Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Konstatujem da po prijavama imamo 65 narodnih poslanika, a u sali ih imamo mnogo više, pa radi utvrđivanja broja prisutnih u sali molim da, poslaniče Obradoviću, ubacite svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 95 narodnih poslanika i da imamo uslove za rad. Nastavljamo pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda. Pozdravimo predstavnika Vlade, ministra poljoprivrede, gospodina Nedimovića koji je danas sa nama, i prelazimo na raspravu. Na član 6. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodna poslanica Aleksandra Belačić i poslanik Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podneo poslanik Zoran Živković, koji nije danas sa nama. Na naziv Glave II amandman je podneo poslanik Zoran Živković, koji takođe nije sa nama. Na član 8. amandman, sa ispravkom, podneo je poslanik dr Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman, sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman su zajedno podneli poslanici Đorđe Komlenski i Bojan Torbica. Reč ima Đorđe Komlenski, izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, uvaženi ministre, razlog za podnošenje ovog amandmana jeste što će 1. januara 2020. godine biti tačno 10 godina od kada su sudije za prekršaje dobile status sudija u Republici Srbiji, ali im plate nisu izjednačene sa ostalim kolegama koji sude u redovnim ili drugim posebnim sudovima. Cilj ovog amandmana jeste da budžet ne bude prepreka da se takav zakon usvoji i da se sudijama za prekršaje plate, odnosno sudijama koji sude prekršajnu materiju, plate izjednače sa njihovim kolegama onako kako je to trebalo uraditi još 2010. godine. Naime, iznos koji je neophodan da bi se ovo moglo realizovati je iznos koji je četiri puta manji od razlike od sredstava koju u budžet Republike Srbije unese samo Prekršajni sud u Beogradu. Dakle, mesta, razloga i potrebe za usvajanje ovakvog amandmana ima, jer beogradski Prekršajni sud je na ime novčanih kazni i naplatom istih, uneo u budžet Republike Srbije milijardu 222 miliona. Plate svih zaposlenih u tom sudu, ali samo u tom sudu, a gde su ostali sudovi koji sude prekršajnu materiju, je 465 miliona. Znači, cirka razlike 800 miliona dinara u 2018. godini između plata i naplaćenih novčanih kazni je obezbedio Prekršajni sud u Beogradu. Da bi se svim sudijama u Republici Srbiji plate izjednačile sa njihovim kolegama, neophodno je 210 miliona. Iz tog razloga smo podneli ovaj amandman smatrajući da se ova jedna ozbiljna nepravda može na ovaj način ispraviti. Hvala.
Hvala, potrošili ste vreme. Reč ima Ljubiša Stojmirović. Nema vremena, izvinjavam se. (Ljubiša Stojmirović: Imam ja vremena.) Znam da imate vremena, ali tehnički. Na član 8. amandman je podneo Momo Čolaković. Da li želite reč? (Da)
Poštovana predsednice, predsedništvo, poštovani ministre Nedimoviću sa saradnicom, uvaženi narodni poslanici, ja sam podneo amandman na član 8. zakona, koji govori o sredstvima za ministra bez portfelja, gospodina Krkobabića, a vezano za obezbeđenje sredstava za rešavanje…
Poslaniče, molim vas samo, papirom ste zaklonili mikrofon i ministar vas ništa ne čuje, ne čujemo vas.
Hvala lepo. Amandman se odnosi na sredstva koja su regulisana za razvoj sela i rešavanje problema zadrugarstva. Taj deo poslova u okviru Vlade Republike Srbije obavlja ministar Krkobabić. U vezi sa tim, mislio sam i smatrao da su ti poslovi veoma značajni za našu državu i da treba više sredstava. Međutim, pošto je taj moj amandman inicirao i Vladu i Vlada je podnela amandman na isti član, koji je povoljniji od amandmana koji sam ja podneo. Naime, predviđa više sredstava nego što sam ja predložio i zbog toga ja prihvatam amandman Vlade Republike Srbije i podržavam. Poštovana predsednice, pošto su svi govorili šire, sa šireg aspekta o budžetu, a ne samo u pojedinostima, dozvolite mi da i ja nešto kažem u vezi sa tim. Po našoj proceni, mojoj ličnoj, Zakon o budžetu je veoma dobar, Zakon o budžetu je razvojni i to je za pohvalu. Isto tako, moram da primetim da je zakon sa velikim karakteristikama iz socijalnog karaktera i to je takođe jako dobro. Mi moramo obezbediti, ako smo stvorili uslove u prethodnom, da naši građani bolje žive, posebno se to odnosi na jedan značajan broj korisnika penzija, ja sam o tome na prošlom zasedanju govorio. Ne bi te podatke ponavljao, ali u svakom slučaju zbog toga podržavam ovaj Predlog budžeta. Druga stvar koju sam želeo da kažem, mi smo postigli, po mojoj proceni najbolje rezultate vezano za reforme od 2014. godine. Samo ću dva podatka pomenuti. To je da smo sa otprilike 48% učešća budžeta u isplati penzija sveli to na ispod 27% u ovom trenutku, sa tendencijom dalje pada, što je veoma pozitivno i dobro. Drugi podatak koji govori o tome, to je podatak da učešće penzija u BDP ispod 11%, on je sada na 10,2%, takođe sa tendencijom daljeg pada, što je pozitivno i dobro. U tom smislu jako puno priče je bilo ovde ovih nekoliko dana vezano za, kako ja to kažem, korisnike penzije, ne za penzionere, kako to drugi govore. Zbog toga smatram da treba posebnu pažnju posvetiti onim korisnicima penzija koji su u teškoj materijalnoj situaciju, a to je njih oko milion i pedeset hiljada. To su oni čije penzije nisu smanjivane u periodu 2014. godine. Isto tako želim da istaknem potrebu, vezano za aktivnosti i brigu lokalnih samouprava o korisnicima penzija koji su u takvoj situaciji. Navešću primer Novog Sada. U Novom Sadu obezbeđene aktivnosti koje obezbeđuju na razno-razne načine korisnicima penzije da u toku jedne godine ušparaju jednu do jednu i po penziju, sporazumi sa 48 firmi koje obezbeđuju određene pogodnosti i povoljnosti za korisnike penzija. U tom smislu koalicija u okviru Novog Sada, na čelu sa gradonačelnikom Milošem Vučevićem, obezbedili su da posebnu brigu vodimo o starim ljudima i posebno o 10.5000 korisnika penzija koji žive u takvoj situaciju na nivo gradske zajednice. Posebno, mislim da treba reći i to da se obezbeđuju značajna sredstva. U poslednjih nekoliko godina preko stotinu miliona dinara za obezbeđenje uslova za druženje i sastajanje korisnika penzija u domove penzionera, u dnevne centre. To je takođe obezbeđeno zaslugom gradonačelnika Novog Sada Miloša Vučevića. U vezi sa tim, uvaženi poslanici iz Novog Sada, Jasmina Obradović, Žarko Mićin i drugi mogu to da potvrde šta se sve radi. Lično mislim da u drugim lokalnim samoupravama to takođe treba obezbediti i time brigu o starim ljudima povećati na veći nivo. Smatram da je jedinstvena politika na nivou države i lokal i država i samim tim ćemo veću brigu posvetiti onima kojima je to sada najpotrebnije. Na samom kraju, želim da kažem da će iz tih razloga poslanička grupa PUPS podržati ovaj budžet u danu za glasanje. Uvaženi poslanik Borisav Kovačević je govorio o slučaju Siniše Malog. Mi to potvrđujemo i podržavamo i posebno izražavam tu podršku predsedniku Republike, u vezi sa tim pitanjem, Aleksandru Vučiću na takvom stavu koji je izneo. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 8. amandman je podnela poslanica Nada Lazić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, ja sam u svom predlogu za ovaj amandman koristila, da se sa pozicije Ministarstva odbrane, upravo na deo koji se odnosi na nabavku mašina i opreme smanjila, odnosno predlažem da se skine oko 4,5 milijarde dinara i prebaci na druge pozicije za koje mislim da su daleko značajnije i bitnije za ovu zemlju, a to je, sada ću navesti redom na koje sve pozicije smatram da bi trebalo dodati sredstva. Pre svega, ono što se odnosi na Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, to je deo koji se odnosi na izgradnju puta prvog B reda Novi Sad-Ruma, tzv. Fruškogorski koridor koji smo ovde više puta spominjali, a koji na žalost i u ovom budžetu ima namenjenih samo 200 miliona dinara u poziciji Ministarstva za saobraćaj. Neki dan kada sam u načelnoj raspravi to spomenula, dobila sam odgovor od ministra finansija da ja dobro nisam videla taj budžet i da treba da pogledam poziciju koja se odnosi na planove za zaduživanje. U toj poziciji postoji 500 miliona evra, ono nešto što ćemo tek možda iduće godine podići kredite od različitih institucija međunarodnih. Međutim, to je nešto što je plan i što treba da bude tek dogovoreno i da dođe na ratifikaciju u Skupštinu kao kredit koji ćemo podići za te namene, a on zapravo ovde, kao postojeća sredstva ne egzistira. Ja sam naravno u budžetu gledala ono što egzistira, a to je namenjeno, tih 200 miliona dinara, samo za završetak dokumentacije. Mi negde od 2016. godine, otprilike, svake godine slušamo nešto slično, planovi vezani za ovaj koridor, a na žalost na mapi koju sam ja i tada pokazala i želim i sada da je pokažem, tog plana nema za teritoriju Vojvodine, odnosno površina Vojvodine je potpuno bela, sem puta Kuzmin- Sremska Rača i ovog sada puta koji se pominje Ruma-Loznica. Praktično severno od Rume nema nijednog planiranog puta niti puta koji je u izgradnji sem onih postojećeg autoputa Novi Sad – Subotica i naravno ovog starog autoputa prema Zagrebu. Zato sam smatrala da ovu poziciju treba pojačati i da konačno treba krenuti u eksproprijaciju koja se najavljivala još i za prošlogodišnji, odnosno ovogodišnji budžet pa ništa od svega toga nije bilo. Što znači da ovaj put definitivno nije prioritet i da se praktično sa ovako malim sredstvima iz godine u godinu održava neka vrsta vatre koja treba da se baš ne ugasi. Zato sam smatrala da ovu poziciju treba pojačati i operativno više krenuti u razradu. Zatim sam predložila da se u razdelu za Ministarstvo poljoprivrede šumarstva i vodoprivrede pojača budžetski fond za upravljanje vodama, zato što smatram da ona sredstva koja su na poziciji Ministarstva poljoprivrede za ovaj fond koji je negde oko tri milijarde i 900 hiljada ako sam dobro zapamtila. Smatrala sam da ga treba pojačati kada se odnosi na transfer na ostalim nivoima vlasti i tu sam opet deo sredstava smatrala da treba dati, s obzirom da sektor voda u Srbiji je u zabrinjavajućem stanju. S obzirom da imamo problem i sa pijaćim vodama, pre svega u Vojvodini, zatim imamo problem sa otpadnim vodama i tu se pojavljuje u ovoj poziciji planiranih zaduživanja sredstava namenjena za postrojenja za tretman otpadnim vodama. To je nešto što je tako, hajde da kažemo, u vazduhu što operativno praktično nije aktivno u ovom trenutku, a što će možda biti ako bude iduće godine. Zato sam i tu smatrala da treba pojačati i pomeriti stvari kada je sektor voda u pitanju. Ako znamo da je nekim analizama se pokazalo da samo za oblast otpadanih voda potrebno nekih pet milijardi, menja se ta cifra u analizama, sa ovakvim tempom ulaganja, ne znam da li će nam biti dovoljno sto godina da dostignemo nivo razvijenih zemalja, pa u krajnjoj liniji nivo zemalja u regionu koja ovoj oblasti poklanjaju mnogo veću pažnju. Zatim, sledeća sredstva koja sam smatrala da je potrebno odvojiti iz ove sume, a ona se odnose na Ministarstvo zaštite životne sredine, i to pre svega za Zeleni fond Republike Srbije, a ja sam i u načelnoj raspravi naglasila do koje mere je oblast zaštite životne sredine u ovom budžetu potcenjena. Samo 7,9 milijardi dinara je namenjeno za Ministarstvo zaštite životne sredine, a kada se to pogleda u odnosu na ukupan budžet, to je 0,6%, nešto manje od 0,6%. To su toliko mala sredstva da stvarno pokazuje da nemamo ni dobru volju, ni nameru ili je u pitanju neznanje ili je nerazumevanje da se za ovu poziciju odvoje značajnija sredstva. Zato sam smatrala da je potrebno Zeleni fond pojačati. Još da podsetim da se otprilike negde oko 12 milijardi dinara godišnje skupi kao eko taksa. Po Zakonu o zaštiti životne sredine, zagađivači su u obavezi da plaćaju eko taksu. Međutim, samo 4,3 milijarde u ovoj godini je budžet za zaštitu životne sredine. Šta je sa ostalim sredstvima? Na šta se troše ostala sredstva? Nažalost, ovaj fond je i dalje budžetski fond, a nije nezavisna institucija, kako je to, recimo, u nekim drugim zemljama, kao što je, recimo, u Češkoj, gde postoji fond za zaštitu životne sredine i vode, potpuno nezavisna institucija i gde se onda finansiraju samo projekti iz oblasti zaštite životne sredine, odnosno, to je tzv. zeleni dinar. Ovde to nije, ovde je to budžetski fond i mi ne znamo gde se troše sredstva izvan onih 4,3 milijarde, koliko je za zeleni fond. Zatim sam predložila od ovih sredstava da se jedan deo utroši za ponovno iskorišćavanje otpada. Evo, upravo danas se održava konferencija o cirkularnoj ekonomiji, odnosno o korišćenju otpada kao ponovne sirovine. To je trend koji je definisan i u ciljevima održivog razvoja. Mi smo potpisnici ovih ciljeva održivog razvoja. Znači, mi se deklarativno izjašnjavamo za sve ono što su tekovine svih drugih zemalja i što je trend u svetu, a onda u praksi, kada izađemo sa ovakvim Predlogom budžeta, pokazujemo da zapravo ili ništa ne razumemo ili smo do te mere, hajde tako da upotrebim tu reč, bezobrazni da nećemo da poštujemo ono što smo potpisali i ono što smo potvrdili kroz različite konvencije. Zato mislim da bi se trebalo ponašati na pravi način i odvajati znatno veća sredstva kada je u pitanju upravljanje otpadom, kada je u pitanju upravo cirkularna ekonomija, odnosno da krenemo i u praksi da primenjujemo ono što smo potpisivali. Dalje, predložila sam sredstva za sanaciju i zatvaranje nesanitarnih deponija i tu određena sredstva za transfere ostalim nivoima vlasti, zato što lokalne samouprave imaju problem sa divljim deponijama. Evo, ja svaki dan kad dolazim iz Novog Sada, svedoci smo svi i ne možemo zatvarati oči pred tim, da imamo problem sa divljim deponijama, manjim, većim, sa neuređenim zvaničnim sanitarnim deponijama koje to zapravo nisu. Evo samo primer Novog Sada koji ima ogromnu deponiju pored samog auto-puta koja, maltene, poprima razmere jednog brda, gde se još uvek ništa po tom pitanju ne rešava. Isti slučaj je kada su u pitanju otpadne vode. U Novom Sadu se i tu ništa ne rešava, za sad se samo radi jedna pumpna stanica koja će sprečiti makar da se na keju, ekskluzivnom šetalištu u Novom Sadu, ne oseti smrad septičke jame. To će samo biti nekakva uvodna faza u izgradnju nekog budućeg postrojenja koje će možda tamo neke druge generacije koje dolaze posle nas ipak sagraditi. Zato sam predložila da se ostalim nivoima vlasti za uređenje tih sanitarnih deponija nešto uradi i preduzme. Isto tako, programska aktivnost - realizacija projekata izgradnje sistema upravljanja otpadom, isto transferi nižim nivoima vlasti, to je upravo da se urede deponije, da se konačno krene sa ozbiljnom izgradnjom regionalnih deponija, da se prestane sa tim smetlištima koji se po nekoj navici ili ne znam po kom pravilu prave uz puteve i auto-puteve. Isto tako, Ruma, recimo, ima svoju deponiju koja se bukvalno naslanja na regionalni put, ili divlja deponija kod Nove Pazove, koja već od 2014. godine je pratimo i moje kolege u šali kažu - Nadina deponija, jer sam ja postavljala u dva navrata pitanje šta se sa tom deponijom planira, jer ona raste sve više, uz sam auto-put. Kakvu sliku mi o sebi stvaramo za sve one koji tim putem prolaze, turisti ili bilo ko drugi ko dolazi u ovu zemlju? Prosto je moja želja bila da se ovakvom preraspodelom sredstava pomerimo sa mrtve tačke i da se ovako malim sredstvima koja su ovim budžetom predviđena za ove namene stvar ipak poboljša. Eto, to je bila moja namera i zbog toga sam ovaj amandman predložila. Nažalost, dobila sam odgovor od Vlade Republike Srbije da to ne može, ne može ništa od svega toga što sam ja predložila da se usvoji, jer će time planirana sredstva namenjena za realizaciju ranije donetih zaključaka Vlade Republike Srbije kada je u pitanju nabavka opreme i naoružanja dovesti do poremećaja i da to ne može. Stvarno se pitam u kom smeru mi to idemo, ako ćemo s jedne strane izdvajati ovolika sredstva za namene opreme u vojnim strukturama, a nećemo voditi računa o nečemu što je životno važno i bitno za građane Srbije. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima ministar Nedimović. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani narodni poslanici, želim da kažem nekoliko stvari povodom ovog amandmana, čisto zbog javnosti. Ovde se stalno pokušava napraviti zamena teza da se kupuju rakete a ne kupuje se protivgradna zaštita, da neko želi da kupi vojnu opremu a ne želi da se bavi životnom sredinom, ili, u najboljem slučaju, da ne želi da gradi auto-put. Ako imate i u jednom periodu urađeno više auto-puteva nego sad, ja skidam kapu. Ne možete to da poreknete, u Srbiji, u Republici Srbiji. Ovo nije Narodna skupština neke mesne zajednice, neke lokalne samouprave ili nešto slično, ovo je Narodna skupština Republike Srbije. Moramo da vodimo računa o projektima na čitavoj teritoriji Republike Srbije. Vi ste potpuno u pravu kada kažete da nama treba auto-put Novi Sad - Ruma. I zbog toga je Vlada Republike Srbije u Predlogu zakona o budžetu definisala sredstva koja su neophodna za izgradnju u članu 3. Prosto je ko pasulj. Projektna dokumentacija je urađena, treba da se završi još eksproprijacija, treba da se ugovore finansijski detalji ugovora sa izvođačem i kreće se. Imate nekoliko auto-puteva sad koji se nalaze na prostoru oko nas, oko Beograda, u krajnjoj liniji u Vojvodini. Imate deo koji ste vi spomenuli, to je Sremska Rača - Kuzmin. Imate deo koji se tiče Rume - Šabac. Pa, kuda on prolazi? Ne prolazi sigurno kroz ne znam ni ja koji prostor. Vi to sigurno znate. Hajde da se vratimo na jednu drugu stvar. Hajde da se vratimo na zagađenje životne sredine, činjenica je da je neophodno da se ulože sredstva u to. Ali pazite, pre zore ne može da svane. Ja nisam video u zadnjih 20 godina da je iko gradio auto-put Novi Sad-Ruma, da je hteo, a sad se to radi. Nisam video da je iko hteo da izdvoji 500 miliona evra za regulisanje sistema vodosnabdevanja i na prostoru Vojvodine. Da vas obavestim da je pre dva meseca bio sastanak ministra finansija, predsednika Pokrajinske vlade i svih 45 gradonačelnika u lokalnim samoupravama da se spreme projekti za 2020. godinu za izgradnju sistema za vodosnabdevanje i kanalizacionih sistema i prečistače otpadnih voda. Zbog toga postoji, između ostalog, ovaj budžet, pošto vidim da ste se usredsredili na jedan deo Srbije. Da idemo korak dalje. Niste izneli dobru cifru, vezano za Ministarstvo životne sredine, mislim da imam neko pravo da pričam o tom ministarstvu, devet meseci sam bio ministar tamo. Sada je 7,9 milijardi budžet, jedno tri puta veći nego u vreme kada sam ja bio ministar, a jedno 10 puta veći nego što je bio pre toga. Ovaj deo koji se odnosi na status Zelenog fonda, tu bih možda mogao da se složim sa vama da mora da ima neki institucionalni karakter, da nije samo kao jedna finansijska linija, jedna kao klasifikacija u budžetu. Ali, to je stvar za razmišljanje, to je stvar političke odluke kako želite da upravljate tim sredstvima. Tako da, mislim da je apsolutno ovo što je Vlada u obrazloženju stavila valjano, jer ima para i za jednu i za drugu i za treću i za četvrtu potrebu. Molim vas, nemojte da menjate te teze, da kažete – ovde se uzima, za ovo se ne daje. To naprosto ne stoji.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Nada Lazić želi repliku. Izvolite.
Što se tiče Fruškogorskog koridora, ja ću vas podsetiti da zbog izgradnje železničke pruge, brze pruge za Budimpeštu, Novi Sad i deo Vojvodine je bukvalno odsečen do 2022. godine. Ako izgradnja Fruškogorskog koridora nije bila prioritet, ja ne znam šta bi drugo bilo prioritet. Sad je odjedanput iskrslo da je prioritet Ruma – Loznica – Šabac. Vidim u obrazloženju da će građani Platićeva, Hrtkovaca, itd. imati veću prohodnost i tome slično. Sa svim tim mogu da se složi, ali građani Iriga trpe takav teški saobraćaj kroz samo naselje, da se kuće ruše. Kada je pre izvesnog vremena moja koleginica spomenula da i ginu ljudi, onda se zakačilo samo za tu izjavu – ginu ljudi. Na svu sreću, valjda do ovog trenutka niko nije poginuo, ali takav saobraćaj koji se tamo odvija kroz Nacionalni park Fruška gora, ako on ni za narednu godinu nije prioritet, a nije prioritet. To što vi govorite, to su samo namere, isto kao što govorite da su namere za izgradnju postrojenja za tretman otpadnih voda za vodovode, to su samo namere koje ćemo videti da li će se u narednoj godini realizovati, jer se radi o nekih preko devet milijardi evra zaduživanja koja treba da se odbore ovde u ovoj instituciji. Prema tome, nemojte mi pričati nešto što je realno. Mi u ovom momentu na Fruškoj gori nigde oko tog puta ne vidimo ni jedan ašov, ni jednog radnika da nešto radi, nego vidimo ogroman transport, teški transport koji se prema Bosni odvija. Stiče se utisak da se cela ova čvorišta i ovi putevi grade u službi Beograda. Evo, govori se da se planira brzi put, auto-put prema Zrenjaninu, auto-put prema Vršcu. Znači, mi nemamo nikakve spojeve između, recimo, Kikinde i Sombora ili, ne znam, između Zrenjanina i Sombora, i na ovoj karti koju sam ja pokazivala, gde je Vojvodina bela površina, kada su u pitanju planirani putevi, to se za budžet za narednu godinu ne vidi, to što vi govorite. Što se tiče „Zelenog fonda“, što se tiče tih sredstava i tog napretka, što vi kažete u vreme kada ste vi bili ministar i do sada, znate, visok procenat u odnosu na malu vrednost je i dalje mala vrednost. Ako pogledate, recimo, namene za IT sektor, ja ne zameram to, pozdravljam, on je nekih 60 i nešto posto povećan u odnosu na odvajanja prošla.
Vreme replike.
Ja se izvinjavam, ne znam da li imam vreme još poslaničke grupe.
Ne, tražili ste repliku.
Ništa, onda toliko.
Hvala. Reč ima ministar Nedimović.
Poštovana predsedavajuća, poštovani poslanici, samo radi javnosti. Molim da se ovo pokaže. Ovo je Predlog zakona o budžetu. Imate tačno gde piše – Projekat izgradnje brzih saobraćajnica Novi Sad – Ruma – Šabac, sa ciframa. Koliko ja znam, ako bude sutra glasanje i ovo se usvoji to je zakon, a ne neka buduća neizvesna okolnost o kojoj vi pričate – šta bi bilo, kad bi bilo. Pre zore, vi ste u pravu, ne može da svane, ali sad je svanulo za ovaj auto-put. A, pitajte i one pre 20 godina zašto ga nisu ni projektovali, nego samo potpisivali neke memorandume sa Kinom. Ne želim ja da pričam na takav način. Ima jedna druga stvar. U najavi je projektovanje auto-puta, odnosno brzih saobraćajnica koje će ići Sombor – Vrbas – Kikinda, da se i taj deo uveže, ako pažljivo pratite. Nikad se ovoliko nije radilo auto-puteva i brzih saobraćajnica, a to što neko misli da je u članu 3. buduća neizvesna okolnost, ja vas molim – sutra pritisnite, glasajte „DA“ i onda je izvesna okolnost.
Reč ima poslanik Vladimir Đurić. Izvolite.
Poštovani ministri, poštovane kolege poslanici, da se manemo propagande, da se držimo struke. Dakle, dobro je što u budžetu stoje predviđena sredstva za izgradnju Fruškogorskog koridora kao dela deonice od Novog Sada, preko Rume, Šapca, do Loznice. Bolje je nego da ne stoje, kao što je prethodnih godina bio slučaj. Ali, da budemo potpuno iskreni prema građanima i da damo precizan podatak i preciznu informaciju. Ono što je budžetom predviđeno da se za izgradnju ove deonice potroši, vidi se na rashodima budžeta i to je samo 200 miliona dinara u 2020. godini. Dopuniću informaciju. Krediti koji su predviđeni, to su krediti koji su predviđeni, to nije novac koji je planiran da se na izgradnju ove deonice potroši u 2020. godini. Na potrošnju u 2020. godini se predviđa na rashodima 200 miliona dinara. Krediti koji su predviđeni za 2020. godinu i nadalje, a ne znamo još do kada, su milijardu evra za ovu deonicu. Tri kredita imate u budžetu. Milijardu evra za deonicu od 130 kilometra, to je preko sedam, skoro 7,5 miliona evra po kilometru. Imate azerbejdžanski kredit, 250 miliona evra; imate kineski kredit, 550 miliona evra i imate kredit stranih investicionih korporacija, fondova i banaka, 200 miliona evra. To je milijardu evra, ali to nisu rashodi za 2020. godinu, za ovu deonicu. To su krediti od čega će se 200 miliona dinara, da li iz tog kredita ili iz drugih izvora potrošiti za ovu deonicu u narednoj godini. Dve stotine miliona dinara je nedovoljno da se ozbiljno čak i započnu radovi na toj deonici. Dakle, nije poenta ovde u tome da li ima. Ima, ali je poenta u tome da mora, kako ste govorili pre sedam godina, brže, jače i bolje, zato što je bolje moguće. Da su prošle godine investicije u vojnu i policijsku opremu bile smanjenje 50%, vojska i policija bi kroz te investicije ponovo bili najveći budžetski dobitnik, veći nego godinu dana ranije, ali bi se time oslobodilo 30 do 40 milijardi dinara za neke druge politike, socijalne. Da se vrate novci penzionerima koji su im kroz umanjenje četiri godine uzimani, na primer. Da nam majke i porodilje ne dobijaju poruke iz banaka da im je uplaćeno 850 ili 2.500 dinara mesečno. U krajnjoj liniji da se ova deonica ozbiljnije započne raditi. Mi ćemo, svakako podržati kreditna zaduženja, pod uslovom da tekstovi posebnih zakona budu prihvatljivi. Zato što smatramo da su te deonice potrebne, ali nemojmo pričati da ćemo milijardu evra potrošiti za izgradnju te deonice u 2020. godini, jer to se neće dogoditi. Na rashodima ste predvideli 200 miliona dinara u 2020. godini. Milijardu evra su krediti za naredne godine i videćemo kad i kako. Setite se koliko smo godina čekali na početak Moravskog koridora. Dakle, pustite propagandu i nemojmo da polemišemo po principu – valjda više veruješ mojim rečima, nego sopstvenim očima. Vi ste Sremac, vas pod rotacijom, verovatno, voze u koloni koja teretni međunarodni saobraćaj provozi kroz srce Nacionalnog parka Fruška gora decenijama, kad idete na relaciji Ruma – Novi Sad. Hvala.
Reč ima ministar Nedimović. Izvolite.
Pošto to hoćete, da se bavite činjenicama, ajmo na činjenice. Da ne bude samo, što bi deca rekla – ŠBB KBB, šta bi bilo, kad bi bilo. Niti imam rotacije, niti imam zatamnjena stakla. Izađite napolje, pogledajte, pa pričajte o činjenicama. Te jeftine demagogije i propagande, to ostavite za neko drugo mesto. Ja sam vama zahvalan što vi učestvujete u raspravi o budžetu, jer to je jedna od najvažnijih stvari, najvažnijih zakona koji donosi ovaj Dom. To je jako lepo što vi radite i ja sam svakome ko radi svoj posao zahvalan na tome. Što se tiče ovoga, molim vas, to pričanje da, ne znam ni ja šta će biti, kako ste rekli, ne mogu ni da citiram. Mi stvari završavamo. Projektna dokumentacija je ovde gotovo, ostalo je da se završi eksproprijacija. Pošto ja živim na tom prostoru, postoje građevinske mašine tamo koje pripremaju čvorišta koja će služiti kasnijim aktivnosti na tom putu i to u 2020. godini. Hvala.
Hvala. Na član 8. amandman je podnela poslanica Aleksandra Čabraja. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite, imate dva minuta.
Mogu da koristim i vreme za amandmane. Mogu li?
Da, to je vreme za amandmane, dva minuta.
