Ali, one svoje radnike primoravaju da bi se registrovali i onda njihovi radnici dobijaju subvencije koje onda ti, da kažem, imaoci tih zadruga uzimaju od svojih radnika. Interesuje me - da li i koliko je prijava i zloupotreba Ministarstvo poljoprivrede, kome i pripada, ima nadležnosti poljoprivrednih inspekcija, registrovalo do sada, a tiču se baš te zloupotrebe toga da vlasnici zadruga registruju svoju arendu ili svoju zemlju na svoje radnike? Vojvodina, od kada nema svoje nadležnosti u poljoprivrednoj inspekciji, ne može to da registruje, pa molim Ministarstvo poljoprivrede, ministra, da mi odgovori na to pitanje. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević.
Poštovani gospodine potpredsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije koji gledate ovaj prenos, moje pitanje, odnosno jedna konstatacija i na neki način odgovor jednom od kolega narodnih poslanika koji je pre mene postavio jedno pitanje. Dakle, radi se o eventualnom državnom, da tako kažem, obeležavanju jednog jubileja, a to je 900 godina od rođenja Simeona Mirotočivog. Vidim da je jedan kolega, ne znam da li je pratio aktivnosti Nove Srbije u parlamentu, postavio to isto pitanje. Dakle, Nova Srbija je Simeona Mirotočivog uzela kao sveca, zaštitnika. Naravno da značaj rodonačelnika srpske države i državnosti prevazilazi i okvire jedne političke stranke i da bi proslava 900 godina od njegovog rođenja trebalo da bude organizovana na državnom nivou. Želim još nešto da kratko da kažem u ime poslaničkog kluba Nove Srbije, gospođa Dubravka Filipovski, pitanje koje je Žika Gojković danas postavio, postavila pre tačno 10 dana. Ne želim da amnestiram unapred ministra kulture gospodina Petkovića, ali bilo bi fer da ispoštujemo zakonski, poslovnički rok od 15 dana i da svi zajedno dobijemo odgovor na to pitanje. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić.
Hvala uvaženi potpredsedniče, koleginice i kolege, ovih dana smo svedoci nečega što, kad bi bio grub, bruka za državu, a to su izjave predsednika države, gospodina Nikolića i predsednika Vlade gospodina Dačića. Svedoci smo da posle sastanka u Briselu sa Ketrin Ešton da je gospodin Nikolić rekao kakao je Priština popustila, da je dogovor blizu, da bi ga sutradan demantovao premijer koji je rekao da je daleko od sporazuma Srbija i da mi nećemo po svaku cenu u Evropu. Onda je predsednik Nikolić otišao u Minsk, pa tamo dao novu izjavu koja je sad bliža premijerovoj, nego ona njegova prva. O čemu se tu radi? Da li to ostavlja dobru sliku o Srbiji i njenom rukovodstvu? Svakako ne. Mi zbog toga nismo srećni. Ne znam ko tu govori istinu, a ko ono suprotno, ne govori istinu. Da li tu neko pokušava da minira eventualni sporazum, da li je tu onaj koji govori da je sporazum blizu ili onaj koji govori da je sporazum daleko. To je kratak uvod u ono što će biti suština mog pitanja. Moguće je da je sve ovo nastalo ovaj galimatijas izjave, ovaj rašamon posle one izjave gospodina Dačića koju je dao krajem prošle nedelje – da se lagalo da je Kosovo naše. Moje pitanje će biti vezano više za tu izjavu, nego za ovo što se dešava, jer ovo što se dešava to ćemo verovatno saznati pre nego što istekne rok za odgovor na poslaničko pitanje. Dakle, lagalo se da je Kosovo naše. Gramatički kao što znate, ako se malo podsetimo gramatike, upotrebljen je pasiv. Pasiv odlikuje to da nema subjekta. Ko je lagao da je Kosovo naše je suštinska stvar za ovu izjavu. To da se lagalo to je u redu, znam ko nije lagao. Možda mislim da znam i koje lagao, ali mislim da zbog građana Srbije je strašno važno da se utvrdi koje lagao da je Kosovo naše, ako to već kaže premijer. Da li je, recimo, lagao Kenan Hajdarević? Da li je lagao papa? Mesi? Ser Alen Ferguson? Predsednik Bugarske? Predsednik Makedonije? Milo Đukanović? Ko je lagao? Ili, možda oni koji su stali iza Ustava, Nikolić, Vučić, Dačić, Tadić i da ne nabrajam dalje. Mnogo je važno građanima da se utvrdi ko je lagao zato što iz toga proizilazi i odgovornost za laganje. Što se lagalo? To je drugo pitanje i motiv za laganje. Da li je motiv da Kosovo ostane jer lažima može to da se desi ili je motiv nešto drugo, da se dobiju nekakvi glasovi, a iz glasova sledi nešto drugo. Mislim, da premijer koji uporno izbegava da se pojavi pred parlamentom, za razliku od svog kolege sa značkom koji posle svakog Briselskog razgovora se pojavljuje u parlamentu Kosova i podnosi izveštaj, mislim na Tačija. Dok čekamo premijera da se pojavi, ne znam kada ćemo ga dočekati, verujem da među vama ima onih koji i više žele da ga vide, nego mi, treba da odgovori koje lagao u vezi sa Kosovom i zašto se lagalo i kad se lagalo? Da li kad se potpisao Kumanovski sporazum? Kad je postignut dogovor o ustavnom okviru Čović - Hekerup? Da li kada je Kosovo jednoglasno proglasilo nezavisnost? Da li kada je Međunarodni sud pravde rekao da Deklaracija o nezavisnosti nije prekršila međunarodno pravo? Kada smo sa Briselom napisali rezoluciju koju je usvojila Generalna skupština kojom se to mišljenje Međunarodnog suda pravde prihvatilo? Kada je počeo dijalog? Kad se lagalo i zašto se lagalo i pre svega ko je lagao? Bez raščišćavanja stvari iz prošlosti, shvatićete i znate iz iskustva, nema srećne budućnosti. Tači i Dačić se druže, dogovaraju se, videćemo šta su se dogovorili, a nema napretka u odnosima između Srba i Albanaca koji žive na Kosovu. Zar nije cilj dijaloga, ne znam, sutra predsednika Srbije, predsednika Hrvatske, da se relaksiraju odnosi među ljudima koji žive u te dve države. Upravo zbog ovog laganja mi stojimo u mestu. Hitno da kaže premijer bez pasiva - lagali smo, lagali su, a ne lagalo se. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Jelena Travar Miljević.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovane kolege, postavljam pitanje Vladi Republike Srbije i tiče se restitucije. Zbog čega Agencija za restituciju strankama u postupku restitucije čiji se zahtev odnosi na parcele koje su obuhvaćene komasacijom traži da uz zahtev prilože kao dokaz izvod iz registra nepokretnosti, odnosno uverenje RGZ o identifikaciji katastarske parcele starog i novog premera, kada član 42. stav 4. tačka 2) Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju izuzima katastarske parcele za koje je sprovedena komasacija? Potrudiću se da malo ovo pojasnim. Konkretno na teritoriji opštine Žitište katastarska opština Begejice 1982. godine je doneto rešenje o sprovođenju komasacije za komasaciono područje katastarske opštine Begejci, objavljeno u međuopštinskom "Službenom listu Zrenjanin" br. 15. iz 1982. godine. Nakon kompletno podnetog zahteva i overene fotokopije ovog rešenja agencija i dalje traži identifikaciju parcela iako je kompletna katastarska opština podvedena komasaciji. Isto tako želela bih da naglasim, da ne dođe do zabune, Agencija za restituciju radi izuzetno efikasno, barem po onome što su meni građani sa kojima sam o ovome razgovarala preneli, jedino što stvara problem jeste upravo ovo pitanje. Znači, zašto se i dalje traži identifikacija za parcele koje su prošle komasaciju, jer jedna parcela je doživela čak tri promene, ako to zakon ne zahteva kada je u pitanju komasacija, te molim da mi se ovo pitanje razjasni kako bih mogla razjasniti građanima Srbije. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić.
Poštovani narodni poslanici, gospodine predsedavajući, svedoci smo poslednjih nedelja i meseci vrlo žive političke aktivnosti na relaciji Berlin-Brisel-Beograd-Priština. Dakle, samo smo nemi svedoci, jer se vrlo malo i loše obaveštavamo o tome. Dakle, i kao javnost Srbije i kao ovaj parlament, bez obzira što postoji načelna obaveza Vlade da o tome redovno i verodostojno izveštava i parlament i javnost i bez obzira što postoji obaveza iz one rezolucije koju ste usvojili svi da se na određeno vreme tokom ovih razgovora parlament obaveštava o tome. Mi imamo jedan parlament koji uglavnom u tišini doživljava i prihvata ovo što se događa, sem što ponekad neko iz opozicije, ovako kao ja sada, postavi pitanje. Dakle, idealna situacija ćutanja i tišine je ostvarena, nama ni Odbor za Kosovo i Metohiju ne raspravlja o ovom dijalogu Beograd-Priština i ovim živim aktivnostima. Mogu vam reći, ko to ne zna i ko nije član odbora možda i ne zna, da odbor u zadnjih pet meseci tu temu nije stavio na dnevni red. Stavio je temu i o izveštajima Kancelarije za Kosovo i Metohiju i o anketnom odboru koji treba da ispita sredstva koja se troše za Kosovo i Metohiju i o ljudskim pravima izbeglica itd, jedino nije temu oko ovog razgovora. Toliko oko našeg informisanja. Ono što čujemo od učesnika na ovim razgovorima to je protivrečno. Dakle, ne samo protivrečno ako poredimo izjave predstavnika Beograda i Prištine, nego protivrečna ako poredimo izjave predstavnika iz Beograda, dakle, naše vlasti, pa čak ako poredimo i izjave jednog istog predstavnika iz Beograda, npr. premijera. Dana, 4. marta uveče, on je rekao da nije bilo pomaka u razgovoru, a 5. martaujutru je rekao da je bilo pomaka u razgovoru. Posle ovih razgovora sa Ketrin Ešton u Briselu jedan je rekao da je Priština popustila, a drugi je rekao da Priština nije popustila. Onda čitamo saopštenja kabineta Ketrin Ešton, koji uopšte ne govore ni o popuštanju ni o nepopuštanju, ne govori o onome što je kao važno, da Srbi dobiju autonomiju u tom nezavisnom Kosovu, za šta se Vlada jako puno zalaže itd. Ona samo kaže da je dogovoreno da se proces ubrza. To je suština saopštenja iz kabineta Ketrin Ešton. Ona ima rok da to završi do nekog 6. ili 16. aprila i da se bavi nekim drugim važnim stvarima nego pitanjima odnosa Beograda i Prištine. Najzad, saznajemo iz Prištine šta se događa i, nažalost, to najviše odgovara istini, ne zato što mi iz opozicije volimo Hašima Tačija, naprotiv, nego zato što Albanci dobijaju na ovim pregovorima i onda mogu da slobodno govore o čemu se tu zapravo radi. Svaki put Hašim Tači daje izveštaj svom parlamentu vrlo uredno. Imali ste priliku da u poslednjem "Pečatu" pročitate jedan integralni izveštaj koji je Tači dao svom parlamentu. Pre nekoliko dana posle razgovora sa Dačićem sa aerodroma je, takoreći, otišao u parlament i rekao o čemu se govorilo. Ono što je rekao je vrlo onespokojavajuće, kao što je uvek, jer se ispostavi kao tačno posle nekih sedam ili 10 dana. Rekao je da nema šta da brinu, jer je iz Amerike došla vest da će za mesec dana taj sporazum koji se, kao što vidimo, piše u Berlinu, biti završen. Nije bilo mnogo priče oko toga. Bar do sada nijednu njegovu izjavu pred albanskim parlamentom u Prištini stvarnost nije demantovala. Šta mi da radimo u toj situaciji? Dakle, poslanici koji su dužni da misle o državnim interesima, šta da rade građani, šta oni da misle, a da ne govorimo šta da misle Srbi na Kosovu i Metohiji kada njihovi predstavnici, predstavnici njihove države i njihove vlade se tako neozbiljno ponašaju prema tom pitanju? Dakle, očigledno nemaju jasnu strategiju, jasan zajednički stav, niti se po svoj prilici, tako da kažem, sinhronizuju kada razgovaraju ovako grupno sa stranim predstavnicima. Tu postoji jedno vrludanje, jedna nedosledna politika, ad hok od dana do dana, od nedelje do nedelje, pa šta bude, bude. Zato mi ni nemamo te informacije koje su nam dragocene. Gospodine predsedniče Skupštine, zahtev je da se Skupština redovno izveštava, da se što pre taj izveštaj o razgovoru iznese pred ovu skupštinu, ne pred Odbor za Kosovo i Metohiju, nego pred Skupštinu, jer to je obaveza iz Rezolucije i da se otvori rasprava o tome. Dakle, mora se u jednom momentu ovaj proces, koji je vrlo tegoban, težak i zloslutan, bar uozbiljiti u smislu procedure koju Skupština zahteva.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vesna Marjanović. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, neki od naših kolega su na početku sednice izrazili zabrinutost o odnosu Republike Srbije i Ministarstva kulture prema kulturnoj baštini i našoj tradicionalnoj kulturi. Danas ću iskoristiti priliku da, postavljajući pitanje Ministarstvu kulture i Ministarstvu finansija, izrazim zabrinutost o odnosu prema savremenom stvaralaštvu i kulturi danas u Srbiji. Ministarstvo finansija je pre izvesnog vremena na javnu raspravu stavilo Zakon o naknadama za korišćenje javnih dobara. Održana je javna rasprava u Privrednoj komori Srbije pre nekoliko dana. Neću ulaziti u suštinu tog zakona, jer pretpostavljam da ćemo o tome razgovarati kada zakon uđe u proceduru. Nije sporno da ovaj zakon treba da bude donet. On sistematizuje naknade, definiše osnovice, utvrđuje obavezu i način utvrđivanja visine naknade, ali zašto je ovo danas važno kada je u pitanju kultura? Po jednom već ustaljenom običaju pokušava se zakonima iz drugih oblasti, i to u ovom konkretnom slučaju, prelaznim i završnim odredbama praktično derogirati i onemogućiti sprovođenje drugih zakona. O čemu govorim? U prelaznim i završnim odredbama Nacrta zakona o naknadama za korišćenje javnih dobara ukidaju se članovi zakona o kinematografiji, koji omogućavaju da se određeni procenat iz Fonda koji se prikupljaju sredstvima, koje ubiraju Radio-difuzna agencija Ratel i RTS, brišu. Zašto je ovo važno? Važno je zbog toga što se mi nalazimo u godini kada je budžet za film u Republici Srbiji nula i, imajući u vidu da Zakon o kinematografiji, to ću takođe da pročitam pošto je vrlo važno da već sada imamo to u vidu, predviđa da sredstva za podsticanje domaće kinematografije obezbeđuju se: 1) iz budžeta Republike Srbije, koga ove godine nema za film; 2) 1,5% od ukupne ostvarene mesečne pretplate RTS; 3) 20% ostvarenih sredstava koje ubira RRA, 4) 10% sredstava ostvarenih od naknade koje ubira Ratel; 5) priloga i donacija i 6) iz drugih izvora u skladu sa zakonom. Dakle, ukoliko se ova odredba iz prelaznih i završnih odredaba nacrta zakona o korišćenju javnih dobara ne bude brisala, srpski film će ove godine ostati apsolutno bez ijednog načina da se finansira. Ono što je takođe važno reći jeste ukoliko bi ta odredba bila prihvaćena, ukidaju se nadležnosti Filmskog centra koji je osnovan Zakonom o kinematografiji. Ukida se mogućnost da Filmski centar raspolaže određenim sredstvima, čime se otvara prostor da samo oni filmski autori koji imaju dobre odnose sa pojedinim političkim funkcionerima imaju šansu da dobiju sredstva za svoje filmove. Napominjem još i to da jeste da mi živimo u trenutku kada je ekonomska kriza uticala svuda u svetu na smanjenje budžeta za kulturu, ali mi govorimo o sredstvima koja su minimalna, koja samo obezbeđuju podsticaj. Bez tog podsticaja države naši filmski autori ne mogu da apliciraju ni na evropskim fondovima, niti u bilo kojim drugim situacijama mogu ostvariti mogućnost da dobiju podršku za svoj rad. Takođe napominjem da film nije nikakav luksuz, već da je to jedna industrija koja zapošljava ogroman broj ljudi u Republici Srbiji. Ukoliko ukinemo svaku mogućnost da rade, to predstavlja još jedan razlog za zabrinutost. Ono što je veoma važno reći jeste i to da je u ovoj godini srpski film ostvario možda najveće uspehe u poslednjih nekoliko godina na svetskim festivalima. Ukoliko ova zemlja ne razume da filmovi nas predstavljaju, možda nekad bolje nego što to mogu politički dijalog ili bilo koja politička aktivnost, da ti filmovi podrazumevaju odnos prema našem istorijskom nasleđu i postavljaju pitanja koja mi vrlo često ne postavljamo. Pošto vidim da mi vreme ističe, moja pitanja su sledeća: da li je Ministarstvo kulture dalo saglasnost na nacrt ovog zakona, da li će Ministarstvo finansija pružiti objašnjenje filmskim radnicima koji su tražili hitan sastanak i postavi to pitanje i da li je istina da je predstavnik Ministarstva finansija na javnoj raspravi rekao predstavnicima filmskih radnika – ko vam je kriv kada se bavite tim poslom? Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojimirović. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege pokušaću da postavim jedno kratko i jasno pitanje koje je bez obzira na jasnoću dosta kompleksno, tako da mora se uputi na adrese nekoliko ministarstava. To je iz razloga što kolege i koleginice koje obrađuju ova pitanja kažu da je veliki problem kada se uputi uopšte Vladi jer bi trebalo da se uputi konkretnom ministarstvu. Mislim da na ovo pitanje odgovor mogu da daju Ministarstvo pravde, Ministarstvo saobraćaja i Ministarstvo za rad i socijalnu politiku. O čemu se radi? Radi se o jednom sistemu poznatom pod nazivom bus plus koji se primenjuje u Beogradu i podstaknut diskusijom jednog od kolega danas i ja sam razmišljao da li iza tog predloga i uvođenja tog sistema stoji Mesi, da li stoji Ferguson ili po neki od poslanika iz opozicije ili pozicije. Video sam da ne stoji. Stoje konkretni ljudi i mislim da ovo nije problem za koji je odgovorna bilo koja stranka, već da je to problem koji su nam nametnuli pojedinci koji su želeli na neki način samo da favorizuju svoje lične interese. Gradsko saobraćajno preduzeće koje je javnog preduzeća od ovoga nema koristi, ali zato u Beogradu već duže vremena imamo probleme sa kojima su suočeni građani. Postaviću pitanje vezano za jedan konkretan problem. Zaposleni u javnim preduzećima su mi se obraćali više puta sa pitanjem da li je promenjen Ustav, da li još uvek po Ustavu svi građani imaju jednaka prava i da li su još uvek svi građani ravnopravni? Pitanje mi je bilo čudno i onda sam rekao da koliko znam Ustav nije promenjen, sve je tako kako vi kažete. Šta je njihov problem? Njihov problem je taj što pojedinci iz vladajućih struktura, gradskih utiču na rukovodstvo u javnim preduzećima da primoraju zaposlene da koriste bus plus. Nemaju prava kao zaposleni u drugim preduzećima da naknadu za prevoz dobiju u kešu, odnosno da im se isplati to novčano, čak kažu da im se preti i otkazom ukoliko ne pređu na sistem bus plus. Znajući kakva je situacija kod mene u firmi, znajući situaciju mnogih drugih preduzeća gde zaposleni dobijaju naknadu u novčanom iznosu, pitam navedena ministarstva ko ima prava da nas razdvaja, da jednima daje privilegije, a drugima da ih uskraćuje? Zašto se vrši pritisak na zaposlene pa im se čak preti i otkazom u javnim preduzećima da koriste usluge bus plusa. Da je bus plus toliko dobar sistem on ne bi izazivao probleme. Samim tim što izaziva probleme i što je naišao na neodobravanje velikog dela građana znači da nešto nije u redu sa tim sistemom. Zbog toga mislim da ovaj problem treba što pre rešiti i omogućiti zaposlenima u ovim preduzećima da reše svoje probleme a ne da budu primorani i da se žale raznim sudovima pa sve do Ustavnog suda. Hvala.
Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača Velimira Ilića, ministra građevinarstva i urbanizma, pozvao da sednici prisustvuju i Milan Miljević, državni sekretar u Ministarstvu građevinarstva i urbanizma i Milija Đalović, načelnik u Ministarstvu građevinarstva i urbanizma. Nastavljamo pretres u pojedinostima 3. tačke dnevnog reda – PREDLOGA ZAKONA O POSEBNIM USLOVIMA ZA UPIS PRAVA SVOJINE NA OBJEKTIMA IZGRAĐENIM BEZ GRAĐEVINSKE DOZVOLE Bio je u toku amandman na član 4. koji je podneo Radojko Obradović, Jovan Palalić sa ispravkom i zajedno Bojana Božanić i Gorica Gajić. Da li još neko po tom amandmanu želi reč? Reč ima Judita Popović.
Hvala gospodine predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici ja sam gospodine ministre zaista očekivala da ćete vi da poslušate moj savet. Po onom principu da je jutro pametnije od večeri nakon što ste prespavali da ste zaista shvatili da ovaj zakon treba da povučete iz procedure ali na žalost niste to učinili pa evo nas nastavljamo danas da raspravljamo o ovom članu 4. Predloga zakona. Ako je sam zakon pravni nonsens ovaj član 4. je vrhunac tog pravnog nonsensa. Srpski rečeno to je glupost. Zašto se ovde radi o pravnom nonsensu? Ovaj član 4. ima neke stvari potpuno iracionalne kada se pogleda onaj plan i program koji ste vi izneli zašto ovaj zakon donosite. Postavila bih pitanje da li se ovde zaista radi o javnom interesu ili se negde u pozadini javlja određeni pojedinačni ili grupni interesi? To je jedno pitanje jer iz ovog člana 4. proizilazi da nešto tu ne valja i to ozbiljno ne valja. Vi u ovom članu 4. baratate sa bespravnom gradnjom, sa gradnjom na tuđem zemljištu, sa prenosom prava vlasništva na zemljištu bez konverzije iako je predmet ovog zakona samo legalizacija objekata, odnosno upis prava vlasništva nad objektima a ne i na zemljištu. Vi u ovom članu imate i eksproprijaciju u privatnom interesu. Imate problematične dokaze koje ni jedan sud ne može da prihvati u dokazivanju prava vlasništva. Gospodine ministre ovaj član 4. direktno vređa dostojanstvo parlamenta jer predlažući ovaj član 4. vi u stvari zaista kršite ne samo ljudsko dostojanstvo nego sva utvrđena prava koja građani Srbije imaju u vezi privatnog vlasništvo, u vezi prava na život, na građenje, na imovinu. Postavila bih vam pitanje da li zaista mislite da je dovoljno da se ima tašna i mašna i da se izađe sa ovakvim Predlogom zakona? Očigledno da ništa drugo i nema u pozadini ovog zakona što se tiče stručnosti. Možda ima nečeg drugog ali stručnosti definitivno nema. Jedan ovakav zakon će imati takve ozbiljne posledice po građane Srbije da se zaista dovodi u pitanje interes onoga koji predlaže zakon i pri tom se dovodi u pitanje da li je onaj koji je predložio zakon svestan šta je time učinio. Gospodine ministre vi ovim članom, dakle samo ovim članom, da su svi ostali članovi ovog zakona najpametniji, najkonzistentniji, najkorisniji vi bukvalno rušite ceo jedan pravni sistem, jednu kompleksnu građevinu pravnih institucija. Dovodite u pitanje čak i postojanje Zakona o eksproprijaciji jer ako ovim zakonom promovišete eksproprijaciju u privatnom interesu šta drugo radite nego da dovodite u pitanje postojanje tog zakona koji eksproprijaciju dozvoljava samo u javnom interesu. Ako dozvoljavate da se promovišu dokazi kao što su vam uplatnice za neke komunalne usluge, za plaćenu električnu energiju i slično, kako mislite da u stvari reformišete pravosuđe i sve pravosudne zakone a onolika je povika na reformu koja je započeta od strane prethodne vlasti? Samo ovim članom 4. direktno pokazujete u kojoj meri imate nameru da modernizujete Srbiju, u kojoj meri mislite da napravite distancu prema određenim pojedinačnim interesima koji nisu jednom bili dominantni prilikom donošenja određenih zakona. Pretpostavljam da će ovaj zakon pre ili kasnije stići u ovaj parlament gde ćemo ponovo raspravljati o njegovim merama. Uopšte nemam dilema oko toga da će skupštinska većina ovaj zakon usvojiti, ali tada kada ovaj zakon bude došao na izmene, ponovo ću vas pitati da li znate šta radite? Da li znate u čijem interesu to radite jer očigledno da ne radite u interesu građana Srbije?
Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, predstavnici Vlade, poštovane kolege i koleginice, DSS podnela je amandman na član 4. da se član 4. briše, a u cilju da bi se on preispitao, razmotrio i da bi se uzela u obzir sva pitanja i sve moguće pretpostavke koje mogu eventualno da odu do nekih zloupotreba. Tako da, ovde bih prosto htela da kažem da je cilj DSS svakako da uslovi gradnje za sve graditelje budu jednaki, kako je to zagarantovano Ustavom i zakonima, ali svakako u zavisnosti od objekta, odnosno kategorije objekta koji se gradi i da li se gradi u turističko-poslovnoj zoni, stambenoj. Svakako, to mora da ima izvesne razlike. Znamo da je član 4. izmenjen amandmanima, sa nekoliko amandmana u istovetnom sastavu. Svakako, naš cilj je bio, ponavljam, da se preispita prosto član 4, u nekom delu je izmenjen ovim amandmanom. Postavila bih nekoliko praktičnih pitanja, na koje bi svakako trebalo odgovoriti da bi se moglo sveobuhvatno sagledati do kojih sve problema može da dođe i da bi pre nego što zakon stupi snagu, zakonopisac mogao da ima u vidu kakve to sve mogućnosti postoje i mogu se dogoditi, a kažem, da ne dođe do nekakvih zloupotreba. Dakle, u tom smislu, treba svakako na ono pitanje koje sam već ranije postavila odgovoriti – šta se dešava ukoliko se objekat nalazi na poljoprivrednom zemljištu? Dakle, mora se definisati da li će to biti predmet ponovnog zahteva za prevođenje u građevinsko ili neće, da li će se plaćati ta naknada ili ne. Takođe, trebalo bi definisati da li gradnja na dve parcele podrazumeva zatim parcelisanje i pravljenje jedne nove i na koji način bi se to moglo definisati. Ili, na primer, možda treba imati u vidu ukoliko je neki objekat privremenog karaktera izgrađen, evo na primer, u centru neke turističke zone, recimo, u centru Vrnjačke Banje postavljen, on ima, na primer, podnet zahtev za legalizaciju, na primer i plaća struju, jer ima neko privremeno brojilo. On ima već dva dokaza koje bi mogao da podnese za upis prava svojine. Da li će i to biti tretirano? Odnosno, ja smatram da ne bi trebalo, pa i na to treba svakako obratiti pažnju. Treba razmotriti situaciju - ako je zemljište već pred sporom, šta se dešava? Da li može i ima pravo da upiše pravo svojine nad objektom, a kasnije i nad zemljištem? Šta ćemo ako je vrednost zemljišta veća od vrednosti objekta, šta onda radimo? Hoćemo li svakako dopustiti da se to uradi, da se upiše pravo svojine nad tim zemljištem? Cilj DSS jeste da svi građani budu sigurni, kako je juče govorio moj kolega. Smatram da svi ovde i sve poslaničke grupe govorimo u istom cilju, ali svako iz svoje perspektive, neko iz perspektive lokalne samouprave, neko iz perspektive privatnika, neko iz perspektive graditelja, zakonopisca itd. Smatram da nam je cilj svima isti, ali ono što bih htela da istaknem na osnovu ovog člana i uopšte o ovom zakonu, vezano za ovaj amandman, jeste da smo eventualno izmenama nekih drugih zakona o planiranju i izgradnji, državnom premeru i katastru i saradnjom sa Republičkim geodetskim zavodom možda mogli izbeći ovaj zakon, gde ćemo svakako dodatno imati jednu birokratiju, a o tome ću nešto kasnije po nekim sledećim amandmanima.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Antić.
Uvaženo predsedništvo, uvaženi ministre, koleginice i kolege, na samom početku, čini mi se da u raspravi prenebregavamo jednu činjenicu, često polemišemo sa članom 4. iz izvornog teksta zakona, zaboravljajući da je član 4. amandmanom potpuno izmenjen, odnosno amandman koji je podnela grupa poslanika, a među njima sam i ja, je u potpunosti izmenio član 4. Vlada je prihvatila taj amandman, tako da je taj tekst postao sastavni deo zakona. Ovaj tekst sa kojim je uvažena koleginica iz LDP polemisala, taj tekst više ne postoji. Za polemiku vezanu za član 4, molim vas, uzmite tekst amandmana. Taj amandman je u značajnoj meri izmenio osnovni tekst. Ponavljam, velika zahvalnost ministarstvu, ministru i njegovim saradnicima koji su na odboru imali veliku spremnost da čuju argumente svih poslaničkih grupa koji su bili zainteresovani za tu raspravu i da zajednički tražimo poboljšanje teksta. Mislim da je ovaj tekst iz amandmana donekle poboljšao sam izvorni tekst. Ne mislim da je idealan i ne tvrdim da je idealan. Ne tvrdim da je idealan i zakon. Hoću sve da vas vratim u neku prošlost čiji smo sastavni deo svi mi. Taj problem sa legalizacijom imamo više decenija. Nema Vlade koja nije pokušala da reši problem legalizacije i nijedna nije uspela. Svi zakoni kojima smo do sada pokušali da rešimo problem legalizacije su doživeli fijasko, ponavljam, delom zato što je to teško rešiti, a delom zato što smo i mi sami političari obesmišljavali i svako rešenje time što čim krene primena zakona, mi krenemo da najavljujemo nova zakonska rešenja kojima ćemo taj zakon popraviti i uvek sve stane. Ponavljam, zakon nije idealan. Zakon će biti sigurno predmet ispitivanja ustavnosti, kao i prethodni Zakon o planiranju i izgradnji, koji je definisao odredbama tog zakona proces legalizacije. Ponavljam, mi nikada nećemo naći idealno rešenje, jer da smo mogli da ih nađemo, mi bih ih našli sto puta do sada kada smo ih tražili. Svako zakonsko rešenje kojim ćemo pokušati da rešimo pitanje legalizacije bespravno izgrađenih objekata, kojih ima više od milion, u Srbiji će biti na ivici ustavnosti i na ivici primene člana 58. Ustava Republike Srbije. Mi sad imamo dve opcije pred sobom. Jedna je da porušimo milion objekata u Srbiji. Da li je neko spreman u ovoj sali da kaže – dajte da porušimo milion objekata u Srbiji ili 500 hiljada? Nije niko. Ili, možemo da pokušavamo da pravimo sitne korake i da taj problem rešavamo malo po malo. Cenim da ovaj zakon jeste jedno malo rešenje nekog problema koji će se odraziti, pre svega, za one ljude koji su nam valjda svima najvažniji, a to su oni ljudi koji su zidali da bi rešili svoje osnovno životno pitanje. Zato smo članom 1. ograničili primenu ovog zakona na one koji rešavaju svoje životno pitanje. Ovo nije zakon za one koji imaju velike kuće na atraktivnim lokacijama, niti je zakon za tajkune i one koji imaju velike poslovne objekte. Ovo je zakon za ljude koji rešavaju svoje životne probleme i za ljude koji ostvaruju neku zanatsku delatnost u objektima do 100 kvadrata. Nemojte od njega da pravimo veliku filozofiju. Svi se ubismo, svima nam plave grudi od toga što pokušavamo da dokažemo da su nam ljudi najvažniji i to kako oni žive. Ako je to tako, onda dajte da im makar malo pomognemo. Nijednog trenutka nisam čuo ministra da je rekao da je ovaj zakon idealan, niti ja, koji sam podnosio neke amandmane kojima sam menjao, tvrdim da su amandmani idealni. Sve je to tu i tamo, ali je jedan pokušaj da se napravi neki iskorak i da uvedemo ljude u situaciju da mogu konačno da kažu – ovo je moje, imam neku perspektivu kako ću to dalje da rešavam i nemam više mač za vratom da će neko sutra doći da mi to sruši. Amandmanom na član 4. uveli smo situaciju da štitimo i vlasnika zemljišta. Nema više apriori situacije, neko ode u katastar, upiše se da je vlasnik objekta ili zemljišta nad objektom, a posle neka ga vlasnik zemljišta juri, pa nek parnicom rešava sa njim tu situaciju. Ne, kažemo, upisuje se vlasništvo nad objektom, a vlasništvo nad zemljištem kada vlasnik objekta dokaže da je nekom svojom radnjom stekao pravo nad zemljištem. Ako to ne uradi u naredne dve godine, onda će to morati da uradi za kompletno zemljište, za redovno održavanje objekta po tržišnoj ceni. Znači, ukupno zemljište za redovno održavanje objekta po tržišnoj ceni je veliki novac. Mi time stimulišemo i kupce i prodavce da se u tom vremenu dogovore. U krajnjem slučaju, ovaj amandman uvodi i nešto što je po meni falilo celom zakonu, a to su podzakonska akta koja tu materiju mogu i dodatno da uređuju i da u odnosu na život pronalaze neka rešenja koja će možda biti prihvatljivija. Dakle, na samom kraju, molim vas da u raspravi tretirate kao tekst zakona tekst koji je bio u amandmanu, jer je sada to postao sastavni deo teksta. I nemojte da više pričate o eksproprijaciji i proglašavanju javnog interesa, jer to više ne postoji. Nemojte da pričate o tome da se nekome nešto otima. Ne, ne može više da se otme, mora da se sa vlasnikom zemljišta napravi kupoprodajni ugovor i da se to pitanje reši. Hvala.
Molim sve narodne poslanike da se u raspravi usredsredimo na amandmane. Uglavnom se vodi načelna rasprava. Do sada sam to tolerisao, ali od sada neću dozvoliti načelnu raspravu. Judita Popović, po kom osnovu? (Replika.) (Judita Popović, s mesta: Pomenuta sam.) Nemate pravo na repliku. Nije vas prozvao. Gospodin Antić je izneo svoje mišljenje o tom amandmanu. Prema tome, to je njegov lični stav. (Judita Popović, s mesta: Kako nemam prava? Direktno mi se obraćao. Pogrešno je protumačeno obrazloženje amandmana.)
Ako sam vas time što sam vas nazvao - uvažena koleginice, uvredio, onda se izvinjavam.
Molim vas, nije vas spomenuo. Da vas čujem,Judita, recite. Obrazložite mi,molim vas. Po kom osnovu?
Pogrešno me je protumačio prethodni govornik, tako što se izjašnjavao o mom obrazloženju zašto mislim da je taj amandman problematičan. Takođe, imenom me je pomenuo.
Ne., ne prihvatam vaše obrazloženje za repliku. Nemate pravo na repliku. (Judita Popović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Prijavite se ponovo, molim vas.
Gospodine predsedavajući, član 27. i član 107. Vi morate pažljivo da pratite diskusije svakog pojedinačnog poslanika, kao i odgovore drugih poslanika na prethodna izlaganja. U tom slučaju, možete da procenite da li postoji ili ne postoji razlog za repliku. U ovom slučaju se upravo radilo o tome, da se pogrešno protumačilo nešto što samrekla. Upravo se radi o tome da sam tvrdila da postoji jedan zakon, Zakon o osnovnim svojinsko-pravnim odnosima, koji regulišete gradnju na tuđem zemljištu,na mala vrata da se vlasti ne dosete… (Predsedavajući: Nemojte sada repliku, molim vas. Završite obrazloženje po osnovama povrede Poslovnika) Ovim amandmanom se uvodi nova vrsta rešavanja ove problematike. Samo da završim [[Predsedavajući: Ne, idete na repliku.]] Gospodine predsedavajući, imam utisak da na ovaj način onemogućavate da se kroz jednu zdravu diskusiju utvrdi šta je to pogrešno rađeno sa celim zakonom i, konkretno, sa ovim članom. Samo na osnovu argumentacije argumentacija može da se proceni i od strane javnosti koliko smo u pravu kada tvrdimo da je ovaj zakon, u celini, jedna glupost i da su rešenja koja su predviđena ovim zakonom …
Molim vas, narodna poslanice, prethodni govornik je izneo svoje mišljenje o amandmanu. To nije stav ministra. Imali biste pravo na repliku da je ministar izneo svoje mišljenje. Prema tome, to je njegov lični stav i stav njegove poslaničke grupe. On se može sa vama slagati ili ne slagati. Po tom osnovu, smatram da niste imali prava na repliku. Ako smatrate da nisam u pravu, možete tražiti da se izjasnimo. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, ovog časa ste povredili član 107. – dostojanstvo Skupštine. Tvrdite da je prethodni govornik govorio o amandmanu. Prethodni govornik je govorio o diskusiji gospođe Popović, tvrdeći da je ona diskutovala o izvornom članu 4, a on je promenjen njegovim amandmanom i amandmanom kolega. Nemojte da tvrdite da je prethodni govornik govorio o amandmanu, jer je prethodni govornik, izvinite, svi ste to čuli, govorio o diskusiji gospođe Popović. Molim vas, pratite pažljivije zasedanje ili dragoj koleginici prepustite mesto.
Veoma sam pažljivo pratio. Uglavnom je prethodnik govorio o diskusiji gospođe Božanić. Tačno je da je i on govorio u načelu, zato što je načelna diskusija bila gospođe Popović i nisam hteo da je prekidam u govoru. Prema tome, smatram da nisam povredio Poslovnik. Možemo da se izjasnimo u danu za glasanje, ako želite? (Ne.) Povreda Poslovnika, narodni poslanik Aleksandar Radović. Izvolite.
Povređen je član 106. – dostojanstvo Skupštine. Ovde ne raspravljamo o glupostima, niti Vlada podnosi glupe zakone. Ovde sedim da bih raspravljao o zakonskom predlogu, a ne o glupostima. Oni koji misle da su to gluposti, mogu da se na drugi način izjasne na ovu temu, bez povrede dostojanstva Skupštine.
Opomenuo sam da se poslanici drže dostojanstva i to je obaveza svakog poslanika. Da li želite da se izjasnimo u danu za glasanje? (Da.) U redu, u danu za glasanje ćemo se izjasniti o povredi Poslovnika. Po kom osnovu želite reč, gospodine Antiću? (Aleksandar Antić: Odustajem.) Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pažljivo sam pročitala i osnovni tekst zakona kao i usvojene amandmane, tako da ću se držati njih budući da je ovo rasprava u pojedinostima. Podnela sam i ja amandman na član 4. koji nije prihvaćen. Nemam nikakav problem sa tim što nije prihvaćen, prihvaćen je amandman koji je bolji, ali koji svakako ne menja nešto posebno suštinu osnovnog teksta zakona kao što to podnosilac amandmana navodi. Razlog tome se ogleda u činjenici i u pogledu poslednjeg stava člana 4. i dokaza koji su potrebni da bi organ nadležan za upis prava svojine nekome upisao pravo svojine na objektu. Krenuću redom. Naime, u stavu 1. člana 4, bez obzira na amandman za koji smatram da delom poboljšava tekst zakona, i dalje nastavljaju da se ugrožavaju prava trećih lica i da se promovišu privatni interesi, suprotni javnim interesima. U stavu 2. je potrebno izvršiti potpuno jedno terminološko usklađivanje ovih zakonskih odredaba, prilikom pozivanja drugih zakona sa ostalim odredbama ovog nacrta zakona. Ovo je sve iz razloga, ono što je koleginica Judita Popović pomenula, pre svega Zakona o eksproprijaciji, koji određuje da se nepokretnosti mogu eksproprisati ili da se svojina na njima može ograničiti samo u javnom interesu, i to, utvrđenom na osnovu zakona, uz naknadu koja ne može biti niža od tržišne. Javni interes za eksproprijaciju nepokretnosti se utvrđuje zakonom ili odlukom Vlade u skladu sa ovim zakonima, a nepokretnostima se u smislu ovog zakona smatraju zemljište, zgrade i drugi građevinski objekti. Danom pravosnažnosti rešenja o eksproprijaciji se menja sopstvenik na eksproprisanoj nepokretnosti i to vam je tzv potpuna eksproprijacija. Stav 3. navedenog amandmana propisuje osnov za upis prava svojine vlasnika bespravno izgrađenog objekta. Ono što je poseban apsurd ne samo u ovom članu nego i u svim drugim članovima ovog nacrta zakona je da se koriste različiti termini za iste kategorije objekata. Da li su to objekti namenjeni za stanovanje ili objekti koji se koriste za porodično stanovanje? Tu se non stop prepliću dve kategorije objekata, suštinski u potpunosti iste. Propisivanje osnova za upis je izvršeno nabrajanjem potrebnih isprava koje treba podnositi. To se navodi u tačkama poslednjeg stava ovog člana. Nejasno je ostalo da li te isprave treba podneti alternativno ili kumulativno, kako nadležni ogran ne bi tumačio ovu odredbu i kako ne bi različito postupao od slučaja do slučaja. Velika enigma nastaje u onom trenutku, pažljivo čitajući, kada treba odgovoriti na pitanje – da li se navedeni potrebni dokazi odnose na dokaze o plaćenim naknadama, računima ili se odnose, kako to ovim usvojenim amandmanom ostaje, na izdate račune? Ministre, i vi i ja i bilo ko od nas ovde može da dobije 200 izdatih računa i da ih ne platimo. Izdato i plaćeno nije jedno isto. Tako da mislim da je u tom smislu isto trebalo da se izvrše korekcije u ovom predlogu zakona. Na kraju krajeva, ono što je ostalo neizmenjeno i prihvaćenim amandmanom, za koje opet napominjem da delom rešava i doprinosi poboljšanju ovog zakona, mada što se mene tiče ja sam svakako za brisanje ovakvog jednog člana i stavljanje potpunog novog, jeste što se u navedenu u navođenju potrebnih dokaza poslednjim stavom ovog člana 4. koristi upravo rečica - i slično. Ne znam šta je to - slično, koji su to slični dokazi, pošto se ovde navode rešenja izdati računi, potvrde, obaveštenja itd. Što znači da nadležni organ ovde koji odlučuje o upisu prava svojine sam treba zapravo da ceni koji su to potrebni dokazi i da li oni predstavljaju zapravo osnov za upis prava svojine bez ikakvih pravnih ograničenja ili prava stranke na žalbu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvinjavam se. Reč ima narodna poslanica Judita Popović po Poslovniku. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsedavajući, član 27. i član 28. stav 2. Poslovnika. Dakle, ova skupštinska većina ima ambiciju da izglasa ovaj problematični i glup zakon, a pri tom osam meseci ova većina nije u stanju da nauči član 128. stav 2. da kada izađe iz sale mora da ponese svoju poslaničku karticu sa sobom i ne sme da ostavi u elektronskom sistemu. Dakle, gospodine predsedavajući, kad god primetite tako nešto, a ne reagujete po Poslovniku, u tom slučaju vi kršite, konstantno krešite ovaj Poslovnik. Nije dovoljno samo da se nakrive kartice. Kartice moraju da se ponesu sa sobom. Izvolite, ovo nije pačija škola. Ovo je parlament. Prvo pročitajte član 128. stav 2. i onda ga naučite. Nije problem, ako hoćete mogu da vam i čitam, ali mislim da umete da čitate. (Narodni poslanici dobacuju sa mesta.)
Molim vas da ne reagujete sa mesta. To važi za sve poslanike da sa mesta ne reaguju i nemojte da izričem opomene. Podržavam što se tiče kartica. Neću da budem dežurni redar. To je obaveza svakog poslanika da vodi računa o svojoj kartici. Molim vas da to pravilo ispoštujete. Narodni poslanik Aleksandar Radojević, povreda Poslovnika.
Slažem se da kartice stoje tamo gde ne treba da stoje. (Predsedavajući: Koji član je prekršen?) Povreda dostojanstva Skupštine, član 107. Molim gospođu koja je to utvrdila da kaže kojom metodom je utvrdila da vladajuća većina ovoliko dugo nije bila u stanju da nauči da se kartice vade kada se izlazi napolje. Koju je metodu istraživanja primenila kada je utvrdila da vladajuća većina nije u stanju da nauči ovoliko meseci da vadi kartice kada pođe van? Hvala.
Dajte da se uozbiljimo. Na neozbiljne izjave ne treba neozbiljno reagovati. Molim vas da se u tom smislu ne ponašamo. (Narodni poslanik Judita Popović dobacuje s mesta.) On je povredu Poslovnika reklamirao. Reč ima Dejan Radenković.
Poštovani potpredsedniče Skupštine, mislim da je najgrublje prekršen Poslovnik i koleginica Judita Popović u nedostatku argumenata krši Poslovnik, tako što neosnovano optužuje bilo koga da ne nosi karticu sa sobom. To više puta slušamo. To stvarno nije umesno sa njene strane da kad god nema neke argumente da se koristi tim sredstvima i da optužuje poslovnike da ne nose svoje kartice sa sobom. Mislim da je najgrublje prekršen Poslovnik govoreći da nije ovo pačija škola itd. Stvarno nije u redu sa njene strane i mi očekujemo izvinjenje sa njene strane kada je ta stvar u pitanju.
Radenkoviću, mislim da dobro znate da povredu Poslovnika može samo izvršiti predsedavajući. Vi ste aludirali da je Judita Popović povredila. Njeno je pravo da priča. Moja je obaveza da to pratim. Ako je neko pogrešio i povredio Poslovnik onda sam to ja. Ne stoji osnova o povredi Poslovnika. Po Poslovniku Zoran Ostojić, pa onda Judita Popović.
Gospodine predsedavajući, zamolio bih vas da pratite malo pažljivije. Povreda Poslovnika, dostojanstvo, član 107. Da li je poslanik SNS rekao da se stvarno slaže sa tim da kartice stoje tamo gde ne treba da stoje? Priznao je da se to dešava. Onda se javlja gospodin Radenković i kaže da Judita Popović neosnovano optužuje da su izvučene kartice. Poslanik, gospodine Radenkoviću, je priznao da su kartice tamo gde ne treba da budu. Ne razumem. Sada se neko uključio kada ste vi počeli da pričate… Neću da pominjem ništa osim – kojom metodom. Metodom ponavljanja, "repeticijum iz mater studioru". Mi ćemo vas upozoravati. Do kraja mandata ćete naučiti. Šta je sada tu loše?
Mislim da ovo više ne vodi ničemu. Raspravljamo o trivijalnim stvarima i to je za mene neozbiljno. Judita Popović, povreda Poslovnika. Pritisnite još jedanput. Pokvario se sistem.
Hvala vam gospodine predsedavajući. Pozvala bi se na čl. 27. i 107. Ponovo se ta dva člana krše. Zaista bih vam predložila da obratite pažnju kada uskraćujete poslaniku reč. Vi konstantno uskraćujete reč meni da se izjasnim za sve one netačnosti i one laži koje se ovde iznose baš u vezi moje diskusije. Moja diskusija je i te kako imala argumentaciju i te kako se odnosila na raspravu u pojedinostima i te kako se odnosila na član 4. Da kažem da sam golim okom, prosto uvidom u stanje stvari na licu mesta konstatovala da su kartice i dalje ovde na mestu gde bi trebale da budu i poslanici. Međutim, poslanika nema. Da li to kartice predstavljaju poslanike tako što su u elektronskom sistemu ili na stolu na vidljivom mestu? Da li su oni poslanici umesto poslanika? Da li mi u stvari imamo poslanike ili imamo stolice? To je osnovno pitanje i bilo bi dobro da pročitate ceo član 128.
Molim narodne poslanike da sklone kartice, da ne izazivaju. Molim vas da spustite kartice da se ne vide. Molim službu da ove kartice koje vire iz poslaničkih jedinica uklone. Pročitaću vam član 128. koji glasi – ako narodni poslanik napusti salu Narodne skupštine i ostavi u poslaničkoj jedinici, odnosno pored nje svoju identifikacionu karticu službe Narodne skupštine će odmah tu karticu dostaviti generalnom sekretaru Narodne skupštine. Kartica će biti narodnom poslaniku po ulasku u salu. U pravu sam da ne sme da se vidi kartica ovde ako je poslanik odsutan. (Narodni poslanik Marijan Rističević, sa mesta: To treba služba da radi. Mi ne smemo da diramo te kartice.) Gospodine Rističeviću, imate običaj sa javnog mesta da komentarišete bez dozvole za reč. Nemojte da dobacujete. (Narodni poslanik Marijan Rističević, sa mesta: Povreda Poslovnika.) Nemate povredu Poslovnika. Reč ima Neđo Jovanović.
Hvala, gospodine predsedavajući. (Dejan Radenković, sa mesta: Nemate prava. Tražim povredu Poslovnika.) Da li odbijate pravo gospodinu Radenkoviću da se javi po Poslovniku, ili ne?
Vama sama dao reč. Neđo Jovanović ima reč. Izvolite.
Kolege poslanici, mislim da je vreme da se vratimo na amandman. Zamolio bih samo da se, uz ono što je kolega Aleksandar Antić već istakao, neke činjenice, koje mi ovde ne možemo dovoditi u sumnju, posebno istaknu. Nesporno je da je amandmanom na član 4. kolege Aleksandra Antića, kvalitativno poboljšan predlog zakona i to očigledno niko od poslanika ne dovodi u sumnju. Ono što je krucijalno, krucijalno je da se osnovna primedba na ovaj član, amandmanom kolege Antića, otklonila, a otklonjeno je upravo ono što se vezuje za navodnu uzurpaciju prava svojine trećih lica. Šta to znači? To znači da ni u kom slučaju ne postoji mogućnost da se ono što podrazumeva neprikosnoveno apsolutno pravo, pravo svojine, dovede u sumnju kada se radi o titularu prava svojine na zemljištu. Sa druge strane, treba istaći da je i pravo svojine graditelja bespravno izgrađenog objekta ograničeno pravo, da to pravo ne podrazumeva sve atribute prava svojine, koji inače ima po odredbama Zakona o osnovama svojinsko-pravnih odnosa. Zbog toga tu polemika ne stoji. Zašto? Ukoliko vlasnik objekta želi objekat da otuđi, da sa njim raspolaže, očigledno je da, shodno odredbama ovog zakona, to neće moći, imajući u vidu činjenicu da za objekat nije izdata upotrebna dozvola. Osim toga, ograničenje prava svojine vlasniku stoji i u zabeležbi u teretnom listu u službi za katastar nepokretnosti. Svi znamo da je to G list, gde se upisuju tereti, a taj teret je upravo upis prava svojine na bespravno izgrađenom objektu. Sve dok ta zabeležba postoji, titular prava svojine nije u mogućnosti da raspolaže u celosti sa objektom, a to raspolaganje u celosti podrazumeva i otuđenje, odnosno prodaju. Ta prodaja je, jednostavno, uslovljena upravo onim što su prethodni zakonski akti već definisali, a to je pribavljanje građevinske i na kraju upotrebne dozvole. Stoga ovaj amandman ima svoju afirmativnost upravo zbog toga što sa jedne strane štiti prava trećih lica, a sa druge strane prihvata činjenicu da vlasnik bespravno izgrađenog objekta istovremeno ne može koristiti pravo svojine, kao što bi ga koristio u apsolutnom smislu reči kako to pravo svojine i glasi. Zato, u odnosu na član 4. sve dalje polemike bi bile potpuno nepotrebne, tim pre što je poslanička grupa SPS već pozvala i vrlo jasno odgovorila na ponudu ministra da se jednim celovitim i konzistentnim zakonom, a to je novi zakon o planiranju i izgradnji, celovito reše i urede sva pitanja i sve dileme koje su ostale, a nesumnjivo je da su ostale, jer je mnogo, mnogo prostora ostavljeno za popravljanje, naročito onih delova zakona koji nisu obuhvatili, ili su na neadekvatan način obuhvatili ovu materiju. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, razumem da opozicija … (Nenad Konstantinović, sa mesta: Šta je predsedavajući pogrešio? Koji član Poslovnika je povređen?) Čl. 283, 284. i 285. Da li hoćete da pročitam? Dajte mi barem pravo na uvodnu rečenicu. (Predsedavajući: Molim narodne poslanike da ne dobacuju.) Član 283: "Narodni poslanik je dužan da učestvuje u radu Narodne skupštine. Narodnom poslaniku ne može da se uskrati ulazak i boravak u zgradu Narodne skupštine. Narodni poslanik je dužan da svoje odsustvo sa sednice prijavi predsedniku Narodne skupštine." Kada se često povede ta priča oko tih kartica, nisam čuo da je predsednik poslaničke grupe LDP prijavio svoje odsustvo predsedavajućem Narodne skupštine. Nemam ništa protiv da odsustvuje sa sednice, ali je red da građani Srbije znaju da li je neki poslanik tu ili nije, pogotovo ako je predsednik neke partije, da bi mogli da ga pitaju zašto prima platu narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Isto tako, ovde se još nije desilo, a boga mi i neće, da su narodni poslanici glasali iz Soluna i Bodruma… (Predsedavajući: Molim vas nemojte širiti temu.) … a glasalo se kada je Čedomir Jovanović bio potpredsednik Vlade Republike Srbije i tada ste bili jedna ista stranka sa DS.
