Hristos vaskrse. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Prema službenoj evidenciji današnjoj sednici prisustvuje 137 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da sam odobrio odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Aleksandru Krstiću, Zahariju Trnavčeviću, Branku Beševiću, Milošu Lukiću, Veselinu Jankoviću, Slavoljubu Matiću, Karolju Kermeciju, Miroslavu Martiću, Nedi Arnerić, Jovanu Todoroviću, Dušanu Budišinu, Dragoljubu Vojinoviću, Vukosavu Tomaševiću, a za pre podne: Pal Šandoru, Radoju Simiću, Miloradu Stanulovu. Zakašnjenje su najavili Ištvan Išpanovič i Anton Biači. Obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Imamo povredu Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Đeliću, uvidom u stenografske beleške sa sednice od četvrtka 12. aprila 2001. godine, možemo se uveriti da je Poslovnik Narodne skupštine više puta drastično prekršen. Najpre je ministar Đelić, u svojoj diskusiji, koristio uvredljive izraze - laganje i laž - za pripadnike drugih političkih grupacija, čime je povredio član 99. stav 3. Poslovnika koji kaže: "nije dozvoljeno korišćenje uvredljivih izraza.... " itd.; zatim je u dobrom delu svog izlaganja govorio o svojoj interpretaciji prethodnih vremena, umesto da govori o zakonima koji su na dnevnom redu, čime je povredio član 98. stav 1. Poslovnika, koji kaže: "govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu". Na ove povrede Poslovnika učinjene od strane ministra Đelića, vi ste, gospodine predsedniče, ostali nemi, iako ste bili dužni da ministra upozorite i opomenete da se ne služi uvredljivim izrazima i da se drži dnevnog reda. Na to vas, uostalom, obavezuje i član 100. stav 1. Poslovnika, jer se o redu na sednici starate vi. Pored navedenog, bili smo svedoci još drastičnijeg kršenja Poslovnika, znamo da ste vi sa sednice izašli nešto pre šest časova, od strane potpredsednika Narodne skupštine gospođe Mičić, koja je predsedavala delom sednice na kraju radnog dana. Da se podsetimo, u četvrtak je na početku radnog dana odlučeno da se radi do 18 časova. Upravo tada završila se diskusija narodnog poslanika Dragana Tomića i umesto da posle ove diskusije bude zaključen rad toga dana, pokušana je manipulacija od strane predsedavajuće, gospođe Mičić. Po svaku cenu se trudila da, po verovatno unapred pripremljenom scenariju, koji se već više puta i u vašoj režiji događa na kraju radnog dana, dozvoli obraćanje ministra Šumarca, iako je prethodno nekoliko narodnih poslanika reklamiralo nedostatak kvoruma i povredu Poslovnika, čime je povređen član 95. Poslovnika kojim je utvrđeno da narodnom poslaniku koji želi da govori o povredi Poslovnika, predsednik Narodne skupštine ili predsedavajući daje reč odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika. Sve ovo odigralo se pred očima javnosti daleko posle 18 časova, do kada je bilo odlučeno da se radi. Sve što se događalo nakon tog vremena više i nije bila sednica Narodne skupštine, nego privatni sastanak gospođe Mićić na kojoj je učešće uzelo 116 poslanika DOS-a. Da sve bude još gore po parlamentarizam i demokratiju, ministar Šumarac je zloupotrebio govornicu šireći optužbe i pričajući o stvarima koje uopšte nisu na dnevnom redu. I, ministar Batić iskoristio je priliku da uvredi sve narodne poslanike koji su napustili sednicu, govoreći o tome da zamera gospodinu Đeliću što nije uveo porez na glupost, jer bi porez na glupost svih onih koji su napustili sednicu mogao definitivno da napuni budžet koji je 3,5 puta veći od prošlogodišnjeg budžeta, a plate u zdravstvu i prosveti nisu 3,5 puta veće u odnosu na prošlu godinu. Pošto smo uvereni da se ništa ne događa slučajno, gopodine predsedavajući, nije li ovoliki broj povreda Poslovnika i montirani cirkus na kraju radnog dana uvod u priču o neodgovornim poslanicima i neozbiljnom parlamentu i ukidanju direktnog TV prenosa na sednicama Skupštine. Gospodine predsedavajući, naveo sam povrede šest članova Poslovnika, za manje od četiri minuta.
Ako sam dobro razumeo suštinu vašeg prigovora, ona se odnosi na to da nisam upozorio govornika kada je upotrebio reči - laž i neistina. Ako vi smatrate da su to uvredljivi izrazi, ja ne znam koji drugi izraz upotrebiti.
Ima šest povreda Poslovnika.
Ako je toliko mnogo povreda, mogu pismeno da vam odgovorim, a ne mogu sada. Dužan sam da reagujem na ono što uočavamkao suštinu. Kažete da nisam reagovao na upotrebu reči - laž i neistina - odnosno da sam ostao nem kod korišćenja tih reči. Zaista povremeno, kao predsedavajući, ostajem, ne samo nem, nego i glup na ono što se ovde dešava. Zaista je teško odrediti dali je reč "laž" ili "neistina" koja se upućuje nekom narodnom poslaniku, ili poslaničkoj grupi, uvredljiva ili nije. Ne mogu da odredim neuvredljivu reč koja bi označila istinu. S druge strane, ozbiljnije od ovih šest tačaka jeste završetak sednice kojoj ja zaista nisam prisustvovao i ne mogu da vam dam odgovor. Čuo sam da je istaknuta primedba da sesednice završavaju izlaganjem predstavnika Vlade, međutim, po Poslovniku, predstavnik Vlade dobija reč kada je zatraži. Pošto je oni, po mom uverenju sasvim logično, traže na kraju sednice, stvar je predsedavajućeg, bio to ja ili gospođa Mićić, da predstavniku Vlade da reč. Kada procene da treba da se jave, a oni procenjuju da je najefektnije da reč traže na završetku sednice, predsednik je dužan da predstavniku Vlade da reč po Poslovniku. Za ovo ostalo moram da pogledam, pa ću se izjasniti. Da li ove predloge treba da stavimo na glasanje? (Ne.) Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – ZAJEDNIČKI NAČELNI PRETRES O GRUPI PORESKIH ZAKONA (nastavak) Nastavljamo zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o porezu na dobit preduzeća, Predlogu zakona o porezima na imovinu, Predlogu zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara, Predlogu zakona o porezu na finansijske transakcije, Predlogu zakona o izmeni Zakona o stanovanju, Predlogu zakona o izmeni Zakona o lokalnoj samoupravi, Predlogu zakona o porezu na fond zarada. Ima reč narodni poslanik Veroljub Arsić, posle njega narodni poslanik Radojko Petrić.
Dame i gospodo poslanici, gospodine ministre, ovo je već, i sam ne znam koja rasprava, o porezima u ovoj skupštini u poslednjih mesec dana. Mogu da kažem da je ova vlada, najverovatnije, rekorder u uvođenju novih poreza, propisa, proširenja osnovica za plaćanje poreza i proširenja i povećanja poreskih dažbina. Gospodine ministre, do sada ste dobrim delom i sa ovim novim zakonima, o kojima se raspravlja u načelu, zaokružili verovatno prvi krug uvođenja poreza, gde ste pokušali da naplatite od građana sve što je moglo da se naplati, pa i više od toga. Uveli ste porez na hranu, vodu, stanove, lekove. Sada bih vam preporučio, da biste zaokružili te svoje poreske propise, da uvedete porez u cilju povećanja nataliteta u Republici Srbiji, i porez na nerođenu decu, da bi naši građani mogli da biraju šta im se više isplati -da li da plaćaju taj porez ili porez na pelene za jednokratnu upotrebu, porez na dečiju hranu, porez na lekove za decu, porez na krevetac, na šetalice, na školski pribor itd. S tim biste dali mogućnost građanima da biraju kojih im se porez više isplati da plaćaju. Do sada su se poreski propisi uglavnom ticali pravnih subjekata ili zanatlija, a na standard građana su se odražavali kasnije, kroz inflaciju ili smanjenje ličnih primanja. Sada prvi put uvodite poreze, koje građani moraju direktno da plaćaju. Jedan kolega iz Gornjeg Milanovca pokušao je pre nekoliko dana da me demantuje. U suštini, njegov demanti se svodio na to da radnici jednog poljoprivrednog kombinata nisu poslati na prinudni godišnji odmor, nego su uz svoj pristanak i znanje sindikata poslati na takva odsustva. Tom prilikom nije rečeno da radnik koji je na plaćenom ili neplaćenom odsustvu gubi pravo na dve beneficije, na koje ste uveli porez. I to je verovatno jedan od razloga zašto su na takvim odsustvima. To su beneficije po pitanju toplog obroka i regresa za godišnji odmor. Kada smo o svemu tome raspravljali, pomisliosam tada da su direktori, znači odgovorna lica tih preduzeća, radnike poslali i možda im saopštili da odu kući da rade na crno, na belo, da se snalaze kako će da prehrane svoje porodice. Međutim, sada kada uvodite ovaj porez na dobra, stanove i svu moguću privatnu imovinu, sada dolazim do zaključka, znači nisam onda bio sasvim u pravu, da su im direktori saopštili: ljudi, idite, zaradite da platite porez, da vam poreznici ministra Đelića ne bi upadali noću u kuće i isterivali vam ženu i decu na ulicu. Po tom pitanju, kao što je ova vlada ekspertska, mogu da kažem da ste prekršili Ustav Republike Srbije član 21. i Ustav SRJ u članu 31. Voleo bih da je tu gospodin Batić i da vam kaže gde su ta kršenja. Međutim, njega sada nema. Kada je u pitanju predlog poreza na upotrebu, držanje i nošenje dobara, gospoda eksperti u Vladi Republike Srbije predložila su nam da se, između ostalog, porez plaća i na oružje za ličnu bezbednost, lovačko, sportsko i svako drugo, kojeg su mogli da se sete. Tako je u članu 24. pod tačkom 11. gospodin ministar Đelić uveo porez na automatsku pušku. Ako je od eksperta, mnogo je. Prvo, gospodin ministar nije razdvojio šta je automatska puška i šta je to automatsko naoružanje. Postoje dve vrste, gospodine ministre. Postoji automatski pištolj ili popularno automat, gde možete da svrstate "škorpion", "hekler" i automatsku pušku. Po Zakonu o držanju i nošenju oružja i municije automatskim naoružanjem mogu da raspolažu samo pripadnici državne bezbednosti, policije i vojske. Automatsko naoružanje ne može da ima ni jedan jedini građanin Republike Srbije, koji ne radi u ovim institucijama. Ne može da poseduje na svoje ime. U stvari, gospodine ministre, ovde ste stvarno pomalo lukavo nastupili, da se to za automatsku pušku ne odnosi na onih 500 miliona dinara, koji su namenjeni gospodinu Čoviću. Vi ste verovatno uveli ovaj porez da gospodin Čović od šiptarskih terorista, koji sebe nazivaju nekom vojskom, naplati ovaj porez. Mogu da vam kažem da mi je vrlo drago i lakše zbog toga ... (glasovi: tema). Pa, pričam o temi, o puškama. I one se oporezuju. Vrlo mi je drago, jer taj porez od 500 miliona dinara će verovatno da plate teroristi, pa bih vam predložio, pošto je teritorija Kosova još uvek deo teritorije Republike Srbije, da uvedete neki sličan porez i KFOR-u dole na Kosovu. Stvarno mi je čudno o čemu se ovde radi. Što se tiče gospodina Batića, na kraju sednice koja se održavala u četvrtakdao vam je predlog da zavedete još jedan novi porez. Neću da vređam poslanike i ministre, pa da kažem o kom porezu se radi, ali mislim da jedini razlog zašto taj porez nije uveden jeste on sam, jer bi vam on dobro punio budžet, tako da ne biste sa njim imali problema. U svom izlaganju rekli ste da poslanici, koji su pričali o inflaciji i o posledicama ovih poreskih propisa, lažu. Rekli ste da se ništa ne povećava, sve je isto, pa čak i manje. Neću da budem uvredljiv, gospodine ministre, da vam kažem tu reč, ja ću da vam kažem da ne govorite istinu, jer ste povećali poreske stope na hranu, na ono najosnovnije i proširili ste listu svega što je moglo da se oporezuje. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Radojko Petrić, posle njega narodni poslanik Srđa Popović.
Poštovano predsedništvo, poštovani predsednici, poštovani članovi Vlade, u okviru ovog seta zakona koji sada razmatramo želim da ukažem na neka pitanja, koja bi, smatram, trebalo drugačije regulisati. Ovo se odnosi na dva zakona, na Predlog zakona o stanovanju i Predlog zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje određenih dobara. Kao što smo čuli prošle nedelje, veliki broj poslanika ukazao je na neopravdanost ukidanja obaveze da preduzeća, ustanove i državni organi plaćaju 1,3% doprinosa na bruto zarade, iz čega su obezbeđivana sredstva za solidarnu stambenu izgradnju, i to od ekonomski loše stojećih poslodavaca, za rešavanje stambenih potreba ratnih vojnih invalida i članova njihovih porodica od posledica oružanih akcija posle 17. avgusta 1990. godine. Poznato je da ima veliki broj zaposlenih sa 20, 30 i više godina radnog staža, bez rešenog stambenog pitanja. Ista je situacija i sa ratnim vojnim invalidima i članovima njihovih porodica od ovih posledica ratnih operacija koje su usledile posle avgusta 1990. godine. Iz prikupljenih sredstava u fondove solidarnosti izgrađen je i dodeljen veliki broj uglavnom skromnih stanova i odobren znatan broj povoljnih stambenih kredita. Ovo je bio veliki doprinos Vlade SPS da ova kategorija građana sa niskim primanjima, invalidi reše jedno od najosnovnijih životnih pitanja, a to je obezbeđenje krova nad glavom. Vlada sada predlaže ukidanje obaveze plaćanja doprinosa za solidarnu stambenu izgradnju i objašnjava, između ostalog, da je to u cilju decentralizacije finansiranja na nivou opština. Svima nam je poznato da je to bespredmetno, jer su ta sredstva i do sada isključivo prikupljana i plasirana na nivou opština. Zakonom je bilo jasno regulisano da o sredstvima solidarnosti vode brigu upravni odbori na nivou opština i da u njima na paritetnoj osnovi svoje predstavnike daju i sindikati. Takođe je neodrživo objašnjenje Vlade da treba ukinuti obavezu plaćanja doprinosa za solidarnu stambenu izgradnju, iz razloga da su u tim fondovima vršene razne nepravilnosti i zloupotrebe. Poređenja radi, to bi bilo kao kada bi u nekom preduzeću doneli odluku da zatvore neku prodavnicu, jer se u njoj krade, umesto da pooštre kontrolu, pohvataju i kazne kradljivce. Isto treba postupiti i kod fondova solidarnosti. Vinovnike zloupotreba, normalno uz dokaze, pozvati na odgovornost. Postojanje fondova solidarnosti bilo je značajno za angažovanje građevinske operative. Isto je bilo značajno i za više proizvodnih preduzeća, iz različitih delatnosti, koja rade za građevinsku operativu. Zna se da građevinarstvo dinamizira, ubrzava rad skoro svih proizvodnih delatnosti, pa setimo se krize iz 30-ih godina prošlog veka i američkog nju dila javnih radova. Bilo bi dobro da mi danas razgovaramo kako da realizujemo plan izgradnje 10 hiljada stanova za mlade stručne kadrove, koji je započela vlada SPS-a. Bilo bi dobro da se taj planproširi, a ne da se ukida i solidarna stambena izgradnja. Bio bi to naš mini nju dil. Pored toga što bi obezbedili stanove za veliki broj mladih stručnih kadrova, kao i za ostale građane bez stanova, pokrenuo bi ukupnu ekonomiju za izlazak iz krize. Zna se koliki je uticaj i povezanost za razvoj privrede, stvaranje novih robnih i kupovnih fondova. Prilika je da se podsetimo da je višedecenijska stambena izgradnja najvećim delom finansirana iz doprinosa za stambenu izgradnju. Ta stopa doprinosa iznosila je 4% na bruto lične dohotke ili oko 5,5% na neto lične dohotke. Budžetom za ovu godinu za stanogradnju obezbeđeno je dve milijarde dinara, a to je svega oko 1.200 stanova na području cele Srbije. Vlada sada predlaže da se uvede porez na fond zarada u visini od 3,5%. Ovim porezom zamenio bi se dosadašnji doprinos za korišćenje komunalnih dobara od opšteg interesa, koji se u opštinama plaćao u visini do 3,5%, odnosno i do 5%, kao i doprinos za stambenu i solidarnu izgradnju, koji se plaćao u visini od 1,3% na bruto zarade. Ostavlja se mogućnost skupštinama da same odrede namenu trošenja ovih sredstava, pa i delom za solidarnu i stambenu izgradnju. Međutim, znajući kolike su potrebe opština za komunalnu potrošnju i koliko su do sada trošile, a na primer Beograd je imao stopu doprinosa 5%, a to je dosadašnja stopa koja važi, bez solidarne izgradnje. Skoro je izvesno, da ukoliko se vladin predlog usvoji, da se gasi solidarna stambena izgradnja. Zbog svega rečenog, bilo bi razumno da Vlada odustane od ovog svog predloga. Poštovani poslanici, kao što sam najavio na početku, želim da ukažem i na neka pitanja koja bi na drugačiji način trebalo regulisati u odnosu na Predlog zakona o porezu na upotrebu, držanje i nošenje određenih dobara. Prvo, kod poreza na upotrebu motornih vozila, mislim da je neopravdano što su u znatnom iznosu povećane poreske obaveze, a na šta je već više poslanika ukazalo prošle nedelje. Prihvatljiv je princip pravičnosti, da se plaća veći porezna skuplja kola. Međutim, nije ispoštovan princip pravičnosti, da se adekvatno oporezuju polovni automobili koji su u višegodišnjoj upotrebi. U predlogu zakona se kaže da se vrši umanjenje poreza na ime amortizacije i to po 5% za godišnju upotrebu, a najviše do 30% ili, drugim rečima, za 6 godina. U prošlu sredu, vi ste, ministre Đeliću, ovde rekli za govornicom da je Vlada korigovala iznos umanjenja do 40% ili za 8 godina upotrebe motornog vozila. Međutim, poznato je da je prosečna starost motornih vozila 12 godina. Bilo bi logično da maksimum oslobođenja iznosi bar 60%, to jest da se prizna amortizacija za tih 12 godina, ako ne može više, a bilo bi logično za svaku godinu da se vrši umanjenje za taj iznos amortizacije. Moj predlog ima smisla da se prihvati, ako ga dovedemo i u analogiju sa Zakonom o porezu na imovinu, gde Vlada predlaže da se porez na imovinu umanjuje zbog amortizacije za 60%. Drugo pitanje, na koje želim da ukažem, tiče se Predloga zakona o porezu na upotrebu, držanje i nošenje dobara, a odnosi se na porez na držanje oružja. Iznosim vam jedan događaj od prošlog četvrtka. Pred ulazom u Skupštinu sačekao me je jedan moj prijatelj, pukovnik Vojske Jugoslavije sa kojim se dugo nisam video i kaže da me je čekao 30 minuta. Pričao mi je da je dobio kao nagradu pištolj kada je završio Vojnu akademiju kao najbolji u klasi. Kada je završio ratnu školu, opet je kao nagradu dobio pištolj, opet kao najbolji u klasi. Zbog zdravstvenih razloga otišao je nešto ranije u penziju i ispraćen je zvanično i tom prilikom dobio je na poklon lovački karabin. Tvrdi da iz tog karabina nijedno zrno nije ispalio. Kao oficiru, sva tri komada oružja su mu drage uspomene. Za njih je, zbog navedenih razloga, izuzetno emotivno vezan. Dalje navodi da je sinu ostavio u zavet, da ova oružja sačuva i prenese unuku kao dedine drage uspomene. Pomenuti pukovnik kaže, ako se vladin predlog oporezivanja prihvati, da će brusilicom iseći navedeno oružje na komade i iste odneti i predati MUP-u. Zaista, postoje ubedljivi razlozi da Vlada izmeni svoj predlog o oporezivanju oružja i predvidi oslobođenja ovakvih i sličnih slučajeva. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Srđa Popović, a posle njega narodni poslanik Dragan Pantelić.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, kada sam se prijavio za ovu diskusiju bila mi je namera da programski govorim o paketu novih zakona, da programski nešto kažem o novinama koje DOS-ova vlast ima namere da uvede u ovoj sferi. Bila mi je ideja da pomenem tu kampanju DOS-a, na koju se toliko poslanika opozicije poziva. Da vas podsetim, na početku te kampanje prosečna plata u Srbiji bila je 80 maraka, a sada je prosečna plata u Srbiji 150 maraka i to bez pravog povećanja proizvodnje. Povećanje proizvodnje je veliki problem i to je sledeći podatak, a nama je bilo vrlo važno da znamo kako da povećamo realnu platu u Srbiji i to građani znaju i to se desilo. Nameravao sam da pomenem i drugu stvar, vrlo važnu, stratešku u kampanji DOS-a, a to je decentralizacija i povratak nadležnosti opštinama. Bila mi je namera da pričam o 3,5% na fond zarada, o porezu na imovinu koji se sada knjiži kao opštinski prihod, a što je vrlo važno ljudima u opštinama, jer kao što neki kažu - vojvođanske pare u vojvođanski džep, moji birači iz 96. su tvrdili - lazarevačke pare u lazarevački džep. Neće više nikada biti ono: Niš radi, Beograd se gradi. Nadam se da jeto jedna važna stvar o kojoj moramo da pričamo. Nemojte Trepču, molim vas. Moja tema trebalo je da bude i 3,5% olakšica za preduzeća koja izdvajaju sredstva za ekološke namene. Naime, DOS ima nameru da se problemima životne sredine ozbiljno pozabavi. To je moja struka. Ja sam to malo proučio. U međuvremenu je rasprava o porezima postala javna tema, broj 1 u Srbiji, a to je nešto o čemu građani pričaju, to je nešto o čemu ćete moći da čujete na ulici. Mi, poslanici DOS-a, vrlo smo zadovoljni zbog toga. Mislimo da je jedna od tekovina naše pobede i to što će i ovaj parlament i ljudi u Srbiji ubuduće raspravljati o ekonomskim temama, o socijalnim temama, a što će se u ovoj skupštini i u izbornim kampanjama bitka za partije gubiti i dobijati na onim temama koje su vezane za standard građana. Znači, ekonomija, socijala, životna sredina, osnovne stvari. Nikada više u praznim guslarskim pričama koje su se obično završavale, da vas podsetim, u ovom parlamentu vrlo tužnim raspravama i u vrlo lošoj atmosferi o raznim planovima, Dejtonima, Ahtisari - Černomirdin, a to nije bila tema koja je usrećivala naše društvo, kao što ni poslanici nisu preterano usrećivali naše društvo. S druge strane, to me je nateralo da, pošto nisam stručnjak za poreski sistem, uzmem digitron pošto znam tablicu množenja, obratim se nekim ljudima koji su eksperti iz Vlade i pokušam da odgovorim na osnovna pitanja kojih je za ovom govornicom bilo i koje građani svakodnevno postavljaju. Dobili smo jedan rezultat. To je jedna tabela koja je dostupna i poslanicima i novinarima. U pitanju je komparativni prikaz malih, kako kaže opozicija, neznatnih nameta iz 1998. godine koji su se zvali takse i raznih dažbina i poreza koje mi ovom poreskom reformom uvodimo. Vrlo je jednostavno, verujte mi, ne mora čovek da bude ekspert da bi to izračunao. Evo rezultata: prvo i osnovno, očigledno je da se ovom reformom ne uvode novi porezi. Ukidaju se neki porezi, nameti i taksekoje već postoje. Nabrojaću vam samo neke, pošto mi se čini da su neki poslanici to zaboravili. Građani verujte mi, nisu zaboravili ni beogradsku taksu od 3%, ni čuvenu taksu, nikad shvaćenu, za izlazak iz zemlje, ni prirez za železnicu, ni dnevnice solidarnosti, a to je sve bilo i toga više nema. Znači, prvo i osnovno, ne uvodimo mi nikakve nove poreze, mi sređujemo poreski sistem, a ukidamo neke prilično besmislene takse. Drugo, treba dati javni odgovor, i to u ciframa, na ona pitanja koja muče i ljude koji su oko mene i ljude sa kojima se svakodnevno srećem i građane ove zemlje. Radi se, naime, o nekim osnovnim stvarima koje uglavnom, svaki građanin pita. One se tiču pre svega imovine. Prva i osnovna stvar za koju ljudi postavljaju pitanje je stan. Gospodo, stan je vrlo važna stvar. Ovo su ključevi od stana koji je moj otac pošteno zaradio, 62 kvadrata: uzeo samdigitron da proverim koliko sam plaćao 98. godine, koliko ću platiti ove godine porez na taj stan. Konkretno, on se vodi kao vlasnik. Ustanovio sam da se bez obzira na to što smo ovde čuli različita mišljenja, dažbine ne uvećavaju. One ostaju 0,4% na nivou dažbina iz 1998. godine. Istina je da svi čija vrednost stanova je, a pri čemu se priznaje amortizacija od 70%, do 6 miliona dinara neće platiti uvećan porez ove godine. Tačno je da će neki, čija vrednost stana prelazi tu sumu, a prema računu stručnjaka iz Ministarstva finansija radi se o stanovima većim od 250 kvadrata u užoj zoni centra Beograda, većim od 300 kvadrata u široj zoni centra Beograda, platiti progresivnu stopu, i neka plate. Sledeća važna stavka u imovini naših građana, koju je pomenuo i moj prethodnik, je onaj krš koji građani zovu automobil. Automobil je vrlo važno pitanje kod poreza na imovinu. Ja sam uzeo digitron, parče papira i olovku i izračunao da sam 1998. godine na automobil do 2.000 kubika platio tadašnjih dve hiljade dinara. Podsetiću vas da je tada crni kurs bio osam dinara za jednu marku. To je bilo oko 333 marke zvanično, 250 maraka po realnom, crnom kursu. Ove godine mi sleduje da platim četiri hiljade dinara po jedinom kursu, pošto više nema crnog kursa, što bi bilo oko 133 marke, uz amortizaciju na svaku godinu vozila - 5%, a maksimalno 40%, što mene jako zanima. Prosečan vek starosti automobila je 12 godina. Moj automobil će ove godine da napuni 18, znači biće punoletan, pa sam i to pitao. Sledeća važna stvar o kojoj treba nešto reći, znači, radi se o cifri između 30 i 40% manje. To je proverljivo. Znate, svake godine kad registrujem kola, čuvam tu uplatnicu, pa postoji dokaz za to. Ovde je bilo reči o porezu na mobilni telefon. Postojala je taksa na mobilni telefon 1998. godine. Tadašnja taksa na mobilni telefon, da vas podsetim, bila je tačno 100 dinara, po tadašnjem kursu - osam dinara za marku, tačno 16, 6 maraka. Novopredloženo rešenje je 200 dinara, po sadašnjem kursu 6,6 maraka. Znači, više nego duplo umanjena je dažbina na mobilni telefon. To mogu da provere svi koji, kao ja, imaju pripejd kartice. Zna se koliko košta pri pejd kartica, odnosno ona grebalica od 500 ili 1.000 dinara na kioscima. To je vrlo jednostavno proveriti, ma šta neki za ovom govornicom mogli da pričaju. Taksa na čamce je bila tema ovde. Dame i gospodo, verujte mi, kao klinac sam počeo da pecam. Jasno mi je da ljudima koji vole vodu taj čamčić sa motorom predstavlja mnogo više od komada imovine, predstavlja život. Malo sam se raspitao oko te takse na čamce, uzeo digitron i izračunao da taj namet za plovne objekte do pet metara, znači za šiklje kakve koriste dunavski alasi i plastične vikendaške čamce, i za čuveni motor "tomos" od četiri ili četiri i po konja, iznosi 300 dinara ili 500 sa motorom. Pošto naši ljubitelji reka koriste uglavnom starija plovila, i tu postoji amortizacija na svaku godinu starosti plovnog objekta i ona ide do 50%. Većina vlasnika čamaca u ovoj zemlji, a u pitanju su i stariji i manji plovni objekti sa malim motorima, platiće ove godine taksu između 250 i 300 dinara. Tačno je da smo uveli taksu na jahte, ali ne znam koga bi to osim gospodina Radeta Markovića trebalo da se mnogo dotiče. Na kraju, ne treba zaboraviti ni 80 hiljada lovaca. Neko mi dobacuje o oružju. Osamdeset hiljada lovaca u ovoj zemlji su čuli ovde da će morati da vrate svoje karabine, svoje lovačko oružje. Dame i gospodo, u poređenju s dažbinama koje su do sada plaćali, a koje su 1998. iznosile 37,5 maraka za lovački karabin, 25 maraka za lovačku pušku, te dažbine su smanjene i iznose 20 maraka za karabin i 13,3 marke za lovačku pušku, na godišnjem nivou. To što se neki brinu koliki će da bude porez za pištolje, o tome se brinu ljudi kojima je i Skupština bila mesto za potezanje pištolja, ali 80 hiljada lovaca u ovoj zemlji ne treba da se brinu. Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam vas da glasamo za ovaj paket poreskih zakona i tako napravimo jedan važan korak napred. Slede važne reforme iz oblasti investicija, privatizacije, paket socijalnih zakona. Borba za reformu u ovoj zemlji biće duga i teška, kao što je bila borba za osnovna demokratska prava. Mi smo pokazali da smo vrlo uporni kada se zainatimo. Ova zemlja se 5. oktobra zainatila da ide napred. Slovenački parlament sedam meseci je svakog dana zasedao dok nije uskladio regulativu sa regulativom Evropske unije. (Predsednik: Vreme.) Antireformske snage su se i tamo koprcale, nisu uradile ništa i taj proces je išao dalje. Radi se o jednom istorijskom procesu. Tako će biti i u Srbiji. Ova zemlja ide prema Evropi, polako ali sigurno, i to je ono što je misija nas, narodnih poslanika DOS-a u ovoj skupštini, da dovedemo Srbiju do one tačke sa koje više nema povratka nazad u onu izolovanu i kriminalizovanu državu koju ste nam ostavili. Dame i gospodo, velika je Evropa i ima mesta u njoj za sve građane ove zemlje, ima mesta i za vas koji se tog puta u Evropu toliko plašite zato što ne vidite dalje od priča o svetskoj zaveri protiv Srba. Protokolu sionskih mudraca, mondijalizmu. Verujte mi, idemo u Evropu, i taj proces ne može da se zaustavi. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Pantelić, a posle njega narodni poslanik Mujo Muković. Pošto je Dragan Pantelić odustao, reč ima narodni poslanik Mujo Muković, a posle njega narodni poslanik Božidar Vučurović.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, u okviru ove načelne rasprave hteo sam da se osvrnem na Zakon o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi. Naime, radi se o izmenama odredaba ovog zakona, kojima se daju veća ovlašćenja lokalnim organima vlasti, kako prilikom određivanja stepena opterećenosti poreskih obveznika na njihovim teritorijama, tako i kada se radi o određivanju namene prikupljenih sredstava iz javnih prihoda. Ove promene idu u pravcu decentralizacije vlasti. Hteo bih, kao poslanik Sandžačke demokratske partije, dakle jedne regionalne stranke, da podržim napore Vlade koji idu u tom smeru, iako se radi o prvim i početnim koracima u tom pravcu. Dakle, radi se o osnovnim programskim opredeljenjima naše stranke. Neko je ovde vrlo slikovito rekao da je klatno centralizacije vlasti bilo maksimalno zategnuto u jednom pravcu. Sada Vlada pravi napore da se to klatno postepeno kreće u drugom smeru. Kretaće se tako dok ne dostigne svoj optimalni položaj. Ja, kao i građani, imam razumevanja da sada to klatno ne treba odjednom gurnuti u suprotnom smeru. Građani će sigurno podržati Vladu u tom nastojanju, kao što imaju razumevanja i za još uvek loš standard i za tešku ekonomsku situaciju. Međutim, ono što građani, eventualno, mogu zamerati Vladi, to je sporost Vlade, odnosno resornih ministarstava u sprovođenju kadrovskih promena u republičkim, državnim organima vlasti, javnim preduzećima i ustanovama na nižim nivoima. Te promene bi, u kombinaciji sa vraćanjem određenih ingerencija lokalnoj samoupravi, praktično bile poštovanje izborne volje građana, jer građani su 5. oktobra glasali za promene. Ovih dana i danas čuli smo ovde mnogo kritika od strane opozicije na rad Vlade, na predloge novih zakonskih rešenja koje Vlada predlaže. Naravno, tu nema ništa sporno. Opozicija je tu da kritikuje Vladu, često i bez pravih argumenata. Međutim, postavlja se pitanje kredibiliteta ove opozicije, obzirom da je ona do juče bila vlast. Posebno se postavlja pitanje pojedinaca iz te opozicije koji su bili kao što znamo perjanice bivšeg režima. Takođe, postavlja se pitanje dokle te kritike mogu ići, a da ne pređu granice dobrog ukusa i to, ne sa stanovišta Vlade ili sa stanovišta poslaničke većine u Parlamentu, već sa stanovišta građana koji sigurno nemaju kratko pamćenje i koji znaju, ko je proteklih 10 godina bio na vlasti, ko je ovu zemlju doveo do ovakvog stanja. Dakle, eventualne kritike građana na račun Vlade koje će stići ili možda već stižu, potpuno su drugačije prirode. Rekao bih da su potpuno suprotne od kritika koje čujemo ovde u Parlamentu, od strane opozicije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović, a posle njega Jakov Stamenković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, moram prvo malo da se divim mom mladom prijatelju, koji će jednog dana sigurno postati veliki političar. Ume da izabere podatke, ume da ih plasira, ali na žalost, ne ume da računa. Za reper taksi je uzeo 1998. godinu, pa je to sa kursom ispalo tako kako je rekao. Međutim, zaboravio je da kaže da su te takse 2000. godine bile isto tolike i da je 2000. godine taj crni kurs, kako ga on zove, bio 40 dinara. Taksa od 100 dinara je bila pet maraka, a sada je taksa od 200 dinara više od osam maraka. Odlično priča, samo slabo računa. Kurs miruje, a druga stvar, očigledno nije odavno kupovao ništa i nije dobijao račune od firmi, o kojima na dnu strane, onako stidljivo, piše, obračunski kurs za jednu nemačku marku je 33,5 dinara. Pokazaću mu posle računicu. Ali, o ovom budžetu i o poreskim zakonima, do sada je govorilo mnogo poslanika i nekoliko ministara. Iz njihovih govora za sada je moguće izvući nekoliko nebitnih činjenica. Prvo, da je gospodin ministar pre podnošenja predloga ovog zakona Skupštini na odlučivanje, morao da obavi konsultacije sa svim stručnjacima iz ove oblasti, bar unutar svoje koalicije. Drugo, da gospodin ministar tvrdi da su budžet i prateći zakonitransparentni, a ako dokažemo i ako smo dokazali da se krije skoro četvrtina prihoda budžeta, i to samo prihodi od akciza i poreza u poređenju sa količinama roba i usluga, oporezovanih prošle godine, to pokazuje da budžet nije transparentan, nego da je to budžet kako ga na Zapadu zovu - crnih fondova. Da nema crnih fondova, ne bi bilo ni ovoliko zavlačenja ruke u džepove građana. To je treće. Četiri je, da su svi poreski zakoni neustavni, tj. da su u koliziji sa Zakonom o osnovama poreskog sistema, koji a priori ne dozvoljava dvojno oporezivanje, odnosno naplatu poreza na promet. Peto, da ovi zakonski projekti pogađaju pre svega najsiromašnije slojeve društva, pa onda srednji sloj, dok oni koji imaju imovinu vrednu od nekoliko miliona maraka, umiru od smeha na godišnje izdatke od desetak hiljada maraka. Oni koji voze džipove i besna auta, potroše više para na bakšiš, nego što su iznosi kojima ste im zapretili za plaćanje za registraciju vozila. Šesto, da se poreska dugovanja od sada pa ubuduće imaju naplaćivati u maniru poreskih izvršitelja sa Zapada, pre svega Idi Amin Dade i Bokase, koji su isto tako noću naplaćivali poreze, pa ako poreski obveznici nisu imali para, oni ih pojeli. Da su poreski zakoni posledica predizbornih laži o velikoj finansijskoj pomoći, onih zlikovaca koji su nam inače naneli štetu od 50 milijardi dolara. Osmo, da i budžet i poreski zakoni predstavljaju osnov za krivično gonjenje njihovih kreatora koji su samo jednim potezom, Uredbom o prometu nafte i naftnih derivata, oštetili državu Srbiju za 35 miliona dolara koje su gurnuli u hrvatski budžet, i 15 miliona maraka direktne štete budžetu od poreza na promet usluga koji neće biti naplaćen od domaćih prevoznika, od rečne flote, od železnice i vlasnika auto-cisterne. Osnov za krivičnu prijavu je to što je bez posla ostalo više od 10.000 radnika, u prevozničkim firmama, u rečnoj floti, u špediterskim firmama i kod prometnika naftnih derivata. Deveto, kako ste uopšte mogli da podnesete zakone na usvajanje Skupštini a da ih prethodno niste poslali u Hag ili u Evropsku uniju. Imate li vi dozvolu da te zakone podnesete Skupštini na usvajanje, ako vam ih nije odobrio bar Bodo Hombah. Sada kada ste sve ovo uradili, ostaje vam samo da ljudima naplatite porez na imovinu koju su godinama sticali uz sva odricanja, na krševe od automobila koje ste im tako galantno dozvolili da uvezu sa evropskih grobalja automobila i na koje su već uzgred platili sve dažbine. Da naplatite porez na plate, koje radnici ne moraju da prime, ali moraju da plate doprinose na bruto iznos. Onaj ko priča o povećanju penzijskog osnova i blagodetima penzija, očigledno nema pojma o Zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju, i odredbama tog zakona, u proseku. Tempirana bomba, gospodine ministre, koja će eksplodirati u srcu Srbije, koju treba demontirati, nije penzijski osnov. Tempirana bomba koju treba demontirati je ova vlada. Ova vlada koja kaže da nam se uz nju smeši srećnija budućnost. Ne smeši nam se, nego crkava od smeha. Treba naplatiti porez na dobit koji većina preduzeća može samo da priželjkuje, osim ako im poresko oslobođenje od 3,5% što pomenu moj mladi prijatelj,ne pomogne u tome. Sa ovim paketom poreskih zakona, nema potrebe za brigom o ekologiji. Sve fabrike ćemo zatvoriti i bićemo apsolutno ekološka država. Porez na fond zarada, kojim se ukida solidarna stambena izgradnja. Ubili ste se objašnjavajući nam kako se ne ukida, već se ostavlja da to rešava lokalna samouprava. Ako oni neće da grade stanove, ako hoće taj novac da potroše negde drugde, da li zakon njih obavezuje da urade to što im vi preporučujete. Normalno da ih ne obavezuje. Sada i poljoprivredni proizvođači, po vašem rešenju odvajaju 3,5%, 1,5%, ili ne znam koliko za solidarnu stambenu izgradnju. Oni te stanove još nisu dobili, a kada će, kao kod Đekne ne znamo. Porezom na finansijske transakcije zaokružujete zajedno sa provizijom ZOP-a troškove na 1%. Međutim, najlošije su u ovom Matijinom pevcu poreskih zakona prošli davaoci usluga. Prvo je uveden porez na promet usluga po stopi od 20%, zatim kada vlasnici tih preduzeća ili poslodavci privrednih jedinica isplaćuju zarade sebi i zaposlenima ponovo pored zdravstvenog i invalidsko-penzijskog doprinosa plaćaju još 20% poreza na bruto iznos zarada, znači i na doprinos za zdravstveno i socijalno osiguranje. Konačno, kada posle ovog šišanja izvuku neku crkavicu gde god da pođu čeka ih novih 20% poreza na sve što žele da kupe ili da koriste i nije mi jasno da tvrdoglavo odbijate dobronamerne savete, predloge i amandmane. Ja sam predložio amandman kojim se apsolutno eliminiše mogućnost manipulacije kod obračuna i naplate poreza, a vi ste ga odbili. Jasno je da je to uticaj nekog lobija koji ovo koristi kao ventil da bi uvozio bez poreza. Inače, niko normalan ne bi odbio stotinak miliona budžetskih prihoda ukoliko nije instruiran da to tako uradi iz viših interesa i nemojte više da nakaradne predloge zakona branite time što ćete reći - to smo preuzeli iz važećeg zakona ili - i prethodna vlast to isto je radila. Nije narod vas birao da budete vlada kontinuiteta, nego vlada promena. Sve što ste promenili, promenili ste nakaradno. Grešiti je ljudski, gospodine ministre i priznati grešku je ljudski, ali mi se čini da je problem u tome što vi mislite da je prebaciti krivicu na drugoga malo ljudskije. Da razjasnimo još jednu stvar u vezi prošle Vlade. U potpunosti se slažem sa vama da je prošla Vlada bila najgora koja je vladala Srbijom još od kada je, kako kažu stari ljudi, prase rep iskrivilo. Od te Vlade je možda bila gora samo ona u kojoj je Nova demokratija četiri godine harala Srbijom i zbog toga mi je veoma drago što Srpska radikalna stranka nije učestvovala u toj prošloj Vladi.
Reč ima narodni poslanik Jakov Stamenković, a posle njega narodni poslanik Borivoje Katić.
Gospodine predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, kao što vam je poznato DOS je išao u kampanju sa parolom - da izvrši reforme. Te reforme će DOS izvršiti svakako i jedna od ključnih stavki je reforma poreskog sistema. Jednostavno, u ovoj oblasti se mora uvesti red, mora se znati gde idu pare, a ne kao do sada da se na desetine namenskih poreza uplaćuje van budžeta, u različite fondove i javna preduzeća, nad kojima nije bilo kontrole, odnosno nije bio uspostavljen dobar mehanizam kontrole trošenja tih para. Da vas podsetim gde su se sve i na koji način odlivala sredstva. Znate da su u vidu poreza plaćeni dodatni prirezi, recimo za železnicu i za Beograd, postojali su specijalni režimi olakšica za privilegovane, kao što su odlaganje obaveza plaćanja poreza i doprinosa, dopuštanje da se isplaćuju neto zarade bez prethodnog obračuna i naplate poreza i doprinosa. Razmere sive ekonomije su nam svima dobro poznate. Postoje podaci na osnovu kojih se dolazi do sledećih rezultata: samo na nenaplaćene akcize na duvan, naftu i alkohol, budžet Republike Srbije godišnje je bio oštećen i do milijardu dolara. Postojali su visoki nameti na zarade, već je bilo reči o tome da je na 100 dinara zarade bilo dažbina u vrednosti od 105 dinara, bile su različite osnovice za obračun dažbina na zarade itd. Šta želi ova nova, demokratska i reformska Vlada da promeni? Ono što je najvažnije, nova Vlada predlaže da se porez naplaćuje na bruto zarade. Zbog čega je to bitno? Bilo je puno ovde primedbi i prigovora zbog čega se naplaćuju porezi na topli obrok, na regres itd. i za razliku od onih koji tvrde da nije bitna osnovica za penziono osiguranje, mi smatramo da će se posledice politike koja je do sada vođena, odnosno da se naplaćivao porez samo na minimalnu neto zaradu u vidu plate, a da se sve ostalo nije oporezivalo, videti se tek kada ljudi odu u penziju i kada vide kolike su im penzije. Dakle, koncept bruto plate otklanja anomalije koje su bile u dosadašnjem poreskom sistemu i to će se videti vrlo brzo. Takođe je bitno da se napomene da će iznos dažbina koje terete zarade, biti manji i to je prosto iz razloga što se širi osnovica poreza na zaradu, pa će stope doprinosa samim tim biti manje, da bi zaposleni i poslodavac ostali na istom. Umesto dosadašnjih 105 dinara, dažbina na 100 dinara neto zarade biće 70 dinara. Zadržao bih se sada na Zakonu o upotrebi, držanju i nošenju dobara. Svi znamo da su jedine realne cene bile cene izražene u markama i koliko god se to nekome ne sviđalo, poređenja radi, od 1998. godine i ovo što predlaže nova Vlada, govori jasno da su svi porezi koji su plaćani na automobile, na mobilne telefone, na sve vrste oružja, iako neki imaju primedbe zašto na lovački karabin, neki zbog čega na malu kalibarsku pušku, evo, gospodo, u ovoj tablici postoje podaci da su svi ti porezi i ranije plaćeni s tim što je izraženo u nemačkim markama, svi su oni sada manji. Jednostavno, čuo sam malopre komentar kada je neko iza mene dobacio, kaže - ja nisam plaćao porez. Znamo da mnogi od vas, odnosno oni koji su bili u vlasti ili pored vlasti nisu plaćali porez i jedan od načina da se svi dovedu u jednak položaj, da svi plaćaju porez je i ovaj način. Ono što je takođe važno jeste da Vlada najviše vodi računa o najugroženijima, što potvrđuje i činjenica da je u budžetu izdvojeno za 360.000 najsiromašnijih domaćinstava, u stvari formiran je poseban budžet koji iznosi negde oko tri milijarde dinara i to treba da bude mera kompenzacije zbog poskupljenja nekih u njihovoj potrošnji najvažnijih artikala. Dakle, najveću cenu reforme će platiti najbogatiji, a ne kao do sada najsiromašniji. Takođe, kada budemo usvojili i porez na ekstra profit oporezovaće se sav luksuz, ali ne zato što mi ne volimo bogate ljude, nego zato što su ljudi došli do tih bogatstava zahvaljujući ne svojim sposobnostima nego privilegijama, jer su bili u vlasti ili blizu vlasti, znači svojim povlašćenim položajima i na ovaj način će se bar deo nepravde ispraviti i uspostaviti novi sistem vrednosti koji će počivati na sposobnosti, a ne na privilegijama. Prema tome, gospodo, mi ne želimo više da živimo u stanju privida nego realnosti, a realnost nalaže reforme, kompletne reforme društvenog i političkog sistema. Mi smo svesni da ćena tom putu biti mnogo prepreka, ali ova nova demokratska i reformska vlada je spremna da se sa tim preprekama izbori. Uostalom, što je više prepreka, to je i pobeda slađa, jer put bez prepreka vodi u bespuće.
Reč ima narodni poslanik Borivoje Katić, a posle njega narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Poštovani presedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodo ministri, svi zakonski projekti koji su danas pred nama i koji pune budžet, koji u stvari napaja krvotok jednog društva, kada se uporede sa onim porezima koje smo imali do sada vrlo je jasno da ovi porezi, koje danas imamo, ni u čemu, ni jednog momenta ne daju, niti oporezuju više od onog prethodnog. To je zaista toliko puta rečeno ovde i to je takođe veoma jasno, a jasno je i to da su ti porezi samo uvećani za onu inflaciju koja je jasno predviđena ovim budžetom, pa čak i manje. Tu postoji, dame i gospodo, jedna nelogičnost koja mi od samog početka ovog zasedanja nije jasna. Opozicija izlazi za ovu govornicu i vrlo jasno i namerno govori o tome da neće prihvatiti zakonski projekat koji je pred nama, a pritom podnosi pregršt amandmana. Zaista me živo zanima zašto. Ako već unapred, u načelnoj raspravi, nećete da prihvatite određene zakonske projekte, zašto podnosite toliko amandmana. Da zlo bude veće, mnogi od tih amandmana budu prihvaćeni od strane Vlade na odborima iz čega proizilazi da, ne glasajući za zakonski projekat, oni faktički glasaju protiv svojih amandmana. Vrlo je jasna namera da se ovim amandmanima ne želi poboljšati funkcionisanje budžeta i zakonskih projekata, već da se želi napraviti jedna što bolja opstrukcija. Dame i gospodo, ovim zakonskim projektima i budžetom rečena je jedna istina. Rečena je narodu jedna istina o svemu onome što nam se dešavalo u prethodnih deset godina. Ona je jasno i nedvosmisleno izrečena u svim ovim projektima i u samom budžetu. Znate, istinu vam ne mogu reći nikada oni zlonamerni. Istinu vam govore... (Predsednik: Molim vas da se držite teme)... koji imaju dobru nameru, koji žele zaista boljitak ovoj zemlji. Ovom vladom je zaista podvučena jedna crta sa prethodnim režimom. Vrlo jasna crta jepodvučena, željom da se u društveni život nove Srbije ubrizga jedan demokratski boljitak i civilizacijski temelji. Znate, razmumem da je istina jako bolna i razumem i mogu da pretpostavim taj osećaj u kome se ljudi nalaze kada se istina izrekne, kad se čovek nađe u jednom okruženju u kome se oseća strašljivo, kada ga obuzme strah, da on onda dolazi u situaciju, da bi odagnao taj strah, da viče. Zato su sa ove govornice upućene vike, arogancije i one vrlo jasno govore o nameri da se u javnom mnjenju izazove socijalni nemir, socijalno bunilo, jedna situacija koju smo imali prilike da vidimo u zadnjih deset godina, jer je to prosto okruženje u kome ti ljudi žive, to je njihovo prirodno okruženje, u kome oni znaju da žive, ali jasno je da do toga neće doći i da Srbija stremi velikim koracima u svoju bolju budućnost. Ne možemo mi, dame i gospodo, biti odgovorni za ono za šta nas niko nije pitao ... (Predsednik: Molim vas po drugi put da se držite teme). Smatram, gospodine predsedniče, da sam u temi, jer sve ono što se sa ove govornice u zadnje vreme govorilo, siguran sam da sam u kontekstu, apsolutno, i sada ću završiti. Vi ste, dame i gospodo, vrlo jasno sa ove govornice govorili o onim silnim činjenjima, davanjima ovoj zemlji što me podseti na onu narodnu: "Od mojih davanja boli glava - reče buzdovan".
Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, usvajanjem nerealnog inflatornog budžeta za 2001. godinu u iznosu od preko 130 milijardi prouzrokovali ste ovaj set zakona, ovaj "namet na vilajet", odnosno set zakona koji treba da natera građane da napune ovaj budžet. Gospodine ministre, izjavili ste da su prihodi od ovog seta zakona mali, ali su za građane i te kako veliki. Ne uvodi i ne oporezuje ništa novo - što nije tačno, jer se oporezuje i ono što se ranije nikada nije oporezivalo. Značida će izdaci po ovom setu biti do 5 maraka, što je takođe netačno, i da je ovo neka umerenost progresivnosti oporezivanja, što takođe ne stoji. Ono što stoji to je da je ovo samo transparentno, a u prevodu transparentnost znači providno, stakleno, znači providno u tome što se želi da ovaj narod, koji trenutno nema sredstava, odere do gole kože. Što se tiče Predloga zakona o porezu na dobit preduzeća ovaj jedan član ste mogli da promenite i da kažete da su to monopolistička preduzeća, jer će samo ona biti u stanju da plaćaju ove poreze, dok će sva ostala preduzeća već posle 6. ili 7. meseca biti zatvorena, tako da nećete moći da realizujete ovaj porez koji ste predvideli od dohotka na porez preduzeća. U Predlogu zakona o porezu na imovinu vrši se oporezivanje nepokretnosti i to na korisnu površinu sa prosečnom tržišnom cenom kvadratnog metra. Ova poreska stopa se uvećava. Ranije je bila0,20%, a sada je 0,40%, a za veće objekte se progresivno uvećava. Ovo uvećanje je za one koji imaju velike nepokretnosti, što nije toliko bitno, bitno je što se oporezuju i oni koji imaju male. S druge strane, tu ima još jedna anomalija. Isto se upoređuje kvadratni metar onoga ko je dobio stambeni prostor i otkupio ga za 10 ili 20 maraka, i onoga ko je ceo život ulagao i napravio svoju kućicu, svoj dom za život sebi i svojoj porodici. Što se tiče Predloga zakona o porezima na držanje, upotrebu i nošenje određenih dobara, ovde ste prekršili svoja predizborna obećanja. Tu su postojale određene takse, što ste stalno isticali i kritikovali kod prethodne vlasti, da su takse nerealne, da su to nameti i da ćete to kada dođete na vlast ukinuti. Vi ste ukinuli takse, ali ste ih lepo pretočili u predlog zakona, pa ste oporezovali sve, od automobila, preko mobilnih telefona, čamaca i vazduhoplova, do oružja. Automobile ste oporezovali tako da će pojedini vlasnici automobila morati da plate veći porez od vrednosti tih automobila. Tako je bila čudna i ona vaša odluka o uvozu starih automobila. To je samo bio jedan mamac da ljudi ulože sredstva, da se domognu auta, a sada će morati da plaćaju poreze na te automobile. Predlog zakona o upotrebi mobilnih telefona - ovde se čula priča da je 1998. godine bilo mnogo jeftinije, ali treba podsetiti da je tada bilo 100-200 hiljada mobilnih telefona, da je tada mobilni telefon koštao oko 1.000 DM. Danas je mobilni telefon jako jeftina stvar i neophodan za život, i košta negde oko 100-200 DM.Ova taksa od 200 dinara je stvarno velika, jer je to taksa na mesečnom nivou, i za godinu dana prevazilazi cenu aparata koji koristimo. Što se tiče predloga da se oporezuje oružje,podsetiću vas da, kad je gospodin ministar izneo svoj ekspoze, ja sam njegov ekspoze kroz onaj opšti deo uporedio sa ekspozeom Kušnera, kada je došao na Kosovo, a verovatno je ovo posledica toga što su držanjem lovačkog oružja, pušaka, karabina, ugroženi američki interesi. Zato treba oporezivati oružje, pošto su stope oporezivanja jako velike, onda će morati građani da se oslobađaju tog oružja, kako ne bi bila ugrožena ta američka stabilnost. Što se tiče Predloga zakona o porezu na finansijske transakcije, to je zakon koji je bio uveden iz uslova koji su tada nastajali i tada su sredstva bila strogo namenska, korišćena za obnovu zemlje, uništene bombardovanjemkoje se desilo 1999. godine. Ta sredstva sada ukidate kao taksu za obnovu zemlje, ali zato uvodite porez i narod će i dalje da plaća ove finansijske transakcije. Ja bih vam predložio, pošto i sada ima ugroženih Srba, a to su jako ugroženi Srbi, koji su ostali da žive na prostorima Kosova i Metohije, da bar 50% ovih ubranih sredstava odvojite za Srbe koji su rešili da žive na prostoru Kosova i Metohije. Za šta bi Srbi utrošili ta sredstva na Kosovu i Metohiji - utrošili bi pre svega za Univerzitet, za školstvo, za zdravstvo, za infrastrukturu, za stanove, jer smo svesni da je mnogo kuća porušeno, za finansiranje radnika, jer znamo da ne postoji ni jedno radno mesto, da su svi otpušteni, zatim, za izgradnju hale sportova i stadiona - sada se i vodi akcija da se napravi jedna hala sportova i da se napravi stadion u Kosovskoj Mitrovici; zatim, za poslovni prostor državnih organa, jer nemaju gde da rade, nemaju gde da primaju građanstvo, za kulturu, za sport, za sve ono što trenutno nemaju, a neophodno im je, kakao bi mogli da funkcionišu, da žive i rade. Stoga mislim da bi mogli jednom uredbom, jednom odlukom, 50% sredstava od poreza na finansijske transakcije da preusmerite za boljitak života Srba na Kosovu i Metohiji. Predlogom zakona o izmeni Zakona o stanovanju ukidaju se sredstva za stambeni fond solidarnosti. Razlog je, kako navodite, zloupotreba, postojao je jedan upravni odbor, a sada se to prenosi na skupštine opština, na 200 upravnih odbora, i mogućnosti zloupotrebe biće još veće. Ukidati jedan zakon zato što su postojale neke zloupotrebe, to je jako loše obrazloženje i ne stoji, naročito stoga što znamo da je jedna velika populacija mogla samo na taj način da dođe do krova nad glavom. I poslednji u nizu ovih zakona je Predlog zakona o porezu na fond zarada. Ovo je jedan potez ka decentralizaciji, samo se ne slažem što porez nije jasno definisan i ostavlja se mogućnost do 3,5%, znači, ostavlja se ponovo mogućnost za manipulaciju, da organi lokalne samouprave određuju prema simpatijama kome će odrediti porez 0,5%, a kome od 3 do 5%. Ako dozvolite, hteo bih da vas upoznam da je danas, juče i prekjuče veoma burno na severnom delu Kosova i Metohije. Gospoda okupatori su na Uskrs uveli carinu, na graničnim prelazima u opštinama Zubin Potok i Leposavić. Treba da vas podsetim da je to protivno Rezoluciji Saveta bezbednosti 1244. Okupator tvrdi da ove carine uvodi uz saglasnost Vlade Republike Srbije, a carina će imati veoma poražavajući efekat na život Srba. Ja sam vas zamolio samo da ovo iznesem, ovo je jako aktuelno, mnogo je bitnije nego set poreskih zakona koji treba da se usvoji, a da stupi na snagu tek za dva meseca. Sa uvođenjem carine, Srbi osećaju kao da pripadaju nekoj državi, znači, to je uvod u stvaranje nezavisne države Kosova. Drugi efekat je ekonomski momenat, jer sa tom carinom, ionako skupa roba, koja je trenutno 30 do 50% skuplja, u severnom delu Kosovske Mitrovice biće još skuplja, tako da će okupator, u saradnji sa Šiptarima, pošto nisu bili u mogućnosti da oteraju Srbe iz severnog dela Kosovske Mitrovice, pokušati ovom carinom, tj. ovim ekonomskim pritiskom, da proteraju preostale Srbe. Voleo bih i želeo bih da se najzad uvede tema - Kosovo, kako bi se Skupština Srbije izjasnila o ovim problemima, koji muče građane Kosova i Metohije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik, gospodin Ljubiša Maravić.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege narodni poslanici, pred nama je rasprava o paketu od sedam zakona, i to - Predlog zakona o porezu na dobit preduzeća, Zakon o porezu na imovinu, porezu na upotrebu, držanje i nošenje dobara, na finansijske transakcije, stanovanju, lokalnoj samoupravi i o porezu na fond zarada. Dakle, čitav niz veoma bitnih i sudbonosnih zakona za naš narod, s obzirom na situaciju u kojoj nam se nalazi privreda. U toj teškoj ekonomskoj situaciji, narodu se nameću novi nameti. Međutim, pored toga, primetno je i nešto drugo, a to je - prilikom rasprave o budžetu, donošenja budžeta Republike Srbije, organizovana je hajka, hapšenje predsednika SPS-a, Slobodana Miloševića, i na taj način se građanima i biračima skretala pažnja sa ove veoma značajne teme. Prošle nedelje, prilikom rasprave o setu ovih zakona, organizovano je montiranje novog procesa protiv predsednika poslaničke grupe SPS-a, prof. dr Branislava Ivkovića. Prava je šteta što se o ovim značajnim zakonima raspravlja u paketu, a ne pojedinačno, jer bi na taj način naši birači mogli da shvate suštinu ovih poreskih zakona kojima će svaki poreski obveznik i svako domaćinstvo biti pogođeno. Socijalistička partija Srbije zastupa interese ljudi koji žive od svog rada, bilo da su radnici u fabrikama, seljaci na njivama ili intelektualci. Međutim, u samoj osnovici definisanja poreske politike više je nego nedozvoljena arogancija prema našem napaćenom narodu posle sankcija koje traju i dalje i besomučne NATO agresije koja je bila 1999. godine. Prilikom donošenja ovih zakona konsultovani su neki sindikati, a neki i nisu. Ovih dana okupilo se, ispred Doma sindikata, dosta članova Samostalnog sindikata koji o ovom paketu nisu konsultovani, a znamo da je Samostalni sindikat u prethodnom vremenu od preko 300.000 sporova, koliko je vođeno između radnika i poslodavaca, uspeo da preko 95% reši u korist radnika. Možda nekome zvuči staromodno, ali bez elementarnih interesa radničke klase, bez jačanja proizvodnje, nema ni društvenog napretka. U osnovi svake proizvodnje je čovek koji u njoj radi, a bez proizvodnje nema ni dohotka. Uostalom i predsednik Vlade Republike Srbije, Zoran Đinđić, rekao je sa ove govornice da je industrijska proizvodnja u Srbiji svega 25% za sada, pa će tako građani biti primorani, ne svi, ali pojedini sigurno, da prodaju svoju imovinu, ili njen deo, kako bi izvršili svoje obaveze prema državi u narednom periodu. Dakle, ne radi se o zahvatanju iz prihoda građana, već zahvatanju iz supstance. Kao jedan od predstavnika srpskog naroda sa Kosmeta u ovom parlamentu, želeo bih da postavim pitanje ministru Đeliću: Kako i na koji način će se primenjivati poreski zakoni na Kosovu i Metohiji? Jer, kao što je moj prethodnik rekao, od jučeod 8 časova je postavljena carina. Prilikom izlaska sa Kosova i Metohije predstavnici belgijskog bataljona su mi tražili pasoš. Hans Hakerup, specijalni izaslanik generalnog sekretara UN u toku ove nedelje doneće dokument po kome će, kako on kaže, Kosovo država imati svog predsednika, skupštinu, ustavni sud. Znači, izvršnu i zakonodavnu vlast. Zašto mi o tome ćutimo i zašto se srpski parlament o tome ne izjasni? Put kojim sada idemo je put koji vodi ka rasprodaji 4,5 hiljade naših preduzeća, kako to ovih dana piše londonski"Tajms". Jer, svaki ekonomista zna da stranac iz naše zemlje iznosi ekstra profit, a ne ostavlja ga u zemlji, a još manje želi da ga uloži u infrastrukturu, škole, bolnice. U vezi sa Predlogom zakona o porezu na upotrebu, držanje i nošenje dobara, posebno padaju u oči enormni iznosi koji su predviđeni za oporezivanje vlasnika registrovanog oružja. Ovakvom poreskom politikom biće pogođeni građani koji to oružje drže u kući radi zaštite svoje porodice od narastajućeg kriminala i terorizma koji preti nezavisnosti naše zemlje. Ovolike zelenaške sume koje vlasnici radi registracije oružja moraju da izdvoje iz svojih kućnih prihoda, sigurno će ihprimorati da se odreknu tog vlasništva, a mnoge od njih naterati na kršenje zakona koje predstavlja nelegalno posedovanje oružja. Osim krajnjih korisnika kojih ima zaista mnogo, moram da istaknem i katastrofalne posledice ovakve poreske politike na domaću industriju. Poslanička grupa SPS u Narodnoj skupštini ovih dana dobila je pismo iz "Zastave - Namenski proizvodi" u kome reaguju i daju mišljenje da Predlog zakona o porezima na upotrebu, nošenje i držanje dobara. Smatram da će tako čuvena svetska fabrika "Zastava - Namenski proizvodi" biti praktično zatvorena, jer donošenjem predloženog poreza na registrovano oružje direktno se narušava interes proizvođača, te će se time domaće tržište, na neki način, zatvoriti, ugroziće se deo zaposlenih ljudi i povećati višak radne snage. Povećaće se ponuda polovnog oružja, povećaće se procenat nelegalnog prometa i vlasništva, a građani koji su legalizovali oružje, osećaće se prevarenim. Na kraju, svoje izlaganje završiću rečima koje sam i prošli put uputio Vladi Republike Srbije, a odgovor na to pitanje nisam dobio. Gospodine ministre Đeliću, u članu 69. Ustava Republike Srbije, stav 3, stoji: "Obaveza plaćanja poreza i drugih dažbina utvrđuje se prema ekonomskoj snazi obveznika". Građani Republike Srbije treba da znaju da 120 milijardi dinara, koliko treba prihodovati u budžet ove godine, podeljeno sa približno brojem stanovnika Republike Srbije, okvirno gledano znači da će svaki građanin, od bebe u kolevci do penzionera, izdvojiti 12.000 godišnje, ili 1.000 dinara mesečno. Pitam vas, vi zaista iskreno verujete da je u ovoj teškoj ekonomskoj situaciji, u ovom trenutku u kome se nalazimo, moguće to realizovatii šta će se desiti sa obveznicima koji nisu u stanju to da ispune. Tamo postoje određene sankcije, ali šta ako to ne može da se uradi?
Reč ima narodni poslanik gospodin Đura Lazić, a sledeći je narodni poslanik gospodin Zoran Nikolić.
Poštovano predsedništvo, uvaženi članovi Vlade, poštovane kolege i koleginice poslanici, ovih dana je zaista dosta bilo reči o paketu poreskih zakona koje je Vlada Republike Srbije stavila na razmatranje srpskom parlamentu. Bilo je mišljenja i pozitivnih poteza Vlade, ali bilo je i dosta primedbi. Jedno stoji, da raspravu o poreskom paketu zakona vodimo u jednom vrlo teškom vremenu, u vremenu kada nam se javljaju mnoge separatističke snage i na Kosovu i Metohiji, u Crnoj Gori, na jugu Srbije, kada nam preti opasnost od rastakanja države. Bilo je dosta najgorih reči od pojedinaca, na račun prošlog perioda. Mislim da u svakom periodu ima i slabosti u funkcionisanju državnih organa, ali ima i pozitivnih stvari koje nova vlast ipak treba da uvaži. Ne treba sve da gledamo crno na jedan period, pre svega ako mislimo da su za nama godine izuzetno izraženih sankcija međunarodne zajednice. U tim uslovima naša Vlada i naša zemlja morala je da se dovija da zaštiti sigurnost građana, da ublaži socijalni položaj građana i istovremeno da podstiče funkcionisanje privrede kao osnovu društvene nadgradnje, odnosno društvenog proizvoda. Posle osvajanja vlasti od DOS-a te sankcije međunarodne zajednice prema našoj zemlji su ukinute. Naši građani, a i ja lično, očekivali smo jedan bolji period. Realno je bilo da nastane bolje vreme za našu zemlju, pre svega da se oslobodimo tih okova međunarodne zajednice i da omogućimo bolje funkcionisanje privrede i bolji protok roba i kapitala, u cilju stimulacije privredne proizvodnje i stvaranja većeg nacionalnog dohotka. Ispalo je, na osnovu sadašnjeg stanja u privredi, mnogo teže nego što je bilo pre pola godine, i da nam manji broj kolektiva i sa manje kapaciteta funkcioniše, a privrednici i ekonomisti znaju da je privreda osnova za punjenje budžeta. Ne valja što smo malo pažnje posvetili tom pitanju oživljavanja i podsticanja proizvodnje u preduzećima, kao osnovu društvenog proizvoda. Zato mislim da će i ministar Đelić i Vlada, u narednom periodu tome veću pažnju posvetiti tome. Nisam video da je u ovom paketu mera to dosta izraženo, već se više krenulo na zahvatanje preko poreskih zakona, na zahvatanje od građana. Razumem da se plaćaju obaveze na ekstra dobit i na ono što je zaista moguće plaćati. Nelogično je da ljudi koji su na selu pravili kuću, na svom imanju, plaćaju porez na te objekte, na objekte koji im služe za stanovanje, jer na taj način dvostruko se plaćaju poreske obaveze. Porez na zemljište i porez na objekat koji je čovek sam stvorio za stanovanje svoje i svoje porodice. Što se tiče najnovijih poteza snaga međunarodne zajednice, odnosno UNMIK-a, na severnom delu leposavićke opštine, zaista postoje velika reagovanja naših ljudi, jer predstavnici međunarodne zajednice ističu da su taj potez postavljanja carinskog punkta doneli uz saglasnost Vlade Republike Srbije i drugih predstavnika jugoslovenske vlasti. Ljudi reaguju i dužan sam da pitam predstavnike Vlade, da li je to istina što Hans Hekerup govori. To bi želeli da znaju. Ako se učvrste te carinske ispostave, stvarno je pitanje kako će da opstaju ti ljudi dole i šta će se sa njima događati posle svega što smo čuli od mog prethodnika, šta Hakerup i međunarodna zajednica pripremaju dole.
Ima reč narodni poslanik Zoran Nikolić, posle njega narodni poslanik Milan Stanković.
Uvaženo predsedništvo, poštovane kolege narodni poslanici i članovi Vlade, moram da priznam da mi kao poslaniku SPS zaista nije lako da govorim o ovom paketu poreskih zakona, kada je predsednik moje stranke bolestan u zatvoru i kada se protiv mojih drugova i moje partije sprovodi hajka, koja nije zabeležena od vremena IB i Golog otoka. Ipak, ne želeći da svojom diskusijom kršim Poslovnik, dozvolite mi da kažem par reči o paketu zakona koji je pred nama. Kao i uvek, najpre bih istakao ono što smatram da je dobro u ovim zakonima. Čitav paket zakona koji danas razmatramo dobro je urađen u formalnom, odnosno pravno-tehničkom smislu. Ovo naročito dolazi do izražaja ako uporedimo ove zakone sa onima, koje nam je Vlada predlagala i koje smo razmatrali na prethodnim sednicama. Za ovo svakako zasluga pripada ministru Đeliću i njegovom opredeljenju da u svom ministarstvu zadrži saradnike profesionalce, koji su i do sada korektno obavljali svoj posao. Ovo posebno naglašavam, jer to odudara od prakse koja je ustanovljena od 5. oktobra, i to od nivoa mesne zajednice, lokalne samouprave do najvećih državnih organa, da se smenjuju, razrešavaju, degradiraju i čak izbacuju sa posla kadrovi i stručnjaci, koji su do sada obavljali ove poslove samo zato što ih je tu postavila prethodna vlast. Začetak je dobre prakse i pokušaj ministra da pre podnošenja predloga zakona Skupštini na razmatranje, obavi konsultacije i razmeni mišljenje sa različitim privrednim i političkim grupacijama. No, ipak mi se čini da nije bilo dovoljno snage da se prihvate brojni i snažni argumenti Privredne komore, sindikata, političkih stranaka i isti ugrade u predloge zakona, koje danas razmatramo. Mislim da je ovo trebalo učiniti, jer je neophodan uslov našoj državi u ovoj fazi konsenzus o bitnim ekonomskim pitanjima zbog njene unutrašnje stabilnosti, pa čak i opstanka. Mislim da te iskrene volje u konkretnom slučaju ipak nije bilo i da to nije dobro. Treće, pozitivno, što donosi ovaj paket zakona odnosi se na pojednostavljenje dela fiskalnog sistema kroz ujednačavanje osnovica za oporezivanje i smanjenje broja dažbina u poreskom sistemu. Ovo će svakako doprineti efikasnijem ubiranju prihoda. Tu mislim da je kraj priči o dobrim stranama ovog paketa. U brojnim nastupima predstavnika vlasti ističe se kao posebna vrednost ovog paketa zakona reformski karakter i njihova tzv. transparentnost. Smatram da ove teze ipak nisu zasnovane na činjenicama. Naime, obim i karakter promena, predložen ovim zakonima, ne može se zaista nikako nazvati reformskim. Jedina bitna promena svodi se na zamenu naknade za solidarnu stambenu izgradnju i naknade za korišćenje dobara u opštoj upotrebi, novim porezom na fond zarada, iste nominalne vrednosti ili približne i bez određivanja namene korišćenja ovih sredstava. Siguran sam da je ministru Đeliću veoma jasno da nema početka prave reforme postojećeg, 1991. godine izgrađenog, poreskog sistema bez uvođenja i primene poreza na dodatnu vrednost, poreza bez koga nema suštinske integracije u evropske i svetske privredne tokove, poreza koji je zbog svoje izdašnosti postao nezaobilazni deo fiskalnog sistema svih razvijenih zemalja. Što se tiče transparentnosti, ako se pod ovim podrazumeva jasno i vidljivo iskazivanje svih relevantnih prihoda i rashoda jedne države, izneo bih jedno upoređenje ovih propisa sa onim koji su donošeni prošlih godina. Izabrao sam 1994. godinu, jer je tada startovao novi dinar koji je bio ravan jednoj nemačkoj marki, pa su to vrednosti koje su lakše za upoređenje. Inače, taj budžet je bio težak 2,1 milijardumaraka, a celokupna javna potrošnja u 1994. godini projektovana je na četiri milijarde nemačkih maraka. Taj budžet u formalnom smislu bio je iskazan na 34 strane. Ovaj budžet, koji smo ovih dana imali prilike da razmatramo, bio je na upola manjem broju strana, na 17 strana. U tom netransparentnom budžetu iz 1994. godine vi ste, pored onoga što će država potrošiti na plate i materijalne troškove državnih organa, mogli da zaključite, a i čitava javnost, koliko će država potrošiti za podsticanje istraživačkog rada mladih, za konzervaciju Miroslavljevog jevanđelja, za uređenje priobalja reke Drine radi zaštite Pavlovićeve ćuprije ili koliko za Republički fond za regionalni razvoj. Mislim da ovi primeri jasno ukazuju da propisi, koji su do sada donošeni, imaju i te kako izraženu osobinu transparentnosti, o kojoj se danas toliko govori. I ne samo to,iz ovog što sam rekao i iz brojnih primera koje nisam naveo, a koji pišu u budžetima do sada, do 2000. godine, jasno se vidi da su ti budžeti i prateći poreski zakoni imali jasan razvojni karakter. Taj podsticajni, razvojni deo izostao je u budžetu i u ovom paketu koji je pred nama. Znači, sve ove primere ne možete naći u propisima koje danas razmatramo. Naprotiv, imamo činjenicu da se upravo veliki iznosi sredstava planiraju i prepuštaju diskrecionoj oceni pojedinaca, najviše uvaženom ministru za finansije, a da za velike iznose u okviru tih ovlašćenja čak ne postoji ni zakonski, ni podzakonski osnov za raspodelu tih sredstava. To se naročito odnosi na deo za socijalno zbrinjavanje ugroženih porodica, gde se planiraju milijarde dinara da se potroše, a znamo da Srbija još uvek nema ni socijalnu kartu porodice i da treba da prođu mnogi meseci i godine da se uradi ta socijalna karta kao validan kriterijum za raspodelu tih sredstava. Rekao bih i par reči o usaglašenosti zakona, o kojima danas govorimo, sa saveznim propisima u ovoj oblasti. Iako je jedan od kolega jasno govorio o tome, jasno je da sistemski zakon o osnovama poreskog sistema Savezna skupština nije menjala. U njemu su i dalje na snazi dvojni iznosi poreza na promet, različit pristup akcizama, kao i drugim budžetskim prihodima. To znači da svako ko ima pravni interes, a po ovim propisima zaista imaju ga i svi građani i svi privredni subjekti, može po stupanju na snagu ovih zakona da pokrene postupak za ocenu usklađenosti ovih zakona sa saveznim zakonom, sa jedino mogućim epilogom da se ovi zakoni stave van snage odlukom Ustavnog suda. Činjenica da je Savezna vlada podnela Predlog zakona o izmenama Zakona o osnovama poreskog sistema ne utiče na posledice, o kojima sam malo pre govorio. Kada sam već pomenuo taj predlog zakona, interesantno je da on sadrži u najvećem delu,istovetno, i u jezičkom i gramatičkom smislu, obrazloženje koje sadrže zakoni, koji su danas pred nama. To jasno ukazuje da su i ti savezni propisi pisani u Republičkoj vladi. Kakve implikacije to može imati, neću zaista da koristim ovu govornicu, i ukoliko to korespondira sa pogledima nekih drugih na opstanak zajedničke države. Poštovani narodni poslanici, predlozi zakona, koji su pred nama, izazivaju među nama i u javnosti oprečne komentare. Upravo u želji da saznam kakve će efekte imati na privredni život, podelio sam ove predloge zakona u nekoliko preduzeća, većih, manjih i srednjih, da bih došao do argumenata, vezanih za ove efekte. Izvršena je simulacija njihove primene i rezultati ne govore u prilog rasterećenja o kome se toliko priča. Meni je žao što gubim možda na autentičnosti svoje diskusije i ne mogu da navedem imena tih preduzeća, jer živimo u vreme kada se i na pomene SPS u nekom privrednom kolektivu odmah sprovodi dubinska i sve vrste kontrole. Ovo svakako nije na inicijativu ministra, već nekih drugih snaga i struktura, ali ni to nije predmet ove rasprave. Mislim da su ovi zakoni zapravo napisani u oktobru i novembru mesecu prošle godine i to nakon razgovora naših predstavnika sa predstavnicima MMF-a, kada su određeni parametri i dozvoljenog obima javne potrošnje, parametri rasta zarada i ostali uslovi koje treba ispuniti u cilju povratka u članstvo. Međutim, očigledno je da je ...
Vreme.
Izvinjavam se, još jedna rečenica. Neuvažavanje ili nepriznavanje ekonomske snage poreskih obveznika će produbiti recesiju privrednog života, stimulisati neplaćanje dažbina i uvećati sivu ekonomiju, a što će sve ukupno za posledicu imati pogoršanje položaja svih budžetskih korisnika. Ovo tim pre, što je evidentno da je norma rasta budžeta nesrazmeran rast u zaradama budžetskih korisnika, koji iz dana u dan gube trku sa cenama, da je obrnuto srazmeran industrijskoj proizvodnji. Iz svega navedenog mišljenja sam da navedeni zakoni neće ostvariti ciljeve zbog kojih se donose, te ih iz tih razloga ne treba prihvatiti.
Reč ima narodni poslanik Milan Stanković, a posle njega narodni poslanik Zeldžo Hurić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, već više dana traje rasprava o paketu poreskih zakona, koji će nesumnjivo pogoditi najsiromašniji deo građana, a u našem slučaju i najveći deo građana, jer, samo da vas podsetim, interesi nekih zemalja su bili da poruše našu zemlju, da osiromaše našu zemlju i naše građane, pa zbog toga smo i bili 10 godina pod sankcijama. Zbog toga je izvršena oružana agresija na našu zemlju. U takvim okolnostima građani su živeli veoma teško a sa ovakvim poreskim zakonima, u ovakvim privrednim okolnostima u kakvim se sada nalazimo, živeće još teže, to je nesumnjivo. Želim takođe da vas podsetim da su mnogi privredni subjekti prestali sa radom od 5. oktobra, mnogi su posustali i potpuno obustavili svoju proizvodnju. Ne treba mnogo pameti da bi se razumela namera Vlade sa ovim poreskim zakonima i sa usvojenim budžetom. Neka svaki građanin ove zemlje koji se bavi privatnim poslom dobro razmisli kako će napuniti svoj budžet kod kuće. Da li će to raditi tako, što će svakog dana uzimati novac od roditelja, babe, dede i tako puniti svoj budžet ili će se latiti nekog posla, krenuti sa svojim sopstvenim radom i na taj način napuniti svoj budžet. Potpuno ista situacija postoji i u našoj državi u ovom trenutku. Vlada ne želi da učini napor da se naša privreda konsoliduje, da stane na noge, da počne da stvara dohodak, pa da onda oporezuje taj dohodak i napuni budžet. Vlada,na žalost, svojim naopakim potezima, ne trasira put kojim će Srbija ići u svetliju budućnost. Redosled vladinih poteza je takav da značajno odudara od predizbornih obećanja, a da ne kažem da vodi u potpunu suprotnost onome što su obećavali. Doduše, možda je Vlada ovo i obećala, ali nekim drugim građanima Srbije, a ovo sigurno nije obećala. Vlada je prvo pred sebe stavila zadatak da napuni budžet, i to kako običnokaže, vrlo transparentno. Prvo, budžet je 3,5 puta veći nego u prethodnoj godini, bio je 35 milijardi, a sada je 129 milijardi. Odmah se nameće jedno logično pitanje, hoće li plate prosvetnim radnicima, lekarima i drugim zaposlenima biti 3,5 puta veće i to ne samo u nominalnoj vrednosti, već hoće li i standard i kupovna moćtih ljudi da poraste 3,5 puta. Odgovor je sasvim jasan, naravno da neće, jer nam privreda ne radi. Tu je čitav naš problem. Drugo, da bi Vlada napunila ovako ogroman budžet, a naravno ne može iz privrede, jer ona ionako ne radi, setila se Vlada da taj novac za punjenje budžetske kasice postoji kod građana u vidu lične ušteđevine. Samo treba naterati građane da sami stavljaju novac u tu kasicu. Način, ili da se izrazim žargonom, prutić za uterivanje novca u budžetsku kasicu, setila se Vlada da napravi tako da donese paket poreskih zakona i na taj način da omogući da jedan ovako ogroman budžet, neprimeren našim uslovima napuni. Kada ovome pridodamo statistički utvrđen pad industrijske proizvodnje, a to se može videti u svim okruzima, u Borskom, u Zaječarskom itd, gde od 5. oktobra ne rade gotovo sva preduzeća, pa i giganti, kao što su Bor i Majdanpek, namera Vlade je zaista transparentna. Prva namera je da kroz ove pakete zakona otme i osiromaši građane još više. Drugo, da pokuša da na ovaj način napuni budžet, a potom da iz budžeta vrati po neku mrvicu zaposlenima u vidu nominalno veće plate, a čija prava vrednost će biti manja, jer već sada cene rastu i to u markama. Vrednost potrošačke korpe je porasla, cena struje raste, tako da će za sva ova plaćanja građani morati da troše ušteđevinu, iako im je plata nominalno veća. Treća namera Vlade je takođe vrlo transparentna, jer je nečinjenjem dopustila da se i ona preduzeća koja su radila, zatvore i prestanu sa radom. Sve ove tri stvari koje Vlada sada radi uz hajku na političke neistomišljenike, hajku i na prave, ali više na izmišljene lopove, dok se oni pravi slobodno šetkaju naokolo, predstavlja pod jedan, pripremu za brzu i beskompromisnu privatizaciju, koju Vlada želi da uradi tako da 30 do 40 posto akcija da radnicima, 70 posto odmah proda na tržištunajčešće stranim, moguće i domaćim investitorima. U tim okolnostima sasvim je jasno koliko će ljudi biti na ulicamakao višak radne snage. Drugi cilj Vlade je da građanima baci prašinu u oči, zbog događanja na Kosovu i u Vojvodini. Dok se mi i građani bavimo budžetom, poreskim zakonima, za to vreme se uspostavljaju carinski punktovi između administrativne granice Kosova i Metohije. Poreski zakoni koji se predlažu su zakoni prilagođeni razvijenim zemljama, a ne nama. Kako reče Noam Čomskiu jednoj od svojih knjiga, kapitalizam je sistem koji je stvoren da uzme sirotinji, a ne da uzme bogatima. Hvala.
Poštovane kolege narodni poslanici, ja sam vrlo disciplinovano i redovito slušao svih ovih dana vaše predloge, bezbroj amandmana, budžete koje ste predlagali i prosto nisam mogao da verujem sopstvenim očima i ušima. Zar je moguće da ste se vi, koji ste nas krajem 80-tih i početkom 90-tih poveli u svetlu budućnost, ponovo drznuli na tako nešto. Hoćete li opet sa tim vašim amandmanima i vašim budžetima da nas povedete tamo, gde danas radnici, koje ste tada bili zaveli, imaju ukupno za dve godine plate jednake vašim mesečnim primanjima. Gospodo, vi ste vašim mitomanijama i militarizmom bili uveli jedan porez, kakav nije bio poznat u Evropi, a to je porez na slobodu. Naravno, da vi koji ste to uvodili ne osećate i ne znate šta je taj porez značio za nas, obične građane. Mi koji nismo bili slobodni da odemo u najbližu prodavnicu ili na posao, mi znamo kolika je bila visoka stopa tog vašeg poreza. Nemojte, molim vas, nemojte više pokušavati da nam vi donosite te vaše budžete koji su vama doneli fabrike, nekima bogme i rudnike, zasluge, medalje, nekakva velika dela, komisione, aerodrome, privatne avione. Imali ste vi, gospodo, i svoje oficire, svoje mrtve i svoje ranjene, nekakve oslobodilačke ratove, datume kada ste porobljeni i kada ste se oslobodili. (Predsednik: Molim vas da se držite dnevnog reda.) Jedan od takvih smo nedavno i proslavili. Mi, šta smo mi imali? Zapravo, mi smo imali te vaše, tj. naše mrtve i ranjene. Imamo bedu i siromaštvo kakvih nema u Evropi. Imamo bolesti koje kidišu na nas u jatima. Sve je čemer, jad i bol. Dok dobacujete, setio sam se Hemingveja, koji je govorio: "Bolje je biti jednu noć lav nego 100 godina tele, bolje je umreti na nogama nego živeti na kolenima". Gospodo, mnogi od vas, ne da su bili jednu noć, nego su bili mnogo godina lavovi, ali mi nikada nismo bili telad. (Predsednik: Po drugi put vas molim da se držite teme dnevnog reda.) Istina, vi ste nas s tim vašim zakonima bili bacili nižeod kolena. Prosto, mi u ovoj bedi bauljamo, puzimo, ali da znate, ustaćemo mi na svoje noge, ne da bismo umrli, nego da bismo živeli. A vi, vi poslušajte narod koji vam poručuje i preporučuje - pokrijte se sopstvenim ušima po glavi i ćutite. Da znate, nema više ni one vojske, ni one policije, ni onog RTS-a, da vam obezbeđuju uslove, da vi brljate i mutite.
Izvolite - po Poslovniku.
U skladu sa članom 95, gospodin koji je sada govorio prekršio je nekoliko članova Poslovnika. Nije govorio o temi. O drugim narodnim poslanicima govorio je uvredljivo, o vremenu koje je prošlo govorio je na način koji o njemu govori sve, a o nama ne govori ništa. O vremenu koje dolazi govorio je na način koji osim njega niko ovde ne razume. (Predsednik: I vi kršite Poslovnik jer ulazite u repliku. Ja vas molim da se usmerite na kršenje Poslovnika.) Ne koristim direktni govor. Gospodine predsedniče, prošli put ste me upozorili. Dakle, nijednom reči ovde nije bilo onog što je na dnevnom redu, već o nekakvom imaginarnom porezu na slobodu. Srbija je velika tajna. Ne zna dan šta noć nosi.
Molim vas da nastavimo sa radom. Gospodine poslaniče, da li uopšte očekujete neki odgovor ili ste i vi izašli da zloupotrebite govornicu, kao što je to učinio i prethodni govornik?
Ja uopšte ne zloupotrebljavam govornicu. Prethodnik je prekršio Poslovnik.
Zar niste čuli da je dva puta opomenut za to? Da li se još neko javlja za reč? Reč ima ministar Šumarac.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, samo još da pojasnimo rešenja u Predlogu zakona o izmenama Zakona o stanovanju. Dakle, Fond za solidarnu stambenu izgradnju ostaje. Odbor za finansije je usvojio amandman Vlade i narodnih poslanika, po kome se sredstva ostvarena u iznosu od 0,3 do 1% na porez na fond zarada usmeravaju na solidarnu stambenu izgradnju. Na ovu širu osnovicu taj 1% znači, zapravo, 1,45%, a to znači, više nego što je bilo. Na taj način ova vlada želi, pre svega na lokalnom nivou, u opštinama, da reši stambene probleme, pre svega ratnih vojnih invalida i socijalno ugroženih slojeva stanovništva na taj način što će se, za razliku od prethodne vlasti, na lokalnom nivou ta sredstva namenski trošiti. Videli smo ovde primer Gornjeg Milanovca. Mi smo dobili pritužbe iz Užica, Kraljeva, iz mnogih mesta da se ta sredstva nisu namenski trošila i da će nove opštinske vlasti, posle septembarskih izbora prošle godine, napraviti kriterijume po kojima će stvarno stanove dobijati oni koji treba da ih dobiju. Na taj način je Vlada Republike Srbije usvojila i zahteve, a mi imamo veliki broj tih zahteva, od strane Udruženja ratnih vojnih invalida i sindikata. S druge strane, vi znate da je u budžetu, na republičkom nivou, Vlada predvidela sredstva za rešavanje stambenih problema, pre svega, podstanara. Prema tome, optužbe od strane opozicionih stranaka, pre svega, SRS i SPS-a, da ova vlada ne vodi računa i da je nehumana, ne stoje.Pozivam sve poslanike da glasaju, pre svega, za ovaj zakon i za sve ostale zakone. Zaista je za očekivati da će stranke opozicije, ove dve koje sam pomenuo, takođe glasati za ove zakone i na taj način početi da ispravljaju svoje greške iz prethodnog perioda kada su stanove umesto, pre svega, podstanarima i ratnim vojnim invalidima, dodeljivali aktivistima svojih stranaka i na republičkom nivou, videli smo, pre svega, funkcionerima tih stranaka. Hvala.
Reč ima ministar Đelić.
Poštovani gospodine predsedniče, gospođice i gospođe potpredsednici, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, želeo bih u sledećih 10 minuta da vam kažem samo dve uvodne reči i privučem vašu pažnju na tri ključne tačke oko ovog poreskog paketa. Prva uvodna reč se tiče onoga što je prvi govornik, prof. dr Ivković rekao oko povrede Poslovnika. Prvo,hteo bihda kažem da ja ni u kom momentu nisam hteo nikoga da uvredim, niti je to stil ove vlade, a sigurno da nije ni moj stil. Želeo sam samo da ukažem da smo u poslednjih 10 godina imali, na žalost, i tu nema nikakvog ideološkog naboja niti ikakvog likovanja, uz ove zakonski uređene načine oporezivanja našeg stanovništva, još dve forme oporezivanja sa kojima se mi ne slažemo, i u ovom poreskom sistemu ivođenju javnih finansija želimo da raskrstimo. Prvi način je vođenje budžetskih stavki kroz specijalne račune. O tome smo već puno pričali u momentu prihvatanja ovog budžeta. Hteo bih da kažem da smo čuli iz usta opozicionih poslanika da se oni sada slažu sa tim opredeljenjem. Toga više nema. Na rashodnoj strani vidimo sve ili skoro sve, a tako je danas i na prihodnoj strani i tako treba da bude. Jedan od govornika je malopre govorio da je budžet 1994. godine bio na neki način precizniji. Bilo je nekoliko stavki gde je taj budžet bio precizniji i to je tačno. Moram vam reći da ćete za najduže dva meseca dobiti novi nacrt zakona o budžetskom postupku, jer mislim da ovaj budžet, kakav je danas, nije dovoljno precizan da bi vi, narodni poslanici, a samim tim i naš narod, imali dovoljan uvid i dovoljnu kontrolu nad time šta se radi. Čvrsto je moje uverenje, ako tako budete izglasali za koju nedelju, da će sledeći budžet za 2002. godinu biti izglasan baš po tom budžetskom postupku i baš sa tom dodatnom transparentnošću, a ja bih rekao poštenjem. Znači, to je prvi vid sa kojim smo mi raskrstili. U našim javnim finansijama iskazaćemo svako zahvatanje iz naše privrede iod naših građana. To je ono što je dobro. Postoji jedan drugi vid i jutros imamoklasičnu ilustraciju tog drugog vida, a to je da su naši građani dobili neku vrstu poreza kroz nepredviđena zahvatanja. To je stara devizna štednja, jer nisu očekivali da njima todržavaneće vratiti, verovali su u državne i društvene banke, a sa druge strane, postoji zakon, i da ne govorim o drugim vidovima - zajam za preporod Srbije, koji još nije vraćen i imamo nagomilane dugove naše zemlje.Milo mi je da vidim redove ispred naših banaka i veliki je ponos što je Republika Srbija direktno kroz budžet Republike obezbedila 56% svih sredstava za vraćanje devizne štednje, a pošto, na žalost, znamo da poreski obveznici iz Crne Gorene uplaćuju u federalni budžet, tako je skoro 2/3 celih sredstava za vraćanje devizne štednje obezbeđeno kroz naš sistem javnih finansija. To je dobro,mi možemo svi biti ponosni na to. Danas je prva rata od 110 maraka, ove godine sa još tri rate ćemo uspeti da obezbedimo novac, a taj novac će obezbediti 80% štediša, skoro dva miliona ljudi, da im se vrati ono što im je oduzeto. To je ono što je dobro, jer time počinjemo ponovo da postepeno vraćamo, i to će biti mukotrpan posao,poverenje naših poreskih obveznika prema državi i prema vlasti, ma ko bio na vlasti. To je prva stvar koja je veoma važna. Drugo što bih hteo da kažem u ovoj uvodnoj reči,a i kolega je malopre pričao kakav je bio budžet 1994. godine, potrudio sam se da vidim kada se zadnji put u ovoj skupštini vodila debata o poreskom sistemu na ovom nivou. Čini mi se, možda grešim, ono što sam uspeo da nađem ovog vikenda, to je da je ovo prvi put posle nekih 10 godina da je došlo do ovakve rasprave u celosti, o svim ovim tekstovima. Čini mi se da je to dobro i čini mi se da je to pošteno, ali samim tim što smo pokazali na istom mestu, u isto vreme, sva zahvatanja koja naši građani i preduzeća imaju, ne treba izvesti dva zaključka. Prvo, da smo uveli neke nove poreze. To nije tačno. Ja želim da budem pošten do kraja. Ima jedna stvar koja je nova, to su porezi na čamce. To jeste jedina stvar, ali kroz amandmane Vlade posle javne rasprave, mi smo njih dodatno smanjili, kao što je jedan narodni poslanik malopre kazao. Nema ni jednog drugog novog poreza. Ne uvode se novazahvatanja,nove poreske forme, nema ničega novog u tome, zbog toga što nije primereno u ovom momentu podizati zahvate našem narodu. Ja se slažem i Vlada se slaže da ekonomska snaga našeg naroda nije takva da se ide u dodatna zahvatanja od našeg naroda. Druga stvar koja ne stoji, čini mi se, to je ono što se veoma često čulo, a to je da će ove promene dovesti do haosa, do nestabilnosti i do dodatnog siromaštva našeg naroda. Od toga se možemo najbolje braniti činjenicama. Pre tri nedelje kada je ovaj parlament usvojio novi porez na promet, i tu je bilo promene,mnogi opozicioni poslanici sa ovima iz DOS-a, rekli su da je to dobra reforma jer time smo zatvorili jedan veliki prostor za aludiranje, a neko bi rekao, čak i za neke druge forme pregovaranja između privrednih subjekata i države. U tom momentu se nagoveštavalo da će inflatorni efekat biti 20%, 15% i 25%. Šta konstatujemo? Podsećam sve narodne poslanike da već živimo sa tim novim zakonom dve i po nedelje. Konstatujemoono što smo mi predvideli i ono što sam ja za ovom govornicom nagovestio - da bi inflatorni efekat trebalo da bude nekih 3%.On je podeljen na dva meseca, čak se ni to nije desilo i neću da kažem, zato što je, eto, poreska reforma imala neutralni efekat, to je zbog slabe kupovne moći našeg stanovništva i mnogih trgovačkih kuća, eto što je kupovna moć mala, a efekat poreskih reformi tog poreza na promet je veoma mali i oni su odlučili da to preuzmu na svoju maržu, da podele sa proizvođačima. Znači, od tog poreskog šoka nema ništa, kao što je jedna novina rekla - za sada nije strašno, i rekao bih, ovaj drugi deo poreskih zakona će pokazati da nema tu ničega strašnog, to su jednostavno nešto moderniji i nešto bolji poreski zakoni, za dobrobit naših građana. To su te dve prve uvodne reči koje sam hteo da kažem. Hteo bih dau sledeća tri minuta kažem nekoliko reči o tri ključne tačke ovoga. Prvo, čulo se da smo mnogo toga sačuvali. Ako uzmete neku malo širu perspektivu, šta se radi u ovom prvom koraku poreskih reformi, u suštini, mi smo sačuvali ono što je bilo dobro u reformi početkom 1990. godine, jer bilo je dobrih stvari. U tom momentu ta reforma je davala mogućnost Srbiji da bude na istom nivou kao druge zemlje centralnei istočne Evrope. Tamo gde je dobro i gde je praksa pokazala dobre rezultate, nismo menjali. Ima tu nekih stvari kao što su veoma niske stope, na primer porez na dobit sa 20%. To je najniža stopa u Evropi, Mađarska ima 18%, ali ima drugih kvaka tamo i vidi se da i oni imaju nešto više. To je ono dobro, imajući u vidu kakva je situacija u našoj privredi, 14% na zarade, podsećam nekada je to bilo i 30% i 19%, a danas je 14% i to je na dobrom nivou i tako smo sačuvali. Znači, ima tu mnogih stvari koje su dobre. Sa ovim promenama, na primer prelaskom na jedinstvenu stopu poreza na promet, i jutros je ponovo bilo o tome reči, napravili smo jedan veliki korak u pripremanju poreza na dobit vrednosti i naravno, to je sledeći korak. Na žalost, u poslednjih devet godina nije dovoljno urađeno, najverovatnije zbog manjka sredstava i kadrova, da se pripremi informatički sistem koji bi to omogućio. Naša čvrsta namera je da to bude za 18 do 24 meseci i,u pravu ste, u tome ćemo videti koje su ingerencije između Savezne i Republičke vlade. Bilo je pitanja o tome. Nemojte biti iznenađeni ako je jezički sve bilo identično, naravno da smo veoma duboko konsultovali i veoma puno radili sa našim kolegama na saveznom nivou, da bi to bilo usklađeno. Tuniko nije prepisivao drugoga, to je rađeno zajedno i ta koordinacija je i te kako nužna u našem sistemu i u našoj državi kako je uređeno danas. Znači, to je prva stvar - sačuvali smo sve ono što nam se činilo primereno i što je dobra baza, uz neke promene, za sledeće korake. Druga stvar koju bih hteo da pomenemtiče se onoga što smo promenili. U suštini, mi dovodimo naše javne finansije u red. Hteo bih da vam to malo razložim kroz šest kratkih primera. Prvo, što se tiče akciznih proizvoda, mnogi poslanici su primetili da tu očekujemo veći priliv sredstava i to je tačno i to je pravično. Tu ćete moći vi, narodni poslanici, da vidite da li imamo uspeha u borbi protiv sive ekonomije i organizovanog kriminala. Da li, uistinu, u onome što smo radili,imamo uspeha. Ako ne uspemo u domenu nafte i naftnih derivata i cigareta, naravno da nećemo moći tolika sredstva da uberemo i tu imate kontrolu nad onim što radi Vlada i to je pošteno ipravično. Zbog toga smo predvideli te stvari, zbog toga je, ako gledate kod nafte, ona iznuđena i privremena i kao što je bilo prošle nedelje govoreno, ona već daje neke rezultate. Što se tiče cigareta, videćete ovih nedelja, tu smo spremni i idemo u jednu veoma odlučnu borbu protivsive ekonomije u tom domenu. Druga stvar se tiče razumne progresivnosti. Neki kažu - trebalo je još više da zahvatite od ljudi koji imaju džipove, koji imaju vile, zašto samo toliko. Tu moramo biti razumni. Važno je da se dalje grade vile u našoj zemlji, zbog građevinarstva, važno je da ljudi koji imaju novcatroše, to je dobro za privredu, ali je važno i to da krenemo i neko je jutros govorio o tome, da počnemo da oporezujemo prema ekonomskoj snazi naših privrednih subjekata. Ne možemo to preko noći. Ovaj sistem kroz tri-četiri godine treba progresivno da ostavi sve više mesta porezu na dodatnu vrednost, porezu na dobit preduzeća i sintetičkom porezu na dohodak građana. To su oni pravi porezi, ali njih ne možemo razviti odjedanput. Najzad, treća stvar koju bih hteo da napomenem, tiče se podsticaja za ulaganje u kulturu i to je jedan veliki prvi korak za kulturu; 1,5% od ukupnog dohotka može se odbiti od oporezivanja za one koji ulažu u tu sferu i to je važno, i3,5%, to je još veće, za sport, za duhovne aktivnosti i tako dalje. To je dobro u jednom momentu, da bi održaliduh naše nacije i ono što je bilodobroposlednjih deset godina. Četvrta stvar se tiče odbrane najugroženijih slojeva. Tu treba staviti stvari na pravo mesto. Kroz poresku politiku vođeno je bilo mnogo politika. Ako smem tako da se izrazim, na rkače poreske politike su bile stavljene i razvojna, i socijalna politika, a sa tim nije bilo dovoljno mesta na rashodnoj strani da se do toga dođe. Hteo bih danas da napomenem da ćemo mi ove godine, i to je novina, unapred isplatiti i one obveznice za dečje dodatke koje tek dolaze sledeće godine. To je zahvaljujući ovoj poreskoj politici, racionalizaciji onoga što radi naša administracija i to je prostor kada dođe avgust da damo dodatna sredstva, ne samo uz dečje dodatke, koje ćemo redovno isplaćivati, a ne kasniti dve godine, ne samo kroz ovaj fond za jednokratnu socijalnu pomoć, nego ćemo naći dodatna sredstva da pomognemo onima kojima je nužno i kojima uistinu treba pomoći da nadoknade podizanje cena nekih artikala. To je naravno predviđeno. Što se tiče prelaska na bruto plate, i tu bih završio sa onim kako dovodimo stvari u red, ne bih ponovo govorio o toj teškoj tempiranoj bombi u srcu Srbije. Neki su jutros ponovo o tome govorili. Ne možemo više prodavati budućnost naših sugrađana, ne možemo više odlagati probleme. Neki poslanici su primetili, i oni su u pravu, da će prelaženje na bruto plate u nekim slučajevimaiziskivati dodatna sredstva od nekih preduzeća, ali mnogo je bolje staviti stvari na prave noge, na prave baze, na zdrav temelj i onda pošteno, direktno pomoći i naći rešenje sa tim preduzećima, gde će eventualno doći i do nekih problema, a ne iskriviti ceo sistem i prodati celu generaciju, dve generacije naših ljudi samo zbog toga što imamo nekoliko problema u nekim preduzećima. To je onaj pravi način i zbog toga smo predvideli četiri milijarde dinara na rashodnoj strani našeg budžeta, baš zbog tih slučajeva, baš zbog "Zastave", baš zbog drugih takvih preduzeća, gde će biti potrebno dodatnih sredstava da bi mogli da prebrode ove promene i ovaj momenat. To je, čini mi se, pravi način da krenemo u reformu. Treća ključna tačka koju bih hteo da napomenem - mnogi poslanici, i ja se sa njima slažem, Vlada se slaže, kažu da budžet i poreski zakoni ne mogu sve, da ukoliko našoj privredi ne krene nabolje ovo će biti teško izvršiti. Oni su u pravu. Mi smo predvideli u ovom budžetu i čini mi se da je to realistična prognoza, realni rast od 5% našeg bruto nacionalnog dohotka. Neki kažu da je to previše pesimistično, meni se čini da je to konzervativno, jer budžet se mora graditi na konzervativnom razvoju, ali očigledno je da ovaj budžet već ima mnogo toga za privredu. Pomenuo sam već ove četiri milijarde za ona preduzeća koja će imati teškoće. Predviđeno je 5,1 milijardi u Agrarnom budžetu kroz dodatne efekte poreske reforme i, verujte mi, ovog vikenda smo bili na terenu, seljaci su dobro shvatili da su ovo veoma pozitivni koraci za njih. Samo, to nije dovoljno. Ako pogledate poreske zakone videćete da tu imamo ne samo podsticaj za investicione poduhvate, a ne ventile za moguće pranje prljavog kapitala, koji je ili iznesen iz naše zemlje jednog momenta, pa se sada vraća na neoporezovani način, to nije primereno, već za one prave investitore predviđene su one beneficije i podsticaji na malo duže staze. Jutros je ponovo bilopriča o tome, i to je čvrsta namera naše Vlade, da privučemo baš one strane investitore koji će biti sa nama na duge staze, a ne one koji bi došli da očerupaju privredu i da odu sa brzo zarađenim novcem. Nije to naše opredeljenje i baš zbog toga u poreskom sistemu imamo podsticaj za one koji će biti dugoročni investitori i koji će deliti sudbinu naše privrede i našeg naroda na duge staze. Naravno, ako pogledate budžet i poreske zakone, oni naravno nisu dovoljni, situacija u privredi je teška i svi to znamo, ali pogledajte šta se uradilo već u nekoliko nedelja. Da napomenem, prošle nedelje imali smo simultano ipak tri dobre vesti. Prva je otvaranje prve banke za mikrokreditiranje, doduše sa malim kapitalom od 20 miliona maraka. Već 30 projekata je podneseno, dva su već odobrena i evo šanse za naše preduzetnike da krenu u nove poslove, da iskoriste novi ambijent. Evropska banka za razvoj je odobrila 125 miliona maraka za obrtna sredstva. Naša Vlada, sa Narodnom bankom Jugoslavije i sa poslovnim bankama, obezbedila je dodatnihoko 100 miliona maraka za izvozne programe. Ovog vikenda mi smo obrađivali razne projekte i računamo da će u sledeće dve-tri nedelje doći do odobravanja nekih 20 do 30 izvoznih projekata. To je samo početak. Šta nas očekuje što se tiče inostranstva? Očekuje nas 400 miliona maraka iz Evropske banke za razvoj, 400 miliona maraka iz kredita Svetske banke, 400 miliona maraka iz sredstava Međunarodnog monetarnog fonda, a što se tiče donatorske konferencije, ona je potvrđena za jun i tu očekujemo dodatnih 600 miliona do milijardu dolara, tj. 1,2-2 milijarde maraka. Da li je to dovoljno za našu zemlju? Da li je to delimično i nadoknada za ono što je urađeno u našoj zemlji? U svakom slučaju, i na diplomatskom i na ekonomskom planu, ova vlada, Savezna vlada i Narodna banka Jugoslavije složno rade na tome da uradimo sve što je u našoj mogućnosti da se privuče sveži kapital i da se omogući našoj privredi da krene nabolje. Zadnja stvar koju bih hteo da napomenem, jeste da je na zadnjoj sednici Vlade Republike Srbije formirana Komisija za regulisanje problema unutrašnjih dugova u našoj privredi. Mi nameravamo da to regulisanje uradimo za sledećih šest nedelja i da odblokiramo našu privredu, jer svi dolazite iz okolnih sredina i znam da su ta nelikvidnost, blokirani žiro-računi, velika prepreka u našoj privredi. Sada smo krenuli u rešavanje tog problema i nadam se da ćemo za šest nedelja imati pozitivne vesti na tom planu. Da zaključim, ako pogledamo ove poreske zakone, oni nisu niti sasvim novi, niti su dovoljni da budu proglašeni za celishodne za sveukupnu poresku reformu, ali oni su veoma značajan korak koje naša zemlja, ako glasate za njih, može napraviti, da ono što je naše kašnjenje od nekih 10 godina od one poreske reforme početkom 90-ih godina svedemo na dve-tri godine; a da sledeće godine zatvorimo taj jaz i zakašnjenje i da najzad uđemo ukorak i sa drugim zemljama u našem okruženju, ne Francuskom,Nemačkom, nego sa Bugarskom,Hrvatskom,Mađarskom i da za dve tri-godine dostignemo ne samo na poreskom sistemu, nego i u privredi njihove performanse. To je dinamika. Neće biti lako, ali verujte sa ovim budžetom i ovim poreskim zakonima najzad naši građani i naša privreda imaju perspektivu. Biće puno prepreka, ali dinamika je najzad na našoj strani, a što se tiče poreza imam samo jednu poruku za vas.Sve je ovo u formi - pomozite nam da vam pomognemo. To će biti pošteno urađeno, država neće više trošiti nenamenski i sve ono što bude ubrano će biti upotrebljeno za korist naših građana i naše privrede.
Po Poslovniku? Izvolite.
Poštovani poslanici, hteo bih da iskoristim pravo po članu 111. Poslovnika, pre prelaska na glasanje da predložim Narodnoj skupštini da se glasanje o ovom važnom paketu zakona izvrši prozivkom. Član 111: "Na zahtev narodnog poslanika, Narodna skupština može, bez pretresa odlučiti da se glasa prozivkom". Kratko obrazloženje: čuli smo par diskusija, dopala mi se diskusija gospodina Srđana, koji je rekao da nas ovim paketom zakona DOS uvodi u Evropu, pa ne bi bilo fer da ostane nezabeleženo u istoriji, da narod zapamti ko nas je uveo u Evropu, ko je rasteretio građane, ko im je pomogao. Ne samo da zabeleži istorija, već da omogućimo našim građanima, taksistima, komšijama, prijateljima, da znaju ko im je pomogao da budu rasterećeni, a ko im dušmanski nije dao da budu rasterećeni od poreza, ko im nije dao da idu u Evropu. Ja sam i i prošli put diskutovao još zbog jedne stvari. Molio bih vas da ispoljite ličnu hrabrost, da izglasate glasanje prozivkom, jer uvidom u stenograme može da se vidi jasno da pri svakom glasanju ima 10 poslanika koji nisu glasali i da se posle toga kada komšija, prijatelj, drug, taksista nije zadovoljan, pozivamo na to da smo baš mi ti koji nismo glasali. Mislim da je u interesu vladajuće partije da se glasa prozivkom.
O ovome ćemo se izjasniti. Ovo je u skladu sa Poslovnikom. Prvo da zaključimo pretres, pa ćemo pre stavljanja na glasanje da odlučimo. Izvolite po Poslovniku.
Napravljena je povreda člana 98. Poslovnika o radu Skupštine kada ste, predsedniče, dozvolili prethodnom ministru da priča nešto što nije tačka dnevnog reda. [[Žagor.]] Mi smo radikali fini, imamo demokratske manire, pustimo ministra da da završnu reč, a onda iznosimo primedbu. Ministar je govorio o Fondu za solidarnu stambenu izgradnju. Ministre, gde ste vi to pročitali, te podatke? Kada ste vi to usvojili? Da li ste tu sednicu...
Ne polemišite, nego istaknite gde je prekršen Poslovnik.
Istakao sam gde i navodim mesta gde su. Ministar je rekao da je Vlada prihvatila amandman. Kad ste to zasedali, u 24,00? Šta je ovo, vlada vampira? Drugo, pogledajte malo, ministre, pa vi ste kompletan zakon poništili. Član 44.
Vi ulazite u polemiku, ja vas drugi put opominjem. Javili ste se zbog kršenja Poslovnika. Molim vas da sa tim okončate ili da napustite govornicu.
Samo ukazujem na mesta gde je ministar odstupao od dnevnog reda. Čovek izlazi tu dva-tri puta i koristi, naravno, prednost koju imaju članovi Vlade i iznosi neke podatke za koje niko ne zna u ovoj sali. Vi ste poništili i član 44. Ne obavezujete lokalnu samoupravu ni na jedan način. Sada ministar kaže - obavezujuće je. A, čemu...
Oduzimam vam reč jer vi uopšte ne govorite o Poslovniku. Molim vas da napustite govornicu.
Samo navodim u čemu je povreda Poslovnika.
Dajem pauzu od 5 minuta. Prekidam pauzu. Zaključujem zajednički načelni pretres. Narodna skupština će o ovim predlozima zakona, o kojima je obavljen zajednički načelni pretres, pojedinačno da glasa u načelu, obaviće pretres u pojedinostima i glasati u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O POREZU NA DOBIT PREDUZEĆA Vaš predlog se odnosi na sve zakone, je l' tako? Da to ne zaboravimo i kasnije. Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije i amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Petar Jojić... (U međuvremenu poslanik Šešelj traži reč po povredi Poslovnika). Izvolite.
Povređen je član 346. Prvo mora da se glasa...
Tog člana nema u Poslovniku.
Ma ima, nego niste došli do tog člana. Prvo mora da se glasa u načelu o svakom zakonu pre nego što se pređe na raspravu o amandmanima.
Pa, naravno.
Vi ste već krenuli na amandmane.
Ne, vi dopisujete tačke Poslovnika koje ne postoje, a zatim žurite kao, kako narod kaže, ždrebe pred rudu.
Kako, kako? Kako rekoste, nisam čuo?
To narod kaže.
Kako žurim?
Ždrebe pred rudu.
Morali bi malo da vodite računa o pristojnom ponašanju u ovoj skupštini. To što se vaša partija i vaš predsednik Koštunica iz dana u dan kompromituju lošim političkim potezima i stropoštavanjem zemlje u ambis, vama ne daje za pravo da ovde vređate narodne poslanike.
Zaista se najiskrenije izvinjavam. Ovim zaista nisam mislio da uvredim. Ovo je stara narodna izreka kada se žuri. Ništa uvredljivo u tome nema. Već tri meseca radimo na potpuno isti način. Zatvori se objedinjena rasprava, prelazi se na tačke dnevnog reda, pročita se koji su amandmani pristigli i jedan po jedan zakon pre toga usvoji u načelu, a zatim razmatraju amandmani, pa drugi zakon u načelu i tako dalje. Tu nema nikakvih novosti i nikakvih novih dopisivanja Poslovnika. Radimo danas kako radimo već dva i po meseca. Nema potrebe da žurite. Upravo radimo to što vi predlažete. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Petar Jojić, Miroljub Veljković, Nataša Jovanović, Milorad Mirčić, Predrag Čanović, Dragan Marković, Petar Petrović, Goran Cvetanović, Dragan Tomić, Veroljub Arsić, Stevan Kesejić, Stevo Dragišić, Ljubomir Kragović, Gordana Pop-Lazić, Dragan Čolić, Nebojša Jović, Dušan Ilić, Predrag Bajčetić i Gorica Mojović, Dragoljub Stamenković i Goran Cvetanović, Zakonodavni odbor i Vlada Republike Srbije, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Narodni poslanik Dušan Ilić, na sednici Odbora za finansije, povukao je sve amandmane koje je podneo na Predlog zakona, a narodni poslanik Stevan Kesejić je pisanim putem povukao amandman na član 48. stav 1. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Zakonodavni odbor je predložio da se, u okviru pravno-tehničke redakcije, u članu 33. u stavu 1. Predloga zakona reči: "deoničko društvo" zamene rečima: "akcionarsko društvo", sa čime se saglasio predstavnik predlagača na sednici Odbora. Pošto je načelni pretres o ovom predlogu zakona obavljen u okviru zajedničkog načelnog pretresa, prelazimo na odlučivanje o Predlogu zakona u načelu. Pre toga odlučićemo o predlogu narodnog poslanika Dragana Jovanovića o tome da se o ovome zakonu izjasnimo javno prozivkom. Molim vas da se narodni poslanici o ovom predlogu izjasne glasanjem. Za 64, protiv 130, uzdržana četiri, nije glasalo četiri, od ukupno 202 prisutna narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Stavljam na glasanje Predlog zakona o porezu na dobit preduzeća u načelu. Za 136, protiv 63, uzdržanih nema, nije glasalo četiri, od ukupno prisutna 203 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman na član 15. glasi tako da se on menja - izdaci za zdravstvene, kulturne, obrazovne, naučne, humanitarne, verske i zaštitu čovekove sredine, kao i sportske namene priznaju se kao rashod u iznosu najviše do 5% od ukupnog prihoda. Izmenom člana 15, preduzećima koja ulažu za navedene izdatke priznao bi se veći rashod od 5% i time zadovoljila potreba u ovim sferama koje su u hroničnoj besparici, a neke elementarne potrebe bi mogle da se zadovolje. Sada imate priliku da pokažete da zaista želite poboljšanje u zdravstvenoj, kulturnoj, obrazovnoj i naučnoj oblasti. Izdaci za ove namene priznali bi se kao rashod u iznosu najviše do 5% od ukupnog prihoda. Ukoliko ne usvojite amandman pokazaćete po ko zna koji put svoju nebrigu za ove oblasti. Široka je lepeza vaših poreza i nema oblasti ljudskog delovanja koja je ostala pošteđena poreza. Čim građanin ujutru ustane, platiće porez na vodu kojom se umio, na četkicu za zube, na odelo koje je obukao, na doručak ili hranu koju je pojeo, zatim porez na prevoz do posla, porez na automobil kojim se odvezao, a na poslu plaća porez na zaradu koju je zaradio. To je vaša slika i prilika, sve ste lepo smislili. Da nije srpskih radikala, prevara građana Srbije bi bila efikasnija. Vaša apsolutna vlast, vaši strogo kontrolisani mediji, sa obiljem laži, vaša, i samo vaša, DOS-ovska istina, zasnovana je na prevari naroda. Budite sigurni da su građani Srbije shvatili šta im DOS nudi.
Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? Ima reč dr Vojislav Šešelj.
Ovaj amandman je dobro promišljen, ali bih u prilog njegovoj elaboraciji izneo još nekoliko argumenata, koji iziskuju da se celi član 15. Zakona preformuliše. Prvo, treba povećati iznos sa 3 na 5% od ukupnog dohotka koji bi bio oslobođen plaćanja poreza, ukoliko se novac usmerava u strogo namenske svrhe. Ovde su nabrojane te namenske svrhe, ali nisu precizirane. Precizirane su samo u jednom slučaju, gde je reč o humanitarnim namenama, ali nedovoljno. Kaže se - izdaci za humanitarne namene priznaju se samo ako se izvrše preko humanitarnih organizacija, koje su registrovane za te namene. To ništa ne govori. Ima čitav niz navodnih humanitarnih organizacija, koje su falš registrovane i služe za pranje novca, ili za zloupotrebu novca. Svojevremeno je Batićev zamenik, Aleksandar Stefanović,imao svoj humanitarni fond. To je jedan od razloga što smo ga mi izbacili, međutim, kao takav,Batiću je dobrodošao. Nigde nijednog dokaza nemate da je dinar iz tog fonda zaista išao u humanitarne svrhe. Znači, mora se tačno reći koje su to humanitarne organizacije da bi bile oslobođene od plaćanja poreza, a ne, neko izmisli humanitarnu organizaciju i lepo tamo prebacuje novac. I šta je radio sa novcem - podelio u humanitarne svrhe, kome - nema traga. Zatim, postoji jedan vrlo ozbiljan problem kad je reč o sportskim namenama, to nije dobro rešenje. Treba i to da se precizira, da li će to biti pare za velike sportske klubove, a mi znamo kakav je tamo kriminal, trgovina fudbalerima, pranje novca, itd, ili će to zaista ići za pomaganje masovne fizičke kulture? Pa, da se precizira - za izgradnju sportskih igrališta u školskim dvorištima, fiskulturnih dvorana, za izgradnju drugih objekata. Ovo ima smisla ukoliko se finansiraju sportski objekti, a ne ako se daje onima za koje unapred znamo da veoma, veoma često špekulišu novcem i taj novac zloupotrebljavaju. Očigledno, ministru nije stalo da se te stvari preciziraju, nego želi da to ostane ovako u što široj formulaciji, kako bi zloupotrebe bile mnogo veće, nego što bi se to moglo podneti u jednoj društvenoj sredini kakva je naša, gde caruje ekonomska kriza i socijalna beda. Zatim, za obrazovne svrhe treba precizirati - koje su to obrazovne svrhe, šta znači to - izdvajanje za obrazovne svrhe? I neko sada kaže -dajem za obrazovanje, a gde obrazuješ to što finansiraš - kod svoje kuće, ima večernju školu. (Glas iz sale: Gaša kontroliše to). Pa ne može ministar, za njega je i lekarski konzilijum, kome se podvrgla Vlada Srbije, zaključio da je alkoholičarski rekonvalescent i da je nesposoban da obavlja posao ministra prosvete, to je za Gašu Kneževića utvrđeno i nemojte sada da ga pominjete.
Gospodine Šešelj, molim vas da se držite teme.
Vi upozorite ove koji mi dobacuju, nisam ja pomenuo Gašu Kneževića, nego sam bio prozvan povodom Gaše Kneževića. Dakle, čitav niz pitanja se otvara ovim članom zakona, a Vlada o tome nije razmišljala. Vidite, zašto bi se uopšte oslobađale članarine komore, savezi i udruženja, a ne oslobađaju se političke organizacije? Privatna je stvar svakoga da li će se negde učlanjivati i da li će plaćati članarinu. Zašto bi to bio osnov za oslobađanje od poreza? Tu Vlada, koja odra narodu kožu sa grbače, jednostavno daje mogućnost da se učlanjuju gde ko hoće i da budu oslobođeni za taj iznos. I, negde će uvesti velike iznose za članarinu. Nije to problem tamo gde je simboličan iznos za članarinu, nego gde se, kao u Rotari - klubu, propiše neki veći iznos, procenat od zarade ili procenat od ukupnog prometa. Da li će da se finansiraju sada masonske lože i rotari - klubovi? Samo se vi smejte, to je vrlo ozbiljno. Savezni ministar unutrašnjih poslova, Zoran Živković, javno je priznao da je član Rotari - kluba. Nisu to naivne stvari. Dakle, ovaj član zahteva temeljitiju elaboraciju. Mi, srpski radikali, smo za to da se izdvajanje za verske potrebe takođe oslobađa od poreza, do ovoga iznosa, ali da se tačno kaže koje su to verske potrebe, pa da se kaže - za Srpsku pravoslavnu crkvu, ko je pravoslavac, za Rimokatoličku crkvu, za islamsku versku zajednicu, za jevrejsku versku zajednicu, za protestantske crkve, i da se kaže koje su. Ovde će vam doći u obzir izdvajanje za verske sekte, asocijalne verske sekte. Ni to nije nimalo naivno. To je dodatni razlog da se vodi računa o poreskim oslobađanjima, pošto ste sirotinju ovoga puta oporezovali. Kada oporezujete one od kojih imate šta da oporezujete, da ne preterujete u oslobađanjima. Ima dosta stvari za koje poreske obveznike treba oslobađati, ali onda to treba precizirati - za masovnu fizičku kulturu, za registrovane verske zajednice, tradicionalne crkve, itd.
Gospodine Šešelj, moram da vas opomenem za vreme. Hvala. Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne javlja se.). Ako ne, stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne glasanjem o amandmanu narodnog poslanika Dragana Čolića. Za 56, protiv 93, uzdržao se jedan, nije glasalo 25, ukupnoprisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. stav 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Marković. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Dragan Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, Stranka srpskog jedinstva je podnela amandman - u članu 15. stav 1. reči "do 3%", da se zamene rečima "do 5%", da se privredni subjekti oslobode za sledeće namene - za sport, za humanitarne, verske, za zaštitu čovekove sredine, i ostale humanitarne akcije. Mislimo da je 3% nedovoljno za preduzeća da pomažu ove segmente, imajući u vidu da je proizvodnja opala u svim preduzećima. Ako se podsetimo da smo ukinuli Ministarstvo za sport i da se o sportu veoma malo brine, onda je trebalo da stvorimo određene uslove onim preduzećima koja žele da pomognu sport i da ih oslobodimo, da umesto 3%, bude 5% za sport. Stranka srpskog jedinstva ima jednu humanitarnu organizaciju - Fond treće dete, gde pomažemo sve porodice koje imaju troje i više dece, ali iz poznatih razloga, pošto je opala proizvodnja i opao promet svim onim preduzećima koja su do sada pomagala ovu organizaciju, predlažemo da se umesto 3% poveća na 5%, da se oslobode preduzeća. Hvala vam.
Da li se još neko javlja po ovom amandmanu? (Ne.) Ako ne, onda stavljam na glasanje amandman koji je podneo narodni poslanik Dragan Marković. Molim narodne poslanike da se izjasne o ovom amandmanu glasanjem. Za 54, protiv 98, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 25, ukupno je prisutno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predloženi amandman. Na član 15. amandman su podneli narodni poslanici Predrag Bajčetić i Gorica Mojović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor su prihvatili ovaj amandman, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 15. amandman su podneli narodni poslanici Dragoljub Stamenković i Goran Cvetanović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Dame i gospodo narodni poslanici, podnet je amandman na čl. 15. Zakona o porezu na dobit preduzeća. Član 15. glasi: "izdaci za zdravstvene, kulturne, obrazovne, naučne, humanitarne, verske, zaštitu čovekove sredine i sportske namene, priznaju se kao rashod u iznosu najviše do 3% od ukupnog prihoda". Amandmanom se u članu 15. stav 1. iznos od 3% menja u 5% od ukupnog prihoda, zbog stimulacije izdvajanja za ove namene. Pored ovog amandmana koji se odnosi na prvi stav, proširen je i amandman, za razliku od drugih narodnih poslanika, i na stav 6. U Zakonu je dato - izdaci za reklamu, propagandu, reprezentaciju priznaju se kao rashod u iznosu do 3% od ukupnog prihoda. Tu dolazi do promene da se u članu 15. postojeći stav6. briše, a dodaje se novi tekst, stav 6: "izdaci za propagandu i reklamu priznaju se kao rashod u iznosu do 5% od ukupnog prihoda". Ali, dodaje se i novi stav 7. koji glasi: "izdaci za reprezentaciju priznaju se kao rashod u iznosu od 1% do ukupnog prihoda". Zbog čega? Ista je suma, ali smatramo što se tiče propagande i reklame, treba povećati taj procenat, odnosno izdvajanje, ali da bismo smanjili zloupotrebu na osnovu reprezentacije, sa predloženih 3%, idemo na 1%. Znači, pre svega, treba reklamu i propagandu posmatrati kao oglašavanje u elektronskim i štampanim medijima, učestvovanje na sajmovima itd. To treba stimulisati, dok pokloni i poslovni ručkovi ne spadaju u to, zato treba u prvom slučaju povećati predloženi iznos, a u drugom smanjiti na 1%.
Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman koji su podneli poslanici Dragoljub Stamenković i Goran Cvetanović. Za 50, protiv 92, uzdržanih nije bilo, nije glasao 31, ukupno su prisutna 173 narodna posalnika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predloženi amandman. Na član 16. stav 5. amandman je podneo narodni poslanik Miroljub Veljković. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Poštovani narodni poslanici, ja sam stvarno impresioniran. Pored ovoliko amandmana koje je opozicija podnela na ovom i svim prethodnim zasedanjima, hajde neka ih bude 500, dva puta su se poslanici DOS-a oglasili sa amandmanima. To su ove dve gospođe i Vlada, i oberučke su ih svi skupštinski odbori prihvatili. Gde nađoste te bisere, te ekonomske stručnjake, a nas ovoliko ovde ubismo se radeći i ni jedan amandman da prođe. Dozvolite da pređem na obrazlaganje mog amandmana. Jedan moj prethodnik, poslanik DOS-a, reče da mu nije jasno kako to opozicija kritikuje predloge zakona u načelu, a daje tolike amandmane. On je to nazvao opstrukcijom. Predloge zakona u načelu kritikujemo zato što je ovaj poreski zakon sada loš, a amandmane dajemo da bi te poreske zakone popravili. Budite ubeđeni, što se tiče nas, srpskih radikala, da ćemo svaki dobar predlog Vlade i narodnih poslanika podržati. Evo primera: u ovom predloženom paketu poreskih zakona, koji je loš, ovaj predlog zakona je najbolji, gospodine ministre, ili bolje reći - on jedini može dobiti prelaznu ocenu nas srpskih radikala. U njega su, istine radi, ugrađena savremena i jednostavna rešenja, što ga čini vrlo prihvatljivim za privredne subjekte. Na stranu činjenica, koju su istakli gospodin Toma Nikolić i gospodin Vučurović, što je privreda u takvom stanju da budžet neće imati nikakvih efekata od ovog poreza na dobit. Istine radi, Predlog zakona nije loš. I pored dobrih rešenja, u njemu ima dva nedostatka, a to su: pod jedan, mnogo je restriktivan prilikom iskazivanja priznavanja troškova u poslovanju preduzeća, a samim tim sputava i destimuliše investicije u privredi. Vi ste, malopre, rekli nešto drugo. Međutim, nema dokaza u nacrtu ostalih poreskih zakona da to stimuliše bilo kakve investicije u srpskoj privredi. Pod dva, ovaj predlog zakona je potpuno destimulativan za ino-ulaganja. Ministar je i danas i pre neki dan pokušavao da nas ubedi, pričao nam o nekom pranju prljavih para itd. Mi merama fiskalne politike i drugim merama državne administracije treba da privučemo kapital. Ako nismo oporezovali taj prljavi kapital kad je iznet iz ove države, zašto ga sada oporezujemo ako treba da uđe. Vi ste živeli u Zapadnoj Evropi, vi znate šta je Austrija uradila u prethodnih 15 godina. Sav prljav kapital, posebno iz Istočne Evrope, u zadnjih 10 godina je ušao u Austriju, pa sada peru ruke, normalno vratili, ali austrijska država i austrijski narod su imali velike efekte od toga. Šta radi Švajcarska već 150 ili 200 godina? Mislim da je to jedna demagoška teza koju ste ovde izneli, Bože moj, da sprečimo da se neki kapital koji je iznet iz ove zemlje, slučajno se ne vrati u ovu zemlju. Valjda treba da radimo upravo suprotno. Na član 16. stav 5. ovog predloga zakona podneo sam amandman i predlažem da se stav 5. menja i da glasi: "Na teret rashoda u poreskom bilansu priznaju se stvarni troškovi izvršenog ulaganja u tekućoj godini i rezervisan iznos u narednoj godini". Značaj investicija u privredi za ovu državu je nemerljiv. U ovom trenutku jedino investicije mogu pokrenuti privrednu mašinu Srbije i napuniti, koliko-toliko, ovaj rasipnički budžet i podići standard stanovništva. Čega se to predlagač plaši? Da se, ukoliko se rezerviše iznos predviđenih ulaganja u narednoj godini, neće beskonačno prenositi u neku narednu godinu. Postoji tu vrlo prosto rešenje. Može da se u taj član ugradi jedna klauzula da se rezervisani iznos ulaganja u narednoj godini mora i utrošiti u toj godini. I da završim. Još jednom, dame i gospodo, budžet nećemo napuniti tako što ćemo istresti džepove stanovništva. U tim džepovima, to mora biti jasno i ministru i vama poslanicima DOS-a, nema para, već budžet možemo napuniti isključivo ako pokrenemo privrednu mašinu Srbije.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam amandman narodnog poslanika Veljkovića na glasanje. Za 52, protiv 97, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 23, ukupno su prisutna 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Marković. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li se neko drugi javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 49, protiv 90, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 34, ukupno su prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. stav 2. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Dragan Marković i Veroljub Arsić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? Ima reč Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, u članu 39. tražio sam da se porez na dobit preduzeća plaća u iznosu od 15%. Ovim zakonom je predviđeno 20%. Ranije je stopa varirala od 15 do 25%. Međutim, imajući u vidu sve poreske propise koje je ova skupština donosila, kao i opterećenja preduzeća radi izmirenja takvih poreskih propisa, smatram da treba smanjiti porez na dobit preduzeća na 15% i iz još jednog razloga, a to je da već pojedini zamenici i pomoćnici ministara najavljuju novi zakon o računovodstvu gde takozvane fiktivne troškove neće biti moguće prikazati i tako umanjiti dobit preduzeća. Svi znamo kakva nam je privreda i smatram da bi ovako pomogli i privredi i celoj zemlji. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč?
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 39, stav 2. iznos od 20% treba zameniti iznosom od 15%. Smatramo da treba smanjiti porez sa 20 na 15%, imajući u vidu da se nalazimo u veoma teškoj godini. Na ovaj način bi stimulisali privatne preduzetnike da zaposle malo veći broj radne snage. Ako se podsetimo da će za šest meseci biti privatizacija i, kako nam je to ministar rekao, da će svaka fabrika imati višak radne snage i da će ti ljudi ostati bez posla, na ovaj način, manjom stopom poreza za privatne preduzetnike, stvara se mogućnost da oni mogu da prime višak radne snage iz državnih preduzeća. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman narodnih poslanika Veroljuba Arsića i Dragana Markovića. Za 53, protiv 98, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 26, ukupno je prisutno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. stav 2. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Nataša Jovanović, Ljubomir Kragović i Petar Jojić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč?
Dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o porezu na dobit preduzeća ukazuje nam na još jednu činjenicu, koju poslanici SRS iznose za skupštinskom govornicom od dana usvajanja budžeta za ovu godinu. Mi smo u objedinjenoj raspravi zaista imali veoma malo vremena, svega 10 minuta, da govorimo o sedam tačaka dnevnog reda, tj. predloga poreskih zakona. Međutim, evidentno je da ovaj najnoviji talas poreskih reformi ima za cilj samo da potpuno potopi ionako krhku i slabu privredu u našoj zemlji. Činjenica je, a o tome je i danas govorio ministar Božidar Đelić, da ova vlada očekuje rast društvenog proizvoda od 5% u ovoj godini. Premijer Đinđić je rekao da je on optimista i očekuje 10%, što je van svake realnosti, jer ako pogledate sve velike proizvodne kapacitete, sve fabrike u našoj zemlji, počev od "Zastave" u Kragujevcu u kome živim, preko svih ostalih velikih industrijskih kompleksa, jasno ćete uočiti da se u njima, otkako je DOS-ovska vlada preuzela kormilo u svoje ruke, ništa ne proizvodi ili vrlo malo, i pitanje je šta će biti sa ogromnim nagomilanim viškom radnika, bez mogućnosti da se iznađu rešenja i novi programi za ta preduzeća. Zaista moj manir nije da kao opozicioni poslanik hvalim ono što predlaže Vlada, i ne vidim ništa osim jasno definisanih stavki u Predlogu zakona, odnosno svakog člana pojedinačno, šta je to što bi trebalo ovde pohvaliti. To iz prostog razloga što se i ovaj zakon samo uklapa u deo vaših predizbornih obećanja, ali ne građanima Srbije, koji od toga neće imati nikakve koristi, nego onima koji su vam pomogli da dođete na vlast, pre svega zemljama Evropske unije i svetskim finansijskim institucijama, po čijim nalozima i vršite usaglašavanje ovih poreskih stopa i čitavog paketa zakona. Na kraju krajeva,i sam budžet je tako projektovan. Smisao za realnost je kod ove obogaljene DOS-ovske vlade potpuno odsutan iz prostog razloga... (negodovanje u sali) ne znam zašto ti povici, to nije ništa uvredljivo. Znate, ako kažete - obogaljen, onda mislim da nije u stanju da u pravom svetlu sagleda situaciju u našoj zemlji, ni sa resornim ministrom, ni sa predsednikom Vlade, ni sa potpredsednicima, već kroz činjenicu da to mora da bude usklađeno tako da se pozivate na ono što se dešava kod zemalja u okruženju. A ne govorite o činjenici da su te tzv. međunarodne finansijske institucije, MMF i Svetska banka, na eksperimentu u latinoameričkim zemljama pokazali šta im je cilj i da će taj isti recept da primenjuju i ovde kod nas. To je jednostavno velika mašina za mlevenje, u koju žele da uvuku male i slabe, ali one kojima ih tako predstavlja aktuelna vlast. A upravo je vlast u ovoj zemlji takva, koja će na taj način da govori da je ovde sve propalo, da nemamo nikakve resurse, da je sve uništeno i kroz obezvređenu privredu i kroz prodaju budzašto učiniće položaj zaposlenih, i onih koji treba da nađu rešenje u tim privrednim kompleksima, još težim. Morali biste da se rukovodite onim što je geslo nas, srpskih radikala, da možete da oporezujete onoliko koliko neki privredni subjekt ili građani mogu da ostvare realnog dohotka, prihoda, u tekućoj godini. Vama to očigledno nije cilj. Vi imate zacrtanu budžetsku projekciju, imate zacrtan iznos sredstava koji kako-tako morate da namaknete, i upravo u tom cilju podnet je amandman na član 39. stav 2. Predloga zakona, da se poreska stopa na dobit preduzeća smanji sa vaših predviđenih 20%,iako se vi pozivate na zemlje Evropske unije, na zemlje u okruženju. Čuli smo malopre i primer Mađarske, kako je to tamo niže, svega 18%, a to nije dovoljno i to će biti prava katastrofa za našu privredu. Ako želite da stimulišete naš razvoj, ako želite da se uzmete u pamet, mi moramo da se oslonimo samo na svoje sopstvene resurse... (Predsednik: Vreme.) ... na onu pamet, na ono znanje i na one radnike koji žele da rade, ali ne tako da budu u podređenom položaju, nego da u ovoj zemlji svi veliki industrijski kompleksi imaju ravnopravno partnerstvo i strateškog partnera po meri, po kojoj mi moramo da ga imamo, a nekao što nameravate i EPS, i "Zastavu" i sve ostale industrijske komplekse i sve ono što možete, da prodate budzašto. Ako ste već sa velikim manjkavostima... (Predsednik: Molim vas da privedete kraju.) ... ovaj zakon u celini, u načelu smo zapravo usvojili pre pola sata, bilo bi više nego neophodno da prihvatite ovaj amandman i da se stopa poreza na dobit preduzeća smanji na 10%, kako bi se naša privreda stimulisala.
Da li se još neko javlja za reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, na član 39. Predloga zakona o porezu na dobit preduzeća predložio sam izmene utoliko, kao što je i prethodni poslanik govorio, da se smanji stopa poreza na dobit preduzeća sa 20% na 10%. Zašto? Izmenjene su društvene okolnosti. Predlagač zakona, iako je zadržao postojeće rešenje, trebalo je da ima u vidu činjenicu da su se u međuvremenu promenile okolnosti i da je privreda u veoma teškom položaju. Samo bi tih 10% smanjenja omogućilo, pri ovako lošem poslovanju mnogih i brojnih preduzeća, da se podstakne proces proizvodnje, koji je jedini faktor u našem društvu da bi se ipak mogla unaprediti proizvodnja, razvijati privreda, a s druge strane da bi se obezbedila sredstva za punjenje budžeta. Zbog toga i ostajem kod ovog predloga amandmana i predlažem narodnim poslanicima da ga usvoje. Ne bi valjalo da ovo bude poreska vlada, a ne narodna. Neka narodni poslanici razmisle, jer je vreme da se neke stvari moraju korigovati i mora se ići u pravcu da se poboljšavaju uslovi rada, privrede, koja je i te kako dragocena. Hvala.
Poslanik Kragović, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ovom predlogu zakona o porezu na dobit preduzeća, u članu 39. stopa poreza na dobit preduzeća iznosi 20%. Podneo sam amandman da se ova stopa poreza na dobit preduzeća smanji i da iznosi 10%. Ideja mi je bila da se ova olakšica uvede iz jednog razloga, da bi se ekonomska situacija u privredi poboljšala. Ovim smanjenjem poreske stope stvorili bi se uslovi za razvoj, kako malih, tako i srednjih preduzeća, kao i za zapošljavanje radnika u većim preduzećima. Poreska obaveza od 20% samo će otežati i dovešće do toga da mnoga preduzeća neće biti u stanju da isplate ovaj porez. Smanjenjem ovog poreza donekle bi ublažili obaveze privrede. Znamo da je privreda taj zamajac koji treba da pokrene celokupnu ekonomsku situaciju u našoj zemlji. S druge strane, upošljavanjem novih radnika i porezima, normalno na lični dohodak, mnogo bi se više ostvarilo, nego ovim porezom na dobit preduzeća od 20%. Zato vas molim da prihvatite ovaj predloženi amandman i da glasate da stopa poreza na dobit preduzeća iznosi 10%. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Ako ne, stavljam amandmane narodnih poslanika Nataše Jovanović, Ljubomira Kragovića i Petra Jojića na glasanje. Za 58, protiv 111, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 13, ukupno prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. stav 2. amandman je podneo narodni poslanik Stevo Dragišić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li je predlagač tu? (Nije.) Da li se neko drugi javlja za reč? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman poslanika Dragišića na glasanje. Za 58, protiv 94, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 27, ukupno je prisutno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 43. amandman su podneli narodni poslanici Dragoljub Stamenković i Goran Cvetanović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Da.) Izvolite. Reč ima poslanik Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman je podnet na član 43. Radi se o ubrzanoj amortizaciji, koju obveznik ima u odnosu na stalna sredstva koja služe za: 1) sprečavanje zagađivanja vazduha, vode i zemljišta, ublažavanje buke, uštedu energije, pošumljavanje, prikupljanje i korišćenje otpadaka kao industrijskih sirovina ili energetskih goriva; 2) naučnoistraživački rad; 3) školovanje i obuku kadrova. Ovim amandmanom u članu 43. dodaje se nova tačka 4. koja glasi: "Oprema za zdravstvenu i socijalnu zaštitu". Znači, radi se o tome da treba omogućiti nabavku najsavremenije opreme za zdravstvenu zaštitu, uz najmanje troškove. I sami znate u kakvim su nam uslovima i stanju aparati u zdravstvu. U svakom slučaju, potrebno je obezbediti, ubaciti, da za te aparate, koji služe korisnicima zdravstvenih usluga, važi ta amortizacija. I sami znate da su to dosta skupi aparati i da su, počev od EKG aparata, rendgen aparata, u zaista lošem stanju. Recimo, skener u Leskovcu dve godine uopšte nije bio u funkciji dok se nije našlo oko 70 hiljada maraka da se nabavi lampa, tako da je tek skoro ponovo počeo da funkcioniše. Moraću da vam kažem da je za obavezno servisiranje jednog skenera, mesečno izdvajanje 30 hiljada dinara. To su velika sredstva. Iako računamo da treba stimulisati i privatnu doktorsku praksu, odnosno kućnog lekara, u svakom slučaju treba omogućiti tim zdravstvenim radnicima da nabave što kvalitetnije aparate, da na taj način korisnicima zdravstvenih usluga omogućimo jeftinije i bolje lečenje. Ovom prilikom apelujem na narodne poslanike, pre svega, na narodne poslanike DOS-a, da usvoje ovaj amandman, jer tu ima dosta zdravstvenih radnika. Znam samo da u Demokratskoj stranci Srbije ima šest lekara. Oni sami znaju koliki je uopšte značaj aparata u zdravstvenoj nezi naših pacijenata. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Niko.) Stavljam amandman na glasanje. Za 59, protiv 100, uzdržanih nije bilo, nisu glasala 22, ukupno 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. stav 1. amandman su podneli narodni poslanici Dragoljub Stamenković i Goran Cvetanović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Konstatujem da je amandman povučen. Na član 44. stav 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Tomić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Poštovana gospodo narodni poslanici, član 44. Zakona o porezu na dobit preduzeća je interesantan zbog toga što posebno reguliše materiju poreskih oslobođenja. Ono što je bitno za materiju poreskih oslobođenja u svim zakonima je da predlagač zakona posebno povede računa o oblastima, odnosno zaduženjima koja će dati poreskim obveznicima i da vodi računa kako kategorije pojedinih poreskih obveznika da ne pretrpe veliku štetu. Ono što je činjenica, a ovim zakonom i definitivno pokazano, jer je prethodni zakon bar u ovom delu naveo dosta bolja rešenja, a koliko ja znam takva rešenja postoje i u svim evropskim zakonodavstvima, to je vođenje računa o novoosnovanim, odnosno novostvorenim preduzećima. Ovde se posebno radi o preduzećima u oblasti proizvodnje, u oblasti poljoprivrede i tim malim preduzećima, preduzetničkim, u oblasti pružanja usluga. Zakonodavac je svojim predlogom izbrisao tačku iz zakona, jer smatra da novostvoreno preduzeće, koje je počelo da se bavi proizvodnjom, nema nikakve potrebe da bude oslobođeno. Ranije zakonsko rešenje je bilo na tri godine. Ja sam mislio i predložio da je dobro da bude poresko oslobođenje, ali na jednu godinu i, posebno, da bude vezano za oblast proizvodnje, odnosno za oblast malih preduzeća. Imali smo i stalno imamo u medijima priču da ćemo podržati proizvodnju, da ćemo podržati mala i srednja preduzeća. Definitivno se ovim članom zakona jasno pokazuje da te podrške nema. Jedino stečeno pravo novoosnovanog preduzeća da ima poresku olakšicu u prvoj godini poslovanja očigledno je izbrisano, sa samo jednim razlogom i obrazloženjem koje je meni rečeno na Odboru za finansije - da nema razloga da to preduzeće bude oslobođeno. Zašto ovo govorim? Govorim iz prostog razloga što u vreme kada se krene u investiranje, stvaranje, organizaciju, oblikovanje procesa proizvodnje, stvaranje određene vrste proizvoda ili bavljenje tim oblikom ili delatnošću, ulažu se izuzetno visoka i značajna sredstva, polazi se od kreditiranja kod pojedinih banaka i kasnije se javlja obaveza da se bankama i bankarskim organizacijama u nekom periodu moraju vraćati krediti. Očigledno da predlagač zakona nema nameru da svojim zakonskim rešenjem podrži novostvorena preduzeća, a posebno u oblasti proizvodnje, poljoprivrede i usluga. Mi smo ponudili u jednoj od narednih tačaka i predlog zakona iz te oblasti, gde se jasno vidi neophodnost podrške malim i srednjim preduzećima. Ova zakonska rešenja koja nudi predlagač, sigurno u ovoj oblasti nisu dobra i mislim da ne donose ništa dobro ni proizvođačima ni ljudima koji pružaju usluge, a posebno će imati problema, jer gotovo svi u ovoj državi nemaju veliki gotov novac da bi stvarali preduzeća, već moraju da prodaju imovinu ili da uzimaju kredite kod banaka, a ti krediti nisu jeftini. Znači, neće imati ni daha da održe nivo proizvodnje i svoju želju da se bave određenim delatnostima. Meni je žao što Vlada i Odbor za finansije nisu imali razumevanja za ovaj moj predlog, i ne samo moj-meni je više udruženja i građana tražilo da ovakav amandman predložim. Pri tome, mislim da poslanici u Narodnoj skupštini treba da imaju sluha za ovaj amandman i da ga usvoje. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Niko.) Stavljam amandman na glasanje. Za56, protiv 110, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 16, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. stav 1. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman na Predlog zakona na dobit preduzeća podnela sam na član 44. koji reguliše pitanje poreskog oslobađanja, tako da se iza tačke 3. doda još jedna tačka 4., koja bi glasila: "Novoosnovana preduzeća na dve godine od dana osnivanja". Zbog čega? Zbog toga što smatram da je novoosnovanim preduzećima ovo prevelik namet ako se uzme u obzir koje sve još namete imaju, da prilikom registracije već moraju da obezbede osnivački ulog, a znamo da je taj osnivački ulog oko pet hiljada dolara u dinarskoj protivvrednosti, da moraju da nabave osnovna sredstva i opremu, da moraju da zaposle radnike, a znamo koji su sada doprinosi na svakog zaposlenog radnika. Verovatno će biti opterećen i kreditima, a sadašnja kreditna politika banaka je izuzetno nepovoljna za korisnike kredita. Ako hoćemo da pomognemo preduzećima, onda treba da im pomognemo na samom startu, onda kada se osnivaju i onda kada počinju sa svojom delatnošću. Onda kada stanu na svoje noge, lako im je uzeti od poreza na dobit, ali u trenutku osnivanja, bez obzira na koju se delatnost odnosi, treba im pomoći. Zbog toga bi država trebalo da ima malo sluha za one koji se odlučuju na ovakav vid osnivanja novih preduzeća. Doduše, vidim da u samom zakonu ima izvesnih olakšica, ali onda kada se radi o osnivanju poslovnih jedinica, u područjima koja su nedovoljno razvijena. Nema razloga da pravimo jako veliku razliku, čitava Srbija je nerazvijena u ovom smislu. I ako bi trebalo da se da neka olakšica novoosnovanim preduzećima, onda bitrebalo da bude svejedno da li su u područjima koja su nedovoljno razvijena ili na nekim drugim područjima koja su navodno razvijena. S obzirom na samu situaciju u zemlji, verujte, zastrašeni ovim poreskim zakonima, građani razmišljaju na ovaj način - neću ni da krečim ove godine, sačekaću sledeću pa ću da vidim šta ću da radim. Znači, postoji jedna nesigurnost, postoji jedan strah. Ako postoji kod nas u kući, ako građani kao individue imaju takav osećaj nelagodnosti,nesigurnosti i straha, kako je onda kod onih koji treba da osnuju nova preduzeća. Verovatno se ni oni neće odlučivati jedno izvesno vreme da krenu u takav posao, a od toga ćemo trpeti svi mi, odnosno sama država, i budžet neće moći da se puni. Treba im dati pogodnosti te dve godine, da stanu na noge, da počnu da privređuju, a onda u poresku kasu i u budžet dolazinovac sam po sebi. Toliko.
Da li se još neko javlja za reč? Izvolite.
Povodom ovog amandmana, koji je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, bitno je značajno naglasiti još jedan važan momenat. Tvorci ovog zakonskog projekta nisu vodili računa, kod poreskih oslobađanja, da olakšice daju firmama sa velikim brojem zaposlenih i da su one u prednosti u odnosu na firme sa malim brojem zaposlenih. Koliko god neko preduzeće ima nezaposlenih radnika, plaća isti porez na dobit, uz eventualno, ove olakšice koje se prema svima podjednako primenjuju. Ovde bi bilo veoma pametno da se preduzeća sa većim brojem radnika oslobađaju u većem procentu od poreza na dobit, na primer preduzeće koje ima 1.000 radnika, da se oslobodi sa 50% poreza na dobit i više od toga. Preduzeća koja imaju samo nekoliko radnika da se ne oslobađaju od poreza na dobit, da se podstakne zapošljavanje. Da svako ko je vlasnik preduzeća ima taj faktor u vidu, da vodi računa ako ne želi da plati neki preterani iznos državi, onda da poveća broj radnih mesta. Država opet od toga ima koristi - za svakog zaposlenog, odnosno za svaku platu, plaća se porez državi. Preduzeće koje ima stotinu, ili hiljadu ili deset hiljada zaposlenih radnika, najveći iznos državi plaća kroz porez na zarade. Preduzeće koje je na minimalnom broju zaposlenih radnika, tu ne plaća mnogo državi, tu plaća minimalno i zato ne bi trebalo da ima drugih olakšica u pogledu poreza na dobit. Vidim da ministar Đelić, po ovom pitanju, zapravo nije ušao u problem i nije tražio varijantu koja bi bila primerena našim ekonomskim i socijalnim uslovima.
Da li se još neko javlja za reč? Ukoliko ne, stavljam amandman narodnog poslanika Gordane Pop-Lazić, na glasanje. Za 54, protiv 106, uzdržan je jedan, nije glasalo 16, a ukupno je prisutno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Imamo predlog da se posle člana 44. doda novi član 44a koji je podneo narodni poslanik Nebojša Jović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Poštovani narodni poslanici, podneo sam amandman da se posle člana 44. doda novi član 44a sa sledećim tekstom: "Oslobađa se plaćanja poreza na dobit preduzeća novoosnovano pravno lice za prve tri godine od dana upisa u registar, osim novoosnovanih pravnih lica registrovanih preko akta u jedinstvenoj klasifikaciji delatnosti u oblasti 07 - trgovina i u oblasti 11 - finansijske, tehničke i poslovne usluge - bankarstvo, grupa 1101, i osiguranje imovine i lica". Dakle,ovim amandmanom predlažem da se novoosnovano pravno lice iz oblasti proizvodnje oslobodi plaćanja poreza na dobit za prve tri godine svog poslovanja, i to novoosnovano pravno lice koje obavlja delatnost na nerazvijenim područjima i u slobodnoj zoni. To je prevashodno potrebno zbog toga da se što više opština izvuče iz kruga nerazvijenih, a mislim da ćemo time pospešiti razvoj proizvodnje u nerazvijenim područjima. Znači, prvi i jedini uslov za oslobađanje od poreza na dobit je da to novoosnovano pravno lice,obavlja delatnost na teritoriji nedovoljno razvijenog područja, a ne da tamo bude registrovano, a da delatnost obavlja na nekom drugom području; dakle, da stvarno sedište obavljanja delatnosti bude na tom području. Drugo, u obrazloženju mogu da kažem da novoosnovanim pravnim licem ne smatram pravno lice koje je nastalo spajanjem ili podelom nekog postojećeg objekta, odnosno poreskog obveznika, niti nekom statusnom promenom, nego stvarno novoosnovano pravno lice. Vlada nam kaže da je do sada bilo oko tog poreskog oslobođenja mnogo zloupotreba. Postoje poreski organi, nadležne inspekcijske službe koje u svakom trenutku mogu da utvrde da li je neko zloupotrebio to poresko oslobođenje. Drugo, može li se predvideti u zakonu da, ako novoosnovano pravno lice prekine sa poslovanjem u prve tri godine poreskog oslobođenja, kao i da posle isteka roka od tri godine poreskog oslobođenja gubi pravo na poresko oslobođenje, pa nadležni poreski organ može da naplati porez na dobit, da revalorizuje porez i primeni stope rasta cena na malo, koristeći podatke koje izdaje republički organ nadležan za poslove statistike. Mislim da bi ovaj amandman trebalo prihvatiti upravo iz razloga koje sam naveo, a pre svega razvoja proizvodnje i izlaska nedovoljno razvijenih područja iz kruga nerazvijenih. Zahvaljujem.
Da li se još neko javlja za reč? Ukoliko ne, stavljam amandman poslanika Jovića na glasanje. Za 55, protiv 105, uzdržanih nema, nije glasalo 17, a ukupno je prisutno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 45. stav 5. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?Izvolite.
Član 45. odnosi se na koncesiona preduzeća i u prvom stavu predlagač zakona kaže da "u slučaju koncesionog ulaganja, koncesiono preduzeće, odnosno koncesionar koji ima registrovano preduzeće za obavljanje koncesione delatnosti oslobađa se plaćanja poreza na dobit ostvarenu po osnovu prihoda od predmeta koncesije na rok do pet godina". U stavu 4, da "koncesionar koji saglasno zakonu kojim se uređuju koncesije nije dužan da osnuje koncesiono preduzeće, radi ostvarivanja prava na oslobođenje od poreza na dobit, posebno obračunava i utvrđuje dobit ostvarenu po osnovu prihoda od predmeta koncesije u skladu sa zakonom". Moj amandman se odnosi na brisanje stava 5, znači stava koji proističe iz stava 4, da "ministar finansija i ekonomije bliže uređuje način iskazivanja prihoda i rashoda koncesionara iz stava 4. ovog člana". Znači, ministar će samostalno, po nekom svom aršinu, odrediti kada će se platiti porez, kada će se osloboditi od plaćanja poreza na dobit i to ostavlja ministru dovoljno prostora za raznorazne malverzacije, nelegalne radnje. Zbog toga smatram da ovaj član treba potpuno brisati, jer ministar ne može da ima autonomno pravo da sam uređuje način iskazivanja prihoda i rashoda. To je nešto što mora biti zakonom regulisano.
Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman polazi od činjenice da se u svakom modernom pravnom poretku porezi mogu propisati samo zakonom i nikakvim drugim pravnim aktom. Poresko zakonodavstvo mora biti jednostavno, svima razumljivo, lako shvatljivo i lako primenljivo. Poresko zakonodavstvo ne trpi nikakve komplikovane forme i ne trpi ovako široka ovlašćenja kakva bi prema ovom zakonskom projektu imao ministar finansija. Očigledno je da ministar finansija namerno u članu 45. sebi ostavlja praktično odrešene ruke u oblasti gde je najviše zainteresovan, u oblasti koncesija. Zašto? Samo pitanje nalaže veliku sumnju u pogledu njegovih eventualnih dobrih namera, a postoji samo jedan način da nas ministar ubedi da nema loših namera, to je da prihvati ovaj amandman i da se izbriše ovakvo ovlašćenje ministru. Mi smo videli i u drugim zakonskim projektima koje smo raspravljali zajedno sa ovim, da ministar sebi daje preveliku slobodu, i kod izdavanja knjiga on je taj koji će da određuje šta je vredno za nauku i kulturu. Videli smo da ministar sebi daje veliku slobodu tamo gde može lično biti finansijski zainteresovan, on ili Vlada, i da Vlada takvu slobodu daje ministru tamo gde je ona ideološki zainteresovana. Njoj ne treba sistem cenzure, jer je on krajnje nepopularan, a i šta će jojkada može jednostavno porezima da uništi sve ono što ideološki nije podobno. U ovom slučaju ministar ima potpunu slobodu da potpuno destimuliše koncesionara koji mu nije po volji tako što će mu staviti neprolazne barijere ili da koncesionaru koji mu je po volji širom otvori mogućnosti u koje ni javnost ni parlament neće biti upućene. Zbog toga iz ovakvog zakona mora da se izbriše suviše komotno dato ovlašćenje ministru.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman narodnog poslanika Gordane Pop-Lazić na glasanje. Za 59, protiv 103, dvoje uzdržanih, nije glasalo 16, ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 47. amandman je podneo narodni poslanik Predrag Čanović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji sam podneo kao član poslaničke grupe Stranke srpskog jedinstva odnosi se na poreske olakšice u pomenutom predlogu zakona o porezu na dobit preduzeća. Mi u stranci Srpskog jedinstva smo saglasni i smatramo da u članu 47. pomenutog predloga zakona treba dodati novi stav 1. koji glasi: "Novoosnovano pravno lice za prve tri godine od dana upisa u registar oslobađa se od plaćanja poreza na dobit preduzeća, osim novoosnovanih pravnih lica u oblasti trgovine, finansijskih usluga, bankarstva i osiguranja imovine i lica". Dakle, mi smatramo da je u cilju osnivanja novih privatnih preduzeća njih neophodno osloboditi poreza na dobit u određenom vremenskom periodu, a po našem mišljenju tajoptimalni vremenski period iznosi tri godine, jer je to neki period u toku kojeg bi ova preduzeća mogla da se stabilizuju, da stanu na noge i normalno počnu da funkcionišu. Naravno, iz ovoga se izuzimaju sva novoformirana preduzeća koja u samom startu rade profitabilno. Mi smatramo da ovaj amandman treba prihvatiti, tim pre što je ova olakšica, odnosno kredit, već bila predviđena odredbom člana 42. stav 1. važećeg Zakona o porezu na dobit preduzeća.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Stavljam amandman poslanika Čanovića na glasanje. Za 54, protiv 100, dvoje uzdržanih, nije glasalo 24, ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 47. stav 1. amandman je podneo narodni poslanik Petar Petrović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Dame i gospodo narodni poslanici, Stranka srpskog jedinstva je takođe preko mene podnela amandman na član 47. stav 1. u kome tražimo da se reč "dve godine" zameni rečju: "pet godina". Zašto? Iz vrlo prostog razloga što ima mnogo krajeva u Srbiji koji su nedovoljno razvijeni ili su uopšte nerazvijeni i smatramo da svi poreski obveznici koji ulažu u te krajeve treba da u dužem vremenskom periodu budu oslobođeni poreza na dobit, da bi Srbija bila ravnopravno razvijena.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman poslanika Petrovića na glasanje. Za 55, protiv 104, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 19, ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. amandman je podneo narodni poslanik Miroljub Veljković. Vlada, Odbor za finansije i zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Ovaj deo u Zakonu koji definiše poreske kredite je solidno koncipiran, ali kako sam u prethodnom izlaganju rekao, velika mana ovog predloga zakona je što nije dovoljno stimulativan sa stanovišta investicionog ulaganja u privredi. Svi smo saglasni da se Vlada u ovom poreskom paketu opredelila da destimuliše potrošnju, što je, po mom mišljenju, velika greška. U jednom periodu svog života živeo sam u SAD. U mnogim državamaSAD, npr. u državi Ilinois, gde imaju sasvim drugi pristup pokrivanju fiskalne politike, svim mogućim državnim instrumentima se pospešuje potrošnja. Slušajte me pažljivo, naučite nešto, vi poslanici DOS-a. Privrednim subjektima se apsolutno priznaju svi troškovi prilikom iskazivanja dobiti odnosno profita, pa tako, na primer, priznaje se apsolutni iznos reprezentacije, kompletna investiciona ulaganja, investiciono održavanje, pa čak i neke banalne stvari - kupljena garderoba. Vlasnik firme da kupi 500 odela ili 500 pari cipela, priznaje se kao trošak. Vožnja taksijem, kupljena kuća za odmor, kupljen ovaj čamac itd. To je pametna politika, poštovani poslanici iz poslaničke grupe DOS-a. Zašto pametna? Jer, pospešivanjem potrošnje postižu se dve stvari. Daje se zamajac privrednoj mašini i kroz pojačan priliv poreza na promet puni se državni budžet. Pare u budžetu, gospodo i moje dame, od npr. poreza na dobit i poreza na promet,ne razlikuju se. Nisu ove od poreza na dobit žute boje, a ove recimo, od poreza na promet, lila boje pa da ih vi razlikujete. Pare su pare. Tamo država, znači, stimuliše privrednike da ne iskažu dobit i ne plate porez po tom osnovu. Ona ih tera da dobit potroše. Razmislite logički, madaznam da logika poslanicima DOS-a nije jača strana, ali ako jedan privredni subjekt u Srbiji krajem poslovne godine u završnom računu iskaže dobit, primera radi, 10 miliona dinara i po ovom predlogu zakona treba državi da plati dva miliona dinara porez na dobit, svaki privrednik razmišlja - bolje da ne platim porez na dobit, nego svih 10 miliona da potrošim, da kupim nešto. Opet će kroz porez na promet platiti itd. Ili, primera radi, čovek kupi jahtu koja je oporezovana sa 20% poreza na promet, em na jahtu ste uveli ove nove poreze neustavno, znači država ništa ne gubi u smislu poreskih prihoda, ali država i privreda dobijaju strahoviti zamajac, jer neko sva ta osnovna sredstva može da troši. To znači da će čovek pre da potroši 10 miliona, da kupi nove mašine, da ulaže u investicije nego da da državi dva miliona dinara. To je jedna logika koja u celom ovom setu poreskih zakona ne postoji. Ovde imamo jednu drugu logiku, da destimulišemo potrošnju. Destimulisanjem potrošnje mi destimulišemo i privredne aktivnosti u ovoj državi. Vrlo prosto, treba znači u tom smislu razmišljati da poreske obveznike stimulišemo da ne plate ovaj porez. Što kaže naš narod, moramo naterati naše obveznike da državne obaveze ne plate na mostu, nego na ćupriji i time da ubijemo dve muve jednim udarcem. Da se pospeši proizvodnja i da se napuni budžet. U tom smislu predložio sam da se kod ulaganja u osnovna sredstva, znači u ovom članu zakona, porez umanji ne za 10, kako je u Predlogu zakona, ako već ne može 100%, ono bar za 50%.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 107, uzdržanih nema, nije glasalo 11,od ukupno prisutna 174narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. stav 1.amandman je podneo narodni poslanik Dragan Marković. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li još neko želi reč? (Niko.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 53, protiv 106, uzdržanih nema, nije glasalo14, od ukupno 173 prisutnanarodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. stav 1.amandman je podneo narodni poslanik Stevan Kesejić, a on je povukao ovaj svoj amandman. Gospodo narodni poslanici, hteo bih da vas obavestim da će se u pauzi ove sednice u sali na I spratu održati jedan kraći sastanak. Pozivam predsednike poslaničkih grupa, potpredsednike Skupštine i poslanike sa Kosova i Metohije, da mu prisustvuju. O ishodu tog sastanka ćete biti upoznati. Pre nego što napravimo pauzu na današnjoj sednici hteo bih samo još da kažem da se zaista nadam da delite moje uverenje da se današnja sednica odlikovala jednom prijatnom atmosferom, da smo se u miru i toleranciji saslušali, odnosno izlaganja i argumente. (Glasovi:Nema Batića.) Možda je to i zbog Batića, a nadam se da ćemo sa takvim radom nastaviti i nadalje. Nastavljamorad u 15,30 časova. [[Nastavak posle pauze.]] Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Konstatujem da nemamo kvorum, dajem pauzu od 10 minuta. [[Nastavak posle pauze.]] Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum, da možemo da nastavimo sa radom. Pre nego što dam reč po Poslovniku, samo da vam pročitam obaveštenje. Peta sednica Odbora za prosvetu, koja je bila zakazana za 18. april 2001. godine biće održana u ponedeljak, 23. aprila u sali 48 na drugom spratu, s početkom u 13,00 časova. Po Poslovniku, izvolite.
Braćo i sestre, Hristos vaskrese. (Glasovi iz sale: Vaistinu vaskrse.) Poštovani gospodine predsedniče, uvažene dame i gospodo narodni poslanici... Gospodine predsedniče predlažem da još jednom pročitate pismo gospodina Mitića, nastavnika iz Lebana, koje ste pročitali pre nekoliko dana i koje sam ja shvatio kao glas naroda. U tom pismu nas opominje da moramo da poštujemo svoju funkciju narodnih poslanika. Danas ponovo nismo imali kvorum na početku popodnevnog dela rada. Mislim da to nije u redu, mislim da poslanici koji izbegavaju svoju obavezu krše, ne samo dostojanstvo ovog doma, Narodne skupštine, kao najvišeg državnog tela Srbije, već dostojanstvo i svih građana Srbije. Poslanici DOS-a imaju 176 poslanika u ovoj skupštini voljom naroda. Volju naroda treba poštovati. Zahvaljujući opoziciji, mi radimo i imamo kvorum. Onda kada ga imamo. Mislim da to nije u redu i mislim, gospodo iz DOS-a, da ste izneverili poverenje naroda koje vam je dao na izborima 23. decembra 2000. godine. Ukoliko ste to poverenje izneverili, a jeste, onda predlažempošto imate većinu, imate svoje predsednike, raspišite nove izbore, izađimo svi na izbore samostalno i da vidimo kolika je čija snaga u ovom parlamentu. Ovakvo ponašanje zaista nije u redu i zaista nije dobro da opozicija čuva kvorum ovog doma. Dame i gospodo, zaista nije u redu i gospodin Mitić iz Lebana je u pravu. Mnogi dolaze ovde samo da uzmu dnevnice i da odu kući. Preko polovine poslanika DOS-a nije u Skupštini i to je gotovo redovna pojava. To nije u redu, imajte obzira prema ovom domu, čuvajte ugled ovog doma i čuvajte dostojanstvo vaših birača i svih građana Srbije. Hvala vam na razumevanju i na pažnji. [[Aplauz SSJ-a.]]
Replika, gospodin Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u politici je sve dozvoljeno, a između ostalog dozvoljeno je i davanje saveta predstavnika opozicije predstavnicima pozicije. Međutim, u politici nije dozvoljeno iskrivljavanje stvarnosti. Često se proziva poslanička grupa DOS-a zbog činjenice da ima 176 poslanika u ovom parlamentu, a u smislu nepostojanja kvoruma ili nefunkcionalnog rada ove skupštine. Bilo da se radi o gospodinu Mitiću iz Lebana ili o bilo kom drugom građaninu ovog društva, mislim da je nekorektno potcrtavati DOS, kao onu snagu u političkom životu Srbije, koja ne odgovara onom izgledu za koji se formalno zalaže. Mi ne pozivamo poslanike Republičke skupštine da odu u Prištinu na sednicu Republičkog parlamenta, jer znamo da tako nešto nije moguće. Vodimo računa da u svakom trenutku politički odgovorno nastupamo pred građanima Srbije i da u svakom trenutku možemo odgovoriti onim političkim stavovima za koje se formalno zalažemo. Ni u jednom trenutku nije bio u pitanju kvorum u ovoj skupštini, kada se radilo o izglasavanju nekog zakona. Vi iz opozicije imate pravo da izvadite kartice u situacijama u kojima se prebrojavamo, ali vas podsećam, recimo, na onu skupštinsku sednicu koju ste napustili, zbog toga što vam se nije radilo posle ponoći, iako je bilo jasno da takvim odnosom prema parlamentu dovodimo u pitanje funkcionisanje lokalne samouprave. Možemo se prebrojati i u ovom trenutku, u bilo kom trenutku u kojem neko zatraži kroz prava koja mu proizilaze iz Poslovnika takav postupak. Republička skupština funkcioniše, a funkcioniše zahvaljujući radu i angažovanju poslanika iz DOS-a,koji ovde danima strpljivo sede, slušajući amandmane koje predlaže opozicija, koje često ne može argumentovano da potvrdi i na takav način de fakto demantuje ono što jeste kritika, a što ste vi, gospodine Peleviću, sada ovde izrekli. Ako već govorite o gospodinu Mitiću, citirajte ga pravilno i prepoznajte nas, poslanike DOS-a, u kritici koju je on pomenuo u svom javnom stavu. Mi ovde nismo zbog plate. Poslanička grupa DOS-a je uvela novo pravilo ponašanja, a između ostalog je limitirala broj ljudi koji imaju pravo na stalno zaposlenje u Republičkom parlamentu. Mi nismo ovde zbog dnevnica, ne ističemo se u tome, mi smo poslanička grupa koja je uvela štednju u javni život, politički život i na takav način ćemo se ponašati i ubuduće. Argumentovano recite koja je odluka zavisila od poslaničke grupe DOS-a, a ja ću se složiti sa moralnim packama koje vi ispred poslaničke grupe SSJ-a delite DOS-u. Sve drugo je politička demagogija i konačno to jeste deo politike, ali nije deo politike koja je politika u korist građana ovog društva. [[Aplauz.]]
Nema replike na repliku. (Iz sale: Poslovnik.) Nema replike na repliku. Molim vas, imali smo javljanje gospodina Pelevića za Poslovnik, nemojte dobacivati - po Poslovniku, imali smo repliku gospodina Jovanovića, a na prigovor o Poslovniku nisam uočio šta bih mogao da odgovorim. Nema replike na repliku. Jedino možete po Poslovniku ponovo da se javite. Po Poslovniku? (Da.)
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, član 80. Poslovnika govori o kvorumu, nisam razumeo gospodina Jovanovića, ali verovatno ni on nije razumeo ono što kaže. Nikada mi nismo napustili sednicu Skupštine i uvek smo ubacivali svoje kartice i ponašamo se ovde onako kako to naši birači od nas očekuju. Član 80. Poslovnika govori o tome da Skupština radi sa kvorumom. Ja i dalje tvrdim da polovina, oko polovine poslanika DOS-a, nije redovno na našim skupštinskim sednicama, a to valjda i građani širom Srbije vide. Prema tome, gospodine Jovanoviću, zaista niste u pravu, uvek smo bili konstruktivni, ponašamo se po pravilniku, po Poslovniku Skupštine i nemam nikakve namere da bilo kome delim lekcije. Hoću samo da kažem da SSJ ispunjava sve ono što naši birači očekuju od naše poslaničke grupe, što nije slučaj sa DOS-om. Mada mi nije jasno zbog čega se uopšte više zove Demokratska opozicija Srbije, s obzirom da imate vlast na svim nivoima. Prema tome, član 80. Poslovnika je vrlo jasan - ili da budemo svi ovde, osim onih koji su opravdano odsutni, ili da vratimo svoje mandate, pa neka narod izabere neke bolje poslanike od svih nas zajedno. Iz toga nisam isključio ni poslaničku grupu SSJ.
Ako je prigovor na Poslovnik, dužan sam da odgovorim da ova skupština ni u jednom momentu nije radila bez potrebnog kvoruma. Bilo je odlaganja početka, ali bez kvoruma nije radila. Gospodin Marković, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, gospodine ministre, pretpostavio sam da ćete vi kao predsedavajući utvrditi kršenje Poslovnika, odnosno zloupotrebu poslaničkog prava šefa poslaničke grupe, gospodina prof. Pelevića. (Borislav Pelević: Ja nisam šef.) Onda ste zloupotrebili govornicu. Kao poslanik DOS-a, ja sam se osetio uvređenim od strane gospodina Pelevića, poslanika, i hvala Bogu da su mogli gledaoci koji gledaju ovu skupštinu, da vide ko im ovo govori. Uvreda je, jer ne mogu da prihvatim, a ne znam za ostalih 176 poslanika, trebalo bi svako da izađe ovde, da mi gospodin Pelević drži moralne pridike zašto sam ovde i zašto sedim u ovoj skupštini. Mislim da se dobro zna, dosta tog licemerja, demagogije, jer to je sramota za ovaj parlament. Svi dobro znaju,ko je šta radio u ovoj državi ovih deset godina, i ako se priča o dnevnicama, mnogi od nas u ovoj skupštini su deset godina teško živeli, izdržavali svoje porodice, a ne kao vi, gospodine Peleviću. Prvo, izađite pa objasnite kako ste uspeli za ovih nekoliko godina da budete to što jeste i kako to da vama ne treba plata ili dnevnica za rad i život? Kojim to načinima, kojim to sredstvima, kojom to školom je moguće u ovom društvu zaraditi toliko novca, kada narod nema od čega da preživi, sa pet maraka, ovih deset godina? Kako se prave veliki biznisi na račun jednog društva koje propada? (Predsednik: Ja vas molim da razgovaramo o Poslovniku, gospodine Markoviću.) Nemojte više to ni jednom poslaniku DOS-a da izgovorite za ovom govornicom. Objasnite ko ste, šta ste, šta ste stekli za ovih deset godina, i nemojte mi više držati moralne pridike ovde, o obavezama poslanika u Skupštini.
Imate pravo na repliku, ali u nastavku sednice nije bilo narodnog poslanika koji nije izašao da prigovori kršenju Poslovnika, a da to sam nije učinio, od prvog do poslednjeg. To je apsolutno tačno. Ja vas zaista molim da energiju stečenu za vreme podnevnog ručka i pauze usmerimo na zakonske predloge, a ne na ovo što ste u nastavku ove sednice započeli da radite. Molim vas da posle ove replike prekinemo međustranačku raspravu. Ima TV emisija, ima duel emisija, ima tribina po unutrašnjosti i u Beogradu, i tamo ostavimo te stvari, a ovde da radimo ono zašta smo izabrani i što treba da radimo. To se odnosi na sve. Izvolite, gospodine Peleviću.
Dame i gospodo, vrlo je teško odgovarati na ovakva pitanja koja zaista nisu moralna, koja je postavio moj prethodnik. Govoriti o moralu je nešto zaista teško, posebno kad se odgovara čoveku koji je promenio nekoliko stranaka za vreme svog bitisanja u Skupštini Srbije. Ali, njegov moralni lik je njegov moralni problem. Ja samo hoću da kažem pred građanima Srbije, s obzirom da sam zaista prozvan iz najnižeg poriva pomenutog gospodina, da nikada nisam bio biznismen niti sam biznismen, niti imam veliko bogatstvo, a živeo sam ovih godina deleći sudbinu svog naroda. U jednom delu ovih deset godina, i boreći se, sa puškom u rukama, za slobodu srpskog naroda i srpskih teritorija. U tom ratu sam bio i teško ranjen. Gospodine, to možete proveriti. Nemam nikakvo veliko bogatstvo. Sve sam stekao sa svojih deset prstiju. Inače, moja najveća plata jeste velika plata za jugoslovenske uslove, koju dobijam kao potpredsednik Svetske federacije (kik boksa), koja broji 119 zemalja članica. Nisam tu mogao doći ni preko kakvog biznisa. O tome odlučuju delegati 119 zemalja. Ja sam dobio 111 glasova, a moj protivkandidat je dobio samo osam glasova. To je plaćena funkcija i uglavnom od toga živim, a živim i od svoje profesure na Višojtrenerskoj školi, gospodine dragi. To možete proveriti. Predajem tri predmeta. Jedan je Teorija i metodika, drugi je Tehničko-taktička priprema, a treći je Pedagoška praksa. Predlažem da budete moj besplatni student na predmetu Pedagoška praksa. Tu ćete nešto naučiti, dragi moj gospodine. Hvala.
Nema replike na replike. Ne dolazi u obzir. Izazvali ste repliku, saslušajte odgovor i tačka. Gospodin Šešelj, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, meni je veoma drago što ste vi popustili u striktnom tumačenju Poslovnika o radu Narodne skupštine. Kad bi bilo dnevno po dve - tri polemike, onda verovatno ne biste prisiljavali opoziciju na ono što vi zovete opstrukcijom, a što nije opstrukcija nego jednostavno, borba opozicije da dođe do daha. Prvo, netačnu tvrdnjuste izneli ovde da nikad ova skupština nije radila bez kvoruma. Radila je u prošli četvrtak. Utvrđeno je da nema kvoruma, pa je onda prebrojavano u sali, pa rečeno 126, na šta sam ja odmah izašao, pa je moglo najviše biti 125, a Skupština je radila. Nije istina, nije bilo kvoruma, radili ste da bi govorila dva ministra. Dalje, ovde je gospodin Jovanović rekao da je ovoga puta DOS štedljiv, da je ograničen broj poslanika koji mogu biti u radnom odnosu u Skupštini. Nije to stvar štedljivosti nego stvar progona opozicije. Svaki poslanik, bio u radnom odnosu ili ne, prima isti novac. Ako nema negde drugu platu, onda dobija razliku u plati. Ovde ste samo sprečili jedan broj poslanika koji nemaju hleba na drugom mestu, da im radni odnos i zdravstveno osiguranje teče preko Skupštine, i ništa više. To je bilo čisto šikaniranje opozicije. Mi imamo pet - šest poslanika koji nisu mogli u radni odnos. (Predsednik: Gospodine Šešelj, vi otvarate repliku gospodinu Jovanoviću, a javili ste se za Poslovnik). Ja sam vas pohvalio, a vi samo mene prekidate, samo mene uznemiravate kad govorim stvari koje su u skladu sa .... (Predsednik: Uznemiravao sam ostale, ali ste me pogodili. Ništa gore za moju političku karijeru nego da me vi hvalite). Dobro, sledeći put, obećavam da ću vas mnogo žešće napadati, pa ćete napredovati u karijeri. Dakle, to je što se tiče poslanika koji su ovde na stalnom radu. I oni koji nisu, imaju platu, ali nemaju penzijsko i zdravstveno osiguranje. To je čisto šikaniranje. I na kraju, pošto vi meni nikada ne date da odgovorim na raznorazne laži i neistine, koje lansira DOS, znate, ja to uradim preko "Svedoka", na četiri strane (pokazuje časopis "Svedok") ...
Ova poslednja je lepša.
Ja kada to radim, da ovo je za predsednika Skupštine lepše (pokazuje časopis "Svedok"), samo za gledanje naravno. U čemu je poenta ovde? Samo se vi smejte. U čemu je poenta? DOS kada koristi "Nedeljni telegraf", onda nađe nekog otpadnika, nekog iz kontejnera izvadi, da lansira laž. Ja kada odgovaram i kada govorim istinu... (Predsednik: Vreme.) ... ne tražim nikoga iz kontejnera, ni Petra Panića, ni Acu Stefanovića, ni petog ni desetog, ja lično izjavim, lično se suprotstavim, lično se eksponiram. Tu je bitna razlika. DOS-ovci traže ljude bez morala, ljude bez karaktera, takve koriste u borbi protiv Srpske radikalne stranke, misleći da preko takvih svaku laž koju plasiraju mogu u javnosti da predstave kao istinu. E, ne možete. "Svedok" svedoči koliko lažete.
Šest javljanja, šest kršenja Poslovnika, šest zloupotreba govornice i dajem pauzu pet minuta. [[Posle pauze.]] Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Konstatujem da možemo da nastavimo rad. Po Poslovniku, gospodin Marković.
Dame i gospodo poslanici, predsedavajući, gospodine ministre, ja sam do sada dva puta izlazio za govornicu i upozoravao vas, kao predsedavajućeg da sumnjam u vašu procenu vođenja sednice. Smatram da ste vi bili taj koji je trebalo da reaguje na izlaganje gospodina Pelevića, a ne ja, jer u članu 101. pod tačkom 4. - održavanje reda na sednici, stav 5, stoji: "Ako poslanik iznosi činjenice i ocene koje se odnose na privatan život drugih lica..." Mogli ste da reagujete. Ne znam zašto ih niste kao predsedavajući, izabrani od tih 176 poslanika DOS-a, zaštitili od te vrste kvalifikacije zašto su ovde, kome služe i zbog čega sede u sali i da li svoj posao vrše kako treba ili ne treba. Mislim da ste vi bili dužni da to uradite i onda ne bi bilo potrebe za mojom reakcijom. Sledeća stvar, gospodine predsedavajući, ne znam da li ste svesni da posle ovakvih diskusija, posle pretnji koje sam pretrpeo od strane poslanika čiju sam poslaničku grupu, predsednika ili lidera stranke pomenuo, da i vi imate saučesništva u tome da je slika ovog parlamenta takva kakva je, jer ste vi dozvolili ovakvu vrstu priče, rasprave i zloupotrebu govornice od pojedinih poslanika i tu vrstu provokacije. Znači, po članu 101. stav 5. trebalo je da reagujete kao predsedavajući, to je bilo kršenje Poslovnika. Vrlo ružnu sliku parlamenta i vrlo ružne kvalifikacije poslanika koji sede ovde treba vi da sprečite, kao predsedavajući.
Gospodine poslaniče, moja dužnost nije da procenjujem istinitost izlaganja bilo kog narodnog poslanika, ni gospodina Pelevića, pa ni vašeg. Vi prigovarate što nisam reagovao ocenjujući nečije izlaganje netačnim. To nije moja dužnost, to je dužnost predsednika poslaničke grupe, a svoje pravo on je iskoristio javljajući se za repliku. I prema tome, tu nema kršenja Poslovnika. Moje nije da procenjujem da li neko govori istinito ili ne govori istinito. Što se tiče pretnji itd. tu nema ništa. Ako poštujete Poslovnik nemate šta da kažete, sem da tražite da se Skupština izjasni da je prekršen Poslovnik u članu čiji broj nisam čuo - 88, 101?
Znači, vi mene ne slušate. Ne možete da registrujete ni koji član, ni koji stav Poslovnika sam kazao i kako možete da raspravljate o tome, i vi meni odgovarate da li je to istinitost ili ne. Ja sam samo kazao da vi onda morate da raspolažete nekim elementarnim činjenicama da znate kada poslanik govori ovde da li se to odnosi na poslanike ili ne, da li je to moguće ili ne, i da li je to uvredljiva kvalifikacija za mene, poslanika koji sedim u zadnjem redu Znam zbog čega sam ovde i znam kakav posao i šta radim ovde. Znači, član 101. stav 5.
Da li tražite da se o tome Skupština izjasni? (Mihajlo Marković: Da.) Stavljam na glasanje predlog gospodina Markovića da je prekršen Poslovnik u članu 101. stav 5. Molim da se o tome izjasnite. Za 43, protiv 96, uzdržanih 29, nije glasalo 14, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština konstatovala da nije bilo povrede Poslovnika po članu 101. stav 5. Replika, gospodin Pelević.
Poštovane dame i gospodo, moja diskusija je zaista bila dobronamerna. Apsolutno nisam želeo nikoga da uvredim. Gospodin Marković mi je u hodniku rekao da sam govorio o svih 176 poslanika DOS-a. To nije tačno. Ja sam govorio o polovini ili sam čak rekao o skoro polovini. Znači, samo o onim poslanicima koji ne obavljaju svoju dužnost i neobavljanjem te dužnosti ruše dostojanstvo najvišeg državnog tela i građana koji su nas izabrali. Dakle, ukoliko se neko prepoznao u tome, onda je to zaista njegov problem. Zaista nisam imao nameru da uvredim sve. Uvek kažem da su svi oni koji dolaze redovno na sednice, oni koji istupaju, oni koji pišu amandmane,časni i pošteni narodni predstavnici, narodni poslanici. Gospodin Marković nije dobro čuo i molim gospođicu koja piše da mu objasni da sam govorio o onoj polovini poslanika koja ne obavlja svoju dužnost. Ukoliko je gospodin Marković pretrpeo, kako on kaže, pretnje od nekog člana naše poslaničke grupe, ja mu se izvinjavam zbog toga. Zaista pretpostavljam da je neko, iritiran njegovim govorom o mom moralu, odnosno nemoralu,to izrekao i prema tome, izvinjavam se zbog toga, ali tvrdim da niko kao što je gospodin Marković ne može da priča o mom moralu ili o moralu bilo kog drugog poslanika. On valjda to dobro zna, adobro zna i zbog čega.
Ovo je bila replika i nema replike na repliku, Markoviću. Na član 48. stav 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi).
Ništa se sa vama ne zna. Jednom ste zajedno, drugi put suprotstavljeni, bog te pita na šta će ova skupština da liči. Da se vratimo temi i dnevnom redu, da ne bi predsednik koristio vanredna tehnička sredstva, prekidao sa prekidačem i da se ne pokvari. Naime, predlog je da se olakšice u porezu na dobit preduzeća na osnovu investicionih ulaganja povećaju sa 50% na 60% ili tačnije rečeno do 60%. Evo, vidite kako Vlada brani svoje stavove, čak i na ovakvim amandmanima koji u ukupnoj sumi, u ukupnoj masi novca koja se prihoduje od ove vrste poreza, ne čini neki veliki poremećaj. Vlada u samom objašnjenju kaže da od ove vrste poreza može da prihoduje maksimalno 3%, imajući, naravno, u vidu taj odnos i te prihode od 1999. godine. Koliko sam razumeo u ovom tekstu i sada taj prihod procentualno neće biti veći, a povećanje procenta olakšanja privatnom sektoru za nekih 10% ili korišćenje mogućnosti do 10% nema nekog velikog značaja, pogotovu imajući u vidu, a pretpostavljam da ministar nije baš od svojih saradnika dobro upoznat, da se na ovaj porez zakačila i administracija Skupštine Vojvodine. Znači, taj procenat,ako oduzmemo onih 10% koje je dato kao izvorni prihod Skupštini Vojvodine, biće sada u ovoj godini realno ispod 3%. A, mnogo znači kao poreska olakšica onima koji ulaze u investicije. Kada bi se pravilo poređenje sa proteklim periodom postoji neka logičnost. Sada nemamo sankcije. Premijer ove vlade je u svom ekspozeu koji je izneo, rekao da će stimulativno delovati na privatnu inicijativu. Sada, kakva je ovo stimulacija ako preko poreske politike ne doprinosite da se taj privatni sektor razvije, pogotovu u onom delu gde se investira u osnovna sredstva. Znate, što kažu, vreme je učinilo svoje. Jedan deo tih osnovnih sredstava je tehnološki i tehnički zastareo i normalno je da ljudi kreću u nove investicije, koje ni malo nisu male, pogotovu imajući u vidu platežnu moć. Sve se to svodi na jednu, blago rečeno, tvrdoglavost Vlade i na njihovu tvrdnju da pametnom progresijom ili progresivnošću dolazimo do realnih rešenja. Ovde pada sve u vodu. Ovde je dokaz da ta pametna progresija dovodi do grešaka koje će biti katastrofalne i nije naodmet da pročitate ovu izjavu dr Vojislava Šešelja - sa vama iz korporacije DOS je najlakše. Sa vama čovek može argumentovano da diskutuje. Ove zakone o poreskoj politici, koje ste vi doneli, možete većinom i da izglasate, možete većinom i da odbijete ove amandmane, ali objasnite to narodu. Objasnite koliko daleko idete u svojoj tvrdoglavosti. Čak preti realna opasnost da eliminišete jednu poslaničku grupu kakva je SRS. Na tome i te kako radi Aca farmaceut, sa parama koje je Batić doneo iz inostranstva, u visini od 6 milijardi dolara. Od volje vam da li ćete usvojiti amandman.
Da li još neko želi reč? (Niko.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 61, protiv 123, uzdržan jedan, nije glasalo 9, od ukupno prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. stav 2.amandman je podneo narodni poslanik Goran Cvetanović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvo bih iskoristio priliku da se zahvalim predsedniku Skupštine što je uložio dosta energije. Pre svega je imao tehničkih problema kada je trebalo da iznosim svoje amandmane, onda je imao problema sa kvorumom, na kraju sa replikama. Nadam se da danas više predsednik Skupštine neće imati takvih problema. Ili, neka adekvatno reši svoje probleme. Izneo bih amandman na član 48, o kome je i narodni poslanik Mirčić govorio. S obzirom da niste prihvatili da se u tom članu, u stavu 2, umesto "50%" poveća na "60%", možda ćete uspeti da prihvatite moj amandman gde je povećanje samo 5% znači na 55%. Pre svega, gospodin Mirčić je dao dovoljno argumenata za sve. Ja ću dodati još par rečenica. Priznavanjem većeg procenta od ulaganja podstičemo pre svega privatnu inicijativu. Ovim povećanjem procenta stimulišemo poreskog obveznika za ulaganje u osnovna sredstva, brži razvoj njegove delatnosti, a posebno privrede, koja već ima tendenciju gašenja i propadanja. Srpska radikalna stranka smatra da razvojem privrednih delatnosti obezbeđujemo i viši stepen zapošljavanja radnika, čime društvo i država imaju višestruku korist. S obzirom da malopre niste usvojili amandman u vezi sa amortizacijom aparata koji se koriste u zdravstvu, ne očekujem da ovaj usvojite, dovoljno je što ste već usvojili moj i gospodina Stamenkovića, ali bar istina polako izlazi na videlo a to je, pre svega, intervju dr Vojislava Šešelja (u rukama drži novine). Pored tog intervjua, zamolio bih vas da obratite pažnju, ima tu dosta i o Leskovcu i DOS-u, kako se ponaša i šta radi u Leskovcu. Hvala lepo.
Da li još neko želi reč? (Niko.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 58, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 14, od ukupno prisutnog 191 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. narodni poslanik Petar Petrović podneo je amandman, kojim predlaže da se posle člana 48. doda novi član 48a. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, da smo krenuli na vreme sa popodnevnom sednicom, kao što je predviđeno po Poslovniku, verovato da bismo već sada glasali o kompletnom Zakonu o porezu na dobit. Međutim, ne bih vraćao diskusiju. Samo bih vas zamolio da zbog javnosti izbrojite i vidite u kom procentnom sastavu su prisutni poslanici Stranke srpskog jedinstva. Ima ih 14 i svih 14 su tu. Kada bi od ostalih poslanika bilo bar 80% prisutnih u sali, ne bi dolazilo do kašnjenja i uvek bi završavali posao na vreme. Sada mi dozvolite da pročitam predlog amandmana koji sam dao, a odnosi se na strana ulaganja. Želja Stranke srpskog jedinstva je, kao i moja, da pospešimo ulaganje stranog kapitala, jer, kao što je poznato, domaća privreda nema kapital da bi mogla da ulaže u nova preduzeća. Obvezniku kod koga strani ulagač ulaže kapital u najmanjem iznosu od 10% u ukupnom kapitalu, ili kada obveznik posluje isključivo stranim kapitalom, umanjuje se porez u trajanju od 5 godina od dana ulaganja, srazmerno učešću stranog kapitala. Ne bih, verujte mi, izlazio na ovu govornicu da me nije pomalo iritiralo objašnjenje Vlade zašto odbija ovaj amandman. Izmenom ovog stava Vlada kaže: "Saglasno tome, a u skladu sa poslovnim kodeksom Evropske unije, predloženo je da se ukinu poreski podsticaji kojima se posebno stimuliše strani kapital u odnosu na domaći, jer se time i domaća pravna lica dovode u nepovoljniji položaj, pa se iz tih razloga amandman ne prihvata". Gospodo ministri, o kom poslovnom kodeksu govorite, Evropske unije? Po kom moralnom kodeksu govorite, Evropske unije? Da li je to kodeks onih što su nas 10 godina držali kao pod staklenim zvonom? Hvala.
Da li još neko želi reč? (Niko.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 63, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasao jedan, od ukupno prisutna193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 84. stav 2. amandman je podneo Zakonodavni odbor. Sa ovim amandmanom se saglasio predstavnik predlagača na sednici Zakonodavnog odbora.Odbor za finansije je prihvatio ovaj amandman. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 93. stav 1. amandman je podneo Zakonodavni odbor. Sa ovim amandmanom se saglasio predstavnik predlagača, na sednici Zakonodavnog odbora.Odbor za finansije je prihvatio ovaj amandman. Pošto su amandman prihvatili predstavnik predlagača i Odbor za finansije, konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 96. stav 3. amandman je podneo Zakonodavni odbor. Saglasio se predstavnik predlagača, na sednici Zakonodavnog odbora. Odbor za finansije je prihvatio ovaj amandman. Pošto su amandman prihvatili predstavnik predlagača i Odbor za finansije, konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 107. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za finansije i Zakonodavni odbor su prihvatili ovaj amandman, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 107. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, ovo nije bila slučajna greška Vlade Republike Srbije i pre nego što je predsednik Narodne skupštine, gospodin Maršićanin, rekao da imam amandman na član 107. obavestio vas je da je Vlada u međuvremenu podnela amandman, i naravno, ovaj koji sam ja podnela, kao i još neke kolege, poslanici SRS, odbijen je, uz čudno obrazloženje Vlade. Imali smo isti slučaj kod Zakona o porezu na promet i akcizama - da se usklađuje i da će Vlada uskladiti sa saveznim propisima iznos zatezne kamate, na koji ja podnosim amandman, jer je prvobitno predlagač predvideo da za one poreske obveznike koji ne uplate porez na vreme, zatezna kamata bude 0,2% dnevno. Složićete se sa mnom da je to apsolutno neprihvatljivo, u situaciji kada ministar Đelić i Vlada predviđaju inflaciju na godišnjem nivou od 30%, i ako bi se primenio takav stav Vlade u ovom članu 107. to bi bilo daleko više. Zato sam, kao i prethodnog puta, kod Zakona o porezu na promet, predložila da se ta zatezna kamata uskladi sa eskontnom stopom NBJ, na godišnjem nivou. Dakle, ovo nije bila slučajna omaška Vlade, već namera da pokuša da provuče takav iznos zatezne kamate, koji bi bio više nego duplo veći od inflacije koja je predviđena, i jasno je, i mene pre svega, kada sam to ponovo videla i u ovom predlogu zakona, asociralo na to da u svakom slučaju možemo da očekujemo mnogo veću inflaciju u ovoj godini, nego što je 30%, koliko nam je objašnjavao resorni ministar i Vlada u celini. Dakle, naš narod bi rekao "nije šija, nego vrat". Kaže Vlada Republike Srbije - uskladićemo sa saveznim propisima. A to što ste i ovoga puta kršili savezni Zakon o obligacionim odnosima, čl. 278. i 279. nikom ništa. Pod pritiskom amandmana i poslanika koji brinu o tome da se ovako drakonske, astronomske mere ne primenjuju, tako visoke zatezne kamate - ništa. Ali, to nije slučaj samo kod ovog amandmana i nije slučaj da se samo oko tog amandmana i svega onoga što govore poslanici SRS resorni ministar nervira. Vi se, dame i gospodo narodni poslanici, nervirate i na natpise u novinama, kao što je današnji "Svedok", u kome jasno možete da vidite na četiri strane šta o podmuklim namerama vas iz DOS-a, govori dr Vojislav Šešelj, predsednik naše stranke, jer svi vaši planovi su pali u vodu, sve ono što ste eventualno nameravali da uradite, sada ćete od toga morati da odustanete. Ni šačica nekakvih izdajnika iz Beograda, iz Loznice, ili ma gde ih našli, pa i izmislili ih u svojim redovima, a to piše i ovde, neće vam pomoći da nas onemogućite i da nas osujetite u našim namerama da i dalje oštro kritikujemo, ma koliko se resorni ministar nervirao, ma koliko se njegov pomoćnik, ili zamenik,stvarno ne znam koju funkciju ima gospodin Popović, on se čas pojavi, pa nestane,trudio da nam preko kanala DOS-ovizije objasni kako je Vlada, predlažući ovaj paket poreskih zakona, imala izuzetno blagonakloni stav prema poreskim obveznicima. Koliko ste blagonakloni, videće svaki građanin zemlje, kada ga vi lupite sa ovakvim poreskim stopama po džepu. Uskoro će doći ti obračuni, uskoro će stupiti ovi zakoni na snagu, pa onda vidite šta ćetesami sa sobom, gde ćete da pobegnete glavom bez obzira kada bude došao taj dan da vas i oni koji su za vas glasali kazne zbog toga što uvodite ovakve namete.
Ima reč Vojislav Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, danima, nedeljama, ministar Đelić se busa u prsa pred ovom Narodnom skupštinom, kako nam daruje paket poreskih zakona, koji je urađen po uzoru na EU. Ja sada pozivam ministra Đelića da izađe pred Narodnu skupštinu i kaže - u kojoj to zemlji EU postoji odredba poput ove iz člana 107. zakona o kome govorimo, da se dnevno obračunava 0,2% kamate na svaki odocneli poreski dug. Gde to ima u EU, tolika kamata? Da je ministar predložio, ne eskontnu stopu NBJ, nego da je rekao - u dvostrukom iznosu eskontne stope, godišnja kamata, pa bi bilo prihvatljivo. Zašto baš ovo 0,2% dnevno, kad već imamo drugu zakonsku odredbu, o kojoj je bilo reči, da se noću može vršiti prinudna naplata. Na primer, Dejan Popović, sa ženskom čarapom preko glave, upada sa automatskom puškom i kaže - pare ili život. Takva vam je odredba prošla, a sada još i ova - 0,2% dnevno. Pa, vi ste obećali da ćete normalizovati situaciju i na tržištu novca, u bankarskom sistemu, u privredi uopšte. Pa valjda je naš zajednički cilj da se što pre vratimo na obračunavanje godišnjih kamata, po svim osnovama, i po osnovu kredita, i raznih potraživanja, dugova i svega ostalog. U EU kamata od 10% godišnje je već čudo, kada banke daju kredite po mnogo nižim kamatama, a kada se duguje državi, postoji kazneni deo kamate, ali on nigde nije ovoliki. Čemu ovo 0,2% dnevno? Šta to znači? Zašto država svoje obaveze ne obračunava po istoj kamati? Naravno, vi ćete se pozvati na praksu iz prethodnih godina. Ali praksa prethodnih godina zasnivala se na sankcijama i blokadi. Kada je ranije donošena taksa za mobilni telefon, postojale su sankcije i blokada, a vi kažete, preuzeli ste iz ranijeg perioda. Nema više sankcija, nema više blokade. Nijedan izgovor na praksu iz prethodnog perioda vama ne može da važi. Sada ste vi kao miljenici NATO pakta i Evropske unije ovde u idealnim uslovima poslovanja. Nema nikakvih sankcija, nema nikakve blokade, pa čak vi delite i ono zlato Kraljevine Srbije sa Hrvatima i Slovencima, budzašto, samo da bi ga se što pre dočepali. Poslali ste čak i Nedu Arnerić, kao Hrvaticu, kao vašeg predstavnika, na Skupštinu NATO pakta u Dubrovnik. To vam je bilo dobro kadrovsko rešenje. To je bilo odlično kadrovsko rešenje. Neda Arnerić je stručnjak za vojna pitanja, pa je bila idealna za Skupštinu NATO pakta.
Držite se teme.
Dobacuju mi, gospodine predsedniče, ali vi tada ne intervenišete. Jedva čekam dijalog sa većinskom partijom i odmah prihvatim temu koju nametnu. Ja bih se sada vratio na ministra Đelića i njegovih 0,2%. Pošto više nema sankcija, nema blokade, pošto ste mezimčad NATO pakta,Amerikanaca i Evropske unije, okanite se svega onoga što je pod nuždom donošeno u prethodnih 10-tak godina. Dajte ovde pokažite da ste pristalice evropskih zakona. Dajte jedan zakon Evropske unije po kome je propisana kamata za kašnjenje bilo kakve naplate od 0,2% dnevno.
Gospodin Šešelj je u pravu i baš zbog toga smo promenili tu odredbu. Kao što ste videli u onom tekstu koji je dostavljen, amandmanom Vlade je predviđeno da se pređe na saglasnost sa onim što je na saveznom nivou, što je gospođica Jovanović malopre rekla. Znači, zatezna kamata će biti usklađena sa saveznim zakonom. Savezni zakon kaže: stopa cena na malo mesečno, plus 0,5%. To bi bilo plus 1,2% do pre dva meseca i to je amandmanom u Saveznoj skupštini smanjeno na 0,5%. Doduše, ima zateznih kamata koje su dosta visoke. Ako smo već na tome, hteo bih samo da napomenem da će eskontna stopa Narodne banke Jugoslavije možda u doglednoj budućnosti moći da postane baza za računanje zatezne kamate, ali ne sada. Jer, ako računamo zateznu kamatu kao što je gospodin Šešelj rekao, ona mora biti bar realno pozitivna. Međutim, eskontna stopa Narodne banke Jugoslavije poslednjih godina nikada nije bila realno pozitivna, čak ni danas nije realno pozitivna. Zbog toga, ako želimo finansijsku disciplinu, a mislim da se svi slažemo sa tim, moramo naći drugu bazu, drugu osnovicu za to, a stopa rasta cena na malo je baš ta sigurnost da će zatezna kamata igrati svoju ulogu, da ne kazni one koji redovno plaćaju, nego ipak postoji neka mala disciplina za one koji kasne. Zašto se nismo odlučili za veću naplatu, možda vas i to interesuje, zbog toga što smo očekivali odluku Saveznog ustava. Proverili smo, i oni su prošle nedelje odlučili da predlože da bude baš to, znači, da ta zatezna kamata bude baš u skladu sa saveznim zakonom i da to bude stopa cena rasta na malo, plus 0,5%.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 61, protiv 123, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 7, ukupno je prisutan 191 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 107. amandman je podneo Miroljub Mirčić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Ovo što je vezano za predlog Vlade, odnosno što sada ministar najavi izmene, suština je što moramo realno da sagledamo koliko poreskih obveznika može da izmiri svoje obaveze prema državi u ovakvoj ekonomskoj situaciji. Biće ih mnogo veći broj s one strane koja realno nije sposobna da izmiri pri ovakvim poreskim stopama svoje obaveze prema državi. Njima je svaka zatezna kamata, iskreno govoreći, velika. Pogotovu zatezna kamata, ili procentni račun na osnovu koga Vlada izračunava ove zatezne kamate, biće dodatno opterećenje. Sve podseća na procentni račun oko povećanja struje koje ministar i njegovi saradnici fino objasniše. Kažu, biće 60% povećanje struje, a onda u narednom periodu još 40%. Kažu, to je ukupno 100%. Jeste, do drugog razreda osnovne škole. Već u trećem razredu deca uče procentni račun i već znaju da onih 40% računa se na osnovicukoja je već uračunata u 60%. Tako i ove zatezne kamate, tako uopšte u tom stilu funkcioniše kompletna fiskalna politika. Ono što je zbunjujuće, a to je neskladizmeđu guvernera Narodne banke i dela Vlade Republike Srbije, jer guverner Narodne banke tvrdi da su monetarni uslovi stabilni, da nema razloga za bilo kakvu paniku, pogotovu za onu vrstu panike i neizvesnosti ako je u pitanju inflacija. Ministar Đelić kaže da su neki od tih parametara,kao što je eskontna stopa, nerealni. Tu nerealnost je očigledno stvorio, ili je njenautor guverner Narodne banke. Najbolje bi bilo, da bi javnost bila dobro informisana, da vi sednete, pošto ste iz iste korporacije, iz korporacije DOS, da se dogovorite sa ovom fantomskom grupom G17. Očigledno je da vam oni guraju klipove, očigledno je da oni vode neku ekonomsku politiku koja je nezavisna od vas koji mislite da faktički imate vlast. Vlast je, izgleda, u rukama grupe G17, pogotovu kod guvernera Narodne banke i kod ministra Labusa, koji je miljenik zapadne vlade. Vi morate to da sredite. Do juče ste bili zajedno u istoj partiji, dogovorite se.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 60, protiv 115, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 14, ukupno je prisutno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 107. amandman je podneo narodni poslanik Miroljub Veljković. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Kada sam pročitao kaznene odredbe ovog zakona, u prvom trenutku sam pomislio da je ovo tehnička greška. Znajući kakvog sekretara Skupštine imamo, nisam se ni začudio. Međutim, kada sam pogledao i ostale predloge zakona, u kaznenim odredbama isto tako stoji da je, u slučaju neizmirenja poreskih obaveza, kamata na kašnjenje 0,2%, onda sam se zamislio, jer podsetio bih vas da je gospodin Đinđić u svom pristupnom govoru u ovoj skupštini rekao, tvrdio, da je projektovana inflacija u ovoj godini 30%. To je ponovio ministar Đelić ovde bar jedno 50-tak puta u prethodnim danima, i svi dokumenti koji govore o javnoj potrošnji u ovoj godini, baziraju se na tome da je projektovana inflacija 30%. Znači, imao sam dilemu - ili tehnička greška ili neko laže. Meni je drago da je izgleda bila tehnička greška, pa Vlada nije htela da interveniše u tom smislu da su tehničke službe zakazale, i da je Vlada i svojim amandmanima, pored toga što su poslanici SRS na ovaj član Zakona dali desetak amandmana, prihvatila to i napravila ispravku. Međutim, gospodine Đeliću, nije mi jasno, ako tvrdo stojimo iza toga da je projektovana inflacija 30% za ovu godinu, zašto niste izašli sa apsolutnim iznosom i rekli - kamata za kašnjenje po osnovu izmirenja poreskih obaveza je toliko i toliko. To se lako preračunava na bazi 30% inflacije, nego ste rekli - rast troškova života plus 0,5%. Znači, definitivno ova vlada i vi, gospodine ministre, planirate da će inflacija biti daleko veća od 30% i zato ste ugradili, odnosno čuvate državni budžet kroz ovu klauzulu rasta troškova života.
Hteo bih samo da napomenem da imamo dva pojma. Jedan su troškovi života, a drugi rast cena na malo. U saveznom zakonu se radi o rastu cena na malo, to nisu uvek iste cifre. Drugo, što se tiče godišnjeg ili mesečnog iznosa, projektovana inflacija je 30%, kao što smo već videli u prvom tromesečju, takva će biti i u drugom tromesečju. Rast inflacije neće biti jednak svakog meseca. Znači, projektovati unapred i podeliti na 12 ne bi bila dobra mera, jer u nekim mesecima će biti viša, u drugima manja. Nekada ljudi kasne samo mesec dana. Nema nikakve intencije da inflacija bude veća.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovim zakonskim projektima inače se suviše zadrlo u nadležnost savezne države. Neki porezi su i propisani, a nisu mogli u skladu sa saveznim zakonom, koji reguliše to pitanje. Kada je reč o parametrima kojima ćemo se služiti i koji se ovde najviše upotrebljavaju, mislim da je bitno naglasiti razliku između rasta cena na malo i rasta troškova života. Sadašnja Vlada i ministar finansija mnogo veću pažnju poklanjaju pitanju rasta cena na malo, kao da to nešto nama govori o ukupnoj ekonomskoj i socijalnoj situaciji u društvu. Ministar je u stanju i da dokaže pad cena na malo, jer su ukinute carine ili su veoma smanjene za čitav niz luksuznih roba, npr. za viski ili neku tehničku robu. Mi ćemo imati pravu poplavu roba strane proizvodnje zbog tog obaranja nivoa carinskih stopa, ali će to dovesti do pada životnog standarda, smanjivanja kupovne moći stanovništva i to će ovu našu tradicionalnu potrošačku korpu zapravo da učini iluzijom, nedostupnom prosečnom građaninu. Troškovi života rapidno padaju i troškovi života padaju i zbog toga što je carinska stopa smanjena za sve robe linearno. To gde nam vi dokazujete ... (glasovi: to je i cilj da padne). Ne, ne sme carinska stopa da padne za sve robe, to ne sme da bude cilj. Znam da je to vama cilj, ali onda to ne doprinosi ekonomskom ozdravljenju, nego daljem stropoštavanju naše ekonomije. Moramo da budemo zatvoreno tržište za sve one robe koje mogu i kod nas da se proizvedu, i ako nismo potpuno zatvoreni da budu takve carinske barijere da kod nas podstiču proizvodnju, da podstiču građane da kupuju domaću robu, a samo tamo gde preti opasnost da domaći proizvođači budu suviše razmaženi u pogledu kvaliteta, da im se interventnim uvozima stavi do znanja da tako ne mogu da se ponašaju. Dakle, u pitanju je ceo koncept ekonomske politike, koji DOS-ovska vlast sprovodi i na saveznom i na republičkom nivou. On je pogrešan, vi ćete uništiti domaću proizvodnju. Već je gotovo i nema, a suviše liberalnom politikom uvoza vi ćete nas pretvoriti u tržište spoljnih ekonomija, zapadnih ekonomija. Kod nas će sve moći da se kupi, ali neće imati ko da kupuje. To je problem vaše ekonomske politike.
Samo dve stvari. Prethodnik je rekao ... (Vojislav Šešelj: koji prethodnik? Nisam ja za tebe prethodnik, ja sam za tebe gospodin Vojislav Šešelj.) Prof.dr Vojislav Šešelj je rekao i može se razumeti da rast cena na malo nema nikakve veze sa troškovima života. To nije tačno. Ako pogledate pondere kako se meri rast cena na malo, naravno da to nije odeljeno od onoga kako ljudi žive. Kako se to dešava? U onome što se meri svakog meseca, mere se svi proizvodi, ali oni koji su važni za život imaju veći ponder. Zbog toga veoma često imamo korelaciju, znači troškovi života i cene na malo idu zajedno. Ima manjih odstupanja od toga, ali uglavnom to ide zajedno. Što se tiče carina, pogledajmo konkretan predlog koji je Savezna vlada predložila Saveznoj skupštini. U tom predlogu se dobro vidi da u stvari u mnogim segmentima ono što je bilo, da ga nazovem uvoznički lobi, je nekim akciznim proizvodima skinuto, čak se može govoriti o tome da neke nelogičnosti, koje su još postojale u prelaznoj vladi, sada su skinute. Pogledajte šta se dešava npr. sa uvoznim cigaretama. Ako govorimo o toj industriji, ljudi koji rade u Vranju i Nišu, danas smo dobili dopise, izuzetno su zadovoljni sa novom ravnotežom koja je postignuta u tom domenu. Tako je, mogao bih reći, i u domenu automobila. Istina je da oni koji proizvode automobile, traže još veće protekcije, ali su oni već danas na jednom normalnom nivou. Kada sve uporedimo, vidimo da imamo nešto uravnoteženo. To nije ingerencija republičkog nivoa, ali pošto već pričamo o tome, želim samo da kažem da taj zakon o carinama ne samo da je urađen kroz dosta veliku javnu raspravu, da je dostavljen komorama i prošao je veliku raspravu i danas ide prema Saveznoj skupštini koja će glasati o tome na sednici 9. maja i nadam se da će biti usvojen u toj formi [[Poslanik Šešelj traži repliku.]]
Ima pravo jer je pomenuto ime, ali nema pravo jer ništa nije pogrešno protumačeno.
Kad god neko uvodi ponderisanje, on želi nešto da zamagli. Ponderisanje je uvek subjektivna kategorija, nemate objektivne kriterijume kojima ćete određivati pondere. Drugo, kod nas su sada akcize iste i za domaće i strane cigarete. Fabrika duvana Vranje ima na zalihama sedmomesečnu proizvodnju. Problem je i u fabrici duvana u Nišu, ne znam tačno kolike su zalihe tamo. To je ono što je realna posledica ovakve vaše politike. Ne možete vi da izjednačite potpuno domaće i strane cigarete. To niko na svetu ne radi. Vi ste liberalizovali uvoz viskija. Pametna vlada bi potpuno zabranila uvoz stranih alkoholnih pića. Zašto? Ko ovde pije viski? Piju samo DOS-ovci i njihovi sateliti, niko više. Čemu uopšte obaranje carinske stope za uvoz viskija? Vi imate lobi koji vas je pomagao u predizbornoj kampanji i sada mu vraćate dugove. Ako želite da ukinete monopol, zašto ste onda zaveli monopol za uvoz nafte i naftnih derivata? Ne može niko da uvozi osim onih koji su vama bliski, kojima vi date dozvole. ... koji su morali da zatvore benzinske pumpe. Na kraju, ovo što ste vi dobacivali i ova vam je knjiga svedočanstvo danisam nikakav bivši, nego aktuelni, redovni profesor Pravnog fakulteta u Beogradu. Ovo je separat iz časopisa "Srpska slobodarska misao", pod naslovom "Ministar prosvete Gašo Knežević kao intelektualna mizerija i moralna nakaza". Ovo su ... (Predsednik: Gospodine Šešelj, molim vas da birate reči.) ... svedočanstva vaše vlasti, a da se ne bi ljutio predsednik Narodne skupštine, ja ću mu svečano pokloniti taj separat.
Hvala lepo. Ako se niko više ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 58, protiv 117, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 14, ukupno je prisutno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 112. stav 3. i stav 4. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za finansije i Zakonodavni odbor su prihvatili ovaj amandman, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Vlada Republike Srbije podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 112. dodaju novi članovi 112a i 112b. Odbor za finansije i Zakonodavni odbor su prihvatili ovaj amandman, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 117. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za finansije i Zakonodavni odbor su prihvatili ovaj amandman, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Time smo završili pretres Predloga zakona, u pojedinostima i odlučivanje o amandmanima. Da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Ne želi.) Zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Stavljam na glasanje Predlog zakona o porezu na dobit preduzeća u celini. Za 124, protiv 55, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 9, ukupno je prisutno 188 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o porezu na dobit preduzeća. Pošto je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o porezu na dobit preduzeća u celini, napominjem da će se prilikom pripreme Zakona za objavljivanje u "Službenom glasniku Republike Srbije" u tekst Zakona uneti predlog Zakonodavnog odbora koji se odnosi na pravno-tehničku redakciju u članu 33. stav 1. koji je sadržan u izveštaju Zakonodavnog odbora, a sa kojim se saglasio predstavnik predlagača na sednici Odbora. Pre nego što pređemo na 6. tačku dnevnog reda, uz izvinjenje, podsetili su me da vas nisam obavestio o nastavku sednice, o ishodu sastanka koji je bio zakazan u pauzi zasedanja, pa ću vam pročitati saopštenje koje je sa sednice izašlo. Na sastanku predsedništva Narodne skupštine Republike Srbije, sa predstavnicima poslaničkih grupa DOS-a, SPS-a i SSJ-a, kao i narodnim poslanicima sa Kosova i Metohije usvojeno je saopštenje sledeće sadržine: Narodna skupština Republike Srbije oštro osuđuje postavljanje carinskih punktova od strane UNMIK-a na administrativnoj liniji Kosova i Metohije sa Srbijom. Ovakvi jednostrani postupci UNMIK-ove administracije čine još težom ionako dramatičnu situaciju na Kosovu i Metohiji i mogli bi dovesti do još većeg stradanja i iseljavanja srpskog i drugog nealbanskog stanovništva. Narodna skupština Republike Srbije smatra da je ogorčenje Srba na čitavoj teritoriji severnog Kosova opravdano i zato zahteva od UNMIK-a da što hitnije ukloni nelegalne carine, jer su one u suprotnosti sa Rezolucijom 1244. To sam vam ostao dužan.
Po Poslovniku.
Izvolite.
Gospodine predsedniče, svaki dokument koji ova skupština usvaja i koji potiče od Skupštine mora biti jasno označen. To nije dokument Skupštine dok se ne izglasa. A o njemu mora biti vođena rasprava. Mi smo spremni da se nova tačka dnevnog reda hitno unese u dnevni red i da se o njoj raspravlja, a to je manji prekršaj, nego ovo što se radi. Da se bez glasanja, bez debate usvaja bilo kakvo saopštenje. To onda nije saopštenje Narodne skupštine. Pitanje o kome je reč je veoma važno. Sprovodi se projekat definitivnog odvajanja Kosova i Metohije od Srbije. Na ovaj potez veoma mlako i nikako su reagovale Savezna i Republička vlada. Postoje špekulacije da je neko iz Republičke ili Savezne vlade dao saglasnost, a tako su okupatori govorili Srbima koji su protestovali na severnom području Kosova i Metohije.
Javili ste se po Poslovniku, gospodine Šešelj.
Insistiram da se o ovome vodi skupštinska debata. Može da se zakaže vanredna sednica i večeras i sutra ujutru, bilo kada, a da Narodna skupština uđe u jednu temeljitu raspravu, pa da rezultat te rasprave bude skupštinsko saopštenje. Ovo ovako ništa ne znači. Sastao se Janko, Marko sa Perom i Đokom i napisali tekst. To ništa ne znači, niti to bilo koga obavezuje. Ova skupština bi trebalo da donese ili deklaraciju ili rezoluciju po ovom pitanju, pošto je reč o veoma značajnom pitanju, gde naš stav treba da bude kategorički jasan. Predlažem, dakle, posebnu sednicu na kojoj ćemo to pitanje raspraviti i onda usvojiti ili skupštinske zaključke ili rezoluciju ili deklaraciju po tom pitanju.
Naravno, po Poslovniku, dok je zasedanje u toku, dok je sednica u toku, Vlada Republike Srbije samo pod određenim okolnostima može da predloži da se dopuni dnevni red. Što se tiče naredne sednice, ovlašćeni predlagači mogu da predlože rezoluciju, deklaraciju, zaključke itd. Ovo je saopštenje izašlo sa sastanka u sastavu kako je navedeno u samom uvodu. Ne otvara se rasprava i Skupština o tome ne odlučuje i nije dokument Skupštine.
Po Poslovniku. Da li mi dajete reč?
Pa ajde, da li insistirate?
Po našem Poslovniku, gospodine predsedniče, ne postoji predsedništvo Skupštine. Postoji predsednik i nekoliko potpredsednika. Ne postoji nikakvo telo koje bi činilo predsedništvo sa nekom grupom poslanika po određenom kriterijumu. Ovo saopštenje u pravnom smislu ne znači ništa. Onda nije trebalo ni da obaveštavate Narodnu skupštinu. Moglo se vas 5 potpisati ispod tog saopštenja ili vas 10, koliko vas je bilo na sastanku i to je vaš lični stav. Ne postoji stav predsednika Narodne skupštine, mimo onoga što se izglasa u Narodnoj skupštini. Postoji vaš lični stav kao narodnog poslanika, koji je na funkciji predsednika Narodne skupštine. Ja u vaš taj lični stav ne diram. Za sve ono što izađe iz ove Narodne skupštine, mora se glasati i mora postojati, po Poslovniku, skupštinska većina. Po članu 127. pored zakona i budžeta i planova razvoja, Narodna skupština donosi deklaraciju, rezoluciju, preporuku, odluku, zaključak, a da ne čitam ovo ostalo, ne tiče nas se danas. Dakle, mi možemo da donesemo rezoluciju i ovo je toliko ozbiljna stvar da je neophodna rezolucija. Tekst rezolucije može da nam pripremi Vlada i nemam ništa protiv toga. Neka nam pripremi, da vodimo raspravu, da izglasamo ili ne izglasamo. U nekim blažim situacijama može da se donese i deklaracija, mogu da se donesu zaključci, može da se donese preporuka i Republičkoj i Saveznoj vladi, to može da se uradi. Ta sednica mora da se zakaže, može i za večeras da se zakaže, može i za sutra ujutru. Hitna sednica Narodne skupštine može uvek da se zakaže, ako to prilike nalažu.
Ovo prihvatam kao sugestiju. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O POREZIMA NA IMOVINU Tomislav Nikolić, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, pred raspravu u pojedinostima o 5. tački dnevnog reda upozoreni ste na povredu Poslovnika. Niste adekvatno reagovali i ja sada želim da vam objasnim kako činite povredu Poslovnika, iako i sami kažete da tako radite od kako ste izabrani za predsednika. U članu 133. potpuno je regulisan postupak pri donošenju zakona, kao što je ova 6. tačka dnevnog reda. Stav 1. glasi: "O predlogu zakona najpre se vodi načelni pretres". Stav 2. govori o tome da načelni pretres može da se vodi o više zakona, ukoliko su povezani na određeni način. Stav 3. kaže: "Po završenom načelnom pretresu Narodna skupština odlučuje da li se predlog zakona prihvata u načelu ili se ne prihvata". Sledeći stav kaže: "Ako predlog zakona ne bude prihvaćen u načelu, postupak o njemu obustavlja se". Vi prelazite na postupak u pojedinostima iako nismo odlučili hoćemo li usvojiti zakon u načelu. Čim smo završili raspravu u načelu, gospodine predsedniče, trebalo je da stavite 6. tačku dnevnog reda sada na glasanje, hoćemo li zakon u načelu usvojiti ili ne. Ako usvojimo zakon, onda nas obaveštavate koliko je amandmana došlo, ko je podneo amandmane i na koje članove itd., a onda dajete reč, po redu, onima koji po Poslovniku imaju pravo na reč, pa čak i podnosioci amandmana. Dakle, mi uopšte nismo odlučili hoćemo li preći na bilo kakvu raspravu u pojedinostima u ovom zakonu. Vodilja za tu raspravu je usvajanje zakona u načelu. Zato vas molim, gospodine predsedniče, postupajte po Poslovniku. Čim završimo raspravu u načelu, stavite zakon na glasanje, u načelu. Ako ga usvojimo, postupak dalje nastavljamo. Hvala.
Nema potrebe da cepidlačimo ili kako bi gospođa Jovanović, nemojte mi samo reći da nekoga vređam, rekla - nije šija nego vrat. Ponavljam njene reči koje nisu bile uvredljive - nije šija nego vrat. Ja ću vam prvo dati informaciju koji su amandmani pristigli. Dakle, šta ste sve od materijala dobili. Doduše, vi to već znate. Ja samo to ponavljam. Zatim, prelazimo na odlučivanje u načelu i razmatranje amandmana. Molim vas da se izjasnite da li je povređen Poslovnik u članu 133. stav 3. Molim vas da glasate o predlogu gospodina Nikolića, koji traži da se izjasnite da li je došlo do prekršaja Poslovnika u članu 133. stav 3. Za 37, protiv 135, uzdržanih dvoje, nije glasalo 23, od ukupno 197 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština ocenila da nije došlo do povrede Poslovnika. Gospodin Šešelj, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, ja vas upozoravam da ovde postoje dva dokumenta. Jedno je Poslovnik Narodne skupštine, koji nas obavezuje sve, a drugo je podsetnik. Taj podsetnik je vaš interni papir koji vam sprema sekretar. Kad je vaš podsetnik u nesaglasnosti sa Poslovnikom, primenjuje se Poslovnik, a ne vaš podsetnik. Ako podsetnik nije u saglasnosti sa Poslovnikom, onda treba sekretar da dobije po ušima, tamo negde u zatvorenom prostoru, ne baš pred Narodnom skupštinom, ne bi nam to bilo prijatno. Ali, ne možete vi da nam namećete vaš podsetnik kao akt koji je važniji od Poslovnika. Ako Poslovnik kaže da se prvo glasa u načelu, jer dok se zakon ne izglasa u načelu, nas uopšte ne interesuje ko je podneo amandman ni ima li amandmana. Vi neprekidno insistirate, jer je vaš sekretar pogrešio, da nam saopštite sve amandmane, pa onda da glasamo u načelu. Dakle, radimo nešto sasvim nepotrebno pod uslovom da zakon ne prođe u načelu.
Ja ne kažem da ne može i ovako i onako, samo kažem da je podsetnik u skladu sa Poslovnikom, što je potvrdila i Skupština glasanjem. Može i ovako i onako. (Tomislav Nikolić s mesta: da nije danas možda sreda?) Danas nije sreda. (Tomislav Nikolić s mesta: ajde da stavimo na glasanje.) Nema potrebe. Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Tomislav Nikolić, Velimir Simonović, Božidar Vučurović, Miroljub Veljković, Stevan Kesejić, Božidar Vujić, Miloš Lukić, Srboljub Živanović, Vitomir Plužarević, Bora Stanimirović, Đorđe Mamula, Arsen Kurjački, Slobodan Pavlović, Dušan Ilić, Veroljub Arsić, Nataša Jovanović, Ljubomir Kragović, Živko Selaković, Petar Jojić, Borislav Pelević, Milorad Mirčić, Dragoljub Stamenković i Goran Cvetanović, kao i Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Na sednici Odbora za finansije odustali su od amandmana narodni poslanici Velimir Simonović i Dušan Ilić. Zakonodavni odbor je predložio da se, u okviru pravno-tehničke redakcije u članu 2. stav 1. tačka 4. izmeni tako da glasi: "4) pravo vremenskog ograničenja (tajm-šering)", sa čime se saglasio predstavnik predlagača zakona, na sednici Odbora. Pošto je načelni pretres o ovom predlogu zakona obavljen u okviru zajedničkog načelnog pretresa, prelazimo na odlučivanje o Predlogu zakona, u načelu. Narodni poslanik Dragan Jovanović je predložio da se i o ovom zakonu izjašnjavamo javno, prozivkom. Stavljam predlog narodnog poslanika Dragana Jovanovića na izjašnjavanje. Za 58, protiv 128, uzdržan jedan, nije glasalo 11, od ukupno 198 narodnih poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen predlog narodnog poslanika Dragana Jovanovića. Stavljam na glasanje Predlog zakona o porezima na imovinu, u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasne. Za 135, protiv 59, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 5, od ukupno 199 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Narodni poslanik Miroljub Veljković, jednim amandmanom, predložio je brisanje člana 3. i stava 1. člana 11. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
... Neznam šta je sa ovim tehničkim uređajima. Predlažem Skupštini da dobro razmislimo šta da radimo sa tehničkim sekretarom, da li je ovo bila namera ili ... Ne možemo mi ovde da izgubimo dva sata oko tehničkih nedostataka. Znači, da ponovim, poštovani narodni poslanici, ako sam u prepodnevnom delu pohvalio Vladu da im je Predlog zakona o porezu na dobit preduzeća najbolji u ovom poreskom paketu, onda vam je, gospodine ministre, Predlog zakona o porezu na imovinu najgori. Apsolutno najgori. Ovo ni Džingis Kan ne bi uveo pokorenim narodima. Ovaj nacrt zakona ima tačno 50 članova i na svih 50 mogao bih dati amandmane. Toliko je Nacrt zakona loš. Verovatno će moje kolege govoriti o ostalim članovima, ja ću vašu pažnju zadržati samo na jednom amandmanu, a odnosi se na oporezivanje pravnih lica, po ovom zakonu. Predložio sam da se član 3. u potpunosti briše, da se član 11. stav 1. briše, odnosno predložio sam da se pravna lica izuzmu od oporezivanja na imovinu. U ovom novom poreskom paketu, u ovom novom celom poreskom paketu, vi ste pravna lica, odnosno preduzeća, narodski rečeno, ubili. Značajno ste povećali porez na plate, značajno ste povećali porez na usluge, povećali ste porez na promet i na kraju, značajno ste kresali troškove koji se iskazuju prilikom evidentiranja dobiti. Uz to ste stigli za ovo kratko vreme da kadrovski iskasapite sve uspešne firme u Srbiji. Ove neuspešne vas nisu interesovale. Znači, kada preduzeća isplate sve, unapred pobrojane poreze, čeka ih na kraju kao šlag na torti, porez na imovinu. Da konstatujemo, gospodine ministre, firme ne rade, radnici ne primaju plate, nema dobiti, nema investicija, a vi ovim zakonom konstatujete da porez na imovinu mora da se plati. Samo, morate tim firmama i preduzećima reći odakle. Ja vas pitam - odakle da platimo. Reći će verovatno, gospodin ministar, na kraju svoje završne reči, na kraju kada se mi ispričamo praktično, pošto se amandmani ne prihvataju, da je taj porez na imovinu preduzeća mali, 0,4% na vrednost imovine preduzeća. Da li je to tako i da li je porez mali? Hajde da uzmemo primerjedne firme iz mog kraja - "Prva petoletka" Trstenik, čuli ste svi za nju. U nekim informacijama vrednost njene imovine je oko 800 miliona maraka. Možda čak i više, ali prve analize govore da je tolika. Znači, 0,4% na to je 3 miliona i 200 hiljada maraka ili skoro 100 miliona dinara. Zamislite "Prvu petoletku" kada isplati sve poreze, 12.500 radnika, uvećana osnovica na porez i doprinose, pa onda isplati sve ove poreze, i na kraju godine 100 miliona dinara porez na imovinu. Ko to može da plati? To "Prva petoletka", odgovorno tvrdim, neće moći da plati. Zato predlažemda se preduzeća ne oporezuju ovom vrstom poreza, odnosno bar dok ne krene privreda, dok firme ne stanu na noge, da se ova vrsta poreza privremeno ukine, odnosno ukine.
Za reč se javlja narodni poslanik, gospodin Vojislav Šešelj.
Dame i gospodo, SRS insistira da se briše član 3. ovog zakona o porezima na imovinu. Članom 3. je predviđeno oporezivanje akcija i deonica. U uslovima tranzicije, kako vi to zovete, odnosno privatizacije, mnogi radnici su besplatno došli u posed akcija i deonica. Te akcije, uglavnom, ne donose dividende, retko koja donosi i zadugo neće donositi dividende. Radnici koji nisu znali šta to znači, upisivali su akcije, nekada plaćali, a nekada dobijali besplatno, nekada otplaćivali i niko im nije unapred stavio do znanja da to jednog dana može biti oporezovano. Sada se oporezuju oni radnici koji su imali poverenja u državu, uzimali akcije, besplatno, na otplatu, plaćali, plaćali uz popust i tako dalje. Nisu još ni osetili kako to izgleda dobiti dividendu. Naše najveće firme su u stalnim gubicima i one zadugo neće imati profit iz koga se može isplaćivati dividenda. Tamo gde izvestan profit i postoji, skupštine akcionara su uglavnom donosile odluku da se ide u reinvestiranje. Onaj ko ima akcije, još nije video neke, bar male opipljive koristi od tih akcija, osim na papiru. On sada neće imati od čega da plati porez, akcija mu je na papiru, ostaće mu još 10 godina na papiru, a on sada od ove svoje male bedne plate, treba još da plaća porez na te akcije. Naravno, mi smo imali Zakon o privatizaciji koji je predviđao svakom zaposlenom pravo na besplatne akcije, u vrednosti od 400 maraka, na svaku godinu radnog staža. Sada, vidite, tih akcija u jednoj porodici se može i nagomilati popriličan broj, ali uglavnom na to niko nije dobijao dividende, a sada bi trebalo da plaća porez. Ova odredba ukoliko bi se preformulisala, možda bi imala smisla, pa da se kaže da se porez plaća samo na one akcije kod kojih je došlo do isplate dividendi u određenom procentu i da taj procenat bude u odnosu na vrednost dividendi, podnošljiv, a ne destimulativan, tako da se svaki interes akcionara u startu suzbije. Znate, akcionar mora da ima i interes, da povećava broj svojih akcija, da kupuje nove akcije, a građanin mora da ima interesa i tamo gde ima pravo da besplatno dođe do akcija. Na ovaj način, neće imati interesa nizašta. Ni da besplatno dođe u posed akcija, a kamoli, ne daj bože, da ih kupuje, pa da dividende budu "mačka u džaku", nešto što je krajnje neizvesno, a da bude izvesno samo plaćanje poreza na akcije čiji je formalni vlasnik, a još nije bio u mogućnosti da proveri da li je zaista vlasnik, jer kod nas još ne postoji pravo da se jednom stečene akcije, u bivšim društvenim firmama, prodaju na tržištu. Dakle, nije vlasnik u pravom smislu reči. Čim neko ko je akcionar ne može da proda svoje akcije, on nije vlasnik u pravom smislu reči, a mora da plati porez.
Hvala. Za reč se javio ministar, gospodin Đelić. Izvolite.
Prof. dr Šešelj je u pravu, ne bi bilo primereno da radnici koji nemaju visoke prihode plaćaju porez i zbog toga pozivam sve poslanike da pročitaju član 12, pretposlednji stav, koji glasi: "Porez na imovinu na pravo svojine na akcije, izdate na ime i na udele u društvima sa ograničenom odgovornošću ne plaća obveznik koji je to pravo stekao po osnovu upisa ili kupovinom sa popustom u postupku svojinske transformacije, pet godina, računato od dana kada je stekao to pravo". Znači, to je odgovor na to pitanje. Dodajem, u drugom tekstu, a to je porez na dohodak, mi smo dodatno dali podsticaj na sticanje akcija, s tim što smo oslobodili od poreza na dohodak ovog puta 50% od dohotka, od dividendi. Hvala [[Vojislav Šešelj, sa mesta: replika]]
Nema replike, niste bili spomenuti. (Vojislav Šešelj, s mesta: pomenuo me je). Hajde, tražićete po Poslovniku.
Ja neću po Poslovniku, tražim pravo na repliku jer me je ministar pomenuo. Jeste, počeo je pominjanjem mog imena svoje izlaganje i meni je odgovaralo. Ministre Đeliću, vi ste ovde naveli član 12. u kome se predviđa oslobađanje od plaćanja poreza na akcije, u roku od pet godina, od dana sticanja tog prava. Prva prava na akcije kod nas su stečena još 1990. godine u vreme prve privatizacije koju je provodila vlada Ante Markovića, pa je to 1994. godine revalorizovano, ali je ostao izvestan procenat akcija u formalnom vlasništvu zaposlenih i građana, a mnogi su u proces privatizacije ulazili i posle 1994. godine. Mnogima je već odavno istekao taj rok od pet godina, a da im se situacija uopšte nije promenila, niti su ranije imali bilo kakve dividende, niti sada u dogledno vreme mogu očekivati dividende, a ne mogu ni da prodaju te akcije, dakle ne mogu da ih se otarase na bilo koji način, ne mogu da prenesu vlasništvo na bilo koga, a moraju da plaćaju porez, tako da vas ja ovog puta pozivam da ipak malo razmislite o ovom problemu. Veoma je važno, nije ovde reč o tome što opoziciona partija vama skreće pažnju, nego o našoj želji da ovaj zakon bude što bolji i da odgovara našim okolnostima. Dakle, ovde bi moglo da bude jedno jedino realno ograničenje - da ne plaća porez onaj ko nije počeo da prima dividendu od svoje akcije, i dok se ne donese savezni Zakon o slobodnom prometu akcija i o tržištu akcija i ne pomišlja na oporezivanje akcija. Sve dok čovek ne može da proda svoje akcije, da ih se odrekne na bilo koji način, on nije u pravom smislu vlasnik tih akcija.
Da li se još neko javlja za reč po amandmanu gospodina Miroljuba Veljkovića? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 49, protiv 92, troje uzdržanih, nije glasalo 36, uklupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Miloš Lukić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo poslanici, gospodine ministre, podneo sam ovaj amandman na član 3. imajući u vidu da neće biti prihvaćen prethodni amandman. S obzirom da je on prihvaćen to bi verovatno zadiralo u realizaciju plana i ostvarivanje budžeta koji je usvojen na početku, ali imam čisto tehničke primedbe i motivisan sam time da izbegnemo mogućnost da i pored toga što su pravni subjekti i fizička lica opterećeni sa izuzetno visokom stopom poreza na imovinu, ne dođemo u situaciju da se to dogodi dva ili više puta. Naime, amandman glasi ovako: "Porez na imovinu ne plaća se na akcije izdate na ime i na udele u društvu sa ograničenom odgovornošću u kojima je sadržana vrednost nepokretnosti oporezovanih članom 2. ovog zakona". Šta to znači? Ako dovedemo u vezu član 2, član 3. i član 4. Zakona, ostavlja se mogućnost dvostrukog i čak višestrukog oporezivanja iste nepokretnosti. S obzirom da poreskim oslobođenjima nije obuhvaćena ova situacija kada je jedna nepokretnost opterećena obavezom plaćanja poreza iz člana 2, pa se ta ista nepokretnost pojavi u obliku akcionarskog kapitala ili deoničarskog kapitala iz člana 3, smatram, kao i poslanici Stranke srpskog jedinstva, da ovaj deo koji je već jednom oporezovan po članu 2. ne bi trebalo oporezovati po članu 3. ili bi trebalo izuzeti ovu vrednost. Ko će biti najviše pogođen ovakvom primenom Zakona? Pre svega, mislim da se ostavlja mogućnost da dođe do određenog subjektivnog pristupa u tumačenju ovog člana, pa će one firme koje nisu u milosti nekih moćnika biti dva ili više puta oporezovane, a najviše će biti pogođene firme koje rade sa društvenim kapitalom, koje su registrovane kao holding kompanije, gde ima više društava, pa imamo situaciju da se jedno društvo pojavljuje kao osnivač drugog, ovo trećeg itd. To bi značilo da jednu imovinu koju u startu oporezujemo sa 0,4%kasnije oporezujemo kao akcionarski kapital sa 0,25% i ako se to još jednom dogodi ponovo bismo imali isto oporezivanje. U članu 2, pri kraju, postoji jedna klauzula koja bi ovo mogla da relativizuje, jer kaže da "u slučaju kada na nepokretnosti postoje neka od prava iz stava 1. tačka 2. do 6. ovog člana, porez na imovinu plaća se na to pravo, a ne na pravo svojine". Međutim, mi praktično imamo situaciju da je pravno lice vlasnik nepokretnosti, posebno sa donošenjem zakona o privatizaciji to će verovatno biti još češći slučaj. Ukoliko bi se ovaj amandman usvojio ne bi se narušio smisao ovih poreskih propisa, niti bi to uticalo na budžet, sem ako Vlada namerno nije želela da dva ili više puta oporezuje iste nepokretnosti. Ukoliko je Vlada to stvarno želela zamolio bih ministra da to za ovom govornicom potvrdi, pa bismo onda znali da je to stvarno želja predlagača. Inače, mislim da bi bilo sasvim u redu da se ona nepokretnost koja je kao vlasništvo pravnog lica članom 2. oporezovana, izuzme ili članom 3, znači ovim amandmanom koji sam podneo, ili da se u članu 12. doda posebno oslobođenje za ovu vrstu već plaćenog poreza.
Da li se još neko javlja za diskusiju po ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman narodnog poslanika Miloša Lukića. Za 49, protiv 96, dvoje uzdržanih, nije glasalo 34, ukupno 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Pošto su amandman Vlade prihvatili Odbor za finansije i Zakonodavni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragoljub Stamenković i Goran Cvetanović. Vlada je podnela svoj amandman na član 5. koji je postao sastavni deo Predloga zakona. Odbor za finansije je prihvatio amandman narodnih poslanika Dragoljuba Stamenkovića i Gorana Cvetanovića. Zakonodavni odbor je konstatovao da je rešenje koje su u svom amandmanu na član 5. predložili narodni poslanici Dragoljub Stamenković i Goran Cvetanović u istovetnom tekstu sadržano u amandmanu 1. Vlade Republike Srbije, koji je Odbor prihvatio. Na taj način i amandman narodnih poslanika Dragoljuba Stamenkovića i Gorana Cvetanovića postao je sasatavni deo Predloga zakona. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Pavlović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Dame i gospodo narodni poslanici, možda bih i ja voleo da sam bio u grupi kolega Stamenkovića i Veljkovića, pa da je i moj amandman prihvaćen, da je ušao u Predlog. Time bi potvrdili da ste prihvatili otkako zasedamo moj prvi amandman, odnosno poslanika Socijalističke partije. Na žalost, nije tako. Bio je jedan, nije na ovaj zakon, dobro (obraća se ministru Đeliću). Bio je jedan. Zato mi dozvolite da kažem nekoliko rečenica u vezi sa amandmanom koji sam podneo. Pre toga želim samo da podsetim da sam bio prvi učesnik u raspravi u vezi sa ovim paketom zakonskih projekata po osnovu izdvojenog mišljenja u vezi sa članom 44. Zakona o stanovanju. Tada sam izrekao i jednu generalnu ocenu vezanu za čitav paket ovih zakona. Gospodina Đelića, uz sve simpatije koje sam mu i tada rekao, a i danas za ono što čini, nisam mogao nikako da razumem ono što je predlagao vezano za zakonske projekte, tvrdio sam da oni kompletno nisu ni reformski, nisu ... Kao mladom i obrazovanom čoveku, [[komentar poslanika Šešelja se ne čuje]] molim vas, predsedniče, da skrenete pažnju gospodinu Šešelju, profesoru, i Tomi Nikoliću da ne dobacuju. Prošlog puta me je ometao gospodin Mirčić, zatim gospodin Veljković. Molim, gospodo iz Srpske radikalne stranke, da budete malo langzam. Šta hoću da kažem? Rekao sam i tada i ponavljam - više mi liči na režimski, i opet kažem da se niko u tome ne vređa, jer oni celu priču zagovaraju da se napuni budžet koji je ogroman. Ne znam da li je kolega Veljković u pravu kada kaže da je od svih tih zakona možda ovaj najgori. Bio bih sklon da u to i ja poverujem i da ga u tome podržim. Ne znam da li ga je Džingis Kan usvojio za njegove potčinjene, ali ja sam na Skupštini rekao da mi više liči na zakone koji se uvode za naše neprijatelje nego za naše poreske obveznike, s obzirom na mogućnost plaćanja. U vezi sa tim, moram da prokomentarišem diskusiju uvaženog kolege iz DOS-a, koji je otprilike rekao da poslanici iz parlamentarne manjine, dakle iz opozicionih stranaka, vrše diverziju ili sabotažu rada parlamenta tako što u načelnoj raspravi ne podržavaju zakone, kritikuju zakone, ne glasaju za njih, a onda podnose veliki broj amandmana i na taj način opstruišu Skupštinu. Ne znam da li vi očekujete da bi mi trebalo da aplauzima pozdravljamo sve što Vlada predlaže. Pa, naravno ne. Opozicione stranke i treba da kritikuju i predlažu nova i bolja rešenja. Ovo što govorim ne ide za tim da se kritikuje po svaku cenu predloženi zakon, nego da se učini doprinos, u meri u kojoj mi možemo, da rešenja budu bolja pa da onda glasamo za zakon u celini. U ovom trenutku to nije tako. Zato sam i podneo na član 5. stav 2. amandman koji glasi: "Visinu tržišne vrednosti nepokretnosti, utvrđuje nadležni poreski organ, s tim da se ona svake godine umanjuje za amortizaciju propisanu nomenklaturom", pa sam dodao čak - i uputstvom Ministarstva finansija, ali "najviše do 75%". Zašto? Delimično je to sadržano i u amandmanu Vlade, koji je malo pre predsednik Skupštine pročitao, kojim je praktično ovo prihvaćeno. Ne znam da li je moj amandman stigao pre ili je Vladin. Ja sam ga predao 5. aprila u 19,30. Razumeo sam da je Vlada prihvatila sve ovo, ali je stavila cifru 70%, ako sam u pravu. Prema tome, namera mi je bila da tvrdim da će se zbog inflacije i drugih razloga tržišna vrednost nepokretnosti povećavati. Zamrznuti nivo amortizacije na 60% nije realno, i nekorektno je u odnosu na obveznika. Ta cifra od 75% je prihvatljivija, pa u tom smislu i predlažem da se ovaj amandman prihvati.
Da li još neko želi reč? (Niko.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za je 54, protiv 100, uzdržanih nema, nije glasao 31, od ukupno prisutnih 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Povlači amandman. Konstatujem da je narodni poslanik Đorđe Mamula povukao svoj amandman. Na član 9. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Božidar Vučurović, Petar Jojić, Ljubomir Kragović, Vitomir Plužarević, Božidar Vujić i Srboljub Živanović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, članom 9. ovog zakona je predviđeno da način utvrđivanja poreske osnovice u članu 5. do 8. ovog zakona bliže uređuje ministar finansija i ekonomije. Predložio sam da se ovaj član briše zbog toga što zakon utvrđuje poresku osnovicu. Sam zakon je utvrđuje, odnosno zakon uređuje način utvrđivanja poreske osnovice. Zakoni treba da budu precizni, da ima što manje prostora za slobodno tumačenje i zakoni ne poznaju termine - bliži, uži, širi, dalji, uz, pri itd. Predložio sam brisanje ovog amandmana iz nekoliko razloga. Prvi razlog je što je na pleća ministra finansija natovarena velika odgovornost i sada bi on, radeći samo ovaj posao, morao u toku jedne godine da proživi 10 godina. Druga stvar je što bi to mogao da radi njegov pomoćnik, koji normalno to ne zna, ili zamenik. Treća stvar je što znam da u celom Ministarstvu finansija postoji jedan čovek koji to radi, gospodin Aleksić, koji daje tumačenja. Kakva je tumačenja on davao, jednom drugom prilikom ću pokazati. Dva apsolutno različita, po istoj stvari i istoj osnovi, i ako se ovaj član morao ovako formulisati onda je trebalo da stoji da - način utvrđivanja poreske osnovice utvrđuje Ministarstvo finansija i ekonomije. Ministar finansija i ekonomije zasigurno neće ovo raditi, pogotovu što smo već utvrdili da se ministar finansija i ekonomije ama baš ni malo ne razume u račun. Ako kaže da je stopa inflacije u prvom tromesečju 7,6%, pa izračuna da je to 30% na godišnjem nivou, to je ono za šta se u srednjoj ekonomskoj školi dobija jedinica. Ako pri tom još zaboravi da je nekoliko dana pre toga rekao da je preneta stopa inflacije iz prošle godine 20% onda znači da ove godine očekujemo ukupnu inflaciju od 10% na kraju godine. To znači da preko ovih 7,6% iz prvog tromesečja, i da ne idemo, imaćemo 50% inflacije na kraju godine. Ja sam poneo "Svedok", da vam ga preporučim, da ga kupite, i da pokažem predsedniku.
Ima reč narodni poslanik dr Vojislav Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 9. imamo sličan problem kao i u prethodnom zakonu koji ste izglasali. Zašto je to tako - to je ključno pitanje, koje mi se nameće. Zašto se kaže da će način utvrđivanja poreske osnovice biti bliže uređen posebnim aktom ministra za finansije? Zašto to već nije u zakonu pobliže određeno? Zato što je, očigledno, ovaj zakon rađen u velikoj brzini. U tako velikoj brzini ovaj zakon nije mogao biti ni dobro osmišljen, ni sistematizovan, nije mogao biti celovit i sveobuhvatan, nije mogao biti iznutra logički konzistentan i koherentan. Ne bi vama smetalo mnogo da za jedno nedelju dana odložite usvajanje ovog zakona, pa to što mislite da pobliže odredite u posebnim aktima, odredite u samom zakonu. Jer, poreska problematika je najteža problematika sa kojom se susreće svaka vlada, i poreske zakone je najteže u praksi primenjivati. Ovde je reč o imovini, pre svega o nekretninama. Mi iz iskustva znamo, za ovih 200 godina razvoja srpskog fiskalnog sistema, da je tu bilo najviše zloupotreba, najviše podmićivanja, najviše protekcije. Zato se poreskim organima ne sme ostavljati isuviše velika sloboda delovanja, od ministra pa nadalje. Najteže zloupotrebe su upravo kod onih koji treba da primene propisanu metodologiju i da čoveku, pojedincu, odrežu koliki će porez da plati za jednu godinu. Tu razni faktori dolaze do izražaja, a vi niste hteli u ovom zakonu da razložite ključne. Ostavljajući tako veliku slobodu poreskim organima na terenu, vi ih dovodite u iskušenje da zloupotrebe svoju veliku moć i uticaj, a građane dovodite u veoma tešku situaciju, da uvek strepe od dolaska poreznika, da strepe od njihovih procena i da se dovijaju na raznorazne načine, da ih blagovremeno umilostive, kako bi njihova procena poreza koji treba da se plati bila što niža, kako bi bila što prihvatljivija za onoga ko porez mora da plati. Doći ćete na ovaj način u situaciju da će za istu imovinu, iste vrednosti, na istom mestu, biti plaćan različiti iznos poreza, a građani neće imati mogućnosti da zaštite svoja zakonska prava, nego će biti u rukama državne administracije. Zakon o porezu je opšti pravni akt, koji donosi zakonodavno telo i on ne može biti prepušten na milost i nemilost bilo kom delu upravne vlasti i njegovom podzakonskom aktu, koji se po volji upravne vlasti može od danas do sutra, bukvalno od danas do sutra menjati, krajnje proizvoljno, a da građanin nema nikakvu adekvatnu zaštitu pred takvom vlašću.
Ima reč narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, uložio sam ovaj amandman na član 9. Predloga zakona o porezu na imovinu, sa predlogom da se ovaj član briše u celini. Zbog čega? Prema Predlogu zakona o porezu na imovinu, u članu 9. predlaže se da način utvrđivanja poreske osnovice iz člana 5. do 8. ovog zakona bliže uređuje ministar finansija i ekonomije. Smatram da se poreska osnovica mora utvrditi zakonom, a ne odlukama, uputstvima ili uredbama ministra. Ako bi se prihvatilo ovo zakonsko rešenje, kako se predlaže, onda bi se ministar sa svojim ovlašćenjima stavio iznad zakona. Zbog toga smatram da je nužno da se ovaj član briše i bolje uredi, i da se to uredi zakonom, a ni u kom slučaju dati ovlašćenje ministru, da on može izigravati, kao činovnik Vlade, individualnog zakonodavca. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Božidar Vujić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom predlažem da se briše član 9. u kompletnom tekstu, iz jednostavnog razloga, jer bliže uređivanje načina utvrđivanja poreskih osnovica nikako ne može da vrši sam ministar i njegova služba, nego se to mora, ako to nije urađeno ovim zakonom, što jeste propust, onda se mora bliže urediti podzakonskim aktima. No, džabe je to razložno objašnjenje, i razlog zašto bi trebalo član 9. da se briše, kada je sama činjenica da je sve ono što je rađeno, od budžeta pa naovamo, pa i ovaj Zakon o porezu na imovinu, i nelogičan i sadržano je u njemu niz pravnih nonsensa. A što bi nas to i čudilo? Ono što je zbrda-zdola urađeno, na seansama po Segedinu, i što je nazvano kao korporacija DOS, što je ta korporacija DOS već unapred znala ko će joj biti vlada, i da u stvari Vlada vlada koalicijom DOS, a ne DOS Vladom, i ne čudi ovakav niz nonsensa. Ne čudi, zbilja, jer je ovo takva vlada, koja je veoma rado prihvatila ono što je kancelar Đinđić ovde u svom ekspozeu rekao, da je to vlada eksperata. Kakvi su eksperti, pokazuje to i ovaj zakon. Ako bliže pogledamo, ili oni koji su to čitali, mada sumnjam da su mnogi iz DOS-a i pročitali, razloge za obrazloženje, za donošenje ovog zakona, pa i ovoga člana, koji kaže: "Sistemska opredeljenja, rekonstrukcija monetarnog sistema i ekonomskog oporavka Jugoslavije ...", a ovde kaže "ekonomskog oporavka Jugoslavije i njenog uključivanja u evropske i svetske organizacije, kao bitan preduslov zahteva suštinsku, korenitu fiskalnu reformu, koja će biti na pravcu tih kretanja". E sada, ovde se postavljaju dva pitanja - prvo je: kada se planira taj ekonomski oporavak? I drugo, što je takođe nonsens - da li to znači da fiskalna reforma, sama po sebi rezultira ekonomskim oporavkom, ili samo i isključivo ekonomski oporavak, po ekonomskoj logici, može uslovljavati fiskalnu reformu? Šta to treba da znači? Tu je ova vlada eksperata i tako treba da prilazimo ovim zakonima. Molim građane da to "eksperti" stave pod znake navoda. Svestan, kako je Mirčić rekao, da ovaj amandman neće biti prihvaćen, ali da to obrazlažem svim građanima, naročito glasačima DOS-a, da oni to shvate, ako to ne shvata DOS i Vlada koja vlada DOS-om, u članu 9, ono što je interesantno i što je veoma transparentno - to je isto jedna od reči koje koristi ova tzv. ekspertska vlada - ono što im sugerišem jeste da se način utvrđivanja poreske osnovice mora propisati zakonom. Ne može se zakonom dozvoliti ministru finansija, kao što ovaj zakon to sada predviđa, da uređuje način utvrđivanja poreske osnovice, jer je osnovna obaveza zakonodavca, naročito ekspertskog zakonodavca, da poštuje princip pravne sigurnosti. Kada je dozvoljeno članom 9. da sam ministar to uređuje, gde je tu pravna sigurnost onih poreskih obveznika. Da li oni unapred znaju iz ovog zakona, kojim to nije uređeno, ili iz bilo kog drugog podzakonskog akta, šta je to što ih čeka. Čeka ih ono kako se gospodin ministar tog jutra probudi i kako će bliže uređivati, da li će se probuditi u Beogradu, u nekom od hotela u prisustvu vladine agencije za poslovnu pratnju, ili možda na Monmartru, ili Pigalu. Očito, poreski obveznici nemaju tu pravne sigurnosti, a i kako bi je bilo kada sam ovaj zakon, ovaj član, piše ekspert. Ono što predlažemo ovim amandmanom, jeste da se ovaj član briše i da se jednostavno zahteva da se to uredi zakonom, ili bilo kojim drugim podzakonskim aktom, a nikako diskrecionim pravom pariskog đaka.
Da li se još neko javlja po ovom amandmanu?
Dame i gospodo narodni poslanici, o ovom zakonu je neko rekao, da je to jedan u paketu od najgorih. Znači, da ima nekih 50 članova. Ja sam dao amandman na član 9. koji je povezan sa članovima 5, 6, 7, i 8. i predlažem da se ovaj član 9. briše. On treba da bude uređen zakonom, a ne da ministar ima pravo da ga uređuje. Poreski obveznici treba da učestvuju u donošenju rešenja u visini njegove osnovice, tako bi ovaj član dobio svoje mesto u nekom novom članu, a ne u ovom kako je predloženo. Isto je bilo i u prethodnom Zakonu na član 46. gde smo mi, srpski radikali dali amandman.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Ako ne, stavljam amandman na glasanje. Za 50, protiv 109, uzdržan jedan, nije glasalo 23, ukupno je prisutno 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pre nego što pređemo na sledeći amandman, dozvolite mi da pročitam jedno saopštenje koje sam dobio. To je saopštenje Vlade Republike Srbije u vezi nečega o čemu je ovde bilo reči. Netačne su sve tvrdnje, koje dolaze sa bilo čije strane, da je Vlada Republike Srbije zvanično informisana ili čak konsultovana oko uvođenja carinskih punktova Rudnice i Jerinje kod Zubinog Potoka i Leposavića. O uvođenju carinskih punktova Vlada Republike Srbije obaveštena je iz sredstava javnog informisanja i tu odluku smatra duboko pogrešnom i suprotnom svim domaćim i međunarodnim pravnim propisima, a posebno Rezoluciji 1244. O ovom stavu Vlade Republike Srbije obavešten je i UNMIK. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vučurović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandaman. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Gospodine predsedniče, kao predsednik najvišeg zakonodavnog tela, vi niste smeli da čitate ovde saopštenje Vlade. Trebalo je predsednik Vlade ili ministar iz Vlade da se obrati Narodnoj skupštini ako smatra za shodno, da obavesti Narodnu skupštinu i o tom saopštenju. Ali, da oni vama pošalju pismo, preporučeno, kurirom, a da vi ovde čitate, to je uvreda za Narodnu skupštinu. Time narušavate princip ravnopravnosti tri grane vlasti. Na taj način, vi potčinjavate parlament izvršnoj vlasti, a zakonodavna vlast je u sistemu striktne podele i ravnopravnosti tri grane vlasti ipak ona grana koja je nešto malo ravnopravnija u odnosu na izvršnu i sudsku. Molim vas da to više ne ponavljate. Ako Vlada ima nešto da saopšti Narodnoj skupštini, ona to mora da uradi sama, da izađe predstavnik Vlade, da to kaže, ili da se to pismeno podeli narodnim poslanicima, a ne da vi ovde čitate saopštenje Vlade.
Da li narodni poslanik Vučurović želi reč?
Na član 11. podneo sam amandman u kome tražim da se na poresku osnovicu do 6 miliona dinara plaća, na ime poreza, 0,10%, jer smo ovih dana za vreme rasprave o paketu zakona čuli da je to u apsolutnom iznosu otprilike 0,3%, koliko je do sada plaćano na imovinu. Onda, dalje, od 6 miliona do 15 miliona, 6.000, plus 0,20%, od 15 do 30 miliona, 15 miliona dinara, plus 0,50%, jer to su realno naplativi iznosi. Veliki broj ovih nepokretnosti, kao što je i u raspravi u načelu rečeno, da su radili naši ljudi na privremenom radu u inostranstvu, pa su umesto da ulažu u proizvodnju, ulagali u ogromne i velelepne kuće koje sada sigurno vrede preko 30 miliona dinara. Veliki broj tih kuća u nasleđe su dobili ljudi koji su nekada predstavljali srednju klasu a sada osiromašenu srednju klasu, tako da ni oni ne mogu to da plate, pogotovu oni ljudi koji su otkupili društvene stanove. Uzmite najprostiju računicu od 60-tak do 80 kvadrata, videćete koliko će morati ovim vašim zakonskim predlogom da plate. Tih para nema. Onda će opet doći do noćne naplate poreza, doći će do plenidbe stvari i dok se sve to ne obavi taj novac u budžet neće doći. Zato je bolje ostaviti ljudima prostor i mogućnosti da plate ono što treba da plate, a ne da se stopa poreza na promet koja je bila 0,3% do sada, poveća u startu i za najsiromašnije slojeve stanovništva, na 0,4%. Znači da je zalaganje za to, da siromašni slojevi društva plate manje, najobičnija demagogija. Jer, sa 0,3% je trebalo ići na 0,2% ili na 0,1%, a ne na 0,4%, kao, eto baš smo im sada puno pomogli što će da plate više jedan deseti deo procenta, doduše, na tolike iznose koliko vrede neke nepokretnosti, to je zaista mnogo.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman poslanika Vučurovića na glasanje. Za 55, protiv 108, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 26, ukupno je prisutno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Dame i gospodo narodni poslanici, prema odredbama člana 11. Predloga zakona o porezu na imovinu vidi se da su za naše građane predviđene veoma visoke poreske obaveze na imovinu koju poseduju i na imovinu koju su na zakonit način, pretpostavljam, i stekli. Zbog toga sam i predložio da se stopa poreza na imovinu, nepokretnosti poreskog obveznika koji vodi poreske knjige, smanji na iznos od 0,20%. Naime, prema predlogu navedenog zakona na prava na nepokretnosti poreskog obveznika koji ne vodi poslovne knjige na poresku osnovicu do šest miliona plaća se na ime poreza 0,20%. Na poresku osnovicu od šest miliona do 15 miliona plaća se na ime poreza 12.000 dinara plus 0,40% na iznos od preko šest miliona dinara. Na poresku osnovicu od 15 do 30 miliona dinara plaća se na ime poreza 60.000 dinara plus 0,75% na iznos preko 15 miliona dinara. Na poresku osnovicu preko 30 miliona plaća se na ime poreza 120.000 plus 1% na iznos preko 30 miliona. Mišljenja sam, dame i gospodo narodni poslanici, da su previsoke poreske stope predviđene u članu 11. Predloga zakona o porezima na imovinu i ne odgovaraju ekonomskoj moći poreskog obveznika da ih može platiti. Ovako visoke stope ne stimulišu građane da ulažu i da stiču nepokretnosti a ovim visokim stopama se istovremeno smanjuje i promet na nepokretnostima. Sigurno je da zbog promenjenih okolnosti treba razmisliti da se smanje poreske stope na ove iznose, jer ako pođete Republikom Srbijom, kroz Šumadiju, Pomoravlje, Negotinsku krajinu, Banat, Bačku, videćete da su naši građani, seljaci, poljoprivrednici i radnici gradili kuće i sticali nekretnine i da su u ovom trenutku veoma zabrinuti, kada su čuli za ovako visoke stope, jer će morati da plaćaju visoke dažbine. Mišljenja sam da zbog promenjenih okolnosti i ekonomske moći naših građana ima brojnih razloga da se smanje poreske stope i usvoji ovaj amandman. Zato i predlažem Narodnoj skupštini, dame i gospodo narodni poslanici, da usvojite ovaj amandman, svakako da će biti prihvaćen od strane građana.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman poslanika Jojića na glasanje. Za 52, protiv 103, nije bilo uzdržanih, nije glasalo 30, ukupno je prisutno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vujić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 53, protiv 99, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 34, ukupno je prisutno 186 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Dame i gospodo poslanici, već više puta sam u svojim ranijim izlaganjima pokušao da skrenem pažnju DOS-ovoj vladi kakve sve posledice može da ima promena poreske politike u društvu i ekonomiji kakva je naša i sa životnim standardom građana kakav je naš. Ovim amandmanom predložio sam da se poreska osnovica na nepokretnosti do šest miliona smanji sa 0,4% na 0,2%. Svakom mora da bude jasno, bez obzira da li je to privreda, jer u privredi svaki porez koji se plaća mora da bude ukalkulisan u neku cenu, da li u marži ili na neki drugi način, biće prikazan u ceni proizvoda. Međutim, to dovodi do toga da cena mora da raste. Drugo, moraćemo da priznamo da sa ovakvom rigoroznom ekonomskom i poreskom politikom, kakvu sada sprovodi DOS, porez koji plaćaju građani može se svrstati u osnovne troškove života. Jer, ako porez ne plate, biće izbačeni na ulicu. Iz svih ovih razloga predložio sam da se makar malo to olakša građanima i privredi i da se predložena stopa od 0,4% smanji na 0,2%. Hteo bih da vam skrenem pažnju na list "Svedok" i ovaj intervju predsednika Srpske radikalne stranke, dr Vojislava Šešelja. Da li je DOS postao ljut zato što je SRS uspela da probije medijsku blokadu? Pretpostavljam da je tako, uspeli smo i probijaćemo je još bolje u sledećem vremenu. Išli su čak dotle da su pojedini poslanici počeli da izjavljuju da smo mi taj list kupili, verovatno zato da bi nam i na to naplatili porez. Hvala.
Molim narodne poslanike da vode računa da su narodni poslanici, a ne kolporteri. Već 20 poslanika izlazi sa novinama i reklamira ih. Nema smisla Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Ako se više niko ne javlja za reč stavljam amandman na glasanje. Zaključujem glasanje: Za 51, protiv 96, uzdržan jedan, nije glasalo 40, ukupno je prisutno 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovajamandman. (Poslanik Mirčić reklamira Poslovnik.) Izvolite.
Gospodine predsedniče, vi očito imate različite aršine. Kada su u pitanju poslanici iz SRS imate jasno iskristalisan stav kako treba radikale sprečiti da govore sa ove govornice, a kada se javljaju ministri kao što je ministar Batić, onda tu nemate ni jedan kriterijum. Može da priča šta god hoće, može da pokazuje koje god hoće novine i može da reklamira sve svoje proizvode. S druge strane, ja bih vas zamolio, kao poslanik, ništa lično nemojte da shvatite, ubuduće kada nešto govorite, a smatrate da je smešno, kažite i nama da se smejemo. Malo je neprijatno, vi kažete pa se sami smejete.
Smejaćete se sutra, kada shvatite. Amandman je podneo na član 11. narodni poslanik Tomislav Nikolić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo konačno zakona koji pokazuje koji je cilj DOS-ove vlasti i kakvo mišljenje ta vlast ima o građanima Republike Srbije. Čitajući ovaj zakon dolazite do utiska, stičete utisak da su poreski obveznici neprijatelji države broj jedan. Da je sav cilj i zadatak ove vlasti sve da ih pohvata, sve da ih pokupi na gomilu i svima da razreže ono što im do sada niko nije računao u porez i ono što im niko kao porez nije naplaćivao. Samo po dva osnova danom stupanja na snagu ovog zakona, seljaci će biti drastično oporezovani, kako do sada nisu bili. Prvi osnov je to što im je po članu 7. osnovica poreza na imovinu petostruki iznos godišnjeg katastarskog prihoda. Do sada je bio petogodišnji iznos katastarskog prihoda. Razlika je velika, vi im sada poslednju godinu pomnožite sa pet, a ona vlast koja nije valjala, koja je bila diktatorska, koja je uništavala seljaka, računala je prihode od pre pet godina. Druga stvar, članom 11. konačno se setiste da seljacima oporezujete i kuće u kojima žive. Do sada je u urbanizovanim selima, u ušorenim selima plaćan paušalni iznos od 200 i nešto dinara na kuću koju ima seljak, koji obrađuje njivu. Sada mu dolaze poreski obveznici da mu popišu vrednost kuće i da mu na tu kuću naplaćuju porez. Toliko o vašoj priči o tome da će seljaci bolje živeti kada je DOS-ova vlast. Priča da ćemo plaćati manje poreze, uopšte nije tačna. Ako su akcize, porezi na promet donele rezultat po kome ministar kaže da cene nisu povećane, a vrlo dobro znaju trgovci zašto nisu povećane. Zato što su marže sišle na nulu, da bi neko, makar neko danas ušao u prodavnicu da nešto kupi. Ili, sa ovim poskupljenjem struje - više ni to neće moći da se održi, nego će da se pokaže. Porez na imovinu je jasan i glasan. Do sada je imovina bila oporezovana sa 0,3% vrednosti, bez obzira na vrednost imovine. Sada je najsiromašnijem građaninu Srbije osnovica 0,4%. Znači, stopa poreza je za 33% veća najsiromašnijem građaninu. Ne osnovica, ne iznos, stopa poreza. To treba da objasni ministar. Kako to pomaže građanima, tako što im povećava stope poreza? Ja sam tražio amandmanom, stavom 3. amandmana, da stopa poreza na prava na poljoprivredno i šumsko zemljište, čija se osnovica utvrđuje po osnovu člana 7. stav 1., znači bez vođenja poreskih knjiga, i dalje bude 0,3%. Predlog zakona je da bude 0,4%. Ponovo 33% više i ponovo seljaku. Izgleda da neka iskustva iz vremena sankcija, blokada, bombardovanja preuzima DOS-ova vlast i otprilike priprema se za to, a s obzirom na to da ste sve fabrike preuzeli pa uz njima više nema proizvodnje, pripremate se za to da seljak ponovo izdržava državu. Znam zašto nema ministara na današnjoj sednici. Mislio sam da ih ne interesuje ova sednica. Ne. Njih je sramota što mi usvajamo ovaj zakon. Izgleda, samo ministri koje nije sramota, došli su na ovu sednicu. Oni koji zaista ne razmišljaju o tome kako će sutra građani da ih dočekaju, kada budu stupili na snagu ovi porezi. Žurite, dame i gospodo, vi koji ne čitate uopšte ove predloge zakona, sa njima se upoznajete tek kada čujete naše amandmane. Žurite da usvojite ove zakone, da bi neki prihodi ponovo procurili u državnu kasu. Srbija je preplavljena novčanicama, još uvek važećim tzv. starim novčanicama od 50 i 100 dinara, koje su farbane koliko juče, štampane koliko juče. Od pre pet dana Srbija je preplavljena, a ja imam samo novčanice od 50 dinara u ograničenoj količini, ali su štampane i stare novčanice od 100 dinara. Pitam gospodina ministra finansija, odakle ove novčanice u Srbiji? Ako se menja stari novac, pa valjda se štampa nova novčanica, ona što će za nju do kraja godine moći da se dobije kredit za stan, kako nam je obećavao guverner NBJ. Otkud ove novčanice i otkud one u Raškoj oblasti, ko za njih kupuje devize u ime NBJ? Mnogo toga, jako sumnjivog, dešava se u poslednje vreme. Vi ćete, draga gospodo, kolege poslanici DOS-a još neko vreme moći da iskazujete svoju aroganciju... (predsednik: Vreme.) ... završavam ... pritiskom na određeno dugme na glasačkoj mašini, po pravilu na dugme suprotno od onoga koje pritiskamo mi, pripadnici opozicije. Odgovornost je na vama. Zakon o porezu na imovinu udara tamo gde je čovek najslabiji. Niko od nas ne može da sruši kuću, niko ne može da upali svoju kuću, niko ne može očevu kuću da upali, niko ne može da se odrekne akcija koje je kupio, dobio ili kupio po popustu pre 6 - 7 godina. Dosetili ste se mnogo čega, što do sada nije bilo oporezovano, da vam bude izvor prihoda. Sa naplatom će ići jako teško, ja vas u to ubeđujem. Hvala vam.
Reč ima Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mi se možemo razlikovati u politici koju vodimo, možemo različito interpretirati određene događaje, ali ne smemo praviti elementarne propuste u interpretaciji, odnosno u tumačenju zakonskih predloga koji se nalaze pred Skupštinom. Na takav način dovodimo u zabludu narodne poslanike, a dovođenjem u zabludu narodnih poslanika mi rizikujemo donošenje odluka koje su same po sebi pogrešne, s obzirom da su donete na osnovu površne argumentacije. Dakle, mi smo nekoliko puta ponavljali tokom današnje rasprave primere koji ukazuju na izvornu politiku Republičke vlade i zakone iza kojih, mi, kao poslanička grupa, stojimo. Mi insistiramo na socijalnoj pravdi, na toj pravdi ćemo insistirati u svakom trenutku, pa između ostalog i u ovome o čemu je govorio moj prethodnik. Dakle, što se tiče poreza na nepokretnosti ničim nije napravljena razlika u odnosu na one najugroženije slojeve stanovništva. Zadržana je ista poreska stopa od 0,4%. Poreske stope se menjaju u odnosu na poreske stope koje je definisala prethodna vlast, samo u slučajevima u kojima se oporezuje imovina onih bogatih slojeva našeg društva. Prirodno je da oni koji imaju ponesu teret u ime onih koji nemaju. Mislim da nema svrhe u preteranom obrazlaganju svega onoga što je danas ovde rečeno, ali bih zamolio one koji kritikuju predloge zakona, da to rade na osnovu argumenata. Dakle, ako govorimo u ime onih najugroženijih slojeva stanovništva, onih koji nemaju da plate, red je da kažemo da su oni opterećeni u istoj meri u kojoj su bili opterećeni i do sada. Dakle, sve nepokretnosti koje su vredne do 6 miliona dinara biće opterećene porezima na isti način na koji je to bilo i prethodnih godina. Promene nastaju u situacijama u kojima se dodatno opterećuju oni koji stvarno imaju. Oni koji imaju vrednost preko 6 miliona dinara. Što se tiče seljaka, zaista nema osnova za takvu vrstu kritike, jer će oni biti oporezovani po katastarskom prihodu koji nije revalorizovan od Ä96. godine. Dakle, u konkretnim brojevima ne radi se o nastojanju Vlade da uzme od onih koji nemaju, već nastoji Vlada da poštujući princip socijalne pravde, popuni one prazne prostore u budžetu koji moraju biti popunjeni ukoliko želimo da država funkcioniše. Nema novih poreza. Samo su porezima zamenjene takse, dažbine koje su do sada postojale i o tome iskreno ovde možemo razgovarati, pri čemu možemo razgovarati i o osnovanosti naših namera. Nije u redu ona kritika koja ide u prilog administraciji koja govori o današnjem opterećenju poreskih obveznika, u smislu inflacije koja je pojela to opterećenje, odnosno na 98. godinu. Vi ste kao Vlada Ä98. godine u proseku 50% više opterećivali društvo, nego što mi to činimo sada. To je dokazano u izlaganju poslanika Popovića i to je ono o čemu možemo razgovarati. Naravno da mi ne računamo na inflaciju koja je obezvredila ovo što mi radimo. Što se tiče, recimo, automobila, u proseku 38% manje opterećenja smo preneli na poreske obveznike, nego što je to radila Vlada Mirka Marijanovića, kao takse od 1998. godine. Isti je slučaj i sa porezom na nepokretnosti. Dakle, nema promena za one koji su realno u lošoj situaciji. Oni koji imaju ponećeteret u ime onih koji nemaju. To je princip rada na kojem mi insistiramo i od toga ne bežimo. Ali, ne uzimanjem od onih koji su već obeshrabreni.
Gospodin Nikolić, replika.
Ne znam da li vaš savetodavac i ja čitamo isti materijal. Ali, članom 7. stavom 1. predviđeno je da osnovica poreza na imovinu kod poljoprivrednog i šumskog zemljišta, u smislu ovog zakona, bude petostruki iznos godišnjeg katastarskog prihoda od tog zemljišta. S obzirom na to da taj prihod, posle toga nije izdvajan u stopama poreza, pretpostavljam da mu je sada stopa 0,4%. Stopa je bila, do stupanja na snagu ovog zakona, 0,3%. To je 33% povećanje poreske stope. Dalje, za vas je sada kuća na seoskom imanju imovina koju treba posebno oporezovati, mimo imanja i mimo katastarskog prihoda. Do sada to nije bio slučaj. Ne vredi da pričamo ovde priče iza kojih ne stoje papiri, a papiri su jasni. Povećavate poreske stope, proširujete osnovicu oporezivanja. Neće biti građanina koji neće biti oporezovan. Ja sam se sada složio sa pričom koju ovde iznosite - da onaj koji ima imovinu veće vrednosti progresivno plaća poreze, i svojim amandmanom nisam predvideo, kao što je do sada bilo, da na bilo koju vrednost imovine bude stopa poreza 0,3%. Predvideo sam 0,4, 0,5, 0,6, ali manje nego vi, gospodine Jovanoviću. Ima razloga. U mnogim našim selima, krenite od Požarevca, do Žabara, krenite u Majdanpek, Kučevo, posebno istočna Srbija, imate velelepnih kuća. Ljudi su radili u inostranstvu, napravili kuće, pomrli, a njihovi naslednici nisu otišli u inostranstvo, imaju ogromne kuće, nemaju prihoda da te kuće više izdržavaju, a ne da vama plaćaju porez. Njihova vrednost je ogromna. Tamo je vladao takmičarski duh. Komšija digne prizemlje i sprat, onaj diže prizemlje i dva sprata. Komšija uradi levo krilo, ovaj diže desno. Znaju poslanici iz tih krajeva da je to takmičenje, građevinski radnici, svirači na svadbama, utrkuju se ko će da ode u istočnu Srbiju da zarađuju novac. Ja to prihvatam, narod tako živi. Ali, recite mi šta da uradi sada taj narod sa svojom kućom? Ne može da vam plati porez. Da li ga terate da je upali da ne bi plaćao porez? Možda će neko da dođe da proceni vrednost upaljene imovine. Zbog toga mislim da je nehuman porez na imovinu, da je mogao da bude mnogo humaniji i da donese više sredstava u budžet, nego što će doneti ovaj.
Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, naš je problem što Vlada ne želi da stimuliše izgradnju kuća i na gradskom i na seoskom području. Vlada destimuliše tu izgradnju povećanjem poreske stope. Nikada se neću suprotstavljati bilo čijoj nameri da se oporezuju najbogatije kuće u centru grada, na Dedinju, na sličnim mestima. U Batajnici možete da oporezujete, i mene time nećete zabrinuti. Da, ovih 50 miliona koje ste mi darovali, otići ću sutra kod Dejana Popovića da mi to isplati, jer ako vi tvrdite da mi to sleduje, ja moram te pare i da preuzmem. Suština vaše poreske politike je u otimanju. Naravno, kao malopre Čedomir Jovanović, i vi ste spremni da poredite sadašnju situaciju iz prethodnih godina. Ali, uvek zaboravite da smo prethodnih godina bili pod sankcijama, pod blokadom, da smo morali da se dovijamo i da izmišljamo na čemu bi se još mogle platiti dažbine a da to ne pogodi najsiromašnije slojeve stanovništva. Tu je došlo do ideje o oporezivanju mobilnih telefona, koja je bila moja. Međutim, pre tri godine je veoma malo građana imalo mobilne telefone. Uglavnom su to imali građani dobrog imovnog stanja, imućniji građani. Sada je već to nešto što postaje prirodna potreba svakoga. Početkom 60-tih godina televizor je bio najveći luksuz, a danas više televizor nije ni za koga luksuz. Vi sada udvostručavate tu taksu, odnosno, zavodite porez u dvostrukom iznosu u odnosu na iznos iz 1998. godine. Zašto? Zato što je onda bila nužda, a sad to ne bi smelo da bude nužda, jer sada nema sankcija ni blokade, i samo što nije stiglo onih šest milijardi dolara pomoći sa Zapada. To je suština. U uslovima ratnog stanja, blokade, sankcija, razaranja, ogromnog broja izbeglica, gubitka zapadnih srpskih zemalja, država je morala i da otima od onoga od koga se moglo oteti, da bi se finansirale državne potrebe. Sada blokade nema, sada sankcija nema, nema ratnog stanja, a vi se navadili da otimate, pa još više otimate i stalno se pozivate - evo, sad ste uveli jedan porez - i ranije je to postojalo, samo je bila taksa. Gde je tu logika? Valjda pobedom vaše petooktobarske buldožer revolucije i padom sankcija i blokada više nema razloga da se otima. Sad treba da dokažete onu vašu ekonomsku politiku na delu, koju ste propovedali dok ste se borili za vlast. A vi sada, kad ste preuzeli vlast, zaboravljate sve što ste obećavali građanima u predizbornoj kampanji, potpuno ste odustali od proklamovane ekonomske politike, vraćate se staroj tradicionalnoj ekonomskoj politici koja je bila krajnje deformisana u uslovima sankcija i blokade, i sad to smatrate najvećim dostignućem, samo je vi dalje usavršavate i dodajete čega se ko seti. Evo, ako je do toga, ja ću vam dati još nekoliko ideja. Ja uvek imam inspiraciju. Uvedite porezna farbanu mušku kosu. Koji god muškarac farba kosu, zavedite mu porez. Evo, ministru Šumarcu, jedan porez zavedite za farbanu kosu,drugi porez za farbane brkove, jer ih nije farbao istom bojom. Možda vam to izgleda groteskno, ali, kad ste krenuli da oporezujete sve redom, oporezujte i mušku farbanu kosu, jer ćete to imati samo među DOS-ovcima. Takvih, koji farbaju kosu, nema među normalnim ljudima.
Narodni poslanik Čedomir Jovanović, pravo na repliku.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je potrebno da ukažem na nepravilnost. Verujem da je ona posledica previda. Naime, nije bilo ranije poreza od 0,4% za nepokretnost, već je porez, o kojem ste vi govorili, gospodine Nikoliću, pozivajući se na 0,3%, bio porez na prenos nepokretnosti. Oduvek je bila poreska osnovica 0,4% za nepokretnosti, s tim što nije bilo razlika u vrednosti, u stopi, u odnosu na vrednost imovine koja se oporezuje. Što se tiče logike koja je dovela do ovih poreza, u smislu nabrajanja razloga koji su naveli prethodnu Vladu na uvođenje taksi i dažbina, ostale su posledice, posledice i sankcija i blokada i rata koji je vođen na prostorima ove zemlje, naravno posledice politike koju ste vi vodili. Te posledice su veoma ozbiljne i one nas nagone na finansiranje i izmirenje onih državnih potreba koje su realne. Nigde nećete videti u rashodu budžeta neku stavku koja, sama po sebi, nije racionalna. Sve ono što mi nameravamo da uradimo sa sredstvima dobijenim od poreskih obveznika, jeste zadovoljenje potreba društva, zadovoljenje potreba o kojima smo nekoliko puta do sada govorili, i u tome leži logika. Svaka ozbiljna zemlja veoma ozbiljno prilazi kreiranju fiskalne politike i najozbiljnije je ono društvo, u kome se najrigoroznije kažnjava nepoštovanjeporeske politike i stoga o ozbiljnosti društva u kojem mi živimo, najbolje govore informacije koje se tiču poštovanja poreske politike od strane naših prethodnika. Dakle, nema povećanja stope za porez nepokretnosti, već se radi o porezu na prenos nepokretnosti, od 0,3% i to je informacija koja govori pre svega o doslednosti onoga što mi ovde iznosimo, kao predstavnici Vlade koja predlaže ove poreske reforme.
Da li se još neko prijavljuje za reč, po amandmanu narodnog poslanika Tomislava Nikolića? (Ne.) Stavljam ovaj amandman na glasanje. Molim da se izjasnite glasanjem.
Zaključujem glasanje. Za 60, protiv 110, uzdržanih nema, nije glasalo 18, a ukupno je prisutno 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Amandman na član 11. podneo je narodni poslanik Borislav Pelević. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, da je DOS-ovska vlast saopštila u predizbornoj kampanji da će nastaviti poresku politiku prethodne vlasti i dalje je usavršavati novim idejama šta bi se još moglo oporezovati, uključujući i patke i farbanu mušku kosu i tako dalje, DOS nikada ne bi mogao da ubedi narod da za njega glasa na izborima. Vi nastavljate da razvijate ono što je bila stvar nužde u jednom periodu i dovodite do nestručnih razmera. Sada je to krajnje prenaglašeno i nepodnošljivo. Ranije je čak bilo nepodnošljivo, sada je već došlo do pucanja. Ovo više niko ne može da izdrži. U tome je suština. Vi neprekidno vaše poteze pravdate zatečenim stanjem. To ne može takođe da pije vodu, to ne pije vodu. Zatečeno stanje biste vi već odavno promenili da ste održali svoje predizborno obećanje. Vi ste obećali šest milijardi, inače niko ne bi mogao da glasa za vaš predizborni program. On je svakom ozbiljnom ekonomisti uvek izgledao nerealno. Ne može se u ovoj zemlji, unutrašnjim snagama, ništa preko noći promeniti, nego strpljivo, korak po korak. Umesto da idete strpljivo, korak po korak, vi povećavate poreske stope i uvodite poreze i tamo gde nikome do sada nije padalo na pamet da bi se moglo uvesti. To je suština vaše ekonomske politike. Znate, i ranije je moglo tako da se radi i radilo se, donekle. Dokle? Do one tačke krajnje podnošljivosti. Ta tačka je sada pređena. Sada uvodite poreze za koje unapred znate da se ne mogu naplatiti ili se mnogi od njih mogu naplatiti samo jednom. Uvodite poreze koje neće imati ko ni da naplaćuje, ni od koga da naplaćuje. To je suština. Pametna poreska politika bi se temeljila na smanjivanju poreskih osnovica, kako bi se povećao broj poreskih obveznika, vi povećanjem broja poreskih osnovica, smanjujete broj potencijalnih poreskih obveznika. Logika na kojoj se temlji poreska politika DOS-ovske vlade protivi se svakoj ozbiljnijoj teoriji u ekonomskoj politici, u finansijskoj politici. Znam da je ministar Đelić imao prilike da svoje projekte proverava. Proveravao je u Rusiji, iz novina smo saznali da je bio čak i savetnik Anatolija Čubajsa. Ta ekonomska politika je tamo krahirala. Takva ekonomska politika je krahirala i u Poljskoj, a koliko znam i u Češkoj, mnogim ekonomskim stručnjacima se diže kosa na glavi kada samo pomisle na ekonomske projekcije ministra Đelića.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam na glasanje amandman poslanika Pelevića. Za 62, protiv 109, uzdržanih nema, nije glasalo 16, a ukupno je prisutno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Stevan Kesejić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Gospodine predsedniče Skupštine, uopšte ne treba da vas čudi što mi poslanici SRS, izlazimo sa "Svedokom" na ovu skupštinsku tribinu - prvo, poslanici SRS, a drugo za predsednika Skupštine. Radi pod velikim pritiskom i presijom, i nije nam jasno da li će DOS likvidirati predsednika Vojislava Šešelja, i kada će. Takođe, nama, poslanicima Srpske radikalne stranke, teško je ukoliko ostanemo bez stranke, nećemo imati bazu, a upravo gospodin Đinđić, Batić... (ne razume se) i svakodnevno rade na tome da razbiju Srpsku radikalnu stranku. Zbog toga mi poslanici Srpske radikalne stranke moramo da pokažemo makar ovde poslanicima DOS-a i da se ograde ...
Gospodine Kesejiću, Äajde malo da prestanemo sa listanjem tih novina.
Dakle, upravo taj naš mukotrpan i težak rad oko priprema amandmana da bi Vladu odobrovoljili, kako bi namet na vilajet smanjili narodu Srbije, a upravo ovaj zakon o porezu na imovinu u pravom smislu je namet na vilajet. Ovde se praktično uvode porezi građanima na stanove, na spavaće sobe, na dnevne boravke, na sve ono što građani Srbije moraju da poseduju. Dakle, to se zove namet na vilajet. Član 12, na koji sam podneo amandman, govori i o jednom drugom vidu nameta. Govori o gradskom građevinskom zemljištu gde je ukupna površina građevinske parcele, odnosno građevinskih parcela od 10 ari oslobođena od poreske stope. Iz ovog člana se očigledno vidi koliko je Vladi stalo, odnosno šta čini u pogledu titulara vlasništva. U ovom slučaju, ovim zakonom, dakle ovim članom, poreskim oslobađanjem favorizuje državnu i društvenu svojinu. U članu 12. tačka 1. govori se od državnoj svojini koju koriste državni organi, organizacije, lokalne samouprave i teritorijalne autonomije. Ni u jednoj tački ovde se ne govori decidirano o privatnom vlasništvu. Dakle, ukoliko neko od privatnih preduzetnika želi da izgradi neki zeleni pojas, prostor za obavljanje određenih funkcija koje se inače rade u ustanovama za predškolsko obrazovanje taj privatni preduzetnik će morati plaćati porez, dok će lokalna samouprava, odnosno državne organizacije ili druge organizacije koje su vlasništvo države, biti oslobođene poreza. Dakle, to je ono što DOS-ovska većina i DOS-ovska vlada preporučujući kao u predizbornoj kampanji, vođenje jedne transparetne poreske politike, želi upakovano da sprovede ovaj zakon, ali na štetu privatnih preduzetnika. Plašim se da bi sredstva koja budu otišla u državnu svojinu, odnosno društvenu svojinu, završila isto kao i do sada, upravo na onaj način koji ste vi do sada uvek kritikovali. Zbog toga ovim amandmanom na član 12. predlažem da se reči "10" zamene rečima "15" iz razloga što bi povećanje površine gradskog građevinskog zemljišta na koje se porez na imovinu ne plaća bilo u funkciji olakšanja ekonomske situacije građana i teškoća u poslovanju privrednih subjekata.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 47, protiv 103, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 39, ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite, gospođo Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o porezu na imovinu još uvek nije kap u prepunoj čaši, jer sutra kada budemo nastavili sa Zakonom o porezu na upotrebu i držanje određenih dobara, pa na finansijske transakcije, na fond zarada, onda će građani videti da je malo toga preostalo što Vlada svojim paketom poreskih zakona nije oporezovala i što neće biti jedan zaista nepodnošljiv namet na osiromašeni standard naših građana. Ali, bez obzira na sve što je do sada izrečeno, a pre svega u prilog tome da se ova vlada nije rukovodila dohotkom koji će građani da ostvare i da li to uopšte mogu, kao i privredni subjekti. Činjenica je da uopšte nije izašla sa paketima nekih novih zakona, već je one stare malo drugačije upakovala sa mnogo većim poreskim stopama. Očigledno da je prisutna pretenzija i samog ministra finansija i ekonomije i cele Vlade, da izađu pred Skupštinu i pred javnost, tobože sa nekakvim predlozima zakona u kojima ima mnogo originalnih rešenja, mnogo dobrih rešenja, pojednostavljenja, a pre svega da su usklađeni sa standardima koji se diktiraju spolja, iz zemalja Evropske unije, pre svega. Ono što sam ja predložila tiče se jedne kategorije ljudi, građana naše zemlje koji kod poreskih olakšica nisu obuhvaćeni i ovim amandmanom tražim da se u članu 12. doda još jedna tačka koja glasi: "I vlasnika stanova koji imaju troje i više dece koja nisu navršila 18 godina". Smatram da je neophodno da ti roditelji i domaćini tih porodica dobiju poreske olakšice na nepokretnosti iz razloga što su i onako u teškoj situaciji sa troje i više dece, u situaciji jednog teškog socijalnog stanja gde ne pomaže nikakva demagogija koja se izgovara sa ove govornice da Vlada ima dobre namere i da će učiniti sve da u našoj zemlji zavlada socijalna pravda. To možemo da učinimo samo onda, dame i gospodo poslanici, kada omogućimo tim roditeljima da rade i da zarađuju neku pristojnu platu. U situaciji kada od petooktobarske revolucije mi samo imamo laž i obmane, počev od onog čuvenog spota Mlađana Dinkića odmah po upadu u Narodnu banku Jugoslavije, kako će u državi da poteče med i mleko, kako je sve lepo i šareno, čak mi se čini da i ptičice cvrkuću sa tih spotova, grade se kuće, krediti su za nekretnine, za stanove, automobili se kupuju na mnogo mesečnih rata, odnosno na mnogo godina, na dugoročni period sa minimalnom kamatom. Ispostavilo se da od toga nema ništa i da je to sve bila samo laž i obmana i mislim da je ova Vlada trebalo da ima u vidu i neformalne razloge kada je predlagala ovakav paket poreskih zakona. Postoje pravila da bi se uredila fiskalna politika u jednoj državi - to je zakon, odnosno skup zakona koji vi nama predlažete, ali neformalna pravila pre svega podrazumevaju moral koji očigledno predstavnici vlasti sada u Srbiji i u SRJ uopšte nemaju. Vi iz Vlade Srbije to pokazujete ovde svakog dana i kod vas je očigledno došlo do potpune erozije morala, jer da ga imate vi ne biste ovakve namete stavljali građanima u situaciji kada oni jedva preživljavaju, i kada podaci koliki je rast zarada u odnosu na 2000. godinu ne znače ništa, kada smo imali toliki porast cena, toliki porast troškova, kada nam preti povećanje cene struje, a već je stupilo na snagu ne samo ono od 60%, jer to nije samo zbir sabranih procenata, to je mnogo više. Vi idete na kraju do onog cilja koji vam je zadat spolja, a koji i potpredsednik Savezne vlade nije krio, da ćemo za kilovat - čas imati cenu od 5 centi. Tako da mislim da bi trebalo mnogo više da povedete računa o najugroženijim slojevima i kod širenja poreske osnovice da vodite računa da se zaštite takve socijalne kategorije u našem društvu. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 58 poslanika, protiv 106, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 23 od ukupno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Bora Stanimirović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predlagač amandmana želi reč? (Ne želi.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56 poslanika, protiv 115, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 19 od ukupno 190 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Mamula. Konstatujem da narodni poslanik Đorđe Mamula povlači svoj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vujić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predlagač amandmana želi reč? (Ne želi.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57 poslanika, protiv 116, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 18, od ukupno 191 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vučurović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predlagač amandmana želi reč? (Izvolite.)
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 11. tačka 2. kaže da porez na imovinu ne plaća imalac prava na nepokretnosti iz člana 2. ovog zakona u slučaju kada ukupna osnovica za sve nepokretnosti tog imaoca prava ne prelazi iznos od 250.000 dinara. Zakonodavac očigledno ne shvata da se radi o dinarima. Jer, realno, nepokretnost od 250.000 dinara ne postoji. To vam je negde 8.000 maraka. Ako postoji, postoji u desetohiljaditom slučaju i ovo poresko oslobođenje predstavlja u stvari demagogiju. Predložio sam da se neoporezivi iznos poveća na 600.000 dinara što je nekih 20.000 maraka, što je realnije i što bi oslobodilo samo one siromašnije delove stanovništva. Međutim, to sigurno nećete prihvatiti, jer, koliko vidim, za te siromašne vas baš nešto naročito i nije briga. Jer, da vas je briga, kada ste već podigli proporcionalno za bogatije slojeve društva poresku osnovicu i poresku stopu u isto vreme, onda ste za ove siromašne mogli potpuno da ih ukinete. Ili da ih simbolično oporezujete sa 0,10%. Ne, vi ste zadržali staru,i vidim da se vrlo lepo držite uputstvai tabele koju ste dobili pre početka sednice u kojoj stoji - na pitanje takvo i takvo odgovorite tako i tako, na vrednost tu i tu dajte dajte vrednost tu i tu. Međutim,taj koji vam je računao te vrednostizaista nije znao račun. U 1998. godini možda je to i bilo tako. Međutim, inflacija od 1998. do 2000. godine ne može da koristi, kao što je rekao moj mladi kolega, da ona predstavlja jedan poseban porez, međutim to ne predstavlja poseban porez. Ta inflacija je to što smo mi 1998. godine, pod pritiskom sankcija i svega što je bilo, uveli. Vi niste na izbore išli 1998. nego 2000. godine i kao reper treba da uzimate vrednosti iz 2000. godine. A, 2000. godine je sve bilo manje nego 2001. godine, što vi sada ovo uvodite.
Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 58 poslanika, protiv 120, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 15, od ukupno 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Miloš Lukić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predlagač amandmana želi reč? Izvolite.
Gospodine predsedniče, uvažene kolege poslanici, gospodine ministre, podneo sam amandman na član 12. gde predlažem da se posle stava 7. doda novi stav koji glasi "Porez na imovinu iz člana 3. ovog zakona ne plaća se na deo koji je obuhvaćen porezom na nepokretnosti iz člana 2. ovog zakona". Čuli ste moje obrazloženje amandmana na član 3. a sada želim da ponovim moje pitanje postavljeno ministru, koje je glasilo - da li donošenjem ovog zakona to znači da će imovina koja je oporezovana članom 2. ovog zakona i koja se nalazi u vlasništvu preduzeća, biti ponovo oporezovana kao akcionarski kapital ili suvlasnički udeo člana deoničarskog društva. Na ovo pitanje nisam dobio odgovor. Zamolio bih ministra da pre glasanja ipak da dodatno objašnjenje, jer smatram da će na ovaj način biti ugroženi mnogi vlasnici preduzeća, bilo da su privatni preduzetnici ili da je u pitanju društvena svojina. Naime, imamo više primera da se osnivački ulog javlja dva ili više puta kod više firmi. To je naročito slučaj u većim društvenim firmama koje su organizovane kao holding kompanije. One će i ovako imati problema sa izmirenjem pomenutih obaveza, ali mislim da će ovo biti dodatni namet. Kada su u pitanju privatni preduzetnici ovo bi značilo jedan poziv i signal da svi privatni preduzetnici treba imovinu da usmeravaju na lično ime, a ne na preduzeće. Mislim da je cilj svih ovih mera da se motivišu privatni preduzetnici da stiču imovinu i da je vode kao imovinu firmi. One su tu bliže kontroli, dostupnije oporezivanju i mislim da treba ozbiljno razmisliti pre nego što se pritisne odgovarajuće dugme na tasteru.
Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 60 poslanika, protiv 115, uzdržanih 6, nije glasalo 10, od ukupno 191 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Živko Selaković. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Živko Selaković.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, verovatno sam zadnji govornik, pa bih ipak zamolio da se malo saslušamo. Predložio sam ovaj amandman na član 12. Predloga zakona o porezima na imovinu, iz sledećih razloga - da se u članu 12, posle stava 7. doda novi stav 8. koji bi glasio: "Porez na imovinu ne plaća ni imalac prava na nepokretnosti za period odsluženja vojnog roka". Malo da obrazložim ovo - lice koje se nalazi na odsluženju vojnog roka, nije u mogućnosti da plaća porez na prava nepokretnosti za period dok je na tom odsluženju. Zbog toga treba to lice da bude oslobođeno plaćanja poreza na imovinu. Dalje, želim još malo da pojasnim ovo - dobri domaćini u Srbiji, pogotovu mi Srbi, malo smo sujetni kad su u pitanju muška deca, znači naslednici, svi želimo da tim sinovima nešto izgradimo, odnosno da im ostavimo od imovine, tako da nije retka stvar da momci od 18-te do 20-te godine, koji stasaju za služenje redovnog vojnog roka, već imaju upisanu imovinu na svoje ime. Mislim da je apsurdno da za vreme služenja redovnog vojnog roka oni plaćaju porez, odnosno, ne bi bilo humano da iko plaća porez, čak i ukoliko bi to lice bilo u mogućnosti, odnosno roditelj, da to učini, da plaća porez za vojnika. Mislim da bi ovo iz humanih razloga trebalo prihvatiti, znajući šta je te momke snašlo 1991. do 1999. godine, i da su mnogi sinovi nas prisutnih, bili u vojsci, i bar su zaslužili pažnju, ako ništa drugo. Želim i to na kraju da podvučem - imajući u vidu da su pojedini mladići dezertirali kao vojni obveznici, šetkali se po belom svetu, nisu nikome ništa plaćali, oni sada ovom amnestijom uživaju sva prava, čak bi bili i u povlašćenijem položaju, nego ako bi se mi, da tako kažem, sažalili, da ovde mladiće, bar za trajanja vojnog roka, oslobodimo poreza na imovinu. Kao i uvek patriotski opredeljeni, članovi poslaničkog kluba SSJ, vas preko mene mole da na kraju današnjeg zasedanja bar prihvatimo jedan amandman, odnosno da se ovim mladićima odužimo oslobođenjem od poreza na imovinu, bar dok su na odsluženju vojnog roka. Hvala vam.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne javlja se.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 83 narodna poslanika, protiv 89, uzdržanih 6, nije glasalo 9, ukupno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Ovim završavamo današnji rad. Sednicu nastavljamo sutra u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da prema službenoj evidenciji današnjoj sednici prisustvuje 156 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da sam odobrio odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Branku Beševiću, Dušanu Prorokoviću, Bojani Aleksić, Draganu Šormazu, Sredoju Mihajlovu, Ištvanu Išpanoviču, Velimiru Živojinoviću, Jovanu Todoroviću, Jožefu Kasi, Vlastimiru Budimoviću, Radoslavu Veselinoviću, Jeleni Milenković, Nedi Arnerić, Vladanu Jovičiću (pre podne), Draganu Rafailoviću (pre podne),a zakašnjenje su najavili Pal Šandor i Čedomir Jovanović. Obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Pre nego što nastavimo pretres Predloga zakona o porezima na imovinu, obaveštavam vas da će se sednica Odbora za finansije održati u sali 48 na II spratu u 11,00 časova. Prelazimo na6. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O POREZIMA NA IMOVINU Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Pavlović. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)