Najpre da iznesem primedbu da je trebalo Predlog budžeta raspravljati posle razmatranja završnih računa za prethodne godine, jer bismo onda imali argumente kako su se trošila sredstva i kvalitetnije vodili raspravu o Predlogu budžeta. Drugo, ni danas neću dobiti odgovor na pitanja koja sam postavljao u prethodnim sednicama. Koji su to 100 najvećih poreskih dužnika u Republici Srbiji? Da li oni koriste podsticaje iz budžeta ili su dobavljači i izvršioci nekih poslova na teret budžeta Republike Srbije, kao partneri države? Treće, nije mi jasno zašto obećanje koje je dala predsednica Vlade, ministar poljoprivrede, ministar prosvete, da će Poljoprivrednom fakultetu obezbediti gotovo 1.000 hektara zemljišta koje im je dodeljeno još 1950. godina, za ogledno školsko dobro, za ratarsku i stočarsku proizvodnju ni do danas nije realizovano, a radi se o fakultetu koji je proslavio 100 godina rada i razvoja? Sledeće, nije mi odgovoreno na pitanje da li je potpisan ugovor o readmisiji migranata iz zemalja EU, koji su nepodobni za njih, a bili su prvi put registrovani u Srbiji? Koliki su troškovi migranata sadržani u budžetu za 2020. godinu? Zatim, nije mi jasno zašto su ovako minorna sredstva predviđena na poziciji zaštita i korišćenje poljoprivrednog zemljišta, svega 32 miliona dinara, a to je 60% od onoga što ovim budžetom se izdvaja za jednu muzičku manifestaciju koja baš nije u duhu našeg nacionalnog imidža, koja iznosi 50 miliona dinara. Sa 32 miliona dinara podeljenih na 3,5 hektara, dobija se 9,14 dinara po hektaru. Sa tim parama, verujem da ni u kineskoj prodavnici ne možete kupiti čistalicu, za motiku, budak, kramp, ako hoćete da radite ručno neke radove na zaštiti i korišćenju poljoprivrednog zemljišta. Suštinski, moja primedba na Predlog budžeta jeste u tome što je Zakonom o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju predviđeno da sredstva za podsticaj u poljoprivredi i ruralnom razvoju treba da iznose 5% od ukupnih poreskih prihoda. Pošto su poreski prihodi predviđeni u iznosu od 1.132.100.000 dinara, 5% na taj iznos planiranih treba da bude 56.605.000.000 dinara. Umesto toga subvencije u poljoprivredi i ruralnom razvoju istim tim Predlogom budžeta predviđene su u iznosu od 46.588.753.000 dinara, a to je manje za 16.016.247.000 ili 28,3%, to je istovremeno manje za oko preko 3.200.000.000 dinara nego što je po rebalansu budžeta za 2009. godinu. Najzad, pošto se istek vremena bliži kraju, napravio sam pregled oduzetih subvencija poljoprivrednicima i selima, znači za poljoprivredu i ruralni razvoj u sedmogodišnjem periodu koji je uobičajen u EU, od 2014. do 2020. godine, on iznosi preko 90.000.000.000 dinara i imajući u vidu ovaj princip da je 5% poreskih prihoda minimalno rezervisano, ili treba da se obezbedi za poljoprivredu i ruralni razvoj. Hvala lepo.
Hvala. Ministar. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, poštovani poslanici, krenuću od ove poslednje najbolnije teme, priče od 5% za subvencije u poljoprivredi, moram da pokažem grafikon, sredstva u 2020. iz nacionalnog budžeta su sredstva koja će biti realizovana kroz IPARD. Osam godina su nam pričali kako nema IPARD-a, ona iznose 5,2% plus ovaj amandman koji je bio kroz, mislim da je bio odborski amandman, ili od poslanika, ne mogu da se setim, sa 720 miliona dinara. Tako da, morate malo bolje sabrati pa će to izaći onda kako treba. Ako treba ja ću vam pomoći oko toga, i moje ministarstvo stoji vam na raspolaganju za svaku informaciju koja se tiče subvencija. Činjenica da su subvencije rasle za skoro 45% iznos novca za subvencije u poljoprivredi u zadnjih tri godine. Mislim da oko toga možemo svi da se složimo. Što se tiče korišćenja i zaštite poljoprivrednog zemljišta, vi ne možete sigurno da poreknete stvar da radimo navodnjavanja zemljišta, samo se nalaze na drugoj poziciji, da radimo zaštitu poljoprivrednog zemljišta sistemom automatskih protivgradnih stanica. Sada ćemo da uradimo jedan veliki projekat 50 miliona evra za komasaciju i uređenje odnosa na poljoprivrednom zemljištu. Da se vratim na onih 1000 hektara za Poljoprivredni fakultet. Grad Beograd, pošto se nalazi na teritoriji Grada Beograd, godišnji program za davanje u zakup poljoprivrednog zemljišta, sada menja, menja ga, koriguje na osnovu predloga Uprave za poljoprivredno zemljište i te stvari koje se tiču Poljoprivrednog fakulteta na bazi njihovih zahteva. Ne možete vi da tražite nešto što neće Poljoprivredni fakultet. Ako kažu – hoćemo, tačka. Kao i svaki drugi fakultet što dobije, kao i svaka druga institucija koja dobije poljoprivredno zemljište, bilo da je reč o poljoprivrednoj stručnoj službi, ustanovi socijalne zaštite, institutima koji dobijaju na višegodišnje zakupe poljoprivredno zemljište. Po prvi put imamo sada dugogodišnje zakupe poljoprivrednog zemljišta. Sve je bilo na godinu dana, jel tako, profesore? Ja mislim da jeste. A ovo smatrajte, što se tiče Poljoprivrednog fakulteta da ćemo isterati na čistinu.
Reč ima Prof. Ševarlić, pravo na repliku.
Hvala lepo. Takođe bih hteo da zamolim za informaciju šta će biti sa obavezama koje poljoprivrednici duguju po osnovu penzijskog, invalidskog i zdravstvenog osiguranja, a koje su dostigle prema raspoložim informacijama oko dve milijarde evra ili 200 milijardi dinara. Taj iznos je izuzetno veliki i praktično predstavlja jedno dužničko ropstvo poljoprivrednika u ovoj zemlji, koje čak i ako biste im oduzeli celokupnu imovinu kod onih sitnih poljoprivrednih gazdinstava država ne bi mogla da nadoknadi, samo bi stvorila armiju lumpenproletara u ovoj državi ili potencijalnih emigranata iz ove države na druga područja. Ali, ne mogu da se složim sa konstatacijom da je iznos koji je predviđen za podsticaj u poljoprivredi ruralnom razvoju veći nego što je propisano Zakonom o podsticajima poljoprivredi ruralnom razvoju. Voleo bih da mi vaši stručnjaci, a ja sam na svakoj sednici Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i vodo-privredu pitao i državnog sekretara prisutnog iz Ministarstva poljoprivrede i državnog sekretara iz Ministarstva finansija koliko treba da iznosi 5% po odredbama Zakona o podsticajima poljoprivredi i ruralnom razvoju, nikad nisu hteli da odgovore. Ja sam siguran da oni znaju da pomnože ukupne poreske prihode sa 5% i da kažu taj iznos, ali oni namerno neće to da kažu.
Reč ima ministar Nedimović. Izvolite, ministre Nedimoviću.
Gospođo predsednice, poštovani poslanici, moram opet zbog javnosti da pokažem ovo. Ovo vam je 2020. godina, koja jasno pokazuje da je nacionalno sredstvo iz budžeta… Pa, ja ne znam profesore koje vi imate tabele, ali ja imam tabele iz Ministarstva. Valjda bi ja nešto trebao da znam u celoj toj priči. Ali, izgleda da se nekima matematika jedan i matematika dva ne slažu. Novca tog ima. Da se vratim na stvar koja mnogo brine poljoprivrednike, a tiče se poljoprivrednih penzija, odnosno dugova za doprinose za PIO i zdravstveno osiguranje. Cifre ne želim da limitiram, ali su preko, sigurno, 240 miliona evra, milijardi dinara kako već, koliko je dug za to i za zdravstveno i za penzijsko. Zajedno sa Ministarstvom rada, sa Svetskom bankom radimo trenutno projekat rešavanja ovog problema koji će podrazumevati nekoliko koraka kako da se reše dugovi… Nemojte da plašite narod, niko nikom neće da uzme, nek poljoprivrednici ne brinu oko toga. Sa druge strane ste potpuno u pravu, nemaju ekonomsku snagu da bi to uopšte i platili, jer neko ko je 1986. godine smislio ovakav zakon, pa posle ga menjao, gde čovek koji ima hektar i imao sto hektara plaća iste doprinose, pa ja to nisam video nigde. Jel to neko smislio od 1986. do 2008, 2009. godine? Tako su i nastali svi ovi dugovi, samo se lepilo jedno na drugo. Sad spremamo jedan paket koji će rešiti čitavu problematiku i u pogledu zdravstvenog osiguranja, koja je činjenica, zdravstvena usluga se nije ni desila. Morate da rešite to. Kako neko da plati nešto što nikad nije ni ostvario? Sa druge strane da regulišemo penzijsko. Kako ćete ljudi povezati, da tako kažem, uslovno svoj staž ili neće i kako ćemo od tog trenutka u budućnosti postupati s pram ekonomske snage poljoprivrednika? To rešenje će biti pred ovim Domom u bliskoj budućnosti.
Reč ima narodni poslanik Borisav Kovačević. Izvolite. Poslanik Kovačević čeka 45 minuta da dođe na red i ima pravo da govori.
Puno vam hvala, poštovana predsednice. Uvaženi gospodine ministre i vaša saradnice, poštovane koleginice i kolege poslanici, hteo sam da kažem neku reč, nastavljajući ono što je moj cenjeni kolega Momo Čolaković govorio, ali sticajem okolnosti tehnički je preskočen. Evo šta bih da kažem. Gospodine ministre, mislim da poslednjih godina, posebno od 2014. godine, kada je napravljena postojeća, važeća Strategija poljoprivrede i ruralnog razvoja za period od 2014. do 2024. godine, vi to sigurno bolje možete oceniti da li sam u pravu, ali čini mi se da se u tom periodu nekako, kada je u pitanju, pre svega, Vlada i predsednik države, više nego ranije poklanja pažnje poljoprivrednom sektoru, koji i jeste jedan od najvažnijih resursa koje ova zemlja ima i koji kao takav može doprineti planiranom ubrzanom razvoju zemlje u celini. Zato takav stav i ponašanje Vlade pozdravljam. Međutim, iako se u ovom Zakonu o budžetu vidi da pri njegovom pravljenju nije zaboravljena Strategija poljoprivrede i ruralnog razvoja, imala se u vidu, pa to pokazuje i ovo što je gospodin Čolaković naveo, inicijativa da se amandmanom poveća stavka za 200 miliona, da je Vlada to povećala za 300 miliona. Mislim da su to dobre stvari, ali isto tako mislim da bi trebalo razmišljati, ne znam da li ste, i ne čekati kraj perioda za koji je Strategija poljoprivrede napravljena, da bi je trebalo pre isteka tog roka, odnosno sada razmišljati o njenom inoviranju zbog toga što nije ista situacija pre pet godina i sada kada se tiče unutrašnjeg stanja u zemlji i razvoja zemlje i, što je još važnije, nije ista situacija u odnosu na pre pet godina, kada je bezbednosna strana u pitanju u kojoj se zemlja sada nalazi za razliku od pre pet godina. Zašto ovo govorim? Mi smo u razvoju poljoprivrede, posebno u ruralnom razvoju, napravili velike iskorake, posebno u formi razvoja zadrugarstva, o čemu je i govoreno i kroz amandman gospodina Čolakovića itd. Kad dotičemo bezbednosni aspekt, imamo situaciju da je prigranični pojas cele zemlje ogromnom većinom ruralni predeo. Malo imamo gradskih sredina u tom pojasu itd. U takvoj situaciji je mnogo lako, da uslovno upotrebim izraz, ne mislim čisto vojno, spolja napadati prigranične delove ove zemlje i time naše ljude koji žive u prigraničnom pojasu, a u sadašnjim jako lošim uslovima, odnosno dosadašnjim, pod takvim pritiscima lako i najverovatnije povlačiti u unutrašnjost zemlje. Nama će ostajati prigranični pojas nezaštićen u smislu da teritorija nije zaštićena ako nije zaposednuta življem. Zato mislim da je ovaj pravac u tom smislu razvoja revitalizacije sela jako bitan i jako važan i čini mi se i ovako, a i kroz sam budžet, da je Vladi to jako prisutno, samo što ja mislim da bi trebalo, nadam se da će to inače biti kontinuitet, ali da bi trebalo još više obratiti pažnju i ići brže ka tome, jer se situacija bezbednosna i dalje komplikuje i spolja i vidite šta čini inofaktor, koje sve poteze vuče itd. itd. Zato mislim da je dobro posvetiti se tom problemu, jer moramo voditi računa o bezbednosti zemlji. Ja ću o tome šire govoriti, jer, kao što znate, pripremljena je strategija odbrane i strategija nacionalne bezbednosti. Ubrzo će biti ovde u Skupštini, pa ću tom prilikom govoriti o tome šire. Ovog puta bih se zaustavio ovde. Ono što sam hteo još da kažem, gospodine ministre, to je da mi u razvoju, ja to ni u Strategiji nisam video, taj aspekt specijalizacije poljoprivredne proizvodnje zavisno uslovima na određenim regionima i teritorijama. Ne vidim predviđen neki značajan razvoj, recimo, povrtarstva. U tom slučaju pominjem, recimo, kao primer kao što sam rekao Mačvu, područje Mačve. Imate teren gde je zemljište najviše klase, ziratno zemljište. Imate celu Mačvu na toploj vodi, imate najveće dve reke koje ograničavaju Mačvu. Pre 40 godina Francuzi su, ako se neko seća, tražili da im damo koncesije na Mačvu, kada je prvi put ustanovljeno da leži na toploj vodi. Zašto? Zato što zagrevanje prirodnim putem možete da izvedete, imate navodnjavanje prirodnim putem, imate najkvalitetniju zemlju i možete imati, umesto žitarice gde jednom godišnje ubirate plodove, celogodišnje ubiranje plodova, izvoz i drugo. Druga stvar koju mislim da u okviru poljoprivrede, na koju treba baciti ukupno, time ću završiti, značajan napor, da se unapredi ne samo primarna, nego i sekundarna proizvodnja u poljoprivredi. To znači da ne proizvodimo i šaljemo na tržište gole plodove poljoprivrede, nego da ih preradimo, pa da taj proizvod izbacujemo na tržište. Toliko. Hvala lepo.
Hvala, gospodine Kovačeviću. Sada povreda Poslovnika, prof. dr Miladin Ševarlić.
Hvala. Juče je gospođa predsednica Skupštine sedam, osam puta replicirala, odnosno vodila polemiku sa koleginicom sa druge strane. Tada je moglo više od jedne replike. Danas ne vidim razloga zašto ne može. Ako ne može nas troje koji sedimo sa ove desne strane, kao opozicioni poslanici da dobijemo repliku, ne računam SRS, zato što vama daju uvek replike. (Nemanja Šarović: Ali, onaj je iz obezbeđenja.) Ne, ne, ne, govorim, nemojte mi oduzimati vreme. Dakle, mislim da to nije korektno. Tim pre što je ministar rekao jednu stvar da niko ništa ne preduzima za one koji imaju neizmirene obaveze po osnovu penzijskog, invalidskog i zdravstvenog osiguranja. Vaš i moj prijatelj, urednik seoskih novina, posle smrti oca, morao je isplati trista i nešto hiljada dinara duga da bi mogli da završe ostavinsku raspravu. Masa poljoprivrednika koji su navršili 65 godina, kada prime rešenje o penziji, direktor filijale traži da potpiše da mu se uzme jedna trećina penzije, na ime duga. Prema tome, nije tačno da se ne deluje. Deluje se. Proverite.
Hvala, profesore Ševarliću. Vi ste upravo tražili i govorili o mojoj povredi Poslovnika, (Miladin Ševarlić: Ne o vašoj, nego o povredi predsednice, koja nije dozvolila…) Dobro, predsedavajućeg. Tako da, znate i sami, morate po neposredno učinjenoj povredi Poslovnika, a s druge strane, da poštujete i to načelo da onda vi to ne zloupotrebite, kao što jeste i ponovo ste replicirali, ali dobro. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? Želite. Hvala. Povreda Poslovnika, Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, reklamiram član 103, 106, 107. Sada vas ja pitam, prvo, gospodine predsedavajući, o čemu će se Skupština izjasniti? Prethodni govornik je propustio da navede član Poslovnika na koji se pozvao i koji je reklamirao. E, sada ja vas pitam - o čemu ćemo se izjasniti? Ja se slažem da svaki predsedavajući ima svoju taktiku, ali i svaki poslanik ima svoju taktiku. Pa, recimo, da je gospodin Ševarlić došao u narodnoj nošnji, možda bi vi imali popust, kao što je juče bio. Dakle, on kada obuče narodnu nošnju, onda ima pravo na više replika, nego kada je nema. Ta njegova modifikacija iz profesora u domaćina, u narodnoj nošnji, ja bih voleo da vidim njegovu neku fotografiju pre 2016. godine, dok nije postao poslanik, da vidimo negde gde je on to obukao narodnu nošnju. Da vidimo jednu fotografiju itd. Ovde se požalio na penzije. Seljačka penzija je manja od socijalne pomoći, ali naši seljaci treba da znaju, da se seljačke penzije dotiraju sa 80%. Zbog dugova koji su nastali u vreme kada je on iz start projekata dobio 600 seljačkih penzija za projekat obnove stočarstva na Staroj planini, za neku studiju o zadrugarstvu, koja nikada nije odštampana, naštampana, to ministar zna, uporno smo je tražili po Ministarstvu poljoprivrede i nismo našli ni jedan primerak od tih hiljadu. Čak da je uradio tih hiljadu primeraka, to bi bila najskuplja sabrana dela gospodina Ševarlića, skuplja od Andrića i Ćosića, jer bi svaki primerak te studije o zadrugarstvu koštao 60 i nešto evra. Nažalost, toga nije bilo, ali je potrošeno 600 seljačkih penzija. I zato su možda penzije daleko manje nego što bi bile. Ali, istinu na videlo, zbog zakona koji su oni imali su nastali dugovi od dve milijarde za PIO i socijalno osiguranje, zato što su svi članovi seljačkog domaćinstva morali, bez obzira na površinu zemlje, morali da plaćaju obavezno PIO osiguranje zemljoradnika, a mi smo to 2013. godine posle promena izmenili. Da nije bilo njihovog suludog zakona, danas bi bile penzije veće, a dotacije iz budžeta manje. I, da ponovim, seljačke penzije bi trebalo da budu veće, dugove treba da reguliše, sve njihove probleme treba da rešimo, ali oni nemaju prava da nam prigovaraju što brže ne rešavamo probleme koji su oni ostavili 100 godina. Ne tražim da se glasa.
Hvala. Ne tražite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje. Hvala. Profesore Ševarliću, po kom osnovu se javljate? (Miladin Ševarlić: Replika.) Nemate po Poslovniku pravo da se javite na reklamiranu povredu Poslovnika. Nemate pravo na repliku. (Miladin Ševarlić: Spomenuo me je po imenu.) Ali, nemate, jednostavno, nemam opciju, nemam po proceduri pravo da vam dam repliku. Ako to uradim, otvorio sam Pandorinu kutiju. Možete po nekom drugom osnovu da se javite, slobodno, nemam ništa protiv. Hvala. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, da iskoristim svoja dva minuta i da poljoprivrednicima kažem. Ovi što im prigovaraju na budžetu, poljoprivrednom, obično puste mene da iskukam malo više para. Moram reći, predsednik Vlade, sada predsednik Republike i sadašnji predsednik Vlade i ministri, svi su bili blagonakloni. Dakle, malo po malo, subvencije su 2012. godine bile 19 milijardi i 950 miliona, zapamtite. Isti kurs, ista država. Kurs je bio 117 dinara koma nešto. Subvencije za poljoprivredu, koje su oni planirali, bile su na iznosu od 19 milijardi i 900 i nešto miliona, što je bilo oko 165 miliona evra. Danas su podsticaji, zajedno sa amandmanom kolege Martinovića, 41 koma nešto milijardu ili 350 miliona evra. I sada nam prigovaraju oni koji su izdvajali 165 miliona evra, a pri tome, za njihov džepić je uvek bilo, za stočarstvo na Staroj planini, pa onda konsultantske usluge, pa milioni, avioni, kamioni i autoputevi koji su građeni isključivo prema njihovim džepovima, a ne prema potrebama građana. Tim autoputem se slivao državni novac itd. Sada nam prigovaraju oni koji su izdvajali 165 miliona evra za subvencije, nama koji izdvajamo 350 miliona evra godišnje za subvencije. Još da kažem poljoprivrednicima u ova dva minuta da je dogovor i sa ministarstvom i sa Vladom, ovo je projektovano na osnovu potreba i potrošenih sredstava u jednoj godini, pa je malo i dodato. Ukoliko bude trebalo više novca, svi zahtevi koji budu podneti za podsticaj u poljoprivredi, od direktnih plaćanja, ruralnog razvoja itd, biće ispoštovani po cenu i da se ova stavka iz Zakona o budžetu probije. U tom slučaju ćemo raditi rebalans budžeta ili ćemo javnim dugom ponovo to platiti. Uglavnom, ukoliko bude trebalo više novca za poljoprivredu, što dao Bog za subvencije, ukoliko bude više zahteva, sve te zahteve ćemo ispoštovati po cenu da probijemo i ovu stavku od 350 miliona evra. Ja sam u obavezi da to kažem našim poljoprivrednicima da znaju i da mogu da podnesu sve zahteve za koje misle da ispunjavaju uslove. Hvala.
Hvala. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv Glave 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Dubravko Bojić i narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić.
Pošto nisam imao priliku malopre da vodim repliku, gospodin ministar je pokazivao nekakav grafikon, verovatno sa učešćem agrarnog budžeta, odnosno sredstava za podsticaj u poljoprivredi i ruralnom razvoju u ukupnim poreskim prihodima, tvrdeći da je to preko 5%. Gospodine ministre ovde imam vaš odgovor, sa vašim potpisom, iz Ministarstva poljoprivrede gde ste vi potpisali da u 2013. godini učešće podsticaja u poljoprivredi i ruralnom razvoju iznosi 4,37%, u 2014. godini 4,55%, u 2016. godini 2,87%, u 2017. godini 2,96%. Ako to nije tačno, recite. Ako je tačno, ja vas molim da kažete koliko je iznosilo u 2018. i koliko iznosi u 2019. godini i koliko treba da iznosi sada, uključujući i ovih dodatnih milijardu dinara po usvojenom amandmanu za 2020. godinu? Da li iznosi 5%? Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Branislav Nedimović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani poslanici, ja ću vrlo kratko, a samo zbog javnosti još jednom da pokažem. Ako treba podići ću ovaj papir 918 puta. Za 2020. godinu budžet je 5,2%, nacionalna sredstva plus IPARD i plus ovaj amandman od 720 miliona. Tu informaciju koju ste vi tražili i koju ste dobili iz ministarstva odnosi se na subvencije. Piše u Zakonu o budžetu - budžet za poljoprivredu. Treba razlikovati ceo razdeo od onoga šta vi pričate. Nemaju građani, koji ovo prate i kojima je ovo jako važno, te ćage koje vi imate ispred sebe, a da ne pričamo o Abu Dabiju, da ne pričamo o NIP koji će da ide, koliko će to biti, preko 5%. Da vam kažem, 2018. godine, ako vas baš interesuje, jeste bilo 4,6%, ali je danas veći - 5,3%. To što piše tu je iznos subvencije u 2013. godini, i to nije isto što subvencije u poljoprivredi, subvencije poljoprivrednicima. Subvencije u poljoprivredi obuhvataju mnogo šire i veterinarske usluge i što dobiju se subvencije kroz to i što se dobije za zemljište i kroz sto čudesa što ide. Molim vas više, čitajte koju smo vam poslali informaciju i poslaćemo i dopunu, jer meni je jako važno da svaki poslanik bude upoznat o svakom dinaru koji se troši.
Hvala. Pravo na repliku ima prof. dr Miladin Ševarlić. Izvolite.
Hvala lepo. Dakle, konačno smo se složili da je bila barem jedna godina kada agrarni budžet ili podsticaji za poljoprivredu i ruralni razvoj nije iznosila 5%. Sada ste rekli da je 2018. godine, ako sam dobro zapisao, iznosila 4,6%. Podsticaji u poljoprivredi i ruralnom razvoju regulisani su u članu 2. tačka 8. - Podsticaji jesu sredstva obezbeđena u budžetu Republike Srbije itd. Nigde ne piše da su podsticaji celokupan razdeo 23 ili 24, zavisi u kojoj godini je kako bilo. Kada je bilo Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine to je bio razdeo 23, sada je uglavnom razdeo 24. Prema tome, ne mogu sredstva koja su objektivno nužno potrebna za rad Ministarstva poljoprivrede, plate i sve ostalo, da ulaze u podsticaje za poljoprivredu i ruralni razvoj. Takođe, merama ruralnog razvoja predviđen je iznos od 800 miliona dinara za preko 4.500 sela. Ne znam kome je više potrebno, da li vašem, izvinite zbog ovoga što ću reći „vašem“, zato što je na teritoriji vašeg grada Sremske Mitrovice, Laćarku koji predstavlja jedno od najnaseljenijih sela u Srbiji sa preko 11 hiljada stanovnika ili onima koja su na izdisaju da opstanu kao sela, ali ako to podelite sa 4.500 sela, tih 800 miliona, to je manje od 178 hiljada ili 1.513 evra. Sa tim iznosom jedno selo, poput Laćarka, ne može ništa praktično da učini, a da ne govorim o nekim drugima gde je to još teže uraditi zbog konfiguracije terena, i rešavati brojne infrastrukturne probleme. Pri tome, hteo bih nešto drugo da kažem, ovde je bilo za mere ruralnog razvoja, od recimo u 2017. godini, tri milijarde 847 miliona dinara. Šta je razlog da se u narednim godinama smanji na 800 miliona, osam milijardi, pardon. Izvinite, pogrešio sam.
Hvala. Reč ima Marijan Rističević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, povreda dostojanstva Narodne skupštine. Kada neko uporno pored deset objašnjenja neće da vidi razliku između agrarnog budžeta i subvencija, onda se tu mnogo ne može pomoći. Verujem da je to povreda dostojanstva Narodne skupštine. Agrarni budžet obuhvata i troškove oko sprovođenja isplata subvencija. On obuhvata i veterinarsku zaštitu. On obuhvata ispitivanje na rezidu, Institut za higijenu i tehnologiju mesa, veterinarske specijalističke institute koji rade kontrolu u prehrambenoj industriji. On obuhvata i fitosanitarnu zaštitu. On obuhvata i veterinarske preglede i fitosanitarne preglede na graničnim prelazima. Kao što i budžet EU, koji je 45% zajedničkog evropskog budžeta, zbog zajedničke evropske poljoprivredne politike, obuhvata troškove sprovođenja tog budžeta, tako i naš agrarni budžet obuhvata sve troškove i nivo subvencija. Da ne bi bilo obmane i povrede dostojanstva, u obavezi sam da kažem našim poljoprivrednicima da svi zahtevi koji budu podneti će biti isplaćeni bez obzira na zacrtani nivo u Predlogu budžeta, a kada ga usvojimo to će biti zakon o budžetu. Ukoliko bude više zahteva od onoga što je bilo prošle godine plus uvećanje koje smo planirali, u tom slučaju će isplate nesmetano da se vrše ukoliko su zahtevi blagovremeno podneti u skladu sa Poslovnikom. Problem je malo u obradi zahteva. U isplati novca problema nije bilo ove, ni prethodne godine, ali broj službenika je bio nešto manji koji su trebali da obrade sve te njihove zahteve, a jedno poljoprivredno gazdinstvo je podnosilo i pet, šest zahteva, recimo, za priplodnu stoku, za tov junadi itd. Ukoliko se uprosti podnošenje zahteva, u tom slučaju će isplata biti brža, jer novca nikad nije falilo. Ukoliko probijemo tu stavku, ti zahtevi će biti isplaćeni i sada vas pitam, mi možemo da planiramo 100 milijardi… (Predsedavajući: Hvala.) …a zahteva ima 30 milijardi, dakle, plan budžeta mora da bude realan u skladu sa mogućnostima i potrebama poljoprivrednika. Ukoliko budu veći, svi će biti isplaćeni. Hvala.
Hvala. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Hvala vam. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandar Čabraja. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Miljan Damjanović i narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? Reč ima Miladin Ševarlić. Izvolite.
Hvala lepo. Gospodine ministre, u 2018. godini prag tzv. za dobijanje subvencija kod sitne stoke, figurativno rečeno, kod ovaca, svinja, koza, bio je minimalno 10 grla. U 2019. godini povećali ste taj prag tri puta. Takav obim reprodukcije nije moguće obezbediti uopšte iz sopstvenog zapata, a imajući u vidu broj poljoprivrednika koji su imali tako mali broj grla, deset, nije moguće bilo obezbediti na nivou Republike Srbije iz reprodukcije na drugim farmama, čak i da su druge farme veće od 30 grla htele sve to da prodaju. Pitam vas - zašto ste doneli odluku koja je suprotna interesima najsitnijih poljoprivrednika? Valjda nam je u interesu da njih održimo, da im omogućimo da opstanu na selu? To je jedno. Drugo, zašto, koliko je njihovo učešće, odnosno koliko je po tom osnovu smanjen broj korisnika u 2019. godini? Razgovarao sam sa veterinarima na teritoriji centralne Srbije. Na teritoriji Vojvodine nisam razgovarao. Oni su mi rekli da je to otprilike 20% broja registrovanih poljoprivrednih gazdinstva koji su 2018. godini imali prijavu preko 10 grla svinja, 10 grla ovaca i 10 grla koza. Hvala.
Hvala profesore Ševarliću. Reč ima ministar Nedimović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani poslanici, ja da vam pravo kažem nisam ovo dobro ni razumeo, a baš sam se trudio da svaku reč upijem. Jedino mogu da pitam - zašto ste, profesore, dali kada ste bili predavač na Poljoprivrednom fakultetu, 17 šestica, 38 sedmica, 116 osmica i ne znam ja čega drugog? (Vjerica Radeta: To nema veze.) Pa, ima veze, kako nema veze. Ja ću vam dati odgovor na ovo. Mi moramo da idemo napred, mi smo zaštitili mala, tako što smo u marginalnim područjima najugorženijim ostavili donje limite. Kod ovih drugih smo povećali sa dve na tri mlečne krave. Povećali za ovce na 20 sada limita, a ne na 30. U devastiranim područjima 10. Pri tome, za kupovinu novih ovaca, jagnjad, za kupovinu novih teladi koje su namenjene kasnijoj proizvodnji mi dajemo 50% novca. Sada ja vas lepo pitam - jel vi znate da saberete subvencije koje dobijete na osnovu genetike, dobijete 50% za kupovinu priplodnih grla, plus subvenciju koju dobijete? Kod ovaca, od tih 10 koliko fali dobijete 7,5 ili 8 potpuno besplatno. Jel tako ili nije tako? Pričam o godišnjim stvarima, a ne o nekim stvarima za 10 godina. Ne znam, očigledno da je vama ovo Ministarstvo samo dobro kada je vaš lični interes. O pitanju o ostalim stvarima vas očigledno ne interesuje, a ako bude još bilo pitanja na ovu temu vrlo rado ću pokazati još jednom 919 put. Ovih 5,2% nacionalnog budžeta plus IPARD, a piše u zakonu 5% budžeta Ministarstva poljoprivrede, a ne budžeta za subvencije, a ovo ostalo prosto ne znam, uz dužno poštovanje, i ja poštujem raspravu i sve, ali ja više ne znam šta da vam kažem. Hoću sve, ali mi samo postavite pitanja, a ne ovo 10, tri zeca, šest zeca. Nemam pojma šta se stvarno pita.
Hvala gospodine Nedimoviću. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo, pa nemojte sada gospodine Nedimoviću da odlazite. Ja se poradovao konačno razgovorljiv ministar, voli da govori o činjenicama, voli da pokazuje zvanične podatke. Evo, gospodine Nedimoviću i ja sam doneo, ali ode gospodin Nedimović i ja se nadam da će gospodin Mali slediti primer svog kolege i da će konačno progovoriti nešto o onome u šta bi najviše trebao da se razume. Prema podacima Ministarstva finansija i to je za mene bio zapanjujući podatak, realna vrednost penzija je na najnižim granama u poslednjih 20 godina. Da li je to tačno, gospodine Siniša Mali? Da li je tačno da je realna stopa rasta penzija od 2010. godine negativna? Da li je tačno, pošto ne možemo sada raspravljati o vlasti DS, gospodine Siniša Mali, da ako bismo uzeli 2012. godinu kada je vaš režim došao na vlast, ako bismo to uzeli kao osnovicu i kao 100% vrednosti pa primenili ove realne stope rasta kao stoje na sajtu Ministarstva finansija za penzije, govori se o prosečnim penzijama i o proseku u periodu govorim o godinama 2011. godina, 2012. godina, 2013. godina, 2014. godina itd. – na primer 2012. godine realan pad vrednosti je bio 2,2%, 2013. godine je realna stopa rasta bila minus 3,5%, odnosno pad realne vrednosti penzija je bio 3,5%. Ako bismo osnovicu iz 2012. godine od 100% uzeli pa primenili na ove dve negativne stope, to bi značilo da je 2013. godine realna vrednost penzija bila 97,8% od osnovice. (Predsedavajući: Hvala.) Imam vreme od poslaničke grupe. Hvala i vama. A da je 2014. godine vrednost bila 94,37%, 2015. godine sledi najveći pad – čitavih 5,5% i nakon toga penzije dolaze na 87,13% realne vrednosti u odnosu na 2012. godinu i to je najveći pad koji je zabeležen u prethodnih 10 godina. Imamo 2016. godine rast od 0,1%, tako da su penzije vredele 87,22% u odnosu na 2012. godinu, da bi 2017. godine ponovo imali pad u realnoj vrednosti penzija od 1,2% i tu dolazi do istorijskog minimuma jer 2018. godine realna vrednost prosečne penzije u Srbiji iznosi 86,17% u odnosu na osnovicu iz 2012. godine. To znači da su bile 13,83% manje penzije nego 2012. godine. Ovo su podaci Ministarstva finansija koje možete naći na sajtu Ministarstva. Ovo je istina i to je ono što vas najviše boli i ta vaša priča kako penzije nikada u istoriji nisu bile veće je laž. Čak i na sajtu Ministarstva finansija se mogu naći realni podaci, a ja pretpostavljam da Siniša Mali zna šta je razlika između nominalne vrednosti i između realne vrednosti koja se dobije kada se uključe i drugi uticaji kao što je rast cena, inflacija i mnoge druge stvari. (Predsedavajući: Hvala gospodine Šaroviću.) Najbitnije je, završavam, najbitniji podatak je ono što je realna vrednost penzija i realna kupovna moć, a danas je taj nivo penzije praktično na istorijskom minimumu i zadnje četiri godine su obeležile upravo najniže moguće prosečne penzije u Srbiji.
Hvala gospodine Šaroviću. Reč ima ministar, gospodin Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, više puta sam odgovorio na vaš esej oko visine penzija u Republici Srbiji. Drago mi je što čitate i konsultujete sajt Ministarstva finansija. Voleo bih samo da do zaključaka do kojih dolazite dođete na jedan logičan način. U svakom slučaju neću ulaziti u veliku polemiku sa vama. Znam da vi želite da promovišete i sebe i vaš stav, što je u redu. Ono što je važno za građane Srbije, prošle godine nakon povećanja penzija, ove godine nakon isplate pet hiljada dinara jednokratne pomoći od januara meseca 2020. godine idemo sa primenom švajcarske formule i povećanjem penzija tako što će se svake godine to povećanje, odnosno penzije indeksirati na osnovu povećanja prosečne plate i na osnovu stope inflacije u Republici Srbiji. Od 1. januara očekujemo 5,4% povećanje penzija, a vama da odgovorim na analizu koju ste napravili samo jednom rečenicom. Analiza koju ste napravili treba da vam da jedan vrlo jasan podatak, a to je da će penzije od 2014. godine sa predviđenim povećanjem u 2020. godini veće u odnosu na 2014. godinu između 13,7 i 19,4%. Koja god analiza i koju god analizu vi uradite, poštujem, to je vaša matematika, a ono što je istina, što je važno za građane Srbije, sa povećanjem 2020. godine, sa primenom švajcarske formule imaćemo povećanje u odnosu na 2014. godinu u zavisnosti od visine penzije između 13,7 i 19,4% i to je istina. Ono što je još važnije za naše najstarije sugrađane, da će penzije samo rasti. U godinama koje dolaze penzije samo rastu. Ne radimo to kako je prethodna vlast radila, iz skupih kredita, iz toga da raste javni dug, pa da nam državu dovedu do bankrota, kao što su doveli 2013. godine, radimo na osnovu ozbiljne, odgovorne, ekonomske politike. Trudimo se da iz godine u godinu imamo visoke stope rasta, što su više stope rasta naše ekonomije, to su i veće penzije i veće plate. Već treću godinu za redom i plate se povećavaju. Dakle, uvaženi poslanici, životni standard se poboljšava, imaćemo u decembru mesecu i platu preko 500 evra, prosečnu platu u Republici Srbiji, obećanje koje smo dali. Da li može brže i bolje? Može i hoćemo. Nemojte da zaboravimo da smo mi prethodne godine imali proces fiskalne konsolidacije, dakle, konsolidovali smo naše javne finansije. Nismo ni očekivali visoke stope rasta naše ekonomije, ali i pored toga imamo 4,4% rast. Prošle godine 4,7%, u trećem kvartalu ove godine, za ovu godinu biće rast između 3,7%-3,8%. Samim tim ako uzmete indeksaciju penzija kroz švajcarsku formulu, koja penzije povećava na osnovu rasta prosečnih plata koje rastu, na osnovu rasta inflacije koja je stabilna, to garantuje za naše najstarije sugrađane, stabilne, sigurne i uvek rastuće penzije. Hvala puno.
Hvala, gospodine Mali. Pravo na repliku ima Nemanja Šarović. Izvolite.
Dakle, gospodine Mali, koliko god vi pokušavali da zabašurite istinu praznim pričama ostaju činjenice. To što vi pričate jednostavno nije tačno i dokaz za to je na sajtu Ministarstva finansija. Ja ću još jedanput pročitati sve podatke koji govore da su danas penzije na minimumu u poslednjih 20 godina za koliko su dostupni podaci na sajtu Ministarstva finansija. Do 2010. godine penzije su konstantno rasle. Od 2012. godine one su u oštrom padu. Ja sam mogao da govorim i o ranijem periodu, uzeo sam u obzir samo period od 2012. godine od kada ste vi na vlasti. Dakle, negativan rast, odnosno pad realne vrednosti prosečne penzije u Srbiji. Godine 2012, prosečna penzija je bila 23.024 dinara. Da li je to tačno gospodine Mali? Jeste. Ako i jedan podatak nisam rekao tačno, za jedan dinar, ispravite me. Vi umesto toga pričate praznu priču. Pričate ono što ste naučili napamet, a što sa realnošću i realnim pokazateljima nema veze. Godine 2012, pad realan 2,2%, 2013. godine pad penzija realne vrednosti 3,5%, 2014. godine pad realne vrednosti penzija 2,3%, 2015. godine rekordan pad od 5,5% i to je činjenica i to je istina. Tako ste došli do istorijskog minimuma da u odnosu na 2012. godinu realna vrednost i visina penzija bude 86,17% i to je činjenica. To stoji ja sajtu Ministarstva finansija. Imali smo jedno povećanje 2016. godine 0,1% i jedno povećanje 2018. godine 3,6%. O tome što vi pričate dali smo jednokratnu pomoć od 5.000 dinara, vratite ono što dugujete, vratite ono što niste usklađivali penzije, vratite ono što ste protivustavno smanjili osnovicu. To je suština. I to će biti stotine hiljada dinara, a ne 5.000 i neće trebati penzionerima ta crkavica. Vi odbijate, kao ministar finansija, postavio sam poslaničko pitanje i u pisanoj formi i tražio da odgovorite kolike su uštede za svaku godinu kada je primenjivan taj protivustavni zakon o privremenom načinu isplate penzija za 2014, 2015, 2016, 2017. i 2018. godinu i vi odbijate da saopštite taj podatak. Vi kao ministar odbijate da odgovorite narodnim poslanicima na pitanje koje je direktno vezano za budžet.
Hvala. Pravo na repliku Siniša Mali. Izvolite. (Nemanja Šarović: Dozvolite meni koliko je i on govorio. ) Ne mogu, dozvolio sam, imali ste tri i po minuta kolega Šaroviću. (Nemanja Šarović: On je tri minuta i 40 sekundi.) Stvarno se trudim da dam podjednako vreme i da imate podjednaku šansu. Ne brinite, imaćete priliku verovatno ponovo. Gospodin Mali, izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslaniče, visina vašeg glasa i vaša agresivnost ne govori o jačini vaših argumenata. Ne morate ovde da vičete, dobro čujem. Ima na svu sreću i ovih zvučnika okolo i svega ostalog. Ništa nisam izbegao vama da odgovor. Govorim vam precizne podatke koje takođe možete da vidite na sajtu Ministarstva finansija, samo treba sabrati brojke kako i šta i doći ćete do istog rezultata koji sam ja malopre saopšio građanima Srbije. Ono što mi je posebno važno, da naglasim još jednom, vi sami zaboravljate i sami ste rekli na kraju, da ste gledali podatke do 2012. godine, pa od 2012. godine. A šta je bilo 2008. godine? Kako se niste zapitali na osnovu čega su četiri puta povećanje penzije i na osnovu čega je povećan javni dug naše zemlje sa osam milijardi na 17 milijardi evra? Upravo zbog takve neodgovorne politike koju su radili oni koji su bili pre nas. Nije valjda da toga niste svesni? Onda, kada pitate gde su penzije 2012, 2013. godine, pa rekli smo, pa nema. Potrošio je Đilas, uzeo je u svoje privatne firme, potrošili ovi drugi koji su bili sa njim, nestalo. Javni dug došao do 70 i nešto posto BDP. Ako ne razumete ekonomsku politiku, ako niste sigurni ili svesni situacije u kojoj se Srbija nalazila 2013. godine, a bili smo na ivici bankrota i stečaja, onda ja tu nemam šta da vam objašnjavam. Da li su mere fiskalne konsolidacije bile teške? Jesu bile teške i bile hrabre. Najveći deo tih mera podneli su najstariji sugrađani. Zahvalio sam se prošli put njima, zahvaliću se i sada. Nemojte to da omalovažavate. Nema potrebe. Hvala im naravno. Jel postojao neki drugi način? Jel ste vi imali neku drugu ideju 2013. godine, kako biste se vi nosili sa tim? Jeste? Sjajno, kada budete pobedili na izborima, vi takođe taj predlog iznesite pred građane pa neka oni glasaju za vas.
Hvala gospodine ministre. Reč ima Nemanja Šarović, replika.
Gospodine Mali, izneli ste još jednu neistinu, rekao sam vam da sam pratio podatke od 2001. godine i to su podaci koji su dostupni na sajtu Ministarstva. Vi ste maločas rekli da su 2008. godine četiri puta povećane penzije. Dakle, realan rast je tada bio 2008. godine, 14,2%, a od 2010. godine kreće pad. Godine 2010. je bio 5,6%, pa je 2011. godine bio 3,6%, pa 2012. godine 2,2%, dakle, u 2013. godini kada kažete da smo bili na ivici bankrota, penzije su već bile značajno obezvređene. Još jednom vam ponavljam, dajte konkretne podatke. Vaše šarene laže me ne zanimaju. Druga stvar, vi sa vašim zahvaljivanjem penzionerima ne možete postići bilo kakav efekat. Zar mislite da je neko 40 godina radio i uplaćivao u PIO fond da bi mu se neki Siniša Mali zahvalio nakon što mu je oteo penziju? Ja ništa apsurdnije nisam čuo. Vratite pare narodu koje ste oteli. Kažete kako je drugačije moglo? Moglo je na 1000 načina. Mogli ste oteti od nevladinih organizacija, mogli ste oteti od mnogo čega drugog, ali od penzionera nemate pravo. To je činjenica. Nisu penzija kategorija koja zavisi od dobre volje režima, pa da kažete dali smo koliko smo imali. I ako je privremeni način isplate, to što ste privremeno umanjeno isplaćivali, sada je vreme da se vrati. Kažete da je sada zlatno doba, nikada veći nije bio budžet. Imate budžet koji je 5,5 milijardi veći nego pre sedam godina. Jel to istina? Jeste. Svaka čast na tolikom budžetu, ali vratite pare građanima Srbije koje ste uzeli.
Hvala gospodine Šaroviću. Ja imam sada u sistemu još profesora Ševarlića, ali pretpostavljam da je slučajno. Gospodine Siniša Mali. Izvolite ministre.
Ajmo da prođemo kroz te faše cifre još jedanput zajedno. Dakle, prosečna penzija 2008. godine, ovde imam sticajem okolnosti 2008. godinu, možda imam i druge, samo da vidim, 4.505,00 dinara, u dinarima je bila 2001. godine, 6.134,00 u dinarima 2002. godine, 7.390,00 dinara 20013. godine, 8.705,00 dinara 2004. godine, 10.568,00 dinara 2005. godine, 12.151,00 dinara 2006. godine, 13.612,00 dinara 2007. godine, 17.639,00 dinara 2008. godine, 19.788,00 dinara 2019. godine, 19.890,00 dinara 2010. godine, 21.285,00 dinara 2011. godine, 23.024,00 dinara 2012. godine, 23.947,00 dinara 2013. godine, 24.085,00 dinara 2014. godine. Dolazi do pada nakon mera fiskalne konsolidacije 23.196,00 dinara 2015. godine i onda raste na 23.488,00 dinara 2016. godine, 23.913,00 dinara 2017. godine, 2018. godine 25.278,00 dinara i 2019. godine za prvih osam meseci 26.343,00 dinara. Stvarno ne znam koje cifre vi čitate. Hvala Bogu imamo precizne podatke ovde. Dakle, od 4.500,00 dinara 2011. godine, evo smo sada na 26.343,00 dinara 2019. godine bez jednokratne pomoći od 5.000 dinara i idemo sa povećanjem od 1. januara 2020. godine 5,4%.
Hvala gospodine ministre. Pravo na repliku, odnosno komentar Nemanja Šarović. Izvolite.
Gospodine ministre, imate vi dobre podatke, to su upravo podaci koje sam ja pročitao i zato se nemojte praviti nevešti. Ispod ove kolone koju ste pročitali ima još jedna i kaže realne stope rasta penzije, gospodine Mali. Vi ste ekonomista, kako kažete, i morate praviti razliku i tvrdite da ste najbolji student, morate praviti razliku između nominalnog povećanja ili pada penzija i realne stope rasta, ili pada penzije. Postoje tu mnogi drugi uticaji koji utiču na ono što je realno kupovna moć i na što je realna vrednost penzija. Da li je tačno da je svaki podatak, gospodine ministre, koji sam pročitao tačan? Da smo imali pad 2012. godine od 2,2%, 2013. godine pad realne vrednosti penzija od 3,5%, 2014. godine pad realne vrednosti penzija od 2,3%, 2015. godine istorijski maksimum 5,5% je pad realne vrednosti penzija, to su pored nominalnog smanjenja. Mi imao veliki pad realne vrednosti. Onda 2016. godine jedan jedini rast, to je 0,1%, da bi 2017. godine opet imali pad od 1,2%, pa 2018. godine imate raste od 3,6%. Kada se to preračuna, ako se uzme kao osnovica ono iz 2012. godine vi dolazite do minimuma tog od 86,17% realne vrednosti penzija u odnosu na osnovicu iz 2012. godine. Ako i jedan podatak nisam tačno rekao, izvolite pa recite. Ali, vi znate da je to istina. Kako ćete vi od te realne vrednosti od 86,17% doći do toga da će penzije biti veće 14,73 do 25%, kako vi pričate.
Hvala gospodine Šaroviću. Gospodin Siniša Mali. Izvolite.
Evo, da bi završili ovu diskusiju. Sve ste vi u pravu gospodine Šaroviću. Sve ste u pravu. Ja sam pročitao kako rastu penzije iz godine u godinu, vi mi govorite o nekim stopama rasta. Ja vam govorim o fiskalnoj konsolidaciji, vi opet na isti način nastavljate. Mislim da ste dovoljno promovisali sebe i svoje ideje. Da idemo mi dalje sa ovim amandmanima. U svakom slučaju, ono što je za građane Srbije veoma važno idemo sa povećanjem penzija već treću godinu za redom, idemo i naredne godine. Švajcarska formula, stabilne finansije, i ovo je pokazatelj da smo na pravom putu, da i sa povećanjem plata i sa povećanjem penzija idemo na još više stope rasta naše ekonomije iz godine u godinu penzije će u Srbiji samo rasti. Hvala puno.
Hvala gospodine ministre. Gospodin Šarović se javio, ali koliko vidim ministar je sve potvrdio. Nema sada nikakve potrebe za replikom. Izvolite.
Možda vi to niste shvatili na pravi način. Dakle, gospodin Siniša Mali je konačno priznao da su svi podaci sa sajta Ministarstva finansija koje sam pročitao tačni. Još treba da prizna drugu stvar, da su ti podaci za njega i ministarstvo koje vodi i Vladu Republike Srbije poražavajući. Dakle, činjenica je da je realna vrednost penzija daleko manja. Šta nama znači to što su penzije nominalno veće i što će biti nominalno veće i u narednoj godini ako je njihova realna vrednost daleko od toga. Moje pitanje gospodine ministre, pošto ste potvrdili da sam za sve ovo u pravu je, kada ćete vratiti penzije na nivo na kome su bile pre nego što je vaš režim došao na vlast? Kada ćete penzionerima nadoknaditi ono što ste im oteli donošenjem protivustavnog Zakona o privremenom načinu isplate penzija kojim ste trajno umanjili osnovicu? Dakle, da bi shvatili penzioneri o čemu govorim. Jednom kada umanjite osnovicu na 86,17% od onoga što je bilo, pa dodate, posle povećate penzije za 2%. Vi ne povećavate u odnosu na ono što bi trebalo da bude, već to muvanje njenom osnovicom ćete naneti trajnu štetu penzionerima, ukoliko se ovo ne ispravi. Vi imate jednu mogućnost. To je ono što mi zahtevamo da obračunate koliko je svakom pojedinačnom penzioneru donošenjem ovakvog zakona manje isplaćeno, da to isplatite i da se onda krene dalje od onoga što treba da bude osnovica u skladu sa visinom penzija koje je svaki pojedini penzioner zaradio uplaćivanjem u fondove penzijsko invalidskog osiguranja. Tek tada se može krenuti dalje. Nije dovoljno hvala. Nego dajte da ispravimo tu nepravdu i to što je oteto.
Hvala gospodine Šaroviću. Siniša Mali. Izvolite.
Ja sam vama gospodine Šaroviću dao jedan lep način da se iskobeljate iz ovoga što ste krenuli da pričate, ali vi niste iskoristili, pa ste se još više zaglibili. Sada ću da vam dam cifru, pa vi razmišljajte o tim brojkama ponovo, jednostavno ne vredi kada pokušavate da budete pristojni. Dakle, prosečna vrednost penzija, visina penzija 2010. godine je bila 190 evra, prosečna visina penzija danas je 223,4 evra. Sa povećanjem od 1. januara prosečna penzija biće 235 evra. Znači govorim u evrima, govorim o tome što vi govorite o stopama rasta, ja govorim o realnim iznosima upravo imajući u vidu inflaciju, ne nominalne vrednosti, nego stopu inflacije. Statistika je takva i procenti za koje ste se vi uhvatili možete da gledate i sa leve i sa desne strane. Ne jedu ljudi procente, ne plaćaju sa procentima ono što treba da pojedu ili da plate komunalije i sve ostalo. Plaćaju evrima ili dinarima, odnosno dinarima, protivvrednost evra je realna vrednost. Slažemo li se ili se ne slažemo? Ako se slažemo da je to realna vrednost, ajmo još jedanput. Prosečna vrednost penzija 2010. godine 190 evra, danas 223,4 evra. Realno je veća. Da ili ne? Sa povećanjem 5,4% imate 235 evra od 1. januara naredne godine. Da ili ne? U realnim iznosima koje vi napominjete, dakle realne brojke, ne nominalne nego realne. Samo, naravno to treba podeliti i pročitati, sabrati itd. Hvala puno.
Hvala gospodine ministre. Povreda Poslovnika, Vjerica Radeta. Izvolite gospođa Radeta.
Hvala. Član 116. je u pitanju. Ministar kao neko ko prisustvuje sednici Narodne skupštine ima ista prava i obaveze kao i svi narodni poslanici, a to znači da treba sa poštovanjem da se obraća narodnim poslanicima. Poslanici SRS već nekoliko dana, od kad je počela ova rasprava, vrlo aktivno učestvujemo u radu, stavljamo primedbe, u skladu sa onim što mi smatramo da je primedba, što mi vidimo da je primedba, upozoravamo javnost, penzionere, zaposlene, itd. na ono što se krije u budžetu i normalno je da ono što mi kao opoziciona partija govorimo bude drastično različito u odnosu na ono što govori vlast i što govori ministar. Gospodine Mali, SRS i naši poslanici su veoma korektni u raspravi s vama ovih dana i toliko biste bar trebali da cenite naš odnos prema vama kao ministru, a ne da vi kažete da poslanik Nemanja Šarović, vi mu pomažete da se on "iskobelja". Iskobeljavajte se vi, gospodine ministre, a Nemanja Šarović iznosi stavove SRS. Nekoliko puta ste rekli da on pokušava da promoviše sebe i da iznosi svoje stavove. Možda ste vi iz stranke slobodnih letača, ali srpski radikali imaju svoj politički program, imaju stavove i svi ovde na isti način, naravno, svako na svoj način u smislu nastupa, ali zastupamo jedinstvene stavove. Možete vi da radite šta god hoćete, možete da pričate šta god hoćete, budžet vam ne valja. Budžet vam je predizborni, čućete još u toku rasprave konkretne primedbe zbog čega to tvrdimo. I molim vas, gospodine Mali, sad ovo nije po Poslovniku što vam se direktno obraćam, uvažavajte činjenicu da vas veoma, sa velikim poštovanjem, da vam se obraćaju poslanici SRS ovih dana, da to bar pristojno uzvratite. Razumeli smo se, svakako.
Hvala, gospođo Radeta. I ja se slažem i mislim samo da rasprava nije izašla iz nekog okvira pristojnosti i međusobnog uvažavanja. Možda jeste bila žustra, ali, priznaćete da je i gospodin Šarović veoma žestok. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Da) Reč ima Veroljub Arsić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo poslanici, smatram da je član 107. Poslovnika povređen, a tiče se dostojanstva Narodne skupštine. Više puta je ovde rečeno da je na neki neustavan način nešto oteto od penzionera. Ja ne znam je li kolega Šarović, koji je to često spominjao, sudija Ustavnog suda? Ili o tome možda postoji neka odluka Ustavnog suda za koju mi ne znamo, a samo on zna? Takva odluka Ustavnog suda, koliko je meni poznato, ne postoji. Ima tu još jedna stvar. Ne vidim nikakvu, ama baš nikakvu razliku između Dragana Đilasa i kolege Šarovića, zato što su oni, povećavajući penzije tako što su zaduživali državu, kupovali glasove građana Republike Srbije. Dalje, nije ministar Siniša Mali, niti bilo koji ministar iz Vlade Republike Srbije, oteo nešto penzionerima, penzije su umanjene na osnovu zakona koji je donela Narodna skupština. Hoće da kaže da Narodna skupština krši Ustav. Znači, time se povređuje direktno dostojanstvo Narodne skupštine. Još jedna stvar. Vlada Republike Srbije i svaki poslanik moraju da brinu o svima, ne samo o jednoj populaciji, već i o poljoprivrednim proizvođačima, o deci, o zaposlenima. E, sad, postoji još jedan statistički podatak, a to je da je 2012. godine bila 27% stopa nezaposlenosti. Iz tog procenta nezaposlenosti vidi se kakav nam je bio penzioni fond, koji se puni iz doprinosa koji uplaćuju zaposleni. Tako da ako neko populistički radi, što cilja samo jednu grupu, a to su u ovom slučaju penzioneri, da bi dobio jeftine političke glasove, radi protiv zaposlenih u Republici Srbiji. Hoće da vrati Republiku Srbiju na vreme pre 2012. godine. E, zato neće nikad dobiti dovoljno glasova da vodi Vladu Republike Srbije.
Hvala, kolega Arsiću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne) Sada pravo na repliku ima Nemanja Šarović. Izvolite.
Vidite, dame i gospodo narodni poslanici, koliko vas boli istina. Kada ja saopštim podatke, i to podatke Ministarstva finansija, koji su tačni, koji su precizni i koji su potpuno istiniti, vi se prenerazite. Vi kažete kako ja promovišem sebe, jer sam rekao da su penzije dostigle istorijski minimum od 86,17% realne vrednosti. Da li je taj podatak tačan - evo, tvrdi Siniša Mali da jeste. I ovo može svaki građanin Srbije da proveri na sajtu Ministarstva finansija. Podatak je apsolutno tačan. Ali vam ne odgovara. Problem je što vi tu svoju mantru kako penzije nikada nisu bile veće ne možete dokazati nikakvim podacima. To je samo priča, šuplja priča. I kada vam neko pokaže podatke dostupne svima, vas to boli. I vi onda krećete sa uvredama, vi onda pričate o pristojnosti, o ovome, onome. Vi biste sad na svaki mogući način da skrenete temu sa onoga što vas najviše boli, a to su podaci Ministarstva finansija, koji su neumoljivi i koji kažu - pad realne vrednosti penzija iz godine u godinu. To je suština. Da li ćete smoći snage da penzionerima vratite to što ste im oduzeli? Ja vas pitam po stoti put, direktno, gospodine Siniša Mali - kolika je cena koju su platili penzioneri? Saopštite taj iznos po godinama. Za 2014. godinu uštedeli ste na penzionerima toliko, 2015. godine toliko, 2016. godine toliko, 2017. godine toliko. Da čujemo konačno koliki je taj iznos, ako imate hrabrosti.
Hvala, kolega Šaroviću. Reč ima ministar Mali.
Ja nikoga vređao nisam. Vidim da ste vi meni rekli da sam se ja prenerazio. Ja nisam toliko uvredljiv kao što ste vi, ali hoću da vam argumentima odgovorim, zbog istine i zbog građana Srbije. Daću vam još dva podatka, ali prvo da ponovim ono što sam rekao. Citiram kao ste u stvari vi rekli - nikada manja penzija. Hajde još jedanput, ako gledamo penzije u evrima, 2010. godine prosečna penzija u Republici Srbiji bila je 190 evra, a danas je prosečna penzija u Srbiji 223,4 evra. Uz veliko poštovanje i prema Vjerici i prema vama, 223,4 jeste veće od 190, tako da je nemoguće da ste vi u pravu kada kažete da u Srbiji nikada manja penzija nije bila nego danas. Citiram vas, jer ste to i rekli - nikada manja penzija. Možemo da pogledamo i u zapisniku. Za sledeću godinu, sa povećanjem od 5,4% od 1. januara, prosečna penzija u evrima biće 235 evra. Dakle, zaključili smo u ciframa, argumentovano, da je prosečna penzija u evrima, dakle u realnim iznosima, danas veća nego što je bila 2010. godine. Hajdemo dalje, još jedan podatak za vas. Masa penzija 2010. godine bila je 400,5 milijardi dinara. Dakle, svi penzioneri su dobili ukupnu masu penzija od 400,5 miliona dinara. Ove godine ukupan fond za penzije je 581,2 milijarde dinara, 581,2 milijarde dinara. Imate približno isti broj penzionera, dakle, veći iznos za skoro 180 milijardi dinara je masa penzija danas nego 2010. godine. Sledeće godine će biti još veća. Dakle, to su cifre.
Hvala, ministre. Povreda Poslovnika, gospodin Veroljub Arsić. Izvolite. .
Član 104. Poslovnika, gospodine predsedavajući. Ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine, što se odnosi i na ministra, uvredljivo izrazi ili pogrešno razume govornika, ne znam po kom osnovu je kolega Šarović dobio pravo na repliku. Ministar Siniša Mali je rekao da, eto, priznaje da je on u pravu isto koliko je u pravu bio i Mirko Cvetković kada je rekao, statistički, pošto se on stalno poziva na te podatke i razne tabele, da je Republika Srbija izašla iz krize, samo to još građani nisu osetili. E, pa, izgleda mi da ove mere koje sada provodi Vlada Republike Srbije na uvećanju penzija jedan deo građana, odnosno penzioner itekako oseća, zato i ne veruje Nemanji Šaroviću. A zašto mu ne veruje? Zato što su uštede od penzija bile taman onolike koliko je Dragan Đilas ukrao dok je bio gradonačelnik Beograd, a Nemanja Šarović mu pomagao u tome tako što je delegirao članove upravnih i nadzornih odbora javnih preduzeća gde je osnivač grad Beograd. Znači, 600 i nešto miliona evra je ukrao Dragan Đilas. Tolike su bile mere fiskalne konsolidacije koje su primenjene, nažalost, na penzionere. Mi im sada to uvećanjima vraćamo, a neko bi hteo, izgleda mi taj ko napada tu politiku Vlade Republike Srbije, da nas vrati u vreme Dragana Đilasa
Hvala, kolega Arsiću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje? (Ne.) Idemo dalje. Zatvaram ovaj krug. Na član 13. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Aleksandar Šešelj i narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? Reč ima profesor Ševarlić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dozvolite mi jedan mali osvrt na diskriminaciju penzionera. Ako su zaposlenima smanjivanje plate za 10%, zašto su penzionerima smanjivanje za 20% i 25%? Jer, svi po Ustavu treba srazmerno svojoj ekonomskoj moći, ravnomerno da doprinosimo. Prema tome, to je već ustavna diskriminacija. Gospodine ministre, ako to nije ustavna diskriminacija, objasnite mi onda šta jeste. Drugo, tvrdite, što je tačno, da ste davali socijalnu pomoć penzionerima. Niste davali sa razdela Ministarstva za rad, socijalna i boračka pitanja, nego ste je davali sa drugih razdela, odnosno pozicija tog budžeta u razdelu ministarstva, nego ste je davali i na teret Penzionog fonda i time ste umanjivali potencijalna raspoloživa sredstva u Penzionom fondu za povećanje penzija. Četvrto, gospodine ministre, da li shvatate da je omalovažavajuće primiti 5.000 dinara socijalne pomoći za one kojima to nije potrebno? Dajte, tretirajte penzionere ako su socijalno ugroženi na isti način kao što tretirate socijalno ugrožene građane Srbije. Peto, govorite o evrima. Molim vas, benzin je bio 90 dinara u to vreme, sad je 170 dinara. Tada, u to vreme nisu građani plaćali pretplatu za televiziju, sada ste i to prebacili na građane. Koliko drugih pozicija ste natovarili na leđa građana direktno umesto na budžet? Zašto javnih servis se ne finansira iz budžeta? Objasnite mi? Jeste li ste rekli da ćemo samo jednu godinu građani plaćati televizijsku pretplatu, da će posle toga biti ugrađena u budžet? To nije tačno. Stalno povećavate. Ne tvrdim ja da nema za to. Ali, molim vas, ako već građani plaćaju, dajte da vidimo šta na javnim servisima ima o građanima. Koje su emisije? Zašto o selu nema u svakom „Dnevniku“ tri minuta, pa da onda poljoprivrednici znaju, seoska stanovništva znaju da plaćaju televizijsku pretplatu zato što i njih opslužuje sa barem tri minuta?
Hvala, profesore Ševarliću. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Gospodine Rističeviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, opet zbog gledalaca. Godine 2012, gospodine ministre, vi to svakako znate, kako su pljačkani penzioneri. Javni funkcioneri su od javnih funkcija napravili privatne biznise. Tu je Dragana Đilas prednjačio. Neki su mu za novac pomagali. On je stekao prihod od 619 miliona evra, plus neke povezane firme, možete to da saberete sve, ima gotovo 800 miliona evra. On se čak hvalio u televizijskim emisijama kako, eto, za vreme prethodne vlasti on je mogao da prihoduje samo 74.000 evra, a za vreme njegove vlasti, dok je vršio javnu funkciju, uspela njegova firma ili njegove firme da prihoduju 619 miliona evra. Tim se on ponosio. Takođe, bio je i vlasnih određenih medija i bio vlasnik sekunda svih medija. Tako je Dragan Đilas zarađivao. U to vreme, gospodine ministre, penzije su dotirane iz budžeta koji je bio dosta sirotinjski, iznosio je 824 miliona evra. Penzioneri su dotirani sa 273 milijarde iz budžeta. Zato što je polovina penzija isplaćivana iz budžeta, što znači da su penzionere dotirali oni koji nikada neće imati penziju ili poljoprivrednici koji su bili stari 80 godina, penziju nisu imali, ali kada naspu u traktor 100 litara goriva oni su dotirali penzije ljudima koji su tu penziju primali, ali oni to pravo nisu imali. Danas se penzije dotiraju. Govornici tvrde kako država, ne znam, zakida penzionerima. Penzije se zarađuju. Prihodi u PIO fondu nisu dovoljni danas da se isplate penzije u iznosu u kome se isplaćuju, a će sledeće godini biti povećane, čini mi se, za 5,4%. Penzije će se dotirati i u narednoj godini sa 151 milijardom. Mi smo u obavezi da kažemo našim penzionerima da penzije koje primaju se ipak dotiraju otprilike sa 90.000 dinara po jednom penzioneru.
Hvala, gospodine Rističeviću.
Završavam, ja mislim da su naši penzioneri zaslužili da mi zaradimo veće penzije i da oni jednog dana ako treba imaju penziju i hiljadu evra, ali da mi kao generacija koja radi, zaradimo te penzije koje ne primaju, da ih prime iz PIO fonda. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Izvolite, gospodine Despotoviću.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, u obraćanju predsednika Vlade, gospođe Brnabić, čuli smo da je ovaj budžet, a i od predstavnika ministarstva da je razvojni, ali znamo iz iskustva da je svaki budžet koji se donosi u izbornoj godini predizborni, jer treba zadovoljiti apetite velikih budžetskih korisnika jer su svi oni na kraju potencijalni glasači. Moram ovde da naglasim da je za razliku od ranijih manira rada Vlade da Zakon o budžetu objedinjava sa desetinama i desetinama drugih zakonskih predloga. Predlog budžeta za 2020. godinu je nešto za šta na adresu predlagača možemo dati pohvale, kao i za vreme predviđeno za upoznavanje sa tekstom predloga, kao i za duplirano vreme za raspravu u Narodnoj skupštini. Dame i gospodo, danas kako kažete, da smo izbegli finansijsku krizu, od pre desetak godina, pred ovom Vladom su veliki izazovi u smanjenju fiskalnog opterećenja zarada i povećanja javnih investicija, jer je izgrađenost osnovne infrastrukture veoma loša, naročito putne i železničke, a posebno životne sredine. To nije samo moje mišljenje, to je mišljenje i Fiskalnog saveta. Predviđena sredstva za rešavanje ovog gorućeg problema su zanemarljiva u odnosu na stvarnu procenu veličine problema. Tako da je neophodno znatno veće ulaganje u unapređenje sistema za upravljanje komunalnim otpadom u svakoj njegovoj fazi, kako u pripremi, odlaganju, a naročito u preradi koja gotovo i da ne postoji. Opština iz koje ja dolazim, Prijepolje, a o čemu sam govorio u više navrata sa ove govornice je jedan od primera ne ulaganja, ne planiranja i rešavanja ovog zaista velikog problema za ovakvu sredinu, kako reče gospodin Trivan, da je jedan od najlepših sredina u Srbiji.
Hvala, kolega Despotoviću. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite, gospodine Jojiću.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, ja bih samo želeo da ukažem predsedavajućem, gospodine Marinkoviću, obraćam se lično vama, molim vas da ubuduće primenjujete Poslovnik i da pratite kako se ministri obraćaju narodnim poslanicima. Ovde ispada da ministri biraju narodne poslanike, a ne da narodni poslanici biraju ministre. Ja bih ukazao gospodinu Malome Siniši, ministru finansija, da je neprimereno u parlamentu obraćati se narodnim poslanicima i reći narodnom poslaniku da se on promoviše. To je neprihvatljivo. Drugo, da je agresivan, to je neprihvatljivo, to mislim da nije u redu. Ugledajte se na gospodina Đorđevića. Kad je on to rekao? Nikad. To je ministar koga treba poštovati i uvažavati. Drugo, gospodine Mali i vaš budžet, to je „krava muzara“. Vidite, i „Politika“ je objavila skupštinu i na fotografiji „krava muzara sa seljakom“. Ali, da vidimo ko muze tu kravu. Muzu je kabineti ministara, brojni ministri, brojni zamenici, brojni pomoćnici, brojni državni sekretari, brojni savetnici, brojne sekretarice, ostali činovnici, razne komisije, razne institucije. Koje su to institucije koje čerupaju i troše budžet? Brojne uprave, brojni fondovi, brojne direkcije, brojni saveti, brojni zaštitnici, brojne nacionalne službe, brojni kabineti, brojni šefovi kabineta, brojne agencije, preko 150 agencija u Srbiji, brojne komisije i brojne nevladine organizacije. Gospodine ministre, ja ne bih imao ovu hrabrost da izađem pred Narodnu skupštinu i građane Srbije i da nevladinim organizacijama, predvidimo da im se da 9.243.000.000 dinara, za šta bi se moglo kupiti 5.000 traktora našim poljoprivrednim proizvođačima. Gospodine Mali, rekli ste da se pomažu penzioneri i da ste im dali jednokratnu pomoć. Tačno je, dali ste 5.000 penzionerima jednokratne pomoći za koje mogu da kupe kubik drva, ali bez prevoza i bez sečenja.
Hvala, gospodine Jojiću, i hvala vam na pređašnjoj sugestiji. Obratićemo pažnju. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović i narodni poslanik prof dr Miladin Ševarlić, sa ispravkom. Reč ima gospođa Nikolić Vukajlović. Izvolite.
Zahvaljujem. Pošto je kratko vreme i ne mogu da ga prekoračim, iskoristila bih da postavim nekoliko pitanja gospodinu ministru finansija, a to je gde mu je ideja za novi proizvod u ovom budžetu za 2020. godinu? Šta ste vi mislili da proizvedete i na koji način i ko da vam proizvede, a da li ste uopšte razmišljali o tom načinu privređivanja uopšte, ili vi mislite da se BDP pravi na način kako to vi pravite sa kupovinom stranih investitora, sa plaćanjem našim novcem tih stranih investitora. Molim vas, mislim da stvarno nema smisla kako niko ne gleda u poslanika dok poslanik ne govori. Pošto mi nemamo našu privredu, molim vas, pošto mi očigledno nemamo našu privredu, pošto ništa nismo proizveli, pošto ništa ne možemo ni da izvezemo, pošto i ovo što smo izvezli jesu samo sirovine, a te sirovine su samo izvezli vaši privilegovani pojedinci, gde poljoprivrednik, odnosno proizvođač nije ni znao, niti ima bilo šta od profita sa tim izvezenim sirovinama, niti ima više bilo kakve veze, to znači da mi nikakav proizvod nismo stvorili, da mi nikakvu platu u realnom sektoru nismo zaradili. Ono što ste vi dali plate, dali ste plate isključivo iz obima poreskih obveznika, dali ste plate iz poreza. Te plate iz poreza ste vrlo perfidan način uputili.. Ja neću da razgovaram. Hvala vam.
Hvala, gospođo Nikolić Vukajlović. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite, gospodine Jojiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, postavljam pitanje ministru za finansije, gospodinu Malom – koliko je u Srbiji u vlasništvu državnog poljoprivrednog zemljišta i da mi odgovori na pitanje gospodin Mali, a koliki su prihodi od državnog poljoprivrednog zemljišta koje se izdaje na kriminalan način na lokalnim samoupravama. Da li neko zna, postavio sam poslaničko pitanje Vladi Republike Srbije da mi da odgovor koliko u Srbiji ima hektara državnog poljoprivrednog zemljišta? Šest meseci čekam, jer se beži od tog podatka, jer kriminalci, lopovi i profiteri i tajkuni uzimaju na hiljade hektara u zakup državnog poljoprivrednog zemljišta, a seljak koji želi da mu dete ostane u ovoj državi i da se bavi poljoprivredom ne može da dobije ni 10 jutara, odnosno 10 hektara. Ogroman je kriminal dubokih korena, a vi to izgleda mi, ne pratite, kada je u pitanju državno poljoprivredno zemljište. Insistiram da mi se da odgovor na ovo poslaničko pitanje, jer imam podataka da kriminalci uzimaju u zakup, a ne plaćaju zakup godinama. Zbog toga je država dužna da vodi računa o seljacima, o građanima, onima koji žele da se bave poljoprivredom. Vi imate ljude koji su uzeli po tri, četiri hektara u zakup, ali interesantno je da ne plaćaju zakup godinama. Dobio sam odgovor na jedno poslaničko pitanje, pre tri, četiri godine, kada je utvrđeno da u nekim sredinama ima ljudi koji se prijavljuju da licitiraju, da uzmu u zakup, ali se profiteri i kriminalci dogovore, oni da se prijave, a da odustanu, i da taj lopov i kriminalac uzme u zakup. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani poslanici SNS govorite o Draganu Đilasu da je ukrao i da je stekao 600 miliona evra, pa zašto ga ne hapsite? Šta čekate? I dajte te pare da se vrate penzionerima. Penzije su stečeno pravo i to stečeno pravo ne može da se umanjuje. Mora rešavati izgleda i Strazbur oko toga. Zato treba razmišljati, gospodine Mali, penzionerima se mora vratiti to. Država ima mogućnosti i ja verujem, da među poslanicima u SNS postoje ljudi koji razmatraju mogućnost da se te penzije koje su uzete na takav način, za potrebe države, naravno, vrate, ali sa zakonskom zateznom kamatom.
Hvala, gospodine Jojiću. Na član 18. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Ljiljana Mihajlović i narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić. Gospođo Mihajlović, izvolite. Izvinite gospođo Mihajlović, prof. Ševarlić, traži povredu Poslovnika, izvolite.
Ja sam imao amandman na član 17. prozvali ste me malopre, a niste mi dali reč.
Pa da, ali niste se javili.
Kako se nisam prijavio, pa ne mogu da se prijavim, dok oni govore.
Uzmite stenobeleške, evo videćete, ja sam pročitao vaše ime i prezime, sve regularno i po proceduri, a vi se niste javili i tu je sekretar pored mene i može to da potvrdi. Prijavite se, molim vas. Profesore, ne mogu sada da vam dam reč, moram prvo da dam reč gospođi Mihajlović, i vi ste sada na istovetnom amandmanu na član 18. i daću vam odmah posle nje reč.
Ne na član 18, ja tražim reč za član 17.
Ne mogu. Prošli smo taj amandman, niste se javili, jednostavno se niste javili.
Kako da se javim, kada ste vi rekli da imamo isti tekst amandmana, nas dvoje?
Ali, niste se javili uopšte. Gospodin Jojić se javio, vi se niste javili. Stvarno nema razloga da vam ne dam reč, a sada smo prešli na drugi amandman. Gospođo Mihajlović, izvolite. Izvinite, molim vas.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom predlaže se brisanje člana 18. zato što je ono što reguliše ovaj član već sadržano u nekim drugim zakonima. U Predlogu budžeta suštinski su bitni samo tabelarni prikazi prihoda i rashoda. Zakonom o budžetu ne mogu se menjati drugi materijalni propisi. Naime, predlagač u ovom članu navodi da se naknade za rad predsednika i članovima komisija, kao i drugih stalnih i privremenih radnih tela u javnom sektoru ne mogu povećavati u idućoj godini. Naročito je zanimljiv stav 2. u kojem se, kako to navodi predlagač, zadužuju nadležni organi i korisnici javnih sredstava da preispitaju potrebu postojanja ovih komisija, kao i visinu sadašnjih naknada, sve u cilju smanjenja izdataka po ovom osnovu. Naravno da se slažemo sa ovim jer se stotine miliona dinara poreskih obveznika troši na plaćanje komisija bez jasnih kriterijuma i bez kontrole rada. Dakle, sve od provere, pa do ukidanja naknada, odnosno ukidanja komisija nalazi se u izveštaju i preporuci DRI Vladi Srbije, još iz jula 2016. godine. Danas ta ista Vlada u svom predlogu zadužuje nadležne organe da sve to sprovedu, iako je ona upravo ta koja je obavezna da sve to sprovede u delo. Sigurno je da bi uvođenje reda u ovoj oblasti svakako olakšalo budžet. Istini za volju, ovo je nasleđeno stanje iz prakse prethodnih režima, ali vreme je da se Vlada Srbije konačno obračuna sa ovim komisijama, naravno, ako zaista želi da unese promene u srpsko društvo. Iz svega navedenog proizilazi da je neophodno u celosti brisati član 18. Predloga budžeta za 2020. godinu. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Hvala. Budući da je prema sredstvima informisanja, kako sam pročitao, Aleksandar Vučić izjavio da će Srbija obezbediti 10.000 vaučera po 500 evra za letovanje u Albaniji. Ako je to tačno, pitam ministra finansija sa koje pozicije će to biti isplaćeno i da li Srbija treba da isplaćuje, ne samo Albaniji, nego bilo kojoj drugoj državi podsticaje za odlazak naših građana na letovanje u te države? Sa tim sredstvima moglo bi se u 500 sela podstaći razvoj seoskog turizma sa po 10.000 evra ili u 250 sela sa 20.000 evra bespovratnih sredstava za mlade bračne parove, a oni bi oko sebe okupili, barem po još pet poljoprivrednih gazdinstava da proizvode sve ono što je potrebno za usluživanje gostiju u tim seoskim, turističkim domaćinstvima. Takođe, ta sredstva bi se daleko racionalnije mogla iskoristiti da se, recimo, u Vranjskoj banji, sa tim sredstvima podstakne završetak hotelskog kompleksa koji stoji kao ruina, skelet betonski, a voda sa 90 i kusur stepeni na izvorištu otiče bez ikakve koristi. Razvili bi taj kraj itd, a mogli bi plastenici da se organizuju tamo za cvećarstvo i povrtarstvo.
Zahvaljujem. Na član 19. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Ružica Nikolić i narodni poslanik Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Da) Koleginice Nikolić, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS, podnela sam amandman na član 19. i tražili smo, odnosno predložili smo njegovo brisanje zato što, kao što je rekla i koleginica Mihajlović, ono što je regulisano ovim članom Predloga zakona, već je sadržano u nekim drugim zakonima. U Zakonu o budžetu suštinski su bitni samo tabelarni prikazi rashoda i prihoda i on predstavlja tehničko sredstvo numeričkog iskazivanja onoga što predstavljaju prava, obaveze i odgovornost. Ovde, u ovom članu se govori o troškovima koji se ne mogu izvršiti na odnosu razdvojenih računa, što ste i sami naveli u Predlogu zakona i mi smatramo da ova materija treba da se reguliše na drugi način, jer Zakonom o budžetu se ne mogu menjati drugi materijalni propisi. Takođe smo vam i u prethodnim diskusijama kroz prethodne amandmane ukazivali i na ravnomerniju i bolju raspodelu sredstava, i mi smatramo da sredstva koja su namenjena nevladinim organizacijama i različitim vladinim agencijama, da ta sredstva treba preusmeriti na poljoprivredu, zatim na penzije, odnosno na isplatu onih novčanih sredstava koji ste penzionerima na protivustavan način oteli, zatim na tradicionalne verske zajednice itd. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Hvala. Iskoristio bih priliku kao i prisustvo obojice ministara da postavim još jedno pitanje, odnosi se na penzionere poljoprivrednike. Zašto su penzioneri poljoprivrednici diskriminisani i imaju nižu minimalnu penziju nego što to imaju penzioneri koji su bili zaposleni kod poslodavca ili su bili samostalni preduzetnici? Minimalna penzija, sam pojam govori o tome da je minimalna i ne mogu postojati dve minimalne penzije. Jedna za dve socioekonomske grupacije penzionera, a druga za poljoprivrednike. Upravo je malo pre bilo reči da treba voditi računa od strane predsedavajućeg o celini, odnosno o svim građanima, zašto svi građani nisu u istom položaju? Hvala.
Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite, kolega Savić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u prepodnevnom delu ove rasprave najviše se čulo o onim stavkama budžeta koje se odnose na penzije i penzionere, odnosno na poljoprivredu. Svakako da su to i te kako važne stavke u budžetu i vrlo važne stvari, međutim, od početka i načelne rasprave, najmanje smo čuli o onim stavkama budžeta koje se odnose na prosvetu. Ministarstvo prosvete je jedno od najvećeg, najglomaznije Ministarstvo i najveći deo budžeta ide na tu stranu, ali pre svega iz razloga što tu ima najviše zaposlenih. Ako se pogleda struktura i plata ljudi koji rade u tom Ministarstvu i kvalifikaciona, odnosno obrazovna struktura, to Ministarstvo je iznad mnogih ministarstava, ali plate su kud i kamo manje nego u nekim drugim ministarstvima, pogotovo ako se uporede stepeni stručne spreme u jednom i u drugom ministarstvu. Moja ideja nije da sad to potenciram, nego smo ovde čuli od predstavnika vlasti da se hvale kako će u narednih nekoliko godina biti toliko i toliko digitalizovanih učionica i hajde da uzmemo i da verujemo da će to tako biti, mada čisto sumnjam. Međutim, moj kolega Filip Stojanović koji dolazi sa KiM, juče je postavio jedno pitanje ministru koji i koliki deo budžeta koji se odvaja za prosvetu je predviđen za škole na KiM koje izvode nastavu na srpskom jeziku i one škole, naravno, koje rade po programu nastavnog plana i programu države Srbije i koji državu Srbiju doživljavaju kao svoju. Međutim, nismo od ministara niti od bilo koga drugog iz Vlade čuli i dobili odgovor na to da bih ja želeo ovom prilikom da postavim pitanje ministru Malom da odgovori na to pitanje u koliko imate podatke. Hvala.
Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite, kolega Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, u vezi poljoprivrednog zemljišta, pošto ministar poljoprivrede nije tu, da kažem da u Srbiji ima oko 520 hiljada hektara državnog poljoprivrednog zemljišta. Na seoske utrine i pašnjake kojima upravljaju mesne zajednice otpada 75 hiljada, 450 hiljada je pod kontrolom Uprave za zemljište. Uprava za zemljište upisuje svih 520 hiljada, a onih 70 hiljada je pod kontrolom mesnih zajednica. To su utrine i pašnjaci. Od 455 hiljada hektara, sada se u zakup izdaje 280 hiljada. Ostalo zemljište nema zainteresovanih, uglavnom je na Goliji i užem, tzv. delu Srbije, gde je zemljište nešto nižeg kvaliteta, iscepkano i nema zainteresovanih za takvu vrstu zemljišta, niti se javljaju na konkurse. Ima ukupno uzurpiranih dve do tri hiljade hektara trenutno i oko toga se vode sporovi. Pre tri, četiri godine, kada smo menjali Zakon o poljoprivrednom zemljištu, uzurpiranih površina je bilo preko 100 hiljada hektara. U međuvremenu je zemljište privedeno nameni, izdaje se u zakup i tih uzurpiranih površina ima svega između dve i tri hiljade hektara i oko toga se vode sporovi. Na sajtu Uprave za zemljišta imate u elektronskoj formi svo državno poljoprivredno zemljište koje je uneto označeno i na svakom poljoprivrednom zemljištu možete da nađete da li je izdato u zakup ili nije i, ukoliko postoji neki dokaz, ja molim da mi se dostavi da to na Odboru za poljoprivredu sa ministrom rastumačimo i da vidimo ko je su to uzurpirane parcele i da li se oko toga vode sudski postupci, pošto svaka ta parcela je sada uneta u digitalnoj formi u Upravi za zemljište. Sajtom se veoma lako rukuje i može se videti da li postoji zakupac ili ne. Ukoliko taj zakupac ne postoji, a zemljište je obrađeno, ja molim da mi se dostave brojevi parcela i s tim u vezi ćemo, ukoliko ne postoji sudski postupak, povesti sudski postupak za uzurpaciju poljoprivrednog zemljišta. Hvala.
Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Filip Stojanović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, sa saradnicima, podneo sam amandman na član 21. Predloga zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu. Amandmanom sam tražio brisanje navedenog člana. Brisanje sam tražio iz nekoliko razloga. Prvo, materija koja je sadržana u ovom članu već je regulisana nekim drugim zakonima. Najbitnija stvari u budžetu su tabelarni prikazi prihoda i rashoda, dok je sve ostalo u drugom planu. Ostali materijalni propisi ne mogu se menjati zakonom o budžetu, tako da je ovo, kako ste vi predložili, potpuno suvišno. S druge strane, i sama formulacija navedenog člana je, potpuno nejasna. Tako u zakonu stoji odrednica i, odnosno odrednica ili, koja navodno upućuje na isto značenje. Svima nam je jasno da su to pojmovi koji se međusobno isključuju i koji nikako ne mogu imati isto značenje. Zato smatram da bi bilo najbolje da Vlada prihvati ovaj moj amandman. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Ovim amandmanom koji je poslanička grupa SRS podnela na Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu, predloženo je brisanje člana 22. Ovo smo predložili jer je ono što je regulisano ovim članom već sadržano u nekim drugim zakonima. Imali smo prilike da od ministra finansija čujemo više puta u raspravi da se kroz ovaj budžet stvara stabilna osnova za rast, kao i da se pravi bolja Srbija, koja će biti bolje mesto za življenje naše dece, a predsednik Vučić kaže - odlaze nam ljudi, jer traže bolju budućnost, a ne da se prehrane. Ovo zaista možemo da tretiramo kao političke parole predstavnika vlasti i način da se samo hvale. Činjenica je, i to nije ništa novo, da akte koje sada Narodna skupština usvaja su u stvari političke odluke pretočene u zakon. Ove parole koje vlast upućuje javnosti smo imali prilike da slušamo i prethodnih nekoliko godina, a činjenica je da su to zaista samo parole. Stvarnost u Srbiji demantuje one koje ih izgovaraju. U prilog ovome što govorim je i to da imamo neospornu činjenicu da odlazi sve veći broj mladih ljudi iz Srbije. Odlazak je svakodnevni. Odlaze uglavnom mladi i ljudi srednjih godina. Podjednako odlaze i visoko obrazovani ljudi i ljudi sa srednjim obrazovanjem. Svi ti ljudi odlaze, između ostalog, jer nemaju poverenja u ovu vlast, a razlog je, citiram ono što je izjavljeno 10. marta 2014. godine, Vučić je predstavnicima međunarodnih institucija rekao da se uštede u budžetu mogu napraviti kroz smanjenje broja službenih putovanja ili automobila, smanjenjem plata u javnom sektoru većih od 60.000 dinara, ali da te uštede ne mogu da se prave u oblasti penzija. U penzije ne dam da se dira, kako je rečeno. Kada bismo ta prava dirali, ne bi napravili problem samo penzionerima, nego i državi, rekao je predsednik Vučić. Ova vlast je pokušala… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem, kolega Ljubenoviću. Vreme. Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Mi iz SRS već danima pričamo o Predlogu budžeta, iznosimo argumente, iznosimo naše stavove, iznosimo vrlo konkretne podatke. Vrlo često iznosimo i podatke koje je objavila statistika, o kojima govori predsednik Vlade, ministri u Vlade itd. i vi iz vlasti se onda nešto ljutite i kažete mi na priči o budžetu skupljamo jeftine poene. Pa, mi se svakako obraćamo biračima. Ne obraćamo se, kako neko malopre reče, publici, jer ovo nije ni bioskop, ni pozorište. Obraćamo se celokupnoj javnosti, svima koji žele da nas čuju. Naši poeni koje odavde želimo da zaradimo jesu politički, ali vaši su skupi politički poeni, zato što vi, umesto argumenata, ljudima dajete kese sa hranom, dajete evro u kešu, dajete kese sa higijenskim paketima itd. E to su skupi politički poeni, a ovo što mi radimo je zaista priča u svrhu političkih poena. Vi sada kažete da li ćemo mi biti u parlamentu, koliko će nas biti itd. Mi smo spremni da stanemo pred birače i mi smo ponosni na ono što radimo u Narodnoj skupštini, ponosni smo na svoju doslednost, na svoju stručnost, znanje, ozbiljnost i prihvatamo jedino što je normalno da zaista naš broj u Narodnoj skupštini zavisi od birača. Vi očigledno neki imate problem što vaš budući boravak u Narodnoj skupštini zavisi samo od reči jednog čoveka i onda pokušavate da nama nešto pričate što nema veze sa onim što mi u suštini govorimo. Evo sada nekoliko podataka. Kažu ljudi od struke, ekonomisti, doktori nauka, ljudi koji su objavili mnoge naučne radove, mnoge knjige i koji su članovi, odnosno eksperti SRS, našeg ekonomskog tima – pitajte Sinišu Malog i pitajte Ani Brnabić, kažite da tražimo da nam dostave prave podatke, a ne one koje oni štimaju za neku svoju metodologiju, prave podatke, pa će javnost biti iznenađena i podatkom kolika je prosečna zarada u Srbiji, koliki je BDP, koliki je procenat stope nezaposlenih itd. Dakle, vi sve ovo što pričate u javnosti, štimate i to se razlikuje od realnog života. Evo, na primer, od 2001. godine do 2019. godine penzije su porasle, gospodine ministre, za 33 evra, a vi vaše procente računajte kako god vam odgovara, kako vam statistika namešta. To znači za 3.880 dinara. A, u međuvremenu, od 2010. godine, koliko su poskupele komunalije, koliko puta, koliko struja, koliko robe široke potrošnje, gde je otišao PDV, gde su akcize? Prosečna penzija, vi kažete, je 235 evra, a kažete, vi lično ste to rekli, ministre, a kažete da će prosečna zarada biti od decembra već 510 evra, a opet ste rekli da su penzije 85% od zarada. Ako je to tačno, onda prosečna penzija od početka decembra mora biti 433 evra, što je, nažalost, daleko od realnog stanja.
Zahvaljujem. Na član 25. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite, koleginice.
Gospodine ministre, iskoristiću ovaj amandman da govorim o jednoj nepostojećoj stavci u budžetu koja je neophodna, a složiće se sa tim i ministar Đorđević, koji je bio ministar odbrane, tiče se problema vojnih beskućnika. U Srbiji je već 25 godina taj problem izuzetno izražen i ja ću da govorim o problemima vojnih beskućnika u Kragujevcu, preko 90 porodica već 25 godina, to su oficiri, pripadnici vojske JNA, koji su došli u moj rodni grad, koji čekaju da im država to reši. Bilo je raznih obećanja. U nekim gradovima u Srbiji nailazite na neke imovinsko-pravne odnose koji sprečavaju možda da se taj problem efikasno reši, ali to nije opravdanje. Međutim, u gradu Kragujevcu, uz malo dobre volje, vas lično, ministra odbrane, celokupne Vlade i verujemo buduće neke sposobne vlasti, jer ova sa Radomirom Nikolićem to nije u stanju da uradi, dakle, u sledećoj fiskalnoj godini morate ovo da počnete da rešavate. Ne samo da ćete rešiti problem vojnih beskućnika, već ćete ostvariti mogućnost da grad Kragujevac dobije i dodatne prihode, samim tim što će, ulazeći u aranžman sa Upravom za imovinu Vlade ili Ministarstva odbrane, o otkupu kasarne „Radomir Vojvoda Putnik“, koja je apsolutno neupotrebljiva još od zlikovačkog NATO bombardovanja, gde je nekoliko hektara, više hiljada ari površine koja može da se iskoristi i procenjeno je da ta imovina vredi od 30 do 35 miliona evra. Možda grad Kragujevac neće biti, sada je, inače, prezadužen zbog ove nesposobne vladavine Nikolića, ali u budućnosti će možda moći da plati nešto nižu cenu, znate kako to ide, kada sednete sa jedne i druge strane da razgovarate. Međutim, u kontekstu nekog javno-privatnog partnerstva, gde može da se napravi takođe neki stambeni blok zgrada, poslovni prostor, izuzetno atraktivna lokacija, u samom jezgru Kragujevca, taj problem može efikasno da se reši i mislim da vi treba kao ministar ozbiljno da se bavite ovim, kao i ministar odbrane.