Molim poslanike da ne zloupotrebljavaju povredu Poslovnika i da šire temu. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, povreda Poslovnika, a nakon njega Judita Popović, Nenad Konstantinović, Zoran Ostojić i Radmila Gerov.
Gospodine potpredsedniče, promeniću obraćanje, gospodine predsedniče, žao mi je što ste tek sada u sali, pošto je povređen član 32. Poslovnika o radu Narodne skupštine, i to stav 3, koji kaže da potpredsednik Narodne skupštine, koji zamenjuje predsednika na sednici Narodne skupštine, ima ovlašćenja predsednika Narodne skupštine u predsedavanju, a u skladu sa ovim poslovnikom, ali nema veća ovlašćenja od vas. Ovde se dozvoljava vređanje narodnih poslanika od strane najveće poslaničke grupe. Nisam u obavezi da slušam uvrede i besmislice koje izgovore poslanici SNS, a koji nisu u stanju da izvade svoje kartice iz elektronskog sistema za identifikaciju narodnih poslanika. Ako ste umorni, ako hoćete da smenite potpredsednika i vašeg koalicionog partnera, to raščistite kod vas. Nemojte ovde da se svađate sa njim i da zamarate Skupštinu vašim međusobnim koalicionim svađama. To nas ne interesuje. Ovde smo da radimo u skladu sa ovim poslovnikom. Ako želite neka druga pravila, a koja nameće gospodin Nikola Savić iz Ministarstva pravde, gde kači snajpere, pa misli da će u ovoj sali da upravlja onaj koji ima veći snajper, bolje mišiće, namerili ste se na pravog protivnika. Nikada na snajperima niste pobedili mišićima, pa nećete ni sada. Hvala.
Ono što sam mogao da vidim prateći sednicu jeste da je bio problem sa karticama koje su se nalazile u poslaničkim jedinicama na mestima gde nema narodnih poslanika u sali. Potpuno podržavam da svaki poslanik, kao što to činim ja, kao što to čini većina drugih, u trenutku kada završi svoje obraćanje ili u trenutku kada iz bilo kog razloga napušta salu, karticu ponese sa sobom. Molim sve narodne poslanike da se toga drže. Zamolio bih vas da pređemo na raspravu po dnevnom redu. Ako budemo imali raspravu po Poslovniku, po ceo dan, to nije dobro ni za Narodnu skupštinu, a mislim da smo temu o kojoj se priča apsolvirali. Ako bi ušli u to ko je kakvim rečnikom i šta je nazivao i šta je govorio, mislim da bi se to odrazilo na naše potpuno udaljavanje od teme, a koja je veoma važna za građane Srbije, mnogo važnija od rasprave o povredi Poslovnika. Shvatam da imate pravo na to, ali apelujem na sve kolege da se vratimo na ono što je od suštinske važnosti za Srbiju. Povreda Poslovnika nije suštinski važna za Srbiju. Verujte mi da građani od toga isterivanja maka na konac neće imati ništa na kraju dana, a mislim da je tema o kojoj govorimo mnogo važnija, bilo da se o njoj osvrćete sa kritičke strane ili da je podržavate. Zaista molim sve kolege da se vratimo na dnevni red. Mislim da je to mnogo celishodnije i za poslaničke grupe koje predstavljate. Po redosledu reč ima narodni poslanik Judita Popović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Ponovo reklamiram član 27. i reklamiram član 107. Dakle, zaista je potrebno bilo da predsedavajući u momentu prekine poslanika koji se pozivao na članove 283. i 284. kada je reklamirao Poslovnik. Stvarno bih upozorila i pozvala vladajuću većinu da malo prelista Poslovnik, da malo pročitaju Poslovnik i tada će videti da samo predsednik, odnosno samo predsedavajući može da krši Poslovnik. Ovde su se citirale neke odredbe koje su se odnosile na prava i dužnosti narodnih poslanika. To prosto nije predmet reklamiranja Poslovnika. Dakle, mi ne dobijamo reč kada se javimo, kada repliciramo, ne dobijamo reč kada argumentovano ukazujemo na to da je povređen Poslovnik, a poslanik vladajuće koalicije dobije da reklamira Poslovnik za kršenje Poslovnika, što čak i nije predmet reklamiranja prema važećem Poslovniku. Zaista bi trebali da vodite računa o tome. Ako ćemo da govorimo već striktno o članovima ovog poslovnika, vodite računa o tome koji članovi mogu da se povrede prilikom reklamiranja.
Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić.
Gospodine predsedniče, takođe reklamiram povredu člana 27, ali ne vašu, nego vašeg prethodnika, zbog toga što smo prosto sve do pre 15 minuta radili po dnevnom redu i po amandmanima, a onda je bila ta primedba na kartice, ne prva. Onda dođe šef poslaničke grupe SNS, ne zna šta da kaže, valjda mu zvoni telefon, neko ga kritikuje, i pokaže da vuk dlaku menja, ali ćud ne. Od pižama i bedževa dođe ovde da nam drži predavanje, da nešto kaže. Bolje je, verujte, da ništa ne kažete, da pustite da se vratimo na dnevni red, nego da tako bupnete, pa kom obojci, kom opanci. To nije dobro za vas, za vas evroradikale koji hoćete sada da budete pristojni.
Gospodine Ostojiću, vi znate to što je rekla vaša koleginica iz poslaničke grupe – povredu Poslovnika može učiniti samo predsednik ili predsedavajući. Tako da, kada govorite o povredi Poslovnika, nemojte se obraćati narodnim poslanicima iz drugih poslaničkih grupa i faktičku svoju povredu Poslovnika pretvarati u repliku.
Samo jednu rečenicu. Mi bi već nastavili po članu 4. koji je suština ovog zakona, da šef poslaničke grupe SNS nije smatrao da treba nešto pametno da kaže.
Molim vas, nemojte vređati narodne poslanike. Reč ima gospodin Antić po povredi Poslovnika.
Uvaženi predsedniče, uvažene kolege, hoću da ukažem na povredu člana 103. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije, u vašem postupanju, predsedniče, i postupanju vašeg potpredsednika, zato što uporno već nekoliko poslanika dozvoljavate da se javljaju po povredi istog člana Poslovnika. Član 103. stav 2. vrlo jasno kaže – narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine na koju je već ukazano. Gospođa Popović se pozvala na članove 27. i 107, a isto je uradio i gospodin Ostojić. Gospođa Popović se na te članove pozvala i prilikom prethodnog javljanja za povredu Poslovnika. Moram da vas zamolim da sa takvom praksom u Narodnoj skupštini Republike Srbije prestanete i da jednostavno takva pozivanja na povredu Poslovnika više ne dozvolite. Na samom kraju, zadovoljan sam zato što nakon moje diskusije vezano za amandman na član 4. očigledno nije više bilo prostora za raspravu o tom članu, već ste pobegli na kartice i povrede Poslovnika. Hvala.
U načelu se slažem sa vama, osim što postoji jedan izuzimajući element koji Poslovnik nažalost ne definiše, a to je da narodni poslanik, ako dođe, po njegovom mišljenju, do ponovne povrede istog člana Poslovnika nakon prethodnog ukazivanja, ima pravo da ponovo ukaže na povredu koja je nova povreda Poslovnika, a koja se ne odnosi na prethodnu povredu Poslovnika. Međutim, to je još jedna stvar koja u našem Poslovniku nije precizno definisana i ja ću se svakako truditi da svakom ukažem, odnosno omogućim pravo da ukaže na povredu Poslovnika, ali ću isto tako izricati mere koje mi omogućava Poslovnik i sankcionisati one poslanike koji od ovog trenutka budu pokušavali da zloupotrebom prava na pozivanje na Poslovnik budu pokušavali da odugovlače ovu raspravu i biću vrlo rigorozan u tome, pa ćemo da vidimo, naravno, kome će se to najviše isplatiti. Reč ima gospođa Gerov, po Poslovniku. Izvolite.
Hvala vam, predsedniče. Reklamiram član 107. Poslovnika – dostojanstvo Narodne skupštine. Vi ste tek pre pet minuta ušli u ovu salu, niste bili prisutni i ne znate šta se desilo nakon izlaganja gospodina Antića o njegovom amandmanu. Gospodin je prekršio dostojanstvo ove Narodne skupštine govoreći o tome da naša poslanička grupa nakon njegovog izlaganja nije imala argumente i da smo iz tog razloga počeli raspravu o povredi Poslovnika, što apsolutno nije istina. Potpredsednik Narodne skupštine, koji je predsedavao pre vas, nije dozvolio narodnom poslaniku Juditi Popović pravo na repliku nakon izlaganja gospodina Antića i poslanička grupa LDP je u tom trenutku bila onemogućena da u skladu sa Poslovnikom da svoje mišljenje o vašem amandmanu. To je jedini razlog zbog čega tada nismo diskutovali, a naše mišljenje o vašem amandmanu imaćete prilike da čujete sada kada dođe na red naš amandman.
Reč ima gospođa Popović, po Poslovniku. Izvolite.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Upravo ste malopre zapretili poslanicima, zapretili ste u tom smislu…
Koji član, molim vas?
Normalno, član 107.
Ne možete ukazivati na isti član na koji je ukazala gospođa Gerov neposredno pre vas, jer između izlaganja …
Nije ista radnja.
Oduzimam vam reč, naravno. Ne možete ukazivati na tako nešto. Reč ima narodni poslanik Nada Kolundžija. Izvolite.
Gospodine predsedniče…
Recite mi osnov po kome se javljate i koji član?
Javljam se po povredi Poslovnika. Vi ste najgrublje povredili član 107. – dostojanstvo Narodne skupštine.
Ne mogu da vam dozvolim da govorite, žao mi je. Reč ima gospođa Popović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, članovi 27, 107. i ceo Poslovnik.
Ne možete reći ceo Poslovnik, morate tačno navesti članove na koje se pozivate.
Hajde da se zaustavimo na članu 27, očigledno da ovde ima problema da se razume koliko puta može da se reklamira član 107. Gospodine predsedniče, nama ne daju priliku predsedavajući, odnosno predsednik da repliciramo. Ne daje nam se prilika da reklamiramo Poslovnik. Šta više, preti se. Vi ste, gospodine predsedniče, malopre upravo izrekli jednu pretnju. Mi smo to tako razumeli. Jer, kada ste vi izrekli da ćete posebno da pratite za koje slučajeve se reklamira Poslovnik, a pri tome ste mislili da ćete na taj način ograničiti pravo na reč poslanika, vi jeste zapretili narodnim poslanicima. Šta je to, ako nije uvreda poslanika i šta je, ako nije uvreda celog parlamenta, kao i dostojanstva tog parlamenta? Vi to možete da radite na vašem glavnom odboru SNS, ali ne možete to usvojiti …
Izričem vam opomenu, pošte ste na najgrublji način prekršili dostojanstvo Narodne skupštine. Hoću samo da vam odgovorim, što se tiče kršenja Poslovnika, prvo, ne radi se ni o kakvoj pretnji i pokušavate da izvrnete ono što sam ja rekao. Rekao sam, obraćajući se gospodinu Antiću, da ću svakog narodnog poslanika, i to verujte da hoću, ma kojoj poslaničkoj grupi pripadao, a u ovom parlamentu sam izrekao više opomena poslanicima vladajuće koalicije, nego onima iz opozicionih stranaka, kazniti za ono što Poslovnik predviđa kao kršenje i zloupotrebu u radu parlamenta. To piše u Poslovniku. To nije pretnja, to je pridržavanje odredbi ovog poslovnika. Ako bilo ko u ovoj Skupštini misli da je dovoljno da pritisne taster i da se hiljadu puta javi po povredi Poslovnika i da smatra da će to blokirati rad ovog parlamenta, tvrdim vam da neće jer je Poslovnik prethodna većina donela na takav način da predsednik, odnosno predsedavajući Skupštine omogućava da sankcioniše takvu vrstu pokušaja zloupotrebe, pozivanja na povredu Poslovnika. To ću koristiti jer mi je tako Poslovnik omogućio. Još jednom sve kolege pozivam, dajte da se vratimo na dnevni red. To ako neko misli da može hiljadu puta da se pozove, neću dozvoliti hiljadu puta pozivanje na isti član Poslovnika, verujte da neću, pogotovo u slučaju kad se predsedavajući nije ni oglasio, osim što je rekao – izvolite, imate pravo na reč i sledeći govornik je taj i taj, i u tome se pronalazi prostor za traženje nove povrede Poslovnika. Stvarno je nema. Gospođo Kolundžija, izvolite.
Gospodine predsedničke, povredili ste član 103. Da bismo svi razumeli o čemu se radi, a da biste pre svega vi, kao predsednik, koji bi morali najbolje da znate ovaj poslovnik, znali kako treba da postupate, citiraću drugi stav člana 103, koji kaže da narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Skupštine na koji je već ukazano na povredu u postupanju predsednika Skupštine. Vi niste dopustili da kažem koju ste povredu učinili i već ste mi oduzeli reč. Na taj način ste ponovo prekršili Poslovnik. Dakle, vi ne možete da oduzmete reč narodnom poslaniku koji, pozivajući se na član, ima pravo da vam ukaže koju ste povredu vi učinili, a ne da, zato što vam se ne dopada što se pozivamo na isti član, kažete – nemate pravo da se pozivate. Dakle, ako razumete Poslovnik, a morali biste vi da ga razumete najbolje, ako već vaše kolege ne, onda biste morali da znate da mi ukazujemo na povredu koju činite vi i da mi ukazujemo na povredu u vašem postupanju, a ne na povredu člana. Mi se pozivamo na član Poslovnika kako bismo ukazali da ga vi, kao predsednik, kršite. Najlepše vas molim, ako ništa drugo, dugujete izvinjenje Narodnoj skupštini za ovo postupanje koje ste imali u poslednjih nekoliko minuta.
Ne smatram da sam prekršio Poslovnik, ali Narodna skupština će se o tome izjasniti u danu za glasanje. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović.
Da se vratimo na temu. Velimir Ilić, kada je predložio ovaj zakon, imao je nameru da može da se otme zemljište vlasniku zemljišta tako što će se upisati pravo svojine na objektu nekog drugog lica, a ne onoga čije je zemljište. Kolega Antić je pričao o tome da je svojim amandmanom koji je prihvaćen malo popravljen ovaj član zakona. On jeste malo popravljen i to rešenje koje je predložio Antić je bolje, ali ja smatram da nije dovoljno dobro. Dakle, nismo uspeli amandmanima koji su prihvaćeni da popravimo ovako loš zakon. Ovo je jedan od najlošijih zakona koji se ikada pojavio u Skupštini Srbije. Sve poslaničke grupe su dale amandman na član 4, sve poslaničke grupe, i vlast i opozicija. Prihvaćen je jedan od amandmana, to je amandman kolege Antića, ali on ne rešava ono što je ključan problem. Mislim da usvajanjem ovog amandmana, za razliku od amandmana koje je podnela DS, i ja sam bio jedan od autora tog amandmana, u ovom amandmanu o kome je dosta govorio kolega Antić ima mnogo prostora, s jedne strane, za manipulaciju, a drugo, mislim da uopšte nije ovakav način koji je predložen ovim amandmanom u praksi sprovodljiv. Reći ću vam i zašto. Dakle, vi omogućavate da se ja upišem, da upišem vlasništvo nad objektom na vašem zemljištu. Nikad nije bilo to u Srbiji. Nije bilo nigde na svetu, da je jedan vlasnik zemljišta, a vi upisujete pravo svojine na objektu drugog lica. To je otimačina ponovo, s tim što se ta otimačina sada malo redefiniše, pa se kaže – platiće mu jednog dana, pa dok mu ne plati mi nećemo ovoga upisati kao vlasnika zemljišta. Da li će platiti, to niko ne zna i to se ničim ne garantuje. Dakle, u tekstu koji je sada zvaničan, pošto je amandman prihvaćen, kaže se da će u roku od dve godine vlasnik objekta biti u obavezi da utvrdi zemljište za redovnu upotrebu. Pitam vas – šta ako ne utvrdi zemljište za redovnu upotrebu? Šta onda? Evo, prođe dve godine, vlasnik objekta se upisao, on je srećan što je vlasnik objekta na tuđem zemljištu i nikad ne utvrdi zemljište za redovnu upotrebu i nikad ne plati za to zemljište za redovnu upotrebu. Znači, nema pravila. Niste utvrdili pravila kako će se do kraja dovesti upis prava svojine na zemljištu. Samo ste rekli – može da se upiše posle dve godine. Kako se utvrđuje tržišna cena? Nema odredaba, sada posle prihvaćenog amandmana, kako se utvrđuje tržišna cena. Koju cenu će da plati? Da li će da plati? Od čega će da plati? Na kraju krajeva, ako sam ja vlasnik zemljišta, možda sam hteo da zidam nešto na mom zemljištu, možda hoću da zidam nešto na mom zemljištu. Onda je došao Velimir Ilić, uzurpirao moje zemljište i izgradio svoj objekat na tuđem. Ponovo vas podsećam iz načelne rasprave, nije ni 1945, a nije ni 1958. godina, da se vi svrstate u te koji otimaju, zidaju na tuđem. Šta to znači? Nema privatne svojine. Gospodine Iliću, mi smo promenili Ustav u ovoj zemlji i napisali smo da je privatna svojina neprikosnovena. Ne možete ljudima više otimati. To što ste predvideli kao otimačinu, to ne može više da se popravi ni jednim amandmanom. Moglo je delimično, da ste prihvatili naš amandman, a vi ste ga odbili, i to bez ikakvog obrazloženja. Napisali ste – zato što je prihvaćen amandman kolege Antića, pa onda nećete da prihvatite ovaj amandman. Dakle, niste rešili problem. Mislim da se kolega Antić i ja tu slažemo i zna on da ovaj zakon ne valja. Rekao je, na kraju krajeva, da postoji mogućnost da će pasti pred Ustavnim sudom. Dakle, ovaj zakon ne rešava problem. Ovaj zakon ne rešava problem legalizacije jer ovo nije Zakon o legalizaciji. Što ne promenite Zakon o planiranju i izgradnji i odredbe o legalizaciji, ako smatrate da hoćete da rešite problem legalizacije? Vi uvodite građane u još veće probleme. Imaćemo hiljadu sporova između vlasnika zemljišta i vlasnika objekata, imaćemo hiljade nekih predmeta pred katastrom koji ne mogu da se reše, a onda će na kraju sve to da padne pred Ustavni sud, puj pike ne važi, za godinu dana ponovo ćemo pričati o ovoj temi.
Hoćete li repliku? Bojana Božanić, izvolite.
Pošto je i DSS podnela na član 4, o čemu sam već govorila, amandman, npr. jedno od rešenja bi moglo da bude i ovo koje su kolege predložile. Zato se javljam na ovu temu jer, prosto, ovde je rešenje definisano na osnovu Zakona o planiranju i izgradnji i imamo mogućnost da rešimo ovaj problem na jedan drugi način, bez uplitanja ovog zakona. Alternativa lošem zakonu nisu ispravke zakona, već dobar zakon, u svakom slučaju. Mi treba da iskoristimo postojeća zakonska rešenja koja kažu da postoji zemljište za redovnu upotrebu i može se definisati zemljište za redovnu upotrebu i postupkom u okviru Zakona o planiranju i izgradnji. Naravno, tu se plaća tržišna cena, tako da mi imamo prosto definisane te elemente da ne moramo da uvodimo neke nove komplikacije. Smatram da naročito u ovom članu postoji dosta slobodno tumačenje, dosta širok prostor za slobodno tumačenje svih onih zaposlenih koji se budu bavili i primenjivali ovaj zakon. Tako da zaista treba vrlo precizno da se odgovori na sva pitanja koja poslanici postavljaju kako bi dobili najbolja moguća rešenja u određenim podzakonskim aktima. A neko je rekao i htela bih da postavim pitanje da će biti podzakonskih akata nakon ovog zakona, a u obrazloženju samog zakona citiram – posebno naglašavamo da za primenu ovog zakona nije predviđeno donošenje podzakonskih akata. Bilo bi dobro ili da se to izmeni, ili prosto da znamo šta od toga bi trebalo da se donese, jer ćemo imati zaista velikih problema. U jednom delu verovatno ovaj amandman doprinosi možda nekoj maloj promeni, ali ponovila bih da alternativa nisu svakako ispravke, već zaista dobar zakon.
Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović.
Amandman koji je usvojen kolege Antića i kolege Rajčića rešava problem pod jednim uslovom, da se oni dogovore. Ako se ne dogovore, vraća se u stvari na zakonsko rešenje koje već postoji. To sad možemo da posmatramo na sledeći način. Da su oni mogli da se dogovore, verovatno bi se već i dogovorili i problem ne bi ni postojao. Ovako, problem se samo odlaže za dve godine. Mislim da u ovim uslovima u amandmanima postoji opšta jedna manjkavost, ali to može ministar da reši. Jer, nema roka u kome se donose podzakonska akta. Zakon stupa na snagu danom objavljivanja i počinju da teku rokovi i teoretski ako neko prvog dana podnese zahtev u roku od 90 dana, mora da mu se sve to reši. Nema rokova za podzakonske akte i tu Ministarstvo mora da reaguje veoma brzo. Član 4. ovako usvojen ne rešava problem. Otvara nove probleme, naročito u Beogradu. Šta se dešava ako je zemlja vrednija od objekta? Šta se dešava za slučaj da zemlja, a postoje delovi Srbije gde je zemljište veoma skupo, da je vrednost zemljišta veća od vrednosti objekta? Po toj logici bi vlasnik zemljišta trebao da postane vlasnik objekta pa da otplati, a ne obrnuto, tako da član 4. ovako usvojen otvara mogućnost da se problem reši, pod uslovom da se oni dogovore. Verovatnoća za to je mala ili nikakva. Ako se ne dogovore, vraća se na prethodno zakonsko rešenje i opet smo na istom mestu.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Antić.
Mislim da je ovaj amandman kolege Konstantinovića, Rankovića i Senića jedan dobar amandman, ali se suštinski kolega Konstantinoviću on ne razlikuje u velikom od amandmana koji je prihvaćen. Zaista ne razumem gde vi vidite toliko veliku razliku između vašeg i amandmana koji je prihvaćen. Vaš amandman je maltene identičan u odnosu, izaziva iste posledice po vlasnika zemljišta, kao i amandman koji sam ja podneo. Vi u svom amandmanu kažete – na zahtev vlasnika bespravnog objekta treće lice iz prethodnog stava mora da prihvati isplatu tržišne cene po proceni poreske uprave. Znači, apsolutno dovodite vlasnika zemljišta u situaciju da mora da prihvati tržišnu cenu. Jedino što kažete jeste po proceni poreske uprave, što će i u ovom slučaju biti apsolutna procena poreske uprave jer će tako nešto sigurno ministar potpisati svojim podzakonskim aktom, jer ne postoji druga procena koja bi u ovakvim situacijama mogla da bude referentna. Vaš amandman je samo malo nepovoljniji za vlasnika objekta. Amandman koji smo mi podneli kaže da u prvom koraku on može u katastru da upiše vlasništvo nad objektom, a vlasništvo nad zemljištem tek kada reši pitanje zemljišta. Vi kažete da ne može da upiše vlasništvo nad objektom dok ne reši pitanje zemljišta. Znači, nijanse su u pitanju. Ponavljam, ovaj amandman je vrlo korektan ali je suštinski sličan amandmanu koji smo mi podneli i ne razrađuje materiju do kraja, ne podrazumeva opciju podzakonskog akta kojom će se cela materija dodatno urediti i kao takav on jedino nije potpun da bi kao takav postao deo zakona. Zato mislim da je amandman koji smo mi podneli u neku ruku za nijansu različit, ali celovitiji i kao takav je prihvaćen.
Replika gospodina Konstantinovića.
Kolega Antiću, vi ne možete da sagledate sve, odnosno verovatno ne sagledavate, kao što je ministarstvo moglo da sagleda sve amandmane koje smo dali. U nekim drugim članovima smo dodali razradu podzakonskih akata. Ali, razlika je ogromna i razlika je suštinska. Dakle, naš predlog je da ne može niko da upiše objekat na tuđem zemljištu. Prvo mora da reši pitanje zemljišta. Pitanje zemljišta se rešava tako što ćete kupiti zemljište od privatnog vlasnika ili ćete uzeti u zakup od lokalne samouprave ili kupiti od lokalne samouprave. Naš amandman podrazumeva da se prvo odredi zemljište za redovnu upotrebu, onda da se zaključi ugovor kojim se kupuje to zemljište, pa se tek onda pojavljujete u katastru i upisujete vaš objekat na vašem zemljištu. Inače, ovaj zakon nije zakon i nema u svom naslovu da se radi o upisu prava na zemljište. Ovde se govori o upisu prava na objektu. Ne možete upisati pravo svojine na objektu dok ne steknete zemljište. Ako se prihvati ova varijanta, vaša, koja je mnogo bolja od onoga što je ministar Ilić predložio, to uopšte nije sporno, mi opet dolazimo u situaciju da imamo upisan objekat na tuđem zemljištu ali ne znamo kako će se taj posao oko zemljišta završiti, da li će se ikada završiti i da li će imati prava i mogućnosti neko da plati, kolika će biti cena i kako će biti određena cena. Ovaj deo vašeg amandmana koji kaže da će ministar razraditi podzakonskim aktom kako će se vršiti upis na zemljištu, ministar da je znao to da razradi on bi to napisao u zakonu. Vi mu sad namećete da nešto uradi a on to čovek ne zna da uradi. Da je znao, napisao bi. Sve što je umeo, on je napisao u Predlogu zakonu koji je ovde iskasapljen, a, na kraju krajeva, i prihvatanjem svih amandmana koje je Ministarstvo prihvatilo.
Replika. Gospodin Antić.
Neću da glumim advokata ministru Iliću, ali, ipak smo dovoljno dugo u sistemu i vi i ja i većina ljudi u ovom parlamentu da znamo da život jednostavno definiše neke stvari i onda ih mi nakon toga uređujemo. Upravo funkcija podzakonskog akta kao mogućnost da kroz uredbu neke stvari razrađujemo i razigravamo se dešava tek kada u neki proces uđemo. Mi na samom startu, niko od nas nema kompletnu sliku i ne vidi prvi i poslednji korak. Mi sada svi vidimo prvi korak, to će da krene u nekom pravcu i nakon toga život će da nam daje neke odgovore da li smo negde bili do kraja u pravu ili smo negde u potpunosti pogrešili. Verujem u Ministarstvo i da će ono naći rešenja koja će ovaj zakon da učine kvalitetnijim kroz podzakonska akta i kroz dodatnu podzakonsku regulativu koja će da uredi proceduru vezano za rešavanje imovinsko-pravnih odnosa. Gospodine Konstantinoviću, ponavljam da je ona poslednja, finalna slika kojom se završava i vaš i naš amandman, u potpunosti ista. Redosled poteza je za nijansu različit. Mislim da ovaj redosled poteza koji smo mi predložili možda nije kosmički pravedan, ali je u interesu ljudi koji imaju stanove odnosno kuće od 60, 70 do 300 kvadrata i kao takav ima tu socijalnu notu opravdanosti. Hvala.
Narodni poslanik Srđan Milivojević.
Dame i gospodo narodni poslanici, uprkos pojačanog rizika da čujem nove podatke iz svoje biografije, mada vidim da danas duh barona Mithauzena nije baš u ovoj sali tako prisutan i moram da kažem neku reč o ovom zakonu. Mislim da ćete sutra odrediti dan za glasanje, da li je tako gospodine predsedniče? Pozivam vas koji ste spremni da glasate za ovaj zakon da dođete adekvatno odeveni, svi kožne mantile kao 1945. godine, jer oni koji su ovakve zakone sprovodili 1945. godine kod mog dede i moje porodice, mojih kumova i građana Kruševca, jedne građanske Srbije, kada se otimalo, onda se otimalo u kožnim mantilima. Siguran sam da oni koji imaju one uniforme za maskembal od kratkih majici, verovatno imaju i kožne mantile, tako da mislim da to neće izostati. Nije ovo 1945. godina i nije ovo 1958. godina. Ja sam zahvalan poslanicima koji su predali amandmane i gospodinu Antiću, njegovi su amandmani koliko, toliko ublažili negativne efekte ovog zakona, ali bi bilo mnogo bolje da ste prihvatili amandmane koje je predala poslanička grupa DS. Kada pogledate ovaj zakon, ne znam da li je pisan u kabinetu ili u pečenjari u Atenici. Gde god da je pisan, imaće štetne, pogubne, aflatoksične efekte po srpsko društvo. Čujem neka dobacivanja. Nema potrebe za nervozom. Samo vi kod kuće lepo po kožni mantil …
Molim narodne poslanike da ne dobacuju govornicu i govornika da se ne obraća narodnim poslanicima.
Dakle, vidim da se ovde ostavlja jedno diskreciono pravo, da se neki dogovori naprave u roku od dve godine. Ne znam da li ćete imati vremena da to uradite za dve godine, pošto će sigurno, ali pazite, ovde se vode stenografske beleške, evo ove devojke ovde, a ja sam prošli put predložio da dobiju beneficirani radni staž, kada sam čuo kakve amandmane i kakve predloge daju ljudi iz vladajuće većine, ali, tu su stenografske beleške i videćete, ja kažem sada, ako ova aflatoksična vlada ne padne u roku od godinu dana, sigurno ćemo imati ovaj zakon ponovo na dnevnom redu za godinu dana. To će vam kazati Ustavni sud, ali to će vam mnogo bolje kazati život. Vi donosite zakone koji ne mogu da se sprovedu, ali ja razumem potrebu da se reši problem nelegalnih objekata. Ovim zakon ne rešava, pogotovo u zemlji gde se promoviše dogovoruckanje i kraduckanje. Majko mila, kada krene dogovaruckanje sa službom katastra i kada krene dogovaruckanje i kraduckanje da li nešto košta 500 evra i da li je neki dokument orto foto snimak ili na fotografija sa novčanicom od 500 evra. Nisam siguran da ovako visokokoruptivnim zakonima rešavate ovaj problem. Mislim da ih pojačavate. Mislim da to nije dobro i mislim da treba da se pozovete na reči jednog mog kolege koji je juče rekao, ako hoćete nešto u Srbiji da menjate, prvo morate da krenete u promene od samog sebe. Krenite u te promene, ali ne ovakvim zakonima. Samo da vam kažem kako to praksa prevodi na običan narodni jezik, kada učestvujete u kupovini nekog hotela na Kopaonik, onda vam poreska uprava proceni da možda metar kvadratni tog hotela košta 200 evra ili 20.000 dinara. Kada hoćete sa poreskom upravom da se nagodite koliko košta metar kvadratni, ona vam donese procenu jednog ara na 45.000 evra, pa vi izvolite uplatite, iako tržište tu vrednost ne poznaje. Mislim da bi bilo bolje da ste usvojili amandmane DS. Sve u svemu, mislim da zakon neće biti dobar po naše društvo, da ste ga pogrešno predstavili kao Zakon o legalizaciji, jer ovo je zakon koji će omogućiti građanima Srbije samo da dobiju čestitku od poreske uprave i plate porez na te parcele koje će morati da upišu i ništa drugo. Probleme rešiti neće, uprkos primerenih nastojanja i mojih kolega iz vladajuće većine i iz opozicije, da se koliko – toliko ublaže efekti zakona. Opet je dobro što postoje narodni poslanici, a ne samo oni službenici ministarstava koji na fejs buk kače slike snajpera. Dobro je što postoje narodni poslanici koji čitaju zakon, pišu amandmane i pokušavaju da ublaže negativne efekte ovog zakona. Na žalost, ublažiti negativne efekte zakona na društvu u kome ima 1.300.000 nelegalnih objekata, koji nisu pravljeni samo od 2000. godine, nego je istorija tih objekata jako duga, neće biti moguće. Zahvaljujem vam se i pozivam vas da ipak razmislite, pre nego što stisnete ovo dugme "za", jer ovo nije 1945. godina.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Jeremić.
Uvaženi predsedniče, poštovani gospodine ministre, PUPS, odnosno poslanici ove grupe, ne učestvuju često u ovakvim raspravama. Smatramo ih necelishodnim i neproduktivnim. Za nas je ovo izgubljeno vreme, pogotovo vreme kada treba da razrešimo pitanje jednog zakona koji je leks specijalis, koji treba da reši nešto što nije rešavano u dugom vremenskom periodu i nemoguće je apsolutno rešiti pravično. Opterećuje nas način na koji pristupamo ovom problemu. Ovaj zakon je dugo vremena bio u javnim medijima, propraćen je sa svim novinama i na televiziji. Prvo, moram da kažem, gospodinu Konstantinović, odnosno vama, da gospodin Konstantinović nije govorio istinu, mi nismo dali nikakav amandman na ovaj član, ali podržavamo amandman gospodina Antića i smatramo da sve ono što može poboljšati da se ovaj problem reši, a mi nemamo pred sobom mnogo vremena, vidite i sami da se svakih šest meseci ispituje naš rad i podržavam inicijativu da se ispita rad svih nas ovde. Oni koji opstruišu rad parlamenta i govore prazne priče, jednom im se mora stati na rep i kazati tačka tome, to se mora uraditi, ako treba i da se dopuni pravilnik o radu. Sa ovim ne želim da kažem, da sterilišemo ovaj parlament, ali da učinimo i da produktivno svi učestvuju u tome da se doprinosi radu u napretku zemlje, jer nemamo mi mnogo vremena za mnogo priče. Ni novi izbori, ni nova rekonstrukcija Vlade neće dati neke pozitivne rezultate, ako se svako od nas ne očisti svoj ispred sebe, šta to treba da uradi i u svojoj glavi raščisti, šta je bitno za ovaj parlament, a šta nije. Na kraju bih želeo da zamolim sve poslanike da poštujemo vreme svih nas ovde i time ćemo poštovati i ovaj parlament i učiniti ovaj parlament efikasnijim, što je nama vrlo bitno. Hajde da se vratimo na temu i to je apel PUPS.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku prvo, gospodin Rističević.
Izvinjavam se gospodine Babiću, ali iziritiran time što nisam dobio pravo na povredu Poslovnika, reklamiram povredu član 128. stav 1. i 2. Kolega koji je toliko nadahnuto govorio o otimačini, a sada možete da pogledate, pre nego izvuku, ostavio je svoju karticu. Dakle, toliko je bilo napada zbog kartica koje nisu bile u poslaničkim jedinicama, već su bile pored i izvađene, ukrivo stavljene, nisu bile u funkciji, evo ga, vraća se, toliko je bilo priče oko tih kartica, a od nas je traženo da iz uzmemo. Ja ne mogu da uzmem tuđu karticu, nisam ja tamo onaj što je to radio 2002. i 2003. godine, ne pripadam tome, a nisam znao da će se kolega vratiti posle pet minuta, ali njegova je obaveza bila da ponese karticu, jer, otkud ja znam, možda je otišao u Solun i Bodrum.
Po Poslovniku, gospodin Konstantinović.
Gospodine predsedniče, vrlo je važno da imate iste kriterijume za sve u ovoj Skupštini. Povredili ste član 103. Ne može da se javi član vaše poslaničke grupe i da priča o nečemu što nema nikakve veze sa vašim postupanjem, a to se naziva povredom Poslovnika. Naučili smo i pre nego što ste došli, rekao je gospodin Arsenović, povredu Poslovnika može da učini samo predsedavajući, odnosno vi kao predsednik parlamenta. Zašto ne opomenete kao što ste dali opomenu koleginici Popović, date opomenu Marijanu Rističeviću koji uopšte ne govori o povredi Poslovnika, nego priča o nekim ljudima koji jesu u sali ili nisu u sali, imaju kartice ili nemaju kartice. Molim vas da imate isti kriterijum, jer na ovaj način vi kršite član 103. Poslovnika.
Gospodin Rističević je govorio o nečemu što je zaista povreda Poslovnika, a to je da je predsedavajući ili predsednik Narodne skupštine dužan da opomene narodne poslanike ili službu Skupštine da izvuče kartice onih poslanika koji se ne nalaze u sali, a čije se kartice nalaze ubačene u sistem za identifikaciju, odnosno narodne poslanike da su, u skladu sa članom 128. Poslovnika, dužni da svoje kartice ponesu sa sobom kada napuštaju salu. To nije praksa koju čini gospodin Milivojević. Ovo mu se dogodilo jer je izašao na nekoliko minuta i ne mislim da je bila namera. Inače gospodin Milivojević uglavnom iznosi svoju karticu sa sobom. Međutim, ono što se čini, dakle, zaista jedan broj poslanika to čini. To drugim poslanicima smeta, jer je to kršenje Poslovnika i apsolutno se slažem, jer svoju karticu, kad god napuštam ovo mesto, izvlačim iz svoje poslaničke jedinice i, naravno, smatram da to treba da čine i svi ostali narodni poslanici. Molim sve narodne poslanike i sve poslaničke grupe da brinemo mi o svojim karticama. Naravno, ne traži niko od vas da vi izvlačite tuđe kartice, to će uraditi služba Narodne skupštine, a narodni poslanici treba da izvuku svoje kartice kada napuštaju sednicu. Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Zadovoljan sam vašim obrazloženjem. Nema potrebe da se izjašnjavamo u danu za glasanje o ovoj povredi, ali mislim da vi morate da date ostavku, jer ste priznali da ste prekršili Poslovnik Skupštine sada pred kamerama.
Da li sam ja prekršio Poslovnik ili nisam, ja se o tome nisam izjasnio. Rekao sam da postoji osnov zbog čega je gospodin Rističević to tražio. Što se tiče toga da li sam prekršio Poslovnik ili ne, vi ste sada rekli da ste zadovoljni, pa nema potrebe da se Skupština izjašnjava, ali, naravno, uvek možemo da se izjasnimo o tome. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Kada govorimo o ovom amandmanu, ne mogu da govorim o šinjelima, nemam ga, ne verujem ni da ima dovoljno veliki broj i ne vidim nikakvu vezu. Ne vidim nikakvu vezu ni aflatoksina sa Zakonom o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole, osim što u tim objektima koji su završeni, a nelegalni, žive ljudi koji su uplašeni neistinitom i neiskrenom kampanjom Gorana Ješića protiv srpske poljoprivrede i srpskih seljaka i srpske privrede i srpske države, na kraju krajeva, celokupne. Međutim, o tome ćemo govoriti poslepodne i hvala vam na sugestiji, da ostavimo to za posebnu sednicu koja će se tako i zvati. Da li je ovaj zakon dobar? Da li je najbolji, da li je idealan? Ne, nije. Ne postoji idealan zakon. Da li će ovaj zakon doživeti svoje promene? Možda, ne znam. To će život pokazati. Isto tako bih voleo da se svi legitimišu kada tako pompezno najavljuju bilo kakve promene, bilo kakve loše stvari. Tih milion i trista hiljada objekata su nastali pre 2000. godine i posle 2000. godine. Ne mogu da lociram kada su nastali, jer taj podatak ni ministarstvo, ni država nema, ali kritika od ljudi koji su vršili vlast, koji su imali sva ovlašćenja, koji su imali većinu u ovom parlamentu, gde su mogli da daju bilo kakav predlog zakona, ako znaju bolje, zašto nisu stavili šta je bolje i koje je to bolje rešenje, nego se ćutalo, trpelo i nosilo se dalje? (Predsednik: Molim vas da se vratimo na amandman.) Jednu stvar koju želim da kažem ako mi dozvolite u dve rečenice i ono što mi zaista smeta, a to je da je ovaj zakon duboko koruptivan, što apsolutno nije istina, jer sve zamerke koje je Agencija za borbu protiv korupcije imala, kao i stalna konferencija gradova i opština, sve te zamerke su kroz amandmane implementirane u zakon koji ćemo sutra, bez šinjela, da usvojimo u ovom domu Narodne skupštine, a ko se bavi korupcijom i ko se bavi kriminalom u Srbiji, SNS ima svoj stav o tome, nulta tolerancija, od najkrupnijih pa i do najsitnijih, zna se gde će ti ljudi završiti.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Iskoristiću vrlo kratko vreme poslaničke grupe. Dakle, kada je reč o ovom amandmanu, mislim da bi bilo dobro da je taj amandman usvojen. Žao mi je što nije usvojen. Kada je reč o kritikama, dobri su ljudi koji su samokritični, pogotovo kada kritikuju svoje učešće u vlasti od 1996. do 2000. godine, pa se posle 12 godina sete da pitaju što mi to nismo uradili. Nije valjda da ste zaboravili da ste bili na vlasti od 1996. do 2000. godine? (Nekoliko poslanika poslaničke grupe SNS: Od 1997. godine.) Od 1997. godine. Realno ste bili od 1991. godine, ali nema veze. Dobro je da se taj nivo samokritike posle 12 godina kod nekih probudio. Hvala.
Da li još neko želi reč po amandmanu? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Antić. Izvolite.
Uvažene koleginice i kolege, zaista ne želim da ulazim u neku političku polemiku po pitanju ovog zakona, ali moram još jedanput zbog kolege Milivojevića da pročitam odredbu ovog amandmana, odnosno jednog stava amandmana, za koji on kaže da bi trebao da se prihvati i da ga podsetim na njegovu diskusiju. Ovaj amandman kaže: na zahtev vlasnika bespravnog objekta treće lice iz prethodnog stava mora da prihvati isplatu tržišne cene po proceni poreske uprave. Ponavljam ono što sam rekao na samom početku da mi imamo problem koji traje već decenijama. Sve vlade su pokušavale da reše ovaj problem. Ovaj problem je teško rešiti i teško je napraviti dobar i idealan zakon koji će problem rešiti. Da je to lako, napravila bi ga prethodna vlada, napravila ga ona pre nje. Napravila bi ga bilo koja od vlada koje su bile do sada. Prema nekima od njih vi imate simpatije, a prema nekima imam ja, ali objektivno nisu uspeli da reše problem. I ovaj amandman, kao i čitav tekst zakona, jednostavno dovodi do situacije u kojoj mi pokušavamo da poguramo proces. Ovo vaše rešenje tera vlasnika zemlje da proda svoje zemljište vlasniku objekta. Moram da se osvrnem i na vašu diskusiju vezanu za to da će i ovaj zakon biti predmet ocene ustavnosti. Složio sam se sa time i kada smo pričali i u načelu i kada smo pričali i o amandmanima. On će sigurno biti predmet ustavnosti zato što već svi vidimo i imamo praksu iza sebe da je maltene nemoguće rešiti ovu problematiku striktno poštujući član 58. Ustava. Naravno, biće interesantno videti kako će Ustavni sud rešavati zahteve, ako ih bude bilo, po pitanju ovog zakona. Ono što je na današnji dan jedino sigurno je da je Ustavni sud proglasio neustavnim prethodni zakon, koji je donela Vlada koju su činile vaša i moja stranka, za koji ste vi kao narodni poslanik u prethodnom mandatu glasali. To je jedino što je činjenica, tako da nemojte da politizujemo ovu stvar do kraja zato što je problem velik i teško ga je rešiti. Dajte da probamo da nađemo neko rešenje. Nisam iz stranke gospodina Ilića, niti sam njegov obožavalac, ali je ministar došao kao retko ko u ovu Skupštinu i rekao – ljudi, ovaj zakon je takav kakav jeste, dajte amandmanima da probamo da ga poboljšamo. I ja se zalažem da pokušamo. Do dana za glasanje ima još prostora da učinimo da ovaj zakon bude kvalitetniji. To što je vreme za podnošenje amandmana prošlo, to ne znači da ga nije moguće popraviti dodatno amandmanima, jer je moguće reagovati kroz amandmane odbora. Ne bih imao ništa protiv da se u tekst amandmana koji sam podneo, a koji je prihvaćen, doda odredba iz vašeg amandmana, da će se tržišna vrednost određivati po proceni poreske uprave. Moguće je da postoji još neki prostor da se ovaj zakon poboljša. Apelujem na sve kolege da izoštrimo diskusiju u odnosu na zakon i da probamo da nađemo te dodirne tačke i da probamo zakon da popravimo, a da se manje bavimo tim opštim političkim temama i sitnim verbalnim akrobacijama kojima tobože pobeđujemo jedni druge, a ne pravimo nikakvu korist za građane Srbije. Hvala.
Četiri minuta i 20 sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Poslaničkoj grupi SPS na raspolaganju je 10 minuta i 10 sekundi. Poslaničkoj grupi DS na raspolaganju je 23 minuta i 40 sekundi, nakon iskorišćenog vremena poslednjeg govornika. Dužnost mi je samo da u skladu sa članom 27. obavestim Narodnu skupštinu da kada počne rasprava o pretresu u pojedinostima da nije moguće da odbor podnosi amandman. Moguće je u toku glasanja ako postoji razlog za tehničku redakciju i usaglašavanje da bude zastoja u glasanju i da se tada na osnovu dogovora unutar odbora podnosi amandman. Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dragomir Karić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, drage kolege i koleginice, hteo bih da se nadovežem na diskusiju gospodina Antića, kolege našeg, narodnog poslanika. Da ovo je osnova, imali smo nekoliko primera u nekoliko vlada. Sećam se kada je nekadašnji ministar, gospodin Šumarac, davao predloge, pokušavao sve iskreno i u privatnim razgovorima i javno, i skupština je ovde zasedala u kojoj tada nisam ni bio, međutim znamo svi kako se to završilo i kako je to prošlo. Na šta se ovde treba obratiti pažnja? Ako se radi o tome da treba Poreska inspekcija da procenjuje vrednost tržišnu, neke zemlje itd, imao sam recimo, lični primer gde je ocenjena zemlja sa strane ljudi iz Poreske inspekcije koja nije toliko vredela. Kada sam prodavao moju zemlju, moju imovinu u Užičkoj ulici, oni su meni odredili da jedan ar košta 200 hiljada evra. Kraj priče. Na osnovu toga su i razrezali porez, itd. To što sam ja to prodao daleko jeftinije, to nije bilo bitno. Znači, samo hoću da kažem jednu stvar, to je opet jedan od načina da se prsti lepe tamo gde se medom radi. Znači, to je opet još jedan izvor za ljude koji bi narušili zakone i ušli bi u neki vid korupcije. Zato bih dao predlog, iz iskustva opet, koji važi u mnogim drugim gradovima Evrope. Konkretno ću reći za Moskvu, za Kijev, za Ašhabad. Recimo, kako se tamo to rešava? Postoje zvanične agencije koje procenjuju vrednost nekretnina zemljišta, stanova, objekata. Šta se tu dešava? Uzimaju se tri različite agencije, i one daju procenu. Srednja vrednost tih agencija se uzima kao tržišno merilo i tako se i rešava taj problem. Zato apelujem na vas, ovaj zakon,ne ovaj, nego ni jedan nije idealan, može uvek bolje, da glasamo za ovaj zakon, a da naknadno popravljamo, kako je rekao Aleksandar, bilo da to bude otvorenim diskusijama, iako je vreme prošlo, za kako ste vi rekli, za podnošenje amandmana, ali to ne znači da je kraj. Mi možemo predsedniku, tj. gospodinu ministru napisati. Znate kako, to je kao da vas neko osudi na smrtnu kaznu, a vi nemate pravo na žalbu. Znači, nije ovo ništa strašno, treba da se trudimo i da iznalazimo mogućnosti i da ne tražimo samo mogućnosti i iskustva koja postoje kod nas u našoj zemlji. Imamo toliko mogućnosti, a i u našoj zemlji radi Kolias, radi Lasava, rade mnoge strane poznate agencije za te procene. Znači, jedna od tih je, gospodine ministre, tri agencije daju procenu, i srednja vrednost, to je to. Na osnovu toga rade poreski organi, oporezuju. Na osnovu toga se vrši pravična, ili da kažemo, maksimalno moguća pravična nadoknada onima koji ili prodaju, ili im se uzima, da bi moglo nešto da se upiše u katastar. Zahvaljujem se, i verujem da će gospodin ministar, kao što je uvek, bio kooperativan, biti i nadalje, i da ćemo rešavati taj problem na obostrano zadovoljstvo. Hvala vam.
Iskorišćeno vreme poslaničke grupe je četiri minuta. Na raspolaganju poslaničkoj grupi SNS je 69 minuta. Da li još neko želi reč? Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Zoran Ostojić i Kenan Hajdarevjić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.
