Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 87. izredno sejo Državnega zbora, ki se jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena ter prvega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti poslanke in poslanci: Franc Jurša, Nik Prebil od 10.30 do 14.00, Violeta Tomić, Željko Cigler, Samo Bevk od 10.00 do 14.00. Na sejo sem vabil predstavnike Vlade, vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 87. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 12. novembra 2021 s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogu za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Postopkovni predlog, Maša Kociper.
Spoštovani predsednik, mi v opoziciji imajo resne pomisleke o pravilnosti uvrsti Predloga Zakona o dolgotrajni oskrbi na to sejo. Način kako se je v soboto sprejemal ta zakon predstavlja ponovno uzurpacijo dela in vloge tega zbora zakonodajnega telesa s strani koalicije. Mi smo za zakon, ki bi ga lahko normalno obravnavali na decembrski redni seji dobili zahtevo koalicije, da se skliče izredna seja kljub temu, da so vedeli kako zelo zasedeni so termini komaj so našli termin v soboto in nato so namesto, da bi zakon popravili bilo je ugotovljeno tudi s strani strokovne javnosti, da je popolnoma nedodelan in nedomišljen in nezmožen za uporabo so na silo na nočni seji poskušali spraviti skozi zakon, ki so ga popravljali praktično pred nami. Odbor se začne ob 11. uri, mi smo ob 22.20 še dobivali amandmaje k 1. členom zakona. Zakon se je pisal praktično pred nami in so sistemski zakon, ki je zelo zahteven in zelo potrebuje neki razmislek in dodelano vsebino. Absolutno nasprotujemo takšnemu načinu delo in uzurpacije tega Državnega zbora. Poslanci nismo mogli sploh slediti temu, kar se je dogajalo in še potem čez pol noč so koalicijski poslanci, ko smo ostali obstruirali delali pavze, da so na mizo sploh dobivali amandmaje, da so lahko o njih odločali. To je nedopustno in takšni praksi v Stranki SAB odločno nasprotujemo in bomo vse naredili, da ta zakon danes ne bo sprejel.
Postopkovni predlog, Matej T. Vatovec.
Hvala, predsednik. Jaz bi nadaljeval tam, kjer je kolegica Kociper končala in v bistvu me tudi zanima vaša razlaga v zvezi s tem. Kot rečeno vemo kaj se je dogajalo v soboto, na kakšen način je bil ta zakon sprejet na odboru oziroma kako je potekala obravnava. Jaz mislim, da je tukaj prišlo do neke resne kršitve tudi s strani predsednice Odbora za zdravstvo, ki je samovoljo dala na glasovanje eden sklep, o katerem lahko odloča samo Kolegij Državnega zbora pa ni problem, da bi se delalo po 22. uri, ampak to, kar je bilo že prej izpostavljeno. Ta zakon je praktično nastajal medtem, ko je bil obravnavan. Ko je bil sredi noči sprejet in so poslanci koalicije in njihovi podporniki kot roboti stiskali tiste gumbe ne, da bi sploh vedeli kaj se pravzaprav dogaja. Smo čakali manj kot 24 ur je od kar je prišlo poročilo odbora, se pravi, poslanke in poslanci smo lahko videli to vmesno različico zdaj zakona šele včeraj po 12. uri, danes so spet novi amandmaji vloženi in na tak način se takšnih zakonov nebi smelo in ne more sprejemati. Zdaj, tudi skladno z mnenjem zakonodajne službe, da je ta zakon nejasen, resno kaže na neko potencialno kršitev 2. člena Ustave, pravne države. In mislim, to, kar ta koalicija počne na silo ob tako pomembnem zakonu, ob nestrinjanju praktično celotne zainteresirane javnosti, ki bo morala delati s tem zakonom in morala živeti s tem zakonom, je nesprejemljivo in nedopustno. Tako, da me zanima ali so dejansko izpolnjeni vsi pogoji za to, da se ta zakon obravnava, in ali res nimamo kakšnih varovalk v tem Državnem zboru, da do takšnih zlorab ne pride.
Hvala lepa. Jani Möderndorfer, postopkovni predlog.
Spoštovani predsednik. To, kar imamo danes na mizi in to, kar se je dogajalo od sobote pa vse do danes, je seveda nezaslišano. Ob tem, da smo poročilo, zato ker predsednica odbora 24 ur sploh ni hotela podpisati poročila, praktično čakali do zadnjega, da bomo sploh videli, kaj se je pravzaprav dogajalo v soboto. Ob tem, da hvala bogu, da danes vidim ministra, da ni zopet v službi, ker ne vem, v kateri službi je, ali je na Jesenicah ali je na ministrstvu, ker rečeno je bilo, da je službeno odsoten, me prav zanima, kako lahko sprejemamo tako pomemben zakon, ki je nov, ne gre za novelo, ne gre za minimalne spremembe, in za katerega je Zakonodajno-pravna služba zelo jasno povedala, da je protiustaven, nezakonit in neizvršljiv. Mi pa danes samo zato, da se bo lahko pozicija hvalila in razlagala, da bo dobila nek evropski denar za nekaj, kar ni izvedljivo, in kar je najbolj pomembno, se hvali, da gre za ljudi, v resnici je pa zakon napisan tako, da bodo odločbe izdane, vendar pravice nikoli izpeljane, ker ne bodo mogle biti. In zato me, predsednik, zanima, koliko časa bomo mi še gledali te nezakonitosti ob tej anemičnosti, da lahko vsak počne, kar hoče, v tem Državnem zboru. Sramota, ki se je dogajala v soboto, ob dejstvu, da so se sklicevali celo na vas, predsednik, da ste vi sodelovali v tej zgodbi, češ da se je z vami pogovarjalo, vmes so klicali vodje poslanske skupine, naj se skliče kolegij, ki bo dovolil, da se lahko nadaljuje delo po 10. uri in podobne neumnosti, ob tem, da je bilo samo eno navodilo od znamenitega princa dano – zakon mora biti sprejeti za vsako ceno. In to je tisto, kar je nedopustno, da en človek obvladuje tudi ta parlament, v katerem sploh ne sedi. In zato, prosim, predsednik, dajte že enkrat biti predsednik Državnega zbora.
Spoštovane kolegice in kolegi, glejte. Tudi kolega Jani Möderndorfer. Jaz vam predlagam, da se ne sprenevedate v zvezi z delom Državnega zbora, ko dobro veste, ker ste dolgoletni poslanec, koliko zakonov je bilo sprejetih v poznih nočnih urah. Do petih zjutraj so se nekateri zakoni sprejemali. In jaz sem tisti predsednik, ki je prvi uvedel delovni čas do 22. ure. Ko sem to predlagal še kot vodja poslanske skupine, da se to vnese v Poslovnik Državnega zbora, ali pa Zakon o poslancih ali pa Zakon o Državnem zboru, so bili nasprotniki tako z leve kot z desne stvari, ker so vsi rekli Državni zbor pa ja mora delati tudi po 22. uri in ne potrebuje nobenega delovnega časa. Zato je ta ura 22. ura, ker verjamem, da vsi ne poznate tega, določena z letnim programom dela Državnega zbora za leto 2021, ki je bil sprejet na kolegiju. To ni niti v poslovniku niti v nobenem zakonu. In jaz sem prvi tisti, ki zagovarja delo do 22. ure – razen, če je nujno, da se sprejema nekaj ponoči. Jaz sem prvi. Ampak prosim, da ne dramatizirate zdaj v tem smislu, da je pa zdaj vse neustavno in nezakonito, ker je odbor delal po 22. uri. Ni. Sem se pozanimal tudi pri strokovnih službah, ni. Se pa strinjam, da po 22. uri sprejemanje zakona, nošenje amandmajev na mizo ne prinese, ni doprinos h kvaliteti zakona in nato opozarjajo tudi številne organizacije v zvezi s tem zakonom, ampak vsebina je pa nekaj drugega, pa verjamem, da tisti, ki se ne strinjate z vsebino, ki ocenjujete, da je pomanjkljiva, da boste glasovali proti ali pa bomo glasovali proti. Postopkovni predlog Matjaž Han.
Hvala lepa, predsednik. Veste, konec koncev zdajšnji opoziciji ne preostane nič drugega kot da vendarle opozarjamo ne samo na vsebino, ampak tudi na kršitve nekih dogovorov, vi jim pravite gentlemanski ali pa dogovor v Poslovniku. Evidentno je, predsednik, da je sobotna seja bila vodena na tak način, da je kršila neke dogovore, ki smo jih sprejeli v Državnem zboru na Kolegiju. In kaj s tem mislim? Če hoče Državni zbor delati po 10. uri more se Kolegij Državnega zbora s tem strinjati in dati dovoljenje matičnemu delovnemu telesu, to matično delovno telo Odbor za zdravje ni imel tega dogovora na Kolegiju, se pravi, da bi bila na nek način moč zaključiti, da bi seja mogla biti končana ob 10. Verjemite mi, gospod predsednik in vsi v tej dvorani, zavedamo se v opoziciji, da potrebujemo dolgotrajno oskrbo, vprašanje pa kakšno, za kakšen denar in na kakšen način naj bo tudi vsa strokovna javnost vpeta. Če bi šla zgodba na tak način, da bi se eno uro normalno podaljšali, ker so razprave in tako naprej, ne bi mi delali kravale iz tega. Ker je pa šlo za evidentno, ne vem zakaj, tega ozadja ne poznam, za to, da gre zakon samo skozi, pa ni važno kako je in na kakšen način bo sprejet in na kakšen na nek način posledice bo imel, pa ste še ob 1. zjutraj dobivali nekateri na mizo amandmaje, ki so določene člene spreminjali na glavo, celo logiko tega zakona spreminjali na glavo, če to mislite, da je v redu, okej. Zato predlagam proceduralno, predsednik, da prekinemo sejo, da skličeš Kolegij in da ugotovimo ali je bilo kršeno na nek način pravilo, ki ga imamo s tem, ko smo delali do 2. ure in na nek način postavimo vsaj pravila igre nazaj tam kjer jim je mesto. Se pravi predlagam, da prekinemo sejo, skličeš, predsednik, Kolegij, postavimo pravila igre in potem gremo na vsebino. Hvala.
Postopkovni predlog Janja Sluga.
Hvala, predsednik. Jaz se moram oglasiti zato, da v resnici podpremo večino tega kar so kolegi pred mano že povedali. Amandmaji na način, ne, v bistvu grem še korak nazaj, samo besedilo zakona kot smo ga imeli na mizi, katerega izvirni greh je umanjkanje financiranja, kar pomeni osnova za izvrševanje zakona ni izpolnjena, se je potem še nadgradilo s tem kako so vsebinsko amandmaji prihajali v zadnjem trenutku, videlo se je tudi iz vodenja same seje matičnega delovnega telesa, celo predsednica je na bila na trenutke zmedena in ni videla o katerih amandmajih je še treba glasovati. In zgodba se je zdaj pred samo sejo Državnega zbora ponovila. Koalicija je zopet v zadnjem trenutku praktično prinesla na mizo celo vrsto amandmajev, ki jih niti ne bomo uspeli vsebinsko dovolj preučiti, da bi lahko kvalitetno sprejemali naše odločitve in predloge. Moram reči, da v naši poslanski skupini imamo s tem zelo veliko težavo. Kar pa zadeva delo matičnega delovnega telesa po 22. uri, res je tako kot je povedal predsednik, že v poslanski skupini SMC sva skupaj in kolegi nekdaj predlagali, da bi se uredil delovni čas Državnega zbora. Že takrat posluha ni bilo. Potem smo to še enkrat predlagali, če ne z zakonom, pa vsaj s Poslovnikom Državnega zbora. In sprejet predlog delovnega časa v okviru potrjevanja terminskega dela Državnega zbora je bilo tisto, kar je bilo v resnici največ z nekim konsenzom možno sprejeti. Kljub temu, da to ni sprejeto v poslovniku, je to nekaj, o čemer smo se dogovorili in o čemer smo se strinjali. In bi se tega morali vsi držati, tudi koalicija. Seveda je to utopistično pričakovati glede na to, da se ne drži ta koalicija res ničesar drugega. Vendarle pa ponovno opozarjam, s tem se vzpostavlja neka [[…]] [[znak za konec razprave]] nevarna praksa, ko bomo vsi skupaj ugotovili, da zaradi tega, ker smo to sprejeli v okviru terminskega plana, seveda nihče od nas, niti predsednik nima vzvodov, da bi kakorkoli ukrepal proti takemu ravnanju. In to pomeni, da od zdaj naprej, ko se je to obneslo, se lahko zgodi, da se nam bo to dogajalo seveda vsakodnevno, kar je pa absolutno nesprejemljivo in gre v smeri obvladovanja tega Državnega zbora iz ene druge hiše, kot je povedal kolega Jani. Jaz [[…]] [[znak za konec razprave]] napovedujem vložitev zakona, kjer bomo ta delovni čas tudi uredili.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, da še dopolnim svoje pojasnilo, kar se tiče dileme 22. ure in sklepa kolegija. Jaz se strinjam in tudi si ne želim, da se to, kar smo sprejeli v tem mandatu oziroma z letnim programom dela za leto 2021, da se kakorkoli izniči. In predlagam, da se še naprej držimo te prakse. Moram pa še nekaj pojasniti. Ta seja današnja je izredna in je sklicana na zahtevo poslancev. Tu pa so roki, ki so določeni v poslovniku, med drugim tudi 15-dnevni rok, ki se danes izteče. In na to smo vezani tako mi na plenarni seji kot tudi predsednica delovnega telesa, ki je pač morala sejo opravit pred plenarno sejo in to v tem, recimo temu, nehvaležnem času, ko imamo sejo praktično vsak dan in je težko najti nek termin za delo odbora. Tako da ti roki, ki so poslovniški, so vendarle pred tem, kar je bilo dogovorjenega na kolegiju ob sprejemanju terminskega programa oziroma programa dela za leto 2021. Kolega T. Vatovec.
Ja samo, da ne bo narobe razumljeno. Ni problem delovni čas sam po sebi. Nihče ne problematizira tega, da bi delali po 22. uri. Problematičen je postopek in vzroki, ki ste jih zdaj povedali, predsednik. Jaz razumem, da je 15-dnevni rok in da je bilo potrebno sklicat in sejo in odbor, ampak to je vaš del, ki ste ga pač morali narediti po poslovniku, drugi problem je pa v koaliciji. Predsednica odbora je lagala pred vsemi, da ima vaše ustno privolitev k temu, da nadaljuje z delom. Potem je dala na glasovanje sklep, ki ga odbor nikakor ne bi mogel sprejeti. Letni načrt je sprejel kolegij, v katerem je določen delovni čas. In spremembe takšnega dogovora lahko sprejme samo isti organ in to je kolegij. Druga stvar je ta, da se je to delalo samo iz enega razloga, da se ta zakon čim prej sprejme. In to je nedopustno in neodgovorno. Če bi imeli kaj vesti poslanci koalicije in tisti, ki jim pomagajo, bi lahko dali soglasje k temu, da se ta seja izvede kasneje, bi se odbor v soboto lahko prekinil in obravnava tako pomembnega zakona opravila na nek normalen način. Problem je to, da hoče koalicija ta zakon sprejeti čim prej, zato da si naredi kljukico v svojem programu in zato da spusti v proceduro ostale zakone, ki jih ta zakon blokira, med drugim tudi PKP 10. In to je to, kar vi počnete, popolnoma neodgovorno. Zakon, ki nima nobenega repa in glave in sploh ne vemo, kaj bo prinesel, razen tega, da nima urejenega financiranja in da bo v bistvu sprivatiziral področje dolgotrajne oskrbe. To počne in to počnete vi z laganjem, zavajanjem in s silo. In to je popolnoma nesprejemljivo. Zato jaz podpiram tudi predlog kolega Hana, da se skliče kolegij ali pa posvet in se o tem pogovorimo, še preden gremo naprej v proceduro.
Hvala lepa. Kolega Jože Tanko, postopkovni predlog.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi! Tole kar zdajle poslušamo, niso popolnoma nobeni postopkovni predlogi. Niti eden ne izpolnjuje kriterija za postopkovni predlog. Niti eden. Sklic seje je bil opravljen po pravilih regularno. Nihče od vas ni predlagal umika točke z dnevnega reda, kar bi lahko storil. Nobena poslanska skupna in vse tisto kar zdajle očitate, da je bilo narejeno narobe, lahko zlahka naslovite svoje pripombe na Komisije za Poslovnik in bo o teh stvareh odločala. Vse to kar se pa zdaj dogaja, pa so neka mešanica čustev, vsebinskih razprav in nekih, ne vem, razmišljanj kako bi bilo treba kakšne stvari urediti, da se recimo ne bi sprejele v teh naslednjih mesecih. Vse to kar počnete je nepotrebno. Mi imamo komisijo za Poslovnik, tam je sto in vrsta predlog za spremembo vsebine Poslovnika in načina dela Državnega zbora in delovnih teles. Zadeve se lahko tam tudi še dopolnijo s kakšnim vašimi predlogi, ampak očitno kakšnih velikih interesov za sprememb ni. Tako da, veste, nam zdajle, ko ni nobenega predloga za umik točke dnevnega reda, ostane samo glasovanje o dnevnem redu. Samo to. Vsebinska razprava potem pa pri 1. točki dnevnega reda, če boste želeli sodelovati pri tej razpravi ali boste obstruirali kot ste na delovnem telesu. To so, to je, gospod predsednik, treba mirno narediti, opraviti glasovanje, vse drugo kar se zdaj dogaja je brezpredmetno in nima nobene podlage v Poslovniku.