Zahvaljujem. Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Siniša Mali, evo još malo podataka sa sajta Ministarstva finansija, koji na najslikovitiji mogući način govore koliko se iz godine u godinu od kako je vaš režim na vlasti pogoršava položaj penzionera. Naime, odnos prosečne plate i prosečne penzije 2012. godine je bio mnogo povoljniji. Dakle, 2012. godine prosečna plata je iznosila 41.377 dinara, a prosečna penzije 23.024 dinara i tada je prosečna plata bila 55,65% od prosečne plate. Iz godine u godinu, od kako ste vi došli, taj odnos je sve lošiji. Godine 2013. pada na 54,5%, 2014. godine prosečna penzija je svega 54,08%, 2015. godine 52,2%, ogroman pad 2016. godine 50,95%. Godine 2017. po prvi put ispod 50% je prosečna penzija u odnosu na prosečnu platu i to 49,93% i konačno, 2019. godine 48,29%. Ovaj podatak koji vi navodite kako će sledeće godine prosečna penzija biti 235 evra, a prosečna plata 510, znači da će doći do još goreg pada i da će prosečna penzija iznositi svega 46,07% u odnosu na prosečnu platu. Godine 2001. nakon bombardovanja, nakon sankcija, nakon svih problema koje smo imali, prosečna penzija je iznosila 74,12% u odnosu na prosečnu platu. I to pokazuje da zlatno doba i najveće penzije u istoriji Srbije zapravo ni po realnoj vrednosti, ni u odnosu na prosečne plate, ne mogu da se mere, već su sve manje i sve gore iz godine u godinu.
Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, Univerzitet u Beogradu je akademski čestito dobio 820 miliona više. S tim u vezi, u današnjoj štampi ste mogli pročitati nešto zanimljivo o ovima koji insistiraju na ispitivanju svih doktorata, ali da se ispituju samo doktorati onih poslanika, onih funkcionera koji podržavaju vlast. Ali, gle čuda, jedna od najglasnijih, doktorica Ana Stevanović, čija majka radi u Agenciji za borbu protiv korupcije, pa valjda ona može sve, pa može da utiče, je prepisala svoj doktorski rad. Dakle, radi se o osobi koja je prepisala, plagirala i glasove. Svi znate da je Saša Radulović dobio glasove za udruženje dosta ih je bilo, a onda je gospođa plagirala 15.000 glasova i prenela ih Đilasu. Zašto Đilasu? Zato što je funkcioner Đilasove stranke Tijana Mandić, njena mentorka. Njena mentorka zna dobro da je ona prepisala doktorat, doktorski rad i to se vidi odmah u uvodu da je prepisala rad Majkla Mamforda, Svena Hemlina itd. Evo, ja imam, to sam dobio. Izvadio sam danas iz štampe. Zato apelujem na gospođu rektorku, koja je dobila za Beogradski univerzitet 820 miliona više, sada ima više prostora da ispita, kada je već krenula, doktorski rad Ane Stevanović, naše koleginice poslanice, koja godinu dana prima platu i ne dolazi ovde na posao, em je plagirala glasove, prenela ih od Saše Radulovića Draganu Đilasu, em je plagirala platu, em je plagirala i doktorski rad. Hvala.
Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, prilikom projektovanja ovog budžeta i dostavljanja Skupštini, trebalo je ovde objaviti ko su veliki poreski dužnici. Zna se da ih ima jako puno i da ogromne pare duguju državi, a ne plaćaju. Među njima su brojni tajkuni. Kada je u pitanju budžet i ova stavka koja se odnosi na usluge, mislim da se tu najviše može zloupotrebljavati položaj, jer su u pitanju 78 milijardi 362 miliona dinara. Ovo niko ne može da kontroliše. Ovde su ogromna novčana sredstva sa kojima se može manipulisati i mogu se trošiti u nenamenske svrhe. Kada je u pitanju finansiranje sudstva i pravnoga sistema, smatram da je u ovom slučaju Ministarstvo finansija pogrešilo i ogrešilo se o pravosuđe. Mi moramo pravosuđe podići na viši nivo. Ne možete vi danas tražiti od sudije da ima 90.000 dinara, a da tražite od njega da on rešava najteže predmete. U tom slučaju i gospodin Neđa može ovde, kao narodni poslanik ispred SPS, da potvrdi da su male plate zaposlenih u pravosuđu, da su male plate sudija, a da bi eliminisali eventualnu korupciju, a korupciju potvrđuju čak i nosioci pravosudnih funkcija, moraju se duplirati plate nosiocima pravosudnih funkcija. Drugo, kao advokat imam veći uvid u određene predmete u višim sudovima. Smatram da u apelacionim sudovima i u upravnim sudovima ima nedostatak sudija. Tu treba povećati broj sudija, jer građani čekaju na odlučivanje u žalbenom postupku i po pet godina, pogotovo kada su u pitanju predmeti koji se tiču socijale ili predmeti koji se tiču radnoga odnosa. (Predsedavajući: Privedite kraju, kolega Jojiću.) Prema tome, smatram da je ovaj budžet trebao da projektuje i da bude u svakom slučaju drugačije namenjen i raspoređena ova sredstva u opštem interesu.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Tačno je da je ono što je istakao moj uvaženi kolega prisutno u sudovima Republike Srbije i da sudije, naročito u prvom stepenu, imaju neznatno veću zaradu u odnosu na prosek zarade u privredi Republike Srbije. Kad kažem neznatno, tu prevashodno mislim na činjenicu da te zarade, s obzirom na funkciju koju ima sudija prvostepenih sudova, a to su u pitanju sudovi opšte nadležnosti, osnovni sudovi i privredni sudovi, moraju biti veće. Zamolio sam u uvodnoj raspravi i u nekoliko javljanja tokom ove diskusije uvaženog ministra da razmisli o povećanju zarada nameštenicima u sudovima, imajući u vidu izuzetno mali iznos zarade koji oni primaju, a sa druge strane izuzetno značajne poslove koje obavljaju. Međutim, ono što sam već istakao, uvaženi ministre, vi ste juče sa pravom odreagovali kada ste ukazali na projekciju koju vam je dalo Ministarstvo pravde, kada je u pitanju opterećivanje budžeta sa izuzetno visokim naknadama, dakle, iznosima naknada, zbog povreda prava stranke na suđenje u razumnom roku. Moram ovaj put da budem veoma precizan da povredu prava na suđenje u razumnom roku ne generišu samo sudovi, već i drugi elementi, faktori, činioci, kako god da ih nazovemo koji svojim činjenjem i nečinjenjem doprinose da dođe do povrede prava na suđenje u razumnom roku, kao što je Agencija za restituciju, kao što su službe za katastar za nepokretnosti, kao što je situacija koju imamo na Kosovu gde zbog ogromnog trajanja stečajnih postupaka, zbog toga što naši stečajni organi na Kosovu ne mogu adekvatno da deluju, imamo taj problem. Dakle, višestruko delovanje je kada je u pitanju posledica povrede prava na suđenje u razumnom roku. Poslednje, uvaženi predsedavajući, što želim da kažem jeste činjenica koju moramo da imamo u vidu, a to je da nikada ne smemo dozvoliti da se taj teret, koji trpi budžet, prevali na sudove koji to nisu uzrokovali, već na one koji zaista jesu generisali ovu posledicu, a na šta je ukazao i uvaženi kolega Jojić. Hvala.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Petar Jojić.
Gospodine predsedavajući, u svakom slučaju navodi koje je danas izneo uvaženi gospodin narodni poslanik Neđa stoje. U pravosuđu se mora dosta toga rešiti, jer SRS smatra pravosuđe kao jedan od najvažnijih stubova državne vlasti. Kroz njegovo funkcionisanje može se uspešno sagledati kompletna priroda državnog uređenja i političkog režima, a ono podrazumeva i zahteva čitav niz akcija i političkih poduhvata da bi moglo da se funkcioniše shodno zahtevima i potrebama moderne države, prevashodno u sferi zaštite interesa građana i njihove pravne sigurnosti. Jedino države u kojima je potpuno autonomno ustoličeno da pravosuđe je sistem u kome mogu u potpunosti da zaštite svoja građanska prava… Prema tome, ukazao sam malopre, ali bih još potkrepio, još mi dozvolite, gospodo narodni poslanici, da skrenem pažnju. Imamo manji broj sudija u apelacionim, upravnim sudovima, jer građani čekaju po pet i po 10 godina rešavanje žalbenog postupka, a to je u svakom slučaju od opšteg interesa građana. Zato smatram da je ovo što je rekao gospodin Jovanović, narodni poslanik, nužno. Pravosuđe u kompletu, pre svega, finansijski podržati i na taj način imaćemo pravo pravosuđe, nezavisno pravosuđe, ali uz moju napomenu. Mi hoćemo da sudija bude nezavistan, da bude nepristrasan pri donošenju zakonitih odluka, ali ne možemo da kažemo da je on nezavistan da donese nezakonitu odluku, da kaže u presudi – tužilac je u pravu, a odbija se tužbeni zahtev.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Javiću se još ovaj put, imajući u vidu pravo iz člana 104. Poslovnika Skupštine Republike Srbije. Naravno, potpuno saglasan sa činjenicama koje su od uvaženog kolege istaknute, a uz samo jednu malu dopunu, a ta dopuna ni u kom slučaju nije bez značaja. Kada je u pitanju pravosuđe, imajući u vidu da je pravosuđe Republike Srbije u najvećem fokusu, da kažem, sa najvećim stepenom pažnje od strane Evropske komisije EU, svih relevantnih činilaca, međunarodne zajednice koji i te kako gledaju pomake u pravosudnom sistemu Republike Srbije, kada su u pitanju poglavlja 23. i 24. Naravno da se broj sudija u određenim sudovima mora povećati, ali isto tako se mora imati u vidu da pojedini delovi pravosudnog sistema neadekvatno i neblagovremeno reaguju na pojave koje smo ja i uvaženi kolega ukazali. Tamo gde nije raspisan konkurs nije došlo ni do upućivanja sudija, jer je poznata činjenica da postoji mogućnost da tamo gde ima manjak sudija, sudije iz drugih sudova, čak i nižestepenih, mogu biti upućeni na rad kako bi se mogao optimalno sprovesti posao za koji su sudije dužne da ga rade, za koji su nadležne po zakonu. Jedino od čega nisu nezavisni, nisu nezavisni od zakona. Uostalom, ono što je u zadnje vreme jako prisutno, jako je prisutna činjenica da imamo veliki odliv iz pravosuđa, veliki broj nosilaca pravosudnih funkcija koji su otišli ili u vrlo skorom periodu idu u penziju i na nama je odgovornost, kao zakonodavnog tela, koje još uvek ima nadležnost, kada je u pitanju izbor sudija koji se po prvi put biraju na sudijsku funkciju, da u tom pravcu vodimo računa da sudovi ne smeju biti u stanju vršilaca funkcija, niti u stanju manjka sudija zbog ažurnosti predmeta i interesa građana na dostupnost pravde u svakom slučaju. Hvala.
Kolega Jojiću, po kom osnovu? (Petar Jojić: Pomenuo me je.) Nema, kolega Jojiću, više. Kolege ste sa uvažavanjem. (Petar Jojić: Kako nema?) Znači, po principu – ja tebi vojvodo, ti meni serdare, pa ćemo replike? Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ružica Nikolić.
Zahvaljujem gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, članom 30. Predloga zakona uređuje se raspored korišćenja primljenih sredstava sektorske budžetske podrške u okviru programa IPA koje Ministarstvo finansija može rasporediti prema prioritetu i IPA fondovi su finansijski instrument EU koji podržava strategiju proširenja EU i koji pruža pomoć zemljama kandidatima u procesu pristupanja EU. Međutim, mi smo više puta isticali da je EU ta koja non stop ucenjuje Srbiju i koja postavlja različite zahteve, ali i uslove kako će se sredstva, koja su dali, na koji način će se iskoristiti. Zar mislite da će nam iko dati novac samo zato što nas voli. Naprotiv, svima je jasno da će oni za svoj novac i tražiti nešto za uzvrat. Takođe bih iskoristila priliku i osvrnula se na podsticaje u poljoprivredi. Iako kažete da su sredstva koja su namenjena ovim budžetom značajnija ne možemo se složiti, jer su to još uvek nedovoljna sredstva u odnosu na subvencije koje države u okruženju ili bilo gde u Evropi daju svojim poljoprivrednim proizvođačima. Mi smatramo da je poljoprivreda jedna od najvažnijih stubova našeg budućeg razvoja i skoro polovina stanovništva živi u ruralnim područjima i neophodno je pomoći poljoprivrednicima. Vlada Republike Srbije sledi put EU i prima naredbe iz Brisela i ne može poljoprivrednim proizvođačima da izađe u susret dok EU štiti svoje proizvođače na štetu srpskih poljoprivrednika. Takođe, smatramo da našim poljoprivrednim proizvođačima treba dati značajnija sredstva kako bi postali konkurentniji i kako bi se unapredila poljoprivredna proizvodnja i plasman srpske robe na tržištu. Zahvaljujem.
Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta. Izvolite.
Evo nekoliko podataka koji pokazuju da vam je budžet predizboran. Nikakav razvojni, ni nikakav socijalno odgovorni. Dakle, vidi se u onoj tabeli dva da ste povećali izdvajanje za socijalna davanja za 29,7% i sad vi ćete reći – vi ste protiv toga da mi pomognemo socijalno ugroženima. Ne, nego mi znamo kako se to radi. Znamo da vaši aktivisti, odnosno funkcioneri dan pred izbore pozovu sve socijalno ugrožene i kažu – evo, danas ćete dobiti toliko i toliko, odnosno dobićete u ponedeljak kad nam donesete sliku da ste glasali za nas. Dakle, već viđeno. Popravka i održavanje opreme - povećali ste iznos za 82,71%. To je jedna od stavki koju već 20 godina, već 19 godina iz budžeta u budžet gledamo. Nikada niko nije objasnio šta su te pare i gde te pare idu. Očekivali smo od vas, gospodine Siniša Mali, da ćete vi budžet osloboditi ovih balasta, ovih skrivenih troškova koji su u nominalnim iznosima veliki iznosi, a niko ne zna kako se troše. Materijal - 41,94% povećan. Za šta je za 50% skoro povećan materijal? Subvencije - 33,3, dotacije međunarodnim organizacijama - 51,55%, dotacija i transferi - 38,94%, opet porezi i kazneni penali - 49,24% povećani, kazne po rešenjima sudova - 33,71%. Ovo poslednje nema veze toliko sa izborima, bar ne sa danom izbora, ali govori o tužnom stanju u pravosuđu. Za razne štete, ovo najviše volim ovako kad je razno, sumnjivo, nejasno - 27,59%. Mašine i oprema. Povećali ste iznos za 58,68%. Dakle, birači da znaju da ovi što su sada vlast na sledećem izborima verovatno deliti laptopove. To se otprilike uklapa u ovaj iznos. Nekretnine i oprema. Povećali se za 1.038,53%. Ko će to u državi kupovati nekretnine? Za šta? Koju opremu? Šta vi radite, ljudi moji, na šta ovo liči? Nematerijalna imovina 336, 36% je povećana itd. I onda šta vam već rade, pre nego što su ovi transferi po opštinama otišli po ovom budžetu za narednu godinu mi imamo biser do bisera vaših lokalnih samouprava. Jutros čitamo da je Goran Cvetanović u Leskovcu za montažni toalet platio iz budžeta 45.000 evra i to zamislite radio je rebalans budžeta zbog montažnog toaleta. Ovo je neverovatno. Ako je i od Cvetanovića, previše je. Ali, imamo nešto još interesantnije. Miličko Miličković iz Rakovice, nije on formalno predsednik opštine, ali evo šta je opština Rakovica uradila. Inače Rakovica ima oko 200 zaposlenih, kupili 600 jakni, zimskih jakni, toliko dukseva, prsluka, majica, 500 kačketa i sve to su platili 2,5 miliona dinara. Zar ovo nisu kačketi, majice, jakne, za aktiviste koji će voditi kampanju u Rakovici? Zamislite, oni uopšte nemaju, možda imaju 10 ljudi koji rade na teretnu, kojima bi eventualno trebala jakna da se zna tamo da ima oznaku gde radi i šta radi. Znači, zaposleni će šta - nositi ove jakne sa kapuljačama koje se skidaju? Ovo je bruka i sramota. Ovo je, šta vama znači bruka i sramota, ovo je kriminal zbog kojeg mora neko da završi u zatvoru. Zaista, vašeg bahanalisanja uoči ovih izbora je previše.
Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Mirijan Rističević. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde se mnogo govori o penzijama, o pravima. Probaću da govorim o dugovima. Zato, gospodo ministri, moramo naći način da otpišemo ili u velikoj meri otpišemo dug za PIO osiguranje zemljoradnika. U ovom trenutku taj dug je sa kamatama preko 160 milijardi. To je proizvod onog besmislenog zakona bivšeg režima koji je propisao da svi ukućani na jednom poljoprivrednom gazdinstvu koji su stariji od 18 godina moraju da budu obavezno penzijski osigurani kao poljoprivrednici ukoliko nisu zaposleni. Ukoliko su gubili posao pa se vraćali na svoje gazdinstvo takođe su morali da budu osigurani. Tako su nastali nenaplativi dugovi. Tih 160 milijardi je gotovo nenaplativo. Mi to moramo otpisati u velikoj meri, otpisati kamate i deo glavnice i na takav način omogućiti novoj generaciji poljoprivrednika da može da se penzioniše, a shodno tome imaćemo i veći broj uplata. U ovom trenutku na tu bednu seljačku penziju, koja je često manja od socijalne pomoći, a sa tim u vezi da kažem da je prosečna uplata za penzionera zemljoradnika 18 godina, a za zaposlenog 38 godina, a za samostalne delatnosti 32 godine. Dakle, i to malo što dobijaju je pokriveno svega sa 20%. Da bi dobili veći broj korisnika i da bi poljoprivrednici dobili veću penziju, moramo likvidirati dug od 160 milijardi da bi porastao broj ljudi koji plaćaju penzijsko i invalidsko osiguranje. Sada sa ovim dugom oni nemaju želju da to uplaćuju, jer je to po njima bacanje u bunar. S toga, dug za PIO što pre treba regulisati, kao i doprinose za zdravstveno osiguranje. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 35. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Doneli smo, narodni poslanici, da vas podsetim, i vas gospodine Martinoviću, kao predsednika poslaničke grupe, Zakon o Srpskoj književnoj zadruzi. Sećate se toga, to je bilo u ovoj godini. Međutim, desila se posle toga katastrofa. Ministar kulture je opredelio, kroz projekat za sufinansiranje samo milion i po dinara za ovu ustanovu koja je od kulturnog, nacionalnog, nemerljivog značaja za Srbiju, koja postoji preko 120 godina, čija edicija „Kolo“ ima preko 740 izdanja. I dan danas kada ljudi dođu, kako na neku proslavu ili uopšte uđu u prostorije Srpske književne zadruge, mnogi se i prekrste zbog toga što znaju da su i njihovi preci tu dolazili, da su Srpsku književnu zadrugu osnovali pre svega najveći umovi kako srpske politike, tako i književnosti. Jednostavno, neverovatno je da sa druge strane, dajete iz budžeta za 2020. godinu, gospodine ministre, 62 miliona dinara za održavanje dvorskog kompleksa na Dedinju. Ovde imate na vašoj listi naprednjaka, poslanike koji kažu – prestolonaslednik, taj i taj. Prvo, mi smo sa republikanskim državnim uređenjem, nikakav prestolonaslednik u Srbiji ne postoji. Taj koji se lažno predstavlja je sin oca koji je izdao Dražu Mihajlovića i koji je pozvao 1943. godine iz Londona pripadnike vojske u otadžbini da izdaju đenerala Dražu i da se priključe, kako je rekao, maršalu Josipu Brozu. Vi takvima dajete 62 miliona da se baškare, uz to traže kroz proces restitucije, protiv kojeg smo, da im se vrati sva njihova imovina, a ne dajete za Srpsku književnu zadrugu, već bednih milion i po dinara. Ne dajete dovoljno sredstava za Maticu srpsku. Ne dajete, na kraju krajeva, za Vinski festival župe u Aleksandrovcu, za regatu u Bajinoj Bašti, za Sabor trubača u Guči dovoljno sredstava nema, a vi se razbacujete i šakom i kapom nevladinim organizacijama koje imaju špijunsko i protivustavno delovanje u ovoj zemlji.
Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega Jojiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, malopre je bilo reči o funkcionisanju i radu pravosudnih organa, ali moram da skrenem pažnju Vladi da prekine praksu žutih koji su slali iz Beograda tužioce po gradovima i osnovnim i višim tužilaštvima u Republici Srbiji. Zašto su to radili? Pa, radili su to 2010. godine da ne bi došli pod udar onih koji su se bavili kriminalom u tim gradovima i tim opštinama. Vidite, iz Beograda se šalju tužioci da obavljaju funkciju u drugim gradovima. Imate jedan drastičan primer, iz Trećeg osnovnog tužilaštva poslat je Rastko Živadinović, čovek koji je bio na funkciji osnovnog javnog tužioca u Prijepolju. Zamislite, za godinu i tri meseca da je on imao troškove odvojenog života 853.000 dinara, a potom je imao isplaćeni, na ime dežurstva, 538.000, dva i po miliona, tri on je potrošio za godinu dana i tri meseca. Koja je to država koja može više da finansira te turiste? To su uradili žuti, zato predlažem aktuelnoj vlasti da ovu praksu prekine, jer čovek koji je bio poslat u Prijepolje, završio Pravni fakultet sa šesticom, pa zar nemamo bolje pravnike u osnovnim tužilaštvima, višim tužilaštvima, nego da šaljemo one iz žute brigade, da idu oni sa šesticama da dele pravdu. Kao što vidite, evo samo jedan je za skoro tri miliona za godinu i tri meseca prouzrokovao troškove budžetu Republike Srbije. Osim toga, da javni tužioci budu na kraju izabrani, jer 34 njih, prema mojim evidencijama je u funkciji vršilac dužnosti javnog tužioca. Drugo, da istaknem jednu pojavu u tom pravcu, kako se podižu te optužnice. Imate stečajnu mafiju u jednom predmetu, 280 miliona je iz budžeta plaćeno na ime sudskih troškova, zato što su optužnice i optužnica bila neosnovana, pa je sud morao da je odbije. Prema tome, ovde Vlada mora svojim činovnicima, a javni tužioci su Vladini činovnici, jer ih Vlada predlaže da ih bira Narodna skupština i to mora da se prekine.
Zahvaljujem. Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? Na član 38. amandman je podnela narodni poslanik Nada Lazić. Da li neko želi reč? Na član 38. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Blizu 90 miliona evra je Vlada Srbije ovim budžetom opredelila da znaju građani Srbije i građani u južnoj srpskoj pokrajini KiM, za sledeću godinu za sve ono što je potrebno naši sunarodnicima na KiM. Mi smo ovim amandmanom gospodine ministre, zahtevali od vas kao predlagača da u raspodeli sredstava i kontroli trošenja sredstava na KiM za sve što je potrebno kao pomoć za ostanak i opstanak našeg ugroženog naroda, kontrolu vrši celokupna Vlada Republike Srbije i premijer Ana Brnabić lično, zbog toga što iz ranijih iskustava znamo da kada se to poveri određenom ministarstvu to nije dobro. Za vreme one Koštuničine vlasti, kada su oni bili veliki branioci Srba na KiM toliko je para opljačkano u južnoj srpskoj pokrajini kroz razne nepostojeće projekte. Mi smo čak hteli i zahtevali da se u Skupštini osnuje anketni odbor, da se utvrde sve te činjenice i okolnosti. Bili su neki poslanici, patriote iz Koštuničine stranke, koji su sebi zgrtali u džep ogromne milione evra, a tamo predstavljali da je izgrađen dom zdravlja, da je položen kamen temeljac za nešto, pa su tu bile stotine i stotine hiljade evra. Uz to smatramo gospodine Mali, da je još najmanje 20 miliona evra kroz preraspodelu budžetskih sredstava iz drugih razdela moglo da se izdvoji za naše sunarodnike na KiM. Njima je to najpotrebnije, jer neverovatno je da dajete u budžetu za 2020. godinu toliki novac pojedinim nevladinim organizacijama koje direktno deluju protiv ustavnog poretka Srbije i protiv Srba na KiM, koji otvoreno kažu da je za njih Kosovo nekakva tzv. nezavisna država i mi ne možemo da se čudom načudimo, a kako je tek građanima koji žive, Srbima na KiM koji znaju i treba im mnogo više novca, da vi ovako rasipate pare i dajete srpskim izdajnicima.
Na član 40. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite.
Pa evo, u prilog ovome što je koleginica Jovanović govorila, može mnogo toga još da se doda. Ovde je predviđeno da Kancelarija za KiM je dužna da ministarstvu nadležnom za poslove finansija dostavlja kvartalne izveštaje o sredstvima koja se u toku godine sa njenog razdela prenosa jedinicama lokalne samouprave na teritoriji AP KiM. To je dobro napisano, ali šta se dešava u realnom životu prilično se razlikuje. Znate, jednog dana kao što smo malopre govorili o onima koji su zloupotrebljavali stanje Srba na KiM, zloupotrebljavali pare, pričaće se bojim se i o onima koji to sada rade, na jedan drugačiji način. Znate, Sanda Rašković Ivić je ogromne pare uzela tako što je kao zaposlena sebi uzela veliki deo novca koji je neka organizacija iz inostranstva dala za neki projekat za aktiviste koji su učestvovali u tom projektu. Sad se ove sumnjive rabote dešavaju sa nivoa države. Dakle, šta je sad moderno na KiM? Moderno je osnivati poljoprivredne zadruge, voćarske zadruge najčešće i onda u tim zadrugama funkcioneri su uglavnom funkcioneri vladajućih stranaka u tim opštinama. I, naravno, velike pare su u pitanju. Grade se destilerije, grade se objekti. Ono što je naš problem i zbog čega uopšte intervenišemo na ovu temu je što narod koji živi na KiM ne oseti pomoć države Srbije, koja postoji, ali usmerena samo na jedan deo ljudi koji živi tamo. I mi zato želimo da dobro vidite o čemu se to radi, koja je to neka "Organic fruits NB Zebince", pa ko je to "ICE fruits GL Koretište". Ko su ti vaši funkcioneri - Goran Cvetković, Velibor Tasić, Aleksandra Stojanović, Vesna Ivanović, itd, da ih ne nabrajam. Ovde se radi o poslovima vrednim po dva miliona dinara. Po poslovima vrednim od 14 do 27 miliona dinara. Dakle, ogromne pare su u pitanju i dobro je što država Srbija izdvaja novac za pomoć Srbima na KiM, ali dajte to podelite narodu, nemojte da šačica vaših funkcionera u svakoj opštini ostvaruje, pogotovo je to karakteristično, kažu Srbi sa Kosova i Metohije, u Kosovskom pomoravlju. Nemojte na muci dela svog naroda da dozvolite da se bogate tamo neki vaši funkcioneri. Nađite im drugi način da se obogate, ovo je zaista i greota i sramota, a pre svega kriminal.
Zahvaljujem. Na član 41. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Nataša Jovanović i narodni poslanik Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, koleginice Jovanović.
Tražili smo brisanje ove odredbe i ovog člana, gospodine ministre, i to činimo apsolutno svake godine, nema veze sad samo sa vašim predlogom, kada je nešto ovako navedeno u zakonu o budžetu, jer jednostavno nije mu mesto u ovom zakonu. Zakon o javnom dugu sadrži sve ono što su važeći materijalno-pravni propisi koji regulišu obaveze Republike Srbije. Ali, kad je već ovaj član u pitanju, možemo da govorimo o dugovima javnih preduzeća u Srbiji i o činjenici, gospodine ministre, da ćete doći u situaciju već u prvom kvartalu sledeće godine, da vam na klackalici bude planirani rast BDP koji ste nam prezentovali tokom ove rasprave o budžetu, jer ćete i te kako ponovo imati problem sa elektroprivredom Srbije, koja je učinila upravo to da zbog smanjene proizvodnje struje u periodu od januara do aprila ove godine ste imali onako nisku stopu rasta BDP. Zar treba da vas podsećam opet da je Narodna skupština Republike Srbije i u ranijim sazivima, a i u ovom, više puta odobrila da se elektroprivredi Srbije daju pozajmice za opremu, za sve ono što je njima potrebno, za remont, postrojenja, a da ne govorim o onih famoznih 200 miliona evra za proces restruktuiranja. I šta su oni uradili sa tim restruktuiranjem? Apsolutno ništa - loše upravljanje, loš menadžment, veliki gubici, mnogo viši nego što je to prosek, kako u zemljama u okruženju, tako i u zemljama u svetu. Jednostavno, to je jedan problem o kome ste vi izbegli i tokom ove rasprave o budžetu za 2020. godinu da govorite, ali ne znam kada ćete. Onda ćete posle sledećih izbora vi ili neko drugi koji bude bio, a vi se nadate da ćete biti kao naprednjaci ponovo na vlasti, mi očekujemo da će građani ipak da razmisle, jer ste mnogo obećali. Znate onu narodnu izreku - mnogo hteo, mnogo započeo.
Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Hvala lepo. Budući da je prošao zakonom propisan rok o dostavljanju odgovora i da sam dobio nepotpun odgovor, odnosno da nisam dobio odgovor od predsednika Vlade, od potpredsednika i od Siniše Malog, ministra finansija, ja sada koristim priliku i prisustvo ministra finansija da postavim sledeća pitanja, ponovo. Ako je izjava Herberta Klicka tačna, molim da mi dostavite odgovor i dokumenta na sledeća pitanja: ko je, kada i gde, i na osnovu kog propisa i odluke kojeg organa Republike Srbije potpisao predmetni ugovor ili drugi pravni dokument o readmisiji migranata koji nisu podobni za život u EU? Molim da mi dostavite kopiju predmetnog dopisa, koliko je migranata po godinama do sada dobilo azil za boravak u Republici Srbiji, za koliko je migranata sa dodeljenim azilom u Republici Srbiji kupljeno ili zakupljeno stanova ili seoskih kuća i imanja, u kojim opštinama i koliko je novca za te namene izdvojeno iz budžeta Republike Srbije, kao i sa koje budžetske pozicije? Koliko je sredstava iz budžeta Republike Srbije po godinama utrošeno za potrebe izdržavanja migranata u Srbiji, za koje namene? Da li se i koliko mesečno iz budžeta Republike Srbije uplaćuje sredstava na račune migranata koji borave u Srbiji, mesečni iznos po migrantu i članovima njihovih porodica i ukupan godišnji iznos po godinama? Da li mogu dobiti odgovor ili ne? Ja čekam da istekne moje vreme.
