Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Trinaestu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 124 narodna poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Hvala. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 164 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da.) Reč ima narodni poslanik Samir Tandir. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, poštovani potpredsednici, koleginice i kolege narodni poslanici, pre nego što postavim konkretno pitanje, želim da se zahvalim predsedniku Republike Srbije, gospodinu Aleksandru Vučiću, koji je u petak posetio opštine Prijepolje i Priboj. To je prvi put u istoriji da je jedan predsednik države posetio Prijepolje van izborne kampanje. U razgovoru koji sam vodio sa predsednikom video sam čvrstu rešenost da se sve ono što je obećano ispuni, da imamo ravnomeran regionalni razvoj i da učinimo da država Srbija bude dom za sve naše građane. Ono što me posebno raduje jeste što je predsednik u svom obraćanju građanima istakao sve ono što je deo koalicionog sporazuma između Stranke pravde i pomirenja i Srpske napredne stranke, a to je izgradnja autoputa prema Crnoj Gori, nastavak i projektovanje izgradnje autoputa prema Sarajevu, gasifikacija, zamena niskonaponske i visokonaponske mreže. To je nešto što je preduslov ekonomskog razvoja tog dela Srbije. Ono što me posebno raduje jeste što je predsednik u obraćanju građanima istakao da je preduslov za investicije stabilnost i dobar odnos između bošnjačkog i srpskog naroda. Ono što hoću da istaknem jeste da je Opština Priboj primer kako može da se od jedne doline gladi napravi jedna uspešna varošica. To je opština koja skoro da nema nezaposlenih. Takođe, tu zasluga pripada i kolegi narodnom poslaniku Krsti Janjuševiću. I hoću da se zahvalim predsedniku na pomoći koju je obećao opštini Sjenica. U razgovoru sa predsednikom opštine, dobio informacije u kakvim se problemima ta opština nalazi i da su sada u toj opštini na vlasti čestiti, pošteni i sposobni ljudi. Konkretno pitanje koje upućujem ide na adresu Ministarstva pravde - kada će se ispitati zloupotrebe bivšeg ministra za ljudska i manjinska prava Svetozara Čiplića u mandatu 2008-2011. godina? Pre neki dan sam čitao javno obraćanje bivšeg ministra, gde on sebe preporučuje kao reformatora i kao novo lice u politici. I godine 2008. kada je postavljen za ministra, Svetozar Čiplić nije bio nov, a kamoli danas. To je čovek koji je sproveo akt najbrutalnije diskriminacije nad bošnjačkim narodom. To je čovek koji je u svom mandatu ministra za ljudska i manjinska prava suspendovao rad Bošnjačkog nacionalnog veća na četiri godine. Šta je uradio Svetozar Čiplić kada su se održali izbori za Nacionalni savet Bošnjaka 2010. godine i kada je ubedljivo pobedila lista Muftija Muamer Zukorlić – Bošnjačka kulturna zajednica i osvojila 49% glasova i kada smo došli do trenutka formiranja Nacionalnog saveta? Onda je taj ekspert dao izjavu, promenio poslovnik i rekao da su Bošnjaci posebni i da za njih trebaju posebna pravila. Od tog dana teče zloupotreba Bošnjačkog nacionalnog veća i zato danas imamo situaciju kakvu imamo. To je čovek koji sada sebe predlaže kao pravnog eksperta koji bi trebalo da radi na izbornim uslovima. Kakvi su bili izborni uslovi te 2010. godine? Pa, mi nismo imali pravo da imamo kontrolore na biračkim mestima. E, toliko o demokratiji i načinima na koje izborni proces doživljava Svetozar Čiplić. Ja mislim da je vreme da mi malo pročešljamo papire i da Ministarstvo pravde i tužilaštvo se pozabavi ovim slučajem i da mi vidimo šta je u svom mandatu bivši ministar radio, pošto nadugačko i naširoko on deli lekcije kako bi to država, kako bi to pravno uređenje naše zemlje trebalo da izgleda. Umesto da se pokrije svojim ušima i da bude u dubokoj političkoj ilegali, da bude prezren zbog svega onoga što je radio, on danas kao nekakav novi lider nudi svoju politiku, koja kao što smo videli, počiva na diskriminaciji manjinskih zajednica i na zloupotrebi položaja. Hvala vam.
Hvala. Reč ima Života Starčević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa JS želi ovom prilikom da zatraži informaciju o nadležnim državnim organima o sledećem. Naime, 7. decembra 2014. godine u Policijskoj stanici Vračar napravljena je službena beleška po prijavi bivše supruge Dragana Đilasa, Ive Đilas, po prijavi da je Dragan Đilas izvršio nasilje u porodici. Naime, u toj službenoj belešci stoji da je Dragan Đilas 6. decembra oko 18.00 časova došao u stan Ive Đilas i njene porodice, da je napao Ivu Đilas, da je udario tasta, odnosno oca Ive Đilas, svog bivšeg tasta, da mu je naneo teške telesne povrede i da je pretio svojoj supruzi Ivi Đilas da će joj odrubiti glavu. Po odlasku sa mesta na kome je vršio porodično nasilje i nasilje nad bivšom suprugom, Dragan Đilas je silazeći niz stepenice rekao nekom – pozovi policiju. To nam daje pravo da sumnjamo da je Dragan Đilas tim pozivom želeo da uz pomoć svog političkog i uz pomoć svog ekonomskog uticaja izvrši pritisak na nadležne državne organe i institucije. Obzirom da je danas 2021. godina, tražimo informaciju da li se nešto po ovoj službenoj belešci radilo i preduzelo, ako nije, zašto nije, i tražimo da u tom slučaju, ako nije, da nadležni organi preduzmu sve zakonom dozvoljene i potrebne radnje. Naime, radi se o predsedniku Stranke slobode i pravde, čoveku koji je osmislio lično, što preko svog radnika Marinike Tepić, i posejao više laži po Srbiji, nego što su poljoprivrednici posejali žita u poslednjih 10 godina. Oni za farmu kokošaka kažu da je mesto na kome se proizvodi droga. Oni blate funkcionere ove države, direktore javnih preduzeća, lokalne funkcionere, ali im to nije dosta i ništa im nije sveto. Oni nastavljaju u svom maniru da blate predsednika Republike, blate članove njegove porodice, smišljaju najgnusnije laži protiv dece predsednika Republike, a pri tome ne daju ni jedan dokaz i svoje laži plasiraju po medijima kao jednu krajnju istinu, baš kao i u slučaju Drana Markovića Palme. Kao predsednik Stranke slobode i pravde, Dragan Đilas misli da je sloboda da lažeš koliko hoćeš i šta hoćeš i da pri tom ne odgovaraš. On slobodu vidi kao slobodu da tuče, da preti, ucenjuje, upada i razbija institucije, a da za to ne odgovara. On pravdu vidi tako što su pravda njegove laži. Te laži uzima kao činjenice kojima on podiže optužnicu i po kojima on presuđuje i da nikome pri tom ne da za pravo da se brani. To je Đilasova sloboda i to je Đilasova pravda E, pa neće moći, neće moći. Pravda je jedino u institucijama države Srbije, a nije ni u Draganu Đilasu, ni u Stranci slobode i pravde, ni u jednoj drugoj političkoj stranci. Tome jednom za svagda moramo stati na put i zbog toga tražimo od organa da reaguju za slučaj porodičnog nasilja i nasilja nad ženama u slučaju gde imamo žrtve, gde imamo svedoka, gde imamo počinioca, odnosno krivca, a to je Dragan Đilas. Pravda za Đilasovu ženu i tasta. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Rozalija Ekres.
Hvala predsedniče. Drage koleginice i kolege narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SVM pitanja postavljam Ministarstvu zaštite životne sredine i Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede. Pošumljavanje planete, kao način borbe protiv klimatskih promena, je već nekoliko godina istaknuta tema. Procene ekologa govore da bi sadnja drveća bila efikasnija za smanjenje štetnih gasova od drugih ekoloških rešenja. Evropski prosek šumovitosti iznosi 46%. Srbija trenutno ima oko 29% površine pod šumom, a Nacionalnom strategijom pošumljavanja teži se da se ovaj procenat podigne na oko 42%. Autonomna pokrajina Vojvodina sa oko 6,5% površine pod šumama, nažalost, predstavlja područje sa najnižim stepenom šumovitosti u Srbiji i Evropi. Da bi se u Vojvodini dostigla optimalna šumovitost od 14%, površine pod šumom treba najmanje udvostručiti. Veliki problem je i neravnomeran raspored šuma. U 14 opština Vojvodine stepen šumovitosti je ispod 1%. Obzirom da je Vojvodina, kao što je poznato, pretežno poljoprivredni region, nije lako naći nove površine koje bi se mogle pošumiti. Površine za pošumljavanje treba tražiti u nižim klasama poljoprivrednog zemljišta, kao i uz saobraćajnice i kanale. Značajno bi bilo i podizanje vetrozaštitnih pojaseva, a u urbanim sredinama treba nastojati da slobodan prostor bude oplemenjen dekorativnom vegetacijom. Početkom ove godine Ministarstvo zaštite životne sredine je na konkursu za pošumljavanje dodelilo 100 miliona dinara za 38 lokalnih samouprava, od kojih je veliki broj iz Vojvodine. Među njima je i Temerin, opština koja predvodi listu najmanje pošumljenih opština i gradova u Srbiji od ispod 1%. Temerin je i moje rodno mesto, stoga mi je posebno drago što je Ministarstvo za zaštitu životne sredine opredelilo 2,2 miliona dinara opštini Temerin za početak revitalizacije spomenika prirode „Stari park“. Površina parka je blizu četiri hektara. Podignut je početkom 19. veka, paralelno sa izgradnjom dvorca porodice Sečanj. Obnavljanjem „Starog parka“ i jezera u njemu, a nadamo se i dvorca, jedno izuzetno prirodno i kulturno nasleđe biće trajno očuvano. U lokalnim zajednicama Vojvodine postoji više desetina sličnih parkova sa izuzetnim prirodnim, istorijskim i kulturnim nasleđem. Izdvojiću park u Novom Kneževcu koji je pod zaštitom države, kao prirodni spomenik vrtne i pejzažne arhitekture. Nastao je uz izgradnju dvoraca porodica Talijan i Fajlić tokom 19. veka na oko 10 hektara površine. Ovom prilikom se obraćam Ministarstvu zaštite životne sredine i postavljam sledeće pitanje - obzirom da je rebalansom budžeta Republike Srbije za 2021. godinu inicijalni budžet za zaštitu životne sredine povećan za četiri milijarde dinara, da li Ministarstvo planira raspisivanje novih konkursa za pošumljavanje, a u okviru kojih bi se sredstva opredelila i za revitalizaciju lokalnih parkova sa prirodnim i kulturnim nasleđem, kao i za uspostavljanje novih sa ciljem ublažavanja klimatskih ekstrema na lokalnom nivou? Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede pitam – da li smatrate da izmenama Zakona o šumama treba obavezati lokalne samouprave da izrade plan pošumljavanja u kojem bi opredelile površine pogodne za pošumljavanje i rešile imovinsko-pravne odnose na njima? Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Uvaženi predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, gospodine Dačiću, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, samo ću se nadovezati, pre nego što postavim pitanje, na ovo o čemu je govorio gospodin Starčević. On je zatražio pravdu. Ja neću spominjati porodicu, ali ja tražim u ime poslaničke grupe SPS pravdu za građane Srbije. Zašto to kažem? Kada neko ko sebe naziva nekakvim opozicionarem, a ko nikako u životu nije naučio šta je odgovornost, ozbiljnost, trud, rad, energija i posvećenost, naročito kada je reč interesima građana i interesima države, mentalno obolelom osobom nazvati legitimno izabranog predsednika države, mentalno obolelom osobom, onda vi degradirate i vređate građane Srbije koji daju istom tom predsedniku ogromnu podršku i šaljete poruku građanima Srbije da su mentalno oboleli. Mi tražimo zaštitu građana Srbije od ovakvih kvazipolitičara. Moje današnje pitanje usmereno je, u ime poslaničke grupe SPS, ministarki kulture, gospođi Maji Gojković. Naime, aspiracije Albanaca prema najvrednijoj srpskoj kulturnoj baštini na KiM ne jenjavaju. Ovih dana Aljbin Kurti je izašao sa predlogom da UNESKO više ne tretira kao ugroženu baštinu spomenike kulture na KiM koji su upisani u Listu svetske kulturne baštine pod zaštitom UNESKO-a. U pitanju su Visoki Dečani, Pećka patrijaršija, Gračanica, Bogorodica Ljeviška. Kada ih je UNESKO 2004. i 2006. godine proglasio svetskom kulturnom baštinom, proglasio ih je istovremeno, podsetiću, i spomenicima kulture u opasnosti, odnosno ugroženosti, jer je u tom periodu došlo do potpunog uništavanja svega što je srpsko nasleđe na prostoru KiM. Ne mogu se zaboraviti sve porušene i popaljene crkve, lomljeni krstovi na našim svetinjama, uništene freske, pokradene ikone i druge svete statue i sasude. Dobro su poznati napadi na manastir Visoki Dečani i na igumana tog manastira, koji imaju za cilj da i poslednji čuvari srpske istorije i kulture nestanu sa prostora KiM. Zatim, Kurti u nameri da se prisvoji sva naša istorija i kultura, koja je sačuvana na prostoru KiM, čak je tražio da se Prištini vrate eksponati koji se čuvaju u Narodnom muzeju, Etnografskom muzeju i SANU u Beogradu, kao da je to njihovo i da ovo nisu centralne institucije kulture naše države u kojima se čuva kulturno blago sa cele teritorije Srbije. Sve ovo govori da je Priština prilično nervozna i da hoće pošto-poto da dokaže da ima prava na nešto što joj ne pripada. Pitamo se nije li ovo kampanja za prisvajanje naše baštine, skrivalica za zataškavanje zločina nad Srbima o kojima se ovih dana govori, u pitanju je status nestalih lica, a najaktuelniji je primer nestalih lica u rejonu Košara, među kojima je i šest vojnika za koje postoje dokazi da je na njima izvršen zločin. O tome je govorio i gospodin Veljko Odalović, predsednik Komisije za nestala lica. Jasno je da Priština pokušava da, koristeći neke svoje spoljne partnere i podršku nekih država u regionu, gradi svoju paralelnu državu na istorijskim temeljima i nasleđu naše države. Znamo da su hteli da uđu u UNESKO koristeći naše kulturno nasleđe na KiM. Kako bismo se zaštitili od ovakvih ekstremističkih zahteva i ponašanja prema našem istorijskom i kulturnom nasleđu, moraju se oglasiti tim povodom i sve relevantne institucije koje se bave istraživanjem i čuvanjem našeg nasleđa koji potvrđuje da smo kao narod na ovim prostorima više od 13. veka. Neću pominjati nova istraživanja koja govore da smo ovde mnogo duže i da je srpsko pismo jedno od najstarijih. U tom smislu postavio bih pitanje ministarki kulture. S obzirom da su srpsko kulturno nasleđe i svi spomenici kulture iz različitih istorijskih perioda koji se nalaze na KiM izloženi konstantnom uništavanju i prisvajanju od strane Albanaca, čime se vrši revizija istorije, da li Ministarstvo kulture može da napravi popis svih kulturno-istorijskih spomenika na teritoriji KiM i obrati se UNESKO zahtevom da se sva kulturna baština na KiM i proglasi ugroženom i stavi pod poseban oblik zaštite UNESKO kao globalne organizacije UN koja se bavi zaštitom kulturnog nasleđa svih naroda sveta. Takođe bih iskoristio priliku da prokomentarišem i najsvežiju izjavu Aljbina Kurtija koja se odnosi na tri opštine na jugu Srbije u kojima žive i Albanci. Sveža je vest da je predsednik Nacionalnog veća Albanaca Rakmi Mustafa razgovarao sa Kurtijem i čak mu zahvalio za pomoć navodnu Prištine u vreme kovida. Zanimljivo je saznati kakvu su pomoć pružili Albanci u centralnoj Srbiji. Medicinska oprema i vakcine sigurno nisu u pitanju, jer znamo da su se Albanci sa teritorije KiM lečili širom Srbije i da nikada nismo napravili razliku među građanima. Kurti je izneo besmislene optužbe na račun Srbije, govoreći da Srbi vrše pasivizaciju albanskog stanovništva u opštinama na jugu Srbije. To, naravno, nije istina. Radi se o onim građanima albanske nacionalnosti koji su se prijavljivali u ogromnom broju na nepostojećim adresama. Medveđa jeste primer za takvo prijavljivanje Albanaca, kojim se htela nasilno menjati nacionalna struktura stanovništva i veštački povećati procenat Albanaca koji uopšte ne žive niti su ikada živeli u ovim opštinama. Zahvaljujem, predsedniče.
Hvala. Reč ima Miodrag Linta. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedniče. Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, želim da uputim nekoliko pitanja Vladi Republike Srbije. Prvo pitanje tiče se rešavanja stambenog pitanja proteranih Srba iz Hrvatske i Federacije BiH. Naime, u Srbiji živi više od 12 hiljada prognaničkih porodica iz Hrvatske i Federacije BiH koji još uvek nisu rešili svoje stambeno pitanje. Takođe, živi više od hiljadu prognaničkih porodica kojima Komesarijat za izbeglice i migracije ne omogućava da konkurišu za rešavanje svog stambenog pitanja, jer se formalno nisu prijavili kao izbegla lica na popisu 1996. godine. Takođe, ima značajan broj prognaničkih porodica kojima se onemogućava pravo otkupa svojih stanova koji su izgrađeni sredstvima međunarodnih donacija i EU. Postavljam pitanje Vladi - da li će Vlada Republike Srbije da nastavi regionalni stambeni program u saradnji sa EU i da konačno reši stambeno pitanje svih prognaničkih porodica i sva ostala nerešena pitanja u procesu integracije? Drugo pitanje tiče se otete i uzurpirane imovine i stečenih prava stotina hiljada proteranih Srba sa područja Hrvatske i Federacije BiH. Naime, tokom rata i posle rata proteranim Srbima u Hrvatskoj i Federaciji BiH uzurpirana je ili oteta imovina, poljoprivredno i šumsko zemljište, zaostale neisplaćene penzije, stanarska prava, nepriznat deo radnog staža, nije omogućena naknada štete za uništenu i oštećenu imovinu u klasičnim terorističkim akcija širom hrvatskih gradova i gradova u Federaciji BiH i niz drugih pitanja. Postavljam pitanje Vladi - da li će Vlada Republike Srbije da pokrene suštinski dijalog sa zvaničnim Zagrebom i Sarajevom o pronalaženju pravičnog i trajnog rešenja otete i uzurpirane imovine i stečenih prava proteranih Srba iz Hrvatske i Federacije BiH? Temelj tog dijaloga mora da bude jedan veoma važan međudržavni sporazum, Bečki sporazum o sukcesiji, odnosno Aneks Sedam toga sporazuma koji se zove Privatna svojina i stečena prava i u njemu se jasno kaže da svim građanima moraju biti zaštićena i vraćena prava koja su imali na dan 31.12.1990. godine, a svi ugovori sklopljeni pod pritiscima i pretnjama moraju biti proglašeni ništavnim. Taj Bečki sporazum o sukcesiji ima jaču pravnu snagu od zakona u BiH i Hrvatskoj zato što je taj sporazum ratifikovan i u Skupštini BiH i u Saboru Republike Hrvatske. Treće pitanje odnosi se na progon, sudski progon pripadnika bivše JNA, pripadnika Vojske Republike Srpske i pripadnika Vojske Republike Srpske Krajine za ratne zločine. Naime, u prethodnih 26 godina etnički motivisano pravosuđe u Zagrebu i Sarajevu vršu progon časnih srpskih boraca koji su se borili za svoj narod i državu, koji su se borili za očuvanje suvereniteta i teritorijalnog integriteta Jugoslavije. Šta je cilj etnički motivisanog pravosuđa u Sarajevu i Zagrebu? Cilj je da se donese što više lažnih presuda na osnovu lažnih dokaza, na osnovu lažnih iskaza svedoka saradnika da bi se opravdala besmislena i potpuna laž i izmišljotina bošnjačkih i hrvatskih političara da je Srbija i Srbi tobože izvršili agresiju na BiH i Hrvatsku, a da su Bošnjaci i Hrvati tobože bile nevine žrtve veliko-srpske agresije. Postavljam pitanje Vladi – da li će Vlada Republike Srbije da osnuje kancelariju za pomoć optuženim, osumnjičenim i osuđenim Srbima za ratne zločine, da im pruži punu pravnu, finansijsku, stručnu pomoć da se brane od montiranih sudskih postupaka pravosuđa u Zagrebu i Sarajevu? Konačno, postavljam pitanje Tužilaštvu za ratne zločine – da li će Tužilaštvo za ratne zločine konačno da počne da pokreće istrage i podiže optužnice za brojne brutalne, masovne i svirepe zločine koje su počinili pripadnici tzv. armije BiH, hrvatske vojske, raznih bošnjačkih i hrvatskih paravojnih formacija? U prethodnom periodu Tužilaštvo za ratne zločine, dakle, od svog osnivanja 2003. godine do kraja prošle godine na osnovu informacije koja im je dostavljena podiglo je 217 optužnica. Nacionalna struktura tih optužnica je sramna i skandalozna. Od tih 217 optužnica 190 je podignuto protiv Srba, 21 protiv Albanaca od kojih je 17 iz dinarske grupe oslobođeno ekspresno iako su postojali brojni dokazi za zločine protiv našeg naroda na području Metohije, četiri optužnice protiv Bošnjaka i svega dve optužnice protiv Hrvata. To je apsolutno skandalozni i sramni rad Tužilaštva za ratne zločine. Dakle, postavljam pitanje, još jednom – kada će Tužilaštvo za ratne zločine da procesuira sve odgovorne za brojne brutalne i masovne zločine nad srpskim civilima i srpskim ratnim zarobljenicima tokom građanskog rata u Hrvatskoj i BiH? Hvala.
Zahvaljujem. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Đuro Perić i Jelisaveta Veljković. Dostavljeni su vam zapisnici Desete i Jedanaeste sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa navedenih sednica. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Odbora za administrativno-budžetska i mandatno- imunitetska pitanja utvrđeno da tom Odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedene zapisnike. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje zapisnik Desete sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini, održane 29. aprila i 5. i 6. maja 2021. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 184, za - 175, nije glasalo devet narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Desete sednice Prvog redovnog zasedanja u 2021. godini. Stavljam na glasanje zapisnik Jedanaeste sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini, održane 11, 12. i 13. maja 2021. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 184, za - 176, nije glasalo osam narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Jedanaeste sednice Prvog redovnog zasedanja u 2021. godini. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je Predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika, potrebno je da Narodna skupština odluči o Predlogu za stavljanje na dnevni red sednice akta po hitnom postupku o Predlogu za dopunu predloženog dnevnog reda, o Predlogu za spajanje rasprave i o Predlogu za promenu redosleda pojedinih tačaka. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmeni Zakona o akcizama, koji je podnela Narodnoj skupštini 13. maja. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 184, za - 179, nije glasalo pet narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Đorđe Komlenski, na osnovu člana 92. Poslovnika, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju komisije za istragu i utvrđenje broja žrtava agresije NATO pakta 1999. godine, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici: Đorđe Komlenski, Marijan Rističević, Ana Karadžić i Bojana Torbica, 16. novembra 2020. godine. Narodni poslanik Đorđe Komlenski ima reč. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, poštovane koleginice, uvažene kolege, ne treba podsećati da će uskoro biti ravno 22 godine od kada je prekinuto zločinačko bombardovanje i ubijanje građana Republike Srbije od strane NATO pakta i njihovih satrapa. Mi ni do današnjeg dana ne znamo tačan broj žrtava ove zlikovačke agresije i ove ubilačke misija koja je jedino za cilj imala da uništi Republiku Srbiju, kako otimanjem dela teritorije, uništavanjem privrednih sistema, tako ubijanjem ljudi, vojnika, dece. Poštovane kolege, svedoci smo da se već dugo vremena žrtve Prvog svetskog rata, žrtve Drugog svetskog rata koje je ovaj narod podneo na svaki mogući način umanjuju i dezavuišu, osporavaju, ismevaju. Mi danas imamo jedinstvenu priliku da na greškama svojih prethodnika istu ne učinimo. Zato i jeste ovaj Predlog da se sačini poimenični spisak svih onih koji su izgubili živote ili su na bilo koji način stradali za vreme bombardovanja, vojnici, policajci, građani, i deca. Najmanje što možemo da učinimo da te žrtve ostanu za vek i vekova zapamćene, ali da ostavimo u amanet našim potomcima istinu koju niko ne može da ospori. Jedini način za to jeste da se na ovakav način utvrdi tačno koliko je dece, koliko je žena, koliko je muškaraca, koliko je policajaca, koliko je vojnika stradalo od zlikovačke ruke NATO pakta za 78 dana bombardovanja 1999. godine.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 185, za - 22, nije glasalo 163 narodnih poslanika. Konstatujem Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik dr Aleksandar Martinović na osnovu člana 92. stav 2. i člana 157. stav 2. Poslovnika, predložio je da se obavi zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmeni Zakona o akcizama i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti. Da li narodni poslanik želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 185, za - 181, nisu glasala četiri narodna poslanika. Konstatujem Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik dr Aleksandar Martinović na osnovu člana 92. stav 2. Poslovnika, predložio je promenu redosleda razmatranja tačaka, odnosno da se Predlog zakona o izmeni Zakona o akcizama razmatra kao prva tačka predloženog dnevnog reda. Da li narodni poslanik želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 185, za - 181, nisu glasala četiri narodna poslanika. Konstatujem Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlogu za stavljanje na dnevni red sednice akta po hitnom postupku o predlogu za dopunu predloženog dnevnog reda sednice, o predlogu za spajanje rasprave i o predlogu za promenu redosleda razmatranja pojedinih tačaka, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 185, za – 181, nije glasalo četvoro. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova utvrdila dnevni red Trinaeste sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini, u celini. Molim Službu da pripremi prečišćeni tekst dnevnog reda. D n e v n i r e d: Predlog zakona o izmeni Zakona o akcizama, koji je podnela Vlada, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti, koji je podnela Vlada i Predlog zakona o zaštiti poslovne tajne, koji je podnela Vlada. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Siniša Mali, ministar finansija, Aleksandar Vulin, ministar unutrašnjih poslova, Slavica Savičić, državni sekretar u Ministarstvu finansija, dr Dragan Demirović, v.d. pomoćnika ministra finansija, Zoran Lazić, sekretar Ministarstva unutrašnjih poslova, Valentina Vulić, načelnik Uprave za upravne poslove u Ministarstvu unutrašnjih poslova i Anastazija Tanja Đelić, načelnik odeljenja u Ministarstvu finansija. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Pre nego što pređemo na pretres, želim samo da napomenem da ćemo danas raditi vezano za prve dve tačke dnevnog reda, da ćemo sutra raditi vezano za 3. tačku dnevnog reda, a u četvrtak rasprava u pojedinostima, ukoliko ima amandmana, a ima, i u popodnevnim satima, kao što znate, svakog poslednjeg četvrtka u mesecu postavljanje poslaničkih pitanja Vladi, na čelu sa premijerkom Anom Brnabić, do 19.00 sati, a onda nakon toga dan za glasanje. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika, otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmeni Zakona o akcizama i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti. Pošto će predstavnik predlagača uskoro stići, da ne počinjemo raspravu bez njega, tako da predlažem 10 minuta pauze. Hvala.
Poštovani narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Pozdravljamo ministra finansija, gospodina Sinišu Malog sa saradnicima i pitam ga da li kao predstavnik predlagača želi reč? (Da.) Izvolite, ministre finansija.
Hvala puno. Poštovani narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije pred vama su danas izmene dva zakona koja su izuzetno važna s jedne strane za funkcionisanje naše privrede, s druge strane za kvalitet života naših građana. Prvi zakon je zakon o izmeni Zakona o akcizama. Razlog zbog kojeg menjamo ovaj zakon je kako bi postigli harmonizaciju akcizne politike u Republici Srbiji kada su jaka alkoholna pića u pitanju sa akciznom politikom EU. Naš postojeći Zakon o akcizama nije usaglašen sa načinom na koji se akcizna politika na jaka alkoholna pića vodi u EU, s druge strane nije u saglasnosti ni sa članom 37. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju koji je potpisan još 2008. godine. Upravo izmenama ovog zakona želimo da se usaglasimo sa tim politikama i prevashodno kada je pristupanje EU u pitanju, da ispunimo preduslov za poglavlje 16. porezi i za klaster tri, kako bismo mogli da otvorimo pregovaranje po pitanju svih ovih poglavlja. U čemu je razlika? Dakle šta je osnovna razlika? U našoj zemlji akcizna politika kada su jaka alkoholna pića u pitanju se definiše na osnovu vrste proizvoda, dakle da li je rakija od voća od grožđa, rakija od žitarica u zavisnosti od vrste proizvoda definisana je i visina akcize. To nije politika i to nije akcizna politika koju sprovodi EU. Dakle, akciza kada su jaka alkoholna pića u pitanju u EU se definiše na osnovu jednog hektolitra alkohola, dakle, to je 100 litara, na temperaturi od 20 stepeni i onda bez obzira na vrstu gotovog proizvoda, dakle na vrstu alkoholnog pića akciza se obračunava na osnovu zapremine odnosno procenta alkohola u tom gotovom proizvodu. Dakle, potpuno drugačiji način obračuna nego što se sada to radi u Republici Srbiji. Upravo želimo da i na ovaj način naša pravila, našu akciznu politiku usaglasimo sa politikom EU i kao što vidite izmenama ovog zakona u potpunosti se gubi razlika u fiskalnom opterećenju, dakle i akciza i PDV između različitih vrsta jakih alkoholnih pića ukoliko sadrže isti procenat alkohola. Želim da napomenem da će akciza na pivo i ostala nisko alkoholna pića ostati nepromenjena. Kao što rekoh, izmenama ovog zakona stvaramo preduslove da otvorimo klaster 3 u pregovaračkoj poziciji sa EU kako bismo proces pristupanja EU nastavili još bržim tempom. Pred vama su takođe i izmene Zakona o ličnoj karti. Naime, Zakon o ličnoj karti usvojen je 2006. godine. Poslednji zakon promene je pretrpeo pre tačno deset godina, dakle stvorili su se uslovi da se ovaj zakon promeni kako bi išao u korak i za digitalizacijom, sa time što želimo da olakšamo servis građana kada je u pitanju i rad Ministarstva unutrašnjih poslova i cele Vlade Republike Srbije. Ono što je veoma važno, što je cilj izmene ovog zakona je, dakle, da građani i od kuće bez odlaska na šalter, bez čekanja u redovima ostvare svoja prava kako bismo povećali efikasnost prevashodno rada naše uprave. Naravno to je deo velikog programa ne samo digitalizacije, nego i programa koji se zove – stop birokratiji, dakle da ne zavisimo više ni od šaltera, ni od šalterskih službenika, da ne čekamo u redu, da što manje koristimo papir, da što više štitimo našu životnu sredinu, a da na kraju brže i efikasnije ostvarimo svoja prava. Pa, koja su to najvažnije izmene ovog zakona? Naime, prema odredbama Predloga ovog zakona građani će u slučaju nestanka lične karte neće morati da je oglašavaju u „Službenom glasniku“ i da plaćaju naknadu za oglašavanje kao što je to do sada bilo slučaj. Naime, MUP će u ovom slučaju nakon donošenja rešenja o proglašenju lične karte nevažećom istu oglasiti nevažećom na svojoj zvaničnoj veb prezentaciji. Na taj način se pored pojednostavljenja procedure smanjuju troškovi koji građani sada imaju. Naravno, to doprinosi i boljoj pravnoj sigurnosti i povećanju opšte bezbednosti. Druga važna izmena ovog zakona, odnosi se na upisivanje u čip lične karte sertifikata za elektronsku identifikaciju na osnovu čega lična karta predstavlja sredstvo za identifikaciju na daljinu. Osim toga, dopunom se predviđa i upisivanje kvalifikovanog sertifikata za elektronski potpis čime lična karata defakto postaje i sredstvo za kreiranje elektronskog potpisa visokog nivoa pouzdanosti. Dakle, sve ove izmene kao što ste videli i kao što sam na početku obraćanja i rekao, doprinose boljoj pravnoj sigurnosti, većoj bezbednosti s jedne strane, ali s druge strane tome da građani brže i efikasnije mogu svoja prava da ostvare. Takođe, u cilju povećanja pravne sigurnosti predlaže se dodavanje adrese prebivališta u obrazac lične karte kako bi se lakše i preciznije definisala mesna nadležnost organa za postupanje u upravnim stvarima. Imate još dosta promena u ovom zakonu, ali u svakom slučaju zakon koji je napravljen definisan i pred vama je, a u korist, direktnu korist građana Srbije u smislu ostvarivanja njihovih prava, brže, efikasnije i jeftinije. Nadam se da ćete u danu za glasanje podržati izmene ova dva zakona, a u međuvremenu vam ostajem na raspolaganju za pitanja i za diskusiju koja sledi. Hvala puno.
Zahvaljujem. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Da, narodna poslanica i potpredsednica Narodne skupštine, Elvira Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsedniče, gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, razlog za donošenje izmene Zakona o akcizama je sadržan i u potrebi da se u domenu politike akciza, kao što smo to čuli, kada se radi konkretno o oporezivanju akcizom alkoholnih pića postigne postepena harmonizacija akcizne politike sa standardima EU. Naime, Zakon o akcizama, trenutno važeći, u delu oporezivanja akcizom alkoholnih pića nije nikako usaglašen sa direktivama EU i to sa dve direktive. Strukturnom direktivom alkoholnim pićima broj 83, još iz oktobra, konkretno od 19. oktobra 1992. godine, kao i direktivom o približavanju stopa akciza na alkoholna pića broj 84, takođe od 19. oktobra 1992. godine. S tim u vezi, zaista u cilju postepenog usklađivanja domaćeg zakonodavstva, iz oblasti oporezivanja, akcizom alkoholnih pića, konačno se ovim izmenama zakona predlažu konkretne stvari koje se odnose na oporezivanje akcizom jakih alkoholnih pića, kao što smo to čuli. Od uvaženog, gospodina ministra, u njegovom uvodnom izlaganju smo čuli obrazloženje, a juče na sednici Odbora za evropske integracije, od gospođe državne sekretarke, da kao što je poznato prema propisima EU akciza na jaka alkoholna pića utvrđuje se po hektolitru čistog alkohola na 20 stepeni celzijusa i izračunava se na osnovu tog broja, koji označava zapreminu alkohola izražena u hektolitrima u gotovom proizvodu, bez obzira na vrstu jakog alkoholnog pića, jer ovde sada svi pričaju da li se radi o viskiju ili o rakiji, domaćoj rakiji. Tako da, bez obzira na vrstu alkoholnog pića i nezavisno od sirovina, od toga od čega se zapravo proizvodi to jako alkoholno piće. Dok, kao što smo to čuli, kao što je poznato, do sada trenutno, odnosno do sada važeće je bilo da u Republici Srbiji, na jaka alkoholna pića se obračunava akciza prema važećem zakonskom rešenju, plaća u zavisnosti od vrste alkoholnog pića, koja su podeljena u tri kategorije, zapravo je osnova sirovina, u zavisnosti od sirovina od kojih se proizvode i sadržaj etanola. Tako da vrlo je jasno iz ovog da postoji vrlo veliko, ja bih rekla odstupanje između domaćeg zakonodavstva i pravnih tekovina EU. Znači, do sada je postojalo bar to odstupanje, od direktiva EU, koje sam spomenula. I uvaženi, gospodin ministar je spomenuo, vrlo značajan SSP, sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, odredba člana 37. SSP-a, kaže, ono se odnosi na zabranu fiskalne konsolidacije. Kao što je poznato SSP je potpisan još u aprilu, 29. aprila 2008. godine, a stupio je na snagu 1. septembra 2013. godine. Propisano je SSP-om, između ostalog, da zajednica i Republika Srbija će se uzdržavati od uvođenja i ukinuće u koliko postoji svaka mera ili praksa unutrašnje fiskalne prirode, kojom se proizvodi jedne strane, neposredno ili posredno, diskriminišu u odnosu na slične proizvode koji potiču sa teritorije druge strane. Zaista, ono što je osnovno i zašto sada, i zašto po hitnom postupku, zašto u ovom momentu? Vrlo je značajno da smo mi, Republika Srbija u potpunosti spremna za otvaranje jednog celog klastera, klastera 3, kao što smo to čuli i konkretno se pripremamo za mogućnost otvaranja, najkasnije krajem juna, pregovaračkog Poglavlja 16 i u samoj pregovaračkoj poziciji stoji da ćemo izmeniti Zakon o akcizama, zato je to sada na dnevnom redu i naravno nadamo se da ćemo ga izglasati do kraja nedelje. Pregovaračko poglavlje 16, oporezivanje se, dakle odnosi na ovu tematiku. Plan je da Vlada Republike Srbije, predlog pregovaračke pozicije usvoji na sutrašnjoj sednici i da dostavi Narodnoj skupštini. Mi smo, kao Odbor za evropske integracije već zakazali sastanak, na osnovu naše rezolucije, kao što mi radimo, sa predstavnicima nacionalnog konventa EU, kao i sednicu Odbora za evropske integracije, na kojoj ćemo razmatrati ovu pregovaračku poziciju da bi je Vlada finalizirala na sednici 28. i da može da se pošalje u Brisel. S toga je značajno da smo ovim izmenama, da ćemo ovim izmenama zvanično, za dva dana, zaista uskladiti i našu akciznu politiku vezanu za ovo pitanje. S toga je Odbor za evropske integracije u načelu podržao ove predložene izmene. Zahvaljujem.
Hvala vam. Narodna poslanica Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, mi smo juče na odboru razmatrali izmene i dopune zakona koje se odnose na jaka pića i ono što je najvažnije reći da oporezivanje jakih pića, znači, od 2013. godine, od 1. septembra kada je naša obaveza bila da primenimo tu direktivu do dana današnjeg nije usaglašen. To znači da je ipak dato neko vreme Srbiji da može jednostavno podigne svoje proizvođače kapacitete na način na koji je bio moguć, ali nemojte da zaboravite da smo imali ekonomske reforme i fiskalnu konsolidaciju, i da jednostavno ovakav način usaglašavanja akciza predstavlja jedno dodatno prihodovanje u sam budžet Republike Srbije, ali i dodatno troškove koje se odnose na same proizvođače, koji će u postupcima trgovine sa zemljama EU i ako želimo da postanemo sastavni deo tog tržišta, moramo biti podjednako konkurentni, jer mi smo predstavljali jednu nelojalnu konkurenciju, kada je u pitanju rakija i kada su u pitanju uopšte pića, koja su izrađena na bazi voća i određenih biljaka. Zašto ovo govorimo, zato što punjenje budžeta naravno ide od poreza na dodatu vrednost poreza i doprinosa koji se plaćaju kada je u pitanju privreda Srbije i privredna aktivnost i naravno deo ide od akciza. Srbija osam godina nije bila usaglašena sa ovom direktivom i to je ono što, recimo, kada god su imali prilike evropski parlamentarci u saradnji kroz Odbor za pridruživanje i stabilizaciju EU da nam kažu da je ta direktiva još od 1992. godine i da mi tu nismo bili usaglašeni. Mi smo na određeni način pokušavali da im objasnimo da time što smo dali tri kategorije u stvari pića i što smo taj zakon 2015. godine, poslednju izmenu imali, se približavali na korak do kompletne primene ove direktive, i to je tako i bilo. Sada imamo uvođenjem ove direktive, metodologije obračuna, kada je u pitanju akciza. Čuli smo od predlagača i od moje koleginice da je ta metodologija do sada bila kroz tri kategorije u odnosu na jačinu alkoholnog pića, kada je u pitanju procenat alkohola, a od sada ide na fiksnu taksu koja iznosi 42.500 dinara po jednom hektolitru, i osnovica se obračunava na osnovu određenih brojeva koji su definisani o procentu alkohola u tome. Ono što je važno reći, a to je da ovim zakonom svi proizvođači mora da urade popis lagera, kompletno koji je ostao, neprodat i moraju da podnesu nadležnom ministarstvu i time suštinski zaista pokazujemo da težimo evropskim integracijama i poštovanju njihovih standarda i direktiva i u susret stvaranja uslova, Poglavlja 16. koje ćemo imati prilike ovde na sednici Odbora, u četvrtak, u prisustvu ministra finansija da na zatvorenoj sednici usvojimo pregovaračku poziciju, i to je od velikog značaja, što pokazuje da mi ustvari idemo ka tome da su nam u fokusu klaster 3 i klaster 4, koji se odnosi na konkurentnost i inkluzivni rast, a klaster 4, na zelenu agendu. Sve ove zakone koje mi sada imamo i koje možda u javnosti predstavljaju velike promene, i gde vi vidite da ljudi jednostavno reaguju na te promene, ustvari predstavljaju taj evropski put, o kome mi stalno govorimo i mi moramo da se menjamo na tom evropskom putu, ali i idemo, naravno, postepeno korak po korak. Suština svega je da vi danas imate rezultat, a to je ono što smo juče imali prilike, gospodine ministre da čujemo, da je sa završetkom marta meseca, priznata prosečna plata od svih međunarodnih institucija, naravno na osnovu svih izveštaja relevantnih institucija u Srbiji, prosečna plata u Srbiji iznosi 555 evra. To je ono što je taj put, ka podizanju standarda građana. To je ono što mi planiramo da do 1. januara imamo prosečnu platu u Srbiji 600 evra, što je gotovo duplo više nego ono što smo zatekli 2012. godine, i to je ono što ustvari ovaj evropski put nam pokazuje da moramo da prolazimo mnogo toga što je teško, za sve nas kada su u pitanju određene promene, ali mislim da je efikasno i da pokazuje, da Srbija ide napred. Zahvaljujem se na tome što ste kao predstavnici ministarstva na adekvatan način sve ove promene koje radimo u tom finansijskom delu, zaista na jedan realan način uvek tu da nam obrazložite na samom odboru, jer od velikog je značaja da mi, pre svega kao narodni poslanici to razumemo i možemo u direktnom kontaktu sa građanima da objasnimo zbog čega donosimo određene odluke koje su u interesu svih građana Srbije. Hvala.
