Kolegice in kolegi, prosim vas, da se zberemo v dvorani in da vstavite kartice, tako da lahko začnemo z delom. Pozdravljeni, minister! Prosim kolegice in kolege, ki so še v preddverju ali v pisarnah, da čimprej pridejo v dvorano, da lahko začnemo. Ugotavljam, da smo sklepčni in začnemo z delom. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje, pričenjam 49. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi drugega odstavka 58. člena ter prvega odstavka 60. člena poslovnika državnega zbora. Z zadovoljstvom ugotavljam, da smo kljub dopustniškemu času sklepčni in predlagam, da kar preidemo na delo z namenom, da čimprej opravimo kar zahtevno in odgovorno delo, o katerem se bomo dogovorili pri dnevnem redu, in da omogočimo tistim, ki so se vrnili z dopustov ali pa ki se odpravljajo na dopuste, da lahko potem tudi čimprej odidejo. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Roberto Battelli, Samo Bevk, Ljubo Germič, Leopold Grošelj, Ivan Kebrič, magister Janez Kramberger, Lidija Majnik, Valentin Pohorec, Davorin Terčon, Janko Veber in Cveta Zalokar Oražem od 14. ure dalje. Na sejo sem vabil predstavnike vlade Republike Slovenije, predstavnike republiške volilne komisije, kandidate, ki postanejo poslanci namesto poslancev, ki jim je potekel mandat, predstavnika sodnega sveta in kandidata za člana komisije za preprečevanje korupcije. Vse prisotne vabljene prav lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 49. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Prosim, da se umirite! Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z drugim odstavkom 58. člena poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje. Predloga za umik nisem dobil. Imam pa predloge za širitev. Prehajamo na obravnavo predlogov za širitev dnevnega reda. Prvič, predsednik mandatno-volilne komisije predlaga, da se dnevni red seje razširi z obravnavo mandatno-volilnih zadev. Zbor bo pod to točko obravnaval: pod a - predlog sklepa o dopolnitvi sklepa o imenovanju predsednika, namestnice predsednika in treh članov komisije za preprečevanje korupcije; ter pod b - predlog sklepa o spremembi odloka o ustanovitvi odbora državnega zbora Republike Slovenije za zunanjo politiko. Želi predlagatelj obrazložiti svoj predlog? Ne želi. Želijo besedo predstavnikiposlanskih skupin? Ne želijo. Prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Glasovalo je 58 prisotnih poslank in poslancev, za 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Zbor bo to točko obravnaval kot 2. točko dnevnega reda. Vlada Republike Slovenije predlaga, da se dnevni red razširi z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju, nujni postopek. Želi predstavnik vlade besedo? Minister Kopač.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani predsednik! Predlagam, da zaradi nekaterih specifičnosti, ki jih predstavlja tretja naravna nesreča v manj kot 30 letih v Posočju, in pa zaradi tega, da bi z nekaterimi dodatnimi ukrepi, tako razvojnimi kot takimi, ki predstavljajo obliko državne pomoči gospodarstvu, lahko čim hitreje in čim uspešneje pomagali s potresom prizadetemu območju, predlagam, da ta predlog zakona po nujnem postopku obravnavate že danes. Prepričan sem, da taka pobuda, ker vsi čutimo potrebno po neki solidarnosti in pomoči temu prizadetemu območju, ne bo naletela na nikakršno nasprotovanje. Hvala lepa.
Hvala za obrazložitev predloga minister, mag. Kopač. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih nas je 60, za 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Glasovanje o določitvi dnevnega reda v celoti. Tako predlagam zboru, da glasujemo za današnjo sejo določenem dnevnem redu, kot ste ga prejeli s sklicem skupaj s sprejetimi dopolnitvami. Glasujemo. Navzočih 57 poslank in poslancev, za 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 49. izredne seje zbora določen. Dovolite mi, da vas obvestim o poteku današnjega dela zbora. Po končani 1. točki dnevnega reda bo seja zbora prekinjena, da se lahko ob 10.30 uri sestane odbor za infrastrukturo in okolje, ki bo obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja Posočja. Seja bo v velikem salonu. Sejo zbora bomo nadaljevali predvidoma ob 13. uri. Vem, da bi želeli nekateri prej, lahko se dogovorimo tako, da če bo odbor uspel končati obravnavo prej, potrebno ta je pripraviti še poročilo odbora, da se potem po možnosti tudi sestanemo prej. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA POTRDITEV MANDATOV POSLANCEV, KI V SKLADU S 17. ČLENOM ZAKONA O VOLITVAH V DRŽAVNI ZBOR REPUBLIKE SLOVENIJE POSTANEJO POSLANCI ZA PREOSTANEK MANDATNE DOBE NAMESTO POSLANCEV, KI JIM JE PRENEHAL MANDAT. Državni zbor se je na 48. izredni seji dne 6.7.2004 seznanil s sklepom, da z dnem potrditve mandata poslancem iz Republike Slovenije v Evropskem parlamentu preneha poslancem dr. Mihaelu Brejcu, Jelku Kacinu, Borutu Pahorju in Alojzu Peterletu mandat poslanca državnega zbora ter na tej podlagi zaprosil republiško volilno komisijo, da na podlagi 17. člena zakona o volitvah v državni zbor, zbor seznani, na katere kandidate iz list kandidatov preidejo mandati. Republiška volilna komisija je zboru posredovala ugotovitve, da je mandat dosedanjega poslanca Jelka Kacina prešel na gospo Darjo Lavtižar Bebler. Mandat dosedanjega poslanca Boruta Pahorja je prešel na gospo Bredo Pečan. Mandat dosedanjega poslanca dr. Mihaela Brejca preide na gospoda Sinišo Germovška. In mandat dosedanjega poslanca Alojza Peterleta na gospoda Matjaža Falknerja. Ugotovitev je obravnavala mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala in predložila predloge sklepov. Želi predsednik komisije besedo? Ne želi. Besedo dajem poslankam in poslancem oziroma poslanskim skupinam najprej? Nihče. Želi kdo od poslank in po poslancev razpravljati? Ne želi. Na glasovanje dajem predlog sklepa, ki se glasi, prvič: "Potrdi se poslanski mandat gospe Darji Lavtižar Bebler, rojeni 10.10.1950, stanujoči Borovška 26, Kranjska Gora." Glasujemo. Navzočnost 60 poslank in poslancev, za 56, proti 4. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa, ki se glasi: "Potrdi se mandat gospe Bredi Pečan, rojeni 2.10.1946, stanujoči Ob starem zidovju 8, Izola." Glasujemo. Navzočih 60 poslank in poslancev, za 56, proti 4. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Tretjič, na glasovanje dajem predlog sklepa, ki se glasi: "Potrdi se poslanski mandat gospodu Siniši Germovšku, rojenemu 8.4.1955, stanujočemu Brdo 20, Bovec." Glasujemo. Navzočih 59 poslank in poslancev, za 55, proti 2. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Četrtič, na glasovanje dajem predlog sklepa, ki se glasi: "Potrdi se poslanski mandat gospodu Matjažu Falknerju, rojenemu 1.12.1947, stanujočemu Nad Krko 19, Otočec." Glasujemo. Navzočih nas je 60, za 57, proti 2. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Vabim poslanke in poslanca da pridejo v dvorano. [[Aplavz.]] Spoštovani kolegici poslanki, spoštovana kolega poslanca, iskreno vam čestitam, da ste se nam pridružili, želim vam uspešno delo med nami in dobro sodelovanje predvsem dobro počutje. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in s tem tudi prekinjam sejo.
Spoštovane, spoštovani! V imenu predsednika državnega zbora vam sporočam, da bomo sejo zbora pričeli ob 14. uri in 30 minut. Odbor bo še zasedal in ker seja še ni končana, je to razlog, da bo seja ob 14. uri in 30 minut. Hvala lepa.
Kolegice in kolegi, glede na to, da odbor za infrastrukturo še zaseda in obravnava člene in amandmaje, bomo nadaljevali sejo ob pol štirih, ob 15.30.
Kolegice in kolegi, seja odbora za infrastrukturo še traja. Predvidevamo, da bo seja končana v približno 20-ih minutah in bomo nadaljevali ob 16.30. Tudi če ne bo poročilo še dokončno napisano, bomo začeli z obravnavo točke, kajti nekaj časa bo potrebno za uvodne obrazložitve vlade, razprave in v tem času bo tudi poročilo na klopeh, tako da bomo lahko potem tudi odločali in, upam, tudi sprejeli zakon, kar je navsezadnje naš cilj in tudi dolžnost. Tako vas prosim za razumevanje in se zberemo potem ob 16.30 uri. Hvala lepa.
Vabim kolegice poslanke in kolege poslance, da pridejo v dvorano, da nadaljujemo sejo. Zdi se mi, da nas je dosti, prosim, da vstavite kartice, nekateri, izgleda, nimate vstavljenih kartic. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO MANDATNO-VOLILNIH ZADEV. Najprej obravnava predloga sklepa o dopolnitvi sklepa o imenovanju predsednika, namestnice predsednika in treh članov komisije za preprečevanje korupcije. Mandatno-volilna komisija je v obravnavo zboru predložila predlog sklepa o dopolnitvi sklepa o imenovanju predsednika, namestnika predsednika in člane komisije za preprečevanje korupcije, in sicer sodni svet državnemu zboru predlaga, da za člana komisije imenuje doktorja Bojana Dobovška. Želi poročevalec komisije besedo? Ne želi. Želi besedo predstavnik sodnega sveta? Ne želi. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Želi kdo besedo? Ne želi. Besedo dajem poslankam in poslancem. Želi kdo besedo? Ne želi. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o dopolnitvi sklepa o imenovanju predsednika, namestnice predsednika in treh članov komisije za preprečevanje korupcije. Glasujemo. Prisotnih 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 40 poslank in poslancev, proti 2. [[Za je glasovalo 40.]] [[prosti 2.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prosim kandidata, da pride v dvorano, kajti sledi zaprisega. Na podlagi osmega odstavka 6. člena zakona o preprečevanju korupcije član komisije po imenovanju zapriseže pred državnim zborom. Zato prosim doktor Bojana Dobovška, člana komisije za preprečevanje korupcije, da zapriseže pred državnim zborom. Prosim.
Hvala. Prisegam, da bom pri opravljanju svoje funkcije spoštoval ustavo in zakon, ravnal vestno in pošteno in vselej uveljavljal interese skupnega dobrega pred zasebnimi interesi. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Doktor Dobovšku iskreno čestitam in želim veliko uspehov pri opravljanju odgovorne funkcije. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]] Prehajamo na obravnavo predloga sklepa o spremembi odlokov o ustanovitvi odbora državnega zbora Republike Slovenije za zunanjo politiko. Ker je Jelku Kacinu prenehal mandat je poslanski klub LDS predložil državnemu zboru v odločitev predlog sklepa o spremembi odloka o ustanovitvi odbora državnega zbora Republike Slovenije za zunanjo politiko. Sprašujem, želi predstavnik predlagateljev dodatno obrazložiti predlog? Ne želi. Želijo predstavniki oziroma predstavnice poslanskih skupin besede? Ne želijo. Želi kdo od poslank in poslancev razpravljati? Ne želi. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 45 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Kolegu Jakiču iskreno čestitam in želim uspešno delo in dobro sodelovanje. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POPOTRESNI OBNOVI OBJEKTOV IN SPODBUJANJU RAZVOJA V POSOČJU, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Pozdravljam predsednika vlade in ga vprašam, če želi besedo. Predsednik vlade, imate besedo.
Spoštovane poslanke, poslanci. 12. julija je področje Posočja zopet prizadel hud potres in seveda povzročil znatno; gmotno škodo. Na podlagi predhodnih podatkov je bilo poškodovanih okoli 170 objektov, 66 tako, da so trenutno neprimerni za bivanje. Vlada se je takoj odzvala na nastalo situacijo in poslala ekipe v Posočje, ki so skupaj z ekipami v Posočju začele ugotavljati nastalo škodo in seveda tudi ukrepe za sanacijo nastale škode. Osnovni cilj pri vseh ukrepih je, da se škoda popravi hitro in učinkovito, pri čemer je vseskozi bila in bo ena od osnovnih prioritet, da se pri tem upošteva konkretne stiske in probleme ljudi na tem območju. Kot dobro veste, so prve zelo konkretne aktivnosti že stekle, na osnovi dogovorov, ki smo jih opravili, so prve sanacije, delne sanacije, tiste najbolj nujne, že opravljene in se bodo še nadaljevale. Ob tem pa seveda potekajo vse ostale aktivnosti, ki morajo zagotoviti, da bo škoda v celoti ugotovljena in da bodo na tej osnovi izvedeni vsi potrebni ukrepi in da se bodo, seveda, nadaljevali z vso intenzivnostjo. Da pa bi lahko nastalo situacijo in probleme, do katerih je prišlo, reševali maksimalno učinkovito, se je vlada odločila, da predlaga spremembe in dopolnitve zakona o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju. Te predloge spremembe imate na mizi in ste jih danes že obravnavali v okviru odborov. S temi spremembami zakona želimo doseči več ciljev. Prvi cilje je, da želimo predvsem enostavnejše postopke obnove objektov. Želimo, da ti postopki stečejo nemudoma, da stečejo takoj, ko je to mogoče, da steče tako obnova kot tudi nova gradnja. Želimo hitro pomoč prizadetim, želimo ob tem pa seveda tudi razbremeniti prebivalstvo in vse tiste, ki so v potresu oškodovani. Po eni strani želimo razbremeniti finančnih bremen vse tiste, ki jih že imajo iz naslova popotresne obnove iz leta 1998. V tem kontekstu predlagamo nekatere spremembe, ki se nanašajo na način obračunavanja kreditov, kiso bili najeti pri stanovanjskem skladu. Želimo razbremeniti vse tiste, ki so bili posebej prizadeti oziroma ki so jim bili objekti poškodovani ob potresu v letu 1998 in so jih obnavljali, seveda na ta način, da se jim celotna nastala škoda, do katere je prišlo, financira iz proračuna. Želimo, kar je seveda tudi pomembno, z davčnimi spodbudami dodatno spodbuditi vse tiste, ki želijo donirati, ki želijo biti solidarni. Moram povedati, da je tega interesa kar precej tako med domačimi podjetji, pravnimi osebami kot tudi fizičnimi osebami. Vsi tisti, ki se bodo za to odločili, bodo deležni posebnih davčnih olajšav iz naslova davka na dohodek pravnih oseb in iz naslova dohodnine. Ob tem naj povem, da obstoji relativno velik interes tudi v tujini in upamo, da bodo te donacije relativno hitro realizirane. Kar nekaj je deželnih vlad tako v Avstriji kot tudi v Italiji, ki želijo pomagati Posočju, ki želijo pomagati pri potresni obnovi in zato smo se odločili, da tovrstne donacije in donacije iz Slovenije ustrezno sistemsko uredimo oziroma olajšamo poti donacij do tistih, ki donacije seveda potrebujejo - do konkretnih prebivalcev Posočja. Želimo pa, in to je seveda zelo pomembno, tudi Posočju zagotoviti razvojne perspektive in zato smo se odločili, da obstoječe državne pomoči, ki so že predvidene, nadgradimo, da zagotovimo dodatna sredstva za razvoj, to je predvideno v tem predlogu zakona, in seveda želimo, da to pomoč podaljšamo glede na obstoječi zakon, ker je dejstvo, da bo ta pomoč potrebna, ker želimo ob tem, ko bomo sanirali objekte, ko bomo izvedli novogradnje, zagotoviti seveda tudi stabilno gospodarsko okolje in pa perspektivo prebivalcem Posočja. Prepričan sem, da boste zakon podprli in s tem omogočili nedvomno pospešeno odpravo posledic potresa in tudi razvojne perspektive Posočja. Najlepša hvala.
Hvala predsednik vlade, mag. Rop. Besedo ima minister mag. Janez Kopač.
Hvala, spoštovani predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Samo še nekaj konkretnosti po teh uvodnih besedah predsednika vlade. V letošnjem potresu je bilo, kot že rečeno, pregledanih nekaj manj kot 1200 objektov in na okoli 170, podatki se še nekoliko spreminjajo, so bile ugotovljene resnejše poškodbe. Od tega je nekaj takih objektov, ki imajo manjše poškodbe, je pa tudi 66 takih, ki so neprimerni za bivanje in na njihovem naslovu ima stalno bivališče vsaj ena oseba. To se pravi, da gre za najmanj 66 stanovanjskih objektov, ki so neprimerni za bivanje. Od teh jih ima poškodbe 3. stopnje na lestvici od 1 do 4 24 objektov, od tistih, ki so že bili sanirani, vendar so to pričakovane poškodbe, ima jih pa tudi 6 poškodbe, ki so 4. stopnje in ki bi se verjetno ne smele pojaviti, zato je za teh 6 odrejena posebna analiza, kaj konkretno je tam bilo narobe, če je kaj bilo narobe. Rad bi pa poudaril, da je to 6 objektov od 1447-ih, ki so se konstrukcijsko obnavljali v popotresni obnovi po letu 1998, kar predstavlja manj kot pol odstotka. Država se je odločila oziroma vlada se je določila in vam predlaga, da sprejmete, da zaradi tega specifike, torej neprestano ponavljajočega se dogodka pri nekaterih objektih, nekatere od teh hiš so bile popravljene že 1976, pa potem po 1998, pa so sedaj ponovno poškodovane, da se tem ljudem pomaga na poseben način, na način 100% državne pomoči, kar pomeni, da stroške odprave posledic prevzame država v celoti. Sicer pa država reagira v skladu z zakonom o odpravi posledic naravni nesreč, ki je sistemski zakon in nam seveda pri nudenju ustrezne pomoči prizadetim v potresu v tem trenutku še kako prav pride. Sicer pa je šlo v tem primeru za, po magnitudi merjeno, šibkejši potres kot leta 1998, ko je bilo poškodovanih 4057 objektov visoke gradnje, tokrat samo 170 zaenkrat, je pa bil ta potres bistveno, bistveno močnejši na dveh mikrolokacijah, to je vas Čezsoča in pa del Bovca. Tam so bili, strokovnjaki pravijo, pospeški mnogo večji kot leta 1998. Bili so menda celo večji, kot so bili v Breginju leta 1976. Želim s tem samo ponazoriti, kako je na tej mikrolokaciji bil ta potres pa bistveno, bistveno močnejši kot tisti leta 1998. To posebej želim ponazoriti zaradi tega, ker mnogi pravijo: "Saj je bil šibkejši potres, kako da je sploh lahko bila kakšna škoda!" Ni res, na teh dveh mikrolokacijah je bil bistveno močnejši potres.Država poleg tega kar sem že omenil, - torej prevzetje vseh stroškov odprave posledic potresa za tiste, ki so imeli poškodovane objekte in so bili upravičenci leta 1998 -, predlaga še nekaj konkretnih oblik pomoči. Ena od njih je razvojna pomoč in jo je oblikovala služba za regionalni razvoj pod vodstvom ministrice Kovačeve. Mi smo v okviru zakona o popotresni obnovi iz leta 1998, ki je bil zakon, ki je spotoma urejal tako odpravo posledic potresa kot razvojno pomoč in je bil prvi tovrstni zakon - šele kasneje smo dobili zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja - skratka, po tem zakonu smo že imeli posebne določbe o razvojni pomoči. Te razvojne pomoči je bilo do sedaj nekaj manj kot milijardo tolarjev od 1998. leta do danes. Najprej je to razvojnopomoč koordiniral poseben svet za razvoj Posočja, ki pa je leta 2001 usahnil in so njegove pristojnosti prešle na posoški razvojni center in svet za strukturno politiko v skladu s sistemskim zakonom o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja. V novem predlogu vlada predlaga, da se ta razvojna pomoč ne samo nadaljuje, ampak celo poveča, tako da bo v letu 2005 znašala ne 400 milijonov tolarjev, kot je bilo prvotno predvideno, ampak 550, v letu 2006 ne 400, kot je bilo prvotno predvideno, ampak 500 in da sepotem nadaljuje vse tja do leta 2013, sicer s padajočimi letnimi zneski tako, da bo skupaj ta znesek razvojne pomoči znašal v letih od 2005 do 2013 2 milijardi 450 milijonov tolarjev. Nadalje, kot je omenil že predsednik vlade, predlagamo, da se ukine način pripisovanja prevrednotenja pri najetih stanovanjskih kreditih, in to od 1.1.2004 dalje, in da se ti krediti, ki so že do sedaj bili brezobrestni, po TOM+0, pretvorijo v brezobrestne po EURO+0, pa tudi način obračuna naj bi bil poslej tak, da se bodo plačani obroki odpisovali od glavnice, torej se bo glavnica zniževala, kar bo pomenilo, da bodo ljudje tudi videli, kako se realna vrednost njihovega dolga zmanjšuje. Do sedaj namreč tega občutka niso imeli, ker je bil način pripisovanja revalorizacije drugačen. Sicer pa ta ukrep pomeni 700 milijonov tolarjev razbremenitve najemnikov stanovanjskih kreditov in torej 700 milijonov tolarjev manj prihodkov pri vračilu teh kreditov za stanovanjski sklad. To je druga finančna posledica. 1. člen, ki pomeni državno pomoč v celoti tistim, ki so imeli poškodbe leta 1998, in pa ustrezno pomoč po zakonu o odpravi posledic naravnih nesreč tistim, ki so imeli škodo samo letos ne pa leta 1998 In ki lahko v primeru dohodkovne šibkosti pridobijo tudi stoodstotno državno pomoč. V primeru, da pa niso dohodkovno ogroženi, pa v skladu z zakonskimi limiti, ta strošek pa bo državo predvidoma stal, po zelo grobih ocenah, kajti dokončnega popisa škode še ni, okrog tri milijarde in pol. Pomemben člen, to je 8., ki ravno tako uvaja novo obliko razvojne pomoči, je člen, ki govori, da se sredstva državne pomoči lahko uporabijo za poslovno škodo, nastalo pravnim osebam in samostojnim podjetnikom, posameznikom ter kmetom, ki so izgubili možnost ali pa jim je bila omejena možnost opravljanja gospodarske dejavnosti v njihovih poslovnih prostorih zaradi potresa. Predvidevamo posebne določbe o spodbujanju donacij, kjer se lahko plačane donacije v letu 2004 odpisujejo do določenega zneska od davčne osnove za davek od dobička pravnih oseb in kjer se lahko te iste donacije posameznikov, državljanov odpisujejo od davčne osnove pri obračunu dohodnine. Nadalje predvidevamo bistveno skrajševanje postopkov pri izdaji gradbenih dovoljenj za rekonstrukcijo in pa pri graditvi tistih nujnih nadomestnih objektov, ki so se porušili, kjer prevzemamo logiko iz zakona o graditvi objektov, po kateri je možno začeti tako gradnjo, vendar seveda samo, če projekt nadzira državnotehnična pisarna, tudi brez gradbenega dovoljenja, jim je na koncu potrebno, pred začetkom uporabe pa pridobiti uporabno dovoljenje, kar seveda pomeni predložitev vseh projektov in vso skladnost s predpisi, pridobi pa se čas. Predvidevamo posebne skrajšave postopkov pri morebitni potrebni parcelaciji v primeru nadomestnih objektov. To so členi okrog 40.h in i. Predvidevamo, da se za take nadomestne objekte ne more obračunavati prispevkov za priklop na gospodarsko javno infrastrukturo, in predvidevamo, da se preneha vplačilo akontacij davka od dohodkov iz dejavnosti in pa davka od dobička pravnih oseb za tiste samostojne podjetnike in za tista podjetja, ki ne morejo normalno poslovati zaradi tega, ker jim je potres uničil ali poškodoval poslovne prostore. Vse to so posebne spodbude, s katerimi želimo, kot je omenil predsednik vlade, hitro in učinkovito pomagati v potresu prizadetim. Predlagam, da predlog zakona podprete in da na ta način skupaj naredimo nekaj dobrega in da to naredimo hitro za naše Posočje. Hvala lepa.
Hvala mag. Kopač, minister za okolje, prostor in energijo. Besedo ima mag. Zdenka Kovač, ministra za strukturno politiko in regionalni razvoj.
Hvala. Lep pozdrav spoštovanemu zboru. Sama bi rada, preden začnemo z obravnavo zakona, katerega priprava temelji na izkušnjah, ki smo jih imeli z dosedanjem izvajanjem popotresne obnove v Posočju, pokazati z nekaterimi fizičnimi kazalci, kaj se je pravzaprav doslej zgodilo in zakaj sedaj nadaljujemo pravzaprav s podobnimi oblikami pomoči, ki so seveda v določeni meri tudi nadgrajene. Najprej je treba povedati, da je ta popotresna obnova oziroma razvojna pomoč v okviru popotresne obnove potekala v dveh sklopih. Najprej v letu 1998, kot je že minister Kopač dejal, v okviru splošnega zakona o popotresni obnovi, kjer smo seveda v okviru posebnega programa namenili razvojna sredstva za tako imenovane razvojne investicije, zato da bi spodbudili tudi pozitivno gledanje naprej v tistem času. Ker, moram reči, že takrat, ko sem sama ta program pripravljala še kot državna sekretarka na delu,je bila situacija v Posočju resnično črnogleda. Takrat smo z najetjem posebnih kreditov v okviru evropskega sklada, takrat socialnega sklada, danes je to sklad za razvoj, najeli dodatna sredstva, ki so omogočila, da smo v Posočju spodbudili razvoj 199 investicijskih projektov, večinoma na področju malega gospodarstva in tudi diverzifikacije kmetijskih dejavnosti in v okviru katerega je bilo dodeljenih nekaj manj kot milijarda povratnih sredstev in pa 10% nepovratnih sredstev. Po letu 2001, ko je bila sprejeta novela zakona, pa je bilo skupno Posočju do leta 2006 namenjenih 2 milijardi nepovratnih spodbud, ki jih je začela koordinirati agencija za regionalni razvoj in so bila dodeljevana za tri ukrepe na podlagi vsakoletnega izvedbenega programa. To so bili ukrepi vzpostavljanja razvojne infrastrukture, pospeševanje podjetniških vlaganj in pa usposabljanja in razvoja kadrov. Skupno je bilo v teh treh letih, vključno z letošnjim letom, dodeljenih 876 milijonov sredstev. Ustvarjenih je bilo 178 novih delovnihmest oziroma so še v ustvarjanju, kajti investicije iz letošnjega leta se šele začenjajo, in v okviru razvoja podjetniške infrastrukture je bilo podprtih 18 projektov. Nastale so zasnove ali pa že investicije v poslovne cone v turistično infrastrukturo, podjetniški inkubator in tako naprej. Tudi na področju človeških virov sta bili izvajani dve aktivnosti, in sicer je bilo do letošnjega leta, letošnji razpis bo šele stekel, dodeljenih 58 štipendij in spodbujenih 21 novih zaposlitev mladih strokovnjakov v podjetjih v Posočju ter 24 projektov usposabljanja v podjetjih v Posočju. Kot vemo, program koordinira in pripravlja posoški razvojni center, seveda razpise pa vodi državna agencija za regionalni razvoj. S tem, ko bomo s tem zakonom povečali obseg sredstev za tovrstne spodbude, bomo seveda lahko zgolj nadaljevali z že dobro utečeno prakso, ki so se je tudi že podjetja in podjetniki v Posočju navadili. Imamo pravzaprav vsako leto tudi vrsto novih pobud in novih projektov, kar je seveda še posebej v sedanjemčasu zelo pomembno. Toliko okoli tega, kar je bilo storjeno doslej. Jaz mislim, da so rezultati - tudi Posočani to priznavajo - spodbudni in da je smiselno v tej obliki tudi nadaljevati, zato predlagamo tudi takšno obliko zakona za razvojno pomoč v Posočju. Hvala.
Hvala, gospa ministrica. Glede na to, da je vsebina zakona taka, da zadeva več resorjev, ima še besedo minister za gospodarstvo, dr. Matej Lahovnik.
Hvala za besedo. Dejansko sem tudi sam obiskal prizadeto območje. Bil sem v treh proizvodnih podjetjih, tisti, ki ste s tistega konca, veste, poznate Lesna Bovec, Iskra Bovec in pa podjetje Čibo. Prav tako sem si ogledal Hotel Alp, za katerega veste, da je zelo prizadet, in pa hotel Kanin, ki je nekako manj kot hotel Alp. Ogledal sem si tudi nekaj teh manjših poslovnih subjektov tudi v Čezsoči in Trenti, tako da se je vlada odločila, da ustrezno prilagodi 11. člen tega zakona na ta način, da se omogoči vsem poslovnim subjektom, da uveljavljajo odškodnino za škodo, ki je bila povzročena na napravah in na zgradbah, ter seveda še dodatno, da se omogoči odškodnina za eventualno škodo, ki je nastala zaradi prenehanja dejavnosti, ki je posledica tega potresa. Vlada je tudi naložila posoškemu razvojnemu centru, da do 6. avgusta oceni vso škodo, ki je bila povzročena poslovnim subjektom na tem področju. Uprava za zaščito in reševanje bo do 2. avgusta posredovala tudi oceno škode, ki je nastala na samih objektih, tako da bo mogoče tudi na tej osnovi ustrezno uporabiti finančne instrumente, da se ta škoda kar se da omeji oziroma sanira in da se poslovnim subjektom omogoči normalno poslovanje na tem območju. Bilo je že izpostavljeno, da je v preteklosti bilo veliko narejeno tudi za razvoj tega območja. Kot sem rekel, so podjetja na območju Bovca različno prizadeta, osnovo vprašanje v tem trenutku seveda je, ali lahko nadaljujejo z dejavnostjo ali ne. Jaz moram povedati, da so nekatera podjetja tudi uspešna pri sodelovanju na razpisih ministrstva za gospodarstvo. Podjetje TKK s tega območja, iz Srpenice, je tako pred kratkim, ravno z zadovoljstvom ugotavljam, uspelo pridobiti sredstva za vlaganje v nove tehnologije in znanje za letošnje leto v višini 83,9 milijonov tolarjev in za prihodnje leto 89 milijonov tolarjev. Tako sem trdno prepričan, da bomo z vsemi ukrepi, ki jih že izvajamo, in pa tudi z ustrezno prilagoditvijo zakona, ki se s temi prilagoditvami, ki se predlagajo in ki jih boste, upam, sprejeli uspeli kar se da omejiti škodo in zagotoviti nadaljnji razvoj temu področju. Osnovo izhodišče je, da si želimo predvsem zagotoviti perspektivnost tudi mladim, da ne bi zapuščali tega območja zato smo seveda ustrezno 11. člen prilagodili tako, da ne bi prišlo do izpada dejavnosti na področju Bovca in širše okolice oziroma da se zagotovi še ohranjanje delovnih mest in nadaljnje odpiranje delovnih mest na tem območju. Hvala.
Hvala, gospod minister. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Sprašujem predsednika oziroma poročevalca, če želi besedo. Izvoli, kolega Janc.
Hvala za besedo, gospod predsedniki. Odbor za infrastrukturo je na današnji pet in več urni seji obravnaval predlog zakona in seveda v svoji začetni razpravi ugotovil, da je zakon dobrodošla osnova za reševanje problematike na potresnem območju Posočja. K zakonu je dala seveda mnenje, sicer ustno mnenje, tudi zakonodajno-pravna služba, ki je opozorila na nekatere pomanjkljivosti, prav tako pa je bilo vloženih kar nekaj amandmajev, ki so jih vložile poslanske skupine: Slovenska demokratska stranka, Slovenska ljudska stranka in Nova Slovenija. Prav tako pa je bil vložen amandma kolega Jožefa Školča, na sami seji pa tudi amandma našega poslanskega kolega Iva Božiča. Odbor je na podlagi mnenja zakonodajno-pravne službe bil prisiljen prekiniti sejo za dobro uro, tako da so lahko strokovna služba, zakonodajno-pravna služba, predlagatelj zakona, ter tudi sam sem sodeloval pri delu, pripravili amandmaje, ki jih je odbor potem tudi sprejel. Odbor ni sprejel amandmajev, ki so bili predlagani s strani Socialdemokratske stranke, Nove Slovenije in Slovenske ljudske stranke, sprejel pa je amandma Jožefa Školča k 3. členu. V razpravi ob tem zakonu je bilo temeljno vprašanje, ki je v marsičem obremenjevalo celo diskusijo okrog zakona, kako je tekla sanacija po potresu iz leta 1998. Da bi si izognili tudi morebitni blokadi sprejema tega zakona, je odbor, seveda se zavedajoč, da je tudi za slovensko javnost treba ugotoviti, kako je tekla ta sanacija potresa 1998. leta, sprejel dodaten sklep, s katerim je naložil vladi, da pripravi temeljito analizo izvedenih sanacijskih iz ter da o tem obvesti državni zbor, torej, da predloži to poročilo do 30. septembra letošnjega leta. Ocenjujemo, da je tak predlog sklepa dober v izogib kakršnimkoli nadaljnjim ugibanjem o nepravilnostih pri sanacijskih delih. Odbor seveda predlaga državnemu zboru, da predlog zakona sprejme. Hvala.
Kolega Janc, hvala za predstavitev poročila odbora. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu poslanske Nove Slovenije, magister Janez Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod predsednik državnega zbora! Drage kolegice in kolegi! Najprej je treba ugotoviti v zvezi s sprejemanjem tega zakona, da bi se lahko pravzaprav popotresna obnova izvajala na osnovi obstoječe zakonodaje in da te spremembe zakona niso nujne na vrat na nos. Torej, če bi obstajala resnična želja, bi se za te naloge, za prvo fazo obnove lahko uporabljalo zakone, ki jih imamo na razpolago. Povedali smo že v zvezi z zakonom o odpravljanju posledic naravnih nesreč in ne nazadnje imamo tudi zakon o popotresni obnovi Posočja, ki ga tudi spreminjamo. Torej, sprejem zakona oziroma spremembe zakona se nanašajo na več področij, je torej interdisciplinaren in na razpolago za resno obravnavo je bilo, seveda, premalo časa. Tako tvegamo, da bodo v zakonu neusklajenosti,zaradi katerega bi lahko povzročili škodo, neenako obravnavo ali pa bi nas bolela glava, mogoče pa tudi koga bo. Torej gre za poseg na davčnem področju, finančnem področju, infrastrukturno, okoljsko, delovno, zaposlitveno in še marsikaj. V zvezi z navedbami ministra za okolje in prostor, ki govori, da je bil v nekih primerih, letošnji potres celo hujši, da so bili neki sunki v nekih okoljih - sum - močnejši - in za to razpolaga z mnenji strokovnjakov. Potem se moramo vprašati, kaj je pravzaprav pravo mnenje strokovnjakov; ali je v zvezi z jakostjo potresne stopnje kaj narobe oziroma da so se tukaj motili strokovnjaki ali so se motili tisti, ki so opravljali popotresno obnovo oziroma jo tudi izvajali, in da je zaradi tega tudi prišlo do neljubih ponovnih poškodb, do katerih po zagotavljanju teh strokovnjakov naj ne bi prišlo. Torej, nekdo se je tukaj moral motiti. Vlada ne pride z jasnimi odgovori in še naprej pušča še večjo dvoumnost. Državne službe se že v prejšnjem obdobju oziroma v teh programih obnove Posočja niso dobro izkazale. Ljudje so doživeli različne kalvarije in imajo tudi določeno stopnjo nezaupanja do tistih, ki so organizirali popotresno pomoč in jo tudi izvajali. Zato je bilo na odboru postavljeno resno vprašanje, kako z našimi odločitvami, z našimi postopki zagotoviti zaupanje, ki je bilo zlorabljeno tako pri državljanih in tistih, ki so bili oškodovani. Namreč, državljani so tudi plačevali "posočnino" in jih še kako zanima, ali je bila ta pomoč uporabljena pravilno. Dovolj je bilo v tej dolini Soče žrtev, oškodovancev, da bi se še enkrat na tak način igrali z njimi. Takoj se postavi tudi vprašanje, kako zaupati nekomu, ki je vodil to popotresno obnovo in se je ta obnova izkazala za neustrezno. Da bodo enake službe, iste službe v enaki sestavni nadaljevale popotresno obnovo oziroma izvajale to obnovo po potresu, ki se je zgodil letošnjega leta 12. julija. Obstaja tudi povsem konkretna dilema in vprašanje, kako bodo uveljavljali pravice ali pa ugodnosti ali pa pomoč naši državljani, ki so utrpeli škodo - po katerem zakonu? Ali bo to zakon o odpravljanju posledic naravnih nesreč, ki je za oškodovance slabši, ali pa bo na razpolago ta novi zakon oziroma sprememba zakona, ki ga obravnavamo, torej o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju. Na to vprašanje predstavniki vlade, minister niso dali ustreznega odgovora. V zvezi s posameznimi rešitvami, ki so nam jih ponudili. Olajšave oziroma oprostitve v zvezi z zakonom o dohodnini - nameni: humanitarne in dobrodelne dejavnosti. V poslanski skupini Nove Slovenije predlagamo, da se za te namene, torej obnovo Posočja, ne postavi limita, kajti kdor bo želel za te namene darovati svoja sredstva, nima smisla, da ga obremenjujemo ali da ga omejujemo. Takšne pomoči so potrebne in bodo vse dobrodošle, zlasti pa, če bodo prihajale s strani posameznih državljanov. V popotresni obnovi se je izkazalo, da so nekateri izvajalci zlorabili zaupanje, da niso opravljali v skladu s tehničnimi standardi in da so sumi koruptivnih dejanj oziroma neustrezne porabe sredstev. Porabljena so bila ogromna sredstva. Gre v milijardne zneske, in za te zneske bi lahko državljani dobili bistveno večjo pomoč. Zato smopredlagali amandma, da bi se v primeru izbire izvajalcev lastnik odločil. V primeru, da gre to za državne ali javne institucije, vemo, velja zakon o javnih naročilih in na osnovi tega se izberejo projektanti in tudi izvajalci; pač tisti obseg izvajalcev, spisek, ki je na razpolago za posamezne objekte v skladu z zahtevami, tehničnimi standardi in oškodovanostjo, dočim ostale investitorje bi lastniki individualnih objektov lahko sami izbirali, da ne bodo ujeti v mreže nekih lobijev in podobnega. Torej to jebil tudi naš prispevek k temu, da bi izboljšal določila zakona. Menimo tudi, da bi bilo treba zagotoviti dodatna sredstva v smislu izravnalnih shem, ki bi se namenila posameznim občinam, tem trem občinam, in ta dodatna sredstva bi namenjali za infrastrukturo, ki pomeni temelj za razvoj tega kraja. V smislu donacij tudi ni bilo jasnega odgovora, komu so namenjene dotacije: ali oškodovancem tega potresa, ki so bili prej že tudi oškodovanci, ali vsem. In seveda predlog, da se ta sredstva vodijo na posebni postavki in da se vsa tudi namenjajo za te namene, torej oškodovancem, ki imajo nižji socialno-ekonomski status, zlasti v času, ko njihovi otroci vstopajo v šolo v tem obdobju. Torej, treba je ugotoviti, da ima Slovenija in ima ta država zakonodajo, na osnovi katere bi se izvajala popotresna obnova. Imamo zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti, v katerih so navedeni vsi ukrepi aktivne politike zaposlovanja, ki bi jih lahko vlada določila in začela tudi izvajati. V okviru tega ima tudi možnost izrabe proračunskih postavk, podpostavk, prelivanja podpostavk in bi jih namenila za različne namene - za odpiranje novih delovnih mest, ohranjanje delovnih mest, skladov dela, socialnih podjetij in še marsikaj drugega, kar bi dalo nov zagon za razvoj v tem kraju. Tudi minister za gospodarstvo ima za to določene instrumentarje in orodja, da bi lahko zagotavljal to pomoč. Ne nazadnje, že večkrat sem ugotovil, za razvoj turističnih destinacij bi se lahko v večji meri odločali za tiste destinacije, ki niso v "top položaju", kar se tiče razvojnega nivoja. Lahko bi se investiralo denar in sredstva, pomoč, strokovna pomoč v turistične destinacije, ki imajo predispozicije, pa niso razvite. To bi lahko bilo zgornje Posočje, ki ga je sedaj prizadel potres. Zakon o skladnem regionalnem razvoju, tisto, o čemer smo veliko govorili, kako bomo zmanjševali razlike - tam so konkretne stvari navedene, ki smo jih premlevali v tem državnem zboru in bi jih lahko uporabili kot instrumentarij, kot orodje za to, da se zagotovi pomoč. Nekatere instrumente, ki jih pa vlada predlaga, bi jih pa lahko uvedli tudi čez dva ali tri mesece po resnem in dobrem razmisleku. In zato bodo nekateri ljudje, pa tudi mi med nami, razumeli ta papir kot predvolilni program. O.K., vlada se je odločila za predvolilno potezo, ampak treba pa je povedati, kaj pravzaprav je v tem tisto resnično bistvenega, da moramo ta moment sprejemati. Včasih pač ni, morda kdo od vas ali pa od občinstva ali državljanov želi primerjati Schrederjev pristop pa ministra Ropa pristop pri takšni nesreči. Torej v tem primeru se predlaga zakon, v tistem primeru, na osnovi instrumentov, ki jih ima država, ki jih ima za naravne nesreče pripravljene, tudi izvede in čim prej zagotovi pomoč v kakršnemkoli že smislu: materialnem nematerialnem, strokovnem, svetovalnem ali kaj podobnega. Torej, to je tisto, kar bi morali izvajati. Svet za razvoj Posočja - vse te državne institucije, ki so vključene v svet, in javne institucije in lokalne institucije niso opravile tistega dela, ki bi ga morale. In če gre zakon po enakih stopinjah, če ima enake okvire - potem, kje imamo garancije, da bo izvedba boljša? Kje imamo potem garancije, če se bodo v teh krogih izvajalcev pojavljale iste osebe? Kje imamo torej garancije? To so seveda vprašanja, ki zadevajo ob določeno stopnjo nezaupanja. V Novi Sloveniji bomo zakon podprli, da se ta stopnja nezaupanja zmanjša in da se čimprej izvede pomoč tam, kjer je potrebna. Smo pa pričakovali v okviru razprave večji posluh našim amandmajem. Tistim amandmajem, ki bi izboljšali tekst. Verjetno bi jih pripravili več, ampak za pripravo takšnih amandmajev bi potrebovali zagotovo več časa, to je interdisciplinarni zakon, ki posega vsaj na deset drugih področij, kot sem jih že navedel, in za takšno bi potrebovalitako kot zakonodajno-pravna služba več časa. Jaz vseeno oziroma v Novi Sloveniji razmišljamo, da bi vendar utegnil ta zakon pospešiti pomoč in olajšati stiske, v katere so padli državljani na zahodnem delu Slovenije, to je potresno območje in v zadnjih 30-ih letih so doživeli tri potresne nesreče in zato jim je zagotovo treba prisluhniti. Bomo pa morali v bodoče razmišljati tudi o drugih instrumentih razvoja, ki so znani v svetu da je za vse te naravne nesreče treba razviti sistem zavarovanj, sistem zavarovanj, ki dajejo res polno garancijo ljudem za izvedbo pomoči. Vsekakor pa ostaja na začetku te pomoči, na začetku intervencije, država in njeni organi. Hvala lepa.
Hvala, kolega Drobnič. Stališče poslanske skupine LDS bo predstavil kolega mag. Blaž Kavčič.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani predstavniki vlade! Poslanci in poslanke Liberalne demokracije Slovenije se v polni meri zavedamo situacije, v kateri so se znašli prebivalci Posočja ob potresu 12. julija letos. Ta situacija je še posebej težavna zato, ker so bili mnogi prebivalci že drugič ali celo tretjič izpostavljeni delovanju te naravne katastrofe, govorim o potresu leta 1976, leta 1998 in o potresu 12. julija 2004. To zaporedno delovanje naravnih sil je nedvomno imelo hude psihološke in socialne posledice, daje osnovo za stanje, ki je v posameznih primerih blizu apatiji, in na to stanje je seveda treba reagirati. Vseh težav, ki jih povzročijo naravne nesreče, se ne da reševati hitro in popolno. Možno pa je, in naloga te vlade je, da do neke mere, kolikor se največ da, omili posledice delovanja naravne katastrofe. Pri tem je seveda potrebna tudi analiza dosedanje obnove. Poslanciin poslanke Liberalne demokracije se ne strinjamo z nekimi pavšalnimi ocenami o popolni neprimernosti dosedanjih ukrepov, ampak menimo, da je bilo v dosedanji obnovi narejenega veliko dobrega. Da pa so bile ugotovljene tudi določene pomanjkljivosti, zato smo tudi podprli sklep odbora za infrastrukturo, da se pozitivne in negativne izkušnje dosedanje obnove temeljito proučijo do konca septembra in da se ti sklepi tudi upoštevajo pri nadaljevanju ukrepov. Seveda pa ne moremo čakati na analize, zato menimo, da je predlog vlade z dodelavo dosedanjih zakonskih rešitev v osnovi dober. Gre za situacijo, ki naj bi se soočila z objektivnim stanjem, ki kaže na približno tri in pol milijarde škode, povzročene samo s tem potresom. Ob tem se je seveda treba zavedati dejstva, da je že do sedaj bilo investiranih okrog dvanajst milijard tolarjev v obnovo Posočja in da grobe ocene ukrepov, ki jih sprejemamo za prihodnje, kažejo na dodatnih sedem milijard. Predlagane dodelave zakona o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju so dobre. Menimo, da bodo lahko delovale sinhrono z zakonom o odpravi posledic naravnih nesreč, ki je kot sistemski zakon bil sprejet lansko leto. Med rešitvami, ki se nam zdijo dobre, je tudi to, da so ob poskusu kar se da velikega obsega razreševanja problemov so prisotni tudi določeni signali, kot je na primer tisti, ki z delno povrnitvijo tudi stroškov premij za zavarovanja v tistih primerih, ko so ta zavarovanja bila vplačevana, torej, z delnim povračilom stroškov za te premije tudidaje vlada oziroma ta zakon signal, da je treba spodbujati razreševanje takih primerov v prihodnje v bistveno večji meri z naslonitvijo na take instrumente, kot so zavarovanja, tudi za primere potresov. Ob kratkoročnih ukrepih in dolgoročnih ukrepih, ki jih predvideva predlagani predlog zakona, se mi zdi pomembno opozoriti še na tiste dolgoročne rešitve, ki so sicer tudi prisotne v zakonodaji. Kot primer bi želel izpostaviti strategijo prostorskega razvoja Slovenije. Menimo v poslanskem klubu LDS, da je ena izmed pomembnih vsebinskih osnov za tudi boljše soočanje s posledicami in stanja v Posočju rešitev, ki je predlagana [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]v strategiji, in sicer boljše povezovanje severne Primorske z osrednjo Slovenijo preko demografsko in gospodarsko vitalnejših sosednjih območij. Menimo, da je to tista rešitev, ki bo lahko tudi dolgoročno v resnici prispevala k izboljšanju situacije v Posočju. V poslanskem klubu LDS bomo predlog zakona podprli.
Hvala, kolega Kavčič. Stališče poslanske skupine SDS bo predstavil kolega Janez Janša.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Tudi po našem mnenju je zakon, ki ga je pripravila vlada, solidna osnova. Veseli smo tudi hitre reakcije s strani vlade. Leta 1998 je trajalo več kot dva meseca, da je državni zbor sprejel zakon za sanacijo posledic potresa. Sedaj je reakcija bistveno hitrejša in to je seveda pohvalno. Vlada je v tem predlogu zakona upoštevala tudi več predlogov, ki smo jih dali v našem osnutku zakona, in tudi več predlogov občine Bovec, ki je sodelovala pri pripravi obeh predlogov. Tukaj velja z naše strani še posebej pohvaliti tudi ministra za finance dr. Mramorja, ki ga sicer danes ni tukaj, se je pa angažiral pri teh rešitvah in do tukaj je vse v redu in prav. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smatramo, da bi glede na to, da dopolnjujemo zakon, ki nosi naslov. "Zakon o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju", da predvsem tej drugi komponenti namenimo tisto pozornost, ki ji pač gre. Treba je vedeti, da govorimo o nekem specifičnem območju v Sloveniji, kjer se število prebivalstva drastično zmanjšuje v zadnjih desetletjih, kjer se prebivalstvo stara, kjer je malo novih vlaganj in pričetka novih dejavnosti, da gre za območje neposredno ob meji, da je to območje prometno bistveno bolje dostopno iz sosednje države in da je seveda to območje potresno ogroženo in da bo takšno ostalo tudi v prihodnje. Zaradi tega je nujno, da se v teh ukrepih, ki se sprejemajo, upošteva tudi drugi del naslova zakona, ki ga dopolnjujemo, se pravi, spodbujanje razvoja v Posočju. In tukaj smo naleteli na težave, ko smo hoteli na matičnem odboru zakon dopolniti v tem smislu. Nič ne bomo naredili s tem, da bomo pomagaliljudem, da obnovijo hiše, če ne bomo hkrati obnovili tudi volje do življenja v teh krajih, in ta je precej načeta. Po našem mnenju bi bilo treba v smislu spodbujanja razvoja že sedaj, čeprav je čez noč - se strinjam, nekatere ukrepe zelo težko pripraviti tako, da so pretehtani, da držijo in da ne "štrlijo" iz nekih sistemov, ampak nekatere je možno, in en od teh je to, da se dolgoročno ali vsaj v nekem srednjeročnem obdobju spodbuja dinamika gospodarske dejavnosti v Posočju. Mi smo predlagali tukaj rešitev, konkretno rešitev in sicer oprostitev davkov od dohodka pravnih oseb za pet let. Dobro bi bilo morda tudi za več, predlagali smo zaenkrat to oprostitev za pet let, kar bi seveda bil zelo konkreten ukrep, s katerim bi ne samo pomagali tem, ki zdaj opravljajo gospodarsko dejavnost na tem območju in morda razmišljajo, ali bi to še sploh počeli naprej, glede na te grožnje, ampak da bi privabili tudi nove. In to je nujno potrebno za to, da se trendi, ki sem jih prej naštel, obrnejo v pozitivno smer. Naslednja velika pomanjkljivost zakona, in tukaj ne vem, zakaj ima vlada slepo pego, je dejstvo, da vlada loči samo dve situaciji: stalno bivališče in vikendaše. Ne upošteva mnogih vmesnih situacij, ki so tukaj zelo pogoste. Dejstvo je namreč, da je tukaj ogromno objektov, v katerih ni stalno prijavljen nihče, ker so pač starši umrli, otroci so razseljeni po Sloveniji ali tudi po svetu, vzdržujejo te hiše oziroma ohranijo pri življenju tudi vso bližnjo krajino, vendar tam nimajo stalnega bivališča. In če ne bodo deležni nobene pomoči, tako kot je niso bili deležni ob zadnjem potresu, se večina teh najbrž ne bo odločila za obnovo, ampak za prodajo. In za relativno majhne zneske to seveda Italijanom ni težko prodati, in tega je veliko. Se pravi, so vmesne situacije, ki jih je treba upoštevati, so objekti, kjer ni nikogar s stalnim bivališčem, vendar pa so to objekti domačinov, ki zato, ker tam ni kruha, delajo za kruh drugje in drugje tudi živijo in so tukaj samo občasno. Ni pa rečeno, da se ne bi vrnili, seveda, če bi bila razvojna perspektiva boljša. Mi smo v zvezi s tem predlagali amandma, ki ne daje takšne ostre delitve. Možne bi bile tudi druge rešitve, vendar se je vlada postavila na stališče, ki je bilo tudi malo tako, arogantno povedano, češ, gre samo za dve situaciji, kdo bi se ukvarjal z vikendaši. Tisti, ki pozna Posočje, ve, da situacija tukaj ni črno-bela. V okviru teh ukrepov, ki bodo danes sprejeti, in v okviru ukrepov, ki jih ima na voljo sama vlada kot izvršilna oblast, je možno storiti še marsikaj, tudi v nadaljevanju. Zdaj, ko gre za samo prebivalstvo, bi jim mi toplo priporočali 100% olajšavo pri dohodnini za toliko časa, dokler se področje ne revitalizira. Sprejem drugih ukrepov za spodbujanje ustanavljanja novih malih in srednjih podjetij, razen tega, ki sem ga prej omenil in ki smo ga predlagali tudi v samem amandmaju, predlagamo vladi, da razmisli glede na to, da je pač očitno to območje, ki je potresno, in da ne vemo, ali bo nov potres drugo leto, čez pol leta, čez deset let, in da ni zaračunatina tisto na, kar so računali mnogi, ki so špekulirali ob zadnji obnovi, čez da od novega potresa ne bo toliko časa, da bo že vseeno, ali se bodo napake pokazale ali ne. Skratka, predlagamo vladi, da razmisli o subvencijah za protipotresna zavarovanja. Mislim, da je to v skupnem interesu, da bi bila to sredstva, majhna sredstva, ki bi bila zelo produktivno dolgoročno vložena, in da bi se na tem dalo nekaj narediti takoj. Prav tako predlagamo vladi oziroma tistim, ki bodo imeli spet v rokah škarje in platno,konkretnih ukrepov same obnove, da imajo absolutno prednost pri teh obnovitvenih delih lokalna podjetja in da se seveda ob tem zagotovi samo učinkovit zunanji nadzor. In opozarjamo na to - sicer je kolega Školč uspel spraviti čez odbor nek amandma in tudikolega Božič - da je eno od ključnih vprašanj revitalizacija tega področja vprašanje prometnic. Dokler bo iz notranjosti Slovenije to območje slabo dostopno, z italijanske strani pa zelo enostavno, potem bo v zvezi s tem vprašanjem odprto še marsikaj drugega, ne samo te stvari, o katerih sedaj govorimo. Mislim, da vsi ti ukrepi in vsa ta sredstva, ki bi se vložila - ne samo v popotresno obnovo, ampak predvsem v spodbujanje razvoja v Posočju -, predstavljajo tudi dobro naložbo. Posočje oziroma dolina reke Soče je po mnenju številnih tujih strokovnjakov najlepša alpska dolina v Evropi. Možnosti ekološkega turizma so tukaj ogromne, vstop Slovenije v Evropsko unijo odpira nove priložnosti, ne samo nevarnosti, o katerih sem posredno govoril prej, ampak tudi številne nove priložnosti in revitalizacija tega območja je naložba, ki ne predstavlja nekega stroška, kot se sedaj predstavlja, kaj bo država podarila temu območju, ampak je to naložba. Seveda pa je treba zadevo vzeti dolgoročno in jo tako tudi obravnavati. Zaradi tega bi veliko problemov, ki se jih tukaj dotikamo, obstajalo tudi, če potresa ne bi bilo. Ti trendi, o katerih sem prej govoril, so bili takšni, ne samo zaradi potresa, ampak tudi zaradi drugih okoliščin, in vprašanje razvoja in demografske ogroženosti na tem območju bi obstajala v vsakem primeru. Toliko o tem, kaj bi po našem mnenju bilo treba storiti v prihodnje. Sedaj, ko razpravljamo o popotresni obnovi po potresu 12. julija letos, se seveda ni možno izogniti tudi oceni popotresne obnove po letu 1998, po potresu leta 1998, za katero je bil sprejet zakon, ki ga danes dopolnjujemo. Kot je opozoril na odboru naš kolega Jože Tanko, bi bilo zelo normalno, da bi ob tem, ko pač vlada predlaga ta zakon, tudi strnjeno poročala o izvajanju zakona, ki ga sedaj dopolnjujemo. Vlada mora biti sposobna v enem dnevu poročati o izvajanju kateregakoli zakona. Izvršilna oblast je namreč tako organizirana, da za vsak zakon obstaja nek sektor, nek oddelek v državni upravi, ki nad tem bedi, in je pač to treba samo potegniti skupaj. Del teh podatkov smo sicer slišali v uvodnih nastopih predstavnikov vlade, vendar to ni bilo neko celovito poročilo, na podlagi katerega bi lahko dejansko tehtali, v kolikšni meri je bil zakon izpolnjen in v kolikšni meri je ta popotresna obnova uspela, še posebej pa ne, koliko je bil realiziran ta drugi del zakona, ki govori o spodbujanju razvoja v Posočju. Vlada predlaga v tej noveli zakona, ki jo danes obravnavamo, ukinitev sveta za razvoj Posočja. Mi smo včeraj zahtevali oziroma prosili vlado, da nam pošlje zapisnike tega organa, to je bil organ, ki je bil ustanovljen za to, da koordinira popotresno obnovo in tudi ukrepe za spodbujanje razvoja. Ta organ se je sestajal v prvem obdobju po uveljavitvi zakona, dočim v zadnjih letih po naših podatkih sej praktično ni bilo. Ko smo včeraj spraševali na občini Bovec, kdaj je bila zadnja seja tega sveta, ker vsaka občina ima dva predstavnika v tem svetu, niso znali povedati niti za eno sejo v tem mandatu od zadnjih lokalnih volitev. Včeraj je prejšnji minister za okolje in prostor dejal, da naj bi naloge tega sveta prevzel nek drugi organ - razvojna agencija po nekem drugem zakonu -, ampak to je bolj izgovor, kajti ta del zakona o popotresni obnovi in razvoju Posočja, ki ga danes spreminjamo v tem trenutku še vedno velja. Ta svet obstaja, je pač legalen in legitimen organ in bi predsednik tega sveta, ki je po funkciji minister za okolje in prostor, moral tudi v funkciji predsednika tega organa pač podati neko poročilo. Ni možno pristati na to, dazato, ker je nekdo pozabil na to funkcijo, ker ni koordiniral popotresne obnove in tudi ne spodbujanja razvoja, sedaj zadevo rešiti tako, da predlaga v tej noveli zakona, tako mimogrede, da se ta svet ukine. Če ga bomo danes ukinili, potem zahtevamo poročilo o tem, kako se je ta koordinativna funkcija izvajala do danes, do tistega trenutka, dokler ta organ v skladu z zakonom obstaja. Prepričani smo, da bi marsikatera pomanjkljivost, o kateri se je v zadnjih dneh veliko govorilo, bila mnogo manjša ali pa jesploh ne bi bilo, če bi ta koordinativna funkcija dejansko obstajala. V tem svetu so predstavniki polovice vladnih resorjev, predstavniki vseh občin in veliko teh pripomb, ki so jih predstavniki lokalnih skupnosti predvsem dajali na popotresno obnovo po zakonu iz leta 1998, bi lahko dali na sejah tega sveta in bi se stvari sproti razčistile, če bi nekdo to koordinativno vlogo vršil in če bi ljudje imeli možnost, da tam te pripombe povedo. Če vlada trdi, da je to vlogo vršil nekdo drug, neka druga agencija,potem, prosim, postrezite nam s poročilom te agencije. To, da je nekdo drug delal, naj bi delal, pa ni delal, ni odgovor. Se pravi, bilo bi povsem normalno, da danes parlament vztraja na tem, da vlada ob tem, ko predlaga spremembo zakona, tudi poroča o tem, kako se je zakon doslej izvajal. Vendar mi na tem ne bomo vztrajali, glede na to, da je v tem trenutku najbrž res prioritetno, kako rešiti čim prej in čimbolj učinkovito tisto, kar se pač rešiti da v tem kratkem času po tem zadnjem potresu. V zvezi s poročanjem morda samo še to, da je zelo indikativno, kako je na matičnem delovnem telesu minister, ki je odgovoren za popotresno obnovo, na vse kriplje branil predlog, da vlada ne poroča do konca tega mandata. Mi smo predlagali, da vendar, če do danes to ni sposobna, napiše poročilo v 30-ih dneh. To bi vsaka normalna vlada morala biti sposobna. Ampak potem so poslanci vladne koalicije predlagali tri mesece, se pravi, globoko v čas po naslednjih volitvah in gospod minister je potem dal konstruktiven kompromis do konca septembra, se pravi, da bo parlament imel še en dan časa, da to obravnava pred naslednjimi volitvami, najbrž na sam volilni molk. Če bi bilo vse v redu s popotresno obnovo, potem se minister ne bi bal tega poročila poslati v državni zbor tudi v predvolilnem času, ker bi se lahko pohvalil s tem, kako je bil uspešen. Ne vem, zakaj bi se tega bal, saj bi mu to samo koristilo. Se pravi, minister se boji razprave o tem poročilu, o izvajanju zakona, zato je predlagal rok, ki onemogoča to razpravo. Če kdo rabi še kakšen močnejši argument za to, da posumi v to, da nekaj ni bili v redu s to obnovo, potem ne vem, kaj se še lahko da kot argument. No, v teh dneh, ko smo se veliko pogovarjali s prizadetimi na tem območju, je prišlo na dan ogromno pripomb, ki so tudi v prejšnjih letih občasno pojavljale v medijih, ampak nekako niso dobile odziva. Po mojem mnenju tudi zato, ker ta svet za koordinacijo razvoja in popotresne obnove ni deloval in ljudje niso imeli oziroma predstavniki lokalnih skupnosti niso imeli praktično mesta, kjer bi te stvari povedali in zahtevali drugačno ravnanje. Ampak iz teh pripomb na popotresno obnovo, ki jih bom navedel zato, da se pač v nadaljevanju izognemo podobnim napakam, je možno strniti štiri, pet-nekih ponavljajočih se z več mest - pripomb, ki ne morejo biti slučajne. Če bi pač to govoril samo eden od prizadetih, je to eno, če je pač to nekaj, kar mislijo vsi, ki so bili deležni te popotresne obnove, da je problem, potem je to najbrž resen problem, če se podpisuje celo peticija. Če tisti, ki so jo sestavili, nekako ne upajo niti javno nastopiti, pomeni, da mora biti tukaj hudo narobe oziroma da se nekdo boji posledic. No, katere so glavne pripombe? Največkrat slišana pripomba je, da je preveč denarja za popotresno obnovo po potresu leta 1998 pobrala predraga administracija. Tudi iz teh skopih podatkov, ki smo jih slišali od predstavnikov vlade na matičnem delovnem telesu in tukaj, je možno potegniti podoben zaključek. Preveč denarja je pobrala administracija. Tukaj je ministrstvo za okolje in prostor po uveljavitvi tega zakona leta 1998 brez javnega razpisa enostavno podelilo podjetju Projekt iz Nove Gorice status državne tehnične pisarne. In mnogi izvajalci, ki so bili že prej vezani na to privatno podjetje, so pač tako lažje prihajali do različnih koncesij. In če se do različnih koncesij pride po lažji poti, potem so tudi rezultati običajno bolj ohlapni. Naslednja pripomba, ki jo je slišati, praktično iz vseh koncev, je, da so bili projekti predragi. Tukaj ljudje natančno vedo, koliko se plača za gradbene projekte, če je nekdo sam delal v privatni režiji hišo. Da so tam stroški 600.000, 700.000, tukaj pa so bili stroški teh projektov preko milijonov, ponekod tudi bistveno več. Se pravi, ni bilo nobene racionalizacije zato, ker smoimeli to državno tehnično pisano, ker se je delalo na enem mestu, ampak je bilo zaradi tega kvečjemu dražje. Potem naslednja pripomba, ki se je izkazala za zelo smiselno oziroma umestno je, da se je mnogokrat brez nekega tehtnega strokovnega argumenta vztrajalo na adaptacijah starih hiš, poškodovanih v potresu, namesto na novogradnjah, kot so želeli lastniki oziroma domačini. In da je bilo rečeno, pač treba je iti v adaptacijo, če ne greste v adaptacijo in se odločite za novogradnjo, pač ne bo državne pomoči. Projekti za adaptacijo so bili v glavnem dražji kot pa za novogradnjo, mislim na dokumentacijo in vse ostalo, ker se je dalo pač to tudi lažje skriti oziroma utemeljiti in to je bil verjetno tudi motiv, da se je vztrajalo na tem. Da je bilo to v številnih primerih neupravičeno, lahko vidi vsak, ki se sedaj sprehodi po Čezsoči ali Bovcu in vidi posledice zadnjega potresa. Potem je med ljudmi slišati veliko očitkov o klientelizmu in tudi korupciji na relacijah ministrstva - državna tehnična pisarna - posamični izvajalci. Zelo konkretni primeri so, ne bom jih navajal tukaj. Mislim, da je to čas takrat, ko bo poročilo. Deloma so o tem pisali tudi mediji. Vse to pa je ustvarilo neko ozračje nezaupanja do tistih, ki so popotresno obnovo vodili po potresu leta 1998 in svetujem vladi, da razmisli, ali je možno v takšnem ozračju z istimi ljudmi voditi tudi popotresno obnovo po potresu 12. julija. Mi to močno odsvetujemo. Če kaj, potem mora biti tukaj neko zaupanje, ljudje morajo verjeti tistim, ki jim sedaj pomagajo, ne pa, da so to isti, na katere so naslovili že na stotine očitkov, pa se ni nič zgodilo, v glavnem tudi niso dobili odgovora. Tako je pač, mi nimamo možnosti, da tukaj kakorkoli vplivamo na vladna stališča ali ravnanja, ampak celo odsvetujemo, da se gre naprej s popolnoma isto ekipo, ta med ljudje ne uživa zaupanja. Ampak kot rečeno, konkretnosti o tem, ki so zelo zanimive, verjetno sodijo na tisto sejo - upajmo, da še v tem mandatu - upajmo, da si bo minister premislil in da bodo vladni poslanci tudi ocenili, da bi bilo smiselno o poročilu o popotresni obnovi in teh razvojnih aktivnosti po letu 1998 razpravljati še pred volitvam. Če je bila stvar tako uspešna, kot pravi vlada, potem res ne vidim razlogov, da se tega bojite. In takrat bi morali odpreti tudi te napake; zato pač, da se ne ponovijo - po našem mnenju. Danes pa apeliram na vse, da skušamo dati težišče tudi na tem drugem delu zakona, ki govori o razvojnih perspektivah Posočja. Apeliram na vse, da podprete naše amandmaje, ki jih bomo ponovili, nekateri, ki na odboru niso bili sprejeti zaradi takšnih ali drugačnih zadržkov, nekateri ključni tudi zaradi tega, ker je prevladala miselnost, ki nima nobene zveze z naslovom tega zakona. Še enkrat ponavljam, zakon, ki ga sedaj dopolnjujemo, ne govorisamo o popotresni obnovi objektov in o porušenih hišah, ampak govori tudi o razvojni perspektivi Posočja. Eden naših ključnih amandmajev je bil zavrnjen, češ da nima povsem neposredne zveze s popotresno sanacijo. Res je nima, ima pa velikansko zvezo z razvojno perspektivo tega območja! In cilj te države mora biti ne to, da pač obnovi nekaj hiš, ki bodo ostale prazne, ampak da se obnovi življenje na tem območju. In s tega vidika, kot že rečeno, se mi zdi, da če bo pristop pameten, to ne bo strošek za državo ampak bo to dobra naložba v del Slovenije, ki ima izjemne razvojne možnosti zaradi naravnih lepot. Hvala lepa.
Hvala, kolega Janša. Besedo ima kolega Miran Potrč, ki bo predstavil stališča poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov.
Gospod predsednik, gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi! Slovenija ima na žalost zemljepisno lego, zaradi katere se v njej vsake toliko časa pojavljajo različne elementarne nesreče: od toče, poplave, suše in na žalost tudi potresov. Mislim pa, da kljub temu lahko rečemo, da je morda prav zaradi tega že dolga leta, upam trditi tudi desetletja, v Sloveniji razvita kultura medsebojne solidarnosti ob elementarnih nesrečah in pripravljenost ljudi, pa tudi vlade in oblasti, da kar se da učinkovito pomaga pri odpravljanju posledic elementarnih nesreč in hkrati prispeva k temu, da bi odprava posledic elementarnih nesreč imela tudi ustrezne razvojne možnosti in cilje. Razprava in odločanje o tem mnogokrat ni enostavno, zaradi tega, ker se je treba odločati relativno naglo, ker so mnogokrat različni pogledi - kdaj pa kdaj tudi prevelike ambicije izven okvira možnosti, ki realno obstoje - ne zaradi nepripravljenost, ampak ker določena sorazmerja med posameznimi vrstamielementarnih nesreč, pa tudi med posameznimi oblikami pomoči morajo obstojati, da bi bila pravična tudi, ko gre za elementarne nesreče, pa tudi zaradi nekaterih izkušenj, ki jih imamo v preteklosti, niso vedno najbolj ugodne za edino sprejemljive rešitve.Ne bom rekel v zadnjih 14 dneh prvi in najbolj pametno, ampak prav gotovo velja v primeru elementarnih nesreč res slovenski pregovor, kdor hitro da, dvakrat da. In velja tudi, da je prav ocenjevati vse slabosti, ki smo jih imeli pri dosedanjih odločitvah,vendar ni prav, da prepotenciramo te slabosti zato, da bi zmanjšali pomen odločitev, ki jih sprejemamo za odpravljanje teh nesreč. Zaradi tega se mi zdi, da tudi na današnji seji je prav in dober poudarek, da želimo vse politične stranke ta problem reševati. Ni prav in upam, da ne bo prepogosto izrečeno, da katerakoli od strank, pa tudi ne vlada, to dela zaradi volitev, ker nismo mi izbirali nesrečo, nesreča je na žalost prišla in prav je, da poskušamo pri njej reševati. Razen tega so tudi stranke nekaterepristopile k temu, najbrž ne zaradi volitev, ampak zaradi želje, da se problemi rešujejo, in mislim, da je prav, da poskušamo skupaj pomagati in prispevati k temu, da se odločitve sprejmemo. Vse slabosti, ki so mnogokrat zelo upravičeno na njih opozarja, pa da se obravnavajo tudi kasneje. V Združeni listi socialnih demokratov predlog zakona, tako kot smo ga oblikovali na matičnem delovnem telesu, podpiramo, mislimo, da ima nekaj značilnosti, zaradi katerih ga je vredno podpreti. Prvič, da priznava, da ne morejo nositi dodatnega bremena tisti lastniki stanovanjskih hiš, ki so bili poškodovani dvakrat, posebej v potresu 1998 in letos, ob tem, če so izpolnjevali obveznosti, ki so jih imeli za sanacijo v letu 1998, in torej s tem posredno priznavamo, da ni nujno, da so bile vse odločitve, ki so bile takrat sprejete, tudi najbolj idealne in najboljše. Mislimo, da so koristne vse poenostavitve postopka, ki so prav povezane s tem, da se bo lažje odločiti po pametnih odločitvah. Mislim, da ni res, da vse usmerjamo zgolj samo v reševanje stanovanjskih vprašanj, čeprav je v tej smeri precej predlogov, tudi za znižanje davčnih bremen, za znižanje obveznosti iz že doslej najetih kreditov, iz dodatnih možnosti, donacij in podobno, ampak da poskušamo storiti precej tudiza razvojno sanacijo Posočja. Mislim, da je ministrica Zdenka Kovač nekaj elementov dosedanje aktivnosti na tem področju v zvezi z zakonom povedala, prepričan sem, da skoraj dve in pol milijardi oziroma točno dve milijardi 450 milijonov dodatnih sredstev za razvojno pomoč v naslednjih nekaj letih ni zanemarljiva vsota. Mislim, da dejstvo, da se v delujočih družbah zagotovi, da niso obvezne plačevati akontacij davkov, so prva poteza, najnujnejša, o mnogih drugih je prav še v bodoče razmišljati, da ne govorimo o tem, da dodatni amandmaji, ki so bili sprejeti in ki zagotavlja dodatnih 5 milijard najmanj sredstev za reševanje boljše prometne povezanosti Posočja - pet je že bilo, pet dodatno - s Slovenijo kaže na to, da želimo razvojno razmišljati. Menimo torej, da so podlage, da z optimizmom gledamo na pripravljen zakon, menim pa, da imajo prav vsi tisti, ki pravijo, da bi ga morali sproti ocenjevati, in da ni nujno, da ne bi bilo mogoče po boljšem premisleku - ker tukaj gre le za res naglo odločitev tako v vladi kot tudi pri nas v državnem zboru - potrebne bile še kakšne dopolnitve. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov ga bomo z veseljem podprli, ker menimo, da ob stiskah, ob škodi, ki je bila povzročena, pomeni pomoč ljudem v Posočju. Hvala lepa.
Hvala, kolega Potrč. Besedo ima sedaj kolega Ivan Božič, ki bo predstavil stališče poslanske skupine SLS.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod minister, člani vlade, kolegice, kolegi. Spet govorimo v tej dvorani o zakonu o popotresni obnovi in razvoju v Posočju; in to je žalostno. Žalostno je, da vedno govorimo oziroma že tretjič v tej dvorani o gornjem Posočju, ki je z naravnimi nesrečami zelo zelo prizadeto. Poskušal bom predstaviti naše mnenje tako, kot gleda na vsa ta dogajanja povprečna družina, recimo, v Čezsoči. 1915. leta so se morali odseliti, ker je bila tam I. svetovna vojna oziroma fronta, hiše so bile porušene. Ko so se vrnili, so bile popravljene in po vojni je nekaj let, 15 let - od 1949 do 1960, 1965 - trajalo, da se zopet ni dajalo nič denarja za obnovo hiš, ker se je tam mislilo zgraditi akumulacijsko jezero. Pri tem ne upoštevam potreb 1917. leta, kajti takrat je bil v gornjem Posočju zelo močan potres, o katerem pa nimamo veliko podatkov. Potres se je zgodil 1976 leta, potres 1998. leta in potres 2004. leta. V ne 90-ih letih štirikrat podrte hiše; vsakih 22 let in pol. Ali se vi in sam predstavljate, kaj to pomeni vsakih 22let popraviti hišo, saj nimate možnosti, da bi kaj drugega naredili. Pri vsem tem je še velik sneg leta 1952, veliko hiš se je podrlo pod 2 metra in pol do tri metre in pol visokim snegom, in plaz Stovže v Logu pod Mangartom. Res, šiba božja v gornjem Posočju, vsake toliko časa gre vse narobe. Kadar tako razmišlja povprečen lastnik hiše v gornjem Posočju bo rekel, popravil sem hišo oziroma oče jo je popravil po I. svetovni vojni, nisem je mogel dolge leta zaradi akumulacijskega jezera, ko sem jo lahko popravil, sem jo, potem je 1976 leta prišel potres, ko sem zopet nekaj popravil. 1998. leta so mi rekli v državnotehnični pisarni, da nismo nič dobrega naredili, da se ne znamo odločiti in nismo dobro delali. Montažnega objekta mi niso dovolili, ampak moral sem sprejeti to, kar mi je država ukazala, da moram narediti. In podpisati, da bom kredite, ki so mi jih izračunali, tudi plačeval. In prišel je potres 2004 - se zopet ne znamo odločiti, kaj bomo naredili. Kajti govoriti, da mora človek obnoviti potreseno hišo ponovno, je najbrž malo zgrešeno - štirikrat jo je že naredil. Montažne še zmeraj skorajda ne dovolimo, čeravno s tem predlogom zakona je ta možnost dana. In mislim, da je to najboljša rešitev, ki jo imamo sploh. Ne moremo pa se v poslanski skupini strinjati, da bo ta človek, ta družina, ki je trikrat, štirikrat popravila hišo, zadnjič po navodilih države, prevzela obveznosti plačila, dobila sedaj po tem zakonu, obnovljeno hišo in bo odplačevala kredite, ki jih je imela zaradi potresa leta 1998. Nezdi se nam prav, kajti te ljudi smo 1998. leta zapeljali. Rekli smo jim, zgradili vam bomo hišo, ki bo zdržala eno stopnjo močnejši potres, kot je bil 1998. leta. Ni dobro. Pri tem bi rad posebej poudaril: zadnjih 60 let govorimo o gornjem Posočju in o Trenti. Govorili smo tudi o Trentarjih, danes ne moremo več govoriti, ker jih ni. Ali se bo zgodilo to tudi z Bovčani? Če je res podatek, ki sem ga dobil, da se jeseni v občini Bovec vpiše samo 14 otrok v prvi razred osnovne šole, gospe in gospodje, tu, v tej dvorani odločamo, kakšen bo razvoj! In ne očitati denarja, ki gre v gornje Posočje. O kritiki dosedanje obnove v letu 1998 bomo malo več rekli jeseni, ko dobimo poročilo ministrstva, ampak ne poročila, kaj je bilo narejeno, ampak kaj je s temi objekti in tudi vzrok, če so se poškodovali v potresu 12. julija letos. In mislim, da se bodo vlada in predsednik in minister za okolje in prostor zavzeli, da bomo izvedeli resnico, kaj je bilo narobe, da so taki objekti komaj kaj zdržali. Pri tem bi rad poudaril še nekaj. Prepogosto govorimo samo o ministrstvu za okolje in prostor, ki je vršilo obnovo. Kje pa so ljudje iz civilne samoiniciative, krajinarji in arhitekti, ki so trmasto vztrajali na principu bovške hiše? Če ta hiša treh potresov ni zdržala, je ne smemo več graditi. In zakaj ne postaviti montažnih objektov? Zakaj ne pločevine na strehe, ampak dajemo tone in tone opeke za streho? Mi predpisujemo take neumnosti! Vprašanje je zmeraj in postavljalo se bo samo to, kako dolgo bodo ljudje še tu vztrajali? Kako dolgo bodo prenašali na ta način obnovo po vsakem potresu, po naravnih nesrečah? In pri tem seveda pridemo do tega, kar sem na odboru za infrastrukturo govoril in povedal, pa tudi pred tremi leti in ko smo sprejemali zadnji zakon, nepošteno obračunan TOM v času moratorija. Ljudje, ki so vzeli kredite, jim je bil zaračunan TOM za prvo leto, prištet h glavnici, in glavnica za drugo leto se je povečala zopet za TOM in na ta način smo dobili več kot 20% višjo obveznost vračila kredita. Ni bilo dobro in ni dobro. Na žalost, moj amandma glede tega ni bil sprejet. V obravnavi prejšnjega zakona sem sam vložil podoben amandma, kot ga je Slovenska demokratka stranka k 16. členu. Namreč, v državi Republiki Sloveniji se zelo motimo, ko nočemo čim prej sprejeti zakona o obdavčitvi premoženja in pa usmerjanje razvoja z različno obdavčitvijo. Lepo vas prosim, nekdo ki dela v Čezsoči, kot sem že poprej imenoval - enako obdavčen kot nekdo v Ljubljani! Ko govorimo o razvoju - demografski zakon pred leti sem pogosto kritiziral, kajti ali bomo imeli vodovod, asfalt, kanalizacijo, elektriko in da bomo nato imeli šele otroke, to je malo dolga pot. V mestih imajo družine že vse to, a otrok vseeno ni. In tudi pri tem zakonu glejmo samo na ljudi, kajti ko bodo zadnji Bovčani odšli, potem Bovca ne bo več, vsaj takega kot je bil in kot si ga jaz sam predstavljam. Hvala lepa.
Hvala, kolega Božič. In stališče poslanske skupine DeSUS bo še predstavil kolega Lenko.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister, državni sekretar, kolegice in kolegi poslanci! V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev bomo podprli predlagane spremembe in dopolnitve zakona o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju. Strinjamo se namreč z vladno obrazložitvijo, da so posledice naravne nesreče tako obsežne in hude, da je treba prizadetim na območju nuditi vso potrebno državno pomoč, in sicer takojšnjo, nato pa še srednjeročno. Z zadovoljstvom ugotavljamo, da se je naša vlada tokrat zelo hitro odzvala ter pripravila ustrezen predlog zakona, ki bo prizadetim omogočil čimprejšnjo sanacijo njihovih domov. V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev se nismo mogli v celoti seznaniti s predlogom zakona, saj za to nismo imeli dovolj časa, predlog zakona smo namreč dobili danes zjutraj, vendar pa nam kljub temu predlagane rešitve na prvi pogled kažejo, da se je vlada odločila, da bo celoten postopek debirokratizirala in da bo pri soodločanju dala večjo težo tako lokalni skupnosti kot tudi prizadetim občanom. Strinjamo se tudi z rešitvami, ki predvidevajo odpise finančnih obveznosti, ki so nastale iz prejšnje neustrezne sanacije objektov, ki so bili v tem potresu ponovno poškodovani. Prav tako podpiramo predlog, ki omogoča, da država financira nadomestno gradnjo objektov v svoje breme, če so bili ti objekti tako poškodovani, da ne pride v poštev njihova sanacija. Strinjamo se s poenostavitvijo postopkov za pridobivanje lokacijskih dovoljenj in drugih dokumentov, povezanih z njimi. Bojimo pa se, da bi lahko nedorečenost posameznih rešitev morda povzročila kasnejše nejasnosti, zato menimo, da bi morali določila predloga zakona, ki ureja to področje, natančneje precizirati. Z zadovoljstvom odobravamo, da se bodo denarne donacije prednostno namenile družinam s šolajočimi otroci in socialno ogroženimi upravičencem. Prav tako podpiramo tiste predloge zakona, ki določajo, da se sredstva državne pomoči uporabijo za sanacijo poslovne škode, nastale pravnim osebam in samostojnim podjetnikom. Ob koncu bi radi poudarili, da je dobra tudi rešitev, s katero se definira ukrepe davčne politike v zvezi z navedenim predlogom zakona, saj se bo lahko le na ta način stimuliralo gospodarske družbe in zavode, da bodo dala sredstva prizadetim za odpravo posledic potresa. V vrsti dosedanjih zakonov, s katerimi smo sanirali različne naravne nesreče, je bilo to področje daleč nedorečeno. S predlagano rešitvijo pa se odpira nov način davčnega reševanja prispevkov organizacij za nadomestitev škode prizadetim osebam. Kot smo že omenili, bomo v poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev podprli navedeni predlog zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo stališča poslanskih skupin. Sedaj bomo prešli na drugo obravnavo, to je na razpravo o posameznih amandmajih in členih dopolnjenega predloga zakona. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22.7.2004 oziroma pregleda, ki ga ravnokar dobivate na klop. V razpravo dajem najprej 1. člen in amandma poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije k temu členu. Izvolite. Gospod Siniša Germovšek izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki vlade. Na žalost si bom prvi dan zapomnil po velikem razočaranju, ki ga prinaša ta predlog. K sreči, da ravno ta amandma bo mogoče to razočaranje nekoliko zmanjšal, vendar ta amandma je bil nujen po razpravi na odboru, kaže pa seveda, da je s predlogom vlade marsikaj hudo narobe. Ta zbor pravzaprav sprejema četrti popravek tega zakona in vedno na podlagi, ki ne ustreza dejstvom in zaradi tega so potem vsi ti popravki zakona zgrešili cilje. Namreč, kaj je vlada predlagala? Vlada je predlagala 100% pomoč za tiste objekte, ki so ponovno poškodovani, in kar seveda javnost, pa marsikdo med vami, kolegi, ne veste, da 100% pomoč za S projekt pomeni le podaljšanje tretje gradbene faze, to pa pomeni statična obnova objekta ali v novogradnji pač pride do tretje faze z ometi zunaj; vse, kar je notri, pa mora narediti oškodovanec sam. In zdaj bo ponovno. Namreč, ti objekti ki so ponovno poškodovani, so nad S, se pravi, to pa pomeni - če preprosto povem za razumevanje - vso keramiko, vse instalacije, parket ali kar je pač imel, vseto je seveda za dokončanje plačal sam in zdaj zaradi slabe obnove ima to sesuto in, se pravi, bo ponovno plačal. Ob tem pa seveda vlada ni predlagala, da tekoče obveznosti, ki mu tečejo za sesuto bajto, da bi kakorkoli resno reprogramirala ali pa vsaj za čas gradnje zaustavila. Kaj se bo zgodilo? Namreč, naslednja položnica bo ravno tako prišla za plačilo sesutega objekta, ker seveda vlada ni zmogla toliko presoje, da bi vsaj te obveznosti zdaj zamrznila - pa ne tako kot leta 1998, ko so obresti povzročilenekaj sto milijonov dodatnih obremenitev za prizadete v tem potresu -, ampak z zelo všečno promocijo 100% bomo pomagali. To, verjemite, da je pri naših ljudeh zvenelo zelo optimistično. Slišati cenjenega predsednika vlade, da bo vlada 100% pomagala je vsekakor ne samo optimistično, ampak je ljudem pomenilo olajšavo. Vendar, seveda, zdaj ko bomo povedali, da 100% pomeni za S projekt, vi, če tega ne razumete, ljudje pa to razumejo zelo hudo. In zaradi tega, hvala bogu, če bo ta amandma sprejet, vendar, ker ta amandma, ki ga je po razpravi, ko sem zahteval deciden odgovor, kaj pomeni "stoodstotno", vložila poslanska skupina LDS, je pravi. Je pravi! Ampak! Glede na to, da je vlada v bistvu celoten ta predlog sprememb tako pozicionirala. V bistvu, kolegice in kolegi, ta predlog sprememb zajema samo poškodovane objekte, samo in zgolj poškodovane objekte. In bomo imeli zdaj dve vrsti [[...]]Vi ste slišali; 170 objektov je poškodovanih - ja, na novo. Na novo! Če ne, "suma sumarum" je doslej, ko niso še vsega pregledali,800 objektov poškodovanih in od tega 150 izseljenih. Se pravi, mi govorimo o spremembah samo za ponovno poškodovane objekte. In bomo imeli seveda dve vrsti občanov: občane, ki imajo po novem poškodovane objekte in seveda zaslužijo poseben tretma, ker ponovno spet iti v begunstvo, kot mi rečemo, v drvarnico ali pa na začasno namestitev, spet sem vse izgubil, zato ker ti je nekdo odredil take vrste obnovo in nisi imel možnosti izbirati novogradnjo, če je tako odredila državna tehnična pisarna. Nove gradnje pa so praviloma večinoma zelo dobro zdržale, tudi tako imenovani zelo hudi potres. Jaz sem ga doživel in je bil zelo hud in hujši kot leta 1998. Ampak, kot rečeno, novogradnje so zdržale, z manjšimi poškodbami, ki so to, kar je praviloma pričakovano, ker objekta ne moreš tako narediti, da ne bi neka majhna kozmetična poškodba prišla. Ob tem moram opozoriti, da pravzaprav ljudje bodo zelo ogorčeni; bodo presenečeni, kako je to mogoče, da pravzaprav vse ostaja isto - za tiste, ki so na novo. Se pravi, ostajajoisti dragi projekti, ostajajo iste predrage cene za gradnjo, ostajajo iste mukotrpne procedure. Zakaj ne birokratske postopke tudi za te skrajšati in olajšati? Ne, to ostane isto, kot je prej po prejšnjem zakonu, se pravi, ostaja isti način obnove. Se pravi, verjetno ne bo armiranega betona. Isti način in ostaja ista posadka, ki bo vodila to obnovo za te nanovo sesute. In to je tisto, kar verjemite, da bo ljudi najprej presenetilo, zagotovo pa tudi potem ogorčilo. Sam sem zaskrbljen! Zakaj tako? Zakaj tako? Ali res ti ljudje niso bili že dovolj kaznovani s temi nesrečami, da jih potem vedno znova dodatno kaznujemo z neprimerno obnovo v smislu obremenitev in v smislu negotovosti, kaj bo ta obnova prinesla? Zato bi tu k temu amandmaju zaključili, imam pa pripombo, da ugotovimo, da spet gre za določeno vrsto dezinformacij in zavajanje. Določene stvari so pravzaprav pesek v oči in je nekoliko neresno računati, da tam v tistem koncu smo sami ljudje nerazsodni, ki ne znamo šteti do pet. Zato vas tudi opozarjam na posledice, ki jih bo pripeljala ta sprememba, ki, kot rečeno, se osredotoča samo na ponovno poškodovane objekte, ki pa so verjetno poškodovani tudi zaradi neuspešne sanacije. Hvala.
Hvala lepa. Dovolite. Poslanska skupina LDS je svoj amandma popravila. Popravila v določenem delu. Na klopi tega popravka še nimate. Da bo seveda razprava kvalitetna in dokler ne dobite tega amandmaja na klop, dovolite, da tega, popravljenega, preberem, da bo razprava tekla [[...]]K 1. členu.Razprava je odprta k 1. členu. Vložen je torej amandma poslanskega kluba LDS. Ista poslanska skupina je ta amandma popravila. Ima možnost v skladu s poslovnikom, dokler teče razprava, popraviti, spremeniti ali umakniti amandma. Amandma je popravljen, ampak na klopi ga še nimate, zato dovolite, da popravljenega preberem. Za prvim odstavkom novega 3.a člen se doda novi drugi odstavek, ki se glasi: "Ne glede na določbe tega zakona v zvezi z obsegom popotresne obnove posameznega objekta vključuje povečan obsegpopotresne obnove ali ponovna popotresna obnova stanovanjskega objekta iz prejšnjega odstavka tudi obnovo talnih in stenskih oblog, stavbnega pohištva ter električnih, vodovodnih, ogrevalnih in kanalizacijskih inštalacij. Obrazložitev. Posledice novega potresa se nanašajo tudi na poškodbe gradbene opreme objekta, tako da bi stroški popotresne obnove v preveliki meri obremenili oškodovance, ki so prav ta za obseg poškodb prispevali svoja lastna sredstva." Tako da, če ste ugotovili v primerjavi, v tem zadnjem delu je dopolnjen - vsaj mislim, da bo hitro - ta amandma tudi na klopi. K besedi se je priglasil gospod minister. Gospod Kopač, izvolite.
Hvala za besedo. Vlada ta amandma podpira. Rad pa bi rekel oziroma demantiral gospoda Germovška. Vsi postopki, ki jih predvideva novela tega zakona - in so skrajšani in razumel sem, da so mu všeč - bodo seveda veljali tako za tiste, ki odpravljajo posledice škode in so že bili poškodovani v letu 1998, kot tudi za tiste; katerih objekti so bili prvič poškodovani v letu 2004.
Hvala lepa. Gospod Kremžar, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom podprl ta dopolnjen amandma, tako kot ste ga predsedujoča prebrali, in sicer ravno zaradi tega, ker dopolnjuje nekaj, kar je dejansko verjetno manjkalo, in to je to, o čemer je kolega Germovšek ravnokar govoril. Mislim, da je s tem zadeva dopolnjena, izpopolnjena in da dejansko v bistvu na nek način maksimira to pomoč, ki jo bodo ljudje dobili. In zaradi tega s tem dodatnim amandmajem je ta zadeva sedaj, vsaj kar mene zadeva, tako kot jaz vidim, dovolj dobro urejena. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala, za besedo. Minister je zelo na hitro odgovoril, da enostavno ta popravek amandmaja govori o vsem: govori o tistih, ki so utrpeli potres leta 1998 in seveda 2004, in o tistih, ki so ga utrpeli samo letos. Če je temu res tako, potem je to bistvena noviteta in bistveno boljša rešitev, ko je bila do sedaj. Če pa temu ni tako je pa takšna rešitev, da bi bila diskriminatorna do tistih, ki so utrpeli potres samo letos, in da bi morali čakati še na ponovni potres, da bi imeli isti tretma kot tisti občani tega Posočja, ki so utrpeli že leta 1998, bi bilo pa sramotno za to državo. Zato bi, res želel, glede na to, kar je tudi kolega Germovšek trenutno povedal, da je tukaj jasen in nedvoumen odgovor s strani vlade, ali bodo rešitve tega zakona ne bodo spravljale v diskriminatoren položaj tiste udeležence po potresu, ki so ga utrpeli letos, napram tistim, ki so ga utrpeli že tudi leta 1998. To bi bilo res treba, nedvoumno razčistiti, ker drugače bomo naredili več prepira in medsebojnih nevoščljivosti in krega, kot bi bilo potrebno. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Germovšek, potem gospod minister.
Jaz nisem dobil odgovora. Ali bodo računi tekli za kreditne obveznosti nemoteno naprej sedaj v času največje agonije tudi, ko imajo začasna bivališča, ali bo narejen kakšen ukrep. Ker veste, ko bodo ljudje dobili položnico za 50, 60 tisoč anuitet, so pa nekje zunaj v drvarnici - ne mislite, da bodo zelo srečni!
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, ta zakon ne ureja čisto vsega, marsikaj se ureja tudi ali s podzakonskimi akti ali pa z drugimi odločitvami vlade. Navsezadnje je vlada včeraj sprejela celo vrsto sklepov, ki so vsi namenjeni izvedbi nekaterih ukrepov pomoči za Posočje, o katerih niti ne veste, ker pač niso bili posebej predstavljeni javnosti ali pa morda še ni bilo toliko zanimanja za njih. Ko govorimo o teh drugih ukrepih, lahko napovem tudi druga dva. Eden je podzakonski akt na podlagi zakona o odpravi posledic naravnih nesreč, ki seveda ne bo povzemal S projekta iz posoškega zakona, ki je bil zelo natančno in zelo rigidno opisan v zakonu, ampak bo bistveno bolj fleksibilen. Drugi tak ukrep je pa seveda ukrep stanovanjskega sklada samega, kar se tiče zamrznitve odplačila ali začasnega prenehanja plačevanja obveznosti iz naslova stanovanjskih kreditov v objektih ki so opredeljeni kot neprimerni za bivanje. Ta hip sicer nimam natančne analize, koliko od teh 66 objektov, ki so opredeljeni kot neprimerni za bivanje, je v lasti lastnikov, ki odplačujejo kredit stanovanjskega sklada, tega podatka še nimam, ga bom pa dobil relativno v kratkem in bomo seveda ustrezno ukrepali. Ne mislite pa, da mora biti pa čisto vsaka podrobnost urejena v tem zakonu, saj ima vlada na voljo še vrsto drugih mehanizmov, s katerimi pomaga.
Hvala lepa. Gospod Germovšek, izvolite.
Praksa je bila taka iz prejšnjega potresa, da so vse obveznosti, davčne in sicer, tekle nemoteno naprej, ker seveda te inštitucije brez posebne podlage ne morejo tega zaustaviti. In te obveznosti so gladko tekle dalje. To je pravzaprav velik absurd in ne nazadnje izzivanje ljudi. Jaz bi še vedno ponovil, ljudje, ki imajo sedaj ponovno obnovljene objekte izseljene, bodo plačevali obveznosti zanje, očitno brez zamrznitve. Poleg tega bi pa popravil ministra. Prej so mi sporočili iz občine, trenutno je izseljenih 150 objektov in ne 66. 150 neprimernih objektov za bivanje in ne 66, to so mi sporočili iz občine pred pol ure in je to taka informacija.
Gospod Moge, izvolite.
Proceduralno bi rad vprašal vodstvo državnega zbora. Glede na to, da še enkrat poslušam te razprave, ki sem jih poslušal na seji delovnega telesa, me zanima, do kdaj bomo delali in če bomo končali. Sam bi vsaj predlagal do osme ure. Kdaj bomo potem jutri nadaljevali to sejo - ali pa v jeseni?
Hvala lepa za vprašanje. Upam, točno veste, da v skladu s poslovnikom glede na to, da je nujni postopek, nikomur ni moč vzeti besede, ko se razpravlja o členih in amandmajih. Pričakovati je, glede na to, da je razprava trajala nekaj ur na odboru za infrastrukturo, da bo seveda razprava racionalna in bomo lahko danes to, kar smo si zadali kot cilj, v doglednem času zaključili in tudi sprejeli zakon. Tako je vse, kar lahko naredim s tega mesta, je to, da poslanke in poslance prosim, da se v razpravah omejijo res na člen, na cilj, ki ga amandma zasleduje, in gremo na glasovanje. Lahko torej zaključim razpravo o 1. členu in amandmaju poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije? Razpravo zaključujem. Če je kdo v bližini, prosim, da se nam pridruži, ker bomo glasovali. Glasujemo torej o amandmaju poslanskega kluba LDS k 1. členu. Glasujemo. Mislim, da nas je v dvorani zadosti. Prosim, če preverite glasovalne naprave. Drugič bomo glasovali o amandmaju poslanskega kluba LDS - spremenjenem amandmaju. Glasujemo. Ob 18.52 uri bomo tretjič glasovali. Res bi prosila, da v nadaljevanju strnemo vrste, opravimo racionalne razprave o posameznih amandmajih in odglasujemo amandmajein člene in zakon v celoti. Čez 10 minut prosim, da pride v dvorano.
Spoštovani, spoštovane! Tretjič bomo torej glasovali o amandmaju poslanskega kluba LDS k 1. členu. Res prosim za pozornost, v nadaljevanju tudi za racionalne razprave o posameznih amandmajih in členih, da bomo lahko zakon danes sprejeli. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odpiram razpravo o 3. člen in amandmaju poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k temu členu. Želi kdo besedo? Gospod Božič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegi in kolegice ali kolegice in kolegi! Na odboru za infrastrukturo smo sprejeli amandma za novi 3.a člen, ki je sedaj 3., kje smo dodali tudi cesto R203/1002 ali cesto Predel-Bovec. Če se malo spomnite, ko smo obravnavali pred dvema letoma problem hudournika Stovže in obnove ceste v Logu pod Mangartom. Takrat sta bila narejena dva pontonska mostova. Zadnja dva, ki sta bila v rezervi v Sloveniji, sta tam postavljena. Treba je viadukte narediti tako, kot se pač spodobi. Za to je po mnenju direkcije za državne ceste potrebno 600 milijonov tolarjev in 400 milijonov za ureditev ceste mimo trdnjave Kluže. Kdor se je peljal tam mimo, ve, da bo to velik, zahteven projekt, a vendar; za cesto, po kateri se danes težko srečata navaden osebni avto pa malo večji tovornjak, je velikproblem. Prosim, da se ta amandma podpre, ker bi na ta način uskladili zadevo s kompletnim amandmajem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rupar, izvolite.
Hvala lepa. Tudi jaz bom podprl ta amandma, čeprav sem pričakoval, da bo odbor morda razpravljal še o kakšnem amandmaju s kakšno višjo postavko. Zakaj? Osebno sem razočaran nad vsemi višinami, ki so po moji oceni skromne, preskromne za hitro obnovo in za pomoč predvsem tistim, ki so to pot že drugič nastradali zaradi naravne nesreče potresa. No, pa mi žilica, tako kot pred leti, tudi to pot ni dala miru, da bi pogledal na spletne strani in prek interneta izluščil iz strašansko velikih podatkov in naloženih informacij, da bi naredil neko primerjavo potresov iz leta 1998 v Posočju najbližjega potresa, in spet sem prišel tako kot - eni se bodo tega še spomnili, do potresa na Japonskem v mestu Kobe, ki se je sicer zgodil nekoliko let pred potresom v Posočju, ampak zelo zanimive bodo pa primerjave, ki sem jih naredil za obe področji. Bo zelo težko primerjati, to je čista resnica, med potresom v Kobeju in potresom v Posočju, ampak vendar mi dovolite. Torej, na Japonskem se je zgodil 17. januarja 1995. leta, v Posočju, pri nas 12. aprila 1998. Stopnja jakosti na Japonskem je bila 7,2 po Richtarjevi lestvici, na Bovškem 5,6 po evropski. Prizadeto število prebivalstva na Japonskem je bilo 560.000, v Posočju vključno z nekaterimi gorenjskimi občinami 56.000 - torej, kar tisočkrat manj. Število mrtvih: na Japonskem 55000 - žal; no, k sreči, kolikor imam podatkov, takrat v Posočju ni bilo smrtnih žrtev. Vendar je pa zanimiv podatek, da je v Kobeju ostalo brez strehe nad glavo 240.000, torej več kot polovico prebivalcev, medtem ko v Posočju, po podatkih, ki jih imate tudi na internetnih straneh ministrstva za okolje in prostor, 600. Število poškodovanih objektov na Japonskem v tem mestu 102.000 zgradb je bilo sesutih in uničenih, no, po podatkih ministrstva - v Posočju 2890. Še naprej: popolnoma uničenih objektov za porušenje je bilo v Kobeju 94.600 - torej govorimo o takih številkah, ki si jih sploh ne predstavljamo -, no, med ko je bilo novogradenj v Posočju približno okoli 200. Neto kvadratnih metrov površine - podatek je zelo zanimiv - na Japonskem 83 milijonov 890 tisoč kvadratnih metrov neto uporabnih površin, v Posočju 300.000. Ocena škode: na Japonskem 270 milijard ameriških dolarjev, v Posočju 20 milijonov dolarjev.
Gospod Rupar, nočem biti nevljudna, vendar res lepo prosim, preden smo prešli na tretje glasovanje, pa tudi v skladu s poslovnikom [[...]]
Saj bo zanimivo, jaz mislim, tudi glede na pozornost je.
Poglejte, gospod Rupar, splošne razprave ni. V razpravi je 3. člen [[...]]
[[...]]saj se navezuje na to.
Zelo pozorno sem poslušala in nobene boljše rešitve s tem vašim prispevkom ne bo. Lahko bi vložili amandma. Tako, da res, tudi zaradi negodovanja ostalih poslanskih kolegov, da vaša razprava ni v skladu s poslovnikom, vas moram na to tudi opomniti. Tako prosim, če preidete na 3. člen in amandma poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k temu členu.
Še to bom povedal, da je bila dejanska škoda 340 milijard dolarjev na Japonskem, pri nas pa 0,8 oziroma 83 milijonov dolarjev, kar je napaka. Pri oceni škode v Posočju je bila 300% glede na dejansko porabljen denar obnove. Zanimiv je pa podatek, da sta sanaciji na Japonskem, torej teh blaznih številk, ki sem jih prej omenjal, da je bila šest let in ravno toliko je do današnjega dne približno, odkar je bil potres v Posočju; s tem, da moram reči, torej na Japonskem že končali sanacijo tega Kobeja. No, mi pa poročila ministrstva oziroma komisij še nismo dobili, kar lahko ocenjujemo, da iz prvega potresa zadeve še niso končane. Glede tega amandmaja. Še enkrat bom rekel, da obžalujem, da ni bilo ideje, da bi olajšali in povečali vsote denarja in seveda tudi pospešili čas trajanja obnove Posočja. Če gledate ta 3. člen, potem lahko ocenite, da bo ta obnova trajala vse tja do leta 2013. Takrat bo že marsikdo od nas kdo ve kje, vendar pa so vsote, ki so namenjene v tem členu, bistveno premajhne. Zakaj je uspelo v japonskem mestu Kobeju tako hitro sanirati tako veliko mesto, pol milijona prebivalcev in 100.000 porušenih stavb - zato, ker se je združila vsa Japonska. Imeli so tudi milijon prostovoljcev pri obnovi mesta. Torej, oni so dejansko gradili in ljudem so dali zelo veliko možnosti sodelovati v sanaciji svojih tako infrastrukrutnih objektov, mesta, države, kot individualnih stanovanj in tako naprej. Kako so to naredili? Dali so jim možnost brezplačnih projektov. To je vse financirala vlada države Japonske. Pri nas, recimo, stane projekt individualno od 600.000 do dva milijona [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Ne, to sem pa sam naštudiral [[...]]
Gospod Rupar res lepo prosim.
[[...]]dali so jim možnost [[....]]
Drugič vas opomnijam, da ne govorite o členu in ne o amandmaju.
Počakajte, saj bom prišel do tja.
Ne morete, to je čista kršitev poslovnika.
[[...]]dali so jim možnost brezplačnih priklopov na infrastrukturo, plin, elektrika, voda. V Posočju se to ni zgodilo in se nikakor verjetno tudi ne more. Dali so jim 60% nepovratnih sredstev za individualno gradnjo objektov in tudi stanovanj. Torej, bilo je zelo radodarno in zelo veliko. Torej dve leti od potresa so imeli tam prebivalci brezplačen mestni promet; kar je še zelo zanimivo, naftne derivate so vsem tistim, ki so imeli porušeno stavbo oziroma individualno bivališče - so jim znižali za 50%. Torej imeli so možnost gradnje [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Ja, težko primerjamo Japonce, ampak pri nas vendar govorite, da je Slovenija najuspešnejša država v tranziciji [[...]]
Gospod Rupar, lepo prosim!
[[...]]da živimo v blaginji itn. Torej [[...]] [[Glas iz dvorane.]] [[...]]Ja, tako. Torej mednarodna primerjava definitivno sodi k zakonu. No, in še nekaj bi rad povedal, če me že tako silite, da vendar prekinem. 200 objektov, kolikor jih je sedaj treba sanirati, v primerjavi z mestom Ljubljana; tisti, ki ste tukaj v Ljubljani velesvetniki, veste, da Ljubljana zgradi naleto več kot 200 stanovanj za prodajo. Torej, če je denar posredi, če se vrača kapital, če so zaslužki, takrat se lahko zgodi to v enem letu. V Posočju pa 150 hiš ne moremo zgraditi do leta 2013! Oprostite, kot poslanca tega državnega zbora me je za to počasnost in za to, kar se tam dogaja, sram, sram, ker bi vendarle lahko brez pardona [[...]]Ja, občina Tržič je pa zelo solidna pri tem, to pa moram reči. V primerjavi z vlado, recimo, kar zelo v redu. In bi bilo tukaj treba narediti, da se, prvič, zamenjajo ljudje, ki so tam ravno tako problematični ljudje, ne zaupajo, kot je treba, sistem obnove Posočja spremeniti in je treba za to namenjati veliko več denarja kot pa zgolj in izključno toliko, kolikor je zapisano v zakonu! po 400 milijonov na leto, po 300 milijonov na leto, kar seveda pomeni 10 skromnih stanovanj v Ljubljani. Toliko bi jih tudi ta državni zbor in vlada namenila, recimo, Posočju, kar je pravzaprav norčevanje iz tistih prebivalcev, ki so tam doma. Torej to, drugi del, če si bral zakon, drugi del pa govori o cestah, tako. No, in sedaj še nekaj okoli sanacije v Kobeju, recimo, cest in državnih infrastrukturnih objektov. Naj povem, da so zadnjo pomembno zadevo v Kobeju v zvezi s sanacijo tistega katastrofalnega potresa naredili leta 2001 spomladi, ko so odprli parke za prebivalce v spomin žrtvam tistega potresa. No, pri nas definitivno o tem ne bo govora, ker smo še obnovo te uboge skromne ceste čez Vršič skozi Trento raztegnili in nategnili do leta 2013, kar se mi zdi oziroma do leta 2000 - koliko že piše tam - torej, predolgo, vse skupaj močno predolgo. S tem, da je treba še nekaj poudariti: Kobe je imel ogromno večjo število kilometrov cest, železnico, uničeno pristanišče, ker gre za eno od najpomembnejših pristanišč na Japonskem, in ne nazadnje, da je Kobe popravil in zgradil že v prvem letu 155 novih osnovnih šol. Torej, gre za, po moje, kar primerno primerjavo glede, bom rekel, širine obeh potresov in tudi glede prizadevanja vlade Japonske v primerjavi z vlado Republike Slovenije pri odpravi posledic sanacije. Mene osebno je pravzaprav groza, ko poslušam v premorih ljudi, ki prihajate iz Posočja, ko se pogovarjate, koliko bodo stale fasade, ki so pravzaprav pravi drobiž v primerjavi s škodo. In toliko nekih projektov, neke birokracije, ki ne pripomore k hitri sanaciji! Če bi vlada, če bi imeli voljo združiti denar, ga poiskati in ga nameniti, potem sem prepričan, da ta potres, ki se je zgodil zdaj, ne bi bil črn madež te vlade in sanacije, ki je potekala v teh obdobjih po prvem potresu. To sevedapomeni, da je treba resnično dodobra premisliti -, meni je žal, ker samo vi delno poslušate, ne pa še kdo drugi -, škoda je, da se v tej državi ne izrablja institucij ne vključuje toliko bolj v sanacijo, da bi bila ta čimprej končana, tako pa samo razglabljamo, kaj bi, kako bi, kdo bo kje kaj risal, kdo bo kje kaj izdajal, medtem ko ljudje od prvega potresa do danes, veliko njih še vedno domuje oziroma biva izven svojih prvotnih domov, še vedno po televiziji spremljamo kakšne tako imenovane prikoličarje inmene osebno je groza in zelo sočustvujem s temi ljudmi. Naša naloga je, ne samo, da podpremo ta amandma Ljudske stranke, naša naloga je, da opozarjamo in da naredimo vse, ne glede na prihodnjo vlado, da se sanacija in ta neskončni problem jare kače, ki se imenuje popotresna sanacija v Posočju, čimprej konča - ne za politike, ne za Liberalce, niti ne za Slovensko demokratsko stranko, ampak za tiste ljudi, ki tam upajo in čakajo na solidarnost Slovenije in na bolj odprte roke tistih, ki imamo denar ali imate denar in ga lahko namenimo za obnovo njihovih domov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden dam besedo gospodu Školču, ki se je priglasil, 3. člen ne govori o nobenih stavbah. 3. člen govori o izvajanju ukrepov razvojne pomoči, o skladnem regionalnem razvoju in o investicijskem vzdrževanju in gradnji državnih cest na teh odsekih. In moja dolžnost je, da uokvirim razpravo v ta člen in amandma Slovenske ljudske stranke, ki viša za vzdrževanje cest z 2 milijard na 2 milijardi 200. In lepo prosim, tudi glede na apele poslank in poslancev, da bi vendar danes želeli zaključiti z obravnavo tega zakona, da se držimo vsaj poslovnika. Prevečkrat sem bila deležna očitkov, da ga kršim sama, vendar jaz sem dolžna, da vas opozorim, da govorimo o tem, o čemer smemo. Tako res, v nadaljevanju prosim, da se omejitve na razpravo o tem, o čemer smemo razpravljati. Gospod Školč, izvolite.
Hvala, podpredsednica. Jaz se strinjam s tem, da je predsedujoči za to, da dela red, ampak v tem primeru seveda bi človek rekel, kot se to težko sliši, niste opravili svoje dolžnosti, ko ste dovolili gospodu Ruparju, da govori o tistih stvari, ki v tem členu niso, ampak to je bolj, bom rekel, opomba ob rob, popolnoma nepomembna in bolj zaradi tega, da spustimo vse tisto, kar bi lahko govorili o predhodnem nastopu, ampak, ker je gospod Rupar sam povedal, da ga je sram, mu je, bom rekel, vnaprej oproščeno. Ta 3. člen referira na 5. člen prejšnjega zakona o potresni sanaciji in ukrepih razvoja. Ta člen je zelo pomemben, ker govori predvsem o ukrepih razvoja in ne o sanaciji, o čemer smo prej govorili. Prinaša, bom rekel, dve pomembni novosti; da podaljša razvojne ukrepe z 2006, če se ne motim, iz veljavnega zakona na 2013 in prinaša nekaj, kar lahko sproža dodatne polemike, da nekako pripelje obvezo države, da hitreje izgradi cestno infrastrukturo na tem območju. Odbor za infrastrukturo je odprl nek moj predlog, ki pomeni, da bi tisto, kar je ministrstvo za promet in zveze s svojimi službami načrtovalo v 10-ih letih, in sicer na potezi od Želina pa do Tolmina in od Tolmina prek Kobarida, Žage, Bovca, Vršiča v Trento, da to cesto usposobi v resno in spodobno regionalno cesto. Odbor je to podprl in je s tem čas, ki je v teh dokumentih predviden v 10-ih letih, skrajšal na 5 let. To pomeni velikanski premik, kar poglejte, razvojni ukrepi in tudi pomoči posameznikom bodo imeli bistveno moč, če bodo ti kraji zares povezani z učinkovitimi povezavami z osrednjo Slovenijo in z drugimi razvitejšimi kraji. Predlog, ki ga je tudi podprl odbor na iniciativo kolega Božiča, vključuje še krak ceste prek Loga pod Mangartom na Predil. Številka, ki jo sedaj prinašamo v bistvu zares povzame tudi seštevek tudi tistih projektov, ki so na tej cesti od Bovca do Predila v teh petih letih. S tega vidika so številke korektne glede na dokumente, ki sicer nastajajo v vladi. Je pa s tem en krak več. Če mi teh številk ne bi podprli, pomeni, da bi tisti amandma, ki ga jesprejel odbor, šepal v približni višini 1 milijarde na tisti potezi. To je, bom rekel, vsebina tega amandmaja, ki je po svoje drzen. In oglasil sem se zaradi tega, ker je zelo velikopotezen, ker enostavno ni res to, kar pravi kolega Rupar, da to vse skupaj ni nič. To je denar, ki ga, kot je bilo tukaj dostikrat rečeno, ceste na severnem Primorskem niso videle od Mussolinija naprej. Tako reči, da je to nič, pomeni enostavno ne razumeti situacije v gornjem Posočju. Po drugi strani zamuditi to dobro klimo v državnem zboru, da se tudi te kraje na nek način prevetri z dobro komunikacijo, s tem v bistvu bodo tudi drugi ukrepi in pomoči posameznikom in pomoči različnim gospodarskih subjektom imele bistveno večjo težo. Zato bi apeliral, da to podpremo in da ne dajemo nič zneskov, ki so vsaj za kraje, iz katerih jaz prihajam, enormno veliki, ne pa nični. Če je to v Tržiču nično, potem nam nekaj od tega drobiža dajte, pa bomo mi veliko s tem naredili.
Hvala lepa, gospod Školč. Sprejemam kritiko. Gospod Rupar spremljala bom vašo razpravo zelo natančno.
Ne bom razpravljal. Samo toliko, jaz nisem govoril o "nič". To ni resnica. Govoril sem premalo denarja, govoril sem o prepočasni sanaciji in sem apeliral, če je možno, da ga kvečjemu še več dobimo in še hitreje naredimo. To je bila moja interpretacija. Nisem govoril pa o "nič". Je pa seveda to, če samo pogledamo, kdaj je bila letos očiščena cesta čez Vršič, strašansko premalo, mnogo premalo. In sem govoril samo o tem,gospod Školč, in ne dopuščam potvarjanja mojih izjav. Zakon je definitivno potreben. Tudi jaz ga bom podprl. Vsi ga bomo podprli. Pozitivna klima je. In kako pomemben je ta zakon, že to pove, da smo, recimo, v prvem zakonu imeli razlagalca zgolj sekretarja, mislim, da je bil to gospod Blagajna takrat, danes smo imeli pol vlade tukaj skoraj, torej toliko je to pomembno ali pa je čas volitev - nekaj je narobe. Ampak kljub vsemu prosim, ne potvarjajte izjav. Hvala.
Hvala lepa. Mislim, da lahko razpravo zaključim. Poslanke in poslance vabim v dvorano, vendar mislim, da nas je dosti. Glasovali bomo torej o amandmaju poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 3. členu. Glasujemo. Mislim, da nas je v dvorani več. Res prosim za pozornost! Drugič glasujemo o amandmaju k 3. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 30, proti 4. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. V razpravo dajem 8. člen in amandma poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k temu členu. Kdo želi besedo? Gospod Tanko, potem gospod minister.
Hvala lepa. Poglejte, s tem členom oziroma s tem amandmajem se daje možnost, da se naredi celovita obnova Posočja ne samo tistega dela, kjer so stalni prebivalci, ampak enostavno vseh objektov, tako da po koncu obnove ne bomo dobili napol podrto Posočje. Mislim, da je bilo že prej v razpravi in na odboru povedano, tudi vsi ti mejni problemi, ki nastajajo predvsem zaradi različne lastnine oziroma solastnine, tudi veliko teh objektov ni naseljenih zaradi gospodarskih razlogov, ker tam enostavno ni zadosti delovnih mest, ni tudi drugih pogojev, in če se hočejo iti nek celovit razvoj Posočja, če se hoče razvijati dejavnost, recimo, turizem itn., potem je nujno da se tako območje obnovi v celoti. In mislim, da ni smiselno, da se lastniki objektov ločujejo. Navsezadnje, zanima me, kako bi ravnali v primeru, recimo, da bi bilo nekaj teh lastnikov Italijanov, pa bi se izgovarjali na kakšen kompromis nekje spet. Ali bi takrat pod to krinko evropske zakonodajne enakopravnosti si upali to sprejeli ali si upamo to sprejeti samo za tiste, ki so naši državljani? Zato predlagam, da ta amandma podprete.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Vlada temu amandmaju nasprotuje. Gre za tako imenovane vikendaše. Mi menimo, da je treba popotresno pomoč nameniti predvsem prebivalcem, ki tam živijo. Navsezadnje gre za reševanje njihovih eksistenčnih stisk. Vsem, ki so lastniki objektov, živijo pa sicer drugje, ne gre za reševanje eksistenčnih stisk in zato seveda menimo, da državni denar zapravljati za to ni primerno. Rad bi pa še posebej poudaril, da tudi ne glede na namen, ki ga imajo predlagatelji, je ta amandma precej zgrešen. Namreč, pravi; v 11. členu se doda novi osmi odstavek, in potem pravi, do sredstev za popotresno obnovo so upravičeni tudi ti tako imenovani vikendaši. V resnici bi pa morali predlagatelji potem poseči še v 13. člen pa še v vrsto drugihčlenov, kjer bi morali pa definirati, v kakšni višini, kaj se upošteva kot kriterij in tako naprej in tako naprej. Skratka, določba ali pa amandma bi moral biti razdelan, to je pa zdaj navržena samo splošna opredelitev, ki pa potem nikjer kasneje v zakonunima izpeljave. Zato tudi, če bi to bilo sprejeto, bi seveda ne dobili nič, zato ker niso v členih, kjer je konkretno opredeljeno, kaj kdo dobi, nikjer več razdelani. Zato bi to povzročilo precejšnjo zmedo in tudi nejevoljo med temi, ki bi mislili, da so pa zdaj do nečesa upravičeni, v resnici bi pa potem morali mi več s strani države dati - pač niso, zato ker to nikjer ne piše, ni konkretno razdelano v zakonu. Tako na vsak način mi nasprotujemo temu amandmaju.
Hvala lepa. Gospod Rupar, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Torej definitivno ima minister prav v delu, ko govori, da je treba najprej poskrbeti za eksistenco ljudi, ki so tam s stalnim bivališčem in seveda tam opravljajo vse druge funkcije življenjske, od dela do šolanja in tako naprej. Ampak, ne razumem pa trditve, če sem jo seveda prav interpretiral, da pa so vikendaši tam odveč oziroma da so nezaželeni. Torej, osebno sem tako to zadevo razumel, ker zdaj, če se je njim naredila škoda,jim ne pomagamo - torej, naj se znajdejo, kakor hočejo. Ampak, če smo v uvodnem delu današnje razprave poslušali ministrico, kako je z regionalnim razvojem, kako je treba pospeševati tako, ne vem kaj, turizem in tako naprej, potem se mi zdi, da je v tem primeru najboljša priložnost za Posočje, da kvečjemu privablja te ljudi, ki prihajajo od drugod, tudi v svoje vikende, ker imajo očitno denar. In ta denar seveda zapravljajo v tem delu, če tam seveda živijo tisti trenutek, ko so tam. In se mi zdi pravilno in povsem upravičeno, da ko rešimo enkrat eksistenco prebivalstva stalno naseljenega na tem področju, da poskrbimo tudi za te ljudi, ker del tega prebivalstva pa vendar živi od teh vikendašev in ponuja in prodaja svoje usluge in se mi zdi nesprejemljivo, dase jih šteje kot neke tujke ali pa, bom rekel, kot neke odvečne prišleke enostavno na ta način odbija. Pa mislim, da je pravilno, da se pridružite tudi meni, ker bom amandma podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vrstni red razpravljavcev, nekaj se vas je javilo, je sledeči: gospod Kremžar, gospod Janša, gospod Kavčič. Gospod Kremžar, izvolite.
Hvala lepa. Tega amandmaja ne bom podprl. Mislim, da je, ne glede na to, da je turizem, razvoj turizma in znotraj tega tudi vikendarstvo koristna zadeva, nedvomno, tudi za te kraje ali mogoče posebej za te kraje. Ampak vendar, mi moramo ločiti tu nekatere stvari. Zakon in država v tem primeru bo pomagala zaradi stiske ljudi, ker jih je narava oškodovala tako, da so eksistenčno ogroženi. Vikendaš ni eksistenčno ogrožen. In je, jaz sem že na odboru rekel, nehigieničen je ta predlog. Da ne uporabim kakšne hujše besede, kot je to. Ne bom govoril o tem, da najbrž imamo, ali imate, ali imajo poslanci nekateri tudi tam vikendov, in dvomim, da je to zaradi tega. Ne verjamem, da je to zaradi tega. Nočem verjeti, da je to zaradi tega, ampak tudi, če bi ga sam imel tam, je to nekorektno, to je denar davkoplačevalcev, ki ga bo ta država uporabila namesto za neke druge stvari, nujne v tej državi, ga bo uporabila za to, da pomaga ljudem v stiski. In je treba ljudem v stiski pomagati in bom podprl vse to, seveda pa ne tega, kajti to ni pomoč ljudem v stiski. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janša, izvolite.
Jaz sem že prej, ko sem govoril v imenu poslanske skupine, obrazlagal, da tako ne gre, da vlada poenostavlja ta problem in da ima slepo pego, ko gre za kategorije, ki jih vidi kot prizadete. Ne obstajajo namreč samo objekti, v katerih živijo ljudje, ki imajo tam stalno bivališče, in objekti, ki so vikendi. V Posočju je ogromno družinskih hiš, v katerih nima nihče stalnega bivališča, vzdržujejo jih papotomci, otroci tistih, ki so že pomrli, ki so morali s trebuhom za kruhom po državi ali celo v tujino. Mislim, da je tako predsednik vlade kot tudi predsednik parlamenta, pa najbrž tudi nekateri poslanci - vsaj mi smo to dobili - dobili pismo dveh sesterz Robiča, ki pišeta, da je bila njihova družinska hiša porušena oziroma močno poškodovana v potresu leta 1998, da so to sami obnovili brez kakršnekoli pomoči in zdaj je to spet porušeno. In spet niso upravičeni do nikakršne pomoči, čeprav so to ljudje, kiso tam zrasli, ki so morali s trebuhom za kruhom, tudi zaradi nepravične razvojne politike te države ali pa njene predhodnice, da so se nameravali vrniti, da pa se bodo zelo težko, ker v šestih letih je najbrž nemogoče dvakrat brez kakršnekoli pomoči obnavljati objekte. In v tem, kar je govoril gospod Kremžar, pa tudi gospod minister, se enostavno pozablja, da tudi ta novela zakona, o kateri danes govorimo, nosi naslov ne samo o popotresni obnovi objektov, ampak tudi o spodbujanju razvoja v Posočju. Zdaj, ali je možnost spodbujati razvoj v Posočju brez ljudi, najbrž morajo biti tudi tukaj ukrepi, da tisti, ki so tam že živeli, pa so se odselili, pridejo nazaj. Drugače ne bo ne razvoja, drugače so te milijarde investiranje [[...]]potem z vidika nekega nacionalnega interes, zgrešen denar, če tam računamo na to, da čez 15 let ne bo več ljudi. Torej, če ta amandma ni dober in če pač nekdo misli, da gre tukaj za neko neupravičeno pomoč, potem naj vlada predlaga drugačen tekst ali pa tisti, ki temu nasprotujete, predlagate drugačno besedilo za te vmesne situacije, ki niso ne objekti s stalnim bivališčem nekoga niti niso vikendi. In zaradi demografske ogroženosti Posočja je teh objektov veliko, najbrž več kot vikendov in za to kategorijo gre, na to smo opozarjali in minister, kljub temu da smo na to opozarjali, da ve, za kaj gre, še vedno govori o vikendaših in zavaja javnost.
Hvala lepa. Gospod Kavčič, izvolite.
Pri tem zakonu je treba upoštevati eno izmed njegovih vsebinskih osnov, to je, da gre vendar za solidarnost. To pomeni, da enemu delu državljanov vzamemo denar, da ga po nekih objektiv preglednih kriterijih namenimo tistim, ki so se znašli v tako hudi situaciji, da je nujno jim pomagati. To je treba pri tem imeti pred očmi; se pravi, to ni neki denar, ki bi prišel z neba, ampak je denar, ki ga vzamemo od davkoplačevalcev. Zato je treba pri tem, pri zaščiti različnih oblik premoženja, in pri tem, kakšen vpliv na razvoj ima posamezna oblika tega financiranja, imeti pred očmi tudi dejstvo, da je za varovanje premoženja, kot so nepremičnine, obstoji institut, ki se mu reče zavarovanje nepremičnin, in nepremičnine, kot so vikendi, seveda ni razloga, da jih njihovi lastniki ne bi zavarovali s premijo, katere višina je primerljiva z višino premije za osebni avto. To pomeni, dobro je, da so tudi vikendaši prisotni, da so tudi ljudje, ki v splošnem nimajo stalnega bivališča v Posočju, tam prisotni, ampak direktno podpiranje teh škod na teh objektih bi presegalo mejo sprejemljivega za tiste, ki vendar morajo v osnovi financirati to obnovo. Zato se mi zdi veliko bolj pomembno, da se usmeri, recimo, 2 milijarde 450 milijonov za strukturno razvojno pomoč. Zato se mi zdi veliko bolj pomembno, da se realizira tisto, kar smo zapisali v strategijo prostorskega razvoja Slovenije; to pomeni, da bomo intenzivirali izgradnjo cestne povezave čezmejnega pomena, ki bo povezala severno Primorsko z osrednjo Slovenijo. To so tiste investicije, na osnovi katerih bo dejansko lahko Posočje in severna Primorska dobila razvojni impulz. Medtem ko pa direktna posledica tega predloga amandmaja bi pa vendar bila usmerjena k preveč ozkemu segmentu potencialnih prejemnikov in je zato ne morem podpreti, ker se mi ne zdi dovolj v skladu z jasno napovedanim ciljem tega zakona.
Hvala lepa. Gospod Germovšek, izvolite.
Hvala, za besedo. Obžalujem zadnjo razpravo in razpravo gospoda Kremžarja, vendar nista onadva kriva za tako razpravo, krivo je zavajanje s strani vlade, ki je seveda spet napačno informirala ta zbor. Namreč, v tezah, ki smo ga posredovali tudi vladi, teze sem pripravil osebno in jih je občina podprla in župan jih je poslal na dve ministrstvi: na finančno in za okolje, je bilo jasno poudarjeno, da seveda ni mišljeno, da lastniki od drugod imajo enak status. Jaz sem celo vprašanje napisal ali samo kredit, ker konec koncevkredit ni nekaj, kar bi stalo davkoplačevalce ali kakorkoli. Poleg tega morate vedeti podatek iz prvega potresa, da zaradi tega, ker je bilo vezan samo na stalno prebivališče, 60% poškodovanih objektov ni bilo obnovljenih. In zaradi tega imamo probleme, da tisti, ki so obnavljali, pa se hiše drži neobnovljene, da ima sedaj "disaster". In zato iz izkušenj - sem domačin, nisem vikendaš - in ne da bi podpiral vikendaše, seveda, najlažje je pridobiti nasprotnike, ko rečeš, to so vikendaši, to je tako. Sploh ne Od tistih 60% poškodovanih objektov, ki niso bili dotaknjeni oziroma kolikor so jih po svojih močeh brez državnih pomoči popravili, nimam podatka, je velika večina tistih, kot rečeno, ki je bil to njihov dom, ki ga obiskujejo, predvsem je pa pomembno, davsi, ki so vodili obnovo, vedo, kakšna težava je bila, kje je bilo solastništvo, pa potem tisti, ki bi mogel obnavaljati, tisti, ki tako sedaj skrbimo zanje, ni mogel, ker kompletnega objekta ne moreš, če niso vsi za. Vendar tisti, ki je bil lastnik, sorodnik od drugod, ni hotel dati denarja ne zato, ker ne bi hotel, ampak ker ni bil deležen pomoč in ni imel s čim. In to so tiste prakse, ki so sedaj pokazale, da zlasti v Čezsoči, ko se drži skupaj cel niz hiš, pa sta lahko dva lastnika od drugod in tako dalje, da bi zagotovili tretma obravnave. Sam sem navedel in postavil vprašanje za samo kredit, ne pa, da bi to, kar potem izhaja iz te diskusije. To je bilo na vladi. Vlada je to takoj zavrnila, ampak to je tisto, kar smo mi kot tezo podprli in posredovali takoj. Potem pa pridejo karikirane - oprostite, mene ne skrbijo vikendaši, se bodo že znašli.
Hvala lepa. Gospod Božič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Moram reči, da bom ta amandma podprl, pa bom tudi obrazložil, zakaj. Pred II. svetovno vojno so te tri občine Tolmin, Kobarid in Bovec štele 36.000 prebivalcev. Danes nas ni več 20.000. Ljudje so odšli. Ko sem bil gozdar, niti vsak četrti lastnik gozdov ne ve, kje so njegove parcele. Ljudje živijo vsepovsod: v Novi Gorici Kranju, Ljubljani, Celju, Mariboru, tudi nekateri v Sarajevu, Beogradu, tudi v Argentini, v Avstraliji. In zakaj tem ljudem ne omogočiti, da dobijo kredit, da obnovijo svojo hišo, če se želijo vrniti, če želijo to hišo popraviti? Res ne morem razumeti. Drugič. Ko govorite o vikendaših, največ vikendašev v Soči, Trenti ima tam stalno bivališče. Hišo nekje drugje v Sloveniji, tu lepo ne plačuje nobenega davka na vikend; torej ne govori ta amandma o vikendaših, ampak o ljudeh, ki živijo drugod in bi radi rojstni dom še popravili. Če smo proti, bodimo, ampak se zavedajmo, da je potem, kadar boste govorili o zaraščanju krajine, povejmo tudi to, da smo sami željni, da se zaraste, ker ne želimo, da bi ljudje obnovili svoj dom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še gospod Kremžar, gospod Lenko, potem gospod minister. Gospod Kremžar, izvolite.
Nerad polemiziram, pa ne razumeti tega kot polemiko, ampak jaz mislim, da mi odpiramo nekatera vprašanja, ki niso povezana s tem. Mi imamo po Sloveniji, žal, zapuščenih hiš na tisoče. Žal. V Halozah, v Prekmurju in povsod drugod, na Dolenjskem, na Kozjanskem, Notranjskem. Vidite, kar javljajo se, koliko jih je. In seveda, te stvari je treba z neko pametno državno politiko reševati, da se ljudje vračajo, da lahko preživljajo se tam, predvsem, da ne odhajajo itn. In so enake težave, hiše se ravno tako nevzdrževane, ravno tako se rušijo in ravno tako jih nihče ne vzdržuje in na koncu tiste hiše ni več in ni nikogar, ki bi skrbel za to hišo. In to ni povezano s potresom in to ni povezano s temi težavami, o katerih danes govorimo. Tako ne govoriti o tem, kajti te zgodbe seveda so lahko le fasada za to, da vendar hočemo tudi vikendaše spraviti notri. Tudi to. Verjetno še kaj drugega. Nočem videti samo grdih namenov v tem, kar govorite, in verjamem, da govorite predvsem zato, ker vas skrbi celotna situacija, ampak vendar potem dajmo reči - čeprav to bo zelo smešno, kar bom rekel - dajmo reči, da bomo tudi državni denar dali za vsetiste hiše, ki se rušijo zapuščene v Halozah in na Kozjanskem. V čem je razlika? Zapuščene so, 30, 40 let ni nikogar v teh hišah, nihče ne skrbi in pač ni gospodarja, ni tistega, ki bi poskrbel. Je zelo podobna situacija in je treba tudi tam nekaj narediti, da se to ne dogaja več. Ampak vendar tukaj ne mešati nujne pomoči, ki jo rabijo ljudje za eksistenčno zadevo, zato da preživijo, zato da so lahko nekje, zato da še ti ne odidejo, da še ti ne odidejo, ker bomo imeli tega še več. In zato je ta pomoč, ki jo mora ta država dati in tudi ta zakon omogočiti. Hvala.
Gospod Božič, mislim, da niste bili imenovani. Gospod Lenko, izvolite.
Hvala lepa. Torej, naša poslanska skupina tega amandmaja ne bo podprla. Mislim, da je kolega Kavčič prej lepo razložil, v začetku svoje razprave, da je to solidarnost in da v bistvu na eni strani vzameš, da daš tistim, ki so pomoči najbolj potrebni, ki jih je prizadela naravna nesreča. Vikendaši mislim, da se bodo že znašli po svoje. Namreč, tudi upokojencev je prek 150 tisoč takih, ki imajo do 80 tisoč pokojnine. Sprašujem tiste, ki zagovarjate ta amandma, kako boste tem 150 tisoč upokojencem razložili, da zagovarjate, da tisti dajo iz svojih davkov vikendašem na Posočju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Rad bi samo - ne želim se sedaj spuščati v to diskusijo, ki ste jo tu začeli, ker se mi zdi na nek način brezplodna, glede na vsebino amandmaja. Ne vem, kaj so predlagatelji amandmaja vse želeli s tem amandmajem, ampak napisan je, kakor pač je. 11. člen, ki naj bi se tako dopolnil s tem amandmajem pravi, "pod pogoji, določenimi s tem zakonom, lahko sredstva državne pomoči se dodeli "in potem so pač kategorije. Sedaj bi bila še ena kategorija pri teh - recimo jim vikendaši ali pa kakorkoli že pri tistih, ki nimajo tam stalnega prebivališča, so pa lastniki. Ampak ta zakon pa za to kategorijo kasneje vdrugih členih nima nobenih pogojev razdelanih. Razdelani so pogoji za podjetja, za kmetije, za tiste, ki so na območju Triglavskega narodnega parka, za tiste, ki niso itd. Če bi ta tekst bil sprejet, nobeden od teh ne bi nič dobil, zato ker to ni razdelano v zakonu, nastala bi pa ena velika zmeda. Tako če ste vi želeli, gospod Germovšek je prej rekel, vsaj 10% kredita dati - že mogoče, da ste to želeli, ampak to nikjer ne piše. Tako da ta amandma, prosim, da ne podprete, ker bi povzročil samo zmedo.
Hvala lepa. Veliko se vas je priglasilo, da veste, kdaj pridete na vrsto, vam sporočam: gospod Tanko, Božič, Germovšek, Rupar, Butolen, Drobnič, Petan, Džuban. Gospod Tanko, izvolite
Poglejte. Kadar se kakršnekoli stvari, ki jo predlagamo v opoziciji, noče sprejeti, se začne zadeva banalizirati in v tem primeru, v tem členu ni nihče pri nas govoril o nobenih vikendih, ampak smo govorili samo o objektih. In žalostno je, da nihče ne posluša obrazložitve, celo tisti ne, ki pravijo, da najbolj pozorno poslušajo. En problem. Druga stvar. Treba je vedeti, da govorimo o obmejnem območju, ki je tudi visokogorsko območje. Že po naravi stvari, že po logiki je to področje pod posebnimi pogoji in če hočemo karkoli narediti za območja, ki so posebna, potem moramo vsaj te minimalne stvari, ki smo jih predlagali, spraviti noter. Če se slučajno tak amandma ne sprejme, potem to pomeni, da bomo ohranjali neposeljenost oziroma bomo ohranjali vzdržno izseljevanje o tega območja, ohranjali bomo vzdržno izseljevanje, to, kar se dejansko dogaja. Ne vem, če je v neki državi, ki se jih reče Slovenija, interes, da se to obmejno območje popolnoma izprazni. Mislim, da to ni interes in da bi morali te stvari narediti. Naslednja stvar, ki je, so pa tudi dejansko stroški, ki se pri teh obnovah pojavljajo. Več ali manj povsod in v vseh razpravah do sedaj se je govorilo o prekomernih stroških tako državne, tehnične pisarne, stroškov projektov in tako naprej. O tem niti besede, takih stroškov je mogoče bilo v dosedanji obnovi vsaj milijardo ali pa še več. Preveč. Nihče niti besede! Če zahtevaš poročilo, ga ni, bo čez tri mesece oziroma takrat ko ne bo nikomur več nič koristilo. Nobene racionalizacije v teh zadevah. Celo vlada oziroma ministrstvo si plačuje svoj "piar" v Posočju, samo da rešuje probleme plazov, da rešuje probleme potresov in tako naprej. Ko govorimo o teh stvareh, je škoda vsakega denarja, na nasprotni strani, ko je treba karkoli narediti, se dela pa vse z veliko žlico. Kaj potrebujemo nek pristop v Posočju za ustvarjanje neke "piarovske" slike? Mislim, da ni nobene potrebe. Ampak, ko pa govorimo o nekem primeru, ko je treba zadevo rešiti, je pa takoj vse prekomerno, intako naprej. In banaliziranje primera z temi vikendi, bi rekel, presega praktično vse normalne meje in ves okus. Na koncu bomo imeli tako kot kakšno sliko na Marsu, eno lepo hišico in dva podrta zraven objekta, ki sta sedaj prazna in tako naprej. In potemboste dajali ven prospekte o turističnem razvoju Posočja. Hvala. Kdo bo to gledal? Ali pa morda, ravno zaradi tega, da bodo videli, kako mi delamo razvoj, kako skrbimo za ljudi, kako želimo neko področje, ne vem, usposobiti in razviti za neko dejavnost. Na koncu pa so bolj pomembne čisto vse druge stvari kot dejanski poseg v tem prostoru, kot dejanska pomoč temu prostoru. Bolj važna je državnotehnična pisarna in stroški in "piar" in tako naprej.
Hvala lepa. Se opravičujem, gospod Božič, izvolite.
Hvala lepa. V poslanski pisarni v Tolminu, dva primera bom navedel. Blizu Volarij sta prišli dve sestri, ki živita v Ljubljani. Pač študirali sta tu, ostali, ampak bi se vrnile na Volarje, pravita: "Popravile bi hišo, če bi dobile kaj od potresne pomoči." Drugi primer na Kozarščah, zelo blizu, šest, sedem kilometrov iz Tolmina, stari starši so pomrli in v času potresa ni živel nihče v hiši. Otroci, ki bi radi popravili hišo in se bi vsaj eden vselil nazaj - ne more dobiti nobene pomoči popotresne obnove. Ali je to prav? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Germovšek, izvolite.
Hvala. Poudaril, da pravzaprav osnovni problem vsega tega je, da mi imamo slabo terminologijo. Naravna nesreča povzroči oškodovance, vse, ni važno, kdo je lastnik. Seveda, kdo je pa upravičen do državne pomoči, je pa stvar politike. In seveda je vezava na stalno bivališče v določeni meri čisto pravilna. Vendar vam bom povedal primer, ko jebil plaz v Logu sem z veliko težavo prepričal gospoda Tavzesa, ki je isti instrument hotel uporabiti - stalno bivališče. Vprašal sem ga, kako morete misliti, da ti otroci, v katerih hišah sta šla po oba starša, niso upravičenci, niso oškodovani. In sevedaje razumel situacijo, in je potem upošteval in v popravku tega zakona o Logu imate, da so opravičeni tudi, mislim, da jih je štiri, pet družin, ki so, seveda v tem času imeli stalno prebivališče kjer drugje, starši so pa v teh objektih že žal umrli. Jaz hočem reči, da seveda, ne mislim, da bi bilo v redu, da bi zdaj bil kdo mrtev, pa bi mogoče razmišljali tako, vendar smo hoteli, da se to stanje, da bi nekateri bili upravičeni do kredita, upošteva. In je še čas za dopolnitev samo z enim stavkom, da so do kredita po pogojih tega zakona upravičeni tudi lastniki, državljani Republike Slovenije, s stalnim bivališčem v Republiki Sloveniji. Hvala. Kredit ne bo nikogar oškodoval.
Hvala lepa. Gospod Germovšek do konca razprave, o členu in amandmaju lahko predlagatelj spremeni, dopolni ali umakne vloženi amandma. Gospod Rupar, izvolite.
Hvala lepa. In ravno to želim predlagati, da bi pred glasovanjem prekinili za nekaj minut, da bi dopolnili ta predlog amandmaja. Sam osebno pa definitivno, torej zavajanje že s strani odprtja te debate okoli vikendašev, saj ni nihče računal in mislil zgolj na tiste, ki se z mercedesi pripeljejo za dan, dva tja. To je definitivno, vendar pa naj ne bi v debati tudi ti ne bili odveč. To je bila moja interpretacija. Definitvo pa sem poudaril in še poudarjam, da je naprej treba zagotoviti iz tega, "solidarnostnega" [[v narekovaju]] denarja eksistenco tistim, ki tam živijo in so najbolj potrebni tega oziroma ki so sploh potrebni tega denarja. Glede pojasnila, kolega iz DeSUSa, kako bo razložil 150 tisoč upokojencem, kako naj jim del davka, ki ga plačujejo, namenijo tja, ker prejemajo zgolj 80 tisoč SIT pokojnine, pa naj povem, da je to rezultat dela DeSUS-a v tem mandatu. Če bi poskrbeli s primerno zakonodajo, da bi bile pokojnine večje, bi ljudje, predvsem ti upokojenci, mnogo bolje razumeli in lažje razumeli to zadevo, tako jo pa verjetno ne bodo, ker vi svojega dela in poslanstva v tem parlamentu, glede na podatek, ki ste ga dali, niste izpolnili in ste vi prvi tisti, ki morajo tem ljudem razložiti, kako to lahko. To pa zelo težko, ker sem povedal, da pač niste opravili svoje naloge. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Butolen, izvolite.
Hvala za besedo. Pravzaprav je žalostno, da več časa pri tej razpravi namenjamo tistim, ki so se od tam odselili, kot tistim, ki tam živi in so resnično v življenjski stiski. Razpravljamo tako, kot da bo ta zakon rešil vse probleme v Posočju. Takšnih obmejnih območij, iz katerih so se ljudje izseljevali, kjer so ostali zapuščeni domovi, je v Sloveniji ogromno. Prihajam iz občine, kjer se je število prebivalcev v 50 letih zmanjšalo z 2.600 na 1.400. Tudi pri nas je ogromno takšnih domov. Ta lastnina pogosto res niso vikendi, ker se lastniki za svojo [[...]]Prosil bi, če se tu kolegi umirijo na moji levi strani - jaz sem jih pozorno poslušal -, da bom lahko debatiral. Ti objekti pogosto res niso vikendi. Ker vikendi ne morejo postati, ker se potencialni lastniki med seboj ne morejo zediniti, čigava je ta lastnina, ker niso sposobni te lastnine niti razrešiti niti prodati. Ti potencialni lastniki so pogosto tudi neposredna ovira za razvoj občine. Dogaja se namreč, da moramo zbirati odstopne izjave od po novem služnostne pravice po vseh koncih sveta, ne samo po vseh koncih domovine, ampak so lastniki izseljeni po celotnem svetu in praktično bi morali dobiti od nekoga, ki je v Avstraliji, služnostno pravico, da lahko kopljemo vodovod nekomu, ki tam še živi. In za mene je najvažnejši tisti, ki tam živi. V tem trenutku imamo v občini najmanj 20 ponudb, tudi mladih družin, ki bi te objekte odkupile, ker lastniki te lastnine bodisi nočejo rešiti bodisi ne znajo rešiti, posredno spodbujajo nenaseljenost teh območij. Zato nikakor ne morem podpirati, da bi takšnim lastnikom - ne vem, če so vsi takšni, verjetno so tudi takšni, o katerih je govoril gospod Božič -, da bi takšnim lastnikom iz državnega proračuna popravljali objekte, potem bi se sigurno začeli zanimati za njih in jih z veseljem prodajali, sploh v dolini Trente. Na takšen način reševati to popotresno območje, se mi zdi neprimerno in je boljše, da vso skrb posvetimo tistim, ki tam živijo in poskušamo njihove probleme čim prej rešiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite.
Seveda ne gre za enake stvari, torej tiste propadajoče objekte, ki so nekako posledica naravnega staranja, to imajo v celi Sloveniji. Mi o teh stvareh ne govorimo, niti ko govorimo o Posočju. Govorimo o naravni nesreči, ki je vplivala na to in so se objekti porušili. Tudi pri objektih gospodarskega značaja ne sprašujemo po rezidenci lastnika. Tam pravimo, ja, to se pa popravlja, ker je vpliv na ljudi. Tudi tisti vikend ima, saj ne govorimo o vikendih, tudi ostali objekti, individualne hiše, imajo ta značaj. Poleg tega pa ti ljudje, ki bi bili sicer upravičeni natak način do pomoči, niso upravičeni do drugih vzporednih pomoči, ki so sestavni del te celovite pomoči, kot pravi premier Rop. Niso upravičeni do donacije, do socialnih pomoči, do olajšav iz dohodnine in ne vem še česa zraven, kar je. Niso enaki. Samo v odnosu do gradnje. Zato lahko rečemo, da v tem kontekstu je mogoče razumeti, ker je to posledica naravne nesreče, in zakaj bi diskriminirali ali pa jih diferinciirali na tej podlagi. Saj jih. Tisto, kar pa pritiče kot rezidentom v smislu pomoči in v smislugospodarskega razvoja, gre pa samo tisti skupini, ki tam biva. To je to. Jaz tu ne vidim nobenega razloga, zakaj bi se šli ne vem kakšno čistunstvo.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Torej, ko smo govorili o objektih, ki so sicer prazni, vendar tistih ljudi, ki so tam živeli, ki so se tam rodili - jaz ne vem, zakaj je potem treba to mešati z vikendaši. To je nekaj čisto drugega. To je samo izgovor, če nečesa nočemo, potem pač najdemoizgovor, ki ga mačka prinese na repu. Po drugi strani bi želel povedati, da to ni področje praznih hiš kjerkoli v Sloveniji. Daleč od tega! To je področje, ki je potresno področje in je tudi obmejno področje. Vsaka pametna država takšno področje posebej obravnava. In govoriti o področju praznih hiš po celi Sloveniji je zopet eden od tistih izgovorov, samo da nam nekaj ni treba storiti. Po drugi strani se pa lahko vprašamo sledeče: ali drži podatek, da je tehnična pisarna stala 3 milijarde tolarjev? Ali jeto 2 in pol ali pa 3 in pol, je čisto vseeno. Gre za red velikosti. Če je to res, potem to komparirajmo s podatkom, da bomo dali 2 milijardi pomoči za infrastrukturo za ceste in pa dobri 2 milijardi gospodarske direktne pomoči. To je skupaj 4 milijarde, to je malo več, kot je stala tehniška pisarna. Nihče ne problematizira, da bo sedaj ta pomoč toliko velika, kot smo dali za birokrate. Ne trdim, da to ni potrebno. Jaz tega ne trdim in nihče to ne trdi, ampak da je treba tako veliko sredstev dati za birokracijo, ki ti potem greni življenje, ki ti onemogoča, da bi normalno delal, ker moraš prinesti sto tisoč in en dokument, da si verodostojen, da lahko za karkoli kandidiraš, da dobiš neka minimalna sredstva ali pa kredit, ki ga moraš potem plačati, in pa, da bomo za to pomoč, ki ste jo našteli, dali malenkost več kot za birokrate. Poslušajte, če to skompariramo, tu nekaj ne "štima". To skupaj žal ne gre. Po drugi strani se pa lahko vprašaš, če tudi držijo podatki, da so bile cene tam običajno dvakratne teh, kiso drugod po Sloveniji. Da je projekt namesto milijona je stal skoraj dva milijona, da je kubik betona namesto 10 tisoč stal 18 tisoč, da so bile cene tam bistveno višje pri tej obnovi kot so drugod v Sloveniji, da so tam bile lahko samo priviligirane firme, ki so to delale. Pa se vprašam, ko smo tolikokrat danes tukaj slišali, ravno pri tem amandmaju - ali je to solidarnost? Ne vem, če je solidarnost, če birokracija stane toliko, kot bi mi radi dali pomoči. Pa potem vprašam tistega, ki nam je govoril, kako bomo mi to upravičili. Ja, potem se moramo vprašati, kako boste pa vi opravičili, da dajete za birokracijo toliko, kot bi dali vsi skupaj za pomoč. Dajmo gledati celo zadevo tudi s te strani. Jaz ne trdim, da mogoče ni malo karikirano. To priznavam, ampak če je v tem veliko ali pa vsaj nekaj resnice, potem nekaj ne gre skupaj. Potem nam ne pridigati o neki solidarnosti. Tu bi vas želel še na nekaj spomniti, ker smo tudi danes lahko slišali pred nekaj minutami, kako lahko takšno stvar razložimo, recimo, 150-im tisoč upokojencev. Ja spoštovani, odgovor je popolnoma preprost. Če boste v vladi in v DeSUS-u lahko razložili, kako ste z upokojensko zakonodajo upokojence prikrajšali v zadnjem času za dve pokojnini, potem bomo tudi mi lahko tako razložili, če želimo nekomu nekaj pomagati in če boste lahko še ostale stvari razložili. Gospodje in gospe, ne bi želel biti nevljuden, ampak ne morem drugače, kot da bi se spomnil na neko razpravo, ki smo jo imeli na treh izrednih sejah. Tam smo rekli: ni ga denarja, ki ga ne bi dali za izbrisane, tu, ko pa gre za naše ljudi, ko bi jim pomagali, tu je pa - to ne gre skupaj, to zopet ne gre [[...]]
Gospod Zlobec, lepo prosim, da ne motite gospoda Petana, vi pa v celoti kršite poslovnik s svojo razpravo, ker samo polemizirate. Tudi dotaknili se niste amandmaja, o katerem je razprava. Lepo prosim, če se osredotočimo na razpravo.
Hvala za to, da imam lahko zopet besedo, gospa podpredsednica, da ste nekako umirili zadevo. Želel sem dati primerjavo. Mi želimo, da bi zadevo gledali celovito in tudi razvojno nekoliko naprej. Kolegi so govorili o demografiji, jaz tega ne bom ponavljal, ampak ta amandma spada tudi v delček tega reševanja, delček, ne trdimo, da je to vse, ampak je en delček. Ko sem dal primerjavo, da za gospodarsko pomoč, direktno in infrastrukturo bi dali 4 milijarde, za birokracijo pa smo dali v prejšnjem obdobju 3 milijarde, potem je še to, kar predlagamo v tem amandmaju še kako nujno, potrebno in smiselno. In to sem samo želel utemeljiti. In da za nekatere stvari ni nobenih omejitev, da ji ne bi sfinancirali - OK., v redu! Samo, ne vem, zakaj imate potem v tem primeru, ko gre za naravno nesrečno, za pomoč tem ljudem, ki so v stiski, tu je pa tisoč in eden in dva in trije razlogi, kako bi rekli, ne tega pa jaz ne bom podprl, tega ne bomo podprli, zato ker je to to, zato ker je to ono, zato ker je tisto. Imamo različne kriterije za različna področje in če je kdo potreben pomoči, potem so jo ti ljudje. Jaz ne trdim, da s tem amandmajem, ki ga predlagamo, da bomo rešili vso zadevo, ne bomo je rešili, ampak eden del pa bomo rešili in zakon je pa zato, vsak člen nekaj rešuje, da rešimo potem v zakonu celoviti. Tudi z zakonom, ki ga imamo, ki smo ga sprejeli - mislim, da pred dvema letoma - je bilo tudi ne vem kaj vse obljubljeno! Pa sedaj vidimo, da niti to obnovo ne moremo reševati po tistem zakonu. In tudi takrat ste verjetno bili tako nonšalantni, če smo vam kaj predlagali, pa takoj zavračali, ker smo mi to predlagali. In isto delate danes, ko vam nekatere stvari predlagamo. In a priori zato, ker mi predlagamo, ste proti. Argumentov je pa še koliko in še več, da to zadevo podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Džuban, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Amandmaja ne bom podprl, ker do sedaj še nismo ugotovili, kaj bi želeli s tem amandmajem oziroma zadeve, katere se predstavljajo, so zavajujoče in nemogoče. Očitno je, da gre za vikende, ker je kolega Rupar kar nekajkrat ponovil, da gre za vikende in da ljudje, ki živijo v teh vikendih stalno ali občasno ali nikoli, da bodo privabili tisoče turistov, ki bodo Posočje rešili na čudežni način. To pomeni, da nesporno gre za vikende. Da morda niste natančno usklajeni ali se niste med seboj informirani, kaj boste zagovarjali, morda se tudi to kdaj nam zgodi, ampak drugi del, ko ste rekli, da so to nenaseljene hiše, mislim, da je gospod Janša natančno tako rekel, da ljudje živijo kje v Sloveniji ali po celem svetu in da bi potem, če bi država sanirala te objekte, ti ljudje prišli nazaj in bi se spet zgodil čudež, da bi nenadoma imeli pokrajino poseljeno. To sem jaz dodal, to ni rekel kateri od vas. To pa je zgodba, ki pa je neverjetna. Mi rešujemo izseljevanje ljudi s tem, da rešujemo hiše, preprečujemo odseljevanje, ki niso naseljene. Kako se bodo odseljevali ljudje, ki jih ni. Pravite, da s praznimi hišami, če bi jih sanirali, bi preprečili izseljevanje. Saj ti ljudje, ki jih ni v teh hišah, se ne bodo izselili. Zelo pestro je kolega Butolen opisal, kdo so lastniki teh razno raznih hiš, ki so povsod po Sloveniji. Pri nas na Goričkem jih najdete, kolikor jih hočete, in jih sedaj različni ljudje z različnih koncev kupujejo, urejujejo in preprodajajo. To se verjetno dogaja tudi kje drugje, kar je v redu ali ni. Ampak da mi iz državnega denarja saniramo objekte, ki niso naseljeni, lastnike verjetno malo briga kaj je z njimi, verjetno jih malo briga, kaj je z njimi oziroma so jih malo brigale tudi že takrat, ko so morda njihovi predniki bili v teh hišah. In seveda jih sedaj zanima, da bi na tak način z nekim amandmajem te objekte rešili in verjetno potem preprodali, če bi bil interes. In zato, da bi nekdo preprodajal te objekte naprej, ali prodajal, da bi jih država sanirala, seveda, take rešitve jaz ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Školč, izvolite.
Tudi sam ne bom podprl tega amandmaja, ne da bi mislil, da ni možno sprejeti neke take rešitve, seveda jo je mogoče, mislim pa, da to ni nujno potrebno, in tudi vprašanje je, če je to zares smiselno. Iz razlogov, ki so bili tukaj že povedani, da na nek način poskušamo zagotoviti sredstva solidarnosti tistim ljudem, katerim so bili ogroženi domovi in prebivališče in po drugi strani zagotavljamo sredstva za razvoj, zato da se ne bi odseljevali. Seveda pa ne pomeni, da ni zares problem tudi ta stavbni fondna Bovškem, Kobariškem, Tolminskem ali pa kjerkoli že. Verjetno se bo tudi ta zakon kdaj dopolnjeval in če mi je dovoljeno razmišljati na glas, potem seveda ga ni možno dopolniti na način, kot piše tukaj, da so do sredstev iz tega člena upravičeni tudi lastniki objektov, državljani Republike Slovenije - da skrajšam. Ker to pomeni, da so pravzaprav dopuščeni do vseh instrumentov pomoči tudi nepovratne. Ali bi to, recimo, kdo odobraval ali ne [[...]] [[Odziv iz klopi.]] [[...]]Prosim. Tako zdaj piše in lahko se pogovarjamo o tistem, kar piše. Če boste prinesli nov amandma, se bo odprla razprava na novo. Ampak tako kot piše, pomeni, da vsakdo, ki je lastnik objekta, lahko participira potencialno na teh sredstvih. Da parafriziram kolega Ruparja in mene bi bilo res sram glasovati za tako dopolnilo iz preprostega razloga, ker mi nihče ne bi verjel, da si ne "naštimujem" nekaj zato, ker imam pač tam vikend. Verjetno bi bilo sram tudi kolega Janšo, ki ima tam vikend, pa finančnega ministra Mramorja in ni ga človeka v tem parlamentu, ki ne bi oziroma ki bi mogel prepričati javnost, da si nismo tudi tega instrumenta polastili zato, da si nekaj prigrabimo. Kaj si jaz mislim o tem jeziku, da vsakdo nekaj krade, ne bi govoril, ampak ne vzpostavljam ga sam, ga bolj kolegi z desne, ampak podpreti neko tako rešitev pomeni, v bistvu si zadrgniti zanko okrog vratu. Da ne govorimo o tem, da vsaj mi trije tega denarja nismo potrebni. Drugo je vprašanje tega stavbnega fonda. Zagotavljam vam, da je pravzaprav to tržišče s temi nepremičninami predvsem na Bovškem, če odštejem drugo, zelo atraktivno. Da tam ni problem prodati tudi precej ruinirane hiše. Vprašanje, kaj se bo sedaj zgodilo s tem strahom pred konstantnimi naravnimi nesrečami, ampak to, ne mi zameriti, to niso Haloze, kjer je mogočeto težko prodati. To se da prodati, brez težav in kdor želi tam stanovati in poseduje, kot je bilo rečeno, tukaj neka stanovanja, v Ljubljani in ne vem kje, to brez težav zamenja. Ampak to ni tako važno. Tisto, kar bi kazalo pa res premisliti, je, da bi ta državnotehnična pisarna eventualno le zagotovila tehnično dokumentacijo za tiste, ki bi šli v neko solidno obnovo. Ampak tu me pa spet preseneča - in zato sem se tudi javil k besedi - nekonsistentnost zagovornikov teh predlogov. Če bi bili v uri nazaj, da ne bi sprožil polemike, sta dva vneta poznavalca tistega konca, situacije trdila, da je vse narobe zato, ker pač te hiše so se popravljale in ni bilo dopuščeno novogradenj. V tem členu se seveda zavzemamo za to, da bi hiše popravljali. Kje je tukaj konsistentnost? Jaz seveda mislim, da moramo pri vseh teh [[...]] [[Odziv iz klopi.]] [[...]]To je bilo, gospod Janša, v tem govorjenem tekstu. Jaz zelo natančno spremljam to diskusijo. Prosim? Ne, govorim, da je bila generalna ocena, da je veliko škode, izrečena zaradi tega, ker naj ne bi bilo dopuščeno iti v novogradnje oziroma nadomestne gradnje. Jaz ne bi tukaj vesoljnemu zboru razlagal, kako je do tega prišlo, da je pravzaprav občina Bovec povzročila, da je velika večina hiš prišla pod zaščito. Ko je prišla pod zaščito, se je ni moglo rušiti itn. Seveda je to prineslo neke koristi, ker hiše, ki so bile pod zaščito, so lahko dobile več sredstev, kot tiste, ki pač niso bile pod zaščito. Danes tisti, ki so sodelovali v teh odločitvah, vpijejo, da je bilo vse narobe. Ampakta nekonsistentnost mene zelo moti, zakon pa mora biti tak, da ima, kot se reče, rep in glavo od istega telesa. In v tem primeru bi se mi zdelo smiselno podpreti, da državnotehnična pisarna zato, da se ohrani ta stavbni fond, da se ohrani, recimo, tista dediščina, o kateri smo razpravljali, recimo, znotraj zakona o TNP-ju, da imetnikom, ne glede na to, ali tam stalno bivajo ali bivajo kjerkoli drugje, pomagajo do te dokumentacije. Tako, kot je to napisano, pa res pomeni, da smo absolutno prebogati in da tekmujemo, kdo bi si še kaj izmislil zato, da lahko se izkaže v Posočju. Tega tudi ljudje v Posočju ne bi sprejeli, če bi se nekomu hišo prej obnovilo zato, ker bi imel dokumentacijo urejeno, medtem pa bi nekdo tretji, kot je bilo tu rečeno, stanoval v drvarnici ali pa kakšnem drugem pomožnem objektu. Zato vas, za božjo voljo, prosim, umaknite ta amandma, ker je v tem trenutku le potrebno reševati stiske ljudi, ki nimajo kje stanovati, v nadaljevanju pač drugih. Da se premisliti instrumente, da se oceniti, kaj to zares pomeni. Seveda je niz primerov, o katerih je bilo tu govora, kjer bi si ljudje še kako zaslužili, ali pa bi potrebovali pomoč. Ampak določba, tako kot je napisana, pomeni, da pravzaprav lahko vsakdo, ki je tam lastnik, participira na vsej pomoči- to ne vem, če bi bilo dobro. Verjetno je celo v neskladju s tem, ker diskriminira lastnike iz, bom rekel, območja Evropske unije, ker ne vem, zakaj nekdo, ki je drugje, ne bi imel pravice do neke [[...]]Ampak to je stvar za pravnike, ali je mogoče to omejiti samo za območje Slovenije ali ne. Skratka, veliko problemov se odpira in dajmo raje peljati stvari k temu, da tistemu omejenemu številu ljudi, ki stalno tam bivajo, pomagamo, drugim pa kdaj kasneje.
Hvala lepa. Gospod Špindler, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Jaz tega amandmaja ne morem podpreti z oziroma na to, ker je takih dilem [[...]]Tu v obrazložitvi lepo piše: "Izkušnje, ki so bile po velikonočnem potresu leta 1998, so pokazale, da je lastniška struktura zelo raznolika in se pogosto srečujemo s solastniškim, ko so lastniki, ki nimajo stalnega prebivališča na območju, ki sta ga prizadela potresa." Komu na čast? Jaz sem absolutno za zakon, da podpremo to, da damo pomoč tem ljudem, ki so prizadeti, ne pa na tak način, da bomo tistemu dajali, ki nekje drugje živi. Ta človek si lahko vzame kredit pri katerikoli banki in ta objekt obnovi, če ga hoče, če ga rabi nujno za življenje. Samo mislim, da ga ne rabi, in tu je točno povedano, da je nujno dati pomoči tistim, ki so bili pri tem potresu oškodovani, in tistim, ki bivajo v tem prostoru, ne pa tistim, ki se od drugod pripeljejo, da uživajo v tem prostoru. Takih hiš in stvari je vsepovsod v Sloveniji dovolj. Prej je omenil Geza Goričko, jaz lahko omenim to ob hrvaški meji, pa še marsikdo drug, gospod Butolen, pa še drugi. Na drugi strani, ko pa se tu sprašujemo, kaj so pa delali pri prejšnji obnovi, jaz pa se vprašam, kje so bili štabi civilne zaščite. Ali niso dolžni z županom na čelu nadzorovati te gradnje in vsega tega, če so se anomalije dogajale? Mislim, da je bila to njihova naloga. Tudi nekateri so tukaj med nami, ki lahko odgovarjajo na to tematiko. Mislim, da se ve, kdo odgovarja, mislim, da se ve, kdo je v štabu civilne zaščite, mislim, da so tu strokovnjaki gradbene stroke, ki bi lahko nadzorovali, tudi cene in vse drugo, kar se je dogajalo. Takrat pa ste mogoče te anomalije vsi podpirali, ki ste s tega območja. In s tem se ne strinjam in tega amandmaja ne morem podpreti. Mislim, da lahko to pomoč dajemo v druge namene dosti bolj koristne tistim ljudem, ki so potrebni te pomoči. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rupar, izvolite.
Ste dejansko mojstri sprenevedanja, pa prevračanja besed. Gospod Geza Džuban, vi ste me spodbudili k repliki. Če bi poslušali prej, ko sem razlagal, kako premalo je denarja, koliko močno premalo je denarja, kako hitreje bi bilo treba delati, potem ne bi govorili o takih traparijah, kot ste. Jaz sem seveda tudiv primeru vikendov povedal, naj ne bodo v Posočju nezaželeni. Nisem pa govoril, da morajo dobiti denar iz paketa, ki je namenjen za sanacijo objektov tam živečih ljudi s stalnim prebivališčem. In ne smete potvarjati to besedo, da se sedaj nekdo bori protitem stanovalcem oziroma prebivalcem za voljo koristi vikendašov. Tega ni v tej dvorani rekel nihče! In to ima Školč prav. Definitivno niso upravičeni do tega denarja. Je pa seveda res, govoril sem pa, da je denarja premalo. Verjemite mi, iz teh vsot, ki so tu navedene, še ti prebivalci, ki jim rešujemo eksistenco, ne bodo dobili dovolj. Zato lepo prosim, ste tudi govorili, - govorite, da bi s tem preprečevali izseljevanje. Nihče ni govoril o izseljevanju. Vsi, ki so govorili še za menoj, so govorili o ljudeh, ki se želijo vrniti. Torej, gre za ljudi, ki bi radi prišli tja nazaj živeti in ki bi jim lahko s tem amandmajem to tudi omogočili. Jaz upam, da bo popravljen vsaj tako, da bo zadoščeno, če bo seveda sprejeto. O ostalem pa samo toliko, po prvem potresu, še enkrat, je bilo zapravljenega v Posočju 20 milijard tolarjev denarja, ne računanajoč še zasebni denar, ki je bil vložen, kredita, ki so jih ljudje najemali. Z 20 milijardami nismo uspeli zaključiti sanacije. Pa samo preprosta računica. Če montažna hiša ali kakršna - koli že novogradnja stane 40 milijonov tolarjev, potem si izračunajte, kolikokrat sto hiš na novo bi lahko zgradili s tem denarjem. Nismo pa naredili nič. Slišali smo, da še celo 60% tistih hiš, ki so tam še poškodovane od prvega potresa in niso prišle v kvoto oziroma pod prvi zakon, ni saniranih. Kako in kje in kaj delajo s tem denarjem, je pa seveda drugo vprašanje. Ampak samo toliko za razmislek. Hvala.
Hvala lepa. Preden dam besedo gospodu Džubanu. Za repliko vas obveščam tako kot prej. Na klop dobivate spremenjen amandma poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, ki pravi: "Do kredita, pod pogoji tega zakona so upravičeni tudi lastniki in solastniki objektov, ki so bili poškodovani in katerihlastniki ali solastniki so državljani Republike Slovenije in imajo stalno prebivališče na območju Republike Slovenije. Z amandmajem omogočamo pridobitev kreditov lastnikom in solastnikom poškodovanih objektov pod pogojih, določenimi s tem zakonom." Razpravljamo torej o tako spremenjenem amandmaju k temu členu. Replika, gospod Džuban. Izvolite.
Hvala lepa. Kolega Rupar, takrat verjetno niste bili v dvorani, ko so vaši kolegi poskušali obrazložiti, da bodo obnovljeni objekti, ki niso naseljeni, in s tem bo preprečeno izsiljevanje. Ampak, kar sem sedaj slišal, to je pa najbolj nenavadno. Da 20 milijard, kar je bilo vloženo v Posočje, je bilo zapravljeno. A gremo mi za zdaj te ljudje pa kar je bilo vloženo, 20 milijard - to ste dvakrat ponovili, verjetno ne boste rekli, da tudi tega niste rekli -, da je ves ta denar država Slovenija zapravila in da ni bilo od tega denarja nobene koristi. Ali pomeni tudi to, da za ta zakon, ki ga sedaj sprejemamo, že v - naprej vemo, da bo ta denar zapravljen in da ne bo od njega nobene koristi? Tako politiziranje v nedogled pa mislim, da presega že vse meje. Mislim, da je velik del tega denarja 20-ih milijard bil pametno naložen, lahko da je bilo kaj narobe, tukaj ne upam nič razpravljati niti o deležu niti o absolutnih zneskih, zgodbe so vse mogoče, tudi za lokalne veljake. Ampak, da rečemo, da je ta denar zapravljen, to pa presega vse meje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dobite besedo za repliko na repliko, vendar res lepo prosim, vsi vemo, da je predvolilni čas, vendar obešati se na vsako besedo in popolnoma preiti na razpravo, ki ne prispeva k ničemur, ne k boljšemu zakonu in se tu obmetavati itd., mislim, da ni primerno, preveč pomemben predpis sprejemamo, da bi se dogajalo to, kar se začenja dogajati. Res lepo prosim, gospod Rupar, zadnjič. Vendar, razlage, ki jih dajete, izgledajo, kot da niste prebrali niti vašega amandmaja vaše poslanske skupine. Vikendaši seveda bi bili v tem primeru upravičeni do vseh vrst pomoči, tako kot je bil prej amandma vložen in tu ni nihče trdil in zavajal itd. Tak amandma ste vložili. Tako res lepo prosim, kratka replika na repliko in potem bom res opozarjala, če bomo prehajali preko mejo, ki niso s poslovnikom dovoljenja. Izvolite.
Hvala, gospa predsedujoča. Gospod Geza Džuban - je ušel ven, upam, da me sliši. Denar, ki je bil zapravljen, tudi del tega denarja je bil koristno zapravljen, saj nisem rekel, da je bil v celoti vržen proč. Dobro, jaz madžarščine pa tistih zadev [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Pustimo, ampak 20 milijard, oprostite, je 500 novih hiš, vrednih po 40 milijonov. To je 500 novih hiš po 40 milijonov. Prosim, razložite si in raztolmačite si, ali je denar zapravljen ali je vržen proč, ali je bilo predrago, kar smo sanirali, ali smo s tem denarjem premalo sanirali. Razlagajte si sami, kakor želite in znate, ampak 20 milijard meni - na trgu vem, koliko je hiša vredna, govoril sem o montažnih hišah - pomeni to 500 novih hiš. Koliko pa jih imamo novih v Posočju? Pa mi povejte, no! Lepo vas prosim! Sedaj pa nehajte pretvarjati in potvarjati izjave, ker ni fer.
Hvala lepa. Gospod Janša, izvolite.
Zelo zanimivo je, da o tem območju največ vedo tisti, ki tam verjetno še nikoli niso bili, dočim besed, kot so besede tistih, ki tam živijo - recimo, gospoda Germovška ali pa gospoda Božiča -, kot da tukaj ni bilo. Pa so zelo jasno povedali, da slika ni črnobela. In tudi jaz sem nekajkrat povedal gospodu ministru, danes in tudi že prej, da ne obstajata samo dve kategoriji, tako kot se sedaj skuša tukaj prikazati - in tudi naš amandma je bil v tem smislu pomanjkljiv, se strinjam -, ampak zakon ste predlagali danes zjutraj. Danes zjutraj smo dobili gradivo in ne morete pričakovati, da boste dobili na gradivo, ki smo ga dobili danes zjutraj, popolne amandmaje. V besedilu, ki pa smo vam ga poslali včeraj, in podobno besedilo je gospod Germovšek prek občine Bovec posredoval tudi vladi in ga je vlada imela, pa jasno piše, da ne predlagamo izenačitve, ko gre za pomoč pri objektih, kjer so pač lastniki, tisti, ki imajo tam stalno bivališče, in pri objektih, kjer lastniki tam nimajo stalnega bivališča. Popolnoma jasno piše v tem besedilu: "upravičenci do državne pomoči so sicer vsi lastniki na območju potresa, vendar pa tistim, ki imajo stalno bivališče izven območja potresa, pripada manjša pomoč." In potem je v skladu s tem naš člen tudi razdelan. In v tem spremenjenemamandmaju, ki ste ga dobili sedaj na klop oziroma ki sedaj prihaja na klop, je zadeva še bolj omejena, da so tisti, ki nimajo stalnega bivališča, upravičeni samo do kredita, pod pogoji tega zakona. Možne bi bile pa verjetno tudi še kakšne druge rešitve, če bi imeli kaj več časa. Mislim, da je prej gospod Školč omenil možnost, ki bi bila po mojem mnenju tudi upravičena, da imajo tisti, ki nimajo stalnega bivališča, pa so tam rojeni ali kakorkoli, pravico vsaj do tehnične pomoči te državne pisarne, ki se itak plačuje prekomerno. Da pa zadeva ni tako jasna kot v glavnem govorijo tisti, ki tam še nikoli niso bili, pa naslednji primer. Ker je gospod Školč veliko govoril o tem - mislim, da je ravno njegov primer najboljši. Kajti pred nekaj leti smo spremljali počasopisju polemiko o tem, kdo bo predsednik mestnega odbora Liberalne demokracije. Za predsednika mestnega odbora Liberalne demokracije v Ljubljani je kandidiral tudi gospod Školč. Vendar je potem izpadel - ja, tako je pisalo v Denvniku [[...]]
Gospod Janša, lepo prosim!
izpadli ste iz te kandidature zato, ker ste imeli baje stalno bivališče v Bovcu. Ne vem, tako je pisalo ali pa kakorkoli. [[...]] [[Oglašanje iz dvorane.]] [[...]]
Lepo prosim [[...]]
Vemo, gospod Zlobec, so o raznih vrtnarjih na ambasadah, in tako naprej, ampak pustimo zdaj to. Dejstvo je, hočem opozoriti na to, na kar je prej opozoril gospod Božič. Na tem območju je ogromno ljudi, ki imajo tam prijavljeno stalno bivališče, pa tam ne živijo, ampak imajo vikende. In vsi ti imajo po tem vašem zakonu, ob tem, ko govorite proti vikendašem, pravico do kompletne pomoči po tem zakonu, samo zato, ker imajo tam prijavljeno stalno bivališče. Se pravi, nekdo, ne bom rekel, da je zdaj gospod Školč, ki pravi, da tam nima stalnega bivališča, ampak nek visok vladni uradnik, ki ga poznam - in, pač, ne bom povedal njegovega imena -, ima tam prijavljeno stalno bivališče in bo po tem vašem zakonu imel pravico do kompletne pomoči. Recimo, Marija Čopi, ki je bila pa rojena v Bovcu, tam živela 30 let, pa trenutno nima stalnega bivališča tam, ker dela v Ljubljani, starši so pa medtem umrli in v hiši ni nihče živel, pa ne bo imela pravice niti do tolarja. Zato, ker tam nima stalnega bivališča. Nekdo, ki pa ima tam stalno bivališče, pa tam ne živi, nikoli ni živel, ampak pride samo na vikend, pa ne bo imel pravice do tepomoči. To vi delate s tem zakonom. To vi delate s tem zakonom, ki je v tem primeru nepravičen, ker upošteva samo dve kategoriji, v praksi jih je pa mnogo več. Mi tukaj predlagamo še nekaj vmesnega, ne trdimo, da je to najboljša rešitev, je pa sigurno boljša od te, ki jo zdaj vi predlagate. Če ima kdo kakšno boljšo rešitev, smo jo pripravljeni podpreti. Ne pa zdaj govoriti, da ste proti temu, da pomoč dobijo samo tisti, ki so tukaj dejansko prizadeti, ker s tem zakonom dajete pomoč desetinam ali pa stotinam, ki tam ne živijo, imajo pa samo prijavljeno stalno bivališče. Seveda. Po zakonu iz leta 1998 je v to kategorijo prišlo več stotin zagotovo. To je to. Se pravi, slika je v realnosti ravno obrnjena od tega, kar skuša prikazati minister, pa morda tudi kdo od vladnih poslancev.
Hvala lepa. Gospod minister, potem gospod Germovšek, gospod Butolen, gospod Kremžar.
Hvala za besedo. Poslanska skupina SDS zdaj predlaga drugačen amandma in predlaga, da so do kredita, pod pogoji tega zakona, upravičeni tudi lastniki in solastniki objektov, ki so bili poškodovani in tako naprej. To seveda se da razumeti tako, da nekdo, ki poseduje tam lastnino, lahko dobi po pogojih iz tega zakona stanovanjski kredit pri stanovanjskem skladu za nakup stanovanja v Ljubljani ali v Mariboru, lahko pa dobi tudi kredit po pogojih iz tega zakona pri tako imenovanem ribniškem skladu za opremljanja ali pa izvajanja ali pa za poslovno dejavnost, recimo, v Ljubljani ali v Mariboru. Ampak gre morda spet za nerodno napisan amandma. Rad bi pa rekel to, da je leta 1998 bil stanovanjski sklad posebej dokapitaliziran za to, da bi reševal stanovanjske probleme tistih, ki imajo stalno bivališče na območju, ki ga je prizadel potres. Stanovanjski sklad ima po resorni zakonodaji funkcijo pomoči pri razreševanju stanovanjskih vprašanj. Nima funkcije pomoči pri razreševanju vprašanj, da ne bom spet rekel vikendašev, ampak tistih, ki pač imajo objekte nekje drugje kot pa stalno bivališče. To ni poslovna funkcija stanovanjskega sklada in na ta način bi se seveda bremenilo stanovanjski sklad z neko funkcijo, za katero ni pristojen, sedaj bi sicer bil, če bi, recimo, bil ta amandma pravilno zapisan, sprejet, pa seveda zato tudi nima nobenih sredstev, ki bi mu jih kdo dal. Tudi tu ni predvidena nobena višina. Takrat je bilo namreč natančno določeno. Stanovanjski sklad se je dokapitaliziral za, mislim da, milijardo 900 milionov tolarjev. To je bilo takrat spotoma, sočasno sklenjeno. Tukaj sedaj ni nič. Pač samo neka nova zaveza za stanovanjski sklad. Kaj pa mi vemo, morda bo takih potreb nenadoma za pet milijard ali pa za 100 milijonov - ne vemo. To je problem takih amandmajev. Vi boste sicerrekli, bili je malo časa, pa je spet nerodno napisan, ampak vsekakor ta amandma popolnoma skače iz tega konteksta. Menim, da ni primeren, in predlagam, da ga ne podprete.
Hvala lepa. Gospod Germovšek, izvolite.
Po takem izvajanju pravzaprav je težko kaj dodajati, ker v bistvu, kdor pozna proceduro, ve, da je vse določala procedura obnove posameznega objekta in tam so potem skozi postopke v državnotehnični pisarni določali ta razmerja in tudi višino kredita in podobno, višino lastnih sredstev. Tako tu ne gre nikakor za to, da bo nekdo vzel kredit in kupil ne vem kje vikend ali kje drugje ali pa stanovanje v Ljubljani. Gre za proceduro, ko si ne more nihče izmisliti, da ga vzame, kolikor ga hoče, ampak v sorazmerju s poškodovanim objektom, v sorazmerju s potem določeno obnovo, ki jo natančno določi protokol, in ni kar tako, da bo nekdo prišel po kredit. Tu je bilo mišljeno samo za neko majhno pomoč, ker konec koncev jaz bo zaključil s tem, da kredit se vrne, kredit ni nekaj nepovratnega, kar bi bila zloraba davkoplačevalskih sredstev.
Hvala lepa. Gospod Butolen, izvolite.
Zelo na kratko. Bistvena razlika je, ali ima prebivalec stalno prebivališče v občini na potresnem območju, četudi tam ne živi, ali pa ima stalno prebivališče nekje drugje. Tisti, ki imajo tam stalno prebivališče tam, plačujejo davke. In tisti so šteti tudi v izračun primerne porabe občin, v katerih imajo prijavljeno stalno bivališče. To je vendar bistvena razlika od tistih, ki imajo tam samo vikende in se njihovi dohodki oziroma davčne obveznosti plačujejo tam, kjer imajo stalno prebivališče, ne pa tam, kjer imajo vikende. Prav tako se njihovo število šteje v primerno porabo tam, kjer imajo stalno prebivališče. Zato ti dve kategoriji ljudi pač enostavno ne moremo izenačiti. Hvala.
Hvala lepa. Še gospod Kremžar, izvolite.
Hvala lepa. Kolega Janša, jaz vam verjamem, da imate absolutno dobre in korektne namene pri tem amandmaju. Seveda jaz tudi priznam, če kaj komu verjamem, če komu ne verjamem, pa tudi lahko povem. V tem primeru verjamem. Samo, potemtakem imate zelo pomanjkljiv suport ljudi, ki pač pripravljajo te stvari.Ta ne popravek amandmaja ne govori o tem, o čemer ste vi govorili ves čas, da tako rečem, o avtohtonih prebivalcih, o izvirnih prebivalcih, ki so se odselili in so te hiše ostale, ampak samo znižuje nivo pomoči, vseeno, tudi vikendašem in tudi tistim, in tudi znižuje nivo pomoči tem, ki so se odselili, ki jim propadajo hiše in zaradi tega seveda se ne morejo vrniti. To je samo malo manj pravice za vse, ampak za vse, ne samo za tiste, o katerih ste govorili. Da pa je temu tako, je dokaz tudi v tem tekstu, ki ste ga omenili. To je tekst, ki bi naj bil predlog zakona, kjer piše o teh splošnih ciljih ravno tako. Splošni cilji predloga zakona so: a) upravičenci do državne pomoči so vsi lastniki na območju potresa, lastnikom s stalnim bivališčem izven območja potresa pripada manj denarne pomoči, na ostalih področjih, projektih, obdelava, pa so izenačeni z lastniki s stalnim bivališčem na območju potresa. Se pravi, dejansko ne gre za to - iz te dikcije zakona oziroma tistega predloga zakona, ki ste ga pripravili, in tega popravljenega amandmaja -, ne izhaja to, da bi hoteli tisti skupini ljudi, ki bi ohranjala, dejansko pomagati, ampak gre pač za neko nižjo stopnjo pomoči vsem, vključujoč seveda vikendaše, ki dobijo nekaj manj. Mislim, da so opozorila, o katerih je minister Kopač govoril glede stanovanjskega sklada, zelo resna, in da te stvari za te namene nikakor ne morejo biti porabljena ta sredstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mislim, da lahko to izčrpno razpravo o tem amandmaju zaključim. Lahko? Zaključujem razpravo o spremenjenem amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in 8. členu. In prehajamo na glasovanje. Prosim vse poslanke in poslance, ki so v bližini, da pridejo v dvorano. Glasujemo torej o spremenjenem amandmaju k 8. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 15, proti 31. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. V razpravo dajem 16. člen in prosim za pozornost. Pet amandmajev je k temu členu. Pod 1 v pregledu amandmajev je amandma poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Pod 2 amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Pod 3 v pregledu je amandma poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, ki ga je umaknila in ga nadomestila z dvema novima amandmajema, in sicer k 16. členu imate na klopi poseben papir, gre za amandma pod 1 in 2. Ste našli? O teh dveh amandmajih bomo glasovali pod zaporedno številko 3 in 4, bom sproti povedala. In na strani tri pregleda amandmajev imate pod 4 amandma istih predlagateljev, poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, o tem bomo glasovali nazadnje pod 5. Odpiram razpravo o vseh petih amandmajih. In sprašujem kdo želi besedo? Nihče. Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa. V poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da če nekdo namenja sredstva za dobrodelne in humanitarne prispevke, potem nima smisla, da se ga omeji pri tem, da bi koristil olajšave na sistemu dohodninskih prejemkov oziroma plačevanja dohodnine. S tem se pravzaprav dodatno zmanjšuje možnost potencialnih kandidatov, da bi plačali več, kot je pa 3% limit. V tem primeru mislim, da veliko bolj potrebujemo sredstva fizičnih oseb, da se angažirajo pri takšni pomoči, nima nobenega smisla, da jih omejujemo, sploh pa ne s tremi procenti. Že pri razpravi o dohodnini smo poudarili, da države, ki imajo razvite sisteme civilnih organizacij, dajejo in limitirajo to na bistveni višjem nivoju, ne samo na treh procentih, ampak gre tja do 8%, 10%, dopuščajo to. V naši državi bi ob taki situaciji lahko to bistveno spustili. Sploh ne bi bilo treba limitirati in zato smo tudi vložili amandma.
Hvala lepa. Gospod Germovšek, izvolite.
Hvala za besedo. Pri spodbudah in ti amandmaji ravno imajo ta namen, je vprašanje ohranjanja delovnih mest in česar nismo uspeli v prejšnjem zakonu, se pravi, da bi z določenimi davčnimi olajšavami in spodbudami spodbudili mogoče odpiranje in ustvarjanje dohodka in ohranjanja delovnih mest na območju, mislim, da je zdaj ta priložnost naravnost nujna, ker gre na eni strani za gospodarske subjekte, ki so sedaj zelo prizadeti pri opravljanju svoje dejavnosti in praktično na robu obstoja, po drugi strani pa na tem celotnem, prizadetem s potresom rabimo nova delovna mesta ali pa ohraniti ta. Mislim, da je prav, da bi spodbudili tisti, ki ustvarjajo dohodek na tem območju, da so za to tudi spodbujeni, ker praksa po prejšnjem potresu je pokazala, da sicer seveda se to ni dogajalo. Kar se pa tiče 48.e člena sta pravzaprav dve zadevi. Začasno zadržanje plačevanja obveznosti, ki jih imajo nekateri, ki sploh ne morajo sedaj opravljati dejavnosti, ker pač so jim podrli stavbo, v kateri so jo opravljali. Tu je potem vprašanje, zakaj se zadrži samo za leto 2004, to je 5 mesecev, ker za julij bodo prišle vse lepo položnice brez težav. Prvič se vprašamo, zakaj za leto 2004. Korektno bi bilo: do ponovne vzpostavitve dejavnosti v takem obsegu, kot so jo imeli pred 12. julijem, ko so morali svoje objekte zapustiti. Poleg tega imam pa vprašanje iz izkušenj. Namreč, kaj to pomeni "zadrži"? Mi smo se prizadevali za odpis za določen čas, ampak če je "zadrži" po praksi iz prejšnjega potresa, pomeni, da se bo vmes obrestovalo in bodo nekoč, že drugo leto seveda to zadržano akontacijo plačali po vsej verjetnosti z obrestmi. Ker, kot smo takrat rekli, je moratorij na kredite TOM+0 vmes so se pa zadeve, ker se tiče dolga, tako lepo odvile, kot so se, nekaj 100 milijonov se je pridelalo za ta isti stanovanjski sklad v času zamrznitve. Seveda, kdo plača tisto, kar se je sedaj do obrestovalo? Ubogi, nesrečni in prizadeti. Sedaj me zanima, kaj pomeni to, "zadrži"? Se pravi, pet mesecev je samo od 1. avgusta oziroma do konca leta akontacije in v kakšni obliki jo bodo potem plačevali: ali z zamudnimi obrestmi, z običajnimi obrestnimi, brez odloga? Seveda, zato plediram na vse, da podprete ta amandma, da se odloži za toliko let, kot je predlagano - kot prvo. Drugo; da seveda s tistimi instrumenti, za katere je minister rekel, da so možni, se pravi, s podatki ali kakorkoli kdo je zadolžen, da pa se doseže najmanj, kar je, da se seveda ne bo obrestovano TOM+0 nič oziroma da bo to zadržanje res pomoč, ne pa seveda novo breme, kot je bilo to do sedaj.
Hvala. Gospa državna sekretarka Kolarjeva.
Hvala za besedo. Diskusija je sedaj tekla tako, kot sem razumela pod amandmajev številka 2, 48.b člen, katerega je predstavil gospod Drobnič, in v nadaljevanju, v tistem osnovnem pregledu, amandma k številki 4 k 48.e členu. Vlada obema amandmajema nasprotuje. Razlogi pa so naslednji. Amandma pod številko 4 v osnovnem predlogu - problem akontiranja davka od dobička pravnih oseb oziroma od dohodkov iz dejavnosti davčnih zavezancev. Ti davčni zavezanci bodonaredili letni obračun za leto 2004 marca 2005. In ko bodo tam lahko v teh primerih izkazali, da nimajo davčne osnove iz razlogov, da niso mogli poslovati, da niso nič poslovali, bo seveda davčna osnova nič in bo zato tudi akontiranja davka v letu 2005 enako nič. In potem to v naslednjih letih, ker se pač akontiranje v tekočem letu določa na osnovi davčnega obračuna, davčne osnove za preteklo leto. To se pravi, je popolnoma nesmiselno in nepotrebno, da bi se podaljševalo ta ukrep pod 48.e členu zadrži plačevanja akontacije dohodnine tudi v letih 2005, 2006, 2007 in tako naprej, ker bodo seveda dejansko odrazi davčnih obračunov. In če ne bo posloval ali bo posloval v bistveno manjšem obsegu, seveda ne bo akontacij. Poleg tega imamo mi že v sistemskem zakonu,tako v sedaj veljavnem zakonu o davčnem postopku kot tudi v novem zakonu o davčnem postopku - mislim, da 30. ali 50. člen lahko - individualno davčni zavezanec kadarkoli zaprosi davčno upravo, ki za znižanja akontacije davka od dobička oziroma bodoče davka od odhodka pravnih oseb na osnovi seveda utemeljenih pričakovanj, da ne bo imel tako veliko davčno osnovo oziroma obseg poslovanja v tako velikem obsegu in davčni organ mu mora v 15 dneh odgovoriti. Naj omenim, da tudi sedaj je že ta praksa, da ni malo primerov, da se akontacije iz takih ali drugih razlogov - izgube trga - tega davka znižujejo v tekočem letu, četudi je bil davčni obračun pa osnova za preteklo leto večji. Tako je ta amandma k 48.e členu popolnoma nesmiseln in v bistvu ni potreben. Je pa seveda smiseln za lato 2004, ker pa se sedaj plačujejo akontacije po obračunu za 2003. Sedaj pa se je zgodil potres, nek izreden dogodek, recimo, ne morejo poslovati in zaradi tega je smisel, da se pa za 2004 sedaj takoj zadrži izvajanje akontacij, kar je predlog v tem dopolnjenem predlogu in je predlagala vlada. Glede amandmaja k 48.d členu oziroma pod številko 2 Nove Slovenije tudi vlada nasprotuje, kajti ta amandma predlaga, da se seveda brez omejitev, niti v odstotkih niti v višini, na letni davčni osnovi dohodnina dejansko lahko zniža za katerikoli znesek, namenjen v te namene. Vi veste, da smo v tem parlamentu imeli veliko razprav že ob sprejemanju novega zakona o dohodnini, ki je, naj povem še enkrat, bistveno povečal splošno olajšavo, hkrati ima tudi to individualno olajšavo za humanitarne, dobrodelne in tovrsten namene. Poleg tega pa ta zakon, katerega danes obravnavate, prinaša tudi z ukrepi drugih pomoči od regionalne politike, gospodarske, tudi te olajšave. Zaradi tega ta predlog amandmaja ni sprejemljiv zaradi neomejitve višine niti omejitev časovnega razdobja. Hkrati pa je treba povedati tudi še to, da je dodatno prav za gospodarske družbe in zavode, tako kot imate v 48.a členu, namenjena in poenostavljena dodatna pomoč v obliki donacij direktnofizičnim osebam mimo sistemske določbe, ker je že tam določeno, da se tudi lahko v višini 0,3 celotnega prihodka pravnih oseb namenja za sistem donacij. Naj povem, da je bilo razpoložljivega denarja za te namene po obračunih za leto 2002 - 36 milijard. Torej, poleg že sistemskih določb, ki namenjeno te možnosti donacije, pa v 48.a tudi dodatno še prav za to leto brez omejitve zneska možno direktno, da gospodarski subjekti donirajo prizadetim fizičnim osebam. Hvala.
Hvala lepa. Več se vas je priglasilo k besedi. Po vrstnem redu: Kremžar, gospod minister, gospod Tanko, gospod Drobnič, gospod Jerovšek. Gospod Kremžar, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Verjetno je res bilo malo premalo časa za to, da so spisani amandmaji, dejansko tudi vsebujejo to, kar želi predlagatelj in v kar nas prepričujejo, da želijo in jaz seveda tudi temu verjamem. Namreč tudi ta amandma - govorim o prvem amandmaju k 48.a členu - ima dober namen, vendar pa zgreši cilj.In sicer zgreši ga v tistem trenutku, ker amandma zelo jasno pove naslednje: "Gospodarske družbe na področju občin Bovec, Kobarid, Tolmin, ki opravljajo ali pričnejo z gospodarsko dejavnostjo, so oproščene plačila davka od dohodka pravnih oseb, ki ga ustvarijo na območju teh občin, za obdobje petih let, če ohranijo ali povečajo stopnjo zaposlenosti." Lepo in prav. Hoče amandma narediti in povedati to, da bi pritegnili kapital, da bi pritegnili firme, da se odprejo nova delovna mesta, da se odprejo nove možnosti in do tukaj, do tega trenutka je to krasno in seveda zelo podpiram. Toda, lahko sedež firme prestavi in prijavi sedež firme, kar ni noben problem, recimo Mercator, recimo Petrol, recimo neka avstrijska firma, neka italijanska firma in ima sedež v Bovcu. Seveda lahko, po tem amandmaju in po tem amandmaju je oproščena plačila tega davka, tako kot je zapisano. Seveda, to za dejavnost, ki je ustvarjena, to lahko gospa Kolarjeva razloži bolje kot jaz, ne gre misliti, da je mogoče to omejiti na ta način, dače bi Petrol imel sedež v Bovcu, da to pomeni, da samo za tisto črpalko, ki jo ustvari, da bi lahko samo za tisto bil oproščen. Če ima sedež firma tam, je to dejavnost firme in prijavlja vse dohodke, prijavlja vse stvari tam in je tam in ne gre za to. Zato pravim, da če je in je bil namen gotovo takšen, kot mislim, da je bil, potem je pač to zadevo treba formulirati drugače, bolj natančno in potem bomo dosegli ta učinek. Ne bo pa možna malverzacija na osnovi tega, ki pa v tem trenutku, po moji sodbi, vsaj je odprta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo. Poglejte, ta amandma govori točno to, kar je rekel gospod Kremžar, torej teoretično, če podjetje Mercator d.d. preseli svoj sedež v Tolmin, Kobarid ali Bovec, potem ves dohodek, ki je sicer ustvarja, ustvarja na območju ene od teh občin, in zato bi pet let ne plačeval - če sem prav razumel, pet let - davka od dohodka pravnih oseb. To je zelo natančna razlaga tega amandmaja. Verjetno je bilo mišljeno nekaj drugega, ampak napisano je pa tako. Pa ne samo to! Poglejte, davčne olajšave kar tako, prvič so nedovoljene po direktivi Evropske unije v zvezi z davki. In kot resna država moramo seveda spoštovati direktive Evropske unije tudi v primeru, o kakršnem se pogovarjamo sedaj. Absolutno je to nesprejemljivo. Drugič, mi menimo v vladi, da je mnogo primernejša razvojna pomoč, ki je usmerjena, ki ni dana kar tako na počez, zato da bodo tudi nekateri [[v narekovaju]] "vojni dobičkarji", lahko državo okrog prenašali, ampak je usmerjena iz državnega proračuna prek posoškega razvojnega centra, ki usklajuje razvojne pobude vseh teh treh občin, v konkretne projekte, ki so podprti s strani občin. In zato namenjamo v 3. členu tega predloga zakona dve milijardi 450 milijonov tolarjev v letih od 2005 do 2013. To je prava razvojna pomoč, ker je usmerjena, ker od nje zagotovo bo učinek na točno območju teh treh občin. Na ta način: dati neko splošno davčno oprostitev - seveda ne prispeva praktično k ničemer. Zato, ker je predvsem možnost za eno samo zlorabo davčne procedure. Zato vlada tega amandmaja ne podpira in meni, da je povsem neracionalno trošenje javnih sredstev. Sama predlaga, po našem mnenju bistveno boljši instrument razvojne pomoči.
Hvala lepa. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Najprej bi se še nekoliko dotaknil tega spremenjenega člena oziroma tega amandmaja k 16. členu, ki smo ga razbili na dva amandmaja in s katerim predlagamo, da se te humanitarne pomoči ne upoštevajo samo za leto 2004, ampak da se upoštevajo za celotno obdobje veljavnosti tega zakona, kar se nam zdi popolnoma logično. V primeru, da to velja samo za leto 2004, to pomeni čisto manipulacijo. Družbe, gospodarske družbe in zavodi in tudi zasebniki, ki bodo te humanitarne prispevke nakazovali tudi v kasnejših letih, ker ko se bo ta obnova nadaljevala in bodo tudi pomoči potrebni, zato mislim, da je prav, da se ta zadeva tudi s tem uskladi. Kar zadeva pa osnovno besedilo, ki smo ga predlagali, to je ta prvi amandma, pa smo ponovno priča, bi rekel, banaliziranju pobude. Očitno je za vlado sprejemljivo samo tisto, kar poteka prek raznih pisarn, kjer stroški pisarn poberejo 20, 30% vrednosti za lastno delovanje, za lasten servis, za plače, da potem te projekte ocenjujejo in tudi sredstva na osnovi takih ali drugačnih kriterijev delijo. Mislim, da je prav, da se omogoči družbam s tega območja - tudi tistim, ki bodo na novo dejavnost odprle - neposredno olajšavo za gospodarsko aktivnost na tem področju in ne prek institucij. Lahko tudi tisto, ampak primarno mora pač biti olajšava, ki je neposredna. Mislim, da ni primerno, da se prepušča posameznemu davčnemu uradniku v Dursovi izpostavi, da bo odločil o tem, ali je neka družba zaradi takih in takih pogojev do tega upravičena uveljavljati ali to ni upravičena uveljavljati. Mislim, da je možno, da to z zakonom rešimo. Navsezadnje ne gre za olajšave kar tako. Tudi vi ste predlagali dohodninske davčne olajšave, za katere lahko tudi rečemo, da so morda tudi neusklajene z evropsko prakso, vendar očitno niso in so očitno potrebne vsaj za 2004, da se te zadeve uveljavijo. Mislim, da je treba te amandmaje sprejeti, da se bozagotovila ohranitev poseljenosti, da se bodo ohranijala delovna mesta, da bodo ljudje v tem ogroženem in obmejnem območju ostali. Kajti, v nasprotnem primeru, če teh neposrednih spodbud gospodarskim družbam ne omogočimo, potem je velika verjetnost, da sebodo v naslednjem ali pa že po tem obdobju sanacije umaknile, zaprle, dejansko se preselile na bolj varna in pa bolj obljubljena področja.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite
Rad bi popravil državno sekretarko, Kolarjevo, ki je povedala, da ta olajšava ni časovno omejena. Časovno je omejena v letu 2004, je pa tudi omejena po namenu, ne za katerokoli humanitarno dejavnost, ampak samo tista, ki je vezana na popotresno pomoč v tem kraju in v tem letu. To je to. To je prava dikcija in tako tudi piše.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Ko obravnavamo te amandmaje, ki naj bi na nek način spodbudili gospodarsko dejavnost oziroma jo zadržali, ohranili delovna mesta, smo slišali iz besed ministra Kopača, po njegovem natančno razlago teh amandmajev. In gospod minister si je dovolil obsoditi te amandmaje za poskuse sponzoriranja davčnih špekulantov. Celo je našel v teh amandmajih možnosti za "vojne dobičakarje", ki iz nesreče ljudi bi kovali dobiček. Jaz pa vem, kdo so "vojni dobičkarji", celotno Posočje jih točno zaznava. In kdo so špekulanti? Moramo odkrito reči, ker smo bili tam v Posočju po prvem potresu, po enem letu, da so ljudje takrat pravilno zaznavali in da smo mi že ob takratnih razpravah, recimo, ko je bila razprava, ko smo zahtevali izredno sejo 16.9.1998, natančno zaznavali, kdo so v tistem potresu bili "vojni dobičkarji", v katere žepe so velika sredstva letela in niso šla v obnovo, dejansko obnovo. Ta vaša državna tehnična pisarna, to pisarno imajo ljudje za ponikalnico denarnih sredstev. Velika sredstva so tam poniknila, načrti so bili bistveno dražji. Vse, kar je prek tistega teklo, je bilo bistveno dražje od vsake ponudbe na trgu. In zaradi tega, zaradi takšnih izkušenj vlagamo takšne amandmaje, ki bi pomenili direktno spodbudo. Danes se je veliko na začetku, ko je gospod predsednik vlade pripeljal četico ministrov, govorilo o spodbudah. Zanimivo je, da je gospod minister danes dva meseca pred volitvami pripeljal celo četico ministrov. Takrat, ko smo pa sprejemali osnovni zakon 28.5.1998 po znatno težjem potresu, je pa vlado zastopal mag. Dušan Blagajne; nobenega ministra ni bilo tukaj! Nobenega, in večina vaših prizadevanj oziroma namenov, ki so seveda tokrat bolj [[...]]
Gospod Jerovšek, lepo prosim [[...]]
[[...]]transparentni in boljši, izvira iz tega, da imate pred očmi volitve. Pravilno je, da se je ta velika nesreča v Posočju, hvala bogu, zgodila v nekem času pred volitvami, ko se ne bo moglo staviti samo na tiste, ki bodo preko države imeli od tega korist. In zaradi tega mene zelo moti takšno govorjenje, da gre tukaj za neke "vojne dobičkarje", da mi želimo sponzorirati "vojne dobičkarje". Glejte, na kakšen drugačen direkten način pa naj kot oprostitve plačila davkov, kot dodatno davčno olajšavo? Na kakšen drugačen način se naj spodbuja? To je po moje najbolj transparenten način. Vi nasprotujete vsemu temu, ker imajo dejanski "vojni dobiček", kar v Posočju imajo svoje interese in jih bodo uveljavljali. Takoj, ko bodo volitve, mimo bodo dejansko ti "vojni dobičkarji", ki so povezani z vlado - žal so povezani z vlado, in to ljudje jasno zaznavajo - pristavili svoje lončke, pristavili jih bodo že prej, takrat bo pa zadeva šla v drugi smer. In tudividim iz izvajanja predstavnikov vlade, da so dobesedno nesramni ob vsaki pobudi, ko opozicija da neko pobudo. Pojdite pogledat, kaj smo mi takrat govorili 16.9.1998 in kaj od tega ni res, kaj se je točno izpolnilo. Gospod minister Gantar pa je takrat rekel [[....]]
Gospod Jerovšek, lepo prosim o amandmajih k 16. členu. Govorimo o [[...]]
[[....]]Ja, o vsebini amandmaja govorim.
Nič ni povezano to, kar vi sedaj govorite, lepo prosim.
Če gospod minister govori, da so to amandmaji za "vojne dobičkarje", bom pa jaz o tem tudi govoril. On me je spodbudil.
Zelo natančno sem poslušala [[...]]
In ko je govoril o pravi razvojni pomoči, na takšen način, kot se vlada tega loteva, da dela samo iz propagandnih namenov, to ni prava razvojna pomoč. In 16.9., oprostite so govorili ministri isto, nihče ni odstopil od tega, kar se je danes zgodilo v Posočju. Ker je šel denar drugam, ker so se kvalitetni materiali uporabili drugod, nihče se ne čuti dolžnega odstopiti. Gospod minister Kopač telefonira, se ne zanima, kaj govorijo poslanci, se vede nesramno tukaj pred poslanci in on ni odgovoren temu ljudstvu, ni odgovoren ljudem v Posočju, soli pamet in se norčuje iz tega. Ne na takšen način! Mislim, da bodo ljudje spregledali to vlado! Kako je sicer naredila zakon v katerega pa verjetno ne bodo verjeli, ker bodo po volitvah popolno druge usmeritve! In zaradi tega še enkrat plediram: sprejmimo te minimalne popravke, ki so vsebovani v teh amandmajih, da bodo ljudje lahko vsaj za humanitaren prispevek, donacijo prispevali, recimo, in bodo zaradi tega imeli neko dodatno davčno olajšavo, da bodo videli direktno povezavo med tem, kaj so prispevali, in med tem, kaj jim je za ta namen država oprostila. Prav tako pri teh oprostitvah plačila davka. Mislim, da ga je treba razpotegniti na čas veljavnosti zakona in bomo na tak način mogoče ohranili kakšno delovno mesto. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, izvolite. Ga ni? [[Ne.]] Gospod Peten, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Obrazlagam 48.a člen, tako da ne bo napačnega tolmačenja. Zanimivo je, kaj smo lahko slišali ob tem, da je to sicer verjetno dober namen, pa zgreši cilj. Sedaj bom pa rekel tako. Spoštovani kolega! Če je bilo tolmačenje gospoda Kremžarja natančno, pravilno, kot je rekel tudi gospod minister, potem je bilo ob prejšnjem amandmaju, ki smo ga predlagali, tolmačenje gospoda Butolena postavljeno na glavo in je napačno. In zaradi tistega tolmačenja, recimo, da je tisti naš amandma padel. Verjetno se boste morali zmeniti, kdo ima prav, pa da boste zagovarjali ista stališča in pri enem in pri drugem amandmaju, in danes in jutri in čez 10 dni, da bodo pogoji enaki, ker drugače seveda, pač zaradi tega, ker predlaga opozicija, pač zadeva "ne špila" in vsak si izmišljuje svoje primere in za vsak primer je potem neka druga zadeva. Ampak poglejte, če je to res zgrešilo cilj ta naš amandma, potem pa gremo malo po številkah, ker številka ne laže. 5 krat 5 je 25 in ne more biti kaj drugega, filozofskega. Pa se bom vrnil na konkreten primer te tehniške pisarne, ki bi naj bila stala tri milijarde tolarjev.
Gospod Petan, lepo prosim!
Obrazložim, ker nočem govoriti na pamet.
To nima nobene povezave s temi amandmaji.
Boste videli, da to, ko bom zaključil, je še kako pomembno, ker s tem utemeljujem. Jaz ne znam drugače kot s številkami. Lahko filozofiram, ampak tisto ni isto, kot če utemeljujem s številkami. In zato bom utemeljil s številkami, ker upam, da mi boste tukaj verjeli. Kakšna druga varianta [[...]]Dobro, če številkam ne verjamete, potem je to vaš problem. Potem je pa to a priori, to kar mi vseskozi govorimo in ste s tem, hvala lepa, da ste priznali, zato ker mi predlagamo, se s tem ne strinjate. Poglejte, če pa ta zadeva je zadela cilj ali pa ga je zgrešila. Če je stala tri milijarde tolarjev in če računamo, da je tisti, ki je tam zaposlen ali so bili zaposleni, so imeli en milijon bruto plače. To pomeni, in če to delimo še z dvanajst na leto, pa še s pet, ker je to bilo pet let, to pomeni, da je vsak mesec bilo tam 50 ljudi zaposlenih, ki so imeli en milijon plače. Če pa to rečemo drugače, da so imeli samo 500 tisoč SIT, pa pomeni, da jih je bilo sto zaposlenih vsak dan pet let. Sedaj pa vprašam, če to ni zgrešilo cilj ali pa ga je zadelo - cilj? Če je naš amandma zgrešil cilj. Kaj pa je potem to? Kaj temu rečemo? Ali je to sploh mimo cilja? Ni. Ampak, da se vrnem na to, kar je rekla gospa Kolarjeva ob tem našem predlogu, da takšne splošne rešitve, nekega popusta ali odložitve, niso prave. Jaz pa pravim ravno obratno, da so ravno te rešitve so prave, ne pa tiste administrativne, ko nek uradnik, pa ni važno, kje, odloča o tem, ali imam jaz prave ali zadosti lepe oči, da lahko dobim pomoč, da dobim lahko popust, da sem lahko nečesa oproščen, ali pa tisto, kar velja za vse, da dela trg. Jaz mislim, da je bolj prav, da dela trg. In da dokažem to, bom pa zopet rekel, seveda vi se oklepate tega, da bi neki birokrati to odločali, kdo je upravičen do tiste pomoči. Če to ne bi bilo tako, potem v današnjih Financah ne bi biltak velik naslov, ko so birokrati nekomu določili pomoč. Mi pa ravno to zagovarjamo, da bi to veljalo za vse in ni treba nobenemu birokratu, ki bo ugotavljal, ali imam dovolj modrega pigmenta v očeh in si zato zaslužim pomoč ali pa ne. Sedaj pa mi povejte kaj je bolj birokratsko, kaj je bolj življenjsko in kaj je boljše za razvoj! Prav gotovo tisto, kar dela trg, kar velja splošno. In na osnovi tega vas tudi vprašam, kdo sponzorira potem "vojne dobičkarje". Naš amandma prav gotovo ne! Za take stvari, ko birokrati odločajo, je pa večja možnost ne trdim, da se to lahko vedno zgodi, tega ne trdim, ampak možnost obstaja. Naš amandma pa to preprečuje. Tudi možnost preprečuje, ker bi veljalo za vse enako, ker bi bili vsi enaki na trgu, vsi gospodarski subjekti bi bili enaki na trgu, ne pa birokratsko. Hvala lepa. In zato bom seveda tak amandma 48.a podprl. Hvala.
Hvala lepa. Preden dam besedo za repliko gospodu Butolenu. Saj ni moja pravica, da usmerjam razpravo, vendar, pred časom smo sprejemali zakon o davku od dohodka pravnih oseb, amandma, ki je takrat bil popolnoma enake vsebine je govoril, da se regionalno zaostala območja, se pravi, podjetja, ki bi tam opravljala dejavnost, oprostijo za določen čas plačila davkov. 1. maja 2004 smo vstopili v enoten gospodarski prostor Evropske unije, direktiva je jasna, ni moč ne iz naslova skladnega regionalnega razvoja, ne iz naslova škode, ki je nastala po potresu, kršiti, ker gre za nedovoljene državne pomoči na teh območjih. To pravilo bomo morali sprejeti, ker smo člani Evropske unije. Tako res mislim, da je korektno, da na neke strokovne argumente vendar pristajamo, ki smo jih sprejeli z vstopom v Evropsko unijo. Ni pomembno, gre za nedovoljene državne pomoči podjetjem na tak način. Direktiva govori o tem zelo jasno. Gospod Butolen je želel replicirati gospodu Petanu. Izvolite.
Ne vem, kdo je zgrešil cilje, mogoče ga je zakon o financiranju občin, ampak jaz sigurno ne. Ta je jasen, da pač se po številu prebivalcev, ki imajo stalno prebivališče v določeni občini, šteje izračun primerne porabe in to je definitivno dejstvo, tako pač zakonska materija govori. Mislim, da sva celo s kolegom Kremžarjem vložila in to ne glede, kje ta fizična oseba dela, ne glede, da jaz delam v Ljubljani, moja dohodnina gre v mojo občino. Mislim, da je govoril gospod Kremžar natančno isto tudi pri pravnih - jaz sem govoril o fizičnih osebah - osebah; tam, kjer ima firma sedež, pa tam, ker ustvarja dobiček verjetno tja gre, ampak o tem nisem nič govoril, zato tudi sedaj ne bom repliciral. Mislim pa, da sva govorila enako, da nisva govorila različno in da smo - ne midva usklajena, ampak da je zakonodaja usklajena. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Janša, izvolite.
Da najprej na to, kar ste vi dejali, gospa predsedujoča. Davčna politika je v nacionalnem prostoru. Če vas drugo ne prepriča, si preberite zakon [[...]]
Državne pomoči, gospod Janša, o državnih pomočeh govorimo.
Mi tukaj ne govorimo o državni pomoči, če ste prebrali naš amandma, ampak govorimo o oprostitvi davka. To je fiskalna politika, ki je v nacionalni pristojnosti in tukaj lahko slovenski parlament popolnoma svobodno glede na evropske direktive sprejme takšen amandma ali kakšen drugačen, to nima nobene zveze z državno pomočjo, to je pač nek stimulativen razvojni ukrep, ki ga poznajo številne evropske države. Tukaj ne gre za neko neposredno prelivanje sredstev iz proračuna prek nekih birokratskih institucij, ampak gre pač za razvojno stimulacijo, ki je povsem normalna in katere namen je, da se v tem demografsko in tudi potresno ogroženem področju krepi gospodarska dejavnost. Brez gospodarske rasti ni blaginje in ni napredka in to je temelj vsega. Žal nam je, da tisti predstavniki vlade, ki so danes tukaj, te abecede še niso vzeli. Morda bi bilo dobro, da bi gospod Lahovnik ostal, ki najbrž to razume. Skratka, predlagan je nek povsem običajen ukrep, skladen z evropsko prakso, ki zasleduje cilje tega zakona, ki so dvojni, eno je popotresna obnova objektov, drugo je razvojna pomoč v Posočju. In tukaj smo zdaj nekajkrat slišali, da to nima neposredne zveze z obnovo objektov, morda nima, ampak zakon, tak naslov ste dali že leta 1998, ima večje ambicije. In moram reči, da zelo težko prenašamo to aroganco ministra za okolje in prosto, ki na vsak predlog, na vsak amandma tukaj odgovarjajo, kot da smo totalne "budale", ki sicer imamo morda dober namen, ampak pojma nimamo o stvareh in predlagamo neke brezvezne stvari. Če je zadevapomanjkljiva, potem oprostite, imate vlado, ki ima, ne vem koliko, 20.000 državnih uradnikov, dobro plačanih in naj zadevo spravi tako v takšno obliko, da bo "pilo vodo", če ni dobro. Ampak tukaj je samo apriorno zavračanje, isto je bilo pri prejšnjem amandmaju, ko smo jasno dokazali, da slika ni črno-bela, in smo rekli, da smo pripravljeni sprejeti tudi druge rešitve - ni bilo drugih rešitev, bilo je posmehovanje temu predlogu in na koncu glasovanje proti. Problem je pa ostal nerešen. In približno 60% objektov na ta način ne bo doživela nobene rešitve. Namesto da dobimo odgovore na nekatera vprašanja, tukaj s strani vlade doživimo aroganco. Namesto podučevanje, kako bodo tukaj špekulanti izkoriščali ta amandma, če bo sprejet, bi od gospoda Kopača raje slišali odgovore na vprašanja, ki smo jih že večkrat zastavili. Mislim, to jasno piše v tem amandmaju, da so te gospodarske družbe oproščene davka, plačila davka od dohodka pravnih oseb, ki ga ustvarijo na območju teh občin. Zadnji davčni uradnik zna predpisati pravilnike, na podlagi katerih se da to izračunati, če to že ne obstaja. Razen, če seveda se stanje po zadnjem pregledu računskega sodišča v davčni upravi ni nič popravilo, ko je računsko sodišče na koncu ugotovilo, da mnenja sploh ne morejo dati, ker jestanje tako katastrofalno. Takšna davčna uprava najbrž bo imela težave z izvajanjem takšnega amandmaja. Če pa se je stanje popravilo, pa bodo že znali določiti davek oziroma oprostitev davka od dejavnosti, ki se odvija na območju ene občine. V vsakem primeru pa lahko sprejmemo še kakšen podzakonski akt, če sedanji ne zadošča. Skratka, gre za nemarne izgovore, namesto da, če kaj ni v redu, bi se iskale pač boljše rešitve za to, da se zadosti namen, ki je tukaj najbrž povsem jasen. Namesto te arogance gospoda Kopača bi vendar pričakovali, da odgovori, zakaj je ravno gospod Beguš in privatno podjetje Projekt iz Nove Gorice dobilo koncesijo državne tehnične pisarne? Koliko denarja ste dali za piarovsko agencijo, da je dopovedovala slovenski javnsoti, da dobro ravnate s popotresno obnovo? Koliko hiš ali pa vikendov so si zgradili tisti, ki delajo v državnitehnični pisarni v tem času, kar traja popotresna obnova, in kje je ta lokacija? Kaj piše v tej peticiji, ki jo zdaj podpisuje na stotine ljudi v Posočju, v zvezi s tem ravnanjem? Na to odgovorite, namesto da prodajate aroganco!
Hvala lepa. K besedi vabim gospo državno sekretarko. Izvolite, gospa Kolar.
Hvala za besedo. Bom skušala na kratko razložiti, ker gospod Janša nima prav, kar se tiče evropskih direktiv pri predpisovanju neposrednih dajatev. Žal ali na srečo, kakorkoli vzamemo ali razumemo, imamo tri, ki določajo obdavčitev dohodkov pravnih oseb ali pa, če hočete, tako imenovanega "corporate tax" in imamo eno, sprejeto lani junija, ki pa določa tako imenovana obrestna direktiva, ki pa določa obdavčitev obresti. To so tri, štiri direktive, ki se jih mora Slovenija in jih je vkomporirala v svojo nedavno sprejeto davčno zakonodajo in tudi že veljajo, razen za obresti, kjer morajo biti izpolnjeni še nekateri pogoji. Zdaj, če se osredotočim na te tri direktive, ki veljajo za obdavčitev korporacij. To je tako imenovana direktiva, mati-hči, ki daje poseben status nevključevanju v obdavčitev dividend in njim podobnim dohodkov, kadar so izpolnjeni določeni pogoji, kot so lastništvo več kot 25%, to lastništvo najmanj 24 mesecev in da je izplačevalec in prejemnik teh dividend v državi, ki jim tako imenovano "off shore" ali kjer je stopnja davka od dohodka pravnih oseb nižja od 12,5%. Vse to imamo mi vgrajeno v zakonu, kjer se ta del uporablja že, kot veste, z vstopom v EU; od 1. maja torej. Ta del je zavezujoč. Enako je podobno tudi z direktivo, ki določa prenose združitve, pripojitve, "take overje" in vse te možne prenose dejavnosti, kjer imajo tudi poseben status in izvzetje tako imenovanega dvojnega obdavčevanja, glede na to, da smo na enotnem trgu. Prav tako gre za direktivo, vezano na obresti in licenčnino, tako imenovane "royalties", in zaveza in kjer se pobira tako imenovani davčni odtegljaj, tam kjer so izplačevanja, bodisi licenčnina ali obresti. Imamo pa tudi še tako imenovani "count of conduct" ali kodeks podjetniškega obnašanja, ki zelo precizno definira, kaj je ta kodeks nekega korektnega konkurenčnega obnašanja. Hkrati z zavezo po prevzetih direktivah smo seveda prevzeli tudi ta kodeks podjetniškega obnašanja, kjer pa se ta predlog tega amandmaja bi tretiral kot škodljiva davčna praksa. Naj omenim, da smo mi imeli zelo velike diskusije in pogajanja že pri vstopanju v EU, če se boste spomnili na naš sedanji zakon o davku od dobička, kjer je bilo pri novoustanovljenih firmah tudi določena oprostitev za prve tri leta poslovanja. In lahko vam garantiram, da bi ob sprejetju takega amandmaja prej ali slej, ko se informira in pošilja obvestilo, spremlja zakonodajo, prišli do kršenja tega "count of conducta", seveda potem sledijo postopki, procesi. Ampak želela bi poudariti še nekaj. Mi bi s takim amandmajem, ukrepom vzpostavili tudi nelojalno konkurenco samo znotraj Slovenije. Zamislite si enega proizvajalca jogurta ali sira, ki bi imel, ne vem, sedež v eni od teh treh občin in bi bil oproščen plačila tega davka pustimo sedaj neomejeno ali za določeno let - pa nekoga drugega, recimo, na štajerskem ali prekmurskem koncu; kakšne elemente kalkulacije lastne cene bi bil jogurt proizveden, recimo, na Štajerskem, ali pa tega, ki bi imel lahko tudi samo fiktivno tablo s sedežem v Kobaridu, pojavljata pa se z jogurtom in s ceno na tem istem, recimo, če vzamem ožje, samo slovenskem trgu. To je ukrep davka, ki povzroča nelojalno konkurenco samo zaradi davčnega ukrepa. In to je nesprejemljivo. Če pozabimo vsa ta evropska pravila, je to nesprejemljivo tudi zaradi naših domačih gospodarskih subjektov. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Strmšnik, izvolite.
Hvala lepa. Z vidika regionalnega razvoja davčne oprostitve. Regionalne politike sicer poznajo takšne možnosti, vendar pa strategija gospodarskega razvoja Slovenije - ta, ki jo je tudi ta parlament obravnaval - in kasneje tudi strategija regionalnega razvoja Slovenije stavi na neposredne regionalne spodbude. Torej, na drugo plat, ki je bolj transparentna, bolj pregledna in jo je lažje potem tudi v praksi izvajati. Ne nazadnje smo mi neko tako ureditev v preteklosti v regionalni politiki že poznali in imeli in tudi imeli z njo veliko težav. Sicer pa je vlada v tem predlogu zakona predvidela 2 milijardi 450 milijonov slovenskih tolarjev neposrednih spodbud, ki so vse namenjene v pomoč podjetjem bodisi, da občine gradijo infrastrukturo za to, da privabijo podjetja, bodisi, da gre za neposredne spodbude za začetne investicije podjetjem, bodisi, da gre za spodbude za razvoj človeških virov - spet v podjetjih. In ta razvojna pomoč je tisti odgovor ali pa tista druga plat, ki rešuje enake probleme na enak način, kot ta ukrep regionalne politike, ki sicer izgleda zelo vabljiv, je pa najbrž težko potem uresničljiv in težko ga je nadzorovati.
Hvala lepa. Gospod Kopač, izvolite.
Hvala lepa. Gospod Janša me je vprašal nekaj vprašanj. Na nekatera od njih so odgovori v poročilu o izvajanju popotresne obnove, ki je dostopno vsem poslancem, vsako leto ga vlada sprejme, pošlje v parlament, ampak nikoli ga ni nihče obravnaval. Tam so poročila o popotresni obnovi na objekt natančno, so objekti s hišnimi številkami, vse to vam je dostopno, ampak če se kdo ne poglobi v te papirje, potem rad govori, da se je tam dogajalo kaj skrivnostnega. Postavili ste pa še dve vprašanji, na katera pa ni odgovora v teh poročilih, ker jih tudi ne more biti, ker sta pravzaprav bili vprašanji bolj retorični. Vprašali ste, kdo je izbral Projekt Nova Gorica za koncesionarja? Odgovarjam vam - nihče. Projekt Nova Gorica ni koncesionar. Izvajalec popotresne obnove oziroma organizator državnetehnične pisarne je zavod za raziskavo materiala in konstrukcij. Mi imamo z njimi pogodbo, oni so pa potem najeli podizvajalce, med njimi tudi Projekt Nova Gorica. In odgovor na drugo vprašanje, ki ste ga postavili. Rekli ste, koliko ljudi, ki so delali ali v ali ob ali z državnotehnično pisarno - nisem dobro, ne spomnim se dobro vprašanja. Vprašal ste, koliko si jih je postavilo - razumel sem neke vikende ali kaj že. Jaz nisem slišal za nobenega in moj odgovor je: "Nobeden". Razumem pa, da je bilo vprašanje tako ali tako retorično, približno tako, kot da bi vas jaz sedaj vprašal, koliko ste dobili obljubljenih plačil od kakšnega podjetja, ki želi tako nedovoljeno obliko državne pomoči, kakršna je vsebovana v vašem predlogu amandmaja. Zagotovo nič, ampak vprašanje bi bilo enako retorično, kot je bilo vaše.
Hvala lepa. Želite replicirati, gospod Janša, drugače potem gospod [[...]]Za razpravo. Poglejte, popolnoma po vrsti vas zapisujem, kot se javljate k besedi. Na vrsti je gospod Jerovšek, potem gospod Petan in gospod Janša. Gospod Jerovšek, ampak še vedno smo pri amandmajih, lepo prosim
Poglejte, ta nesramnost gospoda ministra in gospe Kolarjeve se samo stopnjuje. In pa tudi gospa podpredsednica, vi ste nas poučevali, kaj vse v Evropi ni možno. Tudi naši [[...]]
Gospod Jerovšek, ni korektno [[...]]
Ja, vi ste lahko govorili, jaz pa ne smem.
Ni korektno govoriti, da je kdo nesramen, če želi povedati natorna dejstva, ki veljajo v tej državi.
Natorna dejstva, ja. Vi ste nas podučevali o natornih dejstvih! Danes je praksa že pokazala, da so se naši pogajalci v Evropi pogajali slabo, da so naši javnosti tolmačili neke stvari, ki so premakljive, sedaj pa vidimo, da so se druge države bistveno boljše izpogajale. Ob situacijikot je potres, obstojajo prav gotovo številna odstopanja, olajšave in vse to. In stalno bolj se strinjam in sem prepričan, da je popolnoma pravilen naslov v današnjih Financah "Obnova Posočja je bila umazan posel". Vse tukaj, kar pa nastopate, se mi zdi pa, se želi iti na to, da bo tudi obnova po potresu 12. julija umazan posel in da bodo šli finančni učinki oziroma bogatenje nekaterim, tisti, ki so pa dejansko potrebni finančne pomoči, pa ne vem česa, tisti bodo pa ostali goli in bosi [[...]]
Gospod Jerovšek!
Ja, moram reči, neke zelo enostavne finančne in pa davčne spodbude so zelo problematične. Ne rečem, da je vse 100% natančno, s finančnega stališča, korektno zapisano, vendar nisem slišal v izvajanjih ne gospoda ministra ne gospe Kolarjeve nobene sugestije, kako to narediti. Vendar izhajamo iz nekega pozitivne izkušnje in namena pozitivnega, da le nekaj premaknemo. Da ta umazan posel ne bo tekel naprej, kot so se šest let mastili nekateri iz te državnetehnične pisarne. Ggospa Kolarjeva nas ne podučuje, da je nesprejemljivo, kar vi predlagate. Jaz pa rečem, gospa Kolarjeva, nesprejemljive so finančne rešitve, ki ste jih pripravljati, ko ste se udinjali gospe Nadi Klemenčič.
Gospod Jerovšek, sedaj vam bom pa počasi vzela besedo, ker [[...]]
Resnično, tisto se je sedaj pokazalo, to je vladna koalicija, da je popolnoma nesprejemljivo, kar se je tam počelo. Ampak kljub temu ste nas poučevali, kot da se dela samo za dobrobit Slovencev pa komitentov pa ne vem koga. Ne nas s takim način iritirati. Mislim, da smo iz dobrih namenov, ker smo tudi pri prejšnjem potresu, danes se je uresničilo, da vse, kar smo govorili, smo imeli prav. Trdno sem prepričan, da se bo tudi skoraj 100% tega, o čemer bomo danes govorili, v prihodnosti pokazali, da smo imeli prav, da pa nekateri želijo te umazane posle peljati naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Jaz se z nekaterimi trditvami, ki sem jih slišal od predstavnikov vlade, res ne morem strinjati, ker mi enostavno ne gre skupaj, ali pa imam napačne podatke, ali pa me že vse skozi zavajajo. Govora je bilo o direktivah za davčne obremenitve - nekaj tako je bilo povedano, saj ni važno, vemo za kaj gre. Ena od teh treh direktiv, ki so bile naštete. Če je to tako enotno ali pa bi moralo biti enotno v Evropi, zakaj pa imamo v Sloveniji eno največjih dajatev na plače, zakaj pa ostale države v Evropski uniji nimajo tako velike dajatve ali pa obratno: zakaj mi nimamo manjše? Govorili ste tudi o kodeksu podjetniškega obnašanja. Kaj to pomeni, da, recimo, tam, kjer imajo polovico manjše dajatve - jaz ne trdim, da je to dobro, pustimo to. Ali v tistih državah, recimo, v Irski pa v Slovaški, kjer imajo bistveno manjše dajatve, ali se tam izvaja nelojalna konkurenca napram nam ali imamo mi nelojalno proti njim, ker imamo dvakrat tako velike dajatve? Tu nekaj "ne štima"! Jaz enostavno nisem razumel, kaj ste mi hoteli povedati ali pa tako vneto zagovarjate ta stališča evropske direktive, ki sicer obstajajo, vendar dajejo tudi proste roke državam na nekaterem področju. Nekatere skupne stvari morajo biti, drugo je pa prepuščeno državam. In, če je to to, potem ne vem, zakaj so različne dajatve, različne davčne obremenitve. Sedaj gremo k tej nelojalni konkurenci, ki ste jo lepo predstavili. Ampak, jaz vas vprašam, kaj pa tistih 150 milijard nepobranih davkov, nekatera podjetja sploh ne plačujejo [[...]]
Gospod Petan, lepo prosim.
[[...]]Jaz sem to slišal danes tu.
Gospa Kolarjeva je skušala pač pojasniti vsebino direktiv Evropske unije in pojem enotnega gospodarskega prostora in omejitve, ki jih pač zaradi tega imamo in ni korektno.
Ja poglejte, zakaj je potem 150 milijard nepobranih davkov v Sloveniji? Eni jih sploh ne plačujejo, drugi jih - ali je to potem lojalna konkurenca? Tisti, ki ne plačuje davkov, jaz vam lahko nekaj firm naštejem! To je bila kot strogo varovana državna skrivnost in to je bil ne vem kakšen hudi prekršek, ko so bile objavljene te firme. To je eno. Da se ne bom zadrževal, ker bi lahko še veliko povedal. Gremo naprej. Jaz ne razumem, zakaj je tolikšna skrb, kaj bo rekla Evropska unija.Saj še vedno lahko reče - in tudi nam kaj reče; pa kaj, bomo pač tisto morali popraviti! Ne razumem, zakaj je ta Evropska unija več vredna, bolj "težka", kot pa je, recimo, v Sloveniji. Ali vas ne skrbi, kaj bodo pa rekli v Sloveniji? Ko bi bila vsaj pol tako velika skrb za subjekte v Sloveniji, kot za to, kaj bodo rekli v Evropski uniji, potem bi verjetno bilo v Sloveniji drugače. Ko bi bila vsaj taka skrb za slovenske gospodarske subjekte. In ali vas ne zanima, kaj bodo pa rekli v Sloveniji ljudje. Po drugi strani bi vas pa lahko vprašal, če bi lahko bil malce nesramen, pa mogoče niti ne, ali ste mogoče v vladi Evropske unije ali v slovenski vladi? In čigave interese morate potem zastopati? To vzemite kot dobronamerno. Jaz sem sicer rekel, da bi lahko bilo tudi nesramno, ampak ni, ne jemljem tako. Mogoče; ampak, spoštovani kolegi, ko sem šel v prvo službo, me je direktor prvo vprašal: "Ali veš, kje dobiš plačo? Potem boš pa zastopal naša stališča." [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] [[...]]
Lepo prosim za mir! Gospod Petan, če se ne vrnete k amandmaju, vam vzamem besedo! Lepo prosim.
Hvala, gospa podpredsednica. Jaz bom seveda ta amandma podprl. Hvala.
Hvala. Gospod Janša izvolite.
Saj pamet je očitno na vladni strani. Zato pa razpravljamo pozno v noč o stvareh, ki bi itak morale biti že v osnovnem besedilu predlagane. Ne pa, da se vlada loti zakona potem, ko pač en teden nič od nje, potem pa pripravi lokalna skupnost nekaj in opozicija in potem na vrat na nos seje vlada zvečer in zjutraj je zakon v parlamentu. Tako da - ne bi zdaj o tem. Kar se tiče tega predloga, gospa Kolarjeva, evropska direktiva o obrestih nima nikakršne zveze s tem, nikakršne zveze; evropska direktiva o direktnih državnih pomočeh nima nikakršne zveze s tem, kar mi predlagamo, nikakršne zveze. Države članice Evropske unije imajo popolnoma različne davčne sisteme, popolnoma različne davčne sisteme. Včeraj je vaš šef, gospod Mramor, sedel na tiskovni konferenci skupaj z estonskim finančnim ministrom, kjer je estonski finančni minister napovedal, da bo Estonija v nekaj letih zmanjšala davek na dobiček za 6%, kjer je povedal, da jeEstonija ukinila davek na reinvestiranje dobička in tako dalje. Skratka, popolnoma različni davčni sistemi so v Evropski uniji! Ne mi govoriti, da Slovenija ne more tega sprejeti in da bo to naletelo na kakršnokoli reakcijo v Evropski zvezi! Povejte, da pač niste za to, ne pa mahati tukaj z Evropsko unijo, ki nima nikakršne zveze s tem, res nikakršne zveze s tem. Gospod Kopač je nekaj odgovoril, nekaj ni. Damo mu še en mesec časa. Predlog, ki ga je dal gospod Tanko na matičnem delovnem telesu, da naj vlada pripravi poročilo o popotresni obnovi v 30-ih dneh, je bil mišljen resno. Gospod Kopač je prej rekel, da vlada itak vsako leto to pripravi, skratka, najbrž ne bo to tak problem, da se to zdaj malo pospeši, ker ste vedno tako ažurni in se to naredi v 30-ih dneh. Če boste izglasovali predlog gospoda Kopača, da se to naredi do 30. septembra, potem bomo mi napisali poročilo o popotresni obnovi. Morda ga bomo zapakirali v interpelacijo zoper gospoda Kopača, sklicali izredno sejo in bomo to zagotovo obravnavaliseptembra. Predlagam, da raje sami sprejmemo, da skupaj sprejmemo ta sklep, da vlada pripravi poročilo, da ne bo treba opoziciji delati te usluge.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Najprej, ko govorimo o teh davčnih oprostitvah, bi lahko čisto na kratko rekel še enkrat; oprostitev davka od dohodka pravnih oseb na nekem določenem območju znotraj države je nedovoljena državna pomoč. Če mislite kdaj sedeti v vladi pa kdaj sodelovati v Evropski uniji kot predstavniki Slovenije, se boste morali naučiti pravil Evropske unije in jih je treba tudi spoštovati. Za to smo se pač odločili. Seveda pa lahko na območju cele Slovenije oprostimo davek od dohodka pravnih oseb vsem, to je možno, lahko ga znižamo, to je tudi možno, samo ne vem, od kod potem financirati proračun. Ne smemo pa tega narediti v obliki posamičnih izjem na določenem območju. Kar se tiče popotresne obnove ali pa poročila o popotresni obnovi, vam lahko pošljem poročilo jutri. Ni problem, ker ga imamo tako ali tako narejenega, ali pa pojutrišnjem oziroma v nekaj dneh, to ni nikakršen problem. Parlament sicer sklepov ne sprejema, odbor za infrastrukturo pa je sprejel sklep, skaterim nas je pozval, da to naredimo do konca septembra. In mi to nameravamo narediti, sicer pa bi bilo prav, če bi se z resno analizo popotresne obnove ukvarjali tudi že kdaj prej, ko mi ta poročila pišemo in pošiljamo, pa nikoli ni bilo nobenega odziva Prav vam pa pride takrat, ko se zdi, da se da to morda tudi malo politično izkoristiti.
Hvala lepa. Mislim, da lahko zaključimo razpravo. Lahko? Poslanke in poslance vabim v dvorano, kjer bomo opravili glasovanje o petih amandmajih. Trije od teh so v pregledu amandmajev, dva pa sta na posebnem listu papirja. Mislim, da nas je zadosti zbranih. Najprej bomo glasovali iz pregleda amandmajev o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 16. členu. Predlagateljica poslanska skupina Slovenka demokratska stranka. Glasujemo. Res prosim za pozornost. V dvorani mislim, da nas je zadosti. Drugič bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1 iz pregleda k 16. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 14, proti 33. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da je amandma ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2 iz pregleda. Predlagatelj je poslanska skupina Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 13, proti 33. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Sedaj gremo s pregleda na poseben list papirja, kjer sta dva amandmaja poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 16. členu. Najprej glasujemo o prvem amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 14, proti 32. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. In še o drugem amandmaju istih predlagateljev. Glasujemo. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 13, proti 33. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Vračamo se na pregled amandmajev in glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 4 poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 12, proti 34. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bi sprejet. Končali smo torej z drugo obravnavo predloga zakona.
Spoštovana predsedujoča. Vložen je še en amandma k 17. členu. Se razmnožuje. Ga bom povedal ustno.
Gospod Drobnič, strokovno-tehnične službe nas opozarjajo, da ste nepravilno vložili amandma na 17. člen, ki na matičnem delovnem telesu ni bil odprt, ni bil sprejet amandma, zato ga ni možno amandmirati na plenarnem zasedanju. Gospod Drobnič, ne morete, ni v skladu s poslovnikom. Točno vemo, da je mogoče vložiti na plenarnem zasedanju le amandma na tisti člen, na katerega je matično delovno telo sprejelo amandma. 17. člen na matičnem delovnem telesu ni bil odprt. Je zaprt in na plenarnem bi bilo seveda popolnoma v nasprotju s poslovnikom, ki ga imamo, če bi vlagali amandma. Torej, zaključili smo razpravo in odločanje o členih in amandmajih. Ugotavljam, da sta bila v drugi obravnavi sprejeta amandmaja k 1. in 3. členu. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali želijo v tretji obravnavi morebiti vložiti amandma k tema dvema členoma? Č ne, prehajamo na glasovanje o predlogu zakona v celoti. Ne vlada Republike Slovenije ne zakonodajno-pravna služba me nista obvestili, da bi zaradi obeh sprejetih amandmajev bil morebiti zakon neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. Predstavnikom vlade se za sodelovanje prav lepo zahvaljujem. Zaključujem izredno sejo državnega zbora. Spoštovane poslanke in poslanci in vsi, ki se odpravljate na poletne počitnice! Želim vam prijeten dopust in vse najlepše. Hvala lepa za sodelovanje in lahko noč.