Koleginice i kolege da se vratimo na raspravu u pojedinostima. Drago mi je što je poslanik iz poslaničke grupe SNS rekao da je ovo rešenje sa Poreskom upravom potencijalno koruptivno. Ne kažemo da je koruptivno. Mi smo odmah rekli da što više ima diskrecionih prava, podzakonskih akata koje treba da donese ministar, ne samo mi nego i Agencija za borbu protiv korupcije, da je to potencijalno koruptivno. Da se vratimo na ovaj član 4. Šta je suština člana 4? Suština je zemljište na kome je neko izgradio nelegalni objekat. Zemljište na kome je neko drugi izgradio nelegalni objekat. Član 3. govori o zemljištu na kome je izgradio objekat onaj čije je i zemljište i objekat, a član 4. jednog je objekat, a drugog je zemljište. Šta je suština ovog zakona? To zemljište. Ovaj zakon uvodi pravo sticanja svojine nad zemljištem iako to pravo regulišu drugi zakoni, a to se htelo sakriti. Znate šta je ključni dokaz da ovo zovimo ga otimačinom tuđe zemlje, zovimo ga upisavanjem tuđe zemlje u svoje vlasništvo. Kako se vidi da se htelo sakriti? Nigde se u naslovu ne pominje zemljište. U zakonu se govori o sticanju prava svojine nad zemljištem. Ovaj član 4. o sticanju prava svojine nad tuđim zemljištem. Zašto je naš amandman bolji od amandmana gospodina Antića? Naš amandman kaže – upis prava svojine na bespravno izgrađenom objektu koji je izgrađen na katastarskoj parceli koja je u susvojini odnosno u sukorišćenju više lica, itd. upisaće se samo vlasništvo nad objektom, ali ne nad zemljom. Prosto zemlja se reguliše drugim zakonima. Antićev amandman je bolji nego prethodno i prvobitno rešenje. U čemu? Što faktički odlaže za dve godine taj dogovor, a u prvobitnom Ilićevom predlogu je bilo da ovaj koji ima na tuđem zemljištu objekat odmah upisuje jednim rešenjem i prava svojine nad tom tuđom zemljom. Ovde će to uraditi posle dve godine. Nažalost, to jeste eksproprijacija jer taj koji je vlasnik zemlje, kome je neko drugi napravio objekat, mora da mu proda po tržišnim cenama, a šta je to nego eksproprijacija? Znate da se eksproprijacija vrši po zakonu i po Ustavi ukoliko je to u javnom interesu, a ovo nije javni interes. Antićev član 4. je u nekim stvarima gori od Ilićevog člana 4. U toj stvari jeste bolji, ali ako i se i dalje bavimo sticanjem prava svojine nad zemljištem, onda je to ono što je zakonodavac hteo da uradi, ali da sakrije jer nije stavio zemljište u naslov. Zato smo mi energično protiv bavljenja ovog zakona zemljištem i u članu 3. i u članu 4. U članu 4. pogotovo jer se radi o tuđem zemljištu. U čemu je član 4. Antićev gori od Veljinog? Prvo, u prethodnom je bilo da se dokazuje vlasništvo nad nelegalnim objektom overene potvrde mesne zajednice o vremenu izgradnje. Bilo je to suludo rešenje. Njega nema u Antićevom amandmanu. Niti svuda postoje mesne zajednice i kako bi mesna zajednica znala kada je napravljen objekat itd. Umesto toga, pojavila se potvrda nadležnog inspekcijskog organa o vremenu izgradnje bespravno izgrađenog objekta. Znači, hajde da ne ulazim u to koliko je to, biram reči, nenormalno da sada nadležni inspekcijski organ koji u principu juri divlju gradnju, koji izdaje rešenje o rušenju, sada vi njega stavljate u poziciju da on da potvrdu kada je nelegalan objekat srušen. Kako to inspekcijski organ može da zna? To je prvo pitanje. Opet potencijalno koruptivno. Oni koji treba da ruše, sada treba da učestvuju u upisu prava svojine. Inspekcijski organ je sada nadležan da izdaje potvrdu umesto mesne zajednice, o vremenu izgradnje. Šta je vreme izgradnje, da li kada se omalteriše kuća, kada se pokrije, kada se udari prva ploča, kada se stave rogovi, pa okači košulja ili kada električar i keramičar završe svoje? Mislim da je od ovog rešenja bilo bolje da se vreme izgradnje dokazuje sa tri svedoka, od kojih jedan mora da bude električar, a ova dvojica mogu da budu zidar i tesar. Bolje bi se utvrdilo vreme izgradnje. Ovo je gore nego što je bilo u prethodnoj verziji, a ono što ja predlažem, to bi bilo najpoštenije, jer verujte, ni mesna zajednica ni građevinska inspekcija, bolje od onih koji su radili na kući, neće utvrditi kada je kuća. To vreme izgradnje, to je prilično dugačko vreme. Sve je to potencijalno koruptivno. Najviše je koruptivno to što ostaje u ovom članu pravo i mogućnost da se stekne svojina nad tuđom zemljom, a zakon se bavi objektima koji se upisuju u katastar nelegalno izgrađen. I dalje ljudi misle, i dalje gospodin Antić pominje legalizaciju. Radi se samo o upisu objekta u katastru sa zabeležbom – može da se sruši i nije po standardima, zato što zabeležba bez građevinske i upotrebne dozvole u suštini znači to, a od toga zavisi tržišna cena objekta i to je ono što mislimo da je prevara, kada su u pitanju ovi ljudi koji će dati po 100 evra. Sve je to istureno u prvi plan da bi se sakrilo da se ovde radi o zemljištu, i to tuđem zemljištu. Znači, ostaje eksproprijacija. Još je čudnije način na koji se utvrđuje vreme izgradnje bespravno izgrađenog objekta i promenjena je formulacija iz prvobitnog, a sada nemam vrednosni sud o tome, mada mi se čini da je prvobitna formulacija bila bolja. Znači, vlasnik bespravno izgrađenog objekta pokrenuće postupak kod nadležnog organa uprave da mu se u skladu sa zakonom odredi zemljište za redovnu upotrebu objekta. To je bilo u Veljinoj verziji člana 4. i u Antićevoj – vlasnik objekta je dužan o svom trošku da utvrdi zemljište za redovnu upotrebu objekta. Ovde je upitan bio nadležni organ, a ovde vlasnik objekta sam utvrđuje zemljište za redovnu upotrebu. Ponavljam, radi se o tuđem zemljištu, jer je nelegalni objekat na tuđem zemljištu. Mislim da je možda ova prethodna argumentacija, da, jeste zbog one suštinske stvari da je vlasnik zemljišta u prvoj verziji mogao samo da tuži sudu ovoga koji je izgradio i upisao pravo svojine nad zemljištem na sebe. Sada će biti eksproprisan u roku od dve godine, ali suštinski, nije promenjena ona osnovna zamerka da u ovom zakonu zemljištu nema mesta.
Iskorišćeno je šest minuta i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodna poslanica Judita Popović, ovlašćena predstavnica poslaničke grupe LDP.
Hvala. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u obrazloženju zašto nije usvojen amandman nas poslanika LDP stoji razlog da je usvojen amandman kolege Antića iz SPS. U čemu je poenta tog amandmana koji je poslužio kao razlog da se ne usvoji amandman LDP, odnosno da se naš amandman samo delimično usvoji? Radi se o tome da se amandmanom kolege Antića u stvari kozmetički uređuje postojeći član koji je predložen od strane predlagača zakona i faktički se menja stav 1. onako kako smo mi iz LDP i predložili. Radi se o tome da se bespravna gradnja prihvata u tom smislu da se vlasništvo upisuje samo na objektu, ne i na zemljištu. Dakle, to je stav 1. i tako glasi i naš amandman. Mi smo predložili da se ostali stavovi ovog člana jednostavno brišu, jer oni nisu mogli da se poprave. Meni je žao što nije prisutan kolega Antić i žao mi je što očigledno ni ministra ne interesuje šta ću ja reći povodom ovog našeg amandmana, ali javnosti radi, moram da skrenem pažnju na nekoliko bitnih činjenica. Očigledno je da ovde postoji jedna potreba da se zamagli suština. Očigledno je da postoji potreba da se sakrije da je u stvari ostalo ono što se i htelo originalnim članom 4, a to je da se pored prava vlasništva nad objektom upiše i pravo vlasništva na zemljištu, iako je ono tuđe, sve u korist onog koji je već nešto bespravno izgradio. Pri tom, on bespravno dobija i građevinsko zemljište. Preskače se konverzija, pretvaranje prava društvene svojine i iz te društvene svojine u privatnu svojinu, što je predviđeno jednim drugim zakonom, Zakonom o planiranju i izgradnji. Prosto, vi na mala vrata uvodite bespravnost kao način funkcionisanja. Stav 2, recimo, služi upravo toj svrsi, da se ne vidi šta radite. Kaže – pravo svojine na zemljištu biće upisano u korist vlasnika objekta, kada vlasnik objekta dostavi dokaz da je nekim pravnim poslom stekao pravo svojine na zemljištu na kome je objekat izgrađen. Znate kako, ako on ima neki pravni posao u vezi tog zemljišta, tu se više ne radi o gradnji na tuđem zemljištu. Dakle, ovaj stav vam je bio potpuno nepotreban. Jeste da po mišljenju podnosioca amandmana kozmetički popravlja član, ali u suštini, ništa drugo i ne čini. Kaže, do upisa u pravo svojine, to je u stavu 3, na zemljištu na kom je objekat izgrađen, vlasnik objekta ne stiče nikakva prava, osim prava prolaza i to vi njega ograničavate sve do sticanja prava svojine. Dakle, pretpostavlja se da će steći pravo svojine i već u stavu 4. objašnjavate kako se stiče pravo svojine, a to je u roku od dve godine ukoliko se ne postigne dogovor između vlasnika zemljišta i graditelja na tuđem zemljištu, u smislu imovinsko pravnih odnosa. To znači da vi eksproprišete zemljište u privatnom vlasništvu, u vlasništvu nekog na čijem zemljištu se gradi tuđi objekat. Vi u privatnom interesu radite eksproprijaciju i niste promenili član 4, kako se to izvorno objašnjava i od strane poslanika Antića, a podržavaju i kolege iz vladajuće koalicije. Dakle, ostaje činjenica da se može graditi na tuđem zemljištu, da se ulazi u domen sudova, da više sudovi nisu ti koji utvrđuju određena prava, određene činjenice koje su vezane za gradnju na tuđem zemljištu. Onda, da biste još više zamaglili stvari i pokazali koliko ste spremni da netačno interpretirate nešto što mi iz opozicije tvrdimo da ne možete da radite, a to je, kaže, u stavu 6. - bliže uslove, način i postupak za sticanje prava svojine na zemljištu, utvrdiće ministar nekim podzakonskim aktima. To, prosto, nije tačno. Ovim stavom 4. vi faktički radite tu eksproprijaciju i tu više nema podzakonskim aktima bilo šta da se uredi. Kolega Antić je govorio nešto o tome da je dugo u sistemu. Vidi se da je dugo u sistemu, a Srbija, očigledno, ima sistemske probleme. Ovaj problem sa nelegalnom gradnjom, divljom gradnjom i 1.300.000 nelegalno izgrađenih objekata, u stvari su samo posledica upravo tog problematičnog sistema u kojem kolega Antić, očigledno, se veoma dobro snalazi. A i ovaj amandman upravo ukazuje na tu činjenicu da se ne odustaje. Ne odustaje se od tog pogrešnog sistema koji je proizveo ovaj problem, za koji kažete da ni jedna vlada ne zna kako da je reši niti je znala da je reši. To vam i verujem, ali to ne znači da i te kako niste doprineli do nastanka problema i da i te kako niste još više pojačavali tempo takve vrste urbicida, jer to jeste urbicid, ta nelegalna gradnja. Ovakvim predlogom zakona, normalno da nećete popraviti situaciju.
Iskorišćeno vreme ovlašćene predstavnice je dva minuta i 20 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodna poslanica Suzana Spasojević, ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SPS. Vreme na raspolaganju je osam minuta. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ne znam da li namerno ili ne namerno, uglavnom, svi govornici opozicije daju akcenat na tuđe zemljište. Bespravna gradnja na tuđem zemljištu, kao na nečemu što je uzurpirano od strane bespravnog graditelja. Jako dobro svi znamo da u Srbiji postoji najmanje milion slučajeva gde nema rešenog imovinsko-pravnog odnosa na parceli na kojoj je objekat zidan. Da li vodite računa o tim ljudima, koji su zidali objekte, svoje porodične objekte za rešavanje svog stambenog problema? Nisu mogli da dobiju dozvolu upravo zbog toga što nisu rešeni imovinsko-pravni odnosi. Te objekte nisu mogli ni da legalizuju u postupku legalizacije, zato što član Zakona o planiranju i izgradnji podrazumeva da mora da se donese dokaz o rešenim imovinsko-pravnim odnosima. Hajde malo da razmišljamo o tim ljudima i koliko će ovaj zakon dobro učiniti za njih. Moći će, najzad, da ono što su pošteno zidali svojim novcem za rešavanje svog životnog problema, upišu u knjige gde se evidentira pravo svojine. Nemojte samo da zakon kudimo, dajte da pogledamo i šta taj zakon dobro donosi za većinu bespravnih graditelja. Hvala.
Iskorišćeno vreme od vremena ovlašćene predstavnice je minut i 30 sekundi. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Gospođo potpredsednice, javljam se da repliciram. Pogrešno me je razumela. Žao mi je, pogrešno me je razumela i moram da odgovorim.
Nemate prava na repliku, imate vreme od vremena poslaničke grupe. Davanje prava na repliku je ovlašćenje predsedavajućeg koji, rukovodeći se redom na sednici i zadovoljavanjem prava svih poslanika, donosi odluku o tome kao diskrecionu. Tako da, molim vas da svi pročitamo taj član Poslovnika. Takođe, molim vas da jedni drugima ne pomognete da bi izgledalo da je replika neminovna, pošto o tome isto donosi odluku predsedavajući. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Dejan Rajčić, sa ispravkom i Aleksandar Antić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj,infrastrukturu i telekomunikacije su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovana Joksimović i Ljuban Panić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospođo predsedavajuća. Javila sam se pre nego što ste prešli na sledeće amandmane, još dok smo bili kod amandmana poslanika LDP. Niste me videli, a posle sam jednostavno isključena iz sistema. Htela bih samo da skrenem pažnju svim kolegama poslanicima i radi javnosti, imamo važeći Zakon o osnovnim svojinsko-pravnim odnosima, koji vrlo dobro reguliše građenje na tuđem zemljištu. Imamo zakone o parničnom postupku. Dakle, imamo validan sudski postupak koji reguliše kako se to utvrđuje kako neko stiče bilo kakvo pravo kada se radi o gradnji na tuđem zemljištu. Problem sa ovim zakonom je što se jednostavno derogiraju odredbe nekog drugog zakona, i to na pogrešan način, na loš način, sa ozbiljnim potencijalima u smislu rasta korupcije. Kada imate mogućnosti da ogromnim diskrecionim ovlašćenjima nekog administrativnog radnika sistem ugrožavate tako što omogućavate da odlučuje o tome da li će ili neće upisati pravo svojine nečijeg objekta ujedno i na pravo svojine na zemljištu, u tom slučaju ste u velikim problemima. Sud ima jasan postupak kako utvrđuje činjenice, koji su dokazi potrebni i tu nema zbora, procedura je jasna. U ovom slučaju, nemate jasnu proceduru, a pri tom veoma široka ovlašćenja imaju oni u čijoj nadležnosti je da utvrđuju da li su dokazi validni, da utvrđuju vrednost tog zemljišta a da, pri tom, vlasniku zemljišta onemogućavaju da se na bilo koji način pobuni protiv te činjenice da mu je neko izgradio objekat na zemljištu, da mu je cena određena po tržišnim uslovima od nekog tamo državnog organa, ako nije zadovoljan. To je eksproprijacija. Ako nekome oduzimate zemljište, to jeste eksproprijacija, ako to lice nije dalo saglasnost, ako to lice smatra da nema pravo neko da mu oduzme zemljište, prosto, ne može protivno zakonu koji ćete vi usvojiti. Znate kako, Zakon o eksproprijaciji predviđa eksproprijaciju samo u javnom interesu. Sa ovim zakonom vi menjate Zakon o eksproprijaciji. Šta je to ako nije pravni nonsens? Mislim da su toga svesni svi pravnici koji su bar prošli pored pravnog fakulteta.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela narodna poslanica Donka Banović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojmirović. Izvolite.
Izvinjavam se, malopre sam se javio, ali me niste videli. No, nema nikakvih problema. Potpuno razumem želju pojedinih poslanika i poslaničkih grupa da sve dovedu u skladu sa zakonom. Nisam neko ko nije prolazio pored Pravnog fakulteta. Prolazim često jer mi je to na putu od posla do Skupštine, ali se zbilja ne razumem u pravo. Stanujem u Mirijevu, a Mirijevo je veoma blizu naselju Kaluđerica, za koje se kaže da je najveće divlje naselje u Evropi. Raduje me da je neko smogao snage da predloži jedan zakon koji će umnogome pomoći stanovnicima Kaluđerice, a Kaluđerica nije mala, da koliko – toliko mogu da legalizuju svoje objekte. Zašto ovo kažem? Ako se budemo nadmudrivali i ako budemo terali mak na konac, kao što reče malopre jedan od kolega da smo mi bili i 1996. i 1997. godine, itd, u vlasti. Tačno je. Bili smo u vlasti, ali nije ovo problem koji je napravila ni Demokratska stranka, ni liberali, ni Demokratska stranka Srbije. Niko od nas nije kriv za ovaj problem. Taj problem se vezuje za period od unazad i 50 godina. Zato mislim da je mnogo dobro i za ljude koji imaju te problem i za društvo u celini da pokušamo na jedan lep, miran, demokratski način, civilizovan način da nađemo mogućnost da koliko toliko oni svoje probleme reše. Da li će to moći da se to reši samo ovim zakonom? Najverovatnije da neće. Ali, ima vremena, pa ćemo ono što nije bilo dobro, a zakon je živ organizam, on se menja kroz vreme, pa ćemo videti to što ne valja neke druge vlade, ili neki drugi ministri, ili isti ovaj ministar i isto ministarstvo pokušaće kasnije da reši i te probleme. Hvala.
Dva minuta iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Zelenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać.
Hvala gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je prvi od sedam amandmana koje smo koleginica Vlahović i ja podnele na ovaj predlog zakona i jedan od mnogih koji su podneli poslanici Demokratske stranke. Obzirom da su poslanici skoro svih poslaničkih grupa podneli amandmane na ovaj predlog zakona to govori o važnosti ovog pitanja, o ozbiljnosti i rešavanja ovog pitanja i o težini rešavanja ovog pitanja. Problem bespravne gradnje nije nastao ni posle 2000. godine ni u devedesetim, kako je juče bilo ovde prepucavanja i nabacivanja, nije nastao ni samo na Dedinju, ni samo u Kaluđerici, on postoji u celoj Srbiji i traje već više decenija. Kao primer ću navesti problem bespravne gradnje iz Vršca, iz koga ja dolazim, i gde sam učestvovala u rešavanju tog problema. Naime, još početkom osamdesetih godina u nemogućnosti da na drugi način reše svoje stambeno pitanje mnogi građani su bili prinuđeni da krče vinograde na padinama Vršačkog brega i da zidaju primerene porodične kuće, koje po površini i po opremljenosti bile su neophodne kao uslovi za stanovanje koje su pružale, jer nisu bile to ni kuće od 1.000 kvadrata, niti su pružali neki, ne znam kakav luksuz. Zato smo još tih osamdesetih godina morali da menjamo generalni urbanistički plan, da proširimo građevinski reon, da bi omogućili tim građanima da legalizuju svoje objekte i da upišu pravo svojine na njima. Međutim, ekspanzija gradnje je nastavljena, pa smo 1996. godine doneli novi generalni urbanistički plan kojim smo opet proširili građevinski reon. Svi oni kojima smo omogućili da legalizuju sve ove objekte platili su i naknadu za uređenje građevinskog zemljišta i od onda plaćaju naknadu za korišćenje građevinskog zemljišta i plaćaju samodoprinos, i s pravom traže da dobiju infrastrukturu. Lokalne samouprave su dužne da obezbede svim građanima komunalnu infrastrukturu. Ako ne obavežemo one kojima se upisuje pravo svojine i kojima se legalizuju objekti da plate naknadu za građevinsko zemljište, lokalne samouprave neće imati odakle da im obezbede infrastrukturu. Čak i u uslovima kada plate obezbeđenje infrastrukture nelegalno izgrađenim objektima je jako teško, jer su oni uvek po pravilu građani bez urbanističkog plana. Ne postoje pravilne ulice, ne postoje trase kojima mogu da se vode tokovi infrastrukture i kanalizacije, i vode, i to stvara jako velike probleme. Eto, imala sam potrebu da ukažem na ovaj način, na značaj ovog problema. Pored toga, što se tiče samog teksta zakona, osim što se ovaj problem ne tretira na adekvatan način, ima i niz drugih nedostataka, jer materiju koju reguliše reguliše u suprotnosti sa ostalim zakonima koji se dotiču istih oblasti i regulišu istu materiju. Biće problema u primeni, kada, kao što su govorile neke kolege, bude primenjivan, a znam da će biti usvojen, jer će ga naravno većina ovde izglasati, jer će doći do kolizije između primene ovog zakona i drugih važećih zakona. Zbog toga smo i podneli ovoliko amandmana i pokušali da dovedemo malo da popravimo tekst, i da dovedemo do određenog stepena primenljivosti ovaj zakon. Pošto su naše kolege iz Demokratske stranke podnele na prvi deo člana 4. amandmane, koleginica i ja samo podnele na poslednji stav ovog zakona amandman i moram da kažem da smo tražile da se za upis zgrade za porodično stanovanje gde ne postoje javne privatne isprave, pa je navedeno čime može da se dokaže to, pa je traženo da se dostave overene potvrde mesne zajednice o vremenu izgradnje bespravno izgrađenog objekta i obaveštenje nadležnog organa uprave u mogućnosti legalizacije objekta. Naravno da ovakve potvrde, pogotovu potvrde mesne zajednice spadaju u neko drugo vreme. Mesne zajednice imaju funkciju sada u naseljenim mestima koji mi u svakodnevnom životu nazivamo selima. U gradu mesne zajednice nemaju tu funkciju i zaista je, bar meni, smešno tražiti potvrdu mesne zajednice. Osim toga, izdavanje ovakvih potvrda ostavlja dosta prostora za subjektivan odnos onoga ko radi u mesnoj zajednici prema građanima koje po pravilu poznaje, jer svi žive na manjoj teritoriji, i ostavlja mogućnost za koruptivne radnje. Zato smo tražili da se ova dva stava brišu i da umesto toga traži potvrda nadležnog inspekcijskog organa. Naš amandman je odbijen, ali je obuhvaćen amandmanom gospodina Antića, o kome je bilo reči, i zadovoljna sam što je na kraju ugradnjom amandmana koji je prihvaćen, u stvari, posredno prihvaćen je i naš amandman i sada je potrebno samo potvrda nadležnog inspekcijskog organa. Hvala.
Četiri minuta i 20 sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela narodna poslanica Milica Vojić Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela narodna poslanica Suzana Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4, kojim se posle člana 4. dodaje novi član 4a, amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, Miodrag Nikolić službeno je odsutan. Kad smo imali nameru da predložimo ove amandmane konstatovali smo i struku. Dakle, trebao je da bude zajednički predlog, a s obzirom da sam ja predložio već na član 1. amandman za sportske objekte i sportske terene, nisam potpisnik ovog amandmana, ali ću se usuditi da pokušam da ga branim. Naime, gospodin Nikolić je od člana 1. do kraja zakona pokušao da uskladi zakon i da ga napravi što boljim. Mi se svi slažemo da zakon nije idealan iz prostog razloga što ima 1.300.000 objekata nisu napravljeni u isto vreme i pod istim uslovima i na isti način. Dakle, negde je vlasnik bio vlasnik zemljišta, negde to nije bio slučaj i zato su ovi amandmani poprilično i obimni. Sam ovaj amandman ukoliko bi ga obrazlagao u potpunosti, ima četiri strane, gotovo da je polovina zakona, izuzetno je bio precizan, ali s obzirom da je usvojen zakon gospodina Antića i Rajčića, ovaj amandman na ovaj zakon je Vlada odbila. Samo želim da kažem da je ovim amandmanom gospodin Nikolić, zajedno sa mnom, želeo da propiše koji objekti se upisuju, koja dokumenta su potrebna. To su bili amandmani 1. i 2. Amandman na član 3. je bio na koji način se vrši upis nad zemljištima i objektom kad je vlasnik objekta ujedno i vlasnik zemljišta ili vlasnici objekta su ujedno i vlasnici zemljišta. Ovaj poslednji slučaj u amandmanu 4. je kada vlasnici objekta nisu vlasnici zemljišta. Dakle, gospodin Nikolić je to poprilično dobro, zajedno sa strukom, obrazložio. Mislim da je amandman bio prihvatljiv, ali s obzirom da je došlo do prihvatanja jednog drugog amandmana, razumeo sam da ovaj amandman ne može da bude prihvaćen, jer kada bi se prihvatilo i jedno i drugo rešenje, to ne bi bilo dobro.Razumeo sam odgovor Vlade, javnosti radida se vidi da su težnje, gospodina Femana izražene ovim amandmanom, usvojene kroz jedan drugi amandman. Dakle, ne mogu se usvojiti dva gotovo istovetna amandmana na isti član, odnosno sa sličnim rešenjima i sa sličnim sadržajima. Koliko sam razumeo Vladu, ukoliko grešim neka me ministar ispravi. Dakle, na određen način želi da zahvalim Vladi što je pokušala da na sličan način, usvajanjem jednog drugog amandmana, reguliše ovu oblast, s obzirom da je stvarno zakon izuzetno komplikovan. Biće komplikovan i za sprovođenje, ali stanje koje je ostavljeno i zatečeno je veoma komplikovano i verujem da će ovaj zakon dosta toga doprineti da se upiše, da se stvari na terenu dovedu u red, a ako, slažem se sa onima koji kažu da je moguće da ćemo usvajati izmene i dopune, pa zakoni nisu sveto pismo, ovaj zakon negde bude nesprovodiv, odnosno ako negde zapne, Skupština i služi zato da usvaja, sem zakona, i izmene i dopune zakona. Takođe se slažem sa kolegama iz opozicije da će biti veoma problematična procena Uprave prihoda. To sam imao priliku i da se uverim. Recimo, Uprava prihoda proceni na veći iznos objekat u selu Jarkovci u šumi i dozvoli zamenu, nego što je objekat na moru, na pet metara od 432 kvadrata. Dakle, verujem da će toga u Upravi prihoda biti, ali s obzirom da se vlast promenila i da se ta vrsta kriminala može suzbijati, verujem da u budućnosti neće biti jednostavno da na takav način procenjuju vrednost nekog zemljišta, odnosno vrednost nekog objekta. Zahvaljujem.
Iskorišćeno je četiri minuta od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Zoran Ostojić i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije su prihvatile amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić i Gorica Gajić. Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić.
Gospođo potpredsednice, gospodine ministre, koleginice i kolege poslanici, sve dok traje rasprava o ovom predlogu zakona, treba da naglasimo da ovo nije Zakon o legalizaciji bespravno sagrađenih objekata onako kako je to predvideo Zakon o planiranju i izgradnji u onom delu koji reguliše oblast legalizacije. Ove bespravno sagrađene objekte, po ovom zakonu upisane, tek čeka dobijanje građevinske i upotrebne dozvole. Pretpostavljam po novom zakonu o legalizaciji koji bi trebalo da uđe u Skupštinsku proceduru, kako je na Odboru za prostorno planiranje rečeno, negde u junu mesecu. No, da se mi vratimo na član 5. Predloga zakona. Naime, u članu 5. Predloga zakona predviđeno je da bi vlasnik bespravno sagrađenog objekta na susvojinskoj parceli mogao da upiše pravo svojine na tom objektu bez naknade saglasnosti suvlasnika parcele, ako suvlasnik parcele nije izrazio svoje negodovanje ili se nije protivio gradnji u vreme gradnje objekta. Dobro je što su i druge poslaničke grupe, pre svega opozicione, podnele amandmane na ovaj član i delom ga ispravile, pa je DSS isto tako svojim amandmanom, pretpostavljam delom uticala da se ovaj amandman ispravi. Sada je prihvaćeno da vlasnik svoj bespravno sagrađeni objekat na suvlasničkoj parceli može da upiše u katastar nepokretnosti samo uz pismenu saglasnost suvlasnika parcele. Možete da zamislite kakve bi posledice izazvao ovako predložen član 5. zakona u izvornom obliku, jer su uglavnom to slučajevi na terenu, suvlasnika, rođena braća ili sestre, to su uglavnom nasleđene parcele. Možete da zamislite kakav bi to problem bio kada bi se otvorili novi sudski procesi. Smatram da je jako dobro što je predlagač imao sluha i prihvatio ovaj amandman i time na neki način sprečio pogubne posledice izvornog člana 5. ovog zakona.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać.
Amandman koji smo koleginica i ja podnele odnosi se na vreme u kome je bilo ograničeno da, ukoliko se vlasnik zemljišta nije protivio, se posle toga više i ne pita. U tekstu Predloga zakona se kaže da bez naknadne saglasnosti suvlasnika, odnosno sukorisnika, može da se upiše vlasnik nelegalno izgrađenog objekta, ukoliko se suvlasnik, odnosno sukorisnik, nije protivio u vreme izgradnje nelegalno izgrađenog objekta. Znamo da je veliki broj naših sugrađana na privremenom radu u inostranstvu, da imamo veliki broj staračkih domaćinstava, gde su stari ljudi smešteni ili po domovima ili su kod porodice zbog nege i brige koja im je neophodna, pa nisu bili u mogućnosti da se protive u toku izgradnje parcele ili nisu bili prisutni, pa nisu videli, u toku izgradnje nelegalno izgrađenog objekta. Zato smo predložili da se taj rok produži do podnošenja zahteva za upis prava svojine na nelegalno izgrađenom objektu. Amandman koji su podnele kolege iz LDP i koji prihvaćen je još strožiji i on predviđa da vlasnik zemljišta, odnosno suvlasnik i sukorisnik moraju da daju saglasnost na upis nelegalno izgrađenog objekta, za upis vlasništva. Pozdravljamo ovo rešenje. Smatramo da će ono uneti veću pravnu sigurnost vlasnicima parcela na kojima su nelegalno izgrađeni objekti. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić i Ljubica Milošević. Reč ima narodni poslanik Slobodan Veličković.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, podneli smo amandman na član 5. Lično, ne slažem se sa obrazloženjem. Obrazloženje je da je prihvaćen izmenjeni član prihvatanjem amandmana, a koje su podnele naše cenjene kolege iz LDP. Po ovome, kakvo je ovo obrazloženje, smatram da bi mogao da bude prihvaćen naš amandman, a dato obrazloženje drugoj grupi na ovakav isti način. Da ne budem pogrešno shvaćen, nemam ništa i nemam nikakav problem da bude prihvaćen amandman, ali u obrazloženju bi trebalo da stoji da amandman bolje reguliše materiju. Da je na bolji način regulisano i obrazloženo, onda bih se složio sa obrazloženjem. Ovako bih isto mogao da bude prihvaćen amandman poslaničke grupe PUPS, a da se cenjenim kolegama da ovakvo obrazloženje. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Vladimir Gordić, Radojko Obradović, zajedno Biljana Hasanović-Korać i Teodora Vlahović i zajedno Bojana Božanić i Gorica Gajić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vladimir Gordić. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo poslanici, zakon o kojem raspravljamo već dva dana glasi – Zakon o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Međutim, jednim delom prvog stava člana 1. i kompletnim članom 6. ovog zakona mi u potpuno isti kontekst stavljamo i one graditelje, one naše sugrađane koji su svoje objekte izgradili sa validnom građevinskom dozvolom. Oni su te objekte i prema postojećim rešenjima u postojećim zakonima mogli da upišu u pravo svojine. Tu pre svega mislim na član 97. Zakona o državnom premeru i katastru, i to stav 1. tačka 2). Kada pogledamo pažljivo ovaj član 97. Zakona o državnom premeru i katastru i ko po njemu ima pravo upisa svojine na izgrađenim objektima, shvatamo da praktično zakon koji danas obrazlažemo, odnosno koji diskutujemo tiče se u stvari samo čl. 1. i 4. koji su i sporni. Amandmanima koji su do sada usvojeni delimično su popravljeni ovi članovi. Međutim, smatram da je bilo i drugih rešenja i drugih amandmana koje su predali poslanici iz opozicije, a koji na daleko bolji način regulišu ove članove. Tako da, zakon koji ćemo verovatno danas usvojiti zahvaljujući poziciji sadržaće i dalje rešenja koja su protivustavna, kao i rešenja koja otvaraju vrata za korupciju. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić, a posle nje narodna poslanica Biljana Hasanović Korać.
Gospođo potpredsednice, krenuću kako je i krenuo kolega Gordić, pošto mi je baš upravo tu prvu rečenicu uzeo. Naslov zakona je Zakon o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole, da bi se kasnije zakonom, odnosno razradom članova obuhvatili i objekti koji su izgrađeni sa građevinskom dozvolom, ali nisu do 11. septembra 2009. godine dobili upotrebnu dozvolu. Naravno da se i do sada, po članu 74, na taj član zakona ću se pozvati, Zakona o državnom premeru i katastru, po tački 5, objekat za koji nije izdata građevinska ili upotrebna dozvola upisuje se u katastar sa odgovarajućom zabeležbom. Znači, svi ti objekti sa urednom građevinskom dozvolom mogli su i do sada da se upišu u katastar, naravno sa određenom zabeležbom. Naravno da ne treba da svrstavamo one građane koji su redovno sa građevinskom dozvolom započeli svoj objekat, koji nisu dobili upotrebnu dozvolu, jer isto tako možda nisu imali para da je do ovog datuma, koji je u zakonu predviđen, sagrade i dobiju upotrebnu dozvolu. Zato smo smatrali da su, s obzirom na postojeće zakonsko rešenje u Zakonu o premeru i katastru, mogli to da reše i mogli dalje da rešavaju. DSS je predložila da se ovaj član 6. briše. Samo još nešto da kažem. Gospodine ministre, problem nelegalne gradnje nije od juče, to su svi ovde rekli i danima već govorimo, on traje decenijama. Treba ga rešiti, to je činjenica. Pokušavale su sve vlade do sada da reše problem bespravne gradnje i uglavnom su sve to bili eksperimentalni zakoni i uglavnom nije bilo nekih zadovoljavajućih trajnih rešenja. U razgovoru sa predstavnicima katastra nepokretnosti i predstavnicima lokalnih samouprava iz urbanističke službe, s obzirom da je zakon na principu dobrovoljnosti, ako tako mogu da kažem, i oročen je do 31. decembra 2014. godine, nepune dve godine će građani sami moći da odluče da li će da postupe po ovom zakonu, ako on bude usvojen. Šta ako oni ne postupe po ovom zakonu, jer se i po do sada postojećim zakonima o legalizaciji građani nisu prijavljivali da te objekte legalizuju? Bilo ih je možda 30-40%, ali veliki broj tih nelegalno izgrađenih objekata još uvek nije podneo zahteve ni po postojećem Zakonu o legalizaciji. Svi se slažu, bar oni sa kojima sam ja razgovarala, da bi ovaj problem trebalo da rešava država kroz svoj državni projekat. Neko od poslanika je ovde govorio – sve opštine imaju ortofoto snimke. U saradnji sa lokalnim samoupravama, sa Ministarstvom, sa Republičkim geodetskim zavodom, odnosno Katastrom nepokretnosti, moglo bi se oročiti na šest meseci, godinu dana, tri meseca, a reče neko da je dobar poznavalac kompjutera i programa mogao da uporedi stanje sa ortofoto snimaka trenutno stanje u katastrima i da svaki vlasnik parcele dobije obaveštenje da na njegovoj parceli postoje još dva neka nova objekta koja nisu legalizovana. Bez tog uključivanja države kroz državni projekat, verujte mi, za dve godine ni 30% građana sa bespravno podignutim objektima, pogotovo oko svih ovih nerešenih imovinsko-pravnih odnosa koji stoje i dalje, jer je dobar deo njih ostao nelegalizovan iz tih razloga, a složićete se sa mnom, dobar deo je ostao i zbog njihove neažurnosti. Jednostavno, odmahnu rukom i kažu – bilo je toliko zakona o legalizaciji, pa uvek čekamo neku promenu, odnosno neku pogodnost za nas. Znači, ako smo hteli ovim zakonom, kako je uglavnom provejavala diskusija, da pomognemo socijalnim kategorijama, ljudima koji su jedva napravili nekih stotinak kvadrata, a ne 300 kvadrata, kao krov svojim članovima porodice, onda je trebalo doneti leks specijalis baš za te građane koji imaju kuću do 100 kvadrata, koji su siromašni, koji nisu mogli da legalizuju, tj. da upišu u pravo svojine, pa da legalizuju. Trebalo je posebnim zakonom njima da pomognemo, a da od njih odvojimo poslovne objekte, stambeno-poslovne objekte sa ovom kvadraturom koja može da se kreće od 100 pa do 1.000 kvadrata, da odvojimo objekte koji su izgrađeni na javnom zemljištu. Ipak je trebalo te kategorije malo razdvojiti, a ne svrstati ih na neki način sve u ovaj zakon. Onda će on u tom slučaju biti mnogo teži da se u praksi primeni i tu ćemo opet dobiti kamen spoticanja, baš za one kategorije na koje se mnogi od nas pozivaju. Svakako se zalažem da pre svega ti ljudi, siromašni ljudi, izbegli, raseljeni, koji su jedva napravili svoje kuće, uglavnom na tuđem zemljištu, nije bitno da li su kupili ili je na javnom zemljištu, reše svoj problem. Tako da, očekujem i novi zakon o legalizaciji u julu mesecu, da vidimo kako će i ovako upisani objekti moći da se legalizuju. Hvala najlepše.
Iskorišćeno je tri minuta i 15 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, neću da ponavljam ovo što su moje kolege iznele o amandmanu na član 6. I mi smo predložili da se član 6. briše. I pored svih razloga koji su navedeni do sada u diskusiji, dodala bih još samo da su odredbe člana 6. u suprotnosti sa odredbama čl. 107. do 184. Zakona o planiranju i izgradnji, koje regulišu nadležnost građevinske inspekcije. Ovakvim propisivanjem u članu 6. obezvređuje se i obesmišljava se rad građevinske inspekcije i umanjuje se njihova nadležnost, a mislim da to nije moguće ovakvim jednim zakonom uraditi. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Radojko Obradović, zajedno Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović i zajedno Bojana Božanić i Gorica Gajić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Koleginica Vlahović i ja smo predložile da se briše član 7. Naime, on propisuje – na objektima izgrađenim u skladu sa zakonom, a koji su dograđeni, nadzidani ili adaptirani do 11. septembra 2009. godine, bez građevinske dozvole, upisaće se pravo svojine u korist vlasnika posebnog dela, u skladu sa ovim zakonom. Mislim da je to kršenje ostalih zakonskih odredbi koje regulišu ovu materiju jer ne predviđa saglasnost ostalih posebnih delova zgrada, odnosno vlasnika pojedinih stanova u stambenim zgradama koje su nadzidane, dograđene ili adaptirane. Kao dokaz, navešću primer zgrade u kojoj i sama živim. Naime, živim u četvorospratnici i komšija sa četvrtog sprata je tražio od nas da mu potpišemo saglasnost da probije u tavanski prostor i napravi dve sobe za decu. Mi smo imali razumevanja da je to neophodno da bi deca imala uslov da se razvijaju, da uče i da rastu pod normalnim uslovima i dali smo mu za to saglasnost. Međutim, kada smo posle videli šta je urađeno, pošto je to sa dvorišnog dela i nismo imali pristupa da vidimo odmah, on je digao krov i sazidao još jedan isti takav stan. Sad, umesto dve sobe koje treba do dobiju na tavanu, on je dobio dva dvosobna stana koja pokušava da proda jer se preselio i otišao na drugo mesto da živi. Naravno da za ovo nismo hteli da mu damo saglasnost, ne samo mi, nego niko od vlasnika stanova iz tog objekta, zato što je bez ispitivanja statike zgrade, da li može da podnese još jedan ceo stan koji je nadzidan i bez ikakvih građevinskih dozvola, urbanističkih uslova i na neki način na prevaru ostalih vlasnika posebnih delova zgrada, došao do jednog stana. Mislim da je to samo jedan od malih primera, da toga u velikim gradovima ima još mnogo više, gde se ljudi manje poznaju i manje mogu da kontrolišu šta se radi i da je zaista problem tek tako dozvoliti upis i legalizaciju nadgrađenih i dograđenih delova zgrada. Hvala.
Od vremena poslaničke grupe iskorišćeno je 30 sekundi. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Suzana Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. kojim se posle člana 7. dodaje novi član 7a, amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Bojana Božanić i Gorica Gajić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Zoran Ostojić i Kenan Hajdarević. Narodna poslanika Radmila Gerov ima reč.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom na član 8, koji je podnela LDP, trebalo je da se pojednostavi procedura i postigne efikasnost prilikom upisa prava svojine nad objektima koji su izgrađeni bez građevinske dozvole. Time što je Vlada Republike Srbije odbila ovaj amandman, mi imamo prilike da vidimo da Vladu uopšte ne interesuje brzina upisa prava svojine nad tim objektima. Ponovo se komplikuje procedura, ponovo se traže otežavajuće okolnosti i time se postiže da ovaj zakon ne bude efikasan. Mi tri dana ovde imamo prilike da čujemo i slušamo od ministra da je potrebno što brže, što hitnije, što pre upisati pravo svojine za 1.300.000 građana koji imaju objekte izgrađene bez građevinske dozvole. Ovaj zakon je u proceduri samo zato što 1.300.000 građana nije legalizovalo svoje objekte i samo zato što se 600.000 građana uopšte nije prijavilo za legalizaciju. Svi veoma dobro znamo da su razlozi zbog kojih se građani čak nisu ni prijavili za legalizaciju su pre svega visina naknade koju su trebali da plate, ali i komplikovana, skupa i teška procedura. Zbog čega mi smatramo da je dovoljno samo snimiti objekat, a vi iz Vlade smatrate da treba uraditi još dodatne dve procedure? Ministre, volela bih da mi objasnite šta to znači. Zbog čega tražite zapisnik o izvršenom uviđaju i, po potrebi, specifikaciju posebnih delova objekata po etažama? Zašto je to potrebno da biste upisali pravo svojine? Zar nije dovoljno ono što smatrate i vi kao Vlada i mi kao LDP, da je dovoljan snimak objekta? Tu imate snimak objekta na parceli, imate katastarsku parcelu, imate spratnost, imate kvadraturu. Zašto dodatno komplikujete građanima čak i ovaj upis prava svojine? Ko, po ovom zakonu, ima pravo da izvrši uviđaj? To se apsolutno ovde ne zna. Po kojoj ceni će se raditi taj uviđaj? Da li će to raditi građevinski inspektori, neki radnici opštinske uprave ili će vlasnici tih objekata morati da plaćaju neke posebne stručnjake? To uopšte nije definisano zakonom. Nama zato uopšte nije prihvatljivo, nisu nam prihvatljivi razlozi zbog čega je Vlada odbila ovaj amandman. Ako tri dana nas ovde ubeđujete da je ovaj zakon, za koji mi tvrdimo da nije, ali vi tvrdite da jeste, koristan za građane, da će time građani moći, kako vi kažete, da podignu nakon toga hipoteke i kredite, a mi kažemo da neće, zbog čega im onda otežavate pravo upisa u katastar? Zašto im ne pojednostavite proceduru? Zbog čega treba da se vrše i uviđaj i ova dodatna snimanja, kada će građani već morati da angažuju geometra koji će snimiti i parcelu i objekat? Mi smatramo da svaki zakon treba da bude primenjiv u praksi i da treba da bude efikasan. Na žalost, Vlada Republike Srbije i dalje ne smatra da ovde treba predložiti i doneti efikasne zakone.
Od vremena poslaničke grupe iskorišćeno je minut i 40 sekundi. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Vreme na raspolaganju, kao ovlašćena predstavnica, je pet minuta.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, koliko sam primetila, nije usvojen, odnosno Vlada nije prihvatila ni jedan od amandmana koji su podneti upravo na ovaj član 8, a tu je pri tom bilo dobrih amandmana, za koje je zaista bilo potrebe usvojiti ih. Naime, prema ovom članu 8. u stavu 1. kaže se da se zahtev za upis prava svojine na bespravno izgrađenom objektu podnosi organu nadležnom za upis prava svojine na čijoj teritoriji se bespravno izgrađeni objekat nalazi. Sam postupak podnošenja za upis prava svojine, koji se vrši upravo podnošenjem zahteva Republičkom geodetskom zavodu, odnosno nadležnoj Službi za katastar nepokretnosti, uz dokaze iz članova 2. i 3, jeste protivzakonit, pogotovo zato što odredbe iz člana 3. ovakvog jednog Predloga zakona ne regulišu koji su to dokazi za upis prava svojine na bespravno izgrađenim objektima, odnosno delovima objekta. Sem toga, upotreba termina, kada je reč o nekom ozbiljnom predlogu zakona, "po potrebi", uvek predstavlja potencijalni rizik od korupcije jer stvara nesigurnost, uopšte kako u primeni samog zakona, ukoliko on bude usvojen, a nadam se da neće, i daje nadležnom organu diskreciono ovlašćenje da samo ceni šta je to po potrebi za objekte koji nisu snimljeni. Dostavljaju se i određeni dodatni dokazi, između ostalih, po potrebi i specifikacija posebnih delova objekata po etažama sa priloženom skicom uz V2 list. Znate kako, kada obični građanin uzme sad i pročita ovaj Predlog zakona, onda nema pojma šta znači V2 list. Mislim da ste bar ovaj termin V2 list, koji nije objašnjen, mogli bar da navedete njegov pun naziv, a sve radi preciziranja upravo tog navedenog pojma. Hvala.
Minut i 45 sekundi iskorišćeno je od vremena ovlašćene predstavnice. Narodna poslanica Biljana HasanovićKorać, o ovom amandmanu ili za sledeći? O amandmanu koji su podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Zoran Ostojić i Kenan Hajdarević? (Ne.) Da li se neko drugi javlja za reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać.
Hvala, gospođo predsedavajuća, malo sam požurila, u želji da ipak što pre završimo ovu raspravu. Potrajala je, ali to je zaista zbog važnosti teme i ozbiljnosti problema velikog broja naših sugrađana. Koleginica i ja smo podnele amandman na ovaj član 8. na stav 2. tačku 2) gde se, između ostalog predviđa da uz zahtev za upis prava svojine na bespravno izgrađenom objektu se podnosi zapisnik o izvršenom uviđaju. Ne kaže se, ni ko ima pravo da vrši taj uviđaj, čiji je izveštaj u uviđaju merodavan da se podnese i povezano sa tim u stavu 3. kaže da je vlasnik objekta dužan da omogući nesmetan pristup licu koje vrši uviđaj. Koje je to lice? Kako će se ono identifikovati? Mislim, to može da unese vrlo veliku nesigurnost među građane i što se tiče pravne nesigurnosti u pogledu samog zapisnika o uviđaju i u pogledu lica koje može da uđe, da se predstavi kao neko ko je došao da vrši uviđaj. Zato smo mi predvideli da se traži zapisnik o izvršenom uviđaju koji je izvršila komisija sastavljena od stručnih lica organa koji je nadležan za upis prava svojine. U odgovoru zašto nije prihvaćen naš amandman, rečeno je da će ovo biti regulisano podzakonskim aktom. U tom slučaju, mada mislim da ovako skraćen tekst zakona je teško primenjiv i nemamo garancije da će taj podzakonski akt zaista biti donet. Ako bude donet i ako bude sadržao ovakvo rešenje kakvo smo predložili smatramo da će to biti u redu, ali i prebacivanje rešavanja velikog broja pitanja na podzakonske takođe će prolongirati primenu ovog zakona, jer će biti potrebno vreme da se donesu ti podzakonski akti. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala poštovana predsedavajuća, htela bih da se nadovežem na ovaj član 8. malo sam zakasnila, ali se amandman odnosi isto na definisanje zapisnika o tehničkom predlogu, zapisnika o izvršenom uviđaju gde smo i predložili da se stavi zapisnik o tehničkom predlogu objekta i umesto tačke 1. "snima objekta" itd, da to bude katastarsko topografski plan, snimak objekta na terenu iz razloga što ako je li pričamo da je potrebno da ne dupliramo troškove građanima, odnosno da oni imaju što manje troškova, logično je da iskoristimo već neke od postojećih elemenata koje koristimo na primer u Zakonu o planiranju i izgradnji. Sa tim u vezi, da ne bi oni duplo plaćalii izradu ovog snimka, objekta itd, ako su na primer u legalizaciji, a čuli smo da je većina u legalizaciji, onda zašto bi dodatno plaćali i ovaj situacioni plan i ovaj neki novi snimak objekta, već predložili smo da to bude isto. Zaista predlažem da još jednom zakonopisac obrati pažnju, pogleda, i da uzme u obzir našu želju i naš cilj, da svi imaju podjednaka pravila za gradnju u zavisnosti gde i šta grade. Naravno, to sam već pomenula da li su to poslovni objekti ili su to stambeni objekti. Smatrali smo zapisnik o izvršenom uviđaju nije dovoljno definisan kako i na koji način se vrši. Da li će to vršiti geodetski biroi, da li oni imaju dovoljno osposobljenih lica za to, smatramo da je to vrlo važno da se definiše i u ovom zakonu ili eventualnom podzakonskom aktu i da li će jednu i drugu stvar raditi ovi geodetski biroi. Naš zajednički cilj treba da bude da sprečimo upravo bespravnu gradnju, da ne bi dolazili u ovu mogućnost da radimo na nekim leks specijalis zakonima.
Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Zakon, odnosno svi ovi članovi koji su neophodni za sprovođenje legalizacije prestaju da važe za nekoliko meseci. Jasno je da nas očekuje novi zakon i o planiranju i izgradnji i zakon da li će to biti leks specijalis ili će biti u okviru tog zakona, to ćemo tek videti, zakon koji će regulisati pitanje objekata bez građevinske dozvole. Više puta i danas i prethodna tri dana dok smo razgovarali o ovome izneli smo stavove zbog kojih sam duboko uveren da će mnogo stotina hiljada objekata i dalje ostati bez svojinske evidencije. Mislim da je vrhunska stvar, tu se slažem sa ministrom, da država ima evidenciju svoje imovine. To je izuzetno važno državno pitanje koje moramo da rešimo pre ili kasnije. Predlažem i konkretno rešenje. Postoje odgovarajući snimci koji apsolutno poziciraju svaki od objekata, svi ti objekti, verovatno 99% ovih objekata su već evidentirani u komunalnim preduzećima, "Elektrodistribuciji" i u "Telekomu". Ako državni organi u okviru svog redovnog posla upare podatke svaki onaj iz distribucije koji očitava brojilo zna poziciju bilo kog objekta, a u distribuciji postoje podaci o vlasništvu nad tim objektima. Mislim da za svega nekoliko meseci država može po službenoj dužnosti da završi taj posao, da napravi svojinsku evidenciju, a onda ćemo dalje rešavati. Suština evidencije i ako ne rešavamo ni jedno drugo pitanje, kao prioritetni državni posao, možemo da rešimo pitanje evidencije, a kasnije ćemo rešavati odgovarajućim zakonskim rešenjima sve druge probleme koji postoje.