Zahvaljujem, predsednici Odbora za finansije i republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo Kovač. Uvažene dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici Ministarstva, pred nama je danas i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti, koji je podnela Vlada Srbije, a koji je Odbor za odbranu i unutrašnje poslove razmatralo u načelu jutros na sednici Odbora. Kao što možete videti, a kao što je ministar i rekao, jedan od osnovnih ciljeva predloženih izmena i dopuna Zakona o ličnoj karti, jeste realizacija projekta Vlade Republike Srbije „Stop birokratiji“, odnosno realizacija zaključka Vlade, kojim je usvojen Plan prioritetnih aktivnosti za smanjenje administrativnih tereta u Republici Srbiji. Narodna skupština ukoliko usvoji navedene izmene i dopune Zakona o ličnoj karti, građani Republike Srbije sa pravom mogu da očekuju smanjenje administrativnih tereta u slučaju gubitaka lične karte, samim tim, rekao bih da će građani s pravom moći da očekuju da će postupak biti jeftiniji, odnosno da neće biti izložen dodatnim, odnosno dosadašnjim troškovima. Takođe, ono što bih istakao kao naročito značajno je činjenica da će lična karta predstavljati i kvalifikovano sredstvo za identifikaciju na daljinu. U mikrokontroler, odnosno čip lične karte biće upisan i sertifikata, kako je ministar i objasnio za elektronsku identifikaciju, čime će lična karta istovremeno predstavljati i kvalifikovano sredstvo za identifikaciju na daljinu srednjeg nivoa pouzdanosti. Samo na lični zahtev upisivaće se kvalifikovani sertifikati za elektronski propis, kao i odgovarajući podaci za njegovo formiranje čime će lična karta predstavljati i kvalifikovano sredstvo za kreiranje elektronskog postupka i elektronsku identifikaciju visokog nivoa pouzdanosti. Drago mi je što na ovaj način mogu da konstatujem da u eri digitalnih komunikacija i tehnologija Republika Srbija uspeva da održi korak sa trendovima koji ako se koriste na pravi način mogu u velikoj meri da olakšaju i pojednostave ne samo svakodnevne aktivnosti građana Srbije, nego da doprinesu većoj efikasnosti privrednih subjekata. Pohvalio bih ovom prilikom i Vladu Republike Srbije, koja je pokazala visok stepen ozbiljnosti i odlučnosti, da kroz uočene mogućnosti za izmene i dopune postojećih zakonskih propisa sprovede u delo planove koje je usvojila ne ostavljajući ih, kako je to obično i bio u nekim davnim vremenima samo kao mrtvo slovo na papiru. Na kraju, uveren sam da ćete i vi kao narodni poslanici imati razumevanja za sve iznete argumente i da ćete u danu za glasanje dati podršku Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se predsedniku Odbora za odbranu i unutrašnje poslove. Završili smo sa odborima. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik, potpredsednik Narodne skupštine Muamer Zukorlić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, pred nama su dva veoma važna zakona. Što se tiče Zakona o akcizama, on je takođe veoma značajan. Istina da je sama tematika alkohola i alkoholnih pića, za mene je veoma specifična zbog mojih verskih uverenja, tako da ću se ja ustegnuti od diskusija na tu temu iz jasnih razloga. No, pitanja akciza nije samo pitanje koje se tiče onih propisa koji uređuju same procedure. Akcizna roba je zanimljivija od samih procedura. Akcizna roba je uvek nešto što je bilo veoma privlačno i zanimljivo za razne oblike kršenja zakona, pa i samog kriminala, odnosno kriminalaca i kriminalnih grupa. To je ono što i ovom prilikom zaslužuje da se skrene pažnja prema potrebi pojačanog interesovanja države koja se istina bavi temom kriminala i borbe protiv kriminala i organizovanog kriminala od samog formiranja, ne samo ove Vlade, već i one prethodne, odnosno od kako je ova ili slična vladajuća većina došla na vlast, odnosno u prilici da formira Vladu. Dakle, ono što mi jeste drago to je da na agendi, političkoj agendi ove vlasti borba protiv organizovanog kriminala i uopšteno kriminala veoma važna i što sve ove godine opstaje tako visoko u zoni interesovanja ove vlasti, ali ono na šta hoću da skrenem pažnju, na šta sam ukazao i ranije jeste potreba da ta borba protiv kriminala zapravo ne ostane samo na važnim tačkama kriminala koje su najčešće ovde u glavnom gradu, odnosno u Beogradu. Međutim, često se desi da zbog te same fokusiranosti na borbu protiv kriminala, velikog kriminala, poznatog kriminala, itd. ovde u samom Beogradu ili u centru same države, vrlo često se određene veoma važne kriminalne grupe i pojedinci sakriju u hladovini određenih delova ove zemlje udaljenih od samog centra Beograda. Zato je veoma važno da to ne zaboravimo i ne zapostavimo, već da borba protiv kriminala i posebno organizovanog kriminala, zapravo ima našu pažnju u svim delovima ove zemlje. Svakako moja svedočenja i informacije i svest o tome dolazi, pre svega, zbog kraja u kome živim i u kome sve to vidim, znajući da kada govorite o kriminalu u svom mestu zapravo rizikujete što se meni i stranci koju predvodim vrlo često spočitava - zašto govoriš ružno o svome kraju. Dakle, to je jedna velika dilema kada otvarate brojne bolne teme i bolna pitanja, jer zapravo rizikujete da vam se na taj način uzvrati. Najlakše je prekriti, pokriti i sakriti, međutim, to je ono lažno prijateljstvo i lažni patriotizam. To je kao kad smo bili učenici u školi, pa sada kada prekrivate ono što ne valja ili nećete, ili u tome učestvujete, vi ste onda pravi drug, vi ste pravi prijatelj, ako nećete da učestvujete u radnjama koje su zabranjene, onda vi niste dobri. Isto tako u odnosu na ove teme, dakle, ukoliko ćutite onda ste vi lokal patriota, jer vi o svom gradu govorite samo lepo. Nije to samo kada je u pitanju lokalni nivo, ja sam slične probleme imao i 2010. godina, kada sam imao neku vrstu obračuna od strane tadašnjeg režima koji vazda kada bismo mi uzvratili, oni bi govorili – vi napadate državu. Dakle, nije uvek vlast država, odnosno pojedinci koji su se tada krili iza države, zapravo su poturali državu da ih štiti od onoga što oni jesu u najnegativnijem smislu. Isto tako i na lokalnom nivou. Znači, govoriti o tome, pozivati na spas svog grada, svog kraja od kriminala ne znači govoriti negativno o svom gradu, znači govoriti o problemima, opasnostima, bolestima i svemu onome što smara i ugrožava taj grad. Istina, u manipulativnom smislu, tu je linija vrlo tanka i nimalo nije lako je razjasniti. Međutim, uprkos tom riziku mi ne pripadamo onoj uobičajenoj populističkoj retorici i politici u kojoj je najbitnije površno se dodvoriti narodu, baciti mu neku prašinu u oči nekim jeftinim populističkim pričama i obećanjima, a u stvari podržavati ono što ugrožava taj grad. Dakle, tu smo mi drugačiji. Mi ćemo ostati dosledni politici i diskursu gde ćemo ukazivati na ono što ne valja, boriti se protiv toga što ne valja, jer mi se nikada nećemo saglasiti da je dominacija kriminalaca u mome gradu i mome kraju dobro za moj grad i moj kraj i moj narod, bez obzira što imamo te neke nasleđene forme i obrasce ponašanja i shvatanja – e, pa, neka je, čekaj, to je naš čovek ovde iz komšiluka, šta fali da se on obogati, šta fali da on postane milioner, ne pitajući da li te milione zarađuje drogom, zarađuje pljačkom poreza, a to znači građana, zarađuje korupcijom, zarađuje raznim oblicima kriminala, odnosno kršenja zakona. Naravno da ovo što mi zastupamo je teži put i podrazumeva da se za to primaju određeni udarci upravo od onih struktura koji su u sprezi sa kriminalnom i kojima se na taj način zapravo kvare računi. Dakle, mi ćemo tome ostati dosledni. Kada je u pitanja akcizna roba, ona je posebno interesantna, ali ne samo ona, već se tu treba nastaviti sa svim onim temama koje smo otvarali ovde. Imamo neke informacije da su započete određene istrage sa carinom u Novom Pazaru. S obzirom da je ovde ministar, želim da skrenem pažnju da se to pojača, da je carina u Novom Pazaru leglo kriminala i da te teme se trebaju otvoriti, odnosno da je Ministarstvo dužno da izvrši revizije i da zapravo razotkrije kriminal i kriminalce koji, eto, tu carinsku upravu, koja je udaljena od Beograda na 300 kilometara, zapravo oslobode, vrate građanima i zapravo joj daju onu poziciju koja joj treba, jer mi smo se tada borili, zalagali da Novi Pazar dobije carinu kako bismo maloj privredi, trgovcima, proizvođačima, dobavljačima repromaterijala olakšali carinjenje roba u Novom Pazaru. Međutim, mi sada imamo informacije da veoma mali broj, jedan određeni broj povlašćenih biznismena, trgovaca, uvoznika može cariniti robu u Novom Pazaru, dok svi drugi, koji nisu u sprezi sa određenim strukturama lokalnih vlasti ili nekim drugim strukturama uticaja, moraju cariniti robu, ne znam gde, u Kraljevu, pa čak i u nekim još udaljenijim mestima. Dakle, to zapravo znači da ipak sama činjenica da imamo pojavu da neko ima potrebu da ljude selektuje gde bi carinili znači da se nešto krije. Čim se jednima nešto čini dostupnim, drugima ne, onda tu postoji nešto mutno i to mutno treba izbistriti i mi zapravo pozivamo Ministarstvo i nadležne državne organe da se time pozabave. To je vrlo jednostavno razotkriti. Nema tu neke velike filozofije, samo je pitanje posvećenosti i odlučnosti. Kada je u pitanju Zakon o ličnim kartama, tu nam je mnogo komotniji prostor za diskusiju. Znači, radi se o zakonu koji definitivno, evo, nakon određenog iskustva od 10 godina, imamo detektovane određene nedostatke čijim će otklanjanjem zapravo biti olakšano samo vršenje uloge, odnosno funkcije dokumenta, ličnog dokumenta, ličnog identifikacionog dokumenta koji se naziva ličnom kartom. Pored toga što ćemo imati određene dodatne podatke u ličnoj karti koji će olakšati funkcionalnost i upotrebu te lične karte, što je svakako za pozdraviti i podržati, isto tako, kao što smo pročitali i čuli u obrazloženjima, pojednostaviće se određene procedure, čime će se olakšati građanima rešavanje pitanje lične karte, pogotovo u slučaju gubljenja tog dokumenta. Dakle, sama procedura vađenja ili dobijanja novog dokumenta će biti ovim zakonom olakšana, kao što će i određene druge povoljnosti se dobiti ovim zakonom, tako da će narodni poslanici Stranke pravde i pomirenja u danu za glasanje podržati ovaj zakon. Ono što ovom prilikom želim aktuelizirati, a ima i direktnu vezu sa samim dobijanjem dokumenata, uključujući same lične karte, jesu okolnosti, uslovi određenih lokalnih organa Ministarstva unutrašnjih poslova koji se bave ovim pitanjem. Naime, u Novom Pazaru, to je već poznato, još jednom sam otvarao ovu temu, ali dok god se ona ne reši, dok se god taj problem ne otkloni, mi ćemo kao narodni poslanici, predstavnici naroda biti u prilici da o tome govorimo i na to ukazujemo. Dakle, prostorije, uslovi, tehnička opremljenost službi koje izdaju lične karte, naravno uključujući i pasoše i druga lična dokumenta, konkretno u Novom Pazaru, veoma su loše, veoma nehumane. Dakle, zaista, s obzirom da je u pitanju grad sa preko 120.000 stanovnika, te prostorije više decenija služe toj nameni. One su jako loše, pre svega po samoj površini tih prostorija. Ogromne su gužve, čekanja, hodnici, male prostorije. Kada tome dodate veoma zastarelu tehniku, recimo, samo fotografisanje za pasoš ili za ličnu kartu, ma nikako da uspe iz prvog puta. Jednostavno, morate, a imate zagušljivu prostoriju koja ne znam da li ima više od šest kvadrata. Obično leti i veoma, veoma zagrejanu. Dakle, zaista su uslovi nehumani. Lično sam se uverio, a pored toga primam permanentno žalbe i pritužbe građana. Mislim da je u Novom Pazaru je odavno sazrela situacija. Ne znam zašto je ta ideja samo više puta pominjana, ali se nije pristupilo? Znači, potrebna je investicija. Ovo je poziv i sugestija Ministarstvu unutrašnjih poslova - potrebna je izgradnja, dogradnja, šta god, na lokalitetu policijske uprave u Novom Pazaru da bi te službe mogle disati normalno. Kada se kaže policijska uprava, obično se misli na onaj deo policije koji se bavi bezbednošću građana, koji se bavi borbom protiv kriminala. Međutim, onaj deo policijske uprave koji se bave uslužnim delatnostima vezanim za ličnu dokumentaciju, on je mnogo frekventniji, hvala Bogu što je mnogo frekventniji, od ovog dela policije koji se bavi kriminalcima i raznim drugim prestupnicima. Zato tom delu civilnom, da kažem uslovno, tom delu civilne usluge u policijskoj upravi nije data dovoljna pažnja. Nekako se civilne usluge u policijskoj upravi doživljavaju kao uljezi u policiji, kao nešto periferno, kao nešto ne dovoljno važno. Ne znam da li je tako u ostalim delovima zemlje, ali u opštinama i gradovima gde sam bio u prilici da komuniciram, ranije u Tutinu, a sada u Novom Pazaru, uključujući Sjenicu i druge gradove tog područja, nekako je i psihološki i organizaciono taj segment policijske uprave koji se bavi civilnim uslugama je marginalizirao. On se smatra tu kao nekim uljezom, kao nekim viškom. Bitno je da policija funkcioniše u ovim njenim vertikalama borbe protiv prestupnika kriminala, uređenja saobraćaja itd. Međutim, onaj deo koji se tiče civilne usluge nekako je marginalizovan i to traje godinama. Mislim da je vreme da, prvo, taj odnos promenimo prema segmentu ili sektoru civilnih usluga u policijskim uprava, uopšte da ga promenimo, ali i konkretno. Dakle, ovde govorimo o jednoj konkretnoj situaciji, gde i dalje imamo policijsku upravu u Novom Pazaru koja ima jednu zgradu, hajde da kažem, navodno pristojnu i imamo tzv. barake. Ja ne znam da li to još postoji? Dakle, još uvek postoji u 21. veku u 21. godini, kaže, u barakama i to su baš barake. Nisu to neke novije barake, pa da se može reći da je uređeno. Ne, to su, maltene, straćare koje ne vrede ni za šta drugo. Zamislite, i dalje se narod, da kažem, prisilno navikao, ljudi koji tamo rade. Čeka se to. Nekad se to pomene. Ja se sećam da me je još pre desetak godina jedan od načelnika policijske uprave lično obavestio za inicijativu da se gradi još jedna zgrada na tom lokalitetu, s obzirom da postoji zemljišni prostor. Tada je to bila za nas radosna vest, iako u principu izgradnja ili ulaganje u policiju se ne smatra nekom razvojnom investicijom, ali bez obzira, barem smo očekivali da se ovo olakša, da se prosto ove gužve i sva ta depresija koju vidite kod tih ljudi dok tamo stoje, čekaju, kao i kod tih službenika, da ona se konačno rešava. Međutim, evo, prošlo je više od decenije od kako sam prvi put imao tu vest, do toga nije došlo, ne znam zašto. Zamolio bih ovde i ministra finansija, s obzirom da, evo, i dok zasedamo po ovim našim odborima i raznim sastancima, najviše koje ministarstvo se pominje jeste Ministarstvo finansija. Šta se god predloži, kaže, šta li će reći ministar finansija. Naravno, to je ono – kod koga je novčanik, nema veze da li on sam odlučuje, mi svi znamo da ne odlučuje sam, već da postoji procedura i zakon, ali nekako to tako stoji, kod koga je novčanik dâ, ne dâ, ne dâ on, dâ on itd, to je tako najlakše kazati. Naravno, mi narodni poslanici smo svesni da to nije tako i da se radi o jednoj veoma delikatnoj funkciji ministra i Ministarstva finansija, gde treba sa ipak ograničenim novcem nahraniti svu decu u kući, u celoj državi, sve potrebe, onda nadoknađivati, krpiti i razne, da kažemo, popunjavati jame i rupe iz ranijih vremena koje su ostavljene i koje su izazvane itd. Mi smo svega toga svesni, ali ipak, dakle, želimo skrenuti pažnju, ovo su neke stvari koje baš nema više smisla da se odgađaju. Znači, možete sami doći, evo, budite naši gosti, prošetaćemo, pa, prosto, da vidite. Znači, ne radi se o tome da može još bolje, nego baš je loše, baš. Dakle, barake za policijsku upravu koje su bile neki pomoćni objekti pre 40, 50 godina su i dalje kancelarijski prostori. To nije OK, to nije u redu i to moramo menjati i zato smo ovde da prosto podignemo glas. Sigurni smo da, zapravo, da će ovome biti data pažnja. Možda je trebalo biti još glasniji proteklih godina da se to ne bi zapostavljalo i zaboravljalo, jer ima i ono – dok dete ne zaplače, majka misli da je sito, da mu je dobro da je sve OK i onda mora da, ona što češće zaplaču - ona dobiju to što im treba. Naravno, mi nećemo plakati, mislim da smo ovde uspostavili odnos i u pogledu saradnje i u pogledu javne političke komunikacije da možemo u sasvim mirnim okolnostima, zapravo, zajednički detektovati šta su to prioriteti i ovakve stvari koje su same po sebi svedokom da je potrebno reagovati, one najbolje govore o sebi. Šta se onda dešava kada, evo, sav ovaj trud koji ulaže Vlada u poboljšanje zakona, sav ovaj trud koji ulažemo mi kao narodni poslanici u poboljšanju određenog zakona? Dakle, oni naprave određene pomake, određeno unapređenje zakonskog kvaliteta, ali ipak, taj građanin, taj građanin vidi zakon na šalteru, njemu je sav zakon na šalteru. Znači, sve ovo što mi ovde govorimo, to je njima neka više akademska priča, neko sluša, neko ne sluša, ali obraz države, lice države je šalter. I to je ona ključna i jedina, zapravo, prava komunikacija koju građanin ima. Zato se mi moramo potruditi da do kraja unapredimo, humanizujemo, uredimo, zapravo, taj šalter koji predstavlja obraz države, lice države preko koga se građanin, svaki građanin, jer i ovo da li će neko gledati našu Skupštinu je pitanje volje, a pitanje da li ćete doći da vadite ili dobijete ličnu kartu, to nije pitanje volje, tu ne postoji građanin koji to može da izbegne. Zato je potreban fokus, zapravo, na taj najmasovniji i najoriginalniji oblik komunikacije koji se dešava između države i građanina, a to je šalter i u pogledu uređenja i u pogledu prostornog i u pogledu komunikacije i u svim drugim pogledima. Hvala vam.
Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe Stranka pravde i pomirenja - Ujedinjena seljačka stranka. Prijavio se ministar. Izvolite.
Da. Hvala, gospodine Zukorliću. Samo jedna kratka informacija, nakon konsultacija sa ministrom Vulinom. Dakle, projektno-tehnička dokumentacija za zgradu PU u Novom Pazaru se radi, ubrzano se radi. Biće gotova do kraja godine, tako da se već naredne godine stvaraju uslovi da se sa izgradnjom i krene. Dakle, radimo i na tome. Hvala.
Zahvaljujem se na pojašnjenju. Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Izvolite.
Prosto da vam se zahvalim. Volim lepe vesti. Danas je u ovom vremenu teško napraviti lepu vest. A, pogotovo volim kada dobijem lepu vest koja je ovako konkretna, koju mogu da ponesem građanima Novog Pazara. Hvala vam na tome. Čekamo taj trenutak kada će i taj problem krenuti da se rešava. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar.
Samo kratko. Najpre, vama zahvaljujem na uvek iscrpnom izlaganju. Koliko možemo, uvek se trudimo da rešavamo probleme po celoj Srbiji i kao što ste videli i predsednika Vučića, koji stalno putuje i obilazi, razgovara sa građanima. To je osnova naše politike. U osnovi naše politike nalazi se čovek, njegove potrebe da vidi i novi asfalt, da ima priključak na kanalizaciju, na vodu, da su nove škole, nove zdravstvene ustanove i da deca mogu da idu i na bolje fakultete i da nakon toga nađu posao, da se otvori neka nova fabrika. Tako da, u doba korone, u doba najveće ekonomske krize, da, mi radimo šta god možemo. Nikada, kao što znate, nismo imali veća kapitalna ulaganja nego ove godine. To je rebalans budžeta koji smo usvojili pre par nedelja, koji ste vi izglasali. Tako da, naravno, čim se stvore uslovi, završi se sa projektno-tehničkom dokumentacijom, nema razloga da i tu zgradu ne uradimo. To je slobodno poruka koju možete da prenesete i građanima u Novom Pazaru. Hvala puno.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe JS, narodni poslanik Života Starčević. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, uvaženi ministre Siniša Mali sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, mi ovde danas raspravljamo o zakonu o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i o zakonu o izmenama i dopunama Zakona o ličnim kartama. Poslanička grupa JS u danu za glasanje svakako će podržati ova zakonska rešenja i ove predloge. Lična karta je veoma važan lični dokument, uz pasoš svakako najvažniji i logično je da se s vremena na vreme Zakon o ličnoj karti osvežava, kako bi se prilagodio potrebama današnjice, potrebama vremena u kojem živimo. Međutim, ono što želim da kažem jeste da sintagma lična karta se ne koristi samo da bi označila taj personalni, taj lični dokument. Sintagma lična karta u našem jeziku se često koristi kako bi objasnili nečiju biografiju, nečiji životni put, nečija dostignuća, dela, ili kako danas mladi popularno kažu, nečiji CV. Naravno da je u prirodi svakog čoveka da ima što bogatiju biografiju, odnosno što bogatiju ličnu kartu, da njegova lična karta bude puna dela, podataka koji će ostati zabeleženi u sećanjima najbližih, ali ne samo najbližih, već i šire društvene zajednice. Svakako da će nečije lične karte biti poznate u čovečanstvu sve dok čovečanstvo bude postojalo, jer su njihove lične karte ispunjene takvim delima i stvaralaštvom kakvo će čovečanstvo zauvek pamtiti. To važi i za umetnike, naučnike, istraživače, vojskovođe, lekare, profesore, ali i za političare. Za neke će u ličnoj karti biti upisana brojna dela, pa će tako, recimo, pokojni Branko Pešić uvek pamtiti i uvek će mu u ličnoj karti stajati Beograđanka, Gazela, Mostarska petlja, 68.000 izgrađenih stanova. Iza, recimo, našeg kolege Milutina Mrkonjića ostaće ekspresno obnovljena infrastruktura nakon NATO bombardovanja. Iza Dragana Markovića Palme ostaće jedna potpuno tranformisana Jagodina, sa dve industrijske zone, 12 stranih investicija, sa jednom turističkom zonom, sa brojnim turističkim sadržajima i mnogo još toga. Iza Aleksandra Vučića će svakako ostati kilometri i kilometri autoputeva, novi klinički centri, kovid bolnice, stabilna ekonomija, u čemu ste i vi učestvovali, uvaženi ministre, i što znamo da poštujemo. Tako da, postoje ljudi čija je lična karta bogata, ispunjena podacima. Ali, ja bih danas da prosto apsolviram i postavljam negde i vama pitanje, dame i gospodo, šta će ostati u ličnoj karti Dragana Đilasa? Svakako, u ličnoj karti Dragana Đilasa ostaće razočarani studenti sa studentskog protesta 1992. godine. To su danas pedesetogodišnjaci, koji pošteno zarađuju hleb za sebe i za svoju porodicu, međutim, razočarani jer je iz tih studentskih protesta jedini koji je profitirao bio Dragan Đilas. Sećam se, pričalo se negde kada je bila kampanja 1992. godine, Milana Panića koji se kandidovao za predsednika Republike i Dragan Đilas je podržao njegovu kampanju i zamolio je svoje studentske aktiviste, taj sastanak je bio na Filološkom fakultetu, da učestvuju u kampanji Milana Panića tako što će raditi kampanju u svojim lokalnim sredinama. Godinu dana nakon toga među istim tim studentskim aktivistima se pronela vest da Dragan Đilas pravi žurku jer je zaradio prvi milion. Vidite, isplati se taj studentski protest. Jedini koji je profitirao bio je Dragan Đilas. Da vas podsetim, radi se o vremenu kada u studentskim domovima nije bilo hleba u studentskim menzama, radi se o vremenu kada je hiperinflacija bila oko 19 i preko 19.000%, kada je godišnji rast crnog kursa bio oko 19.000%. Kada govorimo o tim velikim procentima, vidimo da je i bogatstvo Dragana Đilasa tih godina hiperinflacije raslo u istom procentu kao što je i bila hiperinflacija u Srbiji. Šta će ostati u ličnoj karti još Dragana Đilasa kao šefa Narodne kancelarije tadašnjeg predsednika Republike Srbije? Ništa, sem afera. Šta će ostati u ličnoj karti Dragana Đilasa kao ministra bez portfelja zaduženog Nacionalni investicioni plan? Ništa, sem afera. Čak ga je i tadašnji ministar za kapitalne investicije, Velimir Ilić, zamislite, stalno prozivao za korupciju i afere. Šta je ostalo iza Dragana Đilasa i šta će ostati iza Dragana Đilasa i u njegovoj ličnoj karti kao gradonačelnika Beograda? Takođe ništa, sem afera. Da pobrojimo neke - Bus plus, Apeks solušn tehnolodži, polujavni konkurs. Godine 2008. Advans prodakšn, firmi, tadašnji grad i gradonačelnik dali su 68,7 miliona dinara, što je negde 85% ukupnog prihoda te firme. Grad je do polovine 2012. godine potrošio 270 miliona dinara, a najveći deo je izdvojen za TV produkciju, za njihovu reklamu u vrednosti od 222 miliona dinara. Recimo, 2009. godine je kupljen softverski paket, tzv. Sap erp za neverovatnih 9.855.723,44 evra, ali nikada ga nije upotrebila i nikada ga nije koristila. Jedna od najvećih afera svakako je finansijska, jer je Dragan Đilas u vreme kada je bio gradonačelnik Beograda zadužio grad Beograd za više od 900 miliona evra, od toga polovina sam grad, a polovina javna gradska preduzeća. Da nastavim dalje, u vreme gradonačelnika, tu je Bulevar, tu je Požeška, privatizacija „Luke Beograd“, most na Adi. Sve su to afere tadašnjeg gradonačelnika Dragana Đilasa koja će ostati u ličnoj karti tog čoveka, ali zato iza Dragana Đilasa biznismena sve vreme je ostajalo, dok je bio na vlasti, pa i danas, sve veće i veće bogatstvo. Mi do današnjeg dana nemamo odgovor na prosta i najprostija pitanja, a to su - Dragane Đilase, da li ti zaista imaš te novce? Ako ih imaš, da li si platio porez? Ako si platio porez, čemu onda novac na egzotičnim računima, odnosno računima na egzotičnim mestima i poreskim rajevima? O kakvim se ljudima radi, oni koji okružuju Dragana Đilasa, možemo videti i na sledećoj slici, odnosno na sledećim slikama. Ovde vidite sliku koja je snimljena u subotu, 22. maja, na glavnom odboru tzv. Stranke slobode i pravde. Tu na slici je, ovaj vam je poznat, već sam ga pokazivao više puta, drage kolege narodni poslanici, Branislav Radosavljević. To je onaj lažni Marinikin svedok koga je ona zaštitila tako što mu je zamaglila lice i skremblovala glas, jer se navodno plaši. Tu je i Marinika Tepić, gospođa laž, Đilasov Pinokio. Tu su i dve dame iz glavnog odbora, iz Jagodine, čije lične karte su prazne, ne bih da ih pominjem, nisu vredne reči. Naravno, ličnu kartu Branislava Radosavljevića znate. To je čovek koji je šest puta hapšen, 2008. i 2009. godine, koji je osuđen 2015. godine, koji se krio skoro deset godina u raznim mestima po Srbiji i koji je prvo bio aktivista stranke Vuka Jeremića, a onda je zajedno sa potpredsednikom stranke Vuka Jeremića, gospodinom Jovanovićem, prešao kod Dragana Đilasa ili se preprodao, kako god. On je aktivista stranke Dragana Đilasa na Voždovcu. To bi bila neka lična karta. Lična karta Marinike Tepić. Znate, bila je u puno stranaka, od LSV, preko Nove stranke, do danas stranke Dragana Đilasa. Žena koja je ovde u Skupštini potpisala zahtev da se izglasa rezolucija o genocidu u Srebrenici, rezolucija kojom je ona želela da stavi pečat, ne samo nama ovde prisutnima, ne samo današnjim generacijama koje žive u Srbiji, već je htela da stavi pečat i svim budućim generacijama koje žive u državi Srbiji tim činom i tom rezolucijom. Ne samo to. Znate da je to žena koja je bezočno laže, koja nema skrupula, koja nema morala, ne postoji dovoljna niskost u koju je ona spremna da krene samo zarad stvaranja ličnih ciljeva i ličnih zadataka, odnosno zadataka koje joj je dao Dragan Đilas. Zašto vam pokazujem ovu sliku? Marinika je rekla da se ovaj čovek plaši i da ga je zato zamaglila i rekla je da se plaši i da mu je zato skremblovala glas. Ova slika je preuzeta sa Fejsbuk profila na kome su uz ovu sliku rekli – ako Palma pita gde smo, mi smo tu na glavnom odboru Stranke slobode i pravde. Vidite, klibere se i smeju se. Da li se tako ponašaju ljudi koji se plaše? Svakako ne. Onaj ko se plaši svakako da ne objavljuje na društvenim mrežama ni gde se nalazi, a ponajmanje provocira one o kojima su izrekli najgnusnije i najniže moguće laži u političkoj istoriji Srbije. Kako se oni plaše tako se verovatno plaše i onih Marinikinih lažnih, tzv. stelt svedoci, ne postojeći svedoci, verovatno se na isti način plaše i na isti način se klibere i smeju na glavnom odboru te stranke. Zašto vam pokazujem ovu sliku, odnosno na šta nam liči ovo ponašanje? Ovo ponašanje liči na ljude koji provociraju, jer kažu, ponavljam – ako Palma pita gde smo, recite mu da smo ovde na glavnom odboru SSP-a, uz sve ovo kliberenje. To ne bi bilo strašno da to nisu ljudi koji su optužili Dragana Markovića Palmu za pedofiliju, za podvođenje. Izneli su najgnusnije i najteže moguće optužbe i laži. Ja, naravno, nikada to ne bih uradio, ali svakako da posle takvog postupka ne bih se javno kliberio i provocirao, a da pri tom i sam znam da sam tim lažima pokušao da uništim jednog čoveka, znači, Dragana Markovića Palmu, da uništim njegovu porodicu, da zagorčam život jednom gradu, svim ženama u tom gradu, da zagorčam život jednoj maloletnici koju su tako nisko i drsko zloupotrebili. Šta ovom slikom poručuju? Oni se smeju u lice Palmi i svim građanima Srbije, institucijama ove države Srbije i kažu – mi možemo da lažemo, možemo da platimo i pojedince, institucije, državu Srbiju i sve građane i baš nas briga za to, mi nastavljamo da vam se smejemo u lice, jer naše vrednosti nisu čast ni moral, poštenje, istina, naša jedina vrednost je naš lični interes i nema te granice pristojnosti, časti, morala, istine koju nećemo pogaziti smejući vam se u lice, a samo da bi ostvarili svoj cilj, a to je naš lični interes. Samo tu da vam kažem, Dragan Marković Palma je pozvao na duel i Dragana Đilasa i Mariniku Tepić, i to na njihovoj televiziji, a oni su taj duel odbili. Zašto su odbili? Zašto ne smeju da se suoče sa Draganom Markovićem Palmom, javno, na televiziji? Zašto ne dozvole građanima Srbije da čuju pravu istinu, već samo njihove laži na pojedinim televizijama i u pojedinim medijima? Naravno, Dragan Marković Palma je pozvao i na poligraf, i jedne i druge, da idu zajedno, poligraf možda nije neki dokaz, pravni i sudski, ali svakako ga zovemo drugačije i detektorom laži, pa da vidimo ko laže a ko govori istinu, da građani Srbije čuju istinu, jer građani Srbije zaslužuju istinu. Evo druge slike koju su postavili uz komentar - Pozdrav Palmi od rušilačke ekipe. Isto, subota, 22, glavni odbor stranke Dragana Đilasa. Oni i ne kriju šta im je krajnji cilj. Za sebe kažu da su rušilačka ekipa, mada, iskreno, ne deluju kao neki koji mogu nešto da ruše. Njihova želja je da ruše i Dragana Markovića Palmu i Aleksandra Vučića. Sve to nije sporno. Ali, njihov krajnji cilj nije to. Njihov krajnji cilj je Srbija na kolenima, rušenje Srbije, tradicije, vere, kulture i sve to na način što upućuju najgnusnije i najniže laži o ljudima protiv kojih se bore i koji vole svoj narod. Ja sam danas u pitanjima i rekao da nije sporna politička borba, sporno je to što se ide na lično, sporno je to što se kalja porodica, što se diraju deca, što se koriste najgnusnije i najbestidnije laži. To je sporno. Tome mora jednom za svagda da se stane na put. Ne može ideologija "mani, mani, mani" i zarad te ideologije da se koriste ama baš sva niska i podla sredstva. Ideologija "mani, mani, mani", nikome nije donela dobro, a neće ni njima. Neće moći ovako bezdušno da lažu u nedogled. Neće moći. Mi ćemo ovo isterati do kraja, jer to su ljudi bez časti i morala i ti ljudi bez časti i morala nikada neće moći da vode Srbiju. Građani Srbije to vide, građani Srbije to znaju i građani Srbije to ne podržavaju i nikada neće podržati. Srbija je uređena država u kojoj rade institucije države svoj posao i mi ćemo preko institucija države ići do kraja, nećemo odustati dok ne isteramo ove fariseje na čistac. Nećemo posustati dok god ne dođu tamo gde im je mesto, a njihovo mesto je u zatvoru. Zato smo podneli tužbe, zato je Dragan Marković Palma podneo tužbe i protiv Marinike Tepić i protiv Branislava Radoslavljevića i svih onih koji su lagali, dok oni nisu podneli tužbe protiv Dragana Markovića Palme i nisu smeli to da urade i neće smeti nikada to da urade, jer znaju da lažu i da mogu da odgovaraju za lažno prijavljivanje, ali mi nećemo odustati. Mi poštujemo institucije sistema. Srbija ima pravosudne institucije. Nisu tužilaštvo ni Marinika Tepić, ni Dragan Đilas, ni ostali fariseji srpske političke scene. Srbija ima svoje tužilaštvo, ima svoju policiju, ima svoje pravosuđe i sudske organe i sudove i mi ćemo preko tih naših institucija i preko sudova i naših tužbi isterati pravdu. I to ne pravdu samo za Dragana Markovića Palmu, i to ne pravdu samo za građane Srbije, mi tražimo pravdu i za Đilasa, odnosno tražimo pravdu za Đilasovu ženu i za njenog tasta, jer oni zaslužuju tu pravdu. Hvala.
Zahvaljujem se zameniku predsednika poslaničke grupe Jedinstvena Srbija. Reč ima predsednik poslaničke grupe Socijaldemokratska partija Srbije, narodni poslanik Branimir Jovanović. Izvolite.