Na član 41. amandman je podneo… (Aleksandar Martinović: Jel mogu ja da odgovorim?) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Evo, pokušaću ja da vam odgovorim, gospodine Ševarliću. Ovo što vi radite, to danima radi Marinika Tepić, to danima radi Boško Obradović. Oni svakoga dana izlaze u javnost sa sve novim i novim neistinama i sad mi iz SNS svakoga dana iz malog mozga trebamo da izvlačimo odgovor na notorne besmislice i notorne laži. Gde ste vi, gospodine Ševarliću, videli svojim očima migranta? Što plašite građane Srbije? Što iznosite te neistine? Ja zbog vaših godina neću da upotrebim neke teže reči. Šta je sad sledeće? Migranti će da okupiraju Srbiju? Jel su vam migranti napravili neki problem? Jel su vam ukrali neke evre koje ste dobili od Dušana Petrovića? Šta su vam oni loše uradili? Što plašite građane? Danas trgujemo naoružanjem preko nekog Slobodana Tešića, sutra preko nekog Pušice, danas će migranti da nam okupiraju Srbiju. Hajde, kažite mi, molim vas, vi koji pripadate bivšem režimu, šta je sledeća laž, pa da se na vreme pripremimo, da možemo da pripremimo neki suvisli odgovor? Na ovo što vi pitate, niko normalan ne može da vam da odgovor, zato što to što vi govorite su najogoljenije moguće laži, potpuno besmislene tvrdnje. Država Srbija na račun migranta uplaćuje neka sredstva… Jel vi uopšte razumete o čemu govorite? Jel ste čuli za Zakon o azilu? Jel ste čuli za Zakon o kretanju i boravku stranaca? Hajde malo upoznajte se sa pravnim sistemom države u kojoj živite, pa onda izađite u javnost pa je plašite, danas sa Slobodanom Tešićem, sutra sa nekim Pušicom, sa Nebojšom Stefanovićem, sa Malim, sa migrantima, itd. Kako da vam kažem - ovo što radite, ne priliči vašim godinama. Nastavite vi dalje, ali spuštate se na nivo jedne Marinike Tepić. Spuštate se na nivo vašeg bivšeg šefa Boška Obradovića, dokazanog fašiste, dokazanog nasilnika, čoveka čija bi biografija bila potpuno prazna da nema unošenja kamena, upadanja u RIK, fizičkog maltretiranja dve novinarke „Pinka“ i fizičkog maltretiranja Maje Gojković. Evo, to vam je biografija vašeg lidera. Vi sad, kao čovek u godinama, kao bivši profesor Univerziteta itd, vi ste se spustili na nivo jedne Marinike Tepić, koja je opljačkala sve što je mogla dok je bila pokrajinski sekretar za omladinu i sport i spustili ste se na nivo Boška Obradovića. Ako mislite da vam to donosi neki politički poen i da vas to afirmiše kao stručnjaka za poljoprivredu, ja nemam ništa protiv, vi nastavite dalje. Ja vam samo kažem da to o čemu vi govorite je potpuno besmisleno.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine Martinoviću, ja nisam bivši profesor, nisam umro. Vi treba da znate da je zvanje redovnog profesora doživotno i ako hoćete mogu sad da vam pokažem trenutno važeće rešenje o angažovanju u komisijama za izbor profesora. (Aleksandar Martinović: Pa ponašajte se u skladu sa tim zvanjem.) Molim? Čekajte, dozvolite da ne vodimo polemiku, da nas ne prekida predsedavajući. Drugo, šta je u ovom sporno? Potpuno razumem da država Srbija mora da izdvaja deo sredstava za potrebe migranata i izdvajala je zbog prolaska i svaki dan izdvaja. Dobio sam odgovore, gospodine Martinoviću, od teritorije Apelacionog javnog tužilaštva u Beogradu, dobio sam odgovore teritorije Apelacionog javnog tužilaštva u Novom Sadu, dobio sam odgovore od teritorije Apelacionog javnog tužilaštva u Kragujevcu i teritorije Apelacionog javnog tužilaštva u Nišu o postupcima koji su vođeni i okončani protiv ljudi iz tih zemalja, ali nisam dobio odgovore o finansijskim aspektima ovoga. (Blaža Knežević: Više postupaka imaju ti tvoji koalicioni partneri.) To nema veza sa ovima koji su osuđeni. Drugo, ako je austrijski ministar na nacionalnoj televiziji rekao da je Srbija potpisala ugovor o readmisiji migranata koji u zemljama EU nisu podobni da ostanu, a prošli su i registrovani prvo u Srbiji, interesuje me kako su prošli kroz zemlje EU, kao što su Bugarska, Rumunija, Grčka ili Italija i nisu registrovani, a tek se registruju u Srbiji? Da li je to tačno ili nije? Šta je problem da se dostavi odgovor o tome? Nemojte me, molim vas, upoređivati sa drugim poslanicima. Svaki poslanik odgovara individualno za sebe. Ja odgovaram za sebe. (Marijan Rističević: Ti si bolestan, i to ozbiljno. Ti si jedan bolesnik. Idi, bre, leči se.)
Pravo na repliku, prvo ministar gospodin Siniša Mali, zatim Aleksandar Martinović. Izvolite.
Hvala puno. Samo jedan podatak oko budžeta, koji je vezan za Komesarijat za izbeglice i migracije. Dakle, u 2019. godini pet milijardi 639 miliona dinara, planirano za 2020. godinu 9,4% manje, dakle, pet milijardi 106 miliona dinara. To ste verovatno mogli i sami da pročitate. Dakle, za 9,4% manje imamo u 2020. godini u odnosu na 2019. godinu. Hvala puno.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite. (Miladin Ševarlić: Poslovnik.)
Hoćete li gospodinu Šaroviću dati reč po Poslovniku ili ja mogu da pričam?
Možete da pričate. (Miladin Ševarlić: Je*eš Poslovnik.) Izvinite. Gospodine Ševarliću, izričem vam opomenu zbog psovke. Da ne ponavljam šta je rekao. Kolega Martinoviću, samo zatražite ponovo reč.
Gospodine Ševarliću, ovo što vi radite, to se zove plašenje građana Srbije opasnošću koja realno ne postoji. Više akata fizičkog nasilja je počinio vaš bivši šef Boško Obradović nego svi migranti zajedno. To je jedna stvar. Druga stvar, ono što bi kao profesor Univerziteta trebalo da znate, Republika Srbija po Zakonu o azilu i po drugim važećim propisima ima obavezu da registruje svakog stranca koji se nađe na teritoriji Republike Srbije. Da li to rade druge države ili ne, to nije naša stvar. Naša stvar je da primenjujemo srpske propise u Republici Srbiji i pokazalo se kao dobro što smo to radili. U Srbiji se trenutno nalazi između tri i četiri hiljade migranata. Ono što ovaj fašista Boško Obradović govori, to su neke stotine hiljada koje će da okupiraju Srbiju, pa će u Srbiji umesto Srba da žive Arapi, Pakistanci, Iranci i ko zna ko. Doduše, on je malo sa tim sada prestao, pošto vidim da je postao veliki prijatelj Amerike, veliki prijatelj Zapada. Čovek ne izlazi iz studija televizije N1, pa je malo tu svoju antimigrantsku retoriku ublažio, ali ne znam što je vi nastavljate. Šta su vama ti migranti konkretno uradili, pa sad je najvažnija tema u Srbiji koliko Srbija kao država izdvaja za migrante? Srbija kao država ima obavezu, ima obavezu, po zakonu, preko Komesarijata za izbeglice i preko Centra za azil da migrantima koji se nađu u tranzitu na teritoriji Republike Srbije obezbedi smeštaj, ishranu, lečenje, sredstva za školovanje dece. Ali nemojte da plašite građane Srbije, 99,9% tih ljudi koji su se iz najrazličitijih razloga našli na teritoriji Republike Srbije neće da ostanu u Republici Srbiji. Idu u Nemačku, idu u Švajcarsku, idu u Austriju, idu u skandinavske zemlje, idu tamo gde su uslovi života realno bolji, ne samo u Srbiji, nego su realno bolji i u odnosu na Bugarsku i u odnosu na Grčku i u odnosu na neke države, pa i u odnosu na Italiju, koja je dugogodišnji član EU. (Predsedavajući: Zahvaljujem.) Ali to što vi sada radite, to je plašenje građana Srbije. Ne znam zašto imate potrebu to da radite. To je nešto što vama kao profesoru Univerziteta jednostavno ne priliči. Ali, nema problema, vi samo nastavite dalje da iznosite neistine. Ako ćete da prihvatite politiku Marinike Tepić, Boška Obradovića i njima sličnih koji svakoga dana ovde u skupštinskom holu drže konferencije za novinare i iznose najgore moguće laži i neistine tako što čitaju „Tabloid“, ako ćete vi da se bavite, kao redovni profesor Univerziteta, politikom na nivou Milovana Brkića i „Tabloida“, nastavite, ali ja onda imam obavezu da vam na te neistine odgovorim.
Zahvaljujem. Po Poslovniku, narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Hvala lepo. Gospodine predsedavajući, niste reagovali na uvrede koje sam dobio za vreme izlaganja, da treba da idem da se lečim, da sam bolestan itd. (Marijan Rističević: Nije sramota biti bolestan.) Možda ja jesam bolestan, imam visok pritisak, ali nisam učestvovao u rijaliti programu i ne vređam druge poslanike ovde. Nikada od mene niste čuli nijednu ružnu reč. Mislim da nije korektno da izričete jednom poslaniku opomenu, a drugom poslaniku da ne izričete, ali to je vaše pravo, kao predsedavajućeg. Građani Srbije vide i neka oni zaključe šta god hoće. Što se tiče odgovora gospodina Martinovića, mogu da uvažim neke aspekte vašeg izlaganja, ali mi poslanici smo dužni da vodimo računa o svakom pitanju koje je od interesa za građane. Složićete se da je bilo izuzetno mnogo problema u Šidu, da je bilo izuzetno mnogo problema oko Ekonomskog fakulteta i autobuske stanice u Beogradu, da je bilo izuzetno mnogo problema na Koridoru od Merdara preko Kuršumlije. (Aleksandar Martinović: Jel bilo nekih problema sa Boškom Obradovićem?) Molim? (Aleksandar Martinović: Jel bilo nekih problema sa Boškom Obradovićem?) To je vaš politički protivnik. (Aleksandar Martinović: Pa što ne pričate o tome? Što ne pričate o tome?) Zašto polemišete sa mnom? Kad dođe Boško ovde, izađite i vi polemišite sa njim. (Aleksandar Martinović: Pa zašto da ne polemišem? Šta ste vi, patrijarh?) Nemojte sa mnom da polemišete o Bošku. Ja sa vama ne polemišem ni o kom drugom. (Aleksandar Martinović: Jel ti bio šef? Jel te uveo u parlament?) Bio je predsednik poslaničkog kluba meni kao nestranačkom poslaniku. (Aleksandar Martinović: Preko noći si postao nestranački.) Nije preko noći.
Molim vas, kolega Ševarliću, bez direktnog obraćanja.
Hvala predsedavajući. Tražim da izreknete opomenu i drugo, da se Skupština izjasni o ovome.
Kolega Ševarliću, poslanici uvek dobacuju jedan drugome, a opomena se dovija za psovanje, a ne za dobacivanje. I, nemojte da očekujete da ćemo ovde u Narodnoj skupštini imati akademsku atmosferu i da će svi ćutati dok vi duskutujete. To je nešto normalno. Mislim da posle četiri godine da ste se na to i navikli. Da li želite? Dobro, rekli ste da želite. Povreda Poslovnika narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Gospodine Arsiću, vi ste po ko zna koji put prekršili Poslovnik, i po ko zna koji put vi pokazujete svoj lični animozitet pre svega, prema meni. Prekršili ste član 27. koji vas obavezuje da vodite ove sednice u skladu sa Poslovnikom. Postoje ovde trenuci kada Poslovnik važi i kada Poslovnik ne važi.
Kolega Šaroviću, jel to obrazlažete zašto ste vi dobili opomenu?
Dozvolite da obrazložim u skladu sa Poslovnikom.
Hoćete da ponovite ono što ste dobacili meni?
Ponovite vi slobodno, ali kada ja završim.
Ne, ja neću ponoviti, dovoljno sam vaspitan da takve stvari zbog kojih ste dobili opomenu, ne ponavljam.
Ne. Sada je vreme u kome ja obrazlažem. Sada vreme tokom koga ja obrazlažem kako ste povredili Poslovnik, a ja vas molim da ponovite to što sam ja rekao.
Kolega Šaroviću, molim vas ponovite to zbog čega ste dobili opomenu. Povreda Poslovnika Aleksandar Martinović. Izvolite. Izvinjavam se, prvo Marijan Rističević. Izvolite. Marijan Rističević, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 103, 106, 107. pa sve do 111. Dame i gospodo narodni poslanici, znate li vi šta je minimum fašizma. Dakle, kad izdvojiš jednu grupu, pa vršiš istraživanja, ispitivanja, koliko su oni kriminalni, kriminogeni itd. Kad u ovom slučaju uzmeš migrante, kao jednu određenu grupu i baviš se njima, izraziš, kolika je, ne znam stopa kriminaliteta, itd. To je minimum fašizma. Razumem da neko čiji je nosilac liste bio sledbenik Dimitrije Ljotić, može tako da razmišlja, ali mi drugi to treba da osudimo, bez obzira što se radi o penzionisanom profesoru. To je jedno. Drugo, mi smo narod osetljiv na migracije. Mi smo narod koji je prošao ratne strahote, samo u Torontu živi 80 hiljada Srba. Da li su oni migrirali? Da vas pitam koliko je naših ljudi sazidalo kuće zato što je živelo i radilo u Iraku, u Siriji, u Libiji. Nismo mi razorili te države, razorili su ih Amerikanci i EU, NATO pakt. Zašto mi ne bi pustili ljude koji u tranzitu, uz vrlo malo zadržavanja pokušavaju da se domognu Evrope, Evrope bez granica. Dakle, one Evrope koja je doprinela da se njihove države nađu u ratnom vihoru. Mi Srbi koji smo takođe imali spolja, iznutra, ali spolja nametnut rat, koji smo migrirali za vreme ratnih sukoba iz Bosne, sa teritorije Republike Srbije, čak ih Hrvatske, i tako dalje, u mnoge evropske zemlje, u Ameriku u Kanadu. Zamislite sada kad bi neko sve sprske migrante koji su migrirali, a gotovo svaki drugi Srbin živi van Srbije, kad bi neko rekao – hajde da ih vratimo da ispitamo koliko su kriminalni, hajde da ih vratimo u Srbiju, šta rade oni na našim teritorijama. Šta bi se desilo kad bi neko nama to uradio, što pokušava prof. Ševarlić da uradi njima. Dakle, to je minimum fašizma, i ja mislim da je vreme da mi to osudimo. Hvala.
Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Po Poslovniku, narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Član 107, gospodine Arsiću. Javio sam se zato što, jednostavno više ne želim kao predsednik poslaničke grupe SNS da trpim licemerje koje dolazi od strane onih koji su do pre nekoliko godina bili na vlasti, tu konkretno mislim na gospodina Ševarlića. Pravo da vam kažem, sit sam više tog, što bi rekli mladi, foliranja, ja sam nestranačka ličnost. Malo sam komunista, pa sam onda ljotićevac, pa kao ljotićevac uđem u Narodnu skupštinu, pa onda posle dve ili tri godine postanem nestranačka ličnost, a u međuvremenu sam malo bio i žut, pošto sam dobija pare od žutih ministara poljoprivrede, kao što su bili Dušan Petrović, Slobodan Milosavljević itd. E, onda uđem u Narodnu skupštinu i onda iz dana u dan plašim građane Srbije kako će Srbija biti okupirana od migranata i spominjem neke probleme u Šidu. Gospodine Ševarliću, nemam ništa protiv, da li je migrant nešto uradio što je suprotno zakonu. Jeste, treba da snosi sankcije, ali bi bilo minimum, bilo bi od vas minimalno, korektno, bili biste minimalno pošten čovek kada biste rekli, kakva zlodela, kakve akte nasilja je počinio vaš bivši šef Boško Obradović. Tukao je ljude više nego svi migranti zajedno. Svakoga dana Boško Obradović, Dragan Đilas, Vuk Jeremić, to su sve ljudi koji su vama bliski, sa kojima vi sarađujete, vode najgoru moguću propagandu protiv države Srbije. Ovo više nije rat protiv Aleksandra Vučića. Da li vi to razumete? Ovo više nije rat protiv SNS. Udarili ste u srce države, ali vam to nije pošlo za rukom. Pokušali ste da optužite državu Srbiju da nelegalno izvozi oružje i to kome, mudžahedinima, Al kaidi, u Jemen, u Ukrajinu, pitaj boga gde. Najbolji demanti za sve to je ono što je danas uradila predsednica Narodne skupštine, Maja Gojković. Ja se nadam da ste vi dobili taj poziv. Trećeg decembra 2019. godine, u 14.30 minuta, Narodnoj skupštini obratiće se predsednik Belorusije, Aleksandar Lukašenko. I, konačno će biti zapušena usta, svim ovim bitangama, poput Boška Obradovića i njima sličnih, jer ako će ovde u Narodnoj skupštini gde se mi sada nalazimo, i gde sada govorim, da se narodnim poslanicima obrati predsednik Belorusije, ja mislim da će svakom razumnom i trezvenom građaninu Srbije biti jasno, da su te laži o nelegalnom izvozu oružja potpuno deplasirane. Pa, zar mislite da bi Lukašenko došao u Srbiju da smo uradili bilo šta što je suprotno interesima Rusije, Belorusije ili bilo kog našeg iskrenog prijatelja.
Zahvaljujem. Po Poslovniku, Vjerica Radeta. Izvolite.
Gospodine predsedavajući Veroljube Arsiću, hajte malo zaista da budete objektivni, nemojte svaki put da pokazujete netrpeljivost prema jednom kolegi, poslaniku SRS. Stvarno nema potrebe. Pokušavamo da budemo korektni, ali vama se nikako ne da, morate da čačnete, pa nikako ne ide normalno. Dakle, vi se ponašate bahato, a ponašate se, malopre kada ste prekinuli kolegu Šarovića i kada je govorio o povredi Poslovnika. Podsetili ste me na one iz Haškog tribunala. Ja ću da te optužim, a tvoje je da se braniš. Vi ste izrekli opomenu, gospodine Arsiću, vi. I vi ste ti koji treba da kažete precizno zbog čega ste izrekli, a ne da tražite od kolege…
Samo mi recite po kom članu, povredu Poslovnika?
Član 116. Dakle, vi morate da kažete zbog čega ste izrekli opomenu, a ne da tražite od onoga kome ste vi izrekli opomenu da on vama nešto govori. Vi tvrdite da ste sa tog mesta čuli nešto što niko u sali nije čuo. I vi morate da kažete šta ste to čuli, što vas je nateralo da izreknete opomenu. Nemojte, gospodine Arsiću, budžet je ozbiljna stvar. Od Zakona o budžetu zavisi opstanak svake vlasti. Nemojte da banalizujete da vam smeta kada se o budžetu ovde govori, ako se eventualno kaže nešto što nije striktno vezano za ovaj tekst, da pravite dramu, da tu nešto sada izričete odjednom opomenu, jer vi nećete, ne znam šta da dozvolite. Nemojte, kolega Arsiću, krajnje dobronamerno i kolegijalno vam kažem dajte da se ova rasprava završi u nekom zaista, koliko je moguće, demokratskom duhu. Mislim da je to prilično tako bilo sve dane. Nemojte da kvarite utisak na kraju. Hvala.
Inače, član 116. se odnosi i na druge učesnike…. (Vjerica Radeta: Prema svima isto, treba svi da imaju ista prava.) Znači da i drugi učesnici imaju ista prava kao i narodni poslanici koji učestvuju u radu Narodne skupštine. U članu 109. stav 1. opomena se izriče narodnom poslaniku, pa sad, alineja prva, pa druga, treća, četvrta, peta, šesta, ako upotrebljava psovke i uvredljive izraze. (Nemanja Šarović: Koga sam opsovao, koje psovke?) Ako neko kaže da treba da se polno opšti sa Poslovnikom, ja razumem da je to psovka. Da li vi to tako shvatate ili ne, to nije moj problem, ali činjenica jeste da su svi to u sali čuli. Ne možete to da osporite kada sam ja sa ovog mesta uspeo da čujem. Da li želite da se Narodna skupština u Danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika? (Da.) Zahvaljujem. Sada određujem redovnu pauzu od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 15.00 časova. (Posle puze) Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa daljim radom. Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite, kolega Rističeviću. (Nemanja Šarović: Po Poslovniku. Po Poslovniku.)
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, kada je utvrđen ovaj predlog budžeta javio se bivši guverner Šoškić i dao krajnje negativnu ocenu. On je tom prilikom rekao da BDP ne raste. Dakle rast 3,5%, 4%, 4,5% njega ne zadovoljava, jer u vreme kada je on bio guverner Narodne banke, to je bio minus 3%. Vi se, gospodine Arsiću, svakako sećate toga. Rekao je da je protiv povećanja plata. Dakle, srazmerno rastu BDP-a rastu i plate i ja ne znam zašto je on protiv toga. Onda je govorio negativno o inflaciji. Inflacija je u poslednje vreme na godišnjem nivou oko 2%. U njegovo vreme to je bilo 10,3%. Bivši guverner, poznat ne samo po inflaciji, je nepovoljno govorio i o kursu. Dakle, to je onaj isti guverner za čije vreme vlasti i vladavine, zajedno sa ovim nesrećnicima koji bojkotuju, za njihovo vreme kurs je sa 78 dinara otišao na 117 dinara, to je gotovo 50%. Sada kada kurs miruje sedam godina, on negativno govori o kursu. Govori o inflaciji, da se setimo recimo 2010. godine, u vreme kada je guverner Šoškić i te kako bio vlast, inflacija je bila 10,3%. Onda je ćutao, to je bio rast cena na malo. Sada se javio. Onda govorio negativno o investicijama. Investicije, koliko ja znam su negde oko tri i po milijarde evra na godišnjem nivou. U njegovo vreme to je bilo svega milijardu. Onda kada uzmete ko je kritičar, kako da ne glasate za ovakav budžet. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavu 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18 sati, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine Arsiću, vi po svom običaju, nastavljate da kršite Poslovnik, to radite sistematski, to potpuno i očigledno radite namerno i mislite da ćete sa takvim ponašanjem nešto postići. Prekršili ste član 103, ja sam vas i prethodno upozoravao, da morate voditi računa da pokušate da ukažete da postoji neka principijelna razlika između vas i onih koji su na isti taj način vodili Skupštinu dok ste vi bili opozicija. Vi ne reagujete kada se ovde iznose najgore moguće uvrede koje su svi čuli, ne samo danas, nego i u toku prethodnih meseci i godina, kada se direktno vređaju poslanici, kada se vređaju roditelji, majke, deca i drugi bliski srodnici. Vi ćete ući u istoriju, ne po nečemu dobrom, ali ćete ući po tome što ste meni izrekli opomenu jer sam navodno uvredio Poslovnik. Poslovnik niko ne može da uvredi. Ako bi smo to prihvatili to bi značilo da ste ga vi možda u ovoj pauzi od sat vremena malo ljuljkali u nadi da će tom Poslovniku biti malo bolje. Vi veoma dobro znate da ja nikada ovde nisam uvredio ni jednog narodnog poslanika. Razlog zbog koga vi mene uporno kažnjavate je to što ja vas politički rasturam, kao što je Marko Kraljević razgonio Turke na buljuke, e tako ja vas rasturam politički. I vi to da trpite ne možete i mislite da će te tim besmislenim kaznama moći da utičete na mene. Nisu ni bolji, ni pametniji od vas, nećete ni vi, gospodine Arsiću.
Ne znam po čemu sam povredio član 103. gospodine Šaroviću. Čim sam započeo sednicu, prvo sam pročitao amandman predlagača, vi ste tražili pravo na povredu Poslovnika, ja sam vama to dao, čim je kolega Marijan Rističević završio. A vi to što ste dobacili dok je govorio, kolega Martinović, govori o vama, ne o meni. Svakako da ćete vi po tome biti upamćeni. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o tome?
Gospodine Arsiću, u skladu sa Poslovnikom o radu Narodne skupštine smatram da Skupština treba da se izjasni o tome.
Zahvaljujem. (Nemanja Šarović: Ponovo se javljam po Poslovniku.) Kolega Šaroviću, pazite da ne bude zloupotrebe povrede Poslovnika. Reč ima Nemanja Šarović. Po Poslovniku. Izvolite.
Pazim ja, gospodine Arsiću, a pazite i vi. Vi to možda iz ove kože i sa tog mesta gde sedite ne shvatate, ali Poslovnik, kao što danas radi u vašu korist, nekad ćete i vi biti sa druge strane. Naš narod ima poslovicu, koja kaže „batina ima dva kraja“. Član 27. ste povredili i vi ste dali objašnjenje koje apsolutno nije istinito. Ja sam se za povredu Poslovnika prijavio pre redovne pauze koju ste dali u 14 časova. Kada se završi ta redovna pauza sednica se nastavlja isto tako redovno tamo gde je stala i vi ste bili dužni da mi u skladu sa članom 103. date mogućnost da ukažem na povredu Poslovnika i dva minuta da tu povredu obrazložim. Vi to niste uradili, iako je bilo očigledno da se javljam po Poslovniku, nekoliko puta sam glasno rekao, a moja prijava u sistemu je bila sve vreme od negde 13.55, pa do nakon pauze, vi ste resetovali sistem tek nakon toga kako meni ne biste dali reč. Dakle, to što ćete vi dati pauzu, morate to da shvatite, ne može izbrisati sva kršenja Poslovnika koja ste prethodno napravili. I kada date pauzu u skladu sa članom 112. što nekad pokušavate, to ne znači da će se izbrisati prethodni tok sednice. Sramota. Sve ono što ste uradili prethodno kršeći Poslovnik ne može se obrisati pauzom. Zar pauza briše pamćenje građana Srbije ili narodnih poslanika? Naravno da ne. Dakle, kada se da pauza nastavlja se tamo gde se stalo, a vi to onemogućavate.
Kolega Šaroviću, čim ste zatražili reč vi ste i dobili. (Nemanja Šarović: Nije tačno.) Ja nisam mogao da prekinem kolegu Marijana Rističevića. (Nemanja Šarović: Vi ste bili dužni pre toga da mi date reč, jer sam se pre njega javio i imam pravo prvenstva u skladu sa Poslovnikom.) Sistem se uvek resetuje kada se završi pauza. Da li želite da se Narodna skupština izjasni o povredi Poslovnika? (Nemanja Šarović: Naravno da želim da se Skupština izjasni.) Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, mi danas imamo raspravu o budžetu za 2020. godinu. Naravno da projektovani plan za 2020. godinu kroz ovaj budžet ne bi bio ostvariv ukoliko nemamo rezultate i Narodne banke Srbije i Vlade Republike Srbije kroz rezultate koji su mukotrpnim radom u proteklih šest godina Republika Srbija zajedno sa svojim građanima i Vladom i SNS koja je praktično stožer ove većine ne samo u Skupštini nego u Vladi pokazala jedan visok stepen odgovornosti prema onome što znači budućnost Srbije. Rezultati NBS za 2018. godinu su pokazali da proteklih šest godina praktično smo uspeli da održimo nisku inflaciju, da očuvamo standard građana koliko je to bilo moguće i sprovedemo sve ekonomske reforme i fiskalnu konsolidaciju i da privredi olakšamo poslovanje i otvorimo taj investicioni ambijent kako za domaće tako i za strane firme. Ono čime u stvari treba da se ponosimo to je da smo uspeli da održimo taj tempo priliva investicija ka Srbiji na jednom zavidnom nivou, čime suštinski pokazuju rezultati svih međunarodnih finansijskih institucija u svojim izveštajima o Srbiji. Naravno, to su prezentovali i najprestižniji ekonomski časopisi i pohvalili Srbiju da smo jedan od lidera kada je u pitanju privlačenje stranih investicija. Ono što mi danas ne smemo da zaboravimo na kraju ove rasprave to je da ta stabilna inflacija i stabilan devizni kurs je otvorilo vrata za spoljno-trgovinsku razmenu, koja je u svakoj godini bivala sve veća i veća, a danas je na nivou od 70%, znači pokrivenost uvoza izvozom, koja je inače od 2012. godine bila na nekom nivou od 60%, da mi danas radimo i sa istokom i sa zapadom, da je to rezultat jedne odgovorne spoljno-političke politike koju vodi i gospodin Aleksandar Vučić i Vlada Ane Brnabić, koja je nasledila, na kraju krajeva, i politiku SNS i Aleksandra Vučića dok je bio premijer, ali smo omogućili tim privlačenjem stranih direktnih investicija da nezaposlenost padne na gotovo 10% i nadamo se da će u sledećoj godini to pasti na jednocifren broj procenata, da minimalne cena rada o kojoj danas pričamo je 30.022 dinara, a nasledili smo negde 17.700 dinara i da prosečna plata u Srbiji je praktično prešla 500 evra. Ono što je važno reći jeste da je javni dug sa onih skoro 78% pao na 51%, što prognozira za sledeću godinu pad još na 50,3%, što govori o tome da ćemo se vratiti u one ustavne zagarantovane paritete koje iznosi 45% i da smo gotovo izašli potpuno iz vremena ekonomskih reformi fiskalne konsolidacije i da budžet u stvari predstavlja cilj, a to je povećanje standarda građana Srbije i ubrzavanje privrednog rasta koji je samo za tri kvartala ove godine bio 4,7%. To znači da Srbija će se svrstati u red država sa visokim ekonomskim rastom. Ovo su nepobitni rezultati razvoja Srbije i to je ono što smeta svima onima koji danas pokušavaju da političkim temama, kao što su priče o tome kako veliki stručnjaci koji su nekada vodili Narodnu banku, koji nisu imali prilike uopšte da razgovaraju sa građanima Srbije, opravdavali svoj negativni prinos ovoj ekonomiji, već su na osnovu tog negativnog rasta, odnosno pada kompletne ekonomije se lično bogatili i u svemu tome danas pokušavaju da minimiziraju opšte ove rezultate rada i Vlade Republike Srbije i predsednika države i ove skupštinske većine. To je ono zbog čega prelaze na teren političkih izmišljenih tema, upravo zato da bi ove teme o kojima danas razgovaramo, koje su pozitivnog karaktera i koje govore o tome da će Srbija uložiti velika sredstva u investicije za mlade, izgradnju stanova za mlade bračne parove koje će država, jednostavno, sprovesti, i te konkurse, i dati jedno bolje sutra mladima da žive ovde u Srbiji, da privređuju, da imaju veće plate, gde ćemo imati mogućnost da 15 hiljada mladih zaista zaposlimo u novim naučno-istraživačkim, informatičkim parkovima ne samo u Borči, gde će biti 15 hiljada, već će šest novih preduzetničkih centara biti otvarano po celoj Srbiji i zaživeti i potpuno promeniti sliku Srbije. Nama je svima jasno zbog čega oni koji, jednostavno, ne podržavaju budućnost Srbije, žele da prikažu Srbiju u potpuno drugačijem svetlu, ali je zbog toga na nama upravo zadatak da sa građanima Srbije nastavimo da razgovaramo, govorimo o rezultatima ove politike i šta je to što u 2020. godini sve čeka Srbiju i šta je to što je naš zadatak da radimo na svim ovim planovima koje smo dali ne samo kroz budžet za 2020. godinu, već kroz novi nacionalni investicioni plan u narednih pet godina, koji će obuhvatiti 12 milijardi evra, zbog kojeg će sigurno građani Srbije u sledećoj godini imati prilike da, jednostavno, sude o rezultatima rada onih koji su nosili ovu politiku i onih koji su nosili politiku do 2012. godine. U danu za glasanje SNS podržaće ovakav Predlog budžeta za 2020. godinu. hvala.
Zahvaljujem. Na član 43. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Ružica Nikolić i narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Zahvaljujem. Jedan od problema koji treba rešiti prema poljoprivrednicima svakako je i njihov dug za zdravstveno osiguranje. Ono što mislim da najmanje može da se učini u ovom trenutku jeste da se njihovi dugovi u potpunosti otpišu i kamate na te dugove za onaj period kada im zdravstvene knjižice nisu overavane, jer su oni tada koristili zdravstvene usluge, plaćajući privatno i nema razloga, retroaktivno niko ne može da vrši zdravstvene usluge i na taj način raščistiti jedan deo balasta koji imaju. To je jednostavno i to resorno ministarstvo može trenutno da uradi. Ja znam da je to teško, imajući u vidu poremećaje u budžetu, koji će nastati na strani potraživanja, ali je u svakom slučaju nerealno očekivati. Žao mi je što ovde nema i ministra zdravlja da mu nešto preporučim. Pre neki dan sam čitao i recenzirao Studiju zdravstvene zadruge u Srbije, imajući u vidu da je prva zdravstvena zadruga osnovana 1882. godine u današnjem Lazarevcu, da ima s jedne i s druge strane da je seosko stanovništvo izuzetno staro, da pred početak zimskog perioda patronažne ekipe lekara i medicinskih sestara obiđu razbacane seoske kuće u poluopustelim selima i da izvrše pregled stanovništva na tim lokacijama, jer oni nisu u mogućnosti da dođu do zdravstvenih centara. Hvala.
Hvala vama. Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Živković. On je službeno odsutan. Na član 44. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 45. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Nemanja Šarović i narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, mi smo tokom ove rasprave, između ostalog, čuli kako vi ogromna sredstva odvajate za vojsku, kako Srbija kupuje nova borbena sredstva i ja zaista moram reći da se radujem kada god čujem da kupimo novi avion, kada obnavljamo tu ratnu vojnu avijaciju, kada kupujemo raketne sisteme i to jeste nešto što je dobro za Srbiju, pre svega, zbog toga što je Srbija kao država ugrožena. Deo naše teritorije je okupiran, a postoje teritorijalne pretenzije od još nekoliko država koje se nalaze u našem okruženju. Međutim, da biste branili državu nije potrebno imati samo raketne sisteme, imati avione, već je potrebno neko i da ih koristi. Treba imati borce. Vi to, gospodine ministre, ne primećujete, ali ratni vojni invalidi i ratni veterani već 54. dan štrajkuju u Pionirskom parku. Naziv štrajka je „Na braniku otadžbine“ i oni su prvi koji ne traže ništa za sebe. Oni traže da na jedan sistematski način rešite problem ratnih vojnih invalida i ratnih veterana, da priznate taj status i za 1998. godinu, odnosno od 23. marta 1998. godine, kada je vojska, po njenim pravilima, započela ratne operacije, da priznate ratni staž onima koji su branili Republiku Srpsku Krajinu, jer ukoliko nastavite da nipodaštavate te ljude, a da privilegujete one koji su napuštali Srbiju u vreme bombardovanja, oni koji su bili dezerteri, dok oni budu puštani i dok oni budu pametni, a dok oni koji su branili državu ispadaju ludi, neće biti moguće odbraniti Srbiju. Nama je vojska potrebna. Ti ljudi ne traže nikakvu milostinju. Oni su ostavili i svoje ruke i svoje noge i mnogi od njih su ostavili živote na braniku otadžbine. Ono što je minimalno što im dugujemo je da makar nakon više od 20 godina od kako su se neki od tih ratnih sukoba završili i od kako su mnogi od njih i poginuli ili ostali trajni invalidi, da se zbirnu njihove porodice, da se na pošten i korektan način obračuna, da im se dodeli pomoć, da se zna koliko će ko od njih dobijati, da dobiju prioritet prilikom zapošljavanja u državnim organima … (Predsednik: Evo, dala sam vam tri minuta.) Evo, završavam. I da se konačno kaže da oni koji su dezerteri više ne mogu raditi u državnoj službi.
Hvala. Na član 46. amandman… (Miladin Ševarlić: Meni niste dali reč.) Izvinjavam se. Vama se posebno izvinjavam.
Zahvaljujem. Imajući u vidu da danas ni od jednog ministara nisam dobio odgovor šta čini razliku između 40 milijardi 588 miliona i 753 hiljade dinara, koliko je u predlogu budžeta za 2020. godinu planirano na poziciji subvencije u poljoprivredi i ruralnom razvoju i onoga što po članu 4. pripada poljoprivredi i ruralnom razvoju, a to je 56 milijardi i 605 miliona ili 16 milijardi 016 hiljada 247 dinara, jer je ministar poljoprivrede pokazivao samo grafikon, tvrdeći da ima 5,5%, a ne 5%, što bi bilo dobro. Ja predlažem predsedniku Republike Aleksandru Vučiću da ne potpiše zakon koji bude, ukaz o proglašenju Zakona o budžetu, jer je sa ovim ovakvim načinom izuzetno mnogo oštećena poljoprivreda i selo. Hvala.
Hvala. Na član 46. amandman je podneo poslanik Aleksandar Šešelj. Na član 47. amandman je podneo poslanik Miljan Damjanović. Na član 48. amandmane u istovetnom tekstu podneli su poslanica Vjerica Radeta i prof. Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? Profesore, izvolite.
Hvala lepo. Danas sam doživeo puno neprijatnosti u ovoj Skupštini, kako od predsednika poslaničkog kluba SNS gospodina Martinovića, koji me je izjednačio sa njemu nedragim ljudima ili pripadnicima nekih drugih, iznoseći neki neistine vezane za pojedine ličnosti sa kojima sam ja imao kontakta, ali nikad nisam sarađivao u finansijskom smislu. A, zaboravlja da kaže da sam u vreme vašeg mandata, po zahtevu predsednika Republike Tomislava Nikolića bio angažovan, pa da sam ponovo angažovan posle popisa, od strane Republičkog zavoda za statistiku itd. (Predsednik: Hvala.) Nekima drugima mogu da poručim samo jedan stih, a to je…
Hvala. Reč ima Vjerica Radeta.
Kolege poslanici, ministre Mali, rasprava o Predlogu zakona o budžetu se završava za koji minut. Vi ćete, skupštinska većina, naravno, usvojiti ovaj budžet, a mi, srpski radikali, nećemo glasati za budžet. Izneli smo u toku rasprave mnogo primedbi. Svakako da ima i onih koje nismo uspeli izneti za ovo vreme koje je bilo predviđeno za raspravu, ali svakako smo, pre svega, želeli da ukažemo javnosti da su netačne tvrdnje predstavnika vlasti i Vlade i Narodne skupštine da je budžet razvojni. Budžet je očigledno i pokazali smo to na više primera, pre svega, vodio računa, kroz budžet se vodilo računa, pre svega, o činjenici da će početkom godine biti, odnosno u prvom delu naredne godine biti raspisani i održani izbori i ovaj budžet je dobrim delom predizborni. Gospođa Ana Brnabić je rekla da je ovo razvojni budžet i kaže – posebno u sektoru digitalizacije. I onda mi kad kažemo da smo pomislili da je mislila na fabriku čipova, onu što je „Mubadala“ trebala da radi pre pet, šest godina, onda se vi ljutite. Pa, mi samo podsećamo na ono što ste vi govorili i podsećamo, naravno, pre svega, javnost. Ovde nam se zamerilo, kažu – vi se obraćate pojedinim grupama ljudi, vi se obraćate penzionerima. Ne. Mi smo narodni poslanici i obraćamo se svima koji žele da čuju šta narodni poslanici imaju da kažu u Narodnoj skupštini i šta govore u Narodnoj skupštini. Nešto je onako poprilično smetalo kada je gospodin Siniša Mali prvi dan rasprave odgovarao na pitanja narodnih poslanika, pa se pohvalio da će iz ovog budžeta Vlada finansirati film o Jasenovcu. To svakako jeste dobro i svakako da našu istoriju ne smemo da zaboravljamo, ali je bilo prilično onako zapanjujuće kad je rekao – predsednik Vučić je odlučio da Vlada finansira film o Jasenovcu. Dakle, niste rekli da se konsultovao s vama, niste rekli da je predložio, da je inicirao, nego je odlučio. Onda smo se već tada pitali šta znači onda ova rasprava o budžetu i glasanje vaše sutra, ili kad će biti glasanje o ovom predlogu? Govorili ste o povećanju plata i penzija, vi na svoj način, mi na naš, mi argumentovano, vi populistički. Vi ste pričali o tome da će penzije biti povećane od naredne godine od 5,5% ili 5,4%, koliko ste rekli, ali je trebalo da kažete i da će od istog period struja poskupeti za 3,9%, da su već poskupele mnoge robe široke potrošnje, da je poskupelo meso, da ćemo plaćati veću cenu za tzv. Javni servis, da su poskupela drva sada kada se priprema zimnica, da je u Beogradu infostan ubacio neku stavku niko, ne zna koju, kojom je povećana cena, da su povećane cene energenata zbog tzv. energetske efikasnosti, za koju niko živi ne zna ni šta znači, ni kome će te pare da idu. Dakle, neće od ovog povećanja penzija biti povećanja potrošnje, već ste našli način da te iste pare ponovo, kroz sve ovo što sam nabrojala, vratite u budžet. Mi smo vam govorili i o minimalnoj zaradi i penziji i tvrdili smo i tvrdimo da i minimalna zarada i minimalna penzija moraju biti u iznosu od najmanje 37.000 dinara, jer je to jedini način da se od onoga što se zaradi ili, kad je u pitanju penzija, od onoga što se već zaradilo da se koliko toliko pristojno preživi. Vi ste pitali – odakle biste isplatili taj novac? Mi smo vam rekli i pomenuli smo vam agencije, nevladine organizacije, ove skrivene troškove i one silne milione evra za koje se plaćaju za arbitraže zbog štetnih ugovora. Dakle, sve smo vam rekli gde možete naći pare da povećate plate i da povećate penzije. Kažete da smanjenje oporezivog dela, povećanje, odnosno smanjenje poreza na doprinose na zarade od oko 1% da će to uticati na plate. Neće. Neće, ministre, zato što predstavnici poslodavaca već kažu da će to nešto sitno da ulože u proizvodnju. Nikada do sada nikome nije palo na pamet zato što zakonom niste obavezali, ako se umanjuju ti doprinosi da se povećaju plate. To niko, ni pre vas, a ni vi niste uradili. Gospođa Brnabić je pominjala socijalne karte. Kaže – biće e-karte. Eee, stvarno kada? Dakle, te socijalne karte se doduše prvi put u „e“ izdanju obećavaju. Ove godine niste ni blizu toga. Platni razredi. Nema platnih razreda. Da se zarade isplaćuju po platnim razredima u javnom sektoru, onda bi svakako bilo više para koje bi mogle da se prebace i u penzioni fond. Hvalite se da ste povećali Fond za nauku. Ministar Šarčević je ovde obećao, sa tog mesta, da će od narednog budžeta biti predviđeno i finansiranje Instituta za istraživanje haških presuda. Ni traga u budžetu od tome nema. Zato što vas ne interesuju te opšte državne stvari, opšte nacionalne stvari, već vi gledate gde ćete ušićariti za neki glas i za neki kapilarni glas. Iz toga razloga i dalje je ostala na snazi zabrana zapošljavanja u javnom sektoru, što je, takođe, jako loše i što ljudi rade na određeno vreme i da bi u danu za izbore obezbedili određen broj glasova, fotografija, glasačkih listića. Dakle, ništa mi ne izmišljamo sve je ovo već viđeno. Imam još toliko vremena da komentarišem još jedan komentar gospođe Ane Brnabić u raspravi sa narodni poslanicima, kada smo rekli nije baš normalno da se govori o Zakonu o oduzimanju imovine, odnosno o poreklu imovine, što podrazumeva oduzimanja, a istovremeno da se vraća imovina nekad oduzeta. Kada smo rekli da će možda… Ako vi uradite to i ako budete oduzimali imovinu tako koja se vama bude dopadala, onda će neko možda za 20 ili 30 godina reći da ste vi jako loši, kao što su bili oni 1947. godine, pa će vraćati ono što vi sada oduzmete. Gospođa Ana Brnabić je onda rekla da ona ne garantuje da su ti prethodni, kojima se vraća imovina, tu imovinu nešto baš legalno stekli, ali kaže imaju dokaz da je to njihovo, pa i ovi, što vi hoćete da im otimate, imaju dokaz da je to njihovo. Očigledno vi želite opet populistički da se borite protiv bogatstva u Srbiji umesto da uradite sve što je moguće da i oni ljudi koji su već bogati, naravno, da svi uđu u sistem i u okvire zakona. Država je moćna, može to da uradi kad god hoće, a naravno, na osnovu svega onoga što smo vam mi govorili o budžetu, da i svi ljudi u Srbiji konačno počnu da osećaju taj boljitak o kojem vi pričate. Znate, ništa se nije mnogo promenilo u odnosu na ono što je bilo pre nego što ste vi došli na vlast. Statistika je nemilosrdna. Znate, najniža penzija je manja od 10.000 dinara. Ona je devet puta manja od najveće penzije. Sedamnaest posto penzionera je na minimalnoj penziji. Poljoprivrednici, 250.000 njih, primaju manje od 10.000 dinara penziju. Dakle, 4,5 milijarde dinara dajete fudbalskim klubovima. Šta ima država od toga? Lepo je da se sport razvija, ali sport je privatna stvar. Vaše državno je da se obezbede uslovi za fizičku kulturu u svim školama, a ne da se nekom drugom na ovaj način namiče novac, a 350.000 ljudi je na minimalcu, a više od 400.000 ljudi u Srbiji živi tek malo iznad minimalca. Izvinite, ni sa tim minimalcem, vi kažete – dostigli smo nekih famoznih, preskočili smo cifru od 30.000 dinara, jer je sad minimalac 30.022 dinara. Samo, vreme sam potrošila, da vas pitam – kako će porodice obezbediti tu magičnu cifru od 7.000 dinara, ako ste vi odredili minimalac od 30.000, a vi, takođe, izračunali da je minimalna potrošačka korpa 37.000? Čega će se odreći ljudi koji nemaju tih 7.000, a nisu socijalni slučajevi, rade, zarađuju, a vi i dalje za ovu najnižu zaradu doživljavate kao socijalnu kategoriju? Vređate dostojanstvo i penzionera zbog ovako niskih penzija, a i zaposlenih koje ste sveli na ovako bedne plate. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Aleksandar Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospođo Gojković. Profesor Miladin Ševarlić me je pominjao u svojoj raspravi po amandmanu, pa mi dozvolite da mu odgovorim. Gospodine Ševarliću, poštovani narodni poslanici, građani Srbije, ovo je sutrašnja strana NIN-a… (Miladin Ševarlić: Ne vidim.) Evo daću vam ja. Dakle, na sutrašnjoj naslovnoj stranici NIN-a vam je Aleksandar Vučić, pored njega je Milorad Dodik, obilaze fabriku „Krušik“ i sada pogledajte, pa mi recite da li je ovo slučajnost – snajperska puška, mislim da je ovo Crna Strela, uperena je direktno u Aleksandra Vučića. Ovo je, gospodine Ševarliću, poziv na ubistvo. Ovo je jasna poruka onih koji stoje iza Dragana Đilasa, iza Boška Obradovića, iza Marinike Tepić, iza svih njih koji danima i nedeljama vode kampanju protiv Aleksandra Vučića, protiv Nebojše Stefanovića, protiv naše namenske industrije, protiv naše vojske, protiv naše države, na kraju krajeva, ovo je poziv na ubistvo. Da li hoćete da Srbija postane Bolivija? Da li hoćete da se ubijamo ovde po ulicama? Da li hoćete svaki dan neki samozvanci da kažu da su predsednici države? Nek je sram i stid onoga ko je ovakvu sliku, odnosno ovakvu fotografiju stavio na naslovnu stranicu jednog nedeljnika. Ovo je poziv na ubistvo. Ovo je jasna poruka šta treba uraditi sa Aleksandrom Vučićem. Pre nekoliko dana kada je bio smešten na VMA, ovaj tzv. Lokalni front iz Kraljeva rekao je da Aleksandru Vučiću treba sasuti rafal u leđa, pet metaka u leđa. Sada posle nekoliko dana, sutra, možete da kupite NIN, na naslovnoj stranici vrlo lepa, vrlo demokratski, vrlo evropski, vrlo građanski objavljena fotografija Aleksandra Vučića i Milorada Dodika i snajperska puška direktno uperena u Aleksandra Vučića. Hoćete da budete na toj strani? Na strani ubica? Na strani onih koji bi hteli da nam potpuno razore državu, da nam od Srbije naprave Boliviju, da šišaju političke neistomišljenike do glave i posle toga da ih lancima vuku po ulicama? Jel hoćete da od jedne evropske države napravite državu iz Latinske Amerike? Nemojte da budete na toj strani. Nemam ništa protiv, kritikujte. Kažite za mene da se ovakav ili onakav. Možemo mi da se slažemo ili ne slažemo oko pitanja migranata, ali da budete na strani ovih koji su uperili snajpersku pušku u predsednika Republike, koji je demokratski izabran voljom više od 55% građana Srbije, nemojte da budete. Vi, građani Srbije, dobro se zamislite kakva je poruka ove fotografije i dobro se zamislite nad propagandom koja se godinama širi po Srbiji kako u Srbiji nema slobode medija. Ne da je ima, ovo više nije sloboda medija, ovo je postala jedna anarhija u kojoj svaki ludak koji misli da je novinar može da objavi fotografiju u kojoj se vrlo jasno poziva na ubistvo predsednika Republike. Što se tiče SNS, nikada se sa našim političkim protivnicima nećemo obračunavati na ovakav način, uvek ćemo da ih pobeđujemo na izborima, a ja pozivam glavnog i odgovornog urednika NIN-a koji nas je ovih dana ubio svojim lekcijama o moralu, o etici, o tome kako je Siniša Mali neviđeni kriminalac i lopov, neka kaže šta mu znači ova fotografija u kojoj je snajperska puška Crna Strela uperena direktno u predsednika Republike Aleksandra Vučića i to zamislite u situaciji kada pored njega stoji predsednik Republike Srpske Milorad Dodik. Jasno vam je. Ovo je kao iz vremena Gebelsa – uništiti Srbiju, uništiti Republike Srpsku. Nemojte da budete na strani onih koji bi hteli da nam unište Srbiju i da nam unište Republike Srpsku. Ako to dopustimo da nam se uništi, šta ćemo mi Srbi, nemamo rezervnu otadžbinu.
Miladin Ševarlić ima pravo na repliku. Izvolite.
Hvala lepo. Ovo je drugi put da u ovoj Skupštini pokazujete naslovne strane novina i da ih dovodite u vezu sa mnom. To je vrlo bezobrazno. Molim vas da to više ne činite. Nisam maloletan i ne treba da slušam ni vas, ni bilo koga drugog gde treba da se svrstam. Ja sam nacionalno opredeljen, ali nisam šovinista i za razliku od mnogih drugih držao sam nastavu… (Marijan Rističević dobacuje.) Jel mogu da završim predsednice? … u tri države na šest univerzitetskih centara i u Vojnoj akademiji još 15 godina i u Osijeku, i u Vinkovcima, i u Sarajevu, i u Mostaru, i u Čačku i u Beogradu. Počasni sam prof. Volgogradskog državnog univerziteta. Bio sam mentor doktorantkinji iz zemlje EU. Bio sam predsednik Komisije za izbor redovnog profesora iz oblasti agrarne ekonomije iz oblasti EU. Bio sam mentor postdoktorskog usavršavanja koleginici, nije iz zemlje EU, ali iz zemlje koja je članica NATO pakta, ali ne podržavam uopšte NATO pakt. Ne slažem se sa Aleksandrom Vučićem po pitanju GMO. To sam demonstrativno pokazao, korektno mislim i na onoj prvoj sednici kad je on kao kandidat za predsednika Vlade Republike Srbije rekao da je čeri paradajz genetički modifikovan, što je apsolutno netačno i to da je modifikovan sa genima jedne odvratne životinje. Imao je tu tri ministra poljoprivrede pored sebe: Nedimovića, Kneževića i koleginicu Bogosavljević u sali. I nemojte više, molim vas, da se ponašate… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Bez svađe samo. Aleksandar Martinović ima pravo na repliku. Izvolite.
Nisam imao nameru da vas uvredim gospodine Ševarliću, ali moram da vas podsetim zbog građana Srbije –vi ste u Narodnu skupštinu ušli na listi koja se zvala Dveri – Demokratska stranka Srbije. Pričali ste o migrantima. Plašili ste građane Srbije kako nam preti okupacija Srbije od strane migranata, kako će Aleksandar Vučić da naseli Srbiju sa desetinama i stotinama hiljada migranata. Rekli ste da migranti rade ovo ili ono. Ja sam vas podsetio da je jedan čovek, čovek koji je do juče bio predsednik vaše poslaničke grupe, koja se u međuvremenu raspala, Boško Obradović, počinio više akata fizičkog nasilja nego svi migranti zajedno. Samo sam vas zamolio da ne plašite građane Srbije jer neko ko je, kao što vi kažete, nacionalno orijentisan to ne radi. Nije politika – hajde da plašimo građane Srbije kako će nas okupirati Arapi, Muslimani, Iranci, Pakistanci, Avganistanci itd. Vama ti migranti nisu učili ništa nažao. Sumnjam da ste i videli nekog migranta. Ovu naslovnu stranicu NIN-a na kojoj je snajperska puška okrenuta direktno u predsednika Republike Aleksandra Vučića to vam je samo dokaz da u Srbiji ovo što se dešava u proteklih nekoliko dana je poziv ne na borbu protiv SNS, ovo je poziv na uništavanje države Srbije jer kada udarite na namensku industriju, kada udarite na vojsku, vi ste udarili u srce države. Vi ste se svesno ili nesvesno, nadam se nesvesno, stavili na stranu onih koji nedeljama vode kampanju protiv ove države. Sada kada analizirate izjave Boška Obradovića, Marinike Tepić, Dragana Đilasa, Vuka Jeremića upućene na račun Aleksandra Vučića i kada analizirate šta su govorili u Hrvatskoj do pre nekoliko dana kada je Aleksandar Vučić trebalo da govori u … (Predsednik: Hvala. Vreme.) … Zagrebu na Kongresu Evropske narodne partije, teži rečnik upotrebljavaju Boško Obradović, Marinika Tepić i Dragan Đilas nego poslanici, odnosno zastupnici u hrvatskom Saboru. Tamo su ga nazivali četnikom, pretili da ne sme da dođe u Zagreb, a ovde vode kampanju protiv Aleksandra Vučića da on kao četnik, zamislite, prodaje oružje mudžahedinima. Onda dobijate danas naslovnu stranicu NIN-a koji će sutra da izađe u javnost, koji će sutra moći da se kupi na kioscima i građani Srbije će moći da vide kako je snajperska puška uperena u telo predsednika Republike, Aleksandra Vučića. (Predsednik: Zahvaljujem poslaniče.) Sada mi vi recite da je to slučajno, da to nema nikakve veze sa onima koji nedeljama vode kampanju protiv ove države, protiv naše namenske industrije, protiv Vojske Srbije, protiv svega onoga što je srce Srbije kao države.
Reč ima Miladin Ševarlić.
Gospodine predsedniče poslaničkog kluba, po drugi put pravite istu grešku. Nemojte to više da činite. Nemojte me dovoditi u vezu sa drugima. Ja odgovaram za svoje postupke, a ne za postupke drugih. Vi izvolite pa se obračunajte sa vašim protivnicima na način koji vama odgovara. (Marijan Rističević dobacuje.) Predsednice, da li mogu da govorim ili ćete dopustiti da ometaju? Dakle, to nije prvi put da činite. To drugi put činite i nemojte da mi stavljate metu na čelo. Drugi put na isti način radite. Prikazujete naslovne strane časopisa koji uopšte nisam video, niti imam bilo kakve veze sa tim. To je stvarno nekorektno. Ako vam smetam, nikakav problem nije. Ja nisam vezan pupčanom vrpcom za ovde, ali građani ovo vide i nadam se da će na sledećim izborima odlučivati drugačije, da partokratske strukture ne budu dominantne. Hvala lepo.
Pravo na repliku narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Ne stavljam ja vama na čelo metu profesore Ševarliću, ja cenim vaše stručno znanje i nisam nikada pokušao da vas diskreditujem kao stručnjaka. Ukazujem na jednu pojavu koja je vrlo opasna. Skandalozno je da nedeljnik koji ima višedecenijsku tradiciju objavljuje fotografiju u kojoj se u stvari poziva na ubistvo predsednika Republike. Nemoguće je da od stotine i hiljade fotografija Aleksandra Vučića koju ima redakcija NIN. Oni objave baš onu fotografiju u kojoj pored predsednika Republike Srbije stoji predsednik Republike Srpske Milorad Dodik, a cev snajperske puške uperena u telo predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića. Ja, u slučajnosti ne verujem, a verujem da slično mišljenje imate i vi. Vi i ja, poštujem i vaše stručne reference i vaše godine, vi i ja, vodili smo diskusiju o migrantima. Nismo se složili. Samo sam vam rekao da su migranti napravili daleko manje problema nego što su napravili ljudi sa kojima ste vi izašli na izbore. Da li vi sa njima sada imate neke političke veze ili nemate, to je vaša stvar, ali ja vam kažem nisu migranti upadali sa motornim testerama u RTS, nije migrant pozivao na silovanje Ane Brnabić, pa nisu migranti nosili vešala po Terazijama, pa nisu migranti naterivali kamion na zgradu predsedništva Srbije. To su radili ljudi koji se predstavljaju kao alternativa SNS. To su radili Boško Obradović, Dragan Đilas, Vuk Jeremić, to su radili oni kojima i vi pripadate, u političkom smislu, jel delite sa njima iste političke vrednosti. Na kraju krajeva, nemate vi pravo da meni govorite šta ću ja u Narodnoj skupštini da kažem ili ne. Moj zadatak je kao narodnog poslanika da obavestim građane Srbije da će sutra moći na kioscima da kupe najnovije izdanje NIN, a na naslovnoj stranici NIN nalazi se fotografija snajperske puške koja je uperena u predsednika Republike Aleksandra Vučića. Kakva je to poruka - hajde da ubijemo predsednika Republike Aleksandra Vučića. Hajde da od Srbije napravimo Boliviju, hajde da uništimo sve pa da više nemamo ni Srbiju. Kao predsednik poslaničke grupe, ne da imam pravo, ja imam obavezu da o tome govorim. Da imate malo političkog poštenja i vi i oni koji razmišljaju slično kao vi o ovoj naslovnoj stranici bi trebali vi da govorite, a ne ja. Zamislite da je neki nedeljnik objavio fotografiju u kojoj je snajperska pušta uperena prema Draganu Đilasu, prema Vuku Jeremiću, prema Bošku Obradoviću. Mislim da bi sve moguće i nemoguće međunarodne institucije već danas reagovale. O ovoj fotografiji, daj bože da se bilo ko od njih izjasni. Pošto niko od njih neće da se izjasni moramo o tome da govorimo mi narodni poslanici u Narodnoj skupštini Republike Srbije, jer mi štitimo instituciju predsednika Republike. Nije ovde stvar samo u Aleksandru Vučiću. Ovde se radi o napadu na državu, jer Aleksandar Vučić nije puko fizičko lice, on je predsednik Republike Srbije izabran voljom više od 55% građana Srbije. On ko je uperio snajpersku pušku na Aleksandra Vučića, on je u stvari uperio snajpersku pušku na Republiku Srbiju i na Republiku Srpsku, jer se na fotografiji jedan pored drugog nalaze Aleksandar Vučić i Milorad Dodik.
Pravo na repliku narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Gospodine Martinoviću, zaista žalim, ali po treći put moram da vam kažem da se nekorektno ponašate prema meni. Niti sam video fotografiju. Ne branim ja vama da iznosite kakve god hoćete fotografije, da se obraćate na način koji vi smatrate, ali obraćajući se meni vi na taj način mene etiketirate u ovoj Skupštini. To uopšte nije naivno. Nemojte to više da radite. Građani Srbije vide, građani Srbije znaju ko je i Ševarlić, ko je i Martinović, ko je Boško Obradović, ko je Đilas, ko je bilo koje drugo ime. Prema tome, ja vas molim osnovni je red da saslušate dok odgovaram. Ne tražim odgovor, ali vas molim da to više ne činite. Ja sam takođe radio za SDPR i znam šta je ugovor. I danas imam ugovor koji ima klauzulu tajnosti i prijavljen je kod Agencije za borbu protiv korupcije. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Možda vi gospodine Ševarliću sa te distance zaista ne vidite ovo što ja pokazujem. (Miladin Ševarlić: Ne vidim.) U redu, ne vidite. Videćete sutra. Sutra ćemo imati sednicu Narodne skupštine, evo ja vas pozivam, neću se više javljati za reč. Sa ove udaljenosti ne bih video ni ja da sedim tu gde vi sedite. Prihvatam, ali evo sutra ćemo imati sednicu Narodne skupštine, molim vas, pošto kažete da nemate nikakve veze sa Boškom Obradovićem, sa Draganom Đilasom, sa Vukom Jeremićem, sa lokalnim frontom iz Kraljeva koji bi da ispaljuju hice u leđa predsednika republike Aleksandru Vučiću, ako se ne slažete sa porukom ove fotografije, a poruka je – ubijte Aleksandra Vučića, ja mislim da je najmanje što građani Srbije mogu da očekuju od vas je to da se vi ogradite od ovoga i da kažete – ljudi, ja sa ovim ludacima nemam nikakve veze. Jer, ovako nešto objaviti je politička poruka koja je ne samo politička, ovo ima elemente krivičnog dela. Pitam vas ponovo, šta mislite, šta bi se desilo nama iz SNS da smo objavili u nekim novinama fotografiju nekog od tzv. lidera opozicije, a da je snajperska puška uperena u njih? Već danas bi se oglasili i Tanja Fajon i razne komisije i forumi koji se bave slobodom medija i praćenjem stanja ljudskih prava itd. a o ovome svi ćute. Ćutaće i sutra. Niko od njih neće reći nijednu jedinu reč. Zašto? Zato što je dozvoljeno da Aleksandar Vučić bude meta. Dozvoljeno je da se govori o doktoratu Siniše Malog, dozvoljeno je da se govori o doktoratu Nebojše Stefanovića, dozvoljeno je da se govori o doktoratu Jorgovanke Tabaković, dozvoljeno je da se radi sve u ovoj državi protiv onih koji su trenutno nosioci najviših državnih funkcija, ali nemojte molim vas da govorite o doktoratu Bojana Pajtića. Nemojte molim vas da govorite o tome da je jedan od lidera opozicije, ovaj prestolonaslednik Boško Obradović, pošto kaže da ima neke familijarne veze sa Obrenovićima, nemojte slučajno da kažete da je čovek diplomirao pred komisijom čiji je predsednik komisije Milo Lompar, on predsednik partije Dveri, a Milo Lompar predsednik političkog saveta te iste partije. Čovek diplomira pred članom svoje stranke. Sve je super, tu nema nikakvog plagijata, tu nema sukoba interesa. Sve je u redu, ali o tome ne sme da se govori, o tome ne sme da se piše. Kaže Bojan Pajtić na „tviteru“ može svako da dođe na Pravni fakultet u Novi Sad i da pročita njegov doktorat. Stvar je u tome što ne može. Ne može, evo ja vam kažem da ne može, a vi proverite da li može. Čuva se kao, ma Sveto pismo je potpuno nebitna knjiga u odnosu na doktorat Bojana Pajtića. Nema niko pravo uvida u njegov doktorat. Ne možete da ga dobijete, ne postoji. Jel „NIN“ nekada pisao o tome? Jel „N1“ o tome govorio? Jel nekad neka emisija snimljena na tu temu? Nije. Sada je Aleksandar Vučić kriv za diplome „Megatrend“ Univerziteta? Pa koje tamo držao predavanja? Boris Tadić između ostalog. Pola ovih kojih sada nema u sali ima diplome „Megatrend“ Univerziteta. Oni su uveli privatne fakultete u obrazovni sistem Republike Srbije, ne Aleksandar Vučić. Ali, sada je za sve kriv Aleksandar Vučić. Sad je "in" biti protiv Aleksandra Vučića. Sad je super kad kažete - treba mu pucati u leđa. Sad je super kad kažete - Siniša Mali je plagijator, pa je Nebojša Stefanović plagijator, pa je Jorgovanka Tabaković plagijator. Verovatno sam i ja plagijator. I sve naše diplome ništa ne valjaju. I svi smo mi kreteni, budale. Opet se vraćamo na onu staru mantru - ovi naprednjaci, oni su krezubi, oni ništa ne znaju, oni su glupi, oni su idioti, itd. A ovi što su nam upropastili državu, što su državu doveli do bankrota, što nismo imali u budžetu 2012. godine, bilo je toliko para da je mogla da se isplati jedna polovina penzije, e, oni su super. Super je Dragan Đilas što se obogatio 600 i nešto miliona evra za nekoliko godina. Super je ovaj Vuk Jeremić što je primao pare od međunarodnih mafijaša, dok je bio predsedavajući Generalne skupštine UN. Super je kad Boško Obradović upada sa motornim testerama u RTS. Super je kad tamo neki ludak poziva na silovanje Ane Brnabić. Super je kad se nose vešala po Terazijama. Mi živimo u jednoj izokrenutoj stvarnosti. Ono što je dobro, predstavlja se kao negativno. Ono što je patološko, ono što je bolesno, ono što je nenormalno, ono što je nezakonito, to se predstavlja kao evropsko, kao demokratsko, kao neka građanska kultura. O tome vam ja govorim. Možete vi o meni da mislite šta hoćete, ali ovaj čovek je uspeo, zajedno sa Aleksandrom Vučićem, da konsoliduje javne finansije. Nebojša Stefanović je uspeo da spusti stopu kriminala koju nije uspeo da spusti nijedan ministar unutrašnjih poslova pre njega. Ta ista Jorgovanka Tabaković, o kojoj će da prikazuju na N1 film o njenom doktoratu, uspela je da drži dinar stabilnim evo, punih sedam godina. Dakle, nije stvar u Siniši Malom, nije stvar u Nebojši Stefanoviću, nije stvar u Jorgovanki Tabaković. Treba uništiti sve što je dobro u Srbiji. Treba vratiti točak istorije unazad. Treba Srbiju vratiti u 2012. godinu. To je ono što žele oni koji stoje iza Boška Obradovića, iza Marinike Tepić, iza Dragana Đilasa, iza Vuka Jeremića i njima sličnih. Što Srbija da bude lider u regionu zapadnog Balkana? Što da imamo stopu rasta od 4,4%? Bolje da imamo negativnu stopu od minus 3,1. Bolje je da se obogate dva-tri čoveka, nego da uspemo da konsolidujemo naš finansijski sistem, pa da možemo da povećavamo plate, penzije, da zapošljavamo nove ljude, da otvaramo nova radna mesta, itd. Ova fotografija je samo jedan od dokaza beščašća onih koji bi hteli da točak istorije vrate unazad. A mi ćemo učiniti sve da se taj točak istorije ne vrati unazad, nego da ide napred, da imamo više radnih mesta, da imamo više fabrika, da imamo više investicija, više novca za plate, za penzije, da mladi ljudi ostanu u Srbiji. Naša poruka nije - uperite snajpersku pušku u Boška Obradovića, u Dragana Đilasa, pucajte im u leđa, silujte Mariniku Tepić, nosite vešala po Terazijama, itd. Ne. Izbori će biti u martu ili u aprilu, izvolite, gospodo, da izmerimo koliko smo jaki pred narodom na izborima, a ne tako što ćemo se utrkivati ko će kome više metaka da ispali u leđa. Građanski rat u Srbiji je završen 1945. godine. Onaj ko danas, u 2019. godini, poziva na građanski rat u Srbiji, a naslovna stranica NIN-a je poziv na građanski rat, on služi neprijateljima Srbije.
Pravo na repliku, narodni poslanik Miladin Ševarlić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Da li ste igde pročitali ili čuli da sam ja komentarisao bilo koje pitanje u vezi izrade doktorata bilo čijeg? Ja sam bio u komisijama svih poljoprivrednih i ekonomskih fakulteta u Srbiji, a i šire, bio sam u komisijama geografskog fakulteta, bio sam u komisiji Vojne akademije, i mentor, i tri puta sam u životu doživeo jedno veliko opterećenje. Prvi put kada sam se izjasnio protiv, kao jedini član komisije, pozitivne ocene doktorata, zbog metodološke greške, koja je i suštinska greška, jer je tekuće cene, obračunavao indekse na bazi tekućih cena i donosio zaključke suprotne logici, zdravom razumu. Tražio sam da izbaci tih sedam strana iz doktorata, da prekomponuje doktorat, odnosno da raskoriči i da to izbaci. Drugi put - kada sam otkrio plagijat kandidatu koji je prijavio disertaciju u našem fakultetu, bio sam član komisije, nisam bio mentor i kandidat je povukao tu disertaciju. Treći put - kada sam… (Marijan Rističević dobacuje s mesta.) Zaista ne vidim razloga da ovakvo dobacivanje bude. Ima jedan stih koji bi ovde trebalo reći - Da ti kažem, dobri čoče, to nijesi. Ali, da nastavimo sada ovo. Dakle, ponovo vas molim da mene ne dovodite u vezu sa drugim ličnostima. Ništa nisam učinio, osim što se bunim protiv GMO, osim što se bunim protiv razgraničenja na KiM, osim što kažem da su poljoprivrednici i penzioneri opljačkani. Molim vas, evo vam podataka. Ministar poljoprivrede je potpisao u dve godine da je bilo ispod 3%. Što se tiče vaše insinuacije prema meni, vi niste moj duhovnik. Ja imam drugog duhovnika. A ako iko treba da se oseća uvređenim ovde, po nacionalnom pitanju, to treba ja da se osećam, jer sam odavde izbačen, iz ove sale, zbog slike "Plava grobnica". I zbog toga što sam četiri puta molio sve poslanike da minutom ćutanja odamo počast za milion i 260 hiljada poginulih u Prvom svetskom ratu. I tek posle četiri puta, možete da pogledate na snimcima svih Skupština, peti put sam uneo sliku. (Predsedavajući: Molim vas, gospodine Ševarliću, privodite kraju.) Hvala lepo.
Zahvaljujem. Po Poslovniku, narodni poslanik Maja Gojković. Izvolite.
Čl. 104. i 107. Smatram da ste povredili Poslovnik, jer ste po ko zna koji put dali poslaniku Ševarliću repliku, a on se zaista ne drži odredbi člana 104. i koristi priliku da priča o svemu, osim o postavljenim pitanjima od strane poslanika Aleksandra Martinovića, a to je da li se on kao neko ko je poslanik zahvaljujući glasovima koje je dobila lista Demokratska stranka Srbije - Dveri, on se nalazi na toj listi i tako je ušao u parlament. Nije ušao u parlament kao osoba koja sada govori nešto nama i uverava nas da nema ta politička opredeljenja kao Boško Obradović, Sanda Rašković Ivić i njima slični. Na sve je odgovorio. Evo, čuli smo i to i da nije naš duhovnik i da je poljoprivrednik i da ima nekakav ugovor, koji nas je potpuno zbunio time, jer niko ništa ne zna o tom nekom ugovoru, sa SDPR, pa je onda odlučio da ne priča o tome. Nije odgovorio kako je moguće da danas, u 21. veku, u jednoj demokratskoj državi, u centru Evrope, izlaze novine sa naslovnim stranicama koje promovišu atentat na predsednika jedne suverene države, kao što danas jeste Republika Srbija? Kažete - ne vidite dobro. Ako dozvolite, ja ću vam dati tu naslovnu stranicu, pa ćete videti dobro. Količina reči koje ste izgovorili ne znači ama baš ništa, ako niste rekli ono što je ključno – da li vi kao pripadnik ove političke opcije Dveri podržavate ono što se danas dešava u Srbiji, a to je hajka na predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića? Nemam ništa drugo da vidim na ovoj naslovnoj stranici, osim nameru da vidimo veliki snajper koji je uperen u srce predsednika Republike Srbije i gospodina Milorada Dodika koji stoji pored njega. Znači, ovo nisu nalepnice za fudbalsko prvenstvo u Kataru, pa da lepimo fotografije fudbalera po našem nahođenju u one kućice, nego je ovo naslovna stranica jednog uticajnog nedeljnika. Da li vi ovo podržavate ili ne podržavate? Niko vas ovde nije pitao da li ste vi za penzionere, ne znam ni ja, za poljoprivrednike, da li podržavate ili ne podržavate budžet, nego da li se ograđujete od politike nasilja i promovisanja ubistva predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića. Dobijete repliku da odgovorite na to, a ne da čitate nama lekcije. Mi se politički ne slažemo. Pa ne mogu da se složim sa Boškom Obradovićem koji me je tukao ovde u kabinetu. To je bila najava čitavog nasilja koje je krenulo posle toga. Niko mi nije verovao od vas. Bili ste onda u tom klubu, niste rekli – izvinite, nijednom. Niste mi rekli nijednom – izvinite. Sve vreme ćutim i ne očekujem ništa od toga. Dobro, tukao me je, to je baš pohvalno za demokratiju ove države. To je pohvalno za njihove sponzore, koji hoće na silu da ih dovedu na vlast u ovoj državi, na silu, mimo volje građana ove države. Moramo da imamo Boška Obradovića. Ne možemo da imamo intelektualce, ne možemo da imamo fine ljude, ne možemo da imamo obične radnike i seljake. Moramo da imamo kabadahije i siledžije, čiji mozak i srce nisu u Srbiji, nego su van granica ove države. Samo odgovorite na ovo pitanje. Neka poslanik samo odgovori na ovo pitanje – da ili ne? Da li podržava ovo što se dešava danas u Srbiji, da li podržava ovakve naslovne stranice, da li je ovo što mi govorimo ugrožavanje slobode medija? A Martinović i ja ćemo ionako da visimo kao Pedro, što je rekao jedan od poslanika kad je bio na službenom putu u Holandiji, pre nekoliko godina. Šta god da uradiš, visićeš kao Pedro. Zapamtila sam tu njegovu rečenicu prvi dan suđenja. Šta god da uradi, u ovoj državi možemo da gledamo dane i dane, kao ove turske serije, da li Siniša Mali ima ovakav ili onakav doktorat. U pravu je Martinović, lično sam ga molila da mi pronađe doktorat Bojana Pajtića, zato što sama nisam mogla da ga nađem ni u biblioteci Pravnog fakulteta u Novom Sadu. Nije mogao da mi pomogne, on tamo predaje. Nije mogao da mi pomogne, ne postoji mu doktorat. Zašto? Zato što, eto, postoji indicija u delu akademske javnosti da je on prepisao dobar deo tog doktorata od jedne njegove koleginice iz Zagreba. Svako normalan ko ima neke sumnje želi da pročita i jedan i drugi doktorat. Ne, Bojan Pajtić i o njemu ne sme ništa da se kaže. Ko nešto kaže, evo nas na društvenim mrežama, evo nas u nekim njihovim elektronskim medijima, evo nas na naslovnim stranicama. Najbolje da se probudim ujutru i da mi neko lepi flaster, i na mozak, jer u ovoj državi je sada zabranjeno od dela javnosti koji je izuzetno glasan, ima ih ovoliko, ali su strašno glasni. Zabranjeno je da misliš kako ti hoćeš da misliš. Moraš da misliš kako ti oni ovde serviraju. Zabranjeno je da nešto pitaš, zabranjeno je da tražiš drugi doktorat, moraš samo Sinišin doktorat da tražiš. Mene Sinišin doktorat uopšte ne interesuje, ne razumem se toliko u ekonomiju. Mene interesuje doktorat Bojana Pajtića. Mene interesuju magistrature i doktorati, fakulteti svih ovih koji nama čitaju lekcije. Aleksandra Jerkov, koja je magistar evropskih nauka, ma šta to značilo, a sad je i doktorirala i stalno ide na predavanja i stalno ima vremena da uči, itd. Mislim, kad nije u Venecueli, Boliviji ili ne znam ni ja gde, pošto se time hvali ovde u vašim redovima da ide tamo, da pomaže u razvoju demokratije, očigledno. Mene interesuju, eto, ti doktorati i magistrature. Nemojte, profesore, da izvrćete istinu ovde. U vas je neko uperio ne znam šta, vi ste meta, a ja nisam meta, zato što mislim onako kako hoću da mislim. Kad ste se zabrinuli za mene, za moju porodicu? Kad ste se zabrinuli kad me je Boško Obradović sa svojim kolegama i koleginicama tukao i gurao tamo u kabinetu? Kad ste se zabrinuli za Martinovića koji svaki dan visi u pojedinim elektronskim medijima koji emituju programe i registrovani su van ove države? Kad ste prokomentarisali nešto na društvenim mrežama koje govore da nas treba ubiti, ofarbati, maltretirati kao gradonačelnicu glavnog grada, gde, u Boliviji, je li tako? Tako je. Kad ste reagovali kada je pozlilo predsedniku države, kada su počeli masovno da pišu pristalice ulice i uličnih dolaženja na vlast u ovoj državi, kada su pisali da ga treba ubiti, dobro je što mu je pozlilo itd? Pa kada se fotografiše sa psom, onda treba ubiti i njega i psa i ne znam ni ja šta. Kad ste se uopšte suprotstavili nenormalnosti koja je počela da vlada u ovoj državi? Truda, velikog truda, velike finansijske podloge iza toga da u Srbiji nenormalno treba da postane normalno, da ulica treba da vlada nama koji smo izabrani od strane građana Republike Srbije. Da jedni mogu da kažu šta god žele i da je to dobro, a čim mi iznesemo drugačije mišljenje, mi smo za streljanje, ubijanje, hapšenje, proglašavaju nas raznorazni mediji da smo diktatori, da ne smemo da spomenemo nijednog sudiju, nijednu nevladinu organizaciju, nijednog člana neke druge stranke. Ne znam šta više da radimo kao političari, da idemo svako jutro u neki centralni komitet i da mi daju listu šta smem da kažem i da uradim, a šta ne smem tog dana. Samo mi recite gde je taj centralni komitet, da li je u ovoj državi ili je van ove države, da znam da svako jutro pre naših nastupa ovde u parlamentu okrenemo taj telefon ili da upoznamo generalnog sekretara centralnog komiteta i da nam daje direktive, i pohvale i kritike. Eto, to je ono protiv čega se mi borimo i to je ono protiv čega ćemo se boriti. Dok god se bavimo politikom i dok god građani Srbije budu zaokruživali ime Aleksandra Vučića i SNS borićemo se protiv ovoga. Neka napišu sutra šta god hoće o Aleksandru Martinoviću, odnosno neće sutra, to će da krene mašinerija protiv vas, Aleksandre, još danas. Evo, ja ću da se solidarišem sa njim. Evo, mi ovde, barem iz SNS, svi smo mi Aleksandar Martinović u ovom momentu. Evo, ne moraju njega, neka sve nas ovde navedu da smo mi svi Aleksandar Martinović zato što branimo predsednika Republike Srbije i smatramo da ovo nije informativno glasilo, da je ovo poziv na linč i na ubistvo predsednika Aleksandra Vučića. Pa neka visi Pedro sutra, ako treba da visi, nije problem, ali mi ćemo i sutra ovo isto da ponovimo, zato što smatramo da Srbija ovo nije zaslužila. Hvala.
Poštovana gospođo Gojković, ja sam se nadao da će kolega Ševarlić iz trećeg pokušaja bar da osudi poziv na linč i na ubistvo predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića, ali očigledno da je da ni treću priliku nije iskoristio. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o vašoj povredi Poslovnika? Ne. Po Poslovniku, reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Gospođo predsednice, ne vidim čemu prozivanje jednog poslanika. Pošto se izjašnjavamo …
Kolega Ševarliću dobili ste reč po Poslovniku.
Dajte pauzu, odštampajte to, dajte nam svima po jedan primerak i prozivajte pojedinačno sve poslanike da se izjasne. Zašto žigošete mene? Na šta to liči? Mogao bih i ja da postavljam pitanja? Prema tome, ja ću se izjasniti uvek kada god budem želeo i kada god budem smatrao da je to potrebno. Zašto bi se izjasnio za nešto što uopšte ne znam šta je.
Nisam razumeo ovu povredu Poslovnika, tako da ne mogu da odgovorim. Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Meni je gotovo žao što moram da se vratim na tako trivijalnu temu kao što je budžet, i da kažem svoj stav o tome i pažljivo sam se trudio tokom ovih dana da govorim samo o budžetu, da ne odgovaram čak i na prozivke na svoj račun, a kamo li, da se uplićem u nešto što može da bude zanimljivo, ali ne ovde i ne na ovoj temi. Ako se slažemo svi da je budžet najvažnija stvar koja u jednoj godini u normalnim okolnostima, ne ratnim, raspravlja i usvaja Narodna skupština, onda mislim da smo svi bili dužni da u granicama svojih mogućnosti doprinesemo ozbiljnosti i dignitetu te teme. Mislim da to nije bilo na svim stranama ove sale shvaćeno, i ako sam rekao u jednom od svojih ranijih izlaganja, izrazio žaljenje i fizički se osvrnuo što deo opozicije da iznese svoje primedbe na taj budžet, ne mogu da ne kažem i da je deo vladajuće većine ovde koristio ovu temu i vreme da govori o svemu drugom, nečemu što je možda moglo da bude deo konferencije za štampu u sali, znači u holu, a ne ovde u plenumu. Najmanje je bilo reči, čak i pohvala na račun budžeta, a mnogo više se borilo, mačevalo ovde sa nekim neprisutnim protivnikom, sa nekim imaginarnim protivnikom, i vodile polemike kažem, koje treba da se vode ili u medijima ili u holu na konferencijama stranačkim za štampu. Bilo kako bilo, zaista mislim da je neumesno da se neko izjašnjava o naslovnoj stranici novina koje ne vidi, ili o bilo kojoj naslovnoj stranici, sem kažem, u okviru nečeg drugog. Ali, pošto sam rekao da ću ova poslednja par minuta da kažem neko završno mišljenje o budžetu onda ću to i učiniti. Bilo je dosta napora i dosta argumenata da sam čuo da je ovaj budžet, kao što sam rekao, više izborni, nego razvojni, ali to je na kraju krajeva i sholastička dilema, svako kao što neko čašu vidi polu praznu, polupunu. Ima tu dosta stvari koje su paradne, koje sam ja kritikovao kao i neki drugi, gde mi je ovaj nacionalni stadion bio samo primer i paradigma tog odnosa jednog nerealnog shvatanja, ili nerealne slike o stanju u društvu, koja onda može da unutar te nerealne slike i previše idilične, ružičaste slike, onda se razmišlja i o takvim paradnim i glamuroznim projektima, za koje nema, naglašavam, ni ekonomskog ni sportskog ni nekog drugog opravdanja. Meni je bilo važno, ukoliko je moglo da se čuje od svih ovih drugih perspektivnijih i najzanimljivijih tema, da sam bar donekle uspeo da postignem to da se bar malo manje govorilo sada ovde u raspravi u budžetu o tome kako je Srbija bila pred bankrotom pre 2012. godine. Nije bila pred bankrotom, ali su bili ekonomski trendovi, nisu se mnogo popravili ni u međuvremenu. Takođe, malo smo problematizovali, koliko se moglo, i ovu famu o 500 evra prosečne plate, skrećući pažnju da je to knjigovodstvom i administrativno se može postići i ispuniti to obećanje, mada sa zakašnjenjem od par godina, ali da veliki broj građana ne prima tu platu od 500 evra, što je takođe morao da prizna, ili barem da ne demantuje ni gospodin ministar Mali. Ono što nismo dovoljno, ili bar ja nisam dovoljno, i tu se osećam malo dužnim javnosti, bar ovom delu koji to gleda i prati, sa tim namerama da objasnim ovu treću famu i mit o stranim investitorima, jer ako čovek to problematizuje, ako zausti da priča o tome, odmah mu se kaže ti si protiv stranih investicija, ti si protiv toga, da se Srbija zatvori, da postane ne znam šta, Severna Koreja. Kao što treba da govorimo o nekim neustavnim potezima, potezima, kada je reč o KiM i aktuelne vlasti, onda kažu – ti hoćeš rat i prizivaš pogibiju i krvoproliće. Dakle, ne ako kažemo da je politika oslanjanja strane investicije i na taj mit, strana investitora problematična i da ne daje rezultate na kraju krajeva, i da je to jedan loš kontinuitet koju ova vlast vuče sa prethodnim garniturama, uključujući čak i ovaj izraz – nacionalni investicioni plan koji smo već imali prethodni i gledali u izvedbi Mlađana Dinkića i njegove političke grupacije, onda nismo neprijatelji države niti ovog budžeta, samo pokušavamo da skrenemo pažnju da ako nešto ne funkcioniše, višestruko se pokazalo da ne radi ne samo u Srbiji nego i drugde, onda možda treba sa tim prekinuti. Nisu sve investicije iste, nisu svi strani investitori isti, daleko od toga. Kada je reč o Smederevu, Železari Smederevo, niko to ne može da ospori i da je to, čini mi se dobar potez. Na kraju krajeva, ja sam javno sa ove govornice pohvalio tu meru, već kada je reč o Boru, tu ne mogu da delim taj entuzijazam iako je isto kineska investicija. Dakle, od slučaja do slučaja tome treba pristupati, a ne apriori, vikati – ura, bravo po svaku cenu, ne vodeći računa o čemu se konkretno radi. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 48. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega Rističeviću.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, naravno ja se ograđujem od ovoga. Prethodni govornici iz opozicije su propustili priliku i oni smatraju da „Vreme“, „NIN“, „Danas“, da su to bilteni njihovih stranaka. Nisu se ogradili. Ja se sećam da je jedan od njih rekao i napisao da nas ne treba vešati na Terazijama, da tamo vešaju rodoljube. Znači, trebalo nas je negde obesiti sa strane da se ne vidimo zato što po njegovoj proceni nismo dovoljno rodoljubi, ali smo bili dovoljno dobri za obesiti. Bilo je prilika da ispravi to svoje pisanije tada i da se jasno ogradi od ovoga međutim on je to propustio. Takođe, imali smo priliku da slušamo kako to da nazovem, najmlađeg Titovog ravnogorca. Znači, od Tita do Dimitrija ljotićevca, najmlađeg Titovog ljotićevca, da to definišemo tako. Zamislite ako sam ljubitelj poljoprivrede i sela. Ja sam u politiku ušao, a prvo sam se zalagao da se vrati imovina koju su komunisti oduzeli, njive, imanje, poljoprivredno zemljište, šume, oprema i tako dalje, koje su oteli prilikom konfiskacije zbog obaveznog otkupa, gde su poljoprivredne proizvode vozili u Albaniju. Pa, su konfiskovali srpske seljake. Zamislite da sam ja ušao u tu partiju tamo 60 i neke godine, postao najmlađi Titov odbornik, pa posle toga postanem ljotićevac, šta bih ja bio. Ja bih bio najmlađi Titov ljotićevac. Tako bih to mogao da definišem i onda počnem da se zalažem za poljoprivredu, za domaćine, za Srbe domaćine i tako dalje, i ako sam bio u partiji koja im je otela imovinu, konfiskovala i tako dalje. Zamislite tu modifikaciju političku. Što da obučem narodnu nošnju i slavim Vidovdan. Zamislite, slavim Vidovdan. Koji to Srbin slavi Vidovdan? Srbi obeležavaju sa tugom Vidovdan. A lepo dođe na Odbor za poljoprivredu i kaže, ja moram da idem, idem da slavim Vidovdan. E, to dobijete kada vam je Tito duhovnik, kada vam je Dimitrije Ljotić duhovnik, onda kaže, ne ja nisam. Čekajte malo, ko je bio nosilac liste? Kako ja mogu kao 23 na listi da kažem, ja nemam veze sa Aleksandrom Vučiće? Kako kad je on bio nosilac liste? Kako neko kome je Boško Obradović, ljotićevac, bio nosilac liste, sad može da dođe i da kaže, pa ne može taj da se ogradi. On je izašao iz Boška Obradovića, ali Boško Obradović nije izašao iz njega, zato priča o migranitima i tako dalje. Kako ja tom čoveku da objasnim razliku između agrarnog budžeta i podsticaja, nivoa podsticaja, zato što nisu samo podsticaji agrarni budžet, već i Uprava za veterinu, Uprava za šume, Uprava za zemljište, Uprava za zaštitu bilja i tako dalje, i veterinarski i fitosanitarni pregled i tako dalje. Sve to spada u agrarni budžet. Kako nekome da objasnite koji smatra da je bolje patiti za selom nego na selu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 49. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 50. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Da.) Kolega Mirčiću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, stvarno je otužno bilo slušati ovih dana umesto rasprave o najznačajnijem i najbitnijem zakonu, o zakonu koji se donosi jednom godišnje u ovom parlamentu, slušati rasprave o pojedincima o aferama i to će javnost i te kako znati da ceni. Mi srpski radikali smo insistirali i insistiramo da se držimo rasprave o zakonima, imajući u vidu da je ne mali broj eksperata, stručnjaka iz oblasti ekonomije u vladajućoj većini. Da li ih je malo pomelo ovo iz Megatrenda, to ja ne znam, ali nama je žao što nije došlo do izražaja njihovo znanje i njihova kreativnost. Ali, ono što smo svedoci, to je da povećanje ovog budžeta u odnosu na budžet za prošlu godinu, odnosno ovu ako smo u 2019. godini je povećan za 1,7%. To govori da je uvažena inflacija, zvanična inflacija i samo u granicama inflacije povećan budžet, a s druge strane ukazuje da smo ipak mi u pravu, da ovo nije u punom smislu reči razvojni budžet, zato što, da bi bio razvojni on bi u krajnjem slučaju treba da donese rezultat povećanja BDP kako to i ministar reče, da je ciljno 5% povećanje i da se to zadrži u jednom dužem periodu, a da bi se povećao 5%, to gospodin Arsić zna, da bi na sto uloženih dinara ostvarilo se pet dinara nove vrednosti, vi morate uložiti 25 dinara, tako da ovde imamo samo uloženo 19% a ne 25%. To je jedan od dokaza, ne iz razloga, ne govorimo mi da bi sada osporavali napredak Srbije, ali kada govorite o investicijama, kada govorite o izgradnji auto-puteva, gospodo, vi dodatno zadužujete Srbiju, s tim što ovde ide direktna pogodba oko kredita izvođača. Vi nemilice trošite pare tako što angažujete „Behtel“, tako što se Srbija zadužuje i kreditno, a onda se „Behtelu“ daje novac, razbacuje se taj novac. Što se tiče penzija, moraćete da vratite ono što ste uzeli, kao i sve što vraćate, što vas tera Evropa, tako ćete i to. Što se tiče poljoprivrednika, nikakav napredak nemaju niti neku veliku dobit, tako da sledeća godina po oceni nas srpskih radikala ništa neće donositi epohalno u smislu da će se bolje živeti ili da će biti enormno veći standard. Hvala.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem četvrtak 28. novembar 2019. godine, sa početkom u 9.00 časova, kao Dan za glasanje o tački dnevnog reda Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Sa ovim bismo završili današnji rad.