Iskorišćeno je minut i 45 minuta od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe DSS. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Milivojević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, kada sam podnosio ove amandmane na ovaj zakon o kome danas raspravljamo imao sam čak jednu polemiku sa ljudima koji misle isto kao i ja, koliko dana treba da ostane rok za neke aktivnosti, ali i kakve reči treba da iskoristimo kada je reč o pisanju tih amandmana i kada je reč o terminima koje koristimo. Neke sam amandmane predao, neke baš nisam zatekao u ovom izveštaju da je odbor o njima razmatrao i da li se izjasnio pozitivno ili negativno. Nisam ulazio u suštinu tih problema, šta se desilo sa amandmanom na član 8, upravo mi govori kolega Senić da je odbijen, ali ću kazati nešto o ovom amandmanu koji sam predao gde se utvrđuju neki rokovi. Pošto ne bih da govorim više puta povezaću ovo i sa članom 13. i sa članom 13a koji sam predložio. U članu 13. sam tražio da se reči "90 dana" zamenjuju rečima "15 dana" i ovde imam obavezu zbog pojašnjavanja, zbog jasnoće svog amandmana u stvari pročitam kako bi onda glasio pomenuti član 13. ovog zakona. Odmah se tu vidi i zašto sam predložio član 13a. Dakle, u članu 13. kaže – vlasnici bespravno izgrađenih objekata, odnosno deo objekta koji su podneli zahtev za legalizaciju objekta u skladu sa odredbama Zakona o planiranju i izgradnji nemaju obavezu podnošenja novog zahteva, već se podneti zahtev smatra zahtevom za upis prava svojine po ovom zakonu. Onda se u trećem stavu kaže – organ uprave nadležan za legalizaciju bespravno izgrađenih objekata dužan je da u roku od 90 dana od stupanja na snagu ovog zakona dostavi organu nadležnom za upis prava svojine podnete zahteve za objekte iz člana 1. ovog zakona sa dokumentacijom koja je propisana ovim zakonom. Smatrao sam uprkos broju predmeta koji se nalazi ovog trenutka pred rešavanjem da je dovoljan rok i od 15 dana i vidim da je taj amandman odbijen baš sa ovim obrazloženjem da ima veliki broj predatih zahteva. Ne očekujem efikasniji rad Vlade, zato što pokušavamo amandmanima da državne organe nateramo da budu servis građana, ali sam smatrao da je primeren rok od 15 dana. Kažem, razumem razloge koji su navedeni u obrazloženju za odbijanje ovog amandmana, ali ću svakako govoriti i o članu 13a kada dođe vreme koji sam takođe predao sa zahtevom da bude razmatran, jer smatram da tu postoji mogućnost da se iz ovog člana 13. doda ovaj član 13a koji bi podzakonskim aktima bliže uredio način izrade zapisnika o izvršenom uviđaju i direktno se odnosi na član 13. Hvala.
Iskorišćeno vreme od vremena poslaničke grupe je jedan minut i 30 sekundi. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović.
Moj amandman je u skladu sa amandmanima koje sam predložio na prethodne članove. Moj amandman je odbijen, ali koristim priliku u okviru vremena koje imam za svoj amandman, podržim amandman koleginice Suzane Spasojević. Koleginica Spasojević, taj amandman je takođe odbijen, predložila da se rok od 90 dana u kome organ treba da izvrši upis prava, pomeri na 180 dana. Mislim da taj amandman treba prihvatiti, tim pre, što je amandmanima na ovih 14. članova zakona, predviđeno donošenje nekoliko izuzetno ozbiljnih podzakonskih akata, koji treba da urede sve one stvari koje nisu uređene. Ako se pažljivo pogleda sadržina podzakonskih, sumnjam da će ih biti samo tri, mislim da su u tri člana zakona predviđeni, mislim da treba dosta vremena da se ti podzakonski akti urede. Rok od 90 dana počinje nakon objavljivanja zakona, jer siguran sam da će veliki broj ljudi to uraditi već prvog dana, naročito oni što imaju stambeno poslovne objekte, i ove silne stanove, koje čekaju da legalizuju. Član zakona takođe, ne predviđa, ništa za slučaj da se taj rok probije. Šta se onda dešava? Primenjuje se neki drugi zakoni, ili se desi nešto treće, ili se smatra da je ćutanjem administracije taj zakon već izdat. Tako da mislim, da ako je zakon takav kakav jeste, trebalo bar otkloniti te manjkavosti koje će pomoći da bar to što izađe iz ove skupštine ima bilo kakvu primenjivost.
Da li još neko želi reč? Ako ne, na član 9. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić, koja ima reč. Izvolite.
Hvala. Pre svega, u pogledu člana 9. vidim da je nekoliko narodnih poslanika podnelo amandmane, ali je prihvaćen samo jedan amandman, i to kao posledica prihvatanja amandmana na član 4. koje su podneli poslanici Antić i Rajčić, na predlog ovog zakona. Naime, što se tiče ovog člana 9. ja sam predložila amandman kojim se on briše, tačnije njegov stav 2, ali u svakom slučaju podržala bih amandman gospodina Obradovića, da se taj član 9. u potpunosti obriše, a pre svega iz sledećih razloga. Zato što su odredbe ovog stava 1. u direktnoj suprotnosti sa članom 8. ovog nacrta zakona, kojim je uređen način pokretanja postupka, odnosno šta treba sve da sadrži zahtev za upis prava svojine na bespravno izgrađenom objektu, kao i koje dokaze treba da sadrži, kome se on podnosi. Ne može se ponovo predvideti da vlasnici bespravno izgrađenih objekata odnosno delova bespravno izgrađenih objekata koji su podneli zahtev za legalizaciju u skladu sa odredbama Zakona o planiranju i izgradnji, nemaju obavezu podnošenja novog zahteva, i to u smislu stava 1. ovog člana, već se može podneti zahtev, smatrati zahtevom za upis prava svojine, upravo na ovom zakonu. Već u pomenutom članu 8. a koji je član 9. u direktnoj suprotnosti u stavu 1. predlagači su upravo predvideli da se zahtev za upis prava svojine na bespravno izgrađenom objektu podnosi organu nadležnom za upis prava svojine, na čijoj teritoriji se taj bespravno izgrađeni objekat nalazi. Odredbe stava 2 naravno nisu ništa bolje, u tom cilju i prihvaćen je određeni amandman, čini mi se jedan amandman, jer ovaj stav 2 propisuje da vlasnici bespravno izgrađenih objekata koji nisu podneli zahtev za legalizaciju objekata i to u rokovima propisanim Zakonom oplaniranju i izgradnji, mogu u roku od jedne godine od dana stupanja na snagu zakona, podneti zahtev u skladu sa ovim zakonom i jedino nije jasna jedna sitnica, a to je na koji od svih tih zahteva se odnosi. Da li se ova odredba odnosi na zahtev na legalizaciju ili se odnosi na upis prava svojine bespravno izgrađenim objektima. To su navedene nepreciznosti koje je trebalo otkloniti. Takođe u pogledu stava 3. ovog člana njegove odredbe su u suprotnosti sa članom 1. stav 5. kojim je propisna obaveza organa nadležnog za poslove urbanizma, da na zahtev RGZ u roku od 15 dana od dana dostavljanja, utvrđuje da li se zahtev za upis prava svojine odnosi na objekte i o tome pismeno obavesti podnosioca zahteva, tako da odredba o tome da je organ uprave nadležan za legalizaciju bespravno izgrađenih objekata obavezan da u roku od 90 dana i u tom smislu podržavam i amandman moje koleginice Suzane Spasojević iz poslaničke grupe SPS, u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona, dostavi katastru nepokretnosti spisak objekata utvrđenih članom 1. nacrta zakona i to sa potrebnom dokumentacijom, odnosno dokazima o rešenim imovinsko-pravnim odnosima, kako na zemljištu, tako i na objektu koji se prilažu uz zahtev za legalizaciju i potpuno su u koliziji sa napred navedenim stavovima ovog istog člana zakona. Neću ponovo spominjati bojazan od nastanka korupcije, ali ovim se zaista smatraju svi preduslovi da organ sprovodi samo onu odredbu koja njemu više odgovara. Postavlja se takođe i pitanje da li to znači da se upravo danom dostavljanja smatra da je podnet zahtev za upis prava svojine na bespravno izgrađenom objektu, nacrtnom zapravo ovim predlogom zakona nije regulisana situacija kada organ uprave zapravo ne dostavi navedenu dokumentaciju niti je propisana sankcija u ovom predlogu zakona, šta će biti u tom slučaju i nije regulisan način na koji će vlasnici bespravno izgrađenih objekata biti obavešteni o samom načinu dostavljanja dokumentacije. Mislim da ovakva odredba, zapravo ceo ovaj član 4. koji bi se trebao brisati, predstavlja potencijalni rizik od navedene korupcije, pomenute već nekoliko puta, jer nedostaju pravila procedure i na taj način zapravo ovakvim članom stvara se još jedna pravna praznina, a ima ih već dovoljno u ovom predlogu zakona. Hvala.
Iskorišćena su dva minuta i 30 sekundi od vremena ovlašćene predstavnice poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, a vreme na raspolaganju je 17 minuta i 30 sekundi. Izvolite.
Meni će biti dovoljno mnogo manje vremena, čuli smo u obrazloženju naše uvažene koleginice Batić, da je ovaj amandman podnet u cilju jasnih odrednica ovog zakona. Danas smo čuli i obrazloženje ljudi iz vladajuće većine da su usvojene sve preporuke Agencije za borbu protiv korupcije, i na članu 8. koji je malopre prošao, gde kaže, po potrebi, koji sam malopre obrazlagao, i sada, ponovo jedno proizvoljno tumačenje zakona i ponovo neprihvatanja preporuka Agencije za borbu protiv korupcije, što jasno daje za pravo ljudima iz opozicije kada kritikuju ovaj zakon da kritikuju te nejasne odredbe koje stvaraju prostor za korupciju. I dalje, analogijom to dovodi do zaključka da se stvari ovde donose, zakoni koji pospešuju korupciju, a da je Vlada samo deklarativno nastrojena da se bori protiv korupcije, a da se sistemskim zakonima koje donosi, tu korupciju podržava. To je dobro da padnu maske i to je dobro da građani Srbije vide i dobro je da čuju ljudi iz Agencije za borbu protiv korupcije, da njihove preporuke nisu usvojene, da su usvojene samo u glasnim govorima koji služe za zabavu građana, za glumu, za demagogiju, za obmanjivanje javnosti, ali da suštinske preporuke koje su dali ljudi iz Agencije za borbu protiv korupcije nisu usvojene. Hvala.
Iskorišćen je minut i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Na član 9. amandman je podnela narodna poslanica Suzana Spasojević. Reč ima narodna poslanica Suzana Spasojević.
Ja sam o ovome govorila i u načelu i juče i nadam se da ako više puta ponovim ovo, možda će ministar shvatiti ozbiljno potrebu da se rok od 90 dana za izdavanje rešenja o upisu prava vlasništva produži na 180 dana. Imam iskustva u radu sa katastrima, tako da znam koliko vremena je potrebno da se izda obična kopija plana ili uverenja. Zamislite šta će se dogoditi kada 700 hiljada zahteva bude prosleđeno od strane nadležnih službi, zahteva za legalizaciju, koji su podneti po ranijim propisima i šta će se dogoditi ako i 700 hiljada vlasnika bespravnih objekata koji nisu podneli zahtev za legalizaciju, podnesu prijavu za gradnju. Sigurno će uz sve redovne obaveze nastati zagušenje. Apelujem na ministra da ipak shvati ozbiljnost i produži ovaj rok na 180 dana.
Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije su prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo predloga zakona. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, podneli smo amandman na član 10. i ovim amandmanom predvideli mogućnost da neko kome upišete pravo svojine na objektu na osnovu ovog zakona, a nema građevinsku dozvolu, nema upotrebnu dozvolu, znači, nema nikakav projekat, nema nikakvu statiku, ne zna se da li će taj objekat sutradan da padne, ne zna se ni ko će da bude odgovoran ako taj objekat padne, da postoji obaveza vlasnika tog objekta da sprovede do kraja postupak legalizacije, ponavljam još jednom pošto ovo nije legalizacija, i da u roku od dve godine završi taj postupak i dobije građevinsku i upotrebnu dozvolu. Dakle, ne možemo dozvoliti i ne može država propisati da mogu da stoje i da se koriste objekti za koje se ne zna da li će se srušiti svakog trenutka. Dakle, rok od dve godine u kome se sprovede postupak legalizacije posle upisa. Kako bi naterali ljude da ipak sprovedu taj postupak legalizacije do kraja, mi smo rekli ovim amandmanom da onaj kome je upisano pravo svojine, a ne sprovede legalizaciju u naredne dve godine, da će mu se to pravo svojine izbrisati. Dakle, onako kako je upisano tako će se i izbrisati ukoliko se ne dobije građevinska i upotrebna dozvola. Dakle, prosto ne mogu da prihvatim da mi možemo zanemarimo potpuno značaj građevinske upotrebne dozvole, da možemo da kažemo ovim zakonom - u redu je, svi mogu upisati pravo svojine. Posle to pravo svojine, naravno, mogu i prometovati, mogu raditi šta god. Mogu i upotrebljavati objekte, a bez građevinske i upotrebne dozvole. Mislim da je rizik ogroman na državi da država garantuje nekome da može da bude u tom objektu, a taj objekat nema upotrebnu dozvolu. Nije mi jasno zašto nije prihvaćen ovaj amandman? Ne mogu da prihvatim argument koji kaže - ne zavisi sprovođenje postupka legalizacije od podnosioca zahteva, nego zavisi od lokalne samouprave, odnosno od organa koji to radi. Da li to znači da ministarstvo smatra da danas nadležni državni organi nisu u stanju da u roku od dve godine da završe posao? Ako nisu u stanju u roku od dve godine da završe posao, kako će biti u stanju katastar da u mnogo kraćem roku izvrši upis prava svojine? Svi mi koji živimo u ovoj zemlji znamo vrlo dobro da od podnetih zahteva ima mnogo nepotpunih zahteva, da, prosto, građanin nisu dostavili svu dokumentaciju koja je potrebna. Mislim da je delimično i motiv taj baš zato da se ne bi ti objekti na kraju legalizovali, odnosno kada legalizujete i upišete pravo svojine, imate imovinu, pa morate da plaćate porez na imovinu. Građani su iskoristili priliku da podnesu zahtev za legalizaciju i na taj način su sprečili mogućnost rušenja, ali dalje ne podnose nikakve papire. Mi treba da ih podstaknemo i da ih motivišemo da oni stvarno završe postupak legalizacije i dobiju građevinsku i upotrebnu dozvolu. Mislim da nema potrebe da pominjem da i po Zakonu o planiranju izgradnji i one odredbe koje su oglašene neustavnim, da je i po njima ta procedura bila daleko olakšana. Znači, nismo mi imali problem u proceduri. Ona je čak bila suviše laka. Sada idemo korak dalje, ne treba ni to što je bilo po Zakonu o planiranju i izgradnji, na osnovu ovog zakona, da bi se upisalo pravo svojine. Dakle, još jednom da zaključim, nećemo ovim zakonom rešiti problem. Izbegavate mogućnost koji su vam pružili, da i ako ovako se upiše imovina, ipak ljude podstaknete da legalizuju svoj objekat, odnosno dobiju građevinsku i upotrebnu dozvolu i da građani u krajnjem slučaju budu sigurni u tim objektima koje su izgradili, da znaju da su oni izgrađeni u skladu sa kriterijumima. Hvala.
Iskorišćeno je tri minuta od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, nama je teško da komuniciramo ovako sa vama. Čitavog dana ovde kao na hronometar da radite. Gledate u sad kada će 16.00 časova, sednica o mleku. U 15.45 časova ima da se javite, da nam održite predavanje i u 16.00 časova gotovo. Odgovorite nešto, pa naši smo. Ja sam bar iz Kruševca, a vi iz Čačka. Razumete valjda šta pričamo? Vi gledate kao u hronometar. Štoperica je uključena. Ni da beknete. Ni "A" da kažete.
Narodni poslaniče, molim vas da svi zajedno poštujemo odredbe Poslovnika Narodne skupštine i da se uljudno ophodimo jedni prema drugima.
Izvinjavam se. Nisam mislio ništa uvredljivo. To je narodski razumljivo, ali ni "A" da kažete. Očekivao bih da nešto kažete. Juče ste bili vrlo pričljivi. Pre neki dan ste čekali 17.30 časova i ondaste se javili onako iskusno. Verujem u to čačansko iskustvo. To bavljenje politikom od 22 godine je od vas napravilo iskusnog političara, ali imate valjda nešto da nam kažete na amandmane? Nemojte da čekamo 15.45 časova, da vi odgovorite, da se spakujete, da odete kući, u kancelariju.
Narodni poslaniče, upozoravam vas da smo obavezni da poštujemo član 106. i da govorimo o tački dnevnog reda. Na dnevnom redu je amandman na član 9.
Sada ću završiti. Zahvaljujem vam se. Samo sam hteo da čujem neki odgovor od ministra, da niste džabe sedeli tu čitavog dana. Znam da je teško. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovana Joksimović i Ljuban Panić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković, Aleksandar Senić, Jovana Joksimović i Ljuban Panić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić i Gorica Gajić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala, poštovana predsedavajuća. Dok sam čitala ovaj nacrt zakona prvo što mi je upalo u oči to je bio upravo ovaj član 10. i reč može u skladu sa zakonom platiti komunalno opremanje,tako da ga nazovemo, odnosno naknadu za uređenje građevinskog zemljišta. Mi smo predložili da se tu izmeni i stavi: "mora do kraja važenja ovog zakona uplatiti ovu naknadu". Zašto? Zato što DSS se zalaže za jednaka prava za sve, u zavisnosti u kojoj zoni se gradi i koji objekat, tako da nije uvek svuda isto, nije sve uniformno i jednobrazno. U poslovno-turističkim zonama svakako je i uređenje građevinskog zemljišta skuplje i zemlja je skuplja itd, a sve zavisi od specifičnosti regiona lokalnih samouprava itd. Što se cena tiče i nekog omogućavanja siromašnijim slojevima da za stambenu gradnju dobiju povoljnije uslove, svakako svaka jedinica lokalne samouprave ima mogućnost kroz svoju odluku o uređenju građevinskog zemljišta da definiše te cene, pa tako može i da uradi. Složićete se da u lokalnim samoupravama ljudi opet najbolje znaju kakvi su problemi i sa kakvim se situacijama susreću i šta je za njihove građane najbolje. Htela bih da kažem da plaćanje naknade za uređenje građevinskog zemljišta i ostavljanje opcije i mogućnosti pribavljanja upotrebne dozvole za mene zaista nije opcija, već je to obaveza, poput plaćanja, na primer, poreza ili bilo koje druge dažbine. To je neka građanska dužnost da izvadimo upotrebnu dozvolu za bilo koji objekat. Imali smo Zakon o finansiranju lokalne samouprave, pa bih u nekom delu povezala ovo sa izmenama tog zakona, gde se ukida naknada kao izvorni prihod lokalne samouprave, naknada za uređenje građevinskog zemljišta, a uvodi se jedan opšti termin "naknada" itd. Plašim se da ćemo mi lokalnim samoupravama da ukinemo izvorne prihode od kojih zaista veliki deo opština ubira prihode tamo gde se dosta gradi. Iskoristila bih priliku da postavim, na osnovu ovog amandmana, pitanje da li će objekti koji upišu pravo svojine, a nisu u postupku legalizacije, moći da se priključe na struju, na elektroenergetske objekte i da li će lokalna samouprava, za one objekte koji nisu podneli zahtev za legalizaciju, a upišu pravo svojine na objektu, imati obavezu da za te parcele izvrši komunalno opremanje, da uradi put, plansku dokumentaciju itd, što je u obavezi da uradi, ako do sada oni nisu podneli te zahteve za legalizaciju i ne može to tako da se učini. U protivnom, ako oni ne mogu ništa da iskoriste od priključenja na komunalnu infrastrukturu, koji je cilj upisa prava svojine, a da ne završe postupak legalizacije? Zaista molim zakonopisca da obrati pažnju na ovaj amandman, još jednom da preispita i da uvrstite ovaj naš amandman u amandmane koji ste prihvatili.
Iskorišćen jedan minut od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Dejan Rajčić, sa ispravkom i Aleksandar Antić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj,infrastrukturu i telekomunikacije su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Dejan Rajčić, Aleksandar Antić, Olgica Batić i zajedno narodne poslanice Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj,infrastrukturu i telekomunikacije su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać, pa posle nje narodna poslanica Olgica Batić.
Ovim amandmanom na član 10. predložili smo da se briše stav 3. kojim je bilo predviđeno - po dostavljanju dokaza iz člana 4. stav 2. ovog zakona, katastar nepokretnosti će na zahtev nosioca prava svojine na objektu koji je upisan u skladu sa odredbama ovog zakona, brisati zabeležbu o ne izmirenoj naknadi za građevinsko zemljište ispod objekta. Smatrali smo da, u slučaju da ostane ovakvo rešenje u zakonu, doveli bi u situaciju da se brišu ne izmirene zabeležene obaveze za građevinsko zemljište, koje su nastale i po ranijem Zakonu o legalizaciji i koje će nastati kada bude primenjivan ovaj zakon. Tako da smo predložili da se briše da one zabeležbe koje su već izvršene za obaveze ne izmirene po osnovu naknade za građevinsko zemljište, da se ne brišu, da ostane mogućnost naplate tih obaveza. Hvala.
Narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Meni je drago što je prihvaćen ovaj amandman gde se u članu 10. izbrisao stav 3, što je moja koleginica Biljana Hasanović Korać već obrazložila. Ali, mislim da je Odbor za prostorno planiranje trebao da razmotri i da ukaže ministru u potpunosti gde leže problemi celog ovog člana zakona, jer njegov jedini problem nije samo član 3, koji je srećom izbrisan, te je ovaj amandman postao sastavni deo zakona, već brojnost problema ogledaju se kako u stavu 1, a tako i u stavu 2. Naime, odredbama stava 1. ne definiše se kada se smatra da je podnet zahtev u smislu člana 9. u situaciji kada je podnet zahtev za legalizaciju bespravno izgrađenog objekta smatra zahtevom za upis prava svojine, već propisuje da rešenje o upisu prava svojine donosi Republički geodetski zavod, odnosno nadležna služba za katastar nepokretnosti, u roku od 60 dana, od dana podnošenja urednog zahteva. Veoma je bitno Predlogom zakona propisati tačan trenutak u vremenu od kada se smatra da je taj zahtev podnet, jer od tada počinju da teku potrebni rokovi, a to je pre svega onaj rok od 60 dana u kome organ, na kraju krajeva, i donosi svoje rešenje. Pored navedenog ovaj član 10. i to u svom stavu 1. je u direktnoj suprotnosti sa članom 9. odnosno stavom 3. Što se tiče stava 2. on propisuje da rešenje o upisu prava svojine obavezno sadrži i obavezu u upisu u zabeležnu bazu podataka katastra nepokretnosti iz koje se izdaje list nepokretnosti. Ovakvim nacrtom zakona nije predviđeno čija je ovo obaveza, nije predviđeno ko podnosi zahtev, nije predviđen rok za podnošenje zahteva, nije određeno da li se u upisu zabeležbe donosi posebno rešenje i brojna druga pitanja. Mislim da je Odbor za prostorno planiranje trebao da ima u vidu sve nedostatke stava 1. i stava 2. ovog člana 10, te da na tako nešto ukaže i predlagaču ovog zakona. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman sa ispravkom je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Samo sam hteo da kažem da je Vlada prihvatila ovaj amandman jer je gospodin predlagač promenio i dopunio svoj predlog i sada je potpuno istovetan sa amandmanima koji su prihvaćeni. Postao je sastavni deo zakona.
Amandman o kome je u obraćanju govorio ministar, amandman na član 10. sa ispravkom, koji je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić, ne može da postane sastavni deo. Molila bih ministra da formalno, zbog zapisnika, kaže da u ime predlagača prihvata taj amandman. O amandmanu će se izjašnjavati Narodna skupština.
Prihvata se amandman. U skladu je sa amandmanima koji su već prihvaćeni.
Konstatujem da je u ime predlagača prihvaćen amandman sa ispravkom, koji je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić, a u danu za glasanje će Narodna skupština odlučivati o ovom amandmanu, s obzirom da Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije nije prihvatio amandman, Skupština je u obavezi da se o ovom amandmanu izjašnjava, te on ostaje u proceduri. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Dejan Rajčić i Aleksandar Antić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj,infrastrukturu i telekomunikacije su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Amandman kojim se posle člana 11. dodaje član 11a, podneo je narodni poslanik Miodrag Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Radojko Obradović i zajedno Bojana Božanić i Gorica Gajić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić, zatim narodni poslanik Radojko Obradović.
Zahvaljujem. Mi smo podneli amandman da se član 13. postojećeg Predloga zakona izbriše. Smatramo da se moraju dati, i to sam već ponavljala, jer to je osnovni deo čime smo se mi vodili dok smo čitali zakon i podnosili amandmane, da se jednake mogućnosti moraju dati za sve, pa ne vidim razlog zbog čega to ne bi bilo i ovde? Dakle, mora se postaviti pitanje onim ljudima koji su podneli zahtev za legalizaciju da li žele da upišu pravo svojine na objektima i da se prebace ti njihovi zahtevi u katastar iz opštinskih uprava? Verujem da postoje ljudi u većini poslovno-turističkih zona, kakav je npr. Zlatibor ili Vrnjačka Banja ili Sokobanja itd, da ljudi žele da dođu do upotrebnih dozvola, jer je to osnovna stvar koju svako treba da ima ako ima neki objekat radi efikasnijeg prometa nekretnina, uzimanja kredita itd. Ovim bi prekinuli postupak legalizacije i time možemo da uđemo u jedan veliki problem. Moje mišljenje na osnovu iskustva koja imam u opštini Čajetina, sa mesta gde sam još zaposlena, geodetski zavod ili katastar ne može da obradi sve ove zahteve na najbolji mogući način. Neko od kolega je već govorio da oni nemaju dovoljno kapaciteta. Potrebno im je po par meseci da izvade običnu potvrdu o upisu, ili da uknjiže objekat. Tako da, sad sa dodatnim ovim, da kažem, poslovima, njima će biti jako teško, pa bi trebalo videti na koji način i to da se reši, da ne bi stali tekući poslovi. Dakle, zaista se mora obratiti pažnja kako će katastar to da radi, kažem, da ne bi došlo do nekakvog zakrčenja i mislim da stvarno katastar je mogao do sada u saradnji sa lokalnim samoupravama da ima određene ingerencije i da zajedno odradi potpis ovih objekata. Samo sam još htela da kažem, pošto se više neću javljati za reč, da svoj posao zaista shvatam vrlo ozbiljno i vrlo profesionalno i trudila sam se da radim na kritici samog zakona, a nikako ministra. Zaista ne vidim nikakav razlog da bilo ko od zakonopisaca shvata nešto loše ili kritično, jer ono što je bio cilj mene i Demokratske stranke Srbije, jeste svakako da dođemo do najboljeg mogućeg rešenja, koje smatramo da se može doneti jednim dobrim zakonom. Mogu da pozovem ministra da dođe u opštinu Čajetina, da vidi sa kakvim se mi to problemima suočavamo, da zajednički možda pokušamo nešto da rešimo, jer mnogo je lakše kada vidite neke probleme iz prakse, konkretno kod nas. Možda ste se sa nekim susreli ili možda niste. To da li postoje neke prijave, kako ko radi u lokalnim samoupravama, da li radi više poslova, pa ako neko radi više poslova i sve funkcioniše kako treba, to bih nazvala sposobnošću, svakako, a ne nikako neuspehom i da svako može da postigne ono što radi na više frontova. Mislim da ono što govori možda o nekoj efikasnosti i o poslovima, o bilo čemu u jednoj lokalnoj samoupravi, to mogu samo rezultati izbora u svakom slučaju, a to možete da vidite iz podrške preko 50% građana Demokratskoj stranci Srbije u opštini Čajetina. Hvala.
Ovim je iskorišćeno vreme koje je na raspolaganju poslaničkoj grupi Demokratske stranke Srbije. Pre nego što vam dam reč, na osnovu člana 90. i članova 87. i 27, obaveštenje o toku današnjeg rada, odnosno sednice u toku dana. Od 16,00 do 19,00 časova je predviđena sednica sa aktuelnom temom, zakazana od strane predsednika Narodne skupštine, na zahtev poslaničke grupe LDP. Obaveštavam vas da ćemo raditi i posle 19,00 časova ukoliko bude potrebe, odnosno posle 18,00 časova, posle završetka sednice sa aktuelnom temom, a da će danas biti data pauza verovatno u trajanju kraćem od 60 minuta, na koje nas obavezuje Poslovnik, ali zbog potrebe da ukoliko budemo mogli završimo pretres u pojedinostima pre nego što u 16,00 časova otpočne sednica sa aktuelnom temom. Ako to ne bude moglo, onda će taj deo sednice pretresa u pojedinostima biti nastavljen nakon kraće pauze, a posle 19,00 časova. Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović, uz zahvalnost za strpljenje za slušanje obaveštenja. Izvolite.
Hvala vam, gospođo Čomić. Zadovoljstvo je opet vas videti da predsedavate sednicom Narodne skupštine. Ovaj zakon ima većinu i potpuno je jasno da će, pored brojnih amandmana i sugestija i primedbi koje smo imali na njega, on biti usvojen u Danu za glasanje. Član 13. je jedan od članova koji će u velikoj meri onemogućiti primenu ovog zakona. Kako? Ako pažljivo čitamo član 13, onda svih onih 700.000 ljudi koji su podneli zahtev za upis nemaju potrebu da podnose novi zahtev. Tako piše u članu zakona. To se smatra pravom upisa svojine, da li na zemljištu ili nad objektom ili i na zemljištu i nad objektom. To se nigde ne kaže. Daje se mogućnost svima onima koji to nisu uradili, da urade ponovo, ali je za svih ovih 700.000 ljudi prvo pitanje šta će se desiti ako oni ponovo podnesu zahtev? Da li su ova dva zahteva podjednake važnosti ili jedan od ta dva zahteva ima prioritet, to se ne kaže nigde. Ako ne podnesu zahtev, svi oni organi nadležni za postupak legalizacije imaju 90 dana da obrade 700.000 zahteva i da usklade sve zahteve, pošto se kaže da nadležnim organima dostave dokumentaciju propisanu ovim zakonom. Poznata je stvar da je bilo nekoliko pokušaja legalizacije. Svaki pokušaj legalizacije imao je drugačiju dokumentaciju. Nekoliko podzakonskih akata su na potpuno drugačije načine regulisali pitanje legalizacije. Na kraju se to svelo da je potrebno priložiti u propisanom roku samo zahtev. Nadležni organ sada ima 90 dana da uradi posao koji nije stigao da uradi za mnogo godina. On ima obavezu da po službenoj dužnosti izvrši prečišćavanje te dokumentacije, upodobljavanje sa ovim zakonom i da uradi taj posao. Svi oni koji nisu mogli za šest, devet, dvanaest godina, zavisi od kada računamo, da urade taj posao, imaju 90 dana da urede dokumentaciju. Pritom, zahtev može da bude i negativno rešen, može da bude odbijen itd. Ovaj član pokazuje kako će zakon biti neprimenljiv, kako ćemo čekati neki drugi zakon i kako ćemo nažalost u ovoj skupštini ponovo govoriti o istom problemu, nadam se, sa mnogo boljim rešenjima.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Hoću da podržim amandman koji su podnele koleginica Božanić i druge kolege na član 13. U pravu je kolega Obradović kada polemiše na temu da u ovom članu vidimo koliko je ovaj zakon besmislen i koliko je ovaj zakon neprimenljiv. Zarad građana, hoću da kažem, u članu 13. piše da svi oni zahtevi koji su podneti za legalizaciju su u stvari zahtevi za upis prava svojine. Legalizaciju radi organ lokalne samouprave, a upis prava svojine radi katastar, republički organ. Vi ne znate šta je podneto u tim zahtevima, da li u tim zahtevima postoji ijedna isprava koja je potrebna, ijedan dokument, ijedan papir koji je potreban za upis prava svojine. Kažem vam iz prakse. Ima hiljade zahteva koji su bili samo podneti do određenog roka, bez ijednog jedinog dokumenta. Ne može takav zahtev da bude podoban za upis prava svojine, niti će o njemu katastar moći da odlučuje, prva stvar. Druga stvar, kažete u stavu 3. člana 13. da će u roku od 90 dana opštinski organ, znači organ lokalne samouprave, da dostavi organu nadležnom za upis prava svojine sve podnete zahteve, sa svom dokumentacijom koja je propisana u ovom zakonu. Otkud će da dostavi u roku od 90 dana ako nema u predmetu te propisane dokumentacije? Ko kaže da će ljudi u narednih 90 dana dostaviti propisanu dokumentaciju? Nemoguće je da se dostavi katastru predmet sa svom propisanom dokumentacijom, jer nje nema u predmetu. Nemoguće je da za 1.300.000 objekata, koliko kažete da ih ima i verovatno podnetih zahteva, da se 1.300.000 predmeta dostavi katastru. Šta će da radi katastar sa 1.300.000 predmeta koje dobije u narednih 90 dana? Rekli ste, kada smo raspravljali u načelu, da će biti zaposleno 30, 40 ljudi u Beogradu. Vidite, taj posao ne može da se uradi. Ovim zakonom vi prosto onemogućavate da se završi postupak legalizacije koji još uvek traje. Ako lokalna samouprava dostavi kompletne spise predmeta katastru, pitam vas – šta će ostati u Sekretarijatu za legalizaciju, odnosno onim sekretarijatima koji se bave legalizacijom u opštinskim upravama? Oni više nemaju papire. Znači, oni više ne mogu da rade legalizaciju, ne mogu da nastave sa postupkom legalizacije. Onaj ko hoće da dobije građevinsku i upotrebnu dozvolu, a do sada je nije dobio, neće moći da dobije u postupku legalizacije, jer će ceo predmet, svi spisi da se spakuju i pošalju u katastar u narednih 90 dana. Koliko će sedeti u katastru 1.300.000 predmeta, to građani samo mogu da pretpostave, jer i sada, kada hoćete da se uknjižite u Beogradu, to traje po 6 meseci. Dakle, da li je neko čitao ovo što ovde piše? Hajde da ste napisali – dostaviće informaciju ili pozvaćete građane u roku od 90 dana oni podnesu novi zahtev sa potrebnim ispravama u katastar, pa da tako upišu pravo svojine, a ne da spakujete kompletan predmet. Šta to znači, da će da spakuju i projekte? Šta će da rade ovi u katastru sa projektima? Pogubiće se i projekti i papiri i fotografije i dokumenti od opštine do katastra. Kada će se to vratiti u katastar? Kako ćemo nastaviti sa legalizacijom? Dakle, napravili ste odredbu koja dokazuje i pokazuje da je nemoguće ikada više sprovesti legalizaciju objekata u Srbiji. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podnela narodna poslanica Suzana Spasojević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podnela narodna poslanica Milica Vojić Marković. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Milivojević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Teodora Vlahović. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsednice. Uvaženi ministre, uvažene kolege narodni poslanici, koleginica Biljana Hasanović Korać i ja smo podnele amandman na član 13. stav 3. koji govori o tome da se svi predmeti koji su predati i nalaze se u postupku legalizacije a koji nisu završeni, po sili ovog zakona prenose se na upis i smatraju se zahtevima za upis prava svojine. Svojim amandmanom smo predložili da se u ovom delu omogući učešće stranke, odnosno da se dodaju reči da se uz saglasnost stranke ovi predmeti mogu preneti. Upravo iz razloga koje smo i u prethodnim diskusijama čuli, jer postupci su u toku, mnogi su zainteresovani da se taj postupak legalizacije završi, svesni da je sva dokumentacija dostavljena i da imaju uslove. To je jedan deo zbog kojeg smo se zalagali, a istovremeno se radi o ravnopravnosti naših građana koji imaju potrebe za upis prava svojine, dok je delom zakon za sve ostale na principu dobrovoljnosti, samo za ove građane koji su već podneli zahtev za legalizaciju i on se praktično odvija po sili zakona. S druge strane, ono što smatramo kao veliki problem u našem pravnom sistemu je što se na ovakav način strankama onemogućuje učešće u postupku od samog početka, što je u suprotnosti sa osnovnim načelima vođenja upravnog postupka. Na Odboru za urbanizam, kad sam branila u ime svoje koleginice i mene ovaj amandman, predstavnik ministarstva nam je obećao da će sa ministrom u ovom delu posebno razgovarati, pa se nadam da je to preneto i da možemo i očekivati pozitivan odgovor da se usvoji ovaj amandman.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podnela narodna poslanica Donka Banović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Vlada i resorni Odbor prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Rajčić. Vlada je prihvatila amandman. Odbor za prostorno planiranje, saobraćajnu infrastrukturu i telekomunikacije nije prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Amandman kojim se posle člana 13. dodaje član 13a. podneo je narodni poslanik Srđan Milivojević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstva smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić zajedno su podneli amandman kojim se posle člana 13. dodaje član 13a. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, smo podneli smo jedan amandman koji bi omogućio da se podzakonskim aktom bliže urede uslovi, sadržina i način izrade zapisnika o izvršenom uviđaju, specifikacija posebnih fizičkih delova, kao lica koja vrše uviđaj izrađuju specifikaciju iz člana 8. ovog zakona i da se on ima doneti u roku od 30 dana. Prosto, falila je jedna ovakva odredba u zakonu i nije se prema ovom zakonu znalo na koji način će se raditi specifikacija fizičkih delova prilikom postupka upisa prava svojine. U obrazloženju zašto je odbijen ovaj amandman piše da je to zato što su sličan amandman podneli Aleksandar Antić i Dejan Rajčić. Veliki broj amandmana opozicionih poslaničkih grupa je odbijen. Odbijen je zato što vas je, valjda, bilo stid da usvajate amandmane opozicije, pa ste usvajali i amandmane koji su slični i koji dolaze iz poslaničkih grupa vladajuće većine. Hoću, prosto, da vas ohrabrim da vas ne bude stid i da ste slobodno mogli da usvojite amandmane koje je predlagala DS, koji su čak u nekim delovima bili različiti ili za nijansu bolji nego što su predlagali poslanici iz poslaničkih grupa vladajuće koalicije. Svejedno, mislim da smo pokazali tokom ove rasprave da su stvarno sve poslaničke grupe podnosile amandmane, da su poslaničke grupe podnosile vrlo slične amandmane, što je još jedan dokaz da ovaj zakon stvarno nije valjao u onom tekstu koji je došao u Skupštinu, pa vas molim da idući put kada neki zakon budete poslali u Skupštinu Srbije, da napravite prvo konsultacije i da ne dođete u situaciju da nam sve poslaničke grupe izmene amandmanima, maltene, sve članove predloženog zakona. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Jovana Joksimović i Ljuban Panić zajedno su podneli amandman kojim se posle člana 13. dodaje član 13a. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem petak, 15. mart 2013. godine, sa početkom u 11,00 časova kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Prve sednice prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Izvinjavam se, pošto je zaključen pretres i rasprava, a vidim da imam prijavljene za reč,a rasprava u pojedinostima je malo drugačija od načelne rasprave, možete se javiti samo o amandmanu o kome se diskutuje. (Ljuban Panić, s mesta: Javio sam se po poslednjem amandmanu.) Bez obzira, niste se prijavili na vreme. Pitala sam da li neko želi reč. Pošto sam zaključila raspravu, zaista više ne mogu da vam dam pravo na reč. Pauza je do 16,00 časova, kada nastavljamo sa radom.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu predloga Poslaničke grupe LDP, a u skladu sa članom 209. Poslovnika Narodne skupštine, odredio sam četvrtak, 14. mart 2013. godine, sa početkom u 16.00 časova, kao Dan za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom. Aktuelna tema u vezi sa kojom će članovi Vlade odgovarati na poslanička pitanja jeste – BEZBEDNOST HRANE U REPUBLICI SRBIJI I ZDRAVLjE GRAĐANA, STANDARDI I ODGOVORNOST ZA NjIHOVO SPROVOĐENjE. Podsećam vas da je Poslanička grupa LDP zatražila da na poslanička pitanja u vezi sa ovom aktuelnom temom odgovaraju: Ivica Dačić, predsednik Vlade, Suzana Grubješić, potpredsednica Vlade, Goran Knežević, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, Slavica Đukić Dejanović, ministar zdravlja i Rasim Ljajić, ministar spoljne i unutrašnje trgovine i telekomunikacija. Generalni sekretar Vlade Republike Srbije je pisanim putem obavestio Narodnu skupštinu da današnjoj sednici nisu u mogućnosti da prisustvuju: Ivica Dačić, predsednik Vlade i Suzana Grubješić, potpredsednik Vlade. Na osnovu upita određenog broja drugih članova Vlade, odlučio sam da pozovem i njih da mogu da prisustvuju ovoj sednici, što smatram da povećava odgovornost koju Vlada pokazuje prema Narodnoj skupštini. Pošto će na pitanja odgovarati samo ministri koji su pozvani i navedeni u tekstu, mislim da niko ne treba da bude protiv toga da su navedeni članovi Vlade prisutni ovoj sednici. Pre nego što pređemo na postavljanje poslaničkih pitanja, dozvolite mi da vas podsetim na odredbe Poslovnika Narodne skupštine koji se odnose na način postavljanja poslaničkih pitanja u vezi sa aktuelnom temom. Pravo da postavljaju pitanja imaju svi narodni poslanici. Pravo da prvi postavi pitanje ima predstavnik predlagača, zatim prijavljeni predsednici odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa, počevši od predstavnika brojčano najmanje poslaničke grupe, pa do brojčano najveće poslaničke grupe i narodni poslanici prema prijavama za postavljanje pitanja, a do isteka ukupnog vremena za davanje odgovora. Narodni poslanici podnose predsedniku Narodne skupštine prijave za postavljanje pitanja u pisanom obliku do početka odgovaranja, a usmeno u toku trajanja odgovaranja. Narodni poslanik može da postavi najviše tri pitanja. Odgovaranje na poslanička pitanja može trajati najduže 180 minuta, a obavlja se bez obzira na broj prisutnih narodnih poslanika u sali. Vreme u okviru koga narodni poslanik usmeno postavlja pitanja iznosi najviše tri minuta, odgovor na to pitanje najviše pet minuta. Posle odgovora narodni poslanik koji je postavio pitanje može da postavi još najviše dva potpitanja, u ukupnom trajanju do dva minuta, a odgovor na ovo potpitanje može da traje ukupno do pet minuta. Nakon toga, na postavljanje pitanja imaju pravo i drugi narodni poslanici, prema redosledu prijava. U toku trajanja postavljanja pitanja i davanja odgovora, shodno se primenjuju odredbe Poslovnika, s tim što nisu dozvoljene replike i ukazivanje na povrede Poslovnika. U skladu sa tim, molim narodne poslanike da podnesu prijave za postavljanje pitanja. Prelazimo na postavljanje pitanja. Reč ima predsednik Poslaničke grupe LDP Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovani potpredsednici, predstavnici Vlade, prvo želim najjasnije da vam kažem da smo zaprepašćeni i nemojte to shvatiti lično, govorim o politici, bezobrazlukom vladajuće koalicije. Nama nije bila potrebna ova sednica da bi je sveli na političko pozorište. Ako je neka stranka nastojala da se ozbiljno ponaša u trenutku velike krize koja je pogađala svakog čoveka u ovoj zemlji, to je bila naša stranka. Mi nismo želeli da problem bezbednosti hrane u Srbiji svedemo na političke gluposti i besmislene stranačke ratove. O tome smo želeli otvoreno da razgovaramo i to nam je uskraćeno. Gospodine Kneževiću, kada je ovde birana Vlada, mi za Vladu nismo glasali, ali sam govoreći u ime naše stranke vrlo jasno rekao da poštujemo svakog ko je spreman kao ličnost da preuzme odgovornost u ovakvom trenutku. Gde je predsednik Vlade? Gde je ministar finansija? Kolika je vrednost izvoza srpskog agrara bila u prošloj godini? Bila je dve i po milijarde evra. Kolika će biti u ovoj? Gde je on danas? Dačić ima vremena za poziranje na Kopaoniku. Ide u Brisel. Gde je potpredsednica Vlade za evropske integracije? Slušajte dobro, predstavnici vladajuće koalicije, neke činjenice. Zakon o bezbednosti hrane propisuje formiranje stručnog saveta za procenu rizika u oblasti bezbednosti hrane a radi postizanja visokog nivoa zaštite zdravlja i života ljudi. Nije formiran i ne postoji. Ne postoji sistem brzog obaveštavanja ni uzbunjivanja. Zato imamo "Tviter", pa onda ministar Knežević pred kamerama dokazuje ispravnost mleka tako što ispija čaše mleka i uverava nas kao građane da i mi treba taj primer da sledimo. Tako je bilo u srednjem veku – stavite roba pored stola pa prvo on proba hranu, pa ako preživi, svi drugi za stolom jedu. Pravilnici. Pravilnik o kvalitetu hrane za životinje, kao i drugi pravilnici o kvalitetu specifični za pojedine grupe proizvoda nisu usklađeni sa evropskom regulativom. Pravilnik o kvalitetu i uslovima upotrebe aditiva u namirnicama i njihove mešavine nije u skladu sa evropskom regulativom, jer se od 2005. godine ništa nije promenilo. Pravilnik o deklarisanju i označavanju upakovanih namirnica nije u saglasnosti sa evropskom regulativom. Zakon o genetički modifikovanim organizmima podrazumeva mnoge izmene i sada nije usaglašen sa evropskom regulativom. (Predsednik: Vreme.) Vreme? Zbog toga je ovo glupost od sednice, gospodine Stefanoviću. Objasnite ljudima u Srbiji…
Gospodine, imate pravo da u okviru vaša tri minuta postavite bilo koje pitanje članovima Vlade, među kojima se nalaze tri ministra koja su resorno potpuno vezani za ovu temu. Imate pravo da dobijete odgovor.
Gospodine Stefanoviću, mi želimo da se problem reši.
Izvolite, postavite pitanje. Vi ste iskoristili tri minuta. Imaćete pravo nakon odgovara nekog od ministara, ako se neko od ministara javi da odgovori.
Šta ovaj čovek može da uradi sa ovakvom sednicom? Šta? Smenite ga na sednici svog glavnog odbora i tako uverite Srbiju da je normalna zemlja. Napravili ste ludnicu od ovoga.
Gospodine Jovanoviću, nemojte koristiti takav rečnik. Ako niste postavili ni jedno pitanje, ne možete, naravno, imate pravo, ako ministar odgovori na pitanje ili ako smatraju da niste formulisali pitanje, na još dva minuta i dva dodatna potpitanja. Da li vi gospodine Kneževiću želite reč? (Da.)
Da bih pružio priliku gospodinu Jovanoviću da postavi potpitanje, da ne ostane ova sednica u senci ovoga što je on rekao, rekao bih samo par uvodnih stvari, a to je da želim da se zahvalim svima onima koji su insistirali da se ova sednica održi, jer ćemo na ovoj sednici ja i moje kolege biti u prilici da objasnimo neke stvari, da damo neke informacije o sistemu bezbednosti hrane u Srbiji. U medijima je bilo jako puno neistina, jako puno insinuacija, loše prenetih stvari. Hteo sam da verujem na početku da je to samo slučajno i da će se to prekinuti, da će se postići konsenzus kako da prevaziđemo ovu situaciju. Međutim, očigledno je da se radi o jednoj dobro organizovanoj političkoj kampanji, gde se pokušava uništiti srpski seljak, srpska poljoprivreda i srpsko selo. U daljem toku ću pokušati da odgovorim na sva ona pitanja sa svim podacima koja su vezana za Ministarstvo poljoprivrede, a tu su i ostale kolege koje će sigurno pokušati da odgovore na pitanja iz njihovog resora. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Slažem se u velikoj meri sa vašom konstatacijom, gospodine Kneževiću, da se sve ovo pretvorilo u političku prljavštinu u kojoj mi živimo, preživljavamo i evo, hvala bogu, vi i ja na nogama smo. Znate šta? Odgovornost za funkcionisanje sistema je najveće na onoj strani koja presudno utiče na njegovo funkcionisanje. Pobrojao sam vam pravilnike koji su prevaziđeni i praznine koje su ostale zbog toga što se ne primenjuje Zakon o bezbednosti hrane na propisan način. To nije karakteristika mandata vaše Vlade, ali je to vaša odgovornost. Prvo pitanje – na kakav način ćemo zaštititi srpski agrar? Ugrožena je proizvodnja, stočarstvo, ratarstvo, mlinsko-pekarska industrija, industrija piva, stigli smo do jabuka koje su otrovne. Potrebno je podhitno, zbog ekonomije ove zemlje, preduzeti vrlo konkretne mere. Sada, koliko znamo, imate u Srbiji oko 1.200.000 tona kukuruza koji je u klipu i pola miliona u zrnu. Taj u zrnu je u silosima i on je pomešan sa onim toksičnim. Da li ste spremni da formirate radne grupe, da iskoračite iz tog rata SNS, DS? Mene baš briga za vaše međusobne odnose i svakog normalnog čoveka u ovoj zemlji, koji živi od agrara ili se hrani, ne interesuju vaša prepucavanja. Formirajte timove, uspostavite sklad i neophodnu saradnju sa pokrajinskom Vladom, angažujte institute, fakultet i uverite javnost da znate da uradite ono što najavljujete već nedeljama. Niko u ovoj zemlji danas ne veruje i ne razume razliku između Pravilnika o kvalitetu i Zakona o bezbednosti hrane. Tačno je da smo odrasli po određenim standardima koji su u međuvremenu promenjeni, ali dajte delujte na razuman način. Ovo nije sednica na kojoj mi možemo do tog razuma da dođemo. Prvo vas pitam da li ste spremni da preduzmete konkretne mere i koje mere ćete preduzeti kako bi zaštitili kukuruz koji se nalazi u Srbiji, omogućili njegovu preradu, vratili neophodno poverenje potrošača i omogućili proizvođačima da mogu da nastave da rade svoj posao? Srbija je jedina evropska zemlja u kojoj je ovako veliki haos.
Reč ima ministar Knežević.
Ovaj postojeći sistem bezbednosti hrane ustrojen je većim brojem zakona i podzakonskim aktima od kojih je jedan od najvažnijih Zakon o bezbednosti hrane, a koji je usvojen 2009. godine. Na kraju, zaokružen je ovim čuvenim, famoznim pravilnikom o kojem svi govorimo danas. To je Pravilnik o maksimalno dozvoljenim količinama ostataka sredstava za zaštitu bilja u hrani i hrani za životinje usvojen 2011. godine. Radi se o propisima koji su usvojeni u cilju usklađivanja našeg zakonodavstva sa standardima EU, ali bez dovoljno osećanja za realnost i bez dovoljno osećanja za prilagodljivost i sprovodljivost tih standarda u Srbiji. Pre usvajanja tih standarda, decenijama ranije, imali smo potpuno drugačiji sistem, kada je država bila većinski vlasnik i u proizvodnji i u prometu i kada je imala mnogo veće ingerencije što se tiče kontrole hrane. Ovim pravilnicima koji su doneti u periodu od 2009. do 2011. godine došlo je do suštinskih promena. Prvenstveno odgovornost za kvalitet hrane imaju proizvođači, dok je državi namenjena uloga kontrolora tog sistema i reakcija, ako se ne sprovodi taj sistem samokontrole. Ovaj sistem bezbednosti hrane pokazuje manjkavosti u čitavoj evropskoj zajednici. Imali smo ovih dana priliku da vidimo razno-razne afere koje se događaju u Evropi, od pojave konjskog mesa u goveđim kobasicama do pronađene svinjetine u hrani koja je namenjena za muslimansko tržište. Ovde se u našem okruženju, pa i u čitavoj Evropi, pojavio aflatoksin u mleku. Čuli smo juče podatak da su kifle u Poljskoj soljene rizlom. Da ne pominjem u prethodnom periodu i bolesti ludih krava i sve ostalo što se događalo. Taj problem očigledno postoji, a on je posebno izražen u Srbiji zbog siromaštva u kojem se Srbija nalazi. Poseban problem predstavlja nedostatak nacionalne referentne laboratorije o kojoj se priča već duže vreme. Za nju smo dobili, od 2003. godine, negde oko osam miliona evra donacija i koja je već dva puta bila svečano otvarana. Kao što znate, do dana današnjeg, ta referentna laboratorija ne funkcioniše. Naravno, ima problema u organizaciji samog posla, u inspekcijskim službama, jer već godinama unazad imamo premali broj inspektora, da ne govorimo o tome kako su oni plaćeni i sa kakvom opremom rade. Takođe, sistemski, ti inspektori se nalaze u više ministarstava i u više uprava. Radimo na predlogu reorganizacije inspekcijskih službi, ali verujte da to nije posao koji može da se uradi preko noći. Ovde smo, kao administracija, u Ministarstvu poljoprivrede tek nekih sedam meseci. Suočili smo se sa ogromni problemima koje smo rešavali i priznajem da, to je deo moje odgovornosti, nismo stigli da se pozabavimo ovim stvarima i da nas je čitav ovaj slučaj malo zatekao. Imali smo probleme sa konsolidacijom finansija, sa isplatama poljoprivrednicima, a koja su dugovana iz prethodnih godina. Radili smo na pomoći poljoprivrednicima koji su pogođeni sušom. Znate da smo imali elementarnu nepogodu, sušu. Radili smo na sistemskim zakonima koji bi omogućili poljoprivrednicima da u dužem vremenskom periodu mogu da planiraju svoju poljoprivrednu proizvodnju i da u dužem vremenskom periodu mogu da računaju na investicije i sve ono čime oni mogu da poboljšaju, ne samo svoj rad, nego i kompletnu poljoprivredu i društveni bruto proizvod.