Ja nima. Saj, poglejte, tudi ta predlog ni bil najbolj poslovniški. Kolegica Kociper, postopkovni predlog.
Ja, to da mi bo gospod Tanko, ki je znal ure in ure s proceduralnimi predlogi blokirati delo tega Državnega zbora, pametnjaril kako naj govorimo tukaj mi, res, se zamalo zdi. Mi tukaj nimamo drugega načina kot da proceduralno vzpostavimo neke probleme, ki so se tukaj pojavili. Jaz bi podprla kolega Vatovca. Ni problem kot si ti, predsednik, kot ste vi predsednik obrnil delo po 22. uri, problem je uzurpacija tega Državnega zbora s strani koalicije, ki ni počakala, da bi ta zakon prišel na decembrsko sejo, ampak je sklicala izredno sejo vedoč, da nimamo pravzaprav terminov, ko bi lahko ta zakon obravnavali. Vedoč, da imajo zakon, ki je popolnoma neoperativen, ki je popolnoma nedodelan, ki nima financiranja, ki nima definicij, ki nima elementov, ki nima ničesar, so ga hoteli spraviti skozi na hitro na nočnih sejah. Na odboru, ki se je začel ob enajstih in za katerega je predsednica ob enajstih zjutraj rekla, da bo trajal do 22., ljudje smo tudi samo poslanci, smo tudi samo ljudje, potem potegnejo in porivajo skozi na nočni seji amandmaje, spreminjajo zakon, itn. To je problem, ne delo po 22. uri. In mi opozicija nimamo druge priložnosti, kot proceduralno opozoriti, da si uzurpirajo Državni zbor. Če bi dali to sejo na december, to točko na december, bi lahko Vlada vse v miru pripravila in poslanci v miru obravnavali ta zakon. Tako pa danes, si upam trditi, nihče ne ve točno kaj v tem zakonu je, ker smo dobili poročilo včeraj ob dvanajstih.
Hvala lepa. Poglejte, zahteva je bila podana in v zakonu ali pa Poslovniku ni kakršnihkoli omejitev kdo sme in kdaj sme in ob kakšni obremenitvi Državnega zbora. pač zahteva je bila dana in mi jo moramo v skladu s Poslovnikom sprocesuirati, pa če nam to še tako ne paše. Kolegica Nataša Sukič, postopkovni predlog, potem pa predlagam, da počasi preidemo na določitev dnevnega reda.
Spoštovani, predlagam da podpredsedniku Državnega zbora razložite osnovne pojme, med tem ko on moralizira kaj so postopkovni predlogi, sam moralizira in to ni noben postopkovni predlog, da nam tukaj moralizira. Plus, da predlagam, da pregledate, uradno predlagam kot poslanka, ki je večkrat s strani podpredsednika kršena razprava in tako kot mojim kolegom v opoziciji, da ga opozorite, da začne voditi seje kadar je na vašem stolu tako kot se spodobi, ne pa, da nas ves čas prekinja, nam vpada v besedo medtem ko razpravljamo in to ves čas počne. Ravnokar je zdaj tudi pokazal to svojo intenco nas disciplinirati [[…]]
Poglejte, to [[…]]
[[…]]in uzurpirati ta državni zbor. Hvala.
Zahajamo s teme [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Še kolega Han.
Jaz bi prosil, predsednik, pred glasovanjem 20 minut pavze za poslansko skupino Socialnih demokratov.
Ne, poglejte, nekaj drugega jaz predlagam, pač, gre za postopkovni predlog, ni pavze, postopkovno odločanje. Predlagam jaz nekaj drugega. Glede na to, da gre za pomemben zakon, da je tudi v zakonodajnem postopku prišlo cel kup nekakšnih pripomb, ki problematizirajo raznorazne dele zakona, od financiranja do tistih košarice storitev in podobno. Glede na to, da se je delalo v soboto, glede na to, daje tudi poročilo prišlo relativno pozno jaz predlagam, da po uvodni obrazložitvi naredimo še eno urno pavzo, da si pogledate še enkrat gradivo in potem nadaljujemo s tem zakonom. Eno uro pavze, mislim, da je fer predlog. Prehajamo na odločanje o dnevnem redu. Prosim, da preverite glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslank, za je glasovalo 46, proti 33. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da je dnevni red 87. izredne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOLGOTRAJNI OSKRBI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici vlade, predstavniku vlade, se opravičujem, ministru za zdravje Janezu Poklukarju.
Spoštovani predsednik Državnega zbora! Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Slovensko zdravstvo se v tem trenutku sooča z največjim izzivom v svoji zgodovini. Razmere v bolnišnicah v teh dneh niso enostavne zaradi rušilne moči virusa. Ne glede na to pa kljub trenutni situaciji ne smemo pozabiti na ostala področja. Ta področja so seveda enako strateško pomembna in jih naslavljamo dolgoročno. Področje dolgotrajne oskrbe je zagotovo eno izmed njih. Ob predhodnem sodelovanju deležnikov in javnih razpravah smo se zavezali, da bomo tudi v času postopka obravnave predloga zakona o dolgotrajni oskrbi aktivno in konstruktivno sodelovali. Tako je danes pred vami dopolnjen in izboljšan predlog, ki sledi tudi predlogom dopolnitev, ki jih je podala Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Predlog zakona o dolgotrajni oskrbi tako jasno določa kdo so upravičenci do dolgotrajne oskrbe, kaj so pravice v dolgotrajni oskrbi, v kakšnih načinih upravičenec dolgotrajno oskrbo lahko koristi, katere storitve so vključene v dolgotrajni oskrbi in da se te storitve prilagajajo glede na potrebe uporabnika, da se dolgotrajna oskrba zagotavlja tako na domu kakor v instituciji, da bodo državljani dostopali do primerljivih pravic za primerljive potrebe ne glede na njihov socialnoekonomski status ali druge osebne značilnosti ter da bomo z dodatnimi javnimi viri zagotovili, da bodo tako posamezniki, njihove družine, pa tudi lokalne skupnosti razbremenjeni finančnega bremena, ki ga prinaša potreba po dolgotrajni oskrbi. Razprava v zadnjih tednih je dokazala, da je dolgotrajna oskrba področje, ki se dotika vseh nas, da smo si enotni, da je področje dolgotrajne oskrbe nujno enotno sistemsko urediti. Da skupaj zmoremo postaviti nov steber socialne varnosti za naš skupni boljši jutri, da lahko s sprejemom zakona omogočimo, da tisti, ki dolgotrajno oskrbo potrebujejo le to tudi prejmejo in da takrat ko posameznik ne zmore več samostojno poskrbeti zase ne ostane sam in prezrt. Če še enkrat povzamem ključne rešitve v Predlogu zakona o dolgotrajni oskrbi, bi izpostavil enotno oceno upravičenosti, kar bo podlaga, da bodo osebe s primerljivimi potrebami dostopale do primerljivih pravic, možnost izbire upravičencev, ki bodo lahko pravico do dolgotrajne oskrbe koristili v obliki formalne oskrbe na domu ali formalne oskrbe v inštituciji ali denarnega prejemka ali oskrbovalca družinskega člana. Dostop do celotne obravnave, tako v inštituciji, kakor na domu, dostop do novih storitev, tudi storitev za krepitev in ohranjanje samostojnosti in storitev e-oskrbe. Višji delež javnih virov za dolgotrajno oskrbo, ki se prvi dve leti zagotovijo iz proračunskih sredstev v letu 2025, ko se bo dolgotrajna oskrba že izvajala v vseh oblikah in v vseh okoljih, pa se uveljavi poseben zakon o obveznem zavarovanju za dolgotrajno oskrbo. Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke, Predlog zakona o dolgotrajni oskrbi, ki je pred vami, prinaša odgovore na izzive, ki jih na področju dolgotrajne oskrbe v zadnjih desetletjih doslej nismo uspeli nasloviti. Prinaša odgovore na potrebe ljudi, ki dolgotrajno oskrbo potrebujejo in prinaša odgovore na potrebe izvajalcev, ki s skrajnimi napori delujejo znotraj okvirov, ki so bili postavljeni pred več 20. leti. Verjamem v skupen interes vseh nas, da gradimo boljši jutri, del katerega je tudi enotna sistemska ureditev področja dolgotrajne oskrbe. Verjamem v rešitve, ki jih [[znak za konec razprave]] predlog zakona prinaša. Prosim vas, da zakon podprete, da bodo rešitve, ki so danes na papirju, čez dobro leto že dostopne državljanom, ki jih potrebujejo. Predlog zakona o dolgotrajni oskrbi, ki je danes pred vami, je odraz, da skupaj zmoremo narediti dobre stvari. Te stvari bodo vplivale na življenja vseh. Iskreno se zahvaljujem za vaše sodelovanje, trud, delo in pa seveda podporo. Hvala. [[znak za konec razprave]]
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zdravstvo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici Anji Bah Žibert.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. No, kakor veste, je bila 20. 11. 2021 seja delovnega matičnega telesa, kjer smo obravnavali Predlog zakona o dolgotrajni oskrbi. Res je, seja je potekala v soboto, ampak to izključno zato, ker ni bilo drugega prostega termina. Seja se je začela ob 10. uri, misleč, da bo seveda tudi zaključena do 22. ure. Tukaj smo šli tudi na roko predlagateljem drugega zakona s strani KUL, ki so prosili, da obravnavamo tisti zakon prej in, kar se mi zdi pomembno, poročilo je bilo pripravljeno takoj, ko so ga uspele pripraviti ustrezne službe, jaz pa na določen delovni čas nimam vpliva. Tako da ni z moje strani prišlo do nobenega zadrževanja. Kar se tiče same vsebine, ste si lahko prebrali tako mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je bilo podano, mnenje v bistvu predlagateljev, s strani Vlade je podala državna sekretarka zdravnica gospa Forte in na drugi strani je bilo tudi mnenje Državnega sveta, ki je predlog zakona podprl. Seveda so bile razprave različne, na eni strani koalicija, ki je predlog zakona podpiral, na drugi strani tako imenovana leva opozicija, kajti, SNS se je celo pridružil k posameznim amandmajem koalicije, so seveda predlogu zakona nasprotovali. V času razprave zakona se je opozicija brez SNS odločila, da bo napovedala obstrukcijo, to je tudi storila. Mi smo z delom nadaljevali in na koncu je bilo res v poznih urah, če ne bi bilo proceduralnih, bi do 22. ure zaključili, pa sprejeli vse člene zakona in zakon sprejeli za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker je zbor na 26. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališče poslanskih skupin ni možna. Preden pa preidemo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Prekinjam sejo in sicer do 11.40. (Seja je bila prekinjena ob 10.35.) (Seja se je nadaljevala ob 11.40.)
Spoštovane kolegice, kolegi, gospe in gospodje. Nadaljujemo s prekinjeno sejo in 1. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o dolgotrajni oskrbi v okviru rednega postopka. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Postopkovni predlog ima dr. Matej T. Vatovec.
Ja, najlepša hvala, predsednik. Jaz se moram predvsem zaradi magnetograma odzvati na predstavitev poročila odbora. Predsednica odbora je dejala in prebrala, da so z delom nadaljevali na koncu in je bilo v poznih urah, če ne bi bilo proceduralnih, bi do 22. ure zaključili. Opozicija je sejo obstruirala okoli 22.35 do 20.40, seja se je zaključila ob 1.35, to je 3 ure kasneje. Zdaj zaradi natančnosti in jasnosti in zato, da demantiram še eno zlorabo odbora, ki se je zgodila s to predstavitvijo poročila, je bila seja od tiste točke dalje do zaključka seje prekinjena 6-krat v časovnem obdobju od 23. do 1 ure 10 zaradi tega, ker so prihajali amandmaji. Tako da lahko bi tudi interpretirali, da se je ta zakon, če ne bi bilo predhodnih točk in predhodne obravnave in razprav, ne bi mogel zaključit do 10. ure, ker sploh amandmajev še niste imeli. Tako da še enkrat to, kar je bilo predstavljeno v poročilu, je laž. In še enkrat je predsednica odbora zlorabila ta odbor danes na tem poročilu in v soboto zakonodajni postopek v celoti. Tako da jaz razumem, da to ni postopkovni predlog in pač [[…]]
Ja, ni.
[[…]]ampak mislim, da mora biti to v magnetogramu, zato ker, da gre tako daleč, da se laže zdaj še na vsaki točki in zlorablja dale proceduro, je nedostojno. Jaz mislim, da ta človek ne bi mogel biti predsednik odbora, pa zelo verjetno niti ne poslanec. Tako da še enkrat pod črto, samo en razlog je in to je to, da se ta zakon sprejme, čeprav bo imel resne škodljive posledice za področje dolgotrajne oskrbe in bo nakopal cel kup preglavic vsem v tej državi potem, če bo sprejet.
Jaz predlagam, da se držimo postopkovnih predlogov v duhu, v katerem so bili zapisani v poslovnik. Kar se je dogajalo na odboru, je nenazadnje vidno oziroma bo vidno tudi iz magnetograma odbora, kar se je dogajalo na odboru. Torej v razpravo dajem 2. člen ter amandma Poslanske skupine Levica. Kdo želi razpravljati? Samo [[…]]Aha, vas je nekaj. Okej, bom sprožil listo oziroma prijave na listo razpravljavcev. Prosim, da se prijavite. Besedo ima Primož Siter.
Ja, hvala lepa za besedo. Dober dan, spoštovane kolegice in kolegi. V razpravi se bom seveda opredelil do amandmajev, ki jih predlagamo, pa tudi podal neko splošno stališče Poslanske skupine Levica. Zdaj splošno dostopna in kakovostna dolgotrajna oskrba je nekaj, kar si kot družba moramo in lahko in moramo privoščiti, ne samo v luči očitnih demografskih trendov, ampak čisto zato, ker nosimo to odgovornost, da materialno, duševno, zdravstveno poskrbimo za vse člane družbe. Ko govorimo o najšibkejših, je ta odgovornost še toliko večja. Res je, da na področju dolgotrajne oskrbe v tem trenutku situacija ni rožnata, da bi se lahko popravilo marsikaj, ampak v neki meri pa vseeno storitve dolgotrajne oskrbe zagotavlja ta preplet zdravstvenega in socialnovarstvenega, varstvenega področja. Je pa naloga politike seveda, da išče rešitve, kjer so potrebne. In potrebne so v tej situaciji, ko se soočamo s pomanjkanjem nekaterih storitev, z mankom postelj v domovih za starejše, z mankom kadra, ki opravlja storitve dolgotrajne oskrbe. Ključna področja je vseeno treba nasloviti. Najprej v luči družbene odgovornosti je seveda pomembno, da se storitve dolgotrajne oskrbe financira solidarno, torej preko prispevkov, ki proporcionalno obremenijo dohodke in kjer kapital, torej delodajalci, tudi prispevajo svoj delež. To je ena stvar. Da v primeru, ko dolgotrajne oskrbe ne more v celoti kriti prispevek, oskrbo financira državni proračun, kot imamo to recimo že nekako v praksi pri pokojninski blagajni. Potem pomembna točka je dejstvo, da izvajanje dolgotrajne oskrbe mora biti del javne službe. Javne službe, kjer obstajajo jasni standardi, kjer obstajajo jasni normativi, parametri izvajanja, kjer ni outsourcinga storitev in kjer ni izbijanja cene delovne sile, kjer posledično ni prekarizacije skrbstvenih poklicev, kar vidimo, da se dogaja, in kjer ni bogatenja predvsem na račun poceni delovne sile in nižanja standardov oskrbe. In pomembno seveda je, da je dolgotrajna oskrba razpoložljiva, enako razpoložljiva, enako dostopna, enako dosegljiva in enako kakovostna za vse. Da na tem področju ni nadstandardnih storitev za privilegirane - za tiste, ki si lahko privoščijo več ena oskrba, za tiste, ki si privoščijo manj, drugačna oskrba. Torej solidarno in gotovo financiranje, javna služba, univerzalna dostopnost, univerzalna kakovost storitev in varne zaposlitve. Zdaj pa k temu predlogu. V Levici ugotavljamo, da ta pričujoči vladni predlog Zakona o dolgotrajni oskrbi v bistvu ne prinaša nič od naštetega. Še več, ugotavljamo, da predstavlja diametralno nasprotje potrebnih rešitev na področju dolgotrajne oskrbe v naslavljanju njenih uporabnikov in izvajalcev pa v bistvu škoduje. Zakon sistemsko in trajno ne ureja financiranja dolgotrajne oskrbe, ampak to prelaga na nek neobstoječi zakon v prihodnosti. Izvajanje je prepuščeno trgu. Ko takšna stvar pride na trg, pa vemo, kaj se zgodi – zaostrovanje konkurence, vstop tujih multinacionalk in nižanje standardov delovnopravne zakonodaje, nižanje kvalitete oskrbe in tako naprej. Zakon seveda posledično predvideva prekarizacijo delovne sile na področju oskrbe. In tak zakon lahko položaj starejših in drugih skupin, ki so upravičeni do dolgotrajne oskrbe, v bistvu samo na dolgi rok poslabša. Eden velikih grehov tega zakona, morebiti največji v samem procesu sprejemanja, pa je dejstvo, da s sindikati, s stroko, z ljudmi, ki jih ta zakon zadeva, sploh ni bil v postopku usklajen. V političnem smislu lahko rečemo, da je ta zakon en tak brezsramni frontalni napad na socialno državo, na vse njene akterje, v strokovno-tehničnem smislu pa zgolj eno sramotno skrpucalo, ki prinaša samo škodljive posledice. Ključno pri vsebini zakona je treba povedati tudi, da ne odgovarja na najbolj pomembna vprašanja, s katerimi se na področju dolgotrajne oskrbe danes soočamo. Zakon ne odgovarja na vprašanje, koliko novih domov za starejše bomo dobili s tem zakonom, koliko novim starostnikom bo omogočil bivanje in kakovostno oskrbo v domu starejših ali pa v neki drugi manj tradicionalni metodi. Ne odgovarja na vprašanje, koliko novih zaposlitev v domovih starejših bo prinašal in tako naprej. Ključna vprašanja. Ampak zadržite konje, ta kritika ni samo politični statement morebiti najbolj glasne opozicijske stranke. Na predlog zakona so se s svojo kritiko odzvali tako rekoč vsi akterji na področju dolgotrajne oskrbe v Slovenije, vse organizacije, vse institucije, bodisi organizacije na področju skrbi za starejše, invalidske organizacije, Zveza slepih in slabovidnih, krovne zveze v socialnem varstvu in tako naprej. In tega zakona, kolegice in kolegi, ne odobrava nihče od njih. Nihče od organizacij, ki delujejo, ki se ukvarjajo z dolgotrajno oskrbo na terenu, tega zakona ne podpira. Konfederacija sindikatov javnega sektorja, recimo parafriziram njihovo sporočilo, je opozorila, da je Vlada ignorirala praktično celotno civilno družbo, sindikate in stroko, pozivajo, da se zakona ne podpre, ker pelje v slabšo kakovost, manjšo dostopnost, prekarizacijo. V srebrni niti opozarjajo, da zakon ni primeren in ga je treba zavrniti. Skupnost socialnih zavodov predlaga ogromno enih tehničnih in vsebinskih popravkov zakona, ampak opozarjajo na eno posebno stvar, da zakon ne uvaja nobenih novih storitev, opozarjajo, da predlog ne opredeljuje kako bodo storitve ovrednotene, kako bodo plačane, kako bodo izvajane, opozarjajo zelo pomembno, da bo 25 % oskrbovank in oskrbovancem v domovih starejših po predlogu zakona izpadlo iz sistema dolgotrajne oskrbe, kam bomo dali teh in kako bomo skrbeli za teh 5000 ljudi se sprašuje krovna organizacija, ki bdi nad delom domov za starejše. Potem Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije 44 strani dolg dokument v bistvu kritike in utemeljevanja zakaj je tak zakon neumnost. V Zvezi društev upokojencev menijo, da je predlog zakona nesistemski, nekonsistenten, premalo dorečen, konceptualno pomanjkljiv in tako naprej, da ne govorim o odzivu Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki v bistvu pojasni, da to sploh ni zakon, ampak neka lupina. Da se urejajo tako ZPS socialne pravice ljudi, a ne vem niti kako niti za koga niti kdaj. Skupni imenovalec vseh odzivov s terena je torej pred nami zakon, ki je tako slab, da se ga v bistvu ne da popraviti. V Levici se pridružujemo kakopak h kritiki in se nadejamo razuma vsaj večine poslancev v tej dvorani na glasovanju in upamo, da zakonski predlog ne bo prestal glasovanja v izogib tej totalni katastrofi, ki jo na področju dolgotrajne oskrbe prinaša ta predlog, pa podajamo predloge amandmajev, ki jih bomo sproti tudi utemeljili in ki gredo predvsem v smeri zagotavljanja javne dostopne in kadrovsko in finančno vzdržne dolgotrajne oskrbe. Predlagamo, da zakon dolgotrajno oskrbo opredeli kot neodtujljivo pravico, predlagamo, da se dolgotrajno oskrbo financira iz javnih sredstev ne iz naslova nekih nepravičnih zaslužkarskih zavarovanj, da dolgotrajna oskrba postane izključno javna služba z jasnimi normativi, jasnimi parametri dela. Predlagamo, da predlaganega oskrbovanca družinskega člana nadomesti usposobljena javna storitev dolgotrajne oskrbe in predlagamo naj Vlada zaboga nikakor ne odvzame slepim, slabovidnim in drugim upravičencem dodatka za pomoč in postrežbo, kar je seveda samo po sebi že v ideji ena nesramnost par excellence. Tako, da Zakon o katerem bomo danes tekom razprave še razpravljali in glasovali je slab, je onstran možnosti popravil, zato ga bomo v Poslanski skupini Levica na glasovanj zavrnili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jure Ferjan.
Gospod predsednik, najlepša hvala za besedo. Spoštovani gostje, cenjeni poslanke in poslanci in vsi, ki nas spremljate lepo pozdravljeni! Veseli me, da je pred nami druga obravnava Zakona o dolgotrajni oskrbi, kar pomeni, da je Državni zbor, ker smo opravili splošno razpravo o tem zakonu enkrat že odločal in ga brez glasu proti s 45. glasovi za sprejel. Ta zakon je prestal tudi obravnavo na matičnem delovnem telesu in danes je pred nami druga obravnava. Dejstvo je, da je ta zakon, ta različica Zakona o dolgotrajni oskrbi prvi zakon, ki ga obravnavamo v Državnem zboru Republike Slovenije medtem ko naj bi bilo pred tem 126. različic, ki jih mislim, da ni obravnavala niti Vlada kaj šele Državni zbor Republike Slovenije in to marsikaj pove. Zakaj je temu tako smo dobili lahko rečemo zelo nazoren pogled v začetku današnje seje, ko je nekje okoli pol ure trajalo, da smo sploh lahko glasovali o dnevnem redu, a veste in če so se v preteklosti na takšen način lotevali priprave in sprejemanja zakonov, zlasti tako pomembnih, potem verjetno ni presenetljivo, da ti zakoni niso prišli niti v parlamentarno proceduro. Danes se pogovarjamo o zakonu, ki se tako ali drugače dotika oziroma se najverjetneje bo dotikal vsakega izmed nas. Ta zakon v središče postavlja posameznika in ne naslavlja samo starejše populacije, temveč tudi tiste, ki zaradi morebitne poškodbe ali pa drugih zdravstvenih razlogov trajno ali pa vsaj dolgoročno potrebujejo oskrbo, torej invalide in tiste, ki imajo recimo kakšno poškodbo in seveda naslavlja tudi v največji meri pa tiste, ki potrebujejo zaradi svoje starosti, pridruženih bolezni dolgotrajno oskrbo. In zato je ta zakon tako pomemben in zato ta zakon pravzaprav naslavlja vsakega, ki v Sloveniji živi. Gre za sistemski zakon, ki prinaša veliko rešitev. Urejeno bo vse na enem mestu. Imamo, v bistvu, če nekako razdelimo, imamo štiri stebre. Na eni strani imamo formalno oskrbo na institucionalni ravni in oskrbo na domu, ki privede k temu, da seveda starostnik, če ima neko pomoč na domu, neko oskrbo, lahko doma dlje časa ostane in to je tudi eden izmed dejavnikov po kateri se lahko meri kvaliteta življenja v tretjem življenjskem obdobju in k čemur mislim, da tudi kot družba nekako strmimo. Potem je tukaj še kot tretji steber denarna pomoč in četrti kot v obliki oskrbovanca družinskega člana. Skratka, kar nekaj je rešitev, ki jih ta zakon natančno ureja in jih združuje v enem zakonu. Ključno sporočilo ali pa eno izmed ključnih sporočil pa je zagotovo to, da ta zakon ne glede na to kakšen je socialni standard, status posameznika in ne glede na to kje v Sloveniji živi, prinaša za primerljive potrebe tudi primerljive storitve. To pa poenostavljeno pomeni, da bo tretje življenjsko obdobje lahko za vse varno, mirno in dostojno in to je tisto ključno sporočilo, to je tisti ključni doprinos, ki ga ta zakon tudi prinaša. Uvodoma smo danes že slišali očitke koliko domov se bo s tem zakonom zgradilo, kaj vse se ne bo s tem zakonom naredilo. Ja, ob tem se jaz vprašam koliko domov ste pa tisti zgradili, ki ste bili leta in leta na oblasti. Ta Vlada je v bistveno krajšem času naredila veliko več kot ste nekateri v zadnjih desetih letih in verjemite mi, da tako bo tudi v prihodnje, ko bo oziroma takrat, ko je SDS tista, ki vodi Vlado. In upam, da bomo danes tekom razprave lahko še morda kakšne dileme, ki jih posamezniki imate, razčistili, da bodo s strani ministrstva za zdravje odgovorili na vaša vprašanja, in da boste na koncu vendarle se odločili razumno in da boste podprli rešitev, ki prinaša pogoje, da je lahko varna, mirna in dostojna starost za vsakega izmed nas. Jaz mislim, da si moramo to kot družba želeti. Nenazadnje je to tudi dolžnost poslank in poslancev, da vzpostavimo takšen pogoj. Jaz sem kot predsednik Sosveta starejših občine Tržič, poslušal vedno znova in znova zakaj se to področje ne uredi, potrebujemo nek celovit zakon, potrebujemo neko celovito rešitev in v preteklih letih se je o tem veliko govorilo, žal naredilo pa ne. in danes imamo pred sabo zakon, lahko ga tudi danes še nadgradimo, bi temu rekel, ampak pred nami je konkreten zakon, ki prinaša konkretne rešite in naredimo ta korak danes in ga potrdimo. In naj nadaljujem s tem, da ko govorimo Zakonu o dolgotrajni oskrbi, je dejstvo, da je Slovenija ena izmed, da ima Slovenija prebivalstvo, ki je eno izmed najstarejših na svetu. Smo starajoča se družba in glede na razvoj, tudi znanosti in zdravstva, hvala bogu tudi dolgoživa družba in posledično seveda se moramo temu prilagoditi tudi na zakonodajnem področju in eden izmed pomembnih odgovorov, ki ta vprašanja naslavlja, je prav Zakon o dolgotrajni oskrbi. In gre za to, da sistemski zakon prinaša tudi vir in način financiranja in da pomeni, da se stvari nekako združijo vse v enem zakonu, je tudi večja preglednost, večji nadzor nad vsem tem. Prinaša socialno varnost za posameznika, finančno se razbremenjuje lokalne skupnosti in prinaša učinkovit javni nadzor tako na eni strani pri porabi sredstev kot na drugi strani tudi kvaliteti storitve. Se pravi, da so res tiste primerljive storitve, ki jih posameznik potrebuje dejansko oziroma potrebe, ki jih ima, da so dejansko tudi storitve, da je izvedba primerljiva, ne glede kje posameznik živi oziroma prejme določeno posamezno storitev. Mene veseli, da je bilo vseeno tudi v prvi obravnavi slišati ogromno pozitivnih besed o tem zakonov, veliko spodbudnih besed o tem zakonu in da se politika, prepričan sem, da v večini vendarle zaveda, da imamo pred seboj kljub temu, da gre za izjemno kompleksen zakon, zakon, ki je dober in zakon, ki bo izboljšal veliko veliko, spoštovane in spoštovani, veliko veliko življenj. Ljudje, ki leta in leta delajo, hodijo v službo, gradijo slovensko družbo si zaslužijo tudi mirno dostojno človeka vredno življenje tudi ko so v tretjem življenjskem obdobju. In spoštovane in spoštovani, ta zakon to prinaša. To je res in to je dejstvo, ne glede na to, kako nekateri ste skušali in verjetno boste v naslednjih petih, šestih urah to poskušali prikazati. Spoštovane in spoštovani, vladna koalicija, Vlada Republike Slovenije s tem zakonom tudi uresničuje tisti, kar smo obljubili. To je pomemben korak, da dajemo na prvo mesto ljudi, naše prebivalke in prebivalce, Slovenke in Slovence, državljanke in državljane Republike Slovenije. In moja odločitev, da podprem ta zakon tudi v drugo obravnavi sledi temu. Kajti, vsi si zaslužimo mirno, varno in človeka dostojno tudi tretje življenjsko obdobje. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima Alenka Jeraj. Izvolite.
Hvala za besedo. Na začetku obravnave amandmajev je treba povedati nekaj stvari. Zakon mečkamo, bom rekla, že 20 let, najprej na socialen ministrstvu, kjer se ni nič zgodilo in se je potem zadeva prenesla na Ministrstvo za zdravje. In sedaj imamo po dolgih letih pred seboj zakon in amandmaje, ki bodo pač to področje uredili. Rada bi povedala, da smo v mnenju Zakonodajno-pravne službe je bilo napisano 17. novembra, to je 2 dni pred sejo odbora. In zato tudi ni bilo mogoče bistveno prej narediti amandmaje, to, kar se očita, da smo amandmaje nosili na mizo tisti dan. Gre za tehnične popravke v glavnem. Torej, v državnem zboru smo zakon imeli od 24. junija in potem dva dni pred odborom dobimo mnenje Zakonodajno-pravne službe in je bilo potem treba veliko teh tehničnih stvari notri vnesti. Ni se pa vsebinsko spreminjalo popolnoma nič. Zakonodajno-pravna služba je opozorila, da nekateri členi niso dovolj jasni in ni dovolj [[…]], zaradi tega potem tudi posledično ne dovolj razumljivi. In te stvari so se popravljale. Ja pa stvar tudi malo logična. Mi imamo sedaj dolgotrajno oskrbo urejeno v sedmih zakonih različnih in so ste pač rešitve prenašale iz različnih zakonov in zaradi tega dejansko lahko pride tudi do kakšne, bom rekla anomalije v smislu ali sklicevanja na napačne člene ali kaj podobnega, na kar je opozorila Zakonodajno-pravna služba in z amandmaji odbora v soboto smo te stvari sanirali. Še bolje pa sedaj z amandmaji, ki jih imate pred seboj, ko se je tudi malo bolj umiril še nekatere stvari predebatiralo. Ne drži, kar je rekel kolega Siter, da so vsi proti. Na odboru smo poslušali ljudi iz prakse, recimo imeli smo predstavitev kako je pilotni projekt potekal v Krškem. Gospa je predstavila kako so stvari tekle, kakšna je bila izvedba. Rešitve, ki se predvidevajo v zakonu ali funkcionirajo, kako funkcionirajo, kje so potrebne izboljšave, ampak to je seveda na koncu praksa. Mi v zakonu moramo pač nastaviti kako bo zadeva tekla, potem pa seveda praksa pokaže tudi morda kakšno pomanjkljivost, ampak pri tako kompleksnem zakonu je nemogoče, da bi vse idealno uredili prvi dan in se vedno pač stvari potem tudi pokažejo. Pomembno pa je, da jih znamo potem vključiti in sprejeti. Zato je tudi zakon načrtovan tako, da se spremembe uvajajo postopno. Eni očitate, da bomo zrušili cel sistem. Ravno zato ga ne bomo. Tiste stvari, ki že tečejo, torej oskrba v domovih in tako naprej, bodo v bistvu tekle naprej, novi elementi, nove oblike se pa uvajajo postopoma, čez eno leto, čez dve leti, ravno zato, da se vse torej nastavi, da bodo stvari lahko tekle tako, kot je treba. Zdaj, kar nekaj pripomb je bilo upoštevanih. Kolega Siter je rekel, da je ZZZS kar nekaj napisal in da je proti vsemu, kar ne drži. ZZZS, ki bo to izvajal, pisal, izdajal odločbe in tako naprej, je opozoril, da za to potrebuje nekaj več časa. To smo tudi upošteval in roke dopolnili oziroma nekoliko podaljšali. So pa povedal pripombe, spet, čisto tehnične, kajne, iz katerih evidenc mora pobirat podatke in tako naprej in se je bilo te stvari spet ponovno treba z amandmaji vključit v zakon. Ravno zato, da nihče ne bo izpadel, kot ste rekli, da bodo ljudje izpadli in tako naprej, nihče ne bo izpadel, zato, ker se bodo stvari delale postopoma. Tisti, ki že sedaj so v domu starejših občanov, recimo, bodo dobil novo odločbo. To se bo delal postopoma, počasi, do takrat je vse enako, kot teče ta trenutek, od takrat naprej, bodo stvari urejene papirno drugače, za posameznika bodo pa tekle tako kot doslej, samo da se bo razlikoval, da je nekaj nastanitev in prehrana v domu, ta del dolgotrajne oskrbe bo pač zdaj svoja zgodba in bistveno več sredstev se za to namenja, kar pomeni, da bo tudi večja varnost. Kolega Siter je tudi spraševal, koliko domov bomo naredil in kaj bomo naredil. Glejte, poanta tega zakona je ravno drugačna. Evropska unija spodbuja neinstitucionalno varstvo, torej, da ljudje ostanejo čim dlje doma in tudi mi si to želimo, ker je to, ne bom rekla, za državo najceneje, pa tudi, ampak zato, ker si ljudje želijo ostat doma. Starejši človek težko zapusti domače okolje in gre v neko inštitucijo, veste, da imajo s tem težave in smisel tega zakona in usmeritev tega zakona je ravno to, da ljudje čim dlje ostanejo doma in se jim pomaga na mestu, tam kjer so, ker veliko jih ne rabi, torej, zdravstvene pomoči ali kaj podobnega, ampak rabijo samo en del te socialne pomoči in dolgotrajne oskrbi, pomoč pri nakupovanju, pri prehranjevanju in podobnih stvareh, pomoč pri, ne vem, da gre v trgovino ali pa, recimo, kot smo slišali iz teh poskusnih, ena gospa je imela težave, ljudje se ne znajo tudi ali prav dvignit iz postelje in imajo potem težave in kaj podobnega. Vse te stvari jim bo nekdo pomagal in bodo lahko ostali doma, ne bodo rabil pomoči, recimo, ali pa moral bit nastanjeni v dom starejših, ker vemo, da jih imamo premalo. Ampak, kljub temu smo v tem letu in pol ogromno naredil za to, razpisal nove koncesije, gradijo se novi domovi, vendar nikoli domov ne bo dovolj za vse, ki bi rabili dom in smisel, še enkrat, kot sem rekla, je, da ljudje ostanejo čim dlje doma in si tudi želijo ostat čim dlje doma, jim pa moramo pri tem pomagat in jim omogočit, da so doma. Zakon predvideva koordinatorje, uvedli smo, se pravi, nov poklic, socialnega gerontologa. To je nova veda, ki se ukvarja s starostjo, proučuje fizične, mentalne, sociološke vidike staranja in tako naprej in se tudi ukvarja s tem, kako se starejši skozi proces staranja spreminjajo, kako se družba spreminja in iščejo odgovore na ta vprašanja, kako bomo pomagali. Povedano je že bilo, kajne, da je, slovensko prebivalstvo se stara, smo eno najstarejših prebivalstev na svetu in je treba na to novo situacijo odgovarjat s pravilnimi ukrepi in to na ta način tudi počnemo. Koordinator bo potem tudi pripravil izvedbeni načrt, za vsakega individualno posebej, tisto, kar nekdo potrebuje in to je zagotovo boljša obravnava, kot so jo naši starejši deležni sedaj. Če ste bral poročila Računskega sodišča in tako naprej ravno na to opozarja, da se ni zadovoljivo pomagalo ljudem, ki so pomoč potrebovali in na to smo stalno odgovarjali, da bomo to uredili. Sedaj z zakonom to urejamo pa je toliko nasprotovanja. Kolega Siter je tudi rekel, da bodo slepi in slabovidni ostali brez dodatka za pomoč in postrežbo, kar ne drži tudi to smo z amandmajem uredili v dogovoru z njimi. Pogovarjali smo se, so predlagali, da si želijo, da to ostane in ta možnost ostaja. Lahko bodo ostali pri tem ali pa se bodo odločili za dolgotrajno oskrbo, kar bo zanje bolj ugodno. Glede na zakon sem prepričana, da bo zadnje bolj ugodno, da gredo v dolgotrajno oskrbo pa smo jim kljub temu pustili, da lahko ostanejo pri dodatku za pomoč in postrežbo, če tako želijo. Tako, da ne drži, da se ni nikogar poslušalo, da se vse dela nekaj po svoje in tako naprej. Je pa res morda bilo nekaj pripomb danih tudi, zato ker mogoče zakon, v kakšnem delu ni bil dovolj jasen, ampak to se je z usklajevanjem, s predlogi Zakonodajno-pravne službe dopolnilo in opravilo in jaz mislim, da sedaj zakon na vse te dileme odgovarja in bom rekla jih odpravlja in razjasnjuje in so stvari bolj razumljive, bolj jasne in zato seveda se mi zdi, da pač smo naredili pomembno delo in vedno pa ne moreš vsega videti že v naprej. Kot sem rekla stališče Zakonodajno-pravne službe je bilo podano dva dni pred sejo odbora in bistveno prej se ni dalo pripraviti teh tehničnih amandmajev, ki so pa sedaj bili pripravljeni in tudi sprejeti. Nekatere bomo sprejeli danes in na ta način še izboljšali zakon.
Hvala lepa. Replika, gospod Siter. Izvolite.
Hvala za besedo. Odzval se bom na izvajanje dveh predhodnikov. In sicer, Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije, ki je ključen player v operativi tega predlaganega zakona je bil v tem javnem delu te razprave, če ji lahko sploh tako rečemo je dobil možnost petih minut predstavitve svojih mnenj za Odboru za zdravstvo v soboto. Kljub temu, da sem jaz sam klical predsednico, potem da jim da več priložnosti, več časa, da to naredijo so dobili 5 minut. Njihovo stališče – negativno stališče – do tega zakona in načina kako se bo izvajal oziroma se ne bo mogel izvajati je dolgo 44 strani. Ne bom šel čez vse točke, ampak njihovo stališče je negativno. Zavod za zdravstveno zavarovanje pravi, da se tega v praksi ne da izvesti na način kot Vlada predlaga, da je financiranje nejasno določeno, da so način kako se izvaja je nejasna. To je organizacija, to je institucija, ki bo določbe tega zakona morala realizirati v praksi. Potem ZPS. Usklajevanje ZPS, draga koalicija, oni so 41 strani pripomb napisali tako rekoč pripomb na vsak člen na osnovnošolske napake, sklicevanja na napačne člen v drugih zakonih so izpostavili in tega mi ne boste rekli, da je sedaj vse usklajeno in da je zakon pravno formalno BP. Ključen izziv. Na področju dolgotrajne oskrbe je glavni problem, ki ga imamo danes tukaj to, da ni dovolj kadra, da poskrbi za vse, ki dolgotrajno oskrbo potrebujejo in da ni dovolj postelj v domovih za starejše. Lahko govorimo o tem, da se spogledujemo z drugimi alternativnimi načini, ampak to je pereč problem tukaj in sedaj in ta zakon nujen in interventen kakor nastopa v svoji pojavnosti ne odgovarja na te ključne interventne probleme. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica predlagatelja, državna sekretarka, Alenka Forte. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanci, poslanke, gospod podpredsednik. Ne bom dolgovezila samo na kratko, da izpostavim, kar je bistvo tega zakona. Mi imamo danes institucionalno varstvo. Približno 23 tisoč ljudi je nameščenih v domovih, kjer je za njih dobro poskrbljeno, ampak mi kot družba smo slabo poskrbeli za tiste, ki imajo enake potrebe kot tisti, ki so v institucijah in ostajajo doma, bodisi zaradi dolgih čakalnih dob bodisi zaradi tega, ker ni sistema, da bi se njihove potrebe tudi ovrednotile. In Slovenija ima med evropskimi državami in državami OECD več postelj na tisoč prebivalcev kot povprečje. Mi imamo 54,4, medtem ko podatek za OECD je 47,2. Ta zakon ne naslavlja to, da rabimo več postelj, vendar to, da so potrebe našega prebivalstva širše kot samo za tiste, ki so v domovih, da imamo veliko, veliko oseb, ki imajo potrebe in vendar ne pridejo do enako kakovostne obravnave, kot so jo deležni tisti, ki so nameščeni v domovih za starejše. In ključno tega zakona je, da se ocenjuje lahko in vse, ki imajo potrebe, ki so prepoznani, in ne samo nad 65 plus, temveč nad 18 plus. To je tudi novost, ki je mi ne prepoznamo, ker imamo tudi v starostni kategoriji 18 do 65 ljudi, ki imajo potrebe, ki jim niso zadoščene. In zakon omogoča, da osebe, ki imajo primerljive potrebe, dobijo primerljivo storitev. Zakon zagotavlja novo socialno varnost, novo socialno varnost. Ne bom zdaj o financiranju, ker bo v teku razprave še možnosti. Torej mi naslavljamo reševanje problematike na celotno populacijo. In ni res, da podpiramo neko privatizacijo. Mi imamo javno mrežo, ki je tudi s tem zakonom podpiramo, vendar želimo vzpostavit sistem, pravičen, socialen, ki bo dal storitve tudi tistim, ki so doma. In to je cilj. Tudi priporočila in svet se tako razvija, da omogočimo ljudem, ki imajo manko, ki imajo neke potrebe po storitvah, da so na domu, v svojem domačem okolju in storitve pripeljemo do njih. In mi na tak način ne razbremenjujemo samo občin, ki so danes tudi udeležene, ampak predvsem tudi sorodnike. In kar je še izredno pomembno, finančno razbremenjujemo tudi posameznika. Kaj imamo danes? Kdor je nameščen v domu za starejše, ima, v bistvu to izvaja samoplačniško vse, bodisi namestitev in prehrano bodisi tisto oskrbo, ki jo potrebuje z naslova socialne in zdravstvene oskrbe. In ti zneski niso majhni. Poleg tega seveda imajo še zdravstveno oskrbo. In s tem, ko vzpostavljamo ocenjevanje enovito, z enakim orodjem za vse državljane, vzpostavljamo 5 novih kategorij in vsaka kategorija pač ima možnost izbire, storitev do določene kvote. In tako bo neko kvoto kategorija 5 ali v domu za starejše ali v drugi inštituciji ali na domu dobil primerljivo višino sredstev oziroma enako. In vsebina do tega zneska se bo pa popolnjevala po njegovih potrebah. Torej pristopamo k individualnemu pripisovanju nekih vsebin pravic glede na tega, glede na to, kakšnega pacienta varovanca imamo pred sabo. In ni to pomembno, ali je v inštituciji. Bistveno tega zakona je, da to omogočimo tudi doma. Hvala.
Hvala lepa. Replika, gospod Siter.
Ja, hvala. Zdaj govorimo o oskrbi na domu kot pač rešilni bilki. Glejte, ena stvar je, da vseeno imamo opustošeno mrežo javnih domov v državi, da imamo ljudi, ki si vseeno tudi želijo domsko oskrbo in da to, da spogledovanje s temi nekimi idejami o oskrbi na domu, vseeno pač kliče samo po temu, da, po tem, da ta sicer pomemben del pustošimo še naprej preko privatizacije. To je dejstvo. In oskrba na domu tudi na drugi strani, kakor je zastavljena, enostavno odpira vrata za novo prekarizacijo, za nove nevarne možnosti zaposlitev, tokrat čez institut tega družinskega oskrbovanca, namesto da bi država postavila sistem kakovostne, javne mreže, torej izvajalcev dolgotrajne oskrbe, ki bi bila na voljo vsem ne glede na karkoli. Kar se tiče pa javne mreže, spoštovana sekretarka, in vašega t.i. spodbujanja javne mreže, pa to vidimo. Poglejmo samo zadnje leto. Poglejmo podeljevanje koncesij, gradnjo domov, spodbujanje privatizacije tega področja čisto mimo koncesij in tako naprej. Stvari so jasne. In enostavno z nekimi krilaticami o alternativnem pristopu enostavno tega pač ne more nihče kupiti. Poglejte vse ljudi, ki se jih dolgotrajna oskrba tiče in ki so se oglasili. Pozitivno mnenje je dal, ne vem, je dal delno Karitas, pa vemo, da je nekako neposredno povedan z enim od državnih sekretarjev v tej vladi. To je to. Sicer pa privatizacija podpiše vse korake, vse predloge, vse ukrepe, ki jih imamo v tej materijo dolgotrajne oskrbe.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica predlagatelja Alenka Forte.
Samo na kratko, da odgovorim poslancu. Ja, bila so predstavljena stališča nekih institucij. Kdo pa predstavil stališča vseh tistih ljudi, ki so danes doma, ki nimajo ustreznih storitev? Kdo je predstavil stiske sorodnikov, ki skrbijo za te sorodnike? Kdo? Nihče. Pač vabljene so bile inštitucije, oprostite, tudi nekatere mogoče za ohranjanje lastnega interesa obstoja. Nihče ni slišal populacije dementnih bolnikov, nihče ni neke asociacije kroničnih bolnikov povabil, da povejo svoje stiske, ki jih imajo doma. Tako, da ja, neke inštitucije so predstavljale stališča, ampak nismo pa slišali glas tistih, ki so doma, ki nimajo oskrbe, in nismo slišali njihovih svojcev, ki se spopadajo ob svojih rednih obveznostih, ki so v službah, s tem, kdo za njihove upešane sorodnike, starše, stare starše poskrbi. Tega pa nismo slišali.
Hvala lepa. Besedo ima Anja Bah Žibert, pripravi naj se Eva Irgl. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik Državnega zbora, za besedo. Zdaj, uvodoma bom rekla samo en stavek in potem bom glede vsega, kar se je danes zjutraj dogajalo, zaključila. Če je vsa ta ponižanja, ki so danes letela na moj račun, vse psovke, če je vse to vredno zato, da danes prejmemo zakon, jih stoično prenašam in jih bom tudi v prihodnje. Vsi, ki so pa gledali sejo, ki so jo spremljali, so pa tudi imeli svoja mnenja. In hvala bogu sem jih teh veliko dobila tudi na različne oblike sporočil. No, se posvetim zdaj res konkretno zadevi, ker vse drugo je drugorazredna tema. Zdaj, glejte, z dolgotrajno oskrbo nekako se ukvarjamo eni bolj, eni manj že leta. In leta se je ugotavljajo, da tega zakona ni, pa ga potrebujemo. Zdaj, Slovenija je ena zelo starajoča se družba, žal. Jaz upam, da tudi z ukrepi, ki jih je sprejela ta vlada, kot je brezplačni vrtec za drugega in vsakega otroka naprej, da bo tudi prispevala k temu, da se nek trend obrne in da čez leta ne bomo govorili tako. Ampak nekaj podatkov okvirnih. V Sloveniji beležimo okoli 20 % tistih, ki so starejši od 65 let. Prav tako je pomemben podatek, da nekako po teh statistikah in raznih analizah kaže projekcija, da bomo tam nekje do leta 2050 ta delež našli pri 30 %. Si predstavljate 30 %? In potrebno je tudi povedati, da delež starejših bi takrat bil, se pravi tistih od 80 let, naj bi zrasel iz 5 %, v letu 2016 je bil ta podatek, do leta 2050 na 11,4 %. To so, spoštovani, naša, to je naša realna slika. In pri tej sliki vse do danes nimamo zakona o dolgotrajni oskrbi. Zdaj, če ne drugega, naj te številke govorijo o tem, da je ta zakon nujen in klic vsem tistim, ki mogoče oklevajo, da ga ne bi sprejeli. Jaz se spomnim, ko sem dala tudi poslansko vprašanje na to temo, leta 2019 je bilo, septembra sem dobila odgovor, ko sem spraševala kaj je z dolgotrajno oskrbo, to sem spraševala tako imenovano ministrico Šarčeve vlade. Odgovor je bil, da se predlog pripravlja skladno z načrtom, da 2017, to vsi dobro veste, je potem ta zakon nekako priromal iz dela, družine in socialnih zadev na zdravstvo in njena obljuba, tukaj imam odgovor, je bilo, da bomo imeli v začetku leta 2019 zakon, pa ga ni bilo. In potem je prišlo tudi do menjave Vlade, zdaj pa ta zakon je, predlog je na mizi. Zdaj moram povedati kako pomembna je zadeva ta dolgotrajna oskrba govoriti tudi posvet, ki ga je sklical mislim, da okoli junija, poletje je bilo, predsednik države, 2020 na to temo in je povabil vse predsednike parlamentarnih strank, tukaj, ker danes slučajno sedi, je bila tudi kolegica Bratušek na tem sestanku pri predsedniku države, bili so tudi drugi predsedniki, bili so tudi posamezniki, ki se na tem področju veliko ukvarjajo in tam je bilo dejansko videti, da stvari sploh niso še tako blizu kot bi morale biti. Ampak poglejte danes smo leto kasneje in stvari so stekle in danes je pred nami predlog zakona. Prej je kolega Siter govoril, da smo na odboru dali pet minut različnim zainteresiranim, to je seveda običaj v Državnem zboru glede na to kako potekajo seje, da dobijo vabljeni na začetku besedo, če je potreba na koncu. Treba je pa vedeti, da od 25 vabljenih je mislim, da bilo na koncu 11 prisotnih. Če je kolega Siter mislil, da je to edino kar se je pogovarjalo z zainteresirano javnostjo se moti, nenehno se je ministrstvo za zdravje, ki je nosilec tega predloga zakona pogovarjal z različnimi deležniki. Mislim, da ste se tako vi v poslanski skupini kot mi, mi smo se, tudi pogovarjali z različnimi deležniki, ravno tistimi, ki so bili takrat tudi tukaj, poslušali smo jih in s pomočjo koalicije tudi povedali kaj se da storiti, kakšne so njihove zahteve in tako naprej. Skratka, to ni res, da ni bilo prej možnosti za pogovor ali pa da ga sploh ni bilo. Kar se tiče samega postopka v Državnem zboru smo tudi obravnavo prvo opravili in tudi takratni predlog sprejeli. Tudi tam je bilo moč marsikaj povedati. Skratka, če pa nekdo misli, če ne prideš skupaj povsem skupaj z vsakim deležnikom, pa verjetno ve, da je to misija nemogočega in se danes spreneveda, vedno bo lahko nekdo, ki mu neka stvar ne bo najbolj všeč, popolnoma všeč, ampak stremimo k temu, da nekako pripravimo zakon, ki bo poskrbel tako za oskrbo v institucijah kot na domu, obe obliki sta pomembni in glede na starajočo se družbo bosta tudi vedno bolj. Prav tako se pozablja in se izpušča, da je tudi kolegica Eva Irgl, ki vodi Odbor za delo, družino in socialne zadeve in enake možnosti, naredila sejo kot zainteresirano delovno telo in tudi opravila razpravo o tem zakonu, tudi tam je bilo moč marsikaj povedati in tudi tam so bili deležniki, ki so lahko spregovorili. Jaz mislim, da je vsakršno odlašanje s tem zakonom je pravzaprav že neodgovorno. Mislim, da je to mnogo bolj neodgovorno kot vse tisto kar se je poslušalo danes zjutraj, da takega zakona še nimamo, ker ga potrebujemo. Seveda ste lahko danes mnenja različna, vedno so mnenja različna. Gre za prvi zakon, spoštovani. Gre za prvi sistemski zakon, ki ga nimamo in o tem sistemskem zakonu in o potrebi le tega je govorilo tudi vaše ministrstvo, ko je bil pač minister nekdo drug, vi ste bila pa nadkoalicijska stranka. Tako da, dejstvo je, da se mi zdi, da zdajle gre samo za neko zavlačevanje s temi razpravami. Če je kaj konkretnega, absolutno se mi zdi prav, da to odpremo. Imamo amandmaje, pogledali jih bomo. Kar pa se tiče amandmajev, ki so prihajali na klop v času obravnave na delovnem telesu, poglejte, tisti amandmaji so bili pravzaprav tehnične narave in ni šlo za vsebinske amandmaje in verjamem, da je tukaj samo eden, bom rekla, zopet en manever, da hočete povedati, da je ne vem kako zakon amandmiran. Je, ampak v vsebinskem delu pa ne. in verjamem, da ste tudi tisto lahko vse pogledali, ampak da je bila želja povsem tista druga, da do tega zakona v bistvu ne bi prišli, da bi se seje prestavljale, itn. Jaz mislim pa, da je prav, da smo prišli do tukaj in upam, da bo tudi zakon sprejet, ker mislim, da smo tukaj dolžni državljankam in državljanom to dati. Dolžni smo, da to področje uredimo, nikoli pa ne bom rekla, da je vse vedno popolno. Je pa pomemben ta zakon, je dober zakon in verjamem, da bo prinesel tiste potrebne korake, ki jih potrebujemo.
Hvala lepa. Besedo ima Eva Irgl. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Jaz bom svojo razpravo začela nekako takole. Jaz sem za razliko od poslancev iz opozicije, pa vesela, da bodo ljudje končno prišli do urejene dolgotrajne oskrbe. Zdaj vsi, ki tukaj sedimo, vemo da sam sprejem zakona traja res že izjemno dolgo, približno 20 let. V tem času je bilo narejenih kar nekaj študij za velike denarje, obenem tudi pilotni projekti, ki so pokazali, da dejansko je ta smer, ki ga je nakazala Vlada s tem zakonom, je dobra in je prava, je pa seveda potem kot pri vsakem zakonu, še posebej pri tako kompleksni in zahtevni materiji jasno, da šele potem, ko zadeve zaživijo v praksi, lahko resnično vidimo tudi morebitne pomanjkljivosti. In seveda zakon ni idealen, ampak zagotovo se ga pa bo potem, ko se ga bo sprejelo, dalo še v tistih delih kje se bo zaznalo, da je pomanjkljiv, popraviti. Ampak danes je ključno, da se ga sprejme, zato da ljudje, ki do sedaj tega področja niso imeli urjenega, končno pridejo do urejene dolgotrajne oskrbe tako v institucionalnem varstvu, torej domovih za starejše in drugih oblikah institucionalnega varstva kot doma. Že prej je državna sekretarka, gospa Forte omenila, da približno 70 tisoč ljudi nima niti takšne oskrbe kot je v domovih za starejše, je pa dejstvo, da se je v situacijo ko smo se znašli z epidemijo, se še ta pokazala zraven še za dodatno pomanjkljivo in ta zakon rešuje prav to in še več. Zdaj, če plastično pogledamo zato, da bodo ljudje, ki nas spremljajo, vedeli o čem govorimo, bom povedala samo en primer. Poglejte kako je sedaj urejena recimo finančna cena doma starejših občanov in kako bo po Zakonu o dolgotrajni oskrbi. Sedaj je tako imenovani, pa ne me napačno razumeti, tako imenovani hotelski del, torej postelja plus hrana pokriva oskrbovanec oziroma stanovalec sam, zraven pokrije tudi stroške socialnih storitev, med tem ko zdravstvene storitve pokriva Zavod za zdravstveno zavarovanje, ampak po tem zakonu, ko bo danes sprejet, se bo situacija za stanovalce bistveno spremenila in to je ključno povedati. Se prvi, pravzaprav bodo imeli manj sredstev za plačevati, kajti po Zakonu o dolgotrajni oskrbi bo stanovalec plačal tako imenovan hotelski del, torej posteljo plus hrano, socialne storitve plus en del zdravstvenih storitev, torej zdravstvene oskrbe, bo kril Zakon o dolgotrajni oskrbi in to v celoti, torej 100 procentno, medtem ko čiste zdravstvene storitve, če tako rečemo, pa bo še naprej pokrival Zavod za zdravstveno zavarovanje in to je prav, da ljudem povemo, ker je pa to za njih zelo pomembna pridobitev. Največkrat je bilo znotraj te razprave, ki je po mojem mnenju vendarle bila kvalitetna in vsi so imeli možnost, da tudi o Zakonu o dolgotrajni oskrbi razpravljajo. Že kolegica Anja je omenila, da smo mi na seji Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide, kot zainteresirano delovno telo, obravnavali to točko dnevnega reda, pa čeprav meni, kot predsednici odbora, ne bi bilo potrebno tega odbora sklicati, pa se mi je, gospod Trček, meni se zdi prav, da to ljudje slišijo, da je prav, da sem sama, kot predsednica odbora, precenila, ocenila, da je pomembno, da tudi Odbor za delo, kot zainteresirano delovno telo, se seznani z omenjeno vsebino, o njej razpravlja in na koncu smo sprejeli tudi sklep, ki se mi zdi, da je zelo pomemben. Torej, da se ohranijo pravice najbolj ranljivim skupinam, v tem primeru invalidom. Skratka, to so pomembne stvari, o katerih smo zagotovo razpravljali tudi na Odboru za delo, čeprav je bila mogoče nekomu pozna ura, ampak, mislim, da je bila odločitev prava. Torej, največkrat skozi te razprave se je omenjalo oziroma problematiziralo financiranje, kje se bo, od kod se bo to financiralo in tako naprej in treba je jasno povedati, da je tudi to urejeno. Financiranje do leta 2025 bo zagotovljeno iz pokojninskega in zdravstvenega zavarovanja, preostanek pa bo kril državni proračun. To je pač dejstvo in ga je potrebno povedati. Medtem pa je, seveda, predviden tudi sprejem posebnega zakona o zavarovanju za dolgotrajno oskrbo, ki bo uredil financiranje po letu 2025. Zdaj, če pogledamo samo dolgotrajno oskrbo, že kar nekaj stvari je bilo tudi s strani mojih kolegov povedano, ampak, dejstvo je, zakaj gre za tako pomemben zakon. V vseh, v večini ali pa večini evropskih držav, je dolgotrajna oskrba ena izmed ključnih vsebin. Zakaj? Predvsem zaradi tega, ker smo hitro se starajoča družba, hitro se starajoče prebivalstvo, kar še posebej velja za Slovenijo. Že prej so omenjene bile projekcije, da bo delež te populacije, torej nad 65. let, do leta 2050 30 odstoten in zato je seveda pomembno, da zagotovimo čim boljše pogoje za to populacijo in eden od korakov je tudi sprejem tega Zakona o dolgotrajni oskrbi. Kar se mi zdi bistveno povedati, ampak to bomo lahko tudi še v nadaljevanju pri samih amandmajih, je tudi to, da sem vesela, da smo ohranili pridobljene pravice slepim in slabovidnim. Tudi jaz sama sem se pogovarjala s predsednikom društva slepih in slabovidnih in sem seveda tudi, kot predsednica Odbora za delo vztrajala, da se to popravi z amandmajem in danes to odpravljamo oziroma popravljamo. Druga stvar, ki se mi zdi pomembna je, da se znotraj zakona ureja status družinskih pomočnikov. Vi ste boste spomnili, jaz sem vrsto let ali pa, nekaj let, opozarjala, tudi še kot predsednica Komisije za človekove pravice, sklicala tudi več sej na to temo, kasneje tudi kolegica, ki sedaj predseduje komisiji, sklicala točko dnevnega reda s to vsebino in vsakič smo se strinjali, da je potrebno status družinskih pomočnikov končno urediti in to danes urejamo, zlasti v tistem delu, vezanim na plačilo in sicer 1,2 kratnika minimalne plače in po drugi strani urejamo tudi možnost, da 21 dni lahko oskrbovanec preživi v varstvu, da lahko tisti, ki sicer 24 ur na dan, vse dni v letu, res opravlja to plemenito delo, skrbi za oskrbovanca, da lahko na nek način si tudi oddahne. To so torej stvari, ki se mi zdi, da so zelo pomembne znotraj tega zakona in je tudi prav, da se sprejmejo. Sedaj jaz vem, da so bili pomisleki, da bi bilo dobro, da se zakon oziroma status družinskih pomočnikov ureja v posebnem zakonu. Jaz moram povedati, da sem tudi sama bila za to, zato smo sprejeli tudi sklep na komisiji. Vsekakor sem vedno znova tudi povedala, da če slučajno ta zakon o nekem ključi ne bi šel skozi parlament pa mislim, da bo danes sprejet, da je treba seveda nemudoma vložiti poseben zakon, ki bo uredil status družinskih pomočnikov, ampak danes to urejamo znotraj Zakon o dolgotrajni oskrbi in to je pomembna pridobitev. Jaz bom ta zakon podprla. Še enkrat, ni vse idealno, ampak sčasoma, ko bo zakon zaživel v praksi bomo tam, kjer se bodo zaznale določene pomanjkljivosti lahko to tudi seveda popravljali. Je pa bistveno, da smo se končno premaknili iz stopicanja na mestu, ko se je naredilo ne vem koliko različnih Zakona o dolgotrajni oskrbi. Nikamor se nismo premaknili. Razprava smo se ves čas ukvarjali s tem ali bo zakon na Ministrstvu za zdravje ali bo pod okriljem Ministrstva za delo pa spet smo šli nazaj na zdravje pa nazaj na delo. Danes smo torej pred tem, da to potrdimo in verjamem, da bomo naredili vsi skupaj zelo dobro delo za tiste, ki to pomoč oziroma to oskrbo potrebujejo. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima mag. Alenka Bratušek. Izvolite.
Lep pozdrav, spoštovane kolegice in kolegi. Treba je biti jasen in povedati, da ljudje s sprejemom tega zakona ne bodo prišli do dobre dolgotrajne oskrbe pika. To je dejstvo, to je dejstvo. Dejstvo je tudi, da je Zakon o dolgotrajni oskrbi nujno, ampak res nujno potreben, ampak ne takšen kot je danes pred nami. Ta zakon rešuje praktično nič. Zakaj? Zato, ker se ga ne bo dalo izvajati in vi seveda se boste z oblasti poslovili, probleme pa pustili naslednikom. Preden grem na vsebino še DSO. Ja, res ste poskrbeli za ceno v DSO samo upokojenci so dobili božično darilo z dvigom skoraj 6 odstotkov. To je vaše božično darilo upokojencem. Tako ste uredili dobro, dobro ste poskrbeli za ceno v DSO. V naši stranki smo resno vzeli obravnavo tega zakona. Dobili smo se z ministrom, obžalujem, da ga danes ni z nami, ker moram povedati, da se je strinjal praktično z vsemi pripombami, ki smo mu jih na sestanku deli, zato sem imela pripravljena vprašanja za njega in kljub temu, da ga ni jih bom povedala. Glavni naš in osnovni problem pripomba ali kakorkoli želite je, da finančnih virov za izvajanje tega zakona ni, pika. 132. člen določa, da je treba do 30. junija leta 2025 sprejeti poseben zakon, ki bo vpeljal prispevek. Na moje vprašanje zakaj to ni danes je to, da Nova Slovenija najbolj nasprotuje uvedbi novega prispevka, saj veste oni so za gospodarstvo pa ni najbolje, da bi sedaj pred volitvami sprejeli novi prispevek. Ampak kaj pa ste naredili drugega, kaj ste naredili drugega? Samo niste povedali koliko je ta prispevek. Dejstvo je, da vpeljujete novi prispevek in lahko se strinjamo, da je potreben, da denarja ni dovolj, ampak povejte ljudem, povejte gospodarstvu ne znamo v tem ogromnem proračunu, v ogromni količini javnih financ poiskati denarja in smo breme preložili na ene od naslednjih vlad in to nobene Nove Slovenije ne odvezuje krivde, da je naložila državljanov ali gospodarstvu, ker tudi to še ne piše tukaj se pravi se bomo odločili v naslednji Vladi ali bo to breme ljudi ali bo to breme delodajalcev. Nikjer ne piše. In tega ni za, bom rekla, majhne milijone, tukaj govorimo o stotinah milijonov. Ampak pač takšen je vaš način dela. Dajmo, dajmo, dajmo, ali pa še bolje, obljubimo, obljubimo, obljubimo, na koncu pa od vseh tega seveda ne bo nič. Pika na i, ker sem tudi sama spremljala praktično do konca sobotno sejo odbora, pika na i, spoštovani podpredsednik, je pa odnos Desusa do tega zakona. Ko ob vseh pripombah upokojencev, ob vseh pripombah organizacij, ki združujejo upokojence, nemo pritiskate gumbe za, za, za, za piko na i, za piko na i pa predlagate, da se v ta del vključijo prostovoljci. To je doprinos Desusa k temu zakonu. Da naj še [[…]]Ne bomo zagotovili denarja, ampak naj nekateri delajo še zastonj. Zelo je dobro, da so prostovoljci vključeni. In ZDUS ima vrhunski projekt, ki vključuje ogromno ljudi in oddelajo ogromno stvari, ki bi jih morala oddelati država. Ampak da je največ, kar dobimo od Desusa, to, ta amandma in vse te zmazke, ne morem reči drugače, podpirate v tišini brez ene pripombe, je pa žalostno. Tako da ogromno ljudi se je obrnilo na nas, zato sem to povedala, ogromno ljudi. Ampak ja, pač ste izbrali takšno pot. Žal mi je, da ni ministra. Žal mi je, da ne poveste, koga in koliko boste obremenili v prihodnosti. Dejstvo pa je, da boste obremenili, ampak si ne upate povedati, kako. To bo naloga naslednjih vlad. Dejstvo je, da od tega zakona ljudje ne bodo imeli boljše dolgotrajne oskrbe. To je papir, to je papir, ki ne bo naredil tega, kar, omogočil tega, kar potrebujemo. V stranki SAB smo želeli biti konstruktivni, iskreno, iskreno smo pristopili k temu, želeli z amandmaji popravit to, kar bi se dalo popravit, ampak na takšen način v soboto opolnoči s tem, ko dobiš amandma na mizo, da ga pravzaprav, preden glasuješ, niti ne prebereš dobro, se pač takšnih stvari, ki imajo dolgoročne posledice, to ni zakon za en dan in to ni zakon za milijon ali 2, tukaj gre za stotine milijonov in ogromno ljudi, ki storitve s tega zakona oziroma storitve, ki bi jih ta zakon moral opredeliti, pa jih niti to ne, potrebuje. Tako da žalostno, no, pravzaprav žalostno, da na takšen način sprejemamo tako pomemben zakon, za katerega bi si sama želela, da bi ga sprejeli soglasno, soglasno, s katerim bi vsi lahko bili zadovoljni in res dolgoročno odpravili probleme. Ampak lahko se hvalite, lahko se trkate po prstih, od tega zakona ljudje, tisti, ki to potrebujejo, ne bodo imeli popolnoma nič. In seveda se bo to čutilo takrat, ko vas na vladi več ne bo in boste spet sedeli tukaj in kazali s prstom, kaj vse tisti, ki so prišli za vami, ne znajo, ne morejo, ne vejo. Vsi ti grehi so pa seveda vaši. Jih bomo rešili, tako kot smo jih že vrsto in bomo tudi te.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica vlade, gospa Alenka Forte. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Da mogoče odgovorim poslanki, gospe Bratušek. V 48. členu so predvideni viri financiranja. In tisti viri, ki se začnejo prenašat z uveljavitvijo tega zakona glede na stopenjsko vključevanje potreb, je jasno definirano. Mi že danes zberemo iz naslova obveznega zdravstvenega zavarovanja približno 3,8 %, ki so namenjeni tem vsebinam dolgotrajne oskrbe, in približno 2,2 % predvsem iz naslova za postrežbo in pomoč tudi sredstva. In zdaj bo to zbrano na enem podračunu. In ni res, da ni financiranje urejeno. Glejte, evropske države tovrstne vsebine, nekatere v celoti pokrivajo iz državnega proračuna. In kaj je narobe, če se država odloči, da tako pomembno vsebino financira tudi iz državnega proračuna. Saj vendar so to sredstva, ki so jih davkoplačevalci zbrali in je pač na enem mestu, ki potem država distribuira. Zakaj ne bi tako, kot podpre izplačevanje pokojnin, tudi tukaj država podprla in, bom rekla, tudi stabilizira v nekem smislu to financiranje. In čas naslednji, ena, dve leti bo pokazal ali je bila ocena prava, ta sredstva, čas bo pokazal, ker namreč zakon nismo mogli pretransplantirati iz druge države. Mi smo posebni in bomo morali se v naslednjih dveh letih res ogledati ali so bile kalkulacije prave. Nihče ne more vedeti kaj bo v bodoče, koliko ljudi se bo več odločalo za biti doma, kaj bo to s seboj potegnilo, ali bomo izgrajevali mnogo več domov. Torej, zato je to zelo dinamičen zakon. In kar je pomembno je, da se sprejme. In tukaj bi jaz opozorila na odgovornost vseh poslancev in vseh strank, da ta zakon vendarle sprejmemo, ker šele ko bo sprejet in začnemo na njem delati bomo lahko ga tudi dograjevali. Jaz ne razumem [[…]]Poglejte, vse evropske države se spopadajo z dolgoživo družbo, mi pa še posebej. In v naslednji perspektivi bo iz naslova teh socialnih skladov bistveno sredstev za posamezne države in Slovenija se bo lahko prijavila na te projekte in zato je tudi pod točko 5 v 48. členu predvideno, da se bo Slovenija potegovala tudi za tovrstna sredstva. Očitek, da ni [[…]]Ni pa takšna kot si jo želite vi, da bi takoj postavili davščino oziroma obveznost, tega pa dejansko ni. Ampak tudi to, seveda bo potrebno, ampak ta hip ni čas, ker ta čas, ko bo začel zakon veljavi in se uveljavljati imamo zagotovljeno finančno konstalacijo. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima mag. Alenka Bratušek. Izvolite.
Jaz upam, gospa državna sekretarka, da govoriva o istem zakonu. 132. člen tega vašega zakona pravi takole: Posebni zakon glede obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo se uveljavi najpozneje do 30. junija 2025. Ne, mogoče da mogoče ne, se uveljavi do 30. junija 2025. To pomeni, da od 30. junija 2025, naslov tega člena pa je Uveljavitev posebnega zakona glede obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo. Ni vprašanje ali da ali ne. Jaz se strinjam, lahko bi proračun to pokril, ja. Ampak ne, vi ste se odločili, da bo to nov prispevek. Vi ste se odločili da bo to nov prispevek in vi ste se odločili, da bo to morala naslednja vlada, zato ker si pač ne upate povedati. Ne upate si tukaj notri zapisati, uvajamo nov prispevek v višini 1,2, 1,5, 1,8 %, ki ga bodo plačevali delavci ali delodajalci ali pol pol. To je to. To vam govorim. Ne se sprenevedati. Ja, je v proračunu zagotovljenega več denarja za dolgotrajno oskrbo. Super, hvala, ampak uvajate nov prispevek. In to povejte tako gospodarstvu, kot ljudem. To je dejstvo. In odgovor ministra je bil, ta vlada si to ne upa. Pika. Saj si res ne upate, če ne bi to tukaj napisali. Ne, vi napišete: naslednja vlada bo morala sprejeti in to do 30. junija 2025. Ni več sprenevedanja mogoče bo pa proračun, mogoče pa ne. Če naslednja vlada do 30. junija2025 ne uvede novega prispevka bo morala spreminjati zakon o dolgotrajni oskrbi, ki ga boste danes sprejeli. To je dejstvo in to so vaše besede. Mislim, vaš zakon. To je to. Poglejmo, pa se pogovarjajmo o istih stvareh, obremenili boste ljudi, obremenili boste gospodarstvo, eno ali drugo ali oboje. Številke so pa kar visoke, nekaj sto milijonov. Ne bom, da se še tukaj ne zatikamo, 132. člen, državna sekretarka.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ja. Prosim za prijavo. Prijavljenih je 13 razpravljavcev. Prva dobi besedo Mojca Škrinjar. Izvolite.
Hvala lepa. Zakon ureja dolgotrajno oskrbo kot javno službo, kar pomeni, da je to potrebna dejavnost preko katere se zadovoljujejo javne dobrine in storitve, ki jih v javnem interesu trajno in nemoteno zagotavlja država oziroma lokalna skupnost kadar tega ni mogoče v celoti rešiti na trgu. Pri tem pa je prvenstven cilj ni pridobivanje dobička. To je torej javna služba. Pri Zakonu o dolgotrajni oskrbi se bo vzpostavila mreža inštitucij, ki bo zagotavljala to javno službo, katero bodo prednostno sestavljali javni zavodi v javni mreži kot fleksibilna podpora pa se bodo lahko vključevali tudi zasebniki. Vzpostavljen bo sistem normativov in sistem kakovosti. Zakon je kot pravno besedilo primerno hierarhično urejen, sistematičen in naslavlja vse prebivalke in prebivalce Slovenije, ki potrebujejo dolgotrajno oskrbo. To pa so starejši, ki ne morejo povsem sami skrbeti za sebe, pa tudi invalidi. Pri tem je treba povedati, da se ohranja že pridobljene pravice invalidom, slepi in slabovidni lahko ohranijo sedanji sistem, ki jim omogoča dodatek za pomoč in postrežbo, lahko pa se odločijo za nov sistem, ki je po oceni boljši za njih, vendar je odločite prepuščena njim. Zakon uveljavlja nacionalni strokovni svet, ki daje strokovna izhodišča in pripravlja strateške dokumente za razvoj dejavnosti dolgotrajne oskrbe. Dolgotrajna oskrba se bo tako izvajala v instituciji ali na domu. Institucije bodo bivalne enote, oskrbni in negovalni domovi, kamor se bo človek lahko umestil glede na svoje potrebe. Nazivi teh domov povedo vrsto potreb. Ustanovitev teh domov bo Vlada Republike Slovenije, torej bodo to javni zavodi, lahko pa bo podelila tudi koncesijo za to zasebniku in predpisala pogoje za pridobitev koncesije. Občina bo ustanavljala javne zavode, ki bodo izvajali oskrbo na domu. V primeru, da bo ustanovitelj ugotovil, da javni zavod ne zmore opravljati dolgotrajne oskrbe, bo podelil koncesijo za zasebniku ob zahtevanih pogojih. Oskrbo na domu pa bo lahko opravljal tudi samostojni podjetnik ali fizična oseba, ki samostojno opravlja dejavnost ali nosilci dopolnilne dejavnosti, ki bodo izvajali lahko tudi to na kmetiji. Minister za zdravje bo izdal dovoljenje za upravljanje dolgotrajne oskrbe v negovalnem domu. Izvajalec bo moral biti vpisan v registre izvajalcev. Javni zavodi in koncesionarji bodo tvorili javno mrežo, zasebniki pa jo bodo dopolnjevali po potrebi kadar ne bo dovolj javnih zavodov, vsi skupaj pa bodo opravljali javno službo, ki sem jo opisala v začetku te razprave. V zakonu je posvečena posebna pozornost kakovosti, tako da so natančno opisani pogoji za opravljanje dolgotrajne oskrbe, zahtevani kadrovski in prostorsko-tehnični normativi bodo stvar tudi pravilnika, presojala pa se bo zmožnost izvajalca ali lahko opravlja vse zahtevane storitve, obvezno bo znanje jezika in nekaznovanost. Pri vseh izvajalcih se bo opravljal nadzor izvajanja dolgotrajne oskrbe, administrativni, torej pregled zadostitve predpisanih pogojev ter redni strokovni nadzor praktičnega izvajanja. Administrativni nadzor bo izvajal minister za področje sociale, strokovni nadzor pa minister za zdravje. Lahko pa bo to nalogo delegiral tudi zdravniški zbornici. Delo pri izvajalcu dolgotrajne oskrbe pa bo vodil koordinator dolgotrajne oskrbe, ki bo pripravljal tudi izvedbeni načrt in preverjal izvajanje ter poročal o izvedbi. Vstopna točka za pridobitev pravice bo torej organizacijska enota Zavoda za zdravstveno varstvo kjer bo opravičenec ali zanj skrbnik lahko vložil vlogo. Dolgotrajna oskrba se bo financirala iz obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo iz naslova obveznega zdravstvenega ter pokojninskega, invalidskega zavarovanja državnega proračuna, sredstev demografskega sklada, sredstev proračunov EU, donacije in drugih virov. Zdaj, moramo vedeti da, kot je povedala že prej državna sekretarka, je potrebno videti pravzaprav koliko ljudi bo lahko oziroma bo moralo biti deležnih te dolgotrajne oskrbe. Šele tedaj bo moč izračunati višini obveznega prispevka, do takrat pa se zagotavlja financiranje iz proračuna kot je v zakonu zapisano. Tudi ne moremo čakati naslednjih 20, 30 let, da bodo lahko ljudje vplačali dovolj prispevkov. Dolgotrajno oskrbo potrebujejo ljudje že sedaj. Zakon o dolgotrajni oskrbi zamika uveljavitev zakona tako, da bodo lahko tudi pripravili ustanovitelji vse pogoje za delovanje institucij oziroma koncesionarjev in opravili vse, kar je potrebno za zagon dejavnosti v institucijah. Dopolnili zmogljivosti oziroma razpisali koncesije, če ne bodo imeli zmogljivosti v javnih zavodih. Pristojni ministrstvi pa bosta sprejeli potrebne pravilnike, ki izhajajo iz zakona. Po 20 letih truda različnih Vlad ter pogovorov s strokovnjaki Slovenija končno dobiva vzdržen zakon, ki bo omogočil varno staranje. Pričakovati je, da ga bodo podprli vsi, ki razumejo, da je bil skrajni čas za sprejem pa ne le, zaradi zaveze Evropski uniji temveč tudi in predvsem, zaradi ljudi, ki so soustvarjali to državo in si zaslužijo varno starost. Vse pripombe, ki smo jih slišali do trenutka, ko je opozicija – leva opozicija – obstruirala sejo Odbora za zdravje vse pripombe in tudi pripombe, ki smo jih danes slišali so pavšalne, neargumentirane in neutemeljene, kažejo na nerazumevanje zakona in predlagam, da si ti, ki so pripombe izrekli v resnici dobro preberejo zakon. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Elena Zavadlav Ušaj. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Prav lepo pozdravljeni predstavniki ministrstva in tudi vse kolegice in kolegi! Glede na to, da je ta priprava tega zakona trajala, kar dolgih in dogovarjanja 20 let je danes pred nami predlog zakona, ki kot kaže bo tudi bil v nadaljevanju podprt kljub temu, da se z nasprotne strani na vse kriplje trudite prikazati, da ni zakon v redu. Predvsem pa bi v prvi vrsti pri današnji obravnavi morali imeti pred seboj ljudi tisti, ki so že dolga leta potrebni pomoči, katero bo ta zakona prinesel in predvsem tudi to, da je zaradi staranja družbe na splošno ne samo v naši državi, ampak na splošno se po celem svetu družba stara in še posebej v razvitem svetu in s tem se tudi večja porast različnih obolenj in predvsem je v porastu demenca. S tem, ko imamo ta obolenja in potrebe po tem, zaradi tega, da se to lahko, potem nekatere zadeve tudi doma na domačem naslovu rešuje je tako človek, ki je potreben oskrbovanja doma v sebi znanem okolju tako fizično kot socialno poznanem okolju, da dejansko se mu nudi čim več storitev in s tem se tudi zmanjša stroške zdravstva bi morali ta zakon si danes podpreti. Kot je bilo povedano je danes 23 tisoč približno 23 tisoč ljudi v domovih za starejše in s tem, ko bi ta zakon sprejeli bi se ta številka tudi zmanjšala. S tem bi se tudi, kar ste danes opozarjali glede pomanjkanja kadra bi vsaj nekoliko tudi omilili ta del. Poleg tega pa zakon pozdravljam jaz tudi z vidika, da lahko bodo koristili storitve tudi tisti, ki so stari 18 let, se pravi od 18. leta dalje. To je velika pridobitev, kajti navadno so te osebe bile nekje prepuščene oziroma tisti, ki so za njih skrbeli, prepuščeni sami sebi in svoji iznajdljivosti oziroma finančnemu stanju, tako pa s tem zakonom bo tudi to urejeno. Se pravi, da ta zakon je za ljudi, za naše državljane in državljanke in gremo nasproti in tisti, ki bo imel njih pred očmi bo danes ne mogel pritisniti tipke minus, ampak bo podprl predlog. Rada bi pa tudi še opozorila na to kar je bilo danes in tudi v preteklih sejah večkrat povedano in to se non stop ponavlja, slišati je bilo največ s strani SAB-a in tudi Levica je ne v današnji razpravi, ampak v pretekli povedala in opozorila, da ponovno prenašamo stroške na oskrbovance oziroma na njihove družinske člane. Še enkrat bom povedala, vi ste januarja 2020 v vladi Marjana Šarca dvignili minimalno plačo. In kaj se je takrat zgodilo? Da ste prevalili stroške na oskrbovance in takrat so oskrbovanci morali več plačati in zdaj to isto stvar kar ste vi takrat naredili očitate tej vladi. Samo takrat je bil zalogaj veliko večji, takrat je bil zalogaj na vseh javnih zavodih tudi na področju šolstva in še na drugih. Tako, da ne stalno mantro ponavljati. Jaz bom današnji predlog vsekakor podprla in prepričana sem, da tudi glede ostalih pomanjkljivosti, ki mogoče danes zgledajo nerešljive pa tudi glede financiranja, ki bi ga radi vi zapakirali vse kar na enkrat v en paket, da bodo tudi skozi sprejemanje zakona rešljivi in treba je vedeti, da le z dobro voljo in skupnimi močmi bomo prišli do končnega rezultata. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Kolegica Irgl je bila zelo osebna kaj je ona vse dobronamerno v tej smeri delala kot političarka. Jaz moram pa reči, da se s to tematiko ukvarjamo še v času, ko je bila kolegica Eva mladoletna. 1. 11. 1994 sem začel uradno delati in že takrat sem kot asistent mladi raziskovalcev pri indikatorju družbenega razvoja govoril, razlagal kaj pomeni starajoča se družba, kakšne politike potrebujemo za to. Zdi se mi pa, da je potem 6. decembra kolegica Irgl postala polnoletna. Jaz, ko to poslušam, ne vem, se sprašujem ali smo mi brali isti zakon ali ste vi sploh brali zakon. Zakon ima 154. členov, mnenje Zakonodajno-pravne službe ima 40 gosto tipkanih strani, 41 strani ima. Jaz sem šel na hitro šteti, mogoče sem se malo zmotil, k 112. od 154. členom je pripomba ali še mogoče še več. Skratka, trem četrtinam zakona, ki je bil vložen s strani Vlade je bila pripomba. Jaz sem se takrat na seji spraševal, pa nekako nisem prišel do vsebinske razprave, ali je to nekaj, se opravičujem, mrtvo rojen otrok in ga kot takega sprejmemo ali je to neko dete v respiratorju, ki se mu še da pomagati. In tukaj je bila neka osnovna dilema in potem nam nekako niste omogočili, da bi se to dalo normalno pomagati. Kolegica Mojca iz SDS je rekla, da vsi tisti, ki temu nasprotujete nasprotujemo smo kar nekaj. Gospa Škrinjar je užalila cel niz ljudi, cel niz krasnih dam, gospod od Karitasa do ne vem koga, ki se ukvarjajo že od kdaj imamo samostojno Slovenijo s tem področjem, ker takšne in drugačne vlade to niso bile sposobne urediti. Jaz tudi ne kupim zgodbe, da se je na tem zakonu 20 let delalo, pa da je bilo sto nekih variant. Verjetno so nas blefirali s tem. Ker če bi se 20 let delalo in če bi bilo samo 15 variant, tak šalabajzeraj nebi prišel v Državni zbor. Je zahtevna problematika, moram jo urediti. Strinjam se s kolegico Alenko Bratušek, morali bi sprejeti tak zakon, da bi ga vsi podprli. Mogoče iz inata dva backbencherja nebi ali pa eden bi se zmotil, eden pa nebi. Ampak poslanec sem od, kdaj, 1. avgusta, Bojana, je tako, sva, 2014, tako slabega zakona v Državni zbor še nismo dobili, to je dejstvo. Jaz preko tega dejstva ne morem. In mi nismo moralni teologi kot tukaj kolegi iz SDS-a, ki o tozadevni problematiki razpravljajo, vse vedo, vmes lahko celo visijo ves čas na telefonu, lažejo o nas po Twitterju. Ko mi obstruiramo, to ne pomeni, da gremo kar domov, kot si eni predstavljajo, in se po pubičnih predelih čohamo. Jaz sem spremljal sejo do konca. Ko smo šli mi ven, nobene razprave ni bilo, kot slabo naoljen glasovalni stroj ste glasovali. Slabo naoljen, seveda po tolikih urah nekega prerekanja v prazno, ki ga je po navodilu zakuhala predsedujoča, ste se tudi zmotili. Je bilo tudi kakšen predlog opozicije. »Ha, ha, 2 za 8 proti«. Lahko greste gledat. To je resno? To je resen odnos? Ne, taki ljudje si ne zaslužijo mesta poslanca in plače poslanca ali poslanke. In potem čitam »pojma nimate«. Jani nima pojma? Pa, mislim, celo življenje se s tem ukvarja. Medicinski brat, ima licenco za znakovni jezik, podžupan, bil je v svetu, gor, dol – ne, pojma nima, ne? Trčeni Trček, pojdi v Afganistan. Pa, danes zjutraj sem na arhitekturi v Mariboru to predaval. To je tema, ki je študentom najmanj seksi, najbolj dosadna jim je v štartu. Potem jim pa rečem, koliko imate starše, nekaj kot jaz, jah, čez 15 let boste tukaj. Stare starše, imate koga, gore, dole. Ja, to je tema tudi, ki trči zelo ob arhitekturo, kako se iti urbanizem, kako arhitektura, kako notranja oprema, kako gerontotehnologija. Kako boš dizajniral kozarec nekomu, ki pada mišična masa, da bo z dvema rokama ga prijel in spil in se ne bo polil, pa govorim mogoče o katerem od mojih staršev, ki je 80 let star. »Ne, pojma nimate, idioti bedasti, vi ste proti«, gore, dole. Vi ste pozabili biti ljudje, koliko ste napaljeni nad to slastjo oblastjo, in zdaj boste pa na nas kazali s prstom, vi ste pa proti. In gospa Forte slabo voljo stresa nad nami iz opozicije, ker je dejansko pač nastradala tukaj, po domače povedano. Jaz osebno menim, da se dolgotrajna oskrba začne že v prednatalni fazi. Mi imamo zdrava leta življenja tam do nekje 57, živeli bomo nekaj čez 80, zdaj nam je po veliki zaslugi te vlade, zlasti pri moških, za 3 leta padel ta kazalec. Čaka nas četrt stoletja nezdravega življenja, če ne bomo spremenili politične kulture, obče kulture, organizacijske kulture in tako naprej. Dolgotrajna oskrba je zame tudi povezana, tukaj sem si napisal RIS, SPS, IP. Tisti, ki poznate te kratice, veste, kaj je to. Od industrijske politike proti pametne specializacije, raziskovalno-inovacijske sheme. Ja, to stane, rabili bomo peneze za to, to nam je vsem jasno. Ne se pa zdaj delati kot je podpredsedujoči Simonovič, ja, ne bo, ja, upokojenci nobeden ne bo plačal. Ja, kje bomo pa vzeli? Kje bomo vzeli? Boste vi lopo prodali? Bo Janša prodal tam, kjer je Kordiša pošiljal, kliniko v Avstraliji? Seveda bo to treba financirati. In potem, če gremo gledat, kako je to v proračunu, po vaših projekcijah, če imam prav, 2022 105,7 milijonov, 2023 164,3, 2024 285,3. In po tem, kako ta vlada skorajda razmetava z denarjem, bo kdo mogoče moral reči leta 2024, čakajte, jurja za pokojninsko blagajno dofugirati pa ne bo več, ker moramo dati skoraj 300 milijonov za dolgotrajno oskrbo. Pa pozabite vsi na mlajše od 45 let. Ko jih šmirgla, oni nebi radi imeli redne zaposlitve, oni so fleksibilni ali ne vem kaj. Sem jih danes spraševal, so. In potem boste, če boste v opoziciji, tulili, kako smo mi nadnesposobni, nad ono, nad ovo. Dolgotrajna oskrba pomeni tudi maksimalizacijo avtonomije življenja nekega posameznika v nekem njegovem okolju, ne pa getoizirajmo ga nekam. Dolgotrajna oskrba pomeni tudi, recimo sem danes študentom govoril, so se mi malo smejali, recimo na Švedskem, ko študenti in upokojenci skupaj živijo. Neki resni premislek stanovanjske politike. Pa da ne bom predolg, v DSO dandanes je ca 60 % ljudi na minimalcu. Zdaj se blazno hvalite, kako ste to dvignili. Tisti, ki najtežje delo delajo, jim je to 22 evrov na mesec, skratka ne morejo si kavo kupit vsak dan v Ljubljani s tem dvigom. To je neko dejstvo. V Nemčiji generacija 60 let gre v penzije, čez par let bojo rabili 5 milijonov ljudi, ne le Nemčija. Mi bomo dosti, dosti več denarja morali v to dat, ker kdo vam bo pa delal za minimalca tam. A bo tista gospa, ki bo mene, če bom kdaj obnemogel, pa, upam dementen, pozabil to bedastočo, ki jo zdaj tukaj živim, prekladala, a bo ona dočakala dolgotrajno oskrbo. A bojo te gospe, ki garajo v DSO, imeli sredstva za dolgotrajno oskrbo? Seveda ne. Tudi v Nemčiji ali pa, če hočete, v Avstriji redkokateri upokojenec ima iz svoje penzije, da bo si plačal njihove oskrbe, pa njihove domove. In zato je treba te sisteme nastavit, ja. In seveda, vi si hočete zdaj pripet predvolilno, mi smo to uštimali, pa v bistvu niste, prinesli ste mrtvo rojenega otroka od zakona v Državni zbor, zdaj bo tukaj iz tega postala neka telovadba, naslednja vlada bo se pa morala s tem ukvarjat. In ja, plačevat bomo morali. Mi, ki imamo zelo dobre plače, bomo morali pač več plačevat za to. In plača vsakega od nas je plača, me je naučil en sindikalist. A veste, ma tisto, koliko da delodajalec, delojemalec, to je malo umetna megla, ki se potem na ESS kregajo. In to bo treba seveda odločit in določit. In če hočemo, da to resno funkcionira, bo treba tudi ljudi, ki to delajo, dosti bolj plačat. Meni je seveda osebno všeč ideja, da bi kdo šel recimo na kmetijo živet, da bi bila to neka njihova dodatna dejavnost, ampak se vi zavedate, kaj vse to pomeni v arhitekturnem smislu, v smislu oskrbe, v smislu nekoga, ne vem, ki ga moraš naučit, da ti da injekcijo in tako naprej. Tako da, če resno mislite o tem, potem nehajte bit moralni teologi. Imeli smo enega Cerarja kot moralnega teologa, pa nas je bolela glava. Na tej točki se bom ustavil.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospa državna sekretarka, gospod državni sekretar s sodelavci, ostali prisotni, lepo pozdravljeni. Sedaj na začetku pač moram povedati, da zakon, ki je pred nami, ga ocenjujem, da je slab, daje prazne obljube, marsikje v nasprotju sam s sabo, pri njegovem sprejemanju se grobo kršijo demokratične procedure, ki so, mimogrede tisti, ki ste pozabili, demokratična procedura je osnova demokracije, tako pri javni razpravi, ki ni bila, ker končne verzije javnost ni videla, tako pri možnosti poslank in poslancev, da kvalitetno sodelujemo. Ne bom govoril, kaj se je dogajalo v soboto, ker je bilo že 100-krat povedano in prežvečeno. Tisto, kar me bolj skrbi, je, da so bile kršene delovne norme zaposlenih in je vodstvo Državnega zbora stisnilo red med noge in je tiho. To jim pa zelo v bistvu zamerim. Torej sam zakon je slab. Sedaj pa na splošno bi rad povedal, da jaz sem seveda med tistimi, ki se zavedam, da je potrebno tudi za najstarejše poskrbeti in da sedaj ni solidarnostno sistem urejen. Spremljal sem, moram reči, da imam srečo, da poznam gospo Sonjo Lokar, ki je na tem področju verjetno naredila največ. Spremljal sem genezo, kako je nastajala zakonodaja različna. In tudi videl, kako je marsikateri koristen zakon obtičal zato, ker nihče ni upal povedati, da pač, da se zbere milijarda ali dve, je potrebno uvesti davščino. To se pač v Sloveniji ne upa povedati, ampak brez tega denarja ni možno zagotoviti. Sam se strinjam s tem, kar je gospa državna sekretarka, gospa Forte, ki ste tukaj prisotni, ko ste povedali, da mogoče ne povemo dovolj jasno ljudem, da sam zakon v osnovi ni namenjen povečevanju števila postelj v domovih za starejše občane, zato ker teh postelj bi bilo, če bi ostali deli dolgotrajne oskrbe že sedaj dobro funkcionirali v resnici dovolj, če se primerjamo z drugimi državami. Bo potrebno, seveda, financirati domove za starejše občane, da se pride do standarda, ki si ga želimo. Ampak v osnovi mi razmišljamo kaj narediti, da bi pomagali, v vašem gradivu je številka nekaj čez 50 tisoč, v prvem koraku ljudi, ki bi naj bili deležni dolgotrajne oskrbe. V resnici pa stroka pravi, da je potrebno računati nekje na 20 % populacije. Torej, 20 % od, mislim da, nekaj več kot 600 tisoč, bomo zelo hitro prišli do številke 120 tisoč ljudi ali več, ker to tako je tudi drugod. S tem smo povezani že potem pri prvem vprašanju, da je projekcija stroškov napačna, razen, če ne boste kriterije, ki pa niso jasni iz zakona, to je pa huda napaka, kako sploh stopiti v sistem tako dejansko privili, da ena skupina ljudi, ki bi želela in morala stopiti v sistem ne bo mogla stopiti. To je v tem trenutku izjemno hudo in težko vprašanje, kjer se lahko vse skupaj zalomi. Naslednje vprašanje, ki se meni dejansko poraja je, zakaj je takšen strah pri vas, da priznate, da je dolgotrajno oskrbo pač potrebno financirati. Sedaj seveda en takšen way out iščete v tem, da rečete ja, državni proračun premalo financira področje zdravstva. To v celoti drži ta ugotovitev. Vendar težava te ugotovitve je, da v bistvu če se ne bo bistveno povečalo financiranje zdravstva iz državnega proračuna bo potrebno že v naslednjem letu krepko dvigniti samo prispevno stopnjo za zdravstvo. Jaz ne vem, če se, saj verjetno se spominjate kaj je povedala tukaj predstavnica Zavoda za zdravstveno zavarovanje, ko je imela tresoč glas ko je govorila o tem zakonu, je povedala nekje takole. Ob tem, da se letos pomemben del zdravstvenih dejavnosti zlasti na sekundarni ravni ne opravljajo, saj ne vemo kakšna bo številka konec leta, bo mogoče ugotovitev podobno kot je bilo za zadnji vrh epidemije, da se pač v nekem trenutku 25 do 35 % dejavnosti v državnih bolnišnicah ni izvajalo, da ob tem da se ne izvajajo in da se ne financirajo, da je zdravstvena blagajna izravnana, nima viška. Namreč, rast plač, pa tudi števila zaposlenih je povzročilo, da ob tem, da se ne dela za bolnike, da je zdravstvena blagajna izravnana. Pa v resnici bistvo zdravstvene blagajne ni v tem, da zagotavlja zdravstvenemu osebju plače. Bistvo zdravstvene blagajne, vsega ker plačujemo je v tem, da ljudem, ki so bolni zagotavlja dostop do zdravstvenega sistema. In v tem trenutku več zdravstvena blagajna tega ne zagotavlja. Če bo drugo leto želela in mora, edino to je v zdravstvu pomembno, zagotoviti ljudem, da pridejo do zdravstvene oskrbe, ker je to njihova pravica iz zavarovanja in edino to je pomembno, nič ostalo ni tako pomembno, to je prvenstveno, boste videli, pa kdorkoli bo drugo leto na vladi, da bo že potrebno iz državnega proračuna zato, da se ljudem pomaga, ne več financirati samo 60 milijonov za dopolnilni program, ki sedaj tako ali tako bi moral iti iz rezervacij zasebnih zavarovalnic, ampak da bodo številke nekje med 300 do 500 milijoni evrov zato, da se bo število zdravstvenih storitev opravljalo v takšni meri, da tisti, ki tekoče pridejo v sistem bodo oskrbljeni in tisti, ki se jih ni oskrbelo, pa bi se jih moralo, bodo tudi oskrbljeni. To je 300 do 500 milijonov. Zato danes govoriti, da imamo rezervo, neke odstotke v zdravstveni blagajni matematično seveda gre, v praksi pa sedaj napadati zdravstveno blagajno, ko svojih osnovnih dejavnosti več ne zmore financirati pomeni napad na stabilnost financiranja zdravstvenega sistema. Tega si Slovenija ne more dopustiti. Podobno sicer, ampak v manjši meri velja za pokojninsko blagajno. Tam so zneski mali, na katere vi računate, pa tam je v bistvu kljub vsemu vsota denarja nekoliko večja, pa še bolj izražena solidarnost državnega proračuna. Jaz sem računal v bistvu koliko denarja bo potrebno. Po vaših projekcijah bo potrebno, ko bo sistem funkcioniral, 750 milijonov, ker vam jaz danes povem, pa kdorkoli bo tukaj sedel, ali boste vi gospa Anja Bah Žibert ali kdorkoli drug, ko se bomo, tudi če ne bova notri sedela, ko se bova mogoče nekje srečala leta 2025 jaz vam povem, da bo takrat številka bližje številki o kateri govorijo strokovnjaki, to je 120 tisoč. Teh 20 % znotraj populacije, ker tako pač je tudi drugod. Tu notri je številka mislim da 57 tisoč ali takšna nekje. To v praksi pomeni, da bodo upravičena in zakonsko določene pravice, ne bodo znašale 750 milijonov, ampak bodo znašale milijardo in pol. Milijardo in pol ni državnega proračuna, ki bi lahko dal neposredno zlasti pa ne slovenskega, ki je tako ali tako pokajoč rezen, če se odločimo, da se neke nove davščine ne vem DDV dvigne za 3 ali 4 odstotka in podobno. Tega jaz ne verjamem, da bo to možno torej bo potrebno in tako je tudi prav denar zagotavljati preko solidarnostnih prispevkov. Ko jaz rečem solidarnosti kako to razumem? Podobno kot je obvezno zdravstveno zavarovanje, če imaš več boš denarja plačal v blagajno več, ker so odstotki. Tega ne razumem kot krivično dopolnilno, ker vsak plača enako revnejšim in bogatejši to razumem kot tipično solidarno, ki je v odstotkih, če imaš več boš plačal več, ampak tega sedaj ne sprejeti in govoriti bo nekje vmes pa bo plačeval proračun tega si pa naši ljudje v resnici ne zaslužijo. Končal bom pa na ta način. Mi smo danes vložili kar nekaj amandmajev. Težava je bila, da v resnici mi nismo vedeli kaj ste vi sploh sprejeli v nedeljo zjutraj verjamem, da tudi poslanke in poslanci ne, ker ko smo to spremljali preko televizije neki amandmaji so leteli, predvidevam, da so jih pisali ljudje, katerim se je grobo kršila delovno-pravna zakonodaja to so zaposleni v tem Državnem zboru. Ko govorim o grobih kršitvah upam, da kakšen inšpektor to posluša [[…]]Da Državni zbor povozi delovnopravno zakonodajo, da vas ni sram vse skupaj. Če ima pravico Državni zbor svojim zaposlenim povoziti to nismo mi poslanke in poslanci to zakonodajo, potem ima vsak drug enako pravico in če se nas ne bo sankcioniralo oziroma tisti, ki so to naredili, potem se tudi nikogar drugega ne sme sankcionirati. Mene zanima, v katerem zakonu se dovoli, da zaposleni v Državnem zboru lahko delajo 18 ur, mene to res zanima. Če pa ni dovoljeno ali je dovoljeno vsem ali pa nikomur. Vložili smo neke amandmaje ob tej težavi, da v bistvu še danes amandmaji letijo, mi nimamo še odziva Zakonodajno-pravne službe predvidevam pa, da očitki na prvih štirih straneh od 41, ki govorijo o nekonsistentnosti, o nevarnostih, o tveganjih in če pogledate kakšno ponovno mnenje in prošnjo Zavoda za zdravstveno zavarovanje, ki je napaden smo dobili vam jaz povem to, kar sem povedal na začetku. Dober namen, slabo izpeljan, slab zakon in ne posreden napad na zdravstveno blagajno, ki jo lahko razrušite. Hvala, ker sem lahko govoril.
Hvala lepa. Besedo ima Lidija Ivanuša, pripravi naj se Jurij Lep. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem. Sedaj skrb za starejše ni samo naša dolžnost, ampak je tudi izrast družbene razvitosti, odgovornosti in empatije. Je odraz spoštovanja do ljudi, ki so skrbeli za razvoj te države, ljudi, ki so delali, ki so gradili Slovenijo, ki so pravzaprav s svojim trdnim delom poskrbeli, da je mlada država pred 30 leti lahko našla in ohranila svoje prostor pod soncem kljub vsem zunanjim agresorjem. Celoviti Zakon o dolgotrajni oskrbi je prava na mizo dala prav ta Vlada, čeprav smo leta poslušali leve vlade kako jim je mar za ljudi in kako socialno varnost v starosti postavljalo na prvo mesto. To ne drži. Leve vlade so poskrbele samo za del starostnikov, za tisti del, ki je tudi njihovo volilno telo. Na vsem ostale, na vse tiste, ki so trdo delali v tovarni in po 40 let za tekočem traku ali na norme pa so pozabili. Poglejmo ključne cilje, ki jih je ta Vlada zasledovala pri pisanju zakona. Vzpostavitev enotne vstopne točke z namenom, da se čim bolj centralizirajo informacije s področja zdravstva, socialnega varstva in dolgotrajne oskrbe ter se postopki za opravičence naredijo čim preprostejše. Uvedba enotne ocene upravičenosti z namenom, da se poenoti način ocenjevanja in da posledično upravičenci s primerljivimi potrebami dostopajo do primerljivih pravic. Uvedba novih storitev, da bi upravičenci v vseh okoljih, tako na domu, kot v instituciji, lahko dostopali do primerljivih storitev in da se zagotovijo tudi storitve za krepitev in ohranjanje samostojnosti ter storitve e-oskrbe, vzpostavitev učinkovitega nadzora kakovosti in varnosti storitev dolgotrajne oskrbe in pa višji delež sofinanciranja pravic na področju dolgotrajne oskrbe iz javnih sredstev, kar pomeni, da posameznik za potrebne storitve plača manj, načrtovano pa je tudi zmanjšanje finančnih obremenitev za lokalne skupnosti. Konkretne novosti, ki jih želim izpostaviti in ki bistveno vplivajo na kvaliteto življenja starostnikov v Sloveniji so negovalni dom, to je nova organizacijska oblika dolgotrajne oskrbe v instituciji. Predviden je za upravičene s težko in najtežjo omejitvijo samostojnosti ter potrebo po celostni in konstantni zdravstveni negi in zahtevnejših medicinskih postopkih. Negovalni dom je predviden za kategorijo upravičencev, ki zaradi neustreznih odgovorov na njihove potrebe ostajajo v bolnišnicah in zasedajo zmogljivosti, namenjene bolnišničnemu zdravljenju. Predlog zakona predvideva tudi opravljanje dolgotrajne oskrbe na domu, v instituciji ali s prejemanjem denarnega prejemka. Poseben način izvajanja dolgotrajne oskrbe pa je oskrbovalec družinskega člana v kombinaciji z delnim institucionalnim oskrbovanjem, ki pa velja za upravičence iz četrte in pete kategorije upravičenosti do dolgotrajne oskrbe. V 14. členu predlog zakona predvideva naslednje sklope storitev dolgotrajne oskrbe, in sicer, pomoč pri osnovnih dnevnih opravilih, pomoč pri podpornih dnevnih opravilih, zdravstvena nega, vezana na osnovna dnevna opravila, storitve za krepitev in ohranjanje samostojnosti in storitve e-oskrbe. Ta zakon je prvi, ki opredeli pojem dolgotrajne oskrbe celostno in zagotavlja prav to, dolgotrajno oskrbo za vse ljudi, ki jo potrebujejo. Zakon zagotavlja vsem starostnikom in vsem, ki bomo to postali, čim bolj varno in čim bolj brezskrbno preživljanje premoženja v starosti oziroma jeseni življenja. S sprejetjem tega zakona bomo vsem Slovencem in Slovenkam omogočili zavedanje, da v starosti ne bodo ostali sami in brez zdravstvene oskrbe ter pomoči, ampak bomo mi, kot družba, poskrbeli zanje ter jim s tem vrnili za ves trud, ki so ga vlagali v našo državo, družbo in ekonomijo. Gre za sistemski zakon, v katerem bomo poskrbeli, da bo vsak starostnik svoja zadnja leta preživel brez nepotrebnih stisk in pomanjkanja. S sprejetjem tega zakona bomo tudi dokazali, da smo družba, ki je zrela za odgovorno socialno politiko in da smo družba, ki ceni osnovno celico, na kateri se gradi ljudstvo in to je družina, katera steber so ravno tisti, ki to oskrbo še kako potrebujejo. To so naši starši, naši stari starši in danes bom ta zakon podprla, za njih, za vas in tudi zase. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Jurij Lep, pripravi naj se Mojca Žnidarič. Izvolite.
Hvala za besedo gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi in ostalim vsem lep pozdrav! Jaz ne bom trdil, da je ta zakon zanič, tako kot marsikateri trdijo, ta zakon je za mene glede na to, da se je [[nerazumljivo]]in tudi v moji bivši poslanski skupini ukvarjal s starejšimi, mi pomeni zelo veliko in s tega stališča sem že na zainteresiranem delovnem telesu za delo, družino, socialne zadeve in invalide povedal zakaj je bilo potrebno, da smo glede na to, da je redna seja bila planirana v decembru, smo morali dati na izredno sejo. Jaz sem takrat povedal, da je nemogoče, ko smo dobili 41 strani ZPS pripomb pa 154 členov, potem ko začneš brati to zgodbo, se potem na koncu že izgubiš. Zdaj bom tak rekel, da lahko človek v enem dnevu ali pa v dveh dneh prebere, pa ugotovi ali je to v redu ali je bo slabo, tako da s tega stališča sem zato razočaran, da bom težko podprl ta zakon zato, ker ne morem trditi, da je to kar smo želeli, vsaj osebno, da bi bil, ni. Skratka, ne vem, vem pa to, da so ti ljudje, ki so to pripravljali vsekakor vložili veliko energije in veliko znanja, kljub temu pa bi tukaj izpostavil samo zato, zakaj zainteresirana javnost, predvsem tisti, ki so za to, imajo znanje, imajo izkušnje, ki delajo recimo v skupnosti socialnih zavodov, niso bili bolj vpeti v to zgodbo, ker bi marsikaj lahko povedal, ker dolgotrajna oskrba, ki je zdaj, zakon na mizi, se že v bistvu izvaja, saj se izvaja preko teh vseh aktivnosti, ki jih izvajajo socialni zavodi. To recimo smo preračunali, 25 tisoč ljudi je že zdaj vpetih v to zgodbo, ki so deležni tako ali drugače dolgotrajne oskrbe. Zdaj, ali je to pod ta zakon ali pod drugi zakon, skratka, država poskrbi za to, da to že teče. Naslednja stvar, ki me zelo moti je to, da niso bile vklopljene lokalne skupnosti. Jaz glede na to, da sem bil župan dvanajst let, vem kaj se tukaj dogaja in v bistvu ne more zdaj država, se pravi mi ali pa zakonodajalec naložiti lokalnim skupnostim neko dodatno obremenitev ali pa tudi razbremenitev, če tako piše, vem pa samo to, da bi morali sodelovati pri tej zgodbi. Lokalna skupnost mora vsekakor sodelovati pri teh ljudeh, pri teh starejših občanih oziroma pri ljudeh, ki si zaslužijo, da imajo dolgotrajno oskrbo, saj vidimo, da v zakonu piše, od 18 leta naprej. Se strinjam. Vsi ljudje potrebujemo dolgotrajno oskrbo tako ali drugače. tako, da s tega stališča bi pričakoval, da bi lokalne skupnosti bile zelo aktivno vključene v to zgodbo. To pa govorim zato, ker sem v tem času od kar zdaj to obravnavo po hitrem postopku, se pravi, izredna seja, dobili veliko teh pisem, pripomb, vseh teh združenj občin, ki govorijo, da niso seznanjene, da ne vedo kako bo, skratka dosti neznank je v tem novem zakonu, čeravno pa jaz tudi sam trdim, da delamo že 20 let pa nismo nič napravili, ampak ta argument, da bomo, zdaj nekaj sprejemamo zato, da sprejmemo, pa jaz ne morem spreti. To je dejstvo, ker potem bi bil, bom rekel, v nasprotju s svojo voljo in pa glede na svoje izkušnje, ki jih imam, ta zakon pa marsikaj zadaj pušča, se pravi, imamo toliko neznank, da več ne vemo kam bi katero neznanko dali. Vsi govorijo o tem viru. Seveda. Vir je zelo pomemben in meni osebno sploh ni problem v tem, da bi rekel, da mora država iz proračuna plačevati go zgodbo. V bistvu, zakaj pa ne. se pač odločimo, samo dolgoročno je treba vedeti, da če bomo to rekli, bo potem pomembno, da bo nek del prispevka za pokojnino in za zdravstvo bo šel za ta namen. Se pravi, zopet bo nekaj denarja manjkalo. Kot delodajalec 40 let pa tudi me skrbi predvsem za to, saj mi zdaj tudi kot delodajalec, a ha, zadnjega junija 2025 bomo uvedli nove prispevke. Mislim, to je za delodajalca in za delojemalca zgodba za katero težko sprejmemo kar v naprej, kar bo, bo. In isto kar se govori, je pač nova Vlada bo to morala narediti, če bo zakon tak sprejet kot je, se pravi, 30. 6. 2025 bo moral biti sprejet novi prispevek, ki bo pokril to zgodbo kar se tiče dolgotrajne oskrbe. To so vse neznanke, ki me recimo zelo begajo, da bi to zgodbo lahko podprl. Veste pa to, da smo v naši Poslanski skupini Nepovezani v prvem branju nismo zakonu nasprotovali, ker smo pričakovali, da bomo lahko v roku enega meseca, ker en mesec je pa neko obdobje v katerem lahko ti nekaj spremeniš ali pa vsaj vplivaš na neke amandmaje. Sedaj pa amandmaji, tudi jaz sem bil, pa sem gledal doma po televiziji, namesto da bi bil doma, skozi, ves čas, in sem bil zelo žalosten pa jezen tudi na sam sebe kakšni smo poslanci, da prvič, da obstruiramo, drugič, da oni, ki to pripravljajo, ne sprejmejo nekih dejstev, skratka jaz mislim, da je bil samo ta vzrok, da smo želeli zgodbo spraviti na izredno sejo, če bi bila v decembru, verjemite mi, da bi veliko večino, sem prepričan, da bi lahko mi to uskladili in bi potem z večjo besedo tudi stisnili ta gumb za. Drugače pa sem, saj pravim, sem povedal, da jaz cenim to delo, ker to ni malo dela, ampak tudi ne morete pričakovati, da bomo zakonodajalci, poslanci v roku enega dneva, v dveh dneh predelali to zgodbo z amandmaji in bomo rekli ja, to pa je zdaj v redu. Tako to enostavno sicer ne gre. Pa tudi to je pomembno, recimo, da najpomembnejše zaključke in rešitve s tem predlogom zakon oziroma ta vlada prelaga na podzakonske akte in pa v naslednje obdobje, kaj se bo to dogajalo. Ampak jaz pravim, da mi bi morali z obstoječimi resursi, z obstoječimi izkušnjami, ki jih imajo določeni socialni zavodi na tem področju, od tu graditi zgodbo in dodajati neke druge zgodbe zraven. Ne pa da zdaj gremo na novo in zdaj potem bomo težko vedeli, kdo je zdaj si zaslužil, kakšna so te metodologija za izračune, mislim, to so vse stvari, ki so nejasne. Ampak potem, ko bo, recimo, zakon začel veljati, tisti, ki so v domovih za starejše, imajo pod tisto običajno zgodbo, ali bodo potem bili ne-dobrodošli ali kako, mislim, kaj bomo tukaj naredili, to bi že morali vse vedeti. Se pravi, ker eno je oskrba, drugo je dolgotrajna oskrba, četrto je pa tisto, da pač lahko človek, ki ima dosti denarja, pač plača in biva v nekem drugem sistemu. Pa tudi to bi rekel zdaj, ko mi, mislim, da vsi to, vsi delamo, da baziramo in gradimo cene te oskrbe ali pa neke splošne domske oskrbe na sistemu javne oskrbe. Se strinjam, ampak mi bi se morali zavedati, da javna oskrba je sedaj neprimerno cenejša od koncesionarja. Ampak zakaj je cenejša? Zato, ker mi imamo starejše domove zdaj, ki jih ima v lasti država, če pa bi morali nove zgraditi, bo cena popolnoma ista kot za nove koncesionarje. Se pravi, je tu zopet, se mi zdi, da izračun glede na to koliko bo to stalo državo, se potem to zruši. Ker morate vedeti, če bomo ob predpostavki, jaz sem ves čas tudi kot oseba zagovarjal, da starejši ljudje bi morali biti doma in, če je le možno, da doma dočakajo ali pa preživijo svojo starost. In to je tudi, kar se tiče Evrope, govori podobno, in mislim, da moramo mi v tej smeri tudi delati. Tako, da to vidim, da nekaj v tej smeri se dela, tudi pomoč na domu. Skratka, da lahko ljudje tudi, če niso v domovih, imajo doma oskrba. Zopet se mi poraja potem misel, dobro, zdaj pa tisti, ki so doma, imajo recimo 1,2 plače, če skrbijo za enega, če za 2 1,5,kolikor mi je znano. Skratka to pa je neprimerno več kot dobijo ljudje, ki skrbijo za starejše občane v domovih. Zopet neka anomalija. Ker zdaj ne morem vsega, ker je toliko zakonov, toliko členov, da nebi rad bil pameten, ker skratka to je zakon, ki ga je pripravilo dosti ljudi. Mi pač, ki se zdaj ukvarjamo s tem, smo pač to ven vzeli, ker mislimo, da je pomembno. To se mi zelo pomembno zdi, da bi morali zdaj mi, ki smo v Državnem zboru, se pri teh zgodbah, ki se nanašajo na vse nas [[nerazumljivo]]pravimo, da zakon velja za starosti od 18 naprej, bi morali res poskrbeti, da bi poskušali biti vsaj tu enotni. Zato še enkrat poudarjam, da se mi zdi res čudno, da je vlada ali pa koalicija dala to na izredno sejo. Če bi bilo v decembru po rednem postopku, verjemite, da bi po moje mi tudi, ko smo poslanci, lažje to prebrodili in bi mogoče še kaj uspeli s kakšnim amandmajem. Zdaj pa se mi zdi skoraj brezpredmetno. Kakšne amandmaje naj vložimo, če ne bo noben sprejet? Mislim, to je zopet tako, da jaz ne morem delati nekaj zato, da delam, po drugi strani pa ni nobenega efekta. Tako, da to je mogoče moja dobra stran ali pa slaba, saj vseeno, ampak jaz ne bom pisal amandmajev zato, da boste potem zrušili. Brezpredmetno, ne? Tako, da jaz mislim, da mi moramo poskrbeti za to, da bo bilo kakšen zdaj zakon, če bo sprejet, bo sprejet. Vemo pa samo to, da v prihodnosti bo čakalo naslednje odločevalce ali pa vlade, da bodo morali to rešiti, se pravi sprejeti nove prispevke. In to čaka bilo katero vlado, če bo ta zakon sprejet, jih bodo morali sprejet. In če to ne bo sprejeto, bo sedanja koalicija, potem še opozicija, kar pač bo, niti ni pomembno, pač zmeraj nasprotovala. Logično, saj to je pač delo, neka stvar gre ali pa ne gre. Skratka imamo dosti neznank. Pa tudi to bi rekel, recimo veste, da na lokalni skupnosti in tistih imamo spodnje Podravje, zgornje Podravje, Koroška, vsi delujejo te akcije projekt Starejši za starejše. To deluje in jaz sem celo vesel, da je to moja bivša poslanski kolegi to vložili, ampak to je neprimerno, to je stvar, ki že zdaj teče. To je stvar, ki teče in ki so ljudje, ki so bili prostovoljci. Mi imamo celo tam v naši lokalni skupnosti v tistem okolju spisan prav tak projekt na, mislim, da na enih 30-ih straneh, kjer piše, kaj je tu namen. Se pravi, ta namen je, da pač starejši skrbijo za starejše, tako kot piše. In v nobenem primeru pa starejši zato ne bodo skrbeli za starejše, ki so v domovih. Se pravi, starejši skrbijo za starejše, tisti, ki so doma, jih hodijo obiskovati, jih vozijo v trgovino ali peljejo k zdravniku, skratka in da se družijo. To je osnovna naloga in to smo mi dobili v Evropi tudi neko nagrado, ki pač le lahko, bom rekel, zahvala vsem Slovencem, da to pač delamo oziroma starejšim ljudem, tako da to ni nič narobe, ampak to je ena izmed zgodb, ki že tako teče in v bistvu, da to posebej zapišemo v tak zakon ni nič narobe, ampak zato mi ne bomo te ljudi obremenili. Se pravi v tem amandmaju so moji kolegi napisali, da bi bilo izobraževanje, se strinjam, ampak ti ljudje [[nerazumljivo]]starejše, se ne bodo ukvarjali z dolgotrajno oskrbo ljudi, ki to rabijo, saj to so pa druge zgodbe. Pa še eno bi samo zapolnil, vemo, da osebna asistenca, zdaj sicer ni v tem zakonu, je v tem zakonu, ampak je pa dosti stvari, ki se bodo zdaj med seboj teple, skratka, bo eden zdaj potegnil ali bo šel na osebno asistenco ali bo šel na dolgotrajno oskrbo, tu bi morali razmejiti in poiskati neke skupne točke ki so ali če jih ni in katere so različne in iz tega stališča ugotoviti ali je ta zakon [[Nerazumljivo]]dati v Zakon o dolgotrajni oskrbi ali je prav, da imamo ta zakon posebej. To so pa stvari, kjer ne glede na to, če zdaj pravimo, da bomo od 18. leta naprej skrbeli za ljudi, ki so potrebni te oskrbe in tudi mislim, da so ti ljudje, ki koristijo osebno asistenco tudi del te zgodbe in mislim, da je prav, da najdemo skupni imenovalec in to poskušamo poiskati. Jaz sem še enkrat v bistvu razočaran, žalosten in jezen, v eni isti besedi, da hitimo in kar smo zdaj dosegli s tem enim mesecem, da smo prestavili naprej, da jaz težko stisnem za zato, ker vem kako [[Nerazumljivo]]in samo zato, da bomo zakon sprejeli in bomo rekli eno kljukico naredimo od tega glasa pač jaz ne bom stisnil za. Hvala za pozornost.
Hvala tudi vam. Mojca Žnidarič imate besedo. Pripravi naj se Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. 15 let preden sem stopila v državno politiko sem poslušala, da bo sprejet Zakon o dolgotrajni oskrbi. Jaz mislim, da je sedaj po skoraj 20-ih letih res skrajni čas, da se ta zakon sprejme in to čim prej, da po 20-ih letih najbrž ni več potrebno odlašanje. Ne rečem, da je zakon idealen, idealen ni, ni popoln, je pa prvi korak, ki ga je nujno potrebno narediti, kajti vse storitve kdajkoli bo zakon sprejet danes ali kasneje, se bodo začele uvajati postopno, nikoli se ne more nek izvajalec, tako kot bo v tem primeru Zavod za zdravstveno zavarovanje kar čez noč začeti storitev izvajati. In zato bo s sprejemom zakona, kot nekateri rečete, da ne bo prineslo nič novega, nič se ne bo spremenilo, nič ne prinaša, to ni res. Zavod za zdravstveno zavarovanje bo imel eno leto časa za priprave, kar je nujno, da se jim čas da, potem takoj se bo dejansko pomagalo družinskim pomočnikom, sedanjim družinskim pomočnikom, ki bodo postali oskrbnimi torej družinskih članov, oskrbovalec družinskega člana, kajti 145. člen tega zakona govori o tem, da se jim bo plačilo takoj povišalo in tukaj se ravno ne morem strinjati s sogovornikom pred mano, da je 1,2 % minimalne plače zelo veliko, kajti ti oskrbovalci doma svojega družinskega člana negujejo 24 ur na dan, ne more se primerjati potem s plačo delavca v domovih, ker njihov delovnik je 8 ur na dan. Tako, da verjamem, da je nek kompromis najden. Je pa res, da sedaj ti ljudje delajo za 580 evrov neto, pa še tisti prispevek, ki ga je do zdaj krila občina, se nekaterim knjiži na premoženje. Tako, da jaz mislim da, sem tudi bila članica Komisije za peticije in smo večkrat to temo obravnavali kako nujno pomagati družinskim pomočnikom in s sprejemom tega zakona pa res njim dejansko pomagamo takoj. Potem, kot sem rekla, postopno seveda se te pravice uvajajo, s 1. 1. 2023, zdaj je z amandmajem ta rok določen, bodo ljudje, