Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 98 narodih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Nastavljamo zajednički načelni pretres o predlozima zakona o pretvaranju neisplaćenih penzija i novčanih naknada zaposlenih i poljoprivrednika u javni dug Srbije, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanju socijalne sigurnosti građana i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom. RASPRAVA NA OSNOVU POSLOVNIKA – ZAHTEV SRS DA SE VLADA JAVNO OGRADI OD ISTUPANjA MLAĐANA DINKIĆA (Na prethodnoj sednici Narodne skupštine, 8. decembra 2005. godine, ministar finansija je rekao da se " ne osvrće na primedbe onih koji su primitivni, koji su barabe", te da se "ne svađa sa barabama i primitivnim ljudima".) Reč ima Vjerica Radeta, po Poslovniku. Izvolite.
Dame i gospodo, 9. decembra 2005. godine SRS je izdala saopštenje sledeće sadržine: "SRS zahteva od Vlade Srbije i njenog predsednika Vojislava Koštunice da se javno ograde od istupanja ministra finansija, Mlađana Dinkića, u parlamentu Srbije, gde je na najgrublji način vređao građane Srbije i narodne poslanike". Naime, Dinkić je sa skupštinske govornice, između ostalog, izgovorio: "Ovoga puta ne želim da se osvrćem na primedbe onih koji su primitivni, koji su barabe i koji su dali sebi za pravo da sude sami o sebi. Međutim, sa barabama i primitivnim ljudima ja se ne svađam". SRS obaveštava javnost da sve dok se Vlada ne izvini poslanicima Narodne skupštine, srpski radikali neće raspravljati o zakonima čiji je predstavnik predlagača Mlađan Dinkić, a svaka vrsta rasprave po predlogu ministra finansija biće u potpunosti obesmišljena. O čemu se radi? Javnosti je poznato da jedino poslanici SRS kritikuju Vladine predloge, pa i predloge koje ovde predstavlja ministar finansija Mlađan Dinkić. Bilo je potpuno logično zaključiti da je Mlađan Dinkić, kada je ovo izgovorio, mislio na poslanike SRS. Naravno, na taj način je uvredio, pre svega, ovaj parlament, svakog poslanika pojedinačno, poslaničku grupu SRS, celu SRS, sve naše birače, sve naše simpatizere, na kraju – sve građane Republike Srbije. Zato smo izašli sa ovim saopštenjem i očekivali da se oglase i predsednik parlamenta, predsednik Vlade. Naravno, predsednik parlamenta je odgovoran zato što nije zaštitio dostojanstvo Narodne skupštine. Vojislav Koštunica je odgovoran zato što se nije na adekvatan način ogradio od ovakve izjave svog ministra. Dame i gospodo, želim da vam kažem i da vas podsetim: ja sam Vjerica Radeta, diplomirani sam pravnik, narodni poslanik SRS, rođena sam u Livnu, u čestitoj i poštenoj porodici, u kojoj niko nije ni prekršajno, a kamoli krivično odgovarao. Želim da znam da li je Mlađan Dinkić i mene nazvao barabom, da li misli da sam i ja baraba i prostak? Hoću taj odgovor i od Mlađana Dinkića i od Vojislava Koštunice i hoću zaštitu, kao narodni poslanik, od predsednika parlamenta, gospodina Markovića. To hoće svi poslanici SRS. Očekujem adekvatno postupanje predsednika Skupštine i predsednika Vlade po ovoj zaista neozbiljnoj, neodgovornoj izjavi ministra Mlađana Dinkića.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, po Poslovniku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, do kojih je granica srozan ugled ovog parlamenta, jasno pokazuje i činjenica da pojedini ministri uzimaju sebi za pravo da, kada dođu ovde da nam obrazlažu zakone, da nas ubede u ispravnost tih zakonskih projekata, koriste reči koje se ne mogu koristiti ni na ulici. U prošli četvrtak je ministar Dinkić, koristeći svoje, njemu dato pravo od strane njega samog, od strane Vojislava Koštunice, ili od strane predsednika parlamenta, iskoristio vreme da izvređa, pre svega poslaničku grupu SRS, glasače SRS, simpatizere SRS. Tako da se jednog trenutka stekao utisak da ovde sa poslanicima, sa onima iza kojih stoji 22.000 glasova pojedinačno, neko može da briše patos. Da li je Mlađan Dinkić preneo žargon iz saradnje sa pojedinim muzičarima iz nekih ćumeza ili kafana, to mene ne zanima. U parlamentu, kada dođe da obrazlaže zakone, Mlađan Dinkić i svi ostali ministri moraju da se ponašaju, pre svega, u skladu sa normama normalnog ponašanja, a onda i u skladu sa ovim poslovnikom. Nama Poslovnik, u članu 104, ograničava da moramo da čuvamo dostojanstvo Skupštine, da ne smemo uvredljivim izrazima da se obraćamo kako jedni drugima, tako i ministru i svima onima koji dolaze ovde da nam se obrate. Poslovnik, član 104, trebalo bi da važi za sve. Posebno zameram predsedniku Narodne skupštine što je našao za shodno da sa tri-četiri nedorečene rečenice i davanjem pauze pređe preko toga. Dame i gospodo narodni poslanici, zovem se Marković Momir, diplomirani sam politikolog, imam 31 godinu radnog staža u preduzećima, pre svega u privredi. Porodica, od mene pa do petog kolena, nije imala posla sa organima, osim kada ste me u "Sablji" pritvorili, i dan-danas, evo tri godine je od tada prošlo, još uvek je na nivou krivične prijave. Ne dozvoljavam, ni zbog svojih predaka, ni zbog sebe, ni zbog svojih potomaka da me bilo ko i bilo gde naziva barabom, a pre svega ne dozvoljavam ovde u parlamentu, jer ovde predstavljam 22.000 glasova, koliko nosi poslanički mandat SRS, čiji sam predstavnik. Dame i gospodo narodni poslanici, ne tražim od Dinkića i od bilo koga ko se do sada tako obraćao, da se izvini. Tražim od predsednika Narodne skupštine da zaštiti dostojanstvo ovog visokog doma, da zaštiti narodne poslanike od Dinkića i njemu sličnih. Zahtevam od predsednika da, posle mog izlaganja i posle izlaganja verovatno još nekog od poslanika SRS, izađe za ovu govornicu i kaže šta će preduzeti po pitanju uvrede koju je ministar naneo celoj poslaničkoj grupi i polovini građana Srbije. Zahtevam od predsednika Vlade Vojislava Koštunice da se ogradi od Mlađana Dinkića i svih njemu sličnih ministara.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku. Izvolite.
Bez obzira na promenu predsedavajućeg, onoga dana Mlađan Dinkić je izvršio tešku povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, jer je u poslednjoj rečenici svog izlaganja, kojim je trebalo da obrazloži dva predloga zakona, izrekao niz uvreda koje se svakako odnose na poslanike SRS, jer su jedino oni u ovoj sali kritičari svega onoga što radi Mlađan Dinkić, a što građani Republike Srbije osećaju na svojoj koži svakodnevno kroz pad životnog standarda. Na kraju te sednice pozvao sam gospodina Markovića, pokušao sam da mu pomognem, pošto nije bio prisutan u tom trenutku kada je Mlađan Dinkić izrekao te uvredljive i klevetničke izjave, pozvao sam ga da pita predsednika Vlade, Vojislava Koštunicu, da li je ovlastio Mlađana Dinkića da predloge zakona brani na taj način što u uvodnom izlaganju dezavuiše grupu poslanika, štaviše, rekao je da su barabe i oni koji su napravili taj javni dug, pri tome misleći na SPS. (Glas iz sale: Ti znaš šta on misli.) Taj dug je nastao, ako niste upoznati, mnogo ranije i pošto ste zaboravili, reći ću vam. Kada su srpski radikali bili u Vladi Republike Srbije, omogućili su da se preko električne struje saniraju neke penzije, a verovatno vam je poznato da se kasnije taj dug u jednom periodu povećavao, a kasnije smanjivao. To što se niste prepoznali, to je vaš problem, vas ne prozivam. Samo ukazujem na nevaspitanje čoveka koji treba da predstavlja državu, koji mora da predstavlja državu. Ne može on tako da se ponaša, ne može da koristi takav rečnik. Kada je u pitanju ministar finansija, nas gotovo ništa ne može da iznenadi. Dolazi u farmerkama, napravi incident da bi mu bio pokriće da napusti ovu prostoriju, jer ne može da trpi otvorenu kritiku, argumentovanu kritiku pogubnih poteza koje sprovodi. Mora Vojislav Koštunica da se izjasni, ili on da se izvini ovoj Narodnoj skupštini ili da traži promenu ministra finansija ili šta god hoće da radi sa njim, ali takav ministar finansija nije potreban Narodnoj skupštini. Vama, koji činite većinu, samo da kažem, verovatno ste u mogućnosti da izglasate da Mlađan Dinkić nije učinio povredu Poslovnika. Samo vas upozoravam da preuzimate veliku odgovornost ukoliko se taj aršin bude primenio ubuduće na govore svih onih koji su ovlašćeni, bilo da su poslanici, bilo da su neki drugi koji se obraćaju javnosti sa ove skupštinske govornice. Sasvim je očigledno da je bezobrazluk iz tog čoveka izašao i da je on povredio, pre svega, ovaj organ, zatim poslanike koji ga kritikuju, a samim tim birače, simpatizere, pa zašto ne reći i potomke i pretke onih koji kritikuju Mlađana Dinkića.
Vreme.
Razmislite šta bi se desilo ukoliko prilikom svake odbrane našeg amandmana sa ove govornice, jeste vreme, baš vama kažem, koji ne glasate za moj amandman, da ste barabe. Da li bi to bila uvreda? Bila bi uvreda. Zato što utičem na vaše pravo slobodnog odlučivanja i unapred ga dezavuišem. To je Mlađan Dinkić uradio i na taj način skrenuo pažnju da on ne želi da trpi kritiku, a verovatno iza toga stoji Vojislav Koštunica. Moraju Vojislav Koštunica i Predrag Marković da se izjasne da li je to novo demokratsko pravilo koje promoviše ova vlada. Ako jestekažite, ako nije osudite.
Po Poslovniku, narodni poslanik Albijanić, izvolite. (Iz sale: Kako on, ima dosta prijavljenih pre njega.) (Vjerica Radeta, sa mesta: Treba da se poštuje redosled.) Pustite da kaže, imaćete svoj redosled. Izvolite, gospodine Albijaniću.
Hvala, gospodine predsedavajući. Nešto su radikali nervozni jutros. Valjalo bi smiriti poslanike SRS da bih mogao da se obratim. [[Žagor.]]
Izvolite, gospodine Albijaniću.
Gospodo, izgleda da ste nešto lošije spavali, pa ste malo nervozniji.
Dozvolite, mogli smo već da završimo. (Iz sale: Objasnite zbog čega on ima reč?)
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, važno je reći da je pre neki dan... [[Žagor.]]
Izvolite, gospodine Albijaniću.
Važno je reći da je pre neki dan bio dan tolerancije i zanimljivo je na koji način mi obeležavamo ovde u parlamentu tako nešto. Baš ljudi koji na razne načine pokušavaju da naruše dostojanstvo ovog parlamenta, da nas ponize kao narodne poslanike, izrazima i terminima koje koriste, pokušavaju da isto prebacuju drugima. Baš sa te sednice o kojoj se ovde govori, upotrebljene su reči kao što je razbojnik, razvratnik, lažov, lopovi, kriminalci, duge cevi, čarape, ulica, opet lopovluk itd. To su vaše reči koje nisu primerene za ovo skupštinsko zdanje. Baš hoće ljudi, misleći da nećemo izaći za skupštinsku govornicu da to kažemo, da nekom drugom govore o ponašanju u ovom parlamentu, a sami svojim primerom sve govore. Sada imamo situaciju, od Srbije do Tokija, od toga da smo pobedili ceo svet, preko toga drž`te lopova i da vam je ostalo samo drž`te lopova. Recimo, ako neko upotrebi prikladan termin, a vi baš upotrebljavate loše termine, loš rečnik, loš način komunikacije, onda pokušavate sa – drž`te nekog drugog koji upotrebljava neku daleko blažu reč nego ovog puta što sam izgovorio. To građani treba da znaju. Treba da znaju šta je civilizovan način, šta je korektnost, dostojanstvo, šta je podizanje ugleda ove institucije, za šta se zalažu poslanici G17 plus i drugi poslanici u ovoj skupštini, a vi povedite malo računa o rečima koje za skupštinskom govornicom koristite.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić. Izvolite.