Hvala. Reč ima ministar Ljajić. Izvolite.
Vrlo kratko na ovaj deo pitanja koji se odnosi na rezerve kukuruza u robnim rezervama. Tačno je ovo što je gospodin Jovanović rekao, od 150 do 160 hiljada tona kukuruza u skladištima kukuruza za robne rezerve, 31% je zaraženo i toksično. Te količine su izdvojene u posebnim ćelijama. Već je otpočeo proces detoksikacije tih količina, a preostala količina biće podeljena farmerima, 300 kilograma po grlu stoke. Nekih 30 hiljada tona će biti podeljeno. Redovno ćemo vas obaveštavati i o daljim kontrolama, s obzirom da smo se dogovorili sa Ministarstvom poljoprivrede da izvršimo još jednu vanrednu kontrolu, kako bi utvrdili da li su ove količine stvarne, jer one jesu za sad na papiru, kao i da li su ponovo realne količine kukuruza koje su toksične.
Reč ima gospodin Jugović. (Ivan Andrić, s mesta: Mi imamo pravo još jednom.) Dozvolite da vam pročitam još jednom odredbe Poslovnika koje definišu postavljanje pitanja. Vreme i okvir u kome narodni poslanik postavlja pitanje iznosi najduže tri minuta, a odgovor na to pitanje najduže pet minuta. Nakon toga, narodni poslanik, koji je postavio pitanje, može da postavi još najviše dva potpitanja, u ukupnom trajanju do dva minuta, a odgovor na novo potpitanje može da traje ukupno do pet minuta. Nakon toga, pravo na postavljanje pitanja imaju drugi narodni poslanici, prema redosledu prijave. Dakle, ovo se razlikuje od sednice na kojoj se postavljaju pitanja Vladi, kada narodni poslanik ima pravo i na treće potpitanje. Znači, niste u pravu. Gospodine Jugoviću, izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani ministri, poštovane kolege i koleginice, dobro je što ćemo danas imati priliku da govorimo o ovoj veoma važnoj temi, o bezbednosti hrane, međutim, za naš poslanički klub to neće značiti kopanje političkog rova, niti političku borbu, već mogućnost da krenemo u susret eventualnim sličnim problemima koji nas mogu očekivati u budućnosti. Srbija je u protekle dve decenije prošla kroz turbulentan period. Sistem je bilo nemoguće, ili nije postojalo dovoljno volje zbog političkih elita, uspostaviti na pravi način, pa smo zato i u ovoj oblasti pokazali u prethodnom periodu da je potrebno da se menjamo, da usvajamo evropske standarde, evropske vrednosti, da pokušamo na drugi način da organizujemo državu, kako bismo funkcionisali kao savremene zemlje zapadne Evrope. Nama se za te dve decenije na rafovima, u slobodnoj prodaji na ulici nudilo, prodavalo sve i svašta. Kvalitet hrane nije kontrolisan i svi se dobro sećamo tog perioda. Evropska unija je insistirala, a ovo je pojedinačan primer koji je na najtransparentniji način pokazao sve probleme u kojima se Srbija nalazi, EU je usvojila standarde da aflatoksina u mleku može biti 0,05%. Mi smo, idući ka EU, jer je EU od nas to zahtevala, a ujedno i naša želja da postanemo članica EU na to nas je primorala, prihvatili taj standard. Taj standard je, prema svim laboratorijama, prema svim medicinskim analizama, onaj koji je najoptimalniji da bi mleko moglo da se koristi, da se upotrebljava prilikom prehrane dece i ljudi. Zato mislim da se nalazimo u situaciji kada bi Ministarstvo zdravlja trebalo da nam da neke odgovore. Mislim da ministarka zdravlja Slavica Đukić Dejanović, mislim da je i njena profesija doktorska obavezuje da pojasni prethodne izjave, kada je afera sa mlekom bila aktuelnija nego što je sad, da nam objasni šta to znači i da li će se oformiti timovi koji će nam tačno reći kolika je količina aflatoksina štetna po zdravlje. Reći ću joj da ne mogu prihvatiti njenu ocenu da će građani morati sami da procene da li će piti mleko ili ne. Dakle, šta je to u budućnosti što će ministarstvo učiniti kako bi se uspostavili kriterijumi šta je zdravo za našu decu i za građane Srbije, a šta ne?
Hvala, gospodine Jugoviću. Reč ima ministarka Slavica Đukić Dejanović.
Uvaženi gospodine predsedniče, cenjeni potpredsednici, dame i gospodo narodni poslanici, kada parlament svoju nadzornu funkciju obavlja na ovaj način, imam veliko osećanje zadovoljstva. Tema i pitanja koja su mi sada konkretno postavljena jesu nešto već duže u etru i proizvod su dela rečenice koju sam izgovorila kada sam, bez obzira što je, naravno, Ministarstvo poljoprivrede neposredno zaduženo da prati ispravnost mleka kao hranljive materije, sve što se tiče zdravlja u obavezi da sa svojim saradnicima iz Ministarstva zdravlja, ne samo analiziram, nego učinim i sve na unapređenju zdravlja i određivanju vrlo striktnih, jasnih i konkretnih koraka u vezi sa tim. Želim da kažem da ni jednog momenta građani zbog aflatoksina M1 nisu bili zdravstveno ugroženi. Deo izjave koji sam zapravo dala, a komentarišući da i sama sa svojom porodicom koristim mleko, se odnosio na taj deo. Drugi deo je bio da je napravljena atmosfera panike. Svetska zdravstvena organizacija definiše zdravlje ne samo kao fizičko, mentalno i socijalno blagostanje, već i odsustvo različitih drugih negativnih elemenata. Dakle, komponenta psihološkog, pa i panike je takođe deo brige Ministarstva zdravlja. Objašnjenje je bilo da oni koji imaju strah, a čekaju rezultat laboratorije iz Holandije, ako nekoliko dana ne piju mleko, neće se desiti ništa strašno, kao što sigurno nema štetnih posledice za one koji ga piju. Istrgnuto iz konteksta delovalo je da sam rekla da građani treba sami da se opredele, kao da Ministarstvo zdravlja i struka nemaju jasne stavove. Aflatoksin je toksična supstanca. Ima, poznato je, i kancerogeno i teratogeno i mutogeno dejstvo. Utiče na imunitet, ali u enormnim količinama i kod kumuliranog dejstva. Standard koji je dat i koji je sasvim na mestu, 0,05 mikrograma po kilogramu, je standard zemalja EU i mi treba da težimo tom standardu. Ali, ako se prethodni koraci ne standardizuju, onda je prosto nemoguće ispoštovati ovaj standard i zbog toga smo zapravo ušli u situaciju koja je bila najviše panična, najviše političkim razlozima inspirisana, a ne realnim opasnostima po zdravlje. U tom smislu, nadam se da sam bar delimično odgovorila na pitanja koja ste postavili, ali sam spremna da saslušam i još dva minuta dopunskih potpitanja i da dam odgovor. Hvala vam.
Hvala. Reč ima gospodin Jugović. Izvolite.
Postavio bih dopunsko pitanje, pošto mislim da odgovornost za funkcionisanje države leži na celoj Vladi, postavio bih pitanje i ministru za unutrašnju i spoljnu trgovinu gospodinu Rasimu Ljajiću. Pošto se dobro zna da je poljoprivreda, jedina privredna grana koja nam u budućnosti može doneti siguran profit, šta mi možemo učiniti u budućnosti, a poslanički klub SPO i DHSS se maksimalno za to zalaže, kako više ne bi poljoprivredni proizvođači, stočari, bili pod udarom nemara prethodnog nasleđa, nemara prethodnih vlada, nemara svega onoga što nas je pratilo godinama unazad i posledica koje se pojavljuju sporadično i koje se, čini mi se, najviše odnose i najviše udaraju po leđima srpskog seljaka. Vi, ministre, sigurno znate da dosta ljudi iz Srbije odlazi u Beč ili u druge prestonice Evrope kako bi tražili hranu po njihovim supermarketima, po njihovim trgovinskim lancima, smatrajući da je hrana u zemljama EU kvalitetnija od one koja se distribuira u Srbiji. Da li će ministarstvo pooštriti kontrolu, u smislu da sve one veletrgovine koje uvoze artikle iz zemalja EU, iz Azije, iz svih delova sveta, da li će pooštriti kriterijume za uvoz te hrane i da li će se proveriti kvalitet te hrane, pošto postoje indicije i to se videlo najbolje sa aflatoksinom i špekulacije da mogu pojedine namirnice koje nemaju dovoljan standard kvaliteta, da budu na našem tržištu potrošene i da budu proizvod nečije želje da distribuira u Srbiju sve ono što ne bi mogao u zemlje EU?
Ministar Ljajić ima reč.
Najpre želim da pojasnim da, po Zakonu o zaštiti potrošača i Zakonu o opštoj bezbednosti proizvoda, tržišna inspekcija ministarstva je nadležna za kontrolu industrijskih i neprehrambenih proizvoda. To je u skladu i sa važećim evropskim standardima u ovoj oblasti, znači, sve što nije hrana, jeste u nadležnosti kontrole tržišne inspekcije i Ministarstva trgovine. Vi ste spomenuli kvalitet hrane. Želim da podsetim, takođe po ovim zakonima, vezano i za Zakon o bezbednosti hrane biljnog i mešovitog porekla, Zakon o bezbednosti pića, Zakon o zaštiti bilja, Zakon o zaštiti životinja, da je to u nadležnosti različitih veterinarskih i fitosanitarnih inspekcija, dok u nadležnosti Ministarstva zdravlja nalazi se Zakon o bezbednosti hrane, odnosno Zakon o sanitarnom nadzoru, zatim zdravstvene usluge uređuje Zakon o zdravstvenoj zaštiti, a bezbednost lekova uređuje Zakon o lekovima i medicinskim sredstvima. Dakle, ne bežim od toga da odgovorim na vaše pitanje, apsolutno ne bežim od odgovornosti, kao član Vlade, ali vam govorim činjenice koje su u skladu i sa zakonima našim, ali i sa međunarodnim standardima u ovoj oblasti. Prema tome, nismo nikakav izuzetak, kada se radi o komparaciji sa zemljama EU.
Hvala. Narodni poslanik Arpad Fremond ima reč.
Poštovani predsedniče, predsedništvo, poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici, odmah na početku želim da kažem da poslaničku grupu SVM je najvažnije da se što pre dođe do rešenja što se tiče kvaliteta mleka. Smatramo da je umesto političke borbe potrebna politička saradnja, i to u interesu svih nas. Smatramo da je svakako zabrinjavajuće da je postojala u nekim proizvodima veća količina aflatoksina u mleku od dozvoljenog nivoa, a sa druge strane, smatramo da mesta za paniku nema i nije je ni bilo. Pozdravljamo odluku da propisi o dozvoljenoj koncentraciji aflatoksina u mleku od 0,5 mikrograma po kilogramu, koje trenutno primenjuje Srbija, budu vraćeni na prethodni nivo, odnosno na 0,05 mikrograma po kilogramu. Ako želimo da budemo članica EU, onda u procesu pridruživanja moramo naše propise da uskladimo sa propisima EU, da bi naši poljoprivredni proizvođači i naše kompanije bili spremni na tržišnu utakmicu koja ih čeka u EU. Pitanje za gospodina Kneževića je – kada će Vlada Republike Srbije dozvoljeni nivo aflatoksina u mleku da vrati na staro? Dalje, čuli smo da je bilo zatvoreno više od 70 gazdinstava, odnosno farmi s kojih se otkupljivalo sirovo mleko. Interesuje nas, da li mogu poljoprivredni proizvođači da računaju na neke odštete od Ministarstva poljoprivrede, odnosno kako namerava Ministarstvo poljoprivrede da im pomogne? Čuli smo i to da planirate da dajete kukuruz iz robnih rezervi, i to 300 kilograma po grlu muznih krava, kao i zeolita. Interesuje nas, kako napredujete sa ovim poslom? Znamo da je predloženo industrijama mleka da preuzmu sve količine mleka sa farmi, bez obzira na njegov kvalitet i da ono mleko koje ne odgovara propisanim standardima predaju na tretiranje, u skladu sa zakonom predviđenim načinom neškodljivog uklanjanja. Mlekare su nabavile i brze dijagnostikume za ispitivanje mleka na mestu otkupa, sa ciljem da ubuduće sumnjivo mleko bude na vreme isključeno iz prometa i da ne stigne do prodavnica. Pitanje za vas, gospodine Kneževiću, kako je do otkupa mleka koje sadrži više aflatoksina od dozvoljenog uopšte došlo? Da li su nadležne institucije vršile svoj posao, odnosno da li su nadležni u mlekarama vršili svoj posao? Na kraju, želim da kažem da smatramo da je nezavisna laboratorija krajnje rešenje za sprečavanje ovakvih pojava. Veliki je problem da ne postoji nezavisna laboratorija gde bi se kontrolisalo mleko. Mlekare kontrolišu na neki način same sebe. Pitanje je - kada će nezavisna laboratorija koju finansira, odnosno već je finansirala EU, početi sa radom i da li će jedna laboratorija da proverava ispravnost mleka u celom regionu? Hvala.
Ministar Knežević ima reč.
Postavili ste mnogo pitanja, ne znam da li ću stići u ovih pet minuta da odgovorim. Ali, pokušaću, jer je to otprilike i suština, čini mi se, čitave današnje rasprave. Naravno, po Zakonu o bezbednosti hrane, vi znate da je proizvođač odgovoran za kvalitet te hrane, a Ministarstvo poljoprivrede radi redovne službene kontrole prema svom programu i svojim pravilinicima. U 2012. godini je urađeno 608 kontrola za proveru količine aflatoksina u mleku. Sve te provere su bile, sve te kontrole su bile negativne. Takođe, u januaru mesecu 2013. godine, izvršili smo 40 službenih kontrola i takođe su i one bile negativne. Tek negde u februaru mesecu 2013. godine, nadležni organ BiH je objavio da su u mleku iz Hrvatske pronašli nedozvoljenu količinu aflatoksina i da smo mi, naravno, na osnovu tog njihovog dopisa odmah reagovali i sproveli istragu o tome i utvrdili smo da nijedan, odgovorno tvrdim, litar tog mleka nije uvezen u Srbiju. Nakon šire pojave u okruženju aflatoksina, i mi smo preduzeli određene radnje, tako što smo izdali nalog za vanrednu kontrolu, gde smo u toj vanrednoj kontroli uzeli 302 uzorka mleka od 37 proizvođača. Inače, provere se kod nas rade u Institutu za higijenu i tehnologiju mesa. Od ta 302 uzorka 37 proizvođača, 48 lotova ili 48 serija mleka pokazalo je rezultat koji je bio na granici dozvoljene količine aflatoksina. Pošto se desilo u više slučajeva da jedan isti uzorak mleka imamo trirezultata, od kojih je jedan dobar a jedan katastrofalno loš, mi smo odlučili da tih 48 serija, 48 lotova mleka povučemo preventivno iz naših prodavnica sa naših rafova. To je i učinjeno, a ti uzorci su poslati u Holandiju na superkontrolu. Istog dana sam o tome obavetio i javnost, održao konferenciju za medije i obavestio ih o ostalim merama koje sprovodi Ministarstvo poljoprivrede. To je da je naložena vanredna kontrola kukuruza, vanredna kontrola stočne hrane i sirovog mleka, i to 1.725 kontrola na liniji otkupa u fabrikama stočne hrane, mešaonama i u poljoprivrednim gazdinstvima. Takođe, dato je uputstvo i proizvođačima i prerađivačima mleka kako da se ponašaju u ovakvoj situaciji. Formirana je radna grupa od vrlo kvalitetnih stručnjaka iz čitave Srbije koja će da predlaže ministarstvu dalje mere. Vlada Republike Srbije je prihvatila dva zaključka na predlog Ministarstva poljoprivrede da onim farmama i gazdinstvima koja su zatvorena, ono što je rekao malopre i kolega Ljajić, da se omogući po 300 kilograma kukuruza iz robnih rezervi i određene količine zeolita, kako bi se što pre prevazišla ta toksičnost. Takođe smo doneli zaključak da i dalje premiramo mleko kao pomoć poljoprivrednicima, a sa druge strane, ne možemo naterati, ali smo se dogovorili sa prerađivačima mleka da oni nastave sa otkupom mleka kako proizvođači sami ne bi imali velike štete. Sledeći potez koji sam preduzeo jeste da sam pozvao svoje kolege ministre poljoprivrede iz okruženja, znači iz BiH, Republike Srpske, Hrvatske, Makedonije, razgovarao sam sa kolegom iz Mađarske, razgovarali smo jer oni imaju potpuno isti problem i imaju potpuno isti način rešavanja tog problema. Samo što se u nekim zemljama malo ćuti o tome, rešava se možda na neki politički i drugačiji način, a to je kod nas postao politički problem i mislim da to nije dobro. Tokom vanredne inspekcijske kontrole privremeno je van otkupa, odnosno zatvoreno je 405 poljoprivrednih gazdinstava i farmi sa 6153 grla. To su mahom male farme, mali proizvođači sa 3, 5, 7, 9 krava. Mogu da vam kažem jedan primer iz srednje-banatskog regiona gde je zatvoreno 15 farmi sa ukupno 33 grla. Znači, negde prosek iznad dva grla. Nastaviću kada budem imao priliku.
Gospodin Fremong.
Poštovani predsedniče, predsedništvo, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici. Gospodine ministre, hvala vam na datim odgovorima. Nadam se da će se zahvaljujući intervencijama Ministarstva poljoprivrede, odnosno Vlade situacija smiriti. Ono što je izuzetno važno, pozdravljamo odluku da će Vlada vratiti nivo aflatoksina mleka na staro. Dobro je da će do toga doći u skorije vreme, nadamo se tome. Interesuje me kada će do toga doći? Dobro je i to što planirate da delite kukuruz iz robnih rezervi stočarima koji imaju problema sa aflatoksinom. Nadam se da će biti kukuruza i za one stočare, poljoprivredne proizvođače koji nisu problema sa aflatoksinom u mleku ali imaju problema zbog toga što imaju malo stočne hrane i mala količina stočne hrane im je ostala, nadam se da će i za njih biti nešto. Apelujem na vas gospodine ministre, još jednom, da otvorite nezavisnu laboratoriju što pre gde bi se kontrolisalo ne samo mleko, nego i stočna hrana, a naravno i ostali prehrambeni proizvodi, jer je to krajnje rešenje za sprečavanje ovakvih pojava. Hvala.
Ministar Knežević.
Mislim da posle dugog vremena laganja evropske zone, zvaničnika i donatora, da smo po prvi put onako seli i svojski se dogovorili na koji način da prevaziđemo problem nacionalne referentne laboratorije. Znači, kao što sam rekao uloženo je samo iz EU negde preko osam miliona evra u prethodnih 10 godina i ništa nije urađeno. Mi smo predvideli budžetom za 2013. godinu i 2014. godinu negde oko 450 miliona dinara koje će biti dovoljne. Raspisali smo tender ovih dana za kupovinu nekih aparata za nacionalnu referentnu laboratoriju i očekujemo da u prvom kvartalu 2014, godine već imamo prvu laboratoriju nezavisnu, znači, referentnu laboratoriju za mleko. Očekujemo da otvorimo još dve, jedna bi trebala da bude u Nišu a druga bi trebala da bude u Novom Sadu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić.
Uvaženi gospodine predsedniče, predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, prvo i pre svega postavio bih pitanje vama gospodine Stefanoviću zbog čega nije pozvan niko iz pokrajinske administracije, s obzirom da je pokrajinski sekretar gospodin Ješić prvi ukazao na ovaj problem? Mislim da je bilo elementarno da ga pozovemo da prisustvuje sednici i možda kaže neko svoje mišljenje, a po članu 89. imate tu mogućnost po Poslovniku da ga pozovete. S obzirom da je vrlo aktivno učestvovao u svemu ovome, mislim da ste trebali to da učinite. Što se tiče same teme bezbednosti hrane, po nama, ovo je samo krajnja posledica nečega što je sistemski problem i ukazuje na to da sistem ovakav kakav je, a on je predviđen Zakonom o bezbednosti hrane, apsolutno ne funkcioniše. U više navrata smo ukazivali na to da bi Vojvodina morala da ima nadležnosti iz oblasti agrarne politike koju bi morala na neki način da kreira i da inspekcijske službe takođe budu delom makar u nadležnosti pokrajinske administracije. Tako da bi moje pitanje bilo i u ovom pravcu s obzirom da je i ministar iz Vojvodine - da li postoje neka razmišljanja na tu temu? Mislim da je i on to pomenuo u svom izlaganju, inspektori niti su dobro opremljeni kadrovskim, niti tehnički, sede po opštinama kao Japanci posle rata 60 i neke godine gde čekaju da ih neko pozove iz Beograda a ne mogu ni vozila da registruju. Ovo je problem koji je na neki način samo proizašao iz jednog lošeg sistema koji sve i da su najsposobniji ljudi u Beogradu, ne može biti rešen na pravi način. Takođe, još jedno pitanje za gospodina Kneževića i gospodina Ljajića, a tiče se jedne mnogo ozbiljnije teme kojom ćemo se baviti, bar mi iz LSV. S obzirom, da je bezbednost hrane ovde na dnevnom redu – da li je tačno, iako je u Srbiji zabranjen uvoz GM žitarica i mesa, da li je dozvoljen uvoz mesa iz zemalja u kojima se stoka hrani GM hranom i da li mi vršimo takve kontrole? S obzirom da naši proizvođači nikako ne mogu biti konkurentni sa nekim farmerima u Brazilu, Argentini itd. koji upravo u ishrani koriste GM žitarice i ako znamo da je naš stočni fond takav kakav je i u nestajanju, da li se uopšte neko bavi tom temom i da li postoje neke kontrole?
Pre nego što dam reč gospodinu Kneževiću samo da vam kažem odgovor na vaše prvo pitanje upućeno meni. Na osnovu člana 209. predsednik Narodne skupštine na predlog poslaničke grupe može najmanje jedanput u toku meseca odrediti dan kada će pojedini ministri u Vladi, dakle, ne druge ličnosti, nego ministri u Vladi odgovarati na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom. S druge strane, odgovore na pitanja mogu davati samo oni članovi Vlade koje je odredio predlagač. Dakle, danas na ovoj sednici mogu odgovarati samo oni ministri koje predlagač naveo u tekstu svog dopisa i zahteva da se sazove sednica, posebna sednica, postavljanja poslaničkih pitanja. Dakle, gospodin Ješić ne bi mogao biti ovde da odgovara na pitanja jer nije ministar Vlade i zato što nije naveden u zahtevu poslaničke grupe LDP kao osoba koja bi davala odgovore na ta pitanja. Gospodine Kneževiću, izvolite.
Slažem se sa vašom konstatacijom da je ovo samo posledica jednog sistema koji je uspostavljen možda prerano, možda prebrzo i možda na način koji nije bio možda dovoljno dobar. Kada sam razgovarao sa proizvođačima mleka upravo oko ovog pravilnika o nivou aflatoksina od 0,05 neki od njih su se i čudili. Znači, oni ljudi nisu bili upoznati sa tim da će taj pravilnik biti uveden, niti im je dat određeni rok da se prilagode tome. Tako da se ja kao što sam rekao, slažem se sa tim da ovaj sistem treba dopuniti ne promeniti iz korena, jer to su evropska merila, evropske vrednosti kojima mi težimo. Međutim, naša unutrašnja infrastruktura nije još prilagođena tome. Znači, treba da ga dogradimo, treba da uradimo promenu Zakona o bezbednosti hrane i pratećih šest zakona na kojima se već radi radna grupa koju sam formirao ministarstvu kao što sam rekao. Treba da radimo na reorganizaciji inspekcijskih službi i naravno, na nacionalnoj referentnoj laboratoriji koja će u mleku biti sa jedne strane, starati se o kvalitetu mleka, pre svega zbog premija koji imaju prava da dobiju proizvođači sa kvalitetnijim mlekom, a sa druge strane i oko bezbednosti mleka. Znači, predviđamo da budu tri takve laboratorije jedna u Beogradu, jedna u Novom Sadu, jedna u Nišu. Znači, biće neke decentralizacije i sigurno će to dati mnogo, mnogo bolji kvalitetnije rezultate.
Reč ima ministar Ljajić.
Vi znate da po sadašnjem zakonu dozvoljen je uvoz onih proizvoda koji sadrže maksimalno do 0,9% genetski modifikovanog sadržaja. Vaše pitanje na mestu, jer dugo se već vodi debata o tome da li se vrši kontrola tih proizvoda, da li se prekoračuje ta doza, odnosno granica od 0,09. Mi smo kod ministarstva u više navrata zatražili od inspekcija koje kontrolišu uvoz tih proizvoda i dobili smo uveravanja da se vrše striktne kontrole upravo onih proizvoda koji sadrže do 0,9 genetski modifikovanog sadržaja. Mi inače moramo da radimo na izmeni ovog zakona. Te izmene neće ići u pravcu da dozvolimo proizvodnju genetski modifikovanih organizama, ostaće izričita zabrana proizvodnje. Ono što ćemo takođe uraditi, značajno ćemo pooštriti ovu vrstu kontrole za uvoz svih vrsta proizvoda, posebno onih koji sadrže do ovih 0,9%. Uradićemo sve ono što su uradile sve zemlje u procesu pristupanja STO i na to imamo pravo, dakle, uvođenje čitavog niza restriktivnih mera kako bi obezbedili uvoz bezbedne i zdrave hrane.
Reč ima gospodin Stojšić.
Vezano za moj komentar, a tiče se pokrajinskog sekretara, gospodina Ješića, član 89. kaže da na sednici Narodne skupštine, pored narodnih poslanika učestvuju predsednik i članovi Vlade, ovlašćeni predstavnici i drugi predlagači zakona, direktor Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo, kao i druga lica koja predsednik Narodne skupštine pozove. Mislim da je na neki način, iako možda ne bi odgovarao na pitanja, ali je gospodin Ješić mogao da iznese neka svoja saznanja i stavove, s obzirom da je ovo tema koja se tiče javnosti i zdravlja svih građana, tako da u tom smislu je bio moj komentar. Vezano za Zakon o bezbednosti hrane, a ovo što je pomenuo ministar Ljajić i tiče se genetski modifikovane hrane, član 36. kaže da mere bezbednosti hrane i hrane za životinje koje primenjuju druge države, smatraće se istovetnim merama propisanim u Republici Srbiji, ako zemlja izvoznica objektivno dokaže da su naučno zasnovane i da se njihovom primenom obezbeđuje odgovarajući nivo zaštite života i zdravlja ljudi koji se u Republici Srbiji od ljudi zahteva. Mislim da trenutno mi i dalje uvozimo ne žitarice koje su genetski modifikovane van ovog dozvoljenog nivoa, ali uvozimo meso koje je proizvedeno, a ishranom životinja, genetski modifikovanih žitarica i nisam siguran kakva je laboratorijska procedura da se uvozi to meso, jer je daleko jeftinije od onoga što su od onoga što su naši poljoprivrednici i stočari u mogućnosti da proizvedu i mislim da je to tema kojom bi trebalo da se bavimo, pa skrećem pažnju, s obzirom da smo imali inicijativu iz više udruženja iz Vojvodine koja su nam skretala pažnju na tu stvar.
Samo da vam kažem vezano za ovo. Vi bi u načelu bili u pravu, da ova sednica nije definisana odredbama Poslovnika koje su u poglavlju 14. Poglavlje 14. zove se – postupak kontrole nad radom Vlade i ne odnosi se na redovne sednice parlamenta. Dakle, odnosi se isključivo na poslaničku kontrolu, kontrolu rada Vlade Srbije, pri čemu ja smatram da nadležni odbori skupštine mogu mnogo šire da raspravljaju o ovoj temi i mogu pozivati mnogo širi krug ličnosti koje bi mogle da daju odgovore na različita pitanja o interesu Narodne skupštine i u tom smislu, podržavam da svako bude pozvan u ovu skupštinu i da da odgovore na pitanja, samo što u ovom slučaju to ne bi bilo moguće. Da li neko od ministara želi da odgovori? Sledeći prijavljeni je narodni poslanik Dušan Petrović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo ministri, poštovane kolege, nekoliko puta dok je ova ozbiljna kriza trajala sam rekao i to želim da kažem još jednom, da nije bilo neposredne opasnosti za zdravlje ljudi i tu se ja sa kolegom Arpadom slažem, nije bilo mesta ni panici i zbog toga nije dobro što se napravila ovakva slika kakvu smo imali. Mislim da, ako je već negde moralo da izbije, nešto u sistemu bezbednosti hrane, dobro je da se desi tako da u suštini niko nije ugrožen. To je između ostalog pitanje i za ministarku zdravlja, za gospođu Đukić-Dejanović, da li možemo da se na ovakvu ocenu možemo osloniti. Što se tiče gospodina Kneževića i gospodina Ljajića, imam tu za obojicu pitanja. Ono što mene gospodine Kneževiću zanima jeste šta sve bi se ponovo preduzelo ili šta je moglo da bude preduzeto od septembra ili oktobra, ako se ja dobro sećam, kada smo videli prvi put, kada smo dobili informacije da imamo ovo gljivično oboljenje koje kasnije prouzrokuje pojavu aflatoksina, jer mislim da je to suština stvari. Kako ćemo se mi postaviti prema svemu ovome, ako opet budemo imali sušnu godinu i ako u avgustu i septembru budemo videli da će nas manje ili više zadesiti slična situacija kakvu smo imali i ove godine. Ono što i dalje čvrsto verujem jeste da smo ostali u situaciji da imamo 1500 ili 1700 agronoma koji su se širom Srbije nalazili na usluzi poljoprivrednicima, velikim i malim i da smo zadržali onakav sistem savetodavne službe kakav je bio uspostavljen, siguran sam da bi rizik od nastupanja ovakve situacije bio daleko manji i da bi komunikacija između nadležnih državnih institucija i poljoprivrednika bila daleko bolja. Ono što mislim da bi gospodin Ljajić, a možda i gospodin Knežević mogli da nam kažu jeste kakve su procene štete koja je nastupila, štete za poljoprivredne proizvođače, pre svega za proizvođače mleka, a s drug e strane i štete za prerađivače. Ono što mislim da je takođe vrlo važno da kažem jeste da je Pravilnik promenjen. U to vreme sam bio ministar poljoprivrede i potpisao sam taj Pravilnik. Možemo tu različite ocene da imamo, da li je to bilo dozrelo ili ne, ali, u svakom slučaju, i ovo što je ministar Knežević rekao, preko 600 provera je vršeno u toku 2012. godine i nije bilo aflatoksina. Dakle, svi koji su se nalazili u sisteme proizvodnje i prerade imali su više nego dovoljno vremena da se prilagode novom Pravilniku, ali prirodne okolnosti su bile takve da ovaj problem nije postojao, tako da mislim da je vrlo važno da ovu jako neprijatnu situaciju, za one koji su imali štetu vrlo bolnu, iskoristimo i da vidimo šta ćemo radimo sledeći put kada nam se ovo desi. Hvala lepo.
Reč ima ministar Slavica Đukić Dejanović. Izvolite.
Da, poslanik Petrović je konstatovao nešto što je činjenica. Nije bilo opasnosti po zdravlje, ali poštovanje određenih standarda, uključujući, naravno, i standard da treba težiti što nižim vrednostima aflatoksina M1 u mleku je nešto što je zaista neophodnost ka kojoj moramo ići kao društvo. To, naravno, nije tako jednostavno i bez prethodnih standarda koji se odnose na standardizaciju vezanu za pojedine supstance, ne samo aflatoksin, u stočnoj hrani, prosto nije moguće doći do one vrednosti koja bi bila najmanja, ali ono što su stručna tela Svetske zdravstvene organizacije radila, ono što su stručnjaci naših renomiranih institucija ovih dana govorili i na medijima, mislim pre svega na toksikologe VMA, na stručnjake institucija za javno zdravlje, na stručnjake inspekcijskih službi, jeste da granica 0,05 mikrograma po kilogramu i 0,5 mikrograma po kilogramu bitno ne povećava, odnosno ne daje različit rizik za razboljevanje i one efekte koji na duže staze mogu biti nepoželjni po stanje zdravlja. Jedan od parametara je i činjenica da u periodu od 10 godina, kada je u našoj zemlji bilo dozvoljeno da koncentracija aflatoksina bude 0,5 mikrograma po kilogramu od 2000. do 2010. godine, govori u prilog ovakvom stavu. Naime, u tom periodu nije došlo do povećanja karcinoma jetre. Naprotiv, došlo je do smanjenja, a ipak smo imali ovu vrednost. To, naravno, ne znači da globalne procene koje već postoje o tome da je dobro ići na što niže vrednosti i standarde, treba da nekako zanemarimo. One moraju biti naš prioritet i zbog toga tzv. alara preporuke, a koje znače da taj procenat aflatoksina treba da bude toliko nizak koliko god je to moguće, odnosno što je niže to je bolje, jeste cilj kome moramo težiti.
Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
Prvo bih odgovorio za ove asistente savetodavce. Vi i ja se po tom pitanju ne slažemo iz nekoliko razloga. Da, oni su nam potrebni, ali ne na taj način i ne u tolikom obimu. Mislim da je to dovoljno za današnju raspravu. Taj projekat je završen još prošle godine. Mi želimo da angažujemo jedan broj tih ljudi. Neki dan sam razgovarao sa njihovim predstavnicima i oni će u najskorije vreme kroz novi neki projekat za koji su sredstva obezbeđena u budžetu za 2013. godinu, biti angažovani, pre svega na ovom projektu aflatoksina i na projektu navodnjavanja. Mislim da su to dva izuzetno značajna projekta i jedan deo tih stručnjaka će sigurno biti angažovan u narednom periodu. Što se tiče eventualne preventive i onoga o čemu se pričalo, da je još jesenas došlo do kontaminiranosti kukuruza koji je doveo do ovih problema sa mlekom i da je, navodno, Ministarstvo poljoprivrede ignorisalo takvo upozorenje, to je potpuna neistina. Znate, Direktorat za zdravlje iz Brisela je u 10 mesecu 2012. godine javio o 760 tona zaraženog kukuruza poreklom iz Srbije. Naravno da smo išli putem svih tih papira i tražili izveštaj i tražili da vidimo na koji način to može da se razreši. Došli smo do toga da je taj kukuruz izvezen iz Stare Pazove i da je preko dva meseca stajao u Hrvatskoj. Pitanje je na koji način i pitanje je kako je uskladišten, tako da nije bila moguća sledljivost i utvrđivanje porekla tog kukuruza. To je jedini problem koji smo imali u 2012. godini sa tzv. zaraženim kukuruzom. Krajem novembra 2012. godine direktor jedne od laboratorija iz Subotice, koja nije akreditovana za ispitivanje aflatoksina, je u svom ekskluzivnom intevjuu jednom listu "Mađar So" izašao sa podatkom da je 70% merkantilnog kukuruza u Srbiji berbe iz 2012. godine zaraženo aflatoksinom. Naravno, naši mediji željni senzacije, željni tiraža preneli su tu informaciju. Znate, kada je više puta ponovljena neistina, postaje u jednom trenutku i istina. Mi smo odmah nakon toga formirali jednu međuresornu komisiju i u okviru ministarstva smo oformili radnu grupu koja je bila sastavljena od poljoprivrednih, veterinarskih i fitosanitarnih inspektora i vanredno prekontrolisali sva javna skladišta, najveće silose i fabrike stočne hrane. Tom prilikom smo utvrdili da je zaraženost kukuruza oko 7%. Tim povodom održali smo i konferenciju za medije i obavestili javnost i preduzeli mere u cilju sprečavanja širenja panike među građanima. Mislim da su u čitavoj toj priči iz oktobra i novembra prošle godine doprinela izuzetno tri lobija. Jedan lobi je izvoznički, koji će pričom o otrovanom kukuruzu i otrovanom mleku dovesti sebe u poziciju da ostvari ogromne profite uvozom kukuruza i uvozom sirovog mleka. Drugo lobi, o kojem je malopre pričao i kolega Stojšin je GMO lobi. Treći lobi je politika i želja nekih političkih stranaka da ugroze selo i da ugroze seljaka i da pokušaju da naprave problem.
Reč ima ministar Ljajić. Izvolite.
Što se tiče razmera štete kao posledice ove afere, kreću se vrlo različito. Odokativno se daju procene te štete. Jedino čime raspolažemo to su procene Privredne komore Srbije, da bi ukupna šteta od početka krize do njenog okončanja mogla da bude između 100 i 125 miliona evra. Ono što smo mi kroz naše analize došli do podataka jeste da je značajno opao izvoz mleka i mlečnih proizvoda. Ukupno tržište, vi to bolje znate od mene, u oblasti mlekarske industrije je vrednosti nekih 590 miliona dolara, a od toga izvozimo 70 do 90 miliona, zavisno od godine do godine. Neke mlekare su potpuno obustavile izvoz. Namerno ne spominjem imena ovde tih mlekara. Druga velika mlekara je smanjila izvoz čak za 37,8%, sledeća 42,5%, zatim 29,5%. Dakle, značajno je manji izvoz nego prošle godine, što nije samo, istina, rezultat ove afere. S druge strane, promet u maloprodaji je takođe značajno opao. Mi smo analizirali ovde šest najvećih trgovinskih lanaca. Opet neću da spominjem njihova imena, ali uglavnom je promet opao od pet do čak 27% od početka krize do danas.
Reč ima gospodin Petrović. Izvolite.
Gospodin Knežević i ja vodimo ovu polemiku oko savetodavaca. Mislim da smo imali znatno smanjene rizike i oko ove stvari i oko nekih drugih tema, veću šansu ljudi koji se bave poljoprivredom da više zarade, nego što zarađuju da u 3.000 sela sada im pomažu 1.700 agronoma. Vrlo mi je važno što je gospodin Ljajić rekao. Dakle, 100 miliona evra ili 80 miliona evra ili 120, budžet za agronome ne bi bio veći od dve milijarde dinara godišnje, ali o tome ćemo polemisati i mi i ljudi koji se time bave kao svojom osnovnom delatnošću na fakultetima i koji daju dobre predloge za unapređenje sistema. Ono što gospodine Kneževiću mislim da je vrlo važno, dakle, mislim da je bitno da se ispita ovo o čemu ste vi rekli. Pretpostavljam da ste to sve i pokrenuli i vrlo bi bilo bitno da se suzbije, mislim u nacionalnim razmerama, štetno delovanje ovakvih interesnih grupa ukoliko zaista to može da se potkrepi dokazima, i bilo bi bitno da se oslobodimo toga. Što se sistemskog pristupa tiče, ono što mislim da bi mogao da bude dobar nauk iz svega ovoga kada, i ako nam se desi, ne samo oko aflatoksina, već i oko drugih stvari, da sistem bezbednosti hrane, koji je takav, u stvari, vi bi rekli proizvođači su ti koji snose rizik, pa moraju i da kontrolišu to sve, da je vrlo bitno da država naloži preventivno obavezne kontrole u onim situacijama za koje se ispostavi da mogu da budu rizične. Mislim da kada smo se sa tim sreli tamo negde jesenas, ili ako se sa time sretnemo i ove godine, svakako bi bilo dobro doneti neku odluku o obaveznim analizama, tamo gde se rizici pojavljuju, pa da onda izbegnemo svu ovu silnu štetu i uznemirenje javnosti. Hvala.
Ministar Knežević.
Evo samo vrlo kratko. Da, upravo to i radimo. Evo sada je baš u toku kontrola međuresorna, znači, između Ministarstva trgovine i Ministarstva poljoprivrede, znači, ponovo kontrolišemo silose i javna skladišta iz dva razloga. Prvo da utvrdimo kolike imamo uopšte količine kukuruza koje možemo staviti u upotrebu, i sa druge strane, da vidimo koliko je to kukuruza, jer imamo jednu slobodnu procenu da je to nekih 31% zaražen aflatoksinom i da vidimo zašta to može da se koristi.
Narodni poslanik Petar Petrović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo ministri, članovi ministarstva, dame i gospodo poslanici, već mesecima pratimo preko raznih medija raspravu u Srbiji o tome da li se u Srbiji pije zdravo mleko, ili ne. Kao pripadnik Jedinstvene Srbije koja u svom programu na prvom mestu stavlja brigu za natalitet u Srbiji, za decu, za omladinu, itd. Vrlo nam je važno da naša odojčad, naša deca, naši mladi, pa i oni drugi u starijim i poznim godinama piju kvalitetno i zdravo mleko. Međutim, ne možemo da se otmemo utisku da je ova takozvana afera aflatoksina pomalo dignuta na vrlo visoki nivo, iz političkih ili politikantskih razloga, a da nije bilo mesta da se o tome toliko raspravlja. U nekim drugim zemljama na koje bi mi morali da se ugledamo i kada dođe do ovakvih, da kažem malih problema u povećanju procenta aflatoksina u mleku, se ipak to rešava na jedan drugačiji način, znači bez pompe, bez političkih igara, itd. Imamo utisak mi iz Jedinstvene Srbije da ovde iza brega nešto se drugo pokušalo da valja, odnosno da je neko pokušao da male farmere, male poljoprivredne proizvođače koji žive od proizvodnje mleka, stave u drugi plan, a da na njihovo mesto uskoče neki uvoznici, uvozni lobi su još uvek uticajni, jaki i da žele da preko leđa napaćenog i osiromašenog srpskog seljaka dođu do određene koristi. Jedinstvena Srbija se tome protivila, protiviće se uvek, jer mi smo za to da nam se selo razvija, da nam se omogući da seljak može da živi od svog rada, da proizvođač, farmer, koji ima nekoliko krava može da živi od tog mleka, ali istovremeno se zalažemo da to mleko bude zdravo, jer nema sigurno nikog u ovoj sali koji želi da srpsko dete koristi mleko koje nije zdravo. Postavljamo pitanje da li je dete u Americi, Rusiji i u Kini u drugačijem položaju ako pije mleko koje u sebi ima više prema određenim saznanjima aflatoksina? Iz tog razloga postavljam dva pitanja. Jedno je da li u Srbiji građani Srbije i dete Srbije jede zdravu hranu, odnosno da li pije zdravo mleko i kome da verujemo u tom pogledu jer ako jedan političar kaže da se u Srbiji proizvodi loše mleko, a jedan vrhunski toksimolog koji je priznat i van granica ove zemlje kaže da treba da popijemo nekoliko desetina tona mleka, da bismo došli u opasnost da se razbolimo od povećanog procenta aflatoksina, kome verovati? Mi iz Jedinstvene Srbije više verujemo priznatim stručnjacima nego nekim političarima, a rekao bih politikantima. Drugo pitanje je da li ima statistički podatak o tome da je od kada je smanjen procenat aflatoksina u mleku pre dve, tri godine, došlo do smanjenja broja obolele dece u Srbiji ili je slučaj obrnut. Hvala.
Reč ima ministar Slavica Đukić Dejanović.
Čini mi se da smo o bezbednosnom aspektu uticaja aflatoksina na različite kategorije i dobne grupe već dali dovoljno informacija. Dobro je što nas posebno zanima tema i što fokusiramo našu pažnju ka najmlađima, dakle pitanje hrane za odojčad i mleka koje koristi odojčad. Prema Zakonu o bezbednosti hrane koji je donet 2009. godine Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede je odgovorno za određene aktivnosti inspekcijske poslove mleka. Međutim, Ministarstvo zdravlja je zaduženo za kontrolu dijetetskih proizvoda gde spada i hrana za odojčad i malu decu, hrana za osobe sa dijetom, za mršavljenje, hrana za posebne medicinske namere, za one koji su i tolerantni na gluten, zamenu za so za ljudsku ishranu, soli, aditivi, aroma, ezimski preparati neživotinjskog porekla, kao i pomoćna sredstva neživotinjskog porekla, voda za piće i voda za javno vodosnabdevanje stanovništva je takođe u ingerenciji inspekcijskih službi Ministarstva zdravlja. U vezi sa tim mogu reći da u prethodnom periodu posebno u vreme za koje su poslanici zainteresovani, granice do kojih je bilo aflatoksina M1 u mleku za odojčad nikada nisu prelazile 0,025 mikrograma po kilogramu.
Reč ima ministar Knežević.
Nije baš moja tema što se tiče ovog zdravstvenog dela ali Vlada Republike Srbije od premijera, prvog potpredsednika, ministra poljoprivrede, do ministra zdravlja dobila jedan dopis od doktora Živorada Vukovića naučnog savetnika Instituta za nuklearne nauke Vinča iz Beograda. Zamolio bih vas, trajaće 25 sekundi da vam samo pročitam neke delove njegovog pisma. Kao naučni radnik koji se decenijama bavi problemima zaštite životne sredine i implementacije međunarodnih i domaćih standarda u delatnosti od značaja za nacionalnu bezbednost i zdravlje građana, znam koliko je malo potrebno da se rešavanje konkretnih problema može lako pretvoriti u iracionalni medijski slučaj sa višestruko štetnim posledicama. Smatrao sam da je važno da se čuje reč stručnjaka i naučnika koji će i pomoći da se iznađu rešenja u skladu sa državnim interesima zasnovana na iskustvima u saniranju posledica katastrofa i elementarnih nepogoda koje se svakodnevno dešavaju na različitim lokacijama naše planete. Jedno od takvih iskustava u našoj zemlji je i saniranje posledica katastrofalnog akcidenta na nuklearnoj elektrani Černobil 1984. godine. Međunarodna zajednica na predlog vrhunskih stručnjaka za ovu oblast se organizovala na donošenju propisa kojima se dozvoljava koncentracija radio nukleida u životnoj sredini i životnim namirnicama, privremeno povećaju deset puta u vremenskom periodu od dve godine. Pokazalo se da su tadašnji propisi bili delotvorni i da su minimizirali štetne posledice takvog akcidenta.
Reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Pošto je tema današnje sednice bezbednost hrane u Republici Srbiji i zdravlje građana, standard i odgovornost za njihovo sprovođenje, niko do sada ili je možda neko samo usput pomenuo i zaštitu i drugih proizvoda, a ne samo mleka. Mi se danas nalazimo u poljoprivredi u vreme početka prolećnih radova kada se u velikoj meri koriste razne vrste pesticida i insekticida u voćarstvu, ratarstvu itd. i oni u mnogome mogu da utiču na kvalitet i na ispravnost hrane koja se proizvodi u Srbiji. Moje pitanje, u ime Jedinstvene Srbije, Ministarstvu poljoprivrede jeste da li će se pojačati kontrola uvoznika koji uvoze razna zaštitna sredstva, pesticide, insekticide i ostale, s obzirom da domaća proizvodnja ne može da zadovolji potrebe srpske poljoprivrede, srpskog voćarstva i ratarstva za tim? Da li će se pooštriti kontrola, s obzirom da ima slučajeva da se uvoze ove vrste zaštitnih sredstava u velikim buradima, da tako kažem, u velikim pakovanjima, pa se onda prepakuju u Srbiji u mala pakovanja? Pitanje je da li je to tako dovoljno i da li se tu ne smanjuje procenat jačine tih pesticida na dejstvo na razne insekte? Zato dolazi do toga sa srpski proizvođač u voćarstvu ili ratarstvu, znajući za ranije periode kada su bili varani i lagani u pogledu jačine tih zaštitnih sredstava, da uvek stavi veću količinu za svoju potrebu, da bi zaštitio svoj voćnjak ili neki drugi svoj ratarski proizvod, pa dolazi do toga da se zemljište zatruje, da voćarstvo trpi određene posledice. Zato ponavljam pitanje – da li će biti pojačana kontrola od strane ministarstva, odnosno inspekcijskih službi, da imamo prave insekticide i pesticide u onim količinama i onoj jačini koja je potrebna za zaštitu u voćarstvu i ratarstvu?
Reč ima ministar Knežević.
Neki dan sam dobio podatak od svojih stručnih službi da se Srbija nalazi među vodećim zemljama u Evropi po potrošnji pesticida po glavi stanovnika i po hektaru. To je zabrinjavajući podatak. Verovatno jedan deo ide i u sivu ekonomiju, pa se i švercuje i izvozi, ali i da je tako i da je polovina toga, opet bi podaci bili zabrinjavajući. Mi ćemo sa prognozno-izveštajnim službama, koje se sada šire i koje rade takvu kontrolu, uskoro imati te podatke i bićete obavešteni o tome i naravno da ćemo raditi na kontroli toga, jer to je isto koliko i aflatoksin, možda još i mnogo, mnogo, štetnije i ima još i gore posledice po nacionalnu ekonomiju.
Reč ima narodni poslanik Zlata Đerić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospodo ministri, poštovana javnosti Srbije, ono što smo danas, postavljajući pitanja ministrima po pitanju bezbednosti hrane, zajednički mogli da uočimo, to je da hrana pre svega nije nigde bezbedna, a da to jeste jedna intencija svih nas, jer se nas ovde tiče naše mesto pod suncem, a to je Srbija. Dobro je da je ministar izneo neke podatke koje će javnost Srbije danas sigurno na drugi način primiti upravo zato što dolazi iz ovog visokog doma, pre svega, čiji su interesi bili da se podigne jedna ovakva afera. Svaki problem koji nastane u poljoprivredi, nastaje duže nego što je karenca i otklanja se mnogo duže nego što je karenca. Oni koji se bave poljoprivredom znaju tačno o kom tajmingu govorim. Međutim, ono što želim da postavim kao pitanje i ministru poljoprivrede i gospođi ministru zdravlja, to je da je upravo u toku izrada jednog pravilnika na kome rade Uprava za veterinu i veterinarski naučni instituti, a to je pravilnik o programu mera o zdravstvenoj zaštiti životinja. Obzirom na upotrebu hormona i antibiotika u zdravstvenoj zaštiti životinja, mislim da bi bilo vrlo dobro, odnosno nadam se da je Ministarstvo zdravlja spremno svojim naučnim kapacitetima da se uključi u izradu jednog ovakvog pravilnika, jer zdravlje životinja se direktno odražava na zdravlje ljudi, kažem opet, upravo zbog upotrebe antibiotika i upotrebe hormona. Nadam se da postoji volja oba ministarstva da se pri jednom ovako važnom problemu uključe svi naučni kapaciteti koji stoje na raspolaganju u ovom trenutku Vladi i nadam se da ćemo o tome dobiti neku pravu informaciju, u ovom trenutku, da javnost Srbije bude obaveštena o tome koliko je ta saradnja moguća. Drugo što bih pitala gospodina ministra, upravo je otvorio jedno pitanje, a to je rekonstrukcija inspekcijskih službi. Dakle, da li postoje neki rokovi u kojima vidi mogućnost realizacije, reorganizacije inspekcijskih službi koje su veoma važne, jer jačanje kapaciteta službene kontrole je veoma važno u ovom trenutku Srbiji? Ono što smatram je da u Srbiji treba od ovog trenutka, u saradnji sa medijima o kojima smo već mnogo govorili, pokrenuti kao važno pitanje, to jeste upravo jačanje svesti, podizanje svesti građana o bezbednosti hrane. Dakle, bezbednost hrane je globalni problem, ona postoji i da se ne bi manipulisalo sa podacima, sa brojkama kod neinformisanih građana, kod građana kojinemaju dovoljno izraženu svest o tome šta jeste bitno, a šta je nebitno, odnosno šta nije bitno, potrebno je podizanje svesti i to upravo iz ovih najreferentnijih kuća – Ministarstva poljoprivrede i Ministarstva zdravlja, koji su pozvani da o ovom problemu brinu. Hvala.
Reč ima ministar Slavica Đukić Dejanović.
Pitanje saradnje pojedinih ministarstava je našlo možda svoju punu primenu ne samo u ovim okolnostima kada smo rešavali problem aflatoksina, već naravno i kada donosimo različita podzakonska akta. Tema za koju se vi interesujete jeste tema Ministarstva poljoprivrede, ali sigurno da je za zdravlje građana izuzetno značajno šta je sa hormonima u namirnicama životinjskog porekla i sigurno da davanje saglasnosti na sva akta našeg ministarstva Ministarstvu poljoprivrede podrazumeva da ćemo uključivati naše stručne timove, republičke stručne komisije i najkompententnije stručnjake, čiji predstavnici sede sa moje desne strane, kako bismo doneli akta koja su krajnje u interesu zdravlja građana.
Reč ima ministar Knežević.
Oko rekonstrukcije ovih inspekcijskih službi, znate da to ne zavisi niti samo od Ministarstva poljoprivrede, niti od Ministarstva zdravlja. Ne kaže se džabe – koliko para, toliko muzike. Mi smo na početku godine dali plan prijema radne snage za ovu godinu i evo sada u martu mesecu raspisujemo konkurs, gde ćemo primiti 39 novih inspektora u stalni radni odnos. Imamo ogromnih problema u toj službi. Uzmite samo da za jednog inspektora treba pet godina da bi se on obučio, da bi radio, a mi već imamo jedan veliki deo ljudi koji su pred penzijom. Prema tome, pokušavamo to da obnavljamo, pokušavamo da uradimo, ali u zavisnosti od jako puno faktora sa strane. Ove godine, čini mi se, treba da primimo ukupno 211 ljudi, od kojih će jedan veliki deo biti inspektori upravo na terenu, jer oni su nam upravo zbog bezbednosti hrane najinteresantniji i najvažniji.
Reč ima ministar Ljajić.
Vi ste pokrenuli jedno pitanje koje je vrlo važno i koje nas čeka, bez obzira da li ovu ili neku sledeću Vladu, a to je reforma inspekcijskih službi inače u Srbiji. I prošli put smo pričali ovde, kada je bilo reči o izmeni Zakona o trgovini, vezano za tržišnu inspekciju. Postoje dva modela o kojima se već duže vreme razmišlja, ali još uvek nema odluke kojim putem krenuti u tu reformu. Kao što znate, imamo čitav niz inspekcija u Srbiji, a da jedna sa drugom nemaju nikakvu koordinaciju, nema saradnje, nema povezivanja tih inspekcija i zato se razmišljalo ili o formiranju generalnog inspektorata koji bi bio krovna institucija za sve inspekcije ili drugi model, da ostanu sadašnje inspekcije, ali sa daleko boljom i efikasnijom koordinacijom među njima nego što je sada slučaj. Prema tome, to nas čeka pre ili kasnije, nevezano za sanitarnu, tržišnu ili poljoprivrednu inspekciju. To je jedan veliki posao. Velika reforma mora da se dogodi u inspekcijskim službama, da bi one bile značajno efikasnije nego sad.
Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić.
Zahvaljujem se na odgovorima ministara. Mislim da je javnost Srbije upravo želela da čuje nešto ovako konkretno i nešto što može da bude obećavajuće u periodu koji je pred nama. Svakako, apelujem na medije da se više bave onim što će biti zaista informativno za građane a ne samo senzacionalističkim natpisima. Osvrnula bih se na jednu kratku konstataciju koju je rekao ministar Knežević, za mene kao narodnog poslanika i kao građanina je to bio interesantan podatak, čak ne mora ni da ga prokomentariše, ali je rekao – otvaramo referentne nacionalne laboratorije i sigurno da će u ovom periodu, svakako u mandatu ove Vlade očekujem da se to realizuje. Jedan zanimljiv podatak, dva puta je ranije otvarana laboratorija nacionalna referentna, koja nikada nije počela da radi. To je zanimljiv podatak za građane, i to treba da se zna. Havla vam.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Uvaženi predsedniče, poštovani članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, moje pitanje će biti usmereno na gospodina Kneževića. Kolege poslanici su tokom današnje diskusije govorili o evropskim standardima, o propisima u okviru kojih se i naša zemlja usklađivala, i to neću ponavljati. Hoću da kažem da u našoj poljoprivrednoj proizvodnji i na našim njivama da aflatoksin nije poznat od juče niti od prošle godine, on je odavno, ne samo kod nas u zemlji nego i u mnogim razvijenijim zemljama sveta prisutan. Mislim da kada je u pitanju aflatoksin u mleku fokus stavljen na pogrešan aspekt i da moramo da se bavimo jednom sveobuhvatnom strategijom koja bi definisala proizvodnju zdrave hrane, kontrolu kvaliteta i bezbednosti hrane. Znam da Ministarstvo poljoprivrede za sedam meseci nije moglo niti imalo vremena da donese jednu takvu sveobuhvatnu strategiju. Prvo pitanje bi bilo usmereno na to – da li se jedna takva strategija radi i da li će ona moći u punom kapacitetu da se implementira? A ne da govorimo u okviru toga šta ćemo da radimo ako se ovakva situacija ponovi, nego da uradimo sve preventivno kako u ovakvoj situaciji i ovakvim stvarima u Narodnoj skupštini a i u drugim krugovima ne bi raspravljali, nego u naučnim krugovima i u krugovima ministarstava koja su nadležna za ova pitanja i ove probleme. Drugo pitanje se odnosi na to da je činjenica da naši poljoprivredni proizvođači koriste zeolit kao preventivu u spremanju stočne hrane. Sam zeolit ne može sasvim kompleksno da reši probleme toksikacije poljoprivrednih proizvoda. Odnosi se na antibiotike, na pesticide, na teške metale, na miko toksine i na radioaktivne čestice. Zato je potrebno pristupiti kompleksnom rešavanju tog problema. Nas u SDPS interesuje – da li postoje, pored zeolita, još neki preparati koji su efikasni i koji se mogu primenjivati i rešavati problem ne samo aflatoksina, već svih toksina u hrani biljnog porekla koju konzumiraju kako životinje tako i ljudi. Zahvaljujem se.
Reč ima ministar Goran Knežević. Izvolite.
Jedna od naših obaveza po izveštaju Evropske komisije o napretku Srbije u 2012. godini jeste upravo bila i strategija, a druga stvar je bila Zakon o podsticajima. Kao što znate, Zakon o podsticajima smo usvojili pre određenog vremena, tako da naši poljoprivredni proizvođači mogu sada više godina unapred da planiraju svoju poljoprivrednu proizvodnju, što je sada sigurno jasno. S druge strane, formirali smo jednu radnu grupu za pisanje strategija i za pravljenje strategije, što je bila obaveza još iz 2009. godine po Zakonu o poljoprivredi. Na žalost, nije urađena do danas. Naravno, ono što ste rekli i vi, cilj je da ta strategija bude primenjiva. Sve ovo ostalo je luk i voda. To je, u principu, ono što smo imali u nekom prethodnom periodu, ne samo iz oblasti poljoprivrede nego i iz nekih drugih oblasti, a razgovarao sam i sa kolegom Selakovićem, gde 10 – 15 zakona iz prava i pravosuđa ne može uopšte da se primenjuje, iz nekih drugih oblasti. Tako i neki pravilnici, standardi iz oblasti poljoprivrede nisu mogli da se primenjuju. Želja nam je da napravimo takav zakon koji će biti primenjiv, jer samo takav zakon može da donese, odnosno strategija može da donese boljitak i da donese iskorak svima nama. Kao što smo svi zaključili, poljoprivreda, to je vrlo jasno, je naša strateška grana, zajedno sa energetikom.
Reč ima ministar Slavica Đukić Dejanović. Izvolite.
Organski i neorganski apsorbenti su supstance koje povuku razne materije, eliminišu ih, nemaju nikakvih neželjenih dejstava i, zapravo, vrlo efikasno mogu rešavati probleme. To je deo odgovora na vaše postavljeno pitanje.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Uvaženi ministre Kneževiću, moje pitanje je – kada možemo da očekujemo da se formiraju međuresorske radne grupe koje će bolje, intenzivnije koordinirati rad ministarstava u ovakvim pitanjima? Zahvaljujem.
Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
To je malo pre rekla i koleginica Slavica Đukić Dejanović, da ćemo sigurno napraviti takve timove i da bez jedne koordinacije, ne samo u zakonodavnom delu nego i u ovom delu primene, znači, u inspekcijskim službama, moramo imati ne samo koordinaciju nego moramo napraviti neku reorganizaciju, eventualno napraviti i drugačiju podelu i možda menjati Zakon o ministarstvima i sve drugo. Pokazalo se da ovo pokazuje, hajde da kažemo, najblaže rečeno, nekoordiniranost u nekoj akciji, tako da je vrlo teško to sve ustrojiti.
Reč ima narodni poslanik Ljubica Milošević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovani članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, jasno je zbog kojih razloga je sazvana ova sednica i da je tema više nego aktuelna. Poslednja dešavanja vezana za mleko su izazvala velike polemike u javnosti, ali i veliku konfuziju među potrošačima, običnim građanima koji se svakako ne razumeju, niti žele da prate tehničke pravilnike o ispravnosti hrane i poljoprivrednih proizvoda koji se nalaze na našem tržištu, već žele da budu sigurni da se hrane proizvodima koji nisu opasni po njihov život i život njihove dece. Sve kontradiktornosti informacija kojima smo bili izloženi u vezi sa nivoima aflatoksina u mleku i da li su oni štetni ili ne, nikome nisu bili od koristi, ni samoj državi, koja je izgubila rejting svojih poljoprivrednih proizvoda za koje su pojedine zemlje zabranile uvoz, pa smo tako ostali bez izvoznih deviznih prihoda, ni proizvođačima, ni zaposlenima u mlekarskoj industriji, koji su smanjenjem potrošnje ostali bez uobičajenih prihoda i zarade, bez obzira da li je proizvod određene mlekare zaista i bio kontaminiran, ni samim građanima, koji nisu imali istinita saznanja o tome čije mleko ima dozvoljeni nivo aflatoksina, pa su duže vremena rešavali najosnovnije životne namirnice. Ovde nije samo u pitanju mleko, s obzirom da niko u javnosti nije pominjao niti poklonio pažnju činjenici da se ti aflatoksini u još opasnijim koncentracijama mogu naći i u mesu i u mesnim prerađevinama koje kupujemo u prodavnicama. Svedoci smo da je štampa pisala o pojavi parazita u određenim vrstama riba, o pojavi svinjske kuge na pojedinim farmama, o navodima da naše jabuke imaju nedozvoljen i veliki stepen pesticida u sebi, da pojedinci prerađuju fabrički otpad u čokolade itd, a da sa zvaničnog mesta, mi kao građani, nismo imali nikakve potvrde ili demante za ove natpise koji svakako nikoga ne mogu ostaviti ravnodušnim. Stoga su moja pitanja upućena pre svega na Ministarstvo zdravlja i na ministarku Slavicu Đukić Dejanović, a to su – šta će Vlada preduzeti da se podigne nivo bezbednosti kvaliteta svih vrsta hrane konkretno? Da li će se konačno doneti striktna zakonska i podzakonska pravila kojima će biti jasno definisani kvaliteti prehrambenih proizvoda, kako bi se izbeglo širenje konfuzije u javnosti? Da li će se raditi na suzbijanju ilegalne proizvodnje prodaje i šverca hrane, te da li će se sprovesti postupci i utvrditi da li su postojali propusti i odgovornost proizvođača i inspekcijskih organa u već pomenutim aferama? Zahvaljujem.
Ministar Slavica Đukić Dejanović.
Aflatoksin M se metaboliše tako da je za pola sata njegova koncentracija u krvi maksimalna, za sat je u jetri. Relativno brzo se eliminiše iz organizma i to putem žuči 60%, a ostale količine putem urina i mleka. To praktično znači da ga u mesu ne može biti.
Ministar Knežević.
Mene niste pitali, ali ja se izvinjavam, morao bih nešto da kažem na vašu rečenicu da sve ove afere i pisanje u medijima nije dobro donelo Srbiji. Da, naravno. Naravno, bio sam, iskreno razočaran u naše medije i uopšte u naš pristup čitavoj ovoj aferi, čitavom ovom slučaju kada su mi u gostima bili ministri poljoprivrede iz okruženja. Verujte mi, potpuno isti rezultati, potpuno isti problem - Bosna i Hercegovina 1.125 uzoraka, 192 neispravna, Hrvatska zatvorena preko 600 farmi, Republika Srpska preko 200 tona mleka iz Mađarske pod ključem, jer ima visoku količinu aflatoksina. Da li smo čuli u javnosti nešto da se tamo događa? Čuli smo kao agencijsku vest. Prošlo je dva dana, seli su, napravili konsenzus, dogovorili se na koji način to da prevaziđu i jedino što je moguće i napravili najmanje štete i svojim poljoprivrednicima, svojim seljacima i prerađivačima i izvoznicima i čitavoj državi.
Narodni poslanik Ljubica Milošević.
Zahvaljujem se ministrima gospođi Đukić Dejanović i gospodinu iz Ministarstva poljoprivrede. Svesna sam da apsolutno stopostotnu kontrolu svih vrsta hrane od njive do trpeze, od apsolutno svakog proizvođača i trgovca nije moguće postići. To ne mogu ni mnogo razvijenije države od naše. Upravo se EU nedavno dogodilo da se konjsko meso prodaje umesto govedine. Ali, na drugoj strani svi delimo opšte prihvaćeni stav da se ove pojave moraju svesti na najmanji mogući način i minimum za rad bezbednosti stanovništva. U ovoj poslednjoj aferi, posebna je isticana štetnost kontraminiranog mleka po decu i njihov razvoj. S toga, imam par dodatnih pitanja. Da li su već zabeleženi slučajevi obolelih usled navedenih neispravnosti hrane? Da li će se preduzeti adekvatne mere da se spreči ta toksinacija i da li se razmatra mogućnost da se uvede poseban sistem proizvodnje nadzora i snabdevanja mleka za decu, tj. da se odrede pojedine mlekare koji bi proizvodile mleko koje bi bilo u potpunosti lišeno sumnje da sadrži aflatoksine kako bi roditelji bili sigurni u ispravnost ovog mleka i da naravno njegova cena ne bude drastično iznad tržišne? Hvala.
Ministar Slavica Đukić Dejanović.
Aflatoksikozu nikada nismo registrovali, nikada nije bilo nikakvih neželjenih efekata u tom smislu. Što se tiče hrane za odojčad, već sam dala nekoliko informacija od kojih je da je i dalje na vrlo rigidnoj granici od 0,025 mikrograma po kilogramu mleka, zapravo je dozvoljena koncentracija ovog toksina, a nikada nije i u ovom periodu za koji smo zaintersovani bila detektovana veća koncentracija, te mislim da nije bilo nikakvih razloga za razmišljanje o tome da smo ugroženi. Da li treba raditi na organizovanju laboratorijskog rada sa najvišim mogućim standardima? Da li specijalizovane laboratotrije treba da funkcionišu na način da ne moramo slati svoje uzorke bilo gde van zemlje, sigurno se tu slažemo. Potrebno je, ali kada donosimo budžet kao osnovni zakon koji donose narodni poslanici moramo malo razmišljati o tome da se nalazimo u ovakvim okolnostima i zbog toga što su izdvajanja za inspekcijske poslove, za naše laboratorije dosta skromna i onda se naše želje ne podudaruju sa realnim finansijskim potencijalom najčešće. Naš stručni potencijal u ovoj oblasti je zaista izvanredan.
Narodni poslanik Bojan Đurić.
Predsedniče, članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, trudiću se da budem vrlo konkretan. Prvo pitanje je za gospodina Stefanovića – zašto ovu sednicu niste sazvali za 5. mart, za kada je po Poslovniku tražila poslanička grupa LDP, nego tek 10 dana kasnije, a usput ste nam iz inostranstva slali poruke da se borimo za jeftine političke poene? Drugo pitanje je – kako ste omogućili da na današnjoj sednici ne budu tu oni koji su po Poslovniku pozvani, pre svega mislim na predsednika Vlade Ivicu Dačića i gospođu Grubješić, ali mnogo više me zanima zašto nije tu gospodin Dačić? Primili smo obaveštenje preko sekretara Skupštine, a njoj je pismo poslao gospodin Odalović da je gospodin Ivica Dačić na službenom putu. Na kom je tačno službenom putu i gde je gospodin Dačić? Moje treće pitanje je – gospodine Kneževiću, ja ne mislim da ste vi najgori ministar u ovoj Vladi. Nažalost, to ne govori mnogo o vašim kvalitetima, to govori mnogo više o tome koliko su niski kvaliteti nekih od vaših kolega, između ostalog i onih koji su ovde danas pozvani i došli na ovu sednicu bez ikakvog reda i ikakvog smisla praveći i od nas i od sebe neku vrstu pokazivanja odgovornosti Vlade. Tu su ministri koji ne mogu da odgovaraju. Zašto još ne mislim da ste vi, gospodine Kneževiću, najgori ministar? Dok god su ministri Nikola Selaković ili gospodin Bačević ne možete biti najgori. Pomenuli ste gospodina Selakovića. Tačno je ...
Gospodine Đuriću, ovo nije sednica koja ... pogotovo kada prozivate ministre koji nemaju mogućnost da vam odgovore. (Narodni poslanik Ivan Andrić dobacuje s mesta.) Izvinite, gospodine Andriću, samo hoću da kažem da vodim sednicu i sednica se vodi po Poslovniku. Molim vas, nemojte dobacivati.
Gospodine Stefanoviću, teče moje vreme. Šta to radite?
Vaše vreme ćemo vratiti. Nemojte se sekirati. Hoću da vas upozorim da ne kršite Poslovnik. Dakle, vi ovde treba da postavite pitanje koje se tiče teme koja je navedena u sazivu.
Nismo na Megatrend Univerzitetu.
Izričem vam opomenu i molim vas da se vratite na temu.
Niko još uvek umro od onoga što se desilo sa mlekom i bezbednošću hrane, gospodine Kneževiću, ali ipak postoji neki red. Taj red ste dugovali ovoj zemlji, kao što duguju i neki drugi ministri čiji drugovi kače na "Fejsbuk" stranici pušku kojom je ubijen premijer ove zemlje. Gospodine Kneževiću, koliko tačno još ima pravilnika za koje vi u ovom trenutku procenjujete da nisu usklađeni međusobno i da u bliskoj budućnosti mogu da proizvodu štetne posledice slične ovoj? Četvrto pitanje je – zbog čega ste dopustili kada ste već menjali jedan pravilnik da ne promenite i druge pravilnike i da u ovoj situaciji još uvek imate okolnosti ili pravilo da hrana za goveda sme da se drži deset puta manje aflatoksina nego mleko za ljude i decu? Kako možete, gospodine Kneževiću ...
Vreme.
Vi ne umete ni da brojite, ni to niste naučili na tom vašem fakultetu.
Izričem vam drugu opomenu. Gospodine Kneževiću, da li želite reč? (Da.)
Želim reč. Gospodine Đuriću, verovatno vas neće zadovoljiti odgovor, ali da kažem da sam rekao da zbog određenih objektivnih okolnosti nismo stigli još da uradimo za ovih sedam meseci sve što je potrebno. Radimo na tome. Nadam se da ćemo u nekom relativno kratkom roku moći to da uradimo. Imamo preko 100 različitih pravilnika čije se posledice tih pravilnika, nekih od tih pravilnika mogu primetiti tek u praksi. Upravo je to Pravilnik o aflatoksinu koji je donet 2011. godine i prava velika suša, elementarna nepogoda u 2012. godini je izazvala problem da on praktično ne može da bude primenjiv. Znači, da smo imali prošlu godinu urednu, kao što smo imali svake godine, ne bi se možda ni pojavio ovakav problem. S tim što mi svake godine, prema jednoj naučnoj studiji koju smo dobili, imamo prilike između 5-10% aflatoksina u kukuruzu, zbog neadekvatnog čuvanja, zbog različitih drugih stvari. Tako da, evo, znači, radimo na tome. Pokušaću da vas obavestim pismenim putem. Ne mogu tačno da vam kažem, imamo stotine pravilnika. Kažem vam da radimo na izmenama Zakona o bezbednosti hrane, koji je gotov, i još šest ili sedam pratećih akata. To je praktično već u doradi. Očekujemo da kroz javnu raspravu to završimo i da vrlo brzo bude u Skupštini, a što se tiče ovih pravilnika, biće sigurno još puno, puno posla.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Želeo bih da ukažem, gospodine Kneževiću, na još jednu situaciju. Da li vi osećate neku vrstu odgovornosti? Iz ovog ste mogli da izađete na mnogo elegantniji način. Paralelno sa aferom mleko, odnosno bezbednost hrane, desio se i problem sa lekom, ili je to neka vrsta suplementa, ispraviće me gospođa Đukić Dejanović, Folnak koji je vrlo važan u ishrani, pogotovo trudnica. Ministarstvo zdravlja i nadležna agencija su u tom slučaju reagovale na mnogo bolji i kvalitetniji način, koji je omogućio da taj lek preventivno bude povučen, ili jedna tačno određena serija, sa rafova apoteka, i da se nakon toga i sve ostale količine uvedu. Dakle, moguće je i u ovakvim uslovima, u ovakvom siromaštvu, sprovesti zakon. Vi ste ovo prebacili na politički teren, pokušavajući da iz toga izvučete neku vrstu političke koristi i zbog toga smo mi reagovali na ovaj način. Drugo pitanje – da li ste vi dobili zahtev LDP u kome jasno piše da mi očekujemo listu ne usklađenih propisa? Možda biste onda mogli da mi odgovorite, već danas, koliko to ima ne usklađenih pravilnika? Niste mi odgovorili na ovo pitanje za goveda. Mislim da je to vrlo opasno. Sve što mi političari imamo je reč i kredibilitet i zbog toga trpimo ovoliku štetu. Ovo nije pitanje, ovo je molba za vas. Nemojte da govorite tako o svojim kolegama iz regiona, dovešćete i njih i nas u problem. Sve vreme implicirate da su oni radili neku vrstu prevare sa svojim rezultatima i da su se dogovorili, postigli konsenzus i da zbog toga nisu imali probleme. Ne postoje ovde samo agencije. Svako ko prati hrvatske vesti ili medije videće koliko je problema imao vaš kolega Jakovina sa ovim predmetom i nekim drugim predmetima. Molim vas nemojte to više da radite. Odgovorite mi na ova pitanja, ako ste u mogućnosti. Ne znam zašto ste se gospodine Stefanoviću toliko nervirate, pričamo o konkretnom problemu. Nisam pomenuo ni slinavku ni šap.
Reč ima ministar Knežević.
Nisam ovaj primer iz okruženja rekao, niti mislio da su oni napravili neku prevaru ili da su želeli nekog da prevare. Govorio sam o nekom nacionalnom konsenzusu, govorio sam o nekim stvarima koje su bitne, ne samo za jednu političku grupu, jednu interesnu grupu, nego koje su bitne za čitav narod i za sve građane. Kod nas je to prebačeno na političku sferu i to se očigledno vidi. Ne može niko da me ubedi da nije politika, ako se izađe u javnost sa nepouzdanim i nestručno uzetim rezultatima, koji nisu provereni. Tako se izađe još i preko Tvitera i u sve dnevne novine sa velikim naslovima da je mleko otrovano, opasno po život. Nakon toga sledi, da se niko ne uvredi, patetična izjava kako trujemo nečiju decu, pa kada ja pomenem da imam četvoro dece i da moja deca piju mleko, onda sam ja monstrum koji truje svoju decu i rečeno je da su moja deca velika. To me je iniciralo da kažem da to jeste jedna politička stvar i da se vodi na terenu politike. Sa pokrajinskim Sekretarijatom za poljoprivredu smo sedeli mnogo puta i razgovarali o svim aktuelnim stvarima. Seli smo kada je bila u pitanju suša, pa smo doneli zajedničke mere. Seli smo kada je bila u pitanju ogromna investicija Ujedinjenih Arapskih Emirata oko navodnjavanja, pa smo seli i dogovorili se. Osamnaestoga stižu rezultati u PDF formatu, gde je u fotošopu nešto brisano i to odmah izlazi na Tviteru, izlazi sutra u novinama, a sada treba da razgovaramo i da vidimo na koji način da to prevaziđemo. Da, želeli smo to da uradimo, ali mislim da sa druge strane nismo imali sagovornika koji je hteo to da prevaziđe na taj način, nego je izabrao neki drugi, po meni vrlo nekorektan, a pre svega iniciran politikom.
Reč ima ministar Slavica Đukić Dejanović.
Gospodin Đurić je pomenuo Folnak, lek koji se koristi za lečenje anemije. U jednoj apoteci u Nišu, naš inspektor za lekove je ustanovio, najpre posumnjao, a kasnije Agencija za lekove i utvrdila, da taj oblik leka koji se nalazi u toj apoteci nije imao uobičajenu, odnosno potrebnu koncentraciju folne kiseline, aktivne supstance zbog koje se daje. Zbog toga je povučen. Nije bilo ništa planirano. Radi se o redovnim aktivnostima koje rade inspekcijske službe Ministarstva zdravlja.
Reč ima narodni poslanik Nikola Jovanović.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, dame i gospodo predstavnici Vlade, danas na dnevnom redu u ovom najvišem domu politike imamo jednu temu koja apsolutno nije politička. Tema je zdrava hrana, zdravo mleko. Mislim da ni predstavnici opozicije, ni predstavnici pozicije nemaju interesa ni političkog da kroz ovaj problem skupljaju neke političke poene. Ono što je poslednjih dana veoma uzbudilo srpsku politiku, a i običan narod je to da se u štampi pominje veoma toksična materija koja izaziva karcinom jetre, koja se nalazi u određenoj gljivici, koja je u zaraženom kukuruzu. Internista sam, gastroenterolog i vrlo dobro znam šta je karcinom jetre. Karcinom jetre nastaje kod bolesnika koji imaju cirozu, koji imaju hepatitis B i hepatitis C. Mislim da upotreba mleka sa dozom koja je u Americi 0,5, u EU 0,05, kao što je rekla malopre gospođa ministar, ne izaziva toksično dejstvo na oboljenje jetre. Imamo dosta ljudi koji godinama upotrebljavajualkohol, piju rakiju, vinjak i dobiju cirozu. Pojavi se kod doktora i prvi savet je prekinuti sa alkoholom. Šta piju? Piju mleko. Da li mislite da ako neko ko ima cirozu pije mleko godinu, dve da će da dobije karcinom jetre zato što je pio mleko u kome postoji procenat od 0,5 ili 0,05? Moje pitanje, radi javnosti, je da li je u svetu ispitivano koliko dugo i koja količina mleka je potrebna da bi se izazvalo neko toksično dejstvo na organizam, nevezano da li su u pitanju deca ili odrasli?Sam taj klirens tih toksičnih materija kroz organizam je veoma kratak. Pojašnjenja koja su iz Ministarstva poljoprivrede, odnosno veterinarske inspekcije govorili je da dva ili tri dana ne hranjenja stoke tom zaraženom materijom, to su koncentrati, da li je tako, u kojima se to nalazi, stoka nećezaraženi kukuruz da jede, imate eliminaciju te materije. Moje pitanje, radi javnosti, je da li postoje podaci koliko, koja koncentracija, koliko dugo i količinski?
Reč ima ministar Slavica Đukić Dejanović.
Stručnjaci kažu da takve studije nisu rađene, ocene bi bile paušalne, ali ono što jeste činjenica, to je da uz poznate elemente postoje imunomodulatorni, kancerogeni, teratogeni, mutageni uticaji aflatoksina u velikim količinama na organizam, na čoveka. Činjenica je da i individualni odgovori i individualna svojstva imaju izuzetno veliku ulogu u etiopatogenezi hepatičnih bolesti. Tako da, osobe koje imaju cirozu jetre ili hepatitis C su već u neuporedivo većem riziku od drugih i sigurno je, možemo zaključivati onda, da ista koncentracija ne deluje potpuno isto, ali taj individualni odgovor je i te kako bitan. No, iz činjenice da nema studija u svetu iz ove oblasti, možemo zaključiti da se malo bavimo sholastičkim pitanjima. Da li može biti đavo i na vrhu igle?
Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković.
Hvala, gospodine predsedniče. Jako brzo ću da govorim, jer imam mnogo materijala i mnogo pitanja na koja bih htela da dobijem odgovore u ime građana Srbije. Dakle, građani Srbije s pravom strahuju šta im se nalazi u tanjiru, jer što se bezbednosti hrane tiče, afera stiže aferu. Potpuno pogrešne reakcije i rešenja Vlade Srbije u slučaju kontaminiranog kukuruza, rekli ste. Otkrio nam je aferu Brisel, pa Italija, pa zatim mleka, koje je posle vrlo ozbiljne priče prebačeno na politički teren i gde su se dve političke stranke utrkivale koja će koju da nadgovori, ne brinući o tome koliko su građani uplašeni šta im se dešava. Na kraju, sada ova priča o jabukama koje su sa pesticidima, gde smo dobili informaciju od Rusije. Sve je to dovelo do toga da su građani zaista puni nepoverenja i prema proizvođačima, s jedne strane, a bogami i prema državi, koja očigledno mora da obezbedi sistem bezbednosti hrane, ali se tu ne snalazi. Neću da govorim o tome kolika je i kakva šteta naneta našoj poljoprivredi. Mislim da je trajna šteta. Mislim da je šteta pre svega u tome što smo izgubili silni ugled u svetu, ali bogami i materijalno nismo malo izgubili. Sada se već govori o šteti od nekoliko stotina miliona evra. Iako nadležni uporno tvrde da je hrana bezbedna i da oni vrše kontrole, moram da postavim pitanje - gde oni to kontrolišu hranu, ako mi nemamo nacionalnu referentnu laboratoriju? Ako mi budu odgovorili da imamo za to 47 raznih akreditovanih laboratorija, koje su uglavnom u privatnom vlasništvu, onda moraju da mi odgovore još na jedno pitanje, a to je – kako je onda moguće da isti uzorak koji se da, u ovom slučaju mleko, dobije potpuno dijametralno suprotne rezultate i sto posto različiti? Onda, kada već govorite o tome, odmah mi odgovorite i činjenicu vezanu za stare pravilnike po kojima se ispituje sve i svašta na određene proizvode, ali se ne ispituje kada je u pitanju meso, recimo hormoni, antibiotici, teški metali vrlo retko, skoro zanemarljivo. Zakon o bezbednosti hrane, osim nacionalne laboratorije, kaže da je za potpunu primenu zakona potrebno formirati i nacionalni savet za bezbednost hrane. Upozoravam vas da je zakon donet pre tri godine. Prošla Vlada, naravno, ništa nije uradila, a sedam meseci ni ova Vlada. Molim vas, u ime građana Srbije, vodite računa o rokovima i poštujte ih. Sada pitanje gospodinu Kneževiću – zašto je pri kontroli bezbednosti hrane iz uvoza, radi se o biljnoj i životinjskoj hrani mešovitog porekla, promenjena direktiva? Vi ste je promenili u oktobru mesecu 2012. godine. Sada se maksimalno može uzeti samo 150 uzoraka. Moram da kažem, prosto da možemo da pratimo, da je u prošloj direktivi mesečno jedna laboratorija obrađivala 750 uzoraka. Ko je i na osnovu kojih kriterijuma doneo ovakvu odluku? Sada nešto o mesu, pošto tom temom hoću da se bavim. Prema izjavi bivše ministarke Dulić Marković, od jula 2009. do avgusta 2011. godine uvezeno je preko 40 miliona kilograma mesa koje je od životinja hranjenih GMO hranom. Imam odgovor koji mi je dostavila nadležna služba, a kaže da nije nadležna da kontroliše, već je nadležna zemlja porekla, a dve zemlje porekla imaju dozvoljenu GMO hranu i nemaju potrebu deklaracije. Odgovorite mi na ova pitanja. Hvala.
Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
Počeću ono što sam zapisao. Govorili ste o sistemu bezbednosti hrane, za koju smo rekli da predstavlja određeni problem i da mora da pretrpi određene izmene. Da, radimo na tome. Kada će biti? Očekujem da će u najskorije vreme biti, jer treba da uradimo još nekoliko stvari. Govorili ste o 49 akreditovanih laboratorija. Čini mi se da imamo potpisano 42 ugovora sa akreditovanim laboratorijama. Nemamo nacionalnu referentnu laboratoriju. Vaše pitanje je bilo – kako to da smo dobili različite rezultate? Čak smo u jednoj laboratoriji, u kojoj smo radili tih 302 uzorka, dobili od jednog uzorka mleka tri različita rezultata. Radi se o milijarditom delu kilograma. To su verovatno vrlo osetljivi aparati, za koje naše akreditovane laboratorije verovatno još nisu spremne, jer se i aflatoksin tek od skoro ispituje, tako da mogu da kažem da verovatno nisu ni oni još izverzirani u tim stvarima. Čak rezultati koje smo dobili iz Holandije od, po našim informacijama, jedine akreditovane laboratorije za mleko u Evropi, dobili smo rezultate koji imaju toleranciju plus minus 29%. Prema tome, i oni stavljaju određena odstupanja, tako da je to verovatno slučaj i sa našim laboratorijama.
Reč ima ministarska Slavica Đukić Dejanović.
U našoj zemlji ima akreditovanih laboratorija za pojedine namirnice, za mleko takođe i mlečne proizvode. Ono što jeste činjenica, to je da kada se poštuju limiti za koncetracije aflatoksina u mleku, samim tim je obezbeđena sigurnost korišćenja hrane i za sve mlečne proizvode, ali jeste činjenica da je koncentracija ovog toksina u mlečnim proizvodima tri do pet puta veća nego u samom mleku, ali je obezbeđena sigurnost. Upravo su zato bitni ovi limiti. S druge strane, nama relativno bliska i po mentalitetu i po mnogo čemu, Italija ima za pojedine proizvode, na primer za tzv. teške sireve, parmezan na primer, dozvoljenu koncentraciju od 0,45 mikrograma u odnosu na neke druge sireve, gde je koncentracija 0,20 grama, zbog toga što štite svoj nacionalni proizvod.
Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala. To je samo delimično ono što hoću da pitam. Sledeća stvar je opet vezana za meso i za rad veterinarske službe, na koji ja upozoravam već nekoliko godina, jer je očigledno da je ova služba, koja treba da bude prva na braniku javnog zdravlja građana, jer brine o zdravlju životinja i proizvoda životinjskog porekla, o mleku, mesu, jajima i svim proizvodima koji idu od njih, rasturena i očigledno ne postoji sistem. Sedam meseci praktično mere nisu donete. Veterinari životare od danas do sutra i nisu uključeni u ovu kontrolu. Da vam kažem podatak da od 400 veterinarskih inspektora, gospodine ministre, koje imate, 80 njih ima licencu. Po zakonu mora svako od njih da ima licencu da bi mogao samostalno da radi. Sada vam samo 80 njih ima licencu, a ipak samostalno radi. On treba da donosi odluke od kojih zavisi zdravlje građana Srbije. Onda, da mi odgovorite na sledeću stvar. Pravilnik koji imate i koji kaže da je dozvoljeno da se u ljudskoj ishrani nađu sastojci koji u EU nisu dozvoljeni ni u hrani kućnih ljubimaca, citiram, izjava je bivšeg republičkog veterinarskog inspektora Miroslava Stojšića. Znači, ništa nisam izmislila i volela bih da dobijem činjenice i informacije od vas. Jer, pazite, samo ovaj mali detalj ovde što imam papira, to su informacije koje sam skupila o raznim užasima – pustili u prodaju kancerogeno meso itd. Dakle, od toga kako ćete vratiti veterinu u legalne tokove, jer ovog trenutka imate potpuno u sivoj zoni i klaničarsku industriju jednu trećinu i sve ostalo, od toga zavisi zdravlje građana Srbije. Veterinari kažu sledeće. U avgustu mesecu prošle godine mogli su vam na osnovu zdravlja životinja reći da se sprema epidemija aflatoksina. Kada smo već kod toga, molim vas, odgovorite mi kolika je količina aflatoksina dozvoljena u mesu i u jajima, zato što bih volela da uporedim sa onim što imam o podacima Belgije, Nemačke, Francuske i drugih zemalja. To je zanimljivo građanima Srbije. Inače, za mene je malo čudno da nešto što se zove toksin nije toksično. Izvinite i hvala vam.
Reč ima ministar Knežević.
Nemam sve podatke i ne mogu stvarno da vam odgovorim na većinu ovih vaših pitanja. Dostaviću vam, ako se ne ljutite, odgovore vrlo brzo. Hvala vam lepo.
Reč ima narodna poslanica Snežana Bogosavljević Bošković.
Poštovani gospodine predsedniče Narodne skupštine, uvaženi ministri u Vladi, dame i gospodo narodni poslanici, i ja bih želela da postavim pitanje ministarki zdravlja prof. dr Slavici Đukić Dejanović. I pored toga što ste vi, gospođo ministarka, od same pojave problema povećanog nivoa aflatoksina u mleku i s tim u vezi postavljenog pitanja štetnosti istog po zdravlje stanovništva, insistirali da se o tome izjasne stručnjaci kompetentni za ovu problematiku, to nije dovoljno ozbiljno shvaćeno. Naši građani i naša javnost bili su opterećeni različitim informacijama i različitim tumačenjima nastalog problema, od kojih su mnoga, bez sumnje, bila i politički motivisana. Sve to imalo je za posledicu stvaranje u javnosti atmosfere uznemirenosti, zbunjenosti, straha i panike. Zbog toga smatram da je izuzetno važno i značajno to što ste vi danas u Narodnoj skupštini i što ste pokazali spremnost da nama narodnim poslanicima i našim građanima pružite prave informacije i izložite vaše viđenje zdravstvenog aspekta ovog problema. Polazeći od navedenog, a pri tome imajući u vidu da ministarstvo koje vi vodite brine i o zdravstvenoj prevenciji naših građana, želim da vam postavim sledeće pitanje, vi ste već delom i odgovorili na njega, ali zarad javnosti naših građana zamolila bih vas da nam još jednom objasnite - koliko je zapravo po zdravlje ljudi štetno prisustvo aflatoksina u mleku i kakve mogu biti posledice njegovog prisustva u povećanim koncentracijama? Hvala.
Ministar Slavica Đukić Dejanović ima reč.
Slažem se da je bilo dosta nejasnoća i da, kada se struka ne sluša, da su onda interpretacije svakog čoveka kada je zdravlje u pitanju i te kako raznolike i, nažalost, često prožete i neosnovanim strahovima. Ali, ono što jeste istina, to je da mi u sistemu zdravstvene zaštite ove zemlje imamo institucije koje rade na vaspitno-obrazovnom radu, zbog čega je Ministarstvo zdravlja ocenilo, u momentu kada je priča o aflatoksinu počela da bude interpretirana od onih koji nemaju dovoljno stručnog znanja, da institucije, a to su zapravo i instituti za javno zdravlje, zavodi za javno zdravlje, 23 institucije tog tipa funkcionišu u našem sistemu i oni zapravo, između ostalog, treba da obaveštavaju opštu populaciju o tome šta znači javno zdravlje, šta može biti rizik po javno zdravlje, koji su to realni problemi. Dakle, u neku ruku, vaspitno-obrazovne aktivnosti su, posebno u takvim okolnostima, na njima. Ono što je Ministarstvo zdravlja učinilo, uz apel da se zaista sluša struka i da političari ustupe mesto stručnjacima oko suzbijanja straha vezano za korišćenje aflatoksina M1, to je i da je angažovalo zaista rukovodioce svih ovih institucija za javno zdravlje da rade svoj posao, čime je zapravo postojala realna mogućnost da kroz institucije sistema je najkompetentnije osoblje u njima, građani dođu do pravih informacija. Možda je ovo prilika da zamolimo i medije da proprate rad ovih institucija koje su nepravedno u poslednjih 10-ak godina i više zapostavljene.
Narodni poslanik Borislav Stefanović ima reč. Izvinjavam se, hoćete li vi, imate pravo? Izvinjavam se, kasno se prijavila koleginica, pa sam zbog toga vama dao reč. Snežana Bogosavljević Bošković ima reč.
Želela bih da vam se zahvalim, gospođo ministarka, na datom odgovoru. Istovremeno bih vas zamolila za još jedno dopunsko pitanje. Na njega ste delimično već odgovorili, ali opet, zarad naših građana i naše javnosti, zamolila bih vas da nam pojasnite i još jednom kažete – da li postoje i da li su vam poznati rezultati istraživanja o tome koji period korišćenja mleka sa nivoom aflatoksina do 0,05 i onog sa nivoom do 0,5 mikrograma po kilogramu se može smatrati štetnim po zdravlje ljudi, posebno po zdravlje dece? Kakve sve negativne posledice to može imati? Zahvaljujem se.
Ministar Slavica Đukić Dejanović ima reč.
I 0,05 i 0,5 mikrograma po kilogramu mleka su apsolutno bezbedni nivoi, ali treba da težimo, u skladu sa principima o kojima sam malopre govorila, što nižim nivoima, upravo zbog svega onoga o čemu smo govorili, da se koncentracije u mlečnim proizvodima povećavaju, da postoje individualne sklonosti ka određenim razboljevanjima i da svakako moramo znati da u kumuliranim efektima postoji mogućnost i teratogenog i mutagenog i kancerogenog dejstva.
Narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Hvala predsedniče. Mi iz DS postavljamo nekoliko pitanja. Prvo, činjenica je da u Ministarstvu poljoprivrede mesecima, ministre, ste ignorisali stručnjake koji rade u vašem ministarstvu i potpuno se niste interesovali za ovaj problem. U septembru ste znali da je 37% kukuruza zaraženo aflatoksinom. Zašto niste momentalno reagovali i preduzeli adekvatne mere? Zašto u tom slučaju niste reagovali po pravilniku? Zašto ste dozvolili da u celoj aferi stradaju mali proizvođači kukuruza i mleka? Zašto i da li uopšte imate kukuruza u robnim rezervama za sanaciju ovog problema? Odgovore na pitanja o neispravnosti mleka davala je SNS, a ne Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo zdravlja i Vlada i oni su politizovali aferu. Moje pitanje je – zašto? Niste nastavili otkup od malih proizvođača kao što je to radila Hrvatska, nego ste zatvorili, a potom uništili stotine proizvođače, prebacujući odgovornost na male proizvođače. Odgovorni ste za ugrožavanje zdravlja stanovništva, ministre, a pre svega ste drsko i promišljeno ugrozili zdravlje naše dece, zarad ko zna čijih interesa. Kada ćete, ministre, podneti ostavku? Ili kada će vas na sednici glavnog odbora "srpske nestručne stranke" smeniti? Da li ste uopšte svesni koliku ste štetu po srpsku poljoprivredu i srpsku ekonomiju napravili svojim neznanjem, nestručnošću i bahatošću? Koju ćete drugu nestručnu osobu postaviti umesto vas, ministre Kneževiću? Verovatno imate tu informaciju. Zašto ste vraćali nivo na 0,05, ako je 0,5 u redu, kako ste rekli? Zašto u ovoj zemlji ne rade inspekcijske službe? Zašto mi ne znamo šta se uvozi od hrane u našu zemlju i šta nam rade instituti za javno zdravlje i zašto oni ne funkcionišu? Da li je tačno da je ministar Dinkić to ukinuo i da mi danas nemamo nikakvu kontrolu, da je Srbija kao kanta za đubre za razno smeće koje naša deca treba da jedu? To su pitanja za sada, ministre. Hvala.
Hvala. Ministar Knežević ima reč.
Prvo, samo malo oko politike. Ne znam da li ste obavešteni da je "srpska nestručna stranka" pobedila na ovim izborima, to bi vam trebalo biti jasno, a vi ćete imati, kao brojne frakcije, prilike na sledećim izborima da ponovo dođete do poverenja građana i da pokušate ponovo da upravljate javnim poslovima. Kako ste upravljali javnim poslovima u prethodnom periodu, vidi se i sada po potpuno urušenom sistemu i po svim onim posledicama koje imamo i do dan danas. Vaše prvo pitanje, ignorisanje stručnjaka iz septembra meseca 2012. godine, o 37% zaraženog kukuruza. Ne, nije stigla do mene takva informacija. Malopre sam vam rekao kada sam prvi put, znači tek u oktobru i novembru mesecu došao do podataka o tom kukuruzu. Odmah zatim oformio radne grupe koje su bile sastavljene od stručnjaka iz čitavog ministarstva i koji su došli do podataka da je procenat kukuruza zaraženog aflatoksinom 7%. Da li imamo kukuruza u robnim rezervama? Imamo, negde oko 180.000 tona, između 150.000 i 180.000 tona. Sad je podeljeno nešto poljoprivrednicima, 300 kilograma po grlu. Takođe smo i tu po treći put već oformili komisiju da vidimo koliko je to kukuruza zaraženo, jer je neki dan bila izjava u medijima direktora Direkcije za robne rezerve, koji je izjavio da je negde oko 31% kukuruza zaraženo. Kada ću podneti izveštaj? Izveštaj sam podneo i premijeru, i predsedniku svoje stranke. Kakve će oni sankcije i da li će uopšte podneti neke sankcije, ili na Vladi ili na Glavnom odboru, to je na njima. Ja sam potpuno spreman da oni ocene moju odgovornost u čitavom ovom slučaju. To uopšte nije sporno i to sam rekao već prvog dana, za sve ono što se događalo ministarstvu za ovih sedam meseci. Zašto je vraćen nivo aflatoksina na 0,5? To je jedno vrlo interesantno pitanje. Možda će trajati malo duže. Ne znam da li imam vremena, predsedniče, ali pokušaću da skratim maksimalno. S jedne strane imamo Pravilnik o maksimalnoj količini aflatoksina u mleku koji iznosi 0,5, a sa druge strane imamo proizvođače mleka koji ni u svesrdnu podršku države ne mogu da postignu taj standard. Mi znamo da je standard od 0,05 mikrograma po kilogramu aflatoksina u mleku evropski standard, standard EU, ali je EU, zajedno sa Južnoafričkom Republikom, izuzetak u svetu. Znači i Rusija, i Kina, i SAD, Indija, Latinska Amerika, tri četvrtine sveta pije mleko koje ima standard od 0,5. Dakle, postojala je dilema da li se slepo držati ovog pravilnika koji imamo sa evropskog sa 0,05 i onda biti spreman na sledeće posledice. Te posledice su da ugrozimo životnu egzistenciju desetine hiljada malih proizvođača mleka, stočara, koji žive od mleka od svoje dve, tri krave i od njih napravimo socijalne slučajeve, da bi sutra o njima država trebala da vodi računa i da im se daju sredstva iz budžeta kojih, naravno, nemamo hronično, jer ste, između ostalog, i vi u prethodnom mandatu dobro raskrčmili tu kasu. Dalje, druga posledica je da dnevno uništavamo stotine hiljada litara mleka koje se u najvećem delu sveta smatra ispravnim. Treće, da izazovemo ekološki problem, jer većina farmera ne bi se sigurno izlagala trošku da nosi to svoje neispravno mleko, tzv. neispravno mleko da nosi na neku drugu destinaciju, nego bi ga uništavali tu negde u blizini, što bi izazvalo ekološku katastrofu. Četvrto, da li smo toliko bogati da možemo da prepolovimo broj muznih grla, koje je već u vreme vašeg mandata prepolovljen i to mnogo puta? Da stvorimo, praktično, crno tržište mleka, jer ako ne može da ide u zvaničnu upotrebu, znate kako to već ide po našem dobrom srpskom običaju, išlo bi na crno tržište. Da li smo dovoljno bogati da onda na rafovima imamo strano mleko, koje je verovatno mnogo skuplje i koje bi sigurno uticalo na životni standard naših građana? Kad smo sve to sagledali i sve te ekonomske posledice koje proizilaze iz samo jednog pravnog akta, postalo je jasno da pravilnik treba makar privremeno menjati. Prva suša koja je pogodila Srbiju, znači 2012. godine, pokazala je da je pravilnik iz 2011. godine potpuno neprimenljiv i da se ništa neće događati ako u Srbiji u određenom periodu nastave da piju mleko sa količinom aflatoksina od 0,5 miligrama po kilogramu, jer taj isti standard ima, kao što sam rekao, i tri četvrtine sveta. Smatrao sam da kao ministar poljoprivrede imam pravo i obavezu da zaštitim, pre svega, naše seljake i našu poljoprivredu i to sam uradio, stavljajući u ovim vanrednim okolnostima jednu vanrednu meru, a to je smanjenje standarda sa 0,05 na 0,5, a videli ste da smo se konsultovali i sa svim stručnjacima iz medicinskih nauka, pre svega sa Medicinskog fakulteta, sa "Batuta" i VMA. Hvala.
Molila bih vas ministre da se ubuduće pridržavate ovog vremena od pet minuta, a dozvolila sam vam zato što je značajna tema. Reč ima Borislav Stefanović. Izvolite.
Složićete se da je sve značajno, tako da očekujem da i meni produžite za minut. U svakom slučaju ministre vama je jako poznato da mi najveću količinu mleka izvozimo u Crnu Goru, Makedoniju i BiH, a ne u Ameriku. Zašto ste nam onda nametnuli američki standard za mleko? U Americi postoji i GMO, postoje antibiotici u mesu i u mleku. Hoćete to sledeći put da kažete i onda da pravdate da to najrazvijenije države rade? Možda je to ispunjenje obećanja predsednika Nikolića da će Srbija biti crna rupa na tepihu Evrope tako što nam dižete aflatoksin na 0,5 što je jedinstveno u istoriji ovog kontinenta da je bilo koji ministar na bilo kom mestu učinio? Ne postoji nikakvo opravdanje za to što ste uradili i ne postoji mogućnost da se pokrijete iako ste rekli prvo da cela Vlada stoji iza toga, a posle ste rekli da ste vi lično odgovorni. Mi bismo voleli da znamo da li ste vi lično odgovorni ili cela Vlada. Mi mislimo da je cela Vlada odgovorna. Ako vi menjate pravilnik, onda ga vi promenite u okviru vašeg ministarstva. Ono što je sigurno tačno je da ste tri puta formirali komisiju kako kažete, čime potvrđujete da ste nestručni. Potvrđujete da ste srpska nestručna stranka. Jeste, pobedili ste na izborima i mnogi su pobeđivali na izborima u Srbiji i te stvari se menjaju, ministre. Lepo vas pitam, da li ćemo mi vas ikad više videti u ovoj skupštini? Da li ćete podneti ostavku? Da li imate grižu savesti zbog onoga što ste napravili? Da li će vas smeniti nova Centralna otadžbinska uprava? To mene zanima da mi odgovorite, jer je javnosti poznato šta ste napravili. Kažete da niste informisani o kukuruzu u septembru. Pouzdano znamo, ministre, i vi i ja da ste imali nekoliko kolegijuma u ministarstvu i da su vam ljudi uporno to saopštavali, a vi ste to uporno ignorisali. Uporno ste ignorisali zato što imate državnog sekretara koji se bavi lovom. Zato što kad god se okrenete levo i desno ne možete stručnog čoveka da nađete u ovoj zemlji, u SNS.
Reč ima ministar Knežević.
Imate prvo loše insajdere. Pošto vodimo zapisnike sa svih kolegijuma, ja ću vam dostaviti te zapisnike, pa ćete imati priliku da se uverite da nismo imali ni u septembru, ni u oktobru, ni u novembru uopšte tu temu na dnevnom redu. Rekli ste da sam potvrdio nestručnost naše stranke. Može biti, ali mi smo tek na početku mandata i imamo jako puno posla pred sobom, uradili smo dosta posla i neće nas niti politikanti, niti oni koji loše misle svojoj zemlji i svom seljaku sprečiti u tome. O vašoj stručnosti, bilo je i prilike i biće možda prilike da razgovaramo, ali pre svega o vašoj stručnosti su se izjasnili građani ove zemlje. Pokazali ste koliko ste znali i koliko ste umeli. Nije to ništa strašno biti u opoziciji, čekajte neku drugu priliku, pa ako budete konačno oformili jednu stranku, imaćete možda uspeha na tim izborima. Što se tiče izvoza našeg mleka, naravno, da sve mlekare koje izvoze rade te komercijalne poslove i oni sa svojim partnerima u inostranstvu razgovaraju i kakve ugovore postignu, takvi ugovori će biti i sprovedeni. Imam česte sastanke sa proizvođačima mleka, videli ste pre neki dan da su se i oni zalagali i proizvođači mleka za to da ovaj standard ostane bar neko vreme, dok se ne steknu uslovi da se on promeni. Prema tome, oni će sigurno izvoziti i dalje, imaće naravno, gubitke, ali mislim da će najveće gubitke imati upravo od politikanstva, koje je krenulo iz vaše stranke. Što se tiče lobija koji su zainteresovani za sve ovo, za čitavu ovu stvar, da to sam ponovio više puta, ponavljam i sad, ali ne stoji ta primedba ni meni ni mom Ministarstvu, nego stoji pre svega vama koji ste ovu aferu praktično razgoreli. Znači, to je GMO lobi, to je uvoznički lobi, i pre svega, najvažniji, to je politički lobi jedne frakcije Demokratske stranke koja želi da još koji mesec, još koji trenutak zadrži svoje fotelje, pogotovu u Vojvodini, ne uzimajući u obzir uopšte mišljenje građana Vojvodine, a mišljenje građana Vojvodine će vrlo brzo biti pokazano. Vojvodina je od onoga što se nazivalo lokomotiva razvoja ove države, postala poslednji vagon tog voza koji žuri prema Evropi, a u tom vagonu ste nas doveli vi i vaša politika. Vojvodina ima najveći broj nezaposlenih, Vojvodina ima najveći rast, odnosno najmanji rast bruto društvenog proizvoda. Prema tome, pobrinite se imate dosta sigurno problema vaših, pa razmišljajte i o tome, a da li će mene neko smeniti, ili da li ćemo se više gledati ne zavisi sigurno od vas, jer da zavisi od vas, ja sam već osetio mnogo puta kako bi prošao u životu. Hvala vam.
Hvala. Gospodine Stefanoviću, nemate pravo, reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Dakle, gospodine Stefanoviću, imali ste pravo da postavite pitanje u trajanju od tri minuta. Posle toga ste imali pravo da postavite dva podpitanja u trajanju do najviše dva minuta. Vi ste to iskoristili. Gospodin Stefanović je već dva puta govorio. Dakle gospodine Arsiću, vratiću vam vreme.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, razumem svoje kolege narodne poslanike iz Demokratske stranke, očigledno su jako nervozni, zato što jednu aferu koja je plasirana među građane Srbije i koje su oni sami izazvali, polako počinje da bude razotkrivana pred srpskom javnošću. Što se tiče pitanja, voleo bih da može ministar da odgovori na sledeće pitanje, pošto Evropska unija donela taj čuveni pravilnik o količini aflatoksina sa 0,5 je povisila standard na 0,05 promila, koliko znam tamo je prelazni period za primenu tog jednog pravilnika bio dve godine, a u Srbiji je bio dva dana. Najveći problem oko primene pravilnika, koji je donela Demokratska stranka 2011. godine je bio taj što je neprimenljiv, a neprimenljiv je iz više razloga, osnovni razlog njegovog neprimenjivanja jeste nedostatak referentne nacionalne laboratorije koja bi ispitivala kvalitet mleka i drugih životnih namirnica, odnosno hrane. Pošto se već duže vremena priča o tome da mi tu laboratoriju imamo, ali ona je još uvek u povoju i nije rođena za proteklih 12 godina dok je Demokratska stranka vedrila i oblačila u Srbiji. Voleo bih da nam nadležan ministar odgovori zašto ta nacionalna referentna laboratorija nije počela sa radom, da bi mogao da se primenjujepravilnik koji je donela Demokratska stranka, koji je neprimenljiv, isto tako voleo bih da znam da li postoje mogućnosti i uzorci mleka iz 2010, 2011, 2012. godine, da se i oni pošalju na analizu u neku drugu laboratoriju, da se utvrdi ispravnost tog mleka, dok je Demokratska stranka vršila vlast. Potpuno sam siguran da bi rezultati bilo potpuno identični, eto to bi zasad bio moj prvi krug pitanja.
Ministar Knežević.
Evo, mogu vrlo kratko da odgovorim, pošto imam podatak iz Kancelarije Evropske unije, Nacionalna referentna laboratorija ne radi, ona je krenula sa osnivanjem još 2003. godine, EU je prema njihovim obračunima ukupna sredstva koja EU do sada utrošila na uspostavljanje Direkcije za Nacionalnu laboratoriju u Batajnici iznose oko osam miliona evra. Nemam tačne podatke koliko je to bilo još iz našeg budžeta, znam samo da sam u avgustu mesecu obilazeći sve te delove Ministarstva zatekao i krov koji prokišnjava, zatekao i ljude koji nisu baš bili spremni da mnogo rade, tako da ćemo u vrlo kratkom roku uraditi tamo neke stvari. Znači, kao što sam rekao, neka sredstva smo odredili da se to završi, očekujemo pomoć stranih donatora i dalje i po našim proračunima imamo dinamički plan, da bi do kraja 1. tromesečja 2014. godine ta laboratorija mogla da proradi.
Hvala. Gospodin Arsić, izvolite.
Gospodine ministre, znači, mi nemamo državni organ koji vrši ispitivanje kontrola kvaliteta životnih namirnica, i ono što smo imali, izgleda da je netragom nestalo, znači sada, koliko sam razumeo to rade privatne laboratorije. Mojesledeće pitanje je – da li neko kontroliše te privatne laboratorije? Da li će laboratorije koje više puta imaju značajno odstupanje rezultata od onih koji su realni, pošto je javna tajna da su te privatne laboratorije pod uticajem uvozničkog lobija. Interesuje me, da li ste prilikom ove kontrole mleka, odnosno slanja u druge referentne laboratorije, da li ste poslali i mleko iz uvoza, a ako niste, zašto niste, zato što smatram da i mleko iz uvoza ni po kvalitetu ni po standardima ne odstupa od domaćeg mleka, osim po ceni i u interesu je onih koji ga uvoze, samo da strpaju što više para u svoj džep.
Hvala. Izvolite ministre.
Vrlo kratak odgovor na vaša pitanja. Znači da, kod nas postoje 42, ne postoje nacionalne laboratorije, postoje 42 akreditovane laboratorije, akreditaciju daje akreditaciono telo i ono im daje dozvole za rad. Što se tiče mleka iz uvoza, mi smo kao što sam rekao poslali 302 uzorka od 37 proizvođača i od toga je 48 lotova ili 48 serija stavljeno odmah van prometa, dok nismo sačekali rezultate iz Holandije. Rezultati iz Holandije su takvi da jedna trećina tog mleka je potpuno spremna za upotrebu i potpuno ispravna za upotrebu i po evropskim merilima, a ostale dve trećine su po našim novim standardima takođe za upotrebu. Međutim, pošto je onda važio drugi propis, mi ćemo te dve trećine mleka uništiti.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević.
Poštovani narodni poslanici, poštovani ministri, neznanje je majka straha. Onoga ko ne zna lako je uplašiti. Taj će da podlegne panici, što se dogodilo početkom ove 2013. godine. Tome su doprinele, naravno, i mnoge novine, koje su iz tiražnih razloga namerno prećutkivale suštinu ove pojave, koja je stara i prisutna u svim zemljama gde se gaji ne samo kukuruz, nego i sve žitarice. Reč je o tome da postoji jedna gljiva, jedan plesan koja se zove "Aspergillus flavus" koja u procesu metabolizma stvara aflatoksin. Taj toksin ne može da se uništi, razgradi na visokim temperaturama, ali može da se odstrani i spreči da dospe u mlečni aparat, u vime i mlečne žlezde krave. Jedan od tih preparata je "Sony" koji su urađeni na principu, odnosno od zeolita, jedne veoma jeftine, neškodljive silikatne materije koja ne košta mnogo, a lako, ako se unese u koncentrat, može da se smanji nivo aflatoksina i drugih toksina o kojima mi ne govorimo, a koji su takođe štetni i za domaće životinje, pa mogu da budu takođe štetni i za ljude. Ministar i Ministarstvo poljoprivrede je pogrešilo što oktobra meseca 2012. godine, kad se pojavila tvrdnja da je naš kukuruz zaražen ovom gljivom i plesni, a ona je čudna po tome što, za razliku od drugih plesni, veoma se širi, njoj pogoduju upravo visoke temperature kakve smo imali u leto prošle godine, nije reagovala na taj način da je pozvalo stručnjake, poput profesora Marije Škrinjar sa Tehnološkog fakulteta u Novom Sadu, koja o tome zna sasvim dovoljno, zatim Radmilu Resanović sa Veterinarskog fakulteta, koji bi rekli da može da se smanji prisustvo aflatoksina smanji, reducira na jedan sasvim podnošljiv nivo. O tome ovde uopšte nije večeras bilo reči, nego se i dalje nastavila prepirka o tome da li je trebalo zadržati 0,5 mikrograma ili možda prihvatiti ono što je u EU, 0,05. Dakle, to je jedna velika greška iz koje su nastale ovakve posledice. (Predsedavajuća: Vreme.) Moram da vam kažem da kao novinar nikada nisam pisao ni o svinjskom gripu, ni o ptičijem gripu. (Predsedavajuća: Vreme, gospodine Tranvčeviću. Privodite kraju.) Dozvolite da vam kažem nisam drugim rečima širio, nego sam išao i pitao te ljude. Kada sam neki dan bio kod gospođe Škrinjar za emisiju "Znanje na poklon", pitao sam - gospođo Škrinjar, da li su vas zvali iz Ministarstva poljoprivrede..
Moram da vas zamolim da završite. Pola minuta ste duže pričali. Da li neko od ministara želi da odgovori? (Ne.) Nemamo odgovor ministara. Dakle, sledeća na redu je narodna poslanica Olgica Batić. (Narodni poslanik Zaharije Trnavčevićdobacuje s mesta.) Gospodine Trnavčeviću, ako nastavite da dovikujete sa mesta dužna da vam izreknem opomenu. Imali ste pravo da postavljate pitanje, kao i ostali narodni poslanici, u vremenu do tri minuta. Molim vas da se pridržavamo Poslovnika svi zajedno. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. (Narodni poslanik Zaharije Trnavčevićdobacuje s mesta.) Gospodine Trnavčeviću, izričem vam opomenu. Reč ima ministar Goran Knežević, izvolite.
Evo, poštujući godine gospodina Trnavčevića i naše dugogodišnje prijateljstvo i, naravno, vaše znanje, ja ću da vam kažem da smo samo formirali radnu grupu stručnjaka da prati situaciju i da predlaže ministarstvu dalje mere i da koristimo zeolit mešan sa kukuruzom. To rade naše poljoprivredne stručne službe. Znači, ne dajemo poljoprivrednicima da sami oni to rade, nego naše poljoprivredne stručne službe, naši veterinari to rade i onda odnose takvu gotovu hranu kod poljoprivrednika.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević. Imate pravo do dva minuta. Izvolite.
Gospodine Kneževiću, radi se o tome da bi ovo trebalo da se ugradi u Pravilnik o stočnoj hrani, da se, bez obzira na stanje, na incidentne situacije, kakva je bila u 2012. godini, u koncentratu nalazi zeolit zbog toga što je on neškodljiv za životinju i ne dospeva uopšte ni u mleko, ni u meso itd. Još jednu stvar da vam kažem, gospodine Kneževiću. Stigla je vest da je iz Rusije u plodovima jabuka i drugoga voća nađeni nedozvoljeni recidiv hemijski preparat. Savetujem vam da date nalog da se redovno ispituju ti plodovi, jer ono što je zdravo za stranoga kupca, biće zdravo i za našega potrošača, a nećemo se blamirati i dolaziti u situaciju da nam vraćaju pošiljke ili stavljaju takve teške prigovore. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
Evo samo jedna rečenica. Nikad se ne može kontrolisati svaki primerak svake namernice. Postoje planovi predviđeni, planovi uzorkovanja koji se iz godine u godinu korigiju. Pre 20 godina se nije istraživao aflatoksin, sad se istražuje, tako da se i to menja. To je jedna živa stvar koju moramo pratiti. Slažem se sa ovim da ugradimo i u neke pravilnike i da vršimo što više i više kontrola. To zavisi, kao što sam malo pre i objašnjavao, i od organizacije službe i od novaca i od 1000 drugih stvari.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Uvažena predsedavajuća, poštovani članovi Vlade, koliko znam, održavanje ove sednice predložila je LDP. Sada ih ne vidim. Ne znam da li neko od vas ovde vidi da su oni prisutni? Toliko o tome koliko njih uopšte zanima tema bezbednosti hrane u Srbiji i zdravlje građana. Pošto se ovde vrlo često dešava da političke stranke svojataju određena pitanja i određene teme kao svoje, onda bez lažne skromnosti mogu da kažem da je prvo o temi aflatoksina pričala DHSS, da sam u Skupštini prvo pitanje o mleku i aflatoksinu postavila ja upravo ispred DHSS. Za sve one koji ne znaju, mogu da pogledaju stenografske beleške i da izvrše uvid u to. To je bar laka i proverljiva činjenica. Na Trećem vanrednom zasedanju, dana 12. postavila sam vam poslaničko pitanje i vama i ministarki zdravlja. Podsetiću gospodina Kneževića upravo da je DHSS podnela amandmane na Predlog zakona o budžetu upravo sa ciljem da se obezbedi kako zdravstvena zaštita, nadzor nad bolesnim životinjama i ljudima, isto tako i bolestima koje se prenose putem hrane, pa da se u tom cilju obezbede veća sredstva iz budžeta za veterinu, jer je veterinarska služba upravo ta koja je zadužena za kako sledljivost proizvodnje, tako i životinja, prometa životinja i hrane životinjskog porekla, kao i za pružanje garancija za izvoz mleka, mesa i drugih životinjskih proizvoda. Naravno, ti amandmani nisu prihvaćeni naravno da se ne ljutim zbog toga što nisu prihvaćeni. Takođe, na Predlog zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju podnela sam dva amandmana koja se direktno odnose na veterinarsku službu i direktno se odnose na proizvode životinjskog porekla, između ostalog, i na mleko. Takođe ni ta dva amandmana opet nisu prihvaćena i opet nisam ljuta što ih niste prihvatili. Istina je da sam tada imala kritički odnos prema, ali vidite da ga danas nemam i to bez trunke cinizma govorim i iskreno. Ono što sam podnosila i što sam predlagalakonkretno se tiče veterinarske službe. U to je upućen i neki vaš državni sekretar koji je bio prisutan na Odboru za poljoprivredu. Znam budući da sam prisustvovala. Sve te savete davali su mi ljudi koji su u veterini više od 30 godina, koji su najeminentniji stručnjaci. To je tzv. taj moj savet staraca, čije sugestije rado prihvatam, i koji me pripremaju kako za sednice Odbora za poljoprivredu, tako i za sve druge. Naravno da ste pravovremeno reagovali. Istina, doduše malo kasno i nespretno, bar u medijima, ali bolje ikad, nego nikad. Poslali ste uzorke na pravo mesto. Niste kalkulisali. Takođe, smenili ste neke od onih koji su i trebali da budu smenjeni, ali ostali su i neki prisutni u vašem ministarstvu kao što je recimo... Konkretno pitanje za vas jeste kako to da državnisekretar na Odboru za pravosuđe, koji se odazivana prezime Golubović, daje potpuno netačne i neistinite podatke koji se tiču vetereniraskih stanica? (Predsedavajuća: Vreme.) Evo, završavam. Moje konkretno pitanje je kada je veterinarima i šta je plaćeno od septembra meseca do današnjeg dana?
Reč ima mi
Nemam tako pojedinačno svrstane podatke. Mogu da vam kažem da smo mi podređeni merama. Tako imamo otprilike svrstane podatke, da smo mi ostali dužni nešto iz genetike, naravno četvrti kvartal za mleko i da smo, u principu, sa 99% izmirili sve svoje obaveze iz 2012. godine i sve obaveze iz 2011. godine. To je podatak koji ja imam iz ministarstva. Tačno šta je plaćeno, mislite veterinarskim službama ili kome? Evo, opet moram vama, već treći put, da kažem evo proveriću i odmah ćete dobiti odgovor vrlo hitno. Nemam podatak stvarno, ovde kod sebe.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Olgica Batić.
Evo, daću vam podatak. Nije im ništa plaćeno od novembra 2012. godine do današnjeg dana. Proverite i u Narodnoj banci, proverite svuda gde možete, pa ćete doći do toga istog. Za kraj, naravno, ono što želim da kažem jeste da ne možete na ovome da se opustite i da na ovome sve ostane, jer posle svega slede i analize mesa, prisustvo nutrita i nitrata, kancerogenih supstanci i budite sigurni da tek sledi analiza proizvoda kao što su: jaja, meso, prerađevine. Ako to ja znam, onda sam sigurna da vi tek to treba bolje od mene da znate. Naravno, moje dodatno pitanje je šta je sa šefovima poljoprivredne inspekcije? Šta su oni radili sve ovo vreme i kolika je njihova odgovornost upravo u ovakvoj aferi koja je delom, naravno, ispolitizovana? Zašto i da li uopšte postoji vakcina protiv klasične kuge svinja? Jer, ukoliko nam se slučajno ove godine dese poplave, onda se ona ne leči. To pretpostavljam da znate. Naravno, terenski veterinari predstavljaju elitni deo ovog društva, oni su svoj posao časno radili. Očekujem da mi date odgovor na ono prethodno postavljeno pitanje. Hvala.
Hvala. Ministar Knežević, ima reč. Prijavite se samo, molim vas, još jednom.
Dakle, od 11. meseca nisu plaćeni, a ne od septembra, je li tako? Tako ste rekli? Videćemo to ovih dana. Imamo sredstava na računu, tako da mislim da neće da bude tu nekih posebnih problema. Što se tiče šefa poljoprivrednih inspekcija. Mi radimo promenu sistematizacije. Očekujemo nova kadrovska rešenja i očekujemo da Vlada, možda na sledećoj ili tamo na onoj sednici, usaglasi, odnosno da dâ saglasnost na našu sistematizaciju, pa ćemo onda moći da radimo i ta kadrovska rešenja.
Hvala. Gospođo Batić, nemate više prava na postavljanje pitanja. Reč ima narodni poslanik Karolj Čizik.
Poštovana predsedavajuća, cenjeni ministri, dame i gospodo, imam pitanja za ministra poljoprivrede gospodina Kneževića. S obzirom na činjenice da je prošlogodišnji rod u našoj zemlji bio veoma nekvalitetan, suša i visoke temperature su doprinele da naše poljoprivredne kulture podbace i u kvantitetu i u kvalitetu. Raznorazne biljne bolesti su uzimale maha, napadale su poljoprivredne kulture kojima je, zbog teških uslova, imuni sistem bio oslabljen. Na taj način ceo prošlogodišnji rod je bio lošijeg kvaliteta od uobičajenog sa malo povećanim sadržajem mikotoksina. Vi kao ministar poljoprivrede morali ste biti upoznati sa ovom situacijom. Stručnjacima je bilo jasno da kada stoka konzumira takvu stočnu hranu ti toksini će da prelaze u meso, u jaje, u mleko, pa preko toga u ljudske organizme. Vi kao ministar poljoprivrede, kakve ste preventivne mere preduzimali da do takvih štetnih posledica ne dođe? Tu ne mislim na elegantno dizanje dozvoljene gornje granice aflatoksina u mleku sa 0,05 na 0,5 mikrograma po kilogramu. Pre svega mislim na takve mere koje su preduzimali npr. u susednoj Hrvatskoj. Tamo su paorima podeljeni materijali koji ih savetuju šta treba da urade u takvoj situaciji. Paorima su organizovali edukacije. Jasno je da je ova nezahvalna situacija u koju smo upali mogla biti veoma lako izbegnuta sa malo pažnje i stručnosti. Tačno je da je vrednost gornje granice aflatoksina od 0,05 mikrograma mleka u EU uvedena 2006. godine i to sa razlogom da se na taj način odbrane od uvoza mleka iz trećih zemalja. Ranije je svuda važila granica od 0,5 mikrograma po kilogramu. Jasno je da se niko od mleka neće razboleti, ali se razbolela naša poljoprivreda. Smanjena je potrošnja mleka, izvoz mleka je smanjen, dovodi se u pitanje kvalitet izvezenog kukuruza. Gubici se mere milionima evra. Opet, ne znam po koji put, kaznu plaćaju siromašni paori Vojvodine. Ko je kriv zbog toga? Opozicija, javni mediji, štampa koji jedna čekaju senzacije da od bube naprave slona? Ili je kriva Vlada koja upravlja ovom zemljom. Vlada koja ima sve institucije u rukama? Vlada koja treba da rukovodi ovom situacijom. Da rezimiram gospodine Kneževiću, dva konkretna pitanja. Prvo, šta ste vi preduzeli kao preventivnu meru da se ova situacija izbegne? I, ko je kriv za ovu situaciju u koju smo sada dospeli? Hvala.
Reč ima ministar Knežević.
Govorili ste prvo da je rod u 2012. godini podbacio u kvantitetu i kvalitetu. Jeste, i svima je jasna i poznata činjenica iz dobro poznatih razloga, katastrofalna suša koja se ne pamti. Bilo je suša i ranijih godina, u određenim segmentima, na određenim područjima, ali ovako da zahvati čitavu teritoriju nikada nije bilo. Proizvođači su se snalazili na različite načine. Neko ko je imao zalivne sisteme je sigurno bolje prošao i to treba da bude naša strategija u narednom periodu i to radimo. To je kao što vidite jedna od tačaka ugovora u oblasti poljoprivrede, gde ćemo sa Ujedinjenim Arapskim Emiratima najveći deo sredstava iskoristiti za revitalizaciju i izgradnju novih zalivnih sistema i da pokušamo da otklonimo posledice tih elementarnih nepogoda. Ono prošle godine je bila elementarna nepogoda. Šta smo uradili preventivno? Kada smo dobili prve indicije oko toga šta može da se desi, oformili smo radne grupe od stručnjaka koje su savetovale šta u principu da radimo kao Ministarstvo i kao službe. Sa druge strane, mogu da vam kažem da su poljoprivredne stručne službe u toku jeseni i u toku zime imale predavanja sa poljoprivrednicima, baš između ostalog jedna tema je bila i pojava aflatoksina. Stupili smo u kontakte i sa svim organizacijama proizvođača. Tu imamo veliki problem, jer ne možemo još kao što sindikati imaju reprezentativnost, mi želimo da i te poljoprivredne asocijacije i udruženja imaju svoju reprezentativnost da bi znali sa kime da razgovaramo i u kom smislu. Razgovarali smo sa nekima, imali smo te teme na dnevnom redu, ali niko nije očekivao da će doći do ovoga. Pokušali smo da saniramo koliko smo mogli. Pre svega, ovim merama o kojima smo govorili. Znači, da država pomogne da se iz robnih rezervi svakom onom poljoprivredniku gde je zatvoreno poljoprivredno domaćinstvo obezbedi 300 kilograma zdravog kukuruza po grlu. Da mu se obezbedi određena količina zeolita za koje naši veterinari kažu da je najbolje sredstvo i to je ono što smo uspeli da uradimo u prethodnom periodu. Nadamo se da će ova godina biti što se tiče poljoprivrede mnogo uspešnija i bolja i nadamo se da ćemo sistemskim merama pre svega, Zakonom o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju omogućiti da naši poljoprivrednici u narednom periodu naprave jedan iskorak mnogo veći nego do sada.
Reč ima gospodin Čizik.
Gospodine ministre, postavio sam pitanje - kakve ste preventivne mere preduzeli da ne dođe do ove situacije? Vi ste odgovorili delimično na to, a objašnjavali ste šta ste uradili posle toga kad je skandal već izbio. Želeo bih da vas pitam, poljoprivredne stručne službe i ti poljoprivredni savetodavci kojih je bilo ne znam koliko, mislim 450 njih koje ste vi raspustili, njihov rad, da su oni ostali u radnim odnosima i da su oni radili dalje sa paorima, sa gazdinstvima, mislim da bi oni mogli u velikoj meri da doprinesu da do takve situacije ne dođe. Niste mi odgovorili na pitanje - ko je kriv za ovu situaciju u koju smo došli?
Hvala. Reč ima ministar Knežević.
Ne mogu vam odgovoriti ko je kriv. Ima verovatno puno segmenata koji nisu dobri. Čuli smo i danas kod postavljanja pitanja od sistema kako je postavljen do organizacije službi, do toga da nemamo nacionalnu referentnu laboratoriju i mnogo drugih stvari koje su tako urađene do sada. Pre svega, taj sistem se mora dopunjavati i mora se u narednom periodu napraviti takvim da bude mnogo efikasniji nego što je sada. Što se tiče savetodavaca, asistenata, ja sam malo pre o tome imao razmenu mišljenja sa gospodinom Petrovićem. Mi se i dalje ne slažemo oko toga, znači oko načina njihovog angažovanja, broja, hajde da kažemo možda iz jednog najjednostavnijeg razloga, zato što para u budžetu za to nije bilo. Ove godine smo obezbedili jednu količinu para u budžetu i mi ćemo pokrenuti jedan sličan program gde ćemo angažovati agronome, ljude od struke koji će raditi na projektu ne samo aflatoksina, nego i onog što je mnogo značajnije, onog strateškog, što sam rekao malo pre, a to su zalivni sistemi, jer mislim da bez toga nema nam sreće.
Hvala. Gospodine Čizik nemate više prava na postavljanje pitanja. Reč ima narodni poslanik Radoslav Komlenović.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pre nego što krenem sa mojim pitanjem, moje pitanje je malo specifično, a ne vidim tu ministarku zdravlja. Rekao bih da je naša koleginica, narodna poslanica iz Jedinstvene Srbije, još pre pet meseci, to je bilo malo čudno pitanje, postavila koncentraciju aflatoksina u kukuruzu i baš je napomenula da prilikom konzumiranja hrane životinje, naročito krave, to može da se reflektuje na mleko, tako da bih se ovog puta izvinio gospođici Olgici Batić. Moje poslaničko pitanje se odnosi na predlog za završavanje izgradnje akceleratorske instalacije "Tesla" koja mislim da je veoma bitna za građane Srbije, što se tiče zdravlja. Ono što me je iniciralo da postavim ovakvo pitanje je dopis Instituta "Vinča" koji se 6.2.2013. godine obratio Odboru za obrazovanje, nauku, tehnoloških razvoj, informatičko društvo i Odboru za zdravlje i porodicu Narodne skupštine Republike Srbije, sa molbom da što pre razmotre problem o uspostavljanju industrijske proizvodnje, radiofarmaceuta za PET kamere u Institutu i njihovu regularnost korišćenja, o medicinskim instalacijama Republike Srbije. U Srbiji su do sada instalirane dve PET kamere u Institutu za onkologiju Vojvodine, Sremskoj Kamenici i Kliničkom centru Beograd. Međutim, u Srbiji još uvek ne postoji za proizvodnju radifarmaceutika ze PET kamere. Zato ovi skupljaju rđu i koriste samo kada se radiofarmaceutik nabavi iz inostranstva, uvozna cena je 600 evra po pacijentu. Ova cena je znatno viša od cene po kojoj bi se on proizvodio u Institutu "Vinča", koja bi iznosila 250 evra po pacijentu. Izgradnja AIT je otpočela u novembru na osnovu odluke Vlade Republike Srbije, koja je doneta 9. avgusta 1989. godine, dana 1.11.2007. godine. Vlada Republike Srbije je donela odluku da se prekine finansiranje i izgradnja AIT iz budžeta Srbije i da se ona nastavi na osnovu kliničkog duga Rusije prema Srbiji. Iz svega ovoga jasno proizilazi da je nužno da se u Srbiji što pre izgradi centar za industrijsku proizvodnju radiofarmaceutika, pogotovo zbog toga što je za dostizanje odgovarajućeg evropskog standarda nužno da se u Srbiji instalira još pet kamera. Uspešnim završavanjem tog složenog posla, omogućilo bi se znatno povećanje broja tačnih dijagnoza oboljenja, naročito malignih. Time bi se značajno povećao kako broj izlečenih pacijenata, tako i efikasnost zdravstvenih usluga u Srbiji. Dana 23. marta 2011. godine, prilikom svoje posete Srbiji, gospodine Vladimir Putin, tadašnji predsednik Vlade Rusije je izjavio sledeće - mi smatramo da se jednim od važnijih pravaca delovanja javlja saradnja u sferi visokotehnoloških oblasti, i kažem danas, što se tiče atomske energije, da smo mi spremni da isporučimo opremu, izgradimo centar za proizvodnju radiaktivnih izotopa za medicinske svrhe … (Predsedavajuća: Vreme.) … izvršimo obuku srpskih specijalista u toj oblasti. Samo ću postaviti pitanje. Pitanje se odnosi na sva tri ministarstva. Samo ću još da kažem da je 15.11.2012. godine u Moskvi održano 11. zasedanje Međuvladinog komiteta za trgovinsko-ekonomsku i naučno-tehničku saradnju Srbije i Rusije. Pitanje se odnosi na Ministarstvo obrazovanja, nauke i tehnološkog razvoja, Ministarstvo zdravlja i Ministarstvo finansija i privrede, koje glasi – dokle se stiglo u realizaciji tih zahteva, u vidu ogromne koristi koju bi imali građani Srbije pri lečenju najtežih bolesti, ali i u daljem razvoju nauke i tehnologije Republike Srbije?
Hvala. Ovo je sednica sa aktuelnom temom. Govorimo o poslaničkim pitanjima sa aktuelnom temom i na dnevnom redu je bezbednost hrane. Dakle, ta pitanja koja ste postavili, ovde nemamo predstavnike Vlade koji bi mogli da odgovore na ta pitanja. Reč ima narodna poslanica Ranka Savić.
Gospođo predsedavajuća, koleginice i kolege, gospodo ministri, evo, imati na raspolaganju tri minuta za ovakvo značajnu temu kao što je bezbednost hrane koju koriste i građani Srbije, inače poreski obveznici, dakle svi oni koji finansiraju sve ove institute i institucije koje su apsolutno u obavezi da brinu o našoj bezbednosti jeste taman toliko da govorite, a da u stvari ne kažete ništa. Slušajući ovu današnju raspravu zaista sam u jednoj velikoj dilemi. Molila bih i ministra da mi kaže da li u stvari aflatoksin ima pozitivno dejstvo na zdravlje građana Republike Srbije, jer slušajući i narodne poslanike i slušajući i objašnjenja i odgovore, zaista postavljam pitanje – da li u stvari u onom trenutku kada država Srbija iz obaveze prema građanima Srbije bude u stanju da obezbedi aflatoksin na nivou od 0,05%, u stvari onda mi treba da tražimo da se on vrati na 0,5%, jer to je potpuno jednako i potpuno isto? Sva objašnjenja danas idu upravo u tom pravcu. Međutim, imajući malo vremena i želeći da ga iskoristim na pravo vreme, postavila bih ministru jedno pitanje, a koje se odnosi na intervju ili izjavu koju je danas u "Privrednom pregledu" dao dr Zoran Milošević iz Instituta za javno zdravlje u Nišu, koji je rekao da je u vezi sa ovim obavestio i nadležno ministarstvo, a koji vrlo jasno kaže da u poslednjih šest meseci hrana koju uvozimo u Srbiju ulazi bez ikakve kontrole. Fitosanitarna inspekcija je do pre pola godine morala da proverava ispravnost prehrambenih proizvoda u svakom šleperu koji prelazi našu granicu. Međutim, od pre pola godine inspektori imaju obavezu da ovakve provere rade samo jednom u šest meseci. To znači da je dovoljno da provere samo jedan šleper, a da čitavi kontigenti nekog proizvoda nakon toga budu uvezeni bez ikakve provere. Mislim da ovoj izjavi dr Zorana Miloševića ne treba ništa dodavati. Zaista bih volela da mi ministar odgovori na ovo pitanje.
Ministre, da li želite da odgovorite? Izvolite.
Želim da odgovorim. Malo ste cinično postavili ovo pitanje da li je sada aflatoksin pozitivan i da li ćemo vraćati ovo. Rekao sam jasnu dilemu koju smo imali u Ministarstvu i koju sam imao ja kao ministar. Znači, sa jedne strane imamo pravilnik koji je praktično neupotrebljiv. S druge strane, imamo uništavanje poljoprivrede. Znači, potpuno uništavanje poljoprivrede, pogotovo malih poljoprivrednika, stočara koji nemaju ni nedelju, ni praznik, ni odmora, vi to znate vrlo dobro,koji imaju dve, tri, pet, sedam krava i koji žive od toga. Imamo i jednu formalnost gde, u principu, posle konsultacija sa zdravstvenim stručnjacima nema nekih, verovatno, bitnih razlika, mada smo sada čuli da nema razlikana zdravlje stanovnika. Prema tome, nisam imao tu dilemu ni jednog trenutka. Predložio sam, i to već drugi put kažem, to nije donela Vladanego Ministarstvo poljoprivrede donosi taj pravilnik. Doneli smo pravilnik po kojem smo standard za aflatoksin u mleku praktično smanjili na 0,5 mikrograma po kilogramu. Što se tiče izjave, čini mi se da ste rekli Zorana Miloševića, ne bih komentarisao. Ne bih komentarisao. Mislim da je neozbiljno od mene da komentarišem izjave po novinama, jer sam i sam u svojoj prvoj i drugoj rečenici rekao da je većina medija doprinela da ova afera dođe do ovakvih granica i da napravi toliku ogromnu štetu državi. Prema tome, nije istina da se ne uzimaju uzorci, a za ostalo, ne bih da komentarišem.
Hvala. Gospođo Savić, izvolite. Samo se prijavite još jednom.
Pošto mi skoro dvadeset ili trideset dana stalno govorimo o mleku., moje pitanje je - šta je sa mesom? Dakle, one krave čije mleko koristimo i u kome se nalazi aflatoksin, znači, ne mene nego građane Srbije interesuje - šta je sa mesom koje konzumiramo, šta je sa sirom, kajmakom, jajima, kukuruznim brašnom? Ono što me takođe interesuje i što sam povodom ove afere sa aflatoksinom u mleku po prvi puta čula, šta je količinom aflatoksina u kikirikiju, pistaćima, indijskom orahu, u svim tim proizvodima? Jer, opet, moram na medije, drugu informaciju nemam, nivo aflaltoksina, po pisanju medija, u ovim proizvodima je desetostruko veći od samog nivoa aflatoksina u mleku. Ono što bih postavila kao pitanje – da li i na koji način se kontroliše garderoba koja se prodaje? To je garderoba uvezena iz Kine, pošto su takođe do mene došle informacije da je tu puno problema, počev od sirovinskog sastava, boja, farbe koja se koristi u garderobi koju uvozimo. Šta je sa igračkama koje se takođe kupuju po kineskim prodavnicama i kineskim pijacama? Da li su ti proizvodi pod kontrolom i da li i na taj način kontrolišu te proizvode, vodimo računa o najmlađima?
Ministre Kneževiću. Izvolite.
Što se tiče ovog poslednjeg pitanja igračaka i odela, nisam tu baš na svom terenu. Koliko znam, to radi tržišna inspekcija, oni su zaduženi za to. Što se tiče aflatoskina u mesu, njega ne može biti. U ostalim namirnicama se ne radi, jer je preduslov da bi se našao u namirnicama mnogo veći nivo aflatoksina u mleku. Mislim da je o tome koleginica Slavica malopre govorila mnogo opširnije nego ja sad.
Narodni poslanik Dragana Đuković. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, imam danas dva pitanja. Jedno je pitanje u stvari upućeno ministru trgovine, gospodinu Ljajiću, alipošto on nije tu, nadam se da ću dobiti odgovor, reći će kada bude u prilici. Drugo pitanje je vezano za poljoprivrednu, odnosno upućeno je gospodinu Kneževiću. Dakle, za ministra Ljajića pitanje, pošto mi nekako u poslednje vreme i poslednjih godina dolazimo u situaciju da tek kada izvezemo nekom hranu i kada ta hrana ode negde, iz tih država praktično dobijamo signal da sa hranom nešto nije u redu, ili da ima aflatoksina, ili nekih drugih pesticida itd, pa me interesuje – koliko se i u kojoj meri kontroliše to što izvozimo i da li to što izvozimo kod nas ostaje kao hrana koja je i dalje bezbedna, odnosno hrana koju i dalje jedemo? Drugo pitanje je za vas, gospodine Kneževiću – ko može da nam garantuje uopšte da, neko je danas spominjao karencu, da li neko može u stvari da nam garantuje da ona hrana koju danas kupujemo na pijaci nije otrovna, s obzirom na to da ne znamo koliku kontrolu imate nad proizvođačima koji izađu sutra na pijacu, danas prskaju i izađu sutra na pijacu pa prodaju proizvode? Koliko se to kontroliše? Da li će se u narednom nekom periodu više pažnje obraćati na to koliko ste u mogućnosti, odnosno koliko je država u mogućnosti, s obzirom na to da je u pitanju zdravlje svih nas? Hvala.
Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
To je posao tržišne i sanitarne inspekcije. Mislim da oni to rade redovno i verovatno uzorkuju to. Kada bi se nešto pojavilo, oni bi alarmirali. Što se tiče prvog pitanja koliko se i u kojoj meri kontrolišu izvozni proizvodi, pa nam se vraćaju onda sa nečim? Znate, imali smo skoro problem sa kukuruzom. Pojavila se jedna vest da je u Donjoj Saksoniji hiljade tona kontaminirane hrane stiglo iz Srbije, kukuruza. Na stranu to što smo dobili od naše uprave carina Srbije podatak da u čitavoj 2012. godini do 1. marta 2013. godine nijedan gram kukuruza nije izašao iz Srbije u Nemačku. To bih ostavi po strani. Onda smo se malo pozabavili tim propisima kako ide kod izvoza merkantilnog kukuruza i kako to ide, verovatno, kod svih drugih proizvoda. To su potpuno komercijalni odnosi bez učešća države. Znači, odgovornost za robu do granice ili do predaje kupcu ima izvoznik, a kasnije ima onaj uvoznik koji ima mogućnost da unajmi neku kontrolnu kuću i da onda prekontroliše tu robu. Ako je ona ispravna da je primi, ako nije ispravna da je vrati nazad.
Reč ima gospođa Đuković. Izvolite.
Nisam tražila reč. Zahvaljujem se ministru. Verovatno sam ostala prijavljena u sistemu. Hvala.
Gospođa Ružica Igić, nije tu. Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović. Izvolite.
Poštovani predsedniče, gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, želeo sam da postavim pitanje ministarki zdravlja, gospođi Slavici Đukić Dejanović, ali svejedno, nije tu. Postaviću pitanje ministru Kneževiću, uz prethodno konstatovanje nekih činjenica i nekih mišljenja koje imamo kao SPS. Smatramo da je pitanje zaštite životne sredine globalno pitanje koje sve više i više mora da zaokuplja pažnju svetske javnosti, naravno, i naše. U ime onoga što su uslovi i kvalitet života danas, ali svakako izbog onoga što je sutra, jer tu našu životnu sredinu na globalnom planu ostavljamo našoj deci. U užem smislu je i pitanje zaštite i kvaliteta životnih namirnica, što je aktuelno pitanje kod nas i što svakako jeste mnogo veći problem nego što o njemu pričamo. To je sigurno. Mislimo da bi možda u funkcionisanju i u kontroli onoga što je kvalitet i ispravnost životnih namirnica trebalo da se uspostavi veća koordinacija i odgovornost između različitih ministarstava, državnih organa, stručnih institucija i da to, naravno, bude usklađeno, ne na osnovu voluntarističkih principa i postavki, već na osnovu legislative, na osnovu zakona i pravilnika koji obavezuju. Smatramo da bi Ministarstvo zdravlja trebalo da ima šire i veće nadležnosti u kontroli ispravnosti životnih namirnica, uzimajući u obzir sveukupne resurse i stručne potencijale koji ovaj resor i delatnost ima, kao i da bi trebalo preispitati određene nadležnosti koje sada postoje u okviru određenih ministarstava. Svakako je važno to veće povezivanje međusobnih resora u cilju uspešnosti i adekvatne kontrole, jer bi pre svega bilo potrebno preventivno delovati, a ne da se Ministarstvo zdravlja posle bavi lečenjem i saniranjem posledica zbog ovih problema koje imamo. (Predsednik: Vreme.) Samo kratko. Ovde je rečeno da smo imali referentnu laboratoriju za koju smo još 2003. godinedobili sredstva. Moje pitanje, gospodine ministre Kneževiću, glasi – zašto ta sredstva nisu privedena nameni i ko je za to odgovoran?
Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
Nije na meni da kažem, pošto ne znam, naravno, ali znam samo da su ogromna sredstva potrošena ili su nestala. Mi smo po službenoj dužnosti predali nadležnim organima određene upite, tako da će se neko sigurno ovih dana i ovih meseci pozabaviti tom temom, pa ćemo onda videti gde je to. Imamo različitih informacija, ali ne bih da govorim o onome rekla – kazala, jer mislim da bi bilo suviše neozbiljno.
Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović.
Svakako da bi trebalo to videti, jer od 2003. godine do danas, znači deset godina, imamo da je, negde sam pročitao, 12 miliona evra bilo u nameni za ovu referentnu laboratoriju. Ne znam da li je tačan podatak, vi ste rekli osam, ali svejedno. Verovatno je Republika Srbija delom uložila sredstva u sve to i trebalo bi odgovornost za ovo što se danas dešava preneti na te koji nisu izvršili ono što je trebalo da se uradi kada je reč o ovoj laboratoriji. Još jednu konstataciju bih dao, da je granica od 0,05, kao evropski standard, preambiciozna za naše prilike i zapravo govori o tome da mi veoma površno usvajamo zakone, površno usvajamo pravilnike, postavljamo norme u cilju upodobljavanja istih sa evropskim zakonima i normama i mislimo da smo time završili posao. Mnogo toga treba uporedo sa usvajanjem zakona i pravilnika da radimo, a pre svega na planu onoga da to bude implementirano i na planu promene svesti. Prema tome, uzaludno je govoriti, mi posmatramo problem samo formalno i površno. Moramo drugačije sve to da posmatramo i drugačije moramo da radimo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jovana Mehandžić.
Dobro veče, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, kolege, predsedavajući, ministre. Do sada smo čuli dosta insinuacija o politikanstvu i prebacivanju krivice sa Vlade i Ministarstva poljoprivrede na DS. Meni je zaista žao što pokušavate svoju nestručnost i nedostatak kvalifikacija da svalite na bivšu vladu. Žao mi je što uopšte moramo da pričamo o kvalitetu hrane u ovom domu, jer u ovu situaciju nismo ni morali da dođemo da vi i ova vlada niste izabrali da zataškavate problem, da dovedete u opasnost zdravlje ljudi i da se kockate ekonomijom naše zemlje. Loše ste postupili. Pali ste na najvažnije ispitu. Pali ste na ispitu zdravlja ljudi, a pali ste i na ispitu ekonomije naše zemlje, koju ste vašim nečinjenjem i neblagovremenom reakcijom ugrozili, time što ste srušili cenu našeg kukuruza i time što ste srušili kredibilitet našeg mleka na tržištu u regionu. Da vratim temu u svakodnevni život, ako vam ovo nije dovoljno svakodnevno. Hajde da pokušate da umirite roditelje koji su zabrinuti jer ne znaju kakvo mleko piju njihova deca. Dajte odgovor zašto niste na vreme sprečili da nivo aflatoksina poraste u mleku. Ako je već došlo do toga, zašto ranije, jesenas niste rešavali tu situaciju, ako ste već, kao što ste priznali, bili upoznati sa njom? Tražimo da ministar poljoprivrede i ova vlada snose odgovornost za poteze koje su povukli, za to što su u najmanju ruku zbunjivali narod, što su ih dezinformisali i što su zbog svoje nestručnosti zataškavali informacije vezane za nivo aflatoksina u kukuruzu i mleku tokom proteklih nedelja i meseci. Tražimo isto tako odgovornost Vlade i ministra poljoprivrede za poteze koje nisu povukli i za ono što niste uradili. Zšto niste blagovremeno reagovali jesenas i zašto niste preduzeli adekvatne mere da 37% kukuruza zaraženog aflatoksinom, odnosno gljivicama, tretirate i snizite nivo ove kancerogene materije? Ministre, znali ste još jesenas za ovaj problem i zašto ga niste tada rešavali? Iako vam je, ministre, skrenuta pažnja, iako je i tada u javnosti bilo informacija na ovu temu, zašto jesenas niste tretirali kukuruz zeolitom? Da vas podsetim, radi se o životnom pitanju, radi se o tome čime hranimo našu decu i o tome da roditelji treba da brinu o još jednoj stvari koja zapravo treba da bude regulisana od strane države i kontrolisana od strane države. Nemojte na ovo pitanje odgovarati evrofanatizmom u donošenju propisa, kobajagi standardima koje ne možemo da ispunimo. Nemojte odgovarati na ovo pitanje napadom na DS, jer niste u pravu. Argumenti koje ste dali u dosadašnjim odgovorima u najmanju ruku su neozbiljni i nekvalifikovani i nestručni. Ponašali ste se konfuzno i roditelji su zbog toga veoma zabrinuti, ne znaju šta da rade, da li deca da piju mleko ili ne, a imaju od vas oprečne informacije. Niko ne govori, na primer, o kumulativnom dejstvu mleka koje konzumiraju naša deca i, na kraju krajeva, mi sami. Da ponovim pitanje, zašto niste blagovremeno reagovali jesenas u oktobru, odnosno u novembru, kada ste već priznali da ste tada bili svesni ove situacije i posledica koje ova situacija može da ima na naše živote i na živote naše dece?
Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
Mogao bih da ponovim većinu stvari koje sam rekao malopre, pošto ste i vi ponovili većinu pitanja koja su već postavljena, a na koja sam odgovorio, pa ću ukratko da vam kažem. Što se tiče odgovornosti, da, ja sam spreman i rekao sam vam da sam ponudio ocenu svoje odgovornosti i premijeru i predsedniku svoje stranke, koja me je delegirala na ovu funkciju. Na njima je da odluče i prihvatiću svaku takvu odluku. Tvrdim odgovorno da, što se tiče zakona, propisa i pravilnika, niko u ministarstvu nije napravio ni jednu jedinu grešku, da su ispoštovane sve procedure i da je sve u skladu sa pravilnicima i programom kakav je zacrtan u ministarstvu još ranijih godina. Zataškavanje. Voleo bih, ako budete imali vremena i ako vas to interesuje, da vam dostavim presklipinge i da vam dostavim saopštenja Ministarstva poljoprivrede. Bukvalno posle svakog događaja ili posle svakog segmenta u događanjima u ovoj čitavoj aferi Ministarstvo poljoprivrede se oglašavalo. Sada je tu ono pitanje sa početka – na koji način su to prenosili mediji? Na koji način je javnost to prihvatala? Na koji način su se ponašali, i tu možda treba postaviti pitanje odgovornosti, upravo funkcioneri DS, koji su umesto da pokušaju da zajedno sa ministarstvo razrešavaju problem, taj problem raspaljivali i time zbunjivali narod? Što se tiče ne činjenja, moguće da je bilo nekih stvari, da se nešto nije učinilo na vre, ali i dalje sporim vaše podatke, koje vi imate, o 37% zaraženog kukuruza. Ne znam odakle vam to. Zamolio bih vas da mi dostavite ako imate. Mi imamo podatak, koji sam rekao, iz jedne laboratorije iz novembra meseca, koja nije uopšte akreditovana za aflatoksin, koja je rekla da je zaraženo 70% kukuruza i to nije rekla zvanično obrativši se ministarstvu, ili nekom zvaničnom organu, nego su to izjavili preko medija u intervjuima nekim listovima. Reagovali smo konfuzno. Proverili smo način na koji smo reagovali u prethodnom periodu. Rekao sam da smo to proverili upravo sa kolegama iz okruženja. Potpuno isto smo reagovali, kao i oni i to je jedini mogući način na koji može da se suzbije sve ovo što se događalo. Kumulativno dejstvo na decu i pijenje mleka, mislim da je koleginica Slavica u dva navrata odgovorila na to pitanje i ne bih da prihvatim na sebe takvu odgovornost da o tome govorim. Imam ovde nešto iz kancelarije EU, pa bi, eventualno, možda mogao nešto da vam pročitam, ali ako budem našao u međuvremenu tačno rečenice koje glase, što se tiče tog kumulativa.
Reč ima narodni poslanik Jovana Mehandžić.
Hvala vam na odgovorima, ako su to bili odgovori na pitanja koja sam postavila. Samo ste pomenuli, odnosno ponovili ono što ste do sada rekli i vi se branite saopštenjima, ali moram da vam kažem da saopštenja u svakodnevnom životu građanima ne znače ništa, pogotovo ako tretiraju informacije na najrazličitije načine, odnosno daju svaki put drugačiju informaciju. Dakle, saopštenja koja ste davali kao Ministarstvo poljoprivrede i ministar samo doprinose zbunjivanju i jednoj atmosferi nepoverenja, koju ste kreirali u javnosti po ovom pitanju. Rekli ste da zajedno treba da rešavamo ovo pitanje. Nažalost, ova sednica je usledila 10 ili 14 dana posle zahtevanog datuma. To je jedna stvar. Druga stvar, koliko znam, pokrajinski sekretar vam je poslao dopis, informacije kojima je raspolagao i nije reagovao pre nego što je sačekao odgovor od vas, koji nije dobio. Prema tome, toliko o zajedničkom rešavanju problema. Da podsetim, vi niste reagovali u onom trenutku kada vam je pokrajinski sekretar uputio informacije koje je imao. Što se procenta zaraženog kukuruza tiče ili koji sadrži aflatoksin, ministar Ljajić je pomenuo procenat kukuruza sa aflatoksinom koji postoji trenutno u robnim rezervama. Prema tome, molim vas da proverite sa njim ispravnost vaših informacija. Što se kumulativnog dejstva tiče, pogledaću beleške ove sednice. Ne verujem da je ministarka Đukić Dejanović o tome pričala. Moram da vas podsetim da nivo aflatoksina u nekim zemljama za decu u mleku iznosi 0,025%. Dakle, upola je manji od onoga što je za odrasle preporučljiva granica. Hvala.
Reč ima ministar Knežević.
Samo malo još da dopunimo ovo oko pokrajinskog sekretara za poljoprivredu. Sve vreme se provlači i u javnosti jedna teza da je Ministarstvo poljoprivrede ignorisalo upozorenje Sekretarijata za poljoprivredu i sekretara za poljoprivredu, odnosno da ništa nismo ni preduzeli, dok pokrajinski sekretar nije izneo rezultate svojih istraživanja javnosti. Ovo je potpuna, potpuna, potpuna neistina. Moram da kažem 10 puta. Ako hoćete baš hronološki, gospodin Ješić je 18. februara poslepodne Ministarstvu poljoprivrede poslao faks, potpisan sa njegove strane, u kome nam kaže da je uradio analizu 35 uzoraka mleka i da većina uzoraka pokazuje nedozvoljenu količinu aflatoksina. Mi smo trenutno reagovali na njegov zahtev i tražili da nam pošalje rezultate. On nam je poslao 35 PDF fajlova izveštaja jedne od laboratorija iz kojih se videlo nekoliko stvari. Prvo, ispitivanje je nereprezentativno za donošenje opštih zaključaka o stanju mleka u Srbiji i da su rezultati na granici. Malopre sam vam govorio već da u najboljoj svetskoj laboratoriji tolerancija je 30%, a kod nas i mnogo više. Ovde je bila tolerancija od nekih možda 6%, 7%, pa i 10%. Dalje, uzorke mleka uzimalo je nestručno i neovlašćeno lice za taj posao. Kada to kažem, to može da izgleda ovako malo naivno, ali postoji, naravno, posebna procedura, postoje posebno obučeni ljudi i postoji posebna oprema na koji način se uzimaju uzorci. Treće, uzorkovano je i kratkotrajno mleko, tako da dok stignu rezultati, ne može se izvršiti provera da li je to tačno ili nije tačno. Četvrto, ono što sam i malopre rekao, u pojedinim poljima u dobijenim PDF fajlovima menjani su softverski, najverovatnije fotošopom, što dovodi u sumnju kompletnu autentičnost tog materijala. No, i pored toga, ništa nije bilo sporno, nije bilo sporno da sednemo i da razgovaramo oko toga. Skrenuta je pažnja, to se događa 18. februara. Sutradan, 19. februara nama stižu rezultati od 320 uzorka i to se zna. Znači, čekamo sutrašnje rezultate. Za sutra smo već zakazali sastanak sa proizvođačima mleka, sa prerađivačima mleka i planirali smo sastanak sa pokrajinskom administracijom kako bismo završili taj posao na najbolji mogući način. Međutim, istog tog dana, osamnaestog, kada su poslati ti rezultati, izlaze rezultati na Tviter nalogu sa rečima – otrovno, opasno po zdravlje, čovek koji to popije može na licu mesta da padne mrtav. Prema tome, sutradan, takođe, dnevne novine sve objavljuju te rezultate. Ako hoćete pošteno, nisu mogli to da dobiju ujutru, pa ujutru da objave, nego je to sigurno objavljeno dan ranije. Da su hteli saradnju, oni bi tu saradnju dobili, kao što su imali, malopre sam to pomenuo, vrlo uspešnu saradnju kad se ticalo suše, kad se ticalo navodnjavanja. Uvek smo sedeli sa svim nadležnim organima AP Vojvodine, razgovarali o problemima i pokušavali da ih rešimo na zajednički način.
Reč ima narodni poslanik Jadranka Joksimović.
Gospodine predsedniče, prvo izražavam veliko nezadovoljstvo time što je, niste vi bili u sali, niste predsedavali, vaša koleginica, zamenica, dozvolila da predsednik poslaničke grupe DS SNS akronim prevede sa "srpska nestručna stranka". Razumem tu vrstu asocijacije, koja u nedostatku bolje argumentacije postoji, ali sistemom asocijacija možemo da dođemo i do "diletantske stranke", "demolirane stranke", "destruktivne stranke". Imam čitav niz asocijacija za DS, ali ne bih na taj način… Žalosno je. U svakom slučaju bih volela da čujem tu bolju argumentaciju od te. Što se tiče gospodina Kneževića, koji je ovde prisutan, pomalo sam nezadovoljna i tom vrstom apologetskog nastupa, gde se samo nešto objašnjava onima koji su pokrajinskog sekretara, kome ovde niko ime ne pominje, to je gospodin Ješić, visoki funkcioner pokrajinske DS, još je u sazivu i mandatu prethodne vlade protiv njega pokrenuto 19 predkrivičnih postupaka, koji ste vi, kada kažem vi, mislim na DS, koja je tada bila okosnica Vlada, postavili i ostavili za visokog funkcionera koji je uzbunjivao javnost. Kako je uzbunjivao javnost? Postavljam pitanje gospodinu Kneževiću i celoj Vladi – kako će odgovarati oni koji su na najbrutalniji način, pošto je dokazano i provereno da nema direktnog uticaja na zdravlje ni potrošača, ni građana, koji su bili konzumenti mleka, koji je bio incident sa tim aflatoksinom, zbog suše i svega ostalog, to je potpuno jasno, uzbunjivali javnost i najranjiviji deo našeg građanstva, a to su mala deca i to su stariji ljudi, kojima je zbog posledica dugogodišnje vladavine DS ostalo da popiju litar mleka, ako mogu i jedan kilogram hleba? To je pitanje koje, koliko god zvuči demagoški, jeste pitanje koje je za mene značajnije i od poljoprivrednika i od poljoprivrede u Srbiji, iako je to iznimno značajno. Mene interesuje, ko će da odgovara za uzbunjivanje i paniku u javnosti? Znate ja sam vegetarijanac, moja se ishrana bazira na mlečnim proizvodima. Ne jedem meso pa jedem mlečne proizvode i lično nisam imala tu dilemu. Možda sam upućenija od drugih ili mi je pristup informacija bolji nego ostalim građanima, ali majke koje su čekale decu godinama možda, pa su postavile pitanje sebi da li će da daju mleko bebi koju su jedva donele na svet. To nisu nebitne stvari. Mene interesuje ko će da odgovara za uzbunjivanje javnosti. Mogu da postavim još čitav niz pitanja ovde, veoma važnih, veoma značajnih, ali pošto je vreme ograničeno, molim vas da mi kažete - šta se dešava sa tim i da li, na bilo koji način, ova vlada pokušava da zaštiti, pre svega, građane Srbije?
Ministar Knežević ima reč.
Naravno, to je naš osnovni cilj i naša osnovna ideja, da zaštitimo naše građane i za ovo će neko odgovarati. Odgovaraće za uzbunjivanje javnosti, odgovaraće za materijalnu štetu koju je načinio ovoj zemlji i odgovaraće za još puno stvari. Ali, nije to niti na Ministarstvu poljoprivrede, niti na Skupštini, nego za utvrđivanje te odgovornosti postoje organi koji će to sigurno utvrditi.
Izvolite.
Sada samo nekoliko stvari, koje bih takođe postavila kao dodatna pitanja, mimo ove političke dimenzije ovog problema. Dakle, 2009. godine je donet Zakon o bezbednosti hrane i koliko sam se informisala, sva ovlašćenja koja su bila na zavodima za javno zdravlje, kojih je bilo 24, od toga 12 je imalo vrhunsku opremu, 12 je imalo odličnu opremu, su delegirana, dakle, preneta na Ministarstvo poljoprivrede. Ministarstvo poljoprivrede u tom trenutku nije imalo ni tehničke kapacitete, ni osposobljeno ljudstvo, da na najbolji mogući način i u najboljoj praksi sprovodi ove poslove koje su radili instituti za javno zdravlje. Interesuje me - kakva je situacija sada, 2012. godine, da li je tu nešto urađeno i da li Ministarstvo pokušava da osnaži te kapacitete ili je možda rešenje da se to vrati na institute za javno zdravlje? Dakle, mene to interesuje kao građanina, jel postoji bolji način ili bolja praksa da unapredimo kontrolu bezbednosti hrane? Imam još minut. Dalje me interesuje, pominjana je neka Nacionalna referentna laboratorija. Molim vas da mi kažete koliko sredstava je tadašnja Vlada dobila od EU? Spekulisalo se u javnosti o 15 miliona evra, ako nisam u pravu, molim vas da me ispravite, tako sam pročitala. Da li je ta laboratorija započeta? Da li je dovršena? Ako nije, zašto nije? Gde je novac koji je uzet iz fondova EU za taj projekat? Ko je odgovoran, ukoliko se to nije završilo? Što se tiče lobi grupa, lobi grupe postoje, vi ste pominjali neke. Nije sporno da velike kompanije i firme lobiraju, ali je zadatak i obaveza države da zaštite svoje privredne resurse, svoj privredni potencijal i poljoprivrednu proizvodnju, kao komparativnu prednost Srbije. Prema tome, u tom smislu apsolutno treba da se borite protiv lobi grupa koje nanose štetu poljoprivrednoj proizvodnji Srbije. Hvala.
Ministar Knežević ima reč.
Da, borićemo se. Ukazali smo, tačno smo rekli decidirano koje su te grupe i borićemo se protiv njih. Što se tiče nacionalne referentne laboratorije, EU je 2003. godine donirala značajna sredstva za uspostavljanje referentne laboratorije koja još uvek nije funkcionisala. Ovo je jedna od zamerki koju je Evropska komisija ponovila u više navrata. Konkretni podaci, inače, podaci su iz Kancelarije EU. U rekonstrukciju i opremanje Direkcije za nacionalne referentne laboratorije u Batajnici, u prvoj fazi uspostavljanja kompleksa, iz EU fondova uloženo je oko pet miliona evra. Takođe, iz IPA fonda 2010. godine programskog ciklusa, kroz projekat nabavke laboratorijske opreme, vozila za prenos laboratorijskog materijala i jačanja administrativnih kapaciteta u Direkciji za nacionalne referentne laboratorije Republike Srbije. Ukupnim budžetom predviđeno je još 6,5 miliona evra. Projekat je trebalo da se sprovede kroz dva ugovora, tviningom vrednim 1,5 miliona evra i sredstvima za nabavku opreme koja iznose pet miliona evra, i to za opremu za analitičku laboratoriju, za opštu laboratorijsku opremu, zatim za opremu za fitosanitarnu laboratoriju, za vozila za uzorke, kao i za opremu za tečnu hromatografiju. Realizovano je 1,5 miliona evra za jačanje kapaciteta Direkcije i ta komponenta projekta je u toku, kao i nabavka dela opreme u iznosu od 1,6 miliona evra. Ostale nabavke su suspendovane. Prema tome, ukupna sredstva koja je EU do sada utrošila na uspostavljanje Direkcije za nacionalne laboratorije u Batajnici iznosi oko 8 miliona evra, s tim što nam je deo sredstava suspendovan. Razgovaramo sada sa njima, pokušavamo sa donatorima, kao što sam rekao, da ponovo uspostavimo izgubljeno poverenje i na osnovu tog izgubljenog poverenja da ostvarimo određena sredstva jer, kao što ste videli, to je jedan od vrlo, vrlo važnih segmenata u sistemu bezbednosti hrane u Srbiji.
Narodni poslanik Sanja Jefić Branković nije tu. Narodni poslanik Olena Papuga nije tu. Narodni poslanik Radmila Gerov ima reč.
Zahvaljujem. Poštovani ministri, narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, LDP je tražila da se zakaže ovako jedna posebna sednica, na kojoj ćemo ovde u parlamentu razmatrati o bezbednosti hrane. Mi smatramo da je to jako važno pitanje za sve građane ove zemlje i da odgovore na pitanja da li je ispravno mleko u Srbiji ili nije, da li je riba zatrovana ili ne, ne možemo dobiti iz tabloida i iz medija, nego odgovore na ta pitanja treba da dobijemo ovde u parlamentu. Mi smo smatrali da tema vezano za povećani nivo aflatoksina u mleku ne može da bude politizovana. Iz tog razloga, za nas je neprihvatljiva i zaista sramotna izjava narodnog poslanika Olgice Batić, da danas ovde u parlamentu nisu bili prisutni poslanici LDP, a sednica je zakazana na naš zahtev. To je gospođa Batić izjavila u trenutku kada sam ja razgovarala sa predsedavajućom Vesnom Kovač. Smatram i shvatam potrebu nekih narodnih poslanika da se dodvore vladajućoj koaliciji, ali im to ne daje pravo da obmanjuju građane da poslanici nisu u sali, kada jesu. S druge strane, mi smo smatrali da je potrebno da premijer ove zemlje bude prisutan na sednici kada se raspravlja o bezbednosti hrane, kao i ministar Suzana Grubješić. Zaista je neprihvatljivo da četiri sata, koliko traje već ova rasprava, nismo dobili odgovor na pitanje, niti od predsednika parlamenta, niti od ministara koji imaju pravo danas da odgovaraju na pitanja, na kom je to službenom putu premijer ove zemlje Ivica Dačić danas i gde se nalazi gospođa Grubješić, pa nisu danas ovde u parlamentu? Neprihvatljivo je i to, predsedniče Skupštine, da kada ste dali odgovor poslaniku LSV, iz kog razloga niste pozvali pokrajinskog sekretara za poljoprivredu, da kažete da je ovaj zahtev za ovu sednicu podnela LDP, pa da u tom smislu niste mogli da pozovete pokrajinskog sekretara. Istovremeno ste sebi dali za pravo, što imate po Poslovniku, da pozovete ostale ministre u Vladi, koji ovde sede četiri sata, mi njih nemamo pravo ništa da pitamo, niti oni imaju pravo nama bilo šta da odgovore. Ono što je najbitnije, oni nemaju nikakve veze sa ovom temom. Zaista ne shvatam čemu oni ovde služe danas, sem da predstave da se i oni brinu za bezbednost hrane. Prvo pitanje koje imam za vas, gospodine Kneževiću. Obzirom da je 2009. godine donet Zakon o bezbednosti hrane, kažite mi – da li je i kada ili nije, formiran stručni savet za procenu rizika u bezbednosti hrane? Koliko podzakonskih akata do sada nije doneto, vezano za ovaj zakon? Koliko pravilnika do sada nije doneto? Koliko pravilnika ne odgovara standardima i treba da ih promenite? Zbog čega niste postupili u skladu sa članom 7, koji kaže – načelo predostrožnosti, u trenutku kada se desio problem sa mlekom?
Samo da vam kažem, gospođo Gerov, niste u potpunosti rekli ono što sam dao kao odgovor, pošto se ovo odvija u poglavlju 14. – postupak kontrole nad radom Vlade. Ministri Vlade mogu da prisustvuju sednici. Ovo nije sednica kojom se kontroliše rad Pokrajinske Vlade, nego Vlade Republike Srbije, i ministri koji su izrazili želju da prisustvuju sednici, ne vidim šta je to loše za Narodnu skupštinu, da ministri dođu i da kažem budu deo rasprave, odnosno makar prate raspravu u kojoj narodni poslanici postavljaju pitanja članovima Vlade. Da kažem, meni je drago da smo imali priliku da u ovom sazivu parlamenta, na zahtev jedne opozicione poslaničke grupe sazovemo sednicu sa aktuelnom temom i da to većina prihvati, sazove i da mi imamo danas, da će svaki poslanik koji je na spisku moći da postavi pitanje. Mislim, da to nije bila česta praksa u ovom parlamentu ranije, i drago mi je da menjamo parlamentarnu praksu na bolje, i da se ovaj parlament ponaša daleko odgovornije nego što su se dešavali u nekim prethodnim sazivima. Ministre Kneževiću, hoćete vi nešto da odgovorite?
Samo jedan podatak, pre nego što odgovorim na ovo pitanje vrlo kratko. Znači, govorite o 2009. godini, o Zakonu o bezbednosti hrane koji je usvojen. Mogu da vam kažem samo podatak da je u periodu od 1.5.2009. do 15.12.2009. godine, uvežene su količine od 241 hiljadu, odnosno 24.115 tona dijamonijum fosfata koji ima povećani nivo radioaktivnog urana. Znači, jedan vrlo ozbiljan podatak, koji sam sad dobio od kolege koji sigurno ne treba da prođe tako nezapaženo. Inače, nismo do dana današnjeg osnovali stručni savet za procenu rizika. Radi se na tome, jedan od državnih sekretara je preuzeo na sebe obavezu, tako da očekujemo da u neko najskorije vreme imamo i taj stručni savet za procenu rizika.
Narodni poslanik Radmila Gerov.
Zahvaljujem ministru na odgovoru, ali mi kažite, pošto niste, znate li otprilike, makar kada će formirati taj stručni savet? Vi ste najavili to da planirate izmene Zakona o bezbednosti hrane, kad to planirate da bude na dnevnom redu ovog parlamenta? Sadašnji Zakon o bezbednosti hrane u njemu postoje neko načelo transparentnosti i obaveštavanje javnosti, po kome ste vi bili u obavezi da kad postoji sumnja jasno obavestite građane vezano za podatke o hrani, odnosno vrsti hrane, riziku koju ona predstavlja itd, što smatram da niste uradili u propisanom roku i da je između ostavki zbog toga nastupilo takvo jedno nepoverenje i od strane građana, kako mleko piju. Još jedno pitanje koje želim da vam postavim vezano je za program monitoringa bezbednosti hrane, kao i način i postupak službene kontrole. Vi ste taj program trebali da donesete, pa bih htela da vas pitam da li jeste ili niste? Ako jeste kada? Koja su sredstva bila potrebna za finansiranje takvog programa, to je u skladu sa članom 69. pomenutog zakona? Koje mere će se preduzeti u slučaju prisustva mikrobioloških, hemijskih i bioloških kontaminenata, struktura organa organizacija za sprovođenje programa i druge parametre od značaja za sprovođenje programa? Potpuno sam svesna kada ste vi rekli da nemate dovoljan broj inspektora na terenu. To je zaista veliki problem. Ako država i ovo ministarstvo ne mogu da kontrolišu velike proizvođače, na koji način onda svi građani koji kupuju robu na pijaci, poljoprivredne proizvode, mogu da budu sigurni da su ti proizvodi bezbedni. Ova situacija koja je vezana za vraćanje jabuka iz Rusije sa velikom količinom pesticida, da li možete sa sigurnošću da tvrdite da ostale jabuke koje imamo u našoj zemlji, koje se nalaze po prodavnicama i pijacama nemaju taj nivo pesticida opasan po zdravlje građana?
Reč ima ministar Goran Knežević.
Pitali ste za izmene Zakona o bezbednosti hrane i mislim da sam to rekao više puta u današnjem zasedanju Skupštine da su te izmene praktično gotove, da se uz te izmene samog zakona rade još izmene šest ili sedam zakona i drugih podzakonskih akata i da će u najskorijem roku to biti na Vladi Republike Srbije, što znači da će doći na razmatranje u Skupštinu Srbije. Što se tiče informisanja javnosti, jeste obaveza po Zakonu o bezbednosti hrane, obaveza ministarstva. Po mojim saznanjima mi smo ispunili tu svoju zakonsku obavezu i redovno smo informisali javnost o svemu tome. Program službene kontrole. Da, postoji, svake godine se donosi, svaka uprava, svaka direkcija donosi i to se usvaja i po tom programu službene kontrole se vrše kontrole u okviru kontrole namirnica.
Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović.
Zahvaljujem gospodine predsedniče, gospodo ministri, mi smo danas čuli mnogo konstatacija, mnogo pitanja, mnogo odgovora na temu bezbednosti hrane i upravo su odgovori ono što građani Srbije danas očekuju od odgovornih ljudi. Ali, kakvi su odgovori građanima Srbije potrebni. Potrebni su im stručni, kompetentni i razumljivi odgovori kako bi kod njih odagnali sve one nedoumice i sve ono što ih zbunjuje poslednjih dana. Srbija je zemlja i to nije nikakva novost, koja ispred sebe imam jedan period u kome treba da reši mnoge probleme, mnoge neusaglašenosti, da uredi mnoge sisteme i da uredi ovaj sistem o kome mi danas govorimo, sistem bezbednosti hrane. Upravo u tom sistemu bezbednosti hrane stoje pitanja kao što su i mleko i meso i sve ono ostalo što svakodnevno koriste naši građani, ali postoje i pitanja koja su danas poslanici postavljali, pitanje GMO, pitanje zaštite pesticida, uvoz nekontrolisan ili kontrolisan tih pesticida. Upravo ono na čemu svi mi, naravno kompetentni ljudi, Vlada, treba da stave akcenta u narednom periodu. Znači, stručnim, kompetentnim, razumnim odgovorima da obavesti građane Srbije i da odgovore na sva ta pitanja kako upravo oni neodgovorni političari koji pokušavaju da iskoriste, da kažem, neki problem u našem društvu, žele da pribave na lak način političke probleme. Siguran sam i očekujem od ove Vlade i svi građani Srbije da ćemo u narednom periodu imati upravo takve odgovore. Moje pitanje za gospodina Kneževića jeste pitanje koje se tiče Zakona o bezbednosti hrane, tačnije člana 48. kojim se predviđa da subjekti u poslovanju hrane imaju obavezu da osim toga što su obavezni da koriste dobru proizvođačku i higijensku praksu da primenjuju HCCP. Znači, moje pitanje jeste da li postoji informacija o kontrolama svih tih subjekta u poslovanju hranom? Koliki broj i procenta njih u tim kontrolama koristi HCCP, a svi znamo zašto je on bitan upravo u celom procesu. Zahvaljujem.
Reč ima ministra Knežević. Izvolite
U skladu sa tim članom 48. Zakona o bezbednosti hrane postoji kontrola, ne mogu vam reći tačno sada podatke, mogu vam to dostaviti, a sa vama se prvim delom vašeg izlaganja se u potpunosti slažem. Znači, stručni, kvalitetni i odgovorni ljudi i stručni i kvalitetni odgovori na sva pitanja. Mislim da je Ministarstvo u tom smislu bilo dovoljno decidirano jer smo odmah na početku rekli da mleko u našim rafovima je dobro i zdravo za upotrebu i nema nikakvih posledica po zdravlje naših građana. To je ono osnovno što najverovatnije interesuje sve naše građane. Ono što je drugo, da kod izmene ovog pravilnika zdravstveno ljudi nisu ništa oštećeni, a cilj izmene ovog pravilnika i smanjenje tog standarda na 0,5 mikrograma po kilogramu je pre svega razlog jeste spasavanje naše poljoprivrede, malih poljoprivrednika, stočara, onih koji žive od toga i koji krvavo rade i zarađuju taj svoj novac.
Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Hvala. Drage kolege, poštovani ministri, pretpostavljam da ste vi čuli da se ovaj incident, da kažem, oko mleka naziva mlečni rat, odnosno da to građani doživljavaju delom i kao sukob dve političke stranke, najveće iz pozicije i najveće u opoziciji. Rekla bih da su dve najveće žrtve ovog mlečnog rata poverenje građana a poverenje se jako teško gradi. Sa druge strane, ugled celokupne poljoprivrede u Srbiji i poljoprivrednih proizvođača, da ne govorim o finansijskim gubicima. To su u ovom trenutku dve najveće žrtve. Po prirodi nisam zlonamerna, iako sam poslanik opozicije, tako da sam dobronamerna i ovu današnju sednicu doživljavam kao priliku da Vlada Republike Srbije na čelu sa ministrom poljoprivrede uveri sve nas ovde poslanike, ali da uveri i građane Srbije i potrošače da će uložiti napor da se povrati poverenje, da naša hrana bude bezbedna, da nestane strah o tome da nećemo znati kakve sve otrove ili ne daj Bože otrove sadrže naši prehrambeni proizvodi i poljoprivredni proizvodi. Dakle, ja ovu sednicu shvatam tako. Na neka pitanja koja sam ja pripremila, vi ste dali odgovor, tako da ja neću to ponavljati. Vraćamo se stalno na ovaj zakon iz 2009. godine, Zakon o bezbednosti hrane, koji je imao nameru da uspostavi taj sistem sledljivosti, a sledljivost znači da pratite svaku fazu proizvodnje, bilo da je poljoprivredni proizvod ili neki drugi industrijski proizvod koji se koristi u ishrani. Vi ste naveli dosta razloga i ja vam verujem da je to tako, da je puno problema i da ovaj sistem nikada nije ni zaživeo. Sledljivost je to kada vi pratite od prve faze. Da je taj sistem postojao, mi bismo odmah u prvoj fazi videli kakav je kvalitet stočne hrane, pa se taj problem nikada ne bi razvio u ovo što je danas postao. Dakle, očekujem od vas da uložite napor i da uspostavite taj sistem sledljivosti. Na koji ćete način vi to urediti, ne znam, vi ste odgovorni. Da li ćete uključiti ponovo institute za javno zdravlje koji su izmešteni iz čitavog ovog procesa, to ostaje na vama. Ono što hoću da zamerim, to je način na koji ste komunicirali sa građanima i mislim da to treba da popravite. Da li je tu bilo zlonamernosti ili ne, ne znam, ali mora da bude veća dostupnost informacija za svakoga. Vaš državni bivši, sada državni sekretar je govorio o tome da će se svake nedelje, mislim da je govorio da će to biti ponedeljak, organizovati konferencija za štampu, za novinare, ali i za udruženja potrošača. Ja očekujem od vas da poboljšate tu vrstu komunikacije i da li ste na to spremni.
Reč ima ministar Knežević.
Hvala lepo. Rekli ste dosta dobrih stvari, dosta konstruktivnih predloga i naravno da je najveći problem ova sledljivost koja nije postignuta. Nadam se da ćemo popravkom ovih zakona, izmenama i dopunama uspeti da nešto uradimo. Komunikacija sa građanima izgleda da nije bila dovoljna čim je došlo do svega ovoga, da tako kažem, da iskoristim najblažu reč, i nije bila na dovoljno visokom nivou, ali verujte da smo baš ušli upravo u mlečni rat koji se vodio iz svih oružja ne birajući sredstva i ne birajući način na koji će protivnik da bude ranjen ili uništen, tako da je bilo vrlo teško u takvim situacijama i uslovima biti sam protiv javnosti, sam protiv brojnih medija kojima se zna ko im je vlasnik i ko njima upravlja tako da prihvatamo tu obavezu sa velikim zadovoljstvom da, da li ponedeljkom ili utorkom, dogovorićemo se da komuniciramo sa građanima preko konferencije za medije, gde ćemo pozvati i Udruženje potrošača, Asocijaciju potrošača i sa njima takođe deliti informacije koje mi imamo, jer mislimo da je to lakši način da prebrodimo većinu od ovih stvari koje se događaju. Slažete se i vi sigurno sa mnom da je postojao konsenzus, ne samo političke javnosti, nego i stručne i bilo koje druge da bi mi mnogo lakše i na mnogo bezbedniji i jeftiniji način, jer ovo je vrlo skupo, na mnogo jeftiniji način prebrodili ovo još mnogo ranije.
Gospođa Banović.
Hvala na odgovoru. S obzirom da sam ja poslanik iz DSS, ja veoma dobro razumem kako je to kada mediji ne žele da prenesu to što ste izjavili ili kada se mediji zloupotrebljavaju da vas ocrne. Volela bih da iskoristim priliku, s obzirom da je tu ministar kulture, da mu postavim jedno pitanje koje nema veze sa ovom vrstom zagađenja o čemu je danas bilo reči…
Da, ali on neće moći da vam odgovori na ovoj sednici.
Mislim da će moći.
Ne, neće moći, zato što na sednici koja je posvećena pitanju bezbednosti hrane, ministar kulture ne može da odgovara, zato što odgovore mogu da daju samo ministri koji su naznačeni samo za to. Ja ću vrlo rado da sačekam taj pismeni odgovor. Dakle, mi govorimo o bezbednosti hrane, a bezbednost hrane je jednako zdravlje. Gospođa Đukić Dejanović, ministar zdravlja je u jednom svom obraćanju navela definiciju zdravlja iz Povelje UN. Ne mogu da citiram koji su to sve segmenti koji čine zdravlje i zdravog čoveka, ali je sasvim sigurno da je to i duhovno zdravlje. Moje pitanje je inicirano velikim brojem pitanja, uglavnom udruženja roditelja, prosvetara, da li, a oni se obraćaju parlamentu, a parlament tu ne može mnogo da učini, ali ja pitam ministra za kulturu i informisanje, da li ministarstvo može da smanji duhovno zagađenje koje svaki građanin ove zemlje doživljava. Nažalost, pretvorilo se da onog trenutka kada uključite televizor u kući, da on postaje veliki zagađivač. Iz te kutije se u naše domove emituje prostakluk, nevaspitanje, nekultura itd. Povod silnih dopisa jeste što su ljudi u štampi saznali da se ponovo spremaju dva rijaliti šoua, a to su "Farma" i "Veliki brat". Taman smo se malo odmorili, odnosno nadali se da se to više neće emitovati, da ne spominjem neke druge emisije, a na velika vrata čak učestvujemo i u tome ko će da bude učesnik tog rijaliti šoua. Molim vas, ministar kulture da smanji duhovno zagađenje. Dobro je što je ministar kulture bio prisutan na ovoj sednici. Narodni poslanik Petar Kuntić.
Uvaženi narodni poslanici, gospodo ministri, posle ovog današnjeg slušanja, sasvim je evidentno da šteta koja je učinjena neadekvatnim i neblagovremenim činjenjem po pitanju pojave aflatoksina, nanela štetu farmerima, jer danas farmeri ne mogu da prodaju svoje mleko otkupnim stanicama ili prodaju samo 50% onoga što proizvedu. Naneta je šteta poljoprivrednim proizvođačima, jer je cena kukuruza drastično pala sa 29 ili 30 dinara na 21 dinar, što ih vodi u katastrofu, jer je i onako bila katastrofalna suša i od ono malo prinosa, neće dobiti ništa novca sada kada prodaju svoje proizvode. Država je na gubitku, jer nećemo imati i ono malo proizvoda što smo imali na sigurna tržišta kukuruza, nećemo izvesti ništa, jer je evidentno da mi to ne možemo da izvezemo i naravno da su problemi potrošača, jer ni danas ne znaju kakvo mleko piju i koja je razlika između 0,5 i 0,05. Neko veče sam bio u Mađarskoj, blizu stanujem tamo i nije mi to problem i tamo nema problema, oko ovoga, jer sve loše mleko su izvezli tamo gde je 0,5, možda su i kod nas izvezli, ja to ne znam, ali u Mađarskoj na rafovima, euforija ne postoji, jer je jasno definisano koje mleko može da ide na rafove, a koje ne može da ide na rafove. Međutim, sad ne bih više oko toga, jer će isteći vreme. Postavljam pitanje - da li postoji održivi plan izlaska iz ove krize? Dakle, muka je velika. Vidite da maltene nema izlaza, ali da li postoji, pošto je evidentno da tih 300 kg ispravnog kukuruza nije dovoljnoda se završi taj posao, jer vam poljoprivrednici po 21 dinar neće dati kukuruz iz čardaka. Drugo pitanje je vezano za bezbednost hrane. Kompletna zaštita u Srbiji se radi sa veoma modernim preparatima za zaštitu bilja. Ti preparati su, vizuelno gledano, na nivou "spejs šatla", a kontrolu onoga što je na tom povrću, voću ili bilo kojem proizvodu je na nivou one rakete Jurija Gagarina. I jedni i drugi idu u svemir, a nama se dešava da nam se vrati jabuka i ko zna šta mi jedemo na povrću. Više ne treba uopšte govoriti da se povrće i voće pere da bi bilo čisto od pesticida, jer ti pesticidi i nisu na površini povrća i voća, već su unutra, pošto se sad svi stopostotno prskaju seistemicima. Dakle, tu je jedan ogroman prostor i mene interesuje šta Vlada radi po tom pitanju. Treće pitanje koje me interesuje jeste da li je zaista realna informacija koju sam dobio juče, da zbog ovih grešaka oko aflatoksina i onih teških metala na žitaricama koje su izvezene u Makedoniju, da ćemo dobiti na godinu zabranu izvoza žitarica?
Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
Vi ste rekli da je naneta neprocenjiva šteta ne činjenjem Ministarstva i poljoprivrednicima i državi i da su svi na gubitku. Citirao bih jedan sajt koji se zove "Agrarije", koji uređuje jedna bivša ministarka poljoprivrede, a koja je inače, čini mi se, možda ću pogrešiti, izvinjavam se ako sam pogrešio, i savetnik pokrajinskom sekretaru za poljoprivredu. Ona kaže tri stvari: 1) hitno staviti zabranu na promet svog mleka proizvedenog u Srbiji; 2) hitno uvesti mleko iz EU i 3) dozvoliti uvoz stočne hrane kao najadekvatnije i najjeftinije zamene za kukuruz. To govori na svom sajtu dan ranije pre nego što je pokrajinski sekretar izneo svoje rezultate. Mislim da ovo i vama i građanima govori jako puno toga, ne ulazeći uopšte u to da je gospodin Ješić izrekao jednu rečenicu oko koje treba da se pozabave mnogi, a to je da su mu nuđene pare da prećuti čitavu ovu aferu i da nešto uradi. Prema tome, molim vas, sve ostalo mislim da je izlišno posle citiranja ovog. Inače, da li postoji održivi plan koji radi država? Da, postoji održivi plan. Pojačavamo monitoringe stočne hrane, samog mleka. Pooštravamo nivo higijenskih uslova u javnim i ostalim skladištima, unapređujemo međusobnu komunikaciju stručnih inspekcijskih službi, čak i u regionu. Radimo na izmenama mnogih zakona, pravila, propisa, tako da imamo dugoročnu strategiju i mislim da će dugoročna strategija uroditi plodom.
Reč ima gospodin Kuntić.
Uvaženi gospodine ministre, zaista nisam bio upoznat sa sajtom "Agrarije". Nije to bilo pitanje. Pitanje je bilo upravo ovo što ste odgovorili. Kada saberete koliko ima grla i po 300 kg ispravnog kukuruza, onda ćete videti da nema dovoljno kukuruza da se završi ova akcija, ali o tome sada nećemo licitirati. Niste mi odgovorili po drugom pitanju, koje nije vezano za pojavu aflatoksina, a to je da li postoji plan kontrole rezidijuma na našem voću ili povrću koje se mora raditi zbog toga što to više nije isto ono voće i povrće kao pre deset godina, jer ni jedan poljoprivrednik, čak ni onaj najmanji, više ne radi sa kontaktnim pesticidima, već sa seistemicima, a to se nalazi unutra i mora se ispoštovati i karenca i svi ostali propisi. To se može ispoštovati samo kontrolom. Ako nema kontrole desiće se ono o čemu je govorio poslanik sa ove strane.
Reč ima ministar Knežević.
Vrši se kontrola i na voću i na povrću prema planu Uprave za zaštitu bilja, programu izveštajnih službi. Znači, radi se redovno i mislim da tu ne treba da bude nikakvih problema.
Reč ima narodni poslanik Biljana Ilić Stošić.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege poslanici, gospodo ministri, poštovani građani, aktuelna dešavanja u vezi sa mlekom ponovo su na najočigledniji način pokazala da delovi naše političke elite za interese sopstvene države mare barem deklarativno samo kada njihovo učešće u vlasti prelazi 125 poslanika u parlamentu. Poistovećujući državu sa vlašću, pripadnici još zvanično najveće opozicione grupacije kontaminirali su javni prostor daleko iznad svih dozvoljenih političkih standarda. Pri tome je ispravnost mleka samo povod, a interes građana tek puki instrument već uveliko raštimovanog političkog orkestra u pokušaju da se prikriju disonantniji tonovi koje proizvodi novi dirigent, koji umesto palicom, izgleda da diriguje batinom i proizvodi aferu za aferom. Jednog meseca krivično prijavljuju poslanike, drugog se okliznu na gnjilu bananu čuvanu u sopstvenom špajzu, a trećeg grcaju o mleku, pomoću kojeg žele da isplivaju na vrh političkog kazana iz sosa koji su zakuvali sami u vlastitoj kuhinju. Prava sapunska opera kojoj se stalnu dopisuju nove epizode, iako je gledalaca sve manje. Dojučerašnji majstori političkog spina prestali su da prate istraživanja javnog mnjenja, pa i dalje uporno ignorišu podatke o sopstvenom srozavanju na istorijski minimum i to sve uz rizik da sa sadašnjih 13 spadnu na famoznu 0,05 brojku, koju ovih dana rauguju do granice političke bezslovesnosti. Naravno da svaka stranka ima pravo da uništava samu sebe sve do konačne eliminacije sa političke scene. Pitanje je ovde odgovornosti za javno izgovorenu reč. kada napadaju političke protivnike to se smatra legitimnom političkom borbom u kojoj pobednika odlučuju isključivo građani, ali kada se ti isti građani uznemiravaju neproverenim, netačnim ili zlonamerno interpretiranim podacima, a pri tome se sopstvenoj ekonomi nanosi nemerljiva šteta, onda takve radnje imaju neko drugo ime, sankcionišu se u institucijama nezavisnim od politike. Makar, mi u nedogled o tome raspravljali u parlamentu, koji je se neretko isključivo koristi kao javna scena za sopstvenu političku promociju. Čak i kada se maskira najširim interesima građana, među kojima je i onih 22.000 koji imaju jedan obrok dnevno, među kojima je skoro 12.000 dece. Oni se nisu suviše uplašili navodno kontaminiranog mleka zato što ga ni nemaju na svom jelovniku. Barem tako kažu zvanični podaci objavljeni povodom Dana socijalne pravde, obeleženog u februaru, o čemu se ne sećam da je opozicija tražila da se raspravlja. Da se neko ne bi setio ko je najzaslužniji što je Srbija siromašna zemlja sa veoma bogatim građanima, nekolicinom naravno. Trenutak je da se zahvalimo ministru poljoprivrede, gospodinu Kneževiću što se iako obasut unutrašnjom vatrom sve vreme pošao krajnje racionalno vodeći računa o dobrobiti svih, i odgajivača i prerađivača, a naročito građana. Da je tako svedoče rezultati istraživanja javnog mnjenja, da građani nisu naseli na pokušaj širenja panike zbog čega se ..
Moram da vas zamolim da završite pošto ulazimo u četvrti minut.
…Zbog čega u uređenim društvima snosi odgovornost, na čemu ćemo mi insistirati. Hvala.
Reč ima ministar Knežević.
Samo u najkraćem da se ne bih ponavljao. Možda jedna vrlo značajna informacija za kraj. Prvo, ono što sam trebao da kažem na početku, a mislim da sam više puta kroz raspravu rekao, mleko u rafovima naših prodavnica je zdravo i nema nikakve opasnosti po zdravlje građana. Druga stvar koja je izuzetno važno je da koristim ovu priliku da pozovem sve poljoprivrednike da se do 31. marta upišu u registar poljoprivrednih gazdinstava i tako ostvare pravo na ovogodišnje subvencije. Ove godine je taj krajnji rok definisan zakonom i on neće produžavan. Hvala svima koji ste bili istrajni i sačekali ove sate. Hvala na pitanjima i na prilici što ste mi omogućili da građanima a i vama objasnim i pojasnim neke stvari iz nadležnosti Ministarstva poljoprivrede. Hvala.
Hvala ministre. Pošto više nemamo prijavljenih za poslanička pitanja, dozvolite mi da se zahvalim svim članovima Vlade koji su davali odgovore na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom. Završavamo radu u danu za odgovaranje na poslanička pitanja. Hvala na učešću. Nastavljamo sa radom sutra u 11,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 135 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštinepredviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 135 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine.Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici Vesna Milekić i Mladen Grujić. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice, prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O EFIKASNOM KORIŠĆENjU ENERGIJE Stavljam na glasanje Predlog zakona o efikasnom korišćenju energije, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 39 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandman na član 40. koji su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Dejan Mihajlov i Milica Vojić Marković. S obzirom da je Vlada prihvatila amandmane Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku na članove 5. i 95, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, konstatujem da su sastavni deo Predloga zakona postali i amandmani Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku na članove 5. i 95. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dragomir Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – jedan, uzdržanih – nema i nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 164 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Nebojša Zelenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 30, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 34, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Teodora Vlahović i prof. dr Janko Veselinović podneli su amandman kojim predlažu da se posle člana 10. doda naslov i član 10a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 37, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 183 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Teodora Vlahović i prof. dr Janko Veselinović podneli su amandman kojim predlažu da se posle člana 15. doda naslov i član 15a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 34, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 30, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 30, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Dejan Mihajlov i Milica Vojić Marković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 179 od ukupno prisutnih 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Dejan Mihajlov i Milica Vojić Marković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 181 od ukupno prisutnih 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 38, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović i prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 38, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Dejan Mihajlov i Milica Vojić Marković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema i nije glasalo 180 od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 47. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Nebojša Zelenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 47. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 31, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 50. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Nebojša Zelenović. Samo vas molim, pošto je neka greška u sistemu, da ponovimo još jednom ovo glasanje na član 50. amandman sa ispravko je podneo narodni poslanik Nebojša Zelenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 180 od ukupno prisutnih 191 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 51. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Nebojša Zelenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 180 od ukupno prisutnih 191 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović i profesor doktor Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 40, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 191 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 52. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Nebojša Zelenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutnih 191 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 54. amandman sa ispravkama podneo je narodni poslanik Nebojša Zelenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 181 od ukupno prisutnih 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 182 od ukupno prisutnih 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 55. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – nema, uzdržanih – nema, nije glasalo 182 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje po amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o efikasnom korišćenju energije u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 134, protiv – dvoje, uzdržanih – nema, nije glasalo 57 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o efikasnom korišćenju energije. Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE RUSKE FEDERACIJE O ISPORUKAMA PRIRODNOG GASA IZ RUSKE FEDERACIJE U REPUBLIKU SRBIJU. Pre nego što pređemo na odlučivanje, podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. Imajući to u vidu, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o isporukama prirodnog gasa iz Ruske Federacije u Republiku Srbiju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 170, protiv – devet, uzdržanih – nema, nije glasalo 14 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o isporukama prirodnog gasa iz Ruske Federacije u Republiku Srbiju. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POSEBNIM USLOVIMA ZA UPIS PRAVA SVOJINE NA OBJEKTIMA IZGRAĐENIM BEZ GRAĐEVINSKE DOZVOLE. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – 51, uzdržanih – nema, nije glasalo 14 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su narodni poslanici Jovana Joksimović i Ljuban Panić pisanim putem povukli amandmane koje su zajedno podneli 7. marta 2013. godine u 10,30 časova, na članove 1, 2, 4,, 9, 10, 11. i amandman kojim se posle člana 13. dodaje član 13a, kao i da su narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić pisanim putem povukli amandmane koje su zajedno podneli 7. marta 2013. godine u 10,30 časova, na članove 1, 2, 4, 7, 9, 10. i amandman kojim se posle člana 13. dodaje član 13a, te da je narodni poslanik Milisav Petronijević pisanim putem povukao amandman na član 1. Predloga zakona. Takođe vas podsećam da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani: na član 1. koji su, u istovetno tekstu, podneli narodni poslanici Dejan Rajčić i Aleksandar Antić, na član 1. koji je podneo narodni poslanik Zoran Babić, na član 4. koji su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Dejan Rajčić, sa ispravkom, i Aleksandar Antić, na član 5. koji su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Zoran Ostojić i Kenan Hajdarević, na član 9. koji je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić, na član 9. koji su zajedno podneli narodni poslanici Jovana Joksimović i Ljuban Panić, na član 10. koji su , u istovetnom tekstu, podneli narodi poslanici Dejan Rajčić, Aleksandar Antić, Olgica Batić i zajedno Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović, na član 11. koji su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Dejan Rajčić i Aleksandar Antić i na član 13. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 191 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Milivojević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 45, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Suzana Spasojević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 26, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – 17, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Gordić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 39, protiv – dvoje, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovana Joksimović i Ljuban Panić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 45, protiv – dvoje, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 48, protiv – jedan, uzdržan – jedan, nije glasalo 143 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 43, protiv – nema, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Milica Vojić Marković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 38, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 50, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 26, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 184 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 192 od ukupno prisutnih 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 46, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Radojko Obradović i zajedno Bojana Božanić i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 24, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici SlobodanVeličković, Slobodan Jeremić i Ljubica Milošević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 23, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Zoran Ostojić i Kenan Hajdarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 33, protiv – troje, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutnih 190 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. i kojim se posle člana 3. dodaje novi član 3a amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 188 od ukupno prisutnih 190 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Radojko Obradović, Jovan Palalić, sa ispravkom,i zajedno Bojana Božanić i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 18, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 172 od ukupno prisutnih 190 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 38, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Zoran Ostojić i Kenan Hajdarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 29, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo160, od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 23, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 164, od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovana Joksimović i Ljuban Panić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 33, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo155, od ukupno prisutnih 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 29, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo159, od ukupno prisutnih 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Zelenović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo183, od ukupno prisutnih 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 32, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo155, od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Milica Vojić Marković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 24, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163, od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Spasojević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 33, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154, od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. i kojim se posle člana 4. dodaje novi član 4a amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 185, od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Molim kolege da atmosferu u sali privedemo normalnoj, pošto je buka prevelika da bi se radilo normalno. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 171, od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo173, od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – dva, uzdržanih – jedan, nije glasalo 184, od ukupno prisutnih 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 30, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo158, od ukupno prisutnih 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 36, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152, od ukupno prisutnih 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 170, od ukupno prisutnih 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić i Ljubica Milošević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 26, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162, od ukupno prisutnih 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici: Vladimir Gordić, Radojko Obradović, zajedno narodni poslanici Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović i zajedno Bojana Božanić i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 47, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 139, od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo185, od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Spasojević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 27, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160, od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Radojko Obradović, zajedno Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović i zajedno Bojana Božanić i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 48, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139, od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 37, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao 151 od ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Suzana SpasojevićStavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 182 od ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. i kojim se posle člana 7. dodaje novi član 7a. amandman jepodneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 188 od ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović.Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Bojana Božanić i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 31, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Zoran Ostojić i Kenan Hajdarević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 31, protiv – 11, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 52, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 136 od ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 35, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Milivojević.Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 36, protiv – dvoje, uzdržanih – nema, nije glasalo 148 od ukupno 186 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović.Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od ukupno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić.Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 32, protiv – troje, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Spasojević.Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 54, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 130 od ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 45, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 od ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović.Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 26, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković, Aleksandar Senić, Jovana Joksimović i Ljuban Panić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 45, protiv – jedan, uzdržan – jedan, nije glasalo 137 od ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Bojana Božanić i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 28, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155 od ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Miodrag Nikolić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 55 od ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović.Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 43, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Amandman kojim se posle člana 11. dodaje član 11a. podneo je narodni poslanik Miodrag Nikolić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – jedan, uzdržan – jedan, nije glasalo 179 od ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović.Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 33, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – troje, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 178, od ukupno prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Radojko Obradović i zajedno Bojana Božanić i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 26, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156, od ukupno prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Spasojević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 33, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149, od ukupno prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Milica Vojić Marković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 28, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154, od ukupno prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Milivojević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 46, protiv – dvoje, uzdržanih – nema, nije glasalo 134, od ukupno prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Biljana Hasanović Korać i Teodora Vlahović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 40, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 142, od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 173, od ukupno prisutna 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Rajčić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178, od ukupno prisutna 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Amandman kojim se posle člana 13. dodaje član 13a podneo je narodni poslanik Srđan Milivojević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 35, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 147, od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić, zajedno su podneli amandman kojim se posle člana 13. dodaje član 13a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 28, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 154, od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Jovana Joksimović i Ljuban Panić, zajedno su podneli amandman kojim se posle člana 13. dodaje član 13a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 31, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasao 151, od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 28, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155, od ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o postojanju naročito opravdanih razloga za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Podsećam vas da je članom 14. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije, zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 125, protiv – 31, uzdržanih – nema, nije glasalo – 28, od ukupno prisutna 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – 49, uzdržanih – nema, nije glasalo – devet, od ukupno prisutna 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Pošto sada prelazimo na odlučivanje o predlozima zakona o potvrđivanju međunarodnih ugovora (tačke 4, 5, 6, 7, 8. i 9. dnevnog reda), podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. S obzirom da na navedene predloge zakona nisu podneti amandmani, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, Narodna skupština će o ovim predlozima zakona glasati samo u celini. Prelazimo na odlučivanje. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE RUSKE FEDERACIJE O ODOBRENjU DRŽAVNOG IZVOZNOG KREDITA VLADI REPUBLIKE SRBIJE Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o odobrenju državnog izvoznog kredita Vladi Republike Srbije, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 143, protiv – šest, uzdržanih – nema, nije glasao 31, od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU UGOVORA O GARANCIJI IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE KUVAJTSKOG FONDA ZA ARAPSKI EKONOMSKI RAZVOJ (PROJEKAT ŽELEZNIČKA STANICA BEOGRAD CENTAR – FAZA I) Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Kuvajtskog fonda za arapski ekonomski razvoj (Projekat Železnička stanica Beograd Centar – Faza I), u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 159, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 22, od ukupno prisutnog 181 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA O SARADNjI IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE UJEDINjENIH ARAPSKIH EMIRATA Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 149, protiv – četiri, uzdržan – jedan, nije glasalo sedam, od ukupno prisutnog 181 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE UJEDINjENIH ARAPSKIH EMIRATA O SARADNjI U OBLASTI ODBRANE Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o saradnji u oblasti odbrane, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 163, protiv – niko, uzdržanih – nema,nije glasalo 18 od ukupno prisutnih 181 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU UGOVORA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE UJEDINjENIH ARAPSKIH EMIRATA O IZBEGAVANjU DVOSTRUKOG OPOREZIVANjA U ODNOSU NA POREZE NA DOHODAK. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 168, protiv – niko, uzdržanih – nema,nije glasalo 13 od ukupno prisutnih 181 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I UJEDINjENIH ARAPSKIH EMIRATA O UZAJAMNOM PODSTICANjU I ZAŠTITI ULAGANjA Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Ujedinjenih Arapskih Emirata o uzajamnom podsticanju i zaštiti ulaganja, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 159, protiv – četiri, uzdržanih – nema,nije glasalo 17 od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENI ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika vrši i druge izborne nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 162, protiv – niko, uzdržanih – nema,nije glasalo 14 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA STALNIH DELEGACIJA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE U MEĐUNARODNIM PARLAMENTARNIM INSTITUCIJAMA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština vrši izborne nadležnosti većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podnela potpredsednik Narodne skupštine Vesna Kovač. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 162, protiv – niko, uzdržanih – nema,nije glasalo 13 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENI ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke,a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština vrši izborne nadležnosti većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – niko, uzdržanih – nema,nije glasalo 11 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbe člana 103. stav 6. i stav 10. Poslovnika, prema kojima ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u Danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Borisav Kovačević, na sednici 13. marta 2013. godine, u 16,45 časova, ukazao je na povredu člana 106. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema,nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 163 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik dr Aleksandar Radojević, na sednici 14. marta 2013. godine, u 11,15 časova, ukazao je na povredu člana 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 57, protiv – jedan, uzdržanih – nema,nije glasalo 86 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Nada Kolundžija, na sednici 14. marta 2013. godine, u 11,50 časova, ukazala je na povredu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – 48, uzdržanih – nema,nije glasao 81 od ukupno prisutnih 137 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje po njima, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Prvu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini.