Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Devetu vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 157 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 170 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Primili ste ostavke narodnih poslanika prof. dr Zorana Mašića, Boška Ničića, prof. dr Nebojše Zdravkovića i Milosava Miličkovića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ovih ostavki, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2. Zakona o izboru narodnih poslanika, pa predlaže da Narodna skupština u smislu člana 88. stav 3. i stav 4. istog zakona konstatuje prestanak mandata narodnim poslanicima. Saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i stavovima 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika Narodna skupština na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koje su izabrani narodnim poslanicima prof. dr Zoranu Mašiću, Bošku Ničiću, prof. dr Nebojši Zdravkoviću i Milosavu Miličkoviću danu podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika izvršiće se popunjavanja upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini. Takođe, saglasno članu 87. stav 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova i to do završetka zajedničkog načelnog pretresa o predlozima zakona iz tačaka 1. do 24. dnevnog reda, zbog potrebe da Narodna skupština prema planiranom tempu rada završi ovu sednicu pre početka perioda redovnog zasedanja. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Branko Gogić, Suzana Spasojević i Vesna Stepić. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz dnevnog reda koji je određen u zahtevu 123 narodna poslanika za održavanje vanrednog zasedanja. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača Ivice Dačića, predsednika Vlade i ministra unutrašnjih poslova; magistra Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede; magistra Verice Kalanović, ministarke regionalnog razvoja i lokalne samouprave; prof. dr Zorane Mihajlovića, ministarke energetike, razvoja i zaštite životne sredine; Gorana Kneževića, ministra poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede; prof. dr Žarka Obradovića, ministra prosvete, nauke i tehnološkog razvoja; Nikole Selakovića, ministra pravde i državne uprave i Milutina Mrkonjića, ministra Saobraća, pozvao da sednici prisustvuje i Vlajko Senić, Ivica Kojić, državni sekretari u Ministarstvu finansija i privrede; ministar Čogurić i Vojkan Simić, pomoćnici ministra pravde i državne uprave; Predraga Marića, pomoćnika ministra unutrašnjih poslova, načelnika Sektora za vanredne situacije; Milorada Todorovića, sekretara Ministarstva unutrašnjih poslova i Jovana Ćosića, šefa Odseka za normativne poslove i međunarodnu saradnju u Ministarstvu pravde i državne uprave. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici uz saziv Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2012. godini koja je sazvana na zahtev 123 narodna poslanika saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 249. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je zahtev za održavanje Devetog vanrednog zasedanja sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Izvinite, ja sam samo napravio jednu malu proceduralnu grešku. Imamo na osnovu člana 287. stav 2. Poslovnika, imate pravo da tražimo obaveštenje i objašnjenja na osnovu člana 287. Poslovnika Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287? Narodni poslanik Petar Petković. Izvolite.
Gospodine predsedniče, članovi predsedništva, dame i gospodo narodni poslanici. Postavio bih pitanje Vladi, s obzirom da odgovor koji očekujemo zahteva koordinaciju više ministarstava. Ja sam juče na konferenciji za štampu obavestio javnost da će poslanička grupa DSS tražiti da se u Skupštini do kraja ispita šta se desilo sa lažiranjem podataka o javnom dugu Srbije. Da li se to desilo ili se nije desilo? Jako je bitno da utvrdimo pravu istinu, jer se pominje cifra od milijardu i 200 miliona evra. U ovoj ojađenoj Srbiji, gde preko 700 hiljada ljudi živi na rubu egzistencije, svakako ovolika cifra mora da bude i predmet kojim će se pozabaviti i Skupština Srbije. Da li se to desilo ili ne, treba da utvrdi Skupština Srbije, ali ono što svakako znamo, a što je vezano za prethodnu vlast predvođena DS, jeste da je politika, da EU nema alternativu je ojadila Srbiju i da je njen rezultat to da se Srbija samozadužuje i s druge strane obmana. Upravo ova priča, odnosno informacija o lažiranju javnog duga predstavlja jednu vrstu obmane. Podsetiću da 2010. godine se desila još jedna obmana, za vreme prethodne vlasti, kada se pokušalo da se takođe lažira pad bruto društvenog proizvoda, tako što je on predstavljen na nivou 3,1%, a ispostavilo se, i to ja tada bio pravi statistički šok, da je zapravo pravi pad 6,2% što govori o tome koliko se bile prave implikacije te pogubne i pogrešne politike da EU nema alternativu. Ona je dovela dotle da je danas Srbija zadužena preko 15 milijardi evra, da je svakog dana Srbija 7,5 miliona evra više zadužena u odnosu na prethodni dan. Zbog toga je važno da se pozabavimo ovim pitanjem. Da se novoj vlasti ne bi desilo ono što se dešavalo prethodnoj vlasti, a boga mi, vidimo da na početku ovog mandata imamo prilike da čujemo šokantne stvari šta se dešavalo u prethodno vladi i pitanje je šta će sve još izaći. Da ministar finansija ne bi doživeo ono što se dešavalo u prethodnom periodu, otvoreno, jasno i glasno kaže, da li je rebalansom budžeta predviđeno da se izdvoje plaćanja za one nadležnosti koje su odlukom Ustavnog suda Srbije ukinute. Da podsetim, odluka Ustavnog suda kada je neki zakon ili odredba takva da nije u skladu sa Ustavom Srbije, samim tim se briše, ona je nevažeća. Dok ovo govorim, na zvaničnom sajtu Vlade Vojvodine i dalje se nalazi Zakon o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine, i to sa onim odredbama koje su ukinute od strane Ustavnog suda Srbije. Takođe, 10. jula Ustavni sud je doneo tu odluku, 11. jula Bojan Pajtić formira Vladu Vojvodine i deo te vlade je i Sekretarijat za nauku i tehnološki razvoj, koji je takođe po odluci Ustavnog suda, dakle, neustavan. Samim tim, vidimo da vlast AP Vojvodine apsolutno se ne obazire na Ustav Srbije i zbog toga je jako važno da Ministarstvo finansija vodi računa gde odlazi svaki dinar građana Srbije. Da li, otkad je doneta odluka Ustavnog suda Srbije, se plaćaju ili finansiraju Vojvođanska akademija nauka i umetnosti, taj Sekretarijat za nauku i tehnološki razvoj, da li se finansira Kancelarija u Briselu, jer svako plaćanje mora da ima zakonsku osnovu? Tako, ako bi odgovorili na to pitanje, mi bi vrlo jasno videli gde su zapravo otišli ti novci Vojvodine. Jako je važno da Vlada Srbije, koja po Ustavu ima pravo da prati i nadzire izvršenje zakona, vidi šta se zapravo dešava sa izvršenjem i odlukom Ustavnog suda kada je u pitanju Zakon o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine.
Hvala. Narodni poslanik Miljenko Dereta. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Poštovane kolege i koleginice, moje pitanje je iz oblasti koja zapravo nikoga ne interesuje, vezano je za kulturu, ali ću ipak postaviti. Naime, u državama kojedrže do poštovanja prava, ukoliko se ustanovi da ministar nije platio porez, on najčešće biva razrešen. Kao što znate, ova vlada je formirana uključujući člana te vlade ministra kulture, koji je javno priznao da je dužan osam miliona dinara poreza ovoj državi. Moje pitanje je upućeno kako predsedniku Vlade, tako i samom gospodinu Petkoviću, ministru kulture. Prvo, da li je taj porez platio? Ako nije, šta će predsednik tim povodom da preduzme? Ako jeste, od koga je dobio zajam koji je najavio, tj. kredit i pod kojim uslovima? Mislim da kada se govori o transparentnosti finansiranja, ovo je jedan mali detalj koji može da nam pomogne da vidimo na koji način će se ova vlada prema tome zaista odnositi. U tom kontekstu moram da kažem da očigledno Ministarstvo kulture sprovodi jednu posebnu politiku štednje, ne znam kako bih to drugačije nazvao, osim uvrede nekih institucija koje su vezane za našu kulturnu istoriju. Naime, nedavno su otvoreni 47. Mokranjčevi dani. Prvi put niko iz Ministarstva kulture nije bio prisutan. Prvi put u tih 47 godina to je otvorio direktor kulturnog centra. Da li je to politika Vlade koja neće priznati našu tradiciju? Da li je to politika Vlade koja će se na taj način odnositi prema kulturnim institucijama koje se ne odvijaju u Beogradu? Da li je to politika Vlade koja će zapravo beležiti kulturnu politiku Srbije? Ako jeste, onda mislim da kulturu treba staviti na listu prvih neprijatelja ove vlade i onda će se, ja mislim, kulturna javnost prema tome tako i odnositi. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Aleksandar Jugović. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege i koleginice, osvrnuo bih se na ovu sednicu. Na to pitanje vi kao predsednik možete mi dati odgovor odmah. Pitam – zbog čega nisu obavljene konsultacije prilikom sazivanja ove sednice parlamenta, s obzirom da smo veoma važne odluke, kao što je izbor Vlade Republike Srbije, donosili u noćnim satima? Bojim se da ćemo i rebalans budžeta donositi u noćnim satima. Mislim da to nije dobra praksa i da se stvara atmosfera u kojoj u nekim časovima koji nisu primereni, a javnost je veoma zainteresovana kako će izgledati i ova sednica, kao što je bila i zainteresovana i kako je izgledala sednica o izboru Vlade Republike Srbije. Bojim se da nećemo omogućiti svim ljudima da na pravi način sagledaju brigu Vlade za standard, zapošljavanje i sve ono što se najviše tiče upravo njih. Takođe, o tome smo već govorili i mislim da smo se složili da bi kontrolna uloga parlamenta u odnosu na rad Vlade trebalo da bude pojačana, pogotovo u odnosu na neki prethodni period. O tome ste govorili kada ste bili opozicija. Pitam se zbog čega više od polovine ministara, koje ste pročitali da bi trebalo da budu prisutni na ovoj sednici, nisu tu? Pitam se da li će to biti praksa, jer to je nešto što se vuče i sa prošle sednice parlamenta? Koja su njihova opravdanja zbog čega nisu prisutni i kada će biti prisutni ako nisu sada kada se donosi zakon o rebalansu budžeta, koji je najvažniji zakon u jednoj tekućoj godini koji parlament može da donese? Hvala.
Odmah ću vam odgovoriti. Što se tiče vremena, mislim da je popodnevni deo sednice, pošto ćemo danas razmatrati, videćete kasnije, predloženo je spajanje tačaka dnevnog reda, samo jednu tačku dnevnog reda. Dakle, rasprava će trajati uobičajenih pet sati. Popodne, ovo vreme rasprave od pet sati, taman je dobro kada se građani vrate kući sa radnih mesta, da mogu da prate tok rasprave. Dajem vam moje mišljenje. Njihova mogućnost praćenja jednaka je kao i u prepodnevnim satima, s tim što ovo mogu da čine i od svoje kuće. Što se tiče hitnosti zakazivanja rasprava, voleo bih, i to iskreno mislim, da kad bi mogli sve ove zakone da razmatramo po šest meseci, kroz javne rasprave, ali se plašim da je stanje u srpskoj ekonomiji takvo da kada bi to bio slučaj, pitanje je šta bi od Srbije ostalo za šest meseci. Ceneći želju Vlade da što pre raspravljamo o zakonima kojima se menjaju stvari i kojima se čini neki napredak, da to uradimo što pre, a o sistemskih zakonima svakako ćemo imati prilike, poput Zakona o javnim nabavkama ili o nekim budućim zakonima o kojima ćemo razgovarati. Ti zakoni nisu danas na dnevnom redu. Oni su u proceduri već nekoliko meseci. Imate priliku da ih vidite, imate priliku da o njima vodimo javnu raspravu. Svakako ću se truditi da imamo dovoljno vremena, i vi ste u pravu s te strane. Trudiću se da imamo više vremena da mi kao Narodna skupština razmatramo. Neće ovo biti prostor da se Vlada provuče kroz mala vrata, ali sam ovde želeo da cenim želju da se neke stvari brzo promene, pogotovo zbog ekonomske situacije u kojoj se Srbija nalazi i napora koji nas očekuju. Nadam se da je ovaj odgovor dovoljan, ali ako želite, mogu i pisano da odgovorim. Narodni poslanik Đorđe Stojšić.
Zahvaljujem gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, imam pitanje za gospodina ministra Kneževića. Žao mi je što ministar Ljajić nije prisutan, s obzirom da je tematika koja se vezuje za trgovinu, ali radi se o sledećem. U javnosti je dosta neopaženo prošlo, ali doneta je uredba o privremenom kvantitativnom ograničenju izvoza za određene vrste robe, odnosno tiče se soje, suncokreta i šećerne repe. Moje pitanje bi bilo u smislu toga – koje je mišljenje Ministarstva poljoprivrede vezano za to, s obzirom da je ovo par ekselans pitanje koje tretira upravo resor poljoprivrede, ne vidim u čijem konkretno interesu je ova uredba doneta, osim ako nije u interesu krupnog kapitala, odnosno onih koji otkupljuju te poljoprivredne proizvode, ili se možda tiče toga da treba da se čuva neki socijalni mir. U svakom slučaju, mera je nešto što je relikt davno prošlih vremena. Ne vidim zbog čega bi se na štetu, konkretno poljoprivrednika u Vojvodini, odakle dolazim, sprovodile mere. Nije problem da se poljoprivreda stimuliše, ali je problem kada recimo želimo da vojvođanski seljak one koji žive u gradu i koji žele da dođu do namirnica možda jeftinije. Sve u svemu, želeo bih samo pojašnjenje od gospodina Kneževića na temu ove uredbe. Hvala.
Narodni poslanik Miletić Mihajlović. Izvolite
Poštovani predsedniče, gospodo ministri dame i gospodo narodni poslanici, moje pitanje je upućeno poslovodstvu javnog preduzeća PTT Srbija i nadležnom ministarstvu. Pre toga, jedna konstatacija koja je opšte poznata u vidu jedne prakse i opredeljenja, da mi imamo jedan prilaz u smislu racionalizacije određenih delatnosti i ostvarivanja određenih ciljeva u pravcu racionalizacije kroz restriktivni pristup u onome što je život na selu, u seoskim sredinama, tako da se postepeno gase određene delatnosti u ruralnim sredinama, kao što su područna odeljenja škola, kao što su mesne kancelarije kada je reč o državnoj upravi, odnosno ne upravi već organima lokalne samouprave, ukidanje seoskih ambulanti, ukidanje pošta i tako dalje. Dakle, sve to ide u pravcu bržeg procesa depopulacije, napuštanja sela, što je već jedan dramatičan proces koji traje u Srbiji. S tim u vezi, da se vratim na pitanje. Postavljam pitanje - kada se planira postavljanje upravnika pošte 12308 Oreškovica u opštini Petrovac na Mlavi? To je sad jedan deo konkretnog pitanja, odnosno traži se konkretan odgovor. U vezi sa tim imam i nekoliko opštih pitanja, a u vezi sa ovim javnim preduzećem. Da li se ide na to da se ne otvaranjem novih…. (Predsednik: Molim vas za malo pažnje, da omogućimo narodnom poslaniku da završi postavljanje pitanja.) …...i gašenjem postojećih pošta u seoskim sredinama, polako gasi i jedno od najvećih javnih preduzeća u Srbiji? Da li treba da se sav poštanski saobraćaj obavlja, odnosno da pređe u ruke privatnih operatera? Da li se ne otvaranjem i gašenjem postojećih pošta ide na to, da se u seoskim sredinama pošta dostavlja samo jedanput nedeljno.? Da li je moguće da jedan poštonoša pokriva po četiri i više reona? Sva ova pitanja su vezana sa onom prethodnom konstatacijom i, ako razmišljamo strateški i ako govorimo o regionalnom ravnomernom razvoju u Srbiji, onda moram ostvariti osnovne pretpostavke za normalan život i rad ljudi, ne samo u gradovima nego i u seoskim sredinama. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Da) Gospođa Maja Gojković. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, imam samo jedno pitanje upućeno vama, a primetila sam da vam je to isto pitanje postavio i poslanik Jugović, ali niste, ili ste izbegli odgovor, ili ste zaboravili da je to bilo prvo nešto što je pitao u svom izlaganju, a to je – zašto je ovog puta izostavljen kolegijum šefova poslaničkih grupa?.Mislim da bi nam to izuzetno pomoglo u pripremi ove sednice. Kao što vidite, imamo preko 35 tačaka dnevnog reda i poslanici se ne snalaze najbolje danas na ovoj sednici. Vi ste, čini mi se, na jučerašnjoj konferenciji za štampu rekli da očekujete kvalitetnu raspravu od poslanika povodom predloženih zakona. Hoću da vam skrenem pažnju, ako to ne znate vi i potpredsednici ovog parlamenta, na dostavu materijala. Ujučerašnjem danu, u nekim popodnevnim časovima kada smo, doduše, posle 15 časova konačno dobili saziv i utvrdili šta će to danas biti po hitnom postupku sve na dnevnom redu, saznali od tehničkih sekretarica da se u poslaničkim klubovima, kancelarijama, doduše, kancelarijama poslanika koji imaju takve uslove za rad, nalaze oko desetak novopredloženih zakona. Danas u sali vidim da poslanici koji ne žive u Beogradu, a sada imamo kategoriju poslanika koji su iz Beograda i onih koji nisu, a mogu vam reći da još uvek postoji ta kategorija poslanika koji ne žive u Beogradu, nisu bili u mogućnosti da pročitaju sve predložene tačke dnevnog reda, da se pripreme i eventualno da ulože amandmane, i uopšte, da se pripreme za diskusiju. Volela bih da mi kažete zašto se to desilo?. Pitam i u svoje ime i u ime mnogobrojnih poslanika, ne samo u ime poslaničkog kluba koji danas predstavljam kao predsednik, nego i u ime drugih poslanika koji su komentarisali ovakav način dostave materijala po kancelarijama. Znate sami, danas kada se došlo, koliko vremena može neko da se pripremi za tu, kako ste naglasili, kvalitetnu raspravu. Hvala vam.
Što se tiče budžeta koji je naš noseći i najvažniji zakon, on je već u proceduri, odnosno rebalansa budžeta, on je u proceduri već sedam dana i dostupan je svim narodnim poslanicima na sajtu Narodne skupštine. Obavešteni su i od strane mog kabineta i od strane šefa kabineta sve poslaničke grupe u svakom trenutku kada je materijal stizao u Narodnu skupštinu. Održavao sam kontakte sa poslaničkim grupama i obaveštavao o tempu i dinamici aktivnosti koje se dešavaju u Narodnoj skupštini. Imali ste prilike u sredu da dobijete materijal. Mislim da je sedam dana bilo sasvim dovoljno. Nadam se da narodni poslanici dolaze u Narodnu skupštinu, da ne primaju platu sedeći kod kuće, već da dolaze u Narodnu skupštinu bar jednom u sedam dana, da se raspitaju o tome šta se dešava u Narodnoj skupštini, pogotovo kada postoje ozbiljne najave i iz mog kabineta ili u medijima, da se dešava veoma važna rasprava koja je u toku i koje će se dešavati u narednom periodu. Takođe, poslednji set zakona koje smo dobili, od kojih jedan deo zakona neće biti danas na dnevnom redu, smo dobili u petak, pre četiri ili pet dana. Poslaničke grupe su takođe uredno obaveštene o tome, a svi zakoni koji su u proceduri se nalaze od trenutka prijema, nakon nekoliko minuta ili desetine minuta i na sajtu Narodne skupštine. Naravno, dostavljeni su i poslaničkim grupama. Vi imate mogućnosti kao i svi drugi. Trenutno nemamo tehničkih mogućnosti u ovoj zgradi da svima obezbedimo kancelarije i kabinete. Postoji i zgrada u Kralja Milana. Nažalost, ova zgrada je nedovoljna i ne mogu na uštrb drugih poslaničkih grupa koje imaju isto problema sa brojem kancelarija, odnosno sa prostorom u kojima se nalaze, tražimo rešenja, ali se zgrada nažalost ne može proširiti, ona je onolika kolika je. Nadam se da sve ovo što se dešava, odnosno ono što vas i moj kabinet obaveštava, da je dovoljno i da su dobra uputstva, u smislu da imate naznaku na vreme šta će se dešavati u nekom realnom vremenskom roku. Kao što sam rekao i gospodinu Jugoviću, žao mi je i najviše bih voleo kada bi to moglo da traje nekoliko meseci i da o tome vodimo raspravu, ali se postavlja pitanje – kakva bi ekonomska situacija bila u Srbiji kada bi se to dešavalo i kada bi čekali nekoliko meseci da se vodi javna rasprava o svakom od predloženih zakona?. Plašim se da u celom mandatu ne bi smo stigli da raspravljamo o nekom od ovih zakona. Narodni poslanik Maja Gojković traži repliku, ali u ovom periodu nemate prava na repliku u toku postavljanja pitanja. Samo sam vam pružio odgovor, ovo nije rasprava. Narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Gospodine predsedniče, dame i gospodo ministri, koleginice i kolege, verovatno kao i gospodin Dereta što je rekao, moje pitanje vas neće ni dotaći ni uzbuditi, ali moram da ga postavim i ne tiče se kulture, nego ekologije. Poslednjih deset dana smo svedoci enormnog zagađenja na teci Tisi. Ovo je možda pitanje i za ministarku i za ministra, ali pre svega za direktora Agencije za zaštitu životne sredine. Da li je i zašto nije uzela uzorke na Tisi? Zašto juče niko iz Agencije nije izašao na reku Turiju kod Velikih Crljana pored termoelektrane? Prema našim saznanjima oni nemaju dovoljno sredstava. Ako je to tako, zašto nemaju dovoljno sredstava u Agenciji? Da li je moguće da privatne kompanije i državne kompanije šalju privatne laboratorije da rade analize u ime države i za dobrobit građana? U skladu sa ovim pitanjem verovatno će biti današnja rasprava u vezi sa zakonima ekološke prirode. Hvala.
Hvala. Ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala. Za vašu informaciju inspekcijske službe ministarstva jesu na licu mesta. To nije samo pitanje za Agenciju za zaštitu životne sredine, nego je pitanje za samo ministarstvo. Dakle, inspekcijske službe rade svoj posao i imaćete informaciju o tome.
Hvala. Narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Zaista, kratko ću se potruditi da postavim pitanje Vladi, vezano za nove izazove koji su postavljeni pred ovu državu i zahteve koji su stigli iz Berlina. Svi znaju o čemu govorim. Kada ćemo, u kom roku najzad videti formiranje pregovaračkog tima Republike Srbije i, ambiciozno u kampanji najavljivan, plan za KiM, kao i platformu na osnovu koje će se voditi dalji pregovori sa nastojanjem da se ovaj problem reši. Prema tome, mislim da je to jedno od gorućih pitanja koje je sada apsolutno i direktno povezano sa pitanjem evropskih integracija. Ukoliko je tačno, da naravno, niko u ovoj vlasti ne pomišlja da na bilo koji način ugrozi Ustav Republike Srbije, kao što nismo ni mi želeli. Mene interesuje ko će i na koji način potpisati sporazum o dobrosusedskim odnosima sa Kosovom i, ako ga neće niko potpisati i parafirati, na koji način ćemo izbeći ovu vrlo neprijatnu situaciju? Na kraju bih samo stavio molbu, dobronamerno, za vas predsedniče Stefanoviću. Razumem da vi kao predsednik Skupštine imate vrlo žive aktivnosti u diplomatskoj sferi, imate stalno kontakte sa stranim ambasadorima, ali bih vas zamolio da podučite vaše savetnike, a i vas lično, da zaista nije neophodno da se svaki sastanak sa stranim ambasadorom odigrava pred kamerama medija zato što to srozava ugled vaš i ove institucije. Naime, nigde u Evropi ne postoji tako nešto, pa ne vidim zbog čega bi Skupština Republike Srbije bila drugačija, ne umanjujući vaše pravo i obavezu da imate redovne kontakte sa stranim predstavnicima. Znači, ne sporim to. Samo sporim tu neophodnost da se svaki korak, čak i sa otpravnicima poslova, emituje u medijima i da to bude pokriveno od strane svih mogućih agencija koje rade u ovoj državi. hvala.
Nikada nije bio snimak ni jednog susreta sa otpravnikom poslova. Dakle, ni jedan video snimak, pošto takve susrete nismo snimali. Sve ostalo spada u domen javnosti rada parlamenta. Mislim da građani Srbije imaju pravo da znaju šta su aktivnosti u Narodnoj skupštini bilo da se radi o predsedniku Narodne skupštine ili o bilo kom drugom poslaniku. Nama su sve države jednako važne i želimo da građani imaju potpuni uvid u javnost rada onoga što radi predsednik Narodne skupštine. Nismo držali konferencije za štampu. To se samo radilo o video materijalu u kome se predstavljao momenat susreta predsednika Skupštine i predstavnika neke druge države. Toliko, ali hvala vam na dobronamernosti. Da li neko od šefova poslaničkih grupa ili ovlašćenih predstavnika želi reč? (Ne) Uz saziv Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2012. godini, koja je sazvana na zahtev 123. narodna poslanika, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije i član 249. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je zahtev za održavanje Devetog vanrednog zasedanja, sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Deveto vanredno zasedanje Narodne skupštine u 2012. godini, određen je sledeći D n e v n i r e d : 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji; 2. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost; 3. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana; 4. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama; 5. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu; 6. Predlog zakona o izmenama Zakona o republičkim administrativnim taksama; 7. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o fiskalnim kasama; 8. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju lokalne samouprave; 9. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o turizmu; 10. Predlog zakona o izmenama Zakona o privatizaciji; 11. Predlog zakona o izmenama Zakona o obaveznom osiguranju u saobraćaju; 12. Predlog zakona o izmenama Zakona o zaštiti od jonizujućih zračenja i o nuklearnoj sigurnosti; 13. Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za zaštitu životne sredine; 14. Predlog zakona o izmenama Zakona o hemikalijama; 15. Predlog zakona o izmenama Zakona o vodama; 16. Predlog zakona o izmenama Zakona o šumama; 17. Predlog zakona o izmeni Zakona o stočarstvu; 18. Predlog zakona o izmenama Zakona o vinu; 19. Predlog zakona o izmeni i dopunama Zakona o veterinarstvu; 20. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudskim taksama; 21. Predlog zakona o izmenama Zakona o vazdušnom saobraćaju; 22. Predlog zakona o izmenama i dopuni Zakona o javnim putevima; 23. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vanrednim situacija-ma; 24. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici; 25. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na odluke o izmenama i dopunama finansijskih planova za 2012. godinu: 1) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje, 2) Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje, 3) Nacionalne službe za zapošljavanje; 26. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu; 27. Predlog zakona o dopuni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju; 28. Predlog zakona o utvrđivanju maksimalne zarade u javnom sektoru; 29. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti odbrane između Vlade Republike Srbije i Vlade Demokratske Narodne Republike Alžira; 30. Predlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumevanju između Vlade Republike Srbije i Ujedinjenih nacija o doprinosu sistemu ''stand by'' aranžmana Ujedinjenih nacija; 31. Predlog zakona o potvrđivanju Predloga izmene Statuta Međunarodnog monetarnog fonda o reformi Odbora izvršnih direktora; 32. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o readmisiji lica koja nezakonito borave i Protokola za sprovođenje Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o readmisiji lica koja nezakonito borave; 33. Predlog za izbor viceguvernera Narodne banke Srbije, koji je podneo guverner Narodne banke Srbije; 34. Predlog odluke o izboru Saveta Državne revizorske institucije, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava Narodne skupštine; 35. Predlozi odluka o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koje su podnele: Poslanička grupa Demokratska stranka Srbije – Vojislav Koštunica, Poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije, Poslanička grupa Socijalistička partija Srbije, Poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije i Poslanička grupa Nova Srbija; 36. Predlog odluke o izmeni Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podnela Poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije. S obzirom da je podnet predlog za spajanje rasprave po pojedinim tačkama dnevnog reda, pre nego što pređemo na odlučivanje o tom predlogu, potrebno je da utvrdimo da li postoji kvorum za odlučivanje. Molim narodne poslannike da ubace identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je u sali prisutno 168 narodnih poslanika i da su, prema tome, ispunjeni uslovi za odlučivanje. Narodni poslannik Zoran Babić, na osnovu člana 92. stav 2. člana 157. stav 2. i čl. 170, 192. i 193. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi zajednički načelni pretres o Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu, Predlog zakona o izmenama Zakona o republičkim administrativnim taksama; Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o fiskalnim kasama, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju lokalne samouprave, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o turizmu, Predlog zakona o izmenama Zakona o privatizaciji, Predlog zakona o izmenama Zakona o obaveznom osiguranju u saobraćaju, Predlog zakona o izmenama Zakona o zaštiti od jonizujućih zračenja i o nuklearnoj sigurnosti, Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za zaštitu životne sredine, Predlog zakona o izmenama Zakona o hemikalijama; Predlog zakona o izmenama Zakona o vodama, Predlog zakona o izmenama Zakona o šumama, Predlog zakona o izmeni Zakona o stočarstvu, Predlog zakona o izmenama Zakona o vinu, Predlog zakona o izmeni i dopunama Zakona o veterinarstvu, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudskim taksama, Predlog zakona o izmenama Zakona o vazdušnom saobraćaju, Predlog zakona o izmenama i dopuni Zakona o javnim putevima, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vanrednim situacijama, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici. Drugi zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na odluke o izmenama i dopunama finansijskih planova za 2012. godinu, Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje, Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje i Nacionalne službe za zapošljavanje, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, Predlogu zakona o dopuni Zakona o penzijsko-invalidskom osiguranju i Predlogu zakona o utvrđivanju maksimalne zarade u javnom sektoru. Treći zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti odbrane između Vlade Republike Srbije i Vlade Demokratske Narodne Republike Alžir, Predlogu zakona o potvrđivanju Memoranduma o sporazumevanju između Vlade RS i UN o doprinosu sistemu stend baj aranžmana UN, Predlogu zakona o potvrđivanju Predloga izmene Statuta MMF o reformi Odbora izvršnih direktora i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RS i Vlade Republike Moldavije o readmisiji lica koja nezakonito borave i Protokola za sprovođenje Sporazuma između Vlade RS i Vlade Republike Moldavije o readmisiji lica koja nezakonito borave. Četvrti zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu za izbor viceguvernera Narodne banke Srbije, Predlogu odluke o izboru Saveta DRI, predlozima odluke o izmeni odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, Predlogu odluke o izmeni Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine RS u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Da li narodni poslanik Zoran Babić želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 123 narodnih poslanika, protiv je bio jedan, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 49 narodnih poslanika od ukupno 173. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po dnevnom redu: Zajednički načelni pretres po tačkama od 1-24 dnevnog reda. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda, po tač. od 1-24, a pre otvaranja pretresa, podsećam vas da je, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Da li neko predlaže da se vreme rasprave poveća? (Ne) Pošto je ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: poslanička grupa Srpska napredna stranka - jedan sat, 16 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa Demokratska stranka – jedan sat, jedan minut i 12 sekundi, poslanička grupa Socijalistička partija Srbije – 30 minuta, poslanička grupa Demokratska stranka Srbije – Vojislav Koštunica - 25 minuta i 12 sekundi, poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije – 18 minuta, poslanička grupa Liberalno-demokratska partija – 16 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa PUPS – 14 minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije – 10 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa Nova Srbija – devet minuta i 36 sekundi, poslanička grupa Jedinstvena Srbija – osam minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara – šest minuta, poslanička grupa SPO–DHSS – šest minuta i poslanička grupa Liga socijaldemokrata Vojvodine – šest minuta i nacionalna manjina Narodna partija Bogata Srbija – šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa međusobnim dogovorom određuju najviše tri učesnika u raspravi koji imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da će po ovoj tački dnevnog reda poslaničke grupe predstavljati narodni poslanici: narodni poslanik Đorđe Stojšić, poslaničku grupu Lige socijaldemokrata Vojvodine, narodni poslanik Nenad Popović, poslaničku grupu DSS – Vojislav Koštunica, narodni poslanik Zoran Kasalović, poslaničku grupu SPS, narodni poslanik Miljenko Dereta, poslaničku grupu LDP, narodni poslanik Veroljub Arsić, poslaničku grupu SNS, narodni poslanik Miletić Mihajlović, poslaničku grupu SPS. Izvinjavam se, pošto ovde imam i za Zorana Kasalovića i za gospodina Miletić Mihajlovića, interesuje me ko je ispred poslaničke grupe SPS? Znači, gospodin Kasalović. U redu. Poslanička grupa DSS, gospodin Popović. Jel u redu? Da. Hvala. Izvinjavam se, pošto smo greškom dobili dopis, dakle, gospodin Jovanović je kao šef poslaničke grupe LDP, tako piše u dopisu, ali, pretpostavljam da je tehnička greška u pitanju. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji; izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost; o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana; izmenama i dopunama Zakona o akcizama; izmenama i dopunama Zakona o duvanu; izmenama Zakona o republičkim administrativnim taksama; izmenama i dopunama Zakona o fiskalnim kasama; izmenama i dopunama Zakona o finansiranju lokalne samouprave; izmenama i dopunama Zakona o turizmu; izmenama Zakona o privatizaciji; izmenama Zakona o obaveznom osiguranju u saobraćaju; izmenama Zakona o zaštiti od jonizujućih zračenja i o nuklearnoj sigurnosti; prestanku važenja Zakona o Fondu za zaštitu životne sredine; izmenama Zakona o hemikalijama; izmenama Zakona o vodama; izmenama Zakona o šumama; izmeni Zakona o stočarstvu; izmenama Zakona o vinu; izmeni i dopunama Zakona o veterinarstvu; izmenama i dopunama Zakona o sudskim taksama; izmenama Zakona o vazdušnom saobraćaju; izmenama i dopuni Zakona o javnim putevima; izmenama i dopunama Zakona o vanrednim situacijama i izmenama i dopunama Zakona o energetici. Da li reč žele predstavnici predlagača? Ima reč ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Uvaženi predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, danas je pred vama paket od 27 suštinskih zakona kojim se otpočinje prva faza fiskalne konsolidacije u Srbiji. Danas će se razmatrati 24, a tri su predviđeni zajedno sa rebalansom budžeta, što je sledeća tačka. Pre nego što kažem detalje o ovim zakonima, želeo bih da vas izvestim o trenutnom stanju javnih finansija u Srbiji, o nivou javnog duga i o problemima sa kojima se susreće naša država. Dakle, trenutno u Srbiji ima rekordni iznos budžetskog deficita. Nikada u istoriji budžetski deficit nije iznosio preko 7% bruto domaćeg proizvoda, zapravo, nikad nije bio čak ni iznad 5%, a kamoli iznad 7% bruto domaćeg proizvoda. Javni dug je dostigao iznos od oko 56% bruto domaćeg proizvoda, do kraja ove godine biće 60%, uz nemogućnost da, ne znam kakve mere sada da preduzmemo, se zaustavi njegov rast u sledećoj godini i prva godina kada je moguće realno zaustaviti rast javnog duga je 2014. godina. Tek od tada je moguće da on počne da se obara. Zašto? Zato što se javni dug povećava po osnovu kredita kojim se finansira budžetski deficit u ovoj godni i kojim se finansira budžetski deficit u prethodnim godinama. To je kao kada vozite brzo automobil, ako ukočite ne možete odmah da zaustavite. Period inercije u ovom slučaju traje makar još godinu i po dana. Da bi javni dug Srbije bio zaustavljen u 2014. godini, što je najranija godina za njegovo zaustavljanje i prema mišljenju Fiskalnog saveta, a i mi se apsolutno sa time slažemo u Ministarstvu finansija, potrebno je da se u narednoj godini budžetski deficit prepolovi, da se svede na maksimalno iznos od 3,5% bruto domaćeg proizvoda. Paketom mera koje mi danas usvajamo stvaramo uslove da ga dovedemo sledeće godine na nivo od 4%, što znači da kada budemo usvajali budžet za 2013. godinu, a to će biti vrlo brzo, mi ćemo morati sa još dodatnim merama da idemo, kako bismo ga oborili na tih potrebnih 3,5%. To je nešto što je zahtevan posao, ali ćemo mi u Vladi taj posao ispuniti i obaviti ga, iz razloga što bi sve ostalo bilo neodgovorno prema građanima. Daću vam primer zbog čega. Troškovi kamata koji su planirani originalnim budžetom u ovoj godini iznose 55 milijardi dinara. Rebalansom se ti troškovi kamata uvećavaju na 66 milijardi, jer toliko treba da se plati da bi se isfinansirao budžetski deficit. Sledeće godine, bez obzira na smanjenje ovog budžetskog deficita o kome govorim, moraće da se izdvoji 93 milijarde. Dakle, sa 55, na 66 u samo jednoj godini, na 93 u sledećoj. Ako to uporedimo sa budžetom poljoprivrede, samo ove godine na kamate će biti dato tri puta više nego kompletna izdvajanja po originalnom budžetu za poljoprivredu, a sledeće godine još i više. Retko koje ministarstvo, mislim da nijedno, nema toliko veliki budžet koliko trošimo samo na kamate. To je prosto nezadrživo i to je neizdrživo. Nezadrživo je ukoliko se naravno ne iseče radikalno budžetski deficit i mi imamo nameru to da učinimo. Zato je ovoliko zakona danas pred vama objedinjenih u jednu tačku, jer da bi se izvršila fiskalna konsolidacija nije dovoljno pomeriti nekoliko poreskih stopa ili nekoliko kategorija rashoda zauzdati. Veliki problem u našem sistemu je što nije postojala disciplina u javnim finansijama. Dakle, trenutno, Zakon o budžetskom sistemu daje mogućnost mnogih rupa u trošenju budžetskih sredstava. Zbog toga mi vršimo izmene Zakona o budžetskom sistemu, ukidamo sopstvene prihode svih direktnih budžetskih korisnika. Šta to prevedeno znači? Sve institucije koje su budžetske, ministarstva, agencije, fondovi, više neće imati tzv. sopstvene prihode. Budžet ćete ubuduće moći i vi narodni poslanici i čitava javnost da vidi samo u jednoj koloni. Neće biti one druge kolone koja je postojala kao sopstveni prihodi, iz razloga što analiza trošenja novca od sopstvenih prihoda pokazuje da jedan dobar deo tog novca se troši neracionalno, nenamenski i rasipnički. Koji je to iznos novca? Ne radi se o malim količinama novca. Sopstveni prihodi u sledećoj godini treba da iznose oko 400 miliona evra. Od tih 400 miliona evra sigurno polovina novca može da se uštedi tako što će se rashodi planirati racionalno, a ne kao što je do sada bio slučaj. Što je još važnije, Ministarstvo finansija, samim time i Vlada Republike Srbije, biće u stanju na ovaj način da kontroliše sva trošenja, a i poslanici će moći da prate ta trošenja, jer rashodi koji su finansirani iz sopstvenih prihoda nikada nisu, zapravo, bili predmet ozbiljne kontrole. Nikada, u istoriji to nije bio slučaj. Na ovaj način će svi prihodi biti opšti prihodi države Srbije, a samim tim svi rashodi će moći da se konstituišu u propisanoj budžetskoj proceduri, koju će odobravati parlament, a Vlada sprovoditi konkretne programe. Šta to znači? To znači da ako u našem sistemu postoje razne naknade i takse, npr. za ekologiju, pominje poslanik, vezan za Tisu, ekološki problem, a one nisu male, a i treba i ostaju u sistemu, onda taj novac treba da se troši za zaštitu životne sredine, a ne za promotivne aktivnosti, ne za predizbornu kampanju, ne za opravku automobila u ministarstvima, ne za opravku klima uređaja, ne za bilo koju drugu namenu koja nije zaštita životne sredine. Naveo sam ovaj primer, ali takvih primera ima u svim ministarstvima. Ne postoji mogućnost kontrole trošenja sopstvenih prihoda. Zato mi predlažemo kroz promenu Zakona o budžetskom sistemu njihovo ukidanje. Zašto o tome govorim? Zato što će to na rashodnoj strani budžeta napraviti jednu uštedu i u ovom kvartalu, poslednjem ove godine, a čak 20 milijardi dinara u sledećoj godini. Nama je cilj da paketom zakona koji se nadamo da će ova skupština usvojiti, zaustavimo trajno rast budžetskog deficita. Mi ćemo, u međuvremenu, u narednih mesec dana doneti i srednjoročni plan, ne samo fiskalnih mera, već i strukturnih reformi koji treba da obori nivo budžetskog deficita ne samo u 2013. godini, nego u svim narednim godinama koje slede, na nivo koji je održiv. Mi smatramo da je održiv nivo ako budžetski deficit sledeće godine prepolovimo na 3,5% BDP, ako ga smanjimo 2014. godine na 1,9% BDP i u 2015. godini svedemo na 1%, da bi u 2016. godini imali balansirani budžet. Da bi se to učinilo moraće da se smanjuju neki rashodi, to će biti učinjeno već u budžetu za narednu godinu, a takođe ne sme se previše zahvatati u prihode, jer to onda koči privrednu aktivnost. Dakle, naš posao nije bio ni manje jednostavan. Vlada je morala da pronađe rešenja koja će zaustaviti bujanje javnog duga, sprečiti dužničku krizu i grči scenario, a sa druge strane da se to učini tako što se ne povećavaju prihodi, odnosno porezi na proizvodnju, već da se pravi kombinacija ušteda na rashodima i povećavanjem nekih poreza na potrošnju. Tako da istovremeno imali smo izazov kako to da učinimo na način da ne pogodimo one kojima je danas najteže, a to su ljudi koji su socijalno ugroženi, a od privrednika to su pre svega preduzetnici, zanatlije, mala preduzeća i srednja preduzeća. Kako da ravnomerno rasporedimo srazmerno veći teret na one koji mogu više da ga podnesu? Zato smo napravili čitav paket. Mi smo teorijski mogli ovaj program fiskalne konsolidacije da uradimo i sa izmenama četiri zakona, ali onda ne bismo pošteno taj teret zaustavljanja krize preneli na građane Srbije. Mi smo želeli zbog toga da istovremeno kada imamo neka povećanja poreza na potrošnju imamo i ukidanja nekih nepotrebnih nameta i taksi. Upravo zbog nedovoljno dobrog Zakona o budžetskom sistemu u prethodnom periodu, u prethodnim godinama, postojala je mogućnost da svako ministarstvo, da svaki državni organ, da svaka agencija, svaka organizacija bilo na republičkom, pokrajinskom ili lokalnom nivou može da uvodi nove namete, takse i naknade i privredi, i građanima po kriterijumima koji nisu bili definisani. Često su naknade uvođene kao procenat od ukupnog prihoda preduzeća bez obzira što ta taksa nije imala nikakve veze sa delatnošću koju su oni obavljali. Jedna od tih je bila šumarina. Prihod sopstveni Ministarstva poljoprivrede koja se danas naplaćuje na ukupan prihod svih preduzeća u Srbiji nezavisno od toga da li imaju veze ili nemaju sa poljoprivredom. Mi zabranjujemo sada novim Zakonom o budžetskom sistemu da bilo ko drugi osim Ministarstva finansija može u budućnosti da uvodi nove takse i naknade građanima i privredi, a da sa druge strane postojeći broj parafiskalnih nameta redukujemo na neki, u ovom trenutku posle 45 dana rada nove Vlade, razuman nivo, iako mislim da tu može da se ide još sa sečom parafiskalnih nameta. Zato smo odlučili i pred vas poslali čitav niz zakona kojim se ukida čak 138 različitih parafiskalnih nameta i koji, pre svega, treba da rasterete preduzetnike i mala preduzeća, a njih ima 300.000 u Srbiji, jer će oni imati najveće koristi od ove mere, srazmerno, najteže sada podnose efekte krize ako govorimo o privredi. Što se tiče tog dela, dakle, mi smo doneli predloge pred vas 18 zakona kojim se ukida 138 parafiskalnih nameta, šest resornih ministarstava je te zakone predložilo, čak 121 taksa je republičkog karaktera, dakle, sada je trenutno republički prihod, 12 su lokalnog karaktera, a pet kombinovano lokalno-republičkog karaktera. Znam da će nekome to biti dosadno da sluša, ali ću da pročitam bukvalno svaku od ovih taksi koja se ukida iz razloga što u prethodnim godinama nije bio baš čest slučaj da se nameti ukidaju, nego su uvođeni. Ovi nameti jesu uvođeni godinama, ali sada se, ako vi to podržite, ukidaju od 1. oktobra, u jednom danu. Pre svega, to je firmarina. Firmarina se ukida za 300 hiljada preduzetnika i malih preduzeća. U potpunosti ograničava njihov iznos za srednja preduzeća i za ostala preduzeća. Ukida se potpuno za preduzetnike i mala preduzeća komunalna taksa za isticanje reklame. Ona je postojala u dva oblika, oba oblika se ukidaju, a ograničava njihov iznos za srednja i velika na 20% od postojeće smanjene firmarine. Ukida se komunalna taksa za držanje i korišćenje plovnih postrojenja probnih naprava i drugih objekata na vodi; komunalna taksa za korišćenje vitrina, radi izlaganja robe van poslovne prostorije; komunalna taksa za držanje i korišćenje čamaca i splavova na vodi, osim čamaca koji koriste organizacije koje održavaju i obeležavaju plovne puteve; komunalna taksa za držanje restorana i drugih ugostiteljskih i zabavnih objekata na vodi. Moram da kažem da za ove objekte već postoje neke druge takse. Često u Srbiji imate oporezivanje sa više strana iste stvari. Na ovaj način se makar ova jedna ukida. Komunalna taksa za držanje kućnih i egzotičnih životinja. Možda građani nisu znali, a svaka vakcinacija pasa i mačaka košta dodatno za ovu taksu koja se naplaćivala uz vakcinaciju. Dalje, to je komunalna taksa za korišćenje obala u poslovnoj i bilo koje svrhe; komunalna taksa za držanje muzičkih uređaj i prerađivanje muzičkog programa u ugostiteljskih objektima; administrativna taksa za zahtev za utvrđivanje ispunjenih uslova za početak delatnosti; za utvrđivanje ispunjenosti uslova u pogledu prostora za prijem, čuvanje i isporuku poljoprivrednih proizvoda, kao i opreme za određivanje kvantiteta i kvaliteta poljoprivrednih proizvoda, a za obavljanje delatnosti skladištenja poljoprivrednih proizvoda u javnom skladištu; taksa za upis u registar zadužbina fondacija i fondova; taksa sa upis promene u registar zadužbina fondacija i fondova, taksa za brisanje iz registra zadužbina fondacija i fondova; taksa za rešenje po zahtevu za upis udruženja u registar udruženja; taksa za rešenje po zahtevu za upis promene u registru; taksa za rešenja o brisanju udruženja iz registra; taksa za rešenje po zahtevu za upit predstavništava u registar udruženja; taksa za rešenjeobrisanju predstavništva; taksa za uverenje o podacima upisanim u registar predsedništva; taksa za rešenjeo upisu osnivanja sportske organizacije, odnosno društva, odnosno saveza u registar sportskih organizacija; taksa za rešenje o upisu promene podataka u registru sportskih organizacija; taksa za rešenje o brisanju sportske organizacije, odnosno društva; taksa za kopiju, odnosno prepis rešenja o registraciji sportske organizacije; taksa za zahtev za izdavanje saobraćajne dozvole; taksa za izdavanje saobraćajne dozvole ili registracione nalepnice; taksa za rešenje po zahtevu za davanje saglasnosti za uvoz semena i drugog reproduktivnog materijala, biljaka radi proizvodnji za potrebe izvoza; taksa za rešenje po zahtevu za odobrenje za uvoz semena, rasada i sadnog materijala kojima se utvrđuju zdravstveni uslovi i sortnost; taksa za zahtev za pregled pošiljke hrane, odnosno predmeta opšte upotrebe; taksa za rešenje po zahtevu za izdavanje vodnih uslova za objekte radova i planska dokumenta za uređenje prostora i gazdovanjem šumama kojima se utiče na vodni režim; taksa za rešenje po zahtevu za izdavanje vodne saglasnosti za objekte radova i planska dokumenta za uređenje prostora i gazdovanje šumama; taksa za rešenje po zahtevu za izdavanje vodne dozvole za objekte i radove koji utiču na vodni režim; taksa za rešenje po zahtevu za izdavanje licence za obavljanje poslova različitih od snabdevanja vodom za piće sistemom vodovoda, do izvođenja sanacionih radova i hitnih intervencija na zaštiti na regulacionim objektima; taksa za rešenje po zahtevu za ovlašćenje za ispitivanje kvaliteta otpadnih voda; taksa za rešenje po zahtevu za izdavanje rešenja za stavljanje u promet sredstava zaštitu bilja; taksa za rešenje upisa u sredstava za ishranu bilja, oplemenjivača zemljišta u registar sredstava za ishranu bilja i oplemenjivača; taksa za rešenje po zahtevu za određivanja veterinarske ustanove i ustanove za zaštitu bilja koja mogu vršiti laboratorijsko istraživanje uzročnika zaraznih bolesti; taksa za rešenje po zahtevu za određivanje pravnih lica i preduzetnika koji mogu da vrše dezinfekciju, dezinsekciju i deratizaciju, taksa za izdavanje odgovarajućih dokaza o deratizaciji, odnosno izdavanju dokaza o oslobađanju od deratizacije; taksa za rešenje po zahtevu za utvrđivanje ispunjenosti uslova za toplotno tretiranje i označavanje drvenog materijala za pakovanje; taksa za zahtev za vršenje kontrole bezbednosti hrane u spoljno-trgovinskom prometu; taksa za izdavanje rešenja o dozvoli za stavljanje u promet, proizvodnju, prerade i dorade, odnosno rešenje o zabrani stavljanja u promet, proizvodnju, preradu i doradu hrane u spoljno-trgovinskom prometu; taksa za rešenje po zahtevu za priznavanje novostvorene sorte; taksa za rešenje po zahtevu za davanje saglasnosti za uvoz reprodukcionog materijala stranih sorti za koje nije odobreno uvođenje u proizvodnju ako se uvozi za oplemenjivanje bilja i vođenje postupka odobravanja uvođeno u proizvodnji stranih sorti; taksa za rešenje po zahtevu za utvrđivanje da pravno ili fizičko lice ispunjava uslove za ispitivanje sorti na oglednom polju, odnosno laboratoriji; taksa za zahtev za dodeljivanje prava oplemenjivača biljne sorte; taksa za zahtev za upis u registar prenesenih prava oplemenjivača; taksa za zahtev za upis u registar ugovora o licenci; taksa za zahtev za izdavanje obavezne licence; taksa za zahtev za produžetak trajanja obavezne licence; taksa za zahtev za oglašavanje rešenja o dodeljenom pravu oplemenjivača ništavnim. Vidite da je bilo nekoliko taksi za istu stvar da bi ljudi koji sede u tim organizacijama imali te sopstvene prihode koje su onda trošili. Zatim, taksa za zahtev za ponovni upis sorte u registar sorti poljoprivrednog bilja; taksa za rešenje po zahtevu za priznavanje novostvorene domaće sorte voćaka, vinove loze i hmelja; taksa za rešenje po zahtevu za upis proizvođača uvoznika i prometnika sadnim materijalom u registar; taksa za rešenje po zahtevu za upis u registar proizvođača semena, rasada, micelija, jestivih i lekovitih gljiva; taksa za rešenje po zahtevu za upis u registar dorađivača semena; taksa za rešenje po zahtevu za davanje saglasnosti za prepakivanje semena; taksa za uverenje o priznavanju semenskog useva; taksa za rešenje po zahtevu za upis u registar distributera i uvoznika sredstava za zaštitu bilja; taksa za rešenje po zahtevu za upis u registar pružaoca usluga u oblasti sredstava za zaštitu bilja; taksa za rešenje po zahtevu za utvrđivanje da lice ispunjava uslove za procenu rizika za ograničenu upotrebu uvođenja u proizvodnju istavljanje u promet genetički modifikovanih organizama; taksa za rešenje po zahtevu za odobravanje ograničene upotrebe svega ovoga; taksa za rešenje po zahtevu za ograničenu upotrebu, uvođenje u proizvodnju i stavljanje u promet genetički modifikovanih organizama; taksa za rešenje po zahtevu da za utvrđivanje da pravno lice ispunjava propisane uslove za obavljanje prognozijsko - izveštajnih poslova; taksa za rešenje po zahtevu za utvrđivanje da lice ispunjava propisane uslove za pružanje usluga u sprovođenju mera zaštite bilja; taksa za rešenje po zahtevu za utvrđivanje da pravno lice ispunjava uslove za vršenje zdravstvenog pregleda useva i objekata; taksa za rešenje po zahtevu za utvrđivanje da železnička stanica, pomorska luka, rečno, jezersko i vazduhoplovno pristanište, drumski, granični prelaz, kontejnerski terminal, pošta, odnosno drugo mesto carinjenja na kome se vrši zdravstveni pregled pri uvozu pošiljaka, ispunjava propisane uslove za bezbedno vršenje zdravstvenog pregleda pošiljaka bilja; takse za rešenje po zahtevu za određivanje da pravno lice ispunjava propisane uslove za stavljanje u promet sredstava za zaštitu bilja, pesticida; taksa za rešenje po zahtevu za utvrđivanje da pravno lice, odnosno preduzetnik ispunjava propisane uslove za stavljanje u promet sredstava za zaštitu bilja; taksa za rešenje po zahtevu za utvrđivanje da pravno lice, odnosno preduzetnik ispunjava propisane uslove za stavljanje u promet sredstava za zaštitu bilja, odnosno sredstava za ishranu bilja na malo, koji se nalaze na pozitivnoj listi pesticida; taksa za obaveštenje o razvrstavanju pravnih lica po delatnostima, određivanju matičnog broja; taksa za obaveštenje o promeni delatnosti pravnih lica, budžetski dinar po zakonu o duvanu; naknada za zaštitu, korišćenje i unapređenje opšte korisnih funkcija šuma, to je šumarina, zove se naknada za zaštitu, korišćenje i unapređenje opšte korisnih funkcija šuma, a naplaćivala se svim preduzećima u Srbiji, bez obzira da li imaju ikakve veze sa sečom šume ili nemaju; naknada za utvrđivanje ispunjenosti uslova za proizvodnju ipromet iz oblasti poljoprivrede i prehrambene industrije; naknada troškova postupka za zahtev za utvrđivanje uslova odgajivačke organizacije i organizacije sa posebnim ovlašćenjima; naknada za utvrđivanje ispunjenosti uslova za obavljanje proizvodnje i pregled pošiljki prilikom uvoza, odnosno izvoza grožđa, šire, vina i drugih proizvoda; troškovi obavljanja poslova vezanih za geografsko poreklo, kontrole proizvodnje grožđa namenjenu za proizvodnju vina sa geografskim poreklom, kontrole proizvodnje vina sa geografskim poreklom,kao iispitivanje kvaliteta i senzorskog ocenjivanja vina; troškovi za registraciju objekta u domaćinstvu za proizvodnju mleka i proizvoda od mleka; troškovi obavezne dezinfekcije motornih vozila prilikom ulaska u Republiku Srbiju; troškovi postupka registracije objekta za obavljanje poslova dezinfekcije, dezinsekcije i deratizacije; naknada za troškove registracije objekta za držanje i uzgoj životinja, stočnih pijaca, otkupnih mesta i objekata za uskladištenje i preradu sirovina i otpadaka životinjskog porekla; slivna vodna naknada od pravnih lica za građevinsko zemljište; slivna vodna naknada od pravnih lica za poljoprivredno zemljište; slivna vodna naknada od pravnih lica za šumsko zemljište; slivna vodna naknada od fizičkih lica na osnovu rešenja Poreske uprave za poljoprivredno zemljište; slivna vodna naknada od fizičkih lica na osnovu rešenja Poreske uprave za šumsko zemljište; slivna vodna naknada od fizičkih lica na osnovu rešenja Poreske uprave za građevinsko zemljište; naknada za motorna vozila na motorni pogon; deo naknade koji se odnosi za zagađivanje životne sredine, izdavanje saglasnosti na projekat mera radijacione sigurnosti i bezbednosti; izdavanje rešenja za korišćenje nuklearnog materijala; izdavanje produženja licence za obavljanje radijacione delatnosti; izdavanje produženja licence za obavljanje radijacione delatnosti u medicini; izdavanje produženja licence za obavljanje radijacione delatnosti u stomatologiji; izdavanje produženja licence za obavljanje radijacione delatnosti u radio-terapiji; izdavanje produženja licence za obavljanje radijacione delatnosti u medicini i nuklearnoj medicini; izdavanje produženja licence za obavljanje nuklearne aktivnosti; izdavanje dozvola za promet izvora jonizujućih zračenja; izdavanje dozvola za promet nuklearnih materijala; izdavanje rešenja za korišćenje izvora jonizujućih zračenja; naknada za stručnu procenu podataka koje dostavlja izvoznik radi sprovođenja postupka prethodnog obaveštenja; naknada za produženje dozvola za obavljanje delatnosti prometa i dozvole za korišćenje naročito opasnih hemikalija; naknada za procenu tehničkog dosijea o surfaktanatu; taksa za predlog za pokušaj poravnanja, to su sad sudske takse; taksa za vraćanje testamenta na čuvanje; taksa za podneske kojom se traži izdavanje uverenja; taksa za prigovor prebijanja; taksa za drugostepenu odluku, osim ako se njom potvrđuje u celosti prvostepena odluka ili se meritorno odlučuje; taksa za odluku o vanrednom pravnom leku, osim ako se odbija zahtev iz validnog pravnog leka; taksa za prigovor protiv platnog naloga; taksa za predlog za povraćaj u pređašnje stanje; taksa za izdavanje usmenog punomoćja, otkaz ili opoziv punomoćja; taksa za razmatranje završnih predmeta, visina naknade za potvrdu o pravu na ispitivanje zdravstvene sposobnosti letačkog osoblja, kontrolora letenja i kabinskog osoblja; naknada za priključenje prilaznog puta na javni put; naknada za izgradnju komercijalnih objekata kojima je omogućen pristup sa javnog puta; naknada za prekomerno korišćenje državnog puta, njegovog dela ili putnog objekta; godišnja naknada za motorna vozila, traktore i priključna vozila; godišnja naknada za ostala vozila na motorni pogon; naknada za izgradnju i održavanje javnih i blokovskih skloništa, sredstva pravnih lica koja za osiguranje od požara svoje imovine osnivaju vlastite osiguravajuće fondove, ima takve četiri takse; troškovi polaganja usmenog i teorijskog dela stručnog ispita za turističkog vodiča, turistička naknada; naknada za troškove privatizacije; naknada za objavljivanje statuta; naknada za objavljivanje na internet strani agencije podataka od značaja za poslovanje i pravni promet, kao što su broj telefona, faks i ostalo; naknada za finansijske izveštaje koji su sastavljeni primenom poseda aplikacije i agencije; taksa u slučaju kada podnosilac finansijskog izveštaja na zahtev agencije ne otkloni nedostatke u propisanom roku; taksa za registraciju zamene redovnih godišnjih finansijskih izveštaja; taksa za registraciju zamene konsolidovanih finansijskih izveštaja u skladu sa propisima; naknada za ostale koji dostave finansijske izveštaje; taksa za dodatnu obradu kada podnosilac na zahtev agencije ne otkloni nedostatke i naknada za objavljivanje dokumentacije po zahtevu za zamenu objavljene dokumentacije. Dakle, ukupno 138 taksi i naknada se ukida trajno, pri čemu se, takođe, vrši revizija postojećih cenovnika različitih komisija i institucija, od Komisije za sprečavanje pranja novca preko Komisije za zaštitu konkurencije do lokalnih komisija. Ako neko traži dokument jedne državne institucije, koji zahteva potvrdu druge državne institucije, u svim tim slučajevima se sada više neće plaćati taksa. Do sada se za svaku tu aktivnost plaćala taksa. Svi koji naplaćuju neke naknade moraće u roku od mesec dana od dana stupanja na snagu ovog zakona da usklade svoje cenovnike pravilima koje propisuje zakon. Zakon kaže da se ne mogu takse i naknade određivati u procentu od nekog ukupnog prihoda preduzeća, nego u fiksnom iznosu koji pokriva stvarne troškove pružene usluge. Da ne bi se odokativno ili napamet određivala taksa, nego da se stvarno naplati onoliko koliko košta. Ukoliko se na takve cenovnike različitih komisija, od lokalnih do republičkih, ne izda saglasnost do kraja marta sledeće godine, ti cenovnici će prestati da važe. To je, takođe, u ovom zakonu dato, što znači da osim ukidanja ovih 138 parafiskalnih nameta ići će se i na češljanje različitih cenovnika. Ako su neodmereni biće te cene za naknade smanjene, ali će se koristiti princip da se plaća pružena usluga, a ne da se naplaćuje prema veličini onoga ko traži neku uslugu. Rezultat ovoga je, pre svega, rasterećenje preduzetnika. Danas ugostitelji moraju mesečno da popune 40 različitih uplatnica da bi platili različite poreze i takse, zanatlije oko 35. U Srbiji se porez plaća 66 puta godišnje, a u Švedskoj samo dva puta. Naša namera, namera Vlade Republike Srbije, je da napravimo jednostavan poreski sistem gde ćemo imati nekoliko krupnih i važnih poreskih oblika koji postoje u svim zemljama, ali da ćemo ukinuti ove mnogobrojne parafiskalne namete koji su i komplikovani, a s druge strane opterećuju privredu. Efekat ovih rasterećenja ukupan je 10 milijardi dinara. Dakle, ukupan efekat je značajan, ali srazmerno će veću korist imati preduzetnici i mala i srednja preduzeća, s obzirom da je normalno da će oni više imati rasterećenje, nego što će to osetiti neka veća preduzeća. Takođe, korist od ovoga će imati građani, jer četiri takse koje se danas plaćaju prilikom registracije automobila će biti trajno ukinute, a jedna će biti ograničena. Danas se za registraciju automobila plaćaju poprilični iznosi novca i to se čini na 12 do 13 uplatnica u zavisnosti od grada do grada. Od 1. oktobra sve će se raditi samo jednom uplatnicom, a Uprava Trezora će onda vršiti raspodelu prihoda prema onima koji stiču prihod od te naknade, ali se potpuno ukidaju dve republičke takse vezane za registraciju automobila i ukida se deo ove takse za zaštitu životne sredine, koji se odnosi na registraciju automobila. Želim da razjasnim jednu stvar. Ne ukida se taksa za zaštitu životne sredine generalno, one ostaju da važe, samo se ukida njen deo koji se odnosi na registraciju automobila i do sada je iznosio 500 dinara, jer bila je polemika u javnosti da li će se sada zagađivačima opraštati to što zagađuju ili ne. Te takse ostaju i one ostaju prihod onih koji su i do sada bili, lokalne lokalu, republičke republici, pri čemu će ti prihodi biti sada ako je republički nivo u pitanju opšti prihodi budžeta, a ne ovog Fonda za zaštitu životne sredine koji se ukida, tako da će onda Ministarstvo za energetiku i zaštitu životne sredine imati potpuno iste ili nove, to će zavisiti od politike Ministarstva, programe za zaštitu životne sredine, ali ti programi će morati da idu i na Vladu, a i na Skupštinu, dakle, u redovnoj budžetskoj proceduri da se tačno zna šta se plaća, da se plaća reciklaža guma, a ne zbrinjavanje akumulatora polovnih i guma. Koja je logika da danas država da milijardu dinara za zbrinjavanje polovnih akumulatora i polovnih guma, pa onda kada pogledate statistiku ispadne da su neki uvezli iz inostranstva, kupili u inostranstvu polovne gume i polovne akumulatore, otvorili placeve i zbrinuli ih tako što su ih uskladištili na svoje placeve da bi dobili subvencije od države? To se zove zaštita životne sredine? Ako je to zaštita životne sredine, nisam ekolog, ali onda se zaista ne razumem u tu oblast. Treba zabraniti, kao u EU, zagađivačima da štetne materije odlažu na nepropisnim mestima i uvesti drakonske kazne, a ne da se plaća nekim privatnicima ili bilo kome subvencija da on preuzima mesto što je ekološki neispravno i da skladišti u svom dvorištu jer dobija subvenciju za to i to u enormnim iznosima. Sada, kada se gasi Fond za zaštitu životne sredine, moramo da kažemo da je ostalo oko 5,8 milijardi dinara potpisanih različitih sporazuma ili ugovora od kojih jedan dobar deo nema nikakve veze sa zaštitom životne sredine – troškovi reklamiranja, oglašavanja, propagande i rekao sam već šta još. To nije bilo, blaga je reč racionalno trošenje budžetskog novca, zbog toga se taj sistem menja. Uključivanje ovog pušačkog dinara u specifičnu akcizu ne znači da će Ministarstvo zdravlja prestati da se bori protiv pušenja, ali će imati posebne programe na rashodnoj strani koje će odobravati parlament. Isto to važi i za sve ove takse i naknade. To ne znači da ministarstva neće vršiti funkcije za koje su zadužene, ali će to biti kontrolisano tako što će to moći da kontrolišu i građani i parlament i Vlada i to će dovesti prema našim procenama da ušteda na rashodnoj strani budžeta sledeće godine za 20 milijardi. Tri milijarde ćemo imati do kraja ove godine, a 20 u sledećoj. Da budemo tu precizni, ne ukidaju se sopstveni prihodi fakultetima i institucijama obrazovanja, dakle, indirektni budžetski korisnici tu je i zdravstvo, zadržavaju sopstvene prihode. Oni se ukidaju samo direktnim budžetskim korisnicima, zakonima koje predlažemo. Naravno, nije bilo dovoljno da se fiskalna konsolidacija učini samo kroz racionalnije trošenje budžetskog novca. Morali smo da imamo još ušteda na rashodnoj strani budžeta i zbog toga smo nakon razgovora koje smo imali sa sindikatima, pre svega, reprezentativnim sindikatima obrazovanja i zdravstva i na bazi naših procena i procena Fiskalnog saveta, odlučili da rast plata u javnim službama i javnom sektoru ograničimo na indeksaciju 2% u oktobru, 2% u aprilu sledeće godine. Dakle, da indeksacija se ne vrši u ova dva obračunska perioda po fiskalnim pravilima, nego po realnim mogućnostima koje budžet ima, što znači da će plate u zdravstvu, prosveti, vojsci, policiji i ostalih javnih službi i javnog sektora rasti 2% u oktobru, 2% u aprilu naredne godine, a penzije će pratiti rast plata, tako da će indeksacija penzija biti sa tim usklađena. Međutim, da bi se pomoglo najugroženijim penzionerima, danas je počela već isplata prve rate penzije za one koji imaju primanja ispod 15 hiljada dinara i u četiri jednake rate po četiri hiljade dinara će dobiti svi penzioneri koji imaju ta primanja. Jedino se vrši provera za inostrane penzionere da se vidi da li eventualno iznos inostranih penzija prevazilazi ovaj iznos pa u tom slučaju, oni koji su inostrani penzioneri neće to dobiti sasvim sigurno, jer onda oni nisu u teškoj poziciji. Što se tiče poreskih zakona, oni nisu menjani samo kod stopa. Pokušali smo da neke stvari suštinski popravimo. Najpre, izmenili smo i on je sada pred vama Zakon o poreskompostupku i poreskoj administraciji. Koje su najvažnije novine u tom postupku? Mi sada, a to sam i ranije dugo predlagao, ovim zakonom dajemo mandat Poreskoj upravi da može da kontroliše i neregistrovana preduzeća. Bilo je apsurdno da Poreska uprava danas samo kontroliše oni koji su registrovani i već plaćaju neki porez, a uopšte ne kontroliše one koji ne plaćaju ništa. Ne govorim o onim firmama, koje imaju po nekog radnika kome ne plaćaju poreze i doprinose, govorim o onima koji potpuno rade na crno, a danas ima, nažalost dosta te nelojalne konkurencije, ima i neregistrovanih pekara i neregistrovanih klanica i neregistrovanih drugih delatnosti i to je poprilično, čak postalo masovno u nekim delatnostima. Naš predlog, pošto i tu postoje dve grupe ljudi, ima onih koji su neregistrovani zato što nisu u stanju da plate porez jer teško žive, a ima i onih koji to rade da bi zaradili, da bi utajili porez, kojima nije teško. Zato smo mi odlučili da ovde napravimo, na neki način, vremensku gradaciju u primeni ovih mera. Do 1. januara nećemo uopšte kontrolisati, a to je još tri i po meseca, ove preduzetnike, ali ih pozivam da se registruju. Ako su paušalci plaćaće porez po stopi od 10%, dakle, poreska stopa za paušalce kod poreza na dohodak se nije menjala i ostaće 10%. Ukoliko od 1. januara poreska policija i Poreska uprava u kontrolama pronađe firme koje se bave neregistrovano nekom delatnošću, imaju pravo da zaplene kompletno robu, da procene to što su zatekli i da naplate 20% poreza na tu poresku osnovicu, dakle, duplo više nego ako bi se neko dobrovoljno prijavio da bude u legalnom sistemu. Čak i tada, kada se to desi prvi put biće data mogućnost da ukoliko se u roku od 45 dana, to neregistrovano preduzeće registruje i postane obveznik poreza, da mu se roba vrati, samo prvi put. Sledeći put ne bi imali takvu poštedu. Moramo da stvorimo jednake uslove privređivanja za sve. Do sada je ovu obavezu imala tržišna inspekcija koja ima samo tri, četiri stotine zaposlenih u celoj Srbiji, Poreska uprava koja oko sedam hiljada zaposlenih, sigurno ćemo moći mnogo bolje i detaljnije da uvede to u red i mi želimo da smanjimo tu tzv. crnu ekonomiju, jer ovo spada u crnu ekonomiju ako je neko potpuno neregistrovan i čini nelojalnu konkurenciju. Druga stvar, ne znam iz kog razloga je pre neku godinu, navodno zbog reforme pravosuđa, ukinuta mogućnost Poreskoj upravi da naplaćuje prvostepeno poresko prekršajno rešenje. To je prebačeno na prekršajne sudove i danas je taj sistem potpuno razvodnjen. Prekršajni sudovi sporo odlučuju i od toga nema ništa. Ako nema mogućnosti Poreska uprava da naplaćuje prekršajne kazne, nema discipline u poreskom sistemu. Raspitao sam se, u svim evropskim zemljama Poreska uprava naplaćuje prekršajne kazne ukoliko se utvrde nepravilnosti. Dakle, evropski razlozi ne mogu biti ti zašto je to bilo prebačeno na prekršajne sudove. Mi vraćamo tu meru, od Nove godine Poreska uprava može ponovo da vodi prvostepeni poreski prekršajni postupak. Takođe, želeli smo da uvedemo, ne samo disciplinu u budžetski sistem, nego i u rad Poreske uprave i Trezora. Znate i sami da se mnogi privrednici opravdano žale i kažu zašto nama Poreska uprava zaračunava kamatu od 20% ako kasnimo jedan dan u uplati PDV ili drugih poreza, a kada oni nama kasne, misleći na državu, nemaju nikakvu sankciju. To je bio predlog privrednika koji smo mi ovde uvažili. Od Nove godine uvodimo penale za državu ako kasni u vraćanju PDV privredi, po istoj stopi zatezne kamate kao što se naplaćuje privrednicima ako kasne u plaćanju poreza. Napravićemo jednake uslove i naravno, nije nam namera da dođemo u situaciju da sada plaćamo te kazne, već da na vreme se vraćaju PDV i ostale obaveze privrednicima. Dakle, napravićemo disciplinu i tom sektoru jer trenutno su zaista uredne isplate plata i penzija, javnog duga i socijalnih davanja, uglavnom. Ovo ostalo nema budžetskog kalendara. Mi želimo da uvedemo budžetski kalendar i kada država vraća PDV privredi i kada plaća sve druge obaveze da bi imali disciplinu u celom sistemu. Takođe, zbog teške ekonomske situacije odlučili smo da damo mogućnost da se za one koji duguju za porez, produži rok plaćanja poreskog duga, sa sadašnjih 12 na maksimalno 24 meseca i takođe da damo na neki način popust onima koji dobrovoljno prijave da nisu u stanju da izmire neki poreski dug pre njegove dospelosti. Oni će plaćati kamatu na taj dug po stopi od 10% umesto 20%. Ako neko dobrovoljno prijavi dospelu poresku obavezu za koju se zahteva odlaganje ili ako se zahtev za odlaganje plaćanja poreskog duga podnese pre njegove dospelosti, biće duplo niža kamata koja bi se na to zaračunavala, jer taj koji to sam čini, taj očito nije u mogućnosti iz nekih razloga da to uradi. Takođe, idemo sa nekim merama relaksacije za one koji imaju manji iznos poreskog duga. Takođe, želimo da modernizujemo poresku upravu. Danas, nažalost, poreska uprava ne zna unakrsno mnoge podatke koje bi morala da zna svaka moderna poreska uprava. Danas vi građani morate da prijavite porez na dohodak ako pređete neki cenzus, a ne da poreska uprava zna na bazi uplate poreza doprinosa i zarada koliki je on, pa da vam samo da rešenje. Danas se poreske prijave predaju u komplikovanoj papirnoj formi. Mi uvodimo obavezu da najkasnije do 1. jula 2014. godine sve poreske prijave moraju da idu samo elektronskim putem. Dakle, ukidamo papire iz prometa. Moraju, neće biti da može, nego mora od 1. jula 2014. godine za sva pravna lica od onih koji su paušalno oporezovani, do drugih, pri čemu onda imamo situaciju da ćemo smanjiti papirologiju, smanjićemo birokratiju u samoj poreskoj upravi. Učiniću sve i da se edukacijom inspektora promeni njihovo ponašanje prema onima koji se kontrolišu, da postanu ljubazni u ophođenju sa privrednicima, naravno, oštri u sankcionisanju onih koji krše zakon, ali ljubazni u ophođenju. Dakle, ne smeju biti arogantni. Moraju da znaju da i oni žive od prihoda koje privreda izdvaja. Takođe, iako ne postoji do danas obaveza zakonom, mi smo uveli obavezu da se svi rukovodioci, direktori poreskih uprava i filijala, biraju javnim konkursom. To do sada nije bio slučaj, nego ih je ministar postavljao. Dakle, ovim zakonom uvodimo obavezu izbora. Ima ih oko 173 direktora različitih poreskih uprava i filijala, javnim konkursom, koji će biti raspisan osam dana nakon donošenja ovog zakona i objavljen u svim medijima, kako bi bio što transparentniji. Menjali smo i zakon o porezu na dodatu vrednost. Moram da kažem da pored brojnih kritika pre sedam, osam godina, taj zakon od kada je donet 2005. godine nije nijednom menjan. To je jedan od retkih zakona koji nije doživeo promene u parlamentu, a predstavlja bitan poreski zakon, stub svakog fiskalnog sistema. Naravno, ne kažem da je on bio savršen, ali te mane koje je imao nisu bile brojne. Sam sam gledao kroz ovo vreme šta je to što može da se popravi i ove izmene nisu trivijalne. Promenili smo neke stvari, čak i tehničke, kako bi unapredili sam Zakon o porezu na dodatu vrednost, jer taj zakon ne sme da se menja stalno. To jeste zakon koji je sistemski i koji treba da traje. Što se tiče stopa, zbog ovolikog javnog duga i budžetskog deficita nije moglo da se izbegne povećanje opšte stope sa 18 na 20%, ali je zato zadržana niža stopa na 8%. Dakle, za oosnovvne životne namirnice PDV je ostao nepromenjen, a povećan je na robu široke potrošnje. Efekat ovog povećanja će biti oko 35 milijardi dinara većih prihoda u narednoj godini, uz obračun nešto niže naplate zbog smanjene potrošnje. Moram da kažem, imajući u vidu da sam istovremeno ministar finansija i privrede, apsolutno sam svestan činjenice da ovo nije mera koja pogoduje privredi, ali je bila neizbežna, iz razloga što je javni dug ogroman i deficit ne bi mogao da se bez nje smanji. Svestan sam da ovo može da prouzrokuje smanjenje potrošnje i da može da oteža poslovanje jednom delu privrede. Međutim, zato smo se i opredelili da ne idemo sa većim povećanjem od ovih 2% samo na višoj stopi. Međutim, uvodimo neke olakšice, posebno za male preduizetnike. Najveća olakšica je da podižemo cenzus za obavezni ulazak u sistem PDV, sa sadfašnjih četiri miliona na osam miliona dinara. To važi i za registrovana poljoprivredna gazdinstva. Dakle, ako je neko sa prometom manjim od osam miliona dinara, može da optira da li će biti paušalno oporezovan ili će ući u sistem PDV. Dakle, ne sprečavaju se oni koji imaju promet manji od osam miliona dinara. Ukida se onaj donji limit. Može svako da bude u sistemu PDV, a mnogima koji imaju niži promet odosam miliona odgovaraće da budu u sistemu PDV zbog povraćaja ako se nalaze u lancu proizbvođača, ali oni koji se bave proizvodnjom usluga, odnosno koji se bave uslužnim delatnostima, njima će možda ogovarati da ne uđu u sistem PDV, jer nemaju odbitak prethodnog poreza. Takođe, povećava se iznos novca koji se vraća poljoprivrednicima, tzv. PDV nadoknada na 8%, a bila je 5% do sada, ali menjamo i sistem da taj novac mora ovoga puta da se uplati na račun poljoprivrednog proizbođača, bilo da je štedni račun ili neki drugi, jer do sada najveću korist od sadašnjeg sistema PDV naknada su imali trgovci, jer suštiniski poljoprivrednici nisu taj novac dobijali. Insistiranjem u zakonu da to mora da se uplati direktno na račun proizvođača, ili će to biti iskorišćeno za poljoprivrednike ili trgovci neće moći da imaju od toga koristi. Dakle, ili će biti iskorišćeno za one kojima je namenjeno ili neće ni biti trošak budžeta u tom povraćaju. Takođe, uvodi se i sistem od nove godine da mala i srednja preduzeća čiji je promet do 50 miliona dinara godišnje, a danas u tu grupu spada čak 86% svih PDV obveznika, mogu da biraju ako žele da PDV plaćaju tek kada robu naplate, a ne kada je fakturišu. To je predlog Asocijacije malih i srednjih preduzeća, koji stoji već godinu, dve dana. Ovu mogućnost uvele su neke evropske zemlje sredinom 2010. godine prvi put, jer do tada to nije bila praksa i mi smo iskoristili model koji važi danas npr. u Velikoj Britaniji ili Sloveniji. Moram da kažem da sam u pisanju ovog zakona imao jako veliku pomoć od Milice Bisić, koja je bila zamenik ministra još u Vladi Zorana Đinđića, zamenik ministra finansija, a takođe mi je i pomogao i gospodin Simić, koji je bio jedan od najuspešnijih direktora poreske uprave Slovenije, koji je bio savetnik za poreski sistem. Zato smo iskoristili neka od rešenja koja su već upotrebljena u Sloveniji, recimo za povraćaj PDV tek kad se roba naplati za mala preduzeća. U svim zemljama koje su to uvele to se odnosi na preduzetnike i manja, srednja preduzeća. Dakle, zato smo ograničili promet na 50 miliona dinara. Šta smo stavili kao sistem zaštite da ne bi bilo prevara? Tri stavke koje su jako važne. Ovo će moći da koriste samo one firme koje su najmanje godinu dana već u PDV sistemu. Dakle, ne mogu oni koji tek sada ulaze, nego neko ko je već godinu dana registrovan kao PDV obveznik. Drugo, oni koji su u tih godinu dana ili u prethodnih godinu dana uredno svakog meseca predavali PDV prijave, što znači nisu imali nameru da prevare državu, jer i oni koji predaju PDV prijavu a ne plate taj porez smatraju se poštenim. Treće,ukoliko se u roku od šest meseci ne naplati ta roba, onda PDV mora da se plati. Dakle, šest meseci ili 180 dana se daje kao period firmama da mogu PDV da plate tek kada robu naplate, ali ako prođe više odšest meseci, onda moraju da plate porez, jer onda postoji velika šansa da u stvari žele da izbegnu porez. Na taj način hoćemo da olakšam omalim preduzećima poslovanje, ali da izbegnemo varanje države. To je urađeno i u ovim zakonima o kojima sam govorio, s kojima smo uzeli uporedno da bi napravili što bolje zakone. Takođe smo promenili neke tehničke detalje u samom zakonu. U kontaktu sa udruženjima računovođa, žalili su se na neke brojne tehničke stvari, mi smo, videćete, unapredili i tu oblast. Primera radi, danas je rok za podnošenje PDV prijave 10 dana po isteku poreskog period. Privrednici su tražili da to bude 15 dana po isteku poreskog perioda za one obveznike za koje je poreski period kalendarski mesec, to su veća preduzeća, odnosno 20 dana po isteku poreskog perioda za obveznike koji tromesečno plaćaju PDV. Na ovaj način takođe olakšavamo život. Takođe, imamo promenu kod PDV za građevinare i onih koji skupljaju sekundarne sirovine. Daću primer za građevinare. Od sada, kada se ovaj zakon usvoji, PDV neće plaćati izvođači radova nego investitori. Ako je investitor istovremeno izvođač radova, on plaća PDV. Ako investitor angažuje građevinske firme, kao izvođače radova, PDV plaća investitor a ne izvođači radova. Zašto smo to uveli? To postoji već dugo vremena u Austriji. Mislimo da je dobro i za našu situaciju, jer često investitori angažuju puno podizvođača kojima čak ne plate u roku izvršene građevinske radove, a građevinske firme su bile dužne da unapred plate po fakturi PDV i onda su bile u duplom problemu. Državi su plaćale unapred PDV, a od investitora nisu dobijali novac za ono što su uradili i mnoge firme su zbog toga čak otišle u stečaj u ovom poslednjem periodu krize. Na ovaj način građevinske firme koje izvode radove, a nisu investitori, neće plaćate PDV, već će to činiti oni koji ugovaraju, znači investitori. Slično je kod sakupljanja sekundarnih sirovina. To se zove tzv. povratno dejstvo PDV. Ostaje refundacija kupovine prvog stana za PDV. To rešenje nismo menjali, ali smo ga zato proširili. Ta mogućnost se daje i kupcu prvog stana, koji ga je kupio u skladu sa propisima o socijalnom stanovanju. To nije bilo rešeno u sadašnjem zakonu i moglo je da se tumači dvojako, a ovako je precizirano. Takođe, svi proizvodi koji su bili, odnosno usluge na nižoj poreskoj stopi, ostale su. Doneli smo jedno unapređenje za IT industriju. Danas IT sektor ne može da izveze softver ukoliko ne preda disketu, jer prenos podataka preko interneta nije smatran uslugom u smislu Zakona o PDV. Ispravili smo jednu ovakvu nelogičnost i mislim da će ovo rešenje sada omogućiti nesmetan izvoz softvera iz Srbije, a u narednom periodu imamo nameru da donesemo još čitav niz mera koji će poboljšati poslovanje u IT industriji. Takođe, znate i sami da postoji jedna javna debata koja dugo traje oko PDV na bebi opremu, pelene, dečiju hranu i u razgovoru sa udruženjima roditelja došli smo do rešenja da nije dobro generalno ukidati PDV za dečije mleko ili pelene, iz razloga što smo ubeđeni da bi korist od toga uzeli trgovci sebi. Ne bi to osetili roditelji, nego bi trgovci to prevalili na svoju maržu i uzeli taj novac. Zato smo se odlučili i očekujem da Odbor za finansije taj amandman i uputi Skupštini, da se za bebi opremu vrši povraćaj PDV, tako što bi na taj povraćaj imali pravo svi roditelji čiji su mesečni prihodi do 80.000 dinara i čija je vrednost imovine ispod 200.000 evra, pri čemu, ne bi morali da donose u poresku upravu dokaz kolika im je imovina, nego će poreska uprava sama znati kolika je. Rekao sam da ćemo naterati, kroz ovaj sistem modernizacije, poreske uprave da modernizuju svoj informacioni sistem. Jedini dokaz koji će morati da se donese jeste fiskalni isečak, isečak fiskalnog računa i potvrdu o prihodima roditelja - dakle, ne domaćinstva već roditelja, koji u zbiru treba da bude ispod 80.000 dinara. Takođe, ograničili smo ovaj iznos na period od dve godine i na iznos od 70.000 dinara, jer je toliko otprilike izračunato da su troškovi PDV na ovu opremu. To se odnosi na mleko za bebe, na dečija kolica, na pelene, na onu stolicu za hranjenje dece, na kašice i na sve ono što je neophodno za ishranu dece. Prošili smo krug korisnika namerno, ne samo na siromašne roditelje, jer ovo obuhvata i jedan deo srednje klasse. To bi bili ključni poreski zakoni koji se menjaju. Kao što ste videli, situacija jeste teška, ali ubeđeni smo da sa ovim paketom mera zaustavimo rast i budžetskog deficita i javnog duga. Ubeđen sam da ćemo to učiniti. Svesni smo činjenice da ovaj paket zakona nije dovoljan i da je to samo prvi paket zakona. Moram da kažem da vidite da nismo radili ovo jednosmerno, jer smo slušali u prethodnim mesecima privrednike, građane, radnike, sindikate i pokušali smo da napravimo jednu ravnotežu da se ovaj paket mera, na neki način, što lakše podnese.Jasno je da kada se smanjuje budžetski deficit to nije jednostavno, ali ako se ne smanji, onda država dolazi u opasnost da bankrotira, da ne može da plaća ni penzije, ni plate. U tom času se više ni ne postavlja to pitanje. Ove mere su nužne. U Nacrtu budžeta za sledeću godinu ćemo razmatrati i promenu stope poreza na profit, ali ćemo razmatrati da to bude takođe umereno. Moram da kažem da će sada po stopi PDV Srbija biti na nivou, otprilike, proseka Evrope sa 20%. Mađarska ima stopu PDV od 27%, grupa zemalja kao što su Hrvatska, Danska i Finska imaju 25%, a više od Srbije imaju i zemlje poput Belgije, Litvanije, Grčke i Poljske. Ispod nas su ostali sada Nemci sa 19%, Turci, Makdeonci, Kipar, Švajcarci i Crnogorci. Oni imaju nešto niže stope PDV, ali ovo i dalje nije previsoka stopa PDV. Toliko u ovom uvodnom izlaganju. Vlada Republike Srbije se zaista potrudila da u ovih prvih 45 dana uradi maksimalno da spreči dužničku krizu Srbije. Sada mogu da kažem da nakon usvajanja ovih zakona, sigurno te krize neće biti. Ali da bi mogli da smanjimo troškove kamata za otplatu duga u narednom periodu, moraćemo da idemo sa još radikalnijim smanjivanjem javnog duga i nekih troškova u odnosu na ovih 4% koliko smo prvobitno planirali. Fiskalni savet koji je dao projekciju da je potrebno da se ide na 3,5% je u pravu i mi ćemo se držati njihove preporuke pri izradi budžeta za sledeću godinu. Hvala.
Hvala, ministre Dinkiću. Da li žele reč izvestioci nadležnih odbora? (Da.) Izvolite, gospođo Milice Vojić Marković.
Izvestilac sam Odbora za zaštitu životne sredine. U toku današnje sednice smo razmatrali tri zakona koja su bila na dnevnom redu našeg odbora. Prvi je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti od jonizujućih zračenja i nuklearne sigurnosti, drugi je Predlog zakona o izmenama Zakona o hemikalijama i treći je Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o Fondu za zaštitu životne sredine. Odbor je većinom glasova usvojio sva tri zakona u načelu, s tim što moram da kažem, a to ću govoriti i kasnije kada budem govorila u ime moje poslaničke grupe, da smo imali nekih pitanja i da ćemo moliti ministra, odnosno gospođu Zoranu Mihajlović da nam te stvari razjasni. Hvala.
Da li još neko od izvestioca želi reč? (Ne.) Da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa? (Da.) Reč ima dr Ivan Bauer. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, cenjene kolege narodni poslanici, poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije podržava predloge izmena i dopuna Zakona, kao i Predlog Zakona o budžetu koje je podnela Vlada Republike Srbije, jer smatra da su predložena rešenja, u najvećoj meri, dobra i da se eventualni nedostaci mogu otkloniti amandmanima koje verujem da je predlagač, na osnovu njegovog izlaganja, spreman da podrži, naravno, ukoliko se radi o konstruktivnim predlozima. Bili smo svedoci prethodnih dana da su ovi predlozi o kojima ćemo govoriti naišli na odijum javnosti, ali isto tako smo i svedoci da se taj odijum postupno smanjivao, odnosno da su kritike jenjavale. Tako da kada danas podvučemo crtu pred ovu sednicu Skupštine, možemo da kažemo da je DRI dala pozitivnu ocenu svih predloga za fiskalnu konsolidaciju, koje je podnela Vlada Republike Srbije. Možemo da kažemo da su čak i MMF, a naročito Fiskalni savet ocenili kao dobre sve mere na prihodnoj strani budžeta u smislu povećanja prihoda, kao i mere koje su se odnosile na smanjenje rashoda. Jedino što je, čini nam se, ostalo kao potencijalni problem su izgleda mere na rashodnoj strani i to one mere koje su pretežno socijalnog karaktera. SDP kao stranka socijaldemokratske orijentacije apsolutno nema nikakvog izbora nego da podrži sve mere koje su socijalnog karaktera i koje su usmerene na olakšavanje života najugroženijih grupacija stanovništva. U tom smislu, pozivajući se na onu čuvenu Aristotelovu – volim Platona, ali još više volim istinu, rekao bih da bez obzira na to što mi podržavamo saradnju sa MMF i što smatramo da je sklapanje novog aranžmana sa MMF nešto što je izuzetno značajno za kredibilitet države. Ne možemo, a da ne kažemo da je sada ipak malo važnije brinuti o standardu naših građana, naročito o najugroženijim kategorijama stanovništva. Predložene mere, a naročito one sa najvećim efektima koje su upravo hvalile MMF i Fiskalni savet, najviše pogađaju najsiromašnije kategorije stanovništva. Ograničavanje rasta plata u javnom sektoru i ograničavanje penzija, koliko god bilo neophodno u ovom trenutku, jeste mera koja je vrlo nepopularna. Sa druge strane, na prihodnoj strani imamo neizbežno povećanje stope PDV i akciza, koje predstavljaju najizdašnije poreske oblike sa značajnim efektima na prihodnoj strani budžeta. DAkle, ovo su mere koje su neophodne da se donesu, ali sa druge strane postoji jedan problem i sa jednim i sa drugim merama, a taj problem je što ove mere upravo pogađaju najsiromašnije. Inflacija će pojesti rast plata i penzija, a viši PDV i akcize će dodatno ograničiti njihovu potrošnju. U takvoj situaciji mi ne vidimo da je postojala bilo kakva dilema za Vladu. Dakle, ona je morala da pribegne merama koje će smanjiti pritisak na najsiromašnije. To je učinjeno uvođenjem trinaeste penzije za najsiromašnije penzionere, kao i različitim merama koje su usmerene na pospešivanje poljoprivredne proizvodnje, a usudio bih se čak da kažem preživljavanje poljoprivrednika. Mislim da ne moram da vas podsećam u kojoj situaciji se danas nalaze naši poljoprivrednici koji su se ove godine suočili sa dva šoka. Imali su prvo probleme sa vremenskim uslovima tokom zime, a onda su se nedavno suočili sa, rekao bih nezapamćenom, sušom. Ono što je važno reći vezano za ove mere koje, kao što rekoh, podržavamo, jeste da smatramo da one treba da budu privremene, da ne bi dugoročno opterećivale javne finansije, s tim što je očigledno da se problem najsiromašnijih penzionera mora rešiti trajno sistemskim merama. Što se tiče podsticaja koji su pripremljeni za mala i srednja preduzeća i preduzetnike, oni su po našem mišljenju opravdani, mada su kao i neke druge mere o kojima sam već govorio naišli na kritiku jednog dela javnosti. U tom smislu bih hteo da vas podsetim samo na neke činjenice: više od 99% svih preduzeća u Srbiji spadaju u sektor malih i srednjih preduzeća i preduzetništva. Ovaj sektor generiše dve trećine zapošljavanja i prometa, jednu trećinu bruto domaćeg proizvoda i ostvaruje polovinu izvoza Republike Srbije. Poslednjih godina ovaj sektor, pod uticajem svetske ekonom-ske krize, beleži vrlo negativne trendove, odnosno pozitivni trendovi koji su karakterisali ovaj sektor do svetske ekonomske krize su se preokrenuli i postali negativni. Ako ne pomognemo nečemu što se danas svugde u svetu smatra motorom budućeg ekonomskog razvoja svake države, ja zaista ne vidim na koji način možemo da očekujemo da će Srbija imati bolju budućnost. Dakle, potreba za predloženim merama poreskih rasterećenja, oslobođenja i olakšica, kao i subvencionisanja kredita za preduzetnički sektor se ne može, po našem mišljenju, uopšte dovoditi u pitanje. Zbog velikog broja zakonskih predloga koji su danas na dnevnom redu, a da ne bih oduzimao previše vremena poslanicima, a i nema ga dovoljno, ja ću se fokusirati na najvažnije zakone, a verujem da će se moje kolege poslanici, naročito oni iz opozicije, baviti mnogo studioznije svim pojedinačnim zakonima. Nekoliko reči o predlogu o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Ove predložene izmene i dopune su urađene u skladu sa dobrom poreskom praksom i potrebom za harmonizacijom sa direktivama EU. Najvažnije promene u smislu povećanja prihoda i u smislu dobrih praksa i u smislu harmonizacije i u smislu uvođenja reda u ovu oblast i smanjenja prostora za manipulaciju odnose se na akcize na naftne derivate i akcize na cigarete, pa ću se ja baviti promenama koje su urađene u ovom smislu, jer smatram da su najznačajnije. Povećanje prihoda od naftnih derivata ostvariće se povećanjem akciza na sve vrste goriva, osim na bezolovno gorivo, što je u skladu sa proklamovanom politikom EU o konvergenciji vrednosti akciza na sve vrste goriva. Reći ću vam da je ove i narednih godina predviđeno da se u EU povećavaju isključivo akcize na sve druge vrste goriva, a da će akciza na bezolovni benzin ostati i ove i narednih godina ista. Dakle, njihova ideja je da te akcize budu iste, s tim što će se promeniti način obračunavanja, neće se obračunavati u odnosu na količinu nego postoji neki drugi sistem, ali, u svakom slučaju, ova mera je u skladu sa direktivama odnosno politikom EU. Druga stvar za koju smatram da je vrlo značajna jeste objedinjavanje dizel goriva i lož ulja u jednu kategoriju i svih vrsta tečnog naftnog gasa u jednu kategoriju i nametanjem obaveze da se akcize isplaćuju u punom iznosu i za jedno i za drugo, što sprečava manipulacije koje su bile vrlo prisutne u prethodnom periodu i verujem da ste svi vi upoznati sa manipulacijama koje su predmet ovoga što ja govorim. Naravno, omogućuje se povraćaj, ali određenim kategorijama na koje su i ranije bile usmerene upravo one olakšice koje su samo bile na pogrešan način formulisane. Tu se ponovo javlja nešto što je predmet kritike u jednom delu javnosti. Naime, radi se o proširenju broja subjekata koji imaju pravo na ove olakšice. Do sada je to bio slučaj samo sa poljoprivrednicima i industrijom, sada je to prošireno i na transport. Kritike koje su se bavile ovom tematikom, odnosno kritičari koji su se bavili ovom tematikom, imam utisak da su zaboravili da pomenu pozitivne efekte ove mere. Moram da vam kažem, mada verujem da većina poslanika to i zna, da jedan od najvažnijih elemenata, odnosno kako se u ekonomskom jeziku kaže – najveći ponder prilikom formiranja ukupnog povećanja cena odnosno inflacije, ima upravo cena goriva, a transmisioni mehanizam kojim se povećanje cene goriva na ukupnu inflaciju kojim se prenosi to povećanje cene goriva je jedan od vrlo važnih karika u tom transmisionom mehanizmu a to je – transport. Povećanje cene transporta koje bi nastalo kada se ne bi vršio ovaj povraćaj uticalo bi, čini mi se, najviše na socijalne kategorije koje smo upravo pokušali da zaštitimo ovim predlozima zakona, jer bi se povećale cene na osnovne životne namirnice i jer bi se povećala cena gradskog javnog prevoza ili nekog drugog prevoza u okviru naše države. Što se tiče akcizne politike koja se primenjuje na cigarete, ona je takođe doživela neke promene i one koje su usmerene na uvođenje reda u ovu oblast jer je, čini mi se, prenebregnuta jedna vrlo važna stvar, a to je propisivanje obaveze uvoznicima odnosno proizvođačima da prilikom svake promene akcize potpišu i plate razliku u akcizi na robu koju u tom trenutku imaju na zalihama. Ta mera plus amandman koji smo dobili, koji podržavamo, a koji kaže da se ona primenjuje od 1. januara umesto od 1. jula 2013.i predloženo povećanje minimalne akcize na cigarete u januaru 2013. godine obećava da bi se prihodi po osnovu akciza na cigarete mogli dodatno povećavati u narednom periodu. Akciza na cigarete je povećana u apsolutnom iznosu i u nju je uvršten i jedan parafiskalni namet kojim se ukida tzv. budžetski dinar. Sa druge strane, smanjena je tzv. specifična akciza, odnosno "ad valorem akciza", koja se određuje u procentnom iznosu. I jedna i druga mera su u skladu sa direktivama EU. To se odnosi na ovu prvu meru povećanja specifične akcize i mera smanjenja proporcionalne akcize je jako dobra mera, zato što su mnoge ankete pokazale da se u zemljama u kojima je ta "ad valorem akciza" visoka beleže niske cene cigareta i vrlo niski prihodi po osnovu ove akcize. Ne treba da vam objasnim da je ovo vrlo loše i za prihodnu i za rashodnu stranu budžeta. Za prihodnu stranu budžeta jer se smanjuje iznos prihoda po osnovu ove akcize. Za rashodnu stranu budžeta zato što se niskim cenama cigareta pospešuje pušenje, a samim tim kvari zdravstveni bilten stanovništva, što utiče na rashodnu stranu budžeta. Poslanička grupe SDPS bi imala i nekoliko primedbi vezano za ovaj predlog zakona, ali te primedbe se odnose više na neku srednjoročnu primenu mera akcizne politike. Mi, naime, smatramo da bi u budućnosti veći naglasak trebalo staviti na akcize na cigarete i alkoholna pića, a manje na povećanja akciza na naftne derivate. Naime, minimalni iznos akciza na cigarete u ovom trenutku je i dalje duplo niži od propisanog u EU i značajno niži od minimalnog iznosa akciza na cigarete u zemljama u okruženju, što cigarete u Srbiji čini previše jeftinim, što smo rekli da ima negativne posledice na budžet, ali zato otvara prostor za inkrimentalno povećavanje ove akcize, čime bismo se približili vrednostima u regionu i onim u EU. Sa druge strane, akciza na naftne derivate je, rekao bih, prevelika. Ako su naša izračunavanja bila tačna, a verujem da jesu, ona je čak danas viša nego u EU, to će znati verovatno bolje ministarka energetike, što će reći da bi tu akcizu ili trebalo na srednji rok smanjivati, ili usporiti njeno povećavanje. Kada bismo u budućnosti primenili ovu politiku, prema našim procenama, ovo povećanje akciza na cigarete i alkoholna pića i smanjenje na naftne derivate imalo bi od neutralnih do pozitivnih efekata na budžet. Što se tiče PDV, ključna izmena ovog zakona je povećanje opšte stope sa 18 na 20%, koje treba da donese značajne efekte na prihodnoj strani budžeta, kako trenutne, tako i srednjoročne. Ovo je mera koja se SDPS dopada, verujem isto onoliko koliko i građanima Srbije, a to će reći nimalo. Ovaj izraz je nepravičan poreski oblik, srazmerno daleko više pogađa siromašne grupe građana, nego što pogađa one bogate. Mi bismo bili daleko srećniji kada bi se prihodi u budžetu prikupljali više po osnovu direktnih, pravičnijih poreza, onih poreza koji pogađaju više bogatije, odnosno porez na bogatstvo ili, ako hoćete, porez na dohodak i imovinu. Međutim, ti poreski oblici su, nažalost, u ovom trenutku daleko neizdašniji od poreza na dodatu vrednost. Prema tome, takve mere sigurno ne bi u ovom trenutku mogle imati efekte koji se postižu povećanjem PDV. Dakle, povećanje PDV je bilo u ovom trenutku apsolutno neminovnost. U smislu ovoga što sam rekao, vezano za našu buduću poresku politiku, odnosno reformu poreskog sistema, hteo bih da pitam ministra Dinkića - da li se razmišlja u vašem ministarstvu o uvođenju progresivnijih stopa poreza na godišnji dohodak građana i da li se razmišlja o uvođenju sintetičkog poreza, koji bi obuhvatio sve poreske oblike, a koji bi praktično bio jedna vrsta poreza na bogatstvo? Da ne bi ispalo da mi kritikujemo ili da samo kritikujemo, mada ovo do sada, naravno, nije bila kritika, nego je bilo jednostavno lamentiranje nad našom trenutnom sudbinom, hteo bih da kažem i nekoliko reči o pozitivnim efektima promena Zakona o izmenama i dopunama Zakona o PDV. Dakle, vrlo je važno što je niža stopa PDV od 8% ostavljena na istom nivou, čime se smanjuje pritisak upravo na ugrožene socijalne kategorije, jer se osnovne životne namirnice nalaze u ovoj kategoriji. Takođe, osvrnuo bih se opet na nešto što je bilo predmet kritika stručne javnosti, a to je da bi trebalo neke stavke izostaviti iz kategorije 8%, pa recimo, s obzirom da direktive EU kažu da kompjuteri ne spadaju u ovu kategoriju, s tim što moram reći da te direktive nisu obavezujuće za Srbiju, naš stav je da kompjuteri nikako ne mogu biti prebačeni u višu stopu, jer u ovom trenutku Srbija, s obzirom na jaz koji ima u odnosu na EU u primeni informaciono-komunikacionih tehnologija i njihovom značaju za dalji rast privrede Srbije, ne vidim kako bismo mogli ostvariti dobre rezultate u budućnosti ukoliko bismo povećali PDV na kompjutere. Već je ministar rekao o tome da je naš PDV i dalje relativno konkurentan u odnosu na zemlje regiona i EU, pa o tome ne bih govorio, ali bih hteo da kažem još nešto što mislim da je vrlo važno, a to je da građani treba da razumeju da povećanje stope PDV nije hir ove vlade, nego je mera koju primenjuju i mnoge druge evropske zemlje. Tako mogu da vam kažem da je poslednjih nekoliko meseci PDV promenjen u više zemalja u EU, i to zemalja koje su daleko bogatije od Srbije i imaju daleko manje problema sa svetskom ekonomskom krizom. Jedna od tih zemalja jeste Španija, koja ima probleme sa svetskom ekonomskom krizom, ali su neke druge zemlje, kao što su Holandija i Finska, sigurno primeri zemalja koje sigurno daleko bolje finansijski stoje od nas, a ipak su promenili PDV, odnosno povećali su ga. Prema tome, to je nešto što je danas trend i što je najnormalnija stvar, pa joj se moramo i mi prilagoditi. Što se tiče preostalih mera, usmerenih na lakše administratiranje PDV sistema, relaksiranje preduzetnika odlaganjem plaćanja obaveza i povećanja PDV naknade za poljoprivrednike, njih takođe ocenjujemo kao dobre, s tim što bismo takođe imali jednu primedbu ili sugestiju, kako god želite, da ova mera odlaganja plaćanja po naplati za preduzetnike bude privremena dok traje kriza, a da se nakon toga razmišlja o tome da se ona ukine. Kažem, bez obzira na to što naša poslanička grupa ne osporava neminovnost svih zahvata urađenih i na prihodnoj i na rashodnoj strani, ipak nas brine to što je očigledno da će te mere imati određenog uticaja na inflaciju, koja se i onako već prilično zahuktava. Sasvim je sigurno da smo inflacioni target za ovu godinu promašili, a prema nekim poslednjim najavama izgleda da će inflacija biti i dvocifrena. U tom kontekstu, nije iznenađenje ukoliko NBS izađe sa merama veće restriktivnosti monetarne politike, koje bi onda, bojim se, mogle da smanje investicione aktivnosti i da delimično ponište neke dobre mere, podsticajne, koje su sadržane u ovim predlozima zakona. U tom smislu, očekujem da se dobrom saradnjom NBS i nadležnog ministarstva ovakav razvoj situacije predupredi u meri u kojoj je to izvodljivo. Što se tiče poreza na dohodak građana, ovim predloženim izmenama će se u vrlo značajnoj meri povećati budžetski prihodi i mislim da su te mere dobre, ponovo ne pogađaju socijalno najugroženije kategorije, jer verujem da socijalno najugroženije ne ubiraju prihode od kamata i dividendi ili od kapitalnog dobitka. Prema tome, ta je mera svakako dobra. Ona u isto vreme otvara prostor za stavljanje još jedne olakšice za poljoprivrednike, a to je nastavak one dobre prakse da se ukine porez na katastarski prihod poljoprivrednika. Imao sam još nekoliko reči o najvažnijim merama i njihovim efektima iz ostalih zakonskih predloga, ali pošto vidim da sam skoro potrošio svoje vreme, a ne bih da vas dalje zadržavam, zahvaljujem vam se na pažnji.
Hvala. Reč ima gospodin Đurić, povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika, predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici. Intervenišem na samom početku ove rasprave, zbog toga što mislim da je presudno važno da zadržimo elementarnu ozbiljnost tokom ove rasprave. Ovo je najvažniji zakon koji ćemo usvojiti, jedino još u decembru usvajamo budžet za sledeću godinu koji će možda biti još važniji. Član 106. Poslovnika, naravno, povreda dostojanstva, zato što je gospodin Bauer u svom nadahnutom izlaganju izgovorio neke neverovatne neistine, počevši od toga da se u poslednjih nekoliko dana slegla atmosfera u javnosti, a u jednom trenutku je čak utvrdio da Fiskalni savet podržava ovaj predlog rebalansa, odnosno svih mera koje predlaže Vlada. To jednostavno nije tačno. Prosto osećam obavezu da zaštitim i dostojanstvo ovog parlamenta, narodnih poslanika, ali i Fiskalnog saveta koji je nezavisno državno telo i ne može da se brani samo u ovom parlamentu. Dakle, Fiskalni savet je dao vrlo opširan izveštaj o svim merama koje Vlada predlaže i koje je gospodin Dinkić skoro sat vremena ovde obrazlagao. Za taj izveštaj se nikako ne može reći da je pozitivan. Naprotiv, on je izrazito negativan. Neke od svojih najvažnijih negativnih ocena tih mera je danas Fiskalni savet izložio i na sednici Odbora za finansije. Naprotiv, on je izrazito negativan, neke od svojih najvažnijih negativnih ocena tih mera, je danas Fiskalni savet izložio i na sednici Odbora za finansije. Nažalost, Fiskalni savet nije u mogućnosti po našem sistemu da dobije priliku da se javno brani pred kamerama, bez obzira što predsednik Vlade ove zemlje izaziva na dvoboj pred kamerama članove nezavisnog tela. Ali, ako on to već može da radi u svom poznatom bahatom maniru, onda je dobro da makar u ovom parlamentu sprečite da se tako nešto radi i kada naiđete u izlaganju poslanika na tako očigledne neistine da reagujete, da opomenete poslanika i da ga vratite u neke normalne tokove. Zbog toga sam intervenisao u ovom trenutku. Ovo je baš bezočna laž bila.
Hvala. Gospodine Bauer, po kom osnovu. Replika? Izvolite.
Ne želim, da imam manir da odgovaram i da se uvlačim u ovu vrzino kola replika, ali moram da kažem više za radi istine, neću koristiti rečnik koji je korišćen kada se o meni govorilo. Dakle, mora da sam bio previše nadahnut, pa je zbog toga predviđeno nešto što sam rekao. Rekao sam, prvo, da je Fiskalni savet podržao mere za povećanje prihoda i mere za smanjenje rashoda i oni to jesu učinili. Oni su kritikovali neke druge mere, kojima su povećani rashodi, ali su u isto vreme podržali mere za smanjenje rashoda. Dakle, nije tačno to što ste vi rekli. Vi ste samo tumačili kako je vama odgovaralo ono što sam rekao, ili moždanisam bio stoprocentno precizan, jer nisam rekao ovaj deo drugi. Ali, definitivno uzmite pa pročitajte izveštaj Fiskalnog saveta koji sam čitao, oni su podržali mere za povećanje prihoda i podržali mere za smanjenje rashoda, a kritikovali neke novo donete mere koje povećavaju rashode, o kojima sam govorio braneći ih. Prema tome, nisam sigurno bezočno lagao u najmanju ruku. Hvala.
Hvala. Gospodine Đuriću, izvolite. Ovim završavamo oko povrede Poslovnika.
Citiraću rečenicu iz Izveštaja Fiskalnog saveta - Prvi odgovor Vlade na alarmantna stanja u javnim finansijama, rebalans budžeta je neodgovarajući. Ne razumem gospodine Bauera, šta to znači, da su neke mere za povećanje prihoda u osnovi dobre, ali eto slučajno se desilo da taj novac i više od tog novca koji se dobija povećanjem stope PDVi nekim drugim merama bude potrošen na rashodnoj strani. Dakle, deficit je veći nego što je bio planiran u osnovnom tekstu budžeta za 2012. godinu. Kako onda mera može da bude dobra? Da ne ulazimo u to uopšte šta kaže Fiskalni savet o pitanju kako se troši taj novac, odnosno na koju vrstu državnih troškova se koristi. Ne možete da pročitate jednu trećinu rečenice od izveštaja koji ima 58 strana. Vi ste, dakle, jedini čovek ovih dana u Srbiji koji je uspeo da ustvrdi da je Fiskalni savet pozitivno ocenio mere Vlade. Niko drugi to nije uradio.
Hvala. Ministre Dinkiću, izvolite.
Pa evo, gospodin Bauer mi je postavio neka pitanja, želeo bih i sam da prokomentarišem ovo o čemu ste malopre govorili, jer sam prisustvovao danas na sednici Odbora za finansije, gde je bio i prof. Petrović, predsednik Fiskalnog saveta, gde su bili članovi Fiskalnog saveta, bili ste i vi na toj sednici. Istina je, da je gospodin Bauer u pravu, jer od 28 zakona koji se nalaze na sednici Skupštine, 27 su dobile pozitivnu ocenu Fiskalnog saveta. Fiskalni savet nije dao pozitivnu ocenu za rebalans budžeta, to je istina. Zato što svih ovih 27 zakona, i to je jako bitno, ne daju efekat samo u ovoj godini. Ovo su zakoni koji trajno omogućavaju fiskalnu konsolidaciju, a Zakon o rebalansu je aneks budžeta za ovu godinu i činjenicu da je trošenje u ovoj godini, zbog činjenice da je u prvih pet meseci potrošeno enormno u predizbornoj kampanji i otišlo; i činjenica je da neki od rashoda nisu planirani, a moraju da se izvrše, kao što su plate železničarima, rudarima Resavice, kao što su naknade poljoprivrednicima koje su garantovane; kao što su isplate onima koji su predmet socijalne zaštite, ljudi koji imaju najniža primanja, penzionerima sa primanjima isplate od 15.000. Zato ukupni rashodi u ovoj godini, a to ćemo sutra govoriti, pretpostavljam da je to sutra na dnevnom redu, to je rebalans, su veći, nego što bi fiskalno bilo poželjno. Ali, su veći ne zbog tih, rekao bih neophodnih rashoda za građane, nego zato što je bilo neodmereno trošenje u predizbornoj kampanji. Kada se saberu ovi rashodi za plate železničarima, za ove stvari o kojima sam govorio i ono što je već potrošeno u prvih pet meseci kampanje, dobija se zaista jedan veliki iznos rashoda koji nije mogao da bude manji, jer mogao je da bude niži deficit samo ukoliko bi doneli odluku da ne isplatimo poljoprivrednicima čak ni ovu naknadu za sušu; da ne isplatimo poljoprivrednicima 120 evra po hektaru; da ne isplatimo železničarima platu u decembru; da pet meseci ne plaćamo naknadu za nezaposlene, jer su planirali samo za sedam; da ne isplatimo obaveze prema "Fijatu" koje su planirane ugovorom, nego da kažemo ljudi proizveli ste automobil i ovako, i onako, biće promocija ovih dana i početak prodaje u celom svetu, fabrika je tu, baš nas briga, to što je u ugovoru stajalo, nećemo da damo te pare, bili bi neozbiljni da smo to uradili. Taj iznos rashoda je zaista Fiskalni savet kritikovao, ali samo to. Zato su pohvalili ukidanje parafiskalnih nameta koje je sadržano u ovih 18 zakona o kojima sam govorio detaljno. Pohvalili su sve prihodne mere, bukvalno sve prihodne mere, sa jednom jedinom rezervom za mogućnost plaćanja PDV tek kad se roba naplati, na šta je i gospodin Bauer, ako hoćemo da budemo pošteni rekao, da predlaže da to bude mera samo dok traje kriza. To sam tako čuo i to je prosto rekao. Pohvalili su Zakon o budžetskom sistemu, uvođenje reda, ukidanje sopstvenih prihoda ministarstava, agencija i fondova. Pohvalili su bukvalno sve druge zakone. Ko ima vremena, mislim i na vas gospodu poslanike, gospođe poslanice, na građane Srbije neka pogledaju tih 58 strana i videće zaista da je tako. Kritika rebalansa i pohvala svega ostalog. Upravo onako kako je gospodin Bauer rekao. Ono što je činjenica, da situacija nije laka, da je Fiskalni savet čak i sa tom kritikom rebalansa u pravu, ali zato sam i rekao pre neki dan da taj budžet nije budžet nove Vlade, to je aneks budžeta prethodne Vlade, gde je jedan dobar deo novca već bio potrošen i nemoguće ga je bilo popraviti. Sudićete svi zajedno o budžetu nove Vlade kada budemo raspravljali o budžetu za 2013. godinu. Onda više nema izgovora na to šta je radio prethodni ministar finansija, prethodni premijer, nego sam onda ja odgovora za taj budžet, a Vlada za kompletnu politiku. Ali, ovi zakoni koji su pohvaljeni od strane fiskalnog saveta, i od DRI, i tu je gospodin Bauer u pravu, će doneti konsolidaciju države Srbije u narednom periodu. U manjem obimu do kraja ove godine, zbog ovih rashoda koji su preterani u prvih pet meseci i zbog nekih neophodnih rashoda koje moramo da damo ako hoćemo da budemo ozbiljna država, jer moramo pomoći siromašne, moramo da platimo sve plate zaposlenima u javnom sektoru i sve naknade za nezaposlene. Ali, ćemo imati manji efekat upravo zbog toga, ali će pun efekat svega ovoga biti vidljiv u sledećoj godini. Potpuno sam jasno i pošteno to rekao i vama poslanicima, i građanima Srbije, a i Fiskalnom savetu. Danas ko god je bio od poslanika na sastanku Odbora za finansije može to da potvrdi. Što se tiče inicijativa gospodina Bauera u pogledu budućih rešenja koje treba doneti. Mi smo potpuno svesni da za 45 dana nismo mogli da uradimo generalnu opravku fiskalnog sistema, nego smo doneli prvi set mera koji treba da napravi konsolidaciju. Sigurno je da ćemo raditi na porezu na imovinu. Smatramo da je on neadekvatan u delu koji se odnosi na oporezivanje pravnih lica, jer se koristi knjigovodstvena vrednost preduzeća kao poreska osnovica, a ne stvarna. Na taj način gradovi i opštine nemaju pun prihod od poreza na imovinu na preduzeća i zbog toga su mnogi od njih, čak i neke nenormalne firmarine naplaćivali nekim preduzećima. Umesto firmarina, porez na imovinu treba da bude osnovni prihod lokalnih samouprava, ali kroz realnu procenu poreske osnovice za pravno lice, dakle, pre svega na preduzeća i tu reformu ćemo raditi. Oko poreza na dohodak, tu moramo da povedemo jednu javnu raspravu, sintetički porez na dohodak je nešto što jeste uobičajna evropska praksa. Jedan broj ekonomista, dobar broj ekonomista se za to zalaže, neki drugi su protiv. Spreman sam da razmotrim i tu mogućnost, da vidimo kakav bi efekat to proizvelo, ali za to je potrebno neko vreme da bi se na tome radilo. Potpuno se slažem sa vama da treba naći način kako u ovoj krizi da najveći teret oporezivanja podnesu oni koji stvarno imaju novca, oni koji su stvarno imućni, a to se može učiniti na više načina. Jedan koji ćemo mi primeniti je unakrsno ispitivanje prihoda imovine u prethodnom periodu, odnosno poređenje da je vrednost imovine mnogo veća od onoga koliko su prihodi prikazani, da li je plaćen porez na to. Ne zbog lova na veštice, nego da bi se u tim slučajevima gde je neko prikrio porez u prošlosti, naplatio porez u sadašnjosti, i da se to ne dešava u budućnosti. Dakle, ideja je da za takve slučajeve imamo utvrđivanje poreske osnovice, naplatu odgovarajućeg poreza i to je to. Dakle, bez ikakvog blaćenja takvih ljudi, ali da se uvede red i da za budućnost to bude sistem. Hvala.
Hvala. Gospodine Đuriću, po kom osnovu? Vi ste pokrenuli povredu Poslovnika, dala sam vam reč, zatim je bila još jedna replika. Hajde da završimo tu temu i da nastavimo dalje sada sa raspravom. Reč ima gospodin Čedomir Jovanović. Izvolite.
Po Poslovniku sam se javio, jer je ministar Dinkić povredio član 106. Poslovnika. Bilo bi bolje gospodine Dinkiću da je pored vas predsednik Vlade ili prvi potpredsednik Vlade. Recite premijeru Dačiću…
Gospodine Jovanoviću, samo da vam kažem, član 106. je već reklamiran. Ne može dva puta.
Izvinite gospođo potpredsednice. Ovde sam u parlamentu godinama. Ne mislite valjda da je samo jednom moguće reklamirati povredu dostojanstva parlamenta, a onda nakon toga biti prinuđen da tolerišete sve naknadne zloupotrebe i povrede.
Gospodine Jovanoviću, ovaj Poslovnik je upravo…
Baš vaš predsednik stranke je uradio isto što je prethodno učinio i gospodin Bauer, pogrešno interpretirao Izveštaj Fiskalnog saveta.
To da li je pogrešno možemo da utvrdimo naknadno.
Gde? Da se nađemo na kafi, ispred parlamenta?
Možemo da uzmemo i mišljenje Fiskalnog saveta.
Nemojte tako, vi tako pravite svoju vladajuću koaliciju. Ne morate da mi date reč. Hvala lepo. Ovo nije normalna atmosfera, ali nema problema, ništa sporno.
Ukoliko želite kao…
Sa vama ne želim naknadno ništa da rešim. Nemam ništa lično sa vama da bih to rešavao.
Ni ja sa vama.
Ministar Dinkić je pogrešno interpretirao stav Fiskalnog saveta na isti jedan način na koji je to učinio i poslanik vladajuće koalicije. Na izjavu poslanika vladajuće koalicije koja je netačna, reagovao je poslanik naše poslaničke grupe. Na jednako netačan stav ministra finansija sam reagovao ja.
Da li želite reč kao šef poslaničke grupe, pošto imate pravo sada?
Da, želim naravno.
Izvolite. Prijavite se ponovo, molim vas.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministri, prvo, verujem da vam nije lako gospodine Dinkiću, mada sam siguran da većina ljudi u ovoj zemlji nekako nema razumevanja za probleme u kojima se nalazite. Želeo bih da su tu pored vas i oni sa kojima ste pravili vladajuću koaliciju, jer je ključno pitanje zašto je Srbija ovakva kakva je danas? Zašto je naša država propala? Zašto je, kako ste vi sami rekli, budžetski deficit probio sve istorijske granice, nikada nije bio veći u našoj istoriji? Zašto smo pred bankrotom i zašto vi svoj rebalans budžeta objašnjavate uz poruku građanima Srbije da je rebalans takav kakav je, ali se neće umirati? Gospodine Dinkiću, to je posledica pogrešne politike, koja se u ovoj zemlji godinama vodi. Unapred je osuđen na neuspeh, bez obzira na dobronamernost, svaki pokušaj ekonomske reforme u Srbiji koji nije praćen i politički. Mi godinama polemišemo oko ekonomske politike. U poslednjih nekoliko godina nam je lakše jer postoje pojedine nezavisne institucije koje nam daju za pravo. Setite se naše polemike tokom prošle godine oko Zakona o fiskalnoj decentralizaciji, odnosno Zakona o finansiranju lokalne samouprave. Apsolutno smo za decentralizaciju i tada sam vam to rekao, ali sam vas upozorio da model na kome ste vi insistirali prebacuje sva sredstva na lokalnu samoupravu, a državu ostavlja bez sredstava ali sa obavezama koje ima prema lokalnoj samoupravi. Fiskalni savet je izračunao da nas to košta 400 miliona eura i MMF je to rekao. U izveštaju Fiskalnog saveta, koji imamo pred sobom, navodi se da je u ovoj godini lokalna samouprava za 40% povećala subvencije, za 30% troškove po osnovu kupovine različitih roba i za 12% podigla zarade. To su direktne posledice zakona koji ste vi doneli, kojem smo se mi suprotstavljali. Možemo danas da polemišemo o Mirku Cvetkoviću, ali makar našu poslaničku grupu nikada nećete uveriti da je ta maketa od premijera odgovorna za haos u kome se nalazi Srbija danas. Pola vaše vlade je četiri godine ćutalo i međusobno se podržavalo u najbesmislenijim zakonima koji su dnošeni. Ko je u ovom parlamentu 2008. godine rekao da je kriza šansa za nas? Jeste li to rekli vi ili ja, vaša vladajuća koalicija ili mi u opoziciji? Ko je rekao da će nas kriza zaobići, pa se sada suočavamo sa haosom? Kada ste pravili Vladu mi smo vam rekli da vam želimo uspeh i da smo spremni da vam u tome pomognemo. Danas vam ne guramo prst u oko dok dižete PDV, ali vas podsećamo na ono što ste vi radili u trenutku u kojem se tražilo povećanje PDV-a, a vi bili neko ko se spremao za opoziciju. To ste kritikovali i vi i vaš državni sekretar, koji našu kritiku rebalansa budžeta, ne na ovom ekonomskom planu nego nedostatku političkih reformi, tumači kao trik kojim mi pokušavamo da odgovornost sa prethodne vlade prebacimo na trenutnu vladu. Mi nismo bili ni u prethodnoj ni u trenutnoj, vi ste bili i u jednoj i u drugoj. Besmislica je gospodine Dinkiću. Iz ove krize možemo izaći jedino ako se dogovorimo oko onoga što mora svako od nas da uradi. Vi nam uskraćujete mogućnost za taj dogovor. Zbog toga je unapred osuđena na neuspeh svaka inicijativa, makar ona bila i ispravna. Naravno da ćemo podržati giljotinu propisa, ali, da li postoji neko u vašem ministarstvu ko može da odgovori na jednostavno pitanje koliko u Srbiji postoji parafiskalnih nameta? Vi ste obuhvatili od 10-15%. Jedan od podataka, na koje smo naišli, je podatak nameta da ih je preko 700. Hajde da postavimo tu stvar u onaj prostor u kom se ona mora nalaziti. Ko je te mere donosio, iako su one pogrešne, iako su stvorile štetu? Kako se za tako nešto odgovara? Jako je važan način na koji će se u ovom trenutku odgovoriti na ekonomske probleme zemlje. Kakvu šansu mi imamo u društvu koje se raspada u bedi, u svakoj vrsti bede, u političkoj, u moralnoj, koje su posledica ekonomske. Srbija je davno počela da misli stomakom, zbog toga se i desilo sve ono što smo mi osuđivali, a na šta je Srbija pristajala jer je apsolutno zavisila od države. Ako govorimo o vašim zakonima onda, pre svega, govorimo o odnosu države prema parama građana. Molim vas, odgovorite mi - kako je moguće da se povećaju kroz rebalans budžeta troškovi zarada za 15%? Kako je to moguće? Ko je za to odgovoran? Hoćemo podeliti sudbinu? Ako povećavamo porez na dodatu vrednost, rekao sam vam da vas ne kritikujem zbog toga što ga povećavate, i mi bi ga povećali. Ne bi se pozivali na iskustvo drugih država. Jasno je da je to jedini način, da se obezbede kakva takva sredstva i priliv više novca u situaciji u kojoj je država bez ikakvog novca. Ali, vi sami ste pomenuli posledice. Smanjenje potrošnje, pad životnog standarda, samim tim pad proizvodnje. Da li postoji procena koliko će ljudi u Srbiji zbog toga ostati bez posla? Zašto ova mera povećanja poreza na dodatu vrednost nije praćena merom smanjenja opterećenja na zaradu? Ionako znamo u šta se Srbija danas pretvorila. U preklinjanje zaposlenih koji od poslodavca traži da im da platu na ruke, jer ih baš briga šta će biti sa fondom koji je već propao. Vaša i moja generacija, ona se ne nada penziji iz PIO fonda. Ni vaša ni moja generacija se ne leči tako što troši novac Fonda zdravstvenog osiguranja. Vi to vrlo dobro znate. Zašto lažemo jedni druge? Moramo da isplatimo trinaestu penziju. Nećemo u MMF. Nema zamrzavanja plata i penzija, a onda indeksiramo rast za 2% u zemlji u kojoj je inflacija 10%, pa se desi sve ono što mi navodno nećemo. To će videti ljudi u svom novčaniku, već sutra. Izgubiće poverenje, ukoliko ga je uopšte i malo preostalo u ovu državu, u ovaj parlament, u nas. Nije važno da li ste vi vlasti ili opozicija sutra, a ja danas opozicija, sutra vlast. Dogovor. Gde je predsednik Vlade? Mikrofon postoji u Skupštini, ili on može samo da peva sa mikrofonom. Gde je vaša vladajuća koalicija, drugi ministri? Ostavili su vas tu na brisanom prostoru da se sami snalazite kako znate i umete. Šta je problem ovih zakona? Šta će biti sa lokalnom samoupravom? Šta će biti sa 4.500 kilometara puteva koje smo preneli obavezu održavanja tih puteva, preneli na lokalnu samoupravu, a ostavili smo je bez njenih izvornih prihoda. To su te firmarine i takse. Šta će biti sa centralnim budžetom, pošto citirate i pominjete podatke koji praktično potvrđuju da vi niste usamljeni ministar finansija u merama koje predlažete, već je tako nešto manje ili više nužan odgovor i svake druge evropske države. Ja vam postavljam dva pitanja. Recite mi jednu evropsku zemlju u kojoj nije postignut onaj dogovor koji mi tražimo u Srbiji 2008. godine, vlasti i opozicije, penzionera i mlade generacije, onih koji rade i onih koji su bez posla, o načinu na koji će se zemlja izvući iz krize u kojoj se nalazi. Srbija je jedina, jedina zemlja. Drugo pitanje. Recite mi jednu evropsku zemlju u kojoj je porez na zarade lokalni prihod? Ovo već postaju manje ili više stručne rasprave. To nema nikakve veze sa ljudima koji prate naš razgovor. Sledeće godine pet milijardi evra moramo da pronađemo kako bi servisirali naš dug, plus ili minus, ali gornja granica je pet milijardi. Da li sam u pravu? Do kraja godine milijardu i 700 miliona. Želite da spustite deficit na 3,5%. Što je apsolutno neophodno. Slažemo se sa tim. Da bi 2016. godine uspostavili neku ravnotežu ili pokušali da imamo suficit. Mi smo pre nego što smo saznali da smo lagani, a svi smo znali da nas vlast laže imali procenu da će desetogodišnji prosek rasta bruto društvenog proizvoda biti između 2 i 3,5%, na nivou rasta EU. To praktično znači da nema novih radnih mesta u Srbiji, jer je potrebno mnogo dinamičniji rast BDP da bi ljudi bez posla pronašli svoj posao. Da li to znači da mi onda koji stojimo na nogama još nešto radimo? Da smo osuđeni da čitavog života na svojim leđima nosimo one koji su izgubili to pravo zbog neodgovorne politike države. Zato su potrebne političke reforme. Ne samo zavaravanje da je jedna poseta Briselu dovoljna garancija naše evropske budućnosti, nego ona vrsta unutrašnjih i političkih i svih drugih odnosa u društvu koja će biti u funkciji razvoja ove zemlje. Mi smo predložili da vratite ovaj rebalans budžeta i da razgovarate onako kako se nikad do sad u Srbiji nije razgovaralo, nikada, jer nećete ovim rebalansom i zakonima koje menjate usrećiti ni poslodavce, ni zaposlene, ni nahraniti one koji su danas gladni, ni vratiti dostojanstvo onima koji su u Srbiji poniženi. Ne kažem da to ne želite, ali ovo neće dati taj rezultat. Šta je ono što nam je potrebno? Red u zemlji. Izvesnost. Govorite o subvencionisanim kamatama. Slažem se u svako normalan u zemlji da je likvidnost, osnovna likvidnost ključni problem naše privrede. Ali to ima svoje uzroke. U nekonkurentnosti, u neefikasnosti državnih institucija, u pogrešnim propisima. Mi se danas zadužujemo da bi subvencionisali kamatu sutra, zbog toga što je novac u Srbiji skup, a juče ste izmenili Zakon o izboru guvernera NBS, srušili time kreditni rejting zemlje i taj novac učinili skupljim nego što je do tog trenutka bio. Zato su kamate tolike u Srbiji. Zbog toga što je rizik veliki. Šta utiče na taj rizik? Pa i vi i ja znamo istinu. Jel može neko od nasovde u parlamentu da kaže šta ova zemlja hoće, šta je njen cilj, kako misli do njega i u kom vremenu.Zajedno smo kritikovali u poslednjoj fazi privatizaciju NIS. To smo zajedno radili. Lepo, dižemo PDV, dižemo akcize na tečni naftni gas i na dizel, odnosno na lož ulje. Ali šta ćemo sa predsednikom države, koji se u istom trenutku žali direktoru NIS, da je gorivo u Srbiji mnogo skupo. A ko ga čini skupim? Vlast, koju je on formirao, i koja ja nigde u Evropi, opterećuje cenu naftnih derivata. Kolika je rudna renta u Srbiji? Zbog toga što mogu da kupe, za kusur, politikante u ovoj zemlji, u Srbiji rade ono što je nezamislivo u njihovoj Rusiji. 3% je rudna renta, 800 miliona dolara je naftni gas izvađen u ovoj zemlji i na to plaćeno 25 miliona dolara. Jel možemo da imamo prosek rudne rente koji je karakterističan za ovaj region? Da budemo dostojanstvena zemlja, da cenimo privatni kapital? Ne da ih varamo. Mi šaljemo predsednika koji dva i po sata moli predsednika Rusije za novac, a ovde donosimo direktno zakone koji su suprotni interesima kompanije do koje je Rusiji veoma stalo. Šta ćemo sa defakcijom za tečni naftni gas i za naftne derivate? Koliko će privatnih pumpi nastati u Srbiji zbog očiglednih zloupotreba koje se omogućavaju na takav način? Šta će biti posledica toga? Govorite o pomoći građevinskoj industriji, kroz činjenicu da će investitor plaćati PDV, a ne više izvođač radova. Promenite zakon koji je katastrofalan i tražimo to od vas četiri godine. Nigde ga nema na svetu. Dizalice u Beogradu nema. Govorimo o poljoprivredi, shvatite da nema efikasnog agroindustrijskog kompleska, nema efikasne poljoprivrede u zemlji u kojoj 40% ljudi živi na selu sa prosečnim posedom od tri hektara. Želimo da se razvijamo, a vodimo kampanju protiv poslovnog sveta. Jel postoji jedan poslovni čovek u Srbiji, koji nije oklevetan, koji nije etiketiran kao lopov, makar jedan. Premijer nam je napravio svoj privredni savet. Ko sedi u savetu? Sede ozbiljni ljudi, sede predsednici banaka, direktori banaka. Premijer sa njima razgovara na sastanku, a onda ih optužuje za propast Srbije kad sa sastanka izađe. Jesu li raščistili to između sebe? To je ta konfuzija i haos koja je unapred osuđena na neuspeh, i neke ispravne mere. Moramo politiku da promenimo. Ako se ovakvim tempom bude živelo, za 100 godina Srbija neće biti na onom nivou na kom je bila pre 20 godina. I šta još treba da se desi da bi se uvažile neke inicijative, bez obzira što dolaze sa ove naše "protivničke strane"? Smanjite opterećenje na zarade, makar po cenu većeg PDV. Napustite populizam i demagogiju. Uvedite red u Penzioni fond. To ne može da bude vlasništvo jedne partije, ni moje, ni bilo koje druge. Rešite problem preduzeća u restruktuiranju, umiru ljudi u njima. Sto hiljada ljudi radi u preduzećima koja ne postoje, ali to niko ne sme da im kaže. Završite privatizaciju. Vi ste se nekad za to borili. Šta ćemo da radimo sa zemljom u kojoj je 50% ljudi nepismeno? Kako ta zemlja misli da postoji u 21. veku? Govorim o "IT" tehnologiji. Moramo istinu da kažemo ljudima. Vi ste sve sveli na procente i na citiranje taksi i parafiskalnih nameta koje ukidate. Nije to sporno, ali to nije odgovor na ono što je fundamentalna potreba Srbije danas. Da li želimo modernu Srbiju, demokratsku, sa jakim institucijama? Onda morate te institucije da poštujete. Vaša vlada to ne radi. Kao što je rekao poslanik naše poslaničke grupe – premijer izaziva na dvoboj predsednika Fiskalnog saveta. Pa, taj predsednik može da ode kući, ne mora da ide na dvoboj sa premijerom, ali problem ostaje pred nama. Mi ne možemoda glasamo za rebalans budžeta. Možemo od vas da tražimo da ga ponovo povučete. Ko to podržava? Sindikati to ne podržavaju, poslodavci to ne podržavaju. Pomenuli ste Asocijaciju malih i srednjih preduzeća. Oni kritikuju vaše mere. Dobro je što ste uveli mogućnost plaćanja PDV po naplati usluge, ali sami ste rekli da je gotovo 90% naše privrede u toj zoni do 50 miliona dinara. (Predsedavajuća: Vreme, gospodine Jovanoviću.) Završavam. Kakvi će biti efekti toga za tri, četiri ili šest meseci? Oni odmah moraju da plate svoj repromaterijal, a neko će im reći - sada je valuta šest meseci a ne 90 dana. Država mora momentalno da plaća svoje obaveze. To je odgovor na jedan od najvećih problema privrede. Ako država ne duguje i privreda će biti efikasnija i moraće da sledi taj primer.
Hvala. Pošto mi je puna lista govornika, molila bih vas, obrisaću listu da bi se ministar Dinkić prijavio za reč, pa se vi prijavite ponovo posle toga. Po Poslovniku, Dragan Tomić. Izvolite.
Hvala. Opet moram da citiram član 106.
Ne može član 106. Već smo ga dva puta čuli danas. Odnosno, jednom smo ga čuli, a drugi put nisam dozvolila.
Nije se uopšte držao teme. Kakvo je to pominjanje predsednika Srbije u kontekstu ove tačke dnevnog reda?
Navedite drugi član, ako ima, pa ću vam dati reč. Reč ima gospodin Mlađan Dinkić.
Za neke stvari ste u pravu, ali izricanje takvih kritika posle samo 45 dana od formiranja Vlade, ako ste vi očekivali da se strukturne reforme koje nisu godinama vođene izvedu za 45 dana, onda zaista previše precenjujete mogućnosti bilo kog čoveka pojedinačno. Ne govorim sada o našoj Vladi. Ima nekih stvari gde niste u pravu, najpre, Zakono finansiranju lokane samouprave. Naime, kada sam rekao, a i Fiskalni savet potvrdio, da je budžetski deficit ove godine preko 7% BDP, slažemo se, najveći u istoriji Srbije, to obuhvatadeficit cele države i Republike i Pokrajine i svih gradova i opština lokalne samouprave. Prebacivanjem duplo većih prihoda od poreza na plate sa republike na lokal nije se desio deficit, nego se desila preraspodela prihoda. Tih 40 milijardi koliko je prebačeno prošle godine ovim zakonom o opštinama, to nije otišlo van Srbije, nije otišlo u kosmos ili u inostranstvo. Otišlo je Loznici, Šapcu, Kragujevcu, drugim gradovima u Srbiji, Somboru i ostalima. Taj potez nije povećao konsolidovani deficit države. On je smanjio prihode republike, ali je zato povećao prihode lokala. Nije tačna ni konstatacija, i tu ste bili kontradiktroni, moram da kažem, da nikakve nove nadležnosti nisu dobili ljudi iz lokalnih samouprava, jer ako mislite da je lak posao održati novih 4,5 kilometara puteva koji su im bez ikakve javne diskusije i debate prebačeni na upravljanje u februaru mesecu ove godine, onda to potcenjujete. Dakle, lokalne samouprave su dobile samo jednom prostom odlukom preduzeće "Putevi Srbije" 4,5 kilometara bivših regionalnih puteva koji su prekategorisani u lokalne da održavaju. To je jedna stvar. Tačno je nešto drugo što ste rekli. Nije loš zakon. Tu sam protiv toga što pričate i nećemo ga menjati. Ostaće lokalnim samoupravama i u budućnosti 80% od poreza na plate, ali je tačno da su i lokalne samouprave, kao i republika, bile u predizbornoj kampanji u prvih pet meseci i tačno je da se trošilo više nego što treba svuda, u svim opštinama. Bili su lokalni izbori. To treba nazvati pravim imenom. Nije kriv Zakon o finansiranju lokalne samouprave, nego su bili izbori gde se bukvalno nezavisno od toga ko je bio na vlasti u kojoj opštini trošilo mnogo više u prvih pet meseci nego što je to normalno i uobičajeno. Otuda te cifre koje je izneo Fiskalni savet i one su tačne. Trošilo se mnogostruko više i u republici. Zato je budžetski deficit eksplodirao u prvih pet meseci. Onda je Vlada nakon završetka izbora donela jednu odluku koja je delovala po meni neozbiljno, a to je da se ništa ne plaća. Nakon ogromnog trošenja u prvih pet meseci zaustavljena su sva plaćanja, osim plata, penzija, socijalnih davanja i javnog duga. Sve ostalo što je bilo ugovoreno, potpisano, nije se plaćalo dva meseca i onda je u dva meseca prikazano fiktivno da nema budžetskog deficita, a u stvari, ako se neka obaveza ugovori, preuzme, pre ili kasnije dospeva za plaćanje. Po osnovu sudskih presuda zbog neplaćanja nekih stvari iz prethodnog perioda, dve milijarde dinara se povećava trošak države u ovom rebalansu. Dakle, vezano za lokalne samouprave, apsolutno gradovi i opštine treba da zadrže 80% od poreza na plate, Grad Beograd 70%, kao što je zakonom predviđeno, ali sadašnjim zakonom o budžetskom sistemu uvešćemo kontrolu zapošljavanja u administraciji generalno u lokalnim samoupravama, kontrolu isplata zarada po osnovu tog prekomernog zapošljavanja i proverićemo za šta se koriste subvencije. Lokalne samouprave treba same da odlučuju o kapitalnim ulaganjima, o svim drugim elementima za razvoj, ali oko zapošljavanja i oko plata, lokalnim samoupravama mora da se uvede kontrola i to smo predvideli sada izmenama Zakona o budžetskom sistemu. Ali, definitivno lokalne samouprave treba da zadrže veća sredstva, da imaju samostalnost u njihovom raspolaganju, posebno kada su u pitanju kapitalne investicije. Kako ćemo rešiti to pitanje? To ste mi postavili. Prvo ste rekli da imaju previše para, a onda ste rekli – tih 4,5 kilometara puteva su dobili za održavanje. Dakle, jesu dobili neku nadležnost. Mi smo razgovarali sa stalnom konferencijom gradova i opština. Transfer lokalnim samoupravama ove godine je oko 33 milijarde i biće po ovoj formuli koju sadrži zakon povećan sledeće godine na oko 35,5milijardi dinara. Mi ćemo dodati jednim posebnim članom Zakona o budžetu stavku od oko pet milijardi za održavanje namenski ovih novih puteva koje su dobile lokalne samouprave za održavanje po kilometru kvadratnom tog puta, ili po kilometru, ili koliko ko je dobio za održavanje, imaće dodatne prihode. Oko parafiskalnih nameta, ako pogledate studiju i "Naleda" i "Ju-es-ej-di-ja", rađene su dugo, stalno je rastao taj broj parafiskalnih nameta koje su oni konstatovali da postoje i konačna cifra je 205 parafiskalnih nameta od ukupno 371 jedne naknade koje postoje, jer 250 imaju karakter poreza, pa se zato zovu parafiskalni nameti, ostali su različiti cenovnici komisija i ovih o kojima sam pričao. Od tih 205, mi smo ukinuli 138. To je prava istina. Želite istinu, to je istina. Ukinuto je 138 od 205, što znači dve trećine, otprilike. Da li ima još prostora da se ukidaju? Da. Sasvim sigurno, jer to znači direktno rasterećenje troškova rada. Kažete - zašto nisu smanjeni doprinosi na zarade, jer bi to sasvim sigurno rasteretilo poslodavce, odnosno omogućilo veću proizvodnju? Zato što smo smatrali da bi veće povećanje PDV od ovih sadašnjih 20% imalo negativne efekte, jer svaki procenat novog povećanja PDV bi srazmerno umanjivao prihode po tom osnovu, jer mnogi ne bi mogli to da prate i da plate, pala bi nesrazmerna potrošnja. Efekat, na primer, onoga što je predlagao Fiskalni savet da se za se digne PDV sa 18% na 22%, a da se istovremeno smanje doprinosi na zarade, bi mogao biti sledeći. Da je recimo PDV povećan još 2% na 22%, efekat smanjenja poreza i doprinosa na plate bi bilo sa sadašnjih 64 dinara koliko se plaća na 100 dinara neto plate na oko 54. Efekat koji nije zanemarljiv, ali ne bi bio dramatičan. Mi smo smatrali da u ovom trenutku kada imamo recesiju u Srbiji, jer će srpska ekonomija imati pad u ovoj godini između 0,5 i 1%, da svako veće povećanje PDV od ovoga koje jebilo nužno od ovih 2%, ne bi imalo dobre efekte i radi se ovde o strategiji. Dakle, da li treba u narednom periodu smanjivati doprinose i poreze na zarade? Da. Moj odgovor je da. Samo je pitanje tajminga, odnosno kada. Ne možemo to uraditi u ovom trenutku, jer ne bi smo mogli da zaustavimo deficit i da sprečimo javni dug. Generalno je to dobar predlog, taj predlog daju svi privrednici, taj predlog Vlada podržava, ali nije bilo moguće danas ga izvesti bez nekih negativnih posledica. Da li ćemo nastojati da to uradimo tokom mandata? Da. To je definitivno najozbiljnija stvar koju treba da uradimo za privredu, da osim ukidanja parafiskalnih nameta što je bio prvi korak koji ima isti efekat kao i smanjivanje doprinosa, jer i ovo su neki troškovi proizvodnje koji neće sad da se plaćaju. Znači, 10 milijardi dinara neke zanatlije, preduzetnici mala preduzeća neće plaćati. Srednja će plaćati manje, pa i neka velika. Dakle, ako 300 hiljada preduzetnika koji zapošljavaju pola miliona ljudi i malih preduzeća, neće od 1. oktobra plaćati 10 milijardi dinara, to će napraviti njima neki prostor da mogu da isplate neku zaradu koju nisu do sad mogli,ili da nešto malo investiraju. Da li je to dovoljno? Nije dovoljno, ali je mnogo ozbiljniji korak nego što je prethodno Ministarstvo finansija učinilo u prethodnih četiri-pet godina. Ovo što je uradila naša Vlada za ovih prvih 45 dana. Druga stvar je – da li imamo haos u javnim finansijama? Imamo, ali ga nećemo više imati. Bez obzira na činjenicu što je samo sedam dana od formiranja nove Vlade, da su američke rejting agencije smanjile kreditni rejting zemlje, i jedna i druga, i " Fič" i "Standard end Purs" za po jednu stepenicu niže, desilo se nešto što niko nije očekivao, a posledica je upravo programa fiskalne konsolidacije koju je Vlada najavila i sad je sprovodi. To je cena duga Srbije na sekundarnom tržištu. To je parametar koji ne zavisi ni od jedne političke stranke u Srbiji, već zavisi od poverenja investitora u neku državu. Početkom ove godine na srpske evro obveznice koje se trguju na sekundarnom tržištu, prinos na dug je bio 7,7% na godišnjem nivou. Krajem jula kada je formirana nova Vlada, on je bio oko 7%. Danas je 5,8% na današnji dan – 5,8%, a obveznice su prodate po kamati 7,25%, da vas podsetim, poslednje, ovog proleća. Tako se može meriti uspešnost u vođenju fiskalne politike. To je međunarodni arbitar – tržište. To ne mogu ja da odradim, ne možete vi, ne može nijedna partija, ne može niko osim onih koji gledaju Srbiju. Činjenica je da posle 45 dana imamo pad prinosa na dug sa 7% na 5,8%, što znači da smo manje rizični, jer se manje zarađuje na našem dugu. Samo 5,8% u odnosu na 7% koliko je bilo pre 45 dana. To možda nije za građane najvažnije, ali vam kažem da je to nešto što je pošteno izmeren efekat ovog prvog talasa programa fiskalne konsolidacije. Ubeđen sam da kada budemo došli za mesec, mesec i po dana kod vas ovde ponovo u Skupštinu sa predlogom budžeta za sledeću godinu i deficitom od samo 3,5%, da ćemo imati i dalje snižavanje tih troškova.Oni jesu važni, jer od toga zavisi koliko plaćamo za te kamate o kojima smo govorili. Ako snizimo cenu našeg izdavanja evro obveznica, onda je potpuno jasno da ćemo manje morati da se zadužujemo na domaćem tržištu, a tu su kamate najskuplje. Na domaćem tržištu su najskuplje kamate oduvek bile i biće. Naša je strategija da smanjimo zaduživanje na domaćem tržištu. Još jedna stvar, pitali ste gde su drugi ministri? Bili su sa mnom kada je počela rasprava. Sa premijerom sam zajedno promovisao program fiskalne konsolidacije, jer ovo nije program Ministarstva finansija, ovo je program Vlade Republike Srbije. Dakle, zajedno smo ga promovisali, zajedno smo razgovarali sa privrednicima, sa sindikatima i dalje ćemo zajedno raditi. Postoji bitna promena u načinu rada ove vlade u odnosu na prethodnu. Govorim zato što znam kako je bilo u prethodnoj. To možda ne zanima vas poslanike, ali možda zanima građane. Mnogo je veća disciplina, mnogo je bolja koordinacija i onošto je jako važno, mnogo je efikasnija u sprovođenju mera. U situaciji kada ste zatekli potrebu, a to je sačekalo nas krajem jula, da do kraja ove godine da bi plaćali plate i penzije moramo da nađemo negde, koliko je bilo, dve milijarde evra, tada je to toliko bilo, sada je ovoliko koliko kažete, prvo, to nije jednostavan posao bio, a drugo, mislim da to što je uradio predsednik Nikolić na sastanku sa Putinom jeste važno i dobro za Srbiju. Zašto? Zato što je u razgovoru obezbeđeno milijardu dolara za pokrivanje budžetskog deficita Srbije, pored onih 800 miliona dolara za rekonstrukciju železnice, po kamati koja je 2,9% godišnje, za razliku od kamatne stope na evro bondove koja je bila 7,25%, a 2,9% je duplo niže od 7,25% čak i kada je uračunat onaj šestomesečni libor, kamata ukupna krajnja izađe 3,5 %. To je duplo jeftinije. Da je takva kamata dobijena od Amerikanaca, rekao bih – hvala vam, to je duplo jeftinije. Nije dobijena. Dobijena je trenutno od Ruske Federacije. Imamo povoljne kredite, doduše, od Svetske banke i Evropske investicione banke i "bi-ar-di", takođe i od Kine, pa i od Azerbejdžana za ovaj autoput od Ljiga do Čačka, jer tu su kamate tri maksimalno posto godišnje. Moramo stvari, kao što vi kažete, da nazivamo pravim imenom. Jeste bila koristna i koristan je svaki susret sa velikim državnikom van Srbije. Srbija mora da sarađuje sa svima – i sa EU, gde je bilo nekoliko naših ministara, uključujući i prvog potpredsednika Vlade koga ste pominjali, ilipotpredsednicu za evropske integracije. Bili su u Nemačkoj u prvih 45 dana, ali su bili i sastanci u Moskvi, bili su sastanci i u drugim nekim zemljama. Srbija mora da sarađuje sa svima. To je jedini put kojim treba da se ide. Naš cilj je da ne moramo da tražimo novac za popunu budžeta u narednom periodu. Sada je situacija takva da je bez toga nemoguće preživeti. Da li je to moljenje za novac? Nije. Prosto, to je pomoć koja je pomoć građanima Srbije. Činjenica jeste i to je istina da se iz tog novca plaća i deo penzija. Da li je to dobro? Nije dobro. Nije dobro da se iz kredita plaćaju penzije, ali to je činjenica. Činjenica koja traje godinama unazad i koju mi želimo i hoćemo da prekinemo. Činjenica da smo sada ovde pred vama sa setom ovih zakona govori da je Vlada spremna da smanji drastično budžetski deficit. Nisam izašao pred vama da branim set zakona Ministarstva finansija, njih je 12 od 28. Svi ostali zakoni su međuresorni zakoni različitih ministarstava, Ministarstvo energetike, Ministarstvo saobraćaja, Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo unutrašnjih poslova, ima Ministarstvo zdravlja, svi oni su zajedno, dakle, Vlada je kompletno napravila seču ovih parafiskalnih nameta. Kada govorite o subvencionisanju kamatama. Imamo jednu činjenicu, postojalo je apsolutno nepoverenje banaka, koje ovde rade sa inostranim kapitalom, u prethodno rukovodstvo Ministarstva finansija i prethodnog guvernera, jer milijardu i po evra je odliveno iz zemlje za prvih šest meseci. Nije ušlo u zemlju, otišlo je iz zemlje. Nikada se to, pratite dalji razvoj događaja, nije desilo dok sam nekada, pre šest godina završio mandat ministra finansija i nikada se neće desiti za vreme mandata ove vlade. To je bio rezultat nepoverenja u labavu Vladu, labavo Ministarstvo finansija i guvernera koji nije bio nezavistan . To je istina. Za vreme vlade od 2004. do 2006. godine, šta god pričali, država je imala budžetski suficit i javni dug je bio 30% bruto domaćeg proizvoda. Sada je duplo veći. Imamo deficit od 7%. Dakle, suština je da haos u kome se Srbija nalazi ne želimo dalje da tolerišemo i neće ga više biti. Uvodimo red. Alternativa za haos je red. Promena Zakona u budžetskom sistemu, promena zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Možda bi vi voleli da Vlada nije jedinstvena i homogena i da radimo drugačije, odnosno isto kao što je radila prethodna, ali nije tako. Drugačije je. Bitno je drugačije. Da li će tako da se nastavi? To ćemo zajedno videti. Verujem da hoće, ali videćemo. Da li su sprovođenje reforme, koje su neophodne društvu, koje ste vi pominjali u prethodnom periodu? Nisu. Ko ih nije sprovodio? Da li sam pokušavao da pre dve godine sprovedemo giljotinu propisa. Sve je Vlada usvojila. Nije sprovedeno u praksi jedna trećina od toga. Zašto nije sprovedeno? Zato što nije postojala politička volja onih koji su činili većinu, a to je valjalo učiniti. Nije sprovedena reforma u poreskoj upravi, koja je trebala. Pomenuli ste Zakon o planiranju i izgradnji, evo ministra koji je to predlagao. To jeste najgori zakon u sistemu. Ne po mom mišljenju. Da vam nešto kažem – da li se vi razumete u građevinu? Ne. Zaista se ne razumem u građevinu, ali prema izveštaju Svetske banke peti smo otpozadi od svih zemalja na svetu po brzinu dobijanja građevinskih dozvola. Zato kad vi kažete da to treba potpuno reformisati, mogu samo da vam kažem da ste sto posto u pravu. Zašto to prethodna Vlada nije uradila? To je pitanje za njih. Da, odgovornost je naša da mi to uradimo u budućnosti i to ne tako daleko. Naša je odluka da nakon ove seče parafiskalnih nameta sledeća stvar bude seča birokratskih procedura i propisa iz oblasti urbanizma, građevine, katastra i svih ostalih stvari. Ne možemo to sami da uradimo, dobrodošli ste, ako hoćete da nam pomognete. Ako hoćete da kritikujete, dobrodošli ste, ali ako hoćete da pomognete. Pozvaćemo ponovo institucije koje su to pratile u prethodnom periodu, kao što je USAID, ali i neke domaće nevladine organizacije. Pozvaćemo privrednike da nam kažu šta da uradimo. Ovo ovde što smo sada uradili nije rezultat nečije mašte, posebno ne moje. Ovo smo slušali privrednike, koji su neki mesecima, neki godinama, pričali da ove stvari treba uraditi i sprovodimo ono što je privreda tražila. Da li smo sve sproveli što je privreda tražila? Ni izbliza nismo. Tek predstoje stvari da se sprovode, ali tek je 45 ili 50 dana koliko Vlada funkcioniše. Svesni smo potrebe reformi. Da li smo svesni potrebe dogovora? Naravno da jesmo. Zato je premijer pozvao i sindikate, i poslodavce. Zato sam razgovarao sa zanatlijama, pa veliki izvoznici. Nastavićemo te razgovore. Ovo je samo 45 dana. Svesni smo činjenice da mi ne znamo dovoljno, da privrednici bolje znaju šta treba uraditi od privrede, nego što znaju ljudi u administraciji. Hoćemo da čujemo, hoćemo da učimo, hoćemo da stvari popravljamo. Imamo jedinstvo za to. Ako me pitate da li je rudna renta u Srbiji adekvatna? Nije. Slažem se sa vama. Tri posto je malo. Prosek u okruženju je 10%. Treba da razmišljamo o povećanju rudne rente. Apsolutno se sa vama slažem. Što se tiče subvencionisanih kredita, neki su to kritikovali kada su napravljeni redovi ispred banaka, jer je tražnja mnogostruko veća nego što je iko očekivao. Zašto? Teška je situacija. Ljudi hoće da refinansiraju postojeće skupe kredite. Nema mnogo novih kredita za likvidnost. Uglavnom su 2/3 refinansiranje postojećih skupih kredita, ali zato pomažemo ljudima da mogu da pregrme ovu tešku situaciju. U svakom slučaju, naša Vlada jeste otvorena i za kritike, i za dobre predloge i sve ono što dođe iz ovih poslaničkih klupa i iz redova građana, privrede, prihvataćemo. Zaista, za 45 dana, da li je moglo više da se uradi? Uvek može više. Da li smo uradili daleko više od prethodne garniture u ovim oblastima? Jesmo. Da li treba još? Treba mnogo više. To ćemo i uraditi, ako nam u tome pomognete biće nam lakše. Hvala.
Hvala. Gospodine Veselinoviću, da li vi tražite povredu Poslovnika? Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, mislim da je sada svima jasno, i onima koji gledaju ovu sednicu i onima koji su u sali, da se ovo pretvorilo u nešto što ne dolikuje ni Narodnoj skupštini Republike Srbije, ni zemlji Srbiji. Dakle, od tri sata koliko raspravljamo, ministar Dinkić je govorio preko dva sata. Fidel Kastro, jedan od najdužih govora u istoriji političkog sistema, je u UN govorio četiri sata i 27 minuta 1960. godine. Danas će gospodin Dinkić oboriti ovaj rekord. (Predsedavajuća: Gospodine Veselinoviću, niste naveli član Poslovnika.) Članovi 103, 106. i 107. Dakle, sednica je počela u 15,00 časova najavom predsedavajućeg kako je to dobro da će narod moći da čuje o čemu se ovde danas govori. Danas ovde govori samo gospodin Dinkić o svemu i svačemu, samo ne o temi dnevnog reda. Čovek koji ne može u 15-20 minuta da kaže šta je tema dnevnog reda i zbog čega je on danas tu, nego govori dva sata. Mi ćemo govoriti noćas posle ponoći. Recimo, prvi sam iz poslaničke grupe DS na dnevnom redu da govorim, dvadeseti sam na spisku, i govoriću iza ponoći ukoliko gospodin Dinkić ovako nastavi. Ovo nije slučajno. Gospodin Dinkić večeras treba da se slika za medije, treba da ga čuje narod, da opravda to što podiže sa 18% na 20% PDV, što nekim populističkim merama pokušava spasiti ugled ove vlade, koja po svemu sudeći ne funkcioniše, i on je tu da opstruiše rad. Ovo narušava ugled Narodne skupštine Republike Srbije i na ovo narodni poslanici ne bi trebali da pristanu. Hvala.
Hvala gospodine Veselinoviću. Da vas podsetim na član 96. Poslovnika stav 1. alineja 1): "Predlagač akta, odnosno ovlašćeni predstavnik grupe predlagača akta koji dobija reč kada je zatraži i na njega se ne odnosi ograničenje u pogledu trajanja izlaganja." Gospodine Tomiću prijavite se ponovo. Molim vas, pošto je povreda Poslovnika. Izvolite.
Sada ću precizirati o čemu se radi. Članovi 103. i 107. Ovde ima jedna zabuna kod komentara. Sada treba celo veče da sedimo i da svi mogu da govore o povredi, kada je u pitanju član 106. Ovde se radi samo o jednom detalju. Znači, član 106, jedan poslanik može da reklamira na govor prethodnika, na govor narodnog poslanika narodni poslanik može da reklamira član 106. To uopšte nije problem. Ne znam zašto ste mi onda oduzeli reč. Molim vas da mi dozvolite da kažem o povredi ova dva člana. Moram da kažem da je ovde nepotrebno i očigledno da ovde opozicija, koristeći ovaj rebalans budžeta, pokušava da na svaki način prenese priču da je ovo čedo ove koalicije. Kada je pominjana cifra o rastu zarada od 15%, izbegava se činjenica da se radi o rastu na nivou cele godine i da ova tri meseca neće biti značajnog rasta zarada. Drugo, pominjan je predsednik države u pežorativnom smislu, kao da on ide negde da moli i da kleči. Predsednik države je izabran i radi po Ustavu ono što su mu ovlašćenja, a to znači da je zabrinut za društveni standard pa je tražio od generalnog direktora "Srbijagasa" da iznađe mogućnosti ka smanjivanju i išao je u zvaničnu posetu predsednika države sa kojom imamo odlične odnose, a to je Rusija. Nepotrebno i necelishodno je pominjanje prvog potpredsednika Vlade i premijera, gospodina Dačića, da je on nekakav kauboj. Niti je čovek nekoga zloupotrebljavao, niti je koga komentarisao. Komentarisao je stav Fiskalnog saveta. Na kraju, ja sam član Odbora za finansije i prisustvovao sam svim sastancima gde su bili ljudi koji nose Fiskalni savet. Kad su upoznati sa činjenicama, sa onim brojem činjenica sa kojima sada Vlada raspolaže, tog momenta su značajno snizili tonove i postali vrlo kooperativni kad je u pitanju ovaj predlog. Mi smo svi svesni činjenice da je ovo tuđi budžet i da moramo ova tri naredna meseca da ga snižavamo, ali, pre svega na socijalnom faktoru i na onome što je ostavila prethodna vlada, da pokušavamo da ispravimo do kraja godine, da ne bismo došli u situaciju da država zaista doživi bankrot. Hvala.
Hvala. Povreda Poslovnika. Ima reč Bojan Đurić.
Povreda Poslovnika zato što je ovo vrlo ozbiljna stvar. Povredili ste član 27. stav 2. Poslovnika. Dakle, vi hoćete da uvedete pravilo da je moguće u toku jednog radnog dana, a u sledećoj fazi verovatno u toku čitavog zasedanja, da se samo jednom reklamira član 106. Poslovnika. To je apsolutno suprotno Poslovniku. Ovde je svakakve pravne prakse bilo u tumačenju Poslovnika, ali ovakve do sada nije bilo. Gospodin Tomić je potpuno u pravu, dakle, ta zabrana ponovnog reklamiranja člana 106. odnosi se samo u odnosu na jedan životni događaj, kako bismo rekli, a ne na čitav tok rasprave. Možda ste probali da budete cinični ili duhoviti, ali, mislim da to može da napravi nezgodan presedan, a imali smo vrlo negativna iskustva. Kad sam se već javio, gospodine Tomiću, otvorili ste tu priču o odnosima sa Rusijom. Pominjana je i rudna renta. Hajde da onda od gospodina Dinkića, koji toliko govori danas, ovde čujemo i kakva će biti sudbina rudne rente odnosno zahteva koji je juče zvanično izneo gospodin Bačević, ministar rudarstva, da "Gasprom" odnosno ruska strana u naftno-gasnom aranžmanu traži da i nakon 1. januara 2013. godine zadrži povlašćeni status odnosno da plaća rudnu rentu po stopi od 3 umesto 7%, kolika je stopa po našem zakonu. Vi ste malo pre najavili da bi možda optimalna stopa bila oko 10%. To je vrlo značajan prihod, odnosi se i na lokalne samouprave. Mi ovde razgovaramo o fiskalnoj politici, o poreskoj politici, pa hajde da onda razjasnimo i to pitanje – da li će od 1. januara 2013. godine "Gasprom" plaćati rudnu rentu po stopi od 3 ili od 7% kao što je po zakonu? Hvala.
Samo da vas podsetim da ste vi govorili o članu 106. povrede Poslovnika a posle toga je odmah uzeo reč gospodin Jovanović i govorio je o istom članu. Znači, radilo se… (Bojan Đurić, s mesta: Nije, Dinkić je govorio.) Dobro. Reč ima Aleksandar Jugović. (Čedomir Jovanović, s mesta: Replika!) Replika, Ivan Andrić.
To je Čedomir Jovanović.
Nema vas u sistemu, prijavite se ponovo. Izvolite.
Hvala vam, gospođo potpredsednice. Znate kako, gospodine Dinkiću, zato i tražim od vas da se o ovako ozbiljnim pitanjima razgovara na mnogo ozbiljniji način. Možda je vaša impresija vladajućom koalicijom vaše pravo, ali je ona jako daleko od stvarne slike. Četrdeset pet dana ili četiri dana? Onog trenutka kada je ovde govorio predsednik Vlade on je definisao namere svih vas koji ste iza te vlade stali. U tom govoru nema vizije, a ima previše populizma i demagogije. Ne očekujem od vas da vi za 45 dana rešite pitanje spoljnog duga ove zemlje koji je prešao sa 10% BDP kada se dugu države doda i dug naše privrede, ali očekujem da vrlo jasno kažete da je došao kraj ovakvom načinu vođenja ekonomije. Bio sam vrlo jasan kada sam govorio o vašem zakonu. Nije transfer 400 miliona evra iz republičkog budžeta na lokalne budžete uticao na rast deficita i duga, nego rupa u republičkom budžetu koja je popunjena kreditima, jer transfer novca nije pratio i transfer obaveza i znalo se da će se sve na kraju završiti u nekoj predizbornoj kampanji. Ako govorimo o potrebi Srbije da sa svima sarađuje, slažemo se u tome, ali ne mogu da se složim sa ambicijama vaše vladajuće koalicije da Srbija bude na svakom mestu, jer tako nešto nikome pa ni nama neće uspeti. Nemam previše razumevanja za predsednika Republike, niti sam zadivljen činjenicom da nas je zadužio u dolarima po 3,5% kamate. Koliko je to u evrima? Mnogo više. Je li tako? Pošto evro pada u odnosu na dolar. Ali, taj čovek je došao na vlast uz obećanje da će dovesti investitore sa 100 milijardi dolara. Hajde jednom da stavimo tačku na takvu vrstu ponašanja. Tačno je da je zemlja u velikoj krizi, ponavljam, i to je cena pogrešne politike. Mi o toj pogrešnoj politici ne razgovaramo. Kada se postavi pitanje ličnog komfora onoga koji su na vlasti, zaboravimo na fus notu, na narod koji smo ostavili na barikadama i tako ponavljamo greške iz 90-tih godina, kada smo probleme rešavali ne raspravljajući o uzroku. Gde je sledeća kriza, ako smo zadržali isti model ponašanja? Naravno da je ovde mesto predsedniku Vlade, jer je on taj koji pored vas treba da odgovori na ona pitanja na koja vi nikako ne možete da odgovorite. Ako su odnosi sjajni, koga kriminalizuje? Ako je DS opljačkala Srbiju, šta je on radio kao ministar policije u tom periodu? Ako nije mogao da radi svoj posao, što to tada nije rekao? (Predsednik: Molim vas, vreme, gospodine Jovanoviću.) Ponavljam još jedanputa, mi vam želimo uspeh i ne možemo biti sebični u ovom poslu, ali ne mislimo ni da tolerišemo očigledne slabosti koje već sada vrlo jasno i vas i vašu vladu opisuju kao vladajuću koaliciju koja će biti neuspešna na račun čitavog društva. Zato moramo da se borimo protiv vas političkim sredstvima, pristojno i sa argumentima, što nije karakteristika onih koji su danas na vlasti, ni dok su na vlasti, ni dok su bili u opoziciji.
Sledeći prijavljeni je gospodin Ilić. Gospodine Iliću, kao šef poslaničke grupe? Izvolite. Izvinjavam se, pošto su mi bili ovde zapisani samo redosledi, nisam znao. Izvinite, molim vas, gospodine Iliću. Gospodin Dulić ima reč, replika.
Mislim da ste svi svedoci da sam bio spomenut. Naravno, tema je bio Zakon o planiranju i izgradnji i ja kao jedan od autora. Gospodine Dinkiću, vi u poslednje vreme imate ozbiljne probleme sa istinom. Meni je jako žao što ste zaboravili da je i taj zakon o planiranju i izgradnji izglasan, između ostalog, vašim glasom na Vladi, pa potom i glasovima vaših poslanika na Skupštini. Potom je izmenjen i dopunjen nakon rasprave koju smo upravo imali sa SRP-om, kada smo pokušali da ubrzamo i da skratimo procedure, jer smo svi bili suočeni sa činjenicom da on ne funkcioniše u nekim lokalnim samouprava, a negde i te kako dobro funkcioniše. Pa ste potom vi bili jedan od ljudi koji se uverio da Zakon o planiranju funkcioniše kada su u pitanju projekti koje ste radili, što znači da je zakon dobar, a da ne valjaju oni koji ga sprovode. Jedva čekam da vidim šta ćete vi to da menjate u Zakonu o planiranju i izgradnji. Svi smo svesni toga da je on uveo ozbiljan red u oblast urbanizma, jer danas 100 % lokalnih samouprava ima izgrađen prostorni plan, a preko 80% lokalnih samouprava je u završnim fazama da izgradi urbanističke planove što je prvi put u istoriji da se desilo upravo zahvaljujući tom zakonu. Takođe se prvi put i istoriji desilo da je Srbija dobila katastar nepokretnosti. Neke države su to dobijale tokom 18. i 19. veka upravo zahvaljujući zakonima koji su to regulisali. Jedini problem koji danas u implementaciji Zakona o planiranju i izgradnji postoji je problem na nivou lokalnih samouprava, pravobranilaštava i krajnje instance, to je vaše ministarstvo. Da vam kažem i da vam otkrijem tajnu, pošto ste rekli da se u to ne razumete. Samo poterajte vaše ljude u Ministarstvu finansija da rešavaju drugostepene postupke kada je u pitanju konverzija i pustićete u promet hiljade hektara zemlje koje u ovom trenutku stoje. Dakle, kod vas je problem, gospodine Dinkiću. Molim vas samo jednu stvar. Kada uzimate da cenite ljude po radu, setite se kako ste do samo pre neki mesec sa tim ljudima sarađivali, a o vašoj besmislici i laži da je 80% sredstava Fonda za zaštitu životne sredine trošeno u reklamu, ću da se naravno obratim kada na mene dođe red i nadam se da će nas barem pustiti da vam to što imamo da kažemo govorimo tokom večeri, a ne tokom jutra sledećeg. Hvala.
Hvala. Gospodine Dinkiću, izvolite.
Ovo nisu moje ocene, jer nisam ekspert niti za građevinu, niti za katastar, ovo su ocene Svetske banke, ovo su ocene privrednika. Svetska banka je rangirala Srbiju na pet mesa od poslednjeg, dakle, među najgore, po brzini izdavanja građevinskih dozvola i po svim stvarima vezanim za zemljište. Što se tiče katastra, ne znam da li je on sada uspostavljen, ali znam da se čeka mesecima i godinama da on nešto izda što ljudima treba. Zašto je to tako, to ne znam, jer se ne razumem u geodeziju, ne razumem se u tu oblast, ali činjenica je da to sigurno može i mora da bude mnogo brže. Dakle, nije bitno da samo postoji institucija, bitno je da ona radi. Da radi u interesu ljudi koji traže neke usluge od nje. Evo, mesecima jedan papir iz katastra u jednom gradu čekamo da bi moglo da se pokrene neki drugi proces u nekom drugom gradu. Dakle, kada ne može Vlada da dobije to, a kamoli kako li je za obične građane to? Ono što je pitanje za konverziju. Tačno je da sada vodim 45 dana Ministarstvo finansija, ali nisam siguran uopšte da Poreska uprava treba da se bavi tim poslom. Pitanje je ne sprovođenja zakona, nego je pitanje da li uopšte treba da postoji konverzija kao pojam i na taj način, i da neka uprava poreska po Srbiji u 170 filijala to radi. Znači, ovde je pitanje procedure da li je potrebna, a ne sprovođenja te procedure. Veliko je pitanje da li je to uopšte trebalo da bude u zakonu. Opet kažem, sigurno neću voditi tu međuresornu grupu, jer nisam taj koji se razume u građevinu. Ali, kao neko ko se razume šta je privredni razvoj, očekivaću od svih onih koji traže, a to su ljudi iz privrede, da se naprave procedure koje su jednostavne i koje su primenljive. Tačno je da su u nekim samoupravama procedure bile brže, ali znate kako? Tako što smo ih telefonom zvali da nešto sprovedu, a ne što je to sistem. Mi moramo da imamo sistem da to funkcioniše svuda. Ako imamo viška nekih procedura i ako to ne postoji u drugim zemljama, daj da to ukinemo to. Trošak gubljenja vremena je 100% veći od eventualno izgubljenih prihoda po osnovi konverzije zemljišta. Znači, gubljenje je vremena zato što nema gradnje, zato što nema toga. O tome govorim kao ekonomista.
Gospodin Dulić, replika? Izvolite.
Sad se javljam i neću se više javljati, zaista pošto je danas nešto drugo tema, ali sve ovo što imate kao primedbu pogotovo na konverziju, trebali ste da iznesete kada ste zajedno sa nama u Vladi sedeli i za taj zakon glasali. Vi vrlo dobro znate gospodine Dinkiću, da smo mi zajedničkim snagama pokušali da lomimo ponekada vrlo tvrdokornu kičmu onim administracijama koje nisu dovoljno efikasne da bi sve procedure uspele, da bi investitori došli. To smo zajednički radili, gotovo u svim fabrikama i svim investicijama, koje smo kao prethodna Vlada radili. To smo na primer radili na Staroj planini, na svim vašim projektima, i vrlo dobro znate da nikada nije bio problem. Nije bio problem, ne zbog toga što zakon ne valja, nego nije bio problem zbog toga što su dobri ljudi seli u jednom mestu i pokušali da zakon sprovedu na pravi način. Vi danas ovde pričate o tome da treba menjati zakon zbog toga što neke administracije nisu u stanju da ga sprovedu. Mislim da treba edukovati, učiti administraciju i to je ono što je ključni problem. Što se tiče katastra nepokretnosti, to je takođe sada kod vas u rukama, drugi stepen svih procedura, odnosno postupaka koji se vode kada su u pitanju imovinsko-pravni odnosi je kod vas i vrlo brzo možete da otkočite konverziju. Konverzija više nije proceduralni problem. Problem je u tome što nema nikoga više ko sme da potpiše do kraja to i sve se prebacuje na vaše ministarstvo. Savetujem vas pre nego što kvalifikujete rad nekog čoveka, ili kvalitet nekoga zakona, nemojte da slušate eksperte Svetske banke. Da, loša je situacija. Mi nismo bežali od toga, ali loša situacija nije posledica rada jednog ministarstva ili jedne Vlade. Loša situacija je posledica je činjenice da decenijama u nazad je oblast urbanizam bila zapuštena, da se o njoj nije vodilo računa, i da smo kada smo krenuli u reformu znali da će biti potrebne godine i godine da edukujemo administraciju i da uspostavimo procedure koje su brze. Sada smo na dobrom putu da se to uradi. Vi ste na dobrom putu da to uraditi, samo nemojte da po svaku cenu menjate zakon koji, tvrdim vam, uz određene izmene može da bude i te kako efikasan i pogotovo nemojte da kvalifikujete rad ljudi sa kojima ste dobro sarađivali. Hvala vam puno.
Hvala. Izvolite, gospodine Iliću. Mogu da vas zamolim da samo završi gospodin Ilić, jer drugi put mu uzimam reč? Izvinite gospodine Iliću. Imate reč po Poslovniku, izvolite.
Mislim da je konfuzno sve od početka današnjeg radnog dana, dakle od 15,00 časova. Prvo, sama priprema sednice u kojoj smo materijale dobili kasno. Spajanje tolikog broja tačaka da ne znamo da li govorimo o merama koje se tiču rebalansa ili o samom rebalansu budžeta. Vođenje sednice od strane potpredsednice parlamenta koje je bilo sve samo nije bilo u skladu sa Poslovnikom do rotacija u kojima pojedini šefovi poslaničkih grupa gube pravo da govore po redosledu koji je unapred utvrđen, a to je da manja poslanička grupa ima pravo pre da govori, nego što to ima veća poslanička grupa, u ovom slučaju URS. Na početku sednice sam pitao, zbog čega ministri koji su pozvani da prisustvuju ovoj veoma važnoj, možda najvažnijoj sednici parlamenta u ovoj godini nisu prisutni? Odgovor predsednika parlamenta je bio da će doći. Odgovor predsednika parlamenta je bio da je samo dnevni red, i videću kakav je u jednoj tački, iostali će videti, pa je to razlog koji je nedovoljno jasan bio za mene kao obrazloženje zbog čega ministri, ili više od polovine ministara ne prisustvuje današnjoj sednici, a koji su pozvani. Zbog toga bi, pošto je odgovornost ministara sigurno u ovom momentu najveća, uz odgovornost svih poslanika koji svoj posao obavljaju očigledno na pravi način, odgovornost ministara nalaže da oni sada sede u parlamentu i da prate diskusiju, sugestije, primedbe, sve ono što govori opozicija, ali i ono što govori pozicija. Svaka politička partija pred izbore priča da ima najbolje stručnjake, da ima najbolje kadrove. Mi se nalazimo u jako lošoj situaciji i to nije posledica koju je prouzrokovala ova vlada, to je posledica '90-ih i nastavka vođenja neadekvatne politike posle 2000. godine, posle ubistva premijera Đinđića, dakle politike koja nije htela da se obračuna sa svim onim anomalijama koje su nam ostale iz '90-ih. Mnogi su tada pomislili posle 2000. godine da su javna preduzeća utočište partijskih kadrova, imali smo političke stranke koje nisu imale podršku u narodu, nisu imale izgrađenu infrastrukturu, ali su zato dolaskom na vlast stekli veliki deo plena i onda su svoju mrežu razvijali tako što su u javna preduzeća zapošljavali svoje kadrove. Neka praksa se stvorila u Srbiji da sami sebi postavljamo prepreke, a onda ako kojim slučajem preskočimo te prepreke traži se na neki način od javnosti, od ostalih političkih aktera da sa ushićenjem govore o tom velikom uspehu što smo uspeli da pobedimo svoje gluposti. Ne mogu biti ushićen, mogu priznati da je prosuto mnogo godina i da smo sada u situaciji da sve one namete koje prethodna Vlada, ili koje je polovina ove vlade natovarila na leđa građana Srbije, sada treba da skidamo i da kažemo da smo srećni i da smo veliki posao obavili. Ne. Problem je u tome što se nikada sistemski nije prilazilo ni jednom problemu. Mi sada pričamo o tome kako ćemo ukinuti fiskalne kase, svi to pozdravljaju, pozdravlja Fiskalni savet, međutim, postavlja se pitanje zašto su uvođene fiskalne kase? Ako neko kaže, da je to bila potreba nekog drugog vremena, onda se pitam zbog čega ta polovina Vlade, koja je bila sastavni deo prethodne Vlade, tada nije govorila o potrebi ukidanja fiskalnih kasa. Mi smo tek saznali od pojedinih stranaka sadašnje Vlade, koje su pretrčali iz prethodne u ovu vladu, da se Srbija nalazi u katastrofalnoj situaciji. Zbog čega tu istinu o katastrofalnoj ekonomskoj situaciji građani Srbije nisu čuli u kampanji? Zbog čega nisu čuli ranije? Zato što je politička matematika govorila da ćemo ukoliko želimo da očuvamo ondašnju koalicionu idilu morati da prećutimo neke stvari. U tom prećutkivanju, i u kompromisima, mi smo došli u situaciju da hvalimo određene mere koje je trebalo mnogo, mnogo ranije, i koje je trebalo prethodna Vlada da učini, kao što su zamrzavanje plata u javnom sektoru, kao što je kratkoročna poreska reforma, kao što su predlozi zakona sa fiskalnim uticajem, ukidanje 138 taksi, oslobađanje evidencije malih preduzetnika fiskalnih kasa, kao i utvrđivanje zarade u javnom sektoru i privođenje fiskalnoj disciplini. Međutim, bez obzira na sve te dobre mere, opet nije postojala volja zarad očuvanja mogućnosti da se i dalje građani Srbije na ovaj ili onaj način uključuju u davanje glasova onim političkim partijama kojim nude benefit, da li je to Zakonom o transferu sredstava lokalnim samoupravama, ili nekim drugim zakonima. Mi smo u situaciji da sada jednostavno ne postoji snaga u Srbiji koja može da kaže – sada je dosta. Bez obzira na sve predložene mere kojih ima dobrih, i koje je pohvalio, evo ja ću reći, nije ocenio rđavim Fiskalni savet. Međutim, postavlja se pitanje, šta ćemo sa zakonima o fiskalnoj decentralizaciji? Taj zakon proizvodi javni dug. Mi smo tada govorili da Srbija ne može da se decentralizuje sistemom slobodnog šestara, ne može da se decentralizuje statističkim regionima, ne može se decentralizovati dovođenjem pred Skupštinu ovakvih zakona. Ona se može decentralizovati promenom Ustava, snažnom voljom sistemski da se reše problemi u Srbiji, da se ljudima u lokalnim samoupravama da mogućnost da upravljaju svojim problemima, a ne da zloupotrebljavaju benefite koje im omogućava ovaj zakon. Malopre sam dobio poruku od ljudi iz Babušnice. Ne znam da li je neko od vas skoro bio u Babušnici. Babušnica je razrovana. Babušnica nema put, ali zato članovi opštinskog veća, njih devet, imaju platu od 40.000 dinara, a sastaju se jedanput u tri meseca. Zato direktori javnih preduzeća, javnih ustanova imaju platu preko 100.000 dinara. Dok sistemski ne budemo rešili sve ove stvari, ne možemo očekivati ni ekonomski oporavak Srbije. Sada vučemo za rukav MMF, Rusiju, hoćemo li dobiti 1,7 milijardi evra. Takođe, negativni tonovi se osećaju u tome da se bez sistema dele ili će se deliti subvencije u budućnosti za poljoprivredu. Čuo sam da je jedan član Vlade rekao da su požari zahvatili određene delove Srbije, pa ćemo kroz subvencije to nekako da nadomestimo. Požari su druga stvar, osiguranje kuća seljaka je treća stvar, tako da ne možemo kompenzovati sve one propuste i ne stimulativnu politiku prema selu, time što ćemo kratkoročno dati seljaku osam ili već koliko milijardi, da bi pokrio svoje troškove. Mi treba da se okrenemo selu na pravi način. Svedok sam kao i svi građani Srbije da je u kampanji najviše govoreno o tome da bi motor privrednog, ekonomskog i biološkog oporavka Srbije moralo biti selo. Apsolutno se slažem sa tim. Međutim, u prethodnoj Vladi videli ste davane su subvencije stranim firmama, u tome nema ništa loše. Davane su subvencije, recimo "Gorenju" u Zaječaru, gotovo 10.000 po jednom radnom mestu, a seljak, ili jedno poljoprivredno gazdinstvo nije moglo da obezbedi sebi kredit. Zamislite, kada bi 10.000 eura bila kreditna pomoć jednom poljoprivrednom gazdinstvu. To nije jedno radno mesto, to je cela porodica. Sve mere, bilo da je reč o restrikciji fiskalne politike, bilo da je reč o fiskalnim normama, bilo da je reč o zakonima sa fiskalnim uticajem sa aspekta nužnog prilagođavanja javnih finansija, tj. skresanja deficita i smanjenja zaduživanja, pokazaće se nedovoljnim. Tako misli i MMF i Fiskalni savet i stručna javnost. Međutim, i tu je ministar Dinkić u pravu. Izuzetno je bio mali rok za kompletan uvid u javne finansije i to je opravdanje zbog čega se u neku ruku nije išlo duboko sa reformama. Sve ove reforme su u redu, pod jednim uslovom, šta ćemo kada bi nam neko odgovorio sa firmama gubitašima, šta ćemo sa prezaduženim, šta ćemo sa onim ljudima koji su zaposleni u javnom sektoru? Takođe, smatramo da je povećanje PDV sa 18 na 20% mera koja može biti kratkoročna. Niko mi nije odgovorio, prethodnoj Vladi sam nekoliko puta postavio to pitanje, mediji su o tome pisali, voleo bih da mi neko iz ove vlade, evo ministar finansija odgovori, da li je istina to što mediji pišu, da tajkuni po osnovu poreza i doprinosa i ostalih obaveza duguju državi 5,5 milijardi evra? Povećanje PDV sa 18 na 20%, može biti kratkoročna mera ukoliko budemo vodili odgovornu socijalnu politiku i odgovornu politiku prema pravu i pravdi. Ne može potpuno ista kaznena i poreska mera biti primenjena tajkunu, dakle čoveku, koji ima basnoslovno bogatstvo, kao i jednom čoveku koji ima prosečna primanja, ili koji je siromah. Dakle, ukoliko bismo oporezovali imovinu tajkuna, pogotovu onu koja nije privedena proizvodnji, mi bismo mogli da smanjimo namete sa leđa siromašnih ljudi i sa leđa proizvođača koji grcaju u dugovima. Još jedno pitanje se nameće - otkud toliki disbalans između kvaliteta uslova rada u privatnom i javnom sektoru? Danas mlad, obrazovan čovek je degradiran. Njegovo jedino mesto mogućnosti napretka nalazi se u zaposlenju u javnom preduzeću. Čak iako mu je plata manja nego u privatnom sektoru, on u javnom preduzeću može napredovati slobodnije, u javnom preduzeću može ići na konkurse, na seminare, u javnom preduzeću može imati mentore. U privatnim firmama samo se broje sekunde. De fakto, sindikati i ne postoje. Molim zbog mladih, obrazovanih ljudi, molim zbog svih onih koji su budućnost Srbije, koji nisu ideološki ostrašćeni, koji ne nose sve one posledice devedesetih ili poslednjih godina kompromisa, prekomponovanja političke scene, bacanje jedne političke partije sa leve na desnu stranu, kompromisa svake moguće vrste sa onima koji su u prethodnom periodu činili zlo, dakle, oni koji su neopterećeni, koji potpuno isto razmišljaju kao njihovi vršnjaci u metropolama EU, molim radi njih da se ovim problemom država posebno pozabavi. Veoma je bitno da ni Fiskalni savet, a ni Vlada Republike Srbije nije uzela u budućnosti u obzir onaj deo obaveze države koji prozilazi iz Zakona o restituciji. Dakle, s najboljom namerom, verujem Fiskalnom savetu, verujem MMF, verujem stručnoj javnosti, verujem i svako može da pročita makroekonomske analize i trendove, verujem ljudima koji su u struci, da se na ovom kursu nastavi i da pokušamo u sledećem periodu, za to ćete imati pomoć SPO u savetima i u pozitivnim kritikama, da izvadimo Srbiju iz ekonomske propasti. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, maločas je ministar finansija Mlađan Dinkić 15 minuta čitao spisak parafiskalnih taksi doprinosa tereta, koje su morali da plaćaju do sada građani i mala i srednja preduzeća. To je bilo teško i za slušanje, a zamislite koliko je to bilo teško za ljude da to plate, da izgube vremena obilazeći kancelarije i popunjavajući raznorazne formulare. To je jedna veoma dobra mera, kao što je gospodin Dinkić najavio, dve trećine je ukinuto, a ima prostora da se i dalje to uredi. Zaista u tom pogledu moramo da vodimo računa da bi jednostavno bili privlačni i za naše domaće privrednike, pa i za strane privrednike, da taj postupak za onoga ko želi da privređuje i stvara nove vrednosti i dobra bude što jednostavniji. U tome je smisao države. Međutim, to se do sada nije događalo i verujem da je ovo najava jedne dobre politike koja treba da bude nastavljena. Pokret "Bogata Srbija" podržava takvu politiku i takvu orijentaciju. Za razliku od ovoga što se zove rasterećenje privrede, ja ću da govorim nešto malo o opterećenju. Neuk sam i nisam vičan baš ovim skupštinskim proceduralnim stvarima i propustio da to na vreme uradim, da podnesem jedan amandman na član 15. Zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu za dodatu vrednost. Kao što znate, to je ovde i ministar Dinkić maločas rekao, u članu 23. stav 1. umesto procenta 18 stavlja se procenat 20. Prišao sam maločas ministru Dinkiću da mu kažem kakav je način da izađem sa jednim predlogom i to evo činim sada pred vama poslanicima. Predlažem da se porez na dodatu vrednost sada sa ovom korekcijom podigne za jedan procenat još i da se taj procenat knjiži na posebnom računu i da služi isključivo za davanje povoljnih zajmova vlasnicima i korisnicima poljoprivrednog zemljišta koji kupuju pumpe, motore, cevi i ostalu opremu. Nije ova suša 2012. godine, koju ćemo pamtiti, razlog što ovo govorim, to sam govorio i pokojnom Zoranu Đinđiću i on je prihvatio da i mi, poput Grčke, koja je slično, onda nije postojao PDV, nego porez na dodatu vrednost, uvela da se na svaku fakturu, svi, i potrošači, građani i poljoprivrednici, plaćaju jedan procenat koji je korišćen upravo za ove svrhe. Rezultat toga jeste da je Grčka danas u stanju da brani negde 30 do 40 procenata, a i oni su imali sušu kao i mi, a mi ćemo imati direktnu štetu od suše 2012. godine od oko dve milijarde evra. Predlažem da se na ovaj način da jedna finansijska poreska obaveza svih građana da počnu da misle o vodi i da se i kod nas, kao u starim civilizacijama, počne, a i danas to postoji, formira, nastane i razvija, živi kult vode, jer koliko vode, toliko i života. To je jedan predlog koji nije moj, nije originalan, ali odavno sam doznao za njega i mislim da nema razloga da pametna i prihvatljiva rešenja, koja su u drugim zemljama dala očigledno dobre rezultate, i kod nas budu prihvaćena. Ovo govorim i kao predsednik Nacionalnog agrarnog saveta, koji će u tom dokumentu, a on će, nadam se, biti krajem novembra ili početkom decembra i pred ovom skupštinom, izaći sa tom idejom da ova zemlja mora da koristi svoje prirodne uslove, a to je energiju sunca, vodu, plodno zemljište, da postane ono što želimo, a to je visoko produktivna zemlja imućnih, zaposlenih ljudi, drugim rečima, da bude bašta Evrope. Molio bih i ministra Dinkića i vas narodne poslanike da ovakvu jednu zamisao podržite. Ona je, dugoročno gledano, početak jednog novog odnosa prema agraru, prema poljoprivredi i prema onim prirodnim blagodetima koje imamo. Neće svaka godina biti sušna kao ova. Ova je ekstremna i pamtiće se, kao što ja pamtim sušu iz 1950. godine, ali mi možemo sa vodom, koja je korektiv Svetog Ilije koji nije pustio oblake sa kišom da postignemo visoku i stabilnu produkciju i da budemo veliki izvoznik hrane. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Ilić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, uvaženi predstavnici Vlade želim da na početku kažem da usvajamo rebalans budžeta, nadam se u toku ove nedelje i set pratećih zakona. Potpuno je jasno već nakon ovih diskusija, da je taj rebalans jedno iznuđeno rešenje, da on zapravo predstavlja samo jedan rezime rada prethodne vlade i da je praktično epilog završna slika koju danas vidimo potpuno jasno. Šta vidimo u rebalansu i šta vidimo kao ocenu rada Vlade? Vidimo da je kasa prazna i ne samo to što je prazna, nije to najstrašnije, već postoji i puno obaveza koje su na neki način bile prikrivene, sklonjene pod tepih, koje moraju sada da se regulišu. Sem poreskih zakona koji prate rebalans budžeta i sam njihov spisak je impresivan. Za mene je impresivno i to dok sam slušao ministra kako čita takse i naknade koje se ukidaju. Slažem se sa gospodinom Trnavčevićem, zaista je neverovatno šta smo mi imali u našem poreskom sistemu, a zamislite muku svih onih ljudi koji su morali da postupaju po tim zakonima, da plaćaju te obaveze, potpuno besmislene, nakaradnih naziva i bez ikakvog reda i smisla. Hvala bogu da je došao dan i došlo vreme da neko počne ozbiljno da se bavi javnim finansijama i njihovim uređenjem. Kako vidim koncept ovih zakona, jednostavno oni su usmereni pre svega, da poprave stanje u domaćoj privredi. Sve ono što smo imali prilike da slušamo kao primedbe, godinama unazad, posebno intenzivno prethodnih meseci, ono što su govorila mala, srednja preduzeća, zanatlije, poslovna udruženja, unija poslodavaca, sindikati, veliki broj njihovih ključnih primedbi, zahteva je praktično uvaženo kroz ove zakone. Ne samo to, čini mi se da nikada u ovoj skupštini nije donet set zakona koji ima tako pozitivno dejstvo na veliki brojprivrednih subjekata i građana. Neko je dao primedbu da nije bilo javne rasprave, formalne. Verujem i tvrdim da je javne rasprave bilo i ona traje već godinama. Godinama predstavnici privrede ukazuju na manjkavosti, na birokratske procedure, na parafiskalne namete. Ovom prilikom će dobar deo tih nameta biti eliminisan. Uvažene su i primedbe NALED-a, i stalne konferencije gradova, zanatlija i ne samo to, gotovo sve političke stranke ovde, pa i moja je, donošenjem ovih zakona, na neki način realizovala dobar deo pred izbornih obećanja koja su se svodila i na to da se ukidaju ti parafiskalni nameti, da se smanje birokratske procedure, da se popravi status u PDV malih i srednjih preduzeća. Građani mogu već od 1. oktobra da vide možda jednu banalnu stvar koja je mene lično nervirala, a verujem i sve one vlasnike automobila, kad čovek prosto ne zna šta ćesa onim silnim priznanicama, a ima ih petnaestak. Ne zna kad, kako da ih popuni i obavezno zaboravi neku od njih, pa ga vraćaju sa šaltera na kome već postoje ljudi koji čekaju red i tu se stvara nepotrebna nervoza. Nadam se da ćemo od 1. oktobra na potpuno drugačiji način to rešavati, da će jedna uplatnica biti dovoljna za sve te formalnosti. Šta se zapravo dešavalo tokom ove godine, i to ste mogli da čujete od ministra, ali želim i lično da podvučem zašto je došlo do ovakvog rebalansa kojim nije zadovoljan ni sam kreator rebalansa, ministar odnosno Vlada, a iprimedbe fiskalnog saveta na njegovu veličinu. Prosto, imali smo eksploziju javnih rashoda u budžetu prvih pet meseci. Nakon toga su neka plaćanja iz budžeta koja su bila obavezna ukinuta, zapravo nisu izvršavana tokom boravka MMF i nakon izbora da bi se na veštački način smanjio deficit i sada je to sve došlo na račun. U ovoj rebalans morale su da budu ubačene, naravno i obaveze koje su preuzete, a koje nisu izmirene i po osnovu isplate subvencija i po osnovu plata železničara Resavice, naknade nezaposlenihi zato imamo ovakvu situaciju. Međutim, svi ovi zakoni koji se menjaju donose sasvim jednu drugačiju sliku javnih finansija i zapravo predstavljaju osnov za stabilnost na pre svega, srednji rok. Mi ćemo već sledeće godine osetiti zaista efekte svih ovih zakona, u smislu smanjenja deficita budžeta što je i ključni cilj i potpuno sam siguran da ćemo imati prepolovljen deficit u odnosu na ovu godinu, da on neće preći tri i po posto, imaćemo prilike to da vidimo prilikom izrade budžeta za 2013. godinu. Mnoga od ovih rešenja su se dugo čekala, ali evo ovo je bila prilika da se jedan paket zakona donese i da kažem, odjedanput ima tako dobre efekte. Danas smo imali priliku da vidimo i to da su, što je paradoksalno malo, neki od koga poslanika bile nervoznije nego što je to obično, umesto da bude obrnuto, da predstavnici Vlade budu nervozni jer brane veliki broj zakona. Bilo je nervoze među poslanicima, možda je to dobar znak. Mislim da je Vlada potpuno sigurna i uverena u ovo što sada radi i to se oseća u atmosferi. Postavlja se pitanje kredibiliteta, kreatora ovih svih zakona, imamo prilike da to slušamo i u medijima ovih dana. Želim da podsetim na nekoliko stvari koje su zapravo, vrlo jednostavne činjenice. Kreator velikog broja zakona koje imamo danas jeste Mlađan Dinkić, naravno na čelu svog tima u Ministarstvu finansija i ja im iskreno ovom prilikom čestitam jer sam svestan koliki je rad uložen da se sve ove izmene zakona obezbede. Ljudi su radili danonoćno, verujte mi, imao sam priliku da posetim par puta Ministarstvo finansija od ujutro pa do kasno u noć se radilo na izradi ovih zakona. To je zaista za svaku pohvalu. Gospodin Mlađan Dinkić kao ministar finansija, mnogi ga osporavaju, vi možete da ga volite, ne volite, da mu priznajete stručnost ili ne, možda on i nije najveći ekonomski ekspert u ovoj zemlji, ali uveravam vas, i mislim da i vi to znate i javnost u Srbiji da u ovom trenutku u Srbiji, jedino ko je spreman da preuzme ovako veliku odgovornost, da ovako veliki posao uradi u tako kratkom roku je on, zajedno sa svojim timom. Zaista je trebalo imati petlju, imati hrabrost da se preuzme ovakvo stanje javnih finansija i da se u neverovatnom roku od svega mesec i po dana pripremi jedan ovakav, obiman paket zakona, koji će konsolidovati javne finansije na duži rok. Na kraju krajeva, ako sam već spomenuo činjenice, valja se podsetiti i činjenice zbog onih koji osporavaju kredibilitet i Vlade i Ministarstva finansija i samog ministra. Evo, gospodin Popović me gleda. On se odlično seća iz vremena dok smo bili zajedno u Vladi. Prvi i jedini put u istoriji Srbije zabeležen je suficit u budžetu 2006. godine. Na čelu Ministarstva finansija je tada bio gospodin Dinkić. Te iste godine je proglašen za ministra finansija u svetu te godine. Ovo ne pričam da bih se hvalio time. Zaista, to su činjenice koje svima nama, a pre svega građanima Srbije, jesu garant da su ove mere dobre, ispravne i da Vlada zna šta radi. Ta atmosfera se oseća čak i ovde u parlamentu. Sasvim je drugačija u odnosu na onu atmosferu koju smo imali prethodnih meseci i godina i oseća se to jedinstvo. Potpuno sam siguran da će ove stvari koje smo imali prilike danas da vidimo i da čujemo i ovi zakoni koji se menjaju biti dosledno sprovedeni i da će zaista veliki broj građana i privrede osetiti pozitivne efekte ovih zakona. Moram da budem otvoren i da kažem – nema ovde samo pozitivnih efekata. Ovi zakoni se odnose i na prihodnu i na rashodnu stranu. Nažalost, bilo je neophodno povećanje poreza na dodatu vrednost za 2%, ali je dobra okolnost opet da je ona niža stopa ostala 8%, te ključne životne namirnice i ono što je najpotrebnije građanima. Zbog toga ne bi trebalo da poskupi. Dobro je da su mala i srednja preduzeća povlašćena na neki način prilikom plaćanja PDV. Plaća će ga nakon naplaćenih faktura. To je bio zaista konstantan zahtev, imajući u vidu krizu u kojoj se Srbija nalazi i veliki stepen nelikvidnosti i to je dobro. Podignut je cenzus za ulazak u sistem PDV. Stvorene su pretpostavke kroz izmene zakona da se obračunamo efikasnije sa crnom ekonomijom. Mnoge su agencije ukinute, Devizni inspektorat, Uprava za igre na sreću i niz drugih, što smatram da će doprineti efikasnijem radu, pre svega Vlade, a i sektora u samom ministarstvu. Na kraju, želim da kažem i to da se nadam, zajedno sa svima vama, da je ovo poslednja godina kada ćemo imati ovako visok rekordan budžetski deficit, da ćemo već od naredne godine biti u prilici da imamo mnogo laganiju i održiviju situaciju u javnim finansijama, da će ove mere pomoći, zajedno sa onima koje tek slede, da se relaksira privreda i da ti ljudi koji zapravo finansiraju sve nas, ta naša privreda koja je na neki način devastirana, malo dođe k sebi, da joj pomognemo da se oporavi da bi bila u budućnosti efikasnija. Dok ovo pričam, pada mi na pamet nešto o čemu sam razmišljao. Mnogi tu našu privredu porede sa kravom muzarom. Obično privrednici kad se žale, oni spominju da ih država na neki način muze. Ako je to već tako, mi smo kroz ovaj rebalans i kroz čitavu ovu diskusiju praktično suočeni sa time hoćemo li da donesemo odluku da tu kravu zakoljemo, da napravimo jednu gozbu i da završimo sa tim ili ćemo pokušati da je zalečimo, nahranimo, da joj pomognemo da može da daje još više mleka u budućnosti. Mislim da je potpuno jasno da privredi treba pomoći i zato mi se i najviše sviđa u ovom setu zakona ta činjenica da su uzete u obzir gotovo sve one primedbe koje smo imali prilike da čujemo od strane privrede, da su uvažene. Nadam se da se na ovome neće završiti. Očekujem da prilikom donošenja narednih zakona, ne samo iz oblasti finansija i privrede, nego i drugih zakona, da će sva ostala ministarstva i Vlada u celini imati još više sluha za ono što tišti privredu i da će zakoni koji će biti donošeni biti u smislu olakšanja privredi, popravljanja poslovnog ambijenta, u kome rade preduzeća, da nećemo odvraćati investitore, da ćemo donositi onakve zakone kakvi već postoje i pokazuju rezultate u razvijenijim zemljama nego što je Srbija danas. Na kraju, želim da kažem i to da sam potpuno siguran da ćemo u narednoj godini rešiti problem ovako velikog deficita, da ćemo ga smanjiti na 3,5%, da ćemo doneti čitav niz zakona koji će ići u istom ovom pravcu. Želim još jednom da ponovim da će poslanička grupa URS podržati i set ovih zakona, kao i sam rebalans prilikom glasanja. Hvala.
Hvala. Gospodin Nenad Popović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, predsedništvo, gospodine ministre, poštovane kolege, sutra ćemo malo više govoriti o rebalansu, a danas ćemo se koncentrisati na ovaj set finansijskih zakona. Naravno, javni dug će krajem godine biti blizu 60%, budžetski deficit za 6,75%. Kamate koje dospevaju do kraja godine su na nivou od 66 milijardi dinara, a prema procenama, samo za kamate u sledećoj godini trebaće nam 99 milijardi. Dobili smo informaciju od gospodina ministra da je plan za sledeću godinu da se budžetski deficit smanji na 3,5%. To bi bilo izvanredno, ali je to veoma optimistička izjava. Za to je potrebno zaista mnogo da se uradi, pogotovo sada kada se bude pripremao budžet za 2013. godinu. Verovatno je potrebna i hrabrost, jer biće sučeljavanja sa drugim ministarstvima, političkim partijama. Videćemo, ali definitivno su Srbiji za sledeću godinu potrebni veliki rezovi i dovođenje deficita na nivo od 3,5% treba zaista da bude prioritet. Samo na taj način nećemo opterećivati sledeće generacije. Naravno, ovaj set zakona možemo da predstavimo kao hitne mere za gašenje požara u finansijskom sistemu i to je uvod u rebalans budžeta. Ovo je početak, nadam se, velikog broja sistemskih zakona, koji bi trebali da uslede do kraja godine. To bi trebalo da bude osnova za finansijsku konsolidaciju srpskog budžeta, srpskih finansija, ali na srednji ili na duži rok. Mislim da to morate da stavite sebi kao prioritet, gospodine ministre, i cela Vlada. Ne možemo više da gledamo godinu za godinom, već isključivo jedan srednji period, a to bi trebalo da bude četiri, pet godina i ukoliko se bude srednjoročno i dugoročno razmišljalo, mislim da postoji potencijal da se kroz nekoliko godina budžet izbalansira. Što se tiče ovih poreskih zakona, poreske politike o kojoj je reč, sve zemlje u EU su u vreme ekonomske krize menjale poreske zakone. Uvek su imale kao osnovu princip da rasterete privredu i da rasterete građane. Ali, ključni cilj su opet trebala da budu nova radna mesta i privredni razvoj. Uvek su razmišljali o razvoju domaće privrede. Naravno, podsticaj o otvaranju novih radnih mesta su dobra mera, ali ono što preporučujem da se razmatra u budžetu za 2013. godinu je takođe i pokušaj da se nađe mogućnost subvencija za očuvanje postojećih radnih mesta. Jer, danas u Srbiji nije samo izazov otvoriti novo radno mesto, mnogo veći izazov za našu privredu je da se sačuvaju postojeća radna mesta i mislim da sve snage buduće vlade treba da budu usmerene ka tom zadatku. Zašto je smanjenje deficita na 3,5% važna mera? Zato što danas, spomenuo sam u početku, samo na kamate u ovoj godini nam treba 66 milijardi, a sledeće godine 93 milijarde. To je samo dokaz da su ova kratkoročna zaduživanja na našem tržištu emisijama ovih hartija najskuplja i zato ove kamate eksponencijalno rastu. Zaduživanja, ja ću se tome vratiti malo kasnije, koje je sada napravljeno sa Ruskom Federacijom od milijardu dolara sa kamatom od 2,9% su dugoročna zaduživanja i sva dugoročna zaduživanja koja danas postoje u budžetu neopterećuju ove generacije. To su krediti na deset, 20 godina sa velikim grejs periodom i oni omogućuju intenzivan ekonomski razvoj. Sve države su se zaduživale u vreme ekonomske krize, ali najvećim delom su se zaduživale ne za popunjavanje rupe u budžetu, nego isključivo za razvoj domaće privrede, svoje sopstvene privrede. Taj princip da nijedan kredit nije skup ukoliko je uložen u domaću privredu, a da je svaki preskup ukoliko je uložen u potrošnju, treba da bude moto bilo kog sledećeg zaduživanja. Naravno, da se vratim i na PDV. Povećanje PDV je iznuđena mera. Srbija je imala prostora za to povećanje. Mislim da ga ima i danas sa ovim povećanjem od 2%, ali reći ću da ono što mora da se uradi paralelno u narednih tri do šest meseci je i smanjenje poreskih nameta na rad. Znači, porezi i doprinosi na plate moraju da se smanje. Privrednicima je potrebno da se to smanji minimum za 20% do 30% kako bi imali dovoljno sredstava da pospešuju svoju sopstvenu likvidnost. Samo povećanje PDV bez ovoga može da ima kratkotrajan efekat i imaće ga, ali neophodno je učiniti svaki mogući napor da se u kratkom roku, kažem, do šest meseci, smanje i poreski nameti na rad. Cilj dalje treba da bude obimna poreska reforma u sledećih godinu dana, koja bi na neki način promenila, ili na neki način smanjila, odnosno poboljšala strukturu srpske privrede kako bi proizvodnja bila jeftinija. Danas, nažalost, u Srbiji samo četiri stotine hiljada radnika, ponoviću, samo četiri stotine hiljade radnika radi direktno u proizvodnji. Ostali su ili u uslugama, ili u javnom sektoru. Mi moramo promeniti strukturu srpske privrede i na vama je, na ovoj vladi, velika odgovornost da u roku od godinu-dve napravite sistemski fundament za ovu promenu strukture. Proizvodnja mora da bude jeftinija u Srbiji. Nama će se smanjiti i broj radnika uslužnim delatnostima ukoliko ne rade mala i srednja preduzeća i ukoliko ne rade veliki privredni sistemi, jer usluge su uvek direktno vezane za proizvodnju. Svi znamo da na jedno radno mesto u proizvodnom sektoru dolazi od pet do deset radnih mesta u uslužnim delatnostima. Zato je stimulisanje sektora proizvodnje, a pogotovo izvoznog dela, jedna od ključnih mera koje Vlada treba da primeni u sledećem periodu. Dobro je da je uvedeno plaćanje PDV po naplati za deo preduzeća sa prometom manjim od 50 miliona dinara, kao privremena mera. Samo da kažem da je DSS ovde u ovoj skupštini 2009. godine predlagala takođe ovu meru, ali nije bila prihvaćena i drago nam je da je danas prihvaćena. Dobro je što je u građevinskom sektoru napravljen ovaj pomak, da investitor plaća PDV, a da podizvođači budu oslobođeni toga. Dobro je da je povećana osnovica za ulazak u sistem PDV od četiri do osam miliona dinara i što je određeno da može da se u svakom trenutku da seodgađa plaćanje PDV po naplati, a ako žele, mogu da ga plate odmah. Opet kažem da je to je samo deo mera. Naravno, ne možemo mi posle dva meseca rada ove vlade da ocenimo kvalitet ovih mera, jer one su iznuđene. Gospodine ministre, ono što želim da kažem je da ćete imati veliki posao u sledećih dva meseca da pripremite budžet i sve zakone koji bi trebali da dođu u novembru-decembru ovde u Skupštini i to će biti pravi pokazatelj planova ove vlade i ekonomske politike o kojoj se govori. Što se tiče akciza, predviđeno povećanje prihoda će doneti u budžet oko 0,25% bruto domaćeg proizvoda godišnje. Mi u DSS smatramo da ste možda mogli da izbegnete povećanje tih akciza na tečni naftni gas, jer, osim toga što ekološki i čistiji, njega koriste slojevi građana koji nisu najbogatiji i sve više i više građana koriste to kao gorivo. Razmislite o tome što se tiče tečnog naftnog gasa. Mi ćemo dati amandman da se to izdvoji. Mislimo da je to na neki način ipak udar na standard, a za ekologiju Srbije je dobro. Budžetu to neće doneti baš veliki problem. Što se tiče taksi, dobra je to strana. Prvi put su ove takse definisane kao cene usluga koje pruža država. Naravno, dobro je i ukidanje parafiskalnih nameta. Ali u ovo, gospodine ministre, mora da se uvede red i u sledećem periodu je pred vama zadatak da se definiše zakon o taksama, koji bi ovu materiju zaista morao potpuno da reguliše. Što se tiče sopstvenih prihoda, odnosno uvođenja prihoda u centralni budžet, dobro je da se to uradi za sve agencije. Bojali smo se, jer nismo imali odmah informaciju da li se to odnosilo na visokoškolske ustanove, na pozorišta i na muzeje. Dobili smo razjašnjenje da se to ne odnosi na visokoškolske ustanove. Moram da kažem da sam u poslednjih nekoliko dana dobio jako mnogo poziva od profesora, dekana sa Beogradskog univerziteta, sa drugih univerziteta, jer u ovoj teškoj ekonomskoj situaciji kada sposobni ljudi u visokoškolskim ustanovama u Srbiji, a imamo ih mnogo, uspevaju da sopstvene projekte organizuju, da ih naplate, što je takođe veliki problem, mislimo da bi bila velika greška da im se ti sopstveni prihodi uzimaju, pogotovo uzimajući u obzir i naučni potencijal koji ti projekti donose za Srbiju. Takođe se to isto odnosi i na pozorišta i na muzeje, jer ono što oni dobiju od tih sopstvenih prihoda, nije njima tako lako dati obratno u budžet. Zato je dobra stvar da su izuzeti indirektni korisnici iz ove odluke. U sledećem periodu očekujemo zakonske predloge, tu ste manje od dva meseca, ali imate sada pola godine pred sobom, koji bi pokrenuli domaću proizvodnju. Domaća privreda puni budžet. Likvidnost je ključni problem za domaću privredu i ova mera koja je doneta pre mesec dana o mogućnosti uzimanja kredita na 18 meseci kod komercijalnih banaka sa grejs periodom od šest meseci i sa otplatom u narednih 12 meseci je dobra, ali gospodine ministre ona ne rešava suštinski problem domaće privrede. Potrebno je u sledećih pola godine naći mogućnost srednjoročnog i dugoročnog kreditiranja. Privredi su potrebni krediti na rok od pet do 10 godina sa grejs periodom od minimum dve godine. Ono što je vrlo važno, mora da se nađe način preko garancijskog fonda da se daju labavije garancije, da preduzeća traže labavije garancije, a garancijski fond bi trebalo neki deo rizika da uzme na sebe. Danas u svetu garancijski fondovi nose deo rizika. Nekada gubi 10 do 15%, a nekada i do 30% od onoga čime garantuju, ali time pospešuju najzdraviji deo privrede. Zašto grejs period od dve godine? Zato što će sledeće dve godine biti jako teške. Moramo smanjiti deficit u prvoj godini na 3,5%, a onda u sledećoj godini na 1,5 do 2%. Zato u ove dve godine, kada ne očekujemo rast BDP, preduzeća bi trebalo da imaju ovaj grejs period koji bi im dao mogućnost da se koncentrišu na sopstvene projekte. Dobro je da se Vlada polako okrenula Ruskoj Federaciji. To je uradio i Kipar koji je predsedavajući EU. Kipar je dobio 2,5 milijarde evra kredita, pri završetku su pregovori o dobijanju još 5 milijardi evra. Tako da jedan mali Kipar sa 7,5 milijardi evra je uzeo kredit od Ruske Federacije iako je predsedavajući EU, jer ti krediti su zaista danas najpovoljniji, dugoročni su, najbolje su kamate i što je najvažnije ne opterećuju danas, a opterećivaće kasnije kada se uloži u privredu i kada se privreda pokrene, onda će opterećivati državu, ali tada će privreda imati mogućnost posle dve-tri godine rada da vraća, odnosno da plaća poreze i doprinose, te kredite. Što se tiče stranih direktnih investicija, moraju da se urade zakoni koji bi pospešili dolazak stranih investitora. Mislim da je važno reći da su informacione tehnologije, koje ste i vi pomenuli, životno važne za budućnost Srbije. imamo izvanredne inženjere elektrotehnike, mašinstva, pogotovo onih koji se bave IT. Ako danas jedan Majkrosoft iz Srbije izvozi 7 miliona evra sa 100 nekih mladih IT stručnjaka, niko nije stariji od 30 godina, zašto ne bismo kroz 4-5 godina izvozili ne sedam, nego 700 miliona evra sa 10.000 mladih IT stručnjaka, jer Srbija ih zaista ima. Mladići i devojke koji završe elektrotehniku mašinstva, neke inženjerske nauke mnogo lakše nalaze posao u inostranstvu, nego neki iz drugih struka i time možemo da se ponosimo. Najbolje bi bilo kada bismo ovde stvorili IT mrežu gde bi dolazile inostrane kompanije. Razmislite o ukidanju svih poreza, o najvećim mogućim subvencijama za IT sektor, jer IT sektor koji dođe iz inostranstva ovde će da upošljava naše najbolje kadrove. Predviđeno povećanje poreske stope na prihode od kamate i dividendi se 10 na 15% je korektno i doneće dodatnih 6 milijardi dinara u 2013. godini. Ponoviću još jednom, potrebna je dalekosežnija reforma srpskog finansijskog sektora da bi pokrenula srpsku proizvodnju. Na kraju da zaključim, sutra ćemo govoriti o rebalansu, mora da se nastavi dalje, mora da se ide u novu industrijalizaciju Srbije, a ono što želim da kažem je da će odnos DSS prema ovoj vlasti biti onakav kakav odnos ima ova vlast prema državi. Mi smo državotvorna stranka i osim očuvanja teritorijalnog integriteta i državnog suvereniteta, razvoj domaće privrede je u osnovi naše politike. Potrebno nam je poštovanje Ustava, pogotovo sada kada je Ustavni sud doneo odluke o neustavnim elementima u Vojvodini. O tome ćemo sutra govoriti na sednici o rebalansu. Da rezimiram, Srbiji je potrebna sinergija političke neutralnosti i nove industrijalizacije. Hvala.
Hvala. Određujem pauzu u trajanju od 60 minuta.
Dame i gospodo, nastavljamo sa radom. Reč ima ovlašćeni predstavnik SPS Zoran Kasalović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvažena gospođo ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poslanički klub SPS podržaće u načelu sve predloge zakona koji su predmet objedinjene rasprave danas, ali zbog specifičnosti situacije, ja ću svoju diskusiju fokusirati isključivo na izmene i dopune seta poreskih zakona koji su deo mera Vlade za stabilizaciju javnih finansija. Potpuno je jasno da se Republika Srbija suočila sa izuzetno teškom finansijskom situacijom koja zahteva odlučne mere fiskalne politike. U tom smislu, Vlada je hitno reagovala i usvojila paket mera za stabilizaciju javnih finansija. Jedan deo tih mera je i danas na dnevnom redu, jedan deo će biti sutra na dnevnom redu. Predložene mere u zavisnosti od načina i efekata koji će se sprovesti, ja bih ocenio kao rigorozne, ambiciozne, socijalno odgovorne, u jednom dobrom delu i nepopularne. Kada kažem rigorozne, mislim pre svega u pogledu eliminisanja nepotrebnih troškova države i birokratije. Ambiciozne su u delu jer pokušavaju i predviđaju i planiraju da budžetski deficit gotovo prepolove sa sadašnjih 7% na 4, odnosno tri i po u 2013. godini. Socijalno odgovorne su u pogledu zaštite najugroženijih slojeva stanovništva i obezbeđuju određenu podršku poljoprivredi i privredi. I na kraju, nepopularne su, pogotovo ovaj set poreskih zakona, jer predstavlja reakciju na prihodnoj strani a to, nažalost, nije moguće bez povećanja poreskih stopa i naravno da su to nepopularne mere, ali, u jednom delu iznuđene. Treba reći da je vreme za takve poteze i vreme kada još uvek možemo da povučemo takve poteze. Cilj plana paketa mera je svakako da se zaustavi vrtoglavi rast budžetskog deficita i javnog duga i, kao što sam rekao, pre svega, obaranje budžetskog deficita sa 7,1% bruto društvenog proizvoda odnosno negde na nivou 235 milijarde dinara na prihvatljiv od 4% bruto društvenog proizvoda, odnosno, uz određeni novi paket mera, verovatno sa novim budžetom za 2013. godinu, i na tih 3,5% bruto društvenog proizvoda, što je i predlog Fiskalnog saveta, i sa nekom pouzdanom verovatnoćom da će se na taj način obezbediti zaustavljanje rasta javnog duga. Uveren sam da haosa nema i da ga neće biti u javnim finansijama. Neće ga biti jer Vlada reaguje. Verovatno da nije predvidela ovaj paket mera i reagovala, možda bi bilo haosa, ali, na sreću, haosa neće biti. U ovom trenutku treba reći da se sada pokazuje da, kada smo Zakonom o budžetskom sistemu predviđali određena fiskalna pravila, znali smo da ona nisu dovoljno dobra garancija da će se svi parametri javnih finansija kretati u okvirima fiskalnih pravila, ali je bilo jasno da ona zaista mogu da postavljaju jednu određenu smernicu, jedan cilj kome treba težiti, a danas vidimo da one predstavljaju i sidro koje jednostavno vuče i javnost i mere Vlade RS da se kreće u okvirima fiskalnih parametara. Predlog izmena i dopuna poreskih zakona i reakcija na prihodnoj strani, radi se o povećanju poreskih stopa i treba otvoreno reći – niko ne može biti srećan, ne može se reći da je dobro, jer nije kada se povećavaju poreske stope, ali, kao što sam rekao, u ovom trenutku nije moguće na drugačiji način popuniti budžet, odnosno ostvariti veće prihode. U neku ruku, to je iznuđena mera. Zbog toga imamo povećanje poreske stope poreza na dodatu vrednost sa 18% na 20%, što nas svrstava u jednu veću grupu zemalja, poput Slovenije, Velike Britanije i Francuske, a čuli smo i od samog ministra da jedan broj zemalja zaista ima enormno veću stopu, ali, jedan deo enormno manju. Mislim da je u ovom trenutku to potpuno prihvatljivo jer je, opet kažem – iznuđen potez. Sa druge strane, dolazi do povećanja akciza kada su u pitanju dizel gorivo, TNG i cigarete. Naravno, akcize su specijalni potrošni porez i one su najomiljenije i najpopularnije kada treba ubrati nove prihode, najsigurnije, jer, radi se o proizvodima koji se ne mogu supstituisati. Dobre su jednim delom što mogu da predstavljaju oporezivanje luksuznih proizvoda, a luksuzne proizvode kupuje prosečno bogatije stanovništvo i u tom smislu taj efekat je delom prevaljen na bogatije slojeve stanovništva. Porez na dohodak građana dovodi do povećanja dividende i prihod od kamate sa 10 do 15% i porez na dobit preduzeća sa 10 na 12%. Ove mere treba da izazovu zaista nove prihode i treba reći da su oni realni, kao što će i proizvesti da se u 2012. godini ostvari novih 16,7 milijardi prihoda, a u 2013. godini 56,4 milijarde dinara. Ono što je bitno i što treba reći, to je da je ovo realna procena ostvarivanja dodatnih prihoda i ovi navedeni rezultati su dostižni. Sama ocena Fiskalnog saveta je da su izmene i dopune ovih poreskih zakona u skladu sa dobrom poreskom praksom i da će proizvesti željene i planirane efekte. Tako kažem, a to piše i u izveštaju Fiskalnog saveta, ali u skraćenom izveštaju. Danas nije na dnevnom redu rebalans budžeta. Mišljenje fiskalnog saveta o rebalansu budžeta verovatno će biti predmet rasprave sutra. Detaljnija analiza svakako iziskuje mnogo vremena i jednu znatno stručniju raspravu, kada su u pitanju izmene poreskih zakona kojima se reaguje pre svega na prihodnoj strani. U tom smislu, kada je o tome reč, zaista nije moguće a da se ne govori i da se zaobiđe Poreska uprava i rad Poreske uprave koja, po mom mišljenju, po mišljenju SPS, zaista zavređuje jedan status, i u materijalnom i u kadrovskom i u organizacionom smislu, jer je to ustanova preko koje država ubira prihode. U ovom slučaju, mi očekujemo i dodatna ovlašćenja i tražimo pojačan rad Poreske uprave. Zaista želim da apelujem i iskoristio sam prisustvo na sednici Odbora za finansije da pokrenem pitanje statusa Poreske uprave i u svetlu ukidanja sopstvenih prihoda, raspisivanja konkursa, pre svega sa željom, ako hoćete i da uporedimo rad Poreske uprave i sa nekim drugim nezavisnim institucijama, poput DRI za koju se poslanički klub SPS više puta zalagao i izražavao podršku. Mislim da je potpuno opravdano da se u tim uslovima znatno više povede računa o materijalnom statusu Poreske uprave. Ima u Poreskoj upravi dovoljno stručnih ljudi, ali, naravno, bolji materijalni položaj, kadrovsko bolje organizovanje, dovelo bi do boljeg rada Poreske uprave, više stručnjaka, i to bi se vrlo brzo osetilo na prihodnoj strani budžeta. Uostalom, poreske utaje su vrlo značajne u Srbiji. Mi imamo sivo i crno tržište i dobro je što se ovoga puta poreskim zakonima, a intencija je i same Vlade, da Poreska uprava značajno poradi na tzv. unakrsnoj proveri prihoda imovine i to je zaista jedan potreban proces u kom su potrebni visoko stručni, odgovorni, moralni i dobro nagrađeni ljudi u Poreskoj upravi, kako bi taj proces mogli sprovesti. Ostvarili bi se dodatni prihodi, ali, ja sam uveren, sprovela bi se i pravda u Srbiji, da konačno svi budu jednaki pred zakonom. Naravno, izmenama zakona, kada su u pitanju PDV pred Poreskom upravom su i novi izazovi, u tom smislu što PDV, koji se ne naplati u roku od šest meseci, moraće Poreska uprava odmah da interveniše. To će biti dodatni poslovi na kojima će se morati angažovati i ljudi, a i sama poreska uprava. Srbija je zemlja sa niskim natalitetom i pored uticaja niske stope nataliteta na demokratski razvitak, ona deluje posredno i na ekonomski razvoj, i na ekonomske faktore, ali i na socijalni razvoj, jer smanjenje aktivno radnog stanovništva svakako utiče na ekonomski razvoj cele zemlje. Zadovoljstvo mi je što je jedan od osnovnih i prvih ciljeva istaknutih u ekspozeu premijera Dačića, da se jasnije i bolje definiše demokratska politika i zaustavi odumiranje nacije, danas predlozima dobija jedan od značajnih stimulansa, pre svega u smislu kada je u pitanju bebi oprema i mogućnost refakcije i povrađaja poreza na dodatu vrednost. Želim da kažem, da je to zaista politika i SPS i da smo mi od 2004. godine raznim modalitetima pokušavali i da se oslobodi bebi oprema 2006, 2007, 2009. godine. Bili smo dovoljno uporni i evo dočekali smo epilog da ovaj nešto drugi modalitet koji smo mi predlagali, ali dovešće do istih efekata da se izvrši povraćaj poreza na dodatu vrednost kada je u pitanju mleko, kolica, kašice i sva druga oprema, neophodna za bebe. Naravno da je poreskom politikom moguće i značajnije podržati porodice sa većim brojem dece i mi zaista u tom smislu očekujemo da i taj novčani stimulans je u Srbiji, cenim, veoma značajan i sa psihološkog aspekta za te porodice, ali naravno i sa materijalnog stanovišta. Izmene i dopune seta poreskih zakona, kao što sam rekao, dominantno su izvršene sa ciljem ubiranja dodatnih prihoda, dakle, fiskalni karakter, ali u jednom svom delu oni su imali za cilj jednostavniji sistem ubiranja i određene olakšice za poreske obveznike. Pomenuo bih određene, pre svega, kada je u pitanju obračunavanje zatezne kamate, prelazi se sa konforne metode na metod prostog internog računa od 100. Zatim, produženje roka sa 12 na 24 meseca na koje se može izvršiti odlaganje plaćanja i smanjenje stupe kamata za mala i srednja preduzeća. Od 1. januara uvodi se mogućnost da PDV plate tek kad robu naplate, a tu mogućnost moći će da iskoriste sva preduzeća čiji je godišnji promet do 50 miliona dinara, a do sada je to bilo na fakturisanu realizaciju, a produženi su i određeni rokovi za podnošenje poreske prijave. Cenzus za obavezan ulazak u PDV sistem se podiže sa sadašnjih četiri na osam miliona dinara, što će mnogima omogućiti da biraju između PDV sistema i paušalnog oporezivanja, što nimalo nije beznačajno, jer sam PDV je jedan složeni poreski oblik koji zahteva mnogo dokumentacije, složene procedure i svakako to određenim poreskim obveznicima može predstavljati problem. Takođe, predviđa se povećanje iznosa PDV poljoprivrednicima sa sadašnjih 5% na 8% i uvodi se obaveza da se novac uplaćuje direktno na račun poljoprivrednika, čime će se izbeći određene mogućnosti poreske utaje i zloupotreba, a značajna novina je takođe da se uvode penali za državu ukoliko se kasni sa povraćajem PDV. Potpuno jedna logična i realna odluka. Sa druge strane, postoji i jedan određeni set mera i odluka kojima se na jedan određeni način uvodi red u javne finansije, a o njima je već bilo reči. Ministar je pročitao preko stotinu parafiskalnih nameta koji se ukidaju i taksi i to je svakako preduslov za jedan jednostavniji i jeftiniji ambijent za poslovanje. Predmet rasprave će biti jedan drugi zakon sutra, a to je Zakon o budžetskom sistemu, ali prosto je nemoguće, svi govornici su o tome govorili, zaobići ga i u ovom trenutku, a on predviđa ukidanje sopstvenih prihoda korisnika budžetskih sredstava. Naravno, da se na taj način želi postići bolja kontrola trošenja javnih sredstava i stvara se prostor ukoliko se boljim planiranjem tih sredstava u narednom periodu mogu i ostvariti određene uštede. Neće više biti plaćanja takse za dokumenat koji izdaje drugi državni organ, što je potpuno i apsolutno logično. Vlada jasno sa predloženim merama izražava i nameru da zaštiti određene slojeve stanovništva kojima je najteže u krizi. Treba zbog toga reći da neće biti zamrzavanja plata i penzija, iako je bilo takvih predloga u javnosti, i od strane stručne javnosti. Dobro je što je Fiskalni savet u neku ruku rekao da je ova mera i za njih prihvatljiva i dobra i da umesto zamrzavanja plata i penzija imaćemo njihov rast koji će biti usklađen sa realnim mogućnostima budžeta od 2%, dakle u oktobru, i 2% u aprilu sledeće godine, da bi se od oktobra sledeće godine njihova indeksacija nastavila u skladu sa fiskalnim pravilima. Neko kaže da je to zaista malo, možda i nedovoljno, ali smatram da je bolje i ovo, nego da su zamrznute, a ovo je sve, kao što sam rekao, u skladu sa mogućnostima i trenutnim potencijalom budžeta Republike Srbije. Za preko pola miliona najugroženijih penzionera, čija su mesečna primanja ispod 15.000 dinara, Vlada je obezbedila posebnu pomoć u iznosu od 16.000 dinara, godišnje, čija je prva rata isplaćena danas, kao što smo čuli. Radi se o vrlo osetljivoj socijalnoj kategoriji čija su to jedina primanja. S druge strane, ova mera, od strane nekih političkih stranaka trpi određene kritike. Međutim, ovakva praksa postoji u gradu Beogradu i to vrlo dobra. Na ovaj način se ukida jedna diskriminacija između penzionera u Beogradu i Srbiji. Razgovarao sam sa nekim penzionerima, neko misli da je to zaista malo, ali tim ljudima koji primaju do 15.000 dinara zaista svaki dinar je vrlo vredan, makar i da plate struju, režiju i sve ostalo. Njihova je procena da to će to zaista biti značajna pomoć za njih. To naravno košta državu. Mi smatramo da država to treba da plati. To su živi ljudi, nisu brojke sa kojima se može manipulisati. Naravno, PDV je porez koji je prilično nepravičan i on jednako opterećuje sve potrošače bez obzira na standard. SPS je zadovoljna što je ova niža stopa ostala na nivou od 8% i gde je obuhvaćena pre svega hrana i oni proizvodi koji su socijalno veoma značajni, dakle, proizvodi koje kupuju najsiromašniji slojevi stanovništva i na taj način se različitim skalama stope u stvari dobija neka progresivnost ovog PDV, a svakako očuvanjem ove niže stope na ovom nivou, mogućnost da hrana i one najosnovnije namirnice ne poskupe. Na kraju, rekao sam da ocena ovih mera zaista može da bude, da su one i rigorozne, ambiciozne i hrabre svakako jesu, jer su tek sa novim budžetom i novim merama pred nama mogućnost da ostvarimo sve ove ciljeve i prepolovljavanje budžetskog deficita, ali one zaista jesu neprijatne i teške kada su u pitanju reakcije na prihodnoj strani. Ali, smatram i poslanički klub SPS misli da one već u 2013. godini omogućavaju da ugledamo svetlo na kraju tunela, stabilizaciju javnih finansija. Uz moju želju i obavezu, svakako svih nas, ali i Vlade Republike Srbije da iz ove cele situacije, onoga svega što se dešavalo do sada izvučemo određene pouke, da ne ponavljamo greške. Naravno SPS poziva sve da napravimo jedan potreban politički konsenzus kada je u pitanju jedno ovako važno državno pitanje, kao što su javne finansije, a nova Vlada Republike Srbije, kao jedan kompaktan tim, na čelu sa premijerom Ivicom Dačićem, uveren sam daće pun doprinos i uspeti u namerama. U tome uveravaju svakako i rezultati koji su postignuti već u ovih prvih 45 dana, i ako za ostale vlade se ostavlja i rok od 100 dana, ova vlada već odlično i prve dobre rezultate u vrlo kratkom roku iskazuje. Zbog svega navedenog, Socijalistička partija Srbije, poslanički klub podržaće u načelu predloge zakona, koji su danas na dnevnom redu. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana gospođo ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću se na samom početku mog obraćanja osvrnuti na način zakazivanja ove današnje sednice, na način vođenja ove sednice i vreme kome sada trenutno prisustvujemo posle pauze koju smo imali. Dakle, ova sednica je zakazana juče u 15,00 časova, kada je šef naše poslaničke grupe oko 15,00 časova zvao da pita da li će zaista ta sednica koja je najavljena u novinama, na televiziji, a mi poslanici nismo upoznati sa detaljima, o čemu će se razgovarati na toj sednici, pitao da li će te sednice zaista sutra biti, kaže – da biće sednica i biće oko 30 tačaka dnevnog reda. Naš šef poslaničke grupe je pitao, pa dobro da li ćemo dobiti saziv, pa kaže – možemo vam izdiktirati ako hoćete, 30 tačaka dnevnog reda, da li ćete zapamtiti, pošto je bio na ulici, pa kaže – nisam baš siguran da ću moći zapamtiti svih 30 tačaka dnevnog reda. Dakle, na taj način je ova sednica sazivana. Prisustvujemo dakle, jednoj sednici vrlo ozbiljnoj, na kojoj se između ostalog govori o rebalansu budžeta, o promenipetnaestak, moglo bi se reći čak sistemskih zakona na sednici, sa čijim se materijalom poslanici nisu mogli upoznati, na sednici koja je započeta danas u 15,00 časova, na sednici kojoj je ministar Dinkić govorio oko dva časa. Njega nažalost sada nema tu, a hteo sam da ga podsetim ukoliko želi da postigne rekord u govorništvu, u dužini govora, da je Fidel Kastro na sednici Ujedinjenih nacija govorio četiri sata, 20 minuta, ali nisam rekao da je oborio rekord govorom u Kongresu Komunističke partije Kine, gde je govorio sedam sati i deset minuta, u komadu. Gospodin Dinkić, istina, nije govorio u komadu, već je od tri i po sada, koliko je današnja rasprava trajala, on govorio dva sata. Svega sat i po vremena su govorili šefovi poslaničkih grupa, dočekali smo pauzu za ručak ili za večeru, ne znam šta je predsedavajući, kako je objasnio ovu pauzu, Ligu šampiona, gospodin Dinkić je verovatno otišao da gleda utakmicu Lige šampiona. Ovde je gospođa, ministarka za energetiku i životnu sredinu i razvoj, nisam baš sasvim siguran, kakve veze ovo ministarstvo ima sa PDV i povećanjem osnovne stope PDV sa 18 na 20%, ali po svemu sudeći je to dogovor da regioni rade prvu smenu, a da Srpska napredna stranka radi danas drugu smenu. Mi smo ovde ceo dan, čekamo, i nažalost naši poslanici neće moći danas govoriti, iz osnovnog razloga što će njihov red da govore pasti negde oko ponoći. Tada neće građani moći da slušaju tu diskusiju, kako je rekao predsedavajući, neće ovo biti diskusija otvorena za javnost, kako je to on najavio i time objasnio zbog čega je sazvao sednicu za 15,00 časova. Ova sednica je sazvana za 15,00 časova, da bi gospodin Dinkić održao svoj monolog, da bi nastaviooptužbe neosnovane na račun dojučerašnjih svojih koalicionih kolega, iz osnovnog razloga što ova vlada nema nikakav koncept. U svom Ekspozeu koji sam sačuvao, pošto sam računao, kao i većina poslanika da od toga neće biti ostvareno ama baš ništa i na putu smo da tome budemo svedoci, nažalost, je rekao da drugi veliki problem naše zemlje jeste ogromno socijalno raslojavanje, najveći broj siromašnih i jedan odsto privilegovanih i bogatih, koji se izdvajaju od ostalog društva, koje se po svojoj aroganciji i pohlepi mogu označiti kao nova aristrokracija. Takvo stanje ogromnih socijalnih razlika podriva stabilnost države i društva. Da li je povećanje osnovne stope poreza na promet sa 18 na 20% atak na ovu aristrokraciju, da li je na ovo mislio premijer u svom Ekspozeu? Premijer je u svom Ekspozeu rekao da neće pozivati na štednju i stezanje kaiša građana, čiji je životni standard u prethodnom periodu doživeo drastičan pad. Tu je stajao kada je to govorio. Dakle, neće pozivati građane na stezanje kaiša. Da li je činjenica da povećava osnovnu stopu PDV sa 18 na 20%, pozivanje na stezanje kaiša? Jeste. Ozbiljno pozivanje na stezanje kaiša. Nažalost, nekih proizvoda već sada nema na rafovima naših prodavnica i nemaju šta da kupe, a kaiš su odavno stegnuli u Vladi i u periodu kada je postojala svetska ekonomska kriza, kada je bilo problema i kada smo bili na dobrom putu da tu krizu prevaziđemo, nažalost, vi nas vučete nazad. Ulogu države shvatam kao potrebu da pomogne i građanima i privredi i svim drugima kojima je pomoć potrebna. Današnje izlaganje gospodina Dinkića nije ništa bilo drugo nego nastavak izborne kampanje. To čini od maja meseca, kada su izbori završeni, zajedno sa svojim koalicionim partnerima, imajući pre svega za metu napada dojučerašnje kolege, ministre, sa kojima je sedio u Vladi, izglasavao zakone i druge pravne akte, koji su stizali u Skupštinu. Danas su oni predmeti njegovog žestokog napada, njegovih laži, beskrupuloznih laži. Kako bi se mogla nazvati izjava koju je dao pre nekoliko dana, u jednoj vrlo gledanoj televizijskoj emisiji, da je 80% sredstava Fond za životnu sredinu koristio za bilborde. Proverili smo, ispod dva procenta bili su procenti za bilborde. Dakle, slagao je za 78%. Mi smo se uverili da on ne govori istinu i u ranijem periodu. Međutim, bili smo zajedno u Vladi. Prethodni premijer, nije mogao da trpi tu aroganciju i na neki način podmetanje nogu na svakom koraku, što će činiti verovatno i ovoj vladi, ali to je na vama da procenite, kako ćete to tolerisati i bio je na neki način isključen iz te vlade, naravno, on je čovek sa puno sujete i sada se sveti bivšim kolegama. To nije ni malo dobro za ovu državu. To je možda dobro za njegovu sujetu, ali to nije dobro za ovu državu, da svaki dan uređuje dnevne listove, uređuje njihove naslovne stranice, određuje naslove tih naslovnih stranica, gde su njegove dojučerašnje kolege, predsednik Vlade, lažovi, lopovi, itd. Znamo, kako su njegovi sadašnji koalicioni partneri ga nazivali, dok nisu ušli sa njim u vlast. Kako ne proceniti da je ovo bacanje prašine u oči građanima i reći da je ova vlada napravila pomak? Kako u situaciji kada će sutra pred nama biti budžet, čija je prihodovna strana povećana za 20 milijardi, a rashodovana povećana za 25 milijardi. Dakle, ukupni rashodi u budžetu su povećani za pet milijardi, to građani treba da znaju. Siguran sam da je njih malo koji u ovo vreme gledaju zasedanje Narodne skupštine. Sadašnjoj opoziciji daje se vrlo malo prostora u medijima koje ste preuzeli, ali građani će sigurno jednog dana saznati da ste vi povećali deficit, da ste vi povećali troškove u budžetu, dakle, konkretno ovom odlukom pet milijardi. Danas je gospodin Dinkić govorio o svemu, sem o temi dnevnog reda. Govorio je o unakrsnom ispitivanju imovine. Šta znači unakrsno ispitivanje imovine za ministra koji je u svim prethodnim vladama, u kojima je bilo i predstavnika DS-a i u kojima nije bilo predstavnika DS-a, već DSS koji je, moglo bi se reći, deo ove vladajuće koalicije, to se vidi po njihovim izjavama i stavovima, koalicijama po lokalu, današnjim izlaganjem gospoda iz DSS-a koji su na neki način samim tim, samim svojim izlaganjem se priključili vladajućoj koaliciji, nema tu nikakve tajne, ovde je prava opozicija ostala DS, naravno sa svojim koalicionim partnerima. Naravno i LDP sa svim svojim temama u kojima više napada DS nego što ozbiljno napada vladajuću koaliciju. Kako gospodin Dinkić, koji je danas govorio dva sata za ovom govornicom Skupštine, nije omogućio poslanicima da kažu šta misle o ovim zakonima koji su danas na dnevnom redu? Kako može da objasni građanima da je poreska stopa povećana sa 18 na 20 posto i da će svi proizvodi koje oni kupuju, osim hrane koja nažalost već ponestaje u rafovima poskupeti za 2%? Danas sam moram reći da sam po tim utiskom ušao u jednu radnju elektro-opreme u nameri da kupim 10 malih eksera za neke fotografije koje sam lično radio, da ne bih opet bio predmet ispitivanja porekla imovine, ne radi se o nikakvim umetničkim fotografijama, nego o fotografijama koje sam radio i slušao sam razgovor prodavca i njegovog poslovođe u kome taj prodavac kaže: "Pa zar opet idu cene gore?" Taj predmet o kome su govorili je koštao 120 dinara, danas je 200 dinara. Rekao mu je poslovođa da to nije konačna cena. Zbog čega? Pa, zbog svega onoga što je do sada uradila Vlada za 45 dana, odnosno, da budemo pošteni, ne za 45 dana, već od dana kada je premijer Dačić najavio da će se kandidovati i da će biti premijer. Od tog dana ova vlada na neki način funkcioniše kao ekipa. Šta ste do sada uradili? Doneli ste Zakon o Narodnoj banci leks personalis, kako je u stručnoj javnosti nazvan zbog jedne osobe, urušili ste sav kredibilitet koji je naša Narodna banka imala u međunarodnim okvirima, za 10 dana snižen nam je kreditni rejting, za 20 dana poskupeli su svi krediti na međunarodnom tržištu za naše privrednike, za našu državu itd. zbog povećanja rizika ulaganja u Srbiju. Da li je to ono što su privrednici očekivali? Da li ćete im sa povećanjem poreza sa 18 na 20 posto reći da im činite dobro? Šta se dalje dešavalo? Oterali ste MMF. Došli su u posetu Srbiji samo zato da bi se uverili da li zaista kanite da ostanete kod postojećeg Zakona o Narodnoj banci u kojem postoji dvostruki sistem upravljanja i koja je ustrojena po partijskom sistemu. Došli su samo to da vas pitaju. Gospodo, izjavama, koje ne bih ponavljao, gospodina Dačića, predsednika Republičke Vlade, koji se psovačkim rečima odnosi prema toj federaciji, konfederaciji, kako god hoćete i prema ljudima koji u njoj rade, tera EU iz Srbije. To nije dečije igralište niti je to mesto za zbijanje šala. Vođenje države, vođenje Vlade je jedan vrlo ozbiljan posao. Neko ko na taj način misli da vodi državu dovešće nas, nažalost, u 90-te godine. Taj rečnik nije koristio ni njegov bivši predsednik. Možda je radio gore stvari, ali se tim rečnikom nije koristio. Danom stupanja na vlast počele su da stižu i odluke Ustavnog suda, kojima se na posao vraćaju sudije. Ne kažem da tu nije bilo i poštenih ljudi, ali sudije koje su krivično… (Predsedavajuća: Molim vas, vratite se na temu.) Zbog čega danas to niste rekli gospodinu Dinkiću, vašem predsedniku, da se vrati na temu? (Predsedavajuća: Gospodin Dinkić je govorio o tački dnevnog reda.) Unakrsno ispitivanje imovine je tačka dnevnog reda bila danas? Ne sećam se da je takva tačka dnevnog reda bila danas na dnevnom redu, ali vratiću se na temu. Dakle, dva zakona koja su danas na dnevnom redu jesu Zakon o izmenama Zakona koji se tiče poreza na dodatu vrednost, kojim se poreska stopa povećava sa 18 na 20 posto. To je ono što je ova vlada dala građanima. Od dana usvajanja ovog zakona svi proizvodi, građani Srbije da znate, biće skuplji 2%. Ne 2%, znamo kako trgovci sa kojima ste, po svemu sudeći, u dobrim odnosima, stvaraju konačnu cenu. Od dana usvajanja ovog zakona mali privrednici će plaćati sirovine poluproizvode za isti procenat uvećanja. Dakle, veće će cene biti njihovih ulaznih proizvoda i sve ovo što ste rekli, da ih oslobađate raznih taksi i doprinosa, neće nadomestiti povećanje ovog PDV. Drugi zakon kojim bacate prašinu u oči jeste, recimo, ukidanje obaveza posedovanja fiskalnih kasa za određen broj zanatlija. Ovo je, rekao bih, vrhunac političkog cinizma, ali moglo bi biti i predmet odgovornosti i političke, a mogao bih reći, služeći se terminologijom koju je Dinkić upotrebljavao ovih dana, i krivične odgovornosti. Dakle, gospodin Dinkić je bio zagovornik fiskalizacije. Naterao je male privrednike da kupe fiskalne kase. Mnoge je naterao da se zaduže, da idu na edukaciju za korišćenje fiskalnih kasa, da kupe uređaje za povezivanje sa Narodnom bankom. Sada velikodušno vaša Vlada i ministar Dinkić predlažu zakon kojim se ukida obaveza posedovanja fiskalnih kasa. Zašto u ovom zakonu nema odredbe da će vlasnicima tih fiskalnih kasa biti vraćen novac koji su uložili u kupovinu tih fiskalnih kasa, naravno, uvećan za porez i doprinos koji su platili i uvećan za kamatnu stopu koja bi na taj novac dobili da su ga držali u nekoj od Komercijalnih banaka. Taj iznos bi se kretao sigurno do 600, 700 evra. Dakle, u svom amandmanu sam predložio da se obaveže država da tim vlasnicima fiskalnih kasa nadoknadi taj iznos i mislim da bi to bilo zaista pošteno, jer oni nisu dužni što su možda prekjuče kupili fiskalnu kasu ili pre pet godina i što sada ta kasa više njima ne treba po odluci ove vlade. Na kraju, naravno, ja, a ni poslanička grupa Demokratske stranke, nećemo podržati ovaj zakon iz osnovnog razloga što on ne ide ka pomoći običnim građanima, da oni ne stežu dalje svoj kaiš, već je on demagoška priča koja je usmerena na zavaravanje građana da ova vlada nešto radi. Ova vlada se još uvek nalazi u izbornoj kampanji, još uvek se borite za pozicije u ovoj vladi, još uvek gledate na koji način i kako ćete izaći iz te borbe. Tako da ne smatram ove zakone kao bilo kakvu promenu. Povećanje deficita odnosno ukupnih rashoda za pet milijardi, to dokazuje. Hvala.
Hvala. Gospođa Saveljić, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Reklamiram povredu Poslovnika, član 96. Po drugi put danas slušamo kritike na račun predlagača, a znamo da je po našem Poslovniku vrlo precizno definisano da predlagač može da dobije reč kad god je zatraži i da se na njega ne odnosi nikakvo vremensko ograničenje, te zaista smatramo da se ministar Dinkić ponašao ne samo odgovorno kao ministar, nego i potpuno u skladu sa našim Poslovnikom. Takođe znamo da su poslanici nekih poslaničkih grupa, nažalost, možda u prethodnom periodu imali više priliku da svoje ministre viđaju na savetovanju ekonomista u "Grand" hotelu na Kopaoniku, nego ovde u Skupštinu, ali očigledno je da se, na svu sreću, ta praksa menja. Mislim da je za svaku pohvalu to što je ministar Dinkić danas proveo pet sati sa nama, od toga, verovatno, kako je kolega precizno izmerio, dva sata i govorio. To je bilo od vrlo velikog značaja ne samo za nas poslanike nego i za građane Srbije. Za nas poslanike svakako jeste jer smo dobili detaljna obrazloženja i o merama i o stanju u kom se država nalazi, ali smo mi kao poslanici imali priliku i da pročitamo zakone i da budemo na odborima i da eventualno prisustvujemo raznim drugim mestima gde su se zakoni tumačili i objašnjavali, a građani to nisu. Mislim da je ovo bilo vrlo važno za njih. Danas su dobili potpunu priliku da čuju koji se to paket mera predlaže, jer se on u krajnjoj instanci tiče njih i njihovog životnog standarda. Zamoliću ministra Dinkića i prisutnu ministarsku i sve ostale ministre da nastave sa ovom praksom, jer verujem da većina poslanika deli ovo mišljenje.
Hvala. Gospodin Kasalović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća. Reklamiram povredu Poslovnika, člana 107, mada je bilo i člana 106, dakle, vi ste upozorili govornika. Govornik na sednici Narodne skupštine dužan je da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. naime, prethodni govornik je izneo određene neistine i dezinformacije. Oterali ste za 45 dana MMF. Misija MMF je u januaru mesecu ove godine izašla. Tada smo imali nemušta objašnjenja bivšeg premijera i ministra finansija da to MMF nije učinio, da je u nekom prelaznom statusu. Imali smo jednu široku raspravu na Odboru za finansije i jednostavno je to istina. Ova vlada za 45 dana ni slučajno nije oterala Misiju MMF, već ta nemušta objašnjenja. Pravimo distancu sa EU, navodno premijer Dačić i ova vlada. Pa, jedna od prvih poseta premijera Dačića je bila Briselu gde je jasno istaknuta podrška radu vlade, njenom proevropskom opredeljenju i intenciji Vlade i premijera da u interesu Republike Srbije se ispune uslovi. Jedino nemamo te pokretne ciljeve sa željom da zaista i dobijemo što pre datum za otpočinjanje pregovora. Pre će biti da ponovo ta nemušta objašnjenja o faktičkom i stvarnom stanju javnih finansija Republike Srbije, sumnjive privatizacije u kojima su očigledno učestvovali pripadnici određenih političkih stranaka udaljavaju EU i Srbiju od EU, a ne ova Vlada, koja u prvih 45 dana, jedina vlada se na ovaj način proziva, u svim demokratskim društvima je to neki period od 100 dana. Premijer je rekao da neće biti zamrzavanja plata i penzija, u tom smislu oko stezanja kaiša i toga nema. Vlada je kompaktna, na čijem je čelu Ivica Dačić, i naravno da sa jednom ovakvom neargumentovanom kritikom, neistinama, u ovom trenutku Vlada nema ni ozbiljnu alternativu.
Hvala. Vladimir Ilić, replika. Izvolite. Dva minuta.
Gospodine Veselinoviću, prosto je neverovatno da vaša opsednutost Mlađanom Dinkićem ne prestaje sve ovo vreme. Neverovatno je da vi kao demokrata nekom ovde u ovom parlamentu uskraćujete pravo da govori. Ministar ima pravo da govori zato što se radi o ozbiljnim zakonima. Njegov govor ničim nije ograničen ovde i mislim da je dobro da smo svi čuli šta je govorio o ovim zakonima. Vi kažete da on uređuje novinske naslove. Čitava Srbija i svi mi ovde znamo ko uređuje i kako su se uređivali novinski naslovi i dan danas i ko to radi. Vi se pitate šta je to unakrsna procena. Sticajem okolnosti, kao poreznik znam šta je to pa ću da vam kažem. To je jedna poreska metoda koja će mnoge vaše kolege da dovede u ozbiljan problem jer neće umeti da objasne odakle im nenormalno bogatstvo koje su stekli. Vi se čak zavađate sa vašim kolegama iz opozicije. Očigledno imate problem jer vam LDP preuzima lidersku poziciju u opoziciji i meni je to potpuno jasno. Dakle, vi ste vašom bahatošću, osionošću sebe doveli tu gde jeste. Zaista deluje jadno sve ovo što ste govorili. Još jednom vas pozivam kao demokratu da nemate pravo da uskraćujete reč bilo kome, a najmanje predstavnicima Vlade koji su ovde došli da obrazlažu i da brane zakone koji su na dnevnom redu. Hvala vam.
Hvala. Janko Veselinović, replika. Izvolite.
Zaboravio sam u računanju vremena koje je govorio gospodin Dinkić da kažem da je na to vreme govorio još i gospodin Ilić 20 minuta. Dakle, gospodin Dinkić i predstavnici Regiona su govorili dva sata i 20 minuta od tri i po sata koliko je trajala rasprava. Ne osporava niko gospodinu Dinkiću pravo da govori, ali neka mera mora postojati. Trebali bi narodni poslanici da imaju mogućnost da makar koju minutu kažu nešto u ovoj Narodnoj skupštini. Ovo je Narodna skupština, a ne Vlada Republike Srbije, niti je ovo sednica Regiona. Dakle, gospodin Dinkić je govorio preko svake mere, preko svake uljudnosti prema ovoj Skupštini. I nisam ja ponizio ovaj dom nego gospodin Dinkić, i o tome je reč. Gospodine Iliću nisam vas pitao šta je unakrsno ispitivanje. To je verovatno kada nekoga unakrste pa ga ispitivaju.
Molim vas da se ne obraćate neposredno narodnom poslaniku.
Hvala. Nisam to pitao, nego sam rekao da to nije bila tema današnjeg dnevnog reda, da nijedna od tačaka dnevnog reda nije bio zakon o unakrsnom ispitivanju. To je bio samo primer o čemu je sve gospodin Dinkić govorio, a najmanje je govorio o temi. Tako da, gospodine Iliću, meni je drago da vi i vaše kolege iz Socijalističke partije funkcionišete kao jedna celina. Meni je žao što mi kao opozicija ne funkcionišemo kao jedna celina. Još jednom ću ponoviti da DSS nije opozicija ili makar nije prava opozicija. (Predsedavajuća: Vreme.) Dozvolite to meni da ocenim, a ne vi da ocenjujete.
Gospodine Iliću, izvolite.
Gospodine Veselinoviću, vaš problem je očigledno jer niste svesni da ste napravili haos u javnim finansijama i ovu sednicu držimo upravo zbog toga što imamo rekordni budžetski deficit. Napravljena je takva rupa u budžetu koju nećemo moći nekoliko godina da saniramo. To je vaše delo. Spomenuli ste, između ostalog, kako je moguće da Mlađan Dinkić govori danas o ovim temama, a sedeo je sa vama u Vladi? Pa, sedeo je sa vama u Vladi dok ga niste izbacili samo zato što vam je rekao istinu koju znaju svi građani. Verovatno je pogrešio što vam je to rekao, kad već svi znaju da ste imali nesposobnog premijera i ministra finansija koji je upravo napravio ovaj haos u javnim finansijama. Ono što mi danas pokušavamo da uradimo jeste da dovedemo u red, da stabilizujemo finansije, da napravimo promene zakona koje će omogućiti održivi rad Srbije u budućem periodu i održivi budžet u narednoj godini. Dakle, nemate pravo da govorite o tim stvarima gde ste vi direktno bili umešani, ne vi lično, naravno DS koja je imala odgovornost za javne finansije poslednjih šest godina. Za tih šest godina zadužili ste zemlju dvostruko. Godine 2006. spoljni dug je bio 7 milijardi, a danas je on 15 milijardi. Tada je bio 30% DžDP, a danas je on 56, odnosno 66%. Nemate pravo nikome da branite da govori, a ponajmanje ministru finansija.
Hvala. Gospodine Veselinoviću, izvolite.
Hvala. Zaista se više neću javljati ako ne budem pomenut. Podsetiću gospodina Ilića da je haos u javnim finansijama napravio Zakon o finansiranju lokalnih samouprava sa 42 milijarde dinara. Fiskalni savet je na vreme upozoravao na tu činjenicu. Nije taj zakon predložio niko iz DS, nego ga je predložio gospodin Dinkić, koji je danas nevin za sve ono što je prethodna Vlada činila. Dokaz da će tog deficita biti još jeste činjenica koju sam istakao da je ukupan rashod povećan za pet milijardi i uvećan je ukupan deficit. Da li nam to nešto govori?
Predrag Marković, ali po kom osnovu?
Poslovnik. Poštovana predsednice, samo mala molba i za vas i za učesnike u ovoj debati. Svima nam je u interesu da se zakoni donose kroz jasno propisanu proceduru, te vas molim da u okviru toga svi poštujemo doprinos koji daju poslanici. Vas lično molim da ostavite slobodu poslanicima, posebno onima koji su ovlašćeni za jednu tačku dnevnog reda, da u okviru vremena kojim raspolažu bez prekidanja i ocena da li se oni striktno drže teme ili ne, nađu način da iskažu svoje razumevanje tačaka koje su na dnevnom redu. Njihovo je pravo da ne znaju da je sada 23 tačke, već da misle da su samo dve, pa da o njima govore. Njihovo je pravo da pretpostavljaju da je neko predložio neki zakon za koji su poslanici Narodne skupštine glasali ovde. Kao što znate 532.000 glasača, odnosno građana Srbije je predložilo zakon o kome je reč. Njihovo je pravo da se predstavljaju da su bili članovi Vlade sa nekim ko je danas član Vlade, a nisu bili članovi Vlade. To je njihovo demokratsko pravo. Molim vas da prepustite poslanicima da sami nalaze način na koji će metaforično sa tačnim ili netačnim podacima da zastupaju svoje stavove. To je osnova procedure koju svi zajedno poštujemo. Ne tražim da se o ovome Skupština izjasni. Hvala.
Hvala vama. Čuli smo objašnjenje, međutim, nismo čuli koji član Poslovnika je povređen. Reč ima Đorđe Stojšić.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, zahvaljujem što ste mi dali reč. Danas smo pokušali da učestvujemo u diskusiji i na Odboru za finansije, ali nekoliko puta smo pokušavali da se javimo, što nismo uspeli. Nadam se da to nije neka nova praksa da opozicija ne može da govori na odborima, kad već ne može da ima predsednike, ne bi bilo dobro za dalji rad i razvoj parlamentarizma. Žao mi je što gospodin ministar nije tu da nas sve sasluša. Mi jesmo iz lige, ali očigledno nismo iz "Lige šampiona". Onda to nije dovoljno da bi on ostao da čuje. Mada, možda se kladio, pošto analiza projekcija igara na sreću mu izgleda ide dobro, pa bi to bio još jedan od načina da se parafiskalno napuni ovaj budžet. Vratio bih se malo na temu, a to je set ovih zakona koji je predložen, pošto mislim da je diskusija otišla u pogrešnom pravcu. Naravno, ovo je samo vrh ledenog brega u odnosu na ono što je predloženo konkretno od NALED i USAID koji su uradili dobar posao i predložili gomilu izmene u tzv. giljotini propisa, ali nije po nama dovoljno za ono što bi tek trebalo da se uradi i što bi eventualno dalo neke efekte koji su preko potrebni da bi stimulisali privredu i da bi pospešili rast i razvoj. Kao što znate, a mislim da to i šira javnost vrlo dobro zna, problemi naše ekonomije nisu samo parafiskalni nameti, nego je činjenica da danas imamo depresiju ili tzv. recesiju, odnosno pad društvenog proizvoda, tako da stimulacija rasta, odnosno ekspanzionistička monetarna i fiskalna politika su nešto što se svuda u svetu danas koristi. Podizanje PDV od 11%, koliko će građani više plaćati, je jedna od mera da se smanji budžetski deficit, ali ono što po nama nije niko ovde, bar od predstavnika predlagača, mnogo spominjao, to je rashodna strana budžeta i činjenica da nisu po nama problem parafiskalni nameti, nego paranormalna javna potrošnja, naročito u nekim delovima koji se tiču transfera nižim nivoima, odnosno lokalnim samoupravama i subvencijama, ali o tome ćemo diskutovati kada bude reči sutra o budžetu. PDV je inače porez na dodatu vrednost, što znači da može biti i 20 i 30 i 40% ako nema dodate vrednosti. To sam spominjao u jednom od ranijih izlaganja, a to je da mi jednostavno imamo industrijsku proizvodnju na nivou osamdesetih godina i niko ne želi da kupi ništa što mi proizvodimo. To je strukturni problem ekonomije koji će po meni biti nešto sa čim će se suočiti ova vlada, a mislim da će i neka sledeća. Reforma poreskog sistema i poreske uprave, drago mi je da se to konačno otvorilo kao tema. Jedna smo od retkih zemalja koja ima regresivnu poresku stopu, što u praksi znači to da što manje zarađujete – veća je stopa, što više zarađujete – manja je stopa. PDV je inače najnepravedniji način oporezivanja, jer je stopa ista i za onog koji ima mesečne prihode od 10 hiljada dinara i za onog koji ima mesečne prihode od 10 hiljada evra. Uređenje na tom planu da se, pošto se govorilo i u ekspozeu premijera i u više navrata o socijalnoj pravdi, mislim da bi ispravka načina oporezivanja, konkretno, dohotka građana bila jedna od prvih stvari koje bi morale da se analiziraju, jer ljudi koji imaju najniža primanja su oporezovani sa najvećom stopom. Jedna od mera ovde je i odlaganje plaćanja PDV. Po nama je to više neki način da se možda u budućnosti reformiše Poreska uprava iz razloga što i danas ako ste u pretplati sa PDV, konkretno pitajte ljude iz privrede, i ako taj PDV potražujete nazad, ne da ga nećete dobiti, nego ćete dobiti kontrolu Poreske uprave koja će vam zaračunati toliko kazni da vam se ne isplati uopšte potražujete taj PDV. Ova mera je sama po sebi dobra, postoji i u nekim drugim zemljama, ali nije ključ problema. Ono što je takođe važno da sagledamo u smislu paketa ovih zakona je odnos centralne vlasti i lokalne samouprave. Ovde se sada ukidaju ponovo neki izvorni prihodi lokalnih samouprava, iako je pre samo godinu dana donesen čuveni Zakon o finansiranju lokalnih samouprava koji je tada napravio rupu u budžetu, odnosno MMF je pravio problem oko toga, jer je budžet Republike Srbije imao troškove veće za neke 42 milijarde dinara, kao što je kolega već pomenuo, tako da se sada ponovo centralizuju prihodi fiskalni. Kako saznajemo od predstavnika predlagača, vršiće se monitoring trošenja sredstava na nižim nivoima vlasti, naročito u domenu zarada u lokalnim samoupravama. Ne vidimo kako je to dobro ako u budućnosti želimo da prenesemo neka ovlašćenja i decentralizujemo Srbiju. Nekad, ja se toga ne sećam, malo sam mlađi, ali možda ima nekih kolega starijih, uprave prihoda su bile na nivou opština, dalje su se plaćali izdaci višim nivoima vlasti. Sada je to obrnuto, uvedena je Republička uprava javnih prihoda i mislim da tome sada već ima 20 godina, pa se onda transferna sredstva slivaju od gore na dole, što je po nama pogrešno, ukoliko je suštinska decentralizacija uopšte nekom danas bitna, u predizbornoj kampanji smo čuli da jeste, ali takođe je jedna od važnih tema koju mislim da bi Ministarstvo finansija moralo da analizira. Postoji nekoliko rešenja koja su možda nastala, odnosno poboljšala bi ovakav paket mera. Zakon o taksama je sigurno dobar predlog, neko ga je ovde predložio. Takođe, Zakon o subvencijama bi bio dobra mera, zato što se oni sada dele bez ikakvih kriterijuma i potpuno arbitrarno. Smanjenje poreza i doprinosa, o tome se već diskutovalo, vrlo je jasno da, ukoliko bi došlo do rasterećenja privrede u smislu smanjenja poreza i doprinosa, osnovica za naplatu tog poreza bi se povećala. S obzirom da je pola Srbije danas prijavljeno na minimalac, i onda se deo plata isplaćuje na crno, to svi znaju, iz razloga što su opterećenja ogromna, samim tim, zaposleni u tim firmama nisu ni kreditno sposobna. To čini veliki niz problema. Bilo je predloga sa više strana da se porezi i doprinosi na zarade smanje, ali za sada ne čujem od predstavnika predlagača da se to uopšte razmatra. Ukidanje šume propisa, to naravno, ali ono što postoji u drugim zemljama kao poreska olakšica, a nisam čuo da je to neko kod nas predlagao, to je da se kamata koju građani plaćaju po bilo kom osnovu, recimo, bankama, znam da je tako u SAD i možda nekim drugim zemljama, je odbitna stavka za osnovicu naplate poreza na dohodak građana i za neke druge poreze. Preduzećima je kamata odbitna stavka zato što je stavka u bilansu uspeha, te samim tim, za taj iznos se umanjuje osnovica koja se oporezuje. To bi bio vrlo konkretan predlog,ne znam da li ga je iko ikad analizirao, ali građani danas plaćaju enormne kamate po osnovama i stambenih kredita i mnogih drugih. Ovo bi u mnogome olakšalo situaciju i pospešilo potrošnju. Bilo bi izuzetno važno da se uvažava mišljenje Fiskalnog saveta kod ovakvih zakona. Ovde se to selektivno čini. Danas smo na Odboru za finansije čuli da su oni imali više zamerki na ovakav predlog zakona, ali neki su uvaženi a neki nisu. Mislim da je važno da taj savet vrši svoju ulogu, a ne da se obesmisli njegovo postojanje. Sve u svemu, suštinska decentralizacija, racionalizacija i profesionalizacija javne uprave mora da bude neki krajnji cilj da bi imali situaciju da se privreda rastereti i parafiskalnih i fiskalnih nameta. Do tada ćemo po meni imati demagogiju i dalju beogradizaciju ekonomskog sistema i Srbija će biti zemlja uplatnica, šaltera i formulara. Normalno je da će i strani investitori, da ne pričamo o domaćim, uvek imati problem s tim. Za dve-tri godine ćemo pričati istu priču, a tada neće za sve moći da se krivi Mirko Cvetković, nego će morati neki problemi da se rešavaju. Liga Socijaldemokrata Vojvodine neće glasati za ovaj set zakona zato što mislimo da su površni i više kozmetičke prirode. Ne vidimo precizno koji je neki ekonomski pravac kojim ova vlada ide. Sutra kada bude rasprava o budžetu, mislim da ćemo imati šta da kažemo i na te teme. Ovde je bilo mnogo diskusija i o deficitu i o nekim drugim stvarima koje sada konkretno uopšte nisu tema, ali ćemo o tome malo više sutra. Zahvaljujem.
Reč ima Veroljub Arsić. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, smem da se obratim? Čini mi se da ovde ima nekih želja da se zabrani da se vodi diskusija. To sam razumeo i dok sam bio pozicija, jer sam svašta doživljavao, da mogu po tački dnevnog reda da govorim minut i 27 sekundi, da je bila rasprava u pojedinostima na pet minuta, pa se skrati na tri, pa sad na dva minuta. Očigledno je da postoji neka želja bivšeg režima da parlament jednostavno ne vodi diskusiju, ili da samo oni imaju prava na diskusiju. Često kada slušam svoje kolege poslanike iz bivšeg režima imam osećaj da mi ne živimo u istoj zemlji, kao da nismo birani od istog naroda i kao da su svi problemi koje danas imamo nastali juče, ili prvog avgusta, ili kad već. Lično nemam ništa protiv da se u Skupštini Srbije vodi politika. Donose se zakoni, vode se stručne rasprave, ali se vodi i politika. Svi koji se ozbiljno bave politikom znaju da onog časa kada se proglase izborni rezultati poslednjih izbora, kreće nova politička kampanja. Svi to mi radimo bez izuzetka. Ne treba onda druge da trljamo po ušima zašto oni to sebi dozvoljavaju. Ipak, i u politici treba da postoje određene norme. Ne samo da se obećava ono što može da se ispuni, nego ono što je bilo u prošlosti da se kaže barem istinito. Ovde smo optuživani od kada je ova Vlada formirana za sve i svašta.Za gubitak kreditnog rejtinga Srbije, a izgubili smo ga pre nego što je Vlada bila i formirana. Znate, kreditni rejting ne određuje sastav Vlade, nego javni dug države. Optuženi smo da smo prekinuli pregovore sa MMF, a ja mislim da se to desilo u februaru mesecu ove godine, kada ova vlada nije ni postojala, nego je bila Vlada Mirka Cvetkovića. Optuženi smo da je pad kreditnog rejtinga bio i zbog NBS, odnosno Zakona o izmenama i dopunama Zakona o NBS, a u trenutku kada je sadašnji guverner Jorgovanka Tabaković preuzela dužnost guvernera, evro je bio 119 dinara i sedam para. Za neupućene, sutra će biti 115 dinara i 15 para. Znate, vrlo je malo vremena prošlo, a već se neki određeni rezultati osećaju. Kada su u pitanju kamate, u trenutku tih čuvenih evro-obveznica koje smo emitovali u dolarima a ne u evrima, ali nam je to tako predstavljao tadašnji premijer, kamate su bile 7,7% na naše obveznice. Danas su ispod 6%. Znači, postoje neki rezultati u radu ove vlade, iako je ona tu samo 45 dana. Možemo sada da raspravljamo koji su mehanizmi korišćeni. Jesu li korišćeni mehanizmi koje država ima, kao državni intervencionizam, a koliko mi je poznato, devizne rezerve nisu prodavane, ili su oni koji su ulagali pare u Srbiju prestali da ih iznose zato što imaju više poverenja u ovu vladu? Možemo o tome da raspravljamo. Možemo i o mnogim drugim stvarima, ali, ono što je osnovno i što je razlog izmena i dopuna svih ovih zakona, jeste katastrofalno stanje u našim javnim finansijama. Ne možete za to da krivite ovu vladu. Možda možete da krivite neke ministre koji su bili u prethodnoj vladi, ali, ovu vladu u celini i ovaj program koji ima ova vlada ne možete. Za to morate da imate argumente da biste to radili. Vreme da vratimo nazad ne možemo. Pare koje ste potrošili, takođe ne možemo. To je prošlost, ona više ne može da se promeni. Ali, činjenica jeste da jedino što je u periodu od januara meseca do 1. avgusta funkcionisalo u ovoj državi jeste emitovanje državnih hartija od vrednosti i zaduživanje države. Tu je ispunjenje 80%. Svi ostali prihodi u budžetu su ispod 50%. Da ne pričamo o rashodnoj strani, gde je u svrhu izborne kampanje, a to je ona izborna kampanja koju ne sme niko sebi da dozvoli, a ne ovo ovde što se dešava sada u Skupštini, da je novac trošen za usluge koje nisu plaćene a koje neko mora da plati, da je rashodna strana budžeta namerno pogrešno prikazivana, a takođe, na toj rashodnoj strani imamo obaveze koje mora država da izmiri. Sada imamo jedan set ovakvih zakona koji je u stvari samo prethodnica zakona o kojima ćemo verovatno sutra da raspravljamo – o izmenama i dopunama Zakona o budžetu. Kada smo došli do činjenice da u državi stanje u javnim finansijama ne valja, postavlja se pitanje šta možemo da uradimo? Ja bih najviše voleo da je Srbija u takvoj situaciji da može da ima 10-ak, 12, 15 mehanizama da iz ove situacije izađe. Nažalost – nema. Ima ih na raspolaganju samo nekoliko. Prvi je štednja, što od nas traži Fiskalni savet. Ja postavljam pitanje – na čemu da štedimo kad je 75% budžeta već potrošeno? Nisu ga ovi ministri iz ove vlade trošili, nego iz Vlade Mirka Cvetkovića. Da li siromašno društvo može da štedi? Naš narod kaže – štediš kad imaš, kad nemaš, nema šta ni da štediš. Jedna ruka prazna a u drugoj nema ništa. Drugi mehanizam je povećanje poreskih prihoda. Ali kako? Povećavanjem poreskih osnovica. Sad se opet vraćamo na onaj prvi problem iz prvog mehanizma – mi smo siromašna zemlja. Mi možemo jednokratno da povećamo poreske prihode, ali to je samo na kratke staze. Jer, ozbiljnim povećavanjem poreskih prihoda po osnovu proširivanja oporezivanja i povećavanja poreskih osnovica, postepeno gušimo privredu, do jednog trenutka kada će sama od sebe da prestane da radi. Nećemo više imati poreske obveznike. Treći mehanizam jeste poreski podsticaj i stvaranje makroekonomskih uslova za razvoj privrede. Opet imamo problem – a od čega? Ako bismo sva ova tri mehanizma upotrebili u onoj srazmeri u kojoj možemo i u kojima ne može da bude zadovoljnih, možemo da pokušamo da uradimo nešto sa našim javnim finansijama. To i jeste u ovim zakonima predviđeno. Slušao sam kritike oko fiskalnih kasa - treba država da plati preduzetnicima fiskalne kase. Njemu niko ne brani da ih i dan danas koristi. Ali, cilj jeste da se sivi tokovi, siva ekonomija, kroz povećanje osnovica do koje ne mora da se koristi fiskalna kasa, uvede u legalne tokove države. Mi danas imamo sivu ekonomiju, nemoj da se varamo da je nemamo. Ona postoji i ozbiljna je. Situacija u društvu je naterala sve te ljude da se bave takvim poslovima. Šta vi mislite, kako izgleda nekom ko reši da se usudi da pokrene neki privatni biznis, da osnuje mali STR, SZR, SUR? Koliko će prvo morati zahteva da preda? Dozvola? Koliko će taksi morati da plati? Neke jednokratno a neke postepeno, uz obavljanje delatnosti. Koliko će morati da istrpi reketa od raznih poreskih organa po sadašnjim zakonskim propisima, da bi mogao da obavlja svoju delatnost, da zaradi za troškove, da zaradi za radnike, da zaradi za sebe, da zaradi za državu? Ko to nije pokušao, mislim da ne zna o čemu ja govorim. Baš u tom pravcu idu ovi zakoni – da se konačno taj pritisak na to malo preduzetništvo prekine. Čuvene fiskalne kase. Da li neko zna da su poreski inspektori, baš za vreme dok je ministar bio Mirko Cvetković, zatvarali razne ugostiteljske i druge objekte zato što su u predmetu kontrole pronašli 270 ili 80 hiljada dinara legalno prošlog novca kroz fiskalnu kasu i 900 dinara koji se stvorio nekim viškom – zatvorili objekat na 60 dana? Ko je tu izgubio? To je suicidno za državu. Šta je preostalo vlasniku? Za 60 dana on kaže – dobro, ja za mene imam. Zato je otpustio sedam-osam radnika, zatvorio objekat i koliko je država izgubila? Puno. Takva odredba se konačno briše. Možemo da pričamo i o refaciji, odnosno povraćaju više uplaćenog poreza na dodatu vrednost. Znate ko je najviše trpeo? Izvoznici. Izvoznici su najviše trpeli, zato što im se porez na dodatu vrednost nije vraćao. Valjda je svima u interesu, i toj istoj državi, da se izveze što više, jer to je novostvorena vrednost, to su nova radna mesta, tu su nova ulaganja. Ali, nekako, moralo je da bude za neke druge stvari koje su korišćene u svrhu izbornih kampanja. Ili, koliko je privrednih subjekata bilo eliminisano iz postupka javnih nabavki zato što nije izmirilo svoje poreske obaveze, iako je država više puta dugovala njemu, nego što je on dugovao državi? Onda smo imali i mnogo skuplje javne nabavke. Cilj ovih zakona jeste da se sve ovo izbegne. Možemo da pričamo i o Fondu za zaštitu životne sredine, možemo da pričamo o svim stvarima koje su poslanici i bivšeg režima iznosili na ovoj sednici i ovoj raspravi, možemo da pričamo i o onome što je govorio ovlašćen predstavnik Vlade, ali činjenica je da neke stvari u državi moraju da se promene. Prethodna Vlada je krenula putem u kome nema povratka. Ovde smo zastrašivali, ne mi, pre samo nekih četrdesetak dana zastrašivani su građani od hiperinflacije, od štampanja novca. Šta sve još nije rečeno da će da se desi. Nije se desilo. Ništa ni sa donošenjem ovih zakona loše ne može da se desi. Slažem se, idemo na nepopularne mere, ali i oni koji će da se naljute moraju da shvate da mnogo toga zavisi i za njih od ove države. Veliki problem u društvu jeste to povećanje opšte stope poreza na dodatu vrednost, za samo 2%, a iz čega mislite da isplatimo sve dugove koji su nastali i koje je ova vlada nasledila od prethodne? O raznim agencijama, raznim prihodima koji su bili javnog karaktera, a ova skupština na njih nije davala saglasnost kako će da se troše. Nije čak ni Vlada. Sada imamo posledice. Gledamo da ih nekako otklonimo. Smatram da je ovo samo prvi korak u rešavanju naših javnih finansija. Samo jedan prvi korak koji uliva nadu. Nama u SNS uliva nadu da će nešto u ovoj državi konačno da počne da se dešava, da je dobro za građane, i to je taj razlog zašto ćemo glasati u danu za glasanje za ove predložene nove zakone. Isti onaj razlog zbog koga su i građani Srbije, kada su videli ovu vladu, dobili nadu da mogu da žive u boljem i pravednijem društvu, jer nam je cilj da izgradimo pravedno društvo i da poreske obaveze snosi svako na svoj način, srazmerno svojoj finansijskoj moći.
Hvala. Obaveštavam vas da su poslaničke grupe, saglasno članu 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podnele prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika. Prelazimo na listu. Reč ima narodni poslanik Vladimir Marinković.
Poštovana predsedavajuća, gospođo ministarka, ministre, predstavnici resornih ministarstava u Vladi Republike Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, u ime SDPS prvo bih da razrešim jednu dilemu koja provejava ceo dan, a tiče se javne rasprave u vezi novopredloženih ekonomskih mera i predloženog rebalansa budžeta. Želeo bih da podsetim kolege narodne poslanike i građanke i građane Republike Srbije da je Vlada Republike Srbije i resorni ministar finansija i ekonomije diskutovao o predlozima mera na Socijalno-ekonomskom savetu, dakle, na mestu gde o ovim merama i treba i gde se u svakoj razvijenoj državi na ovom svetu o takvim problemima i pitanjima diskutuje. Znači, na jednom telu gde učestvuju predstavnici sveta rada, dakle, reprezentativnih sindikalnih organizacija, sveta poslodavaca, u ovom slučaju unije poslodavaca, i kao treći partner u tom tripartitnom dijalogu predstavnici Vlade Republike Srbije. Meni se čini da je paket ovih ekonomskih mera svojevrstan "new deal", srbijanski "new deal" i smatram da je jedan dobar korak i dobar početak u procesu izvršavanja i realizacije strukturnih ekonomskih reformi u našoj zemlji. Slobodno mogu da konstatujem da faktički drugi put nismo ni imali, imali smo put bankrota i put nekih zemalja čija teška i negativna iskustva svakodnevno možemo da vidimo. Naravno, svi ti negativni aspekti ekonomske krize, velikog javnog duga, visokog nivoa budžetskog deficita najviše osećaju oni najugroženiji slojevi društva i, naravno, radnici koji gube poslove i nezaposleni koji ne mogu da nađu posao. Zna se da je jedan od najvećih problema naše privrede u stvari strukturna nezaposlenost. Zato ću ovu diskusiju započeti sa merama koje se tiču povećanja poreza na dodatu vrednost. Smatram, i u tome se i predstavnici privrednih subjekata i predstavnici poslodavaca slažu, da je to mera koja je bila iznuđena i da je ona u stvari najpoštenija mera, da je ona prelila teret ove naše krize i problema sa kojima se suočavamo na sve slojeve našeg društva. Međutim, u okviru ovog seta poreskog zakona imamo jednu odličnu stvar, pogotovo za mikro male i srednje preduzetnike, a to je da plaćanje poreza na dodatu vrednost, za one koji imaju prihod do 50 miliona dinara, oni moraju platiti kada naplate svoje robe i usluge. To je veoma stimulativno, to će veoma pozitivno uticati na likvidnost mikro malih i srednjih preduzeća i smatram da će uticati i na nivo novog zapošljavanja. Nekoliko puta smo čuli tokom današnje diskusije, a ja bih i ovog puta apelovao na resornog ministra da razmisli i da ubrza proces rasterećenja zarada, dakle, poreza i doprinosa na zarade. Jer, kako sam danas pomenuo i na Odboru za finansije, Bugarska, koja ima procentualno oporezivanje zarada oko 50%, ima isti broj stanovnika kao Srbija, ali nekoliko stotina hiljada više radnika, i to isključivo iz ovog razloga, zato što su opterećenja na rad drastičnu umanjena. Znači, ako se ta opterećenja umanje ne znači da ćemo na prihodnoj strani budžeta imati manje novca. Čak smo danas čuli da bi se neki predstavnici privrednika i slagali da se porez na dodatu vrednost povećao i na 22% kada bi se rasteretile zarade. Mislim da bi to bio jedan dobar i dodatni impuls privredi. Naravno, ona sugestija naše partije, da se razmišlja u narednom periodu, kada počnemo sa ozbiljnom realizacijom strukturnih reformi, dakle, uvođenje progresivnog poreza. Drugi aspekt moje diskusije odnosi se na parafiskalne namete, na ukidanje 138 taksi tih kvazi parafiskalnih nameta. Mislim da će se to pozitivno odraziti na poslovni ambijent i na sve ekonomske faktore koji učestvuju u okviru jedne tržišne utakmice u našoj zemlji. Mislim da parafiskalni nameti u nekim slučajevima, to smo mogli i da definišemo ovih dana, oslobađaju neka mala i srednja preduzeća, duga od čak 500.000 dinara na godišnjem nivou. Tu možemo da dođemo do zaključka da za taj novac, ta mala i mikro preduzeća mogu da zaposle jednog ili dva radnika, a takvih preduzeća je negde oko 300.000. Zamislite, kada bi pola od tih preduzeća zaposlilo po jednog radnika u odnosu na ovaj novac koji će oni faktički, dakle, biće im ukinuto ovo dvostruko oporezivanje njihove imovine. Treći aspekt, je ukidanje sopstvenih prihoda, Socijaldemokratska partija Srbije smatra da je ovo jedna jako pozitivna mera. Da u ovom domenu država može da, kako bi se reklo, na svoj račun i ono što treba da uradi inkasira negde oko 400 miliona eura, ali ono što je još bitnije od tog novca, da stane na put neefikasnosti i neproduktivnosti i neefektivnosti onih koji su te sopstvene prihode koristili za zidanje zarada i za neke stvari koje nisu bile, dakle, namenske. Ono što je isto tako pozitivno, to je da se ukidanje sopstvenih prihoda ne odnosi na visokoobrazovane i naučne institucije, to je veoma važan aspekt, zato što ćemo na taj način stimulisati naučna istraživanja, što ćemo stimulisati razvoj tehnologije.Predlažem, i ministrima i ovoj vladi, da se jedan ozbiljan fokus stavi na razvoj, ne samo i podsticanje društveno komunističkih nauka, nego tehničkih nauka, jer tu smo, kako bih rekao, veoma slabi, nama su potrebni inženjeri, nama su potrebni IT stručnjaci, nama su potrebni tehnološki parkovi, nama su potrebni proizvodi i usluge u tom domenu sa kojima možemo da budemo konkurentni na regionalnom i na globalnom tržištu. Četvrti aspekt je zakon koji obezbeđuje mogućnost i pravo Poreskoj upravi da uvede u jedan normalan sistem subjekte koji posluju i rade u okviru sive ekonomije i sivog tržišta. Neka istraživanja govore o tome da čak do 30% bruto domaćeg proizvoda se izgubi u toj sivoj ekonomiji. Da ne govorim o tome, da kao predstavnik Socijaldemokratske partije, ne mogu da se pomirim sa tim da nekoliko stotina hiljada građana radi u takozvanoj crnoj zoni i predstavlja subjekat crnog tržišta radne snage. To nisu ljudi koji su ostali bez prava na rad i svega onoga što pravo na rad kroz međunarodne konvencije, međunarodne organizacije rada, Evropsku socijalnu povelju, imaju pravo, ostaju bez osnovnog ljudskog prava. Dakle, oni nemaju nikakva prava u ovoj zemlji. Mislim da će se ovim predlogom zakona ta oblast regulisati i da ćemo uspeti u jednom narednom srednjoročnom periodu da suzbijemo u jednom dobrom procentu sivu ekonomiju. Danas sam na Odboru apelovao gospodinu ministru, kada su u pitanju subvencije da se povede računa o namenskom trošenju sredstava i boljoj organizaciji, postavljanju bolje kontrole menadžmenta koji rukovodi preduzećima koji su korisnici subvencija, jer radi se o ogromnom novcu. Sugerisao bih na to da se povede računa i o tranzicionom fondu, koji nije isplaćivao otpremnine zaposlenima od Nove godine. Poslednji deo, tiče se stranih, direktnih investicija. Nama su potrebne, i predlažem da radimo maksimalno na privlačenju investicija, ali investicija koje će proizvoditi razmenljive robe, koje će nam pomoći u transferu tehnologije i transferu novog znanja, ali pored razvoja proizvodnje i realnog sektora potreban nam je i razvoj trgovine. Završiću ovim, ono što proizvedemo, a mislim da umemo da proizvedemo, mislimo da imamo ljudskih resursa da proizvedemo konkurentne proizvode i usluge, mi u Srbiji ne umemo to i da prodamo. Možemo da se ugledamo na dobru praksu SAD, razvijenih zemalja Evrope, uspeli su da prodaju svoj način života, svoje proizvode, svoje usluge. Mislim da na procesu trgovine, na procesu prodajnih veština i Ministarstvo spoljne i unutrašnje trgovine će raditi permanentno na tome, na tom procesu da svaki državni činovnik i službenik bude ekonomski diplomata ove države. Da prodaje proizvode i da privlači strane investitore u našu zemlju. Stoga, završavam, Socijaldemokratska partija Srbije će podržati set ovih zakona i ekonomskih mera. Smatramo da su pozitivne i podržaćemo rebalans budžeta, u nadi da će strukturne reforme u naredne četiri godine mandata ove vlade biti ostvarene i da ćemo budžetski deficit svesti na nivo ravnoteže, dakle, od 0% i da ćemo steći uslove za jedan ozbiljan ekonomski, privredni razvoj. Zahvaljujem vam se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik, Mirko Čikiriz.
Dame i gospodo narodni poslanici, raspravu o ovim veoma važnim zakonima, danas vodimo u uslovima kada je premijer, pre svega, po okončanju predizborne kampanje davao dosta kontradiktorne i čini nam se neodmerene izjave na koje je jako osetljiv finansijski sektor, ali ne kažem da je samo to, ali između ostalog i to je bitno uticalo na kreditni rejting Srbije, a mi imamo i inflaciju koja je u ovoj godini duplo veća od projektovane. Imamo rast cena osnovnih životnih namirnica. Imamo nezaposlenost koja je izuzev Makedonije, Bosne, najveća u regionu. Ovim kratkoročnim merama finansijske konsolidacije nema se nešto posebno prigovoriti ali ono što SPO Demohrišćaku stranku Srbije interesuje to su mere koje će biti donete u pogledu srednjoročnog plana finansijske konsolidacije, jer nekako evo od 2000. do 2012. godine, sve reforme u bilo kojoj oblasti naše, pre svega ekonomskog i društveno i političkog života, nisu bile korenite, nisu bile sveobuhvatne i nisu bile do kraja sprovedene. Upravo zbog toga smo mi sa osnivanjem naše političke stranke smatrali i vreme nam nažalost daje za pravo da smo i te kako bili u pravu kada smo tražili korenite promene, pre svega ekonomskog sistema i mnoge, mnoge anomalije koje su bile prisutne, na koje smo upozoravali sve vlade u kojima smo bili partneri, ali čini mi se i glas savesti. Mala i srednja preduzeća, to su preduzeća koja u zemljama EU zapošljavaju možda i 75% do 80% ukupno zaposlenih u proizvodnji. Kakav je odnos do sada bio države prema malom i srednjem preduzetniku? Mislim, da su ga tretirali kao državnog neprijatelja broj jedan. Uz komplikovanu proceduru otvaranja preduzeća prvo što dobijete, dobijete veliki broj obaveza koje imate prema državi, lokalnoj samoupravi, ali vam se odmah i natovare inspekcijske službe. Mi smo zaista smatrali, još i dan danas smatramo, a posebno u ovim uslovima da sve što ide i što pospešuje privatno preduzetništvo, sve dobre mere države mi ćemo uvek podržati. Pričali smo i o tome da treba svako ko zaposli određeni broj ljudi osloboditi poreskih obaveza za određeni broj godina, maštali smo o tome da postoji široka poreska osnovica, niska poreska stopa, ali danas je stanje takvo kakvo je. SPO – DHSS smatraju da recimo kod predloženih mera treba razmišljati da li je umesno povećati akcize na tečni gas, budući da veliki broj, da će to pre svega pogoditi stanovništvo, a znamo da su mnogi naši građani na raznorazne načine koriste tečni gas. Podsetio bih nešto, budući da sam predstavnik političke stranke koja je bila noseća opoziciona stranka od 1990. do 2000. godine, da smo mi potpisivali na trgovima i ulicama Srbije ugovor sa narodom koji je u velikoj meri bio i osnova za izradu, gospodine Dinkiću, ako se sećate onog programa G17 plus koji je prihvaćen bio od strane DOS-a 2000. godine. Sve ovo što se sada sprovodi je u velikoj meri bilo obuhvaćeno tadašnjim planom i DOS-a i stranke G17 plus. Tu su bile restitucije i otvaranje dosijea i poštena privatizacija itd. i pospešivanje privatnog preduzetništva, ali znamo da danas nismo otvorili dosije da smo Zakon o restituciji doneli samo da bi formalno ispunili uslov EU, ali da se ne radi o dobrom zakonu. Odnos prema privatnom vlasništvu je takav kakav je. Mnoge su kolege danas o tome pričale na pravi način. Ono što SPO i DHSinteresuje je da li će se u srednjoročnom planu finansijske konsolidacije pomoći privredi, smanjiti porez na zarade makar za 20, 30 posto, da li će se sprovesti sveobuhvatna poreska reforma, da li će se doneti poseban zakon o taksama koji će sistemski urediti ovu oblast, da li će se doneti niz sistemskih zakona koji pospešuju privredni razvoj, jer mi smatramo da svaka zemlja, naravno,u uslovima ekonomske krize se zadužuje, ali ako želi da izađe iz krize onda se zadužuje na duži period i novac od zaduživanja ne ide dominantno u potrošnju, kao što je bio slučaj kod nas, već u proizvodnji i tako zemlja izlazi iz krize. Mi smo zaista nebrojano puta pominjali te dobre primere od irskog modela, budimpeštanskog, birmingenskog itd. u kojima je država na razno razne načine, čak i dajući besplatno u zakup poslovni prostor, stimulisala i podržavala privatno preduzetništvo. Nešto ću sutra više govoriti merama štednje koje i ovom predlogu Zakona o rebalansu budžeta nisu obuhvaćene. Gospodina ministra Dinkića bih pitao da li postoji precizan podatak o tome koliko je novca dato za očuvanje virtuelnog suvereniteta nad Kosovom i Metohijom razno raznim organizacijama, službama koje se bave navodno očuvanjem suvereniteta na Kosovu i Metohiji? Čini nam se da imamo utisak i mnogi o tome pričaju da najveći deo novca nije otišao onima kojima je bio najpotrebniji, a to je srpskom stanovništvu na Kosovu i Metohiji, već da je završio na drugom mestu. Pominju se razno razne cifre. Pošto mi naravno… (Predsedavajuća: Molim vas, vreme.) Završavam. Pošto mi nemamo podatak, interesuje me da li eventualno vi imate taj podatak, jer se priča da su u tom delu bile velike zloupotrebe. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Saša Milenić. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi članovi i predstavnici Vlade Republike Srbije, kada je reč o prvom koraku na putu kojim se ima duže hoditi, on se ne ocenjuje toliko sa stanovišta njegove dužine ili veličine, već pre svega sa stanovišta pitanja da je korak u dobrom smeru. To bi otprilike bio naslov teme, ideje i poente ove kratke besede, a ja ću iz razloga ekonomisanja u vremenu pokušati da besedu svedem na suštinu stvari, pridružujući se time kolegama koji su se povodom kulture i ekologije jadali da su se dohvatili nepopularnog kraja rasprave, verovatno u ovom "entertreinment" konceptu javne diskusije ništa nije nepopularnije od suštine stvari, pa tako i u ovoj temi. Dok se uporno predstavlja ova današnja rasprava kao takva uvertira za sutrašnju glavnu, valjda, o rebalansu, zapravo nudi se potpuno pogrešan stav za razumevanje toga čime se bavi. Zapravo, ceo set zakonskih promena, zajedno sa Zakonom o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije je tek jedan nacrt onoga o čemu se u stvari radi, a to je jedna platforma, plan konsolidacija javnih finansija u Srbiji i to je taj prvi korak koji u lično ime i u ime stranke Zajedno za Šumadiju pozdravljam na putu formiranja reformi fiskalnog sistema u Srbiji. O tome se, zapravo, radi. Naravno, u mnogo detalja i aspekata se može naglasiti značaj te teze. Ja bih jedan politički aspekt rasvetlio. Nema sumnje da toliko različitih udaljenih politika i pozicija, koje valjda još jedino Vlada Republike Srbije može da objedini i okupi, kroz ovaj program dobija svoju konkretnu povezanost, sadržinu. Kroz ovaj, zapravo, program konsolidacije javnih finansija mi dolazimo do reformske sadržine politike Vlade. Moram priznati da tu ima izuzetno mnogo kreativnosti. Čitajući ove predloge u e-mail-ovima nisam u toj meri razumeo koliko zapravo to jeste širok zahvat, kako jesam u celodnevnim raspravama u prisustvu ministra finansija gospodina Dinkića i tu bih istakao nekoliko komponenti koje su za svaku hvalu. Činjenica da je uvažen glas stručne javnosti, ono što sam ja uspeo da prepoznam to su studije koje se vezuju za anale i USAID, mislim konkretno i na jednu studiju "Mostovi i ćuprije" gde je, zapravo i taj pojam parafiskalnih nameta poprilično kompleksno rasvetljen. Vidi se da je uvažen čitav niz političkih intencija, ali ono do čega je meni posebno stalo i predizborna kampanja URS. Mi smo razgovarali sa mnogim ciljnim grupama u toj kampanji i sa poljoprivrednicima i sa predstavnicima studenata i sa predstavnicima male privrede, i veliki broj predizbornih obećanja je potpuno utkan u ovaj program, kao npr. vezano za poljoprivredu. Činjenica je da pored socijalne politike i nesrećnih kredita u porastu, poljoprivreda najveći dobitnik od ovog predloga rebalansa budžeta, baš kao što je recimo i ovo obećanje vezano za malu privredu, vezano za naplatu PDV tek nakon izvršene naplate sopstvenih usluga, jedno predizborno obećanje koje se, evo, zakonskim promenama ostvaruje. Još značajnije su potpune istorijske novosti, kao što je nesumnjivo ova o ukidanju sopstvenih prihoda direktnih budžetskih korisnika. To prividno jeste mera koja jača centralizam u fiskalnoj politici. Zapravo time se ukida onaj koncept feudalizacije resora i javnih adresa u fiskalnoj politici i ona je za svaki pozdrav, baš kao i činjenica, zna se stranka Zajedno za Šumadiju ni do čega toliko ne drži kao do teme lokalne samouprave i afirmacije lokalne samouprave. To zagovaramo svim srcem svojim i svom dušom svojom, i uopšte nam ne pada teško ovo raščišćavanje polja prafiskalnih nameta, to jesu velikim delom, negde 17 ukinutih taksi su zapravo prihodi lokalne samouprave, ali to je u ukupnom iznosu jedva nekih 5% stvarnih prihoda lokalne samouprave. Ono što je poenta je činjenica da ostaje za ubuduće, neizmenjen odnos lokalne samouprave i republike u raspodeli poreza na zarade zaposlenih, a to je dominantan izvor prihoda lokalnih samouprava. Istovremeno podsećam, to zapravo ukazuje, da je ovo nastavak jednog reformskog posla u fiskalnom sistemu koji smo započeli kao Ujedinjeni regioni Srbije još u prethodnom sazivu. Najveća, najmasovnija zakonodavna inicijativa u istoriji srpskog parlamentarizma zapravo jeste projekat decentralizacije fiskalne politike URS, kada smo sa pola miliona potpisa građana rešili ovo pitanje. Tu politiku i tu reformu, zapravo, nastavljamo i ubuduće. To je taj početni korak koji je u pravom smeru. Ministarstvo finansija, vi, gospodine Dinkiću i Vlada Republike Srbije, ne samo u stranci Zajedno za Šumadiju u poslaničkoj grupi Ujedinjenih regiona Srbije u celom sistemu komunikacije koji smo u Srbiji pokrenuli imate potpunu podršku da se upravo u tom smeru nastavi i dalje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojmirović.
Sada tek ne znam šta da kažem, sve reče Saša što sam mislio da kažem, ali dobro. Jednostavno i prosto pitanje – zašto postoje zakoni? Postoje zato da bi ih poštovali i da bi se ponašali u skladu sa tim zakonima. Zašto se menjaju zakoni? Najverovatnije zato što ovi prethodni nisu bili dobri i treba ih promeniti da bi građanima bilo bolje. To je isti slučaj koji imamo danas. Dosadašnji zakoni nisu pružali mogućnost da se sprovede u delo nešto što je obaveza onog ko je na vlasti. Razlozi zbog kojih je to tako najverovatnije da jesu u prethodnicima, odnosno onima koji su te zakone usvajali i koji su po tim zakonima uspeli nešto da urade što najverovatnije nije bilo dobro. Nemam dilemu da će promena ovih zakona doneti boljitak za građane Srbije, normalno, ne u nekoj velikoj meri i neće to biti kolosalno, ali u dužem periodu građani Srbije će imati mogućnost da vide da ova vlada ispunjava obavezu koju joj je dala i ona i mandatar u danu kada je govorio ovde koje su smernice te vlade. Mogu reći da sam zadovoljan i delom opozicije koja je rekla da će podržavati ove naše zakone i naš trud. Kao što vidim, ta opozicija je održala obećanje, nije tu, otišli su, napustili su ovo zasedanje da bi mi to lakše uspeli da sprovedemo u delo. Normalno da ovi predlozi zakona koje ćemo usvojiti u Danu za glasanje neće moći odjednom i sve da promene, ali dobro je da se krenulo. Mogu da napomenem nekoliko tih zakona koje sam ovde zapazio. Znam da sa tim zakonima mnogi neće biti zadovoljni, a neki će i biti. Recimo, Zakon o duvanu neće doneti baš zahvalnost i blagodet kod onih koji konzumiraju taj preparat, ali recimo Zakon o vinu omogućava proizvođačima vina da mnogo jeftinije i lakše obavljaju svoj posao i da ta sortna vina koja su za nas koji pijemo vino mnogo značajna, omogućiće im da na kvalitetniji način izađu na tržište i da nam pruže mogućnost da konzumiramo i domaća vina, a ne da se maltretiramo sa nekim stranim vinima, kao što i piše u ovom predlogu. To su ova vina iz Makedonije. Posebno mi je bilo interesantno što je u okviru Zakona o turizmu, a činjenica je da našem turizmu od ove promene u zakonu možda fali jedno ministarstvo za turizam, jer ako već želimo da budemo turistička sila i da makar naše građane pozovemo da svoje godišnje odmore i svoje turističke avanture sprovode u našoj zemlji, onda moramo da uredimo tu oblast. Ovo je jedan samo početak. Nadam se da će i u drugim oblastima biti promena koje će omogućiti da se nešto učini za boljitak našeg naroda. Ovde je spomenuto nekoliko puta o ovom novom zakonu o fiskalnim kasama. Verujem da će najveći deo preduzetnika koji su do sada koristili te kase sa olakšanjem i sa zadovoljstvom prihvatiti tu promenu, a oni koji ne žele da je prihvate mogu i dalje da rade sa fiskalnim kasama. Od mene toliko. Hvala lepo.
Hvala. Obaveštavam vas da danas prekidamo sa radom. Nastavak je sutra, 19. septembra u 10,00 časova. Prvi govornik sutra je gospođica Bojana Božović. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 103 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 87 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Suzana Spasojević i Vesna Stepić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača Ivice Dačića, predsednika Vlade i ministra unutrašnjih poslova; Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede; Verice Kalanović, ministarke regionalnog razvoja i lokalne samouprave; prof. dr Zorane Mihajlovića, ministarke razvoja i zaštite životne sredine; Gorana Kneževića, ministra poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede; prof. Žarka Obradovića, ministra prosvete, nauke i tehnološkog razvoja; Nikole Selakovića, ministra pravde i državne uprave i Milutina Mrkonjića, ministra saobraćaja, pozvala na sednicu da prisustvuje i Vlajko Senić i Ivica Kojić, državni sekretar u Ministarstvu finansija i privrede; Milisav Čogurić, Vojkan Simić, pomoćnici ministra pravde i državne uprave; Predrag Marić, pomoćnik ministra unutrašnjih poslova, načelnik Sektora za vanredne situacije; dr Mirjana Filipović i dr Marko Grubišić, pomoćnici ministra energetike, razvoja i zaštite životne sredine; Miodrag Poledica, državni sekretar u Ministarstvu saobraćaja; Milorad Todorović, sekretar Ministarstva unutrašnjih poslova; Jovan Ćosić, šef Odseka za normativne poslove i međunarodnu saradnju u Ministarstvu pravde i državne uprave. Nastavljamo rad zajedničkim načelnim pretresom o predlozima zakona iz tačaka 1. do 24. dnevnog reda, po prijavama za reč narodnih poslanika. Reč ima narodna poslanica Bojan Božić.