Nisam znao, gospodine Mihailoviću, da vama Albijanić može da naredi kada da mu date reč. Očigledno je da može Albijanić sve. O čemu se ovde radi? Kada vi meni, gospodine Albijaniću, sa ove govornice uputite neprikladnu reč, uputiću i ja vama ili ću da oćutim, ali smatram da je jedan ravan drugome rekao lošu reč. To od vas ovde mogu da prihvatim. Mogu od bilo koga od 249 poslanika koji sede ovde. Neću od ministra. Ovo nije štala u koju ministri dolaze. Ovo je svetinja. Narodna skupština je svetinja. Da li je nekad poslanik otišao na sednicu Vlade da naziva ministre barabama? Da li ste to negde zapamtili? Da li ste čuli za to? Ko je taj junoša da uđe u ovu salu i da poslanike naziva barabama i vi kažete da je to prikladan izraz. Vi iz G17 plus kažete da je to prikladan izraz za poslanike SRS. Jeste, bogami ste rekli, pročitajte, to ste tako licemerno rekli, kao što i liči na vas. Hoćemo li o lopovluku? Nije se znalo šta je lopovluk u Srbiji dok vi niste preuzeli finansijski sistem u zemlji Srbiji. Sve su to bili mali i sitni lopovčići, dok niste počeli da haračite sa državnim budžetom, dok niste opljačkali banke i srozali naša osiguravajuća društva, dok niste svojim prijateljima omogućili milijarderske zarade. Hoćemo li o tome kako se kradu mandati? Zašto se ne pokrijete ušima vi iz G17 plus. Prvi ste ušli u krađu mandata. Sada neki od vas, koji su do juče bili najčasniji građani Srbije, tako ste ih predstavljali, optužuju vas da ste ukrali njihove mandate. Sada neke, koje ste do juče predstavljali kao najčasnije, optužujete da su hteli da vam ukradu mandate. Da li je tako ili nije? Čak ste naterali skupštinske službe da se služe falsifikatima. Da li je tako ilinije? Tako je, dame i gospodo. Ne može jedna mala grupica da harači Srbijom. Da li su vam to dozvolili Koštunica i ostali širom Srbije? Neka vam dozvoljavaju. To može dok pravda ne preuzme Srbiju u svoje ruke, ali ovde u Skupštini toga neće biti, gospodine Albijaniću. Od danas narodni poslanici SRS ne idu ni na jednu sednicu odbora. Da vidim kako ćete da držite sednice odbora, posebno one koje su vam važne. Od danas, dok se Vojislav Koštunica u ime Vlade ne izvini za ponašanje ministra finansija, rasprava će biti o izrazu koji je koristio ministar finansija prema poslanicima SRS. Tu raspravu da okrenete na drugi tok – nećete moći. Od danas se govori samo o tome ko je Mlađan Dinkić, ko su poslanici SRS, a ko je narod koji je te poslanike poslao u ovu skupštinu. Nije nas poslao narod da hvalimo Dinkića, nego da ga napadamo, da ga kudimo, da tražimo greške u njegovom radu. Mi smo u opoziciji, gospodine Albijaniću. Ne moramo da savijemo ramena kao ovi drugi ljudi koji glasaju za vaše zakone. Mi ne idemo da tražimo članstvo u upravnim odborima kao ovi drugi ljudi koji glasaju za vaše zakone. Mi ništa od države ne tražimo. Od vas tražimo da prepustite vlast, jer ovaj način na koji držite vlast nije zabeležen u Srbiji. Ovaj način na koji šačica ljudi vrši vlast i pokušava Srbiju da dovede na nivo sa koga radikali teško da mogu da je isprave i podignu, jesteveleizdaja. Onaj ko je pošten među vama u ovome neće da učestvuje. Nemojte da se čudite što teško zadržavate poslanike. Možda im više niko ništa i ne nudi. Možda im nudi da slobodno idu ulicom podignute glave. I to je spas za vas – poslanici vladajuće većine. Ne treba niko da vam nudi novac, ne treba niko da vas kupuje, neka vam ponudi da idete ulicom podignute glave, da vam kaže narod da niste učestvovali u ovom srozavanju Srbije, u ovom lopovluku, u svemu ovome što se u Srbiji dešava. Zbog toga vas opominjem, urazumite svoje ministre. Ako viču na vas u stranci, ako viču na druge članove Vlade u Vladi, ovde na nas 80, vašom voljom i krađom, niko neće da viče. Ovde niko na nas ne sme da viče, posebno ne Mlađan Dinkić. Ako bude pravde i zakona u Srbiji, a biće kad pobedimo, onda će Mlađan Dinkić možda moći da viče, ali neće niko da ga čuje. Biće na veoma sigurnom mestu sa koga se vika ili ne čuje ili retko čuje. Vi to vrlo dobro znate. (Predsedavajući: Vreme) Mlađanu Dinkiću ne pretim, nijednom od vas koji se bavi politikom ne pretim, ali svim kriminalcima u Srbiji pretim. Čim pobedimo, kriminalci će biti u zatvoru, u zavisnosti od stepena kriminala kojim su se bavili. Vi ste tako dobri borci protiv kriminala, da proteknu dve godine, najteži kriminalci budu u pritvoru, a za tri ili četiri dana ti najteži kriminalci izaći će iz zatvora. Toliko ste dobri borci protiv kriminala. Upozoravam i vas, predsedavajući, a jedva čekam i predsednika Skupštine, rešite ovu stvar sa predsednikom Vlade, sa nama nemate šta da rešavate. Mi ćemo nastaviti da govorimo po Poslovniku, iznećemo vamličnu kartu SRS, porodica koje su nas poslale i naroda koji nas je poslao u ovu Narodnu skupštinu, jer ovo od vas nećemo da trpimo. Pre bi se moglo reći da je vlast dužna da trpi da joj opozicija svašta govori, jer uživa plodove vlasti, ali da opozicija trpi da joj vlast svašta govori, da one koji se o svom "kruvu i ruvu" u ovoj skupštini bave politikom, prozivate barabama, da nas nazivate kriminalcima. (Vladimir Homan, sa mesta: Vi nas možete?) Naravno da možemo. Kad pobedim, jedva čekam da mi kažete da sam kriminalac. (Predsedavajući: Vreme) Vidite da to ne ide. Kako slatko kažem da je Dinkić kriminalac, a vama ne izlazi iz usta da sam ja kriminalac. Ne ide laž iz usta lako, samo istina iz usta lako izlazi. Posebno pozivam poslaničku grupu SPS, sve bi vam ovo rekli da im niste potrebni. I hiljadu puta gore stvari bi vam govorili i misle o vama hiljadu puta gore nego ono što nama govore naglas. Zbog toga razmislite šta ćemo dalje.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Jedno objašnjenje za onaj prethodni redosled. Uvek, posebno kada se vodi dijalog između poslaničkih grupa, dajem prednost predsedniku poslaničke grupe. Tako je dobio reč gospodin Albijanić, dobio je tako reč i predsednik vaše poslaničke grupe Tomislav Nikolić. Mislim da sam postupio korektno. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, iz čisto formalnih razloga, pozivam se na član 101. i član 104. Predsednik poslaničke grupe G17 plus u ovoj Narodnoj skupštini, koji je malopre izašao, rekao je niz neistinitih podataka. Prvo, nije znao da pročita stenogram sa ove sednice, od prethodnog dana. Pročitao je neke izraze koje su koristili poslanici SRS povodom prve tačke dnevnog reda, a to je Predlog zakona o transfernim sredstvima. Ta rasprava je završena, pa je onda krenula objedinjena rasprava o četiri predloga zakona, od toga dva zakona koja regulišu javni dug, koje je branio Mlađan Dinkić, u ime Vlade Republike Srbije. U tom trenutku, bez ikakvog razloga, ničim izazvan, iz samo sebi poznatih razloga, tempirao je incident i uvredu da bi imao razlog da napusti ovu zgradu i da prepusti raspravu, da ne čuje kritiku, s obzirom da za mesec dana on menja svoj zakon, epohalni zakon sa kojim se hvalio kod penzionera. To je prva stvar koju je predsednik poslaničke grupe G17 plus loše predstavio. Tema ove današnje rasprave koja je, faktički, krenula, jeste da li je ministar finansija ovlašćen da u ovoj zgradi, u ovoj sali za poslanike upotrebi reč da je neko baraba. Sudeći prema onome što je rekao predsednik poslaničke grupe G17 plus – minus, ispada da je ta reč dozvoljena, da je to uobičajen način komunikacije, gde se izvršna vlast obraća zakonodavnoj vlasti. Moram da vas podsetim da je situacija obrnuta, izvršna vlast polaže račune zakonodavnoj, zakonodavna kontroliše i vrši nadzor nad radom izvršne vlasti. Razumem da predsednik poslaničke grupe ne zna Poslovnik, da se ne razume u politiku. Njemu je dovoljno dati 100 evra i on ide u emisiju i lupa tamo sve i svašta. To je njegov problem. On je našao način kako da poboljša materijalni položaj, da se slika u prvom redu. Ne razlikuje se ništa od BK televizije, koja u izveštaju od dva minuta iznese 25 laži, pa se ne zna ni ko je predsednik Skupštine opštine, ni ko je predsednik opštine, ni ko koga razrešava, ko kome traži ostavku itd. Shvatam za Karića, kod Karića je sve to moguće, jer njemu je gusto, ali ne shvatam ove iz G17 plus, koji ne znaju da su još na vlasti. Osim toga, ovde ste izneli napad na SRS da je neko nešto rekao što nije istina. Duge cevi, čarape, upad, uništavanje bankarskog sistema, to su opšte poznate stvari, više nema potrebe da se dokazuje. Ima potrebe da se prozove pravosuđe što to ne završi do kraja. Postoje izjave svedoka, postoji sve i svašta, dokumentacije koliko god želite. Znam da vas pogađa kada se iznese istina, ali sam vas i malopre upozorio, vodite računa, pravilno se opredelite prema izrazu koji je upotrebio vaš ministar sa ove govornice. Ukoliko napravite presedan činite sebi zlo. Treba da shvatite da postoji velika razlika između poslanika koji može biti laik i ministra koji mora biti stručnjak zato što predstavlja državu. Ako na ovaj način on predstavlja državu u pregovorima onda nije ni čudo što smo toliko uslovljeni iz inostranstva različitim zahtevima. Dakle, bolje bi bilo da je predstavnik G17 plus tražio od svog partijskog druga, predsednika Narodne skupštine, koji je pobegao sa ove sednice, jer zna šta ga čeka, da se Vojislav Koštunica izjasni da li je ovlastio, ili nije, Mlađana Dinkića da pojedine poslanike naziva barabama. Ukoliko je napravio gaf taj ministar, koji je poprilično nevaspitan, nekulturan, onda treba Vojislav Koštunica da se izvini Narodnoj skupštini Republike Srbije. Verujte, ovo je vrlo važna stvar, ne samo za budući rad nego i za status Narodne skupštine, s obzirom da ovaj status osporavaju mnogi. Karić sa svojom rezervnom strankom –Demokratskom strankom, i ovi vanparlamentarni, koji su se okomili na vas. Ne zaboravite, imate puter falsifikovanja zakona, krađe mandata i da ne ređam dalje. Možda sam upotrebio neki od ovih termina loše, ali sve novine su pune članaka koji upravo opisuju to.
Reč ima gospodin Nemanja Šarović, posle replika, gospodin Albijanić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Mihailoviću, navikao sam na to da me gospodin Marković kada predsedava sednicama teško zapaža, ali zaista to nisam očekivao od vas. Već je nekoliko odredbi Poslovnika prekršeno i mogli ste i vi i gospodin Predrag Marković da vidite da se više predstavnika, odnosno poslanika iz poslaničke grupe SRS, javilo za reč, ali jednostavno niste imali nijedan osnov u Poslovniku da mimo redosleda date reč gospodinu Albijaniću iz poslaničke grupe G17 plus. Član 100. Poslovnika o radu Narodne skupštine reguliše redosled i kaže da se narodnom poslaniku koji želi da govori o povredi ovog poslovnika daje reč odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika. Dakle, vi ste, ukoliko mogu da prihvatim i to da eventualno ne može da se zapamti kada se veći broj poslanika javi, zapišete lepo pa onda po tom redosledu dajete pravo poslanicima koji su se javili da se obrate za ovom govornicom. Razlog zbog koga sam se javio je što je brutalno prekršen član 104. Poslovnika Narodne skupštine. Još jednom je prekršeno dostojanstvo Narodne skupštine. Ali, ono što je najtragičnije jeste da to nije ništa novo, što je to jedna tendencija, i od kako ste silom 5. oktobra zauzeli vlast i okupirali Srbiju, praktično ne prestajete da radite na dezintegraciji institucija. Nema toga što niste u stanju da rasturite, nema te institucije koja je nekada imala poštovanje u srpskom narodu koju nećete u potpunosti uništiti. Uradili ste to sa Jugoslavijom, rasturili ste je, uradili ste to sa institucijom predsednika Republike, sa vojskom, radite to i sa nekim crkvenim zajednicama, doveli ste poverenje građana u parlament do, reklo bi se, kritične crte od 4%. Dakle, ovi koji pitaju da li se neko prepoznao kada se kaže da su narodni poslanici barabe, jesmo se prepoznali, ali ne zato što smo barabe, nego zato što smo narodni poslanici. Ne može niko, a ponajmanje Mlađan Dinkić da dolazi ovde i da vređa narodne poslanike i tražimo ne samo da se izjasni Vojislav Koštunica, nego da se izjasne sve poslaničke grupe, pa da vidimo da li vi iz DSS smatrate da se za bilo koga od 248 narodnih poslanika koji ovde sede, a izabrani su od građana Republike Srbije, može reći da je baraba. Mi to naravno ne prihvatamo, niti ćemo ikada prihvatiti, jer smatramo da je bila vaša obaveza da svog ministra zauzdate. Tačno je da je mnogo manja šteta kada narodni poslanik nešto kaže narodnom poslaniku, pa i ako to nije možda najadekvatniji izraz, nego kada mu kaže ministar, pogotovo ministar kakav je Mlađan Dinkić. Ovo rasturanje Narodne skupštine počelo je mnogo ranije i nema Mlađan Dinkić nikakvog razloga da poštuje bilo koga u ovoj sali zato što zna da pitanje njegovog poverenja i njegovog rada nikada neće doći na dnevni red ove narodne skupštine, a to je nešto na šta vas, dame i gospodo narodni poslanici, obavezuje ne samo Poslovnik, nego i član 93. Ustava Republike Srbije. On kaže: "Vlada i svaki njen član za svoj rad odgovaraju Narodnoj skupštini. Narodna skupština može izglasati nepoverenje Vladi ili pojedinom njenom članu". Ova narodna skupština to nije mogla, ova vlada nije odgovarala Narodnoj skupštini i zato ste doživeli da vam Mlađan Dinkić, kada mu padne na pamet da navrati u Narodnu skupštinu, to učini u farmerkama, u džemperčiću, pa mu i to ne bude dovoljno nego kaže – vi koji podnosite amandmane, koji razotkrivate moje laži, vi ste barabe. Nismo mi barabe, Mlađan Dinkić je upravo takvim svojim nastupom i kreiranjem incidenta hteo da spreči raspravu o zakonima. Vi koji vičete: "vreme", trebalo bi da znate da sam ovde ukazao na povredu više članova Poslovnika. Ako želite, mogu da izlazim i deset puta zaredom, a bilo bi vam bolje da, ukoliko imate šta pametno da kažete, u šta sumnjam, izađete za ovu govornicu, pa to kažete kako dolikuje. Dakle, nikada se vi koji vičete: "vreme" ne nađete dovoljno pametni i hrabri da to što imate saopštite sa govornice. Jedino što ste naučili za dve godine mandata jeste to da vičete: "vreme". Tačno, nažalost tačno. Dakle, tražimo da se sve poslaničke grupe izjasne da li žele takve ministre, da li prihvataju takve ministre, da li se smatraju barabama i da li prihvataju da njih ili bilo koga drugog u ovoj sali bilo koji ministar naziva barabama. Sve do tog trenutka govorićemo isključivo o onome što jeste Mlađan Dinkić. Hvala.
Gospodine Deđanski, vi ste na redu. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, tema je ista, ministar Mlađan Dinkić i njegovo neprimereno i vrlo bezobrazno ponašanje i izjava koju je dao u četvrtak za ovom govornicom. Mi smo se prepoznali u tome, jer smo, kao što je rekao gospodin Šarović, poslanici, a i kao što je poznato, u poslednje vreme i celokupna javnost Srbije vidi da jedino SRS još nešto i radi u ovoj skupštini. Jedini izlazimo i kritikujemo vaše zakone koji uništavaju sve ovo što u Srbiji još valja. To je zasmetalo gospodinu ministru, koji opet nije došao danas i u četvrtak nije bio tu skoro ceo dan, došao je uveče da nas izvređa i opet izašao iz Skupštine. Doduše nije bio u farmerkama, prvi put, što je pohvalno za njega. Pokazao je da ne podnosi kritiku. Zbog toga je iskoristio vrlo bezobraznu i lošu interpretaciju i rekao za poslanike da su barabe. SRS je ceo taj dan, što ga je očigledno iznerviralo, kritikovala njegov zakon i raspodelu sredstava koje je delio opštinama. Ukazivali smo u toku celog dana da je favorizovao opštine u kojima je na vlasti G17 plus i to smo argumentovali i samo tražili odgovor od njega zašto je tako radio i po kojim kriterijuma je to delio. Nažalost, njega to nije potreslo, nije našao za shodno da odgovori, nego je uspeo da nas sve nazove barabama. Možda se neki od vas tako osećaju, ali iz principa mi ne želimo da to tako funkcioniše. Ovim što je nazvao barabe, proglasio je barabama sve članove SRS i sve glasače SRS, a kao što znate to je sada pola Srbije, i nazvao je tako i sve simpatizere SRS, doduše pola od one druge polovine koja postoji, kaoi sve čestite i poštene ljude, i poslanike SRS i instituciju Skupštine u celini i treba da ga bude sramota. Moram da kažem da je time što je mene nazvao barabom, nazvao tako i mog oca, koji ima 30 godina staža, i moju majku koja je profesionalni trgovac, kao i brata koji je profesor, i ženu koja je rodila dvoje dece. Sve ih je nazvao barabama. To ne mogu da dozvolim. Imam 31 godinu i 12 godina radnog staža, a neki od vas nemaju ništa pre nego što su ušli u parlament. Ne može nikome da kaže da je baraba. Koliko vina i rakije proizvedem, sram vas bilo. Bio sam privatnik i radim u preduzeću koje je jedno od najboljih preduzeća u Vršcu. Kada neko kao on kaže nekome da je baraba, to u stvari i nije neki problem. Narod to zna, zna ko je Mlađan Dinkić, zna cela Srbija ko je Mlađan Dinkić, ko ste vi iz G17 plus, to svi znaju, zato što bi još neko možda imao malo morala, ali čisto sumnjam. Zato tražimo izvinjenje i premijera Vlade i predsednika Skupštine i tražimo da Mlađan Dinkić više nikada ne uđe ovde zato što je bezobrazan.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Penezić. Izvolite.
Dame i gospodo, javio sam se mnogo pre gospodina Albijanića i protestovao sam što je pre mene izašao, ali nikada nije kasno za izricanje istine. U četvrtak 8.12.2005. ministar finansija upotrebio je izraze koje ste čuli i ne mogu reći da sam se prepoznao, jer nisam takav, ali sam prepoznao na koga se to odnosi – na poslaničku grupu SRS, kojoj svim srcem pripadam. Prema tome, to se odnosilo i na mene. Mislim da ste svi svedoci, kada god sam izašao za ovu govornicu, da sam se ponašao dostojanstveno, kulturno, pristojno i da nisam koristio nijedan od ovih izraza, ne samo ja, nego i većina naših poslanika, ni primitivan, ni baraba, ni nevaspitan, ne odgovaram baš, govorim sada u svoje lično ime, jer će se javljati i ostali u veziPoslovnika. Dakle, ne mogu da se pozovem direktno na prepoznavanje, ali na član 104. mogu, i to na ceo. Nije lepo kada izađe ministar ovde i obraća se tim rečima poslanicima i nije samo jedan, nego iz te poslaničke grupe ima dosta ministara, izađu i pričaju van teme, neki pričaju i o hladnjačama, pa ih ne opominjete. Neće da se izvini nijedan od njih, ali bih samo o sebi nešto rekao. Povređen sam lično, nisam nikada bio baraba ni nevaspitan. Sećate se moje priče – četiri sina su ostala siročad, od 12 do tri godine. Ja sam taj od tri godine. Moj otac je pošao za dedom sada predsedavajućeg,koga cenim, kao i njegovu borbu protiv okupatora. Dao je svoj život časno i pošteno, nije izdao. Nisam ni ja izdajica. Svi smo fino vaspitani, većina od mojih bližih srodnika je završila škole i to polugladna ili bolje rečeno polu sita, jer smo bili uvek siti i kada smo bili gladni. Dakle, gospodo, mi srpski radikali nismo primitivni, nisam ni ja. Odnosite se prema nama malo kulturnije i bićemo prema vama bolji. Donosite bolje zakone i o njima ćemo manje govoriti. Konsultujte se, ne donosite nam hrpu zakona, pa da onda dolazimo u situaciju da ne možemo to ni da svarimo. Još nešto, evo odavde sa ove govornice mogu da kažem o svom poštenju. Sada je aktuelna kupovina poslanika. Meni se niko nije obratio, jer znaju da je u mojoj porodici obraz skuplji, nema tih para koje mogu da kupe i da odvoje mene od moje poslaničke grupe SRS. Prema tome, upozoravam, neka mi se niko ne obraća, ne može me kupiti, nema tih para, nema te cene. Što se tiče vaspitanja, i daljeću, kada budem izašao za ovu govornicu, govoriti o temi koliko budem mogao. Neću nikoga vređati i zato molim sve one koji izađu za govornicu, ispred ministarstva ili bilo koga drugog, neka ne vređa ni poslaničku grupu, jertada će i mene lično uvrediti.
Gospodin Albijanić, replika.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, o stilu i načinu sam rekao nešto malopre. Jasno je ko kakav rečnik upotrebljava u Skupštini Srbije. To je svim građanima jasno. Ono što sam rekao ponoviću, da je pre neki dan bio dan tolerancije i ljudskih prava i evo kakav odgovor mi dajemo. Tolerancija jeste trpljenje, jeste korektan odnos da saslušate sagovornika, da imate razumevanje za drugačije mišljenje, ali nije za upotrebu ovakvih termina, kao što to čini SRS. To je nešto sa čime se ne slažem, sa čim se ne slaže poslanička grupa G17 plus, niti vladajuća koaliciona većina upotrebljava tako nešto za skupštinskom govornicom. To je jasno, kao što je jasno da ne možemo umanjiti doprinos Narodne skupštine u ovom sazivu, on je najbolji i ostaće takav zabeležen u istoriji. Ovaj skupštinski saziv do sada je doneo 200 zakona. To je više nego u prethodnih 10 godina za vreme svih saziva. Sklon sam da kažem da će biti više i od budućeg delovanja Narodne skupštine. Takođe, čujem da postoje komentari da Vlada nije bila na proveri. Vlada je bila šest puta na proveri u ovom sazivu parlamenta. Tri puta kada se glasalo o budžetu, dva puta o rebalansu budžeta i jednom kada je bila rekonstrukcija Vlade. Šest puta za ovo kratko vreme Vlada je imala svoju proveru. Ono što je jasno jeste da je ovaj skupštinski saziv bez obzira na način i polemike unapredio određene odnose. Loša je najava da radikali neće učestvovati u skupštinskim odborima. Kakve sada veze ima polemika o međusobnoj toleranciji u odnosima sa skupštinskim odborima i radom skupštinskih odbora. Ako su već počeli da rade i ako su unapređeni odnosi u odnosu na prethodni mandat i saziv Skupštine, logično je da se tako i nastavi. Moram istaći da jesu ova skupština i vlada reformske, proevropske. Svi dokumenti govore o tome – i Studija izvodljivosti i početak pregovora o pridruživanju sa Evropskom unijom, pa i ocene Svetske banke i drugih značajnih institucija o reformama koje se sprovode u našoj zemlji. To jeste težinski jasno svima u Srbiji da je ovaj saziv Skupštine doprineo napretku naše države, da smo zacrtali evropski put, uradili veliki posao i ne treba ovakvim polemikama, ovakvim načinom rada da zamagljujemo suštinu iza koje svi, nadam se, stojimo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Imam dve stvari da vam kažem. Najpre, ovde se ne radi o međusobnim odnosima, ne radi se ovde o odnosima između poslanika, mogu da budu ovakvi i onakvi. Ovde se radi o odnosu ministra prema poslanicima. Nemojte da zabašurujete stvari. Nije ovo sukob, gospodine Albijaniću, između mene i vas. Indirektno jeste, zato što zastupate lošu opciju. Zašto branite ministra, uopšte nećete ovde da kažete da li je on pogrešio ili nije, prebacujete lopticu u tuđe dvorište. Branite ministra koji je poslanike nazvao "barabama". Da li je uspešna ova skupština i ova vlada, jesmo li dobili neku pozitivnu ocenu i otpočeli pregovore, pa je to razlog da nas nazivate barabama. Ne daj bože da su vas primili u Evropsku uniju, vešali biste nas ovde po Skupštini. Da li time neki svoj uspeh odmah iskalite na opoziciju, jeste li toliko jaki ili vam je neko rekao da ste dobri, usvojili ste 200 zakona, hajde sada da kažemo opoziciji šta god hoćemo. Svuda je opozicija svetinja, svuda je narodni poslanik svetinja, za svakog ministra u svetu. Na mnogo manjim aferama padaju mnogo bolje vlade. Ne mogu da dozvolim da ministar uđe u salu i da kaže poslanicima da su barabe, ne mogu, neće toga biti ni kada budete u opoziciji, ako vas bude u parlamentu. Izgleda da ste vi stvoreni da budete na vlasti, niste stvoreni da budete ovde. Nema vas u parlamentu ako niste na vlasti. To samo može da uvede neko ko hoće da vam ponudi vlast. Gospodine Albijaniću, nemojte, dok ste narodni poslanik, da branite princip da svako može ovde da uđe i da vređa narodne poslanike. Umete tamo novinarima da prigovarate kada napadnu Skupštinu, i opravdano i neopravdano, tada branite Skupštinu i poslanike. Kada ministar napadne poslanike, pridružujete mu se, time što nećete ni da ga napadnete, nego ga branite. Branite ministra koji je rekao onima koji će da ga kritikuju. Jer, ne zaboravite, raspravu o tom predlogu zakona tek je otvorio ministar. U uvodnom izlaganju, na kraju uvodnog izlaganja rekao je – neće da se osvrće na primedbe baraba. Očekuje da ga barabe kritikuju zbog predloga zakona, i izašao je mirno iz ove sale. Ostavio vas je da ga branite. Zašto to? Neka dođe ovde, neka kaže – jeste, rekao sam da ste barabe, to ste zaslužili, dobro. Ili da kaže – izvinite, upotrebio sam loš izraz, nisam to mislio o vama. Stvarno me nervirate kada me kritikujete, ali nije trebalo to da vam kažem. Na hiljadu načina mogu da se izvade Koštunica i Mlađan Dinkić, a kažem vam, poručite Koštunici, iz ovoga neće da se izvadi. Uopšte ne postoji razlog zbog koga nećemo do kraja ići protiv ove vlade, posle ovoga što ste nam uradili. Ako se iko trudio da u Srbiji bude mir, ako se iko trudio da bude političke sloge, da sve ovo što pokušavamo zajedno ima uspeha, iako smo u opoziciji, to sam bio ja. Čime ste vratili toleranciju SRS? Napadima na njene poslanike. Lepo ste se setili, e od sada se držite dobro, od sada se stvari potpuno menjaju, da znate. I recite Vojislavu Koštunici – to mu je uradio Mlađan Dinkić i oni koji ga danas brane. Hvala.
Momenat, prva se javila Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo, ja sam Gordana Pop-Lazić, imam skoro 50 godina, troje dece, dobre đake i studente i ničim nisam zaslužila da me bilo ko nazove ''barabom'', a naročito ne gospodin Dinkić. Evo, i ovom prilikom sam uviđavna i kažem – gospodin Dinkić, iako on to svakako ne zaslužuje. Za one koji nemaju toliko političkog talenta i koji ne znaju osnovna pravila političkog delovanja, moguće je da im se dese ovakve omaške, da pomisle da su bogom dani, da su iznad svih i da dođu u parlament i tako izvređaju narodne poslanike. Mi se jesmo prepoznali, ali na ovaj način branimo ugled svih poslanika, bez obzira iz koje su političke opcije. Imali smo razne slučajeve u ovom parlamentu – da su nam onemogućavali da govorimo, isključivali nam mikrofone, iznosili nas sa govornice, iz klupa, da su nam lomili ruke, nanosili povrede. Ali, to je bilo između narodnih poslanika i to je ono što je i moguće i dozvoljeno. Ono što je svakako nemoguće i što niko normalan ne može da prihvati ovde u parlamentu, to je da dođe jedan ministar koga je ovde skupštinska većina izabrala i koga skupštinska većina može i da smeni, i da narodne poslanike nazove barabama. Da smo mi njemu rekli da je baraba, što svakako jeste, to je normalno – imamo argumente, samo prenosimo ono što čujemo od građana Srbije čije stavove zastupamo, to nije uvredljivo. On može da izađe i da kaže: nije tačno, u zabludi ste, ne stoji to tako, nisam Nacionalnu štedionicu ovako, onako, nisam ugasio toliko banaka, nisam u Narodnoj banci uradio to što mi stavljate na teret. Ali, ne sme da nam to kaže, jer mi predstavljamo neke birače i neke građane Srbije. Vređajući nas, vređa njih, sve one koji su za nas glasali i svih 350.000 članova SRS. Dok to naši ministri ne nauče, znači da nisu zreli da se nađu na tako važnim državnim funkcijama. To što nas plašite da nismo dovoljno kulturni, fini, kako će to da oceni Evropska unija, kako će da nas prime tamo. Evo, gospodin Albijanić reče – mi smo proevropski orijentisani, ne branim, i mi smo proevropski orijentisani. Ali smo i prosrpski orijentisani i volela bih da čujem samo jednom gospodina Albijanića da kaže – ja sam prosrpski orijentisan, da malo misli o našim nacionalnim interesima i da se tako uklapamo u sve druge integracije. Kada kažem – gospodin Albijanić, mislim na G17 plus, na politiku koju oni zastupaju, možda tu ima izuzetaka među vama, vidim, cepate se, ali dobro, to je vaš unutrašnji problem, kao i problem ostalih političkih grupacija, to je jasno. Mi smo koherentni. Kao što vidite i u ovom stavu, nećemo odustati od izlaženja za ovu govornicu, dok ne naučimo pameti, ne samo ovog ministra, nego svakog sledećeg u narednih 30 godina da se seća ove sednice i da mu nikada ne padne na pamet da dođe u Skupštinu i vređa narodne poslanike. On mora da izdrži sve udarce koje ovde dobija, mora da se brani, ali ne sme da nas vređa, pogotovo ne takvim rečima. Nisu u pitanju lične uvrede, mada ih doživljavamo i tako, već uvrede upućene, pre svega, onom biračkom telu koje glasa za SRS. Ovde samo branimo interese građana Srbije koji prihvataju politiku SRS, a i inače svih građana. Zato gospodin Dinkić neće smeti više da uđe u ovu skupštinsku salu, garantujem vam, ne samo po ovim zakonima, nego nikada više. Ovo je početak kraja Koštuničine vlade.
Reč ima narodni poslanik Snežana Plavšić-Stojanović. (Glas iz sale: Zašto preko reda?) Nije preko reda. Verujte mi, pokušavam da sledim red. Izvolite.
Zahvaljujem. Zaista sam strpljivo čekala na red. Mislim da nisu na mestu primedbe da sam se javila preko reda, samo niste gledali u tom pravcu. Naravno, nisam dobila reč preko reda. Javila sam se da bih rekla šta mislim o svemu ovome što se danas ovde događa. Naravno, kao i obično, smatram da treba da raspravljamo o onome što je na dnevnom redu i da treba da se bavimo zakonima. Danas na dnevnom redu imamo zaista jako ozbiljne zakone. Što se tiče rasprave koja se ovde vodi, sa mnogim kolegama se slažem u velikoj meri. Znate da sam se uvek zalagala za to da se za ovom govornicom ne koriste ružne reči i da se ne koristi ulični žargon. O tome sam govorila i prethodnog dana, o kome je ovde reč. Ali, ne slažem se u jednoj stvari – smatram da dostojanstvo Skupštine zavisi od nas koji sedimo u ovoj skupštini. Smatram da dostojanstvo Skupštine čuvamo, pre svega, mi. Može doći neko sa strane i uvrediti Skupštinu, ali ono što je osnovno, to je da sami sebe ne vređamo. Hajde, dame i gospodo, da se zapitamo koliko puta smo sami sebe uvredili time što smo vređali ovu skupštinu, time što smo međusobno, ono što pokušavate da opravdate, koristili vrlo ružne reči da bismo jedni druge vređali. Zaista ne mogu da nabrojim koliko puta ste vi, bila sam u početku zapanjena, moram da priznam, i za dve godine nisam još uvek naučila da se priviknem na to da me neko naziva lopovom, kriminalcem i raznim drugim izrazima koji apsolutno nisu primereni. Mislim da danas nismo ovde da bi građani slušali naše biografije, svako bi od nas imao šta da kaže o svojoj biografiji i svakako da se, verujem, ni za koga od nas u Skupštini, a ima nas 250, a ne 248, ne može reći da smo bilo šta od onih reči koje se ovde često koriste. Zaista ih neću upotrebljavati ni da bi ih citirala. Imam predlog, da napravimo analizu unazad mesec, dva, tri, šest meseci, dve godine, koliko puta je ko iz poslaničke grupe iskoristio koje reči u Skupštini. Onda ćemo tačno videti koliko puta je koja poslanička grupa iskoristila tzv. ružne reči, kako ih deca zovu, a to zaista jesu ružne reči. Dakle, to je moj predlog. Ukoliko ste zaista rešeni da nastavimo u ovom pravcu, potrudiću se da to u narednih par dana pronađem. (Tomislav Nikolić, s mesta: Imaš vremena.) Naravno, imamo puno vremena svi, ali građani nemaju baš toliko vremena da bismo se bavili ovakvim stvarima. Moj predlog je da se bavimo drugim stvarima. No, svakako se možemo baviti i ovim. Dakle, što se tiče dostojanstva Skupštine, što se tiče uvreda, mislim da tu prednjače neke stranke i to stenogrami pokazuju. Dakle, nije opravdano nazivati svoje kolege takvim imenima. Upravo sada ste, u pokušaju da odbranite neki princip, uvredili kolegu Albijanića, i to nije prvi put, bezbroj puta ste to učinili. Smatram da je to krajnje nekorektno – i ljudski i kolegijalno je nekorektno. Često navodite, čak ste iskoristili da nam u ovom kontekstu navedete i poslanike, kupovinu mandata, prodaju mandata i sve ostalo, nemojte tako. Nije naša poslanička grupa jedina koja je izgubila dva poslanika, i vi ste izgubili dva poslanika. Mislim da smo i mi i vi zauzeli jedinstven stav po tom pitanju. Dakle, poslanički mandati ne služe ni za kupovinu ni za prodaju. Poslanički mandati su nešto gde se, takođe, brani dostojanstvo Skupštine i gde se brani izborna volja građana. Kada govorite o tome da građani nemaju poverenja u Skupštinu, Skupština – to smo svi mi, Skupština ste i vi. Apsolutno ne mogu da se složim sa procenom i ne znam gde je pronađeno da samo 4% građana ima poverenja u Skupštinu. A gde je onda onih vaših 50+25, odnosno 75% koji podržavaju vas? Imaju li oni poverenja u ono što ovde radite? Dakle, mislim da svi zajedno ovde radimo jako ozbiljan posao. Pripremala sam se da danas ozbiljno govorim o ozbiljnim zakonima koji se bave stvarima koje su za ovu zemlju posebno važne. Pripremala sam se da malo govorim o položaju dece u Srbiji, siromašne dece, o položaju osoba sa invaliditetom i o tome kako svi zajedno kao poslanici ovim grupama možemo da pomognemo. To je, dame i gospodo, naš posao i to je ono što građani od nas očekuju. Pozivam vas, u ime onih ljudi koji su zainteresovani da ovi zakoni budu donešeni, da se bavimo zakonima, a ne našim ličnimbiografijama i prepucavanjima ili političkim raspravama. Imamo tribine, imamo mesta gde time možemo da se bavimo i izvolite da se tamo time bavimo, pa nas na tribinama možete nazivati kako god hoćete. Ali, ovde u Skupštini danas treba da se bavimo izmenama i dopunama zakona o socijalnoj zaštiti, zakonom o podršci porodicama sa decom, zakonima koji su ovde na dnevnom redu i koji pogađaju najosetljivije grupe u ovoj zemlji, najsiromašnije i najranjivije u ovoj zemlji. Oni možda očekuju da čuju šta ćemo o njima reći, a ne očekuju da čuju šta ćemo reći jedni o drugima. Pozivam vas da se vratimo na to.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić. Izvolite.
Da li stvarno mislite da sve te porodice danas očekuju da barabe raspravljaju o njima? Gospođo Plavšić, u tome je stvar – da utvrdimo prvo, da li smo za Vladu barabe. Ako smo mi, poslanici SRS, za Vladu barabe, onda narod ne treba da nam dozvoli da raspravljamo o njegovim najvećim problemima. U tome je problem. Nemojte da skrećete temu, to je licemerno. To je licemerno što sada govorite sa ove govornice. Kada biste me ubedili, od kako vladate državom, da su vaši zakoni doneli bolji život građanima, mogao bih da vam poverujem. Ali, Srbijom je zavladala apsolutna sirotinja, beznađe. Niko ne očekuje sutrašnji dan sa bilo kakvom nadom, samo vi imate nadu da za 15 godina budemo u EU. Ta nada vam je sve u životu. Vidite li ljude oko sebe? Sa kojim stanovništvom da uđete u EU? Sa golima i bosima? U Srbiji niko nema posla, samo oni koji rade u državnim ili javnim preduzećima. Privatizacija je iskorišćena da zatvorite fabrike, da povećate broj nezaposlenih. Nametnuli ste poreze, na šta – na potrošnju. Trčite da otvorite robne kuće koje grade stranci u Srbiji, jer će od toga biti poreza. A ko će da zaradi novac da bi otišao u tu prodavnicu da nešto kupi? Hoćemo da raščistimo, neću da sedim sa vama u Skupštini, ako sam za vas baraba. Neću da vam kvarim ugled. Sedite ovde u prvi red, vas 18-20, koliko vas ima, vi ste elita ovog društva, vi ste krem, jedini znate šta sve treba. Sedite ovde i rešavajte stvari sami. Recite narodu, preko predsednika Ustavnog suda, dovoljno je 18 iz elite da rešava, a ove barabe, nema veze što imaju glasove, oni su barabe i oni neće biti u Narodnoj skupštini, njih niko ništa neće da pita. Nemojte da skrećete temu. Ministar se menja svakog dana, predsednik Vlade svakog dana. Poslanik ima mandat od naroda. To morate da znate i da shvatite, učim vas, bićete u opoziciji. Sada se borim i za vaša prava. Zamislite vlast koja bi vas proganjala samo zato što ste u opoziciji, a bićete mala opoziciona stranka. Ne mogu da zamislim da imate 80 poslanika i da budete u opoziciji. Vi sa 15 niste u opoziciji. Koliko? Trideset. Sa 30 niste u opoziciji. Zamislite da imate 80 poslanika i da ste u opoziciji i da vam neko kaže: niste bitni, vi ste barabe. Mi smo barabe za Mlađana Dinkića. Sada okrećete temu na važne zakone koji će doneti dobro deci. Hajde sada, ubedite nas da je to vaša želja. Jeste, znam, ići ćemo svi na poligraf da kažemo tačno šta su nam želje i da vidite šta bi vam rekao poligraf. Iz ovoga se ne izvlači tako što ćete nam pričati koji je zakon bio na dnevnom redu, to recite ministru. Ministre, upropastio si nam zakon koji je bio na dnevnom redu, jer si nazvao poslanike SRS barabama. Poslanike koji će ga kritikovati. Izašao, otpevao svoje i otišao iz sale i ostavio vas da pričate o važnim zakonima, da veličate važne zakone, koje je podneo ministar koji poslanike smatra barabama. Može on to kod kuće, može u vašim kancelarijama, samo ne može u Narodnoj skupštini, ne može to ni u Vladi da kaže poslanicima da su barabe. Ako vi prihvatate podanički odnos prema ministrima, ja ga ne prihvatam. Ne bih prihvatio ni da su moji ministri u Vladi, a ja poslanik. Taj bi se pušio. Taj ne bi ulazio više u salu, jer on bruka vašu stranku. Kakvi ste – da ste, vi ste politička stranka koja je ušla u parlament. Svoje najreprezentativnije ste poslali u Vladu, najreprezentativniji vam je onaj koji naziva poslanike barabama, jer niste imali boljeg. Kakvi ste onda vi, kakvi biste onda ministri bili, šta bihmogao da očekujem od vas, gospođo Plavšić, sa ove govornice da ste ministar, ako mi je bolji od vas rekao da sam baraba. Šta bih mogao od vas da očekujem?
