Zahvaljujem na ovoj blagonaklonosti. Zamolio bih za malo tišine, mada meni ni ovo ne smeta. Podneo sam amandman koji je Vlada odbila. Nisam ništa bolje ni očekivao. Amandman se tiče Zakona o dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Moj predlog je da prilikom poreske kontrole poreski inspektori imaju odgovarajući stepen odgovornosti. Do sada je poreska kontrola kod bivše vlasti uglavnom bila instrument za delovanje protiv političkih protivnika, ukoliko se bave nekim privatnim biznisom. Pod broj dva, na samom terenu, posebno u manjim sredinama, poreska inspekcija je služila i za uklanjanje konkurencije. Dakle, kada vam dođe poreski inspektor, ne znate da li vam je došla poreska kontrola, da li vam je došla kontrola od strane konkurencije, ili vam je došla kontrola iz redova političke konkurencije Stoga sam ja predložio ovaj amandman da ukoliko poreski inspektori napišu prijavu, ukoliko ta prijava bude odbačena na sudu, da se onda primeni kazna koja je propisana za poreskog obveznika, ali u ovom slučaju da odgovornosti podleže i poreski inspektor koji je to rešenje doneo. U praksi je često slučaj da se tim rešenjima i tim krivičnim prijavama zatrpavaju sudovi, da čak i pre suda i pre tužilaštva ta prijava bude odbačena,da se prvostepenom organu to vrati na ponovno odlučivanje, a da se novac koji je prilikom poreske kontrole skinut nikad ne vrati. Što je još gore, to znam i na sopstvenoj koži, da se takva prijava koristi u štampi, posebno u štampi koja je u vlasništvu i kontrolom bivšeg režima. Stoga sam podneo ovaj amandman. Da ne bih prekoračio puno vremena, zahvaljujem na pažnji. Da vam kažem, ukoliko Vlada to ne prihvata, povlačim amandman, jer neću da dozvoljavam da se većina cepa po ovom pitanju.
Da vas obavestim, ne možete sada da povučete amandman. Dakle, on je u proceduri. Ministar Mlađan Dinkić.
Želim da kažem samo da je ideja dobra, ali da smo mi promenili dosadašnju praksu u Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Dakle, od 1. januara neće više prekršajni sudovi odlučivati o prekršajima, nego će direktno poreska uprava dati prekršajne prijave. Vaš predlog je dobar, ali ne primenljiv, zato što menjamo sistem. U sadašnjem sistemu su prekršajni sudovi ti koji odlučuju. Mi smo smatrali da je to neefikasan sistem i doneli predlog u ovom zakonu da od 1. januara direktno poreska uprava izriče prekršajne kazne. Dakle, to ne ide više na prekršajne sudove.
Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandman na član 7. Vlada je prihvatila amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Gospodine Mikoviću, izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo, podneo sam amandman na član 28. Predloga zakona. Članom 28. Predloga zakona predviđa se da direktor Poreske uprave ima zamenika direktora koji za svoj rad odgovara direktoru. Zamenik direktora pomaže direktoru u okviru ovlašćenja koja mu on odredi i zamenjuje ga ako je odsutan ili sprečen. Zamenika direktora postavlja Vlada na period od pet godina, na predlog ministra. Ja sam tu dodao – a po sprovedenom javnom konkursu. Da ne bi bilo nedoumica, predložio sam da i u ovom tekstu zakona stoji da se postavljenje sprovodi nakon sprovedenog javnog konkursa, upravo zato što je Zakonom o državnim službenicima predviđeno da za lica, državne službenike na položaju se propisuje sprovođenje konkursa. Dobio sam odgovor da Vlada nije prihvatila moj amandman iz sledećih razloga – imajući u vidu predloženo ovlašćenje i obaveze zamenika direktora Poreske uprave, znači da pomaže direktoru u okviru ovlašćenja koja mu on odredi, zamenjuje direktora ako je odsutan ili sprečen, Vlada je stanovišta da zamenik direktora Poreske uprave treba da bude postavljen na isti način kao i direktor, tj. aktom Vlade na predlog ministra nadležnog za poslove finansija na period od pet godina, zbog čega se amandman ne prihvata. Na osnovu obrazloženja Vlade ispada da od današnjeg dana ni za direktora Poreske uprave neće biti potrebno da se raspisuje javni konkurs. Znači, po stavu Vlade iskazanom u mišljenju na moj amandman, menja se praksa koja je važila u proteklom periodu da se poštuje Zakon o državnim službenicima. Naime, smenjeni direktor Poreske uprave, gospodin Radosavljević, je imenovan nakon sprovedenog javnog konkursa i kod ponovnog imenovanja, ponovo je bio javni konkurs sproveden. Upravo zbog toga, nije mi jasno, odnosno potvrđuje se moja sumnja da predloženim članom 28. Predloga zakona hoće da se izbegne sprovo9đenje javnog konkurs. Dalje, ukazujem da se članom 29. Predloga zakona definiše postavljenje, odnosno biranje rukovodilaca organizacionih jedinica poreske uprave. I tu je predviđeno sprovođenje konkursa i tu je čak u članu 29, ali i u članu 43. definisano da se sprovodi javni konkurs. Ono što me je posebno ispunjavalo sumnjom, a očigledno je da je sumnja opravdana, u članu 43. Predloga zakona je definisano da je poreska uprava dužna da u roku od osam dana od dana stupanja na snagu ovog zakona javnim konkursom pokrene postupak za izbor rukovodilaca iz člana 29. ovog zakona. Znači, definisano je kada se raspisuje konkurs za rukovodioca, a nije definisano da li se i kada raspisuje konkurs za one koji treba da budu iznad. Upravo zbog toga sam u članu 28. predložio – dajte, definišete, bar da će se sprovesti konkurs. Nisam insistirao na tome da će konkurs da se sprovede u roku od osam dana, kako je to definisano za rukovodioce organizacionih jedinica, ali ovo obrazloženje mislim da nije dobro, odnosno podgreva sumnje da se neće poštovati Zakon o državnim službenicima. Konačno, hteo bih da ukažem svima vama da je 13. avgusta razrešen bivši direktor Poreske uprave. Po informacijama kojima raspolažem, dozvoljavam ad možda nemam kompletne informacije, još uvek nije raspisan konkurs za direktora Poreske uprave Republike Srbije. Dalje, po informacijama kojima raspolažem još uvek nije postavljen čak ni vršilac dužnosti direktora Poreske uprave. Istina, određenim rešenjem da li ministra da li Vlade je postavljeno lice koje treba sa ovlašćenjem da potpisuje akte i za to lice koje je ovlašćeno da potpisuje akte, ovlašćena je direktorka Centra za velike poreske obveznike. Nemam informaciju da li ona i dalje obavlja i taj posao i ovaj novi posao ili obavlja samo jedan posao. U svakom slučaju, smatram da je korisno da se usvoji amandman i da se definiše da će se bar u ovom delu poštovati obaveze iz Zakona o državnim službenicima i da će se za direktora i za zamenika direktora Poreske uprave sprovoditi konkurs. Uvek ostaje mogućnost da od svih onih koji su se javili na konkurs, koji ispunjavaju zakonske uslove, da ministar Vladi predloži ko će to biti i da Vlada odluči od svih tih ljudi koji ispunjavaju obaveze po konkursu. Mislim da bi bilo korisno, istina, to nije predviđeno, rokove za raspisivanje javnog konkursa i za direktora Poreske uprave i za zamenika direktora Poreske uprave, što nije učinjeno, ali apelujem da se to učini u što kraćem roku.
Gospodine Rističeviću, ostala sam dužna da vam objasnim da ukoliko želite da povučete amandman, možete da ga pisano povučete preko pisarnice. Izvolite reč, ako želite.
Prvo želim objašnjenje koliko može da traje rasprava po jednom amandmanu? Ovom prilikom koristim vreme poslaničke grupe. Bojim se da je moj prethodnik prekoračio vreme za jedno dva i po puta. Kao podnosilac amandmana, mislim da ima pravo na dva minuta.
Samo da vam kažem, gospodine Rističeviću, mi vodimo o tome računa. dva minuta je rasprava o amandmanu, a ostalo uzimamo od poslaničke grupe.
Koristim ovog puta vreme poslaničke grupe, to hoću da kažem, da bi se to znalo i jasno razdvojilo vreme. To je poenta mog obraćanja vama. Želim da kažem da je ovde rečeno kako je izvesni gospodin, koji je bio direktor Poreske uprave, žrtvovan na pravdi boga. Ukoliko neko misli da je taj bio neutralan, onda se grdno vara. Poznajem njega i njegovog brata i znam da su istaknuti članovi partije bivšeg režima. Dakle, upravo odakle se moj prethodnik obratio. Oni su to lepo zamislili, na kobajagi nekim javnim konkursima, gurnuli su svoje neraspoređene partijske kadrove i onda su želeli da ih ostave nama da sprovode zakone na isti način na koji su to sprovodili dok su i oni bili na vlasti. Način sprovođenja zakona sam ja osetio najbolje na svojoj koži. Zato sam u mom amandmanu prethodno i rekao da je to bio partijski instrument, koji se često koristio protiv političkih protivnika, a da je na određeni način uklonjena konkurencija, prijatelja njihove partije, ukoliko mu smetate u odgovarajućem biznisu, ukoliko se bavite otkupom i smetate nekom od njihovih prijatelja, od njihovih tajkuna koji su finansirali njihovu političku partiju, u tom slučaju, reagovao je direktor njihove poreske uprave, preko poreskih organa i poreskih službenika i na takav način se odstranjivala konkurencija u poslu. Na isti takav način se pravila i politička šteta političkim protivnicima, koji su trebali da se sa njima izmere na narednim izborima. Hvala.
Izvolite, gospodine Mikoviću.
Pošto sam pozvan da sam diskutovao neprincipijelno, mislim da svi oni koji su u sali, bili su u prilici da se uvere u apsolutnu principijelnost moje diskusije. Ovde nisam govorio o dosadašnjem radu bilo koga ma bilo kojoj funkciji. Ovde sam govorio samo o načinu na koji treba da se postavlja direktor ili zamenik direktora poreske uprave. Strogo sam se držao amandmana koji sam podneo i obrazlagao sam zbog čega smatram da vi, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, treba da me podržite i da usvojimo predloženi amandman na član 28. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Iznosio sam razloge zbog čega bi to bilo korisno. Ni na koji način nisam dovodio pitanje i širio temu van onoga štoje predloženom zakonom i što je predloženo amandmanom. Samo ukazujem na neprincipijelnost u samom Predlogu zakona i amandmanom pokušavam neke stvari da ispravim i da razjasnim. Samo sam komentarisao da praksa potvrđuje svu opravdanost podnošenja ovakvog amandmana. Čak sam dobronamerno izneo sugestiju, da se javni konkursi po Zakonu o državnim službenicima sprovedu. Činjenica je, to sam govorio i kada je bilo govora o spornom članu 38. na osnovu kojih je razrešen direktor Poreske uprave, da je to bilo moguće rešiti i samom primenom Zakona o državnim službenicima koji predviđa mogućnost vanredne kontrole.
Reč ima Mlađan Dinkić. Izvolite.
Gospodine Mikoviću, mislim da ste u pravu. Mislim da je greška u obrazloženju činovnika iz Vlade. S obzirom da smo predložili u Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji da se svih 173 direktora filijala poreskih uprava bira javnim konkursom, što do sada nije bio slučaj, imajući u vidu da se i na direktora i na pomoćnike direktora poreske uprave primenjuje Zakon o državnim službenicima, a da sada uvodimo mesto zamenika po prvi put jer do sada to nije postojalo, logično je da se i na njega primenjuje javni konkurs, što ste vi predložili. Predlažem da se ovaj amandman prihvati kada bude bilo glasanje.
Gospodine Mikoviću, izvolite.
Javljam se u vezi replike, kao i prethodno. Rekao bih samo jednu stvar. Raduje me što prihvatate predloženi amandman. Jedino se u jednoj stvari ne mogu složiti sa vama. U obrazloženju mišljenja Vlade o podnetom amandmanu, ne radi se o grešci službenika, ovde se radi o grešci Vlade Republike Srbije. Dokument koji potpiše premijer, gospodin Ivica Dačić, bez obzira ko mu je pripremio akt, to je greška Vlade u pogledu samog obrazloženja. Prihvatam da je jako bilo teško za 28 zakona koji su došli po hitnoj proceduri, da se svaka rečenica pročita i da se sve vidi. Ukazivao sam zašto je potrebno da se ovi zakoni razmatraju po redovnoj proceduri, a ne po hitnoj proceduri, upravo da bi ove greške i tehničke greške službenika,mogli da svedemo na najbolju moguću meru. Međutim, onog trenutka kada neko potpiše dokument, to je i njegova greška. Možemo sada da merimo da li je greška, i službenika, i onog drugog ko je pripremao, i članova Vlade i onih koji su čitali i koji nisu čitali, koji nisu bili u prilici da pročitaju materijale, ali ovde su dobili dokument Vlade, a ne dokument službenika. U tom smislu smatram da ubuduće, što je moguće više, zakoni treba da budu razmatrani po redovnoj proceduri, a ne po hitnom postupku, jer ćemo svesti ove greške na manju meru.
Ministre Dinkiću, izvolite.
Sedimo danas ovde da bismo uočili ako je nešto pogrešno. Onoga časa kada se bude glasalo, tek tada stupa na snagu. Dakle, ovo će biti otklonjeno.
Reč ima Miodrag Đidić. Izvolite.
Uvažena potredsednice, uvaženi ministri, kolege narodni poslanici, drago mi je što je ministar uvideo da je načinjena greška i što je ispravljena. Ovakav prvobitni predlog je bio u suprotnosti sa Zakonom o državnim službenicima, ali je bio i vrlo nelogičan. Po predlogu je trebalo da zamenika direktora bira Vlada a predlog ministra, a direktor Poreske uprave se bira putem javnog konkursa, svi pomoćnici direktora Poreske uprave se biraju putem konkursa, svi direktori regionalnih centara se biraju putem konkursa i sada po novom predlogu, koji podržavam, i direktori filijala, odnosno ekspozitura će biti birani po konkursu i to je jako dobro. To rešenje podržavam i podržavam što ministar podržava amandman. Ne mogu da prihvatim i da se složim da sada idu novi konkursi, jer se na taj način devalvira institut javnog konkursa. O čemu se radi? Pre dve godine je Vlada raspisala konkurs za izbor direktora Poreske uprave, za izbor pomoćnika direktora Poreske uprave i za izbor direktora regionalnih centara poreske uprave. Dakle, Vlada je raspisala, apsolutno, po Zakonu o državnim službenicima, konkursi su sprovedeni i ljudi su izabrani. Posle dve godine ćemo imati nove konkurse, ne znam iz kojih razloga. Da li to znači da ćemo posle svake promene ministra finansija imati nove konkurse, iako ljudima nije istekao mandat po prethodnim konkursima? Hoću da kažem da je direktor Poreske uprave izabran po Zakonu o državnim službenicima da je prošao konkurs i da nije postojao ni jedan jedini razlog da čovek bude smenjen 13. avgusta. Mislim da je dobro radio svoj posao, ali to je manje važno. Važno je da je čovek izabran i da ne postoji razlog za njegovu smenu, ili bar to nije navedeno. Ono što je isto tako važno i što hoću da istaknem u vezi direktora Poreske uprave, to je da je čovek apsolutno stručan za taj posao, doktor je pravnih nauka… (Predsedavajuća: Molim vas, vratite se na temu.) Tema konkursa je vrlo važna. Dakle, to je tema. Kažem, izabran je u duhu zakona. Gospodine Dinkiću, ono što je isto važno, u vreme kada ste vi bili ministar, a to je period od 2004. do 2006. godine, na koji se često pozivate prilikom vašeg govora, i tada je bio konkurs za direktora Poreske uprave. Jedan od ljudi koji je prošao konkurs bio je upravo Dragutin Radosavljević. Dakle, još 2006. godine je dokazao stručnost i sposobnost, prošao konkursnu komisiju, kasnije izabran, da bi sada bio smenjen. Molim vas da ubuduće svaka Vlada ne uništi ono što je prethodno uradila. Kakvu poruku šaljemo ljudima koji žele da konkurišu? Vi trajete samo dok traje ova vlada, a mislim da to nije ideja gospodina Dinkića, niti nove Vlade, niti bilo koga. Na kraju bih hteo da predložim nešto gospodinu Dinkiću, a to je da prilikom donošenja budžeta za 2013. godinu donesete zakon o otpisu kamata, jer je to zakon koji podržava i traži većina privrednika, a vi se pozivate da imate sastanke sa privrednicima… (Predsedavajuća: Molim vas gospodine Đidiću da se vratite na temu, a tema je amandman.) Završavam. Dakle, da se donese zakon otpisu kamata, jer privreda duguje puno novca, od toga više od polovine su kamate. Dakle, na taj način ćete pomoći privredi, ali čini mi se da ćete pomoći i budžetu Republike Srbije, jer će 2013. godine, ako se taj zakon donese, biti više novca u republičkom budžetu. Na kraju, ne mogu da podržim amandman, jer je amandman prihvatio ministar. Hvala.
Narodni poslanik Dejan Rajčić. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, postavio bih jedno pitanje – da li se posle prihvaćenog amandmana od strane ovlašćenog ministra može i dalje raspravljati i diskutovati o tom istom amandmanu? Pošto vidimo da je ministar prihvatio, ne znam zbog čega smo nastavili dalju diskusiju. Ako već jesmo, onda da se na kratko opet vratim na amandman koji je podneo gospodin Rističević. Mislim da je ministar Dinkić pogrešno shvatio intenciju amandmana koji je podneo gospodin Rističević i koja nije išla u smislu koji sud je nadležan za vođenje postupka prema Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Intencija amandmana je bila u cilju utvrđivanja individualne odgovornosti postupajućeg inspektora koji vodi postupak protiv nekog pravnog lica. Tu je početak i kraj pitanja – šta se dešava sa onim inspektorom, u praksi imamo puno slučajeva, o tome mogu sigurno i mnogi poslanici da govore na osnovu ličnih iskustava, kada postupajući inspektor obojen nekom ideološkom, partijskom ili nekom drugom osnovom tendenciozno nastupa u cilju utvrđivanja prekršaja, odnosno krivice privrednika, subjekta koji je predmet kontrole. Molim ministra da se ponovo vratimo na amandman gospodina Rističevića i utvrđivanja individualne odgovornosti postupajućeg inspektora u slučaju da njegov nalaz, njegov zapisnik padne sutradan pred sudom, nebitno kojim, da li prekršajnim, da li osnovnim ili višim. Hvala.
Gospodine Mikoviću, po kom osnovu? Izvolite.
Po članovima 27. i 106. Poslovnika. Činjenica je da ste vi počeli da raspravljate o amandmanu koji sam ja podneo, zatim pomenuli ste sledeći amandman. Da bi se govornik vratio na amandman o kojem je pre toga završena rasprava o njemu. Niste ga ni na koji način opomenuli u pogledu toga, a činjenica je da sve do trenutka dok amandman ne postane sastavni deo teksta, aposlutno je otvorena mogućnost rasprave svih i obrazlaganja zašto neki amandman treba prihvatiti. U svakom slučaju, da je u međuvremenu stiglo pozitivno mišljenje Vlade, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo se izjasnio da je amandman pravno moguć, znači u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, da je do današnjeg dana Odbor za finansije prihvatio amandman ne bi se pojavljivala potreba da ja diskutujem i da trošim 5-6 minuta u pogledu ovoga, niti da se tri puta javljam što za replike, što za ukazivanje na povrede Poslovnika. Znači, u svakom slučaju predlažem da kada pređemo na sledeći amandman, onda više ne možemo da se vraćamo na prethodni koji je razmatran u proceduri.
Svakako se slažem sa vama da treba da se krene dalje. Rasprava se još uvek vodila po amandmanu koji ste vi podneli. Moram da prihvatim svakog govornika ko god se prijavio za reč, a potpuno ste u pravu da treba da krenemo dalje i u tom smislu ćemo i krenuti. Dragan Tomić, po kom osnovu? Po amandmanu.
Moram da kažem da kada je u pitanju ova materija imam poprilično iskustva i dugi niz godina sam operativno radio na ovim poslovima. Mislim da se u ovih 20 godina predaleko otišlo od nečega što je ovlašćenje direktora poreske uprave i da su oni svedeni na činovnike čija su ovlašćenja da prebrojavaju zaposlene radnike, da vode računa o radnom vremenu, a da siva zona oko njih leti kako ona hoće, odnosno da poreski policajci, inspektori imaju popriličnu slobodu, za koju bih ja rekao, kada je u pitanju ova vrsta delatnosti, da tu nema nikakve slobode, posle jedne koordinacije i dogovora oko svega. U nekim vremenima kada sam ja počinjao na mestu direktora poreske uprave oni su bili savetnici generalnog direktora Republičke uprave javnih prihoda. Njihov značaj u vršenju funkcije podignut je na taj nivo da ni ministri, ni bilo ko nije mogao da interveniše kad je u pitanju da siva zona, odnosno transport roba. U ovom trenutku prokomentarisali smo i rekli da je ovo jedan sličan trenutak u kojem se ta siva zona podigla poprilično i da se van poreskog obuhvata nalaze brojni oblici koji direktno nanose štetu, smanjuju prihode državi, a onda raspravljamo o deficitu. Moram da kažem da su ljudi koji rade u tim organima, po meni, izuzetno pošteni. Prvo, za ovih dvadesetak godina koliko traje ova tranzicija, to je služba u kojoj je najmanji broj ljudi došao u situaciju da bude izložen i progonu i bilo kojim drugim merama. Mislim da je u zadnjih četiri, pet godina došlo do toga da se uloga direktora u poreskim upravama još više smanjila, da su postali direktno vezani za koalicione kapacitete na lokalu. Zna se ko je iza koje firme stajao, odnosno koja politička partija je bila u bloku. U te se nije ulazilo. Mislim da je ovaj obim ovlašćenja i način izbora u ovom trenutku mali. Ovo mogu da prihvatim kao jednu nameru da u vremenu koje sledi prema nama, koji ide prema nama, da na jedan ozbiljniji način tretiramo sistem rukovođenja, način organizacije poreske uprave i posebno ljudi koji imaju ta posebna ovlašćenja. Kada bude došao budžet da ponovo tu temu vratimo, ali na jedan suptilniji način, jer to je čini mi se najznačajnija oblast i sistem. Imamo raspoređeno da nam nešto rade tržišni i finansijski policajci, poreska policija, Odsek za privredni kriminal. Formirali smo neki UBPOK. Sve to treba po istom tragu, rezultata nema. Tako da u tim licima koje vode poreske uprave treba pronaći ozbiljniji model nezavisnosti. Mislim da konkurs sam po sebi neće pružiti tu nezavisnost. Razumem zašto ova gospoda iz DS, koji su mahom svuda vukli kockice kao figure u šahu, svuda se nalaze njihovi ljudi. Zna se gde se ne sme ući. To je opšte poznata činjenica u svim poreskim upravama. Ovaj trenutak tretiram kao jedan pokušaj da se krene u pravcu ozbiljnije reforme poreske uprave da bismo došli do nečega što je zaštita integriteta zaposlenih u poreskim upravama, ozbiljniji način tretiranja njihovih zarada. Ima mnogo stvari koje su dobro urađene. Znači, možda u nekom tehnološkom smislu pripremljene, ali nisu dobile onu snagu i energiju koju moraju da imaju u smislu efikasnosti, nezavisnosti i zaštite državnih interesa u brojnim zakonima koji se nalaze pred njima i koji su obavezni da primenjuju. Hvala.
Hvala. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandman na član 32. Vlada je prihvatila amandman, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatuje da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandman na član 33. Vlada je prihvatila amandman, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatuje da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost podneli narodni poslanici: Janko Veselinović, Milica Vojić-Marković, Marijan Rističević, Srđan Miković, Judita Popović, Ivan Andrić i Kenan Hajderević i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o amandmanima narodnih poslanika. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Grupa od 13 narodnih poslanika poslaničke grupe URS – Mlađan Dinkić pisanim putem 18. septembra 2012. godine povukla je amandman kojim je predložila da se posle člana 45. dodaju članovi 45a i 45b. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, ovaj član pokazuje šta je nova Vlada, odnosno nova vladajuća koalicija obećala, a šta čini. Naime, da bi poslanicima u Skupštini i onima koji prate ovaj prenos bilo jasno, reč je o članu zakona koji se menja, kojim se poreska stopa, osnovna poreska stopa sa 18 povećava na 20%. Dakle, PDV, u narodu poznat, se povećava sa 18 na 20%. Od dana kada ovaj zakon bude usvojen cene proizvoda, mogli bismo reći, od igle do lokomotive biće veće za 2%. Istina, tu nije obuhvaćena hrana, ali hrana je, kao što znamo, već poskupela ili je nema na rafovima za onu koja nije poskupela. Predsedavajuća, molim vas, koristiću i vreme poslaničke grupe, tako da kada prekoračim vreme ne morate me prekidati. Dakle, od načela socijalne pravde, poruke ili slogana – nema stezanja kajša, koju smo i pre neki dan čuli od premijera, raspodeliti teret na bogate, odnosno raspodeliti teret prema mogućnostima građana, a rasteretiti siromašne, nema ništa. U ovih 45 dana, koliko Vlada vlada, predlaže i verovatno usvaja, ako predsednik pre toga ne odleti u Njujork, zakon kojim građanima steže kaiš. Zbog toga, molite boga da predsednik ostane u Njujorku što duže, jer ćete do tada moći da kupite proizvode po nešto nižim cenama. Kaže se u obrazloženjima koje čujemo ovih dana da neće poskupeti hrana. Rekao sam da je ona već poskupela. Znači li to da siromašnim građanima ne treba sapun, da ne treba da peru ruke, da ne treba da peru veš, da ne treba da peru zube, jer će pasta za zube poskupeti i svi drugi proizvodi? Gospodo, ne živimo u 12. veku. Građani već oskudevaju i imaju poteškoće da sastave kraj s krajem. Da li je ovo socijalno odgovorna Vlada? Da li povećanje PDV sa 18 na 20% znači da je ovo socijalno odgovorna Vlada? Imao bih razumevanja zaista, nije nikakva demagogija, da ste vi ukupan budžetski deficit zadržali makar na istom nivou kakav je bio predviđen u planu prethodne Vlade, čiji ste takođe bili član. Međutim, vi ste rashode Vlade, odnosno države povećali. Ovo što će građani stezanjem kaiša morati da uštede ide na ono što je neki dan prvi potpredsednik Vlade, i šta ne već, pošto ne mogu sve njegove funkcije da pobrojim, rekao da je puno rotacionih svetala u ovoj Srbiji. Tako je, puno je rotacionih svetala, ali ovaj PDV, povećanje PDV delom ide i na ta rotaciona svetla. Niste srezali rashodnu stranu onoliko koliko je ona mogla da se smanji. Dakle, zaista DS nema problema u tome, ni poslanici DS da podrže i podržaće one zakone iz ovog seta zakona koji imaju određenog smisla i koji imaju adekvatno obrazloženje. Ovde nam niste dali adekvatno obrazloženje. Pored toga, ovaj član zakona je rezultat partizacije, rezultat namere da se namire svi u ovoj koaliciji, koja nije mala, rezultat činjenice da se postavljaju novi partijski direktori, da broj činovnika neće biti smanjen. I sami kažete – ukinućemo agencije, a nećemo smanjiti broj zaposlenih. Šta onda radite? Znači, ti ljudi umesto da rade posao za koji su stručni, radiće neki drugi posao, možda čistiti ambroziju, kao što su radili u nekim mestima u Srbiji, podsetite mi u kojim mestima je to bilo, ili će sedeti besposleni. Ukidate Fond za zaštitu životne sredine …
Gospodine Veselinoviću, molim vas da se vratite na temu.
Predsedavajuća, zaista mislim da sam na temi. Sem toga, trošim vreme poslaničke grupe.
Treba da pričate o vašem amandmanu da se briše član 15, koliko se sećam.
Zaista imam razumevanje, predsedavajuća, za vašu delikatnu poziciju. Zaista pričam o svom amandmanu. Dakle, moj amandman se tiče povećanja poreske stope sa 18 na 20%. Amandmanom tražim da se taj član briše i da poreska stopa umesto 20 ostane 18%. Građanima se sada obraćam, a ne poslanicima. Obrazlažem zbog čega smatram da taj član treba da se briše. Zbog toga što ta sredstva neće ići u prave namene. Imao bih razumevanja da će ići u prave namene, ali završiću. Imao bih razumevanja da će ova sredstva otići u namene koje će ići u korist siromašnih građana. Suprotno tome, ovaj amandman ide ka tome da se uzme od običnih građana i da sredstva odu u svrhe za koje još i ne znamo, odnosno za sredstva za koja još i ne znamo kako će se trošiti. Hvala.
Hvala. Vladimir Ilić ima reč. Po kom osnovu? Po amandmanu.
Vezano za povećanje stope PDV, to je bila i ideja prethodne vlade. Međutim, mislim da je dobro, da je nisu realizovali jer bi ta sredstva koja bi bila ubrana povećanom stopom završila i mnoga budžetska sredstva na skupe stanove, penthause, samo na rotaciona svetla, na jahte i na sve ono što smo imali prilike da vidimo i da čujemo i da čitamo ovih dana u štampi. Jednostavno mnogi ministri prethodne vlade su upadljivo bogati, nego na početku mandata te vlade, i deo tih para svakako je problematičan. Sama činjenica da je povećanje stope PDV bilo neminovna jasno vam iz prethodne diskusije jednostavno napravljen je takav deficit, takva budžetska rupa koja ni na koji drugi način nije mogla da bude pokrivena. Dakle, to je iznuđeno rešenje i niko zbog toga nije srećan, srećna je okolnost možda da je našastopa još uvek spada u grupu srednjih i nižih stopa PDV mislim na okruženje. Ono što je još važnije, dakle osnovne životne namirnice koje se nalaze u nižoj stopi neće pretrpeti promenu te stope, i to je dobro i ide u pravcu zaštite standarda građana koji je ugrožen. Hvala.
Janko Veselinović. Izvolite.
Sada bi se mogao javiti po više osnova. Dakle, niste prekinuli prethodnog govornika kada je pominjao penthause i objašnjavao neke stvari koje smo nadamo se raspravili prethodnih dana. Mislio sam da je današnja rasprava zaista konstruktivna, i ministar je danas konstruktivnije raspoložen kako bi rekao. Prihvatio je jedan amandman i nije potrošio dva sata na početku same rasprave, tako da smo ušli u jedan zaista korektan način rada. Niste ga prekinuli i vi ćete ovu sednicu završiti sutra u 24 sata, ali ću sada govoriti i odgovoriti samo gospodinu Iliću i ako hoćete koristiću samo vreme poslaničke grupe, ali mislim da bi trebali da mi ovo tretirate kao repliku [[Predsedavajuća: Nije replika, niste pomenuti]] Dobro neka bude povreda Poslovnika, ali….
Niste se javili po tom osnovu, dakle možete da trošite vreme poslaničke grupe i da govorite o amandmanu na član 15. Odgovoriću vam i ovo što ste mi malopre sugerisali. Vladimir Ilić je upravo govorio o članu 15.znači o poreskoj stopi u Zakonu o PDV.
Nisam siguran da se penthausi pominju kod poreske stope tog pomenutog zakona, i evo uzmite mi od poslaničke grupe. Dakle, odgovoriću gospodinu Iliću, mada zaista njegove rasprave nisu argumentovane. Dakle, on je sada govorio kako su trošena sredstva u prethodnom periodu pominjao je nenamensko trošenje sredstava. Ovih dana su se pominjala razna nenamenska trošenja sredstava. Pominjao je i štampu. Evo danas naslov jednog lista koji nije važno ko uređuje, a mislim da svi znaju, kaže da je potrošeno 800 hiljada dinara za bilborde uFondu za zaštitu životne sredine. Ja mislim da nema građanina u Srbiji koji se neće složiti da je Srbija prilično još uvek prljava i da je zatrpana deponijama. Da bi se očistila Srbija potrebna su sredstva. Potrebno je očistiti te deponije, ali mislim da je jeftinije od čišćenja deponija napraviti, uraditi preventivne mere, da se te deponije ne bi stvarale. Iako si potrošena određena sredstva za bilborde, za akcije kojim se ljudi pozivaju da ne bacaju smeće u reke, da ne bacaju smeće na ulice, smatram da su ta sredstva namenski potrošena i da je trebalo još sredstava da se potroši u te namene. Smatram, i ovim ću završiti, da bi na svaki kilometar u Srbiji trebao da stoji bilbord "Ne bacaj smeće čoveče". To bi bilo jeftinije, nego da se čiste reke, jezera, priroda, da se ne može uzgajati ekološka hrana i toliko o vašem obrazloženju i o vašoj demagogiji.
Hvala. Po povredi Poslovnika?
Problem je što nije očišćena Srbija, nego je očišćen budžet Republike Srbije. Kada je u pitanju novinski naslov, jutros sam pročitao da se radi o pola miliona evra za jedan jedini bilbord. Prema tome, još jednom želim da istaknem činjenicu, sva je sreća pa nije povećana stopa PDV u tom periodu jer bi i te pare završile zajedno sa svima ostalima, imali bi još veću budžetsku rupu i ne bi imali prostora da spašavamo taj budžet.
Hvala. Slavica Saveljić.
Samo ću kratko. Mi smo razumeli da je povećanje stope PDV zapravo odgovor na cunami koji je prošao kroz budžet i na nekontrolisanih 5 meseci trošenja budžetskih para, tako da je povećanje PDV od 2% bila jedna zaista nužna mera. Ali, sa druge strane zadržana stopa PDV na najosnovnije životne namirnice od 8% zapravo je pravi odgovor Vlade na zaštitu najšireg sloja stanovništva. Neki precizni analitičari, a o tome sam i juče govorila, izračuna li su da će ovako kombinovano povećanje PDV prosečnu srpsku porodicu dodatno koštati, ili uvećati njihove životne troškove prosečno za 0,9%. Ne mislimo da je to dobro, ne mislimo da treba na bilo koji način ugrožavati standard građana Srbije jer je on inače vrlo opterećen i ljudi jako dugo trpe teret krize, ali ne smatramo da je to povećanje poreza toliko bitno uticalo na životni standard građana. Na kraju čuli smo da će to biti jedan od glavnih prihoda do kraja 2012. godine, a posebno cifru koliko će povećanje PDV uticati na budžet za 2013. godinu i zato ćemo biti protiv amandmana.
Hvala. Da li još neko želi reč po amandmanu. Janko Veselinović, izvolite.
Javljam se po povredi Poslovnika. Dakle, predsedavajuća, još jednom vas molim, nemojte imati nejednake kriterijume za poslanike u zavisnosti od toga iz koje poslaničke grupe dolaze. Dakle, dozvolili ste sada gospodinu Iliću, bez opomene, da optužuje prethodnu vlast, da optužuje DS, iz koje dolazim, da je umesto Srbije očistila budžet. Da li je to tema i predmet mog amandmana? Molim vas da nemate nejednake kriterijume. Dakle, iskoristiću priliku da mu i odgovorim, nije prethodna Vlada očistila budžet. To ćete morati dokazati i nemojte koristiti govornicu kada razgovaramo o vrlo ozbiljnim stvarima da optužujete i da budete sudija i onaj koji tuži. Dakle, ostavite se toga. Pustite pravosudnim organima da rade nešto, ako imaju uopšte elemenata za to. Nemojte vi biti sudija. Nije ni gospodina Dinkić, ni Vučić sudija, oni su ministri zaduženi za određene oblasti, a vi niste njihovi advokati, a vaše novine nisu službeni list pa da objavljujete presude ljudima za koje nije dokazana krivica.
Hvala. Gospodine Iliću smatram da Poslovnik nije povređen. Ukoliko insistirate na tome možemo odlučiti u danu za glasanje, da glasamo o tome.
Insistiram da se glasa o povredi Poslovnika.
U redu. U danu za glasanje će se glasati o tome da li je povređen Poslovnik. Oliver Dulić se javio za reč.
Javljam se po ovom amandmanu, malo ću da koristim i vreme poslaničke grupe. Ono što želim da kažem jeste da se očigledno nastavlja jedna prljava kampanja u nameri da se svi oni koji su nešto uradili za ovu zemlju i svi oni koji su postigli neki rezultat, prikažu kao lopovi i kriminalci. Očigledno da za to služi ne samo ova skupštinska govornica, očigledno da za to služe i lažljivi mediji, oni isti mediji koji su sa istom istinitošću pričali o onima koji danas kroz te medije pokušavaju da plasiraju ovakve neistine. Gospodin Ilić je rekao da je on jutros, dolazeći na sednicu Skupštine, pročitao taj ugledni "Dnevnik", i da je, eto, saznao jednu neverovatnu pljačku državnog budžeta, a to je da je za jedan bilbord plaćeno 500.000 evra, da se pri tom nije potrudio čak ni da proveri da li je to tačno, a mogu da kažem da je to isto onoliko tačno koliko je tačno da je Mlađan Dinkić najveći lopov i kriminalac u zemlji i isto je onoliko tačno koliko je tačno da zaslužuje sva ona robijaška odela koja… (Predsedavajuća: Gospodine Duliću, podsećam vas da je na dnevnom redu amandman na član 15. Dakle, molim vas vratite se na taj amandman.) Tako je amandman na član 15. je sjajan i ja pokušavam da podržim taj amandman i da kažem da ću u danu za glasanje da glasam za taj amandman, jer on suštinski menja ono što taj amandman reguliše i sada pokušavam da obrazložim zbog čega mislim da je taj amandman sjajan, pa malo širim kontekst, pa ću na kraju doći do suštine. U raspravi koju smo slušali u proteklih nekoliko dana mogli smo da čujemo ogroman broj optužbi i neistine koje su bile plasirane od strane Vlade. Ideja je bila da se svi oni koji su bili pre na vlasti optuže da bi se stvorio jedan okvir u kome sav novac ove zemlje mora da se skoncentriše u ruke jednoga čoveka. Ja hoću da postavim pitanje gospodinu Iliću da mi kaže – gde je taj bilbord koji košta 500.000 evra bio postavljen, kada je plaćen, sa kojih sredstava budžeta, ko ga je platio i ko je potpisao? (Predsedavajuća: Izvinite gospodine Duliću, kakve veze ima to sa temom dnevnom reda?) Nemojte me prekidati, molim vas, koristim vreme svoje poslaničke grupe… (Predsedavajuća: Moram da vas prekinem, s obzirom da ja moram da se pridržavam Poslovnika, a to je da mora da se govori o temi dnevnog reda, da mene ne bi optužili da kršim Poslovnik, ja vas opominjem, molim vas.) Upravo pričam o temi dnevnog reda. To je moje prvo pitanje koje postavljam poslaniku. Moje drugo pitanje koje postavljam Mlađanu Dinkiću, da mi kaže kako je izračunao, a to je rekao u raspravi u načelu… (Predsedavajuća: Takođe vas, gospodine Duliću, podsećam da danas nije dan za postavljanje pitanja članovima Vlade, pa ako možete da se vratite na temu, molim vas.) Vraćam se na temu naravno. Danas je dan za raspravu u pojedinostima o setu od 23 zakona, između ostalog Zakona o fondu. (Predsedavajuća: Od 24 gospodine Duliću.) Dvadeset i četiri, o 23 neću da diskutujem, diskutujem samo o jednom. Postavljam pitanje Mlađanu Dinkiću, da mi jasno kaže gde su reciklažni centri u Subotici o kojima je pričao da sam ja finansirao? Postavljam drugo pitanje, gde je to potrošeno 80% budžeta Fonda za zaštitu životne sredine na reklame? (Predsedavajuća: Gospodine Duliću, izričem vam prvu opomenu.) Čekajte, zbog čega mi izričite opomenu, oprostite? (Predsedavajuća: Više puta sam vas opomenula u vašoj diskusiji, da se vratite na temu, uopšte niste. Pročitaću vam član Poslovnika koji to reguliše. Član 109. – opomena se izriče narodnom poslaniku koji je prišao govornici bez dozvole predsednika Narodne skupštine, koji govori pre nego što je zatražio i dobio reč, koji pored upozorenja predsednika Narodne skupštine govori o pitanju koje nije na dnevnom redu. Dakle, da ne čitam dalje, prepoznali ste se verovatno u tom delu. U tom smislu ste dobili opomenu i ako želite vratite se na temu. Izvolite.) Zahvaljujem se. Vratiću se na temu kada bude, nadam se da ćete mi dopustiti da o ovoj temi pričam kada bude rasprava o amandmanima vezanim za Fond za zaštitu životne sredine. Zahvaljujem se.
Hvala. Gospodine Iliću, po kom osnovu se vi javljate?
Replika.
Gospodine Iliću, nemate pravo na repliku. Molim vas, želimo da nastavimo dalje, ne mogu da vam pustim repliku. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavno-pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo u članu 15. odnosno u starom zakonu član 23. stav 2, dodali novu tačku 1a koja glasi – da je hrana i oprema za bebe, više ne može da prati stopu povećanja od 20%, nego ostaje na 8%. Dakle, zbog čega smo mi to smatrali da je potrebno? Demokratska stranka Srbije je jedna od retkih stranaka koja u svom programu ima i te kako dobro razrađen program demografske obnove Srbije. Zbog toga smo se zaista obradovali, kada je premijer Dačić u svom prvom obraćanju ovde u parlamentu rekao da je najveći problem Srbije pad nataliteta, i kada je obećao da će se i on i Vlada, da žele sve da učine kako bi se zaustavilo izumiranje nacije. Tada nam je, i to u ekspozeu jasno piše, obećao da će Vlada hitno izaći sa konkretnim merama zaustavljanja biološkog nestanka nacije. Citirala sam gospodina Dačića. Moram da podsetim da je pred izbore jedna velika grupa zainteresovanih ljudi i udruženja, izašla sa predlogom zakona o ukidanju PDV na hranu i opremu za bebe. U predizbornoj kampanji tada je rečeno da ovaj zakon ne može ući u proceduru, tada je predsednica parlamenta, gospođa Dejavnović, rekla da ovaj zakon ne može ući u proceduru. Nažalost, svi bi se saglasili, ali da prosto će sačekati neki novi saziv, ali da oko toga ne bi trebalo da bude problema. U predizbornoj kampanji, ne znam ni jednu stranku koja se složila da će povećati PDV na hranu i opremu za bebe, nego da će zapravo, raditi sve da se ovaj vrlo važan element odgajanja dece, znači oprema i hrana, jednostavno ukine PDV na njih. Neki su bili vrlo glasni, neke stranke su bile vrlo glasne u ovim obećanjima. Mi nismo bili mnogo glasni u tome, ali smo evo uložili amandman. Posle predloga rebalansa, videlo se da je predlog Vlade, i videli smo svi da je predlog Vlade takav da se na bebe porez PDV podigne na 20% i javnost je vrlo burno reagovala i bila je vidno iznenađena i posle toga je usledio jedan amandman Vlade. Bilo je potpuno jasno da je amandman iznuđen, da zapravo imamo priču o povraćaju PDV, koji je po mišljenju DSS vrlo komplikovan. Zašto je komplikovan? Zaista u vreme jedne izrazito birokratske države stajati pred šalterima i kupiti razne potvrde o primanjima, zatim potvrde o vrednosti imovine, jer su to sve uslovi da biste mogli da dobijete povraćaj PDV, je komplikovan i puno ljudi neće ući u celu tu proceduru nego će dići ruke od svega toga. Nisam sigurna da se time, kako je gospodin Dinkić rekao, pomaže srednji sloj, prosto, nema srednjeg sloja u ovoj zemlji, imate enormno siromašne i siromašne i one koji su vidno bogati. Tako da nisam sigurna da taj amandman vlade zaista može da doprinese ovome o čemu mi govorimo. Zbog toga mislimo da je bilo uputnije, ako zaista želite da se zalažete za sve ovo što je premijer rekao u svom ekspozeu za povećanje nataliteta, za mere zaustavljanja biološkog nestanka nacije, zaista ste morali da prihvatite naš amandman, jer on je upravo u pravcu toga. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić, izvolite.
Hvala. Smatrali smo da ne bi bilo dobro ukidati PDV za ovu namenu, iz prostog razloga što ne treba imati jednak tretman prema onima koji mogu da plate pelene i ljudima koji nisu u stanju zbog imovinskih mogućnosti to da učine. Mislim da je bitna selektivnost i zato smo se odlučili da vraćamo novac koji se potroši za te namene, kroz proces refundacije u periodu od dve godine od rođenja deteta. Dakle, Vlada se opredelila da, a to je i skupštinski Odbor za finansije posebnim amandmanom utvrdio da se vrši povraćaj PDV za kupovinu opreme za bebe, i to za sledeće stavke – za mleko za odojče, za kašice, za krevetac, za kolica, stolicu za hranjenje, stolicu za kola i za pelene. Smatramo da smo odredili dobar nivo, rekli smo da pravo na refundaciju ovog PDV periodu od dve godine od rođenja deteta imaju roditelji, dakle, ili staratelj deteta, ukoliko je njihov prihod do 80.000 dinara mesečno i ukoliko je ukupna imovina ispod 200.000 evra koje poseduju. U podzakonskim aktima koje imamo nameru da propišemo kada se ovaj zakon usvoji, nećemo tražiti od ljudi da nam donose potvrdu o imovini, jer te podatke već poseduje poreska uprava. Ona će samo proveriti kada neko dođe sa isečkom fiskalnog računa i pokaže da je kupio pelene ili mleko ili kašice da li on ima imovinu veću od 200 hiljada evra ili je ona niža. Dakle, taj papir neće morati da donose oni koji traže novac za refundaciju. Takođe smo ovde amandmanom predvideli da u suštini kažemo da je to 960 hiljada godišnje, a to je 80 hiljada mesečno. Mi ćemo u narednom periodu, a to je period od narednih godinu dana, osposobiti Poresku upravu da na bazi isplata primanja zaposlenima tačno zna koliko koji građanin u ovoj zemlji ima primanje i oni neće morati da donose potvrdu o svojim ličnim primanjima, nego kada dođete u Poresku upravu, da oni sami znaju koliko ko ima. Na taj način ćemo maksimalno da smanjimo papirologiju koja se za ovo traži. Suštinski, fiskalni isečak će biti potreban da se pokaže da je kupljena ova oprema za bebe i za početak samo potvrda o prihodima domaćinstva u prvoj godini. U drugoj godini ćemo to već ukinuti. Dakle, kada osposobimo Poresku upravu da sama zna koliki su prihodi roditelja. Prva ideja je bila da budu domaćinstva, pa smo onda to redukovali da bi što više ljudi moglo da ostvari ovo. Ideja nam je da poboljšamo informacioni sistem Poreske uprave, između ostalog i zbog ovoga, da građani ne budu u obavezi da popunjavaju prijavu za godišnji porez na dohodak, nego da Poreska uprava na bazi podataka isplatioca plata, zarada, bude u stanju sama da to ustanovi i da samo šalje rešenja građanima, da građani više nemaju kontakt sa Poreskom upravom. Naša ideja je da u što većoj meri smanjimo i birokratiju u Poreskoj upravi i kontakt sa poreznicima i da pojednostavimo sistem. U tome će nam pomoći elektronska uprava. U svakom slučaju, na neke od ovih stavki koje smo ovde dali, zabranjeno je direktivama EU da se primeni snižena stopa i na pelene i na stolicu za hranjenje i na kolica i na krevetac i na kašice. Jedino mleko je i dan danas na stopi od 8%, to se neće menjati. Zato smo smatrali da je dobar način da pomognemo ljudima koji imaju niža primanja proces refundacije. Ali, morali smo da postavimo tu granicu na 80 hiljada dinara mesečno. Moram da kažem da smo o svemu ovome imali konsultacije i sa udruženjima roditelja, tako da nismo samostalno došli do ovih cifara. Oni su proračunali da u roku od dve godine od rođenja deteta ono što se plati na ime PDV-a za sve ove stavke iznosi oko 70 hiljada dinara, koliko smo i dali mogućnost da se može refundirati u ove dve godine – 40 hiljada dinara u prvoj, kada su najveći troškovi, a 30 hiljada dinara u drugoj. Zapravo, to je povraćaj PDV-a koji se plaća na ove stvari a ostvariće ga samo oni kojima je to zaista potrebno. Deca bogatih roditelja i bogati roditelji sigurno neće. I ne mogu. Mi mislimo da to njima i ne treba, oni mogu to da plate.
Hvala. Ima reč Milica Vojić-Marković. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ubedili ste me da je vaša ekonomska logika ispravna. Ali, ja govorim sa druge pozicije. Govorim sa pozicije onog ko zaista misli o natalitetu ove zemlje. Znate kako, i deca bogatih roditelja i deca siromašnih roditelja broje se u broj građana Srbije. Sa druge strane, potpuno sam sigurna da bogati roditelji neće stati na šaltere i prolaziti ovu birokratsku proceduru, jer im to nije nužno. Onaj ko mora, on će zaista ući u tu proceduru. Zaista mislim da mi moramo da mislimo generalno o broju dece u Srbiji. Nećemo valjda govoriti o tome da su neka deca manje vredna, neka više? Zato država mora da razmišlja da su sva deca potpuno ravnopravna pred zakonom. Ne može biti jedno dete manje vredno ili više vredno. Niti može biti da je jedno dete građanin Srbije, a drugo nije. Moramo voditi računa o broju građana Srbije. To je moja logika. Hvala.
Hvala. Ima reč ministar Dinkić. Izvolite.
Slažem se sa vašom logikom da su sva deca podjednako vredna, ali, ne slažem se da će se podsticati populaciona politika kroz mehanizam smanjivanja PDV-a za sve građane Srbije na bebi opremu. To je razlika. Dakle, sva deca su jednako vredna, ali, oni koji imaju imovinu, koji imaju bogatstvo, njima sigurno umanjenje PDV-a neće biti motiv da dobiju dete.
Hvala. Reč ima Milan Lapčević. Izvolite.
Gospodine ministre, ako zaista jesmo opredeljeni da pomognemo da se poveća natalitet i da nemamo belu kugu, da nemamo osiromašenje i pustošenje čitavih krajeva, mislim da ova logika zaista nije na mestu. Verovatno jako dobro znate koliko je papirologije potrebno da bi se došlo do tog vašeg projektovanog povraćaja PDV. Zamislite da svaki roditelj kada ode da kupi kašice skuplja fiskalne račune i da ih onda donosi da refundira, pa da stoji u redove, pa da piše zahteve, da plaća takse i da nekada dobije povraćaj 500 dinara, 1.000 dinara ili već koliko? Baš bih voleo da čujem, verovatno ste pravili neke analize, koliki je to prihod koji se dobija od PDV-a na ovu opremu, na hranu i na slično, koliko će to para država ubrati po tom osnovu. Da li je moguće da će država da propadne ukoliko ne ubere, ne verujem da se radi o ciframa koje mogu da budu uporedive možda sa 200-300 miliona godišnje do milijardu, u vrh glave, da li je moguće da ne možemo da imamo isti tretman prema deci i jednih i drugih? Oni koji su sirotinja moraće da skupljaju fiskalne račune iz svake prodavnice i da dolaze posle na šaltere da to predaju, da bi refundirali taj novac. Mislim da to nije u redu. Ako jesmo zaista suštinski opredeljeni da pomognemo natalitet, da li ćemo tu istu meru, tu istu logiku o kojoj ste sada pričali, da primenimo i za pomoć za rođenje prvog deteta, drugog deteta, trećeg, četvrtog, kako ono ide, ne znam, 60.000, 80.000, 100.000, pa ćemo i za to da kažemo – ovi imaju pravo, a ovi nemaju? Ako zaista želimo da pomognemo natalitetu, mislim da ta logika mora da se primeni, da ćemo pomagati svu decu, da stimulišemo možda više, da okrenemo priču prema majkama koje treba da rađaju, pa da one imaju određene prihode po tom osnovu, a ne da delimo na decu koja su iz sirotinjskih ili bogatih porodica. Ima načina da se bogate porodice oporezuju zato što imaju velike prihode na drugi način. Evo, recimo, u Zakonu o porezu na dohodak građana, da na taj način prikupimo taj nedostajući novac, a da svu decu tretiramo jednako. Mislim da je procedura previše komplikovana i da na ovaj način nećemo ništa učiniti.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Prihod roditelja do 80.000 dinara znači da smo uzeli kao osnovicu otprilike dve prosečne plate danas u Srbiji i čak nešto malo više. Ovaj iznos će se indeksirati svake godine, tako da će se održati realna vrednost. Novac koji će na ime refundiranja za kupovinu bebi opreme biti izdvojen u sledećoj godini biće oko 2 milijarde dinara. Ako uzmemo u obzir da pravo na refundaciju nemaju samo oni kojima se tek u sledećoj godini rodi dete, nego svi koji u trenutku stupanja na snagu zakona imaju decu starosti do dve godine, tako da taj iznos nije ni mali kao što vidite, ali mislim da je opravdano da roditelji čija su primanja ispod 80.000 dinara, dobiju novac za refundaciju PDV-a na bebi opremu. Smatramo da je ovaj iznos relativno adekvatno odmeren u skladu sa našim sadašnjim finansijskim mogućnostima.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ana Novković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, meni je odluka o povraćaju sredstava od PDV-a na bebi opremu važna iz dva razloga. Prvo, zato što je mera od koje će koristi imati...
Gospođo Novković, samo da vam kažem da nije na dnevnom redu povraćaj.
Koristim vreme poslaničke grupe.
Nije to na dnevnom redu. Znači, amandman je na član 15. Još uvek nismo došli do povraćaja. Ako hoćete o amandmanu na član 15, izvolite, ali nije tema povraćaj PDV. Gospodine Andriću, izvolite.
Hteo bih nekoliko stvari. Neću dugo od vremena poslaničke grupe. Naša poslanička grupa potpuno će podržati amandman DSS i gospođe Vojić Marković iz razloga što mislimo da je i kada je ovo rešenje o povraćaju PDV stiglo u Vladu, ono je stiglo kasnije od samog zakona, nama se učinilo prilično komplikovanim i bez obzira na pojašnjenje koje je dao ministar Dinkić sada, prosto mnogo nam je bliže rešenje u kome se potpuno ukida PDV. Neću govoriti o tim krupnim rečima, pošto inače u njih ne verujem, to – natalitet, održanje nacije itd. Mislim da je situacija i život ljudi u ovoj zemlji već dovoljno težak da svako ko dobije dete već dovoljno muči da bi mu ova zemlja još dodatno stajala za vratom. Prosto, objašnjenja da bogati ljudi ne treba da plate to, to je isto kao da ste uveli dvostruke stope na kupovinu hleba. Bogati ljudi jedu hleb i koriste osnovne životne namirnice, pa plaćaju isti porez kao i siromašni. Dakle, oko nekih stvari se mora preseći. Stekao sam utisak, naročito u izbornoj kampanji, da su svi spremni za takav korak, kao što je ukidanje PDV na bebi opremu i nisam mogao ni da zamislim da će država i ti iskoristiti i da će takav potez iskoristiti da dodatno iskomplikuje život roditeljima, dodatno iskomplikuje život ljudima, predstavnicima te iste države koji sada treba da skupljaju nekakve fotokopije računa, da se bave procenom nečije imovine i da odlučuju o tome šta jeste ili šta nije. Pitanje sa kojim se slažem je pitanje u kojoj meri ovog komplikovanje procedure će dovesti do odstupanja nekih ukupnih brojki u budžetu. Siguran sam da neće. Što se tiče argumenta da će procedura biti pojednostavljena za godinu dana, hajde sada da ukinemo PDV, pa za godinu dana kada bude procedura pojednostavljena, onda da vratimo pod tim uslovima koje imamo. Mislim da je taj pogled na svet dijametralno suprotan. Što se nas tiče, mi pokušavamo da govorimo u ime građana i da kažemo da je potrebno da sve bude što jednostavnije, a država stalno dolazi sa nekim novim procedurama i nekakvim novim pravilima. Mislim da je to jako pogrešan put i ovde govorimo o sigurno toliko maloj stavki na ukupne brojeve i ukupnu krizu u našem budžetu, da sam siguran da država neće imati nikakav problem u koliko se odrekne tog malog dela koji se predlaže ovim vašim predlogom. Hvala.
Hvala. Ministar Dinkić, izvolite.
Verovatno je bio lapsus, DSS nije predložila ukidanje PDV za bebi opremu, nego je smanjenje na sniženu stopu, što piše u ovom amandmanu. Imajući u vidu da i vaša stranka kao i moja politička grupacija i Vlada Republike Srbije želi da nastavi približavanje EU, želim da vam kažem da je direktiva EU vezano za ovu oblast da se na ove stavke ne može plaćati snižena stopa. Jedini izuzetak je stolica za prevoz u automobilima. To je jedna jedina stavka na koju daju mogućnost da se snizi stopa i da u zakonodavstvu zemalja članica, odnosno onih koje se pridružuju stopa bude snižena. Dakle, nije moguće ni za pelene ni za ostalu opremu, a pretpostavljam da niste za to da prekršimo Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju koji smo zaključili, jer ako bismo usvojili ovaj amandman, to bi učinili. Sa druge strane, stranka koja je ovaj amandman predložila ne gaji takav respekt prema tom sporazumu, tako da od njih takav predlog smo i očekivali, međutim, vaša stranka bi trebalo da se drži principijelno našeg sporazuma o pridruživanju EU, koji to zabranjuje.
Hvala. Ivan Andrić, izvolite.
Replika, biću kratak pošto nemamo nameru da vas sprečimo da večeras usvojite ove zakone. Znate šta, meni je potpuno fascinantno kako se Vlada uvek seti EU kada je to na štetu građana, a nikada kada treba nešto drugo da uradi. Piše u tom sporazumu, gospodine Dinkiću još mnogo toga. Kako ste odlučili da iz tog sporazuma i od tih direktiva vi vadite samo one koje idu na direktnu štetu ljudi. Garantujem vam u ime LDP, prihvatite ovaj amandman i verujte mi, spreman sam čime god hoćete da garantujemo da to neće usporiti put Srbije u EU i na sebe prihvatamo punu odgovornost ako se tako nešto desi i pristajemo da sa vama glasamo za vaš predlog i da ispravimo tu nepravdu, ukoliko do nje bude došlo.
Hvala. Reč ima Saša Milenić.
U formi diskusije nad ovim amandmanom postaviću pitanje za gospodina Dinkića, ministra finansija – šta je nesporno, mislim da ne treba praviti oko toga zabunu. Vlada, skupštinska većina, kao i predlagači amandmana, jasno vide vezu između potrebe Srbije da rešava problem galopirajuće depopulacije, da vodi adekvatnu brigu o naraštaju i budućnosti i da se to dovede u nekakvu vezu sa merama države. Samo to ovde nije sporno i ne može biti predmet uzajamnog optuživanja. Ono što je činjenica, kojom se pomalo i olako šalimo u raspravi, je da deca nisu samo budućnost Srbije, nego da su deca i sigurno tržište za jednu vrlo unosnu delatnost kao što je uvoz i prodaja bebi opreme. Snižavanje PDV može biti mera podrške natalitetu, ako to zaista nužno vodi padu cena bebi opreme, ali je sasvim sporno da li takva mera zaista ide u korist roditeljima i građanima, ili uvoznicima i prodavcima bebi opreme. Zato molim ministra Dinkića samo da nam objasni da li se sniženje PDV može smatrati nužnim uzrokom budućeg pada cena u toj oblasti.
Hvala. Ministar Dinkić, izvolite.
Hvala, gospodine Mileniću. Upravo je ovo bio jedan od ključnih razloga zašto nismo želeli da idemo sa smanjivanjem PDV, npr. za pelene, jer smo ubeđeni da bi korist od eventualnog snižavanja PDV sa 20% na 8% za pelene npr, ne bi imali roditelji, već trgovci i uvoznici. Sto posto, to je praksa već pokazala u drugim slučajevima, oni bi to preneli na svoje veće marže. Dakle, korist od ovoga ne bi imali roditelji. Direktnim vraćanjem novca za plaćeni PDV, onima čiji su prihodi, roditeljima koji imaju prihode do 80.000 dinara, mi smo sigurni da taj novac vraćamo onima kojima je najpotrebniji, a da neće ostati u džepovima trgovaca ili da nećemo osloboditi od ove obaveze nekoga ko je inače spreman to da plati i kome to nije problem. Dakle, ljudima koji nemaju dovoljno novca, roditeljima čiji su prihodi do 80.000 dinara vraćamo novac direktno baš njima, sa procedurom koja će biti maksimalno jednostavna. Isečak od fiskalnog računa i potvrda o prihodima roditelja, dok ne uspostavimo sistem da čak ni ovo drugo ne budemo morali da tražimo. Ponavljam još jednom, nećemo tražiti potvrdu o imovinskom stanju, jer poreska uprava zna imovinsko stanje svakog onoga koji se bude obratio.
Hvala. Sledeći se javio Milan Lapčević. Izvolite.
Gospodine Mileniću, mi se ovde ne svađamo nego konstruktivno raspravljamo o tome kako pomoći onima koji žele da imaju decu, a ne kako im odmoći. Siguran sam da, ukoliko ih teramo da skupljaju fiskalne račune i da se guraju po šalterima, da im nećemo pomoći. Kao i što sam siguran da to pozivanje na mere, koje pišu u direktivama EU, u ovoj oblasti zaista je više nego licemerno. Verovatno u tim direktivama EU piše i da majke treba da budu stimulisane, da imaju plaćeno 100% trudničkog ili porodiljskog bolovanja, pa se to ne primenjuje kod nas. Verovatno imaju i druge mere stimulacije za drugo, treće, četvrto dete, pa se to isto ne primenjuje kod nas. Hajde da, ako hoćemo da budemo konskventni u tome, da primenjujemo sve što piše ili da ne primenjujemo. Mislim da pozivanje na to da negde neko piše i da neko treba da nam kaže šta treba da uradimo je zaista dno dna. Ako mi nismo svesni šta je nama potrebno i kako da pomognemo roditelje da krenu u tu hrabru odluku da prošire porodiu, onda nam niko ne može pomoći. Ako smo došli dotle da zbog toga što piše u nekim direktivama treba da smanjimo PDV ili ne treba da smanjimo, onda mislim da je ova rasprava bespredmetna. Mislim da nije ni dobra poruka da nismo spremni da se odreknemo nekih, sami ste rekli, dve milijarde dinara ukupno za dve godine. To znači da će na godišnjem nivou to biti znatno manje. Ako država ne može na drugim nametima, npr. na alkohol, na cigarete ili na nešto drugo što je luksuz ili progresivnim oporezivanjem onih koji imaju visok dohodak, da nadomeste te dve milijarde ili milijardu dinara, onda zaista mislim da je besmisleno da pričamo bilo šta ovde. Hvala.
Hvala. Sledeća se javila narodna poslanica Maja Gojković.
Zahvaljujem. Nadam se iskreno posle ovih diskusija i ministra finansija i ako je to stav Vlade Republike Srbije, da se bebe nisu isprečile na našem putu ka EU. Inače, trebalo bi da se svi ozbiljno zabrinemo ako nam je to jedini problem. Videla sam da ima zaista mnogo amandmana predloženih na ovaj zakon koji se odnosi na istu temu. Da me ne bi predsedavajuća prekinula, reći ćemo - ovog puta ćemo podržati amandman poslanice Milice Vojić Marković, odnosno poslaničke grupe DSS. Da li uopšte treba objašnjavati da su sve političke stranke u ovoj izbornoj utakmici, zahvaljujući u kojoj se nalazimo ovde u parlamentu, obećavale ne da će smanjiti stopu PDV na opremu za bebe, nego da ćemo potpuno ukinuti. Ne znam nijednu poslaničku grupu ili partiju da nije to izgovarala, obraćajući se svojim biračima. Međutim, iznenađenje je stiglo kada smo dobili ovaj predlog zakona, pogotovo što je sam premijer Ivica Dačić obećao u svom ekspozeu pre izbora za predsednika, da će se ova vlada ozbiljno pozabaviti padom nataliteta u našoj državi. Naravno, pritisak javnosti kada je osvanuo Predlog zakona je bio veliki. Pretpostavljam da je Vlada onda usledila sa intervencijom, vrlo nesrećnom, na ovo povećanje PDV na bebi opremu, time što je uvela beskonačne birokratske procedure. Jedno je ovo što govori ministar finansija. Život je sasvim drugačiji. Onaj koji se ikada u svom životu suočio sa birokratskim procedurama, svestan je da to ne izgleda tako lako i tako savladivo, kako smo ovde čuli, nego će vam svako tražiti svaki pojedinačni papir koji je naveden u zakonu da morate da priložite ako želite povraćaj PDV. Smatram da bi Vlada trebala, ne znam da li to po proceduri još uvek može, ali mislim da može, da povuče ili da izmeni ovaj svoj predlog, jer ovo pitanje nataliteta nije samo pitanje finansija, kako se ovde objašnjava, nego mislim da je ukidanje PDV ustvari i pitanje naše borbe za natalitet. Zastrašujući je podatak da Srbija godišnje ima manje 30.000 ljudi. To je jedna brojka, jedno mesto. Jednu opštinu godišnje gubimo time i treba da učinimo sve, bez obzira kakve su direktive EU ili naše finansijske okolnosti da štedimo na nekim drugim stvarima, a bebe su bebe, ne treba da pravimo uopšte razliku da li neki roditelji nešto malo više u ovoj Srbiji zarađuju, pošto ne verujem da postoje neki enormno bogati ljudi, ili su izuzetno siromašni. Mislim da je problem i kod jednih i kod drugih i da treba svakom merom da stimulišemo ljude da rađaju decu.
Hvala. Ministar Dinkić.
Još jednom ću dati obrazloženje zašto smo oštro protiv ovog amandmana, imajući u vidu da ima različitih tumačenja. Neću se više javljati po ovom amandmanu. Vlada Republike Srbije je protiv toga da se snizi PDV za bebi opremu, nego da se umesto toga omogući povraćaj roditeljima čija su primanja do 80.000 dinara, iz razloga što svako onaj ko glasa za ovaj amandman, a to je naravno pravo poslanika, ne glasa za pomoć roditeljima, nego glasa za punjenje džepova trgovaca i uvoznika. Snižavanje PDV za uvoz bebi opreme, pelena, krevetaca isključivo će u praksi doprineti poboljšanju standarda onih koji se bave tom delatnošću. Ako neko lobira za njih, to je njegovo pravo, ali roditeljima time nećete pomoći. Roditeljima se pomaže kroz ovaj povraćaj PDV. Zato su udruženja roditelja koji se ovim bave godinama i prihvatila i predložila ovo što je Vlada sada dala pred Skupštinu. Dakle, ovo nije naš predlog. Ovo je predlog udruženja roditelja. Oni se godinama bave ovom materijom i oni su shvatili da bi kroz samo snižavanje stope time povećali marže trgovaca. Oni bi dobili profit, oni koji prodaju pelene, a ne roditelji koji ih kupuju. Ako vam je to cilj, vi glasajte za taj amandman. Mi smo protiv toga. Smatramo da onima koji nemaju dovoljno novca treba pomoći tako što će im vratiti novac za ovu namenu. Takođe, postoje drugi mehanizmi u socijalnoj zaštiti kojima se pomaže natalitet. To su roditeljski dodatak za rođenje prvog deteta, za rođenje drugog i trećeg deteta. I za to se sada izdvajaju značajna sredstva. Taj sistem je uspostavljen još za vreme Vlade od 2000. do 2003. godine. Dobro je postavljen. Može se eventualno u budućnosti još unapređivati i podsticati kroz dalja direktna davanja porodicama koje su siromašne da mogu da obezbede detinjstvo svojoj deci. Ali, definitivno, imajući u vidu da ne postoji mehanizam ograničavanja trgovačkih marži, pokazao se ovaj mehanizam koji je prethodna Vlada uvela da je pogrešan, jer trgovačke marže ni u jednoj zemlji na svetu se ne mogu ograničiti dekretima. Smanjivanje PDV je velika prilika da trgovci zarade i zato vas molim da ne glasate za ovaj amandman, nego da prihvatite ono što su udruženja roditelja predložila, skupštinski Odbor za finansije i Vlada Republike Srbije prihvatili, a to je povraćaj PDV na bebi opremu za sve one roditelje čiji su prihodi ispod 80.000 dinara. Izvinjavam se što sam odužio, ali više se po ovom pitanju neću javljati. Mislim da se na pitanju dece ne sme ići na demagogiju. Demagogija je da će smanjenje PDV pomoći roditeljima. Neće, pomoći će samo trgovcima.
Hvala. Ivan Andrić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Član 106. povreda dostojanstva Skupštine. Predsedavajuća, vama se obraćam. Do sada nije zabeležen primer, osim u slučaju Kosova, kada su velike patriote svako suprotstavljanje sa pogubnom politikom Kosova iskoristile da napadnu one koji se tome suprotstavljaju da su izdajnici. Vi, ako ste prešli mirno protiv ovoga što je rekao ministar Dinkić poslanicima, vašim kolegama, da ko glasa za ovaj amandman, da taj ne glasa za bebe, nego glasa za trgovce bebi opreme, to je stvarno bezobrazluk. Molim vas da takve stvari ne propuštate. Na šta ćemo da svodimo ovu diskusiju? Da li ćemo da svodimo na to da smo mi lobisti koji prodaju pelene? Nikada nijednog nisam upoznao. Ne znam ni ko prodaje pelene, ne zanima me ko prodaje pelene. Ako postoje demagoški razlozi, to su razlozi Vlade koja hoće da prevari ljude da će navodno biti moguće vratiti novac za bebi opremu, a neće biti moguće. Moraće da seckaju fiskalne račune, da idu u poresku upravu jedanput mesečno, jednom otac, jednom majka. Majka prvih tri meseca neće moći da da tu potvrdu, neće moći da dobije potvrdu. Sve to je da bi država kao dala neku povlasticu koju na kraju neće dati. To se pravda time da će biti neka procedura skraćena za godinu dana. Kada neko ukaže na to, Vlada kaže da ko to govori, taj je neprijatelj srpskog naroda i bori se ne za bebe, nego za zle trgovce koji donose opremu. Znate li šta, ako ima među njima kriminalaca, pa pohapsite ih. Kakve to sa nama ima veze? Tvrdnja da smanjenje PDV sa 20 na 8% neće smanjiti cenu, ta tvrdnja prosto nije utemeljena ni u jednoj činjenici, nego na bazi neke procene koje ljudi iz ministarstva imaju. Znate šta, ja se inače duboko ne slažem sa ovim što sada radite DS… (Predsedavajuća: Vreme.) Ali, nemojte to širiti na ostale stvari pošto time samo uvodite diktaturu, a siguran sam da to, u ovom trenutku, bar nije vaša namera.
Molim sve narodne poslanike i članove Vlade da ovu diskusiju vodimo u skladu sa Poslovnikom i da omogućimo da nastavimo rad. Reč ima Milica Vojić - Marković.
Hvala gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred vama ne stoji ni lobista "Pampersa", ni lobista "Džonsona", niti bilo koji drugi lobista, eventualno, možda, lobista prodavaca džakova, jer će vam džakovi trebati da skupljate fiskalne račune. Šalu na stranu, nisam ničiji lobista. Nisam ni demagog. Računam prostom i jednostavnom logikom. Mislim da je država vrlo ozbiljna tvorevina i da ona zaista može da stane na put trgovcima koji dižu marže do nebesa i ne zagovaram ja priču o trgovcima, nego zagovaram priču o natalitetu. Jer, znate kako, i sami ste gospodine ministre rekli, a moj kolega Ivan Andrić jasno još jednom potvrdio, DSS nije odgovorna direktivama EU, nego je odgovor na građanima Srbije i to je ono što zagovaram. Hvala vam.
Reč ima narodna poslanica Ljiljana Lučić.
Hvala. Dakle, kao što vidite, nije samo Kosovo tema oko koje ima mnogo demagogije., ali nažalost, veliki je problem i natalitet. Kada o tome govorimo, često ćemo čuti političke izjave, a mislim da imamo dovoljno uvažene stručnjake u ovoj oblasti i plašim se da kod ovog rešenja koje je ponudila Vlada, a i kod onog koje nude kolege iz poslaničke grupe, nisu konsultovani demografi, nisu konsultovani stručnjaci. Podsetiću, ova vlada ima obavezu da sprovodi strategiju za podsticanje rađanja u Srbiji. Jedan od ciljeva te strategije jeste i smanjenje ekonomske cene roditeljstva. Kojim merama će to Vlada uraditi, to je nešto o čemu trebamo da raspravljamo. Ministar je očigledno konsultovao s pravom poreske stručnjake kada se nije odlučio da umanji PDV na ovu vrstu opreme i hrane za bebe, ali nije konsultovao demografe. Razumem argumente da bi se smanjenjem PDV-a, pre svega, uneo poremećaj čitavog poreskog sistema, otvorile velike mogućnosti za zloupotrebe itd, ali ne mislim da je dobro rešenje da se podsticanje rađanja, odnosno smanjenje ekonomske cene roditeljstva radi ni kroz povraćaj PDV-a. Vidite, na koju robu i usluge bi došlo do povraćaja PDV-a? Na hranu, kašice, pelene, na stolice za automobile. Šta da radimo sa onim roditeljima koji bebe i decu do dve godine ne hrane industrijskim proizvodima ili ne voze automobilima? Zbog toga ću sve nas da podsetim da postoji jedna ozbiljna mera koja je pokazala svoju efikasnost, definisana u Zakonu o finansijskoj podršci porodicama sa decom, a to je roditeljski dodatak. Na godišnjem nivou se izdvaja pet milijardi za ovu meru. Zašto Vlada nije učinila jedan drugi korak da pomogne roditeljima sa malom decom, a to je da poveća iznos roditeljskog dodatka? Onda će i one porodice koje možda muku muče da obezbede mleko i hleb, imati neke koristi od ove podrške rađanju. Ne bilo novog targetiranja, ne bi bilo sakupljanja računa, što kaže koleginica, imali bi jednu sistemsku meru. Znači, tačno znamo koji je krug tih porodica. Mogu vam reći da je ta mera tako definisana, da roditeljski dodatak ne dobijaju samo najsiromašniji, cenzus je visoko podignut. Ne mogu dobiti unuci Karića, ali svi ostali mogu dobiti ovu podršku. Predlažem Vladi da se ona vrati sa ovim predlogom, da konsultuje ne samo poreske stručnjake nego i demografske i da definiše, na primer, da izračuna, koliko je to moguće, ako planira dve – tri milijarde za povraćaj PDV-a, već je odvojeno pet milijardi, odnosno mora da se odvoji pet milijardi za roditeljski dodatak i sa osam milijardi bismo mogli da jednu isprobanu pronatalitetnu učinimo još efikasnijom. Hvala.
Reč ima ministar Dinkić.
Moram da kažem da smo mi ponudili tu meru udruženjima roditelja, a pre toga smo se konsultovali sa Gordanom Matković koja je napravila ovaj sistem u prethodnom periodu i to je, takođe, bio naš predlog, predlog Ministarstva finansija i privrede. Udruženja roditelja su insistirala da se ipak ide na povraćaj PDV-a, jer su to rekli da su dogovorili sa prethodnom Vladom. Smatrali su da ta mera više odgovara. Plašili su se, po njima, relativno niskog cenzusa za roditelje koji bi ušli u tu meru, iako smo ih mi ubeđivali da bi bilo bolje da to uradimo preko povećanja roditeljskog dodatka, kao što i vi predlažete. Međutim, imajući u vidu da u našem radu ne želimo da donosimo odluke i da nas ne bi optužili da Vlada donosi odluke tek tako, napamet, unapred razgovaramo sa ljudima. Udruženja roditelja su tražila ovo što je Vlada predložila. Ta udruženja su iz čitave Srbije i tu su potpuno različiti ljudi. To ne znači da u narednom periodu nećemo sa njima razgovarati o mogućnosti poboljšanja i povećanja roditeljskog dodatka. Siguran sam da je to mera, i to ste u pravu, koja će podstaći natalitet. Ali mislim da treba da uradimo i jedno i drugo, da imamo i povraćaj PDV-a za porodice koje imaju ispod 80.000 dinara, a da merama socijalne politike vidimo mogućnosti za povećanje roditeljskog dodatka u narednom periodu, što je predmet drugih zakona.
Sledeći se javio narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pažljivo sam slušao šta moje kolege tvrde. Prvo moram da kažem i da istaknem da, čak i oni koji se bave uvozom i prodajom i daljom distribucijom opreme i hrane za bebe, trpe određene ekonomske posledice. Budite sigurni da neće da se odreknu marže, ionako imaju mali promet. Ovaj zakon, odnosno dopuna Zakona o porezu na dodatu vrednost, slažem se, nije potpuna i nije ni blizu da je dovoljna da se poveća natalitet u Srbiji. Mislim da smo posle Zakona o davanju porodicama sa decom određenih sredstava, da su sve prethodne Vlade na tome zastale. To je zakon koji je napisan, čini mi se, pre šest ili sedam godina. I ništa se više nije radilo. U međuvremenu, država je ušla u strahovitu finansijsku krizu. Moramo da budemo svesni da možemo da pomažemo samo onoliko koliko imamo. Slažem se da ovo nije dovoljno, ali trenutno je to jedino realno. Možemo o tome da diskutujemo, ali barem za ove prve dve godine kada su najveći troškovi oko dece, država je pokušala nešto da uradi. Mogu da kažem da je čak i predlog Vlade u prvom trenutku bio daleko strožiji. Tražilo se da to pravo ostvare samo porodice koje imaju manje od 80.000 dinara primanja čitavog domaćinstva. Izašli su u susret Odboru za finansije i tu se predložilo da to budu samo roditelji, da samo oni ulaze u taj zbir. Ako pažljivo razmislite, to je nešto malo više od primanja proseka Republike Srbije. Najveći broj građana će uživati ovu povlasticu. Najveći broj najugroženijih građana će uživati ovu povlasticu. Oni koji imaju određena sredstva, više od ovoga, verujte da to njima do sada nije ni trebalo, njima jednostavno to nije potrebno. Potpuno sam siguran kada se stanje u našim javnim finansijama uredi, da će se sigurno i drugi koraci, bez obzira koja Vlada bude bila u pitanju, da nastupe daleko radikalnije i daleko sa većim povlasticama za svako novorođeno dete. Danas, u ovom trenutku, to je jedina mogućnost.
Hvala. Sledeća se javila narodna poslanica Snežana Stojanović Plavšić. Izvolite.
Ja bih takođe da dam mali doprinos ovoj raspravi. Naravno verujem da sva deca treba da dobiju maksimalnu podršku od države. Bilo bi zaista divno kada bi država mogla da pomogne svu decu u Srbiji. Oni jesu jedna od najugroženijih kategorija siromaštva u našoj zemlji. Bilo bi lepo kada bismo svoj deci mogli recimo da damo zdravu užinu u školama, kao što to rade neke bogate zemlje. Međutim, mi to nažalost ne možemo da uradimo i pogotovo ne možemo da uradimo u ovom trenutku. Kada su situacije ovako teške, moramo se setiti da sva deca jesu deca, ali da sva deca nisu jednako siromašna i nisu jednako ugrožena i to je prosto činjenica. U ovakvim situacijama moraju se tražiti mere koje će targetirati one i pomoći one kojima je najteže. Kada je u pitanju natalitet, svi mi, drage kolege i koleginice, znamo da ovo jeste jedan mali aspekt onoga što se zove depopulacija i pad nataliteta i da sigurno to nije ključni faktor. U protivnom ne bi čitava Evropa imala veliki pad nataliteta. Baš razvijena društva karakteriše pad nataliteta. Neka nerazvijena ili ekstremno siromašna društva imaju enorman rast nataliteta. Dakle, stvari nisu tako jednostavne i ekonomske mere nisu jedine mere u ovoj oblasti. Zalažem se za to da ne mogu svi da budu na isti način tretirani i apsolutno se zalažem za to da moraju da postoje u ovakvoj situaciji neke razlike. Zaista, ako neka kolica koštaju, kao što smo imali prilike da čujemo, po 1000 evra, a neka koštaju 100, znači da verovatno ne treba na isti način roditeljima vratiti taj PDV. Verujem, i potpuno se slažem sa uveženom koleginicom Lučić, koja je bila jako dobar državni sekretar, moram da kažem, u Ministarstvu socijalne politike i koja je jako dobro sarađivala sa poslanicima u ovoj oblasti, da bi roditeljski dodatak bio mnogo efikasnija i bolja mera. S tim što se ja zalažem da, sad to nije tema, roditeljski dodatak mogu da primaju i četvrto, i peto, i šesto i osmo dete, a ne ovako kako je do sada bilo, ali to su isto ograničenja koja su bila nametnuta našim mogućnostima. Sakupljanje fiskalnih računa, kratko ću reći, koristim i vreme poslaničke grupe, ako mi dozvolite, jeste da će biti malo komplikovanija mera, ali ja vas podsećam da mnogi naši građani sakupljaju one bonove, talone po marketima, pa mislim da možda neće biti tako teško sakupiti sve fiskalne račune koje ste dali kao izdatak za bebi opremu ili bebi hranu i držati ih na jednom mestu i jednom mesečno naplatiti taj povraćaj PDV-a i jednom za čitavu godinu izvaditi jednu potvrdu o primanjima. Mislim da to neće biti toliko komplikovano da bi otežalo u velikoj meri život onim roditeljima koji će imati pravo na onu meru. Tako da mislim da je ovo u datoj situaciji ipak najbolje moguće rešenje i ja ću ga svakako podržati.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Predrag Marković, izvolite.
Hvala vam. Samo hoću da zamolim povodom ovog amandmana, i pre svega ove diskusije, sve narodne poslanike, ali i prisutne predstavnike Vlade ali i one koji nisu ovde, da dobro povedu računa o svemu što smo danas ovde čuli. Ovo je toliko važna tema da nije pitanje, i tako sam i shvatio, diskusije i predlagača amandmana i stavove Vlade, pitanje nametanja jednog rešenja, već pokušaj da se kaže da, ne samo povodom ovog zakona i povodom ovog amandmana, svi zajedno moramo da tražimo način kako ćemo pomoći ne bebama, naravno bebe ne odlučuju, bebe ne učestvuju u prometu, nego roditeljima. Gospođa Lučić je upravo to rekla. Ključno je kako poboljšati ekonomsko stanje. To je naša obaveza prema strategiji roditelja i roditeljstva. Naravno, meni je potpuno razumljivo da postoje strahovi u siromaštvu da će neko neku meru da zloupotrebi. O tome naravno možemo da obavestimo one koji će na kraju za jedan amandman ili za jedan zakon glasati. Samo da ukažemo da postoji jedna vrsta straha, kao što je obaveza svih nas da oko zakonskih rešenja, kad govorimo i kad ih donosimo, vodimo računa kako to izgleda u stvarnosti. (Predsedavajuća: Gospodine Markoviću, molim vas da se vratimo na temu.) Sticajem okolnosti dobro znam i koliko košta koji deo opreme i koji se kupuje, koji se razmenjuje, a koji naprosto mora svaki roditelj nezavisno od svog stanja da nabavi. U odnosu na to nema nikakve potrebe da ovu temu smatramo sklonjenom zato što se sada pojavila, nego imamo obavezu da upravo u budžetu, skrenuta je pažnja od strane nekoliko poslanika na kojim mestima, ne kroz PDV, nego kroz kombinaciju mera možemo da nađemo način da pomognemo roditeljima da se stvore bolji ekonomski uslovi tamo gde ne postoje, da sa manje straha ulaze u roditeljstvo, odnosno da otklonimo makar ekonomske prepreke. To Skupština ne može da uradi. Hvala svima koji će i ubuduće o tome voditi računa.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić, izvolite.
Zahvaljujem. Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, koleginice i kolege, mi, kao Zeleni iz Srbije, ćemo podržati ovaj amandman. Samo dva pitanja – sve vreme u svim ovim raspravama vi tražite od nas da vam verujemo na reč, i kada je ekologija u pitanju i kada je životna sredina u pitanju da ćete vi to srediti i urediti. Mi ćemo podržati amandman. Podsećam vas, koleginica pre gospodina Markovića me je podsetila na to, mi smo predlagali uvođenje posebnog poreza i akcize na transmasti i na džankifud. Slažem se da nije vreme, ali se zalažem da ovog trenutka uvedemo zdravu užinu Onda, da li to znači da ćemo po ovom principu u redu u kojem stoje deca jednom detetu dati užinu a drugom reći – tebi su roditelji bogati, ti ne možeš da dobiješ užinu, nek ti kupe mama i tata. Intencija ovih vaših predloga je, čini mi se, takva. Mislim da će zdrava užina prvog dana da nam donese bolju ekonomsku situaciju, jer ćemo uposliti proizvođače ekološke hrane, jer ćemo pekare zdrave hrane uposliti i imati zdrave generacije. Ovako stalno devastiramo sistem.
Hvala. Ministar Dinkići ima reč, izvolite.
Kada bih znao da će ovaj amandman pomoći roditeljima i sam bi za njega glasao prvi, ne bih morao da dočekam taj amandman. Pošto sam ubeđen da to pomaže samo trgovcima, zato sam protiv toga.
Hvala. Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman je o dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost gde je propisano da se zemljoradnicima ubuduće umesto 5% vraća 8% poreza na dodatu vrednost, ali je to napisano tako da će se vraćati samo onima koji novac dobiju na račun. Sad tu ima jedan problem, registrovana poljoprivredna gazdinstva nesmetano otvaraju račune u bankama. Dok neregistrovana poljoprivredna gazdinstva, ona koja prilikom trgovine poljoprivrednim proizvodima prilažu poreska rešenja Poreske uprave, ma iz koje godine, dakle, oni imaju problem jer teško u bankama otvaraju račun. Tako da će, ukoliko ne otvore račun, neki zemljoradnici imati problema oko povraćaja tih 8%, odnosno neće moći da ostvare to pravo bez obzira što su poljoprivredni proizvođači, samo zato što će banke teško otvarati taj račun. U situaciji u kojoj je Srbija, gde uskoro nećemo imati PDV na šta da stavimo, meni je stvarno žao što moje kolege nisu primetile u strukturi PDV da je naplata PDV otprilike jedna trećina na domaću robu, a dve trećine PDV nam je na uvoznu robu. Poljoprivredni proizvodi su naravno oporezovani po stopi od 8% i ministar je ovde spominjao zloupotrebe koje su do sada postojale, da zemljoradnici koji su naplaćivali svoju robu u kešu nisu dobijali povraćaj od 5%, koliko je do sada to bilo, već su to dobijali trgovci, ali tamo gde su dobijali poplaše se prilikom poreske kontrole i za svaki slučaj kažu da uopšte nisu trgovali. Dakle, predlog Vlade je dobar, ali ono jedino što tražim je da se precizira da banke imaju obavezu da otvore zemljoradnicima račun na rešenje o dohotku na katastarski prihod. To je ono što sam hteo ovim amandmanom. Ukoliko to nije moguće, neka Vlada kaže, povući ću amandman, naravno, u pisanom obliku.
Hvala. Ministar Dinkić ima reč. Izvolite.
Ovu promenu zakona smo uradili isključivo da bi pomogli poljoprivrednim proizvođačima, zato što u dosadašnjoj praksi, koliko važi ovaj zakon o PDV, nekih sedam godina, PDV nadoknada suštinski nije završavala na kontu poljoprivrednika, nego su korist od toga opet imali oni koji su kupovali od njih proizvode, zato što nisu imali obavezu da im plate na račun, nego su mogli da im plate u gotovini. Kada nije postojala ta obaveza nije moglo ni da se kontroliše da li oni izvršavaju 5% dok je bio povraćaj. U praksi su mi mnogi poljoprivrednici rekli - mi od toga ništa nemamo, taj novac zadrže oni kojima smo mi prodali robu. Upravo da bi omogućio ratarima, stočarima, svima onima koji nisu u PDV sistemu, da kada prodaju robu nekome ko je u PDV sistemu, a to je otkupljivač, trgovac ili oni koji su u tom sistemu, da on mora da mu vrati sada više, 8%, ali na račun, a svi registrovani poljoprivredni proizvođači moraju da imaju račun da bi bili korisnici subvencija. Isto tako i tzv. nekomercijalna domaćinstva, čak i ako nekada nešto prodaju, oni isto moraju da imaju račun. To je bio naš razlog zašto smo insistirali na računu. Kada je u gotovini nemamo načina da kontrolišemo da li se novac vraća poljoprivrednicima ili završava kod onog otkupljivača. To je jedini razlog zašto insistiramo na računu, upravo da bi pomogli da taj novac direktno završi kod onih koji su proizveli poljoprivredne proizvode.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Ništa od ovoga što ste rekli nije sporno. Jedino je sporno što zemljoradnicima koji nisu u Registru poljoprivrednih gazdinstava banke teško otvaraju račune, dakle, teško će ostvariti ta prava. Moj amandman upravo to precizira, da su banke u obavezi da im na rešenje o katastarskom prihodu otvore račun, jer će u suprotnom oni ako ne otvore račun izgubiti to pravo. Znači, ništa od onoga nisam sporio. Ako nije moguće, ja ću ga povući, pa neka bude kao ideja za neki drugi put.
Reč ima ministar Dinkić.
Mogu valjda poljoprivrednici kao svi drugi građani da otvore tekući račun, štedni račun ili ma koji račun, jer ne mora biti registrovano poljoprivredno domaćinstvo, mi smo dali mogućnost da bilo ko može da otvori račun u banci. Ne znam za to da ne može neko da otvori tekući račun. Dakle, mi nismo propisali da se ova PDV nadoknada isključivo uplaćuje na račun Registrovanog poljoprivrednog gazdinstva, nego na račun koji uključuje račun registrovanog, tekući račun, štedni račun, ma kakav račun, koji sasvim sigurno može svako da otvori kao građanin.
Gospodine Rističeviću, izvolite.
Problem jeste upravo u tome što banke izbegavaju da otvore račun tek tako. One traže da on donese izvod iz registra da je registrovan, da je njegovo gazdinstvo registrovano, a postoje i oni drugi koji nisu registrovani i kojima se PDV vraća na osnovu rešenja o katastarskom prihodu. Ukoliko im ne bude omogućeno da otvore račun u bankama, oni će da izgube to pravo od 8%. Ništa drugo ne tražim, samo da im se omogući da i oni dobiju ono što dobijaju registrovani. Već previše puta su diskriminisani oni koji nisu registrovani, a posebno seljaci penzioneri koji još uvek rade. Onda mi kažnjavamo starost itd, bez obzira što rade u proizvodnji. Dakle, na neki način ovaj zakon samo na određen način obavezuje banke da im otvore račune na bazi rešenja o katastarskoj osnovici, i ništa više. Ako je nemoguće, ja ću ga povući.
Reč ima ministar Dinkić.
Hvala vam na ovome što ste ukazali. Mi ćemo onda, u svakom slučaju, kada zakon stupi na snagu, poslati instrukciju svim bankama i naložiti im da otvaraju tekuće račune poljoprivrednicima kao građanima, da bi mogli da koriste ovo pravo. Hvala što ste ukazali da tu ima problema, jer ja nisam znao. Nema potrebe da se to u zakonu menja, u zakonu je jasno definisano otvaranje računa, tekućeg, štednog, bilo kakvog. U instrukciji koju ćemo poslati bankama obavezaćemo ih, u skladu sa ovim što vi predlažete, da oni moraju svakome da otvore račun. Ako bude bilo problema u praksi, vi ćete javiti. Nema potrebe da se to zakonom uređuje, to možemo i instrukcijama uraditi.
Hvala. Gospodine Rističeviću, hteli ste još nešto? Izvolite.
U tom slučaju, rekao sam da povlačim amandman i to ću pismeno uraditi.
Hvala. Reč ima Jožef Šandor.
Hteo sam malo da doprinesem ovoj raspravi, pošto sam do 16. jula ukupno 21 godinu proveo kao direktor Zadruge u Senti, svaki dan susrećući se sa ovim problemima. Kolega Rističević najverovatnije pogrešno tumači ovaj deo oko tekućih računa. Postoje dve vrste računa, postoji račun za proizvođače koji se registruju u PDV sistemu, odnosno kao gazdinstva, i postoji običan tekući račun koji bez problema može da otvori u bilo kojoj banci. Prema tome, ova mera povećanja PDV, odnosno povraćaja PDV sa 5 na 8% je jedan od najbolje pozdravljenih mera. U zadnjih tri-četiri dana dobijam samo SMS poruke iz Vojvodine da nam čestitaju na ovome. Mislim da je samo u tumačenju problem i da je mera ispravna, posebne intervencije ne treba ni napraviti. Hvala.
Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Predloženim amandmanom predložio sam da se proširi krug obveznika PDV koji bi mogli da izvršavaju poreske obaveze po naplaćenom potraživanju, a ne prema fakturisanju. U mišljenju Vlade je predloženo da se ne prihvati ovaj moj amandman kojim sam predložio proširenje kruga obveznika, navodeći kao razlog određenu direktivu Saveta Evrope da postoji mogućnost da se primena sistema obračunavanja PDV prema naplaćenom potraživanju može odobriti u određenoj kategoriji poreskih obveznika, a nikako svim poreskim obveznicima. Ukoliko bi se prihvatio predloženi amandman, ne radi se o svim poreskim obveznicima, ostaju da plaćaju odmah po fakturisanju svi oni koji npr. u prethodnih 12 meseci nisu podnosili poreske prijave za PDV u propisanom roku. Zatim, kao jedan od uslova da bi moglo da se traži plaćanje PDV po naplaćenom potraživanju je da u prethodnih 12 meseci nisu prestali uslovi za obračunavanje PDV po sistemu naplate. Znači, postoje određeni uslovi. Verovatno usvajanjem amandmana bi taj krug poreskih obveznika sa 86% išao na mnogo veći procenat, a ne bi se radilo o 100% poreskih obveznika. Ovog trenutka ukazujem upravo da bi bio siguran da li je tačno nešto preneto, odnosno da li je rečeno na Odboru za finansije, i sam gospodin ministar je izneo podatak da promet do 50 miliona dinara trenutno ima 86% obveznika u Srbiji. Šta je izuzetak, a šta je pravilo? Ako izuzetak može da bude 86, da li izuzetak može da bude i 95%? Da su drugi razlozi bili izneti kao razlozi za odbijanje amandmana, u smislu boljeg punjenja budžeta ili nemogućnosti budžeta da odgovori o određenim obavezama, pa zbog toga nećemo, to bi razumeo, ali samo sa ovom argumentacijom baš ne bih mogao da se složim.
Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandman kojim je predloži da se posle člana 45. dodaju čl. 45a i 45b. Predstavnik predlagača Mlađan Dinkić, ministar finansija i privrede prihvatio je amandman na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Srđan Miković. Izvolite.
Upravo, brzina predlaganja 28 predloga zakona od kojih smo veći deo dobili, polovina 12 valjda zakona je stiglo 11. a ostali su stigli 14. septembra, upravo zbog toga svi mi zajedno nismo mogli detaljno da pročitamo zakone i da vidimo šta sve treba popraviti. Isto tako i odbori su imali kratke rokove da vide šta sve treba popraviti, a činjenica je da u mnogim tim stvarima nisu poštovani oni akti koji su obavezujući za sve predlagače zakona. Konkretno, ovaj podneti amandman je postao sastavni deo teksta Predloga zakona, a ovaj amandman tretira materiju koja nije bila u Predlogu zakona o izmenama i dopunama osnovnog zakona. Znači, time smo otišli šire od Predloga zakona čim smo dodali pored člana 45. i član 45a i 45b. Upravo zbog toga ovde na plenumu pred predsedavajućim Skupštine ističem da smo probili jednu praksu i napravili presedan, koji se sada postavlja pitanje – da li ćemo primenjivati u drugim stvarima kada dobijemo predlog izmena i dopune nekog zakona, da li ćemo ići u praktično noveliranje celog osnovnog zakona? Tu vam ukazujem da smo napravili presedan. Ima još nekih u slučajevima gde smo napravili presedan, jer u isto vreme, kolega Neđo Jovanović, jedan koristan amandman podneo, on je odbačen zato što je išao van obima Predloga zakona o izmenama i dopunama. Znači, nemojte različite kriterijume da pravimo? Druga stvar, samim Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost, novelira se 50 članova osnovnog, znači sam ovaj predlog zakona ima 50 članova. Osnovni tekst zakona ima 68 sa nekim novelacijama iz ranijeg perioda, a ja vam čitam član 47. jedinstvenih metodoloških pravila za izradu propisa, koji je obavezujući akt za svakog predlagača zakona i za Vladu i za Narodnu skupštinu, da ako se više od polovina članova osnovnog propisa menja, odnosno dopunjuje, treba doneti novi propisa. Da smo to poštovali imali bi novi predlog zakona, na to bi apsolutno u skladu sa Poslovnikom mogli da idemo i van obima zakona i ne bi kršili važeće akte. Znači, u tom smislu, apelujem, bez obzira što je sada prošlo 28 zakona ovako u hitnoj proceduri, nemojte to da nam se dešava, jer time pravimo greške i pokazujemo da smo nedovoljno profesionalci u pogledu pravljenja zakona. Slika svega onoga što izađe iz Narodne skupštine, je slika svih nas narodnih poslanika, to je slika države i zbog toga bez obzira da li je koristan neki amandman ili nije dajte da omogućimo redovnu proceduru i dajte da sve popravimo na način kako treba. Ako odbacujemo amandman kolege Neđe Jovanovića, onda u adekvatnoj situaciji treba da se odnosimo prema svim drugim amandmanima. Zbog toga vas pozivam na profesionalnost i pozivam vas da ukupnom postupanju Narodne skupštine poštujemo i Zakon o Narodnoj skupštini, i Poslovnik, i jedinstvena metodološka pravila za izradu propisa. Hvala.
Hvala. Neđo Jovanović, izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća, poštovani narodni poslanici, poštovani kolega Srđane Mikoviću, pre svega želim, s obzirom da sam pomenut kao i moj amandman da istaknem činjenicu, da ovim amandmanom nisam ni u kom slučaju da izazovem presedan. Odnosno, da kroz mogućnost zakonitog načina ispravljanja određenih delova zakona uvedem nezakonitost. O čemu se zapravo radi? U svakom slučaju ću bliže to istaći kada budem govorio nakon tačke kada bude na dnevnom redu zakon o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji, sada samo želim da kažem da su razlozi zbog kojih sam smatrao da ovaj amandman treba da bude afirmisan i čak bude usvojen, razlozi racionalnosti i celishodnosti koji omogućavaju otklanjanje brojnih štetnih posledica za primenu odredaba Zakona o privatizaciji.
Gospodine Jovanoviću, molim vas da to ostavimo za raspravu kada dođe na red.
Samo sam hteo da objasnim i da se nadovežem na izlaganje kolege Mikovića i prihvatam da zaista, isključivo ispravni, tehnički ispravni amandmani mogu biti u zakonskoj proceduri i ništa više. Zahvaljujem se.
Hvala. Gospodine Mikoviću?
Ni na koji način nisam hteo da stavim zamerku na postupanje gospodina Jovanovića, znači, samo sam rekao da svako od nas narodnih poslanika je u prilici da predloge zakona koji stižu u Narodnu skupštinu možemo da popravimo ukoliko imamo dovoljno vremena i mogućnosti da sve ih iščitamo i na vreme da nešto uradimo. Mi smo došli u situaciju da nam upravo zbog kratkoće vremena mnogi amandmani koji su podneti nisu stigle ispravke na vreme jer stiglo je do odbacivanja takvih amandmana i ne mogu korisni amandmani iz proceduralnih razloga da se razmatraju ovde na plenumu. Upravo zbog toga sam apelovao da dobijemo na vremenu svi da bi svaki zakon bio što je moguće bolji.
Hvala. Da li još neko želi reč u vezi ovih amandmana? (Ne.) Na član 50 amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava , nisu prihvatili amandman , a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.)
Hvala vam gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, naravno da ćemo mi podržati ovaj zakonski predlog u pogledu podizanja tog praga za ulazak u PDV sistem i oko toga mi nismo imali nikakve dileme i mislim da smo se razumeli na Odboru za finansije. Naš amandman se odnosi samo na početak primene te odredbe za promenu praga ulaska u PDV sistem. Mi smo u stvari predložili da to započne već o 1. oktobra 2012. godine, a da se ne čeka 1. januar 2013. godine. S obzirom da u ovom nekom vremenskom roku postoji mogućnost da neko od poreskih obveznika, odnosno malih preduzetnika napravi takav promet i takav posao da bi po sadašnjim uslovima ušao u takav sistem PDV, a da od 1. januara 2013. godine prosto više ne bi imao taj promet koji bi ga kvalifikovao za ulazak u PDV sistem. To je skoro duplo veći prag od 8 miliona u odnosu na ovih 3 miliona koji su do sada na snazi. Nama je jasno da iz obrazloženja mišljenja Vlade u pogledu ovog amandmana, da su poreski službenici, odnosno poreska administracija i birokratija u nekom problemu oko pripreme, primenjivanja ovog zakona od 1. oktobra 2012. godine. Dakle, njima treba punih 3 meseca da bi pripremili poreske obveznike, a i sebe da primenjuju ovaj novi prag ulaska u PDV sistem. Mislim da je to preterana obzirnost, jedna bolećivost prema toj poreskoj administraciji, s obzirom da su poreski obveznici i te kako spremni da uvek, što se tiče njihove koristi, budu ažurni i da prihvate te neke izmene. Međutim, vidite, ti poreski administratori će morati da pripreme neke članove i njihovu primenu i to 15, 25, 26. i 45. po Predlogu ovog zakona i za to imaju vremena, a za ovu primenu nešto nisu spremni da se potrude. Posebno bih ukazala na činjenicu da je zakon stigao u proceduru 1. septembra, da će najranije 25. septembra biti dan za glasanje, tako da će zakon, ukoliko se i 25. septembra bude objavio u "Službenom glasniku", stupiti na snagu nakon 1. oktobra. Faktički, vi ćete neke odredbe ovog zakona primenjivati već od 1. oktobra, a ovu izmenu koju smo mi predložili nećete prihvatiti jer, prosto, poreznici nemaju vremena da se na taj način pripreme. Mi nismo želeli da opstruiramo ovaj zakon i mi zaista podržavamo rast tog praga za ulazak u PDV sistem, ali se mora znati neki red i mora se nekako konsolidovati i rad ovog parlamenta i, u stvari, konsolidacija svih tih koji rade u tim državnim ustanovama bi bila veoma poželjna. Prosto, mi nemamo vremena. Poreske olakšice su i te kako bitne i ukoliko mi zaista računamo na to da ćemo napraviti ozbiljne reforme u poreskoj sistemu, ozbiljne reforme u ekonomiji i u privredi, onda moramo voditi računa pre svega i o interesima građana odnosno tih malih preduzetnika koji bi trebali da čine kičmu privrednog rasta. Jer, očigledno da veliki sistemi i javna preduzeća na to nisu spremna. Prema tome, mi i dalje ostajemo pri tom našem amandmanu i bilo bi dobro da razmislite o tome da li ćete 1. januara 2013. godine biti spremni da olakšate malim i srednjim preduzetnicima njihov rad i plaćanje poreza. Jer, dozvolićete, mi moramo imati poverenja u to da ćete vi olakšati tu proceduru izlaska iz PDV sistema, kao što ste najavili na Odboru za finansije, ali, takođe, trebali bi da imate i sluha za tu neku potrebu da se ne čeka ni dan i da se nekako stvari urgiraju, ažuriraju i ubrzaju, što se tiče interesa poreskih obveznika.
Hvala. Ministar Dinkić. Izvolite.
Detaljno smo razmotrili svrhu vašeg amandmana i zaista vas uveravam da su predložena rešenja u zakonu adekvatna. Naime, promenili smo u novom zakonu mogućnost brisanja iz sistema PDV-a za one koji to žele dobrovoljno. U sadašnjem zakonu mali preduzetnici su mogli da se brišu samo u periodu od 1. do 15. januara i tokom godine to više nisu mogli da učine. Po novom zakonu, mogu da se brišu kad god hoće. Dakle, pomerili smo prag za obavezni ulazak u sistem PDV-a sa sadašnjih četiri na osam miliona dinara, ali smo zato dali mogućnost da svi ostali koji su ispod osam miliona mogu, ako žele, da budu u sistemu PDV-a. Za očekivati je da će svi koji se bave proizvodnim aktivnostima ići dobrovoljno u sistem PDV-a, čak i ako imaju niži promet od osam miliona dinara, a ako se eventualno predomisle tokom godine, mogu da se izbrišu kad god hoće. Dakle, nema više onog administrativnog ograničenja koje je bilo u starom zakonu da to mogu da učine samo u prvih 15 dana nove godine. Sa druge strane, oni koji se bave uslugama, verovatno će se odlučiti za paušalno oporezivanje, jer oni nemaju odbitak poreza. U tom smislu, mislimo da su ovi rokovi adekvatni, a u međuvremenu smo na Odboru za finansije usvojili amandman, koji je Vlada prihvatila, da će zakon stupiti na snagu prvog dana nakon objavljivanja, što znači pre 1. oktobra. Sve stope PDV-a će se primenjivati od 1. oktobra. Ali, mogućnost da se PDV vraća tek kad se roba naplati, od 1. januara, takođe neke refakcije od 1. januara, jer za te stvari tehnički mora da se pripremi Poreska uprava. Vrlo smo dobronamerno pogledali vaš amandman i uveravam vas da nećemo stvoriti problem malim preduzetnicima sa rokovima koje smo predvideli u zakonu.
Hvala. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, podneo je amandman na član 50. Predstavnik predlagača Mlađan Dinkić, ministar finansija i privrede, prihvatio je amandman na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Primili ste amandmane koje je na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana podnela narodni poslanik Olgica Batić. Primili ste Izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Ima reč gospođa Judita Popović. Izvolite.
Hvala. Gospođo predsedavajuća, hvala što ste mi dali reč. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću vas zamoliti da mi dozvolite da iskoristim ovo vreme moje poslaničke grupe da istaknem nešto što nedostaje ovom zakonu. Konkretno, radi se o Zakonu o porezu na dohodak građana, a u stvari nedostaje izmena člana 40. ovog zakona. Mi smo o tome razgovarali na Odboru za finansije i mislim da smo se složili u načelu oko toga da je zaista, ukoliko se radi u nekom najboljem interesu preduzetnika, da je trebalo da se uradi promena tog člana, a to se u stvari odnosi na paušalno oporezivanje, odnosno na povišenje praga paušalnog oporezivanja sa sadašnjih tri miliona na osam miliona dinara. S obzirom da je 2006. godine utvrđen taj prag od tri miliona, kada je evro bio 85, 86 dinara, posle šest godina zaista je stiglo vreme da se i ovde napravi ta vrsta promene praga oporezivanja kao što je to urađeno u ovom prethodnom zakonu o kojem smo razgovarali. Jeste da su ove izmene koje su predložene Predlogom zakona dobre i potrebne. Međutim, nedostaje nešto što je od velike važnosti za rad preduzetnika, kao što su stomatolozi, advokati, sportska udruženja, neke agencije i dr. Mislim da je stiglo vreme da se i ovim delatnicima izađe u susret i omogući da nešto pod lakšim i pozitivnijim uslovima posluju, s obzirom da se susreću sa velikim teškoćama u svom poslovanju. Dakle, ako je intencija ove vlade i ovog ministarstva da se smanje svi neki parafiskalni nameti, da se smanje određeni porezi koji ne donose velike prihode, ali stvaraju velike teškoće privrednicima, preduzetnicima, mislim da je ovo jedna tema o kojoj bi trebalo ministarstvo da razmisli i cela Vlada, pa da poradi na tome da promeni taj prag. Očekujem zaista, jer to je u stvari bila i intencija tog razgovora na Odboru za finansije, da će uskoro u ovaj parlament stići predlog zakona u smislu promene tog praga za paušalno oporezivanje. Hvala vam.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Apsolutno se slažem sa vama. Kao što sam rekao na Odboru, mi ćemo podići i prag za paušalno oporezivanje kada budemo detaljnije razmatrali ostale odredbe ovog člana Zakona o porezu na dohodak građana. Dakle, u pravu ste, radićemo na tome i verujem da ćemo naći pravu meru koja je sada usklađena sa ovim novim cenzusom za ulazak u sistemu PDV, pošto je to logično.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i o pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama podneli Vlada i narodni poslanici: Nenad Popović, Milan Lapčević i Dušica Morčev, Miroslav Petković, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Kenan Hajdarević. Primili steizveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Milan Lapčević i Dušica Morčev. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Dušica Morčev. Izvolite.
Poštovane kolege narodni poslanici, uvaženi ministre, mislila sam da ćete da prihvatite ovaj amandman i da nećete povećati akcizu na tečni naftni gas, bez obzira što bi to izazvalo pad prihoda od ove akcize, uzimajući u obzir posledice koje ćete izvesti usvajanjem, tj. povećanjem akcize na 30 dinara po kilogramu. Povećanje akciza na tečni naftni gas izazvaće direktan udar na standard građana. Razlog tome je što veliki broj vozača koristi tečni naftni gas i upravo zbog toga što su povoljnije cene za korišćenje ovog gasa. Nemali broj građana je uložio i sredstva da bi adaptirao svoja vozila korišćenju tečnog naftnog gasa upravo opet zbog nižih troškova, što bi ovim povećanjem akciza anulirali. Teška je ekonomska situacija, to svi znamo. DSS smatra da sada treba da mislimo na građane više, da treba da smanjimo pritisak na građane i da ne trebamo da povećavamo akcize koje direktno utiču na standard građana. Zato vas pozivam da još jednom razmislite i da prihvatite ovaj amandman. Hvala vam.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Nismo bili u mogućnosti da prihvatimo vaš amandman iz razloga prihoda koji su potrebni da bi izvršili fiskalnu konsolidaciju. Međutim, kao što znate, u samom zakonu smo predvideli mogućnost povraćaja akcize za one koji koriste tečni naftni gas u transportu, dakle za taksiste i prevoznike koji su ga ugradili.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovani ministre, razumemo potrebu da se republički budžet, koji, kako rekoste, je opustošen i upražnjen, popuni nekim dodatnim prihodima i razumemo potrebu da Ministarstvo finansija, odnosno Vlada pribegavaju ovim merama, koje svakako nisu popularne, ali koje su iznuđene povećanjem akciza na određene proizvode. To svaka zemlja radi kada je ugrožena finansijska stabilnost. Povećavaju se akcize, pre svega, na ono što se zovu luksuzni proizvodi i na naftne derivate. Međutim, zaista nam nije jasno koja je logika i koji je motiv da se podigne akciza na tečni naftni gas, a da se paralelno, recimo, ne podigne na benzin ili, recimo, da se uopšte alkoholna pića i drugi proizvodi, koji su luksuz, na njih uopšte ne odnosi povećanje akciza. Tečni naftni gas se ubraja u zelene energente. Svaka zemlja stimuliše zelenu energiju, korišćenje zelenih energenata. Mislim da smo potpisnici i Kjoto protokola i određenih preporuka EU u tom pogledu, tako da mislim da razumem da će se od toga u budžetu inkasirati određena svota novca, ali mislim da to nije dobro da se inkasira od zelenih energenata. Postoji način da se i na drugim mestima taj novac nađe, ali ne da se oporezuje tečni naftni gas koji je ekološki energent. Naprotiv, ti energenti treba da budu stimulisani i da, kao što su i do sada bili stimulisani, budu što niže cene kako bi građani što više koristili, odnosno što manje zagađivali okolinu. Mislim da ima razloga da razmislite o usvajanju ovog amandmana i eventualno o nekoj drugoj preformulaciji, pa uvođenje akciza na nešto drugo što bi destimulativno uticalo, recimo, na korišćenje benzina. Benzin spada u naftne derivate, ali ne spada u ekološke energente. Na njih možete podići tu akcizu i na taj način rešiti problem manjka novca, a s druge strane stimulisati one koji ne zagađuju okolinu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Dušica Morčev. Izvolite.
Pohvalno je što će se vratiti deo sredstava privrednicima, tj. onima koji koriste u okviru svoje delatnosti tačni naftni gas. Pitala sam vas šta ćemo sa velikim brojem građana koji koriste tečni naftni gas upravo zbog povoljnije cene. Veliki broj njih je uložio, opet ponavljam, nemala sredstva da prilagode svoja vozila korišćenju tečnog naftnog gasa. Zaista ih nije mali broj. Sigurno imate preciznu cifru, pošto ste predvideli koliki će biti prihod u budžetu od ove akcize, koliko ima korisnika tečnog naftnog gasa. Ono što sam zaboravila da kažem u prvom obraćanju, a spomenuo je moj kolega, naglasila bih i ja, još jedan razlog je da treba da stimulišemo potrošnju ekološki čistijeg goriva. Molila bih vas ako možete da dopunite odgovor. Rekli ste i to je za pohvalu što se tiče privrede i uvek ću da pohvalim sve što se tiče olakšanja našim privrednicima, jer sam neko ko dolazi iz privrede i ko je radio u privredi pre nego što sam ušla u Skupštinu Srbije, ali ovo je trenutak kada treba da smanjimo pritisak i na građane. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
U diskusiji u načelu sam izneo sličan stav kao kolega iz DSS zbog jedne jednostavne argumentacije, bez trunke demagogije i populizma. Zaista je ovo najveći pritisak na građane i to na onaj, čini nam se, srednji i niži sloj u pogledu socijalnog statusa stanovništva. Naprosto, ako pogledamo oko nas videćemo da tečni naftni gas koriste građani Srbije koji imaju skromnije automobile, pa su ipak i za ugradnju, atestiranje i promenu saobraćajne dozvole, itd, uložili određena sredstva. To se kreće od preko 400 do čak preko 900 eura. Ovo je zaista ozbiljan udar na njihove džepove i čini mi se bez obzira što mi razumemo potrebu da se nadomeste nedostajuća sredstva u budžetu, ipak tu treba da budemo i socijalno jako odgovorni. S jedne strane imamo ukidanje taksi za čamce, plovila itd. To je ipak kategorija stanovništva sa dubljim džepom. Imamo oslobađanje taksi za splavove. To je, opet, bogatija kategorija stanovništva. S druge strane, opet je najveći pritisak na najveći broj građana Srbije. Mislim da odmah ono što je svima nama palo u oči, a to je ovo o čemu su i kolege pričale, u čemu se u potpunosti slažem, njihovu argumentaciju ne bih ponavljao, samo bih dodao novu i mislim da je celishodno prihvatiti ovaj amandman. Ako hoćemo da se ponašamo kao zemlja EU, mi ćemo videti da su upravo na alkoholna pića i cigarete najveće akcize, da su naše cene alkoholnih pića i duvana mnogo niže nego u zemljama EU. Ovo povećanje akciza na tečni naftni gas će najviše osetiti najsiromašniji slojevi našeg društva, a takvih je dosta.
Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Andrić, Bojan Đurić i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Kenan Hajdarević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, zbog javnosti hoću da kažem da član 18. se odnosi na povećanje akcize na cigarete i Vlada je predložila da se akcize povećaju i to u periodu od 1. oktobra 2012. godine, u iznosu od 43 dinara po paklici, a od perioda 1. jula 2013. godine u iznosu od 45 dinara po paklici. Naš amandman mnogo ne menja ovaj predlog zakona, naime mi uvodimo jedno rangiranje, a to rangiranje se odnosi u tom smislu da mi predlažemo da se od 1. oktobra 2012. do 31. decembra 2012. godine ova akciza iznosi 40 dinara po paklici, a da se od 1. januara 2013. do 30. juna 2013. godine ta akciza iznosi 43 po paklici. Zašto mi to predlažemo? Zato što je već u ovoj godini tri puta došlo do povećanja cene cigareta, tako ako bi se prihvatio ovaj predlog Vlade, prosečno ukupno povećanje cigareta po paklici bi iznosilo 45 do 50 dinara. Mislim da je to malo previše za godinu dana. Sa druge strane, ovo povećanje će dovesti do toga da prosečna, ustvari da cena najniže marke paklice u Srbiji iznosi negde oko 140 dinara, što je negde oko euro i 20 centi, što će dovesti do toga da je to najveća cena tog, hajde da kažem tipa cigareta u regionu. Po ovim podacima kojima mi raspolažemo, to je na primer, doći će do toga da bude duplo veće, nego na primer paklica cigareta u Makedoniji, što će omogućiti postojanje šverca u ovom periodu. Zašto mi predlažemo da ovo povećanje krene od 1. januara 2013. godine, zato da kada se utvrđuje cena cigareta, izuzetno je važno da se ta cena bar niveliše u odnosu na cene cigareta u regionu. Po našim saznanjima od 1. januara i neke zemlje u regionu će da povećaju svoje akcize, tako da će nivo cena cigareta u regionu biti donekle jednak, što neće omogućiti šverc. U obrazloženju Vlade, rekli su nam, možda neko tehničko, da će usvajanje našeg amandmana onemogućiti punjenje budžeta, ali smo uvereni da pojava šverca samo će još više smanjiti prihode budžeta, a da će to biti izuzetno teško iskoreniti, ako se to desi. Hvala vam.
Hvala. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Miroslav Petković i Dušica Morčev. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Milan Lapčević.
Naša logika je obrnuta od onog što smo malopre čuli od kolege Hajdarevića. Mislimo da država ne treba da štedi one koji koriste cigarete, one su svuda u svetu luksuz i cigarete su jako oporezovane, naročito u zemljama zapadne Evrope, tako da sam siguran da ne postoji jefitinije cigarete od tri, četiri evra po pakli u bilo kojoj zemlji zapadne Evrope. Kod nas će biti, sa ovim najnovijim akcizama reda veličine, najkvalitetnije cigarete "Malbora" negde do 200 dinara što je nešto ispod dva evra, što mislim da jeste visoko za naš standard. Ako imamo u vidu da to nije prehrambeni proizvod, 250, neka budu dva evra, ali je to daleko ispod 5 evra kako je u Italiji ili Austriji. Mislim da ako je već luksuz, ako je to nečiji lični izbor da puši, onda neka plati. Svuda se budžet u svakoj normalnoj zemlji puni najviše, ili se najviše oporezuju akcizama oni proizvodi koji su luksuz, alkohol i cigarete i kafa. Ima logike ako se htelo, malopre smo pričali o PDV na bebi opremu, pa sada smo pričali i o akcizi na TNG, dakle ako je nešto rupa u budžetu i ako nedostaje da se nekim nametima popuni taj budžet, onda ima logike ići na ovu priču. Neka budu i drastičnije akcize na cigarete, na alkohol, svako ima izbor da li će to koristiti ili neće, neka plati i neka se tako puni budžet. Jeftine cigarete, samo najsiromašnija i najnerazvijenija društva imaju jeftine cigarete, i ona koja su najnezdravija. Mislim da i naša strategija razvoja zdravlja stanovništva predviđa da se smanji broj pušača, jer imamo ogromna izdvajanja za onekoji boluju od karcinoma pluća i svih ostalih bolesti koje izazivaju cigarete. Jedna od mera, ne kažem da je jedina, ali jedna od mera je da se ide u tom pravcu i poveća cena. Nije mali broj ljudi koji će se odlučiti da prestane da puši time što će reći – previše izdvajam za cigarete, možda bih mogao da na mesečnom nivou uštedim patike za dete, ako prestanem da pušim. To će s jedne strane poboljšati zdravlje stanovništva, a sa druge strane možemo rešiti, za one koji neće da se odreknu toga, priliv u budžet. Mislim da ima smisla razmišljati u tom pravcu i ovaj amandman koji smo mi podneli podrazumeva tako nešto da se što pre krene sa većim akcizama. Dakle nismo za to da se ravnomerno raspodeli teret krize i da punjenje budžeta padne na najsiromašnije nego upravo obrnuto. Hvala.
Hvala. Na član 34. amandman je podnela Vlada. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, je prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Marijan Rističević i Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela Vlada. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio je amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Predsedavajuća, nisam očekivao da predlagač neće govoriti o amandmanu, pa zbog toga se nisam na vreme prijavio. Govorio bih o prethodnom amandmanu, ali svejedno svakako će moje izlaganje biti malo šire. Tiče se ovog zakona, a uvažite da ipak nismo imali dovoljno vremena da uložimo amandmane. Imali smo svega 24 sata za 24 zakona, tako da ću reći samo nekoliko reči kada je u pitanju i amandman, ali činjenica da praktično ovim zakonom se ukida budžetski fond koji se trebao baviti prevencijom, sprečavanju bolesti koje nastaju usled upotrebe duvana. Dakle, moje mišljenje i poslaničke grupe jeste da je trebalo biti selektivan i voditi računa kada se ukidaju pojedini fondovi i agencije i ne ići principom gumice i brisanja svega onog što se nekome učini da je suvišno. Smatram da budžetski fond koji bi trebalo realizovati preventivne programe za sprečavanje bolesti koje su povezane sa konzumiranjem duvanskih proizvoda, čitam nadležnosti ovog fonda, i kojim upravlja Ministarstvo nadležno za poslove zdravlja nije dobar potez. Još jednom pozivam predlagača, odnosno nadležnog ministra da razmotri ovo pitanje. Dakle, ovim se ukida fond koji je trebao da vodi računa da sredstva ubrana od tzv. "duvanskog dinara" budu uložena u prevenciju lečenja bolesti koje nastaju upotrebom duvana i bolesti koje nastaju kao posledica tzv. "pasivnog korišćenja duvana". To su svi oni koji su izloženi duvanskom dimu. Znamo koji broj ljudi oboli od tih bolesti i koliki su troškovi za lečenje tih bolesti. Smatram da je svaka prevencija, kao što smo malopre govorili o Fondu za ekologiju, jeftinija od lečenja posledica, odnosno saniranja posledica. Bio bih zadovoljan da ova sredstva idu u budžet i da ona preko budžeta budu korišćena za tu namenu, ali se bojim, ministre, da nećete imati takve mogućnosti da kontrolišete korišćenje tih sredstava kada zapadnete u problem, kad zapadnete u situaciju da nemate dovoljno sredstava. Bojim se da će te i sredstva za prevenciju lečenja bolesti, sredstva za prevenciju iz oblasti ekologije itd. davati za namene za koje one ne pripadaju. Zbog toga mislim da je ukidanje ovog budžetsko fonda, koji nije imao previše zaposlenih, koji nije imao velike troškove, za koji se nisu vezale nikakvi novinski natpisi, pogrešna poruka i smatram da na ovaj način donosite još jednu odluku koja je više demagoška, a manje ide u pravcu mera koje ste formalno, odnosno načelno promovisali. Hvala.
Ministar Dinkić, izvolite.
Ja sam nepušač. Spadam u grupu ljudi kojima smeta duvanski dim. Svakako da mi ne pada na pamet da se programi za prevenciju i pomoć za odvikavanje od pušenja prekinu. Ministarstvo zdravlja, koje vodi gospođa Slavica Đukić Dejanović i mi iz Ministarstva finansija smo dogovorili da se programi koje je do sada imao taj budžetski fond nastave, ali tako što će biti direktno finansirani od strane Ministarstva zdravlja u redovnoj budžetskoj proceduri. Dakle, funkcija će ostati, a fond se ukida.
Hvala. Narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Voleo bih da to tako bude. Međutim, to je obećanje jednog, odnosno dvoje ministara. To ne obezbeđuje zakon. Vi na ovaj način prenosite zakonske odredbe na nivo obećanja. Iskreno sam zabrinut činjenicom da je ministarka zdravlja, uvažena predsednica do skora ovog parlamenta, pristala na takvu mogućnost. Sa druge strane, drago mi je da ste razgovarali o tome i da ćete nastojati, makar dok ste vi ministar i ona ministarka, da vodite računa da ta sredstva ne budu utrošena za druge namene. Međutim, kažem, to ne obezbeđuje jednu trajnost. Hvala vam na odgovoru.
Hvala. Pošto smo završili pretres o amandmanima zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona o izmenama Zakona o republičkim administrativnim taksama u načelu, a s obzirom da na Predlog zakona nisu podneti amandmani Narodna skupština će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u celini. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o fiskalnim kasama podneli narodni poslanici: Momo Čolaković, Janko Veselinović i Marijan Rističević. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste Izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Momo Čolaković. Vlada i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman se odnosi na Zakon o fiskalnim kasama, koji je predvideo ukidanje fiskalnih kasa za određenu grupu zanatlija. U načelu, a pretpostavljam i cela poslanička grupa podržava jednu mogućnost da se za određenu grupu zanatlija olakša poslovanje na način da neće morati da posle svake usluge za to štampaju račun i troše vreme na to. To je zaista prihvatljivo. Neprihvatljiva je sledeća činjenica i ona je bila osnov za amandman koji sam podneo, a tiče se troškova koje su te iste zanatlije imale za uvođenje kasa. Kao što sam u načelnoj raspravi rekao, ministar Dinkić je bio jedan od zagovornika fiskalizacije i tu je imao našu podršku u to vreme. Smatrali smo da se sa time uvodi red u javne finansije, odnosno u prikupljanje poreza na dodatu vrednost, da bi sada u novoj funkciji ministar finansija predložio da se te iste fiskalne kase ukinu, odnosno da za određenu kategoriju lica postaju neobavezne. Ako je to tako, imamo jedan osnovni problem. Ti ljudi su, da bi sproveli odredbu Zakona o fiskalizaciji, odnosno uvođenju fiskalnih kasa, morali da ulože određena finansijska sredstva, ne mala, za tu namenu, dakle, da kupe kasu, da se povežu preko određenih uređaja, da se obuče itd. To nije bio mali izdatak za te ljude. Međutim, sada se obaveza posedovanja fiskalnih kasa ukida, a nisu predviđene odredbe da se tim ljudima vrate uložena sredstva. Ovde se radi o pravnoj nesigurnosti, ovde se radi o činjenici da su oni tek skora imali jednu obavezu koja se sada gasi. Time se stvara izvesnost "za pravnu sigurnost", odnosno nesigurnost za buduće. Sve bi to možda bilo u redu, da u obrazloženju koje sam dobio za neprihvatanje mog amandmana ne stoji da je Vlada subvencionisala uvođenje fiskalnih kasa. To bi, kolege poslanici, izgledalo na sledeći način: ja i ministar Dinkić stojimo pored reke, i ministar Dinkić kaže - hajdete kolega, bacite svojih 500 evra u reku, i ja ću baciti svojih 50 evra, ne svojih nego državinih 50 evra, i ja bacim svojih 500 evra u reku a vi bacite 50 evra od strane države. Kad ja kažem – pa, dobro, hajde sada da izvadimo tih 500 evra, vi kažete – ne pa ja sam bacio svojih 50 evra. Ne, bacili ste 50 evra države. Dakle, vi ne samo što ste doveli građane u situaciju da kupe kase koje sada mogu da bace, ako ih vi nećete lično otkupiti, nego ste doveli i državu u trošak. Dakle, vi ste potrošili za subvencije, za fiskalizaciju, određena sredstva, to ćemo tek utvrditi kolika su, za nešto što sada nema namenu. Molim vas da obrazložite ovo vaše obrazloženje. Hvala.
Reč ima Mlađan Dinkić. Izvolite.
Kada smo uvodili fiskalne kase 2005. godine, bilo je potpuno drugo vreme. Srbija je imala stopu rasta bruto domaćeg proizvoda preko 8%. Namera nam je bila da bukvalno svi uđu u sistem fiskalnih kasa, sa idejom da će se privreda razvijati i da će neko ko je možda u početku bio paušalac, jednoga dana ojačati i biti u stanju da postane PDV obveznik. Jedini način da se zna da li je neko zaista ekonomski sposoban da bude PDV obveznik jeste evidencija preko fiskalnih kasa. Onda su se desile dve stvari. U međuvremenu je došlo u primeni do odstupanja od Zakona koje je utvrdilo Ministarstvo finansija, a koje sam tada ja vodio. Mnogi ministri, uključujući ministre iz vaše stranke, bili su, zapravo, za odstupanje od tih pravila. Daću nekoliko primera. Ne uvođenje fiskalnih kasa za advokate. Upravo ministri pravde iz vaših redova su bili protiv toga, iako uopšte ne vidim zašto su advokati niže ekonomske snage od npr. krojača. Sigurno da nisu. U međuvremenu je došla i ova velika kriza i sada se stvarno pokazuje kao neracionalno da oni koji su paušalci drže fiskalne kase, GPRS uređaje, kada je potpuno izvesno da neće, nažalost, doći skoro u priliku da postanu PDV obveznici i da dostignu ovih novih osam miliona dinara cenzusa. Zato smo odlučili da sada, 2012. godine, ukinemo fiskalne kase za sve zanatlije i paušalce koji su u ovoj grupi. S druge strane, činjenica je da kada su fiskalne kase 2005. godine uvođene, da je država dala novac, subvencionisala kupovinu fiskalnih kasa svima ovima kojima se sada ukida. Dati dupli novac, mislim da nije ni racionalno niti pravedno. Što se tiče zanatlija, oni su jako zadovoljni što im se sada obaveza fiskalnih kasa ukida. Ono što moram da kažem sada javno, da oni koji se javljaju zanatlijama, serviseri, tražeći im novac sada da im defiskalizuju njihove kase, da zanatlije ne treba to da prihvataju. Zanatlije nemaju obavezu da plaćaju defiskalizaciju. Ako neki serviseri hoće da ućare sada na tome, samo želim da zanatlijama i svima onima koji ne treba da imaju fiskalne kase da kažem da ne plaćaju to. Ako već ne znaju kako sami to da učine, neka isključe GPRS uređaje iz priključka za telefon, prosto, neka isključe iz struje fiskalne kase, oni nisu više obveznici toga. Nema šta ko da im to defiskalizuje, jednostavno to mogu da sklone i da pokušaju eventualno da prodaju nekome ko će biti obveznik PDV u narednom periodu. To je moja sugestija, ne plaćati nikakve troškove tzv. defiskalizacije serviserima, nego isključite uređaje iz struje, iz priključaka za telefon. Moj savet je da se to pokuša prodati nekome kome su te fiskalne kase potrebne. Nadamo se da će u budućnosti biti novih mladih preduzetnika koji će biti u stanju da uđu u sistem PDV-a i njima će fiskalne kase biti potrebne. Što se tiče advokata, da ne zaboravim, kao što je neko već pominjao, postoji potreba reforma sistema paušalnog poreza. U okviru te reforme ćemo tretirati posebno advokate krivičare koji imaju ogromne promete i koji plaćaju mizerno mali paušalni porez. To mora da se dovede na nivo njihove ekonomske snage. Oni advokati koji se bave privrednim oblastima, oni su već u sistemu PDV-a. Čisto sumnjam da krivičari nisu slične ekonomske snage, tako da ćemo u sistemu paušalnog oporezivanja vršiti promene na dva načina.Oni koji imaju veću ekonomsku snagu da im odredimo više osnovice za paušalni porez. Drugo, da oslobodimo paušalce drugih vidova poreza i nameta. Od paušalaca ćemo očekivati da plaćaju paušalni porez, porez i doprinose na zarade zaposlenih koji na taj način treba da prijave i porez na imovinu. Samo ta tri, ništa više. Nikakve parafiskalne druge namete. Ako je paušalac, on ima malu snagu. Kroz paušalni poreski prihod lokalne samouprave treba da se vrši to oporezivanje. Mislim da je vaša primedba u amandmanu dobronamerna, ali nije objektivna, s obzirom da su ti ljudi već dobili novac kada smo uvodili kase. Želeo sam da iskoristim priliku da objasnim sve razloge zašto smo se sada odlučili na oslobađanje.
Gospodine Veselinoviću, izvolite.
Javio sam se iz razloga što nisam bio siguran do kraja da ćete objasniti ovu priču oko advokata. Zaista, imate moju ličnu podršku, to je moj lični stav da su određene kategorije lica bez pravog razloga ostali mimo dometa fiskalizacije. Tu se slažem da je grupa advokata, u svakom slučaju, jedna od ciljnih grupa. Nisam siguran da li su ministri iz DS-a bili tikoji su bili protiv uvođenja fiskalnih kasa za advokate, ali neka bude da je tako. Poslanike DS niko nije pitao za to. Siguran sam da ne bi bili za tako nešto, jer zašto bi obućar imao fiskalnu kasu, a advokat krivičar ne bi imao fiskalnu kasu? Istina, niste mi odgovorili na pitanje da li ćete nadoknaditi? U stvari, rekli ste da nećete nadoknaditi sredstva koje su ljudi uložili, misleći da je ta subvencija bila dovoljna. Ali, zanatlije su dobile jednu tehničku podršku sa vaše strane i savet kako da iščupaju iz sistema fiskalnih kasa svoje sisteme. Ne bi bilo loše da napravite jedan kurs za njih, to bi im uložilo dodatna sredstva. hvala.
Reč ima narodni poslanik Radoslav Milovanović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, kolege i koleginice narodni poslanici, podržaću amandman na član 1. stav 2. zakona o izmenama i dopunama Zakona o fiskalnim kasama, koji je predložio moj kolega Janko Veselinović, iz više razloga.. Prvi razlog je što se time pravi diskriminacija između privatnih preduzetnika. Nekima se ukida, nekima se ne ukida i, bez obzira na ovakvo obrazloženje, razgovarao sam sa nekim zanatlijama koji nisu zadovoljni ovom meru. Sledeća stvar je – najmanja cena ulaganja u fiskalne kase je bila 250 evra, plus 150 evra za terminal i 300 dinara za trake. Nisu svi koristili subvencije, neki su otvarali i firme posle 2005. i 2006. godine. Neki su plaćali po 1.000 evra. Ako se taj novac ne vrati tim ljudima, čini se nepravda prema tim ljudima. Druga stvar sa kojom se ne slažem su ove mere za jačanje malih i srednjih preduzeća i privatnih preduzetništva. Mislim da su one tanke da bi pomogle tim ljudima. Oni su ionako diskriminisani. Za domaće firme je neki iznos subvencija koju daje Nacionalna služba za zapošljavanje je otprilike 1.500 evra. Sa strane je to mnogo veći iznos. Ako hoćemo tim ljudima na pomognemo, onda moramo po svakom radnom mestu dati veći novac, moramo smanjiti kamate, kao što sam i prošli put rekao, sa 5 na 1 ili 2%, moramo olakšati tim ljudima koji žele kredite. Na žalost sadašnjim stanjem i kod banaka i u Fondu za razvoj samo uspešne firme, znači one koje imaju dobre bilanse i one firme koje imaju imovinu da mogu da garantuju vraćanje kredita, mogu da dobiju kredite. Što se tiče start ap kredita, oni su samo do 50.000 eura. Treba se vratiti, iako je bilo zloupotreba u ranijem periodu, ali na onaj deo koji se odnosi da se može opremom garantovati da se dobiju krediti. Treba omogućiti izvozne olakšice i to su prave mere. Ovako mislim da ove mere su neadekvatne, premale su da bi moglo da se pomogne tim ljudima koji su oslonac naše privrede u ovom trenutku. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Momo Čolaković.
Poštovana predsedavajuća, poštovano predsedništvo, poštovani ministre sa predstavnicima Vlade, uvaženi narodni poslanici, podržao bih u ime poslaničke grupe PUPS ovaj zakon. U vezi sa tim smo podneli jedan amandman koji je prošao, ali je potrebno da se ukaže na problem koji je vezan za amandman koji je podneo gospodin Veselinović, a u vezi sa oslobađanjem od fiskalnih kasa određenih kategorija korisnika odnosno davaoca usluga. Naime, radi se o razno, raznim udruženjima. Posebno zastupam Udruženje penzionera kojih ime nešto preko 3.000 u Republici Srbiji koji imaju svoje bifee i restorane. Hoću da kažem da smo postigli saglasnost sa gospodinom Dinkićem da se ovo pitanje na drugačiji način reguliše, odnosno da se da tumačenje u vezi sa tim da li takvi klubovi, da li sportski, da li su udruženja građana, obavezni da uvode fiskalne kase. U tom smislu molim gospodina ministra da ono što smo se dogovorili posle sednice Odbora za finansije se sagleda u ministarstvu i da se o tome obaveste davaoci tih usluga. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Upravo u diskusiji o podnetom amandmanu došlo je do paušalnog ocenjivanja advokature i obaveze advokature u pogledu plaćanja i uopšte vođenja evidencije o poreskim obavezama kod advokata. Lično smatram da se sa time otišlo van teme samog amandmana, ali u svakom slučaju mislim da ukoliko paušalno govorimo o onoj službi, o najznačajnijoj službi koja se bavi pružanjem pravne pomoći, paušalno ocenjivanje bilo da se radi o krivičarima, parničarima, to je neozbiljno za ovako visoki dom. U svakom slučaju, advokat od karijere koji nije na stalnom radu u Narodnoj skupštini, a koji se trudi da doprinese i da učini da svaki zakon koji izađe iz Narodne skupštine bude što je moguće bolji. Mislim da imam obavezu da prozborim u ime struke i da kažem da nije u redu da se daju paušalne ocene naročito bez adekvatnih pokazatelja i da se ocenjuju i svrstavaju advokati u ovo ili ono. Nije ista stvar advokata u velikim mestima ili advokata koja na prste jedne ruke možemo da nabrojimo koji imaju ogromne prihode i advokata u čitavom nizu malih mesta koji kubure na koji način da obezbede egzistenciju za sebe i članove svoje porodice i koji se trude da doprinesu pravnoj sigurnosti i zaštiti interesa najugroženijih ljudi. Davati paušalne tvrdnje, da li ovako, da li onako i pretendovati da se ovde bude sudija, mislim da to nije u redu. U tom smislu molim da ne idemo dalje o temi, jer onda ćemo morati da se pozovemo i na sva ona pisana obraćanja međunarodne unije advokata i određenih međunarodnih institucija u pogledu fiskalizacije. Inače, ne radi se tu o plaćanju poreskih obaveza. Radi se o narušavanju odnosa, poverenja između advokata i klijenta. To je u stvari bila najveća dilema po tom pitanju. Ne bih više otvarao tu temu, ali ako bude bilo potrebno onda ćemo morati o tome da govorimo.
Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre usvoji akte iz dnevnog reda ove sednice. Narodni poslanik Marijan Rističević podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 7. doda novi član 7a. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O FINANSIRANjU LOKALNE SAMOUPRAVE Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: dr Nenad Popović, Bojana Božanić, Dušica Morčev, Milan Lapčević, Olgica Batić, Vladimir Ilić, Vesna Kovač, Slavica Saveljić,Ivan Joković, Snežana Stojanovi-Plavšić, Predrag Marković, Saša Milenić, Jelena Travar-Miljević, Branislav Jovanović, Nikola Jovanović, Jožef Šandor, Ana Novković, Nenad Kitanović, Miroljub Stojčić i Marijan Rističević, kao i amandmane koje je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović i Bojana Božanić. Vlada, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Gospođa Bojana Božanić.
Hvala. Poštovani predstavnici Vlade, poštovane koleginice i kolege, o ovome smo već razgovarali. Što se tiče ovog Zakona o finansiranju lokalnih samouprava, smatramo da je izuzetno važno da lokalne samouprave tačno znaju na koja sredstva mogu da računaju i da se prosto definišu sredstva i naknade za korišćenje i uređenje građevinskog zemljišta i naknade za zaštitu životne sredine, da one idu direktno u budžet lokalne samouprave. Naravno da sam razumela obrazloženje ministra prošli put, da će se to naći u Zakonu o budžetskom sistemu i posebno Zakonu o taksama i naknadama, ali želim još jednom da naglasim da je vrlo važno da se jasno i tačno definiše, i da se slučajno ne propusti definisanje ovakvih naknada, jer punjenje budžeta lokalnih samouprava zavisi od ovih naknada. Moramo biti pažljivi da se neka od ovih naknada slučajno neizostavi i da se ne definiše, jer ukoliko vraćamo nadležnost lokalnim samoupravama moramo vratiti i sredstva. Ne može se sve nadomestiti tim uvećanjem sredstava od poreza na zarade. Svi oni nameti koji su došli na lokalne samouprave i ukidanjem ovih nekoliko naknada kroz Zakona o javnim putevima, Zakon o vodama itd, koji su se slivali u opštinske budžete, jako je važno da se o tome dobro razmisli, da se definišu jasni kriterijumi i da ove naknade vrlo pažljivo budu definisane, jer samo jake opštine, jake lokalne samouprave mogu da nam čine jaku državu. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, koleginice i kolege poslanici, i ja se javljam po diskusiji povodom 1. tačke Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju lokalne samouprave. Pre svega, ovim izmenama se, kao što reče koleginica, brišu tačke 5, 6. i 7. To su naknade za korišćenje gradsko-građevinskog zemljišta, naknade za uređivanje gradsko-građevinskog zemljišta i naknade za zaštitu životne sredine. Svi verovatno znate, bili ste u lokalnim samoupravama, da su ovo tradicionalno najviši izvorni prihodi u budžetima lokalnih samouprava. Oni čine do 30, pa i više posto od ukupnih prihoda lokala budžetske samouprave. Tim brisanjem mi u lokalnim samoupravama ne znamo čime će biti nadomešten taj iznos sredstava. Da li će to biti ova nova naknada za korišćenje javnih dobara, koja je uvedena tačkom 5, ali još uvek tu ne znamo koje su to naknade, koje su to stope i na koja javna dobra će se raspisati ta naknada? Tako da sa ne možemo sasvim sigurno da znamo ni koji su finansijski efekti te eventualno nove naknade koja bi nadomestila ove prihode. Dolazim iz jedne male lokalne samouprave, to je opština Svilajnac, gde su tradicionalno ovi prihodi koje sada ukidamo, ove naknade preko 30%. U ovom momentu, mogu da kažem, izračunali smo da ćemo ostati za 30 i nešto posto sredstva kraći u lokalnom budžetu ili celih 150 miliona dinara. Molim vas da dobro razmislite, ovo su pre svega sredstva iz kojih su se punili fondovi za gradsko-građevinsko zemljište, ili već kako su se u određenim lokalnim samoupravama zvali, i iz tih fondova smo finansirali kapitalne, lokalne, infrastrukturne projekte. Bojim se da ćemo sada ovolikim smanjenjem, a nepoznavanjem nekih novih naknada koje će nadopuniti tu prazninu, ostati sa lokalnim budžetima koji će bukvalno pokriti samo plate. Da li ćemo imati i za materijalne troškove škola i vrtića, pitanje je. O nekim lokalnim investicionim projektima verujem da ne smemo ni da razgovaramo, a kao što se približava vreme donošenja republičkog budžeta, tako se približava i vreme donošenja lokalnih budžeta i mi već moramo da imamo jasne vizije šta to možemo da planiramo u prihodnu stranu. Ono što će biti veliki problem kod lokalnih samouprava jeste i mogućnost preknjižavanja dosada plaćenih taksi, komunalnih taksi na opštinskom nivou, tako da opštinske uprave sada ne mogu da računaju ni na te prihode, koje su već naplatili, koje su već kategorisali kao do sada naplaćene prihode, i naravno računaju na njih, niti mogu fizički da naplate te iste obaveze, odnosno obaveze prema preduzetnicima po tom istom osnovu ubuduće, zato što zakon stupa već 1. oktobra na snagu. Izražavam žaljenje što ovaj naš amandman nije prihvaćen. Verujem da ste vi, gospodine ministre, znamo i sami, zatekli ogroman budžetski deficit, da svakako morate da ga popunite i da iznalazite najbrži način da povećate prihodnu stranu, a najlakše i najbrže je podići PDV i povećati akcize. S druge strane, mnogo jače i, rekla bih, centralizovanije je kontrolisati trošenje budžetskih para od lokalnog do republičkog nivoa. Samo se bojim da će ovim merama, molim vas da razjasnite malo tu problematiku oko novih prihoda kod budžeta lokalnih samouprava, ostati mnogo lokalnih samouprava bez para da normalno funkcionišu. Još jednom vas molim, da se ne desi kao što se dešavalo u prošloj Vladi ili prošlim vladama, izuzev Vlade dr Vojislava Koštunice, kada su mnoge lokalne samouprave bile u prilici da dođu do para koje im sleduju iz republičkog budžeta, ali se bogami gledala i politička podobnost. Nadam se da vi to nećete gledati, nadam se da ćete na sve opštinske samouprave podjednako gledati. Još samo i to da vas podsetim ili pitam. Kod sredstava solidarnosti u istoj kategoriji dve lokalne samouprave, jedna će se, recimo, potruditi da mnogo više naplati lokalne prihode, druga će reći – što bi se i trudio da naplatim te svoje izvorne prihode kada će mi i onako u toj mojoj kategoriji razvijenosti pripasti neka sredstva iz Republike, pa baš i ne moram mnogo da se trudim. Bojim se da će oni koji budu agilniji u naplati lokalnih prihoda biti kažnjeni na taj način. Molim vas još jednom, pogledajte dobro koliko se prihoda lokalnih samouprava uzima i koliko će se prihoda vratiti kroz neke nove namete, odnosno kroz neke nove naknade koje planirate da uvedete. Zahvaljujem se.
Reč ima ministar Dinkić.
Već sam govorio u okviru obrazlaganja ovog zakona da se ne ukida naknada za korišćenje građevinskog zemljišta kao prihod lokalne samouprave, da se ne ukida ekološka taksa kao prihod lokalne samouprave, osim dela za registraciju motornih vozila, koja je svega 500 dinara. Sve ove tri koje ste pročitali se menjaju samo zbog upodobljavanja njihove forme Zakona o budžetskom sistemu. One ostaju i dalje na snazi prihod lokalne samouprave. Dakle, nemojte prosto da se bezrazložno oko toga sekirate, jer te tri koje ste pročitali, sve tri ostaju prihod lokalne samouprave i ne ukidaju se u ovom trenutku. Tek u narednom periodu ćemo razgovarati sa lokalnim samoupravama, u okviru reformi poreza na imovinu, kako možemo to rešiti, ali sada se to ne ukida ovim zakonom. Šta se ukida? Firmarine se ukidaju za preduzetnike i mala preduzeća, ograničavaju za ostale i sve ove takse koje smo pobrojali. U ovom prvom uvodnom članu se samo drugačije daju definicije nekih taksi, ali se one ne ukidaju i ostaju prihod lokalnih samouprava i nadalje. Što se tiče datuma stupanja na snagu, tačno je da će lokalne samouprave imati jedan deo prihoda koje su već naplatile od preduzetnika i malih preduzeća, jer su ih naplatile početkom godine, a oni neće biti u obavezi da to plaćaju u poslednjem kvartalu, mislim da je dobro što će preduzetnici biti toga oslobođeni u poslednjem kvartalu. Ako su već unapred platili, može im se taj novac preknjižiti na ime neke druge obaveze koje imaju prema lokalnoj samoupravi u narednoj godini. To je dato u ovom zakonu. Mislim da je dobro da i vi i druge lokalne samouprave jednom obavestite zanatlije, male preduzetnike i mala preduzeća, kojih ima 300.000 u Srbiji, da nešto ne moraju da plate do 1. oktobra, jer do sad su uvek samo dobijali šta novo moraju da plate. Ako su već platili, nećete morati da im vraćate novac, ukoliko to ne želite, već da im kažete – to možete na bazi paušalnog poreza, npr, ili neke druge obaveze za 2013. godinu, da vam se računa taj poslednji kvartal.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Razumem predlagača amandmana, apsolutno ga razumem po pitanju toga da li je nešto dovoljno jasno ili nije dovoljno jasno definisano i u ovom zakonu koji trenutno razmatramo i u pogledu tog amandmana i vezano za Zakon o budžetskom sistemu, jer svi ovi zakoni imaju veze sa Zakonom o budžetskom sistemu. Amandmanom i na taj zakon, na Zakon o budžetskom sistemu, sam pokušao tu nedoumicu da rešim, baš u pogledu taksi i naknada, jer u Zakonu o budžetskom sistemu su definisane takse i naknade, i te takse i naknade su vezane za one zakone gde je predlagač Ministarstvo finansija. Mislim da u izradi Predloga zakona nije dovoljno posvećeno pažnje članu 13. i članu 14, jedinstvenih metodoloških pravila za izradu propisa, jer to je deo jedinstvenih metodoloških pravila kojih se tiče prelaznih i završnih odredbi, u pogledu toga šta važi i šta ne važi. Činjenica je da, ukoliko se nešto stavlja van snage, to mora da bude taksativno nabrojano i radi snalaženja ukupne društvene javnosti u zakonima, jer bez obzira da li prečišćeni tekst radi ovlašćena institucija ili se rade neformalni prečišćeni tekstovi, koji služe za bolje snalaženje sudija, advokata, svih pravnika i uopšte društvene javnosti, da bi mogao da se radi taj nezvanični prečišćeni tekst mora da se zna šta se stavlja van snage, a šta se ne stavlja van snage. U tom delu ja sam više nego zadovoljan što je gospodin ministar 18. septembra na sednici Odbora za finansije dao izričito tumačenje u pogledu naknada za zaštitu i unapređivanje životne sredine. To je izuzetno važno za Pančevo. Gospodin ministar je dao direktno izjašnjenje, tražio sam stenografske beleške upravo zbog toga da bi javnost u Pančevu bila upoznata sa tim stavom. Znači, ne dira se u članu 87. Zakona o zaštiti životne sredine i mogućnosti naplate tzv. točkarine u Pančevu ili naknade za prevoz opasnih tereta kroz određene lokalne sredine. To je izuzetno važno za Pančevo. Ali, mislim da bi bilo bolje ukoliko bi i egzaktno to pisalo i razjašnjenje bilo u samom zakonu o budžetskom sistemu. Ako nismo u mogućnosti danas da to uradimo u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, ja računam da ćemo te nedoumice koje se tiču ovog amandmana o kome trenutno raspravljamo, da ćemo biti u prilici kada se bude radio novi zakon o budžetskom sistemu ili o izmenama i dopunama, da i te stvari pokušamo da razjasnimo, da ne bi bilo nedoumice. Ovo naročito imajući u vidu član 46. Zakona o budžetskom sistemu, jer danom stupanja na snagu ovog zakona prestaju da važe odredbe zakona i drugih propisa kojima se uređuje pripadnost sopstvenih prihoda korisnika budžetskih sredstava i korisnika sredstava organizacije za obavezno socijalno osiguranje. Tu se radi o pripadnosti, kome pripada i ta naknada i sve ostalo. U tom smislu, opet ukazujem, zbog brzine vremena nismo bili u prilici da sve nedoumice razjasnimo. Zbog toga smo prinuđeni da neke nedoumice ovde razjašnjavamo, na samom plenumu. Ali, opet ukazujem, da bi izbegli potrebu davanja autentičnog tumačenja određenog propisa, dobro je da se neke stvari jasno definišu ovde, makar kroz objašnjenje gospodina ministra koje je dao u pogledu tih naknada, da bi to ostalo zabeleženo, da bi se znalo šta je prava volja predlagača i da bi se znalo šta je prava volja zakonodavca ukoliko usvojimo takve zakone. Sutra kad se javi neko sa potrebom autentičnog tumačenja, treba da znamo za šta smo bili. U tom smislu mislim da je dobro da ovu diskusiju na plenumu vodimo, da ostane stenogram sa ove sednice, da bi se znalo u pogledu same primene tih propisa kako će se primenjivati. Konkretno, za Pančevo je to izuzetno važno - naknada iz člana 87. Zakona o zaštiti životne sredine i ja sam srećan što je to usvojeno u praksi. Mislim da bi još bolje bilo da je i na papiru definisano.
Hvala. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušana Morčev i Milan Lapčević. Vlada, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Ima reč gospođa Bojana Božanić. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, samo bih htela da vam kažem da mi je jako žao i volela bih da možete da vidite koliko poslanika, narodnih predstavnika zanima ovaj zakon o finansiranju lokalne samouprave i koliko ih prati i uključuju se ovde u ovu diskusiju. Što se tiče nas, DSS, sada, po jednoj tačci, pitamo šta će biti sa prihodima lokalne samouprave, a po drugoj, šta se dešava, odnosno tražimo da se ukinu ova sredstva samodoprinosa. Naime, nije reč o tome da se ukinu neki izvorni prihodi lokalne samouprave, nego je u stvari suština u načinu donošenja odluke o uvođenju samodoprinosa. Dosadašnjim pravilima, odnosno po zakonu, samodoprinos se može uvesti samo ukoliko na referendum izađe preko 50% građana. Međutim, to je zaista jako teško i vrlo retko. Verovatno u jedan ili dva procenta lokalnih samouprava i mesnih zajednica može da se uvede ovaj samodoprinos. Smatram da ovaj deo treba mnogo bolje da se definiše. Možda bi bilo bolje da za uvođenje samodoprinosa glasa 50% plus jedan od proste većine od onih izašlih na taj referendum. To je inače odličan izvor prihoda za mesne zajednice i za realizaciju dela nekih infrastrukturnih projekata u mesnim zajednicama, opštinama, itd. U svetlu ove prethodne priče, mi samo moramo dobro da definišimo i opredelimo sredstva lokalnih samouprava, da lokalne samouprave znaju na šta mogu da računaju u svojim budžetima. Naravno, ono o čemu smo i pre neki dan pričali, za vrlo dobar sistem kontrole trošenja tih sredstava lokalne samouprave, jer u prethodnom periodu, moram da vam kažem – koga je zmija ujela i guštera se plaši – imali smo velikih problema sa političkom podobnosti odnosno nepodobonosti određenih lokalnih samouprava. Dakle, zato smatram da je izuzetno važno da se kriterijumi o donošenju određenih naknada i definisanje tih sredstava u svim zakonima koja idu u budžete lokalnih samouprava jasno definišu i da takođe isti taj sistem kontrole trošenja tih sredstava bude oštar, strog ali pravedan, a ne po tome da li su neke lokalne samouprave politički podobne ili nepodobne.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podnela Vlada. Vlada, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, prihvatilisu amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vladimir Ilić, Vesna Kovač, Slavica Saveljić, Ivan Joković, Snežana Stojanović-Plavšić, Predrag Marković, Saša Milenić, Jelena Travan-Miljević, Branislav Jovanović, Nikola Jovanović, Jožef Šandor, Ana Novaković i Nenad Kitanović. Vlada, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su sa ispravkom zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović i Bojana Božović. Vlada, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili ovaj amandman sa ispravkom. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nije prihvatio amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci se nije izjasnio. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Narodna poslanica Bojana Božanić, izvolite.
Hvala. Što se tiče ovog amandmana, smatramo da je verovatno ovaj prethodni amandman, verujemo da je on posledica ovog našeg. Mi ga možda nismo ovde najsrećnije formulisali, ali svakako ideja je bila ono što je i ušlo sada u Predlog o izmenama i dopunama ovog zakona, a to je prosto da napravimo jednu gradaciju u tim vozilima, odnosno da ne stimulišemo one koji imaju luksuzne automobile. Smatram da je to ovim prethodnim amandmanom koji ste i naveli, koji je usvojen i definisano. Zahvaljujem se na tome. Tako da verujem da su kolege imale samo više vremena da ovaj naš malo bolje razrade, tako da ćemo smatrati da je to i naš uspeh sa jedne strane. Hvala. Takođe, htela bih da kažem da treba biti vrlo oprezan što se tiče ovih firmarina. Znači, da se ne dozvoli opet priča, ne dozvoli maksimalno uvećavanje firmarina prema nekim kriterijumima koji možda nisu ni jasni, ni precizni. Zaista, ne insistiram na tim terminima, već da imamo ono o čemu je ministar ranije govorio, one kriterijume o socijalnom stanju određenih lokalnih samouprava kojima će ministarstvo dozvoliti da se firmarine za velika preduzeća i za ona preduzeća koja se bave naftnim derivatima, banke, osiguravajuća društva itd, mogu uvećati i više od onoga što je maksimalno propisano zakonom. Dakle, molim vas samo da stranka koja je na vlasti u toj opštini ne bude određivala prema ministarstvu da li će da bude dodatnih sredstava u tom budžetu ili ne.
Ministar Dinkić, izvolite.
Što se tiče ovog prvog, u pravu ste, bili smo inspirisani vašim amandmanom, pa smo napravili ovaj amandman Odbora. Što se tiče drugog rekao sam da nam je namera da firmarinu kao oblik u jednom trenutku zameni porez na imovinu za pravna lica sa adekvatnijom pravnom osnovicom. Tako da ćemo ovo pravo koristiti i nadam se veoma kratko, a onda kroz izmenu Zakona o porezu na imovinu ovo rešiti sistemski.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Dušica Morčev.
Javila sam se, upravo, ovo što ste sada rekli da prokomentarišem, imamo tu i uvod našeg amandmana, a to je kao što sam i u prethodnom javljanju pohvalila, zaista, sve one mere koje se uvode da bismo pomogli privrednicima, znači preduzetnicima, malim i srednjim preduzećima. Samo bih ukazala bih, što se tiče sadašnjeg stanja i kako jeste, a to je da po ovom predlogu su nesrazmerno opterećena srednja preduzeća iznosima firmarine kao lokalne takse, koja nema realno to ekonomsko opravdanje. Znači, ukinuti za preduzetnike za mala preduzeća, za srednja preduzeća maksimalni iznos od dve prosečne zarade na godišnjem nivou, dok su velika ograničena na iznos od tri prosečne zarade na godišnjem nivou, što je u neskladu sa veličinom preduzeća. Smatramo da bi firmarina za srednja preduzeća trebala da bude u iznosu maksimalno do jedne prosečne, da bi se napravio taj srazmer, ali ono što ste vi rekli je upravo to. Srednja preduzeća, u stvari uopšte preduzeća, pokriven je taj deo to je porezom na imovinu. Znači, ako su vlasnici objekta, oni plaćaju porez na imovinu, a ako nisu, ako su u zakupu nekog objekta, onda plaćaju PDV. Znači već postoji, taj deo je pokriven. Na to se plaća i firmarina. Raduje me to što ste rekli da će to biti regulisano i da će se ispraviti. Dok to ne bude, razmislite još jednom da možda za sada, kao neko prelazno rešenje, umanjimo za srednja preduzeća ovu firmarinu na visinu jedne prosečne zarade u toku jedne godine. Hvala.
Hvala. Ministar Dinkić. Izvolite.
Verovali ili ne, tražio sam dva dana taj amandman koji ste vi najavili da se firmarina za srednja preduzeća ograniči na maksimalno iznos jedne prosečne plate u lokalnoj samoupravi, i onda su mi rekli u skupštinskoj službi da ste ga povukli. Hteo sam da ga zaista usvojimo na Odboru, međutim povukli ste ga iz nekog razloga iz procedure, ne možemo ga usvojiti pošto ne postoji trenutno u proceduri. Inače, apsolutno se slažem kada je vaš predstavnik ovlašćene grupe to rekao, odmah sam dao nalog saradnicima da pronađu taj amandman da bi ga usvojili, ali ga nismo našli jer je povučen.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Dušica Morčev. Izvolite.
U načelnoj raspravi sam govorila o ovome, došlo je do tehničke greške u izradi amandmana, pogrešila sam, prvi mi je mandat i napravila sam grešku, tehničku. Sigurna sam da ste vi mogli kroz Odbor da iznađete rešenje, da to uzmete u obzir i da ispravite ovo, mogli ste kroz odbore. Ne znam iz kog razloga niste, ali nije kasno i sada da, pošto je deo ovog amandmana, imate ga pred sobom, on je uvršten u ovaj amandman, izađete nam u susret i prihvatite ga. Hvala.
Hvala. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Miroljub Stojčić.Vlada, Odbor za pravosuđe, državnu upravu, lokalnu samoupravu i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite gospodine Stojčiću.
Poštovana potpredsednice, uvaženi ministre, poštovane koleginice i kolege, naime u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju lokalne samouprave u članu 3, u predloženom članu 15a. u stavu 5 stoji – pod prosečnom zaradom, u smislu stava 2, 3 i 4 ovog člana, smatra se prosečna zarada po zaposlenom, ostvarena na teritoriji jedinice lokalne samouprave u periodu januar – avgust godine koja prethodi godini za koju se utvrđuje firmarina prema podacima republičkog organa, nadležnog za poslove statistike. Predložio sam amandman, da se u ovom članu doda novi član 6. koji glasi: "Jedinice lokalne samouprave, čija je prosečna zarada po zaposlenom niža od republičkog proseka, prilikom obračuna kojim se utvrđuje firmarina, primeniće prosečnu zaradu po zaposlenom koja je ostvarena na nivou Republike Srbije.". Naime, u poslednje vreme moglo se čuti da, a i ovih nekoliko dana, da su lokalne komunalne takse prilično neujednačene. Navođeni su realni primeri i razni primeri, posebno, da su takse najveće u onim najsiromašnijim lokalnim samoupravama. Iz tih razloga pristupilo se određivanju maksimalnih iznosa kako stoji u Predlogu zakona. Međutim, u Predlogu zakona ipak se zadržava neujednačenost, jer je za osnovicu predložena prosečna zarada jedinice koja je ostvarena na nivou i na teritoriji jedinice lokalne samouprave. Imajući u vidu prosečne zarade januar – jul za 2012. godinu i podatke Republičkog zavoda za statistiku, zarade variraju u rasponu od 29.305 dinara u Merošini, do 89.443 dinara u Lazarevcu. Istovremeno, na nivou okruga postoje značajne razlike prosečnih zarada, tako da je u Ljigu, npr. prosečna zarada 31.494 dinara, a u Lajkovcu 86.306 dinara, što je razlika 2,74 puta, ako se ima u vidu da je u Ljigu zarada u julu bila 24.086 dinara, odnos zarada će biti znatno veći. Ima, takođe, sličnih primera i u drugim okruzima, ali svakako nema opravdanosti i logike da isti obveznici u susednim i siromašnijim lokalnim samoupravama plaćaju komunalnu taksu, koja se razlikuje, i do tri puta i ona bude manja. Napominjem da za ovo nema nikakve opravdanosti ako se ima u vidu da su cene usluga i dobara poreskih obveznika iste u čitavoj Srbiji. Zato postoji više razloga za podnošenje ovog amandmana. Prvo, i prvi razlog, predloženi amandman predviđa opštinsku ili republičku prosečnu zaradu kao osnovicu za određivanje komunalne takse čime bi se omogućila velika nesrazmera u taksama. Drugo, predlog je dosta kompromisan, jer ne opterećuje lokalne samouprave koje imaju visoke prosečne zarade, a omogućava malim opštinama da oporezuju obveznike po prosečnim republičkim zaradama i ostvare nešto bolji prihod. Treći razlog, treći predlog je činjenica da on ne ide na štetu obveznika, jer su takse koje trenutno plaćaju prema važećim propisima znatno veće i privrednici će, svakako, imati umanjene takse. Četvrto, na ovaj način smanjiće se i broj zahteva koji će dolaziti u ministarstvo od strane lokalnih zajednica na odobrenje i peto, ovim predlogom se ipak obezbeđuju veća sredstva malim opštinama, što im omogućava ubrzaniji razvoj, što je bilo jedno od obećanja i SPS i drugih stranaka u izbornoj kampanji. Zato molim Vladu Republike Srbije i vas, gospodine ministre, da preispitate ovu vašu odluku i razmotrite predlog još jedanput i donesete odluku. Još samo na samom kraju, koristim vreme i poslaničke grupe. Želeo bih da vam samo kažem, krajnje iskreno, nemojte nam davati odobrenja, odnosno obrazloženja da bi nam dali obrazloženje na naše amandmane, jer ovaj amandman i ovo obrazloženje je apsolutno pomalo i uvredljivo, jer obrazloženje koje ste dali glasi – amandman se ne prihvata iz razloga jer je vezivanje najvišeg iznosa firmarine za prosečnu zaradu po zaposlenom u jedinici lokalne samouprave, na čijoj teritoriji obveznik plaća, odnosno obavlja delatnost, ekonomski opravdano i obezbeđuje ujednačenu i ravnomernu opterećenost obveznika, čime se stvara određena pravna sigurnost za obveznike i stvara povoljnija klima za privređivanje i nova ulaganja. Znači li to da ako prihvatimo da prosečna zarada na nivou Republike bude parametar u lokalnim zajednicama, da će imati pravne i nesigurnije lokalne zajednice i da ćemo biti nepovoljniji za strane ulagače. Hvala lepo.
Hvala. Ministar Dinkić. Izvolite.
Mogu da prihvatim da način na koji se pišu obrazloženja za ove amandmane od strane službenika u Ministarstvu finansija često nisu adekvatni. Moram da kažem da su to sve ljudi koji tu rade u jednom dužem periodu, ali definitivno potrebno je osvežiti redove verovatno u svim ministarstvima, uključujući i Ministarstvo finansija. Promenio sam pomoćnicu zaduženu za budžet. Već ste videli koja je to drastična razlika u radu, onaj ko je komunicirao sa njom, ali očito da i na nižim nivoima omogućiti konkursom da dođu možda profesionalni ljudi, da ne bi ste dolazili u neugodnu poziciju da vam obrazloženje koje piše jednostavno ne odgovara nekoj normalnoj logici. Izvinjavam se u njihovo ime.
Hvala. Narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, zamolio bih vas da još jednom razmislite o ovom amandmanu. Dolazim iz opštine u kojoj to nije problem, pošto je Požarevac u proseku skoro, nešto malo i nedostaje, međutim, tu ima jedna stvar koja je čisto ekonomske logike. Znači imamo dva privredna subjekta. Jedan posluje na teritoriji opštine koja ima visok prosek zarada i drugi posluje na teritoriji opštine koja ima niži prosek zarada. Obavljaju sličnu delatnost, imaju sličan promet u smislu dohotka koji ostvaruju, jedan već zbog velike ponude za radnom snagom plaća radnike niže nego što se to plaća u opštinama gde je prosečna zarada na nivou Republike Srbije, jer nivo zarada zavisi od ponude radne snage koja se nalazi na tržištu. To znači da smo ne prihvatanjem ovog amandmana omogućili da onima koji već kroz isplate većih zarada pune budžete lokalnih samouprava nastave da ih pune još više, za razliku od onih gde je prosečna zarada ispod proseka Republike, na teritoriji te jedinice lokalne samouprave, koji manje plaćaju radnike i manje će da plaćaju taksu, a iskazuju istu dobit. Jednostavno, poreski sistem, stope poreza, takse su fiskalna davanja, treba da budu u skladu sa ekonomskim mogućnostima poreskog obveznika. Ne prihvatanjem ovog amandmana, jednostavno, stvaramo jednu određenu situaciju da do nečega takvog i dođe.
Hvala. Narodni poslanik Aleksandar Antić. Izvolite.
Poštovane kolege, ja sam iz grada kome su najveće prosečne zarade, ali želim da podržim kolegu koji je podneo ovaj amandman. Ovaj amandman suštinski predstavlja odgovor na onu politiku koju smo svi vodili u predizbornom periodu. Zalaganje svih političkih stranaka je bilo tako da treba pre svega pomoći onim opštinama i omogućiti da one opštine koje su nerazvijene ostvaruju veće prihode i kroz to se i brže razvijaju, imaju veći nivo ulaganja u infrastrukturu, koja će im kasnije omogućiti, da kažem i nove investicije i biti podsticaj na novi razvoj. Mi ne možemo isključivo ovakvim merama učiniti da te opštine ostvare, da kažem neke elemente, da bi mogle da se razvijaju. One mogu da se razvijaju jedino ukoliko u svojim budžetima budu imali sredstva da opremaju lokacije, da dovode infrastrukturu i kroz to dovode investitore. Ponavljam, ovo je bilo zalaganje svih. Svi smo na ovom zalaganju dobili po neki poen. Neki su čak na kontu toga značajno napredovali u odnosu na mnoga istraživanja javnog mnjenja. Ovo je bila politika pred kraj prošle Vlade i molim da se takvom politikom oni koji su je vodili i nastave. Očekivao sam od ministra da će u svom obrazloženju i u svom javljanju dati razloge za odbijanje ovog amandmana, a ne za to kakav je kvalitet obrazloženja. Voleo bih da ih čujem, ako je moguće. U svakom slučaju, pozivam narodne poslanike, pošto ovaj amandman ne utiče na bilanse u našem budžetu, već je, da kažem, odnos između lokalne samouprave i pravnih subjekata na teritoriji te lokalne samouprave, da podrže ovaj amandman i da svi zajedno podržimo najnerazvijenije opštine. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Obrazložiću zašto sam protiv ovog amandmana. Zato što ako bi uzeli prosečnu platu u Republici Srbiji kao osnov za utvrđivanje maksimalne firmarine za, na primer, srednja i velika preduzeća u nerazvijenim opštinama, onda bi pobegli od logike i pitanja zbog čega su zapravo plate u nerazvijenim opštinama manje nego u Beogradu. Zato što preduzeća koja finansiraju suštinski radnike koji dobijaju te plate su manje ekonomske snage. Logično je da iznos firmarine u Babušnici bude niži nego iznos firmarine u Beogradu, jer ta preduzeća ne mogu da plate firmarinu koja mogu preduzeća u Beogradu. Ako hoćemo da opteretimo preduzeća u Babušnici, u Crnoj Travi, u Vlasotincu na isti način kao što su opterećena preduzeća u Beogradu, ja se sa vama ne slažem. Mislim da oni treba da imaju manje firmarine da bi mogli da zaposle više ljudi. Tamo je nezaposlenost najveći problem. Nisu tamo toliko opštinski budžetu u problemu, koliko su ta preduzeća u problemu i zato ih oslobađamo. Vrlo oštro sam protiv ovog amandmana, odmah da vam kažem, ali nisam hteo na početku da diskutujem, misleći da sam bio dovoljno jasan na Odboru za finansije.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Antić. Izvolite.
Ne želim da polemišem sa ministrom. Naravno uvažavam stav Vlade i to razmišljanje, ali ipak moram da kažem radi i ovih ljudi koji ovde sede i radi javnosti da nije predlog ovog amandmana da se firmi u Babušnici obračunava prosečna zarada u Beogradu, nego da joj se obračunava prosečna zarada na teritoriji Republike Srbije, što su dva različita pojma. Znači, ne tražimo i ne predlaže niko da firma u Babušnici, koja jedva sastavlja kraj sa krajem, ima kao obračun 29.000, da ima obračunu 80.000 ili 60.000, koliki su poslednji statistički podaci, nego da ima ono što je za Srbiju – 30 i nekoliko hiljada. Ne pričamo sada o dramatičnim razlikama, ali pričamo o značajnim prihodima za opštinu Babušnica koja, ponavljam, će ostati nerazvijena sve dok ne bude u svom budžetu raspolagala određenim sredstvima kojima će moći da unapredi nivo svoje infrastrukture i time privuče investitore.
Hvala. Sada ćemo odrediti pauzu u radu do 15,15 časova.
Poštovani poslanici, dame i gospodo, nastavljamo sa radom i pre nego što pređemo na dalju raspravu po amandmanima, obaveštavam vas da na osnovu člana 27. Poslovnika danas ćemo raditi do 22,00 časa, a istovremeno vas obaveštavam da ćemo nastavak ove sednice otpočeti u utorak u 10,00 časova i završiti nedovršene amandmane, a novu sednicu ćemo početi u 14,00 časova, znači u utorak, ne znam koji je datum. Mislim da sam bio jasan. Ko je tu za njega je jasno. Na član 6. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici dr Nenad Popović i Bojana Božanić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatile amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci se nisu izjasnili. Odbor za pravosuđe državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman sa ispravkom. Da li neko želi reč? Bojana Božanić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, kolegama narodnim poslanicima kojih ima jedno 12 u sali, ne znam gde je ministar, kojem bih trebala da se obratim u vezi ovog amandmana, a moje vreme će proći verovatno dok on dođe. Ali, dobro u svakom slučaju mislim da je ovaj član 6. u kome je definisano koje su to naknade lokalne samouprave, odnosno koji su to ustupljeni prihodi lokalnoj samoupravi, moraju biti precizno definisani, tako sam već razmatrala i prethodne amandmane, odnosno o njima na tu temu govorila. Dakle, moramo tačno znati na koja to sredstva lokalne samouprave u svojim budžetima mogu da računaju. Verujem na reč kao što su rekle neke moje kolege, da neće biti nekih problema u smislu prihoda koji će ići u budžet lokalne samouprave, ali smatram da je izuzetno važno da se slučajno ne zaboravi, ne napravi neki propust kada budemo donosili zakon o naknadama i taksama i smatram da možda nije baš najsrećnije to što će samo ministarstva donositi, odnosno određivati koje su to naknade koje će se slivati bilo dobro u državni, bilo u opštinske budžete, do sada su tu mogućnost imale i lokalne samouprave za pojedine naknade. Takođe, vrlo je važno da znamo da se sredstva lokalne samouprave kroz nekoliko ovih zakona ukidaju u nekom delu, ali i to se nadomeštava ovim porezom na zarade o tome sam već govorila. Takođe treba da znate da se pored ovih taksi koje se ukidaju, a to se može nadomestiti ovim porezom na zarade, mi imamo takođe i prihode, odnosno rashode na temu regionalnih putnih pravaca koje su vraćene na lokalne samouprave, na primer, u oblasti prosvete jubilarne nagrade koje moraju da se isplate iz opštinskog budžeta, zatim imamo primarnu zdravstvenu zaštitu koja se u narednom periodu mora vratiti na opštinski budžet i sve to pokušavamo da nadomestimo tim sredstvima od poreza na zarade. To je dosta problematično. Znam da je ministar rekao da će deo sredstava biti opredeljen i narednom periodu za, na primer lokalne putne pravce, ali ono što ne znam to je što na Zlatiboru počinje u oktobru pa ne znam šta ćemo raditi za čišćenje preko 60 kilometara, nekada regionalnih sada lokalnih puteva, dok ta sredstva ne budu opredeljena. Mislim da se voditi računa o specifičnosti pojedinih opština, da li su to poljoprivredne, turističke opštine itd. i da se kriterijumi za raspodelu sredstava u pojedinim oblastima moraju na taj način definisati. Smatram da ne mogu kriterijumi biti samo po jednom osnovu, da li je opština do 50 ili preko 50 hiljada stanovnika itd. Jako mi je žao što ministar nije tu da čuje sve ovo. Hvala.
Hvala vam lepo. Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Radoslav Milovanović.
Reklamiram povredu Poslovnika član 27. i zamolio bih vas da napravimo pauzu dok ministar ne dođe da bismo kvalitetno mogli da raspravljamo o amandmanima na ovaj zakon.
Molim vas, juče smo na Kolegijumu se zajedno dogovorili, znali smo da će ministar malo da zakasni i dogovorili smo se svi šefovi krugova, da par minuta nastavimo da ne čekate ovde, pošto je na Odboru za finansije. Možemo nastaviti, ne treba to da bude veliki problem. Biće informisan, ali takav je dogovor. Molimo vas da onda ispoštujemo taj dogovor, inače nisu trebali to šefovi poslaničkih grupa da prihvate, već da kažu ne slažemo se. Dogovoreno je tako i molim da ispoštujemo dogovor, a za par minuta će ministar stići. Imam informaciju da stiže. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo, meni ne smeta što je ministar na ručku i što malo kasni. Podneo sam amandman na zakon o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju lokalne samouprave. Smisao amandmana je da se omogući bolja kontrola od strane Ministarstva finansija prema lokalnim samoupravama, posebno za sredstva koja se prenose kao transferna. S obzirom na brojne zloupotrebe koje se vrši po lokalnim samoupravama kada se radi o budžetskim sredstvima, tako da je gotovo nemoguće lokalnu samoupravu koja to radi, da Ministarstvo finansija bilo šta preduzme prema takvoj lokalnoj samoupravi koja krši sve propise i koja zloupotrebljava sredstva iz javnih fondova, odnosno iz budžeta. Postoje samouprave gde se takvim sredstvima, koja se dobijaju od republike, opremaju privatne industrijske zone. Navešću primer. U Inđiji lokalni funkcioneri, zapamtite dobro društveno zemljište, podvlačim društveno zemljište, čiji je korisnik Zadruga i koje po zakonu ne smeju da otuđuju, prevedu na lična imena funkcionera lokalne samouprave. Potom, javnim sredstvima, sredstvima građana lokalne samouprave to zemljište komunalno opremaju, a prethodno ga kao lokalni funkcioneri, pošto im je vlast u rukama, pretvore u građevinsko. Tako dobijamo privatne industrijske zone, naravno uz zloupotrebu položaja, ali još što je gore uz zloupotrebu javnih sredstava, gde se od javnih funkcija prave privatni poslovi i privatne industrijske zone što je nemoguće. U Inđiji na takav način su lokalni funkcioneri na svoje ime preveli 300 hektara građevinskog zemljišta koje su plaćali po 45 dinara kvadratni metar, a onda su ga o trošku građana lokalne samouprave, o trošku građana AP i iz budžeta, što je najgore, iz budžeta Republike Srbije komunalno opremali da bi ga po kvadratnom metru prodavali za 40 puta veću cenu, odnosno 20 do 30 evra po kvadratnom metru. Tako su, zloupotrebivši položaj i budžetska sredstva sebi pribavili imovinsku, protivpravnu korist u visini od 50 do 60 miliona evra. Zahvaljujući zloupotrebi budžetskih sredstava nikli su penthausi od 250 kvadrata, nikli su stanovi od 150 kvadrata, nikli su stanovi u Beču, nikle su kuće sa bazenima. Od prošle sednice pa do danas, nikla su još dva stana u Novom Sadu, nisu bila pronađena, nisu bila moj predmet, već sam vam to pokazivao. Nikla kuća na Tatarskom brdu od 500 kvadrata. Nikao još jedan stan od 150 kvadrata, nikla je naravno i terasa od 60 i nešto kvadrata. Nikao penthaus od 397 kvadrata. Niče još jedna kuća od 500 kvadrata. Dakle, niče zatvoreni bazen sa toplom vodom. Niče restoran za ženu, niče privatna vinarija. Niču stanovi u Budvi i u Rovinju. Dakle, zloupotrebom budžetskih sredstava iz lokalnih fondova je nikla ova imovina i naravno da sam očekivao reakciju države, ali nje nema. Nema nijednog tužioca za organizovani kriminal. Ali da ne bi bilo, s obzirom na različita tumačenja u javnosti, reći ću ovog puta i o kojoj osobi se radi. To je bivši predsednik opštine Inđija, koji je sa svojom porodicom stanovao u stanu od 50 kvadrata, bio student treće godine i zaradio u svojoj karijeri 100.000 evra. Sada ima samo ove imovine za tri miliona evra, a ukupno su, zloupotrebivši i budžetska sredstva, sebi i drugima doprineli kroz one privatne zone protivpravnu korist od 60 miliona evra. Pitam vas - dokle će ovo da može? Umesto da neki državni tužilac obavi razgovor sa mnom pa, pa ukoliko sam ja ovo izmislio, da podnese prijavu protiv mene zbog klevete, a ako nisam izmislio, da država konačno reaguje protiv ovakvih lica. Umesto toga, u javnim medijima uglavnom čitam o nekoj mojoj izjavi o "paradi ponosa". Dakle, neka zemlja, neka vlada koja želi da se bori protiv korupcije, neko ministarstvo koje mora ovo da preseče, Ministarstvo finansija, mora mu se dozvoliti da na određeni način vrši kontrolu kako lokalne samouprave zloupotrebljavaju sredstva u korist privatnih poslova javnih funkcionera i privatnih industrijskih zona. Nisam ni znao da to može da postoji, ali evo u zemlji Srbiji sve može. Zahvaljujem.
Molim vas, nemojte širiti temu. Hvala. Janko Veselinović.
Verovatno, predsedavajući, pretpostavljate zbog čega sam se javio. Radi se o povredi Poslovnika, člana 106. Dakle, vaša prethodnica, predsedavajuća prepodnevnog dela je gospodinu Oliveru Duliću, narodnom poslaniku, za manje od pola minute izlaganja koje se ticalo onoga što je ona procenila da nije u skladu sa temom dnevnog reda izrekla opomenu, a opomena povlači novčanu kaznu, to znate. Prethodni poslanik je govorio…Molim vas, reklamiram povredu Poslovnika zbog toga što mi poslanici dobacuju iz redova, a to je nedozvoljeno takođe Poslovnikom. Daćete mi još dva minuta, da li je tako? Dakle, prethodni govornik je govorio mimo tačaka dnevnog reda. Ne samo to, nego je iznosio klevete i laži protiv lica koja nisu prisutna ovde u sali. Dakle, vi ste zloupotrebili Poslovnik, član 106. ovog Poslovnika, što ste prethodnom govorniku dozvolili da govori mimo dnevnog reda. Zaista, ovo je sada već diskriminacija poslanika opozicije. Ne morate nas povlastiti, ali nam dozvolite da učestvujemo u radu ove Skupštine makar pod ravnopravnim uslovima. Vi ste danas na težak način diskriminisali poslanike Demokratske stranke.
Molim vas, smatram da nije došlo do povrede Poslovnika. Ne ulazim u metodologiju rada mog prethodnika. Koliko znam, opomena je izrečena posle više upozorenja da se vrati dnevnom redu. Gospodina Marijana Rističevića sam, takođe, kad sam video da odlazi, i on je prekinuo. Prema tome, nisam mogao odmah. Shvatate li, ipak treba pustiti čoveka, da vidim da li je otišao sa teme ili nije. Kad sam shvatio da je , da kažem, promašio temu, opomenuo sam ga i smatram da sam time ispoštovao Poslovnik. Janko Veselinović.
Dakle, tražim da se u Danu za glasanje izjasnite o ovoj tački, jer je prethodni poslanik zaista otišao od teme dnevnog reda.
U danu za glasanje ćemo se izjasniti o povredi Poslovnika. Hvala. Na član 13. amandman je podnela Vlada. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? Po Poslovniku? Izvolite.
Član 103. osnov za repliku. Prethodni govornik je kao osnov za repliku iskoristio član 106.
Koji član?
Član 103. osnov za repliku.
Povreda poslovnika od koga?
Član 103. – narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu i postupanje predsednika Narodne skupštine itd. Prethodni poslanik je iskoristio to pravo, ali bih rekao da ga je i zloupotrebio. Ako je čitao moj amandman, moj amandman se odnosi upravo na zloupotrebe budžetskih sredstava po lokalnim samoupravama. O tome se radi. Što se tiče imena, nijedno ime nisam pomenuo, ali ću ga zbog javnosti pomenuti. Radi se o Goranu Ješiću. Prethodni govornik kaže da sam ja izrekao klevete. Kako on zna da su to klevete? Evo, tvrdim da je istina. Ako ovo nije istina, idem u zatvor.
Gospodine Rističeviću, nemojte sada da ulazite u repliku. Mislim da nije povređen Poslovnik. Prokomentarisao sam – narodni poslanik ima pravo... Molim vas, da se razjasnimo.
U redu. Povlačim amandman pismenim putem. Vidim da im smeta.
Gospodine Rističeviću, više radi ostalih. Svaki poslanik ima pravo da izrazi svoj stav po nekom pitanju. Obaveza je predsedavajućeg da proceni da li je neko povredio Poslovnik ili nije. On može da povredi, njegovo je pravo, a moja je obaveza da ga opomenem i upozorim. To sam uradio i dao komentar. Nema potrebe da ulazimo u replike. Idemo dalje.
Ni vaša ni njegova prava ne sporim. Samo kažem da sam povukao amandman.
Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o turizmu. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milica Vojić Marković, Donka Banović i Ivan Jovanović. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima, kao i izveštaje Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandmane u istovetnom tekstu zajedno su podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović i narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Narodna poslanica Donka Banović.
Hvala. Amandman na ovaj član, to je član 3. stav 1. smo podneli mi iz DSS i još jedan poslanik, nisam sigurna iz koje poslaničke grupe, ali kada poslanici iz različitih poslaničkih grupa primete i predlože istovetan tekst amandmana, to ukazuje na to da bi ministar koji je vlastan da to uradi, mogao i da prihvati taj amandman. Inače, ovo nije amandman koji se tiče predloženih izmena u smislu ukidanja nekih naknada i taksi. Tu smatramo da je opravdano ukinuti neke takse koje su bile opterećenje za razvoj turizma i turističkih radnika. Ovo je jedna drugačija vrsta izmena i drugačiji je i amandman. Uglavnom, u članu 94. važećeg zakona je regulisana materija u vezi sa turističkim vodičima, turističkim pratiocima i animatorima. To je jedan poduži član gde je sve regulisano. Između ostalog, propisano je da turistički vodič i animator moraju da polože stručni ispit. Taj stručni ispit treba da polažu pred komisijom koju formira ministar. U važećem zakonu je precizirano od kojih se stručnjaka sastoji ta komisija. U važećem zakonu je navedeno, a ovom izmenom vi planirate da ukinete, da su to stručnjaci iz oblasti turizma, turističkih resursa, agencijskog i hotelijerskog poslovanja, društvenog uređenja itd. Brisanje ovoga, ostaje jedina odredba u ovom stavu da o sastavu komisije odlučuje ministar. Pre je, po meni, trebalo možda proširiti ove oblasti, ako ste već primetili da ta komisija ne može da bude na zadovoljavajući način formirana zato što ste, možda, izostavili da ovde navedene ekonomiste, a možda čak i pravnike. Ako ste tu manjkavost uočili, onda bi bilo bolje da ste ovo proširili. Ovako, ukinuli ste ovo apsolutno, tako da mi možemo, mada smatram da ministar koji je za ovo zadužen, a mislim da ste upravo vi taj ministar koji je zadužen i koji to radi, biti odgovoran i formirati tu komisiju kvalitetno. Sama činjenica da ovo sada brišete, malo budi sumnju, koja može biti osnovana ili neosnovana. Predlažemo da ovu odredbu u predlogu zakona ne menjate. I vi nismo propustili, recimo, kod tačke 4. da se ubaci i reč – da osoba koja hoće da bude turistički vodič, odnosno koja treba da polaže taj ispit, mora da ima najmanje srednje obrazovanje u četvorogodišnjem trajanju. To smo propustili kada je bio zakon, a i sada kada su izmene, i vi i mi. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O PRIVATIZACIJI Primili ste amandman koji je na Predlog zakona podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Primili ste izveštaje Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje amandmane o podnetom amandmanu. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo ja na osnovu člana 163. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio kao nepotpun amandman narodnog poslanika Neđa Jovanovića, sa ispravkom, kojim se ispred člana 1. dodaje novi član 1. Saglasno članu 163. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Pošto više nema podnetih amandmana na Predlog zakona, Narodna skupština će, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, u danu za glasanje odlučivati u Predlogu zakona u celini. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA IZMENAMA ZAKONA O OBAVEZNOM OSIGURANjU U SAOBRAĆAJA Primili ste amandman koji je na Predlog zakona podneo narodni poslanik Srđan Šajn. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje amandmane o podnetom amandmanu. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo ja na osnovu člana 163. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio kao nepotpun amandman, kojim se posle člana 1. dodaje novi član 1a, koji je podneo narodni poslanik Srđan Šajn.. Saglasno članu 163. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Pošto više nema podnetih amandmana na Predlog zakona, Narodna skupština će, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, u danu za glasanje odlučivati u Predlogu zakona u celini. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O ZAŠTITI OD JONIZUJUĆIH ZRAČENjA I O NUKLEARNOJ SIGURNOSTI Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli Odbor za zaštitu životne sredine i narodni poslanici Nenad Popović, Milica Vojić-Marković, Donka Banović i Ružica Igić. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za zaštitu životne sredine, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Podsećam vas da je Odbor za zaštitu životne sredine pisanim putem povukao amandmane na članove 7, 8. i 10, koje je podneo 21. septembra 2012. godine. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine je podneo amandman na član 1. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Milica Vojić-Marković. Izvolite.
Samo ću u ime Odbora za zaštitu životne sredine kao njegov predsednik. Primetili ste da se nekoliko puta ponavlja to da je Odbor podneo određene amandmane i oni su u skladu sa onim što je ovde u načelu izdiskutovano. Iskoristili smo svoje pravo kao Odbor da pokušamo da popravimo zakon. Ministar je rekao da je to ona intencija koju je imao i to je to.
Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, koleginice i kolege poslanici, oko ovog zakona je zaista bilo puno rasprave i na Odboru za životnu sredinu. Ovaj predlog zakona i ovi amandmani pokazuju da je Vlada spremna da prihvati neke preporuke ili Odbora, ili pojedinih poslanika. Međutim, prihvatanje ovakvog amandmana nas dovodi u zabludu i, da kažemo, dovodi u zabludu građane Srbije i ekološke organizacije, da je Vlada to spremna i oko velikih stvari. Znate šta se sve dešavalo u poslednjih godinu i po dana u javnom preduzeću "Nuklearni objekti Srbije" – bilo je i smene direktora, a pričalo se i o velikim malverzacijama. Kažem da se pričalo, a stavljam to pod znake navoda, jer ne znam šta se tamo dešavalo. Bilo je nekoliko akcidenata. To je zaista institucija od veoma velikog značaja. Na glasanju sam bio uzdržan na Odboru, ali vas molim da se principijelno držimo svih stvari, da tako bude i kada razmatramo Fond za zaštitu životne sredine. Imamo samo insinuacije da se tamo radilo dobro, kao što imamo insinuacije da se i u Fondu za zaštitu životne sredine nije radilo kako treba. Bar smo tako čuli nekoliko puta u toku ovih par dana i to nije dovoljan osnov da se ukine Fond, kao što očigledno nije dovoljan osnov da se ukine javno preduzeće, nuklearni objekti. Mislimo da treba da ostane. Dobro je što ostaje. Veoma je važna nuklearna bezbednost građana i građanki Srbije. Takođe, videćete i u sledećim predlozima zakona ima puno problema i ima puno neprincipijelnosti od strane Vlade. Hvala.
Narodni poslanik dr Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo, na Odboru za zaštitu životne sredine smo imali prilike da čujemo dosta toga i da se pohvalimo da je do sada održano šest sednica Odbora. U toj jednoj konstruktivnoj raspravi, mislim da su i članovi opozicionih stranaka shvatili da je ovo jedan vid konsolidacije javnih finansija i da je upravo zbog toga došlo do toga da se određene agencije koje su postojale, a u svom određenom poslovanju su bile tačno definisane u oblastima kojima su se bavile, sada su zbog objedinjavanja finansija morale da pripadnu organizaciono što Ministarstvu životne sredine, odnosno energetike, razvoja i zaštite životne sredine, što delom određenim poslovima su dati kroz Agenciju za zaštitu životne sredine. U ovom trenutku ovo je bilo najbolje rešenje koje je moglo da se uspostavi, a da se ispoštuje predloženi rebalans budžeta. Ono što nam je važno bilo, a to je da smo se, kao neka vrsta kompromisa, našli između predloga gospođe Milice Vojić po pitanju nuklearnih objekata Srbije i Agencije za jonizujuće zračenje da se ne ode u stvaranje nekih novih institucija, tipa zavoda i da se ne gasi. Upravo zbog toga što postoji veliki broj ljudi, stručnjaka iz ove oblasti i da zbog toga ne dolazimo u tu situaciju da stručni ljudi odlaze sa svojih mesta, i uopšte odlaze iz branše. To nam je i bila i osnovna ideja da, na kraju krajeva, i Vlada prihvati ovaj predlog da se ne gase ni Agencija za jonizujuće zračenje, ni Nuklearni objekti Srbije. Kako su oni radili, šta su radili, kakve su odluke donosili? U tu suštinu nismo ulazili. Na kraju krajeva, to je stvar kompromisa, s jedne strane. Sa druge strane smo imali priču oko rebalansa budžeta, gde smo rekli da, doći će tema oko fonda, neću se više javljati, su ostavljena velika dugovanja po ovom pitanju, da nam treba dve godine poslovanja fonda, da prikuplja određene takse da bi platili određena dugovanja koja su ostala. Nismo ulazili u suštinu poslovanja i način na koji je vršena realizacija iz ovoga fonda. Nismo hteli time da se bavimo. Dosta smo toga slušali u javnoj raspravi, nego smo hteli da pokažemo da ovaj rebalans možemo da podržimo sa ovakvim zatečenim stanjem. Na kraju krajeva, ljudi iz struke i oni koji su članovi odbora, i pozicija i opozicija, svesni smo toga da nije najbolje rešenje. Tražićemo bolje rešenje, pa makar i u sledećem predlogu budžeta za 2013. godinu. Zahvaljujem se.
Hvala. Da li se još neko javlja? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković.
Hvala gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, jako blizu je onaj dan kada smo pričali o ovome u načelu, mislim da iz onog što smo u načelu rekli, DSS je jasno rekla svoju poziciju. Smatramo da treba jako mnogo voditi računa o tome da li su neke agencije radile dobro ili nisu radile dobro, da li su neka pravna lica radila dobro ili nisu radila dobro. To treba da bude opredeljujuće za to da li su oni radili i da li ih treba ukinuti. Drugi jako važan kriterijum za to je da mora biti procenjeno koliku oni ulogu imaju u zaštiti životne sredine i koliku ulogu imaju u onoj oblasti za koju su napravljeni. Tako i ova Agencija za zaštitu od jonizujućeg zračenje i za nuklearnu sigurnost Srbije imala je itekako veliku ulogu. Ministar je zaista mudro odlučio da pokuša da sačuva neke od ovih institucija koje su jako važne za nacionalnu bezbednost i za zdravlje građana. Moram da kažem da smo mi, odnosno DSS, podneli ove amandmane, naravno pre nego što smo dobili od ministra ovakvo mišljenje da podržava to što govorimo, pa je onda odbor zbog vremenskog tesnaca ušao u to da napravite amandmane. Ono što smo mi hteli da pokažemo jeste da u ovom predlogu zakona o izmenama postoji jedno pravno nesaglasje. Ovde je data činjenica da se Agencija za zaštitu od jonizujućeg zračenja i nuklearnu sigurnost Srbije zamenjuje tj. mi smo zamenili rečima ministarstva nadležna za zaštitu od jonizujućeg zračenja i nuklearne sigurnosti. Zašto? Zato što prema Zakonu o ministarstvima, koje je usvojila ova većina i ova Vlada da bi se formirala ova Vlada, jasno stoji nadležnost za zaštitu od jonizujućeg zračenja je Ministarstvo za energetiku, zaštitu životne sredine, a nadležnost nad nuklearnom sigurnošću ima Ministarstvo prosvete. Onda se u ovom trenutku pojavljuje ta razlika i pravilno smo odreagovali kada smo napisali da su za to zadužena ministarstva za zaštitu od jonizujućeg zračenja i nuklearnu sigurnost, u skladu sa ovim zakonom. Dakle, samo smo pokušali da harmonizujemo ono što pravno piše, da dovedemo u vezu, jedno sa drugim, ono što piše u Zakonu o ministarstvima. Naravno, ovaj amandman prethodi onom što je kasnije došlo. Moram da kažem da, kao predsednik Odbora i kao narodni poslanik, nisam bila zagovornik toga da se ova Agencija za zaštitu od jonizujućeg zračenja uopšte ukine. Drago mi je što je nađen modus, pa ma kakav. On je loš, da se razumemo, ali bi bilo mnogo lošije da je ona ugašena. Takođe bi bilo mnogo lošije da smo nacionalnu bezbednost, odnosno sigurnost od nuklearne opasnosti sveli na to da rade ljudi koji su nestručni, jer dozvolićete podržavam ovo što su predstavnici stranke Zelenih rekli. Demokratska stranka Srbije je bila prva koja je komentarisala mahinacije i rad Nuklearnih objekata Srbije. Bila je protiv toga da se oni osnuju. Bolje je poveriti stručnjacima da rade svoj posao i kontrolisati to što oni rade, da li odnose sredstva i na koji način plasiraju ta sredstva, nego tu opasnu i važnu oblast za ovu državu pustiti da niko ne radi. To je bila intencija ovih amandmana, koje smo mi napravili kao poslanici DSS i to je u vezi sa ovim amandmanom. Hvala.
Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 2. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović i Ružica Igić. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 3. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Donka Banović.
Hvala gospodine potpredsedniče. Ovaj amandman na član 3. u stvari je usklađen sa prethodnim amandmanima koje su poslanici iz DSS podneli. Reč je o tome da mi tražimo da u zakonu stoji da ministarstvo koje je nadležno za zaštitu od jonizujućeg zračenja i za nuklearnu sigurnost dostavlja i godišnji izveštaj o realizaciji programa, iz stava 1. ovoga zakona, Skupštini, odnosno nadležnom odboru u Skupštini Republike Srbije. Moram da kažem da smo veoma zbunjeni zbog čega bi ovakav jedan amandman uopšte bio odbijen od strane Vlade. Mislimo da je dobro i to je pokazala praksa da kada u zakonu stoji da neko ministarstvo ili državna institucija ima obavezu šalje polugodišnje, odnosno godišnje izveštaje, nadležnim odborima, odnosno Skupštinii da je to mnogo bolja praksa nego kada Skupština mora da interveniše i da traži te izveštaje. Uspostavlja se praksa da su poslanici o svim stvarima i na vreme kvalitetno obavešteni. O materiji kako ove institucije rade svoj posao treba svi na vreme da budemo obavešteni.
Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Uvaženi predsedavajući, gospodine ministre, koleginice i kolege, u vezi sa ovim amandmanom, Zeleni Srbije su u protekle dve godine nekoliko puta od javnog preduzeća "Nuklearni objekti Srbije" tražili informaciju od javnog značaja i vrlo često smo bivali odbijeni. Mislimo da je veoma važno da se zna kako se radi, šta se radi. Ovog puta makar kao narodni poslanici imamo to pravo. Odbor za životnu sredinu je tražio i tražiće, pretpostavljam, da bude redovno informisan. Jer, tamo imate tri hangara, imate jedan hangar u koji niko nije ušao već 50 godina i pitanje je da li se zna šta se u tom hangaru nalazi? Bilo je problema oko čuvarske službe. Postavljam još jedno pitanje – ako jedno javno preduzeće koje plaćamo iz budžeta Republike Srbije, iz budžeta građana, naplaćuje jednom institutu za nuklearna istraživanja neke svoje usluge, koji je takođe na budžetu Republike Srbije, nije li to malo sramotno? Mi ne osnivamo javno preduzeće da bi zarađivalo na državi, nego da bi unapredilo život građana i da bi zaštitilo, pre svega, zdravlje naših građana. Kada je nuklearna bezbednost u pitanju, mi imamo još puno posla. Ja se nadam da će ovog puta biti strožija kontrola i da će Vlada voditi računa šta se tamo radi. Kad na Guglu otkucate: nuklearni objekti Srbije, izaći će samo loše informacije o toj firmi. Neće izaći nijedna plemenita stvar koju su oni uradili za ove dve godine, izaći će samo skandali, malverzacije, itd. O svemu tome je pisano u novinama. Molim vas da to stavite pod kontrolu. Sada kada smo ostavili to preduzeće, neka ono radi ono zbog čega je osnovano.
Hvala. Pošto se više niko ne javlja za reč, idemo dalje. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 4. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 5. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li želi neko reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman sa ispravkom na član 7. Da li neko želi reč? (Ne) Ovde nemamo mišljenje. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman sa ispravkom na član 8. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 9. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li želi neko reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman sa ispravkom na član 10. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 11. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 12. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 13. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 14. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 15. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 16. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 17. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 18. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O PRESTANKU VAŽENjA ZAKONA O FONDU ZA ZAŠTITU ŽIVOTNE SREDINE Primili ste amandman koji je na Predlog zakona podneo narodni poslanik Ivan Karić. Primili ste Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetom amandmanu. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo je na osnovu člana 163. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine odbacio kao nepotpun amandman na član 2. koji je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Prema članu 163. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Pošto je ovo bio jedini podneti amandman na ovaj predlog zakona, Narodna skupština će, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u celini. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O HEMIKALIJAMA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Donka Banović, Ružica Igić, Milica Vojić-Marković i dr Nenad Popović, kao i Odbor za zaštitu životne sredine. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za zaštitu životne sredine. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Donka Banović, Ružica Igić i Milica Vojić-Marković. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Reč želi narodni poslanik gospođa Milica Vojić-Marković.
Gospodine predsedavajući, kada se radi jako brzo onda se otvaraju strašno velike i opasne pravne praznine. Onaj broj amandmana koji je podneo Odbor i broj sednica koje je Odbor imao, na kraju krajeva, za ovih nekoliko dana, broj tih sednica je šest, pokazuje zapravo koliko se tih pravnih praznina otvori kada se radi na ovaj način i ovom brzinom. DSS je bila mišljenja da Agencija za hemikalije treba da ostane, da se ne dira, s obzirom na značaj i delokrug njenog posla koji je i te kako precizan i i te kako precizna materija i zadire, na kraju krajeva, i u onaj zakon o biocidnim sredstvima, i to će se na kraju otvoriti ovde kada se pokaže. Sa druge strane, isto se pojavljuje jedna, ne samo pravna nego jedna životna praznina. Šta će se dogoditi? Ukinuli smo zakonom takse, dali smo nadležnost ministarstvu nadležnom za ovaj posao, nismo ministru nadležnom dali prostor da sam odredi ove takse, a dok se ne donese novi zakon ipak život mora da ide, firme moraju da rade i ne znam kako će se to završiti. Smatrali smo da je mnogo bolje da ostane ova agencija, no reagovali smo na ovaj predlog zakona, dali smo određene amandmane. Mudro je što ste prihvatili te amandmane, oni će sigurno unaprediti ovo što je ovde napisano i mi se nadamo da ćemo i u budućnosti moći da utičemo na ovaj način na zakone. Hvala.
Predlog za dodavanje novog člana. Amandman sa ispravkom, kojim predlažu da se posle člana 3. doda novi član 3a, zajedno su podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u sklada sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da ovaj amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik gospođa Milica Vojić Marković. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, meni je interesantno obrazloženje svih ovih zakona koji su se pojavili iz oblasti, naravno zaštite životne sredine, bilo je zašto se oni na ovakav način planiraju da se sprovedu je to da se smanje nameti građanima, da se smanje troškovi, da se smanje takse, da se uradi ovo ili ono, a kada smo mi u ovom zakonu o hemikalijama podneli amandman za proveru podataka iz dosijea o hemikalijama, kao i na procenu mera za smanjenje rizika i načina sistematskog praćenja korišćenja supstance koja izaziva zabrinutost, ne plaća s naknada, onda se naš amandman ne usvoji. To pokazuje doslednost onih koji su ovakav zakon predložili i doslednost onih koji o njemu govore. Hvala.
Hvala. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik gospođa Milica Vojić Marković. Izvolite.
Potpuno ista stvar koju smo predložili da se za produženje dozvola za obavljanje delatnosti prometa i dozvola za korišćenje naročito opasnih hemikalija ne plaća naknada, a zakonodavac kaže, naravno naš razlog je bio da se smanje troškovi pravnih lica kako bi se olakšalo poslovanje i zapošljavanje u Srbiji. Zakonodavac se nije držao svoje etike i nije smatrao da ovo treba prihvatiti. U svakom slučaju to su jako dobri pokazatelji namera. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman sa ispravkom na član 15. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 15. dodaju novi članovi 15a i 15b. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres sa svim amandmanima zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na tačku 15. – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O VODAMA. Primili ste amandman koji je na Predlog zakona podneo narodni poslanik Ivan Karić. Primili ste izveštaj Odbora poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i mišljenje Vlade o amandmanu. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlada i Odbor poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženi predsedavajući, gospodine ministre, koleginice i kolege, najosnovnije pitanje je da li znate kada se jedna država brani od poplava? Pa, onda kada je suša, a ne kada su poplave. Kada su poplave sistemi ne mogu da funkcionišu ako nisu pripremljeni da preuzmu poplavni talas i da nas zaštite od poplava. Da li znate da se u stvari u lokalnim samoupravama najveći problemi i najveće mogućnosti za odbranu od poplava stvaraju? Naše poplave su se upravo dešavale u lokalnim samoupravama. Imali smo puno problema i u toku 2009. godine i tokom 2010. godine. Beograd je te dve godine odbranjen samo zbog toga što je bio dobro opasan nasipima i bedemima koji su urađeni pre 30 i 40 godina, a imali smo u istočnoj Srbiji probleme, imali smo u južnoj Srbiji probleme, imali smo probleme jer ljudima nedostaju lokalni planovi upravljanja vodama. Lokalni planovi za odbranu od poplava na vodama drugog reda i ova taksa koju ukidamo, 50% te takse je odlazilo na lokal. Ono o čemu kolege iz DSS govor od početka ove sednice je upravo to zanemarivanje lokalnih samouprava. One vrlo često tehnički nisu osposobljene, a još kad im uzmemo i to malo para koje im je stizalo, svakako da će se vrlo teško braniti od poplava. Vrlo teško će se braniti i od požara i još kad se neke druge službe upliću u nadležnosti vodoprivrede i to nestručno. Mi smo te dve godine bili svedoci da se jedna služba o kojoj će malo kasnije biti reči, koja veoma dobro brani državu o požara, ali nažalost ne brani je od poplave, uplitala se u odbranu od poplava i mnogi problemi su regionu Srbija voda bili prouzrokovani zbog nestručnosti te službe koja se bavila zaštitom od požara, a u stvari se uplitala u zaštitu odbrane od poplava. Hvala vam.
Hvala. Ima reč ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Razlog za ukidanje ovih slivnih naknada jeste zbog toga što tih naknada koje se plaćaju za korišćenje vode ima mnogo više od tih šest koje mi ukidamo. Ako pogledate Zakon o vodama u detaljima videćete da ima mnogo tih naknada. Nismo primetili u prethodnom periodu, a vi to nama potvrđujete da i ubiranje tih prihoda pomoglo lokalnim samoupravama da naprave te neke zaštitne bedeme i da su taj novac koristili baš za te namene, a građani, poljoprivrednici, privreda su to plaćali. Mi smatramo da odbranu od poplava treba finansirati ozbiljno novcem iz opštih prihoda budžeta za tačnu namenu odbrana od poplava, kao što je princip kod vanrednih situacija gde ćemo imati poseban budžet za vanredne situacije, za gašenje požara i sve ostalo. Tako da, pod jedan nismo sve naknade za vodu ukinuli, nego neke za koje smo smatrali da su nepotrebne, jer ih ima mnogo i opterećivale su i građane i privredu, a to ne znači da ne treba izdvajati namenska sredstva za borbu protiv poplava, ali nisu neophodne takse za to, dovoljno je da prihodima od PDV finansiramo, na primer i zaštitu od poplava.
Hvala. Narodni poslanik Ivan Karić ima reč.
Zahvaljujem se. Zaista sam vam zahvalan i volim da verujem sve što ste mi rekli, vrlo često sam i vrlo lakoveran čovek. Ali, nadam se da ćemo svi zajedno, pre svega vi, kao nova Vlada uspeti u tome, ako uspete u tom delu kao što ste ovako lepo govorili, svakako ćete imati moju podršku. Hvala.
Hvala. Po kom osnovu?
Htela sam samo kolegi Kariću, ako može dopuna u vezi naknada i uopšte priča oko vodoprivrede, da kažem ukratko.
Molim vas Aleksandra, mislim da je ministar bio jasan. Molim vas da ne otvaramo dalju raspravu. Hvala vam.
U redu. Zahvaljujem se.
Pošto smo završili pretres o amandmanu, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na tačku 16. dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O ŠUMAMA Primili ste amandmane koji je na Predlog zakona poneo narodni poslanik Dušan Petrović. Primili ste mišljenje Vlade o amandmanima. Primili ste Izveštaj Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na tačku 17. dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O STOČARSTVU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom na to da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, Narodna skupština će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u celini. Prelazimo na tačku 18. dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O VINU Primili ste amandman koji je na predlog zakona podneo narodni poslanik Olgica Batić. Primili ste Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu, kao i mišljenje Vlade o podnetom amandmanu. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu su prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u celini. Prelazimo na 19. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI I DOPUNI ZAKONA O VETERINARSTVU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, Narodna skupština će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u celini. Prelazimo na tačku 20. – PREDLOG ZAKONA O IZMENI I DOPUNI ZAKONA O SUDSKIM TAKSAMA Primili ste amandman koji su na Predlog zakona zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Primili ste Izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o amandmanu. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, je na osnovu člana 163. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine odbacio, kao nepotpun, amandman na član 4, sa ispravkom, koji su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Ivan Andrić i Kenan Hajdarević. Saglasno članu 163. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Pošto nema više podnetih amandmana na Predlog zakona, Narodna skupština će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u celini. Prelazimo na tačku dnevnog reda 21. – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O VAZDUŠNOM SAOBRAĆAJU Narodna skupština je obavila pretres Predloga zakona u načelu, a pošto na Predlog zakona nisu podneti amandmani, Narodna skupštine će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u celini. Prelazimo na tačku 22. dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O JAVNIM PUTEVIMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom na to da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, Narodna skupština će, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u celini. Prelazimo na tačku 23. dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O VANREDNIM SITUACIJAMA Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Primili ste mišljenje Vlade i Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada nije prihvatila amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Hvala gospodine Arsenoviću. Mi smo podnele četiri amandmana, mislim da ima nekih 11 izmena u Zakonu o vanrednim situacijama. Suština, a i obrazloženje tih amandmana je isto tako da se ja neću javljati po svakom amandmanu, ali ću sada prosto da objasnim zbog čega smo i podneli ove amandmane. U obrazloženju smo i naveli da smatramo da se ugrožava bezbednost građana, ukoliko se prihvate sve ove predložene izmene Zakona o vanrednim situacijama. Dakle, mi već nekoliko dana menjamo neke zakone, pod firmom da će država ostvariti neku veliku uštedu u budžetu itd, da će se olakšati situacija u ekonomskom smislu. Međutim, mislimo da su ove izmene veoma opasne. Predlagač zakona ukida obavezu investitorima da, u skladu sa urbanističkim planom obezbedi izgradnju skloništa ili drugih zaštitnih objekata. Dakle, prema važećem Zakonu, investitori imaju obavezu da izgrade sklonište ili drugačiji prostor za zaštitu stanovništva, a ukoliko to ne želi ili ne može, onda ima obavezu da uplati 2% od ukupne investicije u JP "Skloništa Srbije", pa onda to javno preduzeće koje praktično ima jedan jedini i osnovni zadatak, a to je da vodi računa, bilo o tome da održava postojeća skloništa i objekte ili izrađuje nove objekte. Dakle, to je preduzeće koje je praktično se finansira tim sredstvima. Dakle, pod firmom da se napravi neka ušteda, još se i osiguravajuća društva takođe oslobađaju obaveza uplate 5% od naplaćenih premija takođe u Fond. Ako vi to sve ukinete, pitam vas ko će i kako će graditi nova skloništa i objekti zaštite i ko će održavati i kako postojeća?Čule su se u razgovoru, recimo, sa ljudima sa lokala koji negoduju, kažu – ta javna preduzeća, oni ništa, javna preduzeća "Skloništa", pa oni baš i ne rade i ne obavljaju svoj posao, odnosno, to je doživljaj iz nekih lokalnih samouprava, ali to je onda neki drugi problem, onda treba videti kako to javno preduzeće obavlja taj posao zbog čega i postoji. Dakle, ako vi usvojite ovakve izmene zakona, onda vi zaista ugrožavate bezbednost svakog građanina Srbije. Mislim da ne moram da vas podsećam kakvu istoriju ima Srbija i svi građani Srbije. Ne smem ni da pomislim koliko je u poslednjih 100 godina, da uzmem taj najdrastičniji primer ugrožavanja bezbednosti, koliko je puta Srbija bombardovana. Pa, ja sam u svojih 40 i nešto godina zbog toga što sam živela u Sarajevu, provela sam vreme i u skloništima i u Sarajevu i 1999. godine, kada je Srbija bombardovana od strane naših velikih NATO prijatelja, provela vreme u skloništima u Srbiji kada je Srbija bila napadnuta od NATO pakta. Vi ste svi doživeli, takođe, to bombardovanje i verovatno ste proveli vreme u skloništima. Znači, ja sam uzela ovaj najdrastičniji primer, naravno, postoje i druge situacije kada bezbednost građana Srbije može da bude ugrožena. To što vi kažete da će sada investitorima ovo mnogo da olakša položaj, mislim da to nije tačno, jer ako neko uloži pet miliona evra u neki objekat, onda on stvarno ima novca da napravi odgovarajuće sklonište ili ako ne može ili neće ili nema uslova onda će dati državi pa će država obezbediti sklonište za svoje građane. Neću se više javljati po ovom pitanju, ali mislim da treba da razmislite ako ste namerili da ovde štedite.
Obaveštavam poslanički klub DSS da je vaše vreme utrošeno. Imate pravo samo onih dva minuta po amandmanu, pa vas molim da to poštujete. Hvala vam lepo. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo i smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici MilicaMilica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo i smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč želi narodni poslanik gospođa Milica Vojić Marković. Izvolite.
Predsedavajući, prosto moramo da podsetimo i mislim da je trenutak da podsetimo da smo svesni da su uštede potrebne i da su one vrlo značajne za našu državu, ali predlagač je morao da vodi računa da ne ugrozi bezbednost građana. Moja koleginica Donka Banović je skrenula pažnju na to ako se ovo ukine da ćemo ostati jednostavno bez mogućnosti da se grade nova skloništa, a postojeća skloništa, od kojih su mnoga u stvarno jadnom stanju, neće imati ko da održava. Naravno, malopre kad smo govorili o onom PDV na bebe rekli smo da moramo da napravimo razliku između dece siromašnih roditelja i dece bogatih roditelja. Ovde su investitori uglavnom vrlo, vrlo bogati ljudi i ovde je interesantno da vodimo računa o njima da ih ne preopteretimo, a u onom prethodnom slučaju smo jednostavno došli u situaciju da jel ako stoje deca u redu za topli obrok ili već šta, preskočićemo ono dete bogatih roditelja. Interesantan je pristup Vlade kao predlagača ovog zakona. Interesantan je zato što ne drži se principa. Princip je nekako od slučaja do slučaja, a nama to ne predstavlja jednostavno način na koji razmišljamo. Mislimo da moramo voditi računa šta je interes građana. Hvala.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Moram da kažem da se ipak radi o dve različite stvari. Bogati ljudi pojedinci je jedna stvar, a investitori potpuno druga stvar. U investitore ne spadaju samo oni koji grade građevinske objekte. Traženo je to da se ko god da radi neki pogon, halu, on mora da plati taksu za sklonište. Mi treba da stimulišemo ljude što više da grade fabrike, da zapošljavaju ljude, a ne da im za to plaćamo takse, a naravno da vanredne situacije i odbranu finansiramo direktno iz budžeta. Mi ćemo imati budžet za vanredne situacije, a nećemo ga finansirati tako što će se taksa naplaćivati onima koji investiraju. To je suština. Ovde kada smo govorili o povraćaju PDV-a za bebe radilo se o pojedincima, o bogatim ljudima. Kada firma investira, koja god firma investira i gradi fabrike treba da se podstakne, a ne da se naplaćuju dodatne takse, zato smo skinuli ovu taksu za skloništa, dok budžet za vanredne situacije će postojati i dalje, ali će se puniti iz opštih prihoda države, tako da neće nestati funkcija.
Reč ima narodni poslanik Donka Banović. Izvolite.
Dobro, ovo je u stvari formalno replika. Ono što smo hteli da kažemo to je da mislimo da ste ovo mogli bolje da rešite. Spominjete investicije u privrede, pa sada da oslobodimo one koje ulažu u izgradnju privrednih objekata. Tu je onda moglo drugačije, takođe, da se reši, pa da se kaže da onaj ko gradi to i to, nešto što će zaposlite ljude, grade se i velelepne zgrade itd, sve u privatnom vlasništvu, pa se onda ti stanovi zaista prodaju po nekim enormnim cenama. Ovako, kada je ovo sve ujednačeno, možda niste imali vremena da pravite tu neki ozbiljniji pristup ovom problemu, onda nije trebalo njih osloboditi ovoga.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 24. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ENERGETICI. Primili ste amandman koji su na predlog zakona zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Milan Lapčević i Aleksandar Pejčić. Primili ste izveštaje Odbora za privredu za regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku i Odbora za Ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetom amandmanu. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Milan Lapčević i Aleksandar Pejčić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, govoriću dva minuta po amandmanu, a ostatak od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Gospodine ministre, DSS u načelu podržava koncept da se suvišne agencije, kancelarije i uprave, koje su osnovane prethodnih godina, smanjei da se dobar deo njih ukine, a da se ti poslovi prebace organizaciono u Ministarstva u skladu sa opredeljenjem Vlade da se racionalnije odnosi prema budžetskim sredstvima, prema sredstvima poreskih obveznika. Tu zaista imamo razumevanje za određene poteze koje i vaše ministarstvo i čitava Vlada su predložili izmenama ovih zakona, međutim mislimo da u Predlogu zakona o izmenama Zakona o energetici, koji suštinski ima samo jednu značajnu odredbu, a to je ukidanje Agencije za energetsku efikasnost, mislimo da ste napravili grešku. Pokušaću da vas u svom obrazloženju ubedim da ipak ova stvar ne ide, jer smatram da ima mnogo razloga zbog čega bi Agencija za energetsku efikasnost trebala da bude samostalna i da radi mnogo više i mnogo šire poslove, nego što je do sada radila zato što Srbija ima najniži stepen energetske efikasnosti u Evropi, a verovatno među najnižim u svetu. Države zapadne Evrope po kvadratnom metru potroše manje od 100 kilovata sati energije godišnje. U našoj zemlji potrošnja se kreće od 150 do 180 kilovat sati po metru kvadratnom. Od ukupne potrošene energije u Srbiji skoro polovinu potroše građani u svojim stanovima, a čak 65% te energije se odnosi na grejanje. Ne treba da pojašnjavam dalje neko opšte stanje izolovanosti i energetske efikasnosti u našem zgradarstvu, naročito kada je u pitanju grejanje. Znate da skoro 90% zgrada, naročito privatnih nema dobro urađenu izolaciju u zgradama i da su to bukvalno rasipači energije. Specifična potrošnja energije, recimo, u Danskoj je 96 kilovati po kvadratu u sezoni za grejanje. U Srbiji se to kreće oko 230 kilovat sati po metru kvadratnom u javnim zgradama, one koje su, da kažemo, prilično dobro izolovane, u privatnim kućama se to kreće i do preko 300 kilovat sati po metru kvadratnom. Utrošak energije u nekim sektorima je čak 4-5 puta veći od zapadnih zemalja. Zbog toga naša privreda proizvodi robu koja nije konkurentna, domaćinstva plaćaju veće račune, dok država daje više para za uvoz struje, gasa i drugih energenata. Tako smo postali svetski šampioni u neracionalnoj potrošnji energije, zak i za javnu raspravu. trošimo 50% više energije za javnu rasvetu nego zemlje EU. U rebalansu budžeta je predviđeno da za Agenciju za energetsku efisasnost se izdvoji ukupno na godišnjem nivou oko 19 miliona dinara. Rekao sam na početku da podržavamo koncept da se ne potrebne agencije, duplirane agencije, kancelarije i slične organizacione celine, koje su formirane ranijih godina, ukinu, da se prebacu posao na ministarstvo da bi se napravile uštede. Nije nam jasno kako vam nije upalo u oči, recimo da, ukinete Kancelariju Nacionalnog saveta za decentralizaciju Republike Srbije, 32 miliona, Kancelariju za saradnju sa civilnim društvom 38 miliona, Kancelarija za legulatornu reformu analliza efekata propisa 18 miliona, Kancelarija za reviziju sistema upravljanja sredstvima EU 38 miliona, Kancelarija za stručne i operativne poslove 33 miliona. Imamo Upravu za utvrđivanje sposobnosti brodova za plovidbu, pazite, posebnu upravu za utvrđivanje plovidbe brodova, koja troši na godišnjem nivou 42 milina, a paralelno sa time imamo i direkciju za vodne puteve, koja troši mnogo više. mislim da je moglo da bude racionalnije da se nešto od toga spoji, a ne da se ukida Agencija za energetsku efikasnost. Šta je posao agencije? Agencija pored nekih projekata koje treba da odobrava, treba i da širi svest o racionalnoj upotrebi energije. Slažem se da jedan od razloga, koji je verovatno vas vodio bio i taj da Agencija za energetsku efikasnost nije obavljala posao za koji je osnovana tokom ovih godina, da je to moralo da bude daleko efikasnije i prisutnije u javnosti i da sprovodi strategiju razvoja energetike Republike Srbije, koja u sebi predviđa da se osnuje i fond za energetsku efikasnost koji bi imao početka sredstva u visini od 40 miliona evra, koji bi bili dovoljni za početak da se daju povoljni krediti, pre svega građanima za izolaciju svojih objekata, za promenu tehnologija u industrijama i sličnim stvarima, kako bi se stepen potrošnje energije smanjio bar za jedan deo. Samo ekonomski siromašne zemlje, nedovoljno edukovane, nerazvijene i energetski zavisne troše ovoliko energije i ne vode računa o tome. Mislim da nemamo prava na to. Ne kažem da će sada ovi poslovi, koje je trebala da obavlja Agencija za energetsku efikasnost, naročito u marketinškom smislu, da stalno popularizuje ovaj način očuvanja energije, da bude potpuno ukinut. Vidim ovde da ste predvideli da će te poslove u buduće obavljati samo ministarstvo i imati jedan poseban odsek za to, ali verujem da ministarstvo pored mnoštvo poslova, koje treba da obavlja, neće na pravi način sagledati ovu specifičnu oblast. Stručnjaci su izračunali da samo u oblasti zgradarstva, ukoliko bi uložili da izolujemo sve objekte, da se ne bi rasipala energija, možemo da sačuvamo energetske kapacitete jačine jedne Termoelektrane Nikola Tesla. Ne treba da vas podsećam koliki su to kapaciteti, koliko struje potroši, odnosno proizvede Termoelektrana Nikola Tesla. S obzirom da je u zadnjih mesec dana vrlo aktuelna priča o izgradnji novih energetskih kapaciteta, mislim da je to način kako Srbija može da, prvo smanji potrošnju svoje energije, da time ne rasipa novac, jer rasipanjem energije se rasipaju i novci, a da pri tom ne ide u izgradnju novih kapaciteta, pre nego što je svoje unutrašnje iscrpla. Ti unutrašnji resursi upravo leže u energetskoj efikasnosti. Pretpostavljam da će vaš odgovor biti da ste predvideli da se ti poslovi rade u okviru ministarstva ali vas molim da imate ovo na umu kada se bude radio nacrt budžeta za narednu godinu, da se predvidi mnogo više sredstava i da se osmisli način kako da se podstiče energetska efikasnost. Da se konačno stavi u funkciju Fond za energetsku efikasnost koji će promovisati ove aktivnosti, koji će davati ljudima podsticaje za ugradnju energetski efikasnih uređaja, za izolacije itd, itd. Čak možete onda razmišljati i o smanjenju poreza na izolacione materijale i na slične stvari koje mogu da dovedu do energetski efikasnih objekata. Time ćemo sigurno podstaći ljude da to rade, a krajnji rezultat će biti pozitivan efekat i za državu i za građanina pojedinačno. Hvala na razumevanju.
Prijavite se, molim vas. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomović.
Uvaženi predsedavajući i prošli put sam se javila, doduše, pošto je bilo posle izlaganja gospodina ministra, onda zaista zahvaljujem se što mi niste dali reč, ali sad kao predsednik Odbora za privredu, regionalni razvoj, turizam, trgovinu i energetiku htela sam da obrazložim zbog čega nismo prihvatili ovaj amandman i zbog čega uopšte koncept gašenja ove agencije. Prvo, ona je osnovana 2002. godine na osnovu uredbe Vlade, ali suština njenog osnivanja nije postignuta. Ona je trebalo da predstavlja regulatorno telo. Ona to nikada nije ni bila. Ona je jednostavno osnovana sa jednog savetodavnog karaktera. Znači, tu je sama greška napravljena kada je osnovana. Drugo, osnovana je sredstvima Evropske agencije za razvoj i finansiranjem projekta koji je trajao tri godine. Drugi deo priče se odnosi da ima osam zaposlenih, fond plata koji ste naveli, videli u rebalansu budžeta, znači od 15 do 18 miliona godišnje i nema propisane naknade iz koje bi se ona finansirala. Prema tome, ona je onda na budžetu, predstavlja jednu neodrživu finansijsku konstrukciju. To je s jedne strane. S druge strane u toku 2004. godine ukinuta su i prava i obaveze, praktično, toj agenciji. Tako da je, na kraju krajeva, ona ostala kao jedno pravno lice koje potražuje finansijska sredstva iz budžeta u trenutnoj situaciji, a s druge strane nema nikakve nadležnosti sa kojima bi se i finansirala i radila. Ono što je dobro je što je ona postala član međunarodnih organizacija, znači, Evropske agencije za energetsku efikasnost. Ovakav vid aktivnosti, mora da postoji neko telo u državi koje bi trebaloda radi. Ali, mislimo da u ovom trenutku sa rebalansom budžeta ona ovako finansijski ne može da funkcioniše i treba je ukinuti u ovom trenutku, a za buduće treba, na kraju krajeva, definisati ko će i kako u okviru ministarstva raditi, a to je, naravno, dato u izmenama i dopunama Zakona o energetici. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Mislim da se nismo dovoljno dobro razumeli. Prvo, agencija je osnovana 2002. godine tačno uredbom, ali je 2004. godine Zakonom o energetici, 2009. i 2010. godine izmenama Zakona o energetici i novim Zakonom o energetici je tačno ustanovljen njen pravni položaj i njene nadležnosti. Nije tačno da je ona trebala da bude regulatorno telo. Šta ima da radi Agencija za energetsku efikasnost kao regulatorno telo? Ona ima obavezu da promoviše programe, da finansira projekte, tačno je da je dobijala sredstva i da je osnovana sredstvima koja su dobijena kao donacija, ali za početak su to bila dovoljna sredstva nadalje. Da bi se ova problematika potpuno sagledala i da bi promovisali energetsku efikasnost kao najracionalniji vid korišćenja energije neophodno je da se neko time bavi. Vi kažete sada da je neracionalno bilo da se potroši 18 miliona, jel to znači da ćete sve ljude otpustiti? Ne verujem. Znači, oni će preći da rade u ministarstvo i isto će trošiti te pare. Dakle, isto će 18 miliona koštati, ili neznatno manje, možda za direktorsko mesto ili nešto, možda će biti 15 miliona za plate, ali suština je u tome, rekli ste da je agencija postala član mnogih međunarodnih organizacija, sada kada se agencija ugasi, ne može ministarstvo da bude član međunarodnih organizacija. Ne može. Dakle, mislim da je specifična oblast i da mnogo više sredstava, ne za plate ljudi, ako veliki broj ljudi u toj agenciji radi, smanjite, ali poslovi kojima ona treba da se bavi na promociji filozofije racionalnog korišćenja energije i podsticaja da se ugrađuje ovo što sam pričao – efikasni uređaji i izolacije na kućama, treba da bude mnogo veći. U tom smislu treba da postoji i kreditna podrška, smanjivanje kamate, smanjivanje poreza na te materijale, kako bi se podigla svest o racionalnoj upotrebi energije. Na kraju krajeva, racionalna upotreba energije je direktno povezana sa očuvanjem životne sredine, sa zdravim vazduhom, sa prirodnim resursima koje ova zemlja nema itd. Mislim da je priča mnogo kompleksnija i nećemo uštedeti neke značajne pare time što ćemo da ugasimo ovu priču, a da to stavimo u zapećak da bude deo posla ministarstva koje, pored mnogih poslova, pitanje je koliko može da se bavi ovom problematikom. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Molim vas za jedno, pre svega, izvinjenje. Intervenisala je narodni poslanik gospođa Milica Vojić Marković na jedan amandman, na član 15. Zakona o hemikalijama, pa bih ga pročitao i o njemu da raspravimo. Na član 15. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Hvala vam što ste uvažili moje izvinjenje. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 25. tačku – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2012. GODINU, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na odluke o izmenama i dopunama finansijskih planova za 2012. godinu: Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje, Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje i Nacionalne službe za zapošljavanje. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milan Lapčević, dr Nenad Popović, Bojana Božanić, Dejan Mihajlov, Milica Vojić Marković, Donka Banović, Miroslav Petković, Nataša Vučković, Mirko Cvetković, Srđan Miković, Aleksandar Pejčić, Janko Veselinović, Milisav Petronijević, Riza Halimi, Marko Jakšić, Srđan Šajn, Petar Petković, Milica Radović, Ružica Igić, Zorica Gajić i Mile Spirovski, kao i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Narodni poslanik Mile Spirovski povukao je oba amandmana na član 5. koje je podneo 18. septembra 2012. godine, a narodni poslanik Srđan Šajn povukao je amandman na član 5. koji je podneo 19. septembra 2012. godine u 10,15 časova. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo je, na osnovu člana 163. stav 2. Poslovnika, odbacio kao nepotpune amandmane narodnih poslanika Milana Lapčevića na član 5. i Aleksandra Pejčića na član 5. Saglasno članu 163. stav 4. Poslovnika, odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović i Milan Lapčević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre, nezaposlenost u Srbiji je najveći problem koji ova zemlja ima i to nije nikakva filozofija. Svi znamo to i sve stranke u kampanji su se bavile uglavnom ovom problematikom kao primarnom. U toku te predizborne kampanje smo čuli razne ideje na koji način se može smanjiti nezaposlenost u našoj zemlji. Podaci kažu da je skoro 26% građana Srbije nezaposleno, da je nezaposlenost porasla u odnosu na 2011. godinu skoro za 4% i da je duplirana u odnosu na april 2008. godine, kada je stopa bila 13,7%. Doduše, tu sad ima i onih zamki sa metodologijama, pa u zavisnosti kakvu metodologiju koristite, imate različite podatke. U svakom slučaju, jedna stvar oko koje se nećemo sporiti jeste da je ogroman broj naših sugrađana nezaposlen i da država treba zaista na najozbiljniji mogući način da se pozabavi ovom problematikom. Mi smo predložili da pored tih sistemskih mera koje treba da oslobode nameta privredu, u smislu onoga što smo predložili, parafiskalnih nameta i drugih stvari, sa jedne strane, sa druge strane se stimulišu poslodavci za otvaranje novih radnih mesta, ali smo smatrali da u samom budžetu, odnosno rebalansu budžeta za ovu godinu imamo stavke koje su predviđene u nerealno visokim iznosima. Smatramo da je tema za razmišljanje da se deo sredstava koji se nalaze na stavci"ostali transferi", nenamenski transferi od četiri milijarde i 900 miliona smanje na milijardu i po, a da isto toliko budu povećan sredstva koja će se transferisati Nacionalnoj službi za zapošljavanje za nekih tri milijarde i 400 miliona dinara, kako bi Nacionalna služba za zapošljavanje uspela da deo onih programa koje je predvidela za ovu godinu i sprovede. Verovatno znate da je u planu i programu rada Nacionalne službe za zapošljavanje bilo različitih načina kako će se podsticati oni koji zapošljavaju od posla za početnike, mala i srednja preduzeća, zanatskih radnji itd. Ima puno toga za šta su raspisani konkursi u toku predizborne kampanje, naravno, motiv je jasan, da se populariše rad vlasti, ali da je sve to ostalo na početku i da je jako mali broj ljudi uspeo da iskoristi ta sredstva, jer su i cifre bile vrlo ograničene. Obzirom na to da postoji veliki broj projekata koji su podneti Nacionalnoj službi, ima rezona da se razmišlja o tome da ljudi imaju ideja kako da sebe zaposle ili da otvore neko novo radno mesto, ali da im je potrebna pomoć. U tom smislu je išao naš amandman, da se tamo gde nije neophodno, a mislimo da u nenamenskim transferima nije neophodno da stoji ovoliko sredstava, da se ta sredstva prenamene Nacionalnoj službi i da probamo, neće biti puno vremena u ova tri meseca, ali opet je to naš savet, da se razmišlja za narednu godinu, da se što više sredstava opredeljuje za programe zapošljavanja, samozapošljavanja ili podrške u zapošljavanju od onih većih subjekata koji zapošljavaju veći broj ljudi. Mislim da ima smisla razmišljati o usvajanju ovog amandmana, pa vas pozivam da to i učinite. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
U svojstvu predstavnika po ovoj tački dnevnog reda. Demokratska stranka Srbije je prilikom rasprave o rebalansu iznela svoje mišljenje o zakonu i mera i istakla da podržava neke mere. Prosto, vreme je da Srbija, ovaj parlament i Vlada predlože neke mere koje će omogućiti da se neki problemi u kojima se Srbija nalazi i kriza u kojoj se nalazimo lakše i brže reše. Ono o čemu nismo stigli da govorimo tada su nekoliko stvari, a to je pre svega deficit, koji se dodatno uvećava ovim predlogom zakona i značajno se povećava. Nas kao i sve građane Srbije treba da brine kako će taj deficit biti pokriven. Predlogom rebalansa predviđen je i način, za koji smo svedoci svih ovih godina za vreme od 2008. pa do sada, za vreme samozvane socijalno odgovorne vlade, pokrivao deficit. To se, pre svega, pokrivalo štampanjem hartija od vrednosti, bilo u dinarskih bilo deviznih, koje su jako opterećivale budžet i štampane su na način, a to je jedan vid zaduživanja, bez parlamenta, odnosno bez mogućnosti da parlamentna bilo koji način kontroliše taj vid zaduživanja. Mi smatramo da to nije dobro i o tome ćemo nešto više govoriti kada dođe amandman. Ono što nas zanima, a to je da budžet pokriva, odnosno dodatno se zadužuje i pravi se novi deficit u budžetu za pokrivanje, recimo, likvidnosti "Srbijagasa". To su dodatnih 170 miliona evra. Svedoci smo da je i sama ministarkaZorana Milanović Mihajlović rekla da će se preispitati poslovanje "Srbijagasa" i dugovi koji su nastali. Prema informacijama koje imamo iz javnosti, dug "Srbijagasa" se kreće između 850 miliona evra i milijardu evra, u zavisnosti od izvora, u zavisnosti od metodologije i načina na koji se taj dug računa. Vlada je trebala možda više da povede računa kako da se racionalizuju troškovi pojedinih kompanija. Mi smo dali sad primer "Srbijagasa", a ima još puno kompanija i gotovo sva javna preduzeća imaju dugovanja. Vlada pokriva gomilu tih dugova i garant je ne samo javnih već i nekim privatnim preduzećima za njihova dugovanja. Za nas je prosto neverovatno da se nije prvo krenulo da se skrešu troškovi i da se vidi i izvrši uvid u poslovanje javnih preduzeća, pre nego što se krenulo da se uzimaju novi krediti, ni manje ni više, u ovom slučaju, od 170 miliona evra za pokrivanje likvidnosti "Srbijagasa". Verovatno će opravdanje biti - da bi mogao da se nabavi gas za predstojeću grejnu sezonu. Svakako da je Srbiji neophodan gas za predstojeću grejnu sezonu, i to niko ne može da ospori, ali prosto treba sagledati i same troškove svih javnih preduzeća, pa i "Srbijagasa". Druga stvar koja nas zanima ovde je -da li se izvršava kontrola i da li je rebalansom predviđena kontrola troškova koji nastaju u Vojvodini, na osnovu odredba zakona koje Ustavni sud stavio van snage? Po onome što mi znamo, odluka Ustavnog suda Srbije još uvek, iako je ona stupila na snagu i samim tim mora sprovodijoš uvek se ne primenjuje. (Predsedavajući: Molim narodnog poslanika da se ipak držite amandmana.) Molim? (Predsedavajući: Držite se amandmana. Nemojte, to je u načelu rasprava. Sada je rasprava u pojedinostima.) Ne, govorim o rebalansu. Kao predstavnik predlagača, mogu da govorim o svim troškovima. Ovlašćen sam ispred poslaničke grupe i kao predstavnik poslaničke grupe, mogu da govorim o rebalansu i troškovima i deficitu koji nastaje (Predsedavajući: Molim vas, po Poslovniku, mi sad raspravljamo o zakonu u pojedinostima. Rasprava o načelima je završena. Sada raspravljamo o tome.) Ne, jeste.Govorim o pojedinostima… (Predsedavajući: Da se razumemo, saslušajte vi mene, pa onda, možda ja nisam u pravu. Sada raspravljamo o amandmanima. Konkretno je dat amandman na odgovarajući član i molim vas.) Dobro, onda ću postaviti pitanje u pojedinostima za rebalans. (Predsedavajući: Znam, sada postavljate pitanje…) Da li će budžetom Republike Srbije biti predviđena sredstva za finansiranje Nacionalnog parka Fruška gora ili će ona ići preko budžeta pokrajinske vlade? Da li će sredstva građana Srbije odlivati za finansiranje kancelarije APV u Briselu?To su dva pitanja koja su u sklopu rasprave u pojedinostima. (Predsedavajući: Molim vas, vi dovodite mene u poziciju da kršim Poslovnik, a želim stvarno da budem tolerantan i da vas uvažim izuzetno. Samo malo, molim vas. Ne želim i neću da isterujem ovde nikakav dril. Mi ćemo lepo da se sporazumemo, budite sigurni. Sporazumećemo se ljudski. Ali, postavljate pitanja koja ipak nisu stvar amandmana. Znam da je to interesantno i da je to okej, ali tolerisaću vam sada, završite, ali molim vas, jednostavno, da budemo u toku i da smo u toku. Izvolite.) Ja kao ovlašćeni predstavnika mogu da govorim u vremenu koje imam 15 minuta za raspravu o amandmanima u pojedinostima, znači, za raspravu o zakonu u pojedinostima, mogu da govorim o svim amandmanima i to tako stoji u Poslovniku, koliko je meni poznato.. (Predsedavajući: Vi to dobro znate da ne možete..) Dobro, govoriću onda o pojedinostima, pošto govorimo o prihodima i rashodima rebalansabudžeta i to je tema ove tačke dnevnog reda, i u načelu, i u pojedinostima. (Predsedavajući: Molim vas, gospodine Mihajlov, mislim da ste veoma iskusni poslanik. Koliko se sećam, dugo ste u parlamentu. Znam da ste veoma obrazovan čovek i znam da znate da ovde sada govorimo o amandmanu. Nemojte u načelu da raspravljate. Ne možete. Uzmite član 158. Poslovnika – pretres u pojedinostima se obavlja o članovima na koje su podneti amandmani i o amandmanima kojima se predlaže unošenje novih odredbi.) Vratićemo se na temu. Zamoliću da dobijem i koristim ovu priliku da zamolim nadležni skupštinski Odbor za ustavna pitanja da mi da tumačenje, na prvoj sednici nadležnog skupštinskog odbora, da li ovlašćeni predstavnik po određenoj tačci dnevnog reda, kada se raspravlja o amandmanima, može da govori o svim amandmanima? (Predsedavajući: Znam, ali vi sada postavljate i pitanja. Vi to možete podneti pismeno, molim vas.) Naravno, tražićemo tumačenje, jer do sada to nije bio slučaj. Čak i u prethodnom mandatu kada se mnogo rigidnije primenjivao Poslovnik u ovoj skupštini, kada ga je primenjivala ovde, nažalost, ovde nije prisutna gospođa Čomić i ostali. Znači, mnogo rigidnije, a to je bilo dozvoljeno. Čudi me vaš pristup, ali dobro. Koristiću svoje vreme po svim drugim amandmanima, ali samo hoću da kažem da, imajući u vidu rashode budžeta koji se dešavaju – pokrivanje dugova, rashoda koje imamo vezano za pokrivanje dugova javnih preduzeća, mi podižemo PDV na bebe, za dečiju opremu, podižemo akcize koji pogađaju najveći sloj građana, da bi mogli da pokrijemo neke neracionalne troškove koji nastaju u javnim preduzećima. Prosto, to sa etičke strane smatramo da nije najbolje. O tome ćemo dalje govoriti kroz amandmane.
Reč ima narodni poslanik Ivan Andrić. Izvolite.
Takođe kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Govoriću o ovom amandmanu, odnosno o njegovoj ideji. Ideja kolege poslanika je bila da se na izvestan način ojača borba protiv nezaposlenosti. Oni su to predložili na jedan način, tako što će se više novca u budžetu izdvojiti za Nacionalnu službu za zapošljavanje. Mislimo da ta služba do sada nije dala neke rezultate, zato što nije moguće da jedna državna institucija, tj. budžetska, uradi nešto što je posao cele države, upravo iz razloga što ni u ovom predlogu ne vidimo te ukupne mere koje država mora da preuzme. Za nas je ceo ovaj rebalans, u krajnjoj liniji, neprihvatljiv. Ne vidimo da ga je moguće prometi bilo kakvim amandmanima. Moram da kažem da i, pored ovog predloženog rešenja, ono nimalo ne bi ublažilo izvesnu vrstu, kako bih rekao, a pokušavao sam da nađem neku drugu reč, ali nisam uspeo, kako je ovaj predlog u stvari nepravedan, predlog celog rebalansa. On se zasniva na jednom traženju od strane države žrtvi od građana. Ta žrtva se ogleda u podizanju PDV-a. To je nešto što će svaki građanin ove države dnevno, po nekoliko puta, ili desetina puta osetiti u svom životu. S druge strane, naša država nije ni ovaj put nije pokazala nikakvu spremnost da nešto žrtvuje od svoje ugodnosti, konformiteta ili navika koja u ovoj zemlji postoji desetinama godina. Tako ću reći. Bez obzira i na ovaj amandman, čak i da ga je Vlada prihvatila, ta sistemska bolest bi ostala.Moram da kažem da ono što smo očekivali nakon te silne kampanje oko toga da dolazi novi rebalans i novi pristup, nije samo jedan set mera koji pomaže delu naše privrede, koji je, manje ili više, nesporno takav.Očekivali smo. I, naravno, da nismo očekivali da Vlada koja po svojim rečima postoji 50 ili 60 dana, da da konkretna i krajnja rešenja. Stvarno smo očekivali da Vlada bar da jasno obećanje da će krenuti u strukturne reforme onoga što i jesu najveći problemi našeg budžeta i naše države. Jedna stvar je naravno ta stvar oko koje se stalno sporimo i trenutno i predsedavajući i mi nekoliko godina unazad. To je penzioni fond. Da li i ova Vlada ima nameru da nam obećava kao prethodna, koja svaki put kada je budžet ili rebalans bio na dnevnom redu, je obećavala da – evo samo što nije krenula reforma PIO fonda, organizujemo se krećemo, radimo nešto, evo prođe pun mandat od reforme nije ostalo ništa osim što su neki ljudi možda negde viđali i nešto radili uglavnom uzalud. Sada postavljam pitanje, bez obzira na povećanje sredstava koje kolege predlažu za Službu za zapošljavanje, da li će Vlada predvideti i do kada, da li možemo konkretno da čujemo neko vreme, neko mesto, kada će se krenuti u reformu PIO fonda? Druga tema, to su subvencije tzv. javnim preduzećima ili svim preduzećima koja možemo tako nazvati u najširem mogućem obliku. Dakle mislim na svih 700 koje u ovom trenutku postoje. Kakav je plan Vlade? Da li je plan da se i dalje daju subvencije dok ne istrošimo sve što imamo, dok ne prodamo? Ministar je najavio da će država čak prodavati svoju imovinu da pokrila deficit Da li je plan da sve što imamo damo, a da se tamo ništa ne promeni? Zato smo insistirali na tom programu ili procesu departizacije, profesionalizacije javnog sektora. Ne bih da citiram jedan neformalni susret sa ministrom, pre neki dan, ispred Skupštine kada smo se sreli i opet prodiskutovali i naravno da je to uvek namera, ali vas pitamo šta je sada urađeno? Prvo imenovanja ne ulivaju poverenje, ako se preduzeća javno podele prema partijskim, prema koalicionim sporazumima. Nije tema tu sposobnost čoveka da upravlja nečim. Tema je zato što je onda to predmet svake vrste političke trgovine među strankama vlasti. Što znači u našem konkretnom slučaju, bili smo svedoci prethodne Vlade, da je nemoguće sprovesti reformu i u jednom javnom preduzeću. Kao opozicija smo morali da upozorimo na to da je bivši premijer ovde kritikovao železnicu koja nije reformisana u protekle četiri godine. Direktor železnice je bio visoki funkcioner njegove stranke. Podsetiću, možda je i još, ne znam da li je promenjen, ali u takvoj podeli karata naravno da nije moguće da se reformišu ta preduzeća i naravno da je problem ako država nema u budžetu pare za njihovu dvanaestu platu. Ne rade oni za Vladu Srbije, oni rade za nekakvu firmu i mi razumemo da u nekom trenutku možda toj firmi ide loše, ali mi pitamo i vas dokle će moći da ide loše? Šta je plan da se ta katastrofa zaustavi? Rekao sam jednom. Neću da budem nepravedan prema železnici. To se odnosi na sva javna preduzeća. (Predsedavajući: Gospodine Andriću, molim vas i vi se vratite na amandman, sada nisu javna preduzeća.) Znam da nije tema ništa što ne prija uhu vladajuće većine. (Predsedavajući: Znam, ali ako ćemo tako…) Nažalost, to je generator nezaposlenosti i mislim da se ne rešava taj problem ovim amandmanom. Upravo objašnjavam šta je naš predlog i kako da se to reši. To možda vama ne prija, ali šta da radim, tako je. Potpuni i u ovom trenutku, ne znam da li će tako biti, nedostatak plana. Kada smo pitali - zašto nema ostalih članova vladajuće koalicije? Nije se radilo o našoj želji da ovde gledamo Dačića ili Vučića. To manje ili više ne bi trebalo da bude tema. S obzirom da je ministar vrlo jasno govorio u nekim trenucima da će dolaziti do reforme ovih sistema o kojima sam postavio pitanje. Predstavnici te dve druge ili nisu ništa rekli ili su rekli nešto potpuno suprotno od toga. U tome mi vidimo dilemu u namerama vladajuće koalicije. Dilemu koja je morala da bude rešena ovde, a ne da se nadgovornjavamo oko toga da li je tema, da li neki šef poslaničke grupe ima pravo da priča o ovome ili onome. Ima pravo da priča 15 minuta. Tih 15 minuta mi pričamo o zakonu. Ne pričamo ni o kome lično. Takođe, da se vratimo na rebalans, pitanje Vojvodine. To je pitanje – kako je moguće da Vlada donese odluku, neću govoriti o ciframa, to će moja koleginica Judita Popović, kada taj amandman bude stigao na red, da u ovakvoj situaciji u kojoj je politička situacija apsolutno u Vojvodini zagrejana. Ustavni sud je poništio neke nadležnosti. Bili smo svedoci političkog rata oko glavnog grada Vojvodine – Novog Sada i vi sada donosite predlog po kome će ovi prihodi, koje država nije ili je uvek sa zakašnjenjem ili uz ne znam kakve lomove isplaćivala, dodatno biti smanjeni. Jasno je da će to izazvati političku krizu ili je bar produbiti u AP. Ništa drugo što se odvija oko ove rasprave nije nas uverilo da postoji iole ozbiljniji plan. To da li ćete se snaći i pokriti ovaj deficit pozajmicom od Rusije, to ne bi smelo da bude tema. Ako je već tema, vi ste ministre govorili o istini, ajde onda o istini i da govorimo, zašto taj novac nije pronađen od Svetske banke i MMF, odnosno šta je to što oni traže da bi nam dali novac? Kada o tome govorimo možemo imati suprotstavljene političke stavove, ali onda recite šta traži ruska strana da bi nam dala novac. Da li traži da se ne promenimo, da sve ostane isto ovako kako je? Da li je to onda naš interes? Ili je naš interes da ako već tražimo od građana da podnesu žrtvu povećanja cena zbog povećanja poreza na dodatu vrednost, da li je onda interes svakoga od nas, ali i Vlade Srbije, da je ovde došla sa jasnim planom na čemu će to država uštedeti? Što se tiče krize, koja se takođe pominje u ovom amandmanu, moj utisak je da svako ko brine o sebi ili o porodici kada dođe trenutak krize nekako podvuče neku vrstu crte, stane, skupi se, preračuna i vidi šta može, a šta ne može. Po mom mišljenju i po mišljenju naše poslaničke grupe naša država se nije tako ponela. Našla je krivca. Ona se nalazi u nekoliko ljudi iz DS, čije će glave biti svaki dan na naslovnim stranama novina, da su pokrali ovo i ono, već su i osuđeni i oterani. Videćemo da li će od toga biti nešto u budućnosti. Dalje od krivca nismo otišli. Da li se danas država racionalnije ponaša nego u vreme tih istih ljudi? Ne. Konstatovano je, to bi moglo da se nazove pozitivnim korakom, da imamo problem, ali mi taj problem nismo krenuli da rešimo. Rekli smo pošto ne možemo da pozajmimo novac rešavajući taj problem, jer nema spremnosti u Vladi za dogovor sa MMF i ostalim institucijama, ne vaše, nego u Vladi, onda ćemo pozajmiti novac od nekoga čiji to nije interes, ali i te će zemlje nestati. One će doći da naplate svoje interese. Moje pitanje – šta je taj sledeći korak? Mogu ovo da pojednostavim, mislim da nikakav dodatni novac nikakvoj vladinoj agenciji ili bilo kom Vladinom organu u ovom trenutku ne sme da se da dok ne vidimo konkretne planove za uštede na svemu što država danas radi. Postaviću vam pitanje koje nama postavljaju građani, vi razmislite o tom odgovoru, da li je država u ovom trenutku odustala da radi nešto za šta svi mi smatramo da nije neophodno u ovom trenutku? Tvrdim vam da samo u zaustavljanju takvih radnji možemo naći rešenje za mnoge stvari. Da bi se to desilo moramo da imamo politički konsenzus oko toga. Zbog toga su naše zamerke išle u tom pravcu da vi niste konsultovali oko izrade budžeta bilo koju drugu poslaničku grupu ili su ovo konsultacije. Ovde smo, manje ili više, vidi se, svi u nekakvim rovovima. Kažem vam – konkretni planovi je ono što očekujemo od vas. Verujem da vi znate da sastavite budžet, da pošaljete dopise ministarstvima, oni da vam vrate, a onda da se svađate sa svakim ministarstvom, da ne date toliko koliko traže i to je sve u redu. Verovatno ćete, pošto ste energičniji, ako ništa drugo, biti efikasniji od bivšeg ministra finansija. Ono što nas zanima, to je da, ako se traži od nas da podržimo to da građani daju novac Vladi, a Vlada da ga da PIO fondu, Fondu za zdravstvo, železnicama, gubitašima, tražimo od vas da uvedete pravilo kontrole parlamenta nad tim na šta oni novac troše i jasne planove kako će i kada iz te krize izaći. Bez toga, nikakav amandman pojedinačno, nikakva rasprava u Skupštini nema smisla, jer mi ne govorimo o istoj ravni, o istim stvarima. Ne verujem da postoji i jedan živ čovek koji može toliko stranih firmi da dovede u bilo koju zemlju, da bi rešio problem nezaposlenosti. Mislim da mora da postoji sistemsko rešenje i da ono mora da ima podršku svih. Nikada niko nije pokušao iskreno da dobije podršku u parlamentu za predlog. Mi nikada predlog nismo ni videli. Zbog toga je i naše opiranje ovim merama o kojima smo pričali do malopre. One su pojedinačne i izolovane, ali problemi naših preduzetnika nisu takse, ili su jedan od manjih problema, i svaka čast što ih oslobađate dela toga, ali problemi naših preduzetnika su ogromni. Oni niti imaju kome da prodaju nešto, niti imaju od koga da naplate. Duguju im od države do velikih, koji ih maltretiraju, svi im duguju i nemaju kome da se obrate u ovome u čemu nema nikakvog sistema. Sigurno će im biti lakše da prežive još par meseci bez tih taksi, ali je kraj neminovno blizu, jer ova zemlja nema budućnost koja ne zavisi od toga na kakav je način budžet napisan, nego koja je perspektiva ovog društva kome svi pripadamo. Da ne budem nekulturan, dozvolite da budem prvi poslanik koji će ministru čestitati na novim kolima. Videli smo juče da ste ih kupili. Svaka čast na tome. Jedna mala sugestija na kraju. Video sam vas juče na vaterpolo klubu "Radničkog", kao navijač "Partizana" želim vam da se radujete kao što se "Radnički" radovao prošle godine u košarci. Hvala.
Da li ministar Dinkić želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem na lepim željama. Vi ste dali amandman kojim skidate 3,3 milijardi dinara, odnosno govorili ste po tom amandmanu da treba skinuti 3,3 milijardi dinara na ime kupovine lekova, medicinske opreme za zdravstvene institucije i povećati budžet Nacionalne službe zapošljavanja. Mi se ne slažemo sa tim amandmanom i zbog toga smo ga odbili. Povodom onoga što ste rekli, imali ste priliku da slušate kada smo imali opštu raspravu i čuli ste da Vlada ima potpuno jasan plan i ako niste do sad shvatili da je ovo potpuno nova politika, onda ću vam to još jednom ponoviti. Dakle, u čemu se sastoji ta nova politika? Nova politika se sastoji u tome da smo posle 45 dana Skupštini dali set od 28 zakona. Ukidamo 138 parafiskalnih nameta. Povećavamo budžet za poljoprivredu za 60%. Prekidamo praksu da se nešto što je obećano poljoprivrednicima u jednoj godini isplaćuje naredne godine, što se dešavalo u mandatu prethodne Vlade. Da li smo od nečega odustali da radimo? To ste me direktno pitali. Naravno, ukinut je Fond za zaštitu životne sredine, jer novac namenjen ekologiji je trošen za neku nepotrebnu potrošnju. Ukinuli smo i još neke institucije. Ukinuli smo sve sopstvene prihode svih ministarstava, to je najveća sistemska reforma uopšte koja se desila u poslednje vreme u našem budžetskom sistemu. Što se tiče Vojvodine, odmah da kažem da je ove godine osnovica za obračun transfera za AP Vojvodinu 750 milijardi dinara. Prema novom Zakonu o budžetskom sistemu, gde više nema sopstvenih prihoda, osnovica u sledećoj godini biće 820 milijardi dinara. To mogu da kažem danas, za razliku od mojih prethodnika koji to nisu mogli da kažu čak ni na sednicama Skupštine kada su donosili Zakon o budžetu za neku narednu godinu, iz razloga što će sada prihodi Vojvodine biti predvidivi, jer se baziraju isključivo na poreskim prihodima, a ne i na nedovoljno transparentnim i neizvesnim tzv. neporeskim prihodima. To je povećanje osnovice za sledeću godinu i osnovica, opet ponavljam, od ovih minimalnih 7% biće 820 milijardi dinara. Što se tiče pitanja oko MMF, i oni imaju jedan problem, njihov problem se sastoji u tome što ne znaju na koji način da prekinu aranžman koji su napravili sa prethodnom Vladom, a koji suštinski nije imao ni jednu uspešnu etapu. On je zaključen formalno otprilike pre godinu dana i prva revizija je već bila neuspešna. Oni ne znaju sada kako da opravdaju svojim šefovima u Vašingtonu da se taj aranžman mora poništiti, jer je budžetski deficit eskalirao na nivo od čak 7% BDP, ne za vreme mandata ove Vlade, koja radi 45 dana, nego za vreme mandata Vlade koja je otišla, a oni su zaključili sa MMF taj aranžman. Sada se traži jedno elegantno rešenje - kako da i vuci budu sitni i ovce na broju, ala sa aspekta njihovog. Mi smo rekli da smo raspoloženi i zainteresovani za aranžman sa MMF. Ostaje sad jedna sitnica - kako oni da izađu na kraj sa prekidom ovog postojećeg neuspešnog aranžmana, koji imaju sa bivšom Vladom koja je u ime Srbije taj aranžman zaključila, a svima je jasno da on ne može da se vrati u taj kolosek čak ni mađioničarskim naporima, a ne ljudskim? Dakle, mi očekujemo da će MMF sam po sebi biti zainteresovan da razgovara sa nama o aranžmanu onoga časa kada objavimo plan srednoročnih reformi, koje sam najavio u ime Vlade ovde u Skupštini, i kada izađemo sa budžetom za 2013. godinu, koji će prepoloviti budžetski deficit, što sam takođe najavio. Mi verujemo da ćemo već do godišnjeg zasedanja MMF i Svetske banke, koje se ove godine dešava u Tokiju, imati okvirno već napravljen jedan i drugi plan, a da ćemo sredinom oktobra usvojiti na Vladi i budžet za narednu godinu i konkretan plan srednoročnih reformi. Na bazi toga, verujem da ćemo u narednom periodu, kada oni budu mogli da dođu, što se tiče nas, mi smo otvoreni za razgovore, razgovarati i o nekom novom tipu aranžmana sa njima. Odmah da kažem da nema potrebe da pravite na neki način, makar literalno, razdor između saradnje sa Rusijom i saradnje sa MMF, iz razloga što u prethodnom periodu i kada su bili aranžmani sa Ruskom Federacijom naša zemlja je sarađivala, i to je bilo dobro, i sa Ruskom Federacijom i sa Kinom i sa drugim zemljama. To jedno drugo ne isključuje. Mislim da je to jednostrano posmatranje da treba sarađivati samo sa EU i samo sa MMF. To čak ne radi danas ni Nemačka. To ne rade ni zemlje EU. Sarađuje se i sa velikom Rusijom i sa velikom Kinom i sa bogatim zemljama arapskog sveta, kao i sa svim drugim zemljama koje su relevantne u svetu. Mi ćemo tako činiti, sarađivaćemo sa svima onima koji srpskom narodu mogu da donesu boljitak. U tom smislu, prethodna Vlada je ispregovarala kredit za "Železnicu" od 800 miliona dolara, koji nažalost, upravo zbog, tu se slažem sa vama, lošeg menadžmenta "Železnice", nikada nije ni krenuo da se koristi. Sada nakon promene menadžmenta očekujemo da to konačno počne da se realizuje, i 200 miliona dolara za budžet svojevremeno, a imali smo aranžman i sa MMF, što znači da jedno drugo ne isključuje. Sada razgovaramo o tome da na Ruska Federacija odobri milijardu dolara za budžet, plus je na snazi ostao i kredit za "Železnicu", koji imamo nameru da krenemo što pre da realizujemo. Mi ćemo izdavati i evro-obveznice, mi ćemo imati i druge neke bilateralne kredite, kao što je na primer kredit sa Kinom za izgradnju auto-puta od Beograda do Ljiga i od Pojata do Preljine, ali suštinski ćemo nastojati da smanjimo radikalno budžetski deficit, sledeće godine na 3,5%, zatim na 1,9%, pa na 1% u narednom periodu, u narednim godinama, kako ne bi imali potrebu za zaduživanjem radi finansiranja deficita, iako će ostati i dalje potreba prikupljanja likvidnog novca za otplatu prethodnih dugova koji su već ugovoreni do momenta dok nije još formirana nova Vlada. Dakle, svaka konstruktivna kritika je dobrodošla novoj Vladi, svaki konstruktivni predlozi, u šta ste se mogli uveriti jer smo usvojili jedan broj amandmana koji su i poslanici opozicije podneli, što ćemo činiti i ubuduće. Svako u Srbiji ko želi da pomogne da Srbiji bude bolje, imaće punu podršku kompletne Vlade. Postavili ste mi jedno pitanje koje je polu privatno, ali je i polu javno, oko kupovine novog automobila. Ako se sećate, kada mnogi nisu verovali da će ikada u Srbiji biti proizveden novi automobil, u fabrici u Kragujevcu, samo pre nekoliko godina sam dao obećanje da ću biti kupac prvog automobila. Zašto sam to tada obećao? Zato što sam verovao u taj projekat. Mnogi, pa čak i neki poslanici iz prošlog saziva Skupštine su vrteli glavama i govorili da je taj projekat pogrešan i da nikada neće doći do realizacije tog projekta. Posebno kada ste na televiziji mogli da vidite one razrušene "Zastavine" stare hale, niko nije mogao da pretpostavi da će umesto njih jednoga dana nići najmodernija fabrika i najveća fabrika u Srbiji, a to je nova Fabrika "Fijata". Tada, još pre tri godine, kada sam imao puno nevernih Toma ispred sebe, obećao sam biću prvi kupac automobila, jer sam duboko verovao da će taj automobil "made in Srbija" biti proizveden jednoga dana u Kragujevcu. Taj dan je došao. 30.000 automobila do kraja godine će biti proizvedeno, sledeće godine između 140.000 i 160.000 automobila. Zato sam ispunio to obećanje, evo kada je počela njegova prodaja, kupio sam auto, zameniću stari "Pežo 206", koji smo supruga i ja vozili poslednjih 12 godina i umesto njega ćemo imati novi "Fijat". Ali, pre svega želim da podržim projekat koji će Srbiji doneti veliki izvoz, velike prihode i rekao bih ponovo na neki način industrijsku slavu u svetu, jer samo u Srbiji proizvodi se danas automobil koji se prodaje već od danas u 100 različitih zemalja sveta. "Jugo" nikad nije imao, niti je "Zastava" ranija takvu sudbinu imala. Prodavao se neka u Americi, nešto kratko u Britaniji, u severnoj Africi, ali nikada u sto zemalja sveta. Ovaj automobil ide svuda. Nastojaćemo u narednom periodu da razgovaramo o mogućnosti da ode i na ona tržišta gde trenutno nije moguće izvoziti bez carine. U svakom slučaju imamo jasan plan, pa apsolutno posle ovih 45 dana i posle rasprave koju smo imali čitave ove nedelje u Skupštini, uveren sam da ćemo uspeti da uradimo ono što Srbija od nas očekuje, a to je da preokrenemo stvari, da ubrzamo neke procese, pokrenemo privredu i ako budete fer i konstruktivni, kao što kažete da jeste, verujem da kada sledeći put budemo ovde razgovarali o budžetu, a to će biti nadam se u novembru mesecu, oko budžeta za narednu godinu, da ćete imati ovo u vidu i pohvaliti to kada se bude desilo. Do sada ne mogu da kažem, morate da kritikujete deo rebalansa, jer sam sam rekao da je rebalans iznuđen. Napravljen je tako što je, ono što je urađeno i potrošeno u prvih sedam meseci, na to je dodato ono što mora da se doda dokraja godine, da bi se isplatile i subvencije poljoprivrednicima, i plate železničarima, i sve naknade za nezaposlene i dobijen je jedan rebalans budžeta koji, objektivno, ekonomski nije dobar i o tome nema nikakvog sporenja. Ali, bolje je da stavimo te stavke u budžet i da damo onima kojima je najneophodnije nego da ćutimo i kažemo da je navodno, ne znam gde, deficit pod kontrolom, a u stvari je takav kakav jeste. Biće stavljen pod kontrolu, najpre, usvajanjem ovog paketa zakona, deficit obaramo na negde oko 4,5 BDP, a onda sa Zakonom o budžetu za 2013. godinu prepolovićemo ga. Mogu da shvatim i razumem da postoji sumnja dok se tone dogodi, ali ova poslanička grupa i ova poslanička su radile sa mnom zajedno u jednoj Vladi 2004. godine i 2006. godine. Tada smo zatekli deficit koji nije bio ovako veliki, bio je 2003. godine 4% BDP. Uspeli smo tada da to preokrenemo na plus dva, dakle, za 6% BDP. Ako sam jednom to mogao sa tadašnjim kolegama da uradim od 2004. do 2006. godine, za tri godine, ubeđen sam da ću za četiri godine moći da uradim to isto sa kolegama iz nove Vlade, koji zaista žele da se Srbija promeni i da građani žive bolje.
Hvala lepo. Ima tri prijavljena poslanika. Prvo Ivan Andrić. Po kom osnovu? Izvolite.
Vrlo je zanimljivo sada, jer sam samo pomenuo taj auto, želeći da izađemo iz ovih rovova, sudeći po tome koliko ga hvalite, očigledno ste i vrlo zadovoljni. Želim vam da i ostanete. Mogu i da preformulišem to što sam hteo da kažem. Želim da se više vozite njim, a ne ovim službenim, da vam kraće traje. Ili što bi narod rekao u "zdravlju da ga terate". Stalno se podmeće jedna teza. Nisam ja pomenu Rusiju kao zemlju sa kojom ne treba sarađivati. Vrlo je zanimljivo da ste to odabrali. Zanimljivo je zato što mi imamo izvesnu predistoriju, jer su se naše dve političke grupacije zajedno borile protiv jednog sporazuma za koji smo i vi i mi mislili da je po Srbiju loš, odnosno da je bio moguć bolji. Moje pitanje je išlo u tom pravcu. Voleo bih samo da se nikakav sporazum koji je sada potpiše sa Rusijom ne pokaže lošim po Srbiju na način koji se ovaj prethodni pokazao, gde smo ostali bez većine vlasništva nad nečim zašta smo i vi i mi verovali, a i dan danas verujem da imamo bar 50%. Pričamo o južnom toku. Prosto, vrlo ste precizno izbegli da pomenete ono što sam ocenio kao najveći probleme. Opet i u ovom rebalansu četvrtina budžeta ide kao subvencija PIO fondu. Taj fond se proteklih 12 godina, a verovatno i duže, ne menja i ni na koji načni ne olakšava bilo kojoj vladi, ili bilo kom građaninu ove zemlje da se novac ne presipa od lekova u Agenciju za suzbijanje nezaposlenosti, nego da se relaksira jedan deo budžeta koji ovako ide kao prioritet svaki put tom fondu i time se onemogućava Vlada da ga uloži u nešto od čega će svaki građanin Srbije imati koristi. To ne znači da smo protiv. To samo znači da se zakon konačno započne reformom koja će na kraju dovesti, nadamo se do toga, da tom fondu nije potrebno trećina ili četvrtina srpskog budžeta da bi penzioneri imali šta da jedu.
Zahvaljujem. Za reč se javio gospodin Momo Čolaković. Po kom osnovu, molim vas? Replika.
Dve replike i pre i sada. Poštovani predsedavajući, predsedništvo, uvaženi i poštovani ministre, predstavnici Vlade, uvaženi narodni poslanici, po ko zna koji put se ovde pominje, mogao bih to ovde slobodno da kažem, naopačke reforme ekonomskog sistema, penzijsko-invalidskog sistema, političkog sistema itd. Nijedna reforma pre ekonomske ne može dati rezultate….. (Predsedavajući: Gospodine Čolakoviću neću vam, naravno oduzeti reč, samo kažem da replika može biti samo ako je vas neko pomenuo ili ste se prepoznali u onome što je neko govorio.) Molim vas, o čemu govorim, nego obraćam se vama, repliku na gospodina Andrića koji je govorio o penzijsko-invalidskom osiguranju. (Predsedavajući: On vas nije pominjao ni na koji način.) Kako nije pominjao? On je doslovce, molim vas uzimate mi vreme, doslovce je rekao da ništa nije urađeno za 4 godine. Pa, zar to nije prepoznavanje, da kažem da je urađeno? (Predsedavajući: Ali to mora lično da se odnosi na vas, ili da se lično prepoznate.) Pa, na koga se odnosi, na vas možda? (Predsedavajući: Izvolite, završite.) Molim vas, ekonomski sistem se mora reformisati. Lično mislim da nema nikoga u ovom parlamentu ili kod naroda da to ne shvata i ne razume. Iako, to uspešno ostvarimo onda ćemo lako reformisati penzijsko-invalidski sistem i zdravstveni sistem, i obrazovani sistem itd. To je suština, a ne da govorimo 4 godine o penzionerima koji kako oni kažu preživljavaju. U poslednje 4 godine, odnosno poslednje dve godine doneli smo novi Zakon o penzijsko-invalidskom osiguranju, koji daje rezultate i to je evidentno. Primera radi, samo na poziciji invalidskih penzionera smanjen je broj invalidskih penzionera za deset hiljada u poslednje dve godine. Zatim donet je Zakon o centralnom registru koji takođe daje rezultate u odnosu na prethodni period…. (Predsedavajući: Molim vas, gospodine Čolakoviću, vreme.) Molim vas, pa vi ste me prekinuli. Koristim vreme poslaničke grupe. (Predsedavajući: Želeo bih da pročitam za sve poslanike, pošto ima puno novih kako glasi član 104. na koji se pozivate.) Ne pozivam se na Poslovnik.
Član 104. – ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iste poslaničke grupe, navodeći njegovo ime i prezime ili funkciju, odnosno, pogrešno protumači njegovo izlaganje, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima prava na repliku. Ako se uvredljivo izrazi odnose na poslaničku grupu, odnosno političku stranku kojoj narodni poslanici pripadaju toj poslaničkoj grupi, u ime te poslaničke grupe pravo na repliku ima predsednik poslaničke grupe. Ni po jednom osnovu vi nemate pravo da govorite.
Gospodine predsedavajući, molim vas da vodite sednicu kao što je prethodnik vodio u skladu sa demokratskim principima. Govorim o temi o kojoj je govorio gospodin Andrić. Zašto ga niste prekinuli kad je govorio o tome? Imam pravo da govorim u ime poslaničke grupe. Druga stvar, molim vas, rekao sam, centralni registar je uveden takođe u periodu u poslednje dve godine, reforma službe PIO je urađena. Ona je povećala efikasnost rada za 80% u odnosu na prethodni period. To treba da znate, i racionalizacija je izvršena da je smanjen broj zaposlenih u službama i povećana kvalifikaciona struktura. Poslednje što želim da kažem, penzije u periodu od 2008. godine na ovamo su redovno isplaćivane i servisirane, to je stečeno pravo i na to penzioneri imaju pravo i isto tako poštovan je zakon u celini. Molim vas da ne govorite o tome da nije ništa uređeno u reformi penzijsko-invalidskog sistema. Predsedavajući, molim vas da budete tolerantni, kao što je tolerantan bio prethodnik u diskusiji kod gospodina Andrića.
Molim vas, ovde sam samo u funkciji predsedavajućeg kao potpredsednik Skupštine, dugo sedim u Skupštini. Ne može se uzimati reč, govoriti uvek o onome što želimo, postoji neka procedura. Ta procedura kaže da je replika moguća samo ako vas je neko uvredljivo pomenuo ili pogrešno interpretirao ono što ste govorili, a ne da se vi ne slažete sa sadržinom onoga o čemu je on govorio, što je u ovom slučaju bila reč. Izvinite, krajnje je korektno to mene, puno poštovanje vama, imate ista prava kao i ja, ali ne možemo ovu proceduru tumačiti kako se nama u datom trenutku dopadne, jer onda će se javiti mnogi drugi poslanici, sate ćemo provesti ovde što se ne slaže sa nečim što je rečeno. Jedini privilegovani poslanik u ovoj skupštini je trenutno ministar Dinkić, jer takav je Poslovnik. On može da se javlja kad hoće i da govori koliko hoće, i on je zapravo jedini koji to može da radi, i svaki drugi, naravno, član Vlade koji se nalazi u sali, takav je Poslovnik o radu. Pretpostavljam da gospodin Andrić želi sada repliku. Izvolite.
Pogrešno tumačenje, naravno, onoga što sam rekao po Poslovniku. Poslovnik pogrešno tumačen. Evo da… (Predsedavajući: Izvinjavam se po Poslovniku.) Dobro, manje važno. Stvarno nisam mislio ni na vas, niti na bilo kog poslanika PUPS-a. Činjenica da ste se prepoznali, govori o tome da se osećate odgovornim. U to ja ne mogu da ulazim. Nisam apsolutno mislio na vas. Moje pitanje je bilo ministru, i ponoviću ga, iz ovoga što smo sada čuli. Ako sam ja doveo do toga… (Predsedavajući: Koji član gospodine Andriću?) I dalje govorim po Poslovniku, pogrešno tumačenje, pa pokušavam da dam tumačenje onoga što sam rekao, da ne bi došlo do zbunjivanja. Ako i sada čujem od jednog partnera u Vladi, da je reforma penzionog fonda ustvari sprovedena, ali da mi toga nismo bili svedoci jer nije bila na adekvatan način predstavljena. Pitam vas da li se vi sa tim slažete, eto to je bila suština onoga što sam ja rekao. Mi se sa tim ne slažemo, mislimo da bez konkretne reforme, između ostalog, i tog fonda preduzeća koja su u restrukturiranju, preduzeća koja dobijaju subvencije, bez planova izlaska iz krize. Nije moguće rebalansom budžeta poboljšati život ljudi, to je bilo sve što sam ja rekao. Apsolutno nikakva sugestija starijim kolegama, iako, da vam kažem ovako mlađi sam pa je i lakše, izvinjavam se ako sam vas na bilo koji način uvredio, nije bila uopšte bila to namera, razgovarao sam sa ministrom finansija.
Zahvaljujem. Za reč se javio Balint Pastor, po kom osnovu gospodine Pastor?
Dolazim iz AP Vojvodine, pa neću tražiti pravo na repliku, ali tražim vašu dozvolu da govorim o pitanju finansiranja AP Vojvodine, zbog toga što je ministar Dinkić o tome govorio… (Predsedavajući: Za jedan momenat, molim sve narodne poslanike, potpuno uvažavajući važnost onoga što ste pokrenuli, mi razgovaramo o zakonu u pojedinostima, član jedan amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović i Milan Lapčević. Ovde se u principu sada nastavlja diskusija koja je već završena, to je o zakonu u načelu. Molim vas da svi koji govore, ako nisu replike ili interpretiraju Poslovnik, da govore o amandmanu, sve drugo je van dnevnog reda, izvinjavam se.) Gospodine predsedavajući, molim vas da mi dozvolite o čemu bih želeo da govorim, pa ako mi dozvolite nastaviću, ako ne dozvolite onda ću sačekati taj amandman. Znači, sada se radi o objedinjenoj raspravi povodom Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2012. godinu i o Predlogu zakona o izmenama i dopunama o budžetskom sistemu. Podneli smo amandman na ovaj drugi zakon, želim da govorim o tome kao predsednik poslaničke grupe SVM. Govorio bih malo ranije iz dva razloga, prvi je taj što je, upravo, gospodin ministar počeo da govori o temi finansiranja Vojvodine, a drugi je problem ili drugi je razlog što, prema mojim informacijama, gospodin ministar u sedam sati napušta veliku salu Doma Narodne skupštine, umesto njega dolazi gospodin Žarko Obradović i ja sa njim nemam šta da polemišem u vezi finansiranja AP Vojvodine, znači, sve u kontekstu ovoga. Ako mi dozvolite ja ću koristiti vreme šefa poslaničke grupe, ako ne onda idemo dalje. Tražim vašu dozvolu predsedavajući.
Gospodine Pastor, vi ste kao i većina svih poslanika, uljudan čovek, ne sporim uopšte važnost onoga o čemu vi govorite, imam puno simpatije i razumem šta pitate, samo moram da poštujem neku proceduru ovde kao predsedavajući. Ta procedura kaže da se može govoriti samo o ovom amandmanu. Sada imam problem da svi koji govore, ustanu i govore načelno o problemima koji se tiču finansiranja, a ne o amandmanu koji je pred nama.
Ja želim da govorim o amandmanu.
Izvolite.
Hvala lepo. Želim da koristim vreme predsednika poslaničke grupe, pošto je i gospodin Dinkić govorio o pitanju finansiranja Vojvodine i pošto smo podneli amandman na predlog… (Jovan Palalić, s mesta: Nema smisla, narodnom poslaniku Dejanu Mihajloviću ste oduzeli reč.)
Samo momenat. Uvažavajući da je moj prethodnik pokušao da obezbedi poštovanje procedure, nije uspeo, kao što očigledno ne uspevam ni ja, onda ćemo dozvoliti gospodinu Mihajlovu da završi ono što je započeo. Očigledno po nekoj prećutnoj sad saglasnosti, ja da oduzimam reč neću nikome, jer mislim da je to vrlo ružno u parlamentu mi smo svi ovde zajedničko jednaki predstavnici, oni koji su nas birali, onda ćemo kad se ovo završi dati gospodinu Mihajlovu preostalo vreme da i on kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe završi, da ne bude diskriminacija poslaničke grupe. Izvolite gospodine Pastor.
Gospodine predsedavajući, ne želim da uvodim tu novu praksu u tumačenju Poslovnika, tako da odustajem od rasprave povodom ove teme.
Zahvaljujem vam se gospodine Pastor na velikoj korektnosti, koju vi inače pokazujete uvek u ovoj skupštini, da li u skladu sa mojim obećanjem, evo i gospodin Mihajlov i njega ste podstakli da isti gest učini. Dakle, postavljam pitanje svim narodnim poslanicima. Ima li konačno neko nešto da kaže o ovom amandmanu? Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić i Dejan Mihajlov. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Reč traži gospodin Mihajlov. Izvolite.
Javljam se kao podnosilac amandmana. Ukoliko prekoračim malo vreme od dva minuta, uzmite mi od onog vremena koje imam kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. U ovom amandmanu predlažemo da se finansiranje budžetskog deficita mora obavljati na najpovoljniji i najmanje rizičan način za Republiku Srbiju, odnosno da, po nama, izdavanje hartija od vrednosti, bilo na stranom, bilo u devizama, bilo u dinarima nije najpovoljniji način kako se to do sada pokazalo i da mi kao stranka smatramo da je mnogo bolje uzimati kredite poput kredita od Ruske Federacije, Kine, po kamatnoj stopi od 3,63% na godišnjem nivou, koliko je kredit od Ruske Federacije ili od Narodne Republike Kine za investicije gde su daleko povoljniji krediti od onih kamata koje se daju za hartije od vrednosti. To je od 14 do 15 procentnih poena na godišnjem nivou za dinarske hartije od vrednosti. Mi kao stranka smatramo da je u prethodnom periodu deficit jako narastao ako imamo u vidu da je 2008. godine zaduženost zemlje bila 8,7 milijardi evra ili 28% BDP, a u junu 2012. godine 15,3 milijardi ili 54,7% BDP, odnosno pređena je dozvoljena granica po našim zakonima od 45% BDP. Znači, prilikom zaduživanja mora se voditi računa da to bude najpovoljniji i najkorisniji način pokrivanja deficita za državu Srbiju. Očekujem da Vlada nastavi na način na koji je to bilo ovim kreditom od Ruske Federacije, po 3,63% i da pokuša da obezbedi druge kredite koji će biti povoljniji od izdavanja hartija od vrednosti. Isto tako, smatramo da izdavanje hartija od vrednosti je način koji Narodna skupština i građani Srbije ne mogu da kontrolišu. Narednim amandmanima predlažemo da Skupština daje saglasnost na svako izdavanje na odluku Vlade da pristupi po određenom kreditu ili prodaju bilo kojih vrsta obveznica za finansiranje, pokrivanje deficita budžeta Republike Srbije. To je za nas jako važno da bi mi kao predstavnici građana imali evidenciju i priliku da se izjasnimo o svim mehanizmima koji stoje na raspolaganju Vladi za pokrivanje deficita i vidimo koji je od njih najpovoljniji. Da se ne bi gospodin Bajatović, kao direktor Srbijagasa, našao prozvan, nije nam bila namera, niti meni, da njega posebno apostrofiramo, jer je slična situacija i u svim drugim javnim preduzećima. Ako uzmete da EPS i"Železnice Srbije" uzimaju kredite da bi isplatili zarade, ako uzmete slučaj "Agrobanke", gde je država pokrivala dugove "Agrobanke", ako uzmete slučaj JAT-a, koji je isto tako u dugovima, da ne pominjemo "Razvojnu banku Vojvodine", čiji je deficit prethodna Vlada pokrila sa 40 miliona evra, znači, mi se nalazimo u situaciji da budžet Srbije služi za pokrivanje obaveza koje su napravili menadžmetni javnih preduzeća i banaka koje su delimično u državnom vlasništvu, a bez ikakve odgovornosti. Mi očekujemo, s obzirom da su ovo nasleđeni problemi, da se tu povede malo oštrija kontrola i da se ustanovi koji su realni dugovi i šta je nešto što je realan dug tih javnih preduzeća kao u slučaju "Srbijagasa", što postoji mogućnost da je jedan deo duga nastao time što građani ili privreda ne plaćaju svoje obaveze koje imaju prema JP "Srbijagas" po obavezi korišćenja gasa, ali kakav je slučaj sa "Železnicama", "Agrobankom", JAT, "Razvojnom bankom Vojvodine", EPS i svim drugim preduzećima gde, prosto, zaduživanje služi kao način finansiranja. Isto tako, nalazimo se u situaciji da ta javna preduzeća više ne mogu sama da uzimaju kredite već, pošto im niko više ne veruje, niti imaju mogućnosti da sami daju garancije za obaveze koje preuzimaju, tako da je budžet postao onako opšti garant za sva dugovanja svih javnih preduzeća u Srbiji i to u nekom trenutku ozbiljno može da ugrozi finansijsku stabilnost Srbije. Isto tako, podsećanja radi samo hoću da kažem da je 2006. godine, kada je i gospodin Dinkić bio ministar finansija u Vladi Vojislava Koštunice, Republika Srbija je odlučila da vrati prevremeno preostali dug MMF u iznosu višem od milijardu dolara i tako da realizacijom te odluke Srbija je postala zemlja sa relativno niskim spoljnim dugom, koji je u tom trenutku bio 8,7 milijardi evra, što je tada bilo za sve zemlje u okruženju i za Srbiju jedan iznos koji nije preterano opterećivao budžet i nije preterano opterećivao privredu. Znači, ono što je naš interes to je da se sva buduća zaduživanja uzimaju ili budu na način koji će najmanje opterećivati budžet Republike Srbije, najmanje opterećivati građane. Naša želja je i naš interes da imamo uvid u to kako se Republika Srbija zadužuje i kakvo je trenutno stanje duga Republike Srbije po svim osnovama i po hartijama od vrednosti, bilo na stranom, bilo na domaćem deviznom tržištu i po pitanju svih ostalih dugova.
Zahvaljujem. Ovo dodato vreme će biti oduzeto od vremena ovlašćenog predstavnika. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Milan Lapčević i Donka Banović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrola trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Donka Banović. Izvolite.
Hvala, gospodine Korać. Ovaj amandman je logičan nastavak prethodnog amandmana koji je predložen iz DSS, a i jako se dobro nadovezuje na diskusiju kolege Mihajlova. Imamo deficit od 135 milijardi dinara. U članu 2, između ostalog, nam predlagač kaže da će se za finansiranje budžetskog deficita i otplate dospelih kreditnih obaveza i da se može tokom 2012. godine koristiti sredstva za konsolidovanog računa Trezora Republike Srbije do iznosa koji ne ugrožava likvidnost tog računa. Sličan je i sledeći stav. Mi predlažemo da se ti stavovi brišu pre svega zato što smatramo da ne treba da se poseže za finansiranje budžetskog deficita sa konsolidovanog računa Trezora. Državni trezor to je naše porodično blago. To je nešto u šta ne bi trebalo dirati, osim u krajnjoj meri. Smatramo da ova vlada treba na neke druge načine. Ona to pokušava i kroz ove predloge zakona itd. i nasleđen strašan deficit da to pitanje reši na neki drugi način. dakle, nije nepoznato da se poseže za sredstvima sa računa Trezora Republike Srbije, ali onda se kriterijumi i uslovi kada će se to raditi i zbog čega treba da budu jasno i propisani, a da ne kažem da o tome treba da bude obaveštena javnost, a i narodni poslanici kada se poseže za porodičnim blagom.
Zahvaljujem. Ovo dodato vreme će biti oduzeto od vremena ovlašćenog predstavnika. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Petković. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrola trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Kao što možete da zapazite, amandmani DSS se nižu jedan za drugim i potpuno su u skladu jedan sa drugim. U ovom amandmanu mi smo u članu 2. dodali novi stav 4. koji glasi: "Saglasnost na svaku pojedinačnu odluku Vlade da pristupi podizanju kredita ili prodaji bilo kojoj vrsti obveznica namenjenih pokrivanju deficita daje Narodna skupština Republike Srbije." Narodna skupština Republike Srbije inače raspravlja o takvim stvarima i bilo bi dobro da se ovo stavi kao stavka, odnosno da se pravno pokrije u rebalansu budžeta, Zakonu o rebalansu budžeta i zbog toga je vrlo važno ovo izglasate, odnosno da prihvati Vlada.
Zahvaljujem. Za reč se javio Marijan Rističević.
Ja sam na dobrom putu da, koristim priliku što je ministar finansija tu, da eventualno podržim ovaj amandman, bez obzira od koga dolazi i reći ću i zašto, ako mi to dozvolite. U praksi smo, ne tako davno, četiri dana posle poraza 24. maja imali priliku da premijer bivše Vlade donese odluku o emitovanju 85 miliona državnih obveznica za konsolidaciju banaka. Dvedeset i petog NBS, gle čuda, kao da su bili u dogovoru ukida "Agrobanku", a 26. tim obveznicama osniva se i registruje nova "Agrobanka". Sad ja pitam i vas a i ministra finansija, kako se državnim obveznicama koje su u stvari kredit javni dug može osnivati bilo koja firma, a posebno banka? Dakle, nešto što je javni dug, nešto dospeva tek 2015. godine, nešto je Vlada na brzinu emitovala iskorišćeno je da se osnuje nova "Agrobanka". Sa hartijama od vrednosti od 85 miliona je pokrivena brljotina stare "Agrobanke", ja bih rekao brljotina sa punim umišljajem bili najviši državni funkcioneri. Kad uzmemo u obzir i to, ali voleo bi da mi ministar finansija to objasni, da je likvidacijom stare "Agrobanke" preti opasnost da prevareni manjinski akcionari, uglavnom Slovenci, tuže državu Srbiju i da još moramo dodatno da platimo oko 200 miliona evra, to nisu moje procene, to su procene stručnjaka, odštete ukoliko država Srbija bude tužena zbog slučaja "Agrobanke". Zato bi voleo da ministar finansija nam objasni da li se tim hartijama mogu osnivati preduzeća, s obzirom da se radi o kreditu o javnom dugu? Svi sa kojima sam kontaktirao rekli su da ne mogu i voleo bi da vidim da li će nova Vlada za ovo što je učinjeno, dakle za ovaj po meni organizovani kriminal najviših državnih funkcionera, nekog teretiti ili će ovaj slučaj biti zataškan. Hvala.
Ja nisam pravnik ali proveriću zaista koji je bio pravni osnov za izdavanje ovih obveznica kada se dokapitalizovala nova "Agrobanka" Razvojna banka Vojvodine i Privredna banka Beograd. Pošto su one trogodišnje. Očito nisu bile u originalnom budžetu. Dakle, ne znam odgovor na to pitanje koji je pravni osnov bio. Pitaću ljude iz Uprave za javni dug i dostaviću vam odgovore.
Zahvaljujem. Marijan Rističević, pretpostavljam replika.
Ja se stvarno izvinjavam. Ne radi se o dokapitalizaciji. Radi se o osnivanju banke. Da li može da se osnuje preduzeće ili banka javnim dugom, odnosno kreditom? Ona može da bude, što vi kažete, dokapitalizacija. Može da bude deo aktive, ali ne može da bude deo pasive. Ali kad poređamo sve datume 24, 25. i 26. prvo se emituju hartije od vrednosti 85 miliona. To će sve da plati sirotinja kroz tri godine. Pa se 25. jedna banka likvidira, 26 se nova osniva kreditom. Moje pitanje je da li hartije od vrednosti kao kredit mogu koristiti za pasivu? Mogu za aktivu, to znam i ja dokapitalizaciju.
Gospodine Dinkiću.
U pravu ste. Uobičajeno je da se obveznice koriste za pokrivanje dugova u bankama državnim, za koje država odluči da je to svrsishodno. Pošto su prema tadašnjoj analizi Centralne banke i Ministarstva finansija, to se sve dešava u aprilu tokom izborne kampanje ove godine. Znalo se da su u dubiozi i "Agrobanka" i Privredna banka Beograd i Razvojna banka Vojvodine. Tadašnja Vlada, na čelu sa Mirkom Cvetkovićem odlučila je da izda trogodišnje državne obveznice kojim sa 50 miliona evra upumpava novac Razvojnu banku Vojvodine, 20 miliona evra u Privrednu banku Beograd i preuzima time većinsko vlasništvo, pošto je kapital ove banke bio očito negativan i mali i čak 100 miliona evra u novu "Agrobanku", koja je nastala nakon likvidacije ove stare "Agrobanke", pri čemu moram da kažem pošto je minus stare "Agrobanke" bio čak 300 miliona evra. To je utvrdila kontrola. Upumpanih 100 miliona u novu "Agrobanku" sa nekim preuzetim kreditnim obavezama i ovim lošim portfoliom je nedovoljan bio čak i za formiranje i kvalitetan rad ove nove "Agrobanke", što ćemo mi ovde u parlamentu morati da diskutujemo u narednom periodu, posebno. To je jedna stvar koja nije do kraja dovršena. Nisam pravnik, ne znam da li je to pravno bilo moguće ili nije, ali definitivno na ovaj način se država zadužila, jer data je hartija banci, a ona ima pravo od budžeta da povlači svakih šest meseci novac u protivvrednosti te hartije i to jeste javni dug države. To je kao da je dat direktan transfer tim bankama, samo što se to desilo na odloženo, na tri godine, svakih šest meseci određeni iznos. Proveriću sve ovo što pitate, jer moram da priznam da nisam ulazio u pravni osnov te kompletne transakcije.
Zahvlaljujem. Da li se još neko javlja za reč? Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Mirko Cvetković i Srđan Miković. Vlada i Odbor za finansije republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li se neko javlja za reč? Izvolite gospodine Mikoviću.
Po pitanju podnošenja amandmana, tekst predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu, imali smo sličan problem. Naš Poslovnik definiše postupak donošenja budžeta Republike Srbije i završnog računa i tu se jasno kaže da pretres Predloga budžeta na sednici Narodne skupštine može da počne najranije 15 dana od dana prijema Predloga budžeta u Narodnoj skupštini. To je član 172 Poslovnika. Pored toga članom 176 Poslovnika, definasano je da izmene i dopune budžeta Republike Srbije u toku godine, se vrše prema odredbama ovog Poslovnika kojim je uređen postupak za donošenje budžeta. Ako tretiramo samo taj deo Poslovnika koji se tiče podnošenja Predloga i mogućnosti da se o njemu raspravlja, dozvoljava se mogućnost poslanicima da imaju 15 dana da razmatraju konktretno ovaj materijal od 270 strana, što čini budžet i prateći akti, ili 160 strana, što je samo tekst golog budžeta. Upravo zbog toga, a imajući u vidu da nisu ispoštovane odredbe iz pretposlednjeg stava, tačka 9, člana 59, jedinstvenih metodoloških pravila za izradu propisa, da nam se da pregled odredba važećih propisa koji se menjaju, odnosno dopunjuju, i priprema se tako što se precrtava deo teksta koji se menja, a novi tekst upisuje velikim slovima. Verujte mi, bilo je jako teško kod podnošenja amandmana, koji smo podneli, da paralelno imamo jedan i drugi tekst pred sobom. Opet moram da kažem da kod podnošenja amandmana, imali smo u vidu Zakon o javnom dugu i Zakon o budžetskom sistemu i sam tekst Predloga zakona, zajedno sa Zakonom o budžetu Republike Srbijeza 2012. godinu. Upravo ću pročitati prethodni stav i stav čije brisanje mi predlažemo. "Za finansiranje budžetskog deficita i servisiranje dospelih kreditnih obaveza mogu se tokom 2012. godine koristiti sredstva sa konsolidovanog računa Trezora Republike Srbije do iznosa koji ne ugrožava likvidnost tog računa". Sledeći stav – "Ukoliko na kraju 2012. godine bude postojala pozajmica sa konsolidovanog računa Trezora, u zavisnosti od uslova na finansijskom tržištu, može se preneti u narednu godinu". Mi smo danas o tome diskutovali na Odboru za finansije, iako nisam član Odbora za finansije, pokušao sam da uđem u ovu materiju, i bez obzira da li je to postojalo ili nije postojalo u postojećem tekstu budžeta, činjenica je da je ovo materija koja se nalazi u Predlogu zakona o izmenama i dopunama budžeta Republike Srbije. Znači, taj deo teksta je podoban da o tome raspravljamo i da ga menjamo, da predlažemo amandmane kojim bi to izmenili. Samo polazim od paralele ove odredbe i odredbe koja se primenjuje u budžetima lokalnih samouprava i drugih nivoa vlasti. Nisam siguran da u budžetima jedinica lokalne samouprave postoji mogućnost pozajmica, naročito pozajmica preko 5% ili to, i da se u zavisnosti od uslova na finansijskom tržištu prenosi nešto u narednu godinu. Koliko se sećam, pre par godina to nije moglo. Ne znam sada da li jemoguće, ali mislim da u lokalnim samoupravama na kraju kalendarske godine se pravi presek i nema više pozajmice u tom obliku. Smatram takođe da je ova materija, materija koju treba razmotriti zajedno sa Zakonom o budžetskom sistemu. Tu iznosim još jednu primedbu, jer ovo jeste tema vezana za sam amandman. Činjenica da smo mi kod Predloga zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, taj zakon, bez obzira što je trebao da se zove - novi zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji, jer je novelirano 50 članova od postojećih 68, i u Zakonu o budžetskom sistemu pedesetak odredbi je predloženo za noveliranje od valjda 103. Nije tim zakonom tretirano pitanje ni ovih pozajmica u dovoljnoj meri, ni subvencija, ni načina kontrolisanja toga. Smatram, bez obzira da li će se ovaj amandman usvojiti ili se neće usvojiti, da nam je izuzetno potrebno da kada budemo usvajali Zakon o budžetskom sistemu, možemo o tome da govorimo i sad kad budemo govorili o amandmanima na Predlog zakona o budžetskom sistemu, jako je važno naći adekvatan način izveštavanja, ko što sam pominjao, izveštavanja o plasiranim subvencijama, jednomesečnim o tome, šestomesečno izveštavanje povratno o efektima isplaćenih subvencija sa mišljenjem Fiskalnog saveta. Isto tako, smatram da u tom Zakonu o budžetskom sistemu treba definisatii ovo pitanje pozajmice, znači to što je predmet ovog podnetog amandmana, upravo u cilju da bi se obezbedila što je moguće veća transparentnost budžeta i što su moguće veće uštede i kontrole u trošenju budžeta, znači, što efikasnijem plasmanu budžetskih sredstava. U svakom slučaju, izvinjavam se što sam morao ovaj amandman da povežem sa materijom koje se tiče, jer mislim da nam je svima važno da ovu materiju na adekvatan način rešimo. Ukazao bih samo na još jednu stvar u vezi ovog amandmana, da bih dao objašnjenje. Ukoliko bi se eventualno tumačilo da smo do ove kratkoće vremena i nemogućnosti da adekvatno predložimo amandmane došli zbog toga što je predviđen hitan postupak, ukazujem vam da po hitnom postupku može da se donese zakon kojim se uređuju pitanja i odnosi nastali usled okolnosti koje nisu mogle da se predvide. Taj deo rečenice nije unet na 193. strani obrazloženja Predloga zakona o budžetu. Samo je pomenut član 167. i onda je tumačeno kakve bi posledice eventualno imao, a sam razlog da ovo nije moglo da se predvidi, to nije uneto. Znači, u tom smislu opet ukazujem. Kada budemo nove predloge zakona dobijali u Narodnu skupštinu valjalo bi s jedne strane da imamo pregled odredbi koje se menjaju, da imamo sve razloge koji stoje i ukoliko je moguće, da poštujemo poslovničke odredbe, koje se tiču rokova, da možemo na adekvatan način da izanaliziramo svaki član predloženog zakona.
Zahvaljujem se. Da li se još neko javlja za reč? Gospodin Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, saslušao sam svog prethodnog kolegu i drago mi je da je dao neke zanimljive ideje i o metodološkim pravilima i kako treba da se radi budžet, izmene i dopune zakona, pogotovo kad su u pitanju subvencije, kako ih trošiti iz budžeta. I sam sam lično podneo nekoliko desetina amandmana, da nadležni odbor za poslove finansija i nadležni odbor za poslove poljoprivrede daju saglasnost na način trošenja subvencija recimo za poljoprivredu. Nijedan od tih amandmana, baš kroz onaj opis budžetskog davanja, ili kako to voli da kaže vaš stranački kolega Božidar Đelić – kaže aprorijacije, znači, u opisu aproprijacije tražio sam da se tako nešto stavi. Iznose nisam dirao, ali svaki put je uredno bilo odbijeno, svaki put. Što se tiče konsolidovanog računa trezora, to takođe nije ideja ni Mlađana Dinkića, ni ove vlade. To je 2003. godine uveo baš vaš stranački kolega Božidar Đelić. To treba da znate. Kada je u pitanju budžet, obično teško menjam stavove, ali vi ste tražili da se briše sledeći stav – ukoliko na kraju 2012. godine bude postojala pozajmica sa konsolidovanog računa trezora, u zavisnosti od uslova na finansijskom tržištu, može se preneti u narednu godinu. Ali, to nisam pročitao iz rebalansa, nego iz osnovnog zakona. To je u rebalansu prepisano. Sad dolazimo na onaj deo priče koji ste pričali, oko dodavanja zakona. Vidite, kolega, to ne bih znao da nisam pročitao i Zakon o budžetu i rebalans Zakona o budžetu. Nisam ga ni dan ranije dobio nego što ste vi sad dobili zakon o izmenama i dopunama Zakona o budžetu, a pogledajte koji je obimniji. Ovo je zakon koji je predložio Mirko Cvetković, a ovo je rebalans. Morao sam da pročitam i jedan i drugi. Pogotovo me čudi što je gospodin Mirko Cvetković podnosilac ovog amandmana, jer je on kao predsednik Vlade i ministar finansija tražio da to piše u zakonu, što znači da ni on nije čitao zakon. Čitao je? Samo memorandum. U svakom slučaju, imate zanimljive poglede. Voleo bih da nastavite tako. Na dobrom ste putu da postanete odličan poslanik. Konačno ste počeli da čitate zakone, a ne samo da glasate za njih.
Zahvaljujem. Srđan Miković, po kom osnovu?
Replika, a u jednom delu bih ukazao i na povredu Poslovnika, pošto je uvaženi kolega za mene rekao da sam počeo da čitam zakone. Mislim da je to u najmanju ruku, da ne upotrebim izraz omalovažavajuće, jer mislim da svi koji su do sada bili u prilici da sa mnom rade u bilo kom odboru i što mi jeste materija i što nije materija, trudim se da svaku materiju apsolutno dobro proučim. U svakom slučaju, izvinjavam se što sam morao ovaj amandman da povežem sa materijom koje se tiče, jer mislim da nam je svima važno da ovu materiju na adekvatan način rešimo. Ukazao bih samo na još jednu stvar u vezi ovog amandmana, da bih dao objašnjenje. Ukoliko bi se eventualno tumačilo da smo do ove kratkoće vremena i nemogućnosti da adekvatno predložimo amandmane došli zbog toga što je predviđen hitan postupak, ukazujem vam da po hitnom postupku može da se donese zakon kojim se uređuju pitanja i odnosi nastali usled okolnosti koje nisu mogle da se predvide. Taj deo rečenice nije unet na 193. strani obrazloženja Predloga zakona o budžetu. Samo je pomenut član 167. i onda je tumačeno kakve bi posledice eventualno imao, a sam razlog da ovo nije moglo da se predvidi, to nije uneto. Znači, u tom smislu opet ukazujem. Kada budemo nove predloge zakona dobijali u Narodnu skupštinu valjalo bi s jedne strane da imamo pregled odredbi koje se menjaju, da imamo sve razloge koji stoje i ukoliko je moguće, da poštujemo poslovničke odredbe, koje se tiču rokova, da možemo na adekvatan način da izanaliziramo svaki član predloženog zakona.
Zahvaljujem se. Da li se još neko javlja za reč? Gospodin Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, saslušao sam svog prethodnog kolegu i drago mi je da je dao neke zanimljive ideje i o metodološkim pravilima i kako treba da se radi budžet, izmene i dopune zakona, pogotovo kad su u pitanju subvencije, kako ih trošiti iz budžeta. I sam sam lično podneo nekoliko desetina amandmana, da nadležni odbor za poslove finansija i nadležni odbor za poslove poljoprivrede daju saglasnost na način trošenja subvencija recimo za poljoprivredu. Nijedan od tih amandmana, baš kroz onaj opis budžetskog davanja, ili kako to voli da kaže vaš stranački kolega Božidar Đelić – kaže aprorijacije, znači, u opisu aproprijacije tražio sam da se tako nešto stavi. Iznose nisam dirao, ali svaki put je uredno bilo odbijeno, svaki put. Što se tiče konsolidovanog računa trezora, to takođe nije ideja ni Mlađana Dinkića, ni ove vlade. To je 2003. godine uveo baš vaš stranački kolega Božidar Đelić. To treba da znate. Kada je u pitanju budžet, obično teško menjam stavove, ali vi ste tražili da se briše sledeći stav – ukoliko na kraju 2012. godine bude postojala pozajmica sa konsolidovanog računa trezora, u zavisnosti od uslova na finansijskom tržištu, može se preneti u narednu godinu. Ali, to nisam pročitao iz rebalansa, nego iz osnovnog zakona. To je u rebalansu prepisano. Sad dolazimo na onaj deo priče koji ste pričali, oko dodavanja zakona. Vidite, kolega, to ne bih znao da nisam pročitao i Zakon o budžetu i rebalans Zakona o budžetu. Nisam ga ni dan ranije dobio nego što ste vi sad dobili zakon o izmenama i dopunama Zakona o budžetu, a pogledajte koji je obimniji. Ovo je zakon koji je predložio Mirko Cvetković, a ovo je rebalans. Morao sam da pročitam i jedan i drugi. Pogotovo me čudi što je gospodin Mirko Cvetković podnosilac ovog amandmana, jer je on kao predsednik Vlade i ministar finansija tražio da to piše u zakonu, što znači da ni on nije čitao zakon. Čitao je? Samo memorandum. U svakom slučaju, imate zanimljive poglede. Voleo bih da nastavite tako. Na dobrom ste putu da postanete odličan poslanik. Konačno ste počeli da čitate zakone, a ne samo da glasate za njih.
Zahvaljujem. Srđan Miković, po kom osnovu?
Replika, a u jednom delu bih ukazao i na povredu Poslovnika, pošto je uvaženi kolega za mene rekao da sam počeo da čitam zakone. Mislim da je to u najmanju ruku, da ne upotrebim izraz omalovažavajuće, jer mislim da svi koji su do sada bili u prilici da sa mnom rade u bilo kom odboru i što mi jeste materija i što nije materija, trudim se da svaku materiju apsolutno dobro proučim. Osamnaestog septembra sam učestvovao u radu Odbora za finansije, iako nisam član Odbora za finansije. I danas sam bio na sednici Odbora za finansije i uspeo sam na sednici Odbora za finansije da ceo Odbor za finansije i predlagača zakona ubedim u potrebu da se jedan moj podneti amandman usvoji. Uložio sam veliki napor i upravo zato i kažem da, bez obzira šta stoji u osnovnom tekstu zakona i šta stoji u Predlogu zakona, nema razloga da, ukoliko je nešto materija Predloga zakona o izmenama i dopunama, ne bude na adekvatan način analizirana i da stignemo do boljeg rešenja. U tom smislu smo i predložili, po našem mišljenju, bolje rešenje od onoga što je trenutno postojalo u osnovnom tekstu Zakona, upravo imajući u vidu i upoređujući ono šta stoji u budžetu, šta stoji u Zakonu o budžetskom sistemu, šta stoji u postupanju svih ostalih budžeta drugih nivoa vlasti, i upravo zbog toga smo se trudili da popravimo ovo. Verujte, ni na koji način nisam pokušavao nikoga da omalovažim ovde i ovde polemišem samo sa tuđim mišljenjem, a ne sa pojedincem i nikad nećete doživeti da govorim u odnosu na pojedinca, nego u odnosu na predlog, u odnosu na član, u odnosu na amandman i mislim da svi treba da se držimo toga.
Zahvaljujem se, gospodinu Mikoviću. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na sledeći amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović i Milan Lapčević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatraju da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistem Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Lapčeviću.
Amandman se odnosi na nova zaduženja preduzeća "Srbijagas". U odeljku 3. rebalansa budžeta su pobrojane institucije i javna preduzeća za koja država garantuje da treba da se zaduže za određena sredstva i na strani šest se kaže, to je bilo i u osnovnom budžetu, da će država dati garancije za zaduženje javnog preduzeća "Srbijagas" za održavanje tekuće likvidnosti u iznosu od 190 miliona evra, pa je dodato pri kraju strane u tački 10. – za tekuće održavanje likvidnosti ponovo za "Srbijagas" 170 miliona evra. Mislim da tu nešto nije baš u redu. Da vas podsetim, bili smo u prethodnom mandatu poslanik i gospodin ministar zna da je ovaj parlament u toku 2010. godine ratifikovao, odnosno odobrio da se "Srbijagas" zaduži kod banke "Inteza", takođe za tekuću likvidnost u iznosu od 170 miliona evra. U toku 2011. godine je uzet još jedan kredit u iznosu 180 plus 30 miliona evra, što ukupno iznosi 380 miliona evra za prethodne dve godine. Sada ćemo samo za ovu godinu odobriti da se "Srbijagas" zaduži za dodatnih 360 miliona evra. Mislim da je to malo preterano i da "Srbijagas" treba prvo da vidi kako posluje unutar svog preduzeća, da li je iscrpela sve mogućnosti za racionalnim poslovanjem, pa tek onda da idemo u dalja zaduživanja. Ne znam čemu to vodi? Mislim da ovoliko zaduživanje "Srbijagas", gospodine ministre, zaista ničemu ne vodi. Ako je "Srbijagas" već 380 miliona u dugu, a odobrićemo im još 170 miliona evra za tekuću likvidnost, pri tom, nisam siguran koliko "Srbijagas" racionalno posluje. Po mojim saznanjima, ima nekoliko sportskih klubova koje "Srbijagas" finansira kao sponzor. Znam više desetina manifestacija po Srbiji koje se održavaju, gde je "Srbijagas" sponzor, pri tome, na sajtu "Srbijagas" imamo izveštaje, zadnje izveštaje koji se nalaze na sajtu – konsolidovani finansijski izveštaji "Srbijagasa" za 2008. godinu, napomene u izveštaju za 2008. godinu, finansijski izveštaj "Srbijagasa" za 2008. godinu, za 2007. godinu i za 2006. godinu. Od 2008. godine pa nadalje nemate ni jedan dokument o finansijskom poslovanju "Srbijagasa", bar na njihovom sajtu. Videli smo u medijima da je"Srbijagas", po rečima direktora, imao profit prošle godine od 1,25 milijardi dinara. Sećamo se da je stalno bila priča o tome da mora da se zaduži jer prodaje gas po nižoj ceni nego što ga kupuje i to država treba da pokriva. Mislim da, bez ozbiljnije analize poslovanje "Srbijagasa", ne smemo dalje da idemo u priču zaduživanja, jer će to jednom da pretera meru. Hvala.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić.
Apsolutno se slažem sa vama i ja sam razmišljao da im ne odobrim ove garancije do kraja godine. međutim, zaista u ovih 45 dana nismo uopšte bili u stanju da napravimo ozbiljnu dubinsku analizu šta bi to tačno značilo i da li bi onda imali novca da kupe gas i da li bi ostavili građane bez grejanja ove sezone. Definitivno da to što se dešava, dešava se ne sada, već se dešava poslednje četiri godine. "Srbijagas" se zadužio za blizu milijardu evra već u ove poslednje četiri godine i da već nagoveštava da neće moći to da otplaćuje nego da imaju nameru da to preuzme država. S druge strane kažu da ne mogu da izdrže sa sadašnjim cenama. Makar javno kažu da je sadašnja prodajnacena niža od kupovne, ne znam da li je to tačno, i da prave gubitke. Te gubitke pokrivaju kroz zaduživanje i sutra imaju nameru da to prebace na državu, da država preuzme milijardu evra javnog duga na sebe, jer oni neće biti u stanju da to otplaćuju. Hvala vam što ste pokrenuli ovu inicijativu. Pokrećem je i sam interno, jer to mora da se razreši, verovatno,kroz neke druge cene gasa, jer ima onih koji mogu da plate i skuplji gas a ima i onih koji ne mogu. Tu dolazimo do onoga pitanja – ko ne može da plati, kako direktno da ga zaštitimo, a ne da se suštinski svi subvencionišu. Ovako ispada da se subvencioniše gas, ako je tačna teza i "Srbijagasa" da je prodajna cena niža od uvozne, tako što se presipa s jedne strane na drugu, tako što se dug koji bi oni trebali da plaćaju, prebaci u javni dug države, opet se kroz poreze svih građana naplati. To treba da se preseče. Objektivno, nismo mogli za 45 dana da napravimo tu detaljnu analizu da bi smeli da zaustavimo sada to zaduživanje, u strahu da onda neće biti gasa za grejnu sezonu. Ali, potpuno ste u pravu da ovo mora da se dobro analizira i da se donesu neke sistemske mere vezano za ovaj problem.
Da li se još neko javlja za reč? (Da.) Reč ima gospodin Lapčević.
Hvala vam, gospodine ministre, što delimo razmišljanje u ovom sistemu. Mislim da nije logično da neko kaže da posluje sa gubicima, a da pri tome bude sponzor raznim manifestacijama i klubovima – roštiljijada u Leskovcu, sponzor "Srbijagas", festival trube, sponzor "Srbijagas". To je od njih humano, lepo, ali kada poslujete pozitivno, onda je u redu i sponzorišite, sponzorišite klube. Sada ispada da će, zbog gubitka "Srbijagasa", država da se zadužuje, jer "Srbijagas" ne može da vrati i onda će čitava Srbija da vraća dugove, pa ćemo i mi iz Niša, ljudi iz Vranja, iz Leskovca kroz poreze da plaćaju dugove "Srbijagasa" koji su potrošeni, uglavnom, na neke stvari koje se nisu odnosile na naš kraj. Mislim da to nije pošteno i da za to treba da postoji jedan odgovorniji odnos prema preduzeću i prema trošenju sredstava.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatraju da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistem Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Milica Vojić Marković.
Hvala, gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u članu 3, deo b, redni broj 2. smo dodali tačku 7. koja glasi – "izgradnja regionalnih deponija, iznos u dinarima 8.625.000.000 ili 75 miliona evra. Zašto smo podneli ovaj amandman? Zato što je u budžetu za 2012. godinu bilo predviđeno da ova sredstva postoje i da budu namenjena upravo za izgradnju regionalnih deponija. Prema standardima neophodna je gradnja regionalnih deponija kojih ne sme da bude mnogo, a moraju se graditi na nepropusnoj podlozi i svaka od njih mora biti usmerena na najmanje 200 hiljada stanovnika. Ovaj projekat izgradnje regionalnih deponija u potpunosti odgovara ovim standardima, a njegovo ukidanje ili odlaganje je posebno problematično, jer se više od hiljadu divljih i nekoliko hiljada regularnih, ali ne uređenih deponija u Srbiji, uveliko Srbija zaostaje u ovoj oblasti. kao što sam već rekla, kao što ste i vi više puta napominjali tokom ovih rasprava o zaštiti životne sredine, akcija koja je prilično koštala građane Srbije. "Očistimo Srbiju" nije baš očistila sve deponije kao što vidimo, ali je poprilično očistila sredstva u budžetu. Sada ste potpuno u nedostatku sredstava. pribegavate da se izostave pojedine stavke budžeta. No, mi insistiramo da ova stavka uđe, jer sam navela da je hiljadu deponija za Srbiju jako mnogo i Srbija će imati veliki problem sa tim. To je jedno neadekvatno upravljanje otpadom i jedan od najvećih problema Srbije u zaštiti životne sredine. Pomenula sam ove divlje deponije, pomenula sam i to da ove koje su kao uređene, ne odgovaraju tehničkim i tehnološkim, a naročito ne higijenskim, uslovima. Vidljiv je nedostatak regionalnih deponija sa čijom izgradnjom i projektovanjem je započeo još ministar Aleksandar Popović, ali se nije mnogo odmaklo u tome. Jedan od najvećih problema jeste i nedostatak vrhunskih profesionalaca, ljudi koji će raditi posao, jer se praktično političari i politički nameštenici uvlače na svako mesto i dovode do toga da posao ne bude urađen po visokim profesionalnim standardima. Kada to kažem imam, pre svega, u vidu Institut za multidisciplinarni pristup istraživanju. Dakle, jedan stručni i profesionalni institut. Tu je direktor smenjen. Žao mi je što gospodin Đelić nije ovde, pa da nam kaže nešto o tome, jer bi mogao puno da kaže o tome. On je predsednik upravnog odbora koji je upravo smenio profesionalca. Hvala.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 5. razdeo 3 amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada nije prihvatila amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci se nije izjasnila. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nije prihvatio amandman sa ispravkom, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima gospodin Janko Veselinović.
Hvala predsedavajući. Pokušao sam na sve načine da ubedim Vladu da prihvati ovaj amandman kojim se nisu tražila nikakva dodatna sredstva, nažalost nisam uspeo u tome, ali me to ne čudi. Naime, ovde je u pitanju odnos prema Srbima u dijaspori i Srbima u regionu. Postojeća Vlada je donela odluku, odnosno koalicioni partneri, da ukinu Ministarstvo za dijasporu i Srbe u regionu, odnosno ministarstvo koje je bilo zajedno sa verama. Odlučilo je da formira kancelariju. Kada sam govorio o tome rekao sam da je to više građevinska kategorija, nego pravna kategorija koja treba da vodi brigu o četiri miliona Srba koji žive van granice Republike Srbije, pre svega u zemljama regiona i dijaspori. Međutim, ono što je paradoks i tako formirana kancelarija jedina još uvek nije dobila svog direktora. Ljudi koji su radili u Ministarstvu za dijasporu i Ministarstvu vera, po svemu sudeći da se ne bave tim poslom, jer ni Zakonom o ministarstvima nije nikome data nadležnost. Pretpostavljam da će se tim poslom baviti kancelarija za Srbe u regionu i Srbe u dijaspori. Dakle, još uvek nije imenovan direktor te kancelarije i o Srbima u regionu i o Srbima u dijaspori, dakle četiri miliona ljudi, niko ne brine. To je u prethodnom periodu, kada je postojala prethodna Vlada, bio jedan od stubova, odnosno jedan od nacionalnih interesa. Kao što smo brinuli o nacionalnim manjinama koje žive u Srbiji, tako smo brinuli i o Srbima koji žive u regionu i dijaspori. Zbog toga me ne čudi činjenica da će jedna ustanova, koji postoji već 60 godina, biti ugašena zbog osnovnih razloga što nema uslova, dobili smo informaciju da im je grejanje još prošle zime isključeno. Ona inače čuva brojne legate, kao što su slike, vredne knjige itd. Ne čudi me ovakav stav ministarstva. Dobio sam obrazloženje da kancelarija, koja je kao, formirana nije dala u spisku korisnika budžeta tu instituciju. Međutim, kako ta kancelarija nije formirana mogu samo da zaključim da je jasna poruka da ova vlada nema nikakav stav prema dijaspori i Srbima u regionu. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. razdeo 3 amandman je podneo narodni poslanik Milisav Petronijević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Ima reč gospodin Predrag Marković.
Tehnička greška. Niste me primetili, ja sam se javio po prethodnom amandmanu. Da ne bi bilo nesuglasica prema poslanicima, samo jedna mala molba. Niti je Ministarstvo za dijasporu brinulo o četiri miliona, niti treba da jedno ministarstvo brine o milionima građana koji su sa teritorije države Srbije a žive u inostranstvu, već sva ministarstva moraju da stvaraju optimalne uslove da se potrebe koje može matična država da zadovolji zadovoljavaju. Sa druge strane, da se potrebe koje se u samoj državi zadovoljavaju – budu optimalne. Svakako sumnjam da može ovim amandmanom, ali je dobra prilika da podsetim da je stvarno došlo do čitavog niza propusta u preuzimanju zaposlenih, koji možda mogu da se nađu u situaciji sada da imaju i pravne probleme, u okviru onih delova bivših ministarstava koja nisu još raspoređena, sa stanovišta materijalnih zaduženja, stručnih lica, zaposlenih lica, preuzetih obaveza. Skrećem pažnju da se o tome povede računa, a svakako sva ostala ministarstva su zadužena iz svog segmenta. Hvala vam najlepše i hvala na toleranciji svim poslanicima zbog ove slučajne omaške.
Zahvaljujem se. Znači, vaša diskusija se odnosila na prethodni amandman. Dakle, amandman koji sam pročitao je sastavni deo, amandman koji je predložen gospodina Milisava Petronijevića je prihvaćen. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. razdeo 3 amandman sa ispravkom je podneo narodni poslanik Riza Halimi. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Ima reč gospodin Radoslav Milenović. Izvinite, molim vas.
Samo jedno pitanje – koliko još minuta ima moja poslanička grupa?
Imate ukupno 53 minuta.
Hvala. Poštovani potpredsedniče, uvaženi predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici i poslanice, ja ću pročitati ovaj amandman koji je podneo naš kolega Riza Halimi: "U članu 5. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu, u Razdelu 3, služba Koordinacionog tela Srbije za opštine Preševo, Bujanovac i Medveđa, funkcija 110, u ekonomskoj klasifikaciji 454 - subvencije privatnim preduzećima, iznos od 40 miliona dinara zamenjuje se iznosom od 60, a u ekonomskoj klasifikaciji 411 – plate, dodaci i naknade zaposlenih, zarade, iznos od 22.164 zamenjuje se iznosom od 17.164 miliona". S obzirom da se radi o jednom vrlo osetljivom, bezbednosno osetljivom području, da se radi o jednom siromašnom kraju, mislim da bi ovaj amandman trebalo prihvatiti. Moja je konstatacija da i sve ove sugestije koje su poslanici iz Vojvodine takođe dali na istu temu, a to se odnosi i na krajeve u kojima ja živim, na istočnu Srbiju, treba prihvatiti. Ono što je prosto neverovatno i što je preovladavalo ovde, to je da je glavni krivac za deficit u budžetu Demokratska stranka, pa bih na kraju zamolio i ministra Dinkića i predstavnike bivše Vlade da za narednu sednicu Skupštine donesu zapisnike sa svih sednica Vlade Republike Srbije u prethodnih četiri godine, da bismo mogli da ocenimo ko je kada glasao, kako i ko je odgovoran za ovaj deficit, da bi, naravno, Narodna skupština imala potpuni uvid u to. Još jedna stvar, malo ću zloupotrebiti govornicu. Ako ja pljačkam banku, ne daj bože, a gospodin Dinkić mi je saučesnik, u smislu da stražari da ne naiđe policija, da li će samo mene uhapsiti, da li ću samo ja biti odgovoran? Hvala.
Želim da vas podsetim da ima dan za postavljanje poslaničkih pitanja i to je možda najbolji trenutak da to pitanje postavite. Zahvaljujem. Reč ima gospodin Neđo Jovanović.
Hvala, predsedavajući. Poštovani ministre, poštovani narodni poslanici, svi amandmani kojim se napada član 5, odnosno traži izmena člana 5, očigledno nisu prepoznali nešto što je jako bitno, a što može da bude opterećujuće za budžet. Uveren sam da je ministarstvo ove probleme na koje ću ukazati prepoznalo i da će adekvatno na iste reagovati. Naime, u ovoj godini očekuju nas dva ozbiljna udara na budžet. Prvi je posledica odluke Ustavnog suda Srbije da se u sudove vrati blizu 400 ranije nereizabranih sudija. To automatski povlači opterećenje budžeta, u smislu obezbeđenja novčanih sredstava za isplatu zarada sudijama, ali i za isplatu naknada radi neisplaćenih zarada za vreme za koje su sudije bile van sudova. Uz to, povraćajem sudija na svoja radna mesta potrebno je izvršiti i tehničke preduslove, koji takođe podrazumevaju određena finansijska sredstva, apsolutno neophodno potrebna iz budžeta. To podrazumeva, pre svega, opremanje kancelarijskog prostora, obnovu veoma zastarele računarske opreme i mnoge druge potrebe, a prevashodno obezbeđenje novčanih sredstava za isplatu zarada sudijskim stručnim saradnicima, imajući u vidu da po zakonu svaki sudija mora imati jednog stručnog saradnika. Uz to, neminovno je da se sudije i sudovi snabdeju vozilima, imajući u vidu da su vozni parkovi sudova potpuno ruinirani, da se koriste vozilakoja su stara i preko 10 godina, da se to najviše oseća u predmetima izvršenja, gde izvršitelji, recimo, privrednih sudova odlaze i po sto kilometara udaljenosti, radi sprovođenja radnji i izvršenja upravo na teritoriji koju pokriva nadležnost tog suda. To su sve troškovi koji će sigurno dodatno opteretiti budžet. Osim toga, ovi troškovi nemaju povratno dejstvo, zbog toga što se popuna budžeta neće činiti na način kako se to očekuje. Zašto? Jednostavno iz razloga što postoji veoma otežan način naplate sudskih taksi. Pomenuću i privredne sudove koji taj problem imaju upravo iz razloga što se takse ne mogu naplaćivati prema preduzećima koja su u restrukturiranju, prema preduzećima koja su u stečaju i prema nesolventnim preduzećima, dakle, preduzeća koja su u finansijskoj krizi. Šta činiti kada je sud onemogućen da prinudnim putem naplati sudsku taksu, koja je enormno visoka ako su u pitanju sporovi velike vrednosti, a to ne može da uradi prinudnim putem u sudskom postupku sprovođenja izvršenja? Zato sam i pokušao danas amandmanom da ukažem na taj problem, kako bi se generator ove štetne posledice eliminisao, a to je odredba člana 20ž Zakona o privatizaciji, koja zabranjuje sprovođenje izvršenja nad subjektima u privatizaciji. Šta je posledica toga? Posledica toga je da veliki broj poverilaca preduzeća u restrukturiranju ne mogu da naplate svoja potraživanja, a pošto ne mogu da ih naplate, onda dolaze u veliku dubiozu, idu u stečaj i njihovi zaposleni ostaju na ulicama, odnosno bez posla. U toj situaciji mi nemamo popunu budžeta u pogledu naplate osnovnih novčanih sredstava radi penzijskog invalidskog osiguranja. Dakle, to su multiplicirane posledice. Moram pomenuti i osnovne sudove, a osnovni sudovi imaju drugi problem, jer od fizičkih lica ne mogu tako jednostavno da naplaćuju sudske takse i taj se problem generiše u smislu da jednostavno najveći deo, čak 70% sudskih taksi osnovni sudovi nisu u mogućnosti da naplate. Ono što je takođe bitno pomenuti, bitno je pomenuti da je ova godina godina konsolidacije pravosuđa. Ako se pođe od toga da u toj konsolidaciji moramo imati preduslove za formiranje elitnog pravosuđa, onda je to obaveza koja podrazumeva dodatno opterećenje budžeta. Zašto? Zbog toga što edukacijski procesi sudija nisu zadovoljni na način kako se to sada čini. Savetovanja koja organizuju Vrhovni kasacioni sud, Pravosudni centar, naročito Privredni i Apelacioni sud, su sjajna savetovanja, dobro organizovana, ali nedovoljna zbog pomanjkanja novčanih sredstava iz budžeta da se svaki sudija edukuje. Zašto? Zbog toga što na ta savetovanja ide samo trećina sudija od ukupnog broja sudija u sudovima. Nedostatak novca je uslovio takvu posledicu. Da bi se ta posledica otklonila, potrebno je dodatno stimulisati upravo ovakvu vrstu edukacija sudija iz budžeta, kako bi se savetovanja organizovala prevashodno prema međunarodnim programima usvajanjem međunarodnih standarda i pomoći privrednim sudovima i Vrhovnom kasacionom sudu, Pravosudnom centru, kako bi se dobile stručen i profesionalne sudije, a samim tim obezbedilo osnovno načelo i osnovni cilj, a to je pravna sigurnost naših građana. Drugi udar na budžet, koji će upravo u duhu ovog člana 5. imati reperkusiju na Vladu i Ministarstvo finansija i privrede, jeste činjenica da će veliki broj sudija podneti tužbe za naknadu štete, kako materijalne, tako i nematerijalne, zbog toga što su bili nezakonito van posla i van svojih sudijskih radnih mesta. Normalno je da se radi o velikim iznosima naknade štete koje će biti dosuđivane u sudskim postupcima, što nesumnjivo može imati posledicu dodatnog ne malog opterećenja budžeta. Jedna krajnje dobronamerna sugestija za ministarstvo i za sva ministarstva u Vladi bi bila da se barem u jednom delu budžet rastereti, a pomogne sudovima, na taj način što će barem taj deo voznog parka biti obnovljen upravo time da se smanji broj vozila koje koristi Vlada, Vladine institucije i organi, a da se ta ista vozila koja su u dobrom stanju ustupe na korišćenje sudovima. Na taj način će se zaštiti budžet, a neće biti prevelikih opterećenja za one koji ta vozila koriste, a sudovi će ih i te kako koristiti u smislu osnovnih potreba koje sudovi obavljaju. U smislu naplate sudskih taksi, smatram da se determinator tog problema može eliminisati izmenama i dopunama Zakona o privatizacija, na koje sam pokušao da ukažem amandmanom koji je danas odbačen, pri čemu moram da istaknem da su privredni sudovi, što se tiče naplate takse, izuzetno efikasni. To su najefikasniji sudovi u pogledu naplate takse. Polazim od činjenice da je upravo Privredni sud u Užicu, bez namere da favorizuje sud, iako je jedan od najažurnijih i najefikasnijih, upravo sa preko 90% uspešnosti naplate takse uspeo da doprinese popuni budžeta. Nadam se da će ove sugestije, koje imaju dobre namere, biti uvažene i da su na vreme prepoznate od strane resornog ministarstva, kao i da će se na iste adekvatno reagovati. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se. Ako se više niko ne javlja za reč, prelazimo na sledeći amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Marko Jakšić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Donka Banović.
Moj kolega Marko Jakšić je predložio da se sa stavke od Kancelarije za evropske integracije, sad nemam vremena da ulazim u sve detalje, uglavnom da se 60 miliona iz te kancelarije prebaci na Kancelariju za Kosovo i Metohiju, i to za specijalizovane usluge. Zbog čega? Mislim da je gospodin Jakšić hteo sve nas ovde zajedno da podseti da je proces povratka interno raseljenih lica sa Kosova i Metohije apsolutno stao. Stao je skoro dve, tri godine. Čak imamo i drugačije procese, ali se o tome u medijima i ne govori o tome da se opet Srbi iseljavaju sa Kosova i Metohije. Dakle, mi smo kao narod potpuno zakazali kada je ovaj problem u pitanju. Njegova želja je bila da se obezbede sredstva za specijalizovane usluge i da se pomogne svim onim udruženjima građana koji se bave i pokušavaju da opet pokrenu proces povratka Srba na Kosovo i Metohiju.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. razdele 3. i 16. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Srđan Šajn. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Šajn.
Zahvaljujem se. Prvenstveno bih hteo da se zahvalim Vladi i ministru finansija što su prihvatili ovaj amandman i da kažem da sve ovo govori u prilog tome da ova vlada jeste Vlada koja vodi socijalno odgovornu politiku, da ovo jeste Vlada koja se bori za ravnomeran regionalni razvoj Srbije i da ovo jeste Vlada koja ima kao dugoročni cilj da problem svih reši time što će da obezbedi nova radna mesta i da i one ljude koji su socijalno najugroženiji, u stvari obezbeđivanjem novih radnih mesta, stvori uslove da oni jednog dana budu oni koji će da pune budžet, a ne da stalno budu oni koji će da koriste sredstva budžeta. U tom pravcu, ovaj amandman i ova sredstva treba da se upotrebe za nekoliko komponenti. Jedna od tih komponenti jeste da se projekti koji su pokazali da u procesu integracije Roma, kao primere dobre prakse, na primer u Vojvodini gde imamo u određenim sredinama dobre rezultate, da se ti projekti prenesu na teritoriju cele Republike Srbije, a ne da imamo situaciju da samo u jednoj sredini radimo dobro i onda slušamo sve vreme informacije kako u jednoj opštini ili u nekoliko opština imamo dobre rezultate, a u svim drugim opštinama nemamo iste takve rezultate. Druga komponenta koja jeste da se pomogne ministarstvima, navešću samo nekoliko ministarstava, Ministarstvo za obrazovanje, Ministarstvo za stanovanje, Ministarstvo rada, da se u naredna tri meseca zaista formiraju projekti koji će da se rade na celoj teritoriji Republike Srbije, da se pomogne lokalnim samoupravama koje nisu u situaciji da iznedre takve projekte, da se ti projekti definišu i da tim projektima može da se konkuriše ne samo u IPA fondovima, nego i u drugim fondovima Evropske komisije, i u drugim fondovima koji imaju druge države EU, koje hoće da pomognu taj proces. Samo ću da navedem jedan primer da samo jedna aktivnost u tom pravcu je pomogla da zajedno sa Ministarstvom za obrazovanjem već u narednom periodu možemo da obezbedimo da 400 stipendija, znam da nije tema ovog amandmana, ali je jedna od aktivnosti koja treba da se prenese na druge oblasti, obezbedimo 400 stipendija za srednjoškolce na celoj teritoriji Republike Srbije, a do sada su uživali nekoliko godina i to 2006. i 2007. kada je Romska partija sarađivala sa Izvršnim većem Vojvodine. Trista pedeset stipendija je bilo obezbeđeno samo, ali za učenike srednjoškolce na teritoriji AP Vojvodine. Još jednom, da ne bih oduzimao puno vremena, ono što je vrlo bitno to je da se celokupan sistem i sredstva koja jesu svode na stvaranje takvih projekata koji se održe različite komponente i integracije Roma, a da je temelj svih tih komponenti jeste da se ti ljudi zaposle i da se smanji na taj način etička distanca, a da ne govorim da oni samo uzimaju sredstva, nego da oni jednog dana mogu i da pune budžete. Izneo bih sledeću stvar da smo razgovarali i sa predstavnicima Evropske komisije i da su i te kako zainteresovani da se definiše jedan projekat izgradnje stanova, jeftinih, znači socijalnih stanova u kojima će ti ljudi da mogu sa jeftinim, sa malim mesečnim anuitetima sa četiri do pet hiljada dinara na duži rok da isplaćuju svoje stanove, a ne da radimo sistem da ih prvo premestimo u kontejnere koje je država plaća, pa posle u stanove koje ponovo država plaća, i pet, šest puta trošimo državni novac i na taj način šaljemo poruku da se govori o jednoj zajednici koja hoće samo da uzima novac iz budžeta, a da nije spremna da preuzme odgovornost. Još jednom zahvaljujem Vladi što je videla dobre strane predloga ovog projekta i predlažem da svi zajedno tokom 2013. godine analiziramo rezultate projekta i da nemamo situaciju da imamo 200 studenata upisanih kao što je to sada na univerzitetu, a da 13 studenata diplomira, nego da imamo situaciju da upišemo manji broj ali da broj ljudi koji su diplomirali bude tri, četiri ili pet puta veći. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na sledeći amandman. Na član 5. razdele 3. i 24. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.)
Hvala gospodine Korać. Lepo što je došao i ministar prosvete i nauke, ali ode ministar finansija da i on odgovori zbog čega nije prihvatio amandman koji sam podnela, a ja sam sa jedne stavke u budžetu tražila da se povećaju sredstva za takmičenja učenika srednjih i osnovnih škola. Pretpostavila sam da to gospodin Dinkić neće prihvatiti, ali sve jedno ovo je i moj pokušaj da skrenem pažnju nekih dva minuta, koliko je to moguće, da postoji problem kod organizacija raznih takmičenja i u osnovnim i srednjim školama upravo zbog nedostatka sredstava. Direktori se vrlo često žale da imaju poteškoća sa lokalnim samoupravama koje bi trebale jednim delom da učestvuju u organizaciji takmičenja, a bogami se žale da iz ministarstva ne stiže pomoć. To donekle i pokazuje naš, blago rečeno, neodgovoran odnos i prema talentovanim učenicima, prema tome da ih ne možemo ni motivisati, odnosno nagraditi dovoljno kada osvoje prvo, drugo ili treće mesto, bilo da je opštinsko, regionalno i republičko. Ne moraju to da budu neka ogromna sredstva, ali da se zna kada učenik osvoji prvo mesto negde da će biti nagrađen, a bogami treba nagraditi i nastavnike i profesore, kada govorimo o ovome zato što i oni ulože mnogo energije, truda i rada, a bogami nešto ne možemo da nagradimo. Znači, to je jedno. Takođe, htela sam, ali to je više bilo za gospodina Dinkića, da se malo više obrati pažnja na to šta rade lokalne samouprave koje u svojim lokalnim budžetima uvek imaju stavku materijalna pomoć školama, a imaju i stavke o tome da će oni da se angažuju oko stručnog usavršavanja nastavnika i profesora sa teritorije te lokalne samouprave. Bojim se da to uvek imate u budžetu, ali da to ne završi gde treba. Mi smo neki dan na Odboru za prosvetu imali izveštaj Nacionalno-prosvetnog saveta gde je gospođa Radunović članovima Odbora, kada smo je pitali šta vi smatrate da je jedan od najvećih problema u osnovnom i srednjem obrazovanju, ona je rekla da je po mišljenju Saveta upravo to najveći problem nedostatak kontinuiranog i kvalitetnog stručnog usavršavanja svih nastavnika.
Zahvaljujem. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na sledeći amandman. Prelazimo na sledeći amandman. Na član 5. razdele 15. i 20. amandman je podnela narodni poslanik Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Izvolite gospođo Vojić Marković.
Vidim da je Vlada bila vrlo mudra kada je prihvatila ovaj amandman, jer je sama promovisala to da hoće da štedi, a ja sam u budžetu pronašla, u razdelu za Ministarstvo saobraćaja, da su obezbedili 20 miliona za formiranje Agencije za kontrolu luka, za upravljanje lukama. Zaista sam smatrala da je potpuno smešno da se na ovaj način odvajaju sredstva i to sam prebacila MUP-u, odnosno ovom delu ministarstva koje se bavi vanrednim situacijama. Svi znate zašto, potpuno je jasno i vidim da ova vlada može da kaže da je uradila dobar posao što je prihvatila amandmane DSS-a. Hvala.
Zahvaljujem. Ima li još nekoga? (Ne.) Na član 5. razdeo 16. amandman je podnela narodni poslanik Bojana Božanić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava… Izvinjavam se narodnim poslanicima, preskočio sam. Znači, da se vratim na prethodni. Na član 5. razdele 3. i 55a amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mihajlov. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li gospodin Mihajlov želi reč? (Da.) Hoćete li samo da se prijavite, molim vas, gospodine Mihajlov?
Samo kratko za razdele usluge po ugovoru, pošto smo primetili da su u celom budžetu usluge po ugovoru značajno povećane po ministarstvima. S obzirom da mi ovde, verovatno i oni, dobijamo stalne zahteve od raznih verskih zajednica, naročito iz nerazvijenih područja da im se pomogne oko obnavljanja hramova i uopšte oko aktivnosti koju imaju, predvideli smo ovim amandmanom da se jedan deo sredstava prebaci sa razdela usluge po ugovoru za tu funkciju. Usluge po ugovoru su značajno povećane u celom budžetu po svim ministarstvima, po svim kancelarijama, maltene su duple od onoga što je bilo predviđeno budžetom. Smatrali smo da bi jedan ovakav gest od strane Vlade bio prihvatljiv, s obzirom da ne bi mnogo ugrozio usluge po ugovoru a da bi kao gest, o kojem bi naravno i Vlada odlučivala, pomogao da se svi silni zahtevi koje mi dobijamo ovde, verovatno i sve ostale poslaničke grupe, pomogne da se neki problemi u nerazvijenim područjima nekih verskih zajednica reše. Hvala.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? Da li se javlja Bojana Božanić? Na član 5. razdeo 16. amandman je podnela narodni poslanik Bojana Božanić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala. Amandman koji sam podnela u ime poslaničke grupe DSS odnosi se na deo u budžetu koji govori o turizmu. Naime, generalno su povećana izdvajanja za turizam u okviru rebalansa budžeta, u odnosu na originalni budžet. Međutim, ona sredstva npr. koja su u prethodnom periodu bila planirana za unapređenje kvaliteta ugostiteljske ponude fizičkih lica, malih i srednjih preduzeća kroz Fond za razvoj itd. je sa 496 miliona smanjeno samo 10 miliona dinara, pa se ja pitam šta ćemo sa onim projektima koji su započeti u različitim lokalnim samoupravama na početku ove godine koja je, prosto sada, da vidim kako će da se realizuje. Mi imamo na Zlatiboru par projekata, pa me zanima kako će se ti projekti realizovati, od kojih para, pošto smo ugovore potpisali. Subvencije takođe javnim nefinansijskim preduzećima i organizacijama su povećane sa 784 na milijardu 772 itd, i predlažem, prosto, da se deo tih sredstava opredeli upravo za realizaciju određenih projekata iz oblasti turizma. Ono što je vrlo važno, a to je da Ministarstvo privrede koje je zaduženo za oblast turizma u narednom periodu malo više povede računa o definisanju tačnih i jasnih kriterijuma za finansiranje lokalnih, odnosno regionalnih projekata, odnosno da se tačno definišu kakvi su to kriterijumi za lokalne, regionalne i nacionalne projekte, ne samo iz oblasti turizma, već pre svega iz oblasti infrastrukture koja je vrlo važan za razvoj turizma, za izgradnju auto-puteva, manjih aerodroma, železnice itd. Veoma je važno da se ti kriterijumi jasno definišu i da se zna u šta ulaže država u svim lokalnim samoupravama. Smatram da u narednom periodu programsko budžetiranje mora doći sve više do izražaja, odnosno da se realizacija, odnosno finansiranje projekata na duži niz godina uzme u obzire, jer prosto, javne nabavke ne mogu da se raspišu ukoliko sredstva nisu opredeljena u budžetu za tu godinu. Mislim da to u narednom periodu mora da bude predmet i ispravki. Nadam se da će se to i promeniti kako bi mogli projekti za koje treba više sredstava i duži niz godina da se realizuju, da bi mogli u lokalnim samoupravama da se i završe. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Hvala. Prelazimo na sledeći amandman. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandman na član 5. razdeo 16. Znači, sam Odbor je podneo. Predstavnik predlagača je, na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko od poslanika želi reč? (Ne.) Hvala. Prelazimo na sledeći amandman. Na član 5. razdele 16. i 25. amandman je podnela narodni poslanik Milica Radović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Izvolite gospođo Radović.
Hvala vam predsedavajući. Moj amandman se odnosi na stavku usluge po ugovoru Uprave za Trezor, po kom osnovu je opredeljeno 1,6 miliona evra, namerno govorim u evrima da bi ste bolje razumeli, da bi shvatili o kom iznosu se ovde radi. Amandmanom sam tražila da se samo dvadeseti deo tog ukupnog iznosa preusmeri na nešto što je od vitalnog značaja za celo stanovništvo ove države, a to je omasovljenje dobrovoljnog davalaštva krvi. Naime, u obrazloženju zbog čega se moj amandman odbija, kaže se da su ova sredstva na koje sam ja amandmanski reagovala, odnose na razne IT sisteme, operatere, servere i tome slično. Bez ikakve namere da potcenim bilo koju struku, a opšte je poznata činjenica da danas cena usluga u IT sektoru padaju, posebno u vremenu krize, privatne firme, velike korporacije koje opredeljuju milionske iznose za IT budžete, danas te budžete praktično smanjuju. Sada naravno, kada je u pitanju zaduženje zbog čega se ovaj amandman odbija, moram da kažem i da me prosto iznenadilo obrazloženje u mišljenju Vlade, gde je rečeno da se ova sredstva delimično odnose i na izdvajanja za oglašavanje o visini javnog duga. Sada mi, naravno, ako znamo kolika su sredstva predviđena za sve ovo dolazimo u jednu paradoksalnu situaciju u najblaže rečeno, zbog toga što mi poreski obveznici plaćamo servis koji je nadležan za ove usluge u ukupnom iznosu od oko dva miliona evra, koji naravno nije u stanju da pravilno obračuna visinu javnog duga. To je ono o čemu je gospodin Mlađan Dinkić govorio pre sedam dana i oko čega se podigla velika polemika u javnosti. Znači, taj sistem koji vredi skoro dva miliona evra, pogrešno obračunava visinu javnog duga i to ne za malo, nego ni manje ni više nego za jednu milijardu i 200 miliona evra. Znači, ako je to sve tako kao što je objašnjeno, onda mi zaista nije jasno zbog čega Vlada ne može da smanji iznose po ovim stavkama i zbog čega nije moguće da dođe do određenog, i prilično mogu da kažem slobodno, velikih ušteda u samom budžetu. Moram da kažem takođe da je danas evidentan problem povećanja stope ne motivisanosti dobrovoljnih davaoca krvi i smanjenje dobrovoljnih davanja. Upravo zbog toga sam amandmanski reagovala, iako ćemo se složiti da, naravno finansijski kontekst u ovom slučaju nije jedini. Postoje mnogi drugi načini da se dobrovoljno davalaštvo pospeši i na druge načine, ali smatram da je ovo prvi korak. Danas su rezerve često na minimumu, i to ne samo u letnjem periodu nego je to nažalost postao standard. Upravo zbog tih događanja i zbog tog nedostatka, naročito hitne operacije se neretko čak i odlažu. Zbog toga sam smatrala da sredstva iz stavke usluge po ugovoru iz Uprave za trezor treba da budu prenamenovane za ove svrhe jer je to od vitalnog značaja za zdravlje, za očuvanje zdravlja i života cele nacije. Naravno, ovde se radi o jednom vrlo ozbiljnom poduhvatu, ali taj poduhvat naravno da mora da košta. Činjenica je da se moj amandman ne odnosi na neracionalno visoke troškove. Mislim da je neophodno da ga Vlada još jedanput razmotri, jer bi ta sredstva koja su njime predviđena imala višestruki značaj i višestruko bi se isplatile. Hvala vam.
Zahvaljujem se. Da li još neko želi da se javi za reč po ovom amandmanu? Imali smo jednu primedbu vrlo savesne poslanice, dozvolite mi da obavestim parlament da na član 5. razdeo 16 amandman je podneo narodni poslanik Petar Petković, međutim, gospodin Petković je povukao iz procedure sam taj amandman i zato se nije našao na dnevnom redu i zato se nismo izjašnjavali. Hvala vam na primedbi. Na član 5. razdele 16 i 28 amandman je podnela narodni poslanik Ružica Igić. Oprostite, za reč se javio narodni poslanik Radoslav Milovanović po prethodnom amandmanu.
Poštovani predsedavajući, kolege i koleginice, podržavam ovaj amandman koleginice Milice Radović. Mislim da je on smislen i da je vrlo koristan za ovo društvo. Reći ću samo neke podatke zbog čega ovo treba uraditi. Godišnje količine koje bi zadovoljile trenutni nivo zdravstvenog sistema Srbije definišu se kao 40 davanja na 1000 stanovnika, odnosno 4% davanja u toku godine ili oko 300.000 davanja. Trenutni nivo je 2,95%. Broj saobraćajnih nesreća u Srbiji u 2011. godini je bio 42.354, a broj povređenih osoba je 19.254. Od leukemije godišnje oboli tri na 100.000 stanovnika, od čega 300 dece godišnje, a samo operacija srčanih zalizaka je 1.500 godišnje, tako da je ovo izvanredan predlog. Podržaću ovaj amandman i glasaću za njega.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč u ovom amandmanu gospođe Radović? (Ne.) Na član 5. razdele 16 i 28 amandman je podnela narodni poslanik Ružica Igić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ružica Igić.
Zahvaljujem se predsedavajućem. Amandman koji sam podnela odnosi se na Agenciju za zaštitu životne sredine, tj. na finansije koje ova agencija očekuje od rebalansa budžeta. Rebalansom budžeta predviđeno je da se Agenciji za zaštitu životne sredine, koja je u budžetu za 2012. godinu imala predviđena sredstva od oko dva miliona evra, ova sredstva povećaju za negde oko 850.000 evra. U momentu kada je najavljena racionalizacija i smanjenje troškova agencija, a u momentu kada ne vidimo, odnosno nije jasno zašto je došlo do ovog povećanja, dovodimo u situaciju poslanike da glasamo o povećanju sredstava koja se dodeljuju Agenciji za zaštitu životne sredine. Znači, amandman se odnosi na to. Kada sam otvorila sajt Agencije za zaštitu životne sredine izašlo je da se agencija i delatnost rada agencije bi trebalo da bude razvoj, usklađivanje i vođenje nacionalnog informacionog sistema zaštite životne sredine, što podrazumeva formiranje registra zagađujućih materija, prikukpljanje i objedinjavanje podataka o životnoj sredini, njihovu obradu i izradu izveštaja o stanju životne sredine, sprovođenje politike zaštite životne sredine, saradnja sa EU za životnu sredinu i evropskom mrežom za informacije i posmatranje. Poslednjih godina primetna je tendencija da agencija preuzima neke poslove za koje smatram da nisu kompetentni. Naime, u agenciji se danas radi monitoring i stanje kvaliteta voda, monitoring kvaliteta zemljišta, praćenje stanja kvaliteta površinskih i podzemnih voda, praćenje stanja biljnog i životinjskog sveta, praćenje stanja industrijskog i komunalnog otpada. Po meni, agencija treba da objedini podatke koje joj drugi dostavljaju, a ne da otvara svoje sopstvene laboratorije i da radi na tome da se formira u jednu naučnu ustanovu. Po svemu ovome ispada da se Agencija za zaštitu životne sredine pretvara u naučnu ustanovu koja će preuzeti poslove od "Jaroslava Černija", od Instituta "Siniša Stanković", od raznih fakulteta koji se bave zaštitom životne sredine i koji imaju mnogobrojne projekte iz ove oblasti, a koji to rade vrlo kvalitetno. Naravno, u tome učestvuju i Republički hidrometeorološki zavod, čak i Zavod za zaštitu prirode Srbije. Ako agencija radi praćenje stanja biljnog i životinjskog svega, šta onda radi Zavod za zaštitu prirode Srbije? Pitam se zar je Srbija toliko bogata da pristaje na to da se poslovi i laboratorije dupliraju. Napominjem da dolazim sa Univerziteta iz Novog Sada gde, npr, na 100 zaposlenih iz budžeta povlačimo negde oko 110 miliona dinara. Agencija na svojih 88 zaposlenih povlači iz budžeta oko 280 miliona dinara. Pitam se šta se tu dešava. Mislim na plate zaposlenih. Agencija ima 88 zaposlenih. Za tih 88 zaposlenih agencija ima oko 280 miliona dinara koje povlači. Takođe se postavlja pitanje da li se ovakvim odnosom prema agenciji ozbiljni poslovi iz oblasti ekologije i zaštite životne sredine poveravaju ustanovi koja ipak nije kompetentna, kao što su kompetentne gore navedene ustanove. Molim da se o tome razmisli, posebno u ovom momentu kada se priča o ukidanjima agencija, jer sva ona priča o ukidanju raznih agencija nema smisla ako ukinemo 10 ili 20 od 120. DSS je više za to da je Fond za zaštitu životne sredine, o čemu smo ovih dana i pričali, trebao detaljnije kontrolisati i budžetski na neki način zadržati. Agencija, po meni, ako preuzme poslove fakulteta, instituta raznih naučnih, onda oni ne treba da postoje ili ne treba da postoji agencija. Hvala vam lepo.
Zahvaljujem se. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 5. razdele 17 i 23 amandman je podnela narodni poslanik Gorica Gajić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Konkretno, ovim amandmanom poslanički klub DSS prenamenuje sredstva i to sa budžetskog dela koji je namenjen DKP u iznosu od 188 miliona dinara na Upravu za agrarna plaćanja za subvencije za poljoprivredu. Zašto baš sa te stavke za DKP? Zato što ovim rebalansom budžeta vidimo da je ta stavka bez nekog objašnjenja i obrazloženja uvećana za milijardu i 200 miliona dinara i popeta je negde na četiri milijarde i 880 miliona dinara. S druge strane, koliko smo ovde čuli i ministra za poljoprivredu, pa i premijera, pa i ministra za finansije, poljoprivreda bi trebalo u narednom periodu da bude strateška grana razvoja ove zemlje. Samim tim, i kroz rebalans budžeta vidimo da je uvećan budžet agrarni za nekih 10 milijardi dinara, pa nije zgoreg da ova sredstva, koja su bez razloga stavljena na konto DKP u iznosu od milijardu i po dinara, prenamenujemo na agrarni fond. Demokratska stranka Srbije smatra da treba prihvatiti ovaj amandman, pogotovu što je ova suša i te kako desetkovala prinose i te kako nanela velike štete poljoprivredi, tako da će biti potrebno da agrarni budžet bude mnogo veći verovatno već u budžetu za 2013. godinu, pa smo zato smatrali svrsishodnim da ovih milijardu i po dinara iz stavke za DKP preselimo na Fond za agrarna pitanja. Hvala lepo.
Da li se još neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Ja sam podneo jedan amandman na član 5. koji zbog tehničke neispravnosti nije mogao da bude predmet rasprave, pa bih želeo da kažem par reči o tome, smatram da je jako važno, i mislim, verujem da ćete mi dozvoliti da o tome nešto kažem. (Predsedavajući: Samo se izvinjavam gospodine Lapčeviću, sa puno tolerancije ali je vrlo teško govoriti o amandmanu koji nije u proceduri.) Znam, znam ali prosto želim da ako nije problem da kažem par reči. (Predsedavajući: Hajde izvolite ja ću biti tolerantan, ali prosto moram da vas upozorim.) Ukazao sam kod Ministarstva saobraćaja, dakle u razdelu zgrade građevinski objekti, u rebalansu budžeta je predviđeno milijardu i 362 miliona dinara namenjeno za izgradnju mosta Zemun-Borča u skladu sa ugovorom o građenju. Nemamo ništa protiv, da neko ne shvati da imam nešto protiv toga da se u budžetu nalaze sredstva za izgradnju ovog važnog mosta, ali moram prosto da kažem, da se otmem utisku da smo te stvari, takve stvari viđali i u ranijem budžetima i rebalansima, pa je to bilo prethodnih godina namenjena sredstva i za rekonstrukciju Gazele, pa i sredstva za obilaznicu oko Beograda. Jednim amandmanom sam pokušao da deo sredstava opredelim za izmeštanje železničke pruge iz centra grada Niša. Tu priču ste možda ranije čuli, šteta što ministar Dinkić nije tu. Za njega bi bilo mnogo, uvažavajući ministra Obradovića, mnogo bitnije da se njemu kaže. Dakle, kroz grad Niš, kroz samo jezgro grada Niša prolazi železnička pruga koja vodi prema Bugarskoj, Turskoj, Bliskom Istoku. Sav teret, bilo da se radi o teretnom, o opasnom, o železničkom putničkom saobraćaju prolazi kroz centar grada Niša. Grad Niš 40 godina pokušava da tu železničku prugu izmesti iz samog centra, da izgradi obilaznicu, naravno to ne može da uradi grad. Železnica je državno preduzeće i mora da ona brine o svojoj proceduri, ne da to radi grad. Nikada nismo imali razumevanja za to. Zadnjih nekoliko godina se intenzivno radilo na tome, uradili smo urbanističke projekte, uradili smo glavni projekat zaobilaznice, uradi eksproprijaciju zemljišta. Potrebno je da se opredele sredstva i da se krene konačno sa tim radovima. Samo jedan podatak ilustrativan, u čitavoj priči, da ne pričamo o zagađenju, o saobraćaju koji je potpuno zagušen u gradu. Više od 150 ljudi je poginulo na toj deonici zato što nema denivelacije pruge. Mislim da je jako važna stvar, da svaka vlada naročito ova, da predvidi ta sredstva. Znamo da nije moguće u ovom rebalansu, i zbog mog pogrešnog amandmana, ali prosto sam želeo da ukažem da se to ima u vidu pri rađenju novog budžeta i ja vam se zahvaljujem što ste mi dozvolili da to kažem.
Naravno narodni poslaničke, tema je važna, ja vam samo savetujem da to, kad bude budžet koji će doći, kako nam je rekao ministar Dinkić, za mesec dana, da onda tražite taj razdel pojavi, prosto borite se kao poslanička grupa. Gospodin Marijan Rističević:
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslnici, ja ću podržati individualno amandman koji je podnela moja prethodnica iz prostog razloga što se o radi o povećanju subvencije u poljoprivredi. Dakle nije greota oteti od Vuka Jeremića, zato su nam troškovi povećani i prebaciti poljoprivrednicima. Dakle, ako je poljoprivreda naša šansa, i ako smo tako bliski evropskim integracijama, onda treba i visinu agrarnog budžeta podešavati prema subvencijama koje imaju zemlje EU. Samo da vas podsetim da je agrarni budžet bivše vlade za celu Srbiju, za poljoprivredu bio 2,5% procenta od celog budžeta. Rebalansom budžeta nove Vlade nekako smo na krpili 3%, ali to nije ni izbliza kao u EU.Agrarni budžet EU je 45% ukupnog budžeta EU. Dakle to je model po kome one razvijaju svoju poljoprivredu. Ne samo poljoprivredu, već razvijaju konkurentnost prerađivačke industrije, jer njihova prerađivačka industrija dobija sirovine po nižoj ceni.Tako prerađeni proizvodi, prehrambeni proizvodi takođe mogu da se plasiraju, da budu konkurentniji od naših i na njihovom tržištu, a boga mi i na našem. Mi ako želimo da budemo konkurentni, ne samo sa poljoprivredom proizvodnjom već sa prehrambenom, onda moramo podržavati primarnu poljoprivrednu proizvodnju, premije i subvencije. Ne možemo kao što to radi razvijena EU, ali moramo ukoliko želimo u EU, a verujem da ovde to većina želi. Moramo se približavati i njihovom nivou subvencija. S toga, ja i podržavam ovaj amandman želeći da ovih 185 miliona od Ministarstva spoljnih poslova uzmemo i prebacimo na agrarni budžet, s tim što hoću da kažem da on ove godine je povećan iz prostog razloga što je bivša vlada ostavila dugove. Dakle prvobitni agrarni budžet koji su oni planirali je bio za ovu godinu, ali su zaboravili da su prošle godine ostavili dužni između šest i sedam milijardi zemljoradnicima za subvencije. Kad su ih isplati jednostavno više nije bilo para da se izmire subvencije koje su dugovali za ovu godinu zemljoradnicima, tim pre što su oni protestima tri puta menjali poljoprivrednu politiku i to im na određen način garantovali. Jedva se našlo načina da se skrpe sredstva da se Vlada razduži prema tim zemljoradnicima bez obzira što je dug ostavila stara vlada. Imajući sve u vidu, da je samo to 185 miliona, želim da podržim ovaj amandman i da kažem da ćemo mi, barem iz vladajuće većine vršiti pritisak da se predizborne parole, gotovo svih stranaka u ovom parlamentu, o dva puta većem agragrnom budžetu ispune i da u sledećem agrarnom budžetu bude više para za projekte, ne samo iz poljoprivrede već povrtarstva, voćarstva, prerađivačke industrije itd. Stoga, želim da vam zahvalim na pažnji i svakako ću individualno glasati za ovaj amandman, to je moja sveta dužnost kao predsednika NSS. Hvala.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? Na osnovu člana 157 stav 6 Poslovnika, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandman na član 9. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio amandman, a Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni daoPredloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne). Ako ne želi mogu da konstatujem da smo završili pretres o svim amandmanima i da možemo da zaključimo pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na sledeću 26. Tačku dnevnog reda, PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETSKOM SISTEMU. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli Vlada, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i narodni poslanici: Teodora Vlahović, Janko Veselinović, Siniša Lazić, Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Zoltan Pek, Srđan Miković, Vladimir Ilić, Nenad Popović, Jovan Palalić, Ružica Igić, Milan Lapčević, Miroslav Petković, Siniša Kovačević, Nenad Čanak, Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić i Olena Papuga. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima, podvlačim u pojedinostima. Na član 2. amandman je podnela Vlada. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio amandman, a Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni daoPredloga zakona. Da li neko želi reč? Ne, hvala vam. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović, Janko Veselinović i Siniša Lazić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Izvolite, gospođa Teodora Vlahović, predlagač.
Narodni poslanici iz poslaničke grupe DS, podneli su amandman na član 3. stav 2. Zakona o budžetskom sistemu i to je u stvari član ili stav koji reguliše osnovicu za utvrđivanje obima budžeta AP Vojvodine. Znači, postoji izmena u ovom zakonu, odnosno Predlogu zakona koji se menja, osnovica za utvrđivanje obima budžeta AP Vojvodine. Podsetila bih da je po važećem zakonu, odnosno, i sada to važi, dok se ne usvoji ova izmena, obim za utvrđivanje osnovice za AP Vojvodine, jeste bilo predviđeno da osnovica bude, znači ukupni prihodi i primanja ostvarene po osnovu prodaje nefinansijske imovine. Predložena izmena se odnosi samo na deo prihoda i to samo na poreske prihode. Reda veličine, iako ne želim da puno govorim o brojkama, jer ovde ne želim da govorim o brojkama, želim da govorim o pravnom sistemu, o konzistentnom pravnom sistemu i o poštovanju Ustava, ali da bi se i shvatilo da ta promena u stvari ima i materijalnog efekta, razlika između osnovice jeste cirka 130 milijardi dinara, što nije beznačajno. Suština našeg amandmana je prevashodno bila uperena na to da je Ustavom predviđeno da se budžet AP Vojvodine utvrđuje u procentu od najmanje 7% od budžeta Republike Srbije. Ova ustavna odredba je veoma decidna. Uopšte nema potrebe da se dodatno tumači. Zakonom o budžetskom sistemu u članu 2. se i definiše šta se sve podrazumeva podbudžetom Republike Srbije. Tu su i prihodi i rashodi, a praktično važeće rešenje nije uvažilo u potpunosti, ali mi i nismo tražili mimo važećeg rešenja, odnosno tražili smo da se zadrži postojeće rešenje, iz prostog razloga što onako, kada bi realno gledali kako je definisano u Ustavu, trebalo bi obuhvatiti i deficit. Znači, naš amandman ne podrazumeva i nismo išli na taj iznos, već da se zadrži postojeća rešenje. Odgovor Vlade smo pažljivo pročitali. Istovremeno smo imali prilike da vidimo da je na ovaj stav člana 3. i odbor podneo amandman. Može se reći da je odbor podneo jezički ispravniji amandman, ali da se ne dotiče suština. Znači, ostaje i dalje neusklađenost ovog stava sa Ustavom Republike Srbije i postoji mogućnost pokretanja ustavne žalbe. U tom pogledu ukazujemo da bi trebalo usvojiti jedan od amandmana koji su predloženi na ovaj član, a na drugi stav. Vlada pri tome takođe koristi u svom obrazloženju da su poreski prihodi jasno definisani, precizniji, da su redovniji i da će se na taj način obezbediti kontinuirano finansiranje na odgovarajući način AP Vojvodine. Znači, i dosadašnje rešenje u svom sastavu je imalo taj deo poreskih prihoda, a finansiranje AP Vojvodine nije bilo na adekvatan način realizovano, posebno ne stabilnom dinamikom i u onom procentu, onom učešću koje Ustav precizira. Kako će se realizovati sve ovo što je Vlada dala u obrazloženju? O tome ćemo razgovarati više kada dođe na dnevni red izveštaj o realizaciji budžeta za 2012. godinu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala. Ovo je bio zajednički amandman. Koleginica je obrazložila jedan segment ovog pitanja. Ja ću se osvrnuti na druga tri segmenta koje neprihvatanje ovog amandmana za sobom povlači. Ovde su u pitanju i političko i pravno i ekonomsko pitanje. Političko pitanje tiče se činjenice da Republika Srbija na ovaj način uskraćuje Ustavom garantovana prava AP Vojvodini i da time otvara prostor za političku krizu ničim izazvanu. Dakle, imali smo činjenicu da je Ustavni sud doneo rešenje po pojedinim pitanjima koja su se ticala nadležnosti AP Vojvodine. Sada pokušavamo, na neki način svi zajedno, i Republika i Pokrajina, da izađemo iz tog problema. Nadam se da će biti dovoljno političke volje da se to pitanje reši, bez obzira što DS u Vojvodini, hajde da kažem, čini apsolutnu vlast, a ne učestvuje u vlasti na republičkom nivou. Međutim, sada otvaramo novu temu. Sada republička vlast posmatrajmo to politički, u kojoj je koalicija kako jeste već formirana, pokušava na određeni način politički disciplinovati Pokrajinu tako što će joj uskratiti Ustavom predviđena sredstva. Prelazim na drugi aspekt ovog problema, a to je ustavno-pravni. Ovim članom se na direktan način krši član 184. stav 4. Ustava Republike Srbije, o kome kaže – budžet AP Vojvodine iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije. U članu koji mi osporavamo i smatramo da je neustavan se kaže da se tih 7% tiče poreskih prihoda budžeta. Poreski prihodi budžeta su manji sada trenutno za nekih 150 ili 60 milijardi u odnosu na budžet Republike Srbije, tačnije rečeno na prihod budžeta Republike Srbije, da ne govorimo o činjenici da se radi o deficitu i da ako bi se govorilo o rashodima, da bi taj iznos bio veći. Govorim, dakle, o prihodima. U tom smislu, ovo jeste ustavno-pravno pitanje i ovde Ustavni sud neće imati nikakvu dilemu. Dakle, ovim zakonom je na direktan način prekršen Ustav Republike Srbije i na neki način smo doveli do nepoštovanja Ustava, ne nekim odredbama koje bi bile na bilo koji način nejasne, nego na vrlo jasnoj odredbi. Na kraju, ovo je ekonomsko pitanje. Radi se o sredstvima, o velikom novcu, dakle, 7% na 170 ili 80 milijardi jeste ozbiljan novac, koji se ovim rebalansom budžeta usmerava na razne druge strane. Recimo, usmerava se za pokrivanje gubitaka "Srbijagasa", čiji direktor ima pristojnu platu, čak deo daje i u humanitarne svrhe. Njegovi direktori, saradnici, takođe imaju pristojne plate koje verovatno ne daju u humanitarne svrhe, jer nisu tako visoko pozicionirani političari. Dakle, ustavno garantovana sredstva za AP Vojvodinu, ovde govorim o AP Vojvodini, svaka lokalna samouprava zna šta znači uskraćivanje prava, ali ovaj nivo vlasti ovog puta gubi ozbiljna sredstva i time će biti ugrožene i planirane investicije i preostale obaveze, odnosno izmirivanje postojećih obaveza AP Vojvodine za već planirane rashode. Obrazloženje koje je dato za neprihvatanje ovog amandmana je, mogli bismo reći, pravno vrlo čudnovato. Ono je dato na stranicu i po, ali bi se moglo svesti na činjenicu – nema novca. Dakle, ne poštujemo Ustav zato što nema novca. Ovakvo obrazloženje nije smeo da napiše onaj koji je to uradio, jer će to biti dodatni razlog za Ustavni sud da ovakav jedan zakon i ovakvu jednu odredbu poništi. Međutim, to će biti kasno. Do tada ćemo biti svedoci reperkusija, i političkih i ekonomskih i pravnih, po ovom pitanju. Molim predstavnika Vlade, molim Vladu, da dobro razmisle pre nego što u danu za glasanje izglasaju jednu ovakvu odredbu. Nadam se da u ovom pogledu imamo podršku svih onih koje interesuje poštovanje Ustava, a nadam se, ovom prilikom, i kolega iz DSS-a, koji bez obzira što su osporavali pojedine odredbe i smatrali da neke odredbe zakona kada su u pitanju nadležnosti AP Vojvodine nisu u redu, osporavali su te odredbe pred Ustavnim sudom. Znači, nadam se da po ovom pitanju možemo biti saglasni. Jer, ovde se ne radi o pitanju da li je neko za autonomiju ili ne, nego je ovde u pitanju notorno poštovanje odredbi Ustava. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
Želim da kažem da je naša stranka i Vlada Republike Srbije na čijem je čelu bio naš predsednik stranke, u periodu kada se primenjivao Ustav Republike Srbije, a to svi koji su pratili kako se izvršavao budžet znaju da smo mi striktno poštovali ovu odredbu u Ustavu koja se odnosi na prihode Vojvodine. Mi smo se zaista trudili da u svim segmentima poštujemo Ustav Republike Srbije koji se odnosi na AP Vojvodinu. Nismo tu pravili razlike da li se primena i poštovanje Ustava tiču sredstava koje po Ustavu Republike Srbije ima Vojvodina ili se tiču nadležnosti koje su definisane Ustavom za AP Vojvodinu. Tačno je što je kolega sada rekao, da smo mi pred Ustavnim sudom pokrenuli inicijativu za ocenu ustavnosti niza nadležnosti koje se odnose na Zakon o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine koje su neustavne. Tako, kada govorimo o poštovanju Ustava, ja bih molio da se Ustav poštuje u potpunosti, a ne parcijalno, kako pojedinim strukturama vlasti u AP Vojvodini odgovara ili ne odgovara. U ovom slučaju, mi imamo diskusiju o tome da li Vojvodini pripada 7% sredstava koje su definisane u Ustavu. Tako je. Onako kako je Vlada Republike Srbije na čijem je čelu bio Vojislav Koštunica ispunjavala svoje obaveze, tako očekujemo, naravno, da to učini i sadašnja Vlada. Ali, isto tako, očekujemo od sadašnje Vlade Republike Srbije da poštuje i sprovede odluke Ustavnog suda Republike Srbije i da one nadležnosti koje su oglašene neustavnim, prestanu da se finansiraju. O tome ću nešto više da govorim u amandmanu koji smo mi podneli. Veliki je problem kada se Ustav parcijalno tumači. Mi smo ovde u danas kroz diskusiju čuli da očekujemo da se predstavnici pokrajinske i republičke vlasti dogovore kako će da izađu iz očigledne krize koja je nastala, ili očigledne neustavnosti zakona koja je nastala nakon odluke Ustavnog suda. Gospodo, ne postoji mogućnost dogovora o tome da li ćemo da poštujemo Ustav. Može samo ili da se poštuje ili da se ne poštuje. Ako ga ne budete ponovo poštovali, DSS će ponovo da pokrene inicijativu za ocenu ustavnosti. Spremni smo, što bi nekada rekli, za dugi marš kroz institucije, da bi dobili poštovanje Ustava. Nikakve dogovore, nikakve kompromise, nikakve sporazume kojima bi se kršio Ustav, da bi se zadovoljili interesi trenutne pokrajinske admini-stracije, da bi se, kako se ovde najavljuju, sprečile političke tenzije – mi nećemo prihvatiti. Hoćemo da se poštuje Ustav, kako po pitanju opredeljenih sredstava, tako i po pitanju nadležnosti. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Elvira Kovač. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, najpre sam želela da se javim povodom ovog amandmana i dozvolićete mi, to je u skladu sa procedurom i Poslovnikom, da govorim o tri amandmana koji su vrlo slične sadržine, pošto je Vlada Republike Srbije dala odgovor odnosno obrazloženje zašto odbija ove amandmane u istovetnom tekstu, ali, želela bih da se nadovežem i na kolegu Palalića. Zaista sam htela u svom izlaganju da naglasim da je jedini put kada bi bilo ispoštovano Ustavom zagarantovanih 7% bilo tih poslednjih godinu dana Vlade Vojislava Koštunice. Želela bih da podsetim i gospodu iz DS, koji su podneli ovaj amandman, odnosno da ih pitam – gde ste bili u proteklih četiri godine? Za vreme mandata prethodne Vlade Savez vojvođanskih Mađara se svaki put borio za Ustavom zagarantovanih 7% i ono o čemu sada niko nije govorio je da u tom 4. stavu člana 184. Ustava Republike Srbije stoji da zaista budžet AP Vojvodine iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije, s tim što se tri sedmine od budžeta AP Vojvodine koristi za finansiranje kapitalnih rashoda, što je izuzetno značajno. Znači, želela bih da naglasim da mi govorimo o tri različita amandmana. Jedan amandman je predložila DS, odnosno njihov poslanički klub, nekoliko poslanika zajedno. Oni su ga vrlo dobro obrazložili i mi bi ga i podržali, ali, naš amandman je vrlo sličan i ja bih želela da objasnim te razlike. Naravno, čitali ste u medijima i mnogi su prenosili da i Liga socijaldemokrata Vojvodine ima sličan amandman. Da objasnim razlike – DS traži da se sve to briše, Liga socijaldemokrata Vojvodine je predložila nerealan amandman da osnovica za izračunavanje ovog obima budžeta bude rashodna strana. Želela bih da se zahvalim gospodinu ministru koji je ovde i da ga zamolim da prenese stav Saveza vojvođanskih Mađara. Znači, nama je jasno da se ova izmena koja se predlaže u ovom predlogu izmena i dopuna Zakona o budžetskom sistemu odnosi na obim budžeta, na osnovicu, u svim slučajevima kada se ona utvrđuje relativno, odnosno kao procenat budžeta. Malo se govori o tome da je jedna od osnovnih stvari na koju se mislilo zapravo finansiranje političkih stranaka, finansiranje redovnog rada političkih stranaka. Zanimljivo je da novine danima bruje o tome da se još uvek primenjuje ono što stoji u trenutno važećem Zakonu o budžetskom sistemu. Znači, da se kao osnovica uzimaju prihodi i primanja od prodaje nefinansijske imovine, onda bi ova osnovica bila tačno 829 i po milijardi dinara. Ali, ukoliko bude usvojen ovaj predlog zakona u ovoj formi, onda će ta osnovica da bude 700 milijardi, što nije sigurno. Ne znamo tačno iz ovih poreskih prihoda koji su to rashodi i troškovi finansiraju. To će znati ministar finansija. Znači, mi iz ovoga ne vidimo koja je to osnovica. Recimo da je ova maksimalna, jer je on spominjao ovu maksimalnu, znači kod finansiranja redovnog rada političkih stranaka mi priznajemo da će to biti sad umesto ovih 829 milijardi i 700, da tu postoji razlika, ali kada smo mi postavili pitanje, to će se onda negativno odraziti na AP Vojvodinu i na budžet AP Vojvodine, onda nam je ministar u svom odgovoru rekao – znate, sledeće godine planiramo veća sredstva, itd. Naravno, nama je jasno, verovatno se već planira budžet za 2013. godinu i željno ga očekujemo ovde, ali, ako će tada ovi planirani poreski prihodi biti 850 milijarde koje je ministar nama ovde spominjao, onda će logično i ukupni prihodi i primanja ostvarena na osnovu prodaje finansijske imovine biti veći. Recimo, 900 milijardi. Tu je AP Vojvodina onda zakinuta za ovaj iznos novca. Zbog toga smo mi predložili jedan vrlo realan amandman. Razumemo da u ovoj situaciji treba smanjiti osnovicu za finansiranje redovnog rada političkih stranaka, ali ne treba smanjiti za AP Vojvodinu. Da ne pričam o tome što smo čuli od poštovanih kolega da je ovo potpuno protivustavno. U Ustavu stoji da je to 7% budžeta, a ne 7% od dela budžeta, pa od nekog dela, jer ćemo od tih poreskih prihoda da finansiramo određeni deo rashoda i troškova. Potpuno je nerealno, a da ne pričamo o tome da LSV tražila rashodnu stranu. To bi bilo idealno, ali svesni smo toga da ni za vreme prethodne Vlade do toga, jednostavno, nije moglo da dođe. Zato vas molim da ovaj realan naš predlog prihvatite. Hvala.
Hvala. Sledeći se javio Vladimir Ilić. Izvolite.
Poštovane kolege, želim samo, ne dovodeći u pitanje, naravno, autonomiju Pokrajine Vojvodina i ne ulazeći u ustavnost ovakvog rešenja, da čisto principijelno kažem nekoliko stvari i svoje viđenje. Naime, ne može da se Ustav krši manje ili više. Dakle, ako pođemo od te teze da je prekršen Ustav ovakvim jednim rešenjem, on je bio prekršen i u prethodnom budžetu. Ovde se postavlja pitanje osnovice. Pokušavam sada da iz ovog rešenja, pokušam da ga opravdam kroz jedan paradoks. Ako se za osnovicu uzima ne samo poreski prihodi, već prihodi od nefinansijske imovine, dakle i deficit i prihod od prodaje imovine, zapravo dolazimo do jednog paradoksa gde se negativna implikacija u republičkom budžetu pozitivno afektira u pokrajinskom. Šta to zapravo znači? Ovaj mehanizam od 7% zapravo tangira i zaduženje, odnosno deficit budžeta Srbije i maltene ukoliko je on veći, utoliko više sredstava pripada AP Vojvodine. Naravno, ovo je samo moje razmišljanje kao ekonomiste i vođen nekom zdravom logikom mislim da treba ići ka nekom rešenju, što su upravo poreski prihodi jer su oni stabilni, predvidivi, dok su prihodi od nefinansijske imovine, prodaje, nešto što je nestabilno, podložno diskrecionim odlukama i u tom smislu mislim da je ovo predloženo rešenje daleko stabilnije i bolja garancija za stabilnije finansiranje. Toliko. Hvala.
Hvala. Sledeća se za reč javila Judita Popović. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kao prvo LDP podržava amandman SVM o kojem je malopre govorila koleginica Elvira Kovač. Podržavamo taj amandman, kao prvo iz razloga zato što je LDP zaista za suštinsku autonomiju Pokrajine Vojvodine. Ta suštinska autonomija može se postići samo tako ukoliko se bar poštuje onaj zakon iz 2006. godine, ukoliko se na neki način upodobi finansiranje Pokrajine Vojvodine. Htela bih da skrenem pažnju poslanicima da LDP ni 2006. godine nije bila za ovaj Ustav koji je i danas na snazi. Tada smo bojkotovali referendum i rekli smo da je taj Ustav, odnosno donošenje tog Ustava i te kako kompromitovano, s obzirom, svi se sećamo na koji način je taj referendum sproveden. Međutim, kakav je, takav je, donet je kako je donet, on je trenutno aktuelni Ustav Republike Srbije. Ako je aktuelni Ustav, znači da bi trebalo da se poštuje. Trebalo bi da se poštuje i u pogledu finansiranja Vojvodine, a to član 184. važećeg Ustava i predviđa i kaže tačno o kom procentu se radi i tačno kaže na koju osnovicu, odnosno računa se na budžet. Taj član Ustava ne govori ni o rashodnom, ni o prihodnom delu Ustava. On samo govori o budžetu. Prema tome, ukoliko oni, koji su učestvovali u kreiranju, pisanju, donošenju tog Ustava i sprovođenja cele one referendumske priče, nisu spremni da poštuju taj Ustav. Šta onda, u stvari, očekivati i od sadašnje vlasti, jer očigledno da ni ona prethodna vlast nije poštovala taj Ustav? Nije ga poštovala što se procenata tiče i što se tiče osnovice deklarativno se zalagala prethodnim rebalansima, ali u suštini nije taj transfer i realizovala. Sada imamo ogroman manjak u pokrajinskom budžetu upravo iz tog razloga što republički budžet i te kako duguje vojvođanskom budžetu, pogotovo u onom fondu koji je predviđen za kapitalna ulaganja. Zaista se divim kolegama poslanicima koji su u prethodnom mandatu bili i deo vlasti. Kada danas govore o tome kako treba da se radi, kada govore o tome koliko se zalažu za vojvođansku autonomiju i da se poštuje Ustav u pogledu finansiranja Vojvodine, ali podsetila bih upravo na ovu činjenicu da nisu bili toliko agilni i nisu se toliko zalagali za poštovanje ustavne obaveze finansiranja Vojvodine, kada su oni bili na vlasti. Jednostavno, moramo da prihvatimo tu činjenicu da nedostaje jedan bitan elemenat da se poštuje ovaj postojeći Ustav u pogledu finansiranja Vojvodine, a to je zakon o finansiranju Vojvodine. Sve dotle dok taj zakon ne bude donet, jednostavno, ne može da se precizno, jasno i transparentno utvrdi na šta se odnosi tih 7% i iz tog razloga cela ta priča oko finansiranja Vojvodine ostaje prilično netransparentna. Skrenula bih vam pažnju na činjenicu da budžetom 2012. godine za Vojvodinu je predviđeno, otprilike, 64-65 milijardi dinara, a istovremeno budžet Beograda nosi 99 milijardi. Beograd ima nekih 10-ak opština, dok Vojvodina ima 45 opština. Dakle, ukoliko svemu tome dodamo i činjenicu da Vojvodina finansira republički budžet sa najmanje 28%, onda možemo da vidimo na koji način je Vojvodina i simbolički i suštinski, na neki način, ponižena i derogirana. Dakle, autonomija ne znači da se zalažemo za to da Vojvodina ima autonomiju, da tu autonomiju, kao pojam, kao termin, unesemo u Ustav, nego to znači da se suštinski zalažemo, između ostalog, i da Vojvodina, ne samo da dobije ono što joj pripada, nego da se podrazumeva da ona na to ima pravo, a ne kako koja vlast dođe u kontinuitetu nastavi taj neki nipodaštavajući odnos prema celoj Vojvodini, a to se postiže i preko odnosa prema vojvođanskom budžetu. Prema tome, zaista bih volela da kada se bude raspravljalo o budžetu za 2013. godinu, raspravljamo između ostalog i o tome kako učiniti najtrasparentnijim finansiranje vojvođanskog budžeta. Još nešto bih rekla u pogledu rudne rente, koja je izuzetno bitna za finansiranje vojvođanskih opština, a ta rudna renta je, podsećam, 3%. To je ta rudna renta koja je predviđena onim sporazumom o prodaji NIS-a jednoj ruskoj državnoj kompaniji. Ta rudna renta je predviđena da se primenjuje 30 godina, a pri tom vrlo dobro znate da je rudna renta u Evropi otprilike od 15 do 20%, da je i Srbija u međuvremenu povisila procenat na sedam, međutim, ova ruska državna kompanija i dalje plaća rudnu rentu od 3%, kako je u stvari dogovoreno na državnom nivou. To je samo još jedan segment da se pokaže na koji način se republička vlast odnosi prema Vojvodini, prema toj jako bitnoj pokrajini u sastavu Republike Srbije. Znate šta, kad se postavi pitanje da se zaista uredi ta autonomija Vojvodine, tog momenta se krene sa jednom drugom pričom i krene se sa kompromitacijom ideje Vojvodine. Ta kompromitacija ide od toga da se u stvari govori da će autonomijom da se ugrozi državnost Srbije, a sasvim moguće da se završi u stvari i sa kompromitacijom te ideje putem kompromitacije čelnih važnih ljudi u Vojvodini, i političkih i ljudi koji imaju određene ekonomske i privredne uticaje u Vojvodini. Nažalost, nikako ne mogu isključivu krivicu i odgovornost zbog ovakvog rebalansa da svalim na aktuelnu vlast, jer potpuno razumem da se jednostavno moralo naći nekog načina da se relaksira ta prevelika budžetska potrošnja, pa se onda našlo da se preko Vojvodine dobije neka vrsta uštede. Jer, dozvolićete, ukoliko vam je budžetski deficit 68 milijardi povećan, ukoliko imate tako veliku javnu potrošnju, skoro dvocifrenu inflaciju sa tendencijom da zaista bude dvocifrena, ukoliko imate recesiju, onda je sasvim lako razumeti da se traži mogućnost da se negde i oduzme da bi se negde dalo. Razumem da se ostalo na onoj liniji finansiranja javnih preduzeća, odnosno ostalo se na liniji tog nekog državnog intervencionizma putem silnih subvencija, jer mi smo duplirali bukvalno one subvencije za "Fijat", ali ukoliko se na taj način ophodimo prema toj javnoj potrošnji, koju u velikoj meri je generalisala prethodna vlast sa njenim budžetom, ali je nastavila isto to da radi i aktuelna vlast, onda se zaista postavlja pitanje zašto je toliko teško izaći u susret Vojvodini, pa joj bar omogućiti da se finansira kako je to Ustavom predviđeno? Ako vi budžetski deficit bukvalno sa 50% povećavate od onog koji ste zatekli od prethodne vlasti, to samo pokazuje da vi uljem pokušavate da gasite vatru, jer kako ćete u stvari uštedeti ukoliko povećate potrošnju? Može tu mnogo priča da se ispriča, mnogo lepih želja da se iskaže, ali suština ostaje ista, ostaje ogroman budžetski deficit, koji u stvari govori o kredibilitetu onih koji su kreirali ovaj rebalans budžeta i o njihovim namerama na koji način će dalje da razmišljaju o toj velikoj javnoj potrošnji. Ujedno govorim i o tome da neki bitni segmenti tog rebalansa budžeta ostaju ne razjašnjeni i daju prilike da se na veoma netransparentan način Vojvodina ponovo ošteti. Nažalost, u poslednje vreme se često dešava da je Vojvodina u stvari žrtva takvog odnosa republičke vlasti, Ustavnog suda itd. Dakle, mi iz Vojvodine ne želimo da ugrožavamo na bilo koji način republički budžet, ne želimo da na bilo koji način dovedemo položaj Vojvodine u odnosu na Srbiju u smislu ugrožavanja teritorijalnog integriteta i suvereniteta, znate već kako ide ta mantra, ali i te kako očekujemo da oni koji su se kleli i još uvek se kunu u postojeći Ustav isti poštuju, pa makar to bilo i u korist Vojvodine, jer sigurno neće biti na štetu Republike.
Samo da vas obavestim, vi ste na početku vašeg izlaganja rekli da podržavate amandman LSV. Samo da vas podsetim, mi smo sada na ovom amandmanu DS, tako da nisam htela da vas prekidam, ali to je sledeći amandman o kome ste vi govorili.
Rekla sam da podržavam amandman SVM, s obzirom da je koleginica govorila i rekla da će ona sada govoriti o njenom amandmanu, s obzirom da je prethodni amandman u obrazloženju Vlade faktički obuhvatio sve ove amandmane i razloge zašto odbija amandman LSV i DS i SVM. Dakle, jesam bila jasna u tome da podržavam amandman SVM, a koleginica je takođe u kontekstu tog amandmana govorila o amandmanu SVM.
Hvala. Sledeći za reč se javio narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Koristiću vreme poslaničke grupe. Ima nekoliko stvari koje bih rekao još vezano za ovaj amandman, naravno, imajući u vidu ono što su prethodni govornici rekli. Prvo bih se zahvalio gospodinu Palaliću na vrlo principijelnom stavu DSS, koji takođe smatra da Ustav treba poštovati u ovom delu i koji kaže da su oni Ustav za vreme Vlade Vojislava Koštunice poštovali. To treba ceniti. Naravno, na bilo koji način nisam smatrao da dogovor između republičke i pokrajinske administracije treba biti mimo Ustava Republike Srbije, ti dogovori, naravno, moraju da se kreću u okvirima Ustava Republike Srbije. Druga stvar koja je važna, jeste da se pokuša zaštiti Ustav Republike Srbije, i u tom smislu pozivam predsednika Republike Srbije da ne potpiše ovakav zakon, jer deklarativno zalaganje za poštovanje Ustava bilo bi suprotno ukoliko bi on potpisao ovakav jedan zakon. Treća, govorio sam o tri problema sa kojima nas ovaj zakon suočava i dovodi nas u problem, dakle, ekonomskom, političkom i ustavnom. Do sada nismo imali ovaj problem koji se tiče poštovanja Ustava kada je u pitanju prethodna Vlada i kada je u pitanju Vlada Vojislava Koštunice, dakle, Ustav se poštovao. Niko nije po ovom pitanju pokretao pitanje ustavnosti, čak ni SVM koji je večeras pokušao na neki način da nametne svoju brigu o budžetu AP Vojvodine i Ustavu Republike Srbije. Nije slučajno bilo što je gospodin Pastor insistirao da govori pre vremena, sada se sve vidi iz kog je to razloga bilo. Razumem predstavnike SVM da se sa setom sećaju Vlade Vojislava Koštunice i da pokušavaju na neki način da budu u korektnim odnosima sa postojećom Vladom. To je sasvim razumljivo, imajući u vidu njihovu poziciju da štite poziciju, jednim delom, da tako kažem, Mađara koji žive u Srbiji, ali tu poziciju i položaj Mađara štiti i DS. Svakako da na to pretenduju i LDP, pa možda i LSV, ali ne mogu da uskrate pravo DS da traži zaštitu Ustava i ne mogu da uskrate dostignuća koja je DS napravila u zaštiti manjinskih prava. Da ne pominjem donošenje zakona o Nacionalnim savetima, da ne pominjem implementaciju brojnim međunarodnih konvencija i brigu koju je DS imala za položaj manjina u Republici Srbiji i u tom smislu mislim da su nekorektne insinuacije i kolega iz Saveza vojvođanskih Mađara i kolega iz Liberalno-demokratske partije. U tom pogledu izjednačavnje prethodne Vlade sa postojećom na čelu koje jeste predstavnik Socijalističke partije Srbije koji imaju posebnu odgovornost da nas ne dovedu u nezgodnu situaciju zbog ovakvog neustavne odredbe. U tom smislu, još jednom pozivam predstavnike Vlade da još jednom razmotre ovo pitanje i da još jednom razmotre mogućnost da prihvate amandman Demokratske stranke po ovom pitanju. Hvala.
Hvala. Reč ima Elvira Kovač. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, toliko puta je spominjan Savez vojvođanskih Mađara, gospodin Pastor, da mislim da imam pravo na nekoliko replika, ali trudiću se da budem što kraća. Samo sam pitala Demokratsku stranku šta su radili u proteklih nekoliko godina i zašto je Savez vojvođanskih Mađara bio skoro usamljen kada se borio za poštovanje Ustavom zagarantovanih, ali ne samo 7%, već i 3/7 za kapitalna ulaganja što je značajno. Nije dovoljno da na papiru piše da ima dovoljno sredstava, oni samo procure kroz vojvođanski budžet, kao plate prosvetnih radnika nrp, itd. Ali najpre, već dugo čekam da dođem na red na repliku, želela bih da repliciram gospodinu Iliću, koji se odmah javio posle mog izlaganja. Gospodine Iliću, postoje tri amandmana. Svi mi želimo isto, samo smo to formirali na tri različita načina. Naš amandman se odnosi na to da mi razumemo da vi želite da smanjite izdatke, ako može tako da se nazove, za finansiranje redovnog rada političkih stranaka, ali ne razumemo zašto AP Vojvodina mora da ispašta zbog toga. Zato smo mi predložili amandman gde izuzetno, kada je rep o AP Vojvodini, kao što je to bilo u prethodnom zakonu koji smo svi mi podržali, stoje ukupni prihodi i primanja ostvarena na osnovu prodaje ne finansijske imovine. Kao što sam rekla, to je 829 milijarde. Mi nismo tražili, znači, Liga socijaldemokrata Vojvodine imala je nerealniji amandman kojim traže da budu to rashodi, onda bi to bilo 1.018 milijardi. Tada bi bio zaista uključen taj deficit o kome ste vi pričali. Mada, mnogo nas je govorilo o tome ko koliko poštuje Ustav i takmičimo se ovde u politikanstvu, a činjenica je da Ustav nije ispoštovan. Iako, ne želim ovde da otvaram mnoge teme, kao što je to gospodin koji je govorio pre mene otvarao, Savez vojvođanskih Mađara je podržavao prethodnu vladu i mi smo bili ti koji su se borili da postoje ministarstva za ljudska i manjinska prava, da se donese Zakon o nacionalnim savetima nacionalnih manjina itd. Mi smo sada konkstruktivna opozicija. Ne želim da se udvaram Demokratskoj stranki Srbije, daleko od toga. Samo sam iznosila činjenice. Zaista nam je drago što se Vlada AP Vojvodine probudila i što će tražiti ocenu ustavnosti, što se zajedno borimo za dobru stvar. Hvala.
Hvala. Reč ima Saša Milenić. Izvolite.
Nisam ni pravnik, a još manje stručnjak za ustavno pravo, da bih mogao da sudim o pitanjima ustavnosti pomenutih odredbi zakona na koji se stavljaju amandmani, nekoliko njih, vrlo slične sadržine, ali je vrlo važno objasniti šta je zapravo volja predlagača sa kojom je prirodno naša poslanička grupa vrlo dobro i neposredno upoznata jer je imala i neposrednih motiva da razume predmet ovog spora. Dakle, mi kao Ujedinjeni regioni Srbije i lično ja neću glasati ni za jedan od tih amandmana, čak ni u ovoj najkorektnijoj, najfinijoj verziji koju je upravo koleginica Elvira Kovač protumačila, ne zato što mi možda imamo nešto protiv AP, već zato što je to potpuna zamena teza, uopšte se ne radi o odnosu predlagača prema autonomiji Vojvodine, čak se ne radi ni o umanjenju finansijskih sredstava u perspektivi za autonomiju Vojvodine, već se pokušava ovo pitanje ispolitizovati na potpuno neprimeren način i to želim da objasnim. Mislim da to nije dovoljno potencirano. Zato je važno da Ujedinjeni regioni Srbije čini mi se to kažu, jer je valjda nesporan naš odnos prema pitanjima lokalne samouprave, bilo da se radi o autonomiji, o regionalnoj samoupravi ili o samoupravi u jedinicama lokalne samouprave. Potpuna afirmacija tog principa je programsko načelo. Vi možete videti i politički dokument URS o regionalizaciji Srbije koji je rađen u partnerstvu sa Evropskim institutom za regionalizam i predsednikom Evropskog instituta profesorom Šauzbergerom. Tamo možete videti jasno koliko poštujemo autonomiju Vojvodine kao jednu civilizacijsku i kulturno-istorijsku činjenicu koja je za diku modernoj političkoj istoriji Srbije. To je nesporno. Moja stranka Zajedno za Šumadiju, čak u više političkih dokumenata ističe, lično u nizu eseja pišem o tome, da zapravo Šumadija i Vojvodina jesu zavičaj moderne Srbije, da je to jedan kulturno-civilizacijski i istorijski kontekst srpskog Podunavlja u kome je rođen impuls srpske građanske revolucije i stvorena sretenska Srbija pred kojom se evo svečano uvek i odigrava svaka parlamentarna diskusija. Potpuno je nesporno, biću i patetičan, ja volim Vojvodinu, a kamoli da samo želim da je politički uvažim, ali ovde se uopšte ne radi o tome. Radi se o jednoj trivijalnoj činjenici da Ministarstvo finansija želi da u procesu konsolidacije javnih finansija poveća transparentnost budžetskih sredstava u njihovom opticaju. Samo se o tome radi. Ministar finansija Mlađan Dinkić je eksplicitno u brojevima rekao ima u vidu i za naredni budžet, pitanje budžeta AP Vojvodine i da će on u sredstvima biti uvećan. Znači, neće ovaj zakonski predlog na koji se amandmanski deluje dovesti do umanjenja sredstava za AP, sasvim suprotno. Eksplicitno je potvrđeno, dato kao obećanje da će nivo tih sredstava rasti. Ali, ono zašta je ovakvim definisanjem Ministarstvo finansija zainteresovano jeste vezivanje za ovu prihodnu kategoriju, poreskih prihoda zbog transparentnosti celog procesa finansiranja. Znate, vrlo je gruba odredba 7% budžeta. Šta je budžet? Pošto je budžet u osnovi plan i naravno da je prirodna sklonost korisnika budžeta da budžet izjednačavaju sa njegovom rashodnom stranom. Baš kao što je prirodna sklonost organa zaduženih za izvršenje budžeta da ga gledaju prvenstveno kao dohodovnu stranu. Onda oko toga možemo do ujutru da raspravljamo šta je 7% budžeta, ali ovo samo dovodi do preciziranja načina finansiranja iz republičkog budžeta AP Vojvodine i do nestajanja razloga za buduće nepotrebno, vatreno, političko bojenje u osnovi fiskalnih i finansijskih pitanja. Dakle motivacija zbog koje neću glasati ni za jedan od ovih amandmana, nema blage veze sa mojim odnosom prema istoriji, sadržini i političkom statusu APV. Sugerisano nam je i molim sve da tako shvate. To je prvenstveno vezano za naš odnos prema problematici finansijske konsolidacije i budućeg kreiranja poslova i razvoja fiskalne politike ka sve višem stepenu transparentnosti.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Zaista nisam mislio da se javljam za reč, međutim gospodin Milanić, koga ja vrlo cenim me je na neki način isprovocirao da se javim, čisto radi istine.
Izvinite samo, replika.
Ne, ne. Koristim vreme poslaničke grupe da ne bi produžavao ovu raspravu, zaista najdobronamernije. Dakle, ja vrlo cenim gospodina Milenića i njegove eseje, ali ovde se ne radi o esejima niti o poeziji ni o prozo. Ovde se radi o poštovanju Ustava. Ustav, član 184. kaže – da budžet APV iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije. Ovo što je zapisano u Predlogu zakona ne precizira ovu ustavnu odredbu nego stvara novu odredbu suprotnu Ustavu, koja kaže da je prihod APV 7% od budžetskih prihoda, a budžetski prihodi se razlikuju od budžeta Republike Srbije i od ukupnih prihoda, jer su ukupni prihodi sačinjeni od budžetskih prihoda, ostalih prihoda i donacija. Dakle, finansijski govoreći nekih 180 ili koliko je milijardi na godišnjem nivou i u tom smislu se radi i o ustavnoj kategoriji i o ekonomskoj kategoriji i ne radi se o nikakvom preciziranju nego odredbi koja je u suprotnosti sa Ustavom Republike Srbije. Ovo sam hteo da kažem zbog građana Srbije, da se ne bi mislilo da se ovde radi o nekakvim preciziranjima, o nekakvim nejasnoćama. Ovde se ne radi o nikakvim preciziranjima i to je predlagač ove odredbe i sam rekao. Nema para nećemo poštovati Ustav. Naravno samo malo u drugačijem obliku. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Judita Popović.
Hvala gospođo predsedavajuća. Evo ja bih jednom replikom repliciram i gospodinu Veselinoviću i gospodinu Mileniću. Evo, drage moje kolege gde je Zakon o finansiranju Pokrajine Vojvodine koji je trebao da se donese već pre šest godina? Vi ste četiri godine bili zajedno u vlasti, bili ste koalicioni partneri. Vi ste donosili budžet, LDP je glasa protiv budžeta. Dakle, u okviru tog budžeta je bilo i finansiranje Vojvodine. Mi smo glasali protiv takvog načina finansiranja Vojvodine, a pogotovo smo bili protiv toga da se i na tako utvrđen način finansiranja naprave propusti, pa da se tih 7% Ustavom zagarantovanih ne poštuje. Vi ste bili na vlasti kada je prodat NIS. Potpuno ispod cene. Četristo miliona evra je za 2011 godinu je iskazan dobitak te kompanije. Vi ste bili na vlasti, dakle, i ne možete da se od te odgovornosti oslobodite. Sada je jedna stranka u poziciji, druga je opet na vlasti. Dakle, očekujemo da se napokon svati da pored privilegija koje nosi vlast, postoje i neke odgovornosti. Odgovornost je ta da se poštuje aktuelni Ustav. Odgovornost je ta da se uradi sve kako bi se isfinansirala APV. U čemu je tu problem, ako mi insistiramo na matematici? Vi znate onu priču oko braće i sestre i kesama, jel tako. Prema tome ja bih vas podsetila da postoji drastična razlika između 829 milijardi i 700 milijardi. Dakle, to je ta razlika koja je jako bitna prilikom utvrđivanja koliko će u stvari iz republičkog budžeta da se transferiše u pokrajinski budžet.
Narodna poslanica Elivira Kovač.
Replika na izlaganje gospodina Milenića, koji me je spomenuo imenom i prezimenom i delimično i na jedno ranije izlaganje. Upravo to što smo sad čuli od koleginice Judite Popović. Gospodin Pastor Balint se danas javio oko 18,00 časova da govori, kada nije dobio reč, baš zbog toga što smo dobili informaciju da će ministar finansija u sedam sati otići. Hteli smo da ga pitamo da li možemo da se nadamo da će ova Vlada u skoroj budućnosti ispoštovati ono na šta je Ustav obavezuje, da donese zakon o finansiranju APV. Onda ne bi imali ovih problema koje imamo sada. Mi smo to pitanje konstantno postavljali i prethodnoj Vladi, ali na žalost taj zakon još uvek nije donesen. Ovde se pričalo o transparentnosti. Ova Vlada i ministar finansija kaže da je rešenje koje je predloženo transparentnije. Molim vas, predlog koji sada stoji u ovom zakonu, amandman o kojem pričamo je da bi sada za osnovicu trebalo da budu uzeti rashodi koji se finansiraju iz poreskih prihoda. Molim vas, ko god je pročitao ovaj predlog rebalansa ne vidi koji je to iznos. Znači, mi vidimo da su poreski prihodi planirani 700 milijardi 643 miliona dinara. To su poreski prihodi. Mi ne znamo koji je iznos tih rashoda koji se finansiraju iz poreskih prihoda, zato što se ne zna iz kojih izvora i vrsta prihoda će se pojedini rashodi i izdaci finansirati. To će jedino znati ministar finansija i nekoliko ljudi oko njega, koji je taj iznos. Tako da mi, ako se ovo ovako usvoji nikada nećemo znati da izračunamo da li je zapravo ispoštovano tih 7%. Hvala.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond i Zoltan Pek. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Izvolite gospođo Kovač.
Zaista se poslednji put javljam pošto mi je ostalo još dva minuta kao predlagaču amandmana. Želela bih da naglasim ono o čemu se najmanje pričalo. Svi znaju da kod svakog donošenja budžeta i rebalansa, do sada smo se borili sami, nadam se u budućnosti zajedno sa ostalima će se boriti za tih 7%. Problem je što u okviru tih 7% Ustav traži da se najmanje 7%, to se zaboravlja, to nije 7% nego najmanje 7%, i okviru toga tri sedmine bi trebale da se obezbede za kapitalna ulaganja. Na žalost, u proteklih nekoliko godina smo imali problema oko izvršenja budžeta. Ovih tri sedmine iako je bilo planirano nikada nije izvršeno. I Fond za kapitalna ulaganja ima ogromnih problema sa svojim funkcionisanjem, ogromne dugove. U proteklih pet godina ti dugovi, odnosno ti taj manjak tog novca koji je trebao da bude prebačen, pa na kraju ipak nije prebačen je dostigao takav nivo da u proteklih pet godina, kada se sabere koliki su dugovi, koliko je Republika trebala da prebaci APV ili ti Fondu za kapitalna ulaganja, kad se sve to sabere i pomnoži to je ceo jedan budžet, ceo jedan godišnji budžet APV i na to bi trebalo da obratimo pažnju. Zaista mi je žao i svesna sam da ministar nauke, prosvete i obrazovanja ne može da mi odgovori na pitanje kada će se doneti zakon o finansiranju, ali nadamo se da će ministar finansija biti ovde. Molim vas još jednom da do dana za glasanje razmislite o ovom realnom amandmanu Saveza vojvođanskih Mađara.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić i Olena Papuga. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za finansije i republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandmanna član 3. Predstavnik predlagača Mlađan Dinkić, ministar finansija i privrede prihvatio je amandman na sednici Odbora za finansije,republički budžet ikontrolu trošenja javnih sredstava, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne). Na član 12. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Srđan Miković. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo, podneo sam amandman na član 12. kojim se menja član 18. osnovnog teksta Zakona o budžetskom sistemu. Činjenica je da su u članu 12. su definisane naknade. Definisane su koje naknade mogu da postoje i to su definisane -naknade se mogu voditi za korišćenje dobara koji su posebnim zakonom utvrđena kao prirodna bogatstva, odnosno dobro od opšteg interesa i dobro u opštoj upotrebi. To je definisano po pitanju naknada, koje naknade postoje. Činjenica je da se time nejasno određujemo prema drugim naknadama koje takođe postoje, koje ne plaćaju često jedinice lokalne samouprave. To je ono što su i kolege iz DSS ukazivale kad se tiče o naknadama za korišćenje građevinskog zemljišta i nekih drugih naknada. Znači, nije ovo sasvim jasno definisano. Smatram da tehnički kad je pravljen ovaj zakon nisu na adekvatan način respektovane odredbe člana 13. i člana 14. jedinstvenih metodoloških pravila u smislu prelaznih i završnih odredbi i određenja prema drugim naknadama. Da li druge naknade i dalje važe ili ne važe ili će važiti samo one naknade koje posebnim zakonom predlaže i sprovodi ministarstvo nadležno za finansije? Činjenica je da je ministarstvo nadležno za poslove ekologije i zaštitu životne sredine bilo nadležno u pogledu Zakona o zaštiti životne sredine. Dolazim iz Pančeva, iz mesta koje ima određene probleme u pogledu ugrožavanja sredine. Činjenica je da takav status ugrožene životne sredine, mesta iz koga dolazim, ima konstatacijom UNEP,specijalizovane organizacije UN, koji su konstatovali da Pančevo, kao i Bor, kao još neka mesta u Srbiji imaju takav status. Mi priznajemo UN, priznajemo i sve to. Upravo na osnovu člana 87. Zakona o zaštiti životne sredine naplaćuje se naknada za zaštitu i unapređivanje životne sredine, naročito zbog transporta nafte i naftnih derivata, kao i sirovina, proizvoda i poluproizvoda, hemijskih i drugih opasnih materija iz industrije i za industriju na teritoriji jedinice lokalne samouprave sa statusom ugrožene životne sredine na području značajnom za Republiku Srbiju. Podsećam vas da samo na prvi dan bombardovanja naše otadžbine na železničkoj pruzi između dve stanice, neposredno uz kuće u kojoj stanuje narod, bila je količina od 1.600 tona hlora. Ne daj bože da je to pogođeno, celo Pančevo bi bilo mrtvo verovatno i Ovča, Borča i deo Karaburme. Upravo u tom vremenu, u situaciji kada su u Aleksincu bile prve civilne žrtve, tada je količina opasnih materija, odnosno tečnog amonijaka bila dovoljna za slučaj pogađanja da ubije sve ono što se prostire na 35 do 40 kilometara u pravcu prostiranja vetra. Mi sada imamo ogromne količine opasnih materija koje se pretovaraju i koje se transportuju kroz gusto naseljene delove grada. Da ne govorim o količinama nafte, naftnih derivata i ostalih opasnih materija. Činjenica je da Pančevci žive praktično na bombi i situacija je takva da, po zvaničnim podacima, status zdravlja kod ljudi i kod dece je takav da su statistički pokazatelji mnogo gori, nego u mnogim drugim mestima u Srbiji. Po zvaničnim podacima Zavoda za javno zdravlje ukoliko svaki odrastao čovek u Srbiji oboleva 1,1 put godišnje, u Pančevu je to bilo 1,5. Kod dece je bilo dva do tri prosek u Srbiji, a kod nas je bilo oko pet. Ne kažem da je sve to od svega toga što imamo situaciju da se zagađuje, ali je činjenica da po pitanju pretovara postoji velika emisija iz industrije i postoji velika i imisija, znači, ono što primaju građani udišući vazduh. Ja konkretno imam u porodicu situaciju da mlađe dete koliko je puta primalo kortikosteroid da bi moglo da prodiše. Upravo zbog toga smatram da mora da postoji izuzetno odgovoran odnos države, do sada je i postojao u pogledu smanjenja ekološkog opterećenja koji pogađa građane Pančeva i upravo zato da bi se prikupila sredstva i da bi se smanjilo ukupno ekološko opterećenje, da bi mogli da ozelenimo grad, da bi mogli da smanjimo sve te rizike, da bi mogli da smanjimo po pitanju transporta u pogledu lokalnih puteva, a ne da štrucne negde kamion, pa da krene do izlivanja amonijaka i koje čega. Sve je to važno i zbog toga nam je bilo važno da naknada za zaštitui unapređenje životne sredine ostane da važi. Ja sam na sednici Odbora za finansije 18. i danas ponovo izričito pitao gospodina ministra u pogledu sudbine te naknade i mene zadovoljava stav, ono što je rečeno. Da razjasnimo, što se tiče takse za zaštitu životne sredine, sve jedno kako se formalno tačno zove, ona se ne ukida, ostaje prihod onih kojih je i do sada bilo na lokalnom nivou. To me izuzetno raduje i smatram da nam je bila obaveza i moja obaveza da ovde o tome progovorim, da predstavnik Vlade praktično potvrdi da je to to, da je to prava volja predlagača zakona i da Narodna skupština kada glasa za zakon zna za šta je glasala. Znači, glasala je za to da ostane na snazi primena člana 87. Zakona o zaštiti životne sredine, da ne bi se sutra pojavila potreba davanja autentičnog tumačenja, jer davanje autentičnog tumačenja podrazumeva proceduru kao i donošenje novog zakona. U tom smislu sam smatrao da je obaveza da o ovome definitivno progovorimo, pogotovo imajući u vidu kraj obrazloženja dobijenog u mišljenju Vlade, gde je rečeno - polazeći od navedenog, nema potrebe za posebnim regulisanjem izdvajanjem naknade za zaštitu i unapređenje životne sredine i zakona kojim će biti obuhvaćene sve neophodne naknade. Znači, tu malo vraćamo da će jednim zakonom biti regulisane sve naknade. Interesuje me da u svakom slučaju ostane da važi taj član 87. Zakona o zaštiti životne sredine. Još jednu stvar da vam kažem što mislim da pravno tehnički nije korektno napisano, odnosno da je odredbabez pravne snage. To je stav 3. člana 18, čitajući ga samo ovako. Naknade iz stava 1. ovog člana ne mogu se uvoditi ni jednim drugim zakonom, osim zakonom i stava 2. ovog člana. To je dobro u smislu da to stoji u nekoj politici, znači, kod utvrđivanja politike ministarstva, politike Vlade, onoga šta hoćemo. To može da stoji u ekspozeu premijera ili u stavovima ministarstva, ali sama ta odredba da zakonom kažemo da nešto neće moći da uđe u neki drugi zakon sa ustavno-pravnog gledišta nije korektno napisana. Mi nemamo hijerarhiju pravnih propisa unutar Srbije. Imamo Ustav i imamo zakone. Znači, ne možemo da kažemo šta ćemo budućim zakonom raditi ili nećemo raditi. Ovo shvatam kao političko opredeljenje. Ima smisla to političko opredeljenje da znamo sve naknade, ali praktično ova odredba ne mora ni da bude u tom delu. Biću zadovoljan i ukoliko sam amandman ne bude usvojen, ali mi je važno ovde da dobijemo na plenumu, ono što će ući u stenogram, ono što će videti svi građani Srbije da li će član 87. Zakona o zaštiti životne sredine da se primenjuje u pogledu naknade za zaštitu i unapređivanje životne sredine, to nam je gospodin ministar rekao na Odboru, isto kao što nam je rekao ovde u plenumu, povodom naknade za korišćenje građevinskog zemljišta i nekih drugih naknada. Znači, zbog toga vas molim da to ostane zabeleženo i da se zna praktično tumačenje onoga šta danas raspravljamo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Predrag Marković. Izvolite.
Samo malo razjašnjenje. Upravo ovo što je gospodin Miković rekao, svakako, potpuno ste u pravu, ne proizvodi pravno dejstvo jer su sem Ustava, Ustavnog zakona, kao što znate upravo Poslovnika Narodne skupštine za ono što je, svi ostali zakonski akti ne postoji utvrđena hijerarhija, ali ovakav stav je vrlo važan, potvrđuje opredeljenje, ali je vrlo važan u zakonodavnom procesu, jer kao što znate, prilikom donošenja zakona, moraju da se konsultuju čitav niz nadležnih, onih kojih se to tiče, pošto je ovde specifična oblast, shvatam i ja da je namera bila da se sugeriše budućim ministarstvima, koja u nekoj oblasti budu pitana, u pokušaju da se uvede, da naprosto postoji zakonski osnov za negativno mišljenje u zakonodavnom procesu, ali to naravno ne sprečava zakon. Vi ste potpuno u pravu. Hvala vam.
Hvala. Reč ima Marjan Ristićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, prosto sam dirnut diskusijom jednog od prethodnih govornika, o zaštiti životne sredine, ali se sećam jednog predsednika opštine u Pančevu, koji je 1999. godine rekao prilikom bombardovanja, građanima Pančeva – ne bojite se, dim ne ide prema Pančevu, već ide prema Starčevu i Omoljici, tako da su građani te opštine bili drugog reda, odnosno građani sela oko Pančeva. Takođe bih podržao sve što se tiče zaštite životne sredine, pa bih podržao i one Dulićeve akumulatore koji su uvezeni, dakle, za čiju reciklažu je izdvojeno iz Fonda za zaštitu životne sredine, ako sam ja dobro podelio milijardu i 100 miliona za 140 tona. (Predsedavajuća: Gospodine Ristićeviću, vratite se molim vas na temu.) Podržao bi tih 70 dinara što su platili po kilogramu akumulatora samo za reciklažu. Podržao bih sve, a izgleda da se teže diše, koliko vidim 12 godina nisu vodili ni o čemu računa, sad su odjednom raskukali, izgleda da se teže diše, samo poslednjih 45 dana. hvala.
Hvala. Reč ima Srđan Miković. Izvolite.
Prvo bih govorio o povredi Poslovnika, jer smatram da se govornik se izjasnio uvredljivo o drugom govorniku zato što upravo 1999. godine, za vreme bombardovanja Pančeva, ja sam bio na funkciji predsednika skupštine opštine Pančevo. Ja sam bio taj koji je organizovao sve što je trebalo organizovati u tim najtežim danima po moje sugrađane i u tom smislu smatram da ste trebali da intervenišete i da sprečite da se neko o nekom tako izjašnjava. To je prva stvar, a pogotovo što je sama … (Predsedavajuća: Niste nam rekli gospodine Mikoviću – koji član Poslovnika je povređen?) Član 107. (Predsedavajuća: Dobro, 107. ) Drugo, i u pogledu prava na repliku i na to imam pravo. Međutim, hoću da vam kažem da pitanje naknade za zaštitu i unapređenje životne sredine, bila je tema i 2009. godine. I 2009. godine je bio pokušaj da se ukine naknada za zaštitu i unapređivanje životne sredine i bio sam u prilici da insistiram i da ubedim kolege, narodne poslanike i ovde na plenumu da izglasaju naknadu za zaštitu i unapređenje životne sredine. Nije u startu ta naknada bila prihvaćena. Nije bila prihvaćena, ali s obzirom na argumentaciju koja je izneta u raspravi, pre svega na Odboru za zaštitu životne sredine, kojom je predsedavao gospodin Čedomir Jovanović, i kome su bili prisutni predstavnici iz svih političkih stranka, ta sednica je održana po pitanju amandmana u maloj sali, u onoj drugoj zgradi Narodne skupštine i uspeli smo da vas ubedimo. (Predsedavajuća: Isteklo vam je vreme.) Imam pravo i na repliku [[Predsedavajuća: Da li imate povredu Poslovnika ili repliku? Prvo ste prijavili…]] Vama sam zamerio što niste… (Predsedavajuća: Da li mogu ja prvo da se izjasnim na to što ste mi zamerili?) Može.
Ako ste primetili, opomenula sam narodnog poslanika u toku njegovog izlaganja, on je vrlo brzo završio. Vi ste se javili po povredi Poslovnika, saslušali smo vas, isteklo vam je vreme. Ne možete istovremeno da se javite po dva osnova. Izvolite.
Pitam – da li imam pravo na repliku? Vaše je diskreciono pravo, možete da mi ne date pravo na repliku. (Predsedavajuća: Ne, taman posla, samo izvolite.) U svakom slučaju, pošto sam očigledno pogrešno protumačen ovde, iznosio sam i to vrlo kratko, ono što se sve desilo na području Pančeva 1999. godine. Vrlo kratko, jer mi vrlo dobro znamo koliko je dugo to bilo za svakog građanina koji je bio u Pančevu i znam na koji način smo pokušavali da smanjimo rizike i znam na koji način smo svake noći iz jednog dela grada koji je neposredno naslonjen na industrijska postrojenja, sklanjali ljude da bi imali rezervno vreme za eventualnu evakuaciju i sklanjanje bočnog pravca prostiranja vetra. Tada smo imali velike probleme kako da obezbedimo sve što je potrebno u pogledu snabdevanja vodom, u pogledu snabdevanja sa svim ostalim da bi moglo da funkcioniše, a ne zaboravite, industrijska postrojenja u jednom delu i za to vreme su radila i zbog toga jako dobro znamo šta se sve desilo. Znamo koliko je tona žive otišlo u zemlju. Znamo koliko je VSM otišlo u vazduh, znamo koliko je etilen diklorida, isto tako, proliveno, da ne pričam o svemu tome. Sve to postoji u zvaničnom izveštaju UNP-a nakon bombardovanja, šta se sve desilo u Pančevu i upravo zbog toga. Mislio sam da upravo građani Pančeva zaslužuju poseban respekt kad se govori o naknadi za zaštitu i unapređivanje životne sredine, jer se to radi o 125 hiljada ljudi koji praktično svaki dan žive na bombi i nose sve ove rizike.
Hvala. Na član 16. amandman sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović, Jovan Palalić i Ružica Igić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, kolege narodni poslanici, imali smo priliku pre nekih 15-20 minuta da slušamo raspravu o tome da li je i na koji način Vlada prekršila Ustav, tj. da li je ispoštovana odredba Ustava od 7% budžeta Republike Srbije koji je opredeljen AP Vojvodini? Najveći broj diskusija se svodi na to da uopšte nije jasno iz budžeta, da li je ta odredba ili nije ispoštovana. Takođe, naša poslanička grupa je uočila da, kada je u pitanju finansiranje ili izvršenje budžeta ili sve ono što se odnosi na nadležnost AP Vojvodine, ostaje veoma sporno u ovom budžetu. Mi smo o tome danas govorili, a i prethodnih dana, a tiče se finansiranja nadležnosti koje su odlukom Ustavnog suda proglašene neustavnom. Jednostavno, iz Predloga rebalansa budžeta ne možemo da vidimo i pokušavali smo ovih dana, ovlašćeni predstavnik naše poslaničke grupe, da pitamo ministra, da dobijemo odgovor – na koji način će se kontrolisati trošenje sredstava koja se odnose na niz nadležnosti, 22 nadležnosti, koje je osporio Ustavni sud, pogotovo gledajući izjave koje dolaze od predstavnika pokrajinske vlasti, a koje se sastoje u tome da će se potpuno oglušiti o odluke Ustavnog suda, ili će u krajnjoj liniji devalvirati sve ono što je Ustavni sud rekao, tražeći načine da te odredbe ostanu na snazi, kao što je u pitanju tzv. predstavništvo AP Vojvodine u Briselu, kao što je u pitanju finansiranje niza tzv. akademije nauke Vojvodine. Ili, sporna stvar od strane Vlade Republike Srbije, o tome smo danas govorili, koja ne želi da preuzme nadležnosti koje joj pripadaju na osnovu odluke Ustavnog suda, a to je Nacionalni park Fruška Gora. Generalno kada se gleda, prethodni period koji se odnosi na trošenje sredstava u okviru AP Vojvodine, možemo konstatovati da nikakve kontrole nije bilo. Pre neki dan je ovde ministarka za lokalnu samoupravu rekla da su sredstva koja su opredeljena za NIP preneta u Vojvodinu, nikada izveštaj nije dobila kako su se ta sredstva trošila. Znači, imamo jednu potpunu netransparentnost trošenja sredstava na prostoru AP Vojvodine, a nas posebno zanima da li će Vlada koja ćuti sada, AP koja ćuti, doći u situaciju da se troše sredstva na neustavne nadležnosti. Mi želimo da našim amandmanom pojačamo kontrolu i da se to definiše kao obaveza nadležnih organa – kontrola trošenja tih sredstava. Ne možemo da prihvatimo, kao što su ovde kolege istakle, da se Ustav ne poštuje. Insistiraćemo na ovoj odredbi i insistiraćemo da se kontrolišu sredstva koja su preneta AP Vojvodini, za svaki dinar, jer je to jedini način da se poštuje Ustav, a u prethodnom periodu taj ustav ni na koji način nije bio poštovan. Hvala.
Hvala. Reč ima Dejan Mihajlov. Izvolite.
U ime ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe, hoću nešto da kažem po ovom amandmanu. Ministarstvo finansija po Zakonu o budžetskom sistemu, generalno kao ministarstvo koje se stara o realizaciji budžeta i kontroli utroška sredstava iz budžeta u sve druge organe koji su za to nadležni, mora i to je njegova obaveza da kontroliše kako se troši tih 7%, da li će se računati od rashoda ili prihoda, ili već na koji način, mora da kontroliše na koji način će se koristiti tih 7% koji idu u Vojvodinu i naročito te tri sedmine koje idu u taj fond za kapitalne investicije. Kao što je rekla gospođa Kalanović, mi poslednjih godina nikakve izveštaje o tome nismo dobijali. Slušali smo ovde raspravu između koalicionih partnera na pokrajinskom nivou i bivših koalicionih partnera na republičkom nivou – SVM i DS o tome ko je odgovoran zašto se ne dobija 7% ili ovo ili ono, ali kada treba da se dele pare u Vojvodini, tu se svi lepo dogovore. Pare koje su se delile u Vojvodini nisu završile u Pančevu koje je toliko ugrožena životna sredina, nego su završile na nekim drugim mestima i za koje projekte, to se ne zna. Nikada izveštaj ova skupština nije dobila, iako su to budžetska sredstva, niti će dobiti izveštaj za prethodnu godinu, od kada postoje kapitalne investicije i od kada postoji novi ustav po kojem se tih 7% dobija. Mi kao DSS insistiramo da se tačno zna gde idu ta sredstva, da se dobije izveštaj u okviru završnog računa budžeta o kojem ova skupština treba da se izjašnjava svake godine. Naš cilj i ovog amandmana i samo obaveza koja proizilazi iz Zakona o budžetskom sistemu, o kojem sada pričamo je upravo da se zna kako se troše sredstva koja idu u Vojvodinu. To je jedna stvar. Druga stvar, Ustavni sud je stavio van snage 22 odredbe zakona i mi takođe hoćemo da znamo na koji način i kada će Republika Srbija da preuzme nadležnosti po pitanju koja njoj pripadaju, odnosno stavljanjem odredbe van snage Ustavni sud je proglasio neustavnim, Nacionalni park Fruška Gora je primer i još neke institucije na nivou Republike i kada će i da li će u budžetu Republike Srbije za sledeću godinu to biti predviđeno? Samo da podsetimo, odluka Ustavnog suda je samim svojim objavljivanjem primenjiva. Ne treba nikakav poseban akt na osnovu koga će se primenjivati odluka Ustavnog suda. Ona je primenjiva sama po sebi i tu odluku već svi moraju da realizuju i poštuju. Tu ne postoji mogućnost bilo kakvih nagodbi između vlasti, političkih stranaka i koga god drugog, stranih ambasada ili već ko sve učestvuje u tim dogovorima, već je to isključiva nadležnost ove skupštine da to uradi. Isto tako, slušamo ovde priče da nije donet zakon o finansiranju Pokrajine. Iste stranke koje su sedele u republičkoj i pokrajinskoj vlasti su sedele i imale su priliku da donesu zakon o finansiranju Pokrajine četiri godine. Evo je i peta godina. Sada se žale jedni na druge da to nije doneto. Mi bismo isto tako voleli da je taj zakon donet, jer bismo kroz taj zakon mogli da utvrdimo tačno način kontrole i uvida utrošenih sredstava. Ovako će nam se dešavati slučajevi kao što je slučaj "Razvojne banke Vojvodine", Fonda za kapitalne investicije, gde mislim da ni samo Izvršno veće Vojvodine nema uvid kako se i šta radi.
Hvala. Reč ima Srđan Miković.
Ne podržavam ovaj amandman, zato što se ovim amandmanom praktično dovode u različitu situaciju svi oni koji treba da budu kontrolisani, a svi treba da budu kontrolisani. Dobro je obrazloženje, evo, ovde bih se složio sa stavom Vlade da je članom 84. Zakona o budžetskom sistemu utvrđeno da budžetska inspekcija ministarstva nadležnog za poslove finansija između ostalog vrši inspekciju i nad autonomnim pokrajinama, a članom 86. gde funkcija budžetske inspekcije Ministarstva finansija i kontrola primene zakona u oblasti materijalno-finansijskog poslovanja i namenskog i zakonitog korišćenja sredstava, korisnika sredstava budžeta autonomnih pokrajina. U svakom slučaju, uvek postoji mogućnost kontrolisanja budžetskih sredstava, a dobro znam da bar na nivou vlade AP Vojvodine zna se šta se radi i to je potvrđeno i stavom građana Vojvodine na prošlim izborima, da se zna šta se radi, jer upravo takva vlast je dobila ogromno poverenje građana.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Gospodine Mikoviću, na osnovu svih izveštaja, čak i ministara koji su u sadašnjoj vladi i bili su u prethodnoj vladi, na osnovu načina na koji je funkcionisala prethodna pokrajinska administracija, mi smo zaključili da niko ništa nije kontrolisao u Vojvodini. Kada pogledamo situaciju oko trošenja sredstava iz NIP, kada pogledamo situaciju šta se sada događa u Razvojnoj banci, kada pogledamo dugove koji postoje u Fondu za kapitalna ulaganja, vidimo da niko nije smeo da pipne finansije u Vojvodini. Mi zaista insistiramo, pošto se takva situacija stvorila u prethodnom periodu, da se nadležne institucije pojačano kontrolišu, trošenje sredstava u Vojvodini. Znate li šta, kada se u ovoj situaciji priča o kontroli sredstava u Vojvodini, onda se govori o stvaranju fondova, o otporu, o pokretima protiv centralizacije, sve ono što bi trebalo da se ispita da li je bilo problema u funkcionisanju i trošenju sredstava. Tačno je da su određenim zakonima definisani načini i oblici kontrole, ali upravo zbog iskustva koje imamo u prethodnom periodu smatram da je potrebno izvršiti temeljnu i jasnu kontrolu trošenja sredstava u prethodnom periodu u institucijama Vojvodine. Ne vidim zašto bi to bilo problem, ako bi bilo sve u redu? Zašto se to ne bi podržalo? Čak bi bilo, ako bi bilo sve u redu i transparentno i zakonito trošeno, trebali bi sa radošću da podržite da se to potvrdi. Ali, bojim se da nije baš tako bilo.
Hvala. Gospodine Mihajlov, izvolite [[Dejan Mihajlov, s mesta: Da li imam pravo na repliku?]] Izvolite.
Hvala. Ako govorimo, pošto je puno reči ovih dana bilo o feudalizaciji ministarstava u Srbiji i ostalo, jedan od najčuvenijih feuda u modernoj Srbiji je Vojvodina. To je feud DS i Bojana Pajtića, da se razumemo. Tamo niko nikada nije imao priliku da se u bilo šta meša. Tako je i sada. Ako govorimo o tome da li ima kontrole ili nema kontrole? Pa nema nikakve kontrole. I na osnovu političkih dogovora u DS, koji je on imao dogovor sa Borisom Tadićem, a imao je dogovor - nemoj da me diraš, neću da te diram, do sada. Sada će taj dogovor da napravi, verovatno, sa Đilasom - nemoj da me diraš,neću da te diram. On je napravio feud od AP Vojvodine i vojvođanski budžet je pretvorio u neko svoje vlasništvo, gde je DS bila ta koja je isključivo odlučivala kako će sredstva da se troše. Opštine na nivou Vojvodine, u kojima nije DS na vlasti, nisu mogle ni da privire Fondu za kapitalne investicije, Pokrajinskom fondu, niti Razvojnoj banci Vojvodine. Ali zato opštine gde je DS bila na vlasti, Inđija, ili već koje druge, one su dobijale iz tog fonda šakom i kapom. To je istina, gospodine Mikoviću. Mi možemo da se ovde ubeđujemo da li je ovako, ili onako, ali dajte da napravimo jednu nezavisnu kontrolu utroška tih sredstava i da vidimo gde su ta sredstva završavala i da li su završavala samo tamo kod, ne mogu baš da kažem kmetova gospodina Pajtića, ali kod onih koji su kod njegovih velikaša podržavali. Tamo su ta sredstva završavala. Nažalost, ali to su činjenice. Vi ste iz Vojvodine, iz Pančeva smo obojica, znamo koliko je Pančevo dobilo iz kapitalnog fonda. Nije dobilo puno. Opštine u kojima DS nije na vlasti, nisu ništa dobile. To su činjenice i to je politika koja je postojala u Vojvodini. Dajte da jednom uvedemo kontrolu i da pokušamo da dovedemo u red sve javne finansije u Srbiji, da se napravi neki sistem, gde će svi kojima treba dobijati jednako, a ne oni koji su politički privilegovani, ili koji su iz iste stranke dobijati više, a neki koji nisu, neće ništa. Hvala.
Gospodine Mikoviću, replika, je li tako? (Da.) Izvolite.
Nisam siguran da je baš korektno da nekog pominjemo da su velikaši, ili nisu velikaši, mislim da je to malo slikovito rečeno, kasni su sati, pa da ne tražimo intervenciju predsedavajućeg u pogledu toga. Međutim, ne slažem se sa vama da treba kontrolisati samo nekog. Treba kontrolisati sve. Nisam primetio da je iko pokrenuo pitanje objektivnosti rada DRI. Postoji mogućnost, postoji čak i obaveza da svuda gde eventualno postoji neka sumnja, da se to iskontroliše. Postoje obaveze i drugih državnih organa da rade svoj posao. Nemojte samo da pričate da apsolutno na sve te može da ima uticaj ni gospodin Pajtić, koji je vrsan predsednik Vlade AP i njegovi saradnici. Apsolutno postoji mogućnost kontrole i mislim da sa te strane ni na koji način ne treba dovoditi u pitanje nezavisnost svih tih institucija. U pravu ste. Obojica smo iz Pančeva. Istina, ja sam ostao i dalje da živim u Pančevu, vi ste otišli blizu Hrama Svetog Save, ali znate probleme u Pančevu, to ne sporim. Bili ste u situaciji da učestvujete u lokalnoj vlasti u Pančevu, bili ste u situaciji da delite odgovornost tamo, u svakom slučaju. Upravo zbog toga smatram da nam je svima zadatak, pre svega, da se borimo za kontrolu svih institucija u državi i postupanja i republičkih, i pokrajinskih, i lokalnih organa i na apsolutno svakom mestu u državi. U tom smislu vas podržavam, ali ne bih izvlačio samo neke za kontrolisanje, a druge ne.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, neću glasati za ove amandmane, za nekoliko njih u nizu gde je pričano o tih 7% za Vojvodinu, itd. Vrlo jasno obrazloženje je dala Vlada i vrlo dobro znamo u kojoj smo situaciji i zašto danas donosimo ovakav rebalans budžeta. Želim da iskoristim priliku da podsetim sve zašto i kakva je situacija trenutno, a upravo vezano i za ovo o čemu slušamo sada u 21,05 časova, već duže vreme priču o tome da li se poštuje Ustav ili ne za tih 7%, vezano za amandmane koji su podneti. Podsetiću vas da je naš deficit 7,1% BDP, ili milijardu evra. Ove godine milijardu i 200 miliona, otprilike. Samo za kamate ove godine moramo da platimo 66 milijardi dinara, a sledeće godine, šta god uradili, 93 milijarde samo za kamatu nas čeka da isplatimo. Samo za kamatu. Bez plana konsolidacije nas zaista čeka grčki scenario. Ko god ovde priča o tome da pravimo paniku i da plašimo ljude sa bankrotom države, neće doći zbog odgovornosti ove Vlade do toga. Deficit je 225 milijardi dinara. Ko je to napravio? Naš narod kaže - kako se pita pravi, a kako se ne pravi. Ovaj rebalans budžeta je upravo zbog prethodne Vlade, koja je sve to zamesila i sada treba da se ispravi. Šta se radi ovim rebalansom? Podsetiću vas, jedna plata manje je predviđena za Železnicu. Ovim mora da se nadoknadi. Plate rudara u "Resavici". Suša je bila neviđena, nezapamćena kod nas. Povećan je budžet za poljoprivredu. Subvencije za poljoprivredu su povećane. Gde to ide ako ne najviše u Vojvodinu? Gde idu subvencije za poljoprivredu ako ne najviše u Vojvodinu, jer je tamo najveća šteta bila? Iz prazne kase se trudimo i radimo sve što možemo. Javni dug je povećan na 56%, suprotno zakonu i sada slušamo priče. Meni je drago što ovo građani gledaju o Fondu za kapitalne investicije i o Razvojnoj banci Vojvodine. A gde su poljoprivrednici Vojvodine i šteta koju su doživeli sa sušom, gde je to? Bitan je Fond za kapitalne investicije i Razvojna banka Vojvodine. Naravno da su bitni. Ali, nažalost, prethodna Vlada, u ovom parlamentu sam govorio 2008. godine o "Metals banci", o njenom poslovanju i Šarićima, koji su sve živo privatizovali od garancija te banke. Šta je sada sa tom bankom? Ta banka je postala Razvojna banka Vojvodine. Ta banka je Razvojna banka Vojvodine. Pretvorena je u to, dotirana i pretvorena u to. Umesto da je ta Vlada radila ono što se sada radi sa "Agrobankom" – napravila je od "Metals" banke Razvojnu banku Vojvodine. Drago mi je što građani gledaju kako se i dalje borite za novce i za fondove, ali biće i tu kontrole, kao i svugde gde treba. Ova Vlada će voditi računa o tome kako se troše novci svugde, pa i u Vojvodini, i u pokrajinskoj Vladi. Neće moći iz prazne kase, od siromašnog naroda, više da se uzima za ono što nije potrebno. Zahvaljujem.
Gospodine Veselinoviću, po kom osnovu se javljate? Po povredi Poslovnika? (Da.) Izvolite.
Verovatno ste pretpostavili, pustili ste prvo poslanika iz DSS, a potom poslanika iz SNS, do skoro poslanika iz DSS, da govore mimo Poslovnika. Nije problem kada … (Predsedavajuća: Izvinite, koji član?) Član 106. (Predsedavajuća: Član 106. Koji stav? Moram da vas pratim, šta da radim.) Dakle, član 106. stav 1. – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Nema potrebe da vas podsećam i da pokušamo da ovu raspravu završimo na korektan način. Mi iz DS nismo reagovali kada su kolege pokušavale malo da prošire temu i da o amandmanu govore napadajući DS i prethodnu Vladu. Međutim, ne možemo i nećemo dozvoliti da vređaju ljude koji nisu ovde prisutni, funkcionere n bivše republičke Vlade, ni sadašnje pokrajinske Vlade. Jednostavno, bili ste dužni da ih opomenete. Ponoviću još jednom, danas ste imali nejednake principe. Opomenuli ste gospodina Olivera Dulića i kaznili, a njih niste ni opomenuli. Molim vas da imate jednake kriterijume i da ovu raspravu pokušamo da privedemo kraju, jer već radimo pet dana, praktično, do 24 sata, pa ako bismo mogli da završimo ovaj dan bez replika, jer imali bi šta da kažemo na ovo što su kolege rekle.
Zahvaljujem. Međutim, kada ste kod širokog obrazlaganja, koliko se sećam i poslanik iz vaše stranke je isto pričao i o Pančevu i o svemu o čemu je pričao i gospodin Mihajlov. Takođe, gospodin Šormaz je apropo izdvajanja 7% za Vojvodinu, pokušao da objasni zašto se ovakvo rešenje dalo u Zakonu o budžetskom sistemu. Znači, smatram da smo potpuno postupali u skladu sa Poslovnikom. Izvolite gospodine Mikoviću, povreda Poslovnika.
Član 103. Znači, prvo član 27. pošto ste dužni da se starate o poštovanju Poslovnika. U vezi sa članom 103. reći ću i stav 4. tog člana 103, iako nisam dužan da navedem stav. Zašto nisam dužan? Zato što u članu 103. se predviđa je da narodni poslanik dužan da navede koji je član ovog Poslovnika povređen postupanjem predsednika Narodne skupštine i da obrazloži u čemu se sastoji ta povreda, s tim što može govoriti najduže do dva minuta. Kolega Janko Veselinović je rekao koji je član. Pitali ste ga koji stav? Nemate šta da ga pitate koji stav. Dovoljno je da mu kažete koji član i da obrazloži to. Znači, u tom smislu, smatram da ste vi tražili detaljnije izjašnjenje, nego što je on bio dužan. Smatram da niste imali pravo. Druga stvar, kada sam govorio o Pančevu, govorio sam o amandmanu koji sam predlagao i obrazlagao zbog čega treba prihvatiti moj amandman. Sva ostala moja obraćanja bila su po pitanju Poslovnika ili replike. Nisam govorio o temi van, a vezivao sam diskusiju upravo za amandman. Još jednu stvar, siguran sam da ste tada, kada ste vodili sednicu i kada ste meni davali reč i kada me niste prekidali, kada ste me puštali do kraja, apsolutno poštovali u tom delu Poslovnik, jer bi inače i sam Ustav rekao - promašili ste u Poslovniku i napravili ste grešku. Znači, u tom smislu smatram da ste dobro vodili sednicu, kada me niste prekidali.
Zahvaljujem. Da vam objasnim vašu primedbu - zašto sam pitala koji stav? Naime, u članu 103. stav 2. postoji jedna odredba koja glasi – narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine na koje je već ukazano. S obzirom da član 6. ima više stavova i ne odnosi se samo na jednu povredu, ne bih kršila Poslovnika i dozvolila nekome da ponavlja greške, zato pitam koji stav. Molim vas dozvolite mi da nastavim da vodim sednicu kako mislim da treba. Reč ima gospodin Šormaz. Izvolite.
Zaista ću kratko. Znači član 107. – govornik na sednici Narodne skupštine je dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine i na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnog poslanika drugom narodnom poslaniku, korišćenju uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenice i ocena koje se odnose na privatni život drugih lica. To je kolega apostrofirao za kršenje Poslovnika i mislim da je, s jedne strane prema meni, on sada licitirao čiji sam ja poslanik bio. Nisam bio poslanik Demokratske stranke Srbije, kao što nisam ni poslanik Srpske napredne stranke, kolega. Član sam Srpske napredne stranke, a narodni sam poslanik, a kako se vi osećate, to je vaša stvar. Imate pravo na to, ali nemojte meni da govorite šta sam i kako sam i na taj način se osećam, ponašam i odnosim. Tvrdim da nisam nijednom rečju, i slažem se sa potpredsednicom, prekršio Poslovnik, jer nisam spomenuo ni jedno ime, nikog nisam vređao i pričao sam o tački dnevnog reda, govorio sam da ne treba prihvatiti amandman o kome se raspravlja i obrazložio zašto. Lepo piše i u obrazloženju Vlade koja je odbila amandman zašto. Samo na osnovu sumnje koje su rečene dodao, a imam valjda u toku govora pravo da dodam, da će biti izvršena kontrola svih i svakoga, pa naravno i pokrajinske Vlade.
Gospodine Mikoviću, po kom osnovu se sada javljate?
Član 107. stav 2.
To ste čini mi se malopre, član 107. Izvolite.
Hvala. Znači, prošli put sam se obratio zbog člana 103. stav 4, a sada zbog 107. stav 2. – povodom neposrednog obraćanja. Verujte mi ja nisam nikad govorio, a da pre toga nisam zatražio i dobio reč od predsedavajućeg Narodne skupštine, a vi ste od mene tražili da dozvolim da dalje nastavite. Apsolutno nijednim svojim postupkom nisam sprečavao da se dalje nastavi. Znači, kada završim izlaganje, sednem, ugasim mikrofon i ne sprečavam da se dalje nastavi.
Nastavljamo sednicu. Na član 21. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović, Milan Lapčević, Miroslav Petković. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Posle ove divne rasprave koju smo slušali zadnjih sat vremena o tome kako je u prethodne četiri godine sve bilo sjajno u Pančevu, samo od danas ili od juče je počelo sve da bude super. Dakle, u članu 21. smo predložili da se plate i penzije umesto da se usklađuju sa rastom inflacije i potrošačkih cena, treba da se usklađuju sa rastom bruto društvenog proizvoda. Smatramo da je to mnogo realnije i normalnije da onoliko koliko bude rastao BDP u državi da se toliko povećavaju plate i penzije. U suprotnom možemo da idemo u nedogled i da veštački povećavamo plate i penzije, a da za to nemamo osnova u realnom životu, da privreda toliko ne proizvodi i da moramo da se zadužujemo i da ulazimo u deficit, a to nam se sada dešava. Mislim da je potpuno normalno i logično. To je valjda u svakoj zemlji da onoliko koliko vam raste bruto društveni proizvod toliko možete da podižete plate i penzije. Jedino je to održiv sistem. Obzirom da smo čuli obećanja sadašnje Vlade da će inflacija biti mala, a rast BDP veliki, to je još povoljnije za one koji primaju platu iz državnog budžeta i za penzionere. Taj rast BDP će biti veći od inflacije, tako da je u svakom slučaju korektnije i bolje rešenje za njih.
Hvala. Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Ilić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava su prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Amandman kojim se predlaže dodavanje novog člana 24a podneo je narodni poslanik Vladimir Ilić. Vlada je prihvatila amandman. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
U pogledu amandmana na član 24. Imamo u proceduri amandman na član 24. koji je podneo narodni poslanik Vladimir Ilić i amandman kojim se predlaže dodavanje novog člana 24a, koji je podneo narodni poslanik Vladimir Ilić. Meni se čini, a mislim da sam u pravu da se ovde radi o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu. Ako imamo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona, onda obim amandmana može da bude samo u okviru Predloga zakona. Ne može da se dodaje novi član, a ovde se dodaje novi član 24a. Ukoliko opet kažemo da je to isti član, onda ulazimo u koliziju sa time da je u članu 161. Poslovnika definisano da podnosilac amandmana ne može sam ili zajedno sa drugim narodnim poslanicima da podnese više amandmana na isti član Predloga zakona. Istina, pošto se Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo u pogledu predloženog amandmana, kojim se dodaje novi član 24a, nije izjasnio i nije odbacio takav amandman, takav amandman ostaje u proceduri. Samo vam ukazujem na to da će se desiti situacija koja se već desila tokom rasprave o amandmanima na druge predloge zakona, da predloženim amandmanima idemo u veći obim nego što se predlaže predlozima zakona o izmenama i dopunama zakona. U tom delu mislim da je svima nama jasno da treba da izbegavamo da 28 predloga zakona dajemo po hitnom postupku. Pitanje je da li ima opravdanja za takav hitan postupak. Činjenica je da je među tako predloženim zakonima i Predlog zakona o budžetu, iako, to sam već objasnio, Predlog zakona o budžetu i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu treba da stoje 15 dana, da budu u Skupštini pre nego što se o tome raspravlja. U tom smislu, ova moja diskusija nije da sprečimo jedan verovatno koristan amandman, ali samo ukazujem – dajte, omogućite nam proceduru da sve to uradimo na vreme i da niko ne može da na ovaj način uvodi presedane koji će sutra da se svima nama obiju o glavu, jer ako se bude danas-sutra predlagala novelacija nekog zakona koji samo tretira jedan datum ili produženje roka, svi ostali narodni poslanici mogu da napadaju ceo osnovni tekst zakona, zato što smo ovde probili praksu i drugačije se odredili. Mi smo već tokom ove sednice neku novu praksu utvrdili. Apelujem na sve vas da to bude samo na ovom zasedanju, samo u vezi ovih 28 predloga zakona, a ne da nam se dešava to i za ubuduće.
Gospodine Mikoviću, zahvaljujem vam na tako korisnoj informaciji. Međutim, želela bih da vas pitam, kao zamenika predsednika Odbor za ustavna pitanja, da li ste razmatrali ovo i kakv je vaš stav o ovom slučaju?
Moj stav je jasno iznet na sednici Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Činjenica je da zbog sprečenosti nisam bio na sednici kada su druge greške prošle, pa sam onda na plenumu ovde rekao, a na današnjoj sednici, gde je bilo pokušaja da se razmatra taj član, ukazao sam na to da, ukoliko dođe do glasanja i razmatranja tog člana, mislim da Odbor treba da odbaci. Odbor se nije o tome izjašnjavao, skinuta je ta tačka dnevnog reda, a Skupština može da odluči kako hoće. Znači, nije taj amandman izbačen iz procedure. U tom smislu, jasno sam izneo svoj stav, koji branim i ovde na plenumu – nema ni jedne ni druge prakse, na ovaj ili onaj način da se odnosim. Upravo u takvim situacijama sam insistirao kada je odbačen amandman gospođe Gordane Čomić. Ja sam bio taj koji je predložio da se odbaci i to je prihvaćeno. Isto bi i ovde insistirao da se o tome odlučivalo danas na odboru. Danas se na odboru nije o tome odlučivalo, ostalo je u proceduri. Ukazujem, dajte da nam se takve stvari ne dešavaju ubuduće, bez obzira kako ovo prođe. Već nam se desilo na par mesta da dodajemo određene članove pod a) i pod b).
Zahvaljujem. Sami ste rekli, Skupština će u Danu za glasanje odlučiti o ovom amandmanu. Na član 46. amandman je podnela Vlada. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava je prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 46. amandman, sa ispravkom, zajedno podneli su narodni poslanici Nenad Popović, Siniša Kovačević i Ružica Igić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Ružica Igić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, gospodine ministre, mi smo takođe kao poslanička grupa podneli amandman na član 46. i zahvaljujemo se Vladi što je deo ovog amandmana prihvatila, odnosno što se saglasila da prihodi koje ostvare visokoobrazovne naučne ustanove zadržavaju karakter sopstvenih prihoda. Međutim, naš amandman se odnosio na sledeće, da pored toga i ustanove kulture takođe ove sopstvene svoje prihode koriste za namene koje su utvrđene posebnim zakonom. Naime, Zakonom o budžetskom sistemu brišu se sopstveni prihodi i time se stvara osnov da se sopstveni prihodi korisnika uključe u opšti rashod budžeta. Smatramo da su ustanove kulture, kao što je pozorište, kao što su muzeji i galerije, filharmonija itd, na taj način ugrožene jer su sopstvenim sredstvima finansirale neke svoje osnovne delatnosti. Sopstvena sredstva u smislu prodaje ulaznica za pojedine predstave. Koji će motiv, pitanje je, imati ustanove kulture da se bore za publiku i ostvaruju prihode? One će biti suočene sa velikim problemom koji su uspešno rešavale koristeći ovaj sitan novac od ulaznica i drugih sopstvenih prihoda, što im je omogućavalo minimum funkcionisanja. Smatramo da na ovaj način neće biti ugrožen budžet Republike Srbije, a da će se ustanovama kulture i uopšte kulturi u Srbiji na taj način mnogo pomoći. Zbog toga smo ovaj amandman podneli, u nadi da će Vlada imati razumevanje za ovo. Još jednom želim da se zahvalim, u ime poslaničke grupe, ministru Dinkiću, koji nas je četiri dana slušao i bio strpljiv sa svim našim problemima. Mislim da je zaista zaslužio svaku pohvalu od poslanika svih poslaničkih grupa. Naravno, tu je sada i ministar prosvete, kome se takođe zahvaljujemo za ovo kratko vreme, a nadamo se da ćemo u utorak imati prilike da ga vidimo ceo dan ovde sa nama. Hvala lepo.
Hvala. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 27. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DOPUNI ZAKONA O PENZIJSKOM I INVALIDSKOM OSIGURANjU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Marijan Rističević, dr Nenad Popović, Milica Vojić-Marković i Donka Banović. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za rad, socijalna pitanja, društveni uključenost i smanjenje siromaštva, kao i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, smisao mog amandmana je bilo povećanje penzija. Originalnim predlogom to uvećanje je bilo za oktobar 2012. godine od 2%, a za april 2013. godine 2%. Svojim amandmanom sam predložio da to bude 5% za sve penzionere čija je penzija manja od 80% od prosečnog ličnog dohotka. Zašto sam to uradio? Iz prostog razloga što se svakim povećanjem penzija, linearnim, povećava razlika između najmanje i najveće penzije, pa tako će penzioner sa najvećom penzijom dobiti 2% i povećanje će biti 1.500 dinara, a ovi sa poljoprivrednim penzijama, koje su izgleda manje nego socijalna pomoć, dobiće manje od 200 dinara. Svakim narednim povećanjem razlika će se povećavati u korist onih koji imaju velike penzije, a često neki nezasluženo tako velike penzije. Mislim da starost ne sme da bude kazna, da svi stariji ljudi zaslužuju dostojanstvenu starost, a posebno oni koji imaju jako niske penzije. S toga sam svojim amandmanom pokušao da oni koji imaju niže penzije od 80% prosečnog ličnog dohotka povećanje imaju oko 5%, a da oni koji imaju veće penzije podele malo sudbinu sa svojim starijim sugrađanima koji nemaju tako velike penzije, iz prostog razloga što, ponovo podvlačim, svi ljudi zaslužuju da imaju dostojanstvenu starost. Stoga sam svojim amandmanom pokušao da oni koji imaju niže penzije od 80% prosečnog ličnog dohotka povećanje imaju oko 5%, a da oni koji imaju veće penzije podele malo sudbinu sa svojim starijim sugrađanima koji nemaju tako velike penzije, iz prostog razloga, što ponovo podvlačim da svi ljudi zaslužuju da imaju dostojanstvenu starost. Ukoliko moj amandman ne prođe, voleo bih da to bude polazna tačka za neko razmišljanje ubuduće. Budući da se iz budžeta za penzije izdvaja negde oko 2,3 milijarde evra ili 250 milijardi, što tako i nije sporno jer treba dotirati stare ljude, a u Srbiji je sve više starih, a malo je onih koji rade i koji uplaćuju doprinos. Kad se podelio te 2,5 milijarde dobio sam da prosečno svaki penzioner, ima ih milion i 700.000, bi samo iz budžeta imao osnovicu od 11.500 dinara. Izgleda nerazumno da neko ima penziju manju od onoga što bi prosečno dobio iz budžeta. Taj koji ima toliko malu penziju, ili je nema uopšte. Ima ljudi zemljoradnika koji ima 80 i nešto godina a nemaju penziju, ali kupuju dizel gorivo, plaćanju poreze. Nemaju penziju ali pri tome dotiraju penzionere koji imaju penziju, a posebno im je krivi što dotiraju one koji imaju penziju koje su veće od jedno i po prosečnog ličnog dohotka. Kad ubuduće budemo razgovarali o ovome, ja ću predlagati i dalje da se ta razlika između starih osoba smanji u korist razlike između penzija, u korist onih čije su penzije bedne, mizerne i gotovo nikakve, da bi i oni imali neku šansu da obraduju svoje unuke nekim poklonom. Dakle, sledeći put ću se zalagati da se svim penzionerima podjednako podeli ona suma koja je predviđena budžetom, a da ono što se uplaćuje iz PIO fonda, da se po koeficijentima isplaćuje kao dodatak onim penzionerima koji su više uplaćivali, da taj deo koji se uplaćuje iz PIO fonda više dobije, a da onaj deo koji ide iz budžeta ide svima ravnomerno. Tako ćemo smanjiti razlike između najveće i najmanje penzije. Ne vidim da ću dobiti neku veliku podršku, ali moj razlog su pre svega ove mizerne i nikakve penzije, ne samo zemljoradnika, već i radnika, ima radnika čije su penzije 11.000, a seljaci i radnici su braća po znoju, braća po muci. Stoga se do kraja moram zalagati za njihova prava. Amandman ću najverovatnije povući imajući u vidu da i Odbor za borbu protiv siromaštva nije podržao moj amandman iako je on bio u korist pre svega siromašnih, pa ću ga ostaviti za neka bolja vremena kada steknem, izlobiram neku većinu u okviru većine. Hvala vam puno.
Reč ima narodni poslanik Borislav Kovačević.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, kolege i koleginice, pobuda kod predloga ovog amandmana je sasvim prihvatljiva i ja uz nju stojim. Ja vas molim gospođo predsedavajuća, uzmite mi od vremena poslaničke grupe. Kao čovek stojim uz to. Ovde je izrečeno u obrazloženju ovoga amandmana mnogo toga što apsolutno urušava postojeći sistem. Tu je problem. Kao prvo sve ovo o čemu je govoreno ovde u obrazloženju traži veliku raspravu i traži zadiranje u sistem i sistemski mora da se dogradi. Kao prvi i osnovni temeljni problem ovakvog postavljanja u vezi amandmana jeste i bilo bi prevođenje penzija iz ekonomske u apsolutnu socijalnu kategoriju. Priznaćete da to nije moguće. Da ne ulazim sad u ono što je već svima poznato da su penzije kategorija i nešto što je odrađeno, zasluženo, stečeno pravo, a ne socijala. Lepo je razmišljati o tome i ja sam apsolutno za to da razmišljamo o najsiromašnijim, o onima sa najmanjim platama. Ja sam iz stranke i iz poslaničke grupe koja se upravo bori za tu nekakvu socijalnu jednakost, ali se na ovaj način to ne može postići. Jer zadirete u neprikosnoveno pravo onoga koji je zaradio svoj lični dohodak kada je radio i na osnovu toga mu je određena penzija. Kakva će biti reakcija svih drugih kojima će biti uskraćeno to pravo? Mi možemo na način kao što smo se opredelili ovoga puta da idemo sa tom tzv. 13 penzijom, odnosno sa socijalnom pomoći na kvartalnom nivou. Možemo na taj način postizati ovo što je rečeno u obrazloženju amandmana, ali ne možemo sistemski narušiti ako hoćete Ustavno pravo penzionera. Ovo o čemu je govoreno o terminu dotacije penzionera, dotiranja penzionera, da je penzija dotiranje itd, iz budžeta, još manje je čini mi se u ovom trenutku moguće rešavati to na način da se razlikuje penzija po tome koje se deo uzima iz budžeta, a koji se uzima na drugi način. I odakle se uzima? Nisu penzioneri potrošili to što sada država mora iz budžeta da isplaćuje, niti su krivci oni za to što smo došli u situaciju da se ovoliko mora izdvajati, država iz budžeta za penzije. Prema tome, jedno su pobude, jedno humanizam, humana strana, socijalno opredeljenje, ali ne možemo narušavati sistem kao sistem. Iz tog razloga misli da je Vlada potpuno u pravu što je ovaj amandman odbila. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Bojim se da sam pogrešno protumačen, nije moj smisao da urušim penzijski sistem, nije moj smisao da oduzmem ljudima pravo na penzije, smisao mog amandmana je bio da smanjim razlike između najveće i najmanje penzije. Hteo sam da kažem, posebno iz razloga što se jedna polovina penzija isplaćuje iz budžeta. Dakle, od onih ljudi koji plaćaju porez i koji imaju jako mizerne penzije. Stvarno se izvinjavam penzionerskoj partiji, ali smisao mog amandmana je bio da se povećaju penzije ljudima koji imaju penzije od 9 hiljada, 10 hiljada, 11 hiljada, 15 hiljada, 16 hiljada i 17 hiljada. Dakle, njima sam želeo da pomognem time što bih, solidarno raspodelili ono što penzioneri imaju da oni koji imaju astronomski visoke penzije ne dobiju sva povećanja od hiljadu i po, a ovi koji imaju male dobiju svega 200 dinara. Jedina ta preraspodela je bila smisao mog amandmana i shvatio sam da neću imati većinu i to sam ostavio za neka bolja vremena, pa ćemo izračunati tu formulu koja će biti pravednija i koja će biti u korist svih starih ljudi, da ne postoji neka povlašćena kasta među ljudima koji su stariji od 75 godina. Da ne pravimo neke super penzionere, a da neki jedva preživljavaju. Dakle, želeo sam da oni koji imaju jako male penzije, imaju priliku da obraduju svoje unuke i da oni mogu sa delom svoje penzije da izdržavaju nekog drugog. Nije mi bio smisao da urušim sistem, nije smisao mog amandmana da bilo koga od tih starih ljudi ponizim čak naprotiv hteo sam da ponižene malo unapredim. Zato se izvinjavam i svoj amandman ću povući. Ostaviću za neka bolja vremena, ili za sledeću projekciju budžeta da to nekako ispravim. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i Odbor za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kasni je sat, slabo već vidim, pravo da vam kažem i ove brojeve i ovo sve, ali ću pokušati da obrazložim ovo što smo mi napisali na amandman na član 1. Predlagač je u ovom članu predložio da će se penzije usklađivati u oktobru 2012. godine i aprilu 2013. godine po dva posto povećanja. Mi smatramo da ovo, treba ostaviti, da se usklađuju u oktobru 2012. godine, ali da ne može da planira danas, naročito ne rebalansom budžeta da će tako isto stanje i u budžetu za 2013. godinu. Pošli smo od tri činjenice. Prva činjenica je da su uz decu, penzioneri najsiromašniji deo društva. I prema statistikama penzijskog fonda kaže se da preko 200 hiljada ljudi prima penziju tek devet hiljada i 900 dinara. Dok je, recimo, u korist ovog što govori gospodin Rističević, 60 penzionera prima mesečno po 115 hiljada 787 sedam dinara. Statistika dalje kaže da 87 hiljada 345 penzionera u Srbiji nema najnižu penziju. Izvinite, prima najnižu penziju, koja je oko 13 hiljada dinara, dok čak 141 hiljada i 800 penzionera prima manje od ovog iznosa. U isto vreme, oko 800 hiljada penzionera prima oko 25 hiljada dinara što je prosek. To je prva činjenica. Mi smo inače kao poslanička grupa podnosili, dok je ministar finansija bila Dijana Dragutinović, vrlo sličan amandman ovom što je gospodin Rističević predložio, naravno, ne isti, i dobijali smo slično obrazloženja zašto ga ne prihvataju. Druga činjenica od koje smo pošli jeste podatak, ovo je rebalans budžeta, sada ovaj rebalans može da se odnosi na ovu kalendarsku godinu. Ne može on da prenositi zakonska rešenja na budžet za 2013. godinu. Evo, tri meseca je do donošenja budžeta. Ostavite mogućnost da ovaj iznos, koji je zaista minimalan 2% povećanja penzije, možda poraste na 2,5%, možda je to nekakav pomak, možda će biti 3%, ali nemojte rebalansom budžeta da regulišete pitanje budžeta. To je prosto logično. Treća činjenica od kojih smo pošli, jeste ono što smo već mi kao poslanici DSS više puta isticali, to da penzionerima opštinski budžeti, odnosno gradski budžeti koji su bogati i mogu da pomognu, slažem se, pomažu, ali time diskriminišu jednu armiju drugih penzionera koji žive u malim sredinama gde su budžeti mizerni i gde to davanje ne može da bude prebačeno. Onda diskriminišete one koji su najviše siromašni, oni su ti koji žive u tim malim sredinama. Prosto ne znam da li su vas ubedile ove tri činjenice. One su potpuno dobronamerne, znači objektivne, tako je - kako je. Predlažem da naš amandman prihvatite, jer, izvinite, ovo je fiskalna godina, 2012. godina, povećajte penzije za 2%, ostavite mogućnost da se to menja u fiskalnoj godini 2013. Hvala.
Hvala. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanjeodlučivatio Predlogu zakona u načelu, pojedinostima u celini. Prelazimo na 28. tačku dnevnog reda – Predlog zakona o utvrđivanju maksimalne zarade u javnom sektoru Primili ste amandmane koje su na predlog zakona podneli narodni poslanici: Marijan Rističević, Gordana Čomić, Nenad Popović, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić, TeodoraVlahović, Janko Veselinović, Siniša Lazić, Srđan Miković, Nenad Čanak, Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Petar Petković, Bojana Božanić i Morčev Dušica, Vlada, Zaštitnik građana i odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste Izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Primili ste mišljenjeVlade o podnetim amandmanima. Pošto je narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3 Poslovnika Narodne skupštine, otvara,m pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naslov Predloga zakona Amandman je podneo Zaštitnik građana. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili Amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvosmatra da je Amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. Amandman je podneo zaštitnik građana. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili Amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvosmatra da je Amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. Amandman je podnela Vlada. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nije prihvatila Amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvosmatra da je Amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. poslovnika, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je Amandman na član 1. Predstavnik predlagača, na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, prihvatio je ovaj Amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvosmatra da je Amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemomRepublike Srbije, pa konstatujem da je ovaj Amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. Amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili Amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvosmatra da je Amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, smisao mog amandmana je da se agencije koje su izuzete iz izmena i dopuna Zakona o utvrđivanju maksimalne zarade u javnom sektoru. Dakle, izuzete su Agencije za borbu protiv korupcije, DRI i Fiskalni savet. One su nekim čudom izuzete, naravno i ono što je moralo da se izuzme, to je Agencija za kontrolu letenja itd, zbog međunarodnih propisa. Imajući to u vidu, predložio sam da i u kontrolu zarada uđe i Agencija za borbu protiv korupcije, DRI i Fiskalni savet. Smatram da su ove Agencije koje su nastale od 2008. godine prava armija partijskog članstva, koje suudomile i uhlebile u Agencijama koje nas koštaju oko 10 milijardi dinara. Korupcija je, kako je to bivši predsednik Republike rekao, da smo šampioni u borbi protiv korupcije i kriminala, dakle, da imamo i najveću stopu korupcije i kriminala. Smatram da su ove Agencije i DRI, Fiskalni savet, najodgovornije za stanje u kome se država nalazi i sada ih mi nagrađujemo time što ih izuzimamo iz ovih pravila kojima se plata ograničava na, recimo, 140 hiljada dinara, sa minulim radom ograničenje bi ukupnobilo 190 hiljada dinara. Dakle,Agencije su trošile gotovo 100 miliona eura, 10 milijardi dinara, i kad im ograničavamo plate na 190 hiljada, ne možemo da obuhvatimo ove tri Agencije. Ne slažem se sa obrazloženjem Vlade da se ove Agencije moraju izuzeti, jer ako je to tako, onda to obrazloženje bi moralo da obuhvati i Zaštitnika građana, moralo bi da obuhvati i poverenika za informacije, a ne samo ove tri Agencije, odnosno ove tri institucije. Bojim se da su ovo postale "Svete krave", iako su najodgovorniji za vrlo teško stanje u kome se sad država nalazi. Najodgovorniji za ovo što moramo da radimo rebalans budžeta, najodgovorniji za veliku pljačku koja je izvršena nad građanima ove zemlje. Da bih vam plastičnije to objasnio, samo ću vam reći, pročitati, ono što sampronašao u zvaničnim dokumentima. Pre nekoliko godina, za plate svih funkcionera bile su na jedinstveni način utvrđene Zakonom o platama u državnim organima i javnim službama, tako da je najveću platu imao predsednik Republike. U međuvremenu je to menjano gomilama posebnih zakona, pa sada predsednik Republike ima platu na nivou mlađeg referenta u nekoj osrednjoj agenciji, a barem tri hiljade funkcionera i službenika koji primaju plate iz javnih prihoda, imaju plate veće od predsednika države. Dakle, ne treba bolje obrazloženje za sve ovo. Vozač u ministarstvu koji vozi ministra ili predsednika Vlade ima platu 26 hiljada dinara, a vozač u Agenciji za borbu protiv korupcije ili neke druge agencije ima 80 hiljada. Dakle, ovaj moj Amandman je trebao da bude privremeno rešenje dok se ne donese zakon jedinstven o svim platama javnih službenika i da svi buduu istom položaju sem onih izuzetaka, koje sam već naveo, zbog nekih međunarodnih okolnosti. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić. Izvolite.
Dame i gospodo, ja se javljam povodom amandmana gospodina Rističevića. Želim da ga podržim i da dam dodatno obrazloženje zašto je taj amandman potpuno smislen. Vlada je na sednici od 20. septembra odbila amandman sa obrazloženjem da Agencija za borbu protiv korupcije ne bude izuzeta od primene zakona, da se na Agenciju primeni ovaj zakon. U obrazloženju Vlade dalje piše da je za odbijanje amandmana navedeno da se ovaj zakon ne bi mogao primeniti na ovu agenciju jer je visina plate navodno uređena Zakonom o Agenciji za borbu protiv korupcije. Ovo obrazloženje jednostavno nije tačno, jer plate u Agenciji za borbu protiv korupcije nisu uređene Zakonom o Agenciji za borbu protiv korupcije. Tim zakonom je jedino uređena i propisana plata direktora Agencije i zamenika direktora, i to u članu 22. Zakona. U osnovnom tekstu Zakona je bilo propisano da direktor ima platu u visini plate ministra, a zamenik u visini plate državnog sekretara. Izmenama iz 2010. godine je propisano da direktor ima platu u visini plate sudije Vrhovnog kasacionog suda, a zamenik u visini plate sudije Apelacionog suda. Međutim, ako je poseban zakon prepreka da se ograniči plata Agenciji za borbu protiv korupcije, tada isti razlozi postoje i u mnogim drugim slučajevima. Po istom principu bi se mogao izuzeti i Zaštitnik građana, jer je njegova plata određena Zakonom o Zaštitniku građana, tako da bi se i Zaštitnik mogao navesti u spisku izuzetaka. Isto se odnosi na poverenika za informacije od javnog značaja i mnoge druge organe. Sledeći opšte prihvaćena pravna pravila, ovi sadašnji zakoni ne bi mogli biti prepreka za primenu Zakona o utvrđivanju maksimalne zarade u javnom sektoru, jer je ovaj zakon kasniji zakon, koji derogira prethodne zakone. Nezavisno od navedenog, smatramo da posebno propisivanje plata rukovodioca pojedinih imalaca javnih ovlašćenja i državnih organa u posebnim zakonima nije prihvatljivo, već da se visina njihovih plata mora urediti i odrediti opštim propisima o platama u javnom sektoru. Posebno je neprihvatljivo da se ovo pripisivanje pojavljuje samo u pojedinim zakonima, za rukovodioce pojedinih organa, dok za rukovodioce drugih organa nema takvih odredbi u zakonima kojima se određuje položaj tih organa. Neprihvatljivo je takođe da se plate rukovodioca pojedinih državnih organa određuju u visini plate za pojedine pravosudne funkcije, što je postala praksa od kada su povećane plate u pravosuđu. Visina plate za pravosudne funkcije odnose se na sudije, Visoki savet sudstva i u okviru pravosudnog budžeta. Vezivanje plata pojedinih drugih funkcionera za visinu plata sudija određenog ranga ili predsednika pojedinih sudova dovodi do toga da kada se povećaju plate sudija, automatski treba povećati plate tih funkcionera, čime se remeti utvrđeni odnos plate u dve različite oblasti, nekontrolisano opterećuje budžet. Pred ovom skupštinom poslednjih par godina kao na traci defiluju zakoni kojima se funkcionerima povećavaju plate čak i dvoostruke, a dodato je njihovim službenicima, po pravilu, za najmanje 30%. Pošto je to utvrđeno u par slučajeva, to je postao razlog da svi sledeći funkcioneri i organi zahtevaju povećanje plate i njihove privilegije i tome nema kraja. međutim, kada se donose novi zakoni, koji se recimo odnose na privredu, privrednicima se samo uvode nove obaveze, povećavaju dažbine i uvode nove i veće kazne. Da podsetimo nekoliko svežih slučajeva. U izmenama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije je direktoru agencije povećana plata dva puta, tako što je određena na nivou sudije Vrhovnog kasacionog suda uz dodatno povećanje za 20% po odluci Odbora Agencije zbog neke posebne složenosti poslova. Izmenama zakona o Ustavnom sudu su povećane plate sudijama, ali plate službenika suda za 30%. Uredbom Vlade su povećane plate gradskim funkcionerima, tako da su i ova dva puta veće od plate na republičkom nivou. Mi imamo u lokalnim samoupravama da zamenik direktora javnog preduzeća ima veću platu nego predsednik Republike. Podsetiću vas samo na određene plate koje su neke i do 300, a neke i preko 300 hiljada dinara u određenim agencijama. Za privatizaciju, recimo, 344 hiljade dinara. Od 130 agencija malo je direktora koji imaju platu manju od 200 hiljada dinara. U današnje vreme kada je situacija tako dramatično teška, kada ljudi žive na granici egzistencije, ovo je neprimereno i neodgovorno. Vratio bih se na to da nema ni jedinstvenog metoda ni pravila pa Vlada pravi haos. To govorim za prethodnu vladu, koja je pustila da se sve ovo dešava. Predsednik Vlade i predsednik države imaju platu manju od, kako smo čuli, tri hiljade raznih službenika, mlađih činovnika, referenata i slično. Ne čudi me onda što je Vlada tako i radila kada je njen predsednik bio potpuno demotivisan da radi sa tako malom platom. Na primer, plate Zaštitnika građana u visini plate predsednika Ustavnog suda i plate zamenika u visini sudije predsednika Ustavnog suda. Prema tome, iz svega iznetog, mislim da je potpuno smislen ovaj amandman i da na sve načine moramo sprečiti da bilo ko bude ubačen u ono "sent" za ove, jer onda kroz to "sent" će sutra pokušavati da prođu svi ostali. Na kraju krajeva, zašto bi se pravila bilo kakva razlika u kvalitetu. Ako hoćemo da to bude način da se neko nagradi tako što je neki posao, da bi kvalitetnije radio, onda možemo da krenemo redom, ne samo od državnih funkcionera nego ljudi u zdravstvu, školstvu ili bilo gde. Jednostavno, samo to ne može biti kriterijum. Hvala lepo.
Hvala. Da li još neko želi reč povodom ovog amandmana? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Petar Petković, Bojana Božanić i Dušica Morčev. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Petković. Izvolite.
Hvala. Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što kažem nekoliko reči o ovom amandmanu, želeo bih s vama da podelim moju impresiju potpune posvećenosti i efikasnosti rada poslaničke grupe DSS tokom celodnevne današnje rasprave kada su u pitanju amandmani po raznim zakonima. Podneo sam amandman u kome DSS zahteva da Republička agencija za elektronske komunikacija bude izuzeta odredbi iz ovog Predloga zakona o utvrđivanju maksimalne zarade, baš kao što su izuzete i određene kategorije organa u javnom sektoru, kao što je Narodna banka, Agencija za kontrolu letenja, Agencija za borbu protiv korupcije, DRI i Fiskalni savet zbog toga što smatramo da je u pitanju vrlo značajna agencija, koja je osnovana Zakonom o telekomunikacijama, koja je samostalna organizacija, koja je finansijski nezavisna od državnih organa, organizacija i lica koja obavljaju delatnost elektronskih komunikacija. Takođe, vredno je pomenuti i to da sredstva iz prihoda koje Ratel ostvaruje, saglasno Zakonu, jeste nešto što ne ide iz budžeta, već sredstva koja predstavljaju razliku prihoda i rashoda, koji se utvrđuju godišnjem izveštaju, uplaćuju se zapravo na račun budžeta, tako da ispada da zapravo Ratel uplaćuje u budžet i to do sada 35 miliona evra, a pri tom ne dobija novac iz budžeta. Koliko je još važna ova agencija govori i činjenica da ona reguliše sektor čija vrednost na godišnjem nivou iznosi 1.600.000.000 evra, odnosno 5,7% BDP. Sada dolazimo na suštinu ovog amandmana, u ovoj agenciji je preko 80% visoko obrazovanih ljudi sa specifičnim, stručnim znanjima, naročito u oblasti analize tržišta, elektronskih komunikacija, interkonekcija, elektronskih komunikacionih mreža, kontrola radiofrekvencijskog spektra. Dakle, to su ljudi koji su izuzetno traženi na tržištu koje jednostavno u Srbiji možete prebrojati na prstima jedne ruke. Zbog toga, ako se Ratel izuzme iz ove odredbe zakona, ispaće da će se i njima smanjiti plata, a pritom ti ljudi i te kako su traženi, otići će ili u inostranstvo ili će biti zaposleni kod nekih drugih operatera, a dobro se zna kako se takvi stručnjaci plaćaju, pogotovo što takvim odlivom ljudi iz Ratela, nažalost, država će biti u problemu. Samo da pomenem da je za važnu opremu koju Ratel koristi, uloženo preko četiri miliona evra, kao i da su ogromne pare uložene za edukaciju samog kadra. Dakle, u pitanju je nezavisno regulatorno telo i zbog toga smatram da ovaj amandman Vlada treba da podrži zato što, između ostalog, njega podržavaju i svi zaposleni u Ratel. Ja sam kao obrazloženje na ovaj amandman koji nije prihvaćen, dobio sledeće. Da se obezbedi, kaže, veća pravičnost u sistemu zarada u javnom sektoru, kako na one koji su rukovodioci, tako i na pomoćno i tehničko osoblje. O čemu se ovde radi? Mi ne govorimo uopšte o tome, već da je potrebno sačuvati te ljude koji su visoko obrazovani, koji imaju specifična znanja i ako država ne stane iza njih, oni će otići, jer vrede na tržištu. To je jednostavno vrlo jasno i zbog toga, još jednom pozivamo Vladu da dobro razmisli i prihvati ovaj naš amandman. Hvala.
hvala. Reč ima Predrag Marković. Izvolite.
Poštovani predlagači amandmana, ne znam da li ste samo vi, ili grupa poslanika. Ovo jesu činjenice, RATEL jeste jedna od najvažnijih agencija. Ona okuplja i kroz rad u agenciji su dodatno visokostručni ljudi stekli i iskustvo koje je sada višestruko primenljivo i vrlo je važno, naravno, obezbediti da kadar koji radi u RATELU, govorim samo sa ovog stručnog aspekta, ostane i to je smisao, ako ja dobro razumem, vašeg amandmana. Naprosto, molim da Vlada razmisli, a sa druge strane, da odmah kažemo, da nema razloga brizi za neke druge aspekte. Naravno, RATEL ne isplaćuje plate iz budžeta jer, kao što znate, ta vrsta agencije ima monopol za prikupljanje sredstava. Prema tome, nema potrebe. Ona ostvaruje novac koji tek na kraju godine, naravno, kao i ostale agencije, predaju budžetu, a u slučaju RATEL-a su zakonom ta sredstva jednim delom iz celokupnog prihoda, jednim delom samo iz razlike između prihoda i rashoda, kao što znate, su unapred raspodeljena, te onaj aspekt vi ne sporite, a to je da ta sredstva uđu u sistem, nego samo apelujete ovim amandmanom na izuzeće iz visine zarada. Da li sam u pravu? U tom slučaju, molim da se razmisli za sve ostale aspekte izlaganja. Naprosto, nije korektno da se sporimo, ako to nije tema. Hvala vam, najlepše.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić i Olena Papuga. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Milan Lapčević i Aleksandar Pejčić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Aleksandar Pejčić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženo predsedništvo, ministre, 22,05 časova je, poslanici su sve agilniji i agilniji. S obzirom da nam dolazite u utorak, gospodine ministre, onda ste svesni kakva vas muka čeka u parlamentu, jedva čekamo da dođete. Dakle poslanici DSS, što se tiče ovog seta zakona, predložili su preko 40 amandmana i meni je žao što je Vlada prihvatila veoma mali broj. Inače, naši amandmani, kao što vidite su suvisli i oni faktički žele da poprave stanje u privredi Srbije, stanje u ekonomiji privrede, stanje u finansijama Srbije. Uvažene moje kolege i ja smo predložili amandman na Zakon o utvrđivanju maksimalne zarade u javnom sektoru na stav 3. i ujedno moram da kažem, da je na ovaj član zakona, takođe sugestiju imao i fiskalni savet koji je tražio da se ovaj član zakona pojasni, da bude transparentiji, da znaju šta znači preduzeće ili pravno lice na tržištu u okviru konkurencije. Mi smo ovim amandmanom to i uradili, pojasnili smo. Ja želim da ga pročitam, kako bi vas uveo u materiju i zarad javnosti gospodine Ministre, pošto ovo nije vaš resor. Dakle, u članu 1. stav 3. koji glasi – odredba ovog zakona ne primenjuje se na javna preduzeća i pravna lica iz stava 1. ovog člana, koja na tržištu imaju konkurenciju. Menja se tako da glasi – odredbe ovog zakona ne primenjuju se na javna preduzeća i pravna lica iz stava 1 ovog člana, koji na tržištu imaju konkurenciju koju pokriva minimum 10% tog tržišta. Dakle mi smo na jedan kvalitetan način pojasnili sugestije Fiskalnog saveta, Vlada je odbila ovaj amandman, na taj način što je rekla da će ona naknadno utvrditi kriterijum. S obzirom da će ovaj zakon biti donesen u sredu li četvrtak i biće pravosnažan, bojim se da Vlada neće imati vremena da donese poseban akt u vezi ovog. Iz tih razloga, ministre, apelujemo da se sugerišete ministru Dinkiću, da prihvati ovaj naš amandman, jer upravo govori o tom kriterijumu o kome su govorli Fiskalni savet i DSS na ovoj sednici. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo Zaštitnik građana. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Gordana Čomić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Molim samo malo za pažnju, nikome nisam dobacivao. Stavom 2, člana 2 Predloga zakona, definiše se da zaradom iz stava 1. ovog člana smatra se osnovna zarada, deo zarade za radni učinak, naknada troškova za ishranu u toku rada, naknada troškova za regres za korišćenje godišnjeg odmora, u skladu sa Zakonom o radu, kao i druga primanja, koja u skladu sa Zakonom kojim se uređuje rad, čine zaradu, predlaže se da se doda ostvarena za rad obavljen u zemlji. Razlozi za podnošenje amandmana su: predloženim amandmanom omogućilo bi se dalje ne smetano poslovanje i funkcionisanje pravnih lica, čiji je osnivač Republika Srbija, AP, jedinice lokalne samouprave, koje će biti obuhvaćene ovim zakonom ako posluju ili nameravaju da posluju u inostranstvu tj. koja upućuje zaposlene na rad u inostranstvo što uslovljava u odnosu na indeks troškova života zemalja prijema, angažovanje dodatnih sredstava koje će omogućiti zaposlenom licu nesmetano i normalno funkcionisanje tokom obavljanja poslova iz delatnosti poslodavca u inostranstvu. Razlog da se ne prihvati to je što pravo na zaradu odnosno platu za vreme boravka zaposlenih van Republike Srbije regulisano posebnim propisima. Jeste regulisano posebnim propisima, ali ovde se utvrđuje maksimalna zarada u javnom sektrou, a ne kaže se da li važi ili ne važi i za slučaj kada su u inostranstvu. U tom smislu, smatram da je korisno, radi razjašnjenja svega toga prihvatiti amandman gospođe Čomić, mislim da je najdobronamernije pokušala da ovu stvar razjasni. Da se be ni desilo da u tumačenju sepostavi pitanje da li se ono primenjuje ili ne. U protivnom moraćemo da nosimo sa sobom izveštaj Vlade odnosno mišljenje Vlade da se to ne odnosi, odnosno da drugi propise važe, a ne ovaj zakon u tom delu.
Hvala. Na član 6. amandman je podneo Zaštitnik građana. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157, stav 6 Poslovnika, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je Amandman na član 6. Predstavnik predlagača, na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, prihvatio je ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra je da amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne). Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović, Janko Veselinović i Siniša Lazić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Teodora Vlahović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, uvažene kolege narodni poslanici, podneli smo amandman na član 7. koji predviđa da se razlika u obračunatim zaradama u prethodnom mesecu, pre stupanja novog zakona na snagu, u odnosu na zaradu koja se može obračunati u skladu sa ovim zakonom, do kraja godine uplaćuje u budžet Republike Srbije. Mi smo predložili da se ta razlika u zaradama vrati zapravo na nivo ili Republike ili pokrajine ili lokalne samouprave,u zavisnosti iz čijeg budžeta su praktično osnovani ti pravni subjekti i to bi bilo pravičnije. Vlada je odbila ovaj amandman sa obrazloženjem da nedostaju sredstva u budžetu. Ova sredstva, s obzirom na izuzetke koji se predviđaju, ne samo na ove institucije, nezavisne, nego i na one izuzetke koji će biti na osnovu naknadno utvrđenih merila i kriterijuma Vlade Republike Srbije, u odnosu na šta se smatra konkurentno, znači biće praktično izvučeni iz ovoga, zapravo i oni poslodavci koji isplaćuju najveće zarade. Znači, ostaje mnogo manje sredstava nego što se očekuje, a za budžet Srbije to će biti neznatan doprinos, a za budžet lokalne samouprave, pokrajine može da ima značaj u rešavanju drugih problema koje imaju u ovom domenu. Zahvaljujem se.
Hvala. Na član 7. amandman je podneo Zaštitnik građana. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Predstavnik predlagača na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Srđan Miković.
Srećan sam što je Odbor za finansije nakon detaljnog obrazloženja i ubeđivanja na samoj sednici Odbora za finansije, uspeo sam da argumentujem dovoljno zbog čega je potrebno prihvatiti ovakav amandman. Gospodin ministar je isto to prihvatio. Sada bih vas zamolio da pročitate i da uporedite amandman koji sam ja podneo i amandman koji su podneli gospođa Teodora Vlahović, dr Janko Veselinović i Siniša Lazić. Sada vam kažem – taj njihov amandman je bolji od mog amandmana, zato što preciznije definiše. U mom amandmanu, gde sam obrazložio, je definisano da će razlika da se vrati u budžet Republike Srbije, odnosno AP ili jedinice lokalne samouprave u zavisnosti od toga da li je osnivač pravnog lica Republika Srbija, AP, jedinica lokalne samouprave, dok su uvažene kolege poslanici koji su predložili amandman na član 7. detaljnije i bolje definisali ono što je definisano u članu 1. Predloga zakona. Znači, ne samo ko je osnivač, nego ko ima direktnu ili indirektnu kontrolu nad više od 50% kapitala ili više od 50% glasova u upravnom odboru, kao i u drugim pravnim licima u kojima javna sredstva čine više od 50% ukupnih prihoda. Znači, oni su kompletnije to dali i smatram da je korektno da se o tom amandmanu, ako je već suštinski prihvaćen ovaj moj amandman, da se glasa i o onom amandmanu i da onaj amandman kao bolji, bez obzira što je ovaj moj postao sastavni deo teksta, a još uvek je u proceduri i amandman kolega. Zbog toga smatram da je to bolje usvojiti, a uvek postoji mogućnost usaglašavanja. Dajte da priznamo, i bez obzira da li je usvojeno nešto što je bolje. Da se ne bih javljao više za reč, neću se javljati po mom amandmanu i obrazlagati bilo šta drugo. Jedino mi je žao što nijedan od brojnih amandmana Zaštitnika građana nije prihvaćen.
Hvala. Reč ima Predrag Marković. Izvolite.
Poslovnik, član 107. Ovo je tipičan primer vređanja Skupštine, rušenje dostojanstva Skupštine i ruženje amandmana jednog poslanika. To što ste vi sada radili sa amandmanima gospodina Mikovića stvarno nije korektno. Molim vas da se ubuduće to ne dozvoljava, ali pošto ste vi tvrdili da se nećete javljati dalje za reč…
Hvala. Gospodin Miković, replika.
Neću se javiti po amandmanu. To sam rekao šta je. Ali, po pitanju replike, nisam ružio neki predlog. Samo sam rekao – taj predlog je dobar, jer taj predlog da nije dobar, ne bi dobio poverenje svih članova Odbora za finansije koji su jednoglasno podržali to. Ne bih dobio podršku Vlade, jer predstavnik Vlade je rekao da je to odlično, znači, naše Vlade Republike Srbije, gde istina mi ne činimo kao stranka deo te Vlade, ali to je Vlada Republike Srbije. Samo sam rekao da i od dobrog amandmana ima bolji koji je u proceduri. PREDSEDAVAJUĆA: Hvala. Predrag Marković, izvolite.
Naravno, pošto poštujem svakog poslanika, pa i predsedavajuću, kojoj je bila upućena primedba, pa nema nikakvog osnova za repliku. Dakle, molim vas da o tome vodite računa. Primedba je bila upućena samo na osnovu zloupotrebe koja je bila prema jednom poslaniku i ja ću tog poslanika i ubuduće braniti, a molim vas, prihvatim da ima na hiljade boljih amandmana od svakog koji se pojavi. Hvala.
Hvala. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Aleksandra Jerkov, Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić i Olena Papuga. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo Zaštitnik građana. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo Zaštitnik građana. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo Zaštitnik građana. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo Zaštitnik građana. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem utorak 25. septembar 2012. godine, sa početkom u 11,00 časova kao Dan za glasanje o svim tačkama dnevnog reda sednice Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Zahvaljujem. Doviđenja.