Hvala, potpredsednice. Poštovani ministre, poštovani predstavnici ministarstava, koleginice i kolege, mi smo prošle sednice, zapravo pre nekoliko dana usvojili izmene i dopune Zakona o elektronskom dokumentu, elektronskoj identifikaciji i uslugama od poverenja u elektronskom poslovanju. Danas kada raspravljamo o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti, mi samo na taj način usaglašavamo odredbe ova dva zakona. Član 8. važećeg Zakona o ličnoj karti će se promeniti i na osnovu izmena biće moguće upisivanje u mikro-kontroler ili, kako ga mi zovemo "čip" sertifikata za elektronsku identifikaciju. Na taj način lična karta biće kvalifikovano sredstvo za identifikaciju na daljinu i pristup šemama elektronske identifikacije. Takođe, svaki građanin ili onaj koji se bavi određenim privrednim aktivnostima, ko poželi moći će i na ovaj način da mu bude upisani kvalifikovani sertifikat za elektronski potpis čime se obezbeđuje viši nivo bezbednosti kada govorimo o ovom vidu poslovanja. Šta to znači konkretno u praksi? Svako ko je bio do sada zainteresovan da se bavi nekim vidom elektronskog poslovanja i ko je bio zainteresovan za elektronski potpis, elektronski pečat i bilo kakav drugi oblik koji se odnosi na elektronsko poslovanje mogao je postati korisnik usluga samo uz lično prisustvo ili uz javnu ispravu na daljinu. Sada, usvajanjem izmena i dopunama zakona i usaglašavanjem za Zakonom o elektronskom dokumentu, elektronskoj dokumentaciji i uslugama od poverenja u elektronskom poslovanju nudimo jedno novo rešenje, mnogo jednostavnije rešenje. Naime, naši građani koji žive i rade u inostranstvu, ali i strani državljani mogu na ovaj način da izvade sertifikat od strane srpskog pružaoca usluge i koriste ga za pristup uslugama e-Uprave, ali i za sve druge delatnosti koje se tiču elektronskog poslovanja. Takođe, naši građani u inostranstvu mogu da koriste šeme elektronske identifikacije sa liste koju objavljuje Evropska komisija i na taj način oni imaju pristup elektronskim uslugama u Srbiji. Naravno, sve je to moguće. Naš pravni okvir je usaglašen sa zakonodavstvom država koje su članice EU i omogućeno je priznavanje šeme elektronske identifikacije sa liste Evropske komisije, kao što sam malopre napomenuo. Takođe, stvoreni su uslovi da se uspostavi tzv. čvor i on će omogućiti da sistemi iz različitih država budu kompatibilni i da usaglašeno rade i to nam daje jednu odličnu osnovu za dalji napredak kada govorimo o prekograničnoj saradnji. Sve ovo posmatram u kontekstu modernizacije javne uprave i to podrazumeva jednostavnije procedure, lakši pristup i bezbedniji pristup građana uslugama iz oblasti javne uprave. Takođe, svaki napred u ovoj oblasti u skladu je, kao što je ministar malopre rekao, sa Projektom Vlade "Stop birokratiji". Zašto ovo govorim? Zato što danas u svetu je uvreženo mišljenje da je birokratija bolest modernog društva i čini mi se još kada je skovana ova reč da je ona bila u nekom negativnom kontekstu. Nažalost, često se javna uprava koristi kao sinonim za birokratiju i dovodi se u jedan negativan kontekst i izazov za sve države sveta jeste kako da pojednostave procedure. Jedno istraživanje u SAD pokazalo koliko obimna birokratija može negativno da utiče na privredu. Konkretno, studija je obuhvatila smol biznis administracije i prilikom istraživanja je procenjeno da u Americi su godišnji troškovi od 1,75 milijardi dolara na birokratske stvari, da kažemo. To je novac koji se sliva na jednu birokratsku proceduru, a opet sa druge strane, prema izveštaju Svetske banke ako uzmemo kriteriju lakoće poslovanja, SAD se nalaze među 10 država najrazvijenijih u svetu. Onda možemo da zamislimo kako je u drugim državama sveta gde vlada jedan neefikasan ili gde je jedan glomazan birokratski aparat i koji troškovi su tu u pitanju. Zbog toga je važno da imamo ozbiljan pristup reformi javne u prave i to je jedan složen, kontinuiran i dugotrajan proces. Potrebo je da se elektronska uprava primenjuje u punom kapacitetu, odnosno da zaživi u potpunosti, a to će svakako doneti konkretne promene jer elektronski servisi menjaju način rada javne uprave i samim tim i građani uvek budu zadovoljniji sa svakom novom inovacijom. Javne službe su i osnovane radi zadovoljenja određenih potreba od opšteg interesa, bilo da govorimo o pojedincu, bilo da govorimo o privrednim subjektima. Zato je važno da reformišemo javnu upravu da bi funkcionisale sve prioritetne delatnosti. Tu mislim i na zdravstvo, i na prosvetu, i na kulturu, ali i na one delatnosti koje imaju za cilj da se unaprede određene privredne grane. Kada govorimo o efikasnim javnim upravama na svetu moramo da znamo da su one svoj sistem gradile vekovima, nisu ga izgradile tek tako, odjednom. Nekada je taj proces išao sporije, nekada je išao brže, ali navešću nekoliko primera gde zaista javne uprave u svim državama sveta koje uspešno funkcionišu postavljaju određene kvalitetne standarde i ne zaustavljaju se na njima, već kontinuirano rade da te standarde unapređuju i nastavljaju u tom smeru iz dana u dan. U istočno evropskim zemljama je bilo takvih primera da su pojedine države dve decenije se bavile reformom javne uprave da bi došle do onih standarda koji važe za razvijene evropske demokratije. Kada su upeli u tom procesu koji nije bio ni malo lak i koji nije kratko trajao stali su rame uz rame sa jednim razvijenim sistemima, kao što su u Nemačkoj, u Italiji, u Holandiji, da ne nabrajam dalje. Mi smo isto na tom jednom putu i mi smo postavili pred nama jedan jasan cilj, a to je da javni servis mora da bude u funkciji svih građana. Navešću primere i Novog Zelanda. Zanimljiv pristup za reformu javne uprave je bio taj kada su krajem sedamdesetih i početkom osamdesetih godina sprovedili jedno istraživanje. Rezultat tog istraživanja je pokazao da građani žele pravičnu javnu upravu koja pruža usluge svim građanima. Upravo na ovim pretpostavkama je reformisan sistem javne uprave na jedan brz i efikasan način. U Francuskoj, na primer, poslednja velika reforma javne uprave dogodila se pre nešto više od tri decenije. Oni su pošli od jedne druge pretpostavke. Naime, oni su za reper uzeli rad privatnih kompanija. Kao što je u privatnim kompanijama potrebno da se one prilagođavaju tržištu, da se prilagođavaju okruženju, da se transformišu, kao što je za njih bilo veoma važno da izlaze u susret potrebama građana, tako su stavili koncept i na reformu javne uprave. Sada mi u Francuskoj imamo jednu javnu upravu, jednu administraciju koja svakodnevno osluškuje glas građana, koja brine o kvalitetu usluga i stvorena je upravo kao jedan javni servis. Naravno, kadar, odnosno ljudi koji su zaposleni u tom državnom sistemu podvrgnuti su procesu stalnog obrazovanja radi sticanja novih znanja i veština. Mi ne smemo da dozvolimo da javni službenici budu na jednom radom mestu, da ravnodušno obavljaju svoj posao do penzije. Svako ko radi odgovorno i ko je vredan treba da bude adekvatno nagrađen, u skladu sa svojim mogućnostima, u skladu sa svojim rezultatima i potrebno je da se konstantno ocenjuje rad državne uprave i da se u hodu otklanjaju nedostaci. Reforma javne uprave je na neki način i reforma države, jer se na taj način menja njeno organizovanje i funkcionisanje. Javna uprava je jedan od stubova, odnosno najznačajnijih stubova države kada govorimo o uspostavljanju vladavine prava i kao takva znatno doprinosi suzbijanju korupcije. Samo jaka, osposobljenja i efikasna državna uprava može građanima i privrednim subjektima da obezbedi kvalitetne usluge uz razumne troškove. Javna uprava mora da bude ekonomična, a građani moraju da imaju uvid kako se troši novac, jer jednostavno građani plaćanjem poreza i na neki način finansiraju, kroz budžet, rad javne uprave. Srbija je u prethodnom periodu uložila mnogo napora u modernizaciju rada javne uprave. O razvoju digitalizacije u Republici Srbiji i njenom značaju najbolje svedoči proces masovne imunizacije. To smo mogli da vidimo u mesecima koji su iza nas i građani su korišćenjem usluge e-uprave na najlakši mogući način mogli da se opredele koju vakcinu žele da izaberu, odnosno birali su željenu vakcinu, lako su dobijali obaveštenja gde će biti izvršena imunizacija, o vremenu kada će biti izvršena imunizacija i mnogi svetski mediji su izveštavali o ovakvoj jednoj dobroj organizaciji. S tim u vezi, važno je istaći da je Srbija u ovoj fazi napretka javne uprave građanima omogućila da od 12. maja preko nacionalnog portala e-uprave preuzmu digitalni zeleni sertifikat, odnosno potvrdu o vakcinaciji protiv virusa Kovida 19. Ova potvrda sadrži kvalifikovani elektronski pečat o čemu sam malopre i govorio i to je jedan najveći stepen zaštite, da se ne može faslifikovati, da se ne može zloupotrebiti. Sertifikat će olakšati putovanja našim građanima, službena lica će jednostavnim skeniranjem kuar-koda imati uvid u potrebne informacije. Naravno, SDPS uvek podržava ovakve reformske procese, podržava svaku modernizaciju javne uprave koja će ići na korist građanima Srbije i nadamo se da će se u istom pravcu i dalje razvijati javni sektor. Opet da se vratim unazad i da kažem da je epidemija Korone donela ozbiljnu krizu na globalnom nivou, ali je bila i podstrek mnogim administracijama u svetu i izazov, pa tako i Srbiji da organizuju rad. Rad od kuće na koji smo kao društvo bili primorani, bio je jedan od zaista najvećih izazova u Srbiji, upravo zahvaljujući inovacijama koje smo uveli u naš sistem, je uspešno organizovan. Važno je naglasiti da je Republike Srbije i pre epidemije ostvarila zavidne rezultate modernizacije javne uprave. Uspostavljeni registri evidencije u elektronskom obliku, pojednostavljeni i digitalizovani mnogi administrativni postupci i uveden je jednošalterski sistem. Uspeh u ovoj oblasti ostvaren je naročito zahvaljujući efikasnoj razmeni podataka između javnih službenika. Kada govorim o tome, moram da istaknem da će se u junu mesecu navršiti četiri godine od kada je uveden elektronski sistem za razmenu podataka iz službenih evidencija, poznato kao eZUP sistem koji predstavlja svojevrsnu prekretnicu u razvoju javne uprave, odnosno javne administracije. Mi smo na taj način prešli sa birokratskog na jedan korisnički orijentisan model koji je u funkciji svih građana Srbije. Organi javne uprave su za nepune četiri godine postojanja ovog elektronskog sistema za razmenu podataka više od 20 miliona puta iskoristili prednosti ovog sistema. Takođe, sektor javne uprave za samo pola godine korišćenja aplikacije eZUP-a je uštedeo na hiljade sati čekanja građanima u redovima, a država preko 20 miliona dinara, koji bi bili potrošeni na štampanje papira. Moram da istaknem još jedan rezultat koji je ostvaren u prethodnom periodu, a to je uvođenje Centralnog registra stanovništva i to predstavlja jednu jedinstvenu bazu podataka. Nekada je neko ko je rođen npr. u Novom Bečeju, a živi u Pirotu, morao ili da ima prijatelje u Novom Bečeju ili da ode lično tamo da izvadi uverenje o državljanstvu. Sada je to znatno jednostavnije i upravo to omogućava Centralni registar stanovništva koji objedinjuje na jednom mestu podatke o građanima iz 13 različitih službenih evidencija, koje vode različite institucije. Dakle, registar matičnih knjiga, evidencija o državljanstvu, evidencija o matičnim brojevima građana itd. Cilj i prednosti uspostavljanja ovog registra su efikasno vođenje upravnih i drugih postupaka i službenici tih organa samo jednim klikom mogu brzo i besplatno da pristupe podacima koji se nalaze u ovoj bazi. Nema troškova naravno ni za stranke u postupku, jer više ne moraju da gube ni vreme, ni novac radi pribavljanja različitih dokaza. Naravno potrebno je da su i podaci iz ove baze tačni, pa tako je omogućeno i građanima da preko e-uprave pristupe svojim podacima i ukoliko nešto nije tačno, da sugerišu i da se ti podaci isprave na vreme. Na dnevnom redu je i zakon koji se odnosi na akcize. Naravno, kao što su prethodnici pre mene rekli, to je usaglašavanje sa propisima iz zakonodavstva EU, SDPS će podržati i ovaj predlog, jer smo i mi kao stranka, a i Srbija kao država posvećena pristupanju EU u narednom periodu. Hvala.
Zahvaljujem se predsedniku poslaničke grupe SDPS. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe PUPS – „Tri P“, narodni poslanik Hadži Milorad Stošić.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pred nama je danas objedinjena rasprava dva značajna zakona kojima se regulišu neka svakodnevna pitanja bitna za građane Srbije. Pre svega, to je Predlog izmena i dopuna Zakona o akcizama i Predlog zakona o izmenama postojećeg Zakona o ličnoj karti. Na samom početku da kažem da će poslanička grupa PUPS-3P u danu za glasanje podržati ova zakonska rešenja koja su definisana kroz izmene i dopune ovim predlozima. Prva tačka današnjeg dnevnog reda odnosi se na izmene postojećeg Zakona o akcizama. Ovaj zakon je potrebno promeniti radi usklađivanja našeg zakonodavstva u ovoj oblasti sa pravnim tekovinama Evropske unije. Kao što znamo, naš strategijski pravac pristupa Evropskoj uniji, mi deo tog zakonodavstva moramo uskladiti sa zakonodavstvom Evropske unije. Ovaj deo izmenjen je na način da se najpre menja sam način izračunavanja akcize, tako što se ona više neće obračunavati po litru proizvoda, već po zapremini alkohola u litru, odnosno jačini određenog pića. Druga bitna razlika je da će se brisati postojeća razlika na osnovu vrsta sirovine koje služe za dobijanje alkoholnog proizvoda, jer su dosadašnja rešenja pravila tu razliku. Ova nova rešenja će, nažalost, verovatno doneti do izvesnog manjeg poskupljenja domaćih alkoholnih pića, pre svega mislim na rakiju, ali zato postoji mogućnost da pojeftine strana alkoholna pića, a važno je napomenuti da ove izmene neće uticati na cenu pića koja ne spadaju u jaka alkoholna pića. Tako da, kroz usklađivanje tog zakonskog okvira mi smo u obavezi da izvršimo izmene i dopune tog zakona. Drugi zakon koji je danas na dnevnom redu, to je Zakon o ličnoj karti. Predlogom ovog zakona o ličnoj karti donose se izvesne novine koje će biti od značajne koristi za naše sugrađane. Tu se najpre nalaze nove odredbe koje treba da dopune postojeći tekst zakona u delu koji se odnosi na mogućnost da se u ličnu kartu sa čipom, na temelju Zakona o elektronskom dokumentu, koji smo prethodno već izglasali, sada upišu i sertifikati za elektronsku identifikaciju, čime će se omogućiti da se već postojeći elektronski potpis pribavi onlajn, bez odlaska u policijsku stanicu. U dosadašnjim zakonskim rešenjima to se obezbeđivalo tako što se moralo ići u policijsku stanicu, a i sami znamo kakvi su uslovi i tehnički i gužve, tako da, ova izmena će doprineti jednom efikasnijem radu, odnosno efikasnijim rešavanjima tih potreba naših sugrađana koji imaju elektronske potpise. Svakako, to će predstavljati značajno olakšanje za naše građane koji se u svom radu na računarima sreću sa potrebom da imaju ovaj potpis radi bržeg, lakšeg obavljanja poslova iz svojih profesija. Ali, to će u perspektivi sve više biti od koristi običnim građanima prilikom korišćenja usluga elektronskog bankarstva i elektronske trgovine, koje će svakako biti naša sve veća realnost. Takođe, u Predlogu zakona se nalaze još neke izmene koje bi trebalo da dodatno olakšaju proceduru izdavanja ličnih karata, poput one za maloletna lica. Sada saglasnost za zahtev za ličnu kartu daje samo jedan roditelj, čime će se olakšati vađenje ovih dokumenata za naše najmlađe sugrađane, pogotovo one čiji roditelji ne žive zajedno, a svedoci smo da su u današnje vreme sve češće slučajevi razdvojenih roditelja i dece koja žive sa jednim od roditelja. Najnovija izmena je ona postojeća člana 23. stav 3. gde se predviđa da će se oglašavanje ličnih karata nestalim u postupku njihovog poništavanja ubuduće vršiti na zvaničnom sajtu Ministarstva unutrašnjih poslova, a ne u štampanom „Službenom glasniku“ i to će se vršiti bez nadoknade. Ovo rešenje je svakako dobro, jer se sa jedne strane ide na korist građana koji su izgubili ličnu kartu, a sa druge strane njima država još jednom pokazuje svoju opredeljenost da se izvrši olakšanje i skraćivanje upravnih procedura gde je to god moguće. Ovde bih želeo da izrazim svoju dilemu u vezi jedne stvari iz prakse. Činjenica je da ko god pažljivije prati izdavanje „Službenog glasnika“ da se u njemu redovno nalaze oglasi o nevažnosti velikog broja ličnih karata, koji ide čak i do više stotina po jednom broju „Službenog glasnika“. Uz sve razumevanje za one koji zaista izgube, zature ili im budu ukradena dokumenta, što se verovatno mnogima od nas i desilo u životu, čini se da ovoliki broj nestalih dokumenata teško može biti isključivo plod nečije nepažnje. Rekao bih da tu postoji jedan svakako nezanemarljiv broj slučajeva da se ove lične karte fiktivno prijavljuju nestalim radi kasnijeg falsifikovanja ili korišćenja u nezakonite svrhe. Ne znam da li Ministarstvo unutrašnjih poslova ima nekakva šira saznanja o ovome, ali se samo pribojavam da postoji mogućnost da ovakvim dodatnim olakšavanjem procedura tu ne napravimo jedan rast broja fiktivnih nestanaka ličnih karata. Na ovo bi svakako trebalo obratiti pažnju u budućem periodu, pogotovo u kontekstu ovih ostalih izmena o elektronskim sertifikatima i potpisima. Takođe želim da se razjasne izmene vezane za postojeći član 7. stav 2. koji predviđa da se doda nova tačka 7. u delu koji predviđa obavezne elemente u obrascu lične karte u pogledu dodavanja adrese prijavljenog prebivališta. Kao što je poznato, ova adresa se upisivala na poleđini lične karte samo onim građanima koji su se opredelili za vađenje ovog dokumenta bez čipa, dok bi onima koji su želeli ličnu kartu sa čipom adresa bila upisivana elektronskim putem u sam čip. Ja imam kartu sa čipom i nema adrese i nemam potrebu da prilikom promene prebivališta menjam ličnu kartu, ali je ovim novim rešenjem takođe zahtevano da se na poleđini piše i adresa. U praktičnoj primeni to bi značilo da se lična karta bez čipa mora menjati svaki put kada građanin promeni prebivalište, dok bi se adresa u ličnim kartama sa čipom menjala elektronski, pa su građani koji imaju takav dokument bili lišeni novih troškova. No, pošto se sada dodaje i adresa prebivališta kao obavezni deo obrasca lične karte, interesuje me da li to znači da će i vlasnici ličnih karata sa čipom ubuduće morati da menjaju te lične karte prilikom svake promene prebivališta ili će njihove pogodnosti ostati iste kao i do sada, koji imaju upisano boravište i adresu u ličnoj karti, a imaju čipovanu ličnu kartu, da neće imati potrebe da menjaju ličnu prilikom promene prebivališta. To su neka osnovna pitanja i dileme, a i ljudi se interesuju po tom pitanju, pa bih želeo da dobijem odgovor šta se tačno tu predviđa i misli. Pošto smatramo da se radi o dobrim zakonskim predlozima, poslanička grupa PUPS-3P će u danu za glasanje dati svoju podršku za njihovo usvajanje i za prihvatanje ovih izmena i dopuna. Takođe, poslanička grupa PUPS-3P će u danu za glasanje podržati i ostale predloge i zakonska rešenja razmatrana na ovoj sednici i glasati. Poštovani prijatelji, zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe PUPS-3P. Ministar će vam odgovoriti. Izvolite.
Poštovani poslanici, gospodine Stošiću, dakle samo ukratko da razjasnim to što je važno za građane Srbije. Promenom prebivališta vi ne menjate ličnu kartu, u čipu lične karte se upisuje prebivalište i postaje važna informacija kada je lična karta u pitanju kao što imate informaciju o imenu, prezimenu, itd. Promenom prebivališta vi inače morate novo prebivalište da prijavite. Dakle, sada samo što nećete imati one papirne slipove ako se sećate kako to izgleda, nego ćete u samom čipu lične karte to promeniti odnosno taj podatak izmeniti, dakle, nema potrebe da se menjaju lične karte. Upravo ceo sistem i izmena zakona je tako napravljena da vi stvari koje sada radite a treba vam i vremena i snage i energije i novca na kraju krajeva izmenom ovog zakona da uradite mnogo efikasnije i mnogo lakše. Hvala puno.
Zahvaljujem. Hadži Milorad Stošić.
Zahvaljujem, gospodine ministri. Moja dilema je bila zato što u obrascu za novu ličnu kartu u predlogu bude i adresa prebivališta, pa sam zato i bio u dilemi, a i ljudi me pitaju, da li to znači da pošto postoji već u samom formularu prebivalište da li će biti potrebno menjati ličnu kartu, ali vaše objašnjenje upućuje na to, znači da će se sve to rešiti elektronskim putem pomoću čipa bez obzira što će biti prebivalište u pisanom delu na ličnoj karti na poleđini. Hvala još jednom.
Zahvaljujem. Ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Savez Vojvođanskih Mađara, narodni poslanik, Nandor Kiš.
Hvala vam lepo, poštovana potpredsednice. Poštovani gospodine ministre, predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, na samom početku svog izlaganja želeo bih da naglasim da će poslanička grupa Savez Vojvođanskih Mađara u danu za glasanje podržati Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izmeni Zakona o akcizama i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti. Mi u SVM smatramo da je od izuzetne važnosti da se nacionalnim manjinama omogući pošto imaju prava na to da koriste svoj jezik i svoje pismo, zbog toga smo i u prethodnim godinama više puta zastupali stvaranje zakonske mogućnosti, ostvarivanje tog prava u skladu sa Ustavom Republike Srbije. Voleo bih da predstavim nekoliko primera. Godine 2007. SVM je podneo amandman na Predlog zakona o putnim ispravama koji je glasio – u obrasce putnih isprava i viza podaci o prezimenu i imenu upisuju se u izvornom obliku onako kako su upisani u izvodu iz matične knjige rođenih, odnosno organ nadležan za izdavanje putnih isprava i viza je dužan obezbedi tehničke mogućnosti za upisivanje podataka o prezimenu i imenu pripadnika nacionalnih manjina u izvornom obliku prema jeziku i pravopisu pripadnika nacionalne manjine. Prema članu 79. stav 1. Ustava Republike Srbije pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo da na svome jeziku koriste svoje ime i prezime, a prema članu 19. stav 1. Zakona o zaštiti prava i sloboda nacionalnih manjina, pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo na slobodan izbor i korišćenje ličnog imena i imena svoje dece, kao i na upisivanje ovih ličnih imena u sve javne isprave, službene evidencije i zbirka ličnih podataka prema jeziku i pravopisu pripadnika nacionalne manjine. Sledeći primer je iz 2009. godine, tada su poslanici SVM podneli amandman na Predlog zakona o matičnim knjigama, radi jednostavnije tumačenje zakona, s obzirom na činjenicu da je nedvosmislena namera predlagača da uspostavi jedinstveni sistem i praksu a koja bi omogućila pripadnicima nacionalnih manjina da i u praksi koriste svoje ustavno pravo na korišćenje svojih imena i prezimena u originalnoj formi. Na isti zakon smo 2018. godine podneli amandman koji glasi – u matičnu knjigu rođenih upisuje se podatak o nacionalnoj pripadnosti. Razlog podnošenja amandmana je usklađivanje sa članom 79. Ustava Republike Srbije kojim je propisano da je jedno od pravo na očuvanje posebnosti pripadnika nacionalnih manjina i pravo na upis podataka o nacionalnoj pripadnosti službene evidencije i zbirke podataka o ličnosti. Akcioni plan za ostvarivanje prava nacionalnih manjina u Poglavlju 1 lični statusni položaj predviđa izmene i dopune Zakona o zaštiti prava i slobodi nacionalnih manjina radi uređenja prava na upis podataka o nacionalnoj pripadnosti pripadnika nacionalnih manjina u javne isprave, službene evidencije, zbirke ličnih podataka u skladu sa ustavnim principom slobodnog izražavanja nacionalne pripadnosti. Nije pitanje procene nadležnog organa da li će u matičnu knjigu rođenih upisati podatak o nacionalnoj pripadnosti, već je to pravo pripadnika nacionalne manjine ostvaruje zahtevom shodno slobodi izražavanja nacionalne pripadnosti propisane članom 47. Ustava. Najvidljiviji i najbitniji cilj koji smo postigli i u koji svakog dana možemo da se uverimo jeste činjenica da lice koje je pripadnik nacionalne manjine može da ima svoje ime napisano u ličnoj karti na jeziku i po pravopisu svog maternjeg jezika. Naravno, što se tiče prakse ovo nije išlo glatko na početku, ali nakon prvih poteškoća mogu reći da u poslednjih deset godina bez većih problema svaki građanin Republike Srbije može da svoje ime ima upisano u dokumentu na jeziku i pismu svoje nacionalne pripadnosti ako je taj jezik u službenoj upotrebi. Iz ličnog iskustva mogu reći da se moje ime u matičnoj knjizi vodi na mađarskom jeziku i mađarskom pravopisu. Tako sam mogao dobiti putnu ispravu sa imenom napisanim prema mađarskom pravopisu. Kao još jedan pozitivan primer bi naglasio da su nama članovima poslaničke grupe SVM na poslaničkoj kartici imena ispisana na mađarskom jeziku i mađarskom pravopisu. Službena upotreba jezika jeste svakodnevna tema za pripadnike nacionalne manjine čiji je jezik u službenoj upotrebi na nivou Republike Srbije u AP Vojvodina, kao i u raznim opštinama. U teoriji, veoma smo uspešni u korišćenju jezika nacionalnih manjina. U slučaju vođenja dokumentacije i pisama smo malo dalje od poželjnog stanja, ali se nadam da uz upotrebu centralne baze podataka možemo obezbediti mogućnost korišćenja jezika nacionalnih manjina ne samo u obrazovanju, već i kod raznih javnih preduzeća, sudova i tako dalje. Ohrabrujemo direktore i predsednike tih institucija da zapošljavaju pripadnike nacionalnih manjina koji žive u opštinama gde su u službenoj upotrebi drugi jezici pored srpskog jezika, kao i da se obezbedi mogućnost da građanin komunicira i vodi postupak sa javnim institucijama i preduzećima na svom jeziku. Iskreno mislim da postoji kapacitet da se ti postupci i pisma vode na jezicima nacionalnih manjina pošto oni na to imaju pravo. Što se tiče tehničkih izmena i dopuna zakona koji se nalaze pred nama, svakako podržavamo korake od sviju pojednostavljenog korišćenja i izdavanja lične karte. Kao deo projekta Vlade Republike Srbije – Stop birokratiji, mislimo da se sledeći koraci koji su nabrojani u Predlogu zakona jako korisni, kao na primer usklađivanje sa propisima o elektronskom dokumentu, elektronskoj identifikaciji i uslugama, od proveravanja u elektronskom poslovanju i promena odredaba prema kojoj se prilikom izdavanja lične karte maloletnom licu starijem od 16 godina je dovoljna saglasnost samo jednog roditelja. Ove promene imaju za cilj da oslobode građane Republike Srbije od viška birokratije i olakšaju korišćenje lične karte tokom elektronske identifikacije. Na kraju bih još jednom naglasio da će poslanička grupa SVM u danu za glasanje podržati ovaj Predlog zakona. Hvala na pažnji.
(Obraća se na mađarskom jeziku) Zahvaljujem se, narodnom poslaniku Nandoru Kišu. Reč ima predsednik poslaničke grupe SPS, narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem, uvažena predsedavajuća, gospođo Kovač, poštovano predsedništvo, poštovani ministre, poštovani predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici. Pa, kolege pre mene su dosta toga rekle, tako da, čini mi se je nemoguće neke stvari ne ponoviti tokom izlaganja, kada govorimo konkretno o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti, ali pokušaću da kažem možda i nešto novo. Dakle, lična karta jeste javna isprava kojom građani Republike Srbije, pre svega, dokazuju svoj identitet, a služi i kao dokaz o drugim činjenicama o vlasniku, koji su u njoj sadržane. Ukoliko je to određeno međunarodnim ugovorom, lična karta služi između ostalog i kao putna isprava. Prilika je da se možda podsetimo i istorijata lične karte, kao dokumenta identifikacije građana jedne države. Naime, prvim zakonom o ličnim dokumentima se može smatrati zakon o bezbednom ophođenju iz 1414. godine, koji je doneo kralj engleski Henri V Lankaster. Međutim, lična karta, kao dokument se nije značajnije koristila sve do početka 20. veka, kada su i fotografije postale deo identifikacionih dokumenata, radi lakšeg prepoznavanja vlasnika pre svega dokumenta. Oblik, sadržaj i veličina lične karte, kao ličnog identifikacionog dokumenta su standardizovani tek 1985. godine, primenom ISO standarda. Po ranijim propisima, kao što su kolege između ostalog govorile, o ličnoj karti koje su važile u Srbiji, obaveza posedovanja lične karte sticala se punoletstvom, odnosno sa 18 godina, dok se po važećem zakonu, ova obaveza stiče sa navršenih 16 godina, dakle na uzrastu starijeg maloletnika, da se preciznije izrazim. Dobijanjem lične karte je svojevrstan znak zrelosti, znak da građanin postaje vidljiv i odgovoran pred zakonom za svoje postupke. Za one koji prvi put dobiju ličnu kartu to je i čast, a za državu je lična karta dokument odgovornosti i lake pre svega proverljivosti identiteta. U Srbiji, nažalost, još uvek postoje nevidljivi građani bez lične karte. Nije to, siguran sam, veliki broj građana, ali svakako postoje i svakako je zadatak vlastima da takve građane prepoznaju i uvedu u javne evidencije, kako bi ti građani mogli da ostvaruju građanska i druga prava u ovoj državi. U pitanju su uglavnom neke ranjive grupe, koje žive bez identiteta i sistem, jednostavno nije u mogućnosti da ih prepozna. Danas je lična karata, kao lični identifikacioni dokument modernizovan, a u skladu sa dostignućima u sferi elektronskih komunikacija, a identifikacija se olakšava i korišćenjem JMBG, koji je obavezni sadržaj digitalne lične karte. Digitalna era, dakle donela je najpre elektronska lična dokumenta, odnosno biometrijsku ličnu kartu, jer je brza identifikacija građana, značajna za savremeno društvo, kako zbog prednosti koju ima po same građane u ostvarivanju svojih prava, tako i za samu državu, odnosno državne organe, koji sada imaju pouzdan dokument identifikacije, čijim se uvođenjem smanjuje mogućnost falsifikovanja i zloupotrebe, pre svega ovog dokumenta. Obezbeđuje se pouzdano i bezbedno utvrđivanje identiteta vlasnika, tako da vlasnik nijednog trenutka ne može poricati svoj identitet, niti koristiti tuđi identitet. Veoma je značajno što sistem izrade elektronskih ličnih karata, omogućava zaštitu integriteta podataka, sadržanih u ličnoj karti i štiti tajnost podataka o ličnosti. Inače, važeći Zakon o ličnoj karti donet je 2006. godine, tada je Srbija posle više od 30 godina donela novu zakonsku regulativu u ovoj oblasti i time stvorila potrebne pravne pretpostavke za uvođenje novog, savremenog, funkcionalnog elektronskog identifikacionog dokumenta. Zakon je više puta menjan, najpre zbog produženja roka za promene starih ličnih karata. Takva produženja rokova bila su nužna, jer su građani na početku veoma sporo i sa dosta skepse, moram vam reći, prihvatili novu elektronsku ličnu kartu, pogotovo onu sa čipom, jer kod nas Srba nekako uvek postoji nekakva teorija zavere. Ali, znamo da je bio prvi elektronski dokument koji je na neki način bio preteča elektronskih komunikacija i digitalizacija u sferi javnih dokumenata, odnosno onda je u neku ruku bio i razumljiv sporo prihvatljivom, odnosno prihvatanje ovakve novine. Zato je proces zamene ličnih karata išao na jedan način sporije, postupno i u vreme kada je sadašnji predsednik Narodne Skupštine Republike Srbije, a tada ministar unutrašnjih poslova Ivica Dačić, obavljao tu funkciju, upravo iz tih razloga, vršene su izmene zakona o ličnoj karti, kako bi se građanima omogućilo da u dodatno produženom roku zamene stare lične karte, novim biometrijskim dokumentom. Uvođenjem nove savremene lične karte, izvršili smo usklađivanje sa svetskim standardima, što je od velike važnosti. Druga stvar, lična karta zbog sadržaja podataka, preuzela funkciju primarnog identifikacionog dokumenta, koji je pretpostavka za izdavanje drugih sekundarnih identifikacionih dokumenata, kao što su putna isprava, pasoš, vozačka dozvola, oružani list, i mnoga druga. Da podsetimo da elektronska lična karta može biti izdata sa čipom i bez čipa. Jedna od značajnih prednosti uvođenja dokumenata, sa čipom jeste stvaranje svojevrsnog dinamičnog dokumenta, na kome se mogu vrlo lako izvršiti izmene određenih podataka, bez novog štampanja, bez uništavanja ili izdavanja drugog obrasca. Zatim, kada je reč o javnoj administraciji, i o tome je već bilo reči, više nema prepisivanja ličnih podataka iz lične karte u računar, već se oni prebacuju automatski, što pored ubrzanja svih postupaka, eliminiše i mogućnost greške, u samom prenošenju podataka. Ako se ima u vidu da pred organima druge vlasti i drugim organizacijama, kao što su na primer, banke, svaki građanin godišnje obavi više stotina postupaka i procedura u kojima je prethodni uslov, pre svega identifikacija, onda se ima svest o tome, koliko se uz biometrijsku ličnu kartu, svaki postupak ubrzava dodatno. Kvalitet usluga i procedura javne administracije, jedan je od najznačajnijih faktora kvaliteta života građana, i konkurentnosti privrede. Do sada smo u ovom domu, mnogo puta imali na dnevnom redu predloge propisa, kojima se realizuje digitalna agenda, odnosno modernizuje javna uprava što je Vlada Republike Srbije postavila kao jedan od prioriteta , s ciljem da javna uprava postane zaista efikasan servis građana Srbije. Podsetio bih da je taj proces počeo primenom zakona o elektronskoj upravi, koji je usvojen 2018. godine, a efekte ovog zakona, danas osećaju svi i građani, ali efekte ovog zakona, ono što je daleko važnije, oseća i privreda, pored građana. On omogućava bezbedno korišćenje savremenih informacionih i komunikacionih tehnologija, što olakšava i ubrzava komunikaciju građana sa javnim sektorom, ali i komunikaciju i razmenu dokumenata, između različitih državnih službi. Ovaj zakon je doprineo smanjenju administrativnih troškova, kao i povećanju pravne sigurnosti, i pre svega transparentnosti u radu. Zašto ovo pominjem? Upravo, zato što je cilj izmene i dopune o kojima danas govorimo deo realizacije Vladinog projekta, o kojem je maločas bilo reči, i kojem je ministar govorio, a to je STOP BIROKRATIJI, koji je kreiran, kako bi se smanjile administrativne i birokratske barijere u komunikaciji javne uprave sa građanima, privredom, i u međusobnoj komunikaciji između, pre svega, državnih institucija. Realizacijom mera iz ovog projekta, doći ćemo do jednostavnijih procedura, koje znače uštedu vremena i novca građanima i privredi, ali i uštedu novca i državi. Kada su u pitanju izmene i dopune Zakona o ličnoj karti, konkretna rešenja se dalje unapređuju upravo radi postizanja ciljeva digitalizacije, kao neophodnosti 21. veka, koji je nezamisliv bez korišćenja digitalnih tehnologija, u bilo kojoj sferi društva. Konkretno, sa predloženim izmenama i dopunama, a tome je govorio malopre kolega Stošić, čini mi se, predviđa da u slučaju gubitka lične karte, građani neće morati da je oglašava nevažećom u Službenom glasniku Republike Srbije, već će biti dovoljno da se ta činjenica objavi na sajtu MUP, i time se znatno smanjuju administrativni troškovi, troškovi za građane Republike Srbije, ubrzava postupak dobijanja novog dokumenta. Takođe, ovim Predlogom vrši se usklađivanje zakona sa propisima o elektronskim dokumentom i elektronskom poslovanju, a to je Zakon o elektronskom dokumentu, elektronskoj identifikaciji i uslugama od poverenja u elektronskom poslovanju o kome smo ovde u skupštinskoj raspravi upravo govorili na prethodnoj, odnosno na protekloj sednici. On uređuje i elektronski potpis, elektronski pečat, vremenski žig, elektronsku dostavu i elektronsko čuvanje dokumenta. Skupština je usvojila i druge propise koji omogućavaju da se elektronski dokumenti priznaju, kao i papirni, tačnije rečeno, elektronski dokumenti zamenjuju papirne, to su Zakon o elektronskom dokumentu, Zakon o elektronskoj trgovini, ali naravno i Zakon o elektronskoj fakturi. Izmene i dopune Zakona o ličnoj karti daju mogućnosti građanima da se dokumenta elektronski potpišu korišćenjem digitalnog sertifikata u kvalifikovani elektronski potpis, koji je ugrađen u ovaj lični dokument, odnosno čip i to na zahtev imaoca lične karte. Kvalifikovani elektronski potpis je pravni ekvivalent svojeručnim potpisom, te s toga upotrebom sertifikata koji su sadržani u novoj ličnoj karti građani će biti u mogućnosti da u komunikaciji, pre svega, sa javnom upravom potvrde svoj identitet i potpišu dokument bez dolaska i bez čekanja na šalter, dakle, nema više onih šalterskih gužvi. To znači da građani koristeći sertifikat za identifikaciju, identitet može da dokaže bez fizičkog prisustva, odnosno kada pristupe elektronskim servisima. Takođe, koristeći kvalifikovani elektronski potpis građanin može da elektronski potpiše dokument onda kada nije u prilici da to učini svojeručno. Korišćenje elektronski potpisanog dokumenta osim za građane važna je i za same institucije. Sva zvanična dokumentacija moći će se elektronski razmenjivati između institucija upravo u formi elektronskih dokumenata i to je veoma važno, potpisanog elektronskim potpisom koji omogućava efikasniju komunikaciju bez papirologije što je, opet ponavljam, najvažnije. Ovo znači da građani mogu da elektronskim putem podnesu svu dokumentaciju na isti pravno valjani način. Verifikovani elektronski identitet koji je dostupan svim građanima neophodan je kako bi omogućili puni potencijal digitalne ekonomije. Digitalizacija je, kao što sam već rekao, jedan od prioriteta Vlade Republike Srbije i jedan od ciljeva Vlade Republike Srbije, kako ove, tako i prethodne, a efekti dosadašnje digitalizacije naših društva, već daju značajne rezultate, o tome je govorio i kolega Jovanović, o kvalitetu javnih usluga u obrazovanju, u zdravstvu, što je posebno došlo do izražaja tokom pandemije kovida–19, a novi propisi iz domena elektronskog poslovanja doprineće i konkurentnosti tržišta rada i atraktivnom poslovnom okruženju. Transparentna i moderna administracija je ključna za održiv ekonomski rast i razvoj. To je mišljenje poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije. Zahvaljujući digitalizaciji, uvođenjem elektronske uprave i građani i privreda uštedeli su stotine miliona dinara. Ostale izmene i dopune predviđaju dopunu podataka sadržanih u obrascu lične karte. Izmenama zakona se u obrazac dodaje podatak o adresi prijavljenog prebivališta. Još jedna važna izmena se odnosi na odredbu kojom je utvrđeno da svaki državljanin Srbije stariji od 16 godina ima pravo i dužnost da ima ličnu kartu. U tom smislu velika olakšica za građane Republike Srbije, pre svega za roditelje jeste da je izmenama zakona predviđeno to da za izdavanje lične karte maloletnom licu starijem od 16 godina bude dovoljna saglasnost samo jednog roditelja bez obzira da li drugi roditelj vrši roditeljsko pravo. I, o tome je već bilo reči. Teško je ne ponoviti stvari koje su važne, a koje su sadržaj ovih izmena i dopuna. Imajući u vidu značaj lične karte kao dokumenta za identifikaciju, važno je da svaka izmena doprinosi, pre svega, onemogućavanju falsifikata i zloupotreba, ali i zaštiti podataka o ličnosti, što najviši stepen zaštite koji poseduje elektronska lična karta u Srbiji upravo obezbeđuje. Naravno da će poslanička grupa Socijalističke partije Srbije podržati ove izmene i dopune, jer svakako da će nova lična karta doprineti ukupnoj modernizaciji, da će doprineti ukupnoj efikasnosti rada državnih organa, organa lokalne samouprave i javnih službi, pre svega. Kada je reč o drugom zakonskom predlogu o kojem se danas vodi rasprava, dakle izmene Zakona o akcizama, akcize su specijalna vrsta poreza, na potrošnju određene grupe luksuznih proizvoda akcizni proizvodi su alkoholna pića, kafa, duvanski proizvodi i derivati nafte, svi akcizni proizvodi, osim piva, moraju biti obeleženi akciznim markicama koji su svojevrsni kontrolni mehanizam kojim se prati stavljanje u promet akcizne robe. Akcize predstavljaju značajan i veoma siguran budžetski prihod zbog propisanog načina ubiranja. Izmene zakona o akcizama koje su pred nama predstavljaju usklađivanje sa propisima EU. Dakle, evo još jedne potvrde o odlučnosti i opredeljenosti Vlade Republike Srbije kada je reč o evropskim integracijama i kada je reč o putu koji Srbija vodi i kada je reč o strateškom cilju i jednog od glavnih spoljnopolitičkih ciljeva koji Srbija želi da postigne, a to je punopravno članstvo Republike Srbije u EU. U oblasti akcizne politike koja se primenjuje kod alkoholnih pića, dakle ovde konkretno govorimo, naime, sada po našem Zakonu o jakim alkoholnim pićima postoje tri grupe ovih pića na koje se akcize obračunavaju po različitim modelima, što nije usklađeno sa direktivama EU, način na koji se u našoj zemlji obračunavaju akcize na alkoholna pića nije u saglasnosti ni sa članom 37. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, koji je 2008. godine, potpisala Srbija sa evropskim zajednicama, a odnosi se na zabranu fiskalne diskriminacije po evropskom akciznom modelu koji se predlaže izmenama Zakona o akcizama, akciza na jaka alkoholna pića obračunavaće se na hektolitar čistog alkohola prisutnog u jakim alkoholnim pićima, a to je ono o čemu je govorio i ministar u uvodnom izlaganju. Dakle, osnov za obračun akcize biće procenat alkohola prisutan u određenom alkoholnom piću, a ne sirovina od kojeg je alkoholno piće proizvedeno. Ovaj novi način obračuna akcize odnosi se na jaka alkoholna pića, dok će način obračuna akzice na pivo i na nisko alkoholna pića koja sadrže od 0,2 do 15% alkohola po litru ostati isti i obračunavaće se po litru pića, kao i do sada. Pošto vidim i predstavnike MUP-a, mislim da će ove izmene i dopune Zakona o akcizama doprineti i konkretno radu MUP-a, kada govorimo o alkoholnim pićima, kada govorimo o onome što se dešava prekomernom upotrebom alkoholnih pića, nažalost. Na samom kraju želim da kažem da će poslanička grupa Socijalističke partije Srbije u danu za glasanje podržati ovaj zakonski predlog. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, uvaženi ministre sa saradnicima, pre svega kada govorimo o izmenama i dopunama Zakona vezanih za ličnu kartu treba ozbiljno da razmislimo šta je razlog da danas o ovome razgovaramo. Prosto je neverovatno da od 2006. godine, kad je donet Zakon o ličnoj karti, kada su uvedene nove lične karte sa čipom ili bez čipa, kad su bile ozbiljne dileme da li tu postoji mogućnost zloupotrebe podataka koji se nalaze u čipu, šta će tu sve biti upisano, a šta neće biti upisano, do današnjih dana niko nije reagovao na jednu jako ozbiljnu stvar. To je obaveznost unošenja istinitih podataka u samu ličnu kartu. Jedan od važnih podataka koji određuje mnogo stvari u našem životu jeste prebivalište. Da li je ono upisano u samom čipu ili je upisano na poleđini lične karte je manje važno, više je bilo psihološki bitno omogućiti te dve različite opcije da bi se lakše preskočilo sa onih starih mašinom kucanih ličnih karti na digitalne podatke. Ali, prosto je neverovatno da niko nije reagovao na nešto što je ozbiljan problem pravilo u pravnom prometu, a to je nepostojanje sankcije i obaveznosti onoga ko promeni prebivalište da uredno i blagovremeno to učini pred organima MUP-a i da se ta promena unese u ličnu kartu, da li kroz unos podataka u čipu, što je daleko jednostavnije, izdavanjem nove lične karte, potpuno je nevažno. Čak i važećim članom 19. zakona, koji je i dalje na snazi, propisano je da imalac lične karte ne može da koristi ličnu kartu u kojoj nisu svi podaci navedeni tačno i istinito. S druge strane, očigledan propust je da nije postojala sankcija ukoliko ne promenite prebivalište, a stvarno ste ga promenili. I stoga je razlog danas da se vrši jedna dopuna člana 7. gde se u ličnoj karti kao javnoj ispravi, kojom svi mi kao građani Republike Srbije, pre svega, dokazujemo svoj identitet, i ličnoj karti koja u sebi sadrži podatke i činjenice koji su važni za funkcionisanje kako nas, tako i države, dodajemo novi stav 7. gde se mora unositi kao obavezan podatak i adresa prijavljenog prebivališta. Mnogo je sreće bilo što je postojala jedna dobra inercija i dobra navika naših građana iz nekog ranijeg perioda, a to je da budu odgovorni prema svojoj državi i da kada su menjali prebivalište, odlazili su i to radili u policijskoj stanici čak i oni koji su svesni da to jednostavno nije moglo da trpi neku direktnu i neposrednu sankciju po njih, jer zakonom nije bila adresa prijavljenog prebivališta obavezni, istiniti element u obrascu koji se sačinjava kao lična karta i to je dobro. Ali, gde nas je ta naša lenjost s jedne strane dovodila? Dovodila nas je u poziciju da zbog ne možemo da ostvarimo svoja prava pred organima uprave, jer na osnovu podatka o ličnoj karti se određuje naše prebivalište i neka prava koja proističu iz prijavljenog prebivališta i mesta gde živimo. Državni organi su imali problem da nas pronađu na odgovarajućim adresama, a onda smo širili ogromnu količinu nezadovoljstva koja su došla nakon izmena i dopuna Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Prestala je obaveza javnih izvršitelja da uruče rešenje o izvršenju licu na koga se to odnosi. Oni su dužni da pokušaju i ukoliko se zaključak ili rešenje vrati neuručeno, da je lice nepoznato na datoj adresi, a upućeno je na adresu na kojoj se on zvanično vodi, u kojoj je upisano prebivalište, iako mu stvarno prebivalište nije tu, stranka u postupku je gubila neka svoja procesna prava, a to je da uloži prigovor, koji je mnogo puta čak bio i osnovan, jer znamo da mnoga naša javna preduzeća u ranijim periodima su podnosila predloge za izvršenje neblagovremeno, tako da oni prigovori zastarelosti potraživanja koji bi bili usvojeni jednostavno iz tih razloga nisu bili mogući. Pošto nismo uvek korektni, bio je nam je kriv za to neko drugi, a ne mi sami i naša lenjost. Ono gde je tu dodatno stvaralo probleme, ja se nadam da ćete ovaj zakon dosta bolje sprovoditi, jeste kada su u pitanju zakupci stanova. Jasan interes ove države je da se vodi tačna evidencija o tome gde koje lice ima prebivalište. Verovatno su do sada zakupodavci shvatili da ukoliko ne proprate da li je neko ko je stanovao na njihovoj adresi promenio prebivalište i preselio se na drugu adresu u međuvremenu može njima napraviti probleme ako pristigne neki predlog za izvršenje zbog nekih njegovih dugova. Dok izađu na kraj u sudskim sporovima sa javnim izvršiteljima i dokažu da to lice ne žive na toj adresi više ili manje problema i troškova su svi imali. Znači, ovaj zakon će nas jednostavno naterati da budemo daleko odgovorniji i prema državi, ali i prema sami sebi, jer jednostavno neke stvari koje su mogle da ostanu kao zamagljen prostor zato što nekoga nije zanimao nedostatak ove odredbe od 2006. godine do danas ovime se u celosti otklanja. Ono čime se ovaj zakon dopunjuje jeste jako dobra stvar, a to je da ćemo smanjiti broj tih plastičnih kartica koje ćemo morati da nosimo sa sobom. Korišćenjem čipa koji već postoji na važećoj ličnoj karti i unošenjem elektronskog potpisa i mogućnosti identifikacije elektronskog potpisa kroz ovaj jedinstven predmet nam omogućava da pojednostavimo sebi i život i funkcionisanje i količinu plastike koju nosimo sa sobom. Ono na čemu se dodatno mora raditi jeste kada se već omogući široka primena elektronskog potpisa to je da se komunikacija između Ministarstva unutrašnjih poslova i građana u onim upravnim postupcima, u zahtevima za izdavanje raznoraznih potvrda, u postupcima čak možda i produžetka dozvola vozačkih i svih onih stvari koje se neposredno na šalteru obavljaju, da se u potpunosti zaokruži proces digitalizacije, što zasigurno traži i vremena i obuke i mnogo energije, ali ja vidim da su napori ogromni u tom pravcu upereni da, jednostavno, od svoje kuće, bez potrebe da čekamo u redovima ispred šaltera, završimo najveći deo poslova koji se tiču naših potreba kada je u pitanju Ministarstvo unutrašnjih poslova. Dobra je i ova promena koja govori o tome da će se pojednostaviti način oglašavanja lične karte nevažećem. Jednostavno, nećemo morati toliko vremena da provedemo pred šalterima, jer je bilo potrebno najmanje dva ili tri odlaska da bi se to pitanje rešilo kada izgubimo ličnu kartu ili nam neko ukrade dokument da se ona oglasi nevažećom. Ovo će sada biti daleko jednostavnije i daleko jeftinije. Činjenica da će to značiti neki manjak novca u budžetu, što verovatno brine ministra finansija, ali tu je da on taj deo priče rešava, jer verovatno će i to tražiti manji broj neposredno angažovanih lica na ovom poslu. Da se ne radi o malom broju radnji koje su u pitanju to je činjenica da, praktično, 2014, 2015, 2016, 2017, 2019. i 2020. godina se kreću od 52.000 do 64.000 izgubljenih ličnih karata koje su objavljene nevažećim i čija je zamena po ovom osnovu gubitka tražena. Samo u 2021. godini do pre neki dan je već oglašeno više od 20.000 ličnih karti nevažećim. Znači, pristupilo se njihovoj zameni. To je dobro, dobro po građane, ubrzava proceduru, smanjuje birokratske prohteve da se dođe i realizuje ovo pravo i to, jednostavno, zaista treba na pravi način pozdraviti. Korisno je, mada se moglo čak i radikalnije ići u ovom pravcu, kada je u pitanju mogućnost uzimanja lične karte, odnosno procedura dobijanja lične karte kada su u pitanju lica maloletna, a starija od 16 godina, gde je do sada iz raznoraznih razloga moglo da se desi da i to maloletno lice, ali i jedan od roditelja nehotično dođe, bez svoje volje, u prekršaj, jer drugi roditelj nije tu ili je neodgovoran ili boga pitaj iz kog razloga ne želi da dođe do policijske stanice i da da saglasnost da maloletno lice, koje je starije od 16 godina, a koje je inače dužno po zakonu da ima ličnu kartu, istu može da izvadi. Ovo je, pretpostavljam, samo međukorak, jer ja jednostavno ne vidim uopšte razloga dok se ovo ustali i još neke druge stvari pripreme, mislim na podzakonska akta, a to je da u nekom budućem periodu se ozbiljno razmisli da li uopšte licu koje napuni 16 godina treba saglasnost i jednog roditelja. Ne vidim uopšte razlog za to da je potrebna saglasnost, a postoji obaveznost da lice koje je starije od 16 godina ima ličnu kartu. Mogu da razumem da je lakše zbog pribavljanja određenih podataka, istinitosti, proverljivosti itd, ali ovo jednu onako malu koliziju, koja ovde ostaje do kraja neotklonjena, mislim da u budućem periodu treba propratiti i videti kuda će nas sve to dovesti i kakve će zahteve za korekcijama eventualno u tom pravcu imati. Naravno da su sve dobre stvari propraćene i određenim problemima. Lična karta državljana Republike Srbije nije samo identifikacioni papir za unutrašnji saobraćaj, već je to jednostavno postala i putna isprava u međunarodnom saobraćaju. Postoji niz zemalja u koje mi kao državljani Republike Srbije koji imamo važeću ličnu kartu samo sa ličnom kartom možemo da izađemo i da se vratimo u Republiku Srbiju, bez posebne putne isprave ili pasoša, kako to volimo da kažemo, ali to je stvaralo i određene probleme u postupcima, pogotovo sudskim, kada je određenim licima zabranjeno napuštanje prebivališta, odnosno napuštanje zemlje, jer dosadašnja zakonska rešenja su predviđala da su državni organi morali da prate i da svakih šest meseci obnavljaju zahtev da lična karta ne može da se koristi kao putna isprava u međunarodnom saobraćaju. Sada je to daleko jednostavnije rešenje i kad već lična karta ima status pasoša, onda praktično u odnosu na ta lica će se vršiti na isti način primena zabrane putovanja na osnovu lične karte van Srbije, kao i na osnovu pasoša. Sve dotle dok neki drugi državni organ bude smatrao da nekome treba zabraniti izlazak iz Srbije, radi vođenja određenog postupka, važiće kako za pasoš, tako i za ličnu kartu i istim aktom će im biti vraćen status putne isprave u punom obimu onog trenutka kad te potrebe prestanu da postoje. Sve ovo pokazuje, iako ovo izgledaju naizgled male promene, sa ovih nekoliko članova, ovo su jako, jako ozbiljne promene, koje pogotovo u ovom delu elektronskog sertifikata i elektronskog potpisa treba da otvore ogroman prostor da sve ono što se predviđa kao mogućnost preko elektronske uprave, MUP na lakši način omogući građanima Republike Srbije. To je jedan od važnih razloga zbog kojih ćemo u danu za glasanje podržati ove zakonske projekte. Hvala.
Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda ove sednice. Pošto nemamo više prijavljenih predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, prelazimo na listu govornika. Reč ima narodna poslanica, zamenik predsednika poslaničke grupe SPS, Snežana Paunović.
Zahvaljujem, potpredsednice. Uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane kolege, pred parlamentom je Predlog zakona o akcizama, o kome ću ja govoriti, neću govoriti o Predlogu zakona o ličnim kartama, o tome će govoriti Dijana Radović posle mene, prosto zato što mislim da su oba zakona zaista vredna da im se čovek suštinski posveti. Akcize su posebna vrsta poreza na promet i smatraju se jednim od najstarijih vrsta oporezivanja, ako ja imam precizne podatke. Sam naziv datira čak iz 16. veka, kada se u Holandiji oporezovalo pivo, alkoholna pića, so i šećer. So je ovde negde u grupi, čini mi se, najčudnija. U našem poreskom zakonodavstvu akcize su postojale još u Kraljevini Jugoslaviji, ali su trajno zakonsko uporište našle pre 30-ak godina, početkom devedesetih godina, kada je implementirano evropsko iskustvo u načinu oporezivanja nekih proizvoda široke potrošnje. Može se reći da je akciza vrsta posebnog poreza na proizvedenu robu i naplaćuje se tokom proizvodnje, a ne prilikom prodaje. Za razliku od klasičnih oblika poreza koji se naplaćuju pojedincu, poput poreza na imovinu ili poreza na dohodak građana, akciza se naplaćuje za određenu robu i predstavlja indirektno oporezivanje. Akcizni proizvodi su luksuzni proizvodi i uglavnom proizvodi masovne potrošnje. To su kafa, alkoholna pića, duvanski proizvodi, derivati nafte. I zanimljiva je istorijska činjenica, rekoh malopre, da je širom sveta so kao otprilike neophodna namirnica bila deo oporezivanja. Akcize plaćaju proizvođači i uvoznici. Poreska osnovica jeste merna jedinica proizvoda, kao što je kilogram kafe ili litar alkoholnog pića i iznos akcize se uglavnom dodaje na cenu proizvoda, a onda se na taj iznos obračunava PDV, što sve čini ukupnu cenu akciznog proizvoda. I ovo sada zvuči čudno kada ja govorim, ne zato što neko od vas to ne zna, nego prosto zbog javnosti Srbije malo definišem sam pojam akcize. Sa stanovišta poreske politike jedne države, za akcize se nedvosmisleno može reći da predstavljaju najsigurniji deo poreza kojima se puni budžet, jer tu gotovo da ne može biti nikakvog izbegavanja poreza, što je važno, zato što se ona, pre svega, plaća u postupku proizvodnje, tako da proizvođači ne žele da rizikuju bilo kakvim prikrivanjem poreza. S druge strane, radi se o proizvodima čija je potrošnja izuzetno rasprostranjena, tako da se ostvaruju visoki poreski prihodi. Akcizna roba kako u svetu, tako i u Srbiji je u skladu sa Zakonom o poreskom postupku i poreskoj administraciji mora biti obeležena akciznim markicama, osim piva, naravno, tako da se može precizno utvrditi obim, odnosno količina proizvedene robe stavljena u promet. Prodaja akcizne robe bez akcizne markice poreski je prekršaj ili krivično delo po zakonima. Zanimljivo je da su akcize u osnovi predstavljale svojevrsnu prevenciju, odnosno odvraćanje od korišćenja akcizne robe, pre svega duvana i alkohola. Poreski sistemi nekih zapadnih zemalja još kod ranog uvođenja akciza imali su tri cilja: da se smanji korišćenje društveno nepoželjne robe koja ugrožava zdravlje ljudi zbog sadržaja toksičnih supstanci, da se smanji štetni uticaj na životnu sredinu zbog korišćenja fosilnih goriva i na taj način akcize imaju i ulogu zelenog poreza, i da se smanji loš uticaj korišćenja akciznih proizvoda na društvo, pre svega kod zavisnosti od duvanskih proizvoda ili alkohola, čije korišćenje je često povezano i sa drugim oblicima nepoželjnog ponašanja, asocijalnog i agresivnog ponašanja, kocka i da ne nabrajam. Akciza, iz ovog ugla posmatrano, predstavlja tzv. porez na porok. I danas bi trebalo razmišljati o ovoj suštinskoj ulozi akcize, imajući u vidu drastičan porast korišćenja pre svega duvanskih proizvoda i alkohola i tim porocima najmanje, nažalost, odolevaju mladi. Takođe, akcize bi u kontekstu preventivne uloge bile prihvatljivije za građane koji sada akcize posmatraju kao nepotreban namet države. Dakle, moj predlog je da se deo akciza direktno usmerava u preventivne mere države protiv bolesti zavisnosti, kakav je alkoholizam, pre svega. Ekološka taksa je kao takva već uvedena i plaćaju je svi zagađivači, pored ostalih. Kada su u pitanju aktuelne izmene Zakona o akcizama, o kojima danas govorimo, važno je reći da su one, pre svega, ishod obaveze Srbije da svoje zakonodavstvo u ovoj oblasti uskladi sa zakonodavstvom EU. Naime, u više izveštaja Evropske komisije konstatovano je da Srbija nije svoju akciznu politiku u oblasti proizvodnje alkoholnih pića uskladila sa pravima i pravilima EU. Ta neusklađenost se odnosi na različitu stopu akciza na robu domaće proizvodnje i uvezenu robu, kao i na model obračuna akciza na jaka alkoholna pića. Pošto smo se opredelili za evropski put još potpisivanjem SSP-a sa evropskim zajednicama 29. aprila 2008. godine, koji je stupio na snagu 2013. godine, 1. septembra, preuzeli smo obavezu usklađivanja zakonodavnih okvira u svim sektorima kojima bi se obezbedila standardizacija i transparentnost u prometu radne snage, roba i usluga. U tom smislu Evropska komisija je imala primedbu da naši poreski standardi u oblasti akciza na alkoholna pića nisu u skladu sa Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju kojima se zabranjuje fiskalna diskriminacija. Tačnije, odredbom člana 37. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju propisano je da će se zajednice iz Srbije uzdržavati od uvođenja bilo kakvih mera unutrašnje fiskalne politike kojima se posredno ili neposredno diskriminišu slični proizvodi i druge strane. Praktično, ovo znači da Srbija ne može da primenjuje različite akcize za naše domaće proizvode u odnosu na akcizne proizvode koji se uvoze iz zemalja EU. Konkretno se primedba odnosi na različiti poreski tretman alkoholnih pića domaće proizvodnje u odnosu na uvezena alkoholna pića. Zato je neophodno da uskladimo svoje zakonodavstvo u ovoj oblasti sa pravnim tekovinama EU, a to je i jedan od uslova za otvaranje pregovora o pregovaračkom Poglavlju 16. Ova izmena znači da se u Srbiji više neće plaćati akciza po vrsti jakog alkoholnog pića, kao do sada, tako da se na ovaj način vrši izjednačavanje poreskog tretmana svih jakih alkoholnih pića. Po našem važećem Zakonu o jakim alkoholnim pićima važi podela na tri grupe pića i prema tim vrstama se određivala visina akcize. To su pivo, niska alkoholna pića koja sadrže 11,2 do 15% i jaka alkoholna pića iznad 15% alkoholne jačine. Ova izmena zakona se odnosi na jaka alkoholna pića, dok se za pivo niska alkoholna pića neće menjati način obračunavanja akcize. Sada ovde imam i precizno definisano, ali prosto neću trošiti vreme svojih kolega, kako bi to matematički trebalo da izgleda i koliko će ta akciza biti uvećana. Međutim, praksa će to brzo pokazati. Jedino što je sigurno jeste da je što je procenat alkohola veći to će biti i veća akciza na to alkoholno piće. Može se reći da se u vodi progresivna stopa akcize za jaka alkoholna pića. Izmene zakona odnose se i na korišćenje postojećih akciznih markica za jaka alkoholna pića do donošenja novog podzakonskog akta kojim će se na novi način urediti akcizne markice za jaka alkoholna pića za koja će se, po ovim izmenama zakona, akcize obračunavati po novom modelu. Takođe se izmenama zakona nalaže proizvođačima jakih alkoholnih pića da sa danom stupanja na snagu ovog zakona izvrše popis zaliha proizvoda kako bi se i na njih obračunavala akciza po novom zakonskom modelu. Na kraju bih htela da kažem da je Srbija značajan i priznat proizvođač piva, nisko alkoholnih i jakih alkoholnih pića od kojih su mnoga sa geografskim poreklom i da po tom osnovu ostvaruje značajan devizni priliv. U svakom slučaju ovim izmenama zakona rast iznos akciza na sva alkoholna pića, posebno na jaka alkoholna pića, što će uticati na porast cena alkoholnih pića. To se može posmatrati sa dva ključna aspekta. Mislim da su najrealnija. Prvi je da će se zbog porasta cene možda smanjiti upotreba alkoholnih pića, što ne bi bilo loše, a drugi, ne manje važan, da je Srbija izvršila svoje obaveze prema EU, uskladila akcize na alkoholna pića sa evropskim standardima. Ovoga puta je to možda moralo malo biti na teret domaćih proizvođača koji se, kao i svi mi, moraju prilagođavati evropskim standardima da bi im evropsko tržište, kao takvo, bilo dostupno. Poslanička grupa SPS će svakako u danu za glasanje podržati predložene zakone. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Misala Pramenković. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovana predsedavajuća. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su dva značajna zakonska predloga. Radi se o izmenama i dopunama zakona Zakona o ličnoj karti. Kako smo već imali priliku čuti od samog predlagača, ali i od svih onih koji su izlagali, nakon toga je svojevrsni napredak u pogledu efikasnosti dobijanja ove javne isprave. Ukoliko će se, a hoće se svakako smanjiti birokratija, odnosno čekanje u redovima ispred šaltera, sa jedne strane, a sa druge strane videli smo da i finansijski pokazatelji će ići u prilog građanima i smatramo jako značajnim ove izmene i dopune. U danu za glasanje ćemo podržati predlog ovog zakona. Dakle, smanjiti birokratiju, smanjiti finansijske izdatke, odnosno troškove je nešto što je konkretna stvar ili učinak koji će direktno osetiti građani. Nemamo priliku da baš kod svakog zakonskog rešenja budu vidljivi neki efekti, ali ovde sigurno hoće i u tom smislu podržavamo aktuelnu kampanju same Vlade „Stop birokratiji“, gde god se može olakšati građanima da se tome pristupi. Posebno me raduje činjenica koju smo čuli, vezano za gubitak, odnosno nestanak lične karte, a to je da se više ne mora ići sa objavom u „Službenom glasniku“, već će direktno ići na sajt. To je svakako značajna olakšica. U pogledu drugog zakona, izmena i dopuna Zakona o akcizama, čuli smo konkretno na šta se odnosi, na alkoholna pića. Čuli smo da se radi o usklađivanju sa pravnom regulativom EU. Svakako to podržavamo i upravo bi kroz akcize, jer sama akcizna roba se smatra na neki način luksuznom robom, trebalo na neki način razmišljati o prevenciji i zaštiti zdravlja ljudi, jer što su veće akcize na cigarete, odnosno duvan i na alkoholna pića, nadamo se da će možda u neku ruku biti motiv za manjom konzumacijom ovih štetnih, da kažemo, proizvoda i po fizičko i mentalno zdravlje ljudi. U tom smislu, svakako je značajno voditi računa o bilo kakvim zloupotrebama koje se vrlo često povezuju sa akciznom robom, zapravo, akcizna roba se vrlo često vezuje za vidove kriminala. Ono što smo više puta isticali, a jako je važno, u borbi protiv kriminala, kako organizovanog, tako i nekih manjih vidova kriminala, treba biti beskompromisan i treba biti neselektivan. Borba protiv kriminala ne sme imati selektivan pristup, kako u većim gradovima, metropolama, tako i u manjim sredinama. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodna poslanica Samira Ćosović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti pojednostavljuje se život građana i suvišne administrativne i birokratske procedure. To se posebno odnosi na situaciju prilikom gubitka lične karte. Po ranijem rešenju u važećem Zakonu o ličnoj karti gubitak isprave je morao da se objavi u „Službenom glasniku“ o trošku lica koje je lično kartu izgubilo, a sada to građani više neće morati da čine, već će nadležni organ, tj. Ministarstvo unutrašnjih poslova, nakon donošenja rešenja o proglašenju lične karte nevažećom, oglasiti gubitak isprave na zvaničnoj veb prezentaciji MUP. Ovo u velikoj meri pojednostavljuje život građana, da ne govorimo o ekonomskoj strani ovog rešenja i finansijskoj uštedi, ali i uštedi u vremenu koje su građani morali da izdvoje čekajući na šalterima i sprovodeći sve druge procedure. Takođe, ovim predlogom zakona pojednostavljuje se izdavanje lične karte maloletnim licima starijim od 16 godina. Naime, prilikom podnošenja zahteva za izdavanje lične karte ovim licima više nije potrebna saglasnost oba, već samo jednog roditelja. Ovo je posebno važno zbog činjenice da u određenom broju porodica u Srbiji jedan roditelj u Srbiji zbog posla ili iz nekog drugog razloga ne boravi duže vreme u svojoj zemlji, već u inostranstvu. Predlog zakona predviđa upisivanje u čip sertifikata za elektronsku identifikaciju zbog čega lična karta predstavlja kvalifikovano sredstvo za identifikaciju na daljinu. Takođe, dobra izmena koju ovaj predlog zakona nudi, a koja se odnosi na unošenje u ličnu kartu podataka o prebivalištu lica, čime će se postići veća efikasnost u sprovođenju upravnog postupka, a samim tim i bržeg ostvarivanja prava pred državnim i drugim organima koji vode ovaj postupak. Iz svih navedenih razloga poslanici SDPS će podržati ovaj predlog zakona, posebno zato što je on u skladu sa planom prioritetnih aktivnosti za smanjenje administrativnih tereta u Republici Srbiji, poznatiji kao projekat „Stop birokratiji“, koji građanina stavlja u prvi plan, a birokratiji pravi barijeru. Ovo je samo jedan od zakona koji Vlada Republike Srbije predlaže u cilju unapređenja zakonske regulative, a za dobrobit građana. Spremnost predsednika Srbije i Vlade Srbije da poboljšaju život građana u svim delovima naše zemlje ogleda se i u brojnim posetama koje realizuju. Naime, prilikom posete predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića opštinama Priboj i Prijepolje, u delegaciji su bili i ministri i direktori više republičkih javnih preduzeća. Ta poseta je pokazala da su predsednik i ministri odlično upoznati sa brojnim infrastrukturnim i drugim problemima u opštini Prijepolje i njenih građana i spremnost države da se oni rešavaju. Nadamo se da će ova poseta predsednika Vučića biti podstrek za dolazak investitora i da će i Prijepolje uskoro moći da računa na neku ozbiljniju investiciju. Nažalost, prethodna lokalna vlast u Prijepolju nije stvorila uslove za velike investicije jer nije imala sluha za potrebe građana, već samo za lične potrebe. Mala potvrda o ovome o čemu govorim su brojni istražni i krivični postupci koji se vode protiv nosilaca prethodne lokalne vlasti u Prijepolju. Na svu sreću, građani Prijepolja su brzo prepoznali ideje i programe stranaka, kao što su SDP i SNS i koalicioni partneri, kojima su dali poverenje da u narednom periodu dovrše ono što je započeto do 2016. godine. Ovo je prilika da se zahvalim predsedniku Vučiću i Vladi Republike Srbije što su prepoznali dobrobit i važnost onoga što je aktuelna lokalna vlast u opštini Prijepolje planirala da uradi u naredne četiri godine. Lična podrška predsednika nam je posebno važna i predstavlja ogromnu odgovornost, ali i vetar u leđa. Lokalno rukovodstvo opštine Prijepolje koje su predstavljali predsednik opštine Vladimir Babić i njegov zamenik Esad Hodžić, sa predstavnicima Vlade, razgovaralo je o brojnim infrastrukturnim projektima, kao što su rekonstrukcija puteva, izgradnja trafo-stanice i rekonstrukcija nisko naponske mreže, gasifikacija i mnogi drugi projekti. Tom prilikom je i ministarka za zaštitu životne sredine Irena Vujović, u pratnji predsednika opštine Babića i zamenika Hodžića, obišla radove na sanaciji deponije i izrazila veliko zadovoljstvo brzinom i kvalitetom izvedenih radova. Takođe je najavila i rešavanje drugih ekoloških problema u opštini Prijepolje. Sve ovo svedoči o spremnosti predsednika Republike i same Vlade da problemi nagomilani u prethodnom periodu budu rešavani za dobrobit svih građana i u cilju stvaranja boljih uslova života u opštini Prijepolje. Građanima Prijepolja želim da se zahvalim što su pokazali domaćinsku srdačnost i otvorenost i što su svoja osećanja nesebično podelili u razgovoru sa predsednikom i još jednom prikazali Prijepolje u najboljem svetlu. Što se tiče svih predloženih zakona koji su na dnevnom redu, poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije će ih podržati u danu za glasanje. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Samiri Ćosović. Reč ima narodna poslanica, potpredsednica Skupštine, Marija Jevđić.
Zahvaljujem, potpredsednice. Poštovani predstavnici Ministarstva finansija, danas raspravljamo o dva zakona kojima se usklađuju propisi sa EU i ja ću se prvo dotaći Zakona o ličnim kartama, čiji je osnovni cilj smanjenje birokratije, tj. smanjenje administrativnih troškova građana Republike Srbije. Jedna od najvažnijih izmena podrazumeva da ukoliko građanin izgubi ličnu kartu ili mu je neko ukrade, više ne plaća taksu za oglašavanje u "Službenom glasniku", već nadležni organ, tj. policija, rešenje o proglašenju lične karte nevažećom oglašava na svojoj veb stranici. Ranije se lična karta koja je rešenjem proglašena nevažećom oglašava u "Službenom glasniku" i to o trošku lica čija se lična karta oglašava nevažećom. Građani bi tek nakon izmirene obaveze bili u mogućnosti da podnesu zahtev za izdavanje nove lične karte. Važno je napomenuti da je vađenje nove lične karte nakon nestanka koštalo mnogo više nego vađenje prve lične karte i u slučaju nestanka trošak je iznosio čak 3.550 dinara, a u slučaju isteka 1.115 dinara. Ono što u budućnosti treba da uradimo jeste da se ovo prenese i na pasoše, jer je cena kod njih još i veća. Ovaj zakon je u službi građana, a u cilju unapređenja elektronske uprave i zahvaljujući elektronskoj upravi građani mogu da zakažu termine za vađenje dokumenata na preko 120 šaltera Ministarstva unutrašnjih poslova u skoro 80 gradova i opština širom Srbije. Reforma javne uprave, kao što sam već spomenula, je jedno od dva ključna uslova za pristupanje EU. Srbija je usvojila nedavno novu Strategiju reforme javne uprave koja propisuje pravac razvoja i promenu u radu javne uprave u narednih 10 godina. Taj dokumenat predviđa jedinstvenu i odgovornu upravu, po meri građana i privrede i ona je pokrenuta i okrenuta svakodnevnom životu i cilj je da sve usluge u javnom sektoru budu praktične, dostupne građanima, jednostavne i lake. To i jeste suština reforme javne uprave, da vi pomognete ljudima da nemaju glavobolju kada treba da upisuju decu u vrtić ili školu, da nemaju problema kada treba da izvade novi pasoš ili ličnu kartu, da registruju automobil ili otvore novo preduzeće. Što se tiče Predloga zakona o akcizama, novim izmenama ujednačava se iznos akciza za sva jaka alkoholna pića u odnosu na procenat alkohola koji sadrže, a ne na odnosu na sirovine od kojih su nastali. Razlog zbog kojeg se menja akcizna politika kada je reč o alkoholnim pićima je usklađivanje sa direktivom EU. Prema postojećim odredbama, Republika Srbija je oporezivala određene vrste, uglavnom lokalno proizvedenih alkoholnih pića, po nižoj stopi, u odnosu na neka druga slična, uglavnom uvezene vrste alkoholnih pića. Takva odredba nije bila u skladu sa članom 37. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i zbog toga Srbija revidira svoje zakonodavstvo u oporezivanju akcizama alkoholnim pićima. Prema podacima do kojih sam ja došla, koji su od prošle godine, u Srbiji se najviše kupuju pića u kojima je udeo alkohola manji od 15%, tj. piva, vina i slični proizvodi, a ukupan prihod od akciza na alkoholna pića u 2020. godini iznosio je 13,8 milijardi dinara i vaše je ministarstvo, gospodine Siniša, prilikom pisanja novog zakonskog rešenja, vodilo računa da izmene imaju što manji uticaj na visinu javnih prihoda po osnovu akciza. Videćemo u narednom periodu da li će to uticati na tržište domaćih proizvođača, prvenstveno mislim na proizvođače rakije, i na kraju na povećanje javnog prihoda u budžetu. Jedinstvena Srbija podržava rad Ministarstva finansija, kao i rad naše Vlade, i pre neki dan smo u Skupštini raspravljali a na kraju smo i glasali, Zakon o ravnopravnosti, ali se stiče utisak da su prethodnih godina neki bili ravnopravniji od drugih. Danas je moj kolega Života Starčević o tome i pričao, kada je postavljao i skupštinsko pitanje, da za Dragana Đilasa, bez obzira što postoje i službene beleške i svedoci da je izvršio nasilje u porodici, institucije nisu reagovale i zbog toga i kažem da se činilo da su neki građani ravnopravniji od drugih. Ali, Jedinstvena Srbija veruje u institucije ove države i verujemo da oni jednako gledaju na sve građane i da će povodom optužbi za nasilje u porodici protiv Dragana Đilasa reagovati i pokazati da su na strani istine. U danu za glasanje poslanička grupa Jedinstvena Srbija glasaće za sve predložene zakone koji su na dnevnom redu današnje sednice. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Preostalo vreme za vašu poslaničku grupu je pet minuta. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15.00 časova.
Bratimir Vasiljević. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, poštovani ministre, danas je na dnevnom redu zakon o izmeni Zakona o ličnoj karti i Zakon o akcizama. Ja bih se osvrnuo na kratko, kada je u pitanju Zakon o ličnoj karti, kako je to definisano novim Predlogom zakona, moje viđenje jeste da će to olakšati i omogućiti građanima Republike Srbije da mnogo brže i mnogo lakše, na jednostavniji način dolaze do tako važnog dokumenta, kao što je lična karta i jednostavno će se izbeći birokratski odnos prema građanima Srbije, a tom ličnom kartom će se obuhvatiti još i podaci koji nisu bili do sada čipovani, kao što je mesto boravka. Lakše će se završavati mnogi poslovi iz mnogih oblasti, jer jednostavno u samoj ličnoj karti će biti sadržani svi potrebni podaci koji su potrebni za legitimisanje i utvrđivanje svih relevantnih podataka za jedno lice koje poseduje takav dokument. Kada je u pitanju akciza koja treba da se menja, jednostavno radi se o sledećem, da je to prosto usaglašavanje sa Evropskom zajednicom, obzirom da se tamo akcizni proizvodi oporezuju prema snazi, tj. količini alkohola sadržanog u alkoholnim pićima. Kada je reč o pićima koja u sebi sadrže manje od 15% alkohola, tu se neće menjati ništa, kao što je pivo i tome slični proizvodi, a za proizvode koji imaju više od 15% sadržaja alkohola u sebi biće obračunata akciza po hektolitru. To je jedan moderniji način i bolji način da se obuhvati. Proizvođači nisu zainteresovani da kriju taj porez, jer se vrlo lako utvrđuje količina koju su proizveli, tako da se lako može doći do podataka koliko je trebala država da ubere akcize po tom osnovu. Na kraju krajeva, to je jedan od najlakših ubiranja poreza, prosto nevidljiv, ali kupci ga jednostavno ne vide, vide ga samo proizvođači koji se bave time. Ja sam hteo malo da se osvrnem na druge stvari, da vidimo kako to izgleda kada se opozicija stavlja u jednu poziciju da kritikuje sve živo što postoji u ovoj zemlji, pa sam hteo malo i na te stvari da se osvrnem. U zadnje vreme čujemo da su mnogo zabrinuti, kako funkcioniše SNS i da jednostavno naš predsednik SNS i predsednik države koristi Staljinove metode, kako bi se obračunao sa svojim neistomišljenicima, što je potpuna laž i neistina. Ja sam svedok od osnivanja SNS i nikada nisam bio u prilici da se upoznam sa takvim metodama, a za razliku od onoga što su radili, što rade žuti, što su radili i što rade, podsetio bih samo građane i često treba podsećati građane, jer mi smo skloni da zaboravimo, često puta ono što je važno. Podsetimo se samo kako je gospodin Vuksanović prošao, samo što je hteo i imao nameru da se kandiduje, da bude protiv kandidat tadašnjeg predsednika žutog preduzeća, maltene proteran je kroz odžak, kako ja to kažem. Setimo se gospodina Mićunovića, oteli su mu stranku i to nije nedemokratski čin, a to je bio jedan doajen na političkoj sceni Srbije. Kako je prošao Borko Stefanović, kako je prošao Vuk Jeremić, kako je prošao Šutanovac, da li je to nepoznato i da li su građani zaboravili, pa se otuda brinu i sekiraju kako to SNS radi. Podsetio bi ko je i u čije vreme vršenja vlasti je izdao najbolje srpske sinove, koji su u tom vremenu postojali i ja ću nabrojati Miloševića, Šainovića, Karadžića, Krajišnika, Biljanu, Mladića, Pavkovića, Lazarevića. Ko je to uradio? Da li je i to za vreme vlasti Aleksandra Vučića ili je to za vreme žutih i za vreme DOS-ove vlasti? Nikada u istoriji se nije desilo da je bilo koja zemlja isporučila svoje rukovodstvo državno, a ovde je praktično i rukovodstvo i političko i vojno rukovodstvo izdato i ja bih rekao slobodno, prodato, jer informacije teško mogu da se sakriju od takvih stvari. Ko je posle 2000. godine otpustio preko 2000 oficira od majora potpukovnika i pukovnika, da to nije možda urađeno za vreme vlasti Aleksandra Vučića ili su to radili žuti? Ko je pretopio preko 1000 teškog naoružanja, tenkova, topova, haubica, a da ne kažem da je tu nekoliko hiljada lakog naoružanja otišlo. Za vreme čije vlasti je to rađeno i ko je doneo odluku da se navodno privremeno obustavi služenje vojnog roka? U koje svrhe je to doneto? Da li je to u svrhe da se bezbednost i vojska Srbije jača ili je to bio neki drugi cilj? Stalno u zadnje vreme slušamo kako će Aleksandar Vučić da izda Kosovo, iako čovek svima poručuje da se to neće deseti nikada. Podsetio bih da je Kosovo svoju nezavisnost i samostalnost proglasilo 2008. godine, a ne 2014. godine i 2016. godine od kada je Aleksandar Vučić na čelu ove države. Da li se Crna Gora izdvojila iz zajednice sa Srbijom za vreme vlasti Aleksandra Vučića ili se to desilo 2006. godine, kada su žuti bili na čelu ove države? Ko je završio izgradnju tri autoputa, Koridor 10, Koridor 11 i autoput Miloš Veliki koji je završen do Čačka? Zar smo zaboravili da je to za vreme vršenja vlasti Aleksandra Vučića i Vlade Republike Srbije? Ko je i za čije vreme vršenja vlasti je izgradio dve kovid bolnice i treća je u postupku izgradnje? Ko je i za čije vreme je izgrađen Klinički centar u Nišu, a gradi se u Beogradu, Novom Sadu, gradiće se u Kragujevcu i u Novom Pazaru? Ko je i za čije vreme vlasti se grade dva postrojenja koja će koštati preko 100 miliona evra da se proizvode vakcine, kao što je Sputnjik i Sinofarm kineski? Pored toga, proizvodićemo još vakcinu za grip, četvorovalentnu vakcinu koju samo dve zemlje u svetu proizvode i Srbija se svrstava u red takvih proizvođača. Ko je i za vreme čije vlasti renovirao ogroman broj škola u državi Srbiji? Kome se predsednik Češke Zeman izvinio za neosnovano i neopravdano bombardovanje, tj. zločin koji je učinjen srpskom narodu? Znamo odlično šta je žuta vlast radila u tom periodu, išla po svetu i svima živima se izvinjavala zbog toga što smo mi bombardovani, pa je li to isti status ili je ovo što radi naš predsednik Srbije vidljivo svima? Na samom kraju, poručujemo opoziciji da ne brinu što naš predsednik države, navodno, koristi staljinističke metode u obračunu sa svojim neistomišljenicima u svojoj stranci, a takvih postupaka i ponašanja nema, i mi ćemo uvek biti uz predsednika države, mi ga volimo, poštujemo i podržavamo sve dok Srbija napreduje ovako kako to danas izgleda. I na samom kraju, živela Srbija!
Hvala. Reč ima Milija Miletić.
Zahvaljujem se, dr Orliću. Uvaženi ministre gospodine Mali, kolege poslanici, građani Srbije, ja sam Milija Miletić, dolazim iz Svrljiga, to je najlepša opština u Srbiji koja se nalazi pored grada Niša, a to je najlepši grad u Srbiji. Inače sam izabran sa liste „Aleksandar Vučić – Za našu decu“ i predstavljam Ujedinjenu seljačku stanku u Skupštini Srbije. Glasaću za predloge ovih zakona, s tim što ću reći određene stvari koje se tiču nas koji živimo na jugoistoku Srbije. Konkretno, svi smo svedoci kako u prethodnom periodu se dosta izdvaja za razvoj voćarstva, za razvoj onoga što je vrlo bitno za našu Srbiju, za jugoistok Srbije. Veliki broj naših građana i na teritoriji opštine iz koje ja dolazim i u drugim opštinama se izdvaja za voćarstvo, pomoć voćarstvu, suše se šljive, najviše se radi na temu šljiva, ulaže se u šljivarstvo, gde se jedan deo tog proizvoda koristi za dalju preradu, jedan deo ide za proizvodnju rakije. Inače, mi smo prepoznatljivi ovde u Srbiji sa dobrom šljivovicom. Šljivovica je nešto što je zaštićeno, i to je odlično. Do sada, pa i nadalje, sigurno će taj naš proizvod biti veoma aktuelan. Imaće mogućnost da ide i van granica naše zemlje Srbije i ja ću na tome uvek raditi, zato što je promocija i razvoj voćarstva vrlo bitno za sve nas, jer je to deo poljoprivredne proizvodnje i od toga mnogo ljudi živi. Ovim sada Zakonom o akcizama dajemo mogućnost, normalno, mi želimo da idemo prema Evropskoj uniji, to podržavam, jer Evropska unija jeste mesto gde se mnogo više izdvaja vezano za poljoprivredu, za subvencije u poljoprivredi, za razvoj poljoprivrede, ali s druge strane, mislim da bi imali mogućnosti da naše domaće proizvode pokušamo na neki način još zaštitimo od drugih, zato što je to neophodno da bismo zaštitili našeg proizvođača, tog našeg seljaka, voćara, vinogradara, ovčara i govedara. To su sve naši ljudi i moramo uvek biti uz njih. Imamo mogućnost to da uradimo, ali ovaj deo sada oko akcize, vezano za povećanje akcize za proizvode koji imaju jaču snagu, koji su jači, to će uticati na naše rakije i mislim da ćemo sada imati potrebu da za neke stvari iznađemo mogućnost da se ti naši proizvodi, odnosno ta naša domaća rakija, da se obezbedi za nju mogućnost, jer će sada imati ista, možda će biti čak i jeftiniji taj proizvod, viski, koji je sada dosta skup zato što se tu stavljaju te akcize koje štite naš domaći proizvod. Uvek sam bio za to, iako ne konzumiram alkohol, mislim da moramo obezbediti sigurnost za te naše proizvođače tih alkoholnih pića, jer je domaća rakija šljivovica za nas veoma bitna. Još jednom, podržaću Predlog ovog zakona. Što se tiče lične karte i onog o čemu smo govorili, to je isto veoma dobro zato što će se sada to promeniti i daće se mogućnost izdavanja mladim licima, od 16 godina pa i više, do sada je bilo potrebno oba roditelja da potpišu da mogu da dobiju ličnu kartu, a sada to više neće biti potrebno. S druge strane, dobro je da to sve bude lakše, da se lakše može promeniti, da sutra kada neko izgubi ličnu kartu da to ne objavljuje i da to bude za njega jeftinije. Još jednom, hvala vam unapred, uvaženi ministre, što svi mi moramo da razmišljamo za našu poljoprivredu, jugoistok Srbije i moramo gledati i ići napred, normalno, uz podršku Evropske unije, jer bez nje će nam biti mnogo teže. Ja ću glasati za predlog ovih zakona. Hvala još jednom.
Zahvaljujem. Reč ima Slavenko Unković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, pre svega želim da uputim punu podršku predsedniku Jedinstvene Srbije gospodinu Draganu Markoviću Palmi i pravosudnim institucijama naše zemlje u nameri da se lažne optužbe za koje je zainteresovana šira javnost dobiju svoj epilog, naravno, na sudu. Dragan Marković Palma je čovek koji ima ličnu kartu, a to su njegova dela, rad u interesu građana Srbije, investicije, Jagodina – grad budućnosti itd. i to narod Srbije zna. S druge strane, imamo Mariniku Tepić i njene šefove čija lična karta govori o preletanju, lažnim optužbama, podmetanjima, manipulacijama i medijskim predstavama. Naravno, i to narod Srbije treba da zna i zna. Danas su pred nama izmene i dopune Zakona o ličnoj karti, koje uređuju prava, obaveze i procedure vezane za ličnu kartu, kao javnu ispravu kojom građani dokazuju svoj identitet. Glavni razlozi za izmenu postojećeg zakona su uočeni nedostaci u važećem zakonu, kao i obaveze koje proizilaze iz projekta Vlade Srbije „Stop birokratiji“. Izmene su u skladu sa Planom prioritetnih aktivnosti za smanjenje administrativnih troškova za građane. Predloženim izmenama postojećeg zakona predviđa se i upisivanje sertifikata za elektronsku identifikaciju u čip, na osnovu čega lična karta postaje kvalifikovano sredstvo za identifikaciju na daljinu i šemu elektronske identifikacije visokog nivoa pouzdanosti. Cilj je usklađivanje sa propisima o elektronskom dokumentu, elektronskoj identifikaciji i uslugama od poverenja u elektronskom poslovanju. Čak i NALED preporučuje da se uvede obaveza da se lične karte izdaju samo sa čipom, kako bi se dalje unapređivao razvoj elektronske uprave u Srbiji. Time bi se ubrzale, pojednostavile i pojeftinile procedure u upravama u kojima učestvuju građani. Po mišljenju NALED-a, lične karte bez čipa onemogućavaju izdavanje kvalifikovanog elektronskog potpisa, koji je inače besplatan za sve građane i on je digitalna zamena za svojeručni potpis. Izmene zakona predviđaju i smanjenje administrativnog tereta za građane. Lična karta koja je proglašena nevažećom do sada se oglašavala nevažećom u „Službenom glasniku“ o trošku građana. Predloženim izmenama zakona predviđeno je da u slučaju gubitka lične karte građanin neće morati da je oglašava nevažećom u „Službenom glasniku“, nego će nadležni organ, odnosno Ministarstvo unutrašnjih poslova, nakon donošenja rešenja o proglašenju lične karte nevažećom, oglasiti nevažećom na zvaničnoj veb prezentaciji Ministarstva. Izmene predviđaju da u slučaju kada MUP donese rešenje o zabrani korišćenja lične karte kao putne isprave navedena zabrana će važiti dok su ispunjeni uslovi za oduzimanje putne isprave. Predložene izmene zakona će omogućiti da se maloletnom licu starijem od 16 godina lična karta izda uz saglasnost samo jednog roditelja, bez obzira da li drugi roditelj vrši roditeljsko pravo, odnosno saglasnost drugog roditelja nije potrebna. U izveštaju Evropske komisije za 2020. godinu konstatuje se stalni napredak u oblasti informatičkog društva i elektronske komunikacije, i u ovoj oblasti smo daleko napredovali. Potvrda toga je naš sistem elektronske komunikacije, kada je u pitanju vakcinacija našeg stanovništva. Sistem je besprekorno funkcionisao u poslednjih šest-sedam meseci i značajno pomogao da danas budemo na ovom nivou imunizacije stanovništva. Kada je u pitanju Zakon o akcizama, razlog menjanja akcizne politike o alkoholnim pićima je usklađivanje sa direktivama Evropske unije. U izveštaju Evropske komisije preporučuje se da Poglavlje 16 može biti otvoreno za pregovore tek kada Srbija revidira svoje zakonodavstvo o oporezivanju akcizama alkoholnih pića. Izmenama zakona ujednačava se iznos akcize za sva jaka alkoholna pića u odnosu na procenat alkohola koji sadrže, a ne u odnosu na sirovine od kojih su nastala. Akcize na određena pića biće veće što je procenat čistog alkohola u njima veći, pa za visinu akciza neće biti bitno da li je piće napravljeno od voća, što je slučaj sa rakijama, ili od žitarica, koje su osnova za proizvodnju viskija. Predložene zakonske izmene će najverovatnije uticati na povećanje maloprodajnih cena nekih akcioznih proizvoda kao i uvećanje poreskih obaveza, a sa druge strane privredi i proizvođačima će da se stvara okvir za potencijalno umanjenje troškova. Iz svega navedenog poslanička grupa Jedinstvena Srbija će u danu za glasanje podržati ova dva veoma bitna zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodna poslanica, Dijana Radović.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, uvaženi ministre sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, kao što su kolege pre mene rekle danas je pred nama zakon o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti koji se neposredno odnosi na najveći broj naših građana, imajući u vidu da je lična karta, javna isprava koju po zakonu mora da poseduje svaki naš državljanin stariji od 16 godina čime dokazuje i potvrđuje svoj identitet. U skladu sa reformskih procesima koju naša državna uprava sprovodi i gde imamo orijentisanost koja je u fokusu na pružanje usluga ka građanima koji će biti izuzetnog kvaliteta ili upravo ove izmene iz zakona o ličnoj karti govore da je MUP usredsređeno i usmereno ka tome da se što brže i bolje prilagođava eri digitalizacije, ali i da postaje jedan moderan i operativan servis građana. Zbog toga ova tačka dnevnog reda jeste i prilika da danas govorimo o onom delokrugu upravnih poslova koji se odnosi na veliki broj složenih administrativnih poslova, a koje naši građani apliciraju MUP. Reč je o, naravno, izdavanju ličnih i putnih dokumenata, ali preko tri stotine različitih usluga koje MUP pruža našim građanima. U prethodnom periodu imali smo priliku i sami da se uverimo da su brojna unapređenja po pitanju ovih usluga pre svega unapređenja uvođenjem elektronskih servisa, a to je sve u cilju da bi se pružile kvalitetnije usluge našim građanima, ali i da bi se ubrzala i pojednostavila komunikacija između ovog državnog organa i naših građana. Imali smo priliku da o ovom Predlogu zakona razgovaramo i na Odboru za odbranu i unutrašnje poslove i tom prilikom smo se i bliže upoznali i sa nekim novinama koje su unete u sve vrste administrativnih i uslužnih delatnosti kojem MUP obavlja. Tu pre svega mislim na novinu koja vredi u ovom Visokom domu pomenuti a to je da sada MUP jeste zapravo prvi državni organ kojim mogu sve, apsolutno sve usluge koje pruža da se plate elektronskim putem. Ova usluga se zove – usluga plati, a na osnovu nje kreiranjem jedinstvene uplatnice mi zapravo nemamo više uplatnica, već samo jednu i samim tim plaćamo i manje provizije. O visokom stepenu elektronskog poslovanja unutar upravnih poslova ovog ministarstva govori i servis pomoću kojeg je moguće elektronski zakazivati i termine kao što su termini za izdavanje odnosno dobijanje ličnih dokumenata, zatim produžetak vozačke dozvole, ne moramo više da odlazimo na šaltere, ali takođe možemo i da registrujemo motorno vozilo a da ne idemo do policijske stanice. Sve ove usluge koje MUP pruža jesu usluge koje su znatno unapređene u prethodnom periodu i samim tim štede i novac i vreme naših građana, a to jeste suština digitalizacije, odnosno da smanjujemo administrativne troškove, a samim tim štedimo i vreme. Ovakvi servisi doprinose da naši građani brže, jednostavnije i bolje ostvaruju svoja prava i kao što sam govorila u izlaganju o elektronskom dokumentu, digitalizacija jeste nešto što je postao proces koji obuhvata sve segmente našeg društva, ne postoji nijedna oblast ili delatnost našeg života kojoj digitalne tehnologije više nisu neophodne. Državna uprava samim tim jeste deo izvršne vlasti koji je najbliži našim građanima, odnosno kroz širok spektar javnih usluga koje pruža našim građanima, ostvaruje sa njima i najneposredniju komunikaciju i zbog toga jeste važno da je stalno unapređujemo i modernizujemo kako bi je građani zaista doživljavali kao svoj servis. Ulaganje u informaciono-komunikacione tehnologije jeste nešto što je prioritet i u Strategije razvoja MUP, od 2018. do 2023. godine, zbog toga smatram da je posebno važno ulaganje upravo u ovaj deo aktivnosti MUP, odnosno u službe koje obavljaju veliki broj adminstrativnih, upravnih, odnosno usluženih poslova za naše građane. Modernizacijom ovog informacionog sistema mi ćemo zapravo stvoriti još kvalitetnije pružanje usluga našim građanima i takođe ubrzaće se komunikacija koju MUP ima prema naših građanima, time će se unaprediti i interna komunikacija ovog državnog organa sa drugim državnim organima, ali takođe ubrzaće se, odnosno poboljšaće se samim tim eksterna komunikacija ovog ministarstva prema našim građanima, što će doprineti da imamo zadovoljnije građane u smislu koji će ostvariti mnogo brže i bolje sva svoja prava. Praktične benefite za naše građane ima i svaka od navedenih predmetnih izmena i dopuna ovog zakona o kome danas govorimo, tu pre svega mislim na izmenu, a koja se odnosi na smanjenje administrativnih troškova u slučaju gubitka lične karte, jer naši građani više neće morati da objavljuju ne važećom ličnu kartu u „Službenom glasniku Republike Srbije “ i da za to plaćaju određenu proviziju, već će biti dovoljno da samo se lična karta objavi nevažećom na zvaničnom portalu MUP. Ovo će takođe i ubrzati sticanje novog dokumenta, što je izuzetno važno, a samim tim ono što se tiče najvećeg dela digitalizacije, odnosno izmene digitalizacije u ovom zakonu jeste da je MUP jedan od sedam pružalaca kvalifikovanih usluga od poverenja, a ovim izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti upravo se postiže usklađivanje delovanja MUP sa Zakonom o elektronskom dokumentu i to u segmentu na osnovu koga lična karta predstavlja kvalifikovano sredstvo za elektronski potpis i identifikaciju na daljinu. Ovo je posebno značajno jer najveći broj naših građana preko 70% ima ličnu kartu sa čipom i na osnovu toga će moći da koristi ličnu kartu upravo u velikom delu elektronskog poslovanja, ali samim tim i u ostvarivanju svojih prava i obaveza prilikom bilo kog drugog pravnog prometa. Takođe izmena koja je izuzetno važna, jeste da će uz ove izmene i dopune maloletnim licima starijim od 16 godina moći da se izda lična karta uz saglasnost samo jednog roditelja, bez obzira da li drugi roditelj vrši roditeljsko pravo. Smatram ovu izmenu izuzetno važnom i da ona odražava realnu potrebu naših građana i realnost današnjeg vremena u kome živimo, ukoliko posebno uzmemo u obzir da vrlo često se dešava da jedna od roditelja radi u inostranstvu, ali takođe i da je nažalost sve više dece razvedenih roditelja. Upravo ovakvim izmenama omogućujemo da izbegnemo neke neprijatne situacije do kojih može da dođe, ali da omogućimo da svoja prava ostvare što brže. Ono što svakako zavređuje pažnju, a treba da se pomene, jeste da MUP upotrebi za najboljim rešenjima stalno prilagođava svoje radno vreme stvarnim potrebama građana i realnim uslovima, o čemu govori i činjenica da je ovih dana u svim, skoro svim policijskim stanicama i upravama produženo radno vreme za vreme vikenda, a tome govori i da je povećano interesovanje naših građana za izdavanje, odnosno dobijanje ličnih putnih isprava. Poslanička grupa SPS svakako će podržati ove izmene i dopune Zakon o ličnoj karti, jer smatramo da su izuzetno kvalitetan odgovor na potrebe i naših građana, i privrede, i takođe da predstavljaju jednu dodatno podizanje lestvice u smislu bolje funkcionalnosti i efikasnosti usluga MUP. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Vesna Nedović.
Poštovani predsedavajući Skupštine, uvaženi ministre sa saradnicima, poštovani građani Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, lična karta je javna isprava o kojem građani Srbije dokazuju identitet i kao dokaz u drugim činjenicama koje se u njoj nalaze. Pravo na ličnu kartu ima svaki građanin Republike Srbije stariji od 16 godina i njihova je dužnost da je imaju. Izmene i dopune Zakona o ličnoj karti donosi se zbog uobičajenih nedostataka i zbog zaključka Vlade koji je usvojen plan prioritetnih aktivnosti i za smanjenje administrativni teret u Republici Srbiji s projekta „Stop birokratiji“. Izmenjene odredbe posebno se odnose na oglašavanje gubitka lične karte, građani neće morati da oglašavaju u „Službenom glasniku RS“, već nadležni organ MUP-a, oglašava zvaničnoj veb prezentaciji MUP-a, nakon donošenja Rešenja o proglašavanju lične karte nevažeće. Sem ove izmene predviđa se dopuna podataka sadržanih u obrascu lične karte dodaje se podatak o adresi prijavljenog prebivališta, predviđa se i upisivanje u mikrokontroler tj. čip, sertifikat za elektronsku identifikaciju na osnovu čega lična karta predstavlja kvalifikaciono sredstvo za identifikaciju na daljinu i šemu, elektronski identifikacije srednjeg nivoa sigurnosti. Takođe, izmena predviđa upisivanje kvalifikacionog sertifikata za elektronski potpis na lični zahtev i odgovarajućih podataka za formiranje tog sertifikata. Još jedna važna izmena i brisanje dela odredbe koja se odnosi na podnošenje izdavanje lične karte maloletnog lica starijeg od 16 godina. Maloletnom licu starijem od 16 godina, lična karta se izdaje uz saglasnost samo jednog roditelja bez obzira da li drugi roditelj vrši roditeljsko pravo. Lice koje zbog svoje nacionalne pripadnosti, veroispovesti ili rodnih običaja, nosi kapu ili maramu, kao sastavni deo nošnje ili odeće, može biti fotografisano sa kapom i maramom, u skladu sa propisom o načinu uzimanja biometrijskih podataka. Lična karta može biti putna isprava, ukoliko je to određeno međunarodnim ugovorom i ličnom kartom možemo ulaziti u Republiku Srpsku i Crnu Goru. Sistem – plati, eliminiše sve potrebe donošenja overe, uplatnice kao dokaz da je plaćena odgovarajuća taksa ili neka druga nadoknada. Sistemom www. plati e-uprava gov. rs omogućava se kreiranje jedinstvenog platnog naloga za bilo koju uslugu, gde se traži broj odobrenja i samim tim pojednostavljanje procedura, kao i ušteda vremena građana Srbije. I da se ne zaboravi, 9. aprila 1999. godine, na Veliki petak, počela je bitka na Košarama, vodila se između srpske vojske, tada pod nazivom Vojske Jugoslavije, sa jedne strane i trostruko najmoćnijih snaga NATO regularne vojske Albanije i terorista OVK-a sa druge strane. Cilj je napada NATO je bio da porazi jedinice Vojske Jugoslavije, na pograničnom prelazu Košare, izvrše kopnenu invaziju na KiM. Plan je bio da zauzmu Đakovicu, preseku linije naše vojske između Đakovice i Prizrena, a potom i celu Metohiju, omogućivši NATO avijaciji da ih bombarduje. Pošto NATO nije imao uspeha u uništavanju kopnenih jedinica naše vojske, na Veliki petak, 9. aprila 1999. godine, u tri sata noću počela je masovna artiljerijska vatra sa albanske strane. Tokom tog napada, negde oko 1.500 pripadnika OVK neprimećeno je prišlo granici, na prvoj liniji je bilo oko 200 pripadnika naše vojske. Krvava bitka, tajala je celog dana i nastavila se u toku noći. Sledećeg dana, stiglo je pojačanje za naše vojnike, u ljudstvu, i artiljerijskom oružju. Dolazili su očevi kao dobrovoljci, da se bore sa svojim sinovima i bili su rešeni da poginu, ne dajući ni pedalj srpske zemlje. Frontovska bitka na liniji oko dužine 15 kilometara, branili su gotovo dva meseca, uz svakodnevne pokušaje neprijateljskih snaga na proboj. Najjači naboj, u prvim danima, desili su se 12. aprila i 6. maja, kada je kopnenom napadu prethodilo više od 10 sati neprekidnog bombardovanja NATO avijacije, pakao Košare. Do 2011. godine nigde se nisu pojavljivali tekstovi po ovoj bici, a u borbama je poginulo 108 pripadnika naše vojske, 18 oficira i podoficira, 50 redovnih vojnika, 13 rezervista, 24 dobrovoljca. Najveći deo poginulih činili su mladići od 18 do 20 godina. Tela nekolicine vojnika nikada nisu dopremljena. U današnjoj političkoj borbi, ne koriste se napadi političkih protivnika, novi metod, oružje je mnogo opasnije od napada, a to je ismevanje. Dobro obučeni snimatelji, tekstopisci nekih humorističkih emisija, skreću pažnju sa teme događaja na neki tik, nagli pokret, grešku u izgovoru, kao materijal za ismevanje i pretvarajući sve to u koreografiju. Običan čovek ne sme da pohvali rad, trud Vlade i predsednika Aleksandra Vučića, jer on postaje glup, neobrazovan, krezub, nalazi mu se neukus u oblačenju i sve što može biti materijal za moguće ismevanje, a sve one priznate građane koji žele da pohvale i ukažu priznanje, kao saradnike vlasti i državne bezbednosti. Oni žele da nas predstave kao najgore, a mi da i dalje klimamo glavom nad genocide, gde smo i sami bili žrtve, ko u vreme kada su Srbijom vladali Boris Tadić i Dragan Đilas. Mi ne smemo da se sećamo svojih stradanja, ne smemo da pominjemo žrtve, ne smemo da gradimo, ne smemo da radimo, a pre svega, ne smemo da budemo najbolji. Nešto što nikada neće moći i neće smeti da nam zabrane, to je da volimo Srbiju. Na kraju, želim da pohvalim organizaciju Doma zdravlja Zemun i gradske opštine Zemun, opština u kontinuitetu pruža podršku zdravstvenom sistemu. Naš zajednički cilj je dostizanje kolektivnog imuniteta. Autobus za vakcinaciju, po drugi put je organizovan 22. maja, postavljen je na Zemunskom keju, građanima Zemuna je omogućeno da u vremenu od 10 do 17 časova, bez prijavljivanja prime Sinofarm ili Fajzer vakcinu, pa kao i prethodne subote, građani pokazuju veliko interesovanje. Upućeno je preko 15.000 poziva privrednicima, da im ponudimo mogućnost vakcinisanja zaposlenih, upućeni su pozivi obrazovnim institucijama i već smo organizovali vakcinacije u školi „Ilija Birčanin“, u preduzeću INSA i zaposlenih u fabrici „Galenika“. U subotu nastavljamo akciju, 29. maja, autobus za vakcinu biće postavljen na Zemunskom keju, kod letnje pozornice. U Batajnici, u Zemun parku. Apelujem i pozivam na vakcinaciju, a posebno pozivam mlade od 16 do 30 godina, jer samo tako možemo da pobedimo ovu pandemiju i steknemo kolektivni imunitet. U danu za glasanje podržaću Predlog zakona, kao i moja poslanička grupa, Aleksandar Vučić – Za našu decu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima dr Nina Pavićević.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane kolege i poštovani poslanici, pre svega građani Republike Srbije, istorijski posmatrano, akcize se javljaju kao najstariji oblik potrošnog poreza. Sa njihovim uvođenjem je prvi put primenjena ideja o oporezivanju potrošnje. Akcize se vrlo lako i efikasno ubiraju. Sistem obračuna i naplate je vrlo jednostavan, a poreska evazija kod akciza je jako mala. U toku razvoja propisa koji su regulisali ovaj poreski oblik svih ovih godina, težilo se ka harmonizaciji sa propisima EU, eliminisanju sive ekonomije i obezbeđivanju izvršnih prihoda za budžet Republike Srbije. Prema zakonu, obveznik akciza je proizvođač ili uvoznik akciznih proizvoda. Proizvođač akciznih proizvoda je lice koje u proizvodnom pogonu pravi, obrađuje, prerađuje proizvode na koje se plaća akciza, a uvoznik akciznih proizvoda je lice koje u svoje ime i za svoj račun, odnosno lice za čiji se račun uvoze proizvodi iz inostranstva, na koje se plaća akciza. Osnovica za obračun akciza su jedinice mere – litar, kilogram, komad, paklica i hektolitar. Akcizama se oporezuje potrošnja određenih proizvoda, uglavnom monopolistički, odnosno proizvoda masovne potrošnje i to su alkoholna pića, kafa, duvanski proizvodi i derivati nafte. Svi znamo da je zabranjeno stavljati u promet na teritoriji Republike Srbije akcizne proizvode koji nisu propisano obeleženi akciznom markicom. Saglasno članu 176. Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji to predstavlja poresko krivično delo. Alkoholnim pićima smatraju se pića koja u svom sastavu, između ostalog sadrže etanol i kao takva se stavljaju u promet. Jaka alkoholna pića su pića preko 15% alkohola, a nisko alkoholna pića su ona koja sadrže od 1,2 do najviše 15%, a koja se proizvode od voćnih sokova uz dodatak rafinisanog etil alkohola, a to su vina i sva vrsta piva, osim naravno bezalkoholnih piva. Razlog za donošenje ovog zakona je usklađivanje sa standardima o alkoholnim pićima u EU. Evropska komisija zapravo smatra da pojedine odredbe nisu u skladu sa članom 37. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju Srbije EU, a sve je to povezano i sa Poglavljem 16. Novi zakoni izjednačiće iznos akciza za sva jaka alkoholna pića u odnosu na procenat alkohola koja sadrže, a ne u odnosu na sirovinu od koje je piće nastalo. Zakon predviđa pet različitih nivoa akciza. Dva nivoa ostaju ista i obračunavaju se po litru, jedna akciza na pivo od 26,44 dinara po litru, a drugo su nisko alkoholna pića sa udelom alkohola od 1,2 do 15%. Tu spadaju vina i likeri na koje će akcize i dalje ostati ista, a to je 23,14 dinara. Za sva jaka alkoholna pića akciza će se obračunavati po principu 100 litara, odnosno jedan hektolitar čistog alkohola. Primera radi, to znači da će ubuduće na 100 litara čistog alkohola, koji se nalazi u 250 litara pića, akciza iznositi 46.250 dinara, a prevedeno po litarskoj flaši to će iznositi 185 dinara po litru, te će po novom zakonu ubuduće važiti za sva pića sa udelom alkohola od 40% i više. Akciza će na određeno piće biti veća. Što je procenat čistog alkohola u njemu viši, samim tim će maloprodajna cena pojedinih proizvoda sa većim udelom alkohola biti viša, jer znamo da se na cenu proizvoda prvo obračunava akciza, pa na dobijenu cenu ide PDV od 20%, što na kraju znači da ako raste cena akciza samim tim se povećava i PDV i samim tim i maloprodajna cena, tj. cena maloprodajnog proizvoda veća. Akcize inače spadaju u grupu indirektnih proizvoda na potrošnju i jako su bitne za prikupljanje javnih prihoda jedne države, što im je jedan od osnovnih ciljeva. Širok je spektar razloga i opravdanja uvođenja akciza od fiskalnog, kao osnovnog cilja uvođenja akciza, do niza nefiskalnih ciljeva, odnosno ekonomskih, socijalnih, ekoloških i zdravstvenih. Svi znamo da su proizvodi koji podležu akcizama u većini slučajeva proizvodi koji štete ljudskom zdravlju i deklarišu se kao luksuz u odnosu na namirnice koje su od ključne važnosti za ljudsku egzistenciju. Imajući u vidu da će se donošenjem ovog zakona obezbediti kontinuirani priliv sredstava od akciza na alkoholna pića u republički budžet smatra se da su posledice donošenja ovog zakona pozitivne tako da opravdavaju troškove koji će ovaj zakon stvoriti. S obzirom na to da će donošenjem ovog zakona omogućiti otklanjanje prepreka za otvaranje pregovaračkog Poglavlja 16. i usaglašavanje Zakona o akcizama sa propisima EU poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati ovaj Predlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala vama. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Gospodine ministre, koleginice i kolege, danas su pred nama dva Predloga izmena i dopuna zakona. Kada govorimo o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti reći ću samo da je to jedna od izmena i dopuna zakona gde želimo da omogućimo građanima da što lakše dođu do određenih benefita, znači, da ne čekaju više u redovima i kad govorim o ličnoj karti, pre svega usklađivanje sa eUpravom. Mislim da je to jedan od krucijalnih razloga. Kada je u pitanju Zakon o akcizama radi se o homogenizaciji sa propisima EU. Ovde bih želeo da naglasim i da pozovem građane da održe finansijsku disciplinu koju imamo u ovom trenutku, koju sprovodimo na kraju krajeve i kroz određene nagradne igre, kao što je sada opet „Uzmi račun i pobedi 2021“ i da kažemo da upravo dobra naplata akciza, dobra naplata poreza na promet daje nam ono što imamo sada da možemo da investiramo, da možemo da ulažemo. Pre svega bih naglasio da ono što donosi dosta prihoda u državni budžet jesu porezi na zarade. Porezi na zarade, jer dugo nismo ni imali zarade. Radom ove Vlade, pre svega predsednika Republike Aleksandra Vučića, pa i naših, doživeli smo bum, doživeli smo privredni oporavak nešto što nismo imali dugo, nešto što je bio aksiom u zadnjih dvadeset i nešto godina. Sada smo u mogućnosti da u ovim uslovima pandemije proizvodimo, radimo, zapošljavamo i upravo taj rad nam se vraća, i državna, a i one lokalne kase su sada punije. Većina od gradova kad je planirala svoje budžete za ovu tekuću budžetsku godinu nije računala na tolike prihode od zarada koje se vraćaju u lokalni budžet, pa čak, ubeđen sam i grad iz koga ja dolazim, Kraljevo, da su dve velike kompanije otvorile svoje fabrike i da su zaposlili veliki broj radnika i ubeđen sam da uskoro u gradu neće ni imati nezaposlenih. Upravo ti porezi od zarada su doprineli povećanju gradskog budžeta koji je negde oko četiri milijarde, što odavno nije bilo. Sada grad može da investira, može da ulaže, može da popravlja mostove, ulice i sokake i da planira budućnost. I, ono što je najvažnije, na taj način zaustavljamo odliv mladih ljudi, jer zadnjih 20, a i nešto više godina cilj je bio samo jedan, završiti fakultet i ostati u Beogradu ako ne odete u inostranstvo. Znači, sada živi Srbija, živi jug, živi sever, živi centralna Srbija. Koliko ulažemo samo u puteve, koliko smo uložili, a mnogi su danas ovde rekli koliko smo uložili i u tri kovid bolnice, i treba naglasiti da smo uložili mnogo u zdravlje našeg naroda i sprečili smo da se desi onaj najgori scenario koji su doživeli Italija, Španija, SAD, mnoge zemlje koje su mnogo ekonomski jače od nas. Ono što posebno treba istaći, a danas je počeo ekonomski „Kopaonik biznis forum“ i već prve ocene i prvi komentari su bili, pa i od gospodina iz MMF-a i Svetske banke, a da ne govorim o našem ministru i o guverneru Narodne banke Srbije, kakvi su rezultati i čime se diči i ponosi Srbija. Znači, kada su svi imali katastrofalan pad mi smo imali jedan blagi, mislim da je to 1,2% u prvom polugodištu prošle godine, a iza toga rast koji je bio mnogo veći nego što je iko od nas planirao, čak i mi ovde i gospoda i ministar u Vladi Republike Srbije. Znači, i ove godine biće preko 7%. To je ona pokretačka snaga. Zato treba, pre svega, poštovati finansijsku disciplinu. Znači, ako ne naplatimo ono šta je državno ne možemo ništa ni da finansiramo. Znamo svi dobro kako se finansira i zdravstvo, školstvo, vojska i policija i da ne pričam dalje. Ponovo, ovde bi naglasio nešto što se opet tiče mog grada. Prošle nedelje je uspešno obavljena privatizacija dve banje u okolini Kraljeva. To su Mataruška i Bogutovačka Banja. Posle dve decenije nadam se da su tačni ljudi, kad kažem tačni ljudi koji imaju ideje, koji imaju viziju, koji misle onako kako i mislimo mi u ovoj Narodnoj skupštini, odnosno većina u ovoj Narodnoj skupštini, kako misli Vlada i predsednik Republike misli o budućnosti, misli o razvoju i siguran sam da će u toku sledeće godine većina od nas biti u mogućnosti da pored Vrnjačke Banje, koja je nekih 20 kilometara od Kraljeva poseti i tu Matarušku, u koju niko dugo godina nije prišao, ni došao i Bogutovačku Banju i da će to biti perionice našeg turizma i da ćemo sa aerodromom „Morava“ koji se nalazi pored Kraljeva privući dosta stranih turista, pre svega onih ljudi koji žele da se leče u našoj zemlji, da razvijamo taj zdravstveni turizam. Sada u ovo doba pandemije pokazali smo da smo sposobni i moćni, moćniji od mnogo jačih od nas, da lečimo na pravi i jedini način kako treba. Ne bih dužio, pošto iza mene ima dosta kolega koji bi rekli neku reč. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olja Petrović.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovane građanke i građani Republike Srbije, pred nama je danas Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti zbog uočenih nedostataka u važećem zakonu, ali i zbog obaveze koja proizilazi iz projekta Vlade „Stop birokratiji“, odnosno od zaključka Vlade kojim je usvojen plan prioritetnih aktivnosti za smanjenje administrativnih tereta, odnosno smanjenje troškova građanima Republike Srbije. Ovim izmenama i dopunama predloženo je više izmena u cilju olakšanja ostvarivanja prava građana, ali i radi povećanja opšte bezbednosti. Republika Srbija i ovim predlogom zakona pokazuje posvećenost sprovođenju aktivnosti vezane za razvoj digitalnih usluga. Značajno će se omogućiti građanima da koriste elektronske portale, pre svega portal eUprave, što bi značilo da mogu i bez odlaska na šaltere da podnose zahteve. Ovim se olakšava građanima, štedi se njihovo vreme i novac, ali pored toga olakšava se i rad državnih organa, jer se prijem zahteva vrši bez ličnog prisustva stranaka na šalterima, što se pokazalo od velikog značaja prilikom ove epidemije, uz pouzdano i bezbedno podnošenje elektronskih zahteva. Ova vlast, na čelu sa Aleksandrom Vučićem, biće upamćena u istoriji po procesu digitalizacije, ali i po izgradnji rekordnog broja kilometara autoputeva, puteva, pruga, po izgradnji i rekonstrukciji škola, bolnica, kliničkih centara, zdravstvenih centara, ali i daljeg napretka Srbije. Ovim putem želim da se zahvalim predsedniku na poseti proteklog vikenda Pirotskom okrugu, tačnije Dimitrovgradu i svemu što je do sada učinjeno za razvoj našeg kraja. Vrlo važna vest za građane Republike Srbije je da je prosečna plata u martu mesecu iznosila 555 evra, a setimo se da je samo pre par godina, odnosno kada je Aleksandar Vučić došao kao predsednik Vlade, iznosila 330 evra, što je veliki pomak, a do kraja godine planira se da prosečna plata iznosi 600 evra. Takođe, ovim putem želim da izrazim i punu podršku za realizaciju projekta izgradnje stanova za pripadnike snaga bezbednosti, koji smo prošle nedelje u Narodnoj skupštini podržali, imajući u vidu značaj i odgovornost njihovog posla i njihov značaj za bezbednost čitave zemlje i svih nas, što je, složimo se, nimalo lak posao, naročito sada, kada je država krenula odlučno u borbu protiv svih vrsta kriminala i korupcije i ušla u koštac sa najvećim kriminalnim grupama. Građani Srbije imaju poverenja u svoju državu, u institucije i to vidimo i po tome što u proteklih par meseci nemamo nijedno mafijaško ubistvo, što država ulaže napore i bori se sa svim vrstama kriminalnih aktivnosti, od krupnih do najsitnijih krivičnih dela koja ometaju svakodnevni život građana. Građani na izborima su jasno rekli da ne žele da državu vode ljudi koji se bave kriminalom, kojima je bitna samo lična imovinska korist i zato ćemo da nastavimo još jače da radimo u interesu naše zemlje i svih građana koji su nam dali poverenje, ali kako bismo se što pre vratili normalnom životu potrebno je da svi pokažemo visok nivo odgovornosti u ovim teškim trenucima, što najpre podrazumeva da se svi vakcinišemo. U prvom redu za vakcinaciju našli su se medicinski radnici i naši najstariji sugrađani, ali sada je red na nas, mlade ljude, da pokažemo da želimo da se borimo za našu zemlju, da pokažemo da nam je stalo da očuvamo sve ono što smo do sada postigli, ali i da želimo da pomognemo i da nastavimo sa još bržim napretkom i normalnim tokovima života. Na svu sreću, zahvaljujući mudroj politici Aleksandra Vučića i njegovim prijateljskim odnosima i ugledom u svetu u našoj zemlji imamo ne samo dovoljan broj vakcina, već su našim građanima na raspolaganju i sve vrste vakcina koje su dostupne na svetskom tržištu i to je kod nas potpuno besplatno, što znamo da nije slučaj svuda u svetu i da, nažalost, neke zemlje i dalje imaju velikih poteškoća prilikom nabavke vakcina. Naša država, uz sve navedeno, još i stimuliše građane novčanom pomoći od 3.000 dinara za sve koji se vakcinišu do 1. juna i prijave se za ovu vrstu državne stimulacije. Pored toga, veliki uspeh Srbije je što, u saradnji sa partnerima iz UAE i Kine, počinje sa gradnjom srpske fabrike vakcina. Mogli smo da vidimo i kako će ona da izgleda i to bi značilo da u našoj zemlji vakcine neće samo da se pakuju, već će da se proizvodi i sama tečnost vakcina protiv Kovida-19, ali i četvorovalentna vakcina protiv gripa, a uskoro se kreće sa izgradnjom pogona za proizvodnju PCR testova. Srbija ne samo da vodi računa o očuvanju zdravlja svojih građana, što je značajno doprinela izgradnja čak dve kovid bolnice, u Batajnici i Kruševcu, a gradi se i treća u Novom Sadu, već smo pomagali, a u budućnosti ćemo imati mogućnost da pomažemo i svojim komšijama u regionu, a već vidimo veliki broj stranaca koji su se već vakcinisali ili žele da se vakcinišu u našoj zemlji i tako zaštite svoje zdravlje. Sve ovo pokazuje da i te kako treba da budemo ponosni na sva naša dostignuća u medicini, farmaciji i zdravstvu uopšte. Kada govorimo o ovom Predlogu zakona i o opštoj bezbednosti ja ne mogu a da se ne osvrnem u svom izlaganju na stalne napade na predsednika koji su u poslednje vreme sve učestaliji i sada su napadi najčešće na njegovog sina Danila Vučića, kojim ga stavljaju u veliku opasnost, dovodeći ga u vezu sa najopasnijim kriminalcima. Prethodnih godina mogli smo da vidimo stalne napade i na samog predsednika, ali i na članove njegove porodice, na njegovog brata, oca, ali i na njegovu decu, gde nije bio zaštićen ni mali trogodišnji Vukan, što prelazi svaku granicu pristojnosti. Ne smeta nam crtanje meta ni na čijem čelu, a pogotovo na čelu nedužnog deteta koji zaslužuje da odrasta kao i svi njegovi vršnjaci, bude oružje u bilo kakvoj vrsti borbe i sredstvo za stizanje do cilja, a jedini cilj onih koji to rade je dalje bogaćenje na račun svih nas, jer im očigledno svi milioni na belosvetskim računima nisu dovoljni i žele da nastave sa svojim pljačkaškim i kriminalnim aktivnostima, što im nećemo dozvoliti, jer pristojna Srbija, kakva je danas, to ne zaslužuje i država odlučno i snažno stoji u istrajnosti u borbi protiv svih vrsta kriminala i korupcije. Svi pritisci na predsednika nisu ni u jednom trenutku poljuljali njegovu snažnu odluku da se bori za Srbiju, za Srbiju koja je podignuta iz pepela, koja je bila opljačkana i na kolenima, za Srbiju koju je upravo Aleksandar Vučić podigao i sada živimo u zemlji koja najbrže raste u celoj Evropi, a to vidimo i po porastu prosečne plate u martu mesecu, koja je 555 evra, koja je pokazala kako je lider u svetu po odgovoru na krizu koja je zadesila, a to smo uspeli svi mi građani Republike Srbije zajedno. Zato i nećemo dozvoliti pojedincima da to ruše zarad ličnih interesa i ličnog bogaćenja, već ćemo još marljivije raditi i nastaviti da jačamo našu državu. U danu za glasanje, zajedno sa mojim kolegama iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, podržaću predložene zakone. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem. Gospodine Orliću, uvaženi ministre, poštovani gospodine Laziću, poštovana gospođo Vulić, dame i gospodo narodni poslanici, mi iz Srpske napredne stranke smo u dosadašnjem delu rasprave smo istakli već da snažno podržavamo predložene zakone, odnosno predloge zakona iz današnjeg dnevnog reda i čuli smo dosta toga i od ministra, kao i od ovlašćenog predstavnika naše poslaničke grupe, pa i sam sam u svojstvu izvestioca odbora izneo najznačajnije elemente koji su predmet izmena i dopuna Zakona o ličnoj karti, kao i sve one benefite za građane, ali i privredu koji proizilaze iz istih. Uvek kada govorimo o aktima iz oblasti Ministarstva unutrašnjih poslova dobra je prilika da se dotaknemo stanja u oblasti bezbednosti, bezbednosne situacije u našoj zemlji, borbe protiv kriminala i mafije, borbe protiv organizovanog kriminala, borbe protiv korupcije itd. Narodni poslanici koji su članovi Odbora za odbranu i unutrašnje poslove su imali priliku pre dve nedelje na sednici Odbora za odbranu i unutrašnje poslove da razmatraju informacije o radu Ministarstva unutrašnjih poslova, kao i Izveštaj o stanju bezbednosti, a o čemu je i javnost obaveštena utoliko više jer je sednica bila otvorena za javnost. Ono što je nepobitna činjenica to je da je Srbija danas apsolutno bezbedna i stabilna zemlja, u mnogome bezbednija, stabilnija i sigurnija nego u godinama kada su neki drugih vršili vlast u Srbiji. Kada to kažem, ne mislim samo na statističke podatke, a koji u svakom segmentu, u svakom mogućem segmentu pokazuju da je stopa kriminaliteta u Srbiji u opadanju, dakle, i kada je reč o opštem kriminalu i kada govorimo o privrednom kriminalu i visokotehnološkom kriminalu i svakom drugom kriminalu. Takođe, kada govorimo o konkretnim krivičnim delima, poput krivičnih dela protiv života i tela, dela protiv polne slobode, krivičnih dela protiv imovine, dela protiv zdravlja ljudi, dela protiv opšte sigurnosti ljudi i imovine, protiv državnih organa, javnog reda i mira i sva ostala krivična dela su u značajnom opadanju. Primera radi, kada govorimo o suzbijanju opšteg kriminala u Srbiji u periodu oktobar-decembar 2020. godine izvršeno 9,6 odsto manje krivičnih dela nego u istom periodu 2019. godine. Taj trend se svuda prikazuje, u svakom izveštaju, dakle, 16% manje krivičnih dela nasilja u porodici u istom izveštajnom periodu. Oduzeto 1.884 kg droge u izveštajnom periodu. Evo kako to izgleda. U 3.717 realizovanih zaplena oduzeto je 1.884 kg droge, dakle, 1.767 kg marihuane, 25,4 kg heroina, 77,4 kg amfetamina, 1,5 kg kokaina, 12,2 kg ostalih vrsta droge. Kada je reč o zaplenama na graničnim prelazima, granični prelaz Vatin 137 kg marihuane, granični prelaz Đerdap 119.000 komada tableta ksalol, granični prelaz Horgoš 8,4 kg heroina. U Aranđelovcu je zaplenjeno 632 kg marihuane, u Kragujevcu zaplenjeno 12 kg marihuane, 22 kg sirove marihuane i 166 grama semenki. Kada govorimo o oružju, o zapleni oružja u periodu oktobar-decembar 2020. godine oduzeto na celoj teritoriji Republike Srbije 3.140 komada vatrenog oružja i 11.915 komada municije. Ista takva je, da ne zamaram sada i da ne čitam sve podatke, dakle, ne bi imalo smisla, ali isti takav trend prati i sve ostale parametre, dakle, i kada govorimo o organizovanoj trgovini i krijumčarenju ljudima i krivičnim delima protiv imovine i krivičnim delima nad policijskim službenicima, sajber napadima, stanju bezbednosti u kopnenoj zoni bezbednosti. Posebnu pažnju zaslužuje segment borbe protiv organizovanog kriminala i mafije, gde je država vrlo jasno pokazala da nema zaštićenih u ovoj borbi i da niko nije jači od države. Pokazali smo da kada postoji volja, da kada u državi postoji volja za borbu, za oštru borbu protiv kriminala i korupcije, onda država i može da se obračuna i sa najorganizovanijim i najopasnijim kriminalnim grupama, poput grupe Belivuk -Miljković, a koji su optuženi za najmonstruoznija krivična dela. Koliko god se u Srbiji neko trudio, a mnogi se trude da omalovaže tu akciju i rezultate ove akcije. Svedoci smo da danima unazad traje kampanja nekih medija protiv Aleksandra Vučića, koja za cilj ima da upravo obesmisli i omalovaži ove rezultate o kojima sam pričao, kada je reč o borbi protiv organizovanog kriminala. Govorio sam o tome na prošloj sednici Narodne skupštine, ali je kulminacija te kampanje bila pre neki dan na jednoj Đilasovoj televiziji, gde je u jednoj emisiji, ne znam tačno kako se zove ta emisija, ali u pitanju je emisija koja obiluje brutalnim psovkama i uvredama najgore vrste, a koju vode dva, nazovi, voditelja. Jedan se zove Marko Vidojković, kažu da je pisac, verovali ili ne, kažu da je pisac. Ja sam ga zapamtio jedino po sposobnosti da izgovori rekordan broj najbrutalnijih i najvuglarnijih psovki za kratko vreme. Drugi se zove Nenad Kulačin, za koga se jedino zna da je svojevremeno dobijao novac od onog Zelenovića iz Šapca, dok je bio gradonačelnik. Sad su očigledno našli nove sponzore, Đilasa i Šolaka, koga drugog, i u poslednju emisiju su doveli čoveka za koga svi u Srbiji tvrde da je pedofil. Prilično sam ozbiljan kada ovo kažem. Dakle, svi u Srbiji tvrde da je čovek pedofil. I u tu emisiju su doneli ćevape i jeli ćevape za vreme emisije, pokušavajući da se rugaju činjenici da su neki kriminalci mleli ljude u cilju pokušaja da sakriju tragove svog zločina. Sada je to njima smešno. Sada se oni time rugaju. I onda donesu ćevape u emisiju i jedu ćevape i rugaju se time. Pazite, koliko je to monstruozno. Koliki monstrum morate da budete za tako nešto. Dakle, hajde što Vučića, članove Vlade, ministre, nas poslanike, nas iz SNS generalno, pa nas svaki dan napadaju, pa smo mi i oguglali na to, hajde to na stranu, dakle, koliki monstrum treba da budeš da se rugaš porodicama žrtava koje su nastradali na taj način, žrtava nekih kriminalaca i tim im se rugaš, tako što jedeš ćevape u sred emisije. Dokle ide to ludilo. To samo govori koliko su nervozni, to samo pokazuje njihovu nemoć i to pokazuje na šta su sve sposobni u svojoj mržnji prema Aleksandru Vučiću. Nas, gospodine ministre, to ni na koji način neće sprečiti da nastavimo da radimo još energičnije, još posvećenije u nameri da od Srbije napravimo pristojnu, uspešnu i uređenu zemlju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima Milica Nikolić.
Uvaženi predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, uvaženi ministre i članovi Vlade i uvaženi građani Republike Srbije, na današnjem dnevnom redu je i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti, o kome ću ja govoriti. Predložene izmene ovog zakona doneće lakše ostvarivanje prava građana, ali i opštu bezbednost i sigurnost svih građana i države. Ja bih ovde istakla kao jako važne odredbe one koje se odnose na dodavanje adrese prebivališta kao obavezan element obrasca lične karte, koji će, pre svega, značiti pravnu sigurnost svih građana, ali i odredbu koja se odnosi na ukidanje naknade o proglašenju nevažeće lične karte u „Službenom glasniku“, koja je, ako se ne varam, iznosila oko 798 dinara i koja će, ukoliko se predložene izmene usvoje, biti ukinuta i nevažeća lična karta će se oglašavati na zvaničnoj veb prezentaciji MUP po proglašenju rešenja. Ono što ja danas ne mogu da ne iskoristim priliku i da ne pomenem, iako ministar Vulin nije tu, to je borba protiv organizovanog kriminala koju naša država odlučno vodi, odnosno borba protiv najmonstruoznijeg kriminalnog klana na ovim prostorima, koji nije prezao apsolutno ni od čega. Oni su išli dotle da su prisluškivali predsednika Republike i njegovu porodicu, pratili ih i ono najstrašnije, pripremali su napad na njega. Zaista se nadam da će državni organi rasvetliti sve strahote ove kriminalne grupe do kraja i da će se rasvetliti i svaki pojedinac koji je pomagao ovim kriminalcima u vršenju ovih stravičnih i monstruoznih krivičnih dela. Dok na jednoj strani imamo borbu naše države, uspešnu borbu na svim frontovima, a jedini cilj koji ima, to je uspešna, ekonomski snažna i sigurna Srbija, na drugoj strani imamo Dragana Đilasa koji iznosi svoj program ili šta već putem intervjua. On kaže da svako ko nije pod njegovom kontrolom, a odnosi se na televiziju ili je novinar, odnosno koji nije u njegovom vlasništvu, koji on ne finansira, ne može se baviti novinarstvom, ne može biti novinar i takva televizija ne može da obavlja svoju delatnost. On izgleda tako shvata slobodu medija. Ali, ono što je meni još zanimljivije, Dragan Đilas kaže da bi voleo da čuje odgovor predsednika Vučića o ekonomskoj budućnosti Srbije. Ne treba Dragan Đilas da se brine o ekonomskoj budućnosti Srbije koja je u prvom kvartalu 2021. godine najbolje se snašla u Evropi sa kovid krizom, koja je imala najveći rast BDP od svih zemalja u Evropi. Ne treba Dragan Đilas da se brine o Srbiji u kojoj je danas prosečna plata 555 evra. Dragan Đilas treba da se brine kako da objasni ekonomsku prošlost Srbije kada je bio na vlasti, kako da objasni ekonomsku sadašnjost svojih bankovnih računa koji su nastali pošto je bio na vlasti i da konačno objasni kako je to Most na Adi skuplji od deonice Preljina-Požega. Ja se nadam i da Dragan Đilas konačno objasni nadležnim organima odakle mu toliki novac. Hvala.
Hvala, gospođo Nikolić. Reč ima Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, već mogu da zamislim šta će, čim završimo sa ovim radnim delom, i kakvi će biti naslovi na portalima koje finansira, osniva i vodi Dragan Đilas. Opet će biti priče oko toga kako nenarodna, zla, diktatorska vlast, predvođena Aleksandrom Vučićem, dere kožu sa leđa građanima povećavajući akcize. Verujte mi da će sigurno to biti tako, zato što su više puta to, ili na direktan ili na posredan način, hteli da predstave građanima Srbije. To najčešće rade tamo gde procenjuju da kod građana mogu da naprave najveće nezadovoljstvo. Uvek kada dođe zbog određenih poremećaja u ceni sirove nafte, pokreće se priča oko toga, a derivati nafte jesu akcizna roba, kolika je cena motornih goriva u Republici Srbiji, koliko to Republika Srbija zahvata u ceni goriva i, što je najzanimljivije, uvek će se naći neko među njima koji će to, osim što će da kritikuje jednu takvu politiku i da predlaže gde bi taj novac trebalo da se potroši i da se nikako ne troši onako kako, oni tvrde, na način kao što to troši nenarodna, diktatorska, zla vlast koju predvodi Aleksandar Vučić. To je njihova mantra koju već unazad godinama pokušavaju da podvale građanima Republike Srbije. Ali, ako ćemo da pričamo istinito i tačno, akcize do ovog zakona na teritoriji Republike Srbije nisu menjane. Možda je rađena indeksacija na osnovu Zakona o akcizama, one se uvećavaju za određen procenat koji je vezan za potrošačke cene, kurs dinara itd, ali nikako zakonom nije menjana osnovica od kad je SNS i Aleksandar Vučić su došli na vlast 2012. godine. Akcize na naftu i derivate, znači na motorna goriva, su iste. Prihodi koje država ostvaruje po jednom litru su isti. U jednom delu tvrde da prihodi od akciza treba da se usmere na izgradnju putne infrastrukture. Evo, da kažem da se možda i slažem sa njima. Ali, gospodine ministre, nisu oni napravili preko 300 kilometara auto-puta, nego taj zli, nenarodni, otuđeni režim koji predvodi Aleksandar Vučić. Ako su imali ista zahvatanja za akcize, za poreze, koliko ima i sadašnji režim, kako to da bivši režim nije imao nikakve rezultate? Jel znate možda neki auto-put da su napravili? Ja ne znam. Jel znate možda neku bolnicu da su rekonstruisali, popravili, opravili? Ja ne znam. Da li znate da su neku školu rekonstruisali? Ja ne znam. Znam da su, recimo, opljačkali građane Beograda prilikom određivanja cene koju su roditelji plaćali za decu koja idu u predškolske ustanove, a navodno su se zalagali za povećanje nataliteta. Sudovi su presudili da bivši režim i Dragan Đilas nisu bili u pravu. I sada mi treba da obezbedimo sredstva da ono što je on otimao od građana Republike Srbije, vratimo tim istim građanima Republike Srbije. To je cela priča oko akciza, oko poreza, gde se predstavlja da vlast ne raspolaže tim novcem dovoljno dobro. Navešću vam nekoliko primera. Rade to oni i preko ovog Fiskalnog saveta, koji predvodi čika Pavle, deda Pavle, kako li se zove. Gospodine ministre, prva stvar koja je napadana od Fiskalnog saveta, i to jako ozbiljno, i dan-danas tu mantru vrte i Šoškić i Danica Popović i Ćulibrk, a to je onih 100 evra koje smo prošle godine davali građanima Republike Srbije. I uvek će Fiskalni savet da kaže da se od 100 evra koje date i poklonite građanima, selektivno, neselektivno, ne ulazim uopšte u to, samo 10% vrati u budžet Republike Srbije. Samo je za toliko uvećanje poreza na dodatu vrednost. Ne znam je li to tačno. Ali, hajmo malo da pogledamo realno. Da li je taj novac sačuvao neko radno mesto? Ja sam siguran - mnogo više nego što je to država izdvojila dajući tih 100 evra svakom punoletnom građaninu Republike Srbije. Sačuvali smo mnogo radnih mesta. Hajde da budemo surovi kao Fiskalni savet pa da ne gledamo te građane kojima smo sačuvali radna mesta kao ljude sa porodicama koji imaju decu koju mora da školuju, nego da gledamo onako kako oni gledaju, čisto statistički. Da je došlo do pada zaposlenosti u Republici Srbiji, da li bi došlo i do pada BDP? Siguran sam da bi. Apsolutno. Čim neko izgubi posao, nema potrošnje i onda pokrećemo tu lančanu reakciju koju su oni imali 2008. ili 2009. godine. Da li je tih 600, 700 miliona evra koje je država izdvojila za svoje građane bila veća šteta ili je veća korist što nismo imali pad bruto proizvoda i što ljudi nisu ostajali bez posla? Ja mislim da je veća korist, nego šteta. Gospodine ministre, sada napadaju za ovih 30 plus 30 evra, sada im smeta ovih 30 evra koji se daju za vakcinaciju. Kažu da mi ne znamo da vakcinišemo, da ne znamo da motivišemo ljude. Mesecima su pre toga te iste građane plašili tom istom vakcinom. Kažu da je to nepotreban trošak kojem se država izlaže i da se to koristi isključivo radi predizborne kampanje, jer, jel te, izbori samo što nisu raspisani. Prvo da pobedimo Dragana Đilasa i Aleksandar Vučić da pobedi Dragana Đilasa ne treba mu ni 30 evra koje bi davao građanima, ni 300 evra. To je samo jedan vid stimulacije da se građani što pre vakcinišu. Opet moram da postavim jedno pitanje, gospodine ministre. Da li je skuplje dati tih 30 evra, naravno, ko želi da ih uzme, ako se vakciniše ili makar samo 10 dana vanrednog stanja, 10 dana kada ništa ne radi, 10 dana kada zaustavimo državu? Mislim da je tih 10 dana skuplje, nego ovih 30 evra, ko želi da ih primi, a da je pre toga primio vakcinu. To je ta večita igra koju bivši režim i Dragan Đilas sprovode. Samo se čudim čemu tolika agresija, energija da se napadne sve ono što se radi u korist građana Srbije. Da li se plaše da će možda Aleksandar Vučić i SNS da potroše taj novac, pa oni kad dođu na vlast neće imati više odakle da kradu? Da li im je to jedan od razloga? Zaista ne znam, ali ono što znam sigurno jeste da dok su vršili vlast porezi i akcize nisu išli u korist građana Republike Srbije. Išli su u njihove privatne džepove, u njihove privatne firme, u tajkunske korporacije koje je predvodila Delta. Čitava Srbija je u stvari bila žrtva i privatna imovina pet ili šest ljudi koji se nemilice eksploatisali i građane i industriju i privredu. Kada budu počeli da napadaju ove izmene akciza barem možemo da ih pitamo - šta ste vi radili sa tim istim akcizama dok ste bili na vlasti? Zaista ministre, ponovo moram da pitam, ne sećam se nijednog puta da su napravili, znam da im je jedan autoput nestao, onaj od Preševa do Vranja, plaćen je pa je nestao, to znam. Znam da još uvek iskoči po neki račun za most na Beški i to znam, ali da su napravili neki novi autoput to zaista ne znam. Sada, stalno prigovaraju - nemojte da dajete novac građanima, otvarajte škole, oni koji nisu rekonstruisali, opravili iste, spremili bilo kakvu školu. Čak su se predsedniku podsmevali u kampanji 2016. godine kad su ga nazivali premijerom za toalete i WC, zato što je obilazio naše škole, zato što je hteo da vidi u kakvim uslovima naša deca idu u te iste škole, dok su se ovi baškarili i pre i našeg dolaska na vlast, a Boga mi, i izvesno vreme posle po raznim egzotičnim destinacijama. Moram da postavim pitanje - da li je deo od akciza koji su naplaćivani do 2012. godine završio u nekim egzotičnim destinacijama? Spominje se Mauricijus, spominju se još neke zemlje. Čisto da znamo. Čisto da građani znaju. Pravosuđe nek radi svoj deo posla. Tužilaštvo nek radi svoj deo posla. Ali ako je neko vršio javnu funkciju bio gradonačelnik Beograda, moramo da znamo kako je za te četiri godine dok je bio gradonačelnik uvećao svoje bogatstvo, čini mi se, sedam hiljada puta. Malo li je? Vreme je da odgovori na ta pitanja, a ne da nam priča kako mi ne znamo da računamo, on je jel, te, inženjer, pa zna. Ne, on odlično zna da krade. Znamo svi da računamo, ali Dragan Đilas zna odlično da krade, zna odlično da to krije, ne dovoljno dobro da se to ne otkrije, ali to je jedino što zna. Bez obzira, naš posao jeste na prvom mestu da obezbedimo uslove da država funkcioniše, da se penzije i plate isplaćuju, da se omogući zdravstvena zaštita, da se Srbija ponovo izgrađuje i zauzme mesto na zemaljskoj kugli koje joj pripada, a ja se nadam da će u nekoj bliskoj budućnosti i Dragan Đilas da zauzme mesto koje mu pripada. Biće mi komšija u jednom mestu blizu Požarevca, koje se zove Zabela. Sačekaćemo ga. Nadamo se da će tu dugo vremena da ostane.
Zahvaljujem gospodinu Arsiću. Reč ima Rajka Matović.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pred nama se nalaze dva jako bitna zakona, Zakon o akcizama i Zakon o ličnoj karti. Zakon o ličnoj karti donet je još 2006. godine, a poslednja izmena ovog zakona rađena je pre šest godina. Stvorili su se uslovi za promenu ovog zakona koji su u smeru digitalizacije, a u cilju lakšeg ostvarivanja prava građana, tako i radi povećanja opšte bezbednosti. Naime, ovim izmenama zakona smanjujemo odlaske na šaltere, smanjujemo bespotrebnu papirologiju, ali ono što je najbitnije smanjujemo vreme i troškove građana Republike Srbije. Neke od najbitnijih stavki izmena ovog zakona jesu da ukoliko dođe do gubitka lične karte, građani više neće morati da objavljuju nevažećom ličnu kartu u „Službenom glasniku“, već će to po dužnosti MUP na svojoj zvaničnoj veb prezentaciji objaviti je nevažećom. Samo na ovom primeru možemo da vidimo kolika je ušteda i vremena i novca naših građana. Takođe, u samom mikro čipu na ličnoj karti upisuju se i sertifikati za elektronsku identifikaciju i kvalifikovani elektronski potpisi, čime lična karta postaje sredstvo za identifikovanje na daljinu, odnosno kvalifikovano sredstvo za kreiranje elektronskog potpisa visokog nivoa pouzdanosti. Svi smo svedoci krize izazvane pandemijom korona virusom i koje smo benefite imali od digitalizacije. Naša država je otpočela proces digitalizacije, ali nažalost za vreme pandemije korona virusa školstvo je moralo da se prebaci na on lajn nastavu. Elektronsko poslovanje se već dosta odomaćilo u našoj privredi, a e-Uprava svakodnevno proširuje svoje mogućnosti. Danas u Beogradu umesto hrpe papira prilikom upisa deteta u vrtić vi popunite par obrazaca i sa par klikova ispunite formulare na portalu e-Uprava i upisujete dete u vrtić. Era digitalizacije nije neka era daleke budućnosti već vreme u kojem danas živimo. Naša država na čelu sa predsednikom Republike Aleksandrom Vučićem sprovodi proces digitalizacije kao i sve ostale procese veoma ubrzano jer zaista nemamo više vremena da sedimo i čekamo skrštenih ruku. Za razliku od bivšeg žutog tajkunskog režima koji je devastirao državu i svaki dinar koji je mogao gledao kako da strpa u privatne džepove, predsedniku Aleksandru Vučiću i SNS prioritet jeste stabilna država, jaka Srbija koja se nalazi jasno na evropskom putu, ali isto tako koja ima svoje prijatelje i na istoku i na zapadu, a treba da predstavlja stožer u regionu. U prethodnom periodu pokazali smo odličan krizni menadžment tako da naša država nije stala tokom 2020. godine. Naprotiv smanjili smo nezaposlenost, a povećali prosečnu zaradu tokom 2020. godine. Strane investicije nisu stale, nego imamo ukupan priliv direktnih stranih investicija više nego sve zajedno države u regionu. To je svakako za pohvalu. Otpočeli smo veoma opsežnu borbu protiv korupcije i organizovanog kriminala. Uhapšena je jedna od najokrutnijih kriminalnih grupa koja je delovala na našoj teritoriji. Danas se Veljko Belivuk i cela njegova grupa nalaze tamo gde im je mesto, ali mi tu ne smemo stati. Poverenje koje su nam građani ukazali obavezuje nas da se svaki krak ove kriminalne grupe saseče u korenu, da damo sve od sebe da iskorenimo korupciju koja je nažalost zašla u sve pore našeg društva. Ima veoma dosta posla ispred nas u svakoj oblasti i ne smemo stati. Danas Srbija predstavlja ozbiljnog partnera u svetu i za direktne strane investicije i za borbu protiv organizovanog kriminala, ali i za velike međunarodne projekte. Zahvaljujući ogromnim naporima predsednika Republike Aleksandra Vučića i cele Vlade Republike Srbije nismo dozvolili da nijedan oboleli građanin od Kovida 19 da mu ne bude pružena adekvatna medicinska pomoć. Među prvima smo imali obezbeđene vakcine i to od četiri različita proizvođača i to u dovoljnim dozama, izgradili smo dve nove bolnice koje su namenjene samo obolelim pacijentima od korona virusa, a treća bolnica je trenutno u izgradnji. Onda se okrenemo oko sebe i vidimo da privatni portali, privatne televizije, privatne novine Dragana Đilasa stvaraju samo gorak ukus. Sećamo se svih njihovih pljačkaških privatizacija, svih njihovih afera, suludih projekata koji su plaćeni i po nekoliko desetina puta više, najskupljeg mosta na svetu sa kojim se ponosno hvali Dragan Đilas. Pretpostavljam da je taj ponos sa kojim se on toliko hvalio bio srazmeran njegovom procentu za koliko se ugradio. Podsetiću samo da je grad Beograd podneo krivične prijave za izgradnju mosta na Adi protiv n.n. osoba, a tiču se upravo povodom korupcije. Imao je Dragan Đilas procenat i na ostalim projektima i na podzemnim kontejnerima, španskim tramvajima, pa vi se najbolje, ministre, sećate kakav je javašluk i koliki je dug ostavio Dragan Đilas u gradu Beogradu. On je ostavio dug u gradu Beogradu preko 1,2 milijarde evra, a njemu računi i kompanije svuda po svetu. Danas se u tim njegovim ličnim javnim glasilima iznose najgnusnije laži i o predsedniku Republike Srbije i o celoj porodici Vučić, ali i svakom članu SNS. Kao što rekoh, poverenje građana koji su nam ukazali, koje nam ukazuju na svakim izborima, obavezuje nas da svaki danom radimo na tome da učinimo Srbiju lepšim mestom za život u svakom pogledu. Poverenje građana je velika nagrada, ali i velika kazna. Danas su predstavnici žutog tajkunskog režima na političkom smetlištu upravo voljom građana i smatram da im je tamo i mesto. Ja ću u danu za glasanje zajedno sa svojim kolegama podržati set predloženih zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem koleginice Matović. Idemo dalje. Po redosledu kolega Đorđe Dabić.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, uvaženi ministre sa saradnicima, danas govorimo o važnim zakonskim rešenjima, odnosno o izmenama i dopunama Zakona koji se tiču upravo usklađivanja našeg zakonodavstva sa EU, odnosno sa njihovim zakonodavstvom. To proističe iz naših obaveza u predpristupnim pregovorima. Što se tiče svih ovih rešenja oni su pre svega usmereni ka tome da mi pomognemo da naši građani ovde imaju kvalitetnije usluge, kvalitetniji život i to je možda važnije i od samog pristupnog tog pregovaračkog procesa. Zato što ovde kada govorimo o ličnoj karti, o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti ono što je važno jeste da mi smanjujemo administrativne troškove, smanjujemo vremenske troškove, prosto vreme koje je građanima potrebno za odjavu lične karte i dakle to su sve ona pozitivna zakonska rešenja gde mi utičemo direktno na kvalitet samog života građana Republike Srbije. Kolege su više o tome govorile, uvodimo savremenu elektronsku ličnu kartu. Imaćemo dakle mnogo manjih troškova i pre svega kada je reč o našim građanima, ali sve ovo je upereno i na samu privredu. Privreda već godinama uporno govori gde su glavni problemi, privrednici su ti koji govore da je najveći problem kada govorimo uopšte o poslovanju u našoj državi, te trome birokratske procedure i ovim zakonima direktno utičemo na, dakle, oporavak uopšte same privrede i na poboljšavanje direktnih uslova koje danas privreda u Srbiji ima. To je sve još 2016. godine premijerka Ana Brnabić stavila kao nešto što jeste u vrhu samih prioriteta, digitalizacija, 2018. godine smo usvojili Zakon o elektronskom poslovanju. Pre neki dan smo ovde usvojili i nekoliko zakonskih rešenja kao što je Zakon o fakturisanju, Zakon o registru administrativnih postupaka, danas kada govorimo o ličnim kartama, sve to definitivno poboljšava Srbiju i svrstava na listu onih država koje se i te kako zalažu za digitalizaciju same uprave i to dakle građanima olakšava život. Ne samo građanima, govorimo i o privredi. Generalno kada su investitori u pitanju, uvek je upravo to tema svih pregovora koje imamo sa privrednicima koji dolaze, sa investitorima, u našu državu DSF i svi ostali i američke kompanije, dakle definitivno utiču na to, govore nam gde su problemi, gde mi treba da poboljšamo te procedure koje postoje u našoj državi. Godinama već kažem ova agenda se sprovodi, na dnevnom je redu od 2016. do 2020. godine. Takođe je digitalizacija u vrhu kvaliteta naše države i kada govorimo o samim investitorima, rekli smo, dakle, to je njihov glavni upravo, negde je zamerka u našoj državi jeste da su te trome birokratske procedure dovodile do toga da je bio usporen taj proces investiranja. Danas je to sve mnogo brže, evo vidimo i pre neki dan predsednik Aleksandar Vučić bio je upravo u okrugu iz kojeg ja dolazim, investicije stižu, ne postoji više nijedno, dakle ni mesto, ni selo, ni okrug u našoj državi gde nemate investicija. Prijepolje godinama čeka tu veliku investiciju, predsednik je pre neki dan obećao da će da se radi na tome da dođe jedna velika investicija. To znači sigurnost za građane u Prijepolju, to znači više radnih mesta. Poređenja radi, u Priboju smo imali velikih problema do pre nekoliko godinama, pa smo uspeli da dovedemo određene investitore koji su uticali na to da su svi oni građani koji su tamo radili ranije u FAP-u, danas imaju sigurno zagarantovano radno mesto, što znači siguran ostanak u Priboju i Prijepolju u svim dole opštinama koje su bile godinama zapostavljene. I to da je ranije bio slučaj svi znamo, dakle Zlatiborski okrug je bio je crna rupa Srbije, ništa se nije ulagalo, 45 godina imali smo nikakvih,, bilo kakvih državnih ulaganja, podsticaja, da ne govorim o oronuloj putnoj, železničkoj infrastrukturi, sve to danas dolazi na dnevni red. I imali smo priliku da čujemo i predsednika koji najavljuje ne samo investicije u Prijepolju, već generalno industrijske zone će se osnivati na celoj trasi kada govorimo o autoputu Miloš Veliki koji je već stigao do Čačka, do Požege očekujemo početkom naredne godine. To će uticati na to da imate industrijske zone na celom tom potezu i da će investitorima to biti putokaze gde da dođu i naravno da ćemo se truditi, sve opštine našeg okruga da na pravi način odgovore dolasku autoputa, odnosno da formiranjem industrijskih zona pokažemo privredi, odnosno investitori treba da ulažu. I ne samo da je privreda ovde podstaknuta ovim dolaskom autoputa, i te kako ćemo imati i oporavak turizma. Generalno, neću biti neskroman kada kažem da je Zlatiborski okrug po bogatstvu, po prirodnim bogatstvima najlepši okrug u Srbiji. I ako pogledate imate Uvac, imate Drinu, Zlatibor, Mokru Goru, Zaovine, Taru, dakle imate apsolutno jedan prelep prirodni deo u našoj državi koji možemo i te kako da valorizujemo rna turistički način, odnosno da turizam dovedemo i da tur operaterima pokažemo koje su sve to lepote koje danas imamo da im ponudimo. To će sve biti moguće kad dođe autoput. Dok nemate autoput, dok nemate infrastrukturu, dok nemate aerodrom, kao što smo znali godinama, evo već 20 godina čekamo oporavak Ponikve, upravo je ovde pre neki dan gospodin Momirović govorio o tome da se planira u naredne tri godine da se sprovede taj projekat da konačno osposobimo i Ponikve u Užicu, da dovedemo još jednom, kažem, do toga da se kompletna infrastruktura obnovi na tom području. To kada govorimo moramo da se osvrnemo na železničku infrastrukturu, godinama niste imali nikakvih ulaganja. Danas imate tu deonicu od Zlatibora do Prijepolja, pruga Beograd – Bar, konačno se revitalizuje, konačno i to je došlo na red. Kažem sve što smo godinama, decenijama čekali danas kada država stoji na stabilnim nogama, može da dođe na dnevni red. To ranije nije bio slučaj i zato kažem da smo imali jednu rupu, nismo imali apsolutno nikakva ulaganja u naš okrug decenijama za nama. Danas imamo zaista sreću da govorimo o svim ovim stvarima, zato što imamo punu državnu kasu i predsednik Aleksandar Vučić je i rekao da će sve više da se investira upravo u Zlatiborski okrug i to je ono što nas sve tamo raduje. To znači opstanak mladih ljudi, to znači zapravo ostanak svih ljudi, ne samo mladih na svojim mestima i to je apsolutno nešto za šta se zalaže SNS, Vlada Republike Srbije i predsednik Vučić. Kada je reč o izmenama i dopunama drugog zakona koji je danas na dnevnom redu, Zakon o akcizama, takođe vršimo izmene u onom delu u kome radimo harmonizaciju našeg zakonodavstva sa evropskim i to je svakako važno. Gospodin Arsić koji je pre mene govorio je upravo rekao ono što je suština. Mi očekujemo ovih dana da krene kanonada sa tih Đilasovih medija, kako eto , mi podižemo akcize, to će da podigne cene alkoholnih pića i upravo govorimo o ljudima koji apsolutno bez ikakve ideje napadaju sve što se u Srbiji radi. Mi kada ovde govorimo, da, definitivno moramo da uskladimo naše zakonodavstvo sa evropskim, to proističe iz naše obaveze i naravno da će akcize određenih jačih alkoholnih pića otići na gore. Niko ne govori sa druge strane o tome koliko Srbija poslednjih godina upravo ulaže preko Ministarstva poljoprivrede, preko Uprave za agrarna plaćanja konkretno u domaću poljoprivrednu proizvodnju, pogotovo kada je reč o proizvođačima alkoholnih pića. Kada o tome govorimo, ne možemo da se ne podsetimo činjenice da je prehodna godina i ova godina rekordna po iznosima koje država daje preko Ministarstva poljoprivrede, upravo za podsticaje poljoprivrednicima i generalno ljudima koji proizvode rakiju. Ove godine, i ministar zna, mi smo izdvojili rekordna sredstva. Svaki korisnik može da ostvari pravo na državne subvencije, od 400.000 do 40 miliona dinara. To je skoro 400.000 evra koje mogu proizvođači rakije i alkoholnih pića da povuku iz budžeta i to nikada ranije nije bio slučaj. Mi ne možemo da ne konstatujemo da nikada ranije niste imali ovako velika ulaganja države, ne samo u puteve, infrastrukturu, nego konkretno u poljoprivredu i u sve ono što nam danas u Srbiji treba. Vidite i sami, govorimo o poljoprivredi kao o nekoj razvojnoj šansi. Ovde danas konkretno o jakim alkoholnim pićima. Dakle, ako vam država daje 400.000 evra pomoć ljudima koji se bave tom proizvodnjom to je da obnovite i proizvodnju, da kupite nove mašine, kazane, da gradite objekte, 60% tog novca je bespovratno. Dakle, apsolutno kada govorimo o akcizama, o porezu, o svemu što danas ovde imamo na dnevnom redu, naravno da su nam porez i akcize potrebni da bi punili budžet iz koga ćemo kasnije da finansiramo sve te projekte i da unapređujemo položaj svakog čoveka u našoj državi. Ne bi bilo ni puteva, ni bolnica, ni škola, ne bismo imali ni ovako visoku stopu vakcinisanih da nemamo stabilnu finansijsku situaciju, a to znači stabilne poreze, stabilne akcize itd. Moram da napomenem da država time što pomaže proizvođače srpske rakije, direktno pomaže nešto što je nacionalni brend u našoj državi. Ne možemo da budemo na začelju po cenama. Mi sami sebe obesmišljavamo i naše nacionalno piće, ako ga stavljamo u rang, znate i sami za koliko se prodaje na crno, za 300, 400 dinar litar najbolje srpske šljivovice. Naravno da ćemo akcizama da podstaknemo da ljudi koji proizvode rakiju, da je proizvode i prodaju na jedan bolji način, da im država pomaže da plasiraju svoj proizvod i da litar srpske rakije mora da košta isto koliko i litar viskija. Ne može da košta litar viskija više nego litar dobre rakije. Vi znate, prosto, nije normalno da voćni derivat bude jeftiniji nego žitni i šta sve stavljaju tamo u viski. Imamo nacionalno blago, dakle, srpska rakija treba da se podstiče, država podstiče, daje novac upravo da se proizvodi ovde nešto što i stranci doživljavaju kao naš najveći nacionalni brend. Mi to danas, kažem još jednom, podstičemo. Država ima novca, daje novac svima koji žele da proizvode rakiju, dajemo neverovatne iznose, nigde u Evropi nemate ovako visoke podsticaje, da vi možete da povučete od države 400.000 evra, 60% bespovratno. Dakle, upravo država želi da ovim svojim podsticajnim merama da do znanja da je poljoprivreda naša razvojna šansa, da ljudi koji se bave proizvodnjom rakije imaju od države pomoć, ali naravno da akciza mora to sve da prati, zato što nije država jedan ćup iz kog mi vadimo pare i dajemo ljudima, dajemo infrastrukturi, gradimo bolnice, dakle, moramo da imamo jednu jasnu poresku politiku, akcize naravno da su u tom smislu neophodne da bismo mogli sve ovo da finansiramo. Još jednom kažem, mi ćemo glasati u danu za glasanje za sve ove predložene izmene i dopune zakona, zato što su one prosto usklađene sa evropskim zakonodavstvom, na taj način mi harmonizujemo naše zakonodavstvo sa evropskim i to je neophodno zbog našeg članstva u Evropskoj uniji. Kao što je i predsednik rekao, očekujemo u junu već otvaranje klastera 3 – za pridruživanje. To smo čekali cele prethodne godine, uporno smo, vredno radili ovde i sve ove izmene i dopune zakona koje danas usvajamo usmerene su ka tome da što brže uđemo u Evropsku uniju, a to znači da imamo što brže i taj standard o kome govorimo, a to je evropski standard života, koji svi ovde želimo. Još jednom, glasaćemo za sve ove tačke na dnevnom redu. Pozdrav.
Zahvaljujem, kolega Dabiću. Sledeći na listi je gospođa Milanka Jevtović Vukojičić.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Republike Srbije, pred nama se danas nalaze dva zakona – Zakon o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti i Zakon o izmenama i dopunama Zakona o akcizi. Poslanička grupa „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, nema dileme, u danu za glasanje podržaće oba zakonska rešenja, iz prostog razloga što i jedno i drugo zakonsko rešenje poboljšava kvalitet života svakog našeg građanina, pojednostavljuje sve administrativne procedure u skladu sa planom Vlade „Stop birokratiji“, ali takođe kada su u pitanju akcize stvaraju se uslovi za izgradnju novih auto-puteva, novih škola, novih bolnica, jer znamo da prihodi od akciza jesu budžetski prihodi. Ono što želim da istaknem, a to je Zakon o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti, mogu da kažem sa današnjeg aspekta, a to je naravno zahvaljujući politici Vlade i politici Aleksandra Vučića i procesu digitalizacije naše zemlje, naša zemlja danas i do 2012. godine, kada je u pitanju digitalizacija, nije ista zemlja. To je potpuno različita zemlja. Naravno, želim da pohvalim ove izmene i dopune Zakona o ličnoj karti, zato što se vidi da je Ministarstvo sagledalo sve one nedostatke koji mogu biti otežavajući za građane, a u cilju izrade ličnih karata, posebno na onaj deo koji se odnosi na gubitak lične karte i na sredstva koja su građani bili dužni da izdvoje kako bi ih objavili u „Službenom glasniku“ najpre, a zatim, naravno, podnosili zahtev za ličnu kartu. Ovim izmenama i dopunama zakona pokazuje se na Ministarstvo unutrašnjih poslova, Sektor za izradu ličnih karata, služi i interesima građana Republike Srbije, servis je za građane Republike Srbije, radi poslove umesto njih, odnosno oni koji izgube ličnu kartu oglašavanje nevažećom, objavljivaće se nakon donošenja rešenja na zvaničnoj stranici Ministarstva unutrašnjih poslova. Ne mogu a da se ne podsetim do 2012. godine kakav je to postupak za izdavanje ličnih karata bio za naše građane. U najmanju ruku mogu da kažem da su naši građani do 2012. godine morali da uzmu godišnji odmor ili neplaćeno odsustvo da bi odlazili od šaltera do šaltera, da bi odlazili u druge gradove u kojima su rođeni ili gde su upisani u matične knjige državljana da bi tu hrpu papira doneli nadležnoj policijskoj stanici, odeljenju za izradu ličnih karata, a naravno nakon toga dugo čekali. Znači, to je bio postupak izrade ličnih karata u vreme vladavine Dragana Đilasa, pljačkaša narodnih para. Ali to nije sve, postojalo je i 30.000 građana Republike Srbije u vreme nenarodnog režima Dragana Đilasa, pljačkaša narodnih para, koji čak nisu ni imali pravo na ličnu kartu, jer jednostavno su postojali, ali pravno nisu postojali, nisu bili upisani ni u matične knjige rođenih, ni u matične knjige državljana, nisu imali pravo na lične karte, a samim tim Dragan Đilas im je ugrozio osnovna ljudska prava, pravo na identitet, pravo na zdravstvenu zaštitu, pravo na školovanje. Sva sreća, građani Republike Srbije su prepoznali snagu Srpske napredne stranke, mi smo te zakonske propise izmenili, izmenili smo Zakon o vanparničnom postupku i sada najveći broj tih građana ostvario je pravo na lični dokument, odnosno na ličnu kartu, koja je polazna osnova za ostvarivanje drugih prava, posebno kada su u pitanju prava iz upravnog postupka. Ovim predlogom zakona, izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti, i te kako se vodilo računa i o interesima maloletnih lica, onih lica od 16 do 18 godina, u tom smislu što su oni u skladu sa zakonom dužni da imaju ličnu kartu i predviđeno je da je za izdavanje lične karte potrebna saglasnost samo jednog roditelja, bez obzira da li on vrši roditeljsku dužnost. To svakako jeste u interesu ovih maloletnih lica, jer znamo da veliki broj ovih maloletnih lica školuje se van grada, odnosno van opštine u kojoj živi, da putuje sredstvima javnog prevoza, da izlaze naveče i da svakako neposedovanje lične karte je prekršaj. U tom smislu, to je svakako veliki pomak. Takođe moram da istaknem da, kada je u pitanju ekonomski napredak zemlje, Srbija krupnim koracima korača u pravcu onih zemalja koje su zemlje pobednici. Srbija prvi put na čelu sa Aleksandrom Vučićem pohvaljuje se i rezultatima koji su stvarni i realni u svim segmentima našeg društva, a jedan od ciljeva koji je zacrtan, naravno, da bi zemlja bila zdrava, koji je zacrtao predsednik Aleksandar Vučić, to je odlučna i organizovana borba protiv mafije, kriminala i korupcije. Ministarstvo unutrašnjih poslova, kao prvo na braniku, je svojom izvrsno izvedenom akcijom u hapšenju i privođenju kriminalne grupe Belivuk-Miljković pokazalo da niko nije jači od države i da svi oni koji se bave kriminalom i monstruoznim radnjama moraju biti privedeni pred sud pravde. Dvadeset prvi maj u Priboju je bio veliki dan. Dana 21. maja Priboj, koji su do 2012. godine, u vreme vlasti žutog tajkunskog preduzeća, nazivali dolinom gladi, obišao je predsednik Republike Aleksandar Vučić. U Priboj i Prijepolje, opštine Zlatiborskog okruga, uglavnom su ranije dolazili predsednici država u vreme njihovih kampanja i u vreme tih kampanja uglavnom su građanima nudili laž, besmislice i obmane, samo dok prođe glasanje. Ovog puta građani Priboja i Prijepolja sa velikim zadovoljstvom i velikom srećom dočekali su najvećeg državnika Aleksandra Vučića, koji je i te kako znao da prepozna značaj ovih opština u jugozapadnom delu Srbije, i te kako znao da pomogne u osnaživanju ovih opština, kako bi se građani koji žive i u Priboju i u Prijepolju zadržali i živeli u svojim opštinama. Moram da istaknem da je u vreme žutog tajkunskog preduzeća do 2012. godine sedma hiljada radnika FAP-a uglavnom proglašavano tehnološkim viškovima, a oni koji su ostali da rade nisu im isplaćivane plate, nisu im uplaćivani doprinosi i porezi za PIO, nisu imali overene zdravstvene knjižice ni oni, ni njihova deca, a naravno FAP je imao i ogromna dugovanja na primer za plaćanje električne energije. Još 2012. godine predsednik Republike Aleksandar Vučić prepoznao je strateški značaj opštine Priboj i zahvaljujući pre svega njegovoj politici, njegovom angažovanju Fabrika automobila, jedan deo, zahvaljujući narudžbinama iz Ministarstva odbrane, a nadam se sada i iz Ministarstva policije, proizvodio je kamione, a danas proizvodi i borbena vozila upravo za potrebe vojske i policije, a sve na osnovu vizije i ideje Aleksandra Vučića. Posle 40 godina u Priboju Aleksandar Vučić prisustvovao je otvaranju fabrike nemačkog investitora koji zapošljava 400 radnika, 70% radnika su žene. Inače, fabrika je rađena po najsavremenijim evropskim standardima. Takođe, sem ove fabrike gde je investitor nemački, u Priboju je otvoren i hotel i to privatni hotel „Termo 36.6“ inače temperatura banjske vode u Pribojskoj banji. Taj hotel otvorio je Pribojac, čovek koji je godinama radio u inostranstvu i rešio je da se vrati u Priboj i da uradi nešto za svoj grad da otvori ovaj hotel. Ono što još značajno prilikom posete predsednika Aleksandra Vučića, a u cilju daljeg ekonomskog jačanja ovih opština i Priboj i Prijepolje, istakao je da će ove opštine biti priključene na gas, što svakako jeste jedan od uslova dolaska investitora, ali je ono što je značajno za Pribojce, obećao već od 1. oktobra gradnju puta Kokin Brod – Priboj u koji će država uložiti osam miliona evra. Građani Srbije, a i građani Zlatiborskog okruga dobro znaju u budućnost njih i njihove dece može ih voditi samo politika Aleksandra Vučića zato ona nema alternativu. Zahvaljujem.
Hvala, gospođo, Jevtović Vukojičić. Reč ima prof. dr Vladimir Marinković.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre Mali, gospodine Laziću, dame i gospodo narodni poslanici, ja sam jako inspirisan ovim govorima mojih kolega, posebno Đorđa Dabića i Milanke Jevtović Vukojičić i nama svima ovde i u Beogradu i u celoj Srbiji treba da bude puno srce zbog toga što naša zemlja predvođena Aleksandrom Vučićem i Vladom Republike Srbije po prvi put gotovo u bližoj istoriji u prethodnih nekoliko decenija vodi računa o delovima Srbije, kao što je to zapadna Srbija. Mislim da to prethodnim režimima nije bilo ni na mapi, nisu znali, niti su ikada bili ni u Prijepolju, ni u Novoj Varoši, ni u Priboju, apsolutno ih nije interesovalo sve što izlazi iz okvira kruga dvojke, a mi danas možemo da svedočimo tome da posle onoga što su oni doneli, a to su ti novi termini preduzeća u restrukturiranju, nezaposleni radnici, neuspele privatizacije, imamo otvaranje novih fabrika, nove grinfild investicije u tim gradovima i u tom regionu, imamo strane direktne investicije, imamo puno potencijala, da posebno mladi ljudi koji žive u tim gradovima i u tom kraju ostanu tamo, iskoriste sve moguće potencijale koje taj kraj i koje taj region imaju. To je ono što jeste i što predstavlja suštinu naše politike, suštinu politike SNS da zadržimo naravno mlade ljude ovde, pospešimo i da investiramo što više u obrazovanje, u nauku, u nove tehnologije i da stvorimo takav ambijent da u svim delovima Republike Srbije može dobro i kvalitetno da se živi i da mladi ljudi nemaju nekakve apsolutno potrebe da dolaze iz nekog Priboja, Prijepolja ili bilo kog drugog grada zapadne, istočne, južne Srbije u Beograd, nego da mogu da ostanu na svojim ognjištima da rade i da pošteno, časno i dostojanstveno žive od sopstvenog rada. Prvi put imamo priliku, naravno zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću, koji je imao i koji ima jasnu strategiju ravnomernog regionalnog razvoja i zato imamo isti značaj otvaranje fabrike i prosperitet kako građana u Beogradu, građana u Novom Sadu, tako i u svakom delu Republike Srbije. Da li se radi malo ili velikoj opštini, gde god da se ona nalazi, ono što jeste suština naše politike da u svakoj opštini koliko god ona mala bila ili imala mali broj stanovnika, otvorimo po jednu fabriku i dovedemo put do tog mesta, da izgradimo infrastrukturu. Možemo da zamislimo kakva je reakcija građana istog tog Prijepolja, Nove Varoši, Priboja, kada im je pomenuto i kada je izvesno sada da će biti sprovedena i gasifikacija u njihovom regionu. Mislim da je im je to neko pomenuo pre šest, sedam ili osam godina, mislim da bi oni to gledali kao na naučnu fantastiku s obzirom koliko je ova država i koliko je taj prethodni režim apsolutno mislio ili ulagao u nerazvijene delove Republike Srbije. Ova vlast ima jasnu strategiju, ima jasan cilj, ima dovoljno znanja, dovoljno ljudi koji žele da se pobrinu da svaki deo Srbije može na jedan dobar i kvalitetan način da se razvija. Naravno, kada govorimo o Zakonu o ličnim kartama, tu govorimo o tome da MUP Republike Srbije i samo Ministarstvo unutrašnjih poslova se prilagođava politici Vlade Republike Srbije koja za cilj ima da državna uprava, odnosno birokratija bude brža i da bude na usluzi građanima i privredi, što predstavlja naravno ključni aspekt njihovog postojanja i njihovog delovanja s obzirom da mi hoćemo da napravimo takav ambijent da kroz digitalizaciju, kroz pospešivanje i ubrzanje svih mogućih procesa i procedura u okviru naše državne uprave i odnosa sa građanima i privrednom, da to teče na taj način da građani i privreda troše što manje vremena na takve stvari, a da se naravno okrenu ka stvarima koji stvaraju određenu dodatu vrednost. Mi smo to pokazali, s obzirom da je Srbija postala ekonomski lider regiona i da je postala zemlja u koju svi investitori širom zemaljske kugle rado dolaze i rado investiraju svoj kapital. Naravno, moram da kažem da je MUP postavilo jako dobre temelje koji se tiču onoga što je možda u ovom trenutku najbitnije za našu nacionalnu bezbednost i najbitnije za dalji razvoj države, a to je jedna bespoštedna i beskompromisna borba protiv organizovanog kriminala, protiv korupcije i zaštita Srbije u svakom domenu i zaštita naših nacionalnih interesa. Ono što je MUP Republike Srbije uradio u prethodnih nekoliko meseci, imajući u vidu da je razbio kriminalni klan Belivuk - Miljković, imajući u vidu da je potpuno devastirao sve te mafijaške elemente koji su za svoj krajnji cilj imali eliminaciju, odnosno ubistvo predsednika Aleksandra Vučića i eliminaciju njegove porodice, govori o tome da postoji jasna politička volja, kada je u pitanju zaštita nacionalnih interesa, kada je u pitanju zaštita najbitnijih institucija Republike Srbije. Ostaje samo da vidimo u narednom periodu kako će se i pravosudni i sudski organi ponašati u ovom slučaju, s obzirom da mi očekujemo u parlamentu efikasnu reakciju i očekujemo da budu izvedeni pred lice i pred sud pravde, svi oni koji su učestvovali u ovome i oni koji su izvršioci i oni koji su politički mentori, a da na kraju krajeva saznamo i ko su mentori koji su došli i koji su naravno bili deo ove akcije, a deo su regiona i deo su onih struktura koji nisu involvirani u našoj zemlji nego im je u interesu da Srbija ne bude jaka. Nije im u interesu da Srbija promoli malo više glavu, nije im u interesu da Srbija bude ekonomski lider regiona, da bude prva po procesu vakcinacije i imunizacije, da bude prva po privrednom rastu, već naravno žele da u teritoriju zapadnog Balkana naprave takvom da bude jednaka u određenom siromaštvu i da bude jednaka u neuspehu. Srbija je, na sreću građana Republike Srbije i na sreću same države i naše budućnosti, izašla iz tih okvira zapadnobalkanskih država. Mi možemo da očekujemo privredni rast od 6% u ovoj godini. Ministar Mali je danas najavio da ćemo početkom juna imati novi ugovor, odnosno novi sporazum sa MMF-om. Da budem jasniji, zbog građana Republike Srbije i naših gledalaca, taj sporazum ne predviđa nikakav novac, nikakve pozajmice, nikakve kredite, već savetodavnu ulogu MMF-a, a koliko je značajna uloga MMF-a govori i ta činjenica su ti sporazumi toliko važni da svaki ozbiljan investitor koji želi da investira u zemlju, on pogleda i ono što je jedna od prvih stvari koje proverava kada je u pitanju planiranje određene investicije je to da li ta zemlja ima dobre i koliko duboke odnose sa MMF-om. Vi imate onda i tu situaciju i primer da kada smo sklapali strateški sporazum sa UAE da je jedan od preduslova za sklapanje ovog posla veka, istorijskog posla, bio taj da je Srbija ekonomski i finansijski stabilna država i da ima sporazum, između ostalog, sa MMF-om. Naravno, što je dalje opredelilo sve ono što se dešava u našem gradu i u našoj zemlji po pitanju investicija, po pitanju velikih kapitalnih projekata i naravno po pitanju infrastrukture. Završiću time da kažem i apelujem na ministra unutrašnjih poslova da bude odlučan i da bude efikasan kao što je to pokazao da ume i može u prethodnih nekoliko meseci. To jeste čvrstina, to jeste stub naše države. S druge strane, predsednik Republike Srbije je imao nekoliko diplomatskih pobeda u samo nekoliko proteklih nedelja, podsetiću građane Republike Srbije na Samit na brdu kod Kranja, gde je jednostavno pokazao koliko je danas Srbija suverena država, koliko ima integriteta i koliko je on kao lider neko ko ima integritet u međunarodnoj zajednici, da je po pitanju onih čuvenih non-pejpera, protivljenja određenog dela međunarodne zajednice, tzv. i promeni, izmeni granica rekao – da, mi prvi podržavamo taj pricnip međunarodnog prava i obaveza država da jednostavno se poštuju međunarodno priznate granice i sve one države i sve ono što je propisano konvencijama UN. Dakle, nije poklekao pred bilo pred bilo kakvim pritiscima iako je naravno tamo bilo jako puno izazova i jako puno potencijalnih konflikata i govorim o tome da je Srbija posle više decenija država koja nije parija, država koja se ne protivi svemu, nego imamo odlične inicijative, podržavamo dobre inicijative, podržavamo regionalnu integraciju, podržavamo regionalnu saradnju i to naravno velike sile i sve one koji se u tom domenu ne slažu sa nama po pitanju, recimo, Kosova i Metohije moraju da priznaju i moraju da kažu da je Srbija dobar i naravno pouzdan partner. Posle toga moram da pomenem i sastanak sa generalnim sekretarom NATO-a, posle tog sastanka sa gospodinom Stoltenbergom je obezbeđeno i poslata jedna jasna poruka srpskom narodu na Kosovu i Metohiji, ali i Albancima na Kosovu i Metohiji da će Srbija žestoko da brani sopstvene interese i da ništa neće prepuštati slučaju i mi smo dobili jasna obećanja od NATO-a da apsolutno nema nikakve namere, niti bilo kakvih indicija da snage KFOR-a mogu da napuste teritoriju Kosova i Metohije i prepuste je ROSU jedinicama ili tzv. kosovskoj službi bezbednosti. To je jedan vrlo težak posvećen svakodnevni rad, pun izazova, koji naravno ne sme da bude opterećen, ovde unutrašnjim nestabilnostima ili ne daj bože, akcijama koje su bile planirane i kako je sam predsednik države rekao i eksperti u toj oblasti, falilo je samo nekoliko dana za scenario koji ne bi bio dobar i koji bi potpuno uništio budućnost Republike Srbije, tako da vam ministre, Vulin, čestitam i na ovoj akciji od vikenda kada smo imali jednu situaciju ovde u Beogradu, da pošaljemo lošu poruku svima onima koji na Beograd danas gledaju, kao na jedan jedinstveni turistički i ekonomski, politički centar u ovom regionu. Ta reakcija je bila onako kako priliči jednoj ozbiljnoj i pravnoj državi, i ovo je poruka svima koji žele da naruše takav imidž i takav integritet, i našeg glavnog grada i cele države. Naravno, mi ovde kao većina u parlamentu, kao SNS, sa našim koalicionim partnerima, davaćemo snažnu podršku u toj borbi protiv organizovanog kriminala i korupcije i obezbedićemo i radićemo na obezbeđivanju svih uslova da predsednik naše države može na najbolji mogući način i najkvalitetniji način, da se bori za srpske nacionalne interese. Hvala.
Hvala profesore Marinkoviću. Reč ima ministar Vulin.
Poštovani predsedavajući, gospodo potpredsednici, potpredsednice, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo narodni poslanici, dame i gospodo, drugarice i drugovi, meni je zadovoljstvo što ću imati priliku da u preostalom vremenu raspravu branim, zakone koje je Vlada iznela pred vas, iznela pred građane Srbije, ali isto tako da čujemo argumente, zašto ovi zakoni treba da budu bolji, šta treba da promenimo, kako treba da ih učinimo tekstom koji će ljudima menjati život na bolje. Ja verujem da ovi zakonski tekstovi, ljudima menjaju život na bolje, da ih oslobađaju od nepotrebne birokratije, da prilagođavaju pravo životu, a ne život pravu i to uvek mora biti vrlina svakom zakonodavnog rada. Hvala vam i za to što ste pomenuli, sve ovo što se dešavalo proteklih nedelja, jeste i to je tema, i uvek treba raspravljati, jer ako neće Narodna skupština raspravljati o tome, kakav je naš spoljno politički položaj, kako se vodi ova zemlja, u kom pravcu ide ova zemlja i onda ne znam ko je drugi kvalifikovan da to radi, a sigurno nisu nekakve grupe koje sebe proglase skupštinama, pa viču na trgovima i daju sebi legitimitet koji im nisu dali birači. Znate, predsednik Aleksandar Vučić, nije doživeo već je izborio nešto o čemu nismo mogli ni da sanjamo, pre 2012. godine, a to je da se jedan predsednik, članica EU i članica NATO pakta, mislim na Miloša Zemana, izvine za bombardovanje Srbije. Naši prethodnici Aleksandra Vučića su išli okolo i izvinjavali se kome su stigli, a ko je hteo da ih sasluša, oni su se izvinili. Ko je hteo da im da toliko vremena, da se predstave, oni su se i izvinili, od Havijera Solane, koga su čekali, još rane nisu zarasle kako treba, još se pušilo od bombardovanja, čekali su ga na crvenom tepihu. A mi smo doživeli to da je predsednik Republike Srbije, Aleksandar Vučić, izborio ne dobio, nego izborio to da se predsednik jedne NATO države izvini za bombardovanje i zločine i zlo koje je učinjeno ovoj zemlji. To nije slučajno i to je plod uporne i strpljive borbe, to je nešto što ja nisam mogao ni da pomislim da ću doživeti 2012. godine, kada sam prvi put otišao u Brisel, i kada smo samo dobijali papire, na koje nismo trebali da stavimo ni potpis, već samo da ih sprovedemo, jer potpis na te papire su stavili naši prethodnici, da uvedu granice, da ukinu tablicu, da ukinu srpska dokumenta i da ukinu sve što je srpsko na prostoru KiM. Godine 2012. da mi je neko rekao da će se šef jedne NATO države, izviniti srpskom narodu i predsedniku Republike Srbije, rekao bih da je to lepa želja i lepa ideja, ali da se to neće nikada desiti. I evo, desilo se. I nije se desilo, nego se to izborilo. Možete vi da kritikujete predsednika Vučića koliko hoćete, ali ovo je istorija i ovo će ostati zapisano u istoriji, niko se nije izvinio onima koji su se izvinjavali za tuđe zločine, kao da su naši, već se izvinio čoveku koji nije dopustio da država Srbija i srpski narod, budu označeni kao genocidni. To će ostati zapisano u istoriji. Veoma sam ponosan što zajedno sa vama delim tu čast koju su nam dali građani Srbije da učestvujemo u vođenju srpske države koja je počela da bude tako vredna i tako hrabra. Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam pred vama za svako objašnjenje, svako pitanje i naravno očekujem od vas plodnu i uspešnu diskusiju. Hvala vam.
Hvala, gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Zoran Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Orliću. Uvaženi gospodine ministre sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, građani Republike Srbije, već so imali prilike da čujemo od uvaženih kolega o rezultatima koje je Republika Srbija ostvarila u procesu digitalizacije. Ono što želim da kažem da je sam taj proces digitalizacije koji je započet zahvaljujući politici predsednika Aleksandra Vučića dao rezultate i u ovo vreme korone, posebno u segmentu borbe protiv korone kada je u pitanju vakcinacija. Inače, Republika Srbija uložila je dosta sredstava u razvoj digitalne ekonomije. Dosta sredstava je uloženo u podsticanje mladih inovatora, ljudi koji se bave IT sektorom, zbog čega i sam IT sektor daje značajan doprinos našem BDP, ali i procentima rasta našeg BDP za koje, kao što znate nije samo prognoza koju je Vlada Republike Srbije dala već i međunarodne institucije da će do kraja ove godine iznositi 6% realni rast. Država je uložila dosta sredstava i u izgradnju Državnog data centra u Kragujevcu koji će pomoći daljem procesu digitalizacije, jer smo stvorili uslove da možemo i kao država da pružamo usluge drugim privrednicima i društvima kada je u pitanju skladištenje samih informacija, ali takođe daće i dalji zamajac razvoju portala eUprave preko koje, kao što vidimo su značajno pojednostavljene same procedure uz pomoću kojih građani Republike Srbije mogu da ostvaruju svoja prava, među kojima su i neki od kolega spomenuli i kada je u pitanju postupak upisa dece u vrtić, upisa dece u škole itd. Učinjeno je dosta kada govorimo i o razvoju ekonomije, u procesu komunikacije između poslodavaca, komunikacije sa državnim institucijama, a sada idemo korak dalje, idemo sa izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti, da idemo u korak sa vremenom i da našu samu ličnu kartu, koju kao što znate sami koristimo čipovanu već duži niz godina, unapredimo kako bi građani mogli svoja prava efikasno da ostvaruju. Ovde je bilo diskusije na temu šta je to izmenjeno, ali ću ja to svakako ponoviti. Prvenstveno kada govorimo o licima koja izgube svoje lične karte, ranije procedure su bile da su morali da prijave nadležnoj policijskoj upravi, nakon toga da kroz plaćanje takse saopšte da je lična karta nevažeća preko „Službenog glasnika“. Sada se to prekida zahvaljujući programu koji je Vlada Republike Srbije sprovodi, koji se naziva „Stop birokratiji“, jer će ovu obavezu imati MUP koje će na svojoj veb prezentaciji, naravno u skladu sa procesom digitalizacije o kome pričamo, objaviti po prijavi nestanka lične karte, da je ta lična karta nevažeća. Kada govorimo o starijim maloletnicima, osobama starijim od 16 godina sada će svoje pravo na ličnu kartu moći efikasnije i bolje da ostvare zato što je dovoljno da samo jedan roditelj podnese zahtev za dobijanje lične karte i to roditelj koji je dobio pravo starateljstva, čime ćemo unaprediti sam ovaj proces. Ono što je jako bitno da kažemo da sada lična karta postaje i sadržaće u sebi sertifikate koji se odnose na važeći potpis samog građanina, koji će olakšati podnošenja zahteva preko samog portala E-uprave, ostvarivanja prava na taj način smanjujemo gužve, smanjujemo potrebu da ljudi za određene zahteve izlaze, idu do šaltera i da svoje vreme na taj način troše, kao što su kolege govorile ranije u vreme ljudi koji nisu ni razmišljali kako da poboljšaju život građana u vreme žutih tajkuna, nije ih to bilo briga, bilo im je važno da samo svoje džepove napune, a uopšte nisu vodili računa o tome kako građani mogu efikasno da ostvare svoja prava, pored toga da efektivno koriste svoje vreme koje imaju, a ne da troše slobodne dane na poslu kako bi proste stvari koje država treba njima da pruži da ostvare. Ono što je jako bitno da napomenemo da će sada u formi lične karte biti ubačen i podatak vezan za prebivalište. To do sada nije bilo, ali je jako važan i zbog pravne sigurnosti poslova koje će građani obavljati da samo ova informacija bude tu dostupna. Takođe, ono što je jako bitno, sve ove novine će obezbediti garantovanje bezbednosti pouzdanih samih procedura, a posebno kada govorimo o tim elektronskim potpisima građana, ali takođe pravnu sigurnost građana Republike Srbije, što je jedan od važnih segmenata politike SNS koju ona sprovodi. Kada govorimo o Zakonu o akcizama, uvažene kolege su govorile, i kolega Dabić i kolega Arsić o onome što očekujemo svakako od ove opozicije u narednom periodu kada su u pitanju ove izmene, ali svakako ovo je još jedan od dokaza da mi kao država idemo odlučno ka EU i da naše propise usklađujemo sa direktivama EU, ali pored toga, ovo je inače jedna od obaveza koju smo preuzeli i potpisivanje Sporazuma o pristupanje samoj EU, čime ćemo i te principe ispoštovati. Za razliku od nekih prethodnika koji su sada u opoziciji, koji su sada našli da govore, u jednom trenutku o tržišnoj ekonomiji, u jednom trenutku o nekakvoj socijalističkoj planskoj privredi mi smo ovde da obezbedimo poštovanje punih principa kada govorimo o tržišnoj ekonomiji i da svim učesnicima na tržištu obezbedimo jednake uslove za poslovanje, ali svakako da kao država pomognemo prosperitetnim granama, o čemu je govorio uvaženi kolega Dabić kada govorimo o poljoprivredi i poljoprivrednim proizvođačima, da potencijale kao država imamo možemo maksimalno da iskoristimo i da to plasiramo na tržištu EU, koje uzgred rečeno, inače naš najveći partner kada govorimo o spoljnotrgovinskim aktivnostima, inače, to je ogromno tržište koje trebamo svakako da osvajamo i kvalitetom i našim brendovima kojima možemo zaista da se pohvalimo. Svakako da ćemo mi ove predloge kao poslanička grupa apsolutno podržati i bilo koje druge predloge koje se odnose na dalju reformu i unapređenje ambijenta kada je u pitanju Republika Srbija, i o poslovanju i o daljem životu građana. Ono što želim da napomenem i zbog samih građana Republike Srbije je da upravo zahvaljujući ovakvim reformama koje su sprovedene u periodu od 2012. a, posebno 2014. godine, mi smo značajno napredovali kada je u pitanju i pristupanje EU, odnosno uskladili smo veliki broj segmenata i zakona kada su u pitanju direktive EU, što se od nas i očekivalo. Naravno, kada izvršimo komparaciju onoga što mi imamo danas i onoga što smo imali pre 2012. godine vidimo značajna poboljšanja. Inače, mogli smo da čujemo i našeg uvaženog predsednik Aleksandra Vučića juče koji je objavio značajan statistički podatak, a to je da smo u martu mesecu ostvarili prosečnu zaradu u Republici Srbiji od 555 evra, nešto što smo pre 2012. godine mogli samo da maštamo, a što je inače dvostruka veća vrednost od plata koje je tadašnji žuti tajkunski režim obezbeđivao građanima Srbije, ne samo ljudima koji su radili u javnom sektoru, već kada govorimo o tržišnom ambijentu koji je tu postojao. Tako da, lepo je predsednik rekao. Kada uporedi statistički, on je 2014. godine preuzeo premijersku funkciju. Tada je prosečna plata u Srbiji bila 330 evra. To vam je značajan kvantitativni skok kada govorimo i o primanjima građana, ali nije samo ovde reč o proseku statistici zarada, mi smo u periodu od 2012. godine do danas obezbedili i stabilan devizni kurs, nisku stabilnu inflaciju koja je, čak po određenim segmentima bolja i u odnosu na veliki broj zemalja unutar EU, stopa nezaposlenosti u Srbiji je manja od 10% i to je ostvareno u vreme pandemije, korona krize, kada u velikom broju zemalja ste imali otpuštanje ljudi gde su oni ostajali bez posla, gde ste imali rast stope nezaposlenosti. U ovom periodu smo ostvarili veliki broj, priliv direktnih stranih investicija, po čemu smo rekorderi i šampioni, posebno u regionu. To smo ostvarili i prethodne godine, iako se takva jedna stvar nije mogla da očekuje, veliki broj novih fabrika, veliki broj novih radnih mesta koji su otvoreni. Tako da, ovde ne govorimo samo o kvantitativnom skoku kada su u pitanju zarade i određeni statistički parametri, već i o kvalitativnom skoku kvaliteta života građana Republike Srbije, na čemu se značajno radilo. Inače, vidimo da ove reforme koje smo sproveli, ali i proces digitalizacije su značajno doprineli u borbi protiv korone u ovom periodu. Država je, zahvaljujući svim ovim reformama obezbedila sredstva tako da imamo i dovoljne količine vakcina. Proces vakcinacije se uspešno sprovodi, razvili smo sistem zahvaljujući kome inače sam taj proces odlično teče i to je priznato i od strane naših ljudi i od strane ljudi van Srbije, ali, ono što je jako bitno da kažemo i od strane ovih opozicionara koji se svakim danom trude samo da kritikuju radi kritike, da napadaju, pljuju bez ikakvih argumenata, posebno našeg predsednika Aleksandra Vučića, ali i svakog onog ko podržava i ko pomaže da se njegova politika uspešno sprovodi. Imali smo najmanji procenat pada privrede prošle godine, upravo zahvaljujući tome što su te reforme sprovedene, zahvaljujući tome što postoji disciplina kada je u pitanju sprovođenje politike. Jako je bitno da kažemo da smo kao država imali dovoljno sredstava da tri paketa mera obezbedimo i građanima i privredi kako bismo ovaj period uspeli da prebrodimo zajedno. Ono što je sada jako bitno, što su i moje kolege potencirale, a i ja se pridružujem tom apelu, da se građani Republike Srbije odazovu vakcinaciji, posebno mlađe kategorije, zato što je vakcinacija najbolji način da pobedimo koronu, da sprečimo njeno dalje širenje i da polako krećemo da se vraćamo u onu normalu koju smo poznavali pre početka ove pandemije, pre 2020. godine. Svi ovi pokazatelji jasno govore o uspešnosti rada naše države. Ono što je još bitno da kažem je da nikada u našoj istoriji nismo imali osam auto-puteva koji se grade, nikada nismo imali veći broj gradilišta i projekata koji se realizuju, i to baš u vreme pandemije, kada je veliki broj država morao da povlači svoje investicije i nisu ih uspešno rešavali, a posebno sam ponosan na radove oko Moravskog koridora, s obzirom da sam Kruševljanin i ponosim se svakog dana kada prolazim putem za Beograd ili bilo gde i kada vidim kako ti radovi intenzivno napreduju. Apsolutno sam siguran i ubeđen u ono što je predsednik Vučić izjavio, da ćemo mi do kraja godine ostvariti prosečnu zaradu od 600 evra, da ćemo uspešno realizovati plan "Srbija 2025" do 2025. godine, kada će prosečna plata biti 900 evra, penzije 440 evra. Ono što je jako bitno da kažem to je da ćemo sigurno do kraja godine ostvariti taj rast privrede od 6%, realni rast privrede, a to nije samo nešto što mi tvrdimo, to je nešto što međunarodne organizacije tvrde i svaki put koriguju svoja predviđanja upravo zato što uspešno sprovodimo našu politiku. Na osnovu svega ovoga što smo odradili, učinićemo Srbiju posle 2025. godine zaista neprepoznatljivom u odnosu na period kakva je bila pre 2012. godine, a to je inače period koji se građani svakako trude da zaborave. Ali, ne smemo zaboraviti, moramo pamtiti šta su ljudi koji su tada vodili državu uradili, zato što takvim ljudima, poput Tadića, Đilasa, Jeremića i njegovih sadašnjih saradnika, Boška Obradovića i drugih, ne smemo dozvoliti da se ponovo vrate u fotelje i da nastave svoju pljačku koju su do tada sprovodili, jer jedino što je njih interesovalo u tom periodu jeste politika svog sopstvenog dubokog džepa, kako njega da napune, a kako će građani Srbije da žive i da li će moći da zadovolje svoje potrebe, apsolutno ih nije bilo briga. Oni mogu slobodno da nastave da se trude koliko god žele, i preko svojih medija i preko društvenih mreža i tužakanjima po inostranstvu i traženja sponzora po inostranstvu da se vrate u fotelje, ali na kraju građani Srbije su ti koji odlučuju ko će predvoditi ovu državu, a ja sam siguran da će građani na izborima potvrditi da jedinu pravu politiku sprovodi Aleksandar Vučić i da je to jedina prava politika koja može da doprinese da građani Srbije i Srbija napreduju ka boljoj budućnosti. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima prof. dr Ljubiša Stojmirović.
Poštovane koleginice i kolege, retko mi se pruža prilika da govorim o zakonima koji su na dnevnom redu, pa ću danas iskoristiti ovu priliku da nešto kažem i o ovim zakonima. Trudiću se da ne ponavljam ono što su do sada rekle moje kolege, već ću pokušati da kažem nešto što možda i nije rečeno. O Zakonu o ličnim kartama neću govoriti, jer tu zbilja nemam šta da kažem, mislim da je sve rečeno i da je sve poznato. Hteo bih da se osvrnem na ovaj Zakon o akcizama. Veoma sam iznenađen da nisam čuo ni jednog kolegu iz Valjeva, iz Čačka, nekog iz Bajine Bašte, nekog od mojih zemljaka sa juga, nekog Šumadinca, da kaže neku reč u zaštitu rakije, šljivovice, dunje, klekovače i ne znam koliko ima tih rakija po kojima je Srbija poznata i prepoznatljiva u svetu. Kada se sastanete sa nekim strancem i pođete u restoran, gde se obično i završavaju ti razgovori, svako od njih - slivovic, slivovic - svi znaju za te naše rakije kao nešto po čemu smo prepoznatljivi. E, sad, šta me iznenađuje? Iznenađuje me to što mi potcenjujemo ono što je naše dobro i po čemu smo prepoznatljivi. Evo, ja bih zamolio kolegu Dabića, ali izašao je, nije tu, ali voleo bih da mi kolega Dabić kaže gde se kupuje ta dobra srpska rakija za 300 dinara? Ja volim rakiju, volim da je popijem i znam mnogo ljudi koji su stručnjaci i razumeju se u rakiju. Koliko ja znam, ne možete da nađete i da kupite dobru srpsku rakiju, čistu, pravu, da nije neka brlja ili neki veštak, bez 10 evra. Shvatam da Srbija preuzima na sebe obavezu vezanu za želju da pristupi EU da usaglasi svoje zakone sa zakonima EU. I nemam ništa protiv toga. Ali, ima nešto drugo. Zašto bi Srbija svoj brend, svoju rakiju, koja je daleko bolja, po meni je tri koplja bolja od svih tih alkoholnih pića iz zemalja EU, ne volim viski, ne pijem viski, ali kad god me neko ponudi sa viskijem, ja kažem - ja sam seljak, Srbijanac, više volim rakiju, ako može rakija. Zato mislim da smo mogli da napravimo jedan mali otklon i da kažemo - zakon je predložen, usvaja se, itd. Ali, u završnim odredbama mogli smo da dodamo samo - ovaj zakon stupa na snagu nakon tri godine od ulaska Srbije u EU. E, sad, to ne važi samo za rakiju šljivovicu, ne šljivovicu nego uopšte za rakiju, danas je rakija na tapetu. Ali, mi ćemo biti uslovljeni od EU mnogo toga da prihvatimo što neće biti nama u korist. Mislim da nije dobro da mnogo rano poletimo i da prihvatamo sve te zakone, a da je naš ulazak u EU mnogo, mnogo daleko. To je jedan dobronamerni savet od jednog profesora univerziteta, pa kome se sviđa neka razmisli, a kome se ne sviđa, nemam ništa protiv. Hoću još nešto da kažem. Žao mi je što je ministar finansija otišao, ali tu su njegovi saradnici, pa verujem da je dovoljno i njima to da kažem. Ja sam imao čast i zadovoljstvo u toku svoje profesorske karijere da delim kabinet sa ljudima koji su veliki stručnjaci za finansije. To su bili Žarko Ristić, Slobodan Komazec, Dušan Jovanić, kolega Radojičić i to su ljudi od kojih sam zbilja mnogo naučio. Šta mi obični ljudi, a video sam danas i ovde većina vas je spominjala da svi očekuju od ministra finansija da im on omogući dostup novcu, da je on taj koji određuje kome će koliko, kada i kako ići taj novac i normalno je da neko ko je ministar finansija bude ključar kod koga je ključ od kase i da on taj novac raspodeljuje onako kako treba da se rasporedi. Šta mi obični ljudi mislimo o novcu? Većina nas kaže – pa šta, novac, to je samo običan papir, novac, to je metal neki. Novac nije važan, ali bez njega se ne može. Moramo da shvatimo da novac nije tako običan i tako jednostavan kao što mi govorimo. Novac je živo biće. On se rađa, stvaramo ga. On se razvija, raste, umnožava se. Novac traje. Dolazi u jednom trenutku i u situaciju gde stari, gde više ne vredi. Koliko imamo tih banknota kojima je prošao rok? Evo, sada je bio period kada se menjao švajcarski franak, koliko se sećam. Više ne važe određeni apoeni itd. On uvek ima svoj životni tok. Novac je živo biće i ja sam zato spremio jednu knjigu koju je napisao Andre Šeno, „Biće novca“ i hteo sam da je poklonim ministru Siniši Malom. Žao mi je što nije tu. Kolega Vulin, vama mogu da čestitam današnji praznik – Dan mladosti, a knjigu vam obećavam za jedan od drugih susreta. Nisam znao da ćete doći danas. Do sad sam podelio preko 6.000 knjiga u Srbiji. Par ministara sam ovde isto ne nagradio, poklonio sam im knjige. Vas ću, kolege iz ministarstva, da zamolim da vama predam ovu knjigu da je uručite gospodinu ministru. Pametan čovek uči od svakoga, na svakom mestu i u svako vreme. Verujem da će mu mnogo koristiti i da ovde ima mnogo lepih stvari o novcu, koje će i za njega biti nove i interesantne. Hvala na pažnji.
Hvala, prof. Stojmiroviću. Možete prići i da predate knjigu. Reč ima Vladica Maričić.
Hvala vam, gospodine potpredsedniče Narodne skupštine Orliću. Uvaženi ministre, uvaženi saradnici ministra finansija, kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, u prethodnim nedeljama i prethodnim mesecima usvojili smo sijaset zakona koji predstavljaju digitalnu agendu Srbije i pospešuju pristup građanima Srbije digitalnim uslugama sve pod parolom digitalne budućnosti Srbije. Upravo smo taj slogan „Digitalna budućnost Srbije“ prvi put upotrebili 2019. godine, na proslavi jedanaestog rođendana Srpske napredne stranke. Svi se sećaju onih kratkih spotova. U jednom od njih, gospodine Orliću, vi ste glasom pokretali leteći automobil, ne znam da li na posao sada dolazite tim letećim automobilom, mislim da ne, ali znam da se za građane Srbije mnogo toga i do 2019. godine, a naročito od 2019. godine promenilo što se tiče pristupa javnih usluga i generalno olakšavanju poslovanja kako građanima, tako i privrednim subjektima. Kada smo izlazili na izbore 2012. godine, mi smo tada pred građane Srbije izašli sa programom koji je podrazumevao Kancelariju za brze odgovore. To je bila jedna kancelarija, jedan šalter na kome su građani mogli jednim pojavljivanjem da završe apsolutno sve. Mnogi su tada govorili da je to nemoguće, da je to neostvarivo, da se država neće odreći kojekakvih taksi koje naplaćuje za izdavanje različitih uverenja, a ta uverenja ne služe ničem drugom da bi se podnela drugom državnom organu, kako bi se ostvarilo neko pravo ili iskoristila neka javna usluga. Novi Zakon o opštem upravnom postupku donet je 2016. godine, koji je u potpunosti promenio paradigmu rada uprave u Srbiji, državne uprave, gradske, i drugih imalaca javnih ovlašćenja. Građani više nisu kuriri, poštari, dostavljači tim organima, ne moraju da pribavljaju gomilu papira koje treba da prilože uz svoj zahtev za ostvarenje nekog prava, dovoljno je da se pojave na šalteru, podnesu zahtev, a onda taj organ koji sprovodi postupak, pribavlja uverenja i potvrde od svih drugih državnih organa koji vode javnu evidenciju. I tu nismo stali. I u mnogim lokalnim samoupravama otvoreni šalteri za brze odgovore, odnosno jedinstvena upravna mesta. U onima u kojima do sada nisu otvoreni, biće otvoreni u narednih godinu, dve. Šta je jedinstveno upravno mesto? To je baš jedna kancelarija, jedan šalter u zgradi, koji narod najčešće zove opština, gde se možete obratiti za sva prava i usluge koje ostvarujete kod te lokalne samouprave, od građevinske dozvole, do dečijeg dodatka. Jedno pojavljivanje, jedan zahtev. Ali, i reforma javne uprave i jedinstveno upravno mesto podrazumevaju fizički kontakt, podrazumevaju pojavljivanje građana, makar na tom jednom šalteru, a 2020. godina, doba korone, doba pandemije, pokazala nam je da neke usluge moramo početi da pružamo i digitalno. Oni građani koji su bili opremljeni digitalnim ličnim kartama, ličnim kartama sa čipom ili drugim digitalnim sertifikatima, koja su izdala druga sertifikaciona tela, npr. Privredna komora Srbije, vrlo lako su pristupali javnim uslugama iz svoje fotelje, preko svog računara. Imamo servis elektronske uprave, e-uprave, koji je jedan od najboljih u regionu, preko koga građani već sada ostvaruju mnoge javne usluge, a sa izmenom ovog zakona danas, Zakona o ličnoj karti, omogućićemo da građani koriste i one usluge koje do sada nisu mogli, a to su usluge koje podrazumevaju identifikaciju na daljinu, odnosno potpisivanje zahteva na daljinu. Ovaj zakon o kome danas raspravljamo, izmena Zakona o ličnoj karti, i zakon o kome smo prošle nedelje raspravljali, a to je izmena Zakona o elektronskom dokumentu, a pre dve nedelje, podsetiću vas, raspravljali smo o izmeni Zakona o pečatima državnih i drugih organa, svi ti zakoni omogućavaju adekvatan pravni okvir za potpunu digitalizaciju pružanja javnih usluga i ostvarenja prava građana u digitalnom svetu. Pored stvaranja adekvatnog pravnog okvira, Srbija gradi i potrebnu digitalnu infrastrukturu. Primer je Državni data centar izgrađen u Kragujevcu, koji je priključak Srbije i građanima Srbije za 21. vek, priključak za digitalnu budućnost, koja sledi u svim zemljama na planeti. Pred toga, Državni data centar je i granat našeg suvereniteta u tom digitalnom informacionom društvu, zato što se u njemu pohranjuju svi podaci, svi elektronski dokumenti iz rada javne uprave, koji su kodirani algoritmima koji su proizvod naše domaće pameti. Pored toga, Državni data centar predstavlja i platformu za implementaciju programa „Razvoja veštačke inteligencije“, kao i programa „Pametne Srbije i pametnih gradova“. One lokalne samouprave koje svojim građanima žele da ponude tzv. smart siti usluge ne moraju da grade sopstvenu informacionu infrastrukturu, dovoljno je da se obrate Državnom data centru i u saradnji sa Državnim data centrom realizuju te usluge. Kada govorim o informacionoj infrastrukturi, ne mogu a da ne pomenem i naučno-tehnološke parkove koje smo izgradili u Srbiji. Dolazim iz Niša. U Nišu je još početkom dvehiljaditih godina krenula priča o izgradnji Naučno-tehnološkog parka. Ideja je potekla sa univerziteta. A, mnogi političari do 2012. godine su obećavali novac i izgradnju i opremanje Naučno-tehnološkog parka, obećavali, ali nisu ispunili. Tu dolazimo do oktrobra 2016. godine, do održavanja sednice Vlade Republike Srbije u Nišu. Tada je predsednik Aleksandar Vučić bio predsednik Vlade i tada je sakupio vodeće ljude grada i predstavnike univerziteta i pitao šta je to razvojno što je potrebno gradu Nišu, pored izgradnje autoputeva i pored otvaranja fabrika, radnih mesta. Tada je pokojni profesor Goran Đorđević sa Elektronskog fakulteta, u ime grada i univerziteta, izašao pred predsednika Vučića i rekao da je to upravo projekat izgradnje Naučno-tehnološkog parka u Nišu i izgradnja laboratorijske lamele na Elektronskom fakultetu i predsednik Vučić je obećao. Neki iz akademske zajednice rekli su mi da su to obećanje prihvatili sa rezervom, baš zbog iskustava sa svim prethodnim vlastima od 2000. do 2012. godine. Ali, ubrzo je položen kamen temeljac i 2020. godine otvoren je i Naučno-tehnološki park u Nišu i laboratorijska lamela Elektronskog fakulteta. U to je država uložila 21 milion evra. I tamo već rade razvojne start-ap kompanije i tamo se gradi neka nova Srbija, neka digitalna Srbija. Tamo rade neki mladi ljudi koje će razvijati usluge i prodavati ih u celom svetu. U Srbiji već 70.000 ljudi, mahom mladih, obrazovanih, radi u IT sektoru i prosečna zarada u IT sektoru u Srbiji je preko hiljadu evra. I upravo zarade u IT sektoru, kao i zarade u mnogim drugim segmentima, što javnog, što privatnog sektora, omogućavaju da dođemo do cilja od prosečne zarade u Republici od 900 evra 2025. godine. Predsednik Vučić je juče objavio da je Srbija na dobrom putu, jer je prosečna zarada u martu mesecu iznosila 550 evra. A svi mi članovi SNS, glasači SNS, svi građani Srbije koji podržavaju politiku predsednika Aleksandra Vučića možemo biti ponosni na ono što je urađeno, jer svako ko nas pita, na ulici, preko interneta, šta je to što je politika Aleksandra Vučića i SNS, možemo rukom pokazati rezultate te politike. To su naučno-tehnološki parkovi, to su nove fabrike i nova radna mesta. To je osam autoputeva koji će se graditi u 2021. godini. To je ono na šta smo ponosni mi danas, a na šta će biti ponosne i naredne generacije. Zbog svega što sam rekao, kao i moje kolege iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, ja ću u danu za glasanje podržati reformske zakone koji su danas na dnevnom redu. Živela Srbija. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Vulin. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, pridružio nam se predsednik Narodne skupštine, pa da i to registrujemo, dakle, digitalizacija je veoma važan proces. Cela Vlada radi na njemu, ali evo ja sa velikim zadovoljstvom i ponosom mogu da kažem da je MUP prvo ministarstvo koje je sve usluge koje su na raspolaganju građanima obezbedilo, omogućilo da budu ostvarene digitalnim putem. Više od tri stotine različitih taksi, dozvola, ko zna kakvih papira i dokumentacije i dokumenata možete da dobijete od strane MUP, a da ni ne dođete u ministarstvo. Dakle, samo digitalnim putem. To nama starijima i znači i ne znači, ali ovoj novoj generaciji to sigurno znači i to govori koliko idemo u dobrom pravcu. Iskoristiću ovu priliku da se osvrnem i na ono što se desilo u subotu ispred Beton hale i uopšte na borbu protiv kriminala koji vodi MUP, ali ne vodi ga samo MUP, vodi ga i BIA uz ogroman lični doprinos Bate Gašića, vodi ga Tužilaštvo za organizovani kriminal uz zaista veliku ličnu hrabrost i profesionalnu hrabrost tužioca za organizovani kriminal gospodina Nenadića, vodi ga naravno i Javno tužilaštvo koje vodi Zagorka Dolovac, vodi ga čitavo naše pravosuđe, vodi ga čitavo naše društvo i na prvom mestu vodi ga predsednik Aleksandar Vučić. Borba protiv organizovanog kriminala je toliko uspešna zato što se možda po prvi put čitava država ponaša kao jedan aparat, jedna celina, jedan mehanizam, okupljena sa jednim ciljem da pobedimo i da u ovoj zemlji organizovani kriminal bude sveden na najmanju moguću meru. Organizovana kriminalna grupa Belivuk-Miljković, za koju je predsednik Vučić i rekao da će biti razbijena i kao što vidite njegove reči su se ostvarile, je grupa monstruma. To je zbir ljudi o kojima će se jednog dana pisati knjige kako je moguće da je neko mogao da bude tako monstruozan, kako je moguće da je neko tako mlad mogao da ima u sebi toliko zla. Kada počne suđenje, a odmah da vam kažem da je tužilac Nenadić veoma zadovoljan i kvalitetom i količinom dokaza koje smo već obezbedili, i kada se sve bude moglo pokazati javnosti, svi zajedno ćemo biti zgađeni načinom na koji su zločini vršeni i brojem različitih zločina, ali te grupe više nema. Ne sme se dozvoliti da se ikada više formira i ostvari grupa takve veličine, takve snage, takve brojnosti, takve surovosti i tako dugog životnog veka. Uspeh mene, vas i svakog sledećeg ministra unutrašnjih poslova i svakog sledećeg saziva parlamenta će se meriti po tome, kada je u pitanju borba protiv organizovanog kriminala, koliko će svaka sledeća grupa, koliko će svaka organizovana kriminalna grupa biti slabije organizovana, manje brojna i kraća u njenom veku, manje opasna. Po tome će se meriti moj, vaš i budući uspeh onih koji dolaze iza nas. Ogromnu podršku predsednika Vučića imamo i nije mnogo teško biti ministar unutrašnjih poslova i imati ovako dobre rezultate kada imate takvu podršku od samog vrha države i kada onda čitavo društvo stane iza vas. U subotu ta grupa huligana je obrukala i Crvenu zvezdu, koju mnogo volim, obrukala je naš Beograd koji svi zajedno volimo. To nije smelo da se desi. Tukli su devojke, razbijali izloge, razbijali kafiće, lokale, palili baklje, iživljavali se na mirnim ljudima koji su eto iskoristili priliku da konačno, nakon puno vremena, izađu sednu, druže se sa ljudima, bez i najmanjeg izazova i agresije. Nije tačno da su u pitanju sukobi navijača da je neko nekog isprovocirao. Ne, to su bili huligani koji su došli da se iživljavaju, koji su došli da uništavaju, naravno, koji su pokušali da nametnu svoju vlast. Ministarstvo unutrašnjih poslova neće odustati od toga da ne pronađe i ko su nalogodavci i ko su organizatori, izvršioce već imamo, njima se već sudi, ali da vidimo ko je stajao između njih, zašto su to uradili, šta su hteli ovim da postignu i šta su hteli ovim da urade. To je najveći udarac upravo našoj prestonici. Beograd je miran grad. Beograd je bezbedan grad. Takve stvari se ne dešavaju. To se u našoj zemlji ne dešava i učinićemo sve da se tako nešto ne ponovi. Danas je lep dan, znate, danas se igra finale Kupa, igraju Zvezda i Partizan. Mi najmanje sada razmišljamo o tome kakav će se fudbal igrati. Policijska uprava Grada Beograda razmišlja o tome da li će biti nereda, da li će se neki neodgovorni huligani negde okupiti, da li će zakazati neku tuču, da li će pokušati da upadnu na stadion, da li će se iživljavati negde i na nekome. Najmanje mislimo o fudbalu, a morali bi da mislimo i bilo bi lepo bar da mislimo o onome što jeste suština sporta, ali nažalost ne možemo da mislimo o tome. Zato će MUP zaista dati sve od sebe. I kao što ste videli i tog dana, najviši funkcioneri MUP se nađu na licu mesta zajedno sa pripadnicima ministarstva tamo gde je najvažnije, zato što je potrebno dati podršku tim ljudima i zato što oni moraju da znaju, zato što svaki pripadnik MUP, kao što svaki pripadnik Policijske uprave iz grada Beograda mora da zna da njegov načelnik Milić će biti tamo gde je teško, tako i svaki pripadnik MUP mora da zna da će tu biti njegov ministar, da će tu biti njegov direktor, da će tu biti svaki pripadnik policije. Svaki funkcioner policije mora da bude sa svojom policijom i sa svojim građanima. Uostalom, Aleksandar Vučić to očekuje od nas. Kao što je on u svakom selu, svakom gradu, u svakoj fabrici i svaki put kada je bilo teško, kada su bile poplave, kada je bio sneg, kada god je bilo teško, ako naš predsednik Republike može da bude sa svakim građaninom ove zemlje, ona može i svaki ministar, onda može i svaki funkcioner, onda može i svaki general, može svako, mora i treba da bude sa ljudima koji su njegovo ministarstvo i, najvažnije od svega, sa svojim građanima. Ono što se desilo u subotu neće i ne sme da se ponovi. Daćemo sve od sebe da tako bude. Voleo bih da ovaj visoki dom jednog dana nađe vremena i prostora da razmišlja o tome da se možda kazne prema takvim prekršiocima promene, da imamo oštriju politiku. Nije na meni da o tome govorim. Na vama je, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, da razmišljate o tome, ali ja smatram da smo suviše blagi prema onima koji ugrožavaju tuđe zdravlje, život, imovinu i čast. Mislim da smo suviše blagi i da dopuštamo sebi da nalazimo opravdanja za nekoga zato što se iživljava ili zato što se krije iza zastave, imena ovog ili onog voljenog kluba. Mislim da o tome svi zajedno treba da razmišljamo i nadležna ministarstva, ali na prvom mestu vi, dame i gospodo narodni poslanici, da razmišljate o tome da je možda vreme da država zauzme drugačiji stav. Znate, one subote u Beton hali mogao je biti bilo ko od vas, mogla su biti vaša deca, mogli su biti vaše supruge, supruzi, vaši prijatelji. Zamislite kako biste se osećali da ste poslali svoje dete koje je mirno otišlo tamo gde je dozvoljeno, legalno, u skladu sa propisima, u devet uveče, sedelo, razgovaralo, normalno se ponašalo i da se vratilo krvavo, izrazbijano zato što su neki huligani upali u neki kafić. Kako bi svako od nas razmišljao i kako bi reagovao? Da se vi i ja kao roditelji ne bi nikome svetili, za to postoji država da umesto nas zaštiti život i zdravlje svakog od nas i svakog člana naše porodice i zato verujem da svi zajedno treba dobro da razmislimo o oštrijoj kaznenoj politici za one koji nasiljem pokušavaju da ostvare bilo koji svoj cilj. Da li im je cilj politička promena, pljačka, ekonomski pritisak, nije važno. Samo je važno da se nasilje u ovoj zemlji neće i ne sme tolerisati. Molim vas, ako nađete vremena i mogućnosti, naravno, u okviru zakona, da razmislimo svi zajedno o tome da možda promenimo svoju politiku i odnos prema onima koji vrši nasilje. Za nasilje ne može biti opravdanja.
Hvala, ministre. Naravno da Narodna skupština to podržava. Možemo da čekamo ministarstvo, a možemo i mi sami da pokrenemo, tako da nije problem, razgovaraćemo na sledećoj sednici Kolegijuma. U svakom slučaju, želim još jednom da izrazim zahvalnost svim snagama bezbednosti, kako se to kaže, svejedno, pripadnicima MUP i BIA i čitavom sistemu komandovanja, a na čelu sa predsednikom Srbije u borbi protiv kriminala. To je pošast koja najviše šteti i razjeda jedno društvo. Izvinjavam se i svima vama zato što smo danas bili na više strana, jer je u toku bio poseta ministarki iz Švedske, pa razgovor sa Ženskom parlamentarnom grupom, pošto je ona predsedavajuća OEBS-a, pa smo Martinović i ja imali bliski kontakt sa predstavnicima opozicionih stranaka. Tako da se izvinjavam i ministrima što nisam Sinišu Malog ni video danas, a ministra Vulina ovom prilikom želim da pozdravim. Idemo dalje. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Četrdeset pet minuta.
Dame i gospodo, povodom događaja oko te Beton hale, ja podržavam policiju, ali ne i tužilaštvo. Smatram da samo 10 krivičnih prijava je veoma malo. Koliko ja poznajem pravo, a gospodin Martinović neka me ispravi, nasilničko ponašanje u grupi obuhvata celu grupu. Individualno se kazne povećavaju kada sud utvrdi šta je ko od njih počinio. Neki dobiju blažu kaznu, neki veću, ali u suštini kada se desi nasilničko ponašanje u grupi odgovaraju svi oni koji su članovi te grupe i koji se tog trenutka u toj grupi zateklo. Posebno sam iritiran ukoliko je došlo do napada na policajce, što određenom broju nasilnika nije tužilaštvo, što ih ne goni za još jedno krivično delo, a to je napad na službeno lice ukoliko se ti napadi dese. Dame i gospodo narodni poslanici, kažu, po pitanju akciza ću, da uspešni ljudi su oni ljudi koji naprave čvrst temelj uspeha od kamenja i od cigala koje na njih budu bačene. Mi upravo radimo to, a ja sam to negde započeo 2001. i 2002. godine, govorim po pitanju akciza. U to vreme država nije podržavala nikakve investicije. Uglavnom se radilo o rasprodaji društvene imovine i ja sam jedan od retkih koji je sa navodno ozloglašenim Predragom Rankovićem krenu da pravim Fabriku cigareta u Inđiji. To se dešavalo 2002. i 2003. godine. Moram priznati da smo imali apsolutnu podršku premijera Đinđića u to vreme da sagradimo tu fabriku, jer je uvoz cigareta u Srbiju bio značajan i odnosio ozbiljne devizne prihode koje je država ostvarivala. S tim u vezi za očekivati je bilo da ministar finansija i ministar privrede, a radi se o Đeliću i Vlahoviću, takav jedan projekat podrže, s obzirom da to državu nije koštalo ništa. Čak i Italijanska vlada je prepoznala napore srpskih privrednika i sa kreditom od 1% na određen način pomogla da se nabavi italijanska oprema, čini mi se iz Treviza. U toj borbi da ta investicija uspe, ja se nisam mogao uzdati da uspeh dođe sam, nego sam se morao potruditi da do uspeha nekako dođem i tom prilikom sam stekao i saborce, ali i protivnike, ali nisam očekivao da ministar privrede i ministar finansija budu protivnici, a bili su iz prostog razloga, jer smo zajedno sa premijerom Živkovićem posle smrti Zoran Đinđića namerili da prodaju DIN i DIV i to su uradili u toku sprovođenja zloglasne „Sablje“ i pri tome se obavezali da nekoliko godina niko drugi neće moći da proizvodi cigarete na teritoriji Republike Srbije, sem DIN i DIV, odnosno BAT-a i Filipa Morisa koji su za vreme „Sablje“ vrlo povoljno kupili te dve fabrike koje su po procenama vredele više od Rovinja, dve zajedno, a Rovinj je u to vreme procenjen na milijardu i 200. Ove dve fabrike su prodate za 400 miliona i svi pušači na nekoliko godina jer niko drugi u Srbiji nije mogao da proizvodi cigarete sve dok oni kroz manju akcizu jer su sve uvozne cigarete postale domaće ne otplate tu investiciju tako da u suštini fabrike cigareta DIN i DIV, Filip Moris i BAT su dobili zahvaljujući Đeliću, Vlahoviću. To je bio razlog zašto su napadali i obarali investiciju u Inđiji i fabrika je počela da radi tek 2005. godine. Danas ta fabrika proizvodi negde oko tri hiljade tona cigareta, a to vam je prevedeno na kilograme tri miliona, a prevedeno na boksove 15 miliona, prevedeno na kutije cigareta 150 miliona kutija. Od toga 50 miliona kutija ide za domaće tržište, a ostalo ide u izvoz i od izvoza je prihod na BDP negde oko 20 miliona cena proizvodnje, jer tamo ne ide akciza itd, a za domaće uslove je proizvodnja vredna 10 miliona evra. Akcizu koju država i PDV ubira godišnje iz te fabrike u Inđiji koja je napravljena uz protivljenje Đelića i Vlahovića u ovom trenutku je hiljadu tona. To je milion kilograma, pet miliona boksova, 50 miliona kutija. Ujedno PDV i akciza je negde na 50 miliona kutija oko 10 milijardi dinara, što znači da preko 80 miliona evra država prihoduje godišnje od fabrike cigareta protiv koje su bili ministri za finansije i ministar privrede u tadašnjoj Vladi Zorana Živkovića. Za ovih 15 godina to znači da je iz Inđije, iz te fabrike za akcize i za PDV ubrano preko milijardu evra, da to bio prihod države, a da je BDP u tih 15 godina u proizvodnji te jedne fabrike vredeo 450 miliona evra. To je mali doprinos moj koga su u to vreme smatrali veoma smešnim i saradnika koji su se za to opredelili uprkos onima koji su vršili opstrukciju da se to ne dogodi. Nešto više se dogodilo u Inđiji sem te fabrike. To je bio početak razvoja industrijske zone koju smo uz dobru volju pojedinih državnih funkcionera, razvoj saobraćajnica i telekomunikacija, oplemenili na dve do tri hiljade hektara između autoputa i Inđije i danas je to najbolja industrijska zona u Srbiji, zahvaljujući tome što smo počeli sa fabrikom cigareta bez ikakvih podsticaja, razvili industrijsku zonu bez ikakvih podsticaja, sve dosadašnje fabrike, to država nije davala ništa za te investicije, a investicije u privredi i proizvodnji su ti kao benzin u automobilu. Bez investicija vi ne možete da idete, a bez privrede vaš automobil je bez motora i bez menjača. U Inđiji je trenutno izvoz veći nego izvoz cele Crne Gore. Samo fabrika za proizvodnju pumpi izvozi preko 100 miliona evra na godišnjem nivou. Imate industriju grejača, imate poljoprivredu itd. Izvoz Crne Gore industrijski je nešto iznad 400 miliona evra. Tako da jedan grad, jedna opština sa 47 hiljada stanovnika daje veći izvoz nego cela Crna Gora. Da li mi imamo sa BDP po stanovniku koji dostiže i 15 hiljada evra, Ruma je sada u sličnoj poziciji, nezaposlenost u Inđiji je 3,7, „Tojo“ koji dolazi u industrijsku zonu Inđija, koji smo pravili na način što smo počeli sa fabrikom cigareta, „Tojo“ će godišnje proizvoditi guma za 250 miliona evra, odnosno pet miliona komada. To je ono što su ljudi rešili da grade i što je vladajuća većina rešila da gradi uprkos gomili cigala i kamenja koje ovi nesrećnici, kojih nema u klupama u ovom sazivu, bacaju na nas. Oni misle da je put do uspeha da su to merdevine kojima se možete popeti sa rukama u džepovima. Njima te merdevine uspeha su lift i to je velika razlika između nas, između mene i njih i ja verujem da ćemo na tom putu ustrajati. Ovo za alkohol ne bih previše tumačio zato što nekada ujutru doktor prepiše po jednu čašicu. Nadam se da neće ljudi preterivati u terapiji, ali moram reći nešto za vozila s obzirom da je to vezano za lične karte, šta ćemo za bezlične karte, šta ćemo za ove koji nemaju obraza, kako ćemo njima utvrditi određeni identitet, ovi koji nisu prisutni, koji su protiv svega, koji su za radna mesta, ali su protiv fabrika, koji su za zaštitu? Oni su napravili od Srbije zelenu zemlju. Znači, Srbija je prva postala ekološki zelena zemlja zato što su zatvorili sve fabrike do 2012. godine i ja sam tih godina išao u kampanju i video sam kroz celu Srbiju dva fabrička odžaka da se dime. To je bilo njihovo dostignuće. Znači, fabrike bez radnika, rasprodata imovina. Oni su recimo, za puteve, oni su protiv kamenoloma, oni za električne automobile, ali su protiv litijuma, oni za skupove, itd, i da se fotkaju mobilnim telefonima, ali su protiv litijumskih baterija, oni su za litijumske baterije, ali da se ne proizvode u našoj zemlji, da mi ne ostvarujemo prihod već neko drugi i ti nesrećnici bez obraza pitam kako će uopšte da vade lične karte. I, da vas podsetim za vreme njihove vlasti Obraz je bio zabranjen. Oni su zabranili Obraz kao organizaciju, a njihov obraz je otprilike bio pendžetiran obraz, tako da ne znamo ko je lične ili bezlične karte oni treba da se uklope. Dame i gospodo narodni poslanici, po pitanju mašina, gospodine ministre, 2015. godine je napravljena dopuna Pravilnika o registraciji motornih vozila i priključnih mašina. Ja mislim pošto je isteklo tih pet godina da treba zanoviti taj pravilnik i da se u narednih godinu dana registruju mašine koje nisu registrovane. Ako mislite da ćete neko podvaliti kradene teško zato što se tom prilikom prilaže i pregleda broj šasije, broj motora, ukoliko se radi o traktoru, pa ukoliko sumnjamo da se neko sa ukradenim traktorom želi prošvercovati, vrlo lako ćemo ga uhvatiti tako što ćemo na registraciji videti te brojeve imamo negde u potrazi. Dakle, apelujem na vas da pokušate da nađete način da još jednom dopunimo ovaj Pravilnik zato što je to urađeno pre pet godina, a mašine starije od pet godina je obuhvatao taj Pravilnik da ne menjamo previše sadržinu, nego samo da zanovimo i da taj period registracije bude u narednih godinu dana. Dame i gospodo, neko je rekao da je želja za uspehom pola uspeha i ja verujem da je ta naša želja dupla i da ćemo uspeti. Hvala.
Hvala. Ne znam da li je rečeno, ali radićemo večeras do 18.30 časova, tako mi ovde piše. Vi ako hoćete dalje da radimo, možemo. Hvala. Idemo dalje. Narodni poslanik Dejan Kesar. Izvinjavam se, ministre jeste vi hteli? Izvolite.
Samo kratko. Na konkretnu inicijativu gospodina narodnog poslanika Rističevića, mi ćemo sagledati da vidimo koji je očekivani broj poljoprivrednih mašina, priključnih mašina, da vidimo da li bi to bilo potrebno, da li bi to dalo rezultate. Vidite, država, suštinski ono što vi tražite je neka vrsta legalizacije. Suštinski država to i radi, kao što je to radila sa oružjem na primer više puta, kao što to radi sa objektima više puta, tako da nema razloga da ne razmišljamo u tom pravcu. Naravno, to je potpuno zrela inicijativa. Ali, ono što želim da kažem i vi to svi znate dame i gospodo narodni poslanici, država Srbija daje velike procese da kupujemo novu mehanizaciju. To je ono što je najbolje i što je najlepše. Mi se trudimo da obnovimo mehanizaciju, da kupimo mehanizaciju, da kupimo, ali svakako da i oni koji imaju stariju mehanizaciju zaslužuju našu podjednaku pažnju, tako da ostajem vam dužan da sledeći put kada se vidimo, odnosno pre toga ja ću vam javiti šta je MUP donelo kao procenu po pitanju promene pravilnika. Hvala.
Hvala. Kao što sam rekao ima još 23 minuta Dejan Kesar, nakon toga prof. dr Marko Atlagić. To procenjujem da je dovoljno za 23 minuta.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, cenjeni ministre sa saradnicima, poštovani građani Srbije, pred nama je danas Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ličnoj karti koji će svojim predloženim izmenama doprineti, kako boljim zakonskim rešenjima, tako i mogućnosti za smanjivanje administrativnih troškova. Predložene izmene su pre svega usmerene kako bi se istim stvorili uslovi za smanjenje nepotrebnih pravnih praznina, a istovremeno da doprinesu da građani budu oslobođeni određenih administrativnih troškova. Vlada Republike Srbije je još 2017. godine prepoznala određene probleme prilikom sprovođenja procedura i postupaka, odnosno koji su dovodili do administrativnih troškova koji su postojali, kako na strani građana, tako i na strani privrede i iste želela da koriguje kako bi građani bili oslobođeni tih troškova. Upravo osnov za sprovođenje ovakve ideje jeste bio i projekat „Stop birokratiji“. Sam dokument je donesen od strane Vlade Republike Srbije kako bi se preduzele neophodne aktivnosti, usmerene na smanjenje administrativnih tereta u korist građana kojima će se olakšati život, a takođe i na strani privrede čime će se doprineti da privreda bude mnogo konkurentnija u narednom periodu. Vlada Republike Srbije je svakako ovim projektom pokazala da ima sluha za sve probleme sa kojima se suočava i stanovništvo i privreda kako bi u narednim godinama obe strane doprinele daljem jačanju kapaciteta države. Ovaj predlog zakona će svakako doprineti planiranim ciljevima ovog projekta. Čitajući predloženi tekst zakona, osim obaveze da obavezna adresa prebivališta bude upisana kako na čipu, tako i na osnovnom obrascu lične karte. Lično smatram da su najvažnije izmene izvršene u pogledu izdavanja lične karte licima starijim od 16 godina, tako i u pogledu onih izmena kojima se građani Republike Srbije oslobađaju plaćanja određenih administrativnih tereta. Osnovnim zakonom o ličnoj karti je propisana obaveza za sva lica starija od 16 godina da podnose zahtev organizacionoj jedinici MUP-a za izdavanje lične karte kao identifikacionog dokumenta. Upravo predloženom izmenom se omogućava da lica starija od 16 godina mogu podneti taj zahtev bez saglasnosti drugog roditelja koji ne vrši roditeljsko pravo. Sa ovom izmenom se u potpunosti slažem, jer ukoliko pročitamo Zakon o porodičnim odnosima, videćemo da lica koja ne vrše roditeljsko pravo jesu lica koja su ili nepoznatog baravišta, koja su nažalost preminula ili koja su lišena roditeljskog prava, što je u mnogome usporavalo ostvarivanje ličnih prava određenih subjekata. Takođe, najznačajnije rešenje koje se direktno odnosi na građane Republike Srbije jeste rešenje kada dolazi do gubitka lične karte. Nakon ove izmene građani Republike Srbije više neće morati da pokreću postupak za oglašavanje lične karte izgubljene, pred „Službenim Glasnikom“, već će to učiniti MUP kada donese rešenje o proglašenju lične karte nevažećom i to isto rešenje objaviti na veb stranici MUP-a. Kada govorimo o procesima koji dovode do skraćivanja neophodnog vremena za ostvarivanje određenih ličnih prava, želeo bih da pohvalim unapređenje portala e-uprave. Portal e-uprave je definisan kao jedinstveno mesto za sve elektronske procedure na kojem građani mogu da podnesu zahtev za izdavanje lične karte, pasoša, da podnesu zahtev za upis dece u vrtić, da podnesu zahtev odnosno prijavu za novorođeno dete, kao i mnoge druge stvari. Upravo na ovom primeru je država pokazala da je jasno prepoznala značaj digitalizacije i objedinjavanja svih neophodnih baza podataka koje će doprineti da građani više ne moraju da čekaju u redovima i nećemo se više suočavati sa situacijama da građani više puta odlaze u nadležne institucije i da im tamo ovlašćena lica kažu da im fali jedan ili dva papira. Sve te stvari koje su do pre tri ili četiri godine predstavljale problem, sada to građani mogu da urade iz svojih domova, što složićete se jeste novina u odnosu na neka ranija vremena. Isto tako ovo sve pokazuje da je država preduzela određene neophodne mere kako bi smanjila negativne efekte koji se odnose na državnu administraciju, uvođenjem projekta „Stop birokratiji“, ali isto tako smo svedoci da smo u poslednje vreme rekli odlučno i sa jednim odlučnim i jasnim stavom stop kriminalu i korupciji. Zato bih želeo ministre Vulin da iskoristim vaše prisustvo da dam punu podršku MUP, Ministarstvu pravde i svim drugim nadležnim institucijama u svakodnevnoj borbi protiv organizovanog kriminala i korupcije. Ta borba čiji smo svedoci svi mi, i narodni poslanici, i građani Republike Srbije jasno pokazuje nameru države da se izbori sa svim oblicima kriminaliteta i protivpravnih ponašanja koja nisu u skladu sa zakonom. Ta borba pokazuje jasan stav države da niko ne može da vrši krivična dela na njeno teritoriji i da će svako krivično delo biti otkriveno i da će isto biti procesuirano. Smatram da smo kao država od 2012. godine izuzetno sazreli, da vodimo beskompromisnu borbu protiv kriminala, bez izuzetaka sa jednim jasnim i odgovornim ciljem, a to je bolja i zdravija Srbija. Rezultate u toj borbi vidimo svakodnevno, ali takođe u medijima se suočavamo sa određenim političkim činiocima koji ne prave razliku između politikanstva i vođenja ozbiljne i odgovorne politike. Mi politikanstvo vidimo na strani svih onih koji se nalaze na čelu opozicionih stranaka, koji su bez programa, koji su bez ideje i žele jeftinim političkim trikovima da steknu određene političke poene. Svedoci smo, takođe, napada na predsednika, na njegovu decu, na sve relevantne državne institucije, samo zato da bi se bez programa, bez ideje i bez izbora došlo na vlast. To oni rade svakodnevno, rade preko svojih medija, rade preko svojih portala, rade preko svojih karikaturista, želeći da zamaskiraju ono što nemaju, a to je da Srbiji i građanima Republike Srbije pokažu politički program. I taj politički bumerang im se skoro svaki dan vraća u njihovo dvorište, želeći da zamaskiraju politička istraživanja koja pokazuju da nemaju čak ni onih 3% koje je potrebno da se pređe cenzus. Zato je bitno da nastavimo vođenje ozbiljne i odgovorne politike, da nastavimo borbu protiv kriminala i korupcije, jer samo na taj način možemo da se borimo za bolju, zdraviju i sigurniju Srbiju. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani ministre unutrašnjih poslova Republike Srbije, poštovane dame i gospodo narodni poslanici i uvaženi građani Republike Srbije, pošto su moje koleginice i kolege već uglavnom rekle o ova dva zakona, dozvolite samo da kažem kada je u pitanju Zakon o ličnoj karti da ga menjamo da bismo išli u korak sa digitalizacijom, a cilj nam je, ono što je vrlo bitno, da građani Republike Srbije od svoje kuće ili iz svog stana ostvare sva ona prava, umesto da obijaju šaltere državnih ustanova. Poštovani ministre, ovaj zakon je najbolja brana birokratiji i korupciji, a građani će efikasnije ostvariti svoja prava. Moram da vam kažem, poštovani predsedniče, da i ovih dana nastavljaju se medijski napadi na predsednika Republike. Dragan Đilas, tajkun, i dalje cenzuriše medije. Videli ste ovih dana, najurio je gospodina Ćosića sa N1 zbog njegove navodno nekooperativnosti, a u tome je imao podršku tajkuna Kriks kolegu Šolaka, jer je uložio milione u N1, a N1, kako ste videli, ima ekstremno malu gledanost. Tajkun Đilas, cenzor, prikazuje sebe kao borca za medijske slobode ovih dana, a svojevremeno kao funkcioner vlasti se obogatio na račun tih medija. O tome je svojevremeno govorila i Verica Barać, koja je kazala, citiram: „Ovde je dozvoljeno da gradonačelnik Đilas ima privatne firme koje se bave medijima. To je bezobrazluk i cinizam. Đilas stalno posluje sa budžetom“, završen citat. Evo, vidite, poštovani predsedniče Skupštine i poštovani građani Republike Srbije, poštovani Beograđani, kako je Dragan Đilas oprao naše pare, a završile u 17 zemalja i na 67 računa. Đilas nema pojma o medijima, on radi sve kontra medija. Tako je Verica Barać kazala, citiram: „Đilas kupuje minute unapred, plaća avansno i time jako utiče na medije. Vršio je kontrolu dnevnih novina, kupovao prostor u medijima, a cenzurisao novine“, završen citat. Je li istina ovo, gospodine Đilas, ili ne? Progovorite pred građanima Republike Srbije, skupite hrabrost i progovorite da li je ovo istina ili ne. Poštovani građani Republike Srbije, ovih dana Dragan Đilas i njegov kum vređaju iz sata u sat predsednika Republike Srbije, kako po pitanju Kosova i Metohije, a tako i lične uvrede. Postavljam pitanje, gospodine Đilas, da li je tačno, a tvrdim da je tačno, da ste vi 13.8.2009. godine u razgovoru sa otpremnicom poslova u Američkoj ambasadi u Beogradu Dženifer Braš kazali, citiram: „Ja se zalažem za hapšenje Ratka Mladića i odreći ću se Kosova“, završen citat? Kako vidite, poštovani građani Republike Srbije, Đilas se odrekao još 2009. godine Kosova, a optužuje Aleksandra Vučića kada traži kompromisno rešenje za našu južnu srpsku pokrajinu. Da li je tačno, gospodine Đilas, a tvrdim da je tačno, da ste vi 13. avgusta 2020. godine bahato izjavili, citiram: „Platio sam hotel 4.000 evra, a mogu da platim i 17.000 evra za vilu na moru, a patike 5.000 evra“, završen citat. Otkud vam tolike pare, gospodine Đilas, a bili ste na političkim funkcijama? Poučite građane Republike Srbije, poučite Beograđane kako se dolazi do ogromnog novca tako brzo. Da li je tačno, gospodine Đilas, da ste vi maja 2020. godine brutalno uvredili predsednika Vučića, ne samo ovih dana, već tada nazivajući ga ludakom, kada ste izjavili na N1, citiram: „Vučiću, ti si lud“, završen citat. Na pitanje novinarke Žakline Tatalović, citiram: „Hoćete li promeniti to?“, vi gospodine Đilas bahato ste odgovorili, citiram: „Pojačaću to“, a zatim ponovili nekoliko puta: „Vučiću, ti si lud“. Poštovani građani Republike Srbije, to naš predsednik nikada nije rekao Đilasu ili bilo kome drugom. Da li je tačno ovo, gospodine Đilas, skupite hrabrosti, nije hrabrost psovati, imate hrabrost kao vrabac na grani, pa recite da li je tačno ili ne. Da li je tačno da ste vi, gospodine Đilas, 20. januara čak 2018. godine brutalno uvredili predsednika Vučića najprizemnijim rečnikom, kada ste izjavili, citiram: „Vučiću, ti si lud“, samo zato što je Aleksandar Vučić kao predsednik države otišao na Kosovo i Metohiju i razgovarao sa našim mučenicima, stradalnim srpskim narodom? Zašto to govorite, gospodine Đilas? Da li zbog bahatosti ili onih 619 miliona eura prihoda ispupanih, poštovani građani, iz naših džepova ili zato što ste, kako smo videli, već 2009. godine odrekli se naše južne srpske pokrajine ili mržnje prema predsedniku Vučiću? Biće da je i jedno i drugo i treće. Da li je tačno, gospodine Đilas, da ste 27.08. 2018. godine brutalno, nedostojno čoveku, uvredili predsednika Aleksandra Vučića kada ste kazali, ponavljam poštovani građani, čak 2018. godine, kada je rekao, citiram – Vučić ima mentalnih problema, neke poremećaje i dodali, sram te bilo Vučiću, ti si lud čovek, završne citat. I, to ponovio ovih dana. Da li je tačno ili ne, gospodine Đilas? Da li je to hrabrost, kukavice jedna. Eto, poštovani građani Republike Srbije, ko vređa? Dragan Đilas. Znate li zašto Dragan Đilas u narodu zvani mafija to izgovara? Samo zato je izgovarao što predsednik Vučić sa Vladom Srbije i građanima gradi „Beograd na vodi“, što je jedno od najružnijih delova bilo grada Beograda, a sagrađeno danas jedno od najlepših šetališta u Evropi i što je postao jedan od najvećih gradilišta u ovom delu Evrope. Nemam vremena da kažem protiv čega su sve bili Dragan Đilas i njegovi saradnici. Da li je tačno, da ste vi, gospodine Đilas, bez ikakvog povoda 11. aprila 2020. godine ponovo, po ko zna koji put brutalno uvredili predsednika Vučića, kada ste kazali, citiram – Vučiću ti nisi normalan, završen citat. Da li ste to rekli zato što je predsednik Vučić nema prihod od 619 miliona eura, gospodine Đilas niti račune na Mauricijusu, Cirihu, Holandiji, Bugarskoj ili u još 17 zemalja i bog zna gde još. Da li je tačno, a jeste, da ste vi gospodine Đilas i vaš politički, električni zec, Marinika Tepić, pljunuli na žrtve Jasenovca kada ste u duetu lajkovali objavom jednog tviteraša u kojem se navodi da je predsednik Srbije, Aleksandar Vučić, citiram – bolesnik, završen citat i da treba da se leči, samo zato što je rekao da je gledao film Predraga Gage Antonijevića „Dara iz Jasenovca“, jer kako je naveo predsednik, težak i važan za naš stradalni narod. Ovoga tviteraša je posebno razbesnelo, gospodine Đilase, to što je predsednik Vučić izjavio da se realizacija filma desila na njegovu inicijativu. Poštovani građani Republike Srbije, poštovana potpredsednice Narodne skupštine, poštovani ministre unutrašnjih poslova, gospodine Vulinu, zato su medijski napadi na predsednika Vučića ovih dana sve intenzivniji, a biće još jači od strane sprege tajkunsko-mafijaškog-politikanskih grupa i pojedinaca povezanih sa inostranim centrima moći. Oni imaju samo jedan jedini cilj, srušiti sa vlasti Aleksandra Vučića i zaustaviti ubrzani proces ekonomskog napretka i ukupne modernizacije Republike Srbije znajući da je on motor ubrzane modernizacije Republike Srbije, a njihova želja da dođu na vlast i dovede Srbiju ponovo tamo Đilas gde je doveo do 2012. godine na ivicu bankrota. Poštovani građani Republike Srbije, poštovani narodni poslanici, dok naš predsednik Srbije Aleksandar Vučić svakodnevno vraća međunarodni ugled naše zemlje širom seta, sprovodeći politiku mira, politiku solidarnosti, politiku zdravlja svih naših građana u zemlji i okruženju, politiku ubrzanog ekonomskog napretka u ovim teškim pandemijskim vremenima, bitanga Dragan Đilaš čini sve da sačuva svoje ogromne milione evra i dolara na računima Mauricijusa, Ciriha, Holandije, Bugarske, Hrvatske, Hon Konga i bog zna kojih još zemalja. Pobedićemo gospodine ministre mafiju. Nema nazad. Predaja nije opcija. Živela Srbija.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku prof. dr Marku Atlagiću. Pošto na listama govornika poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč. Pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Ukoliko ne, saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka 1. i 2. dnevnog reda. Nastavljamo sutra u 10,00 časova.