Vreme.
Zbog toga ćemo ovo da isteramo na čistac. Ne tražimo ostavku od ministra, to nije naše. Tražili smo njegovu ostavku kroz ostavku Vlade, jer ste zabrljali u mnogim segmentima i mnogim sferama društvenog života. Ne interesuje nas koga će Koštunica da trpi kao svog koalicionog partnera. Nama je samo važno da nas taj ovde ne vređa. Neka donese zakon kakav god hoće, ako ćete da glasate – glasaćete, a ako nećete – nećete. Nemojte da nas ovde vređa, jer nismo zato došli. Nas nije ovde narod poslao da nas ministri koje izaberete vređaju. Nije nazvao samo poslanike SRS, znaju neki koje je još tako nazvao i znaju neki za koje mislite, jer ogroman je broj onih ljudi koje Mlađan Dinkić ne ceni uopšte. U vašoj poslaničkoj grupi ima ljudi koje Mlađan Dinkić uopšte ne ceni i rado bi sve to rekao – onaj Mlađan Dinkić koji vređa poslanike. Ima i onaj drugi koji ne vređa i nikada ne znate, kada ga ujutru sretnete, sa kojim Mlađanom Dinkićem imate posla. Pogodilo se poslednjeg radnog dana prošle nedelje da uđe onaj Mlađan Dinkić koji vređa, a da je ušao neki drugi, možda ne bi to ni izgovorio. Od njih dvojice nikada ne znate sa kojim imate posla. Recite mu da bar pokuša jednog da eliminiše iz sebe, ili dobrog ili lošeg. Jednog mora da eliminiše, to se malo odleži, nije to veliki problem. Mogu i da ga vežu, ako mu je jači i onaj drugi, onaj što vređa narodne poslanike.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u četvrtak na kraju zasedanja, pošto je Mlađan Dinkić izgovorio da su poslanici SRS barabe i primitivci, pokušavajući da ukaže građanima, a pre svega penzionerima, zašto ih je prevario i zašto nije rekao da su barabe i primitivci onima iz MMF, koji su sedeli preko puta njega u procesu pregovaranja o tzv. zadnjoj tranši, on nije imao drugi način da reaguje, iz prostog razloga što je incidentne situacije započeo mnogo ranije. To je kulminiralo pre 15 dana, kada je iz čista mira, prilikom rasprave o Zakonu o bankama, ničim izazvan, počeo da vređa jednu divnu gospođu, stručnjaka iz oblasti ekonomije, za razliku od njega koji to nije, članove njene porodice i da se upušta u dalju priču sa poslanicima SRS, na šta je potom reagovao kolega Šarović. To je trajalo u nedogled i taman smo mislili da se možda za kratko opametio i da je ovaj drugi, što kaže gospodin Nikolić, Mlađan Dinkić preovladao u njemu, kada je ono u 11,00 uveče u farmericama i u džemperu došao ovde i gleda, kao, šta se tu dešava, šta to pričamo i zašto uopšte kritikujemo njegov zakon. Time nam je pokazao da omalovažava i Narodnu skupštinu i poslanike, jer stil i način, ne samo odevanja, nego i govora i onoga kako se on ponaša jasno govori o tome da su njemu građani Srbije, pre svega gadni, i da se gadi na svoj sopstveni narod. Kako drugačije da objasnim to, kada smo mi predstavnici građana Srbije u najvećem broju i daće bog da bude tako, kao što je juče i sam gospodin Nikolić u svom intervjuu rekao, da dođemo do 60%, eliminišemo sve i da nam uopšte ne trebaju nikakvi koalicioni partneri da vladamo. Znači, da vladamo na ovakav način kako to radi Koštunica, koji je doduše nekoliko puta posetio Narodnu skupštinu u situacijama kada su izglasavane rezolucije, kada je dolazilo do promene ministara i kada smo mu i tada rekli da je skupljena koalicija s konca i konopca, sa sve Dinkićem od koga potiče najveći problem za građane Srbije, uzrok opšteg nesrećnog stanja u kome se građani nalaze, a on to nije želeo da sluša. Nemoguće je da za ova protekla tri dana, Vojislav Koštunica, kao premijer i kao predlagač takvog nevaspitanog ministra, nije pročitao saopštenje SRS. To je prosto nemoguće, da mu neko nije rekao: slušaj, ti si premijer, došao je Mlađan Dinkić u Skupštinu i rekao časnim i poštenim, čestitim, visokomoralnim ljudima – srpskim radikalima, i time poručio indirektno i članovima naših porodica, da smo barabe, da smo primitivci i to u momentu kada nismo ni počeli da govorimo zašto ne valjaju zakoni koji su na dnevnom redu. Šta očekujete od nas? Tri godine su nas DOS-ovci šikanirali i tukli, izvlačili i kažnjavali i vodili jedne poslanike i izvodili ih sledećeg dana, anulirali volju građana, reketirali poslanike, nisu nam dali mogućnost da podnesemo predloge, koji su bili usklađeni i sa Ustavom i sa Poslovnikom. Sada očekujete, kao i vaš predsednik, odnosno navodno prvi među jednakima, Marković, kako licemerno želi da se predstavi, koji pilatovski pere ruke zbog toga što je radio Mlađan Dinkić, njegov Mlađan Dinkić, iz njegove političke stranke, iz vaše, koja pokušava da minimizuje ugled i rejting srpskih radikala, a sami znate da na sledećim izborima takav čovek, kao i vi zajedno sa njima, apsolutno nemate nikakve šanse da se vladate ili ne vladate po ovom poslovniku.
Vreme.
U četvrtak sam mu rekla, onda kada sam reagovala, da Poslovnik Narodne skupštine, na koji se pozivam, član 104, kaže da su narodni poslanici dužni da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem. Naravno, to se odnosi na učesnike na sednici, na ministre, a samim tim i na njega, ali uverena sam u to da on nikada neće biti narodni poslanik, zato to i ne zna. On ne zna da je najviše zakonodavno telo svetinja, u koju treba da uđe kao vladin činovnik, da kaže šta ima, da se vrati, sedne u prvi red i da sve vreme, od početka do kraja, sluša o čemu se tu radi i šta se govori. Ako je Mlađan Dinkić za nas rekao da smo barabe i primitivci, on to danas, ne trepnuvši, može da kaže i Vojislavu Koštunici. Možda mu je to i rekao direktno ili indirektno ili nekome od vas, pa morate kao pravi klimoglavci da sedite i da ćutite. Neki ćute zbog toga što znaju da više nikada neće biti poslanici, da su im stranke propale, da nemaju nikakav rejting, drugi zbog upravnih odbora, treći zbog toga što se lepo baškare po službenim stanovima ko zna gde, koriste sve moguće privilegije, ogromne nadoknade u upravnim, nadzornim i ko zna kojim odborima. Očekujete od nas, od čestitih i poštenih ljudi, kakvi smo oduvek bili i takav stav zastupamo, tako se odnosimo prema našem narodu od kada smo prisutni u Narodnoj skupštini, da trpimo takvog ministra. Nećemo. Budite sigurni da, iako je važno da penzionerima objasnimo, mada oni to znaju i videće sa prvim čekom od penzije kako ih je Dinkić prevario. Zato je trebalo gospođi iz MMF, koja je sedela preko puta njega, da kaže da je baraba i primitivac, a ne da vređa nas koji štitimo interese građana. Po onoj narodnoj – "ćeraćemo se još", ali budite sigurni, najjača smo parlamentarna stranka, u svakom trenutku 80 poslanika SRS na svaku, ne nanetu nam nepravdu, nego na ono što vređa dostojanstvo svih građana Srbije, ima načina i mogućnosti da reaguje. To ćemo da uradimo, ali zahtevamo još jednom; već dva sata govorimo o tome, problem sa Dinkićem traje mnogo duže, a eskalirao je u četvrtak; od Koštunice, od Vlade i od Predraga Markovića da se vrati na mesto predsednika i da se izvini, kako bi narodni poslanici SRS ipreko, uverena sam, 50% birača, znali da se bar donekle ugled i dostojanstvo u Narodnu skupštinu vratilo. U protivnom, nastavićemo ovako, a vi vidite šta ćete sa vašim ministrom.
Reč ima narodni poslanik Nikola Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam Nikola Todorović, igrom slučaja, tačno pre 58 godina, na današnji dan, rođen sam u jednom selu podno Ozrena, u okolini Doboja, kao šesto dete u porodici oca Todora i majke Zorke. Posle je rođeno još dvoje mlađih, znači, iz osmočlane porodice. Došao sam u Srbiju 1967. godine, počeo da radim, završio fakultet u Beogradu, bavio se poslovima u privredi, bio sam i još uvek sam predsednik nekoliko sportskih i društvenih organizacija, udruženja građana. Politikom se bavim od uvođenja višepartijskog sistema. Tada sam znao da odaberem društvo, društvo najboljih – društvo srpskih radikala: Tome Nikolića, princeze Nataše Jovanović, Gordane Pop-Lazić, Vjerice Radete, Mome Markovića, Sulejmana Spahe, Zankova, mog druga Branka Rankovića iz Koceljeva i da ne nabrajam sve. Hoću da vas podsetim da je to dobro društvo, najbolje društvo srpskih radikala, da zaslužuju poverenje građana. Posle ovog nastupa ministra Dinkića, samo da vas podsetim kako on često ima običaj da kaže: "Ne poštujem odluke Skupštine, uvešću u Skupštinu privremene mere, ne dam platu poslanicima, mogu da radim šta hoću". Njegov odnos kao ministra prema Skupštini je krajnje negativan i pogrešan. Ukazivali smo vam na to više puta. I sami ste svesni činjenice, ali ste nemoćni da gospodinu Dinkiću na bilo šta ukažete. Odmetnuo se i od vas kao stranke i od Vlade Vojislava Koštunice. Ne možete da ga kontrolišete. Nema političke opcije u Srbiji koja to ne primećuje i koja gospodinu predsedniku Vlade, Vojislavu Koštunici, to ne govori. Jednostavno, nemoćan je. Da li ga drži neko iz MMF? Jednostavno, oteo se i radi šta hoće. Veoma je teško sa takvim ministrom polemisati. Ako uvažene dame iz SRS izađu i kritikuju njegov predlog zakona sa dosta argumenata i on to tako oceni, onda tu nema dijaloga. Preneću vam ono što znam iz kraja gde živim, Majdanpek, Timočka krajina, gde nam, posle naših govora u Skupštini; a morate priznati da samo mi i govorimo o predlozima zakona, retko ko iz poslaničke grupe koja podržava ovu vladu, izađe da se upusti u ovu raspravu, da iznese druge argumente u odnosu na naše; sve veći broj ljudi prilazi i kaže: ostali ste jedini, i traže da se učlane u SRS. Vole Tomislava Nikolića, vole i Natašu Jovanović i Krasića, koji izađe i onako akademski, profesorski, svaki predlog zakona obrazloži. Jasno im je to i znaju koga imaju u Skupštini, kome veruju, koga poštuju. Nemojte dozvoliti da se jedan predstavnik Vlade na taj način odnosi prema Skupštini i na taj način ponižava Skupštinu. Zato vas molim, sve kritike koje upućujemo na predlog teksta zakona se ne odnose na vas kao poslanike u grupi koja podržava Vladu. Pokušavamo svojim argumentima da kažemo da je predlog loš ili može biti bolji, a vaše je da to podržite i prihvatite. Retki su dijalozi. Ono što ne valja sada i zbog ovog poslovnika i zbog odnosa poslaničke grupe koja podržava Vladu, stvara se utisak i potvrđuje se stvoren utisak u narodu, da se u ovoj skupštini ništa ozbiljno ne dešava, da je sve rešeno u nekom poslaničkom klubu ili u samoj Vladi, da je rasprava, koja se ovde vodi, nekorisna, sem što građani saznaju da se o nekom predlogu zakona raspravlja u Skupštini i na taj način saznaju da ova skupština donosi zakone, za koje građani ne bi ni saznali da nema naših prijava za diskusiju i naših rasprava o nekim predlozima zakona. Zato je veoma prijatno kada se neko od ove strane javi za reč i iznese neke argumente koji su drugačiji u odnosu na argumente koje mi iznosimo na određene predloge zakona. Moram da priznam da sam počeo da poštujem i gospodina Aligrudića, Prorokovića i ovu gospodu, zato što uvažavaju gospodina Tomu Nikolića kad izađe, i vidim sa kakvim poštovanjem i uvažavanjem se odnose prema Tomi Nikoliću, jer on to zaslužuje. Ne može niko poslaničku grupu koju predvodi gospodin Toma Nikolić da nazove barabama niti primitivcima. To nije dozvoljeno. Nije tačno i nije prihvatljivo ni za koga.
Reč ima narodni poslanik Milivoje Vuković, pa narodni poslanik Vladimir Homan.
Dame i gospodo narodni poslanici, srpski radikali nisu barabe nego čestiti i pošteni građani Republike Srbije. Građani mogu da vide ko brani njihove interese i ko ih redovno zastupa u ovom visokom domu. Mi redovno učestvujemo u radu Skupštine i to aktivno. Na svaki zakon podnosimo veliki broj amandmana, jer svi predlozi zakona imaju nedostataka, te na taj način nastojimo da ih popravimo koliko se može. Zbog toga nam se zamera i onda dođe tu nekakav muzičar da kaže da smo mi, srpski radikali, barabe. Poštovani narodni poslanici, mi iz Srpske radikalne stranke zaista ne možemo da pređemo preko toga i zato zahtevamo od predsednika Skupštine da traži od onoga "japanca" da nam se izvine. Verovatno je sindrom "Karić" prešao i na njega posle belosvetskih putovanja po dalekom istoku. Mi, srpski radikali, smo mu skrenuli pažnju da ne potcenjuje Narodnu skupštinu i da ne dolazi u Skupštinu u farmerkama, a on je otišao i dalje da pokazuje svoju nekulturu i naziva narodne poslanike barabama. Osetili smo da nešto sprema, jer je u Skupštini počeo da dolazi sa kesama, kao da je narodu hteo indirektno da kaže da su mu plave koverte tanke u njegovoj korupciji i da od sada prelazi na kese. Osećam se potcenjeno i uvređeno, a ujedno su uvređeni i moji Mačvani, koji su me na izborima legalno izabrali za njihovog predstavnika. Inače, ja sam primarijus dr Milivoje Vuković i imam 22 godine radnog staža i ne mogu da dozvolim da mi jedan muzičar kaže da sam "baraba". Zaista, to vređa sve narodne poslanike, pogotovo nas iz jedine opozicione stranke. Može taj muzičar sa bine u svojim nastupima da se tako ponaša i pominje razne izraze, ali ovo je Narodna skupština. Gospodo narodni poslanici, uvredio je sve nas, a ako vi morate da ga trpite, mi ne moramo. Nađe se i među vama poneki pošten i čestit čovek pa mu se suprotstavi, a onda ekspresno bude izbačen iz stranke. Tu imate i najnoviji primer u vašoj stranci, gde je i moja koleginica po struci doživela tu sudbinu. Zato mi, srpski radikali, zahtevamo od predsednika Vlade da se u ime ministra, ili lično, izvini svim poslanicima za uvredu.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Homan.
Nevoljno se priključujem ovoj raspravi koja se odvija po Poslovniku, mada niko ne spominje nijedan član Poslovnika. Da kažem, član 104. Poslovnika. (Vjerica Radeta, sa mesta: Gde si ti bio?) Ja znam gde sam, ali ne znam gde ste vi bili. Nemojte me prekidati gospođo Radeta. Želim da kažem jednu stvar, da vidimo šta je bilo tog dana kada se ovo desilo. (Vjerica Radeta, sa mesta: Gde si ti bio?) U Livnu nisam bio. U Beogradu sam bio, 5. oktobra, ako to mislite. Dakle, onog dana kada se to desilo, o čemu se sada raspravlja, gospodin Mirčić je govorio pre gospodina Dinkića i tada je pomenuo mnoge neprikladne reči, rekao je da je ministar finansija razbojnik, razvratnik i lažov, a gospođa koja se sada ubi da me prekine, a ne može, rekla je da je primitivac, kriminalac i lopuža. Nakon svega toga, mi se ovde nismo uvredili, jer navikli smo za dve godine da od vas slušamo svašta. Ministar finansija se možda uvredio i odgovorio onako kako vam je odgovorio. Zašto ste se prepoznali to je vaš problem. Ako je rekao da ne želi da polemiše sa barabama, ne znam zašto ste se prepoznali. Druga stvar koju bih da pomenem ovde jeste da zaista posle dve godine u ovom parlamentu, govoreći i raspravljajući sa vama, slušajući šta sve govorite ovde i kakve reči i izraze koristite i koliko vređate;nije tačno da vređate samo ministre, vređate i poslanike; da ne spominjemo šta ste sve rekli za ove dve godine, malo smo oguglali na te vaše uvrede, ali pozivam vas da sa tim nastavite. Zašto? Zato što ćete pokazati građanima Srbije, ako već ne znaju, ko ste i kakvi ste u stvari, jer to je vaš politički marketing. Ne govorite ovo badava. To govorite, jer smatrate da je to vaš najbolji politički marketing, da tako što ćete spominjati takve reči i takvu nekulturu ispoljavati ovde, koristiti govornicu za najstrašniji govor mržnje, zlobe, jeftinog humora, optuživanje svih i svakoga za nešto, sem naravno, sebe i svojih pomagača. To je vaš sistem rada ovde i tako pokazujete građanima Srbije da zaista mislite da su i oni takvi, pa će da kažu – baš ovi radikali lepo pričaju, mi smo ovakvi kao i oni i za njih ćemo da glasamo. Vi ste zaista poslednji koji ovde mogu da nas uvrede, ali zato vređate građane Srbije, pokazujete im da mislite da javno pokazanom nekulturom podilazite njima zato što mislite da su i oni nekulturni. Građani Srbije nisu nekulturni, građani Srbije će prepoznati o kome se ovde zapravo radi. Nemojte da pretite sa ove govornice da ćete ovo, da ćete ono. Kažete da smete ovde da kažete sve što čujete na ulici, šta se priča o nama i o našim ministrima. Gospođa Pop-Lazić je rekla da može ovde da kaže sve što čuje na ulici. Nemojte da počnemo i mi da pričamo sve što čujemo na ulici o vama. Nemojte da pričamo, ne samo da čujemo na ulici, nego da vidimo ko se od poslanika sve poziva na imunitet radi kakvih krivičnih dela, pa da vidimo koliko je vaših poslanika u tome, a koliko naših. Nemojte da pričamo o svemu i nemojte da pretimo, nego ako imate da kažete nešto– recite. Vidim da ste sve rekli, možda će još neko izaći da se predstavi. (Vjerica Radeta, sa mesta: Ti si toliko pametan da posle tebe neće niko ništa reći.) Drago mi je što mislite da sam takav, ne mislim da ste vi takvi. Zaista pokušajte da shvatite građane Srbije kao ljude koji imaju malo više kulture nego što vi ispoljavate i pokušajte da osvojite biračko telo na neki malo kulturniji i pristojniji način, a ovako, nadam se i siguran sam, da vam neće uspeti.
Reč ima narodni poslanik Nenad Mitrović, posle će reč dobiti Milorad Mirčić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na član 104. Poslovnika. Na sednici, koja je održana 8. decembra, ministar Dinkić je nas poslanike iz SRS nazvao barabama. Rekao je da neće da se osvrće na naše primedbe na zakone, da smo primitivni ljudi i barabe. Na sve zakone koje ministar Dinkić predlaže u ime Vlade, jedino poslanici iz SRS izlaze i ukazuju ministru i Vladi da ti zakoni nisu dobri i da te zakone treba popravljati. Ako je ministar Dinkić mislio da zbog toga što izlazimo i govorimo kako zakoni nisu dobri, da zbog toga treba da nas nazove barabama, to nije u redu. Moram da kažem da se zovem Nenad Mitrović, pitam vaskolege poslanike i građane Srbije da li je malo što živim u Bujanovcu i što moja glava i glava moje porodice stalno visi u džaku od terorista, nego treba i da me ministar Dinkić naziva barabom. Tražim izvinjenje od premijera Koštunice, da se za uvredu koju je naneo član njegovog kabineta,Mlađan Dinkić, javno izvini poslanicima SRS.
Narodni poslanik Milorad Mirčić, replika.
U novijoj istoriji višestranačkog parlamentarizma dešavalo se svašta u Skupštini, dešavalo se da nas srpske radikale hapse, da nam preko noći skidaju imunitet, dešavalo se da nas sprovode u zatvore, pripremaju za zatvorske ćelije, prete, vrše pritisak na nas, čak i da prete članovima naše porodice, ali ono što se dešava nakon petooktobarske revolucije bukvalno prevazilazi svaku meru. Čim se posle petooktobarske revolucije u ovoj sali, skupštinskom domu, formirala tzv. novodemokratska većina bilo je svima jasno da je njihov osnovni cilj i zadatak da pošto poto ukinu SRS. Sve ostalo je bilo nebitno. Nije ih interesovalo ni kako to u Srbiji narod živi, ni kako će oni eventualno naći mogućnost da pomognu tim građanima, nije ih interesovalo u kakvom je stanju privreda, ni poljoprivreda, ni kako se to treba i na kakav način voditi Vlada i ova država. Samo ih je interesovalo da što više iskompromituju SRS i pojedinačno srpske radikale. Videli ste šta su sve činili, kojim sredstvima se koristili. Na kraju, morali su da prihvate, a neki su i sada ovde pojedinačno prisutni u ovom sazivu, da je ta borba i takav način političke borbe protiv SRS morao da doživi propast. Ali, istine radi, treba reći da se SRS kada god je napadnuta brani svim dozvoljenim sredstvima. Mi, srpski radikali, sa ove govornice u političkoj borbi kada osetimo da nas neko napada, da kinji SRS, da se koristi svim nedozvoljenim sredstvima, koristimo uobičajena parlamentarna sredstva i načine da se suprotstavimo onima koji imajutakvu želju. Bilo je ovde i teških reči. Izgovarali su poslanici jedni drugima sve i svašta, nazivali se svakakvim imenima, iznosili istine, poluistine, ali to je sve u okviru parlamentarnog života. To je sve između poslanika i pojedinih poslaničkih grupa. Nikada u novijoj istoriji se nije desilo da ministar ili bilo koji član Vlade uzima sebi za pravo da poslanike naziva barabama i primitivcima. Čak i ono što govorite, onaj režim Slobodana Miloševića koji je bio tako okrutan, ni njegovi ministri nisu uzimali sebi za pravo, niti se upuštali da poslanike kvalifikuju na ovakav ili onakav način. Prihvatali SU sve kritike i diskusije poslanika, izlazili kao članovi Vlade i sa ove govornice u većini slučajeva obrazlagali zakon, čiji su oni bili predlagači. Najbolji primer je, između ostalog, ako želite da znate i učešće SRS u Vladi. Ovde su bili prisutni poslanici opozicije. Nijedan ministar SRS nijednog trenutka nije smeo ni da pomisli da se obračunava sa poslanicima, pogotovo sa opozicionim poslanicima na način kako to nije primereno. Prisustvovali smo ovde situaciji kada je ministar, predlažući zakon, jasno obmanuo javnost i nas poslanike, iznoseći podatke da su povećana sredstva za opštinu i visinu od 9%. Prostom računicom, ne poznavajući mnogo ekonomiju, matematiku, čovek može da dođe do podatka, da je to mnogo manje. Iznosio je podatke koji se odnose na ustupanje sredstava opštinama gde je isto obmanuo javnost i nas poslanike. Ako se za nešto što nije istina od strane poslanika kaže da je laž, onda mi poslanici možemo da polemišemo, i mi srpski radikali nemamo ništa protiv da poslanici njegove poslaničke grupe polemišu sa nama, pa i da koriste neke reči koje nisu primerene. Ali, da izađe ministar i da uz to izlazi ova njegova struja iz njegove partije, da nas naziva barabama i primitivcima, a oni da to potvrđuju iznoseći činjenice kako su sigurni da je SRS nastala na neki volšeban način, od državnih institucija, ili kako kažu – od DB-a. Valjda je 15 godina dovoljno vremena da svako proveri i da se uveri da je to laž. Ali, ne ljutimo se mi kada kolege usled nedostatka argumenata iznesu i takvu laž, ali ne možemo dozvoliti da presedan, koji se po drugi put ponavlja od strane ministra finansija, postane pravilo ponašanja članova Vlade. Ne što nećemo mi da dozvolimo, nego onaj ko je najodgovorniji, predsednik parlamenta, treba to da spreči, on je najodgovorniji. Kako ga je izbacio zbog farmerica, ovo je teži prekršaj, ovde nije u pitanju oblačenje, spoljni izgled, nije u pitanju, kako bi vi to modernim rečnikom rekli, stajling, ovo je pitanje uvrede svih onih koji su glasali za SRS, svih onih građana koji su sve više i više uvereni i ubeđeni da Srbija tone u propast zahvaljujući Mlađanu Dinkiću.
Reč ima presednik Narodne skupštine gospodin Predrag Marković.
Gospodine potpredsedniče, javio sam se po Poslovniku, član 104. naravno, poslanici su dužni da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem. To je nešto za šta se inače zalažem, a čuo sam, radeći gore u Kabinetu, podatak da je predsednik Skupštine pobegao. Dakle, to je nepoštovanje svih poslanika, jer predsednik Skupštine nikada ni od čega nije pobegao. Prošla su ta vremena kada predsednik Skupštine ne sme ni da siđe po 20 sati. Nadam se da su ta vremena prošla zahvaljujući svima vama i načinu na koji ova skupština nastoji da radi. Naravno, nije pobegao ni na godišnji odmor, ni subotom, ni nedeljom, a što bi bežao radeći svoj posao, ali naravno radi ga isključivo na osnovu činjenica. U Srbiji imamo običaj da zaboravimo šta je bilo pre tri dana i politički je onda sasvim u redu da se ljudi oko toga svađaju. Predsednik Skupštine ne sme da vodi računa o onome šta ljudi kažu, nego o onome što Poslovnik određuje kako da se ponašaju, i u odnosu na to, ili predsednik ili onaj ko ga zamenjuje, a to je jedan od potpredsednika, da ne bude zabune, to su ljudi koji su izabrani od strane cele Skupštine, koji su plaćeni za tu razliku, i oni su takođe dužni da poštuju Poslovnik. Pre stranačke odgovornosti, uvek ću insistirati na ličnoj odgovornosti kao i do sada. Zato mi se mnogi od vas najnormalnije obraćaju kada im nešto treba, jer ovde sam izabran većinom. (Milorad Mirčić sa mesta: Jel imaš para?) Imam gospodine Mirčiću, nešto malo, ali ne verujem da je to vama dovoljno. Zavisi za šta vam treba, 1.260. Ako jeste, rado ću vam pomoći kao i uvek. U odnosu na to, u četvrtak, a o tome govorimo, kada nisam vodio Skupštinu, jer svi poslanici koji znaju Poslovnik i znaju šta su obaveze predsednika Skupštine, znaju da je najmanji deo obaveza samo predsedavanje. Postoji čitav niz drugih obaveza. Obavešten sam, kada sam sišao da vodim sednicu, od strane jednog poslanika i citiraću vam, taj poslanik kaže: "Gospodine predsedniče, niste prisutni, ali moram da vas obavestim i upozorim...". Da bih vam citirao nešto što možete da proverite po istom ovakvom stenogramu. Dakle, u odnosu na to, obećao sam: "Da, proverićemo po stenogramu da li se to dogodilo i ako je iz stenograma vidljivo preduzeću adekvatne mere, kao i uvek". Proverio sam stenogram, činjenica je da su korišćeni izrazi za koje kada predsedavam, po pravilu upozoravam govornike, svejedno da li su poslanici ili nisu. Predsedavao je gospodin Anđelković i zbog toga su se javila dva poslanika koja su skrenula pažnju da predsedavajući ne upozorava govornike, a reč je o poslaniku koga je pre toga u prethodnom delu rasprave tokom prepodneva dva puta predsednik Skupštine upozorio da ne dobacuje i izrekao mu u tom smislu upozorenje. Posle toga je govorio, otvarajući tačku dnevnog reda, jedan ministar i rekao je: "Sigurno je da bi svi voleli da penzije budu još veće; molim da mi se ovo vreme ne računa; međutim, ono što je sigurno najugroženiji penzioneri jesu zaštićeni, o tome će sigurno više govoriti gospodin Lalović zakonom koji je ova skupština usvojila". Takođe, završavao je: "Drugi način kako ćemo dalje koristiti...", i tako dalje, objašnjavajući zakon, "siguran sam da će većina poslanika u Narodnoj skupštini podržati predlog zakona i pozivam vas da glasate za njega. " Posle toga je usledila velika rečenica koja kaže: "Ovog puta ne želim da se osvrćem na primedbe onih koji su...", i tako dalje, nijednog trenutka ne pominjući, ne upotrebljavam takve reči, molim vas, za ovom govornicom, možete svi da pogledate po stenogramu, ali ne bih ni da citiram, u okviru, u pravu ste, mogu da citiram na zahtev poslanika: "Ovoga puta ne želim da se osvrćem na primedbe onih koji su primitivni, koji su barabe i koji su dali sebi za pravo da sude sami o sebi. Istorija će o svima nama suditi. Za razliku od nekih koji imaju nečistu savest, moja savest je potpuno čista. Ne plašim se nijednog suda, s obzirom da znam šta sam radio, oni koji su napravili ove dugove, koje sada izmirujemo, treba da ih je stid, a kamoli da uopšte uzmu sebi za pravo da koriste reči koje su govorili. Međutim, sa barabama i primitivnim ljudima ja se ne svađam". To je ono što je po stenogramu izgovoreno. Dakle, teško je zaključiti da se odnosi na narodne poslanike, a naročito, jer se javio odmah jedan narodni poslanik, to je poslanik Zoran Krasić, koji je rekao: "Ukazao bih vam na član 101. i 104...", očito obraćajući se ministru, jel tako, niko ovde nije, pardon, nije ministru, trenutno je bio tu prisutan predsednik Skupštine, u pravu ste. Citiraću: "Gospodine Markoviću, vi niste bili prisutni, verovatno niste u toku sa svim pojedinostima, ovo nije replika", a na to mu predsednik kaže: "Javili ste se po Poslovniku, shvatio sam, izvolite". Dalje, Zoran Krasić: "Na uvredu, replika je bila uvreda, a ja sam lepo vaspitan čovek i nemam nameru nikoga da vređam, što potvrđujem. Ukazao bih vam na član 101. i 104, niko nije ovde sa svilenim ušima pa da je imun na upotrebu bilo kojih reči. Međutim, nije dobro kada onaj koji reprezentuje državu u Narodnoj skupštini gde nema Bogoljuba Karića, pronalazi Bogoljuba Karića. Zato sam vam rekao, znači, nije u pitanju uvreda. Vrlo precizno sam razumeo na šta je mislio gospodin Dinkić.", to kaže gospodin Krasić. On je mislio na Bogoljuba Karića, Borisa Tadića, Čedomira Jovanovića, Božidara Đelića, ali nije dobro da nam to priča, pošto delimo to mišljenje sa njim. Delimo mišljenje i sa gospodinom Dinkićem da se radi o takvim ljudima, i onda nastavak. Dakle: "To, gospodine Dinkiću, možete slobodno u nekoj TV emisiji pismenim podnescima itd", pobogu, završavam taj citat. obraćanjem ministru Dinkiću, od strane gospodina Krasića, koji kaže: "Shvatam da ste nezadovoljni što još nije uhapšen Bogoljub Karić, verujte, ja sam takođe nezadovoljan, možda sam još nezadovoljniji od vas". U svakom slučaju, u replici koju je dao, dakle, po Poslovniku, javljajući se, ne replika, već po Poslovniku, gospodin Krasić ni na jedan način u obraćanju ministra nije pomislio, naravno, to se sve dešava odmah po izlaganju, kasnije, ali ne bih nikoga opterećivao da čitam ovo, molim vas, poštujem činjenicu da su svi poslanici u stanju da provere stenogram. Predsednik, kada nije prisutan, ne može da utiče na tok sednice, sem što može, kao što je obećao, da proveri stenogram i u odnosu na to preduzme adekvatne mere. Predsednik će svakako preduzeti adekvatne mere i to uopšte nije sporno. Isto tako, kao što svi znaju, nisam zasenjen Vladom, nijednom vladom, jer se užasavam kada god neko hoće da ugrozi parlamentarnu demokratiju, jer je parlament onaj koji može nešto da uradi. Izglasavajući zakon kojim se omogućava da se penzionerima, i to najugroženijima, da odmah novac, parlament će to omogućiti, ne Vlada, parlament. U međuvremenu, parlament će odlučiti shodno političkim interesima, a u to se stvarno ne mešam, da li će ubrzati da se to dogodi odmah ili će usporiti. Na to nemam nameru da utičem i molim da me niko ne poziva da radim suprotno zakonu. Nastaviću kao i do sada da radimisključivo po zakonu. Zahvaljujem se na ovom vremenu i zahvaljujem se na toleranciji govornika, dakle onih koji su govorili, a mnogi su međusobno i iz pozicije i opozicije povređivali poslanike drugih poslaničkih grupa. Molim vas da o tome povedete računa ceneći svu vašu toleranciju. Gospodine Mihailoviću, hvala vam mnogo. Nastaviću da radim posao koji moram u međuvremenu da obavim, a vama se zahvaljujem na spremnosti da me zamenite.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, replika. Izvolite.
Po običaju, od gospodina Markovića čuli smo mnogo rečenica, smireni ton kroz bradu, ali gospodine Markoviću, niste odgovorili na glavno pitanje – da li je Mlađan Dinkić uvredio poslanike SRS ili ne? To je jedna stvar. Ja kažem da je uvredio, zato što ga jedino mi ovde kritikujemo, danima pre toga smo ga kritikovali po budžetu, očekivao je od nas kritiku i po ovom predlogu zakona, mislio je na nas, gospodine predsedniče i zato me interesuje, kako to mislite da preduzimate mere kada se upoznate sa stenogramom. Evo, ja sam žrtva jednog takvog preduzimanja mera. 40 dana posle incidenta u Skupštini Srbije jedan koji je preduzimao mere predložio je ovde da me isključe sa sednice. Dakle, učestvovao sam u incidentu, ta sednica je završena, održana su još dva vanredna zasedanja, počelo je redovno, stiglo se do kraja redovnog zasedanja, a onda je nekome palo na pamet, koji je mislio da sada treba da preduzme mere, pa kaže, zbog onoga što se desilo pre 40 dana, predlažem da isključim Tomislava Nikolića sa sednice, oni podignu ruke i tako, posle 40 dana, obezbede red i mir na sednici isključivanjem Tomislava Nikolića,. Znači, gospodine predsedniče, ono što preduzme onaj ko vodi sednicu, to su mere koje preduzima predsednik Skupštine. Nakon toga, vi nemate prava ni na kakve dodatne mere. Jednostavno, tog časa vas je zamenjivao verovatno Anđelković, njegove su mere mere koje preduzima predsednik Skupštine. Trebalo je da opomene ministra, vaš stav sam sada ovde čuo, vi ne nalazite u ministrovim rečima povod da se on izvini, ono što mi tražimo. Inače, da ste našli povod, ovde biste to jasno i otvoreno rekli, opravdavate ministra time što naš prvi govornik nije ukazivao na ovo na šta su posle toga ukazali Vjerica Radeta, Zoran Krasić u drugom javljanju. Vi citirate delove stenograma koje ste podvukli kao prihvatljive za vas u ovoj raspravi, nećete do kraja da idete sa stenogramom, a kažem vam, poštujem vašu želju da ovde iznesete svoj stav. Nisam ga čuo. Dok ne čujem stav Vojislava Koštunice, predsednika Vlade, da li ga je Mlađan Dinkić predstavljao tog dana ovde rečima koje je upotrebio, nastavićemo po ovome, a penzioneri će sačekati dan ili dva, zato što to i nije jednokratna isplata, bože zdravlja, razvlačite to dobro, kao ''alajbegovu slamu'', verovatno će ići preko Nacionalne štedionice, pa će za Jelašića biti para za još jednu malu vilicu koju će da proda kada bude bežao iz zemlje. Sve ćete to da sredite svojim članovima. Gospodine predsedniče, hvala vam na obraćanju, hvala vam na toleranciji koju ste iskazali sa ove govornice prema svim narodnim poslanicima. Ubeđujem vas, izuzev kada nas vlast pritisne i uzurpira nam prava stečena izborom u Skupštini Srbije, mi smo tolerantniji od drugih poslaničkih grupa, ali smo i žešći kada nas napadnete i vi to znate, to znaju sve dosadašnje vlasti koje su pokušavale da nas napadnu. Pitajte svoje prethodnike iz DOS-a, morali su i ruke da nam lome da nas iznesu iz ove sale kada smo smatrali da su naša prava narodnih poslanika povređena. Ovo je drugi vid, ovde nam je ugled, čast, prava povredio ministar Vlade Republike Srbije, ministar finansija. Iz ovoga ne može ministar da se izvadi tolerantnim diskusijama svojih poslanika ili predsednika Narodne skupštine, iz ovoga Vlada ne može da se izvuče. Ovo je posao između Dinkića i SRS, Koštunice i SRS. Ili će nam se neko izviniti za ovaj skandal koji se desio, ili ćete imati prilike da raspravljate do kraja redovnog zasedanja, a i kada budete sazvali vanredno, samo po ovom pitanju. Srbiji obećavam, taj pregovarački tim koji se između sebe svađa i neće da nas posluša da uradi posao za koji smo ga ovlastili, imaće iste uslove za rad i sada kada uđemo u predizbornu kampanju, kao i da nema izbora. Nemojte da plašite Srbiju, nemojte da je obmanjujete. Pregovarački tim će moći sa istom snagom da se bori za interese Srbije, sa kojom sada želi da se bori. Ići ćemo na izbore, to je očigledno. Sve dok ne dobijemo izvinjenje, dok ministar ne odustane javno od svog stava da smo mi, poslanici koji ga kritikujemo, primitivci i barabe, ako se to ne desi, imaćemo veoma brzo izbore. Spremite se dobro za te izbore zato što nisam siguran da ste naučili kako se sa vlasti silazi, kako se vlada da bi, kada siđeš sa vlasti, mogao opet da budeš častan građanin i da s pravom očekuješ ono što zapadne razvijene demokratije imaju, da u idućem mandatu ponovo budeš vlast. Zato, gospodine predsedniče, pozdravljam vašu želju da nesporazum izgladite, ali ne tako što ćete nam pričati da smo celog dana mi poslanici jedni druge vređali, ili ministra, ili da to što je rekao ministar i nije baš – šta je to sa vama radikalima, pa šta ako on kaže da ste barabe, ratni zločinci ... (Predsedavajući: Vreme.) ... i da ste kupljeni. Završavam i izvinjavam se. Znači, gospodine predsedniče, ako vaša stranka namerava da se iz ovoga izvuče, a ministar pripada vašoj političkoj opciji, očekujemo saopštenje vaše stranke ili vašeg ministra. Ono mora da bude jasno. To mora da bude izvinjenje poslanicima SRS, koje je ministar nazvao primitivcima i barabama.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Predrag Marković. (Nemanja Šarović, s mesta: Zašto preko reda, ja sam se javio pre njega, javio sam se dok je on još govorio.) Molim vas, nije preko reda, objasnio sam ovaj dijalog, da bi imao smisla, možemo voditi samo ovako. Izvolite.
Hvala vam gospodine Nikoliću što ste jasno postavili pitanja. Izvinjavam se ako je ugrožen ma koji redosled, to mi nije želja. Želim samo da diskusija ima jasan tok. Dakle, kako će se izjašnjavati stranke i kako će se izjašnjavati ministri, odlučuju stranke i ministri. Predsednik Skupštine će, kao i do sada, nastojati da zaštiti sve poslanike tako što će raditi po Poslovniku. Ono što sam video, na to sam reagovao. Poslanici su se međusobno vređali. Za ove, skoro dve godine, a uvek smatram da ljudi lično odgovaraju za svoje poslove, za svoj način ponašanja, mislim da sam jasno pokazao kako poštujem poslanike, ne praveći razliku, a sami ste svedoci da je teško praviti razliku. Nekada se ljudi pojave govoreći ispred jedne stranke, sutra ispred druge, to je deo političkog života. Nije na meni da pravim razliku i nije na meni da ni na jedan način činim, mimo onoga što ste jasno rekli. Dakle, isključivo ono što je u nadležnosti predsednika Skupštine. Pozivam, nadam se da je to jasan odgovor, sve koji bilo da su želeli nekoga da uvrede, bilo da veruju da su pogrešno protumačeni, svakako upute izvinjenje onima koji mogu da budu pogođeni nekim stavom. Predsednik Skupštine nikada, niti jednom rečju, nije povredio nijednog poslanika i nije sa ove govornice pominjao ime nijedne stranke. Samo kažem, nisam zasenjen ulogom nijednog ministra, pa nemam nameru da koristim skupštinsku govornicu da stalno govorim o nekom ministru. Moj posao je da vodim računa o parlamentu. Hvala vam svima koji to podržavate.
Ima više od 10 prijavljenih za reč. Molim vas za malo strpljenja. Pokušavam da sledim redosled. Gospodine Šaroviću, niste na redu, ali ako vaše stranačke kolege dozvole da govorite preko reda daću vam reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Predraže Markoviću, upozoravam vas da ću govoriti kao da ste tu i to vaše nepoštovanje Narodne skupštine i govornika i to što sada, kada ste izgovorili to što ste želeli, izlazite iz sale, zaista me neće sprečiti da bilo šta kažem. Dakle, ono što je suština celokupne rasprave nije naravno politički sukob između ove ili one političke grupe, između ove i one političke stranke. Hteli smo da vidimo da li postoji granica do koje pripadnici vlasti mogu ići u vređanju poslanika i da vidimo da li ste spremni da negde zajednički povučemo crtu i kažemo – ovo je ono što nećemo dozvoliti i preko čega nećemo preći. Najpre, moram da kažem da je gospodin Predrag Marković, predsednik Narodne skupštine, na moju veliku žalost još jedanput brutalno prekršio Poslovnik i to na nekoliko načina. Kao prvo, u svom prethodnom obraćanju govorio je 10,5 minuta, iako po Poslovniku ima pravo da govori najduže tri minuta. Zbog toga vas,gospodine Mihailoviću, upozoravam da ću ubuduće smatrati za pravom da mogu da govorim barem toliko, neću ni sekund duže, koliko je to pravo imao i predsednik Narodne skupštine.
Gospodine Šaroviću, moram vam reći, ako izuzmemo citate, gospodin predsednik Skupštine, narodni poslanik Predrag Marković govorio je manje od svakog poslanika SRS.
Gospodine Mihailoviću, da i vama objasnim. Dakle, vi treba da date objašnjenje u odnosu na povredu Poslovnika na koju sam ukazao, ali tek nakon što završim svoje izlaganje. Dakle, nemojte biti nestrpljivi, nemojte me prekidati, pustite mene da obrazložim kako je, po mom mišljenju, povređen Poslovnik, a onda ćete, naravno, imati priliku da, kao predsedavajući, kažete da li sam bio u pravu ili da o tome date neki svoj sud. Dakle, ni vi nemate pravo da me prekidate, ukoliko za vreme mog obraćanja nikoga nisam uvredio. Citati na koje se odnosi ovo, da se ne uračunavaju u vreme koje je potrebno da se obrazloži povreda Poslovnika, je citiranje Poslovnika, dakle odredbi Poslovnika. Gospodin Marković nije citirao nijednu jedinu odredbu Poslovnika. On je citirao šta je rekao gospodin Mirčić, gospodin Krasić, Mlađan Dinkić, ali nije citirao odredbe Poslovnika. Nemam ništa protiv da i tako shvatimo ove odredbe Poslovnika. Onda recite jasno i glasno da se bilo koji citat ne uračunava u vreme koje poslanik može da iskoristi da upozori na povredu Poslovnika. Nemam nikakvih sumnji da će onda i ubuduće, ko god se javi od poslanika, biti primenjen taj isti kriterijum. Ali, problem je u tome što, kada to pravo koristi gospodin Marković, onda može da citira što god mu padne na pamet, može to da radi 10,5 minuta i njemu se to vreme neće uračunati. Kada to isto pravo, po istom tom Poslovniku koristi neko iz poslaničke grupe SRS, onda pazite na vreme, onda se citati ne uračunavaju i posle tri minuta opominjete na vreme, prekidate, itd. Dakle, koji god kriterijum da izaberete, mi ćemo se složiti. Dakle, nažalost, prinuđeni smo da i ovaj nakazni Poslovnik koji je Predrag Marković predložio, a vaša skupštinska većina izglasala, poštujemo, ne zato što nam se sviđa i ne zato što je demokratski, već zato što poštujemo instituciju, poštujemo Narodnu skupštinu. Koliko god da se ne slažemo sa rešenjima koja su u ovom poslovniku, poštujemo Narodnu skupštinu koja je većinom glasova donela ovaj poslovnik. Vaša je obaveza da ga poštujete veća nego što je naša. Mi ga nismo izglasali, mi smo opozicija. Ukoliko ga kršite, dajte nam onda makar toliko prava koliko ste za sebe zatražili. Sledeća stvar, šta je mislio gospodin Predrag Marković time što je rekao, evo pozivam svakoga ko eventualno nije dobro shvaćen ili je pogrešno protumačen, da kaže da je pogrešno protumačen. On pokušava u svom dobro poznatom maniru da iskrivi neke događaje i da odavde građanima Srbije pošalje pogrešnu sliku, da kaže da je neko dobrog i poštenog Mlađana Dinkića pogrešno protumačio. Zlonamerni oni poslanici, ne samo da su primitivci i barabe, nego još pogrešno hoće da protumače Mlađana Dinkića. Kako je to moguće da neko pogrešno protumači Mlađana Dinkića kada jasno i otvoreno kaže da su poslanici primitivci i da su barabe. Ima li drugog načina da se to protumači? Može li se to na bilo koji pozitivan način protumačiti? Naravno da ne može. Ovde zaista ne želimo da ulazimo sa bilo kim u sukob. Hoćemo da nam otvoreno kažete da li podržavate da ministar, zvao se on Mlađan Dinkić ili bilo kako drugačije, dođe u Narodnu skupštinu i na najgori mogući način vređa narodne poslanike. Treba da znate da ukoliko to dozvolite danas, sutra će vam se dogoditi mnogo gore. Nisu uvek ovakve uvrede padale za skupštinskom govornicom, niti je uvek Mlađanu Dinkiću padalo da tako i na takav... (Predsedavajući: Vreme.) ... način vređa narodne poslanike. Išlo je to malo po malo, pa ste dopuštali jedno, a sledilo je drugo. Svaki put date mu prst, a on hoće celu ruku. Ići će to mnogo gore. Dakle, nije niko ovde pogrešno protumačen. Reći ću još nešto, a krajnje je licemerno i zlonamerno, gospodin Predrag Marković, predsednik, nažalost, Narodne skupštine rekao je kako ovde svojim diskusijama ne znam šta odugovlačimo, pa ne može da se na dnevnom redu nađe zakon kojim će, bože moj, ne znam kakva pomoć i usluga penzionerima biti učinjena. To je laž. Svi građani Srbije...
Gospodine Šaroviću, skoro pet minuta ste prekoračili vreme.
Završavam, gospodine Markoviću, imam još dva i po minuta.
Pretpostavljam da slučajno pravite lapsus oko prezimena.
Završavam, gospodine Mihailoviću, nemojte dozvoliti da vas gospodin Marković uvlači u zloupotrebu Poslovnika. Dakle, do sada smo imali korektan odnos prema vama, cenili smo vaš trud. Nemojte da dozvolite da vas Predrag Marković uvlači u ono što radi. Naterao vas je i zloupotrebio maločas da mu date reč, iako se nekoliko narodnih poslanika javilo pre njega. Dakle, javio se kao narodni poslanik, kao jedan od nas 248. Ukoliko je želeo, mogao je da sedne tu umesto vas i kao predsedavajući da se obrati i da neko obrazloženje, u skladu sa Poslovnikom. Ne, on je seo ovde u klupu, javio se kao poslanik, a iskoristio svoj status predsednika Narodne skupštine, zloupotrebio ga i naterao vas da prekršite Poslovnik i date mu reč preko reda. Dakle, istine radi, još ovo ću reći i završavam. Zakonom o javnom dugu po osnovu preuzimanja obaveza Republičkog fonda za PIO zaposlenih, nastalih po osnovu neisplaćenih penzija i novčanih nadoknada, ne predviđa se bilo kakva povoljnost za penzionere. Ovde jasno piše, trećinu penzije koju je trebalo da dobiju 20. januara sada će Mlađan Dinkić podeliti na dva dela, pa će jedan deo dobiti u januaru 2006. godine, a drugu šestinu će dobiti u julu 2007. godine. Dakle, ono što je zakonom predviđeno da dobiju 20. januara, moraće da čekaju do jula 2006. godine za ovaj prvi deo. Dakle, nikakva povoljnost za penzionere ovde nije predviđena i nije tačno da penzioneri u ovom zakonu imaju bilo čemu da se nadaju. Kamo sreće da ovaj zakon nikada nije došao na dnevni red i isto tako, kamo sreće da Mlađan Dinkić nikada nije postao ministar. Hvala.
Određujem pauzu od sat vremena, pa ćemo nastaviti rad.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, današnji rad je zakazan odlukom predsednika od 8. decembra u 17,48 časova, zbog važnosti zakona koji su na dnevnom redu. Budući da je više puta tokom današnjeg dana isticano da je došlo do povrede dostojanstva narodnih poslanika i da oko toga moraju da se naprave konsultacije, a budući da se nije govorilo o zakonu koji je na dnevnom redu, dajem pauzu. Nastavak sutra u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre svega dobar dan. Svima koji danas slave svetog Andriju, srećna slava. Pre nego što počnemo Osmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 119 narodih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 89 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi da otpočnemo radni dan. Nema obaveštenja da su neki narodni poslanici sprečeni da prisustvuju sednici. Kako sam dobio uveravanja da nije bilo namere na prethodnim sednicama, kada nisam vodio, da se povredi ma koji narodni poslanik, u odnosu na to, molim da danas još jednom u 11,00 časova razgovaraju i šefovi poslaničkih grupa. Nastavljamo zajednički načelni pretres o 2, 3, 4. i 5. tački dnevnog reda. Pre nego što dam reč predsednicima, odnosno ovlašćenim predstavnicima, jedno obaveštenje, Zakonodavni odbor je u 10,15 časova u maloj sali. Repliku na izlaganje gospodina Homana tražio je narodni poslanik Aleksandar Vučić. Izvolite, gospodine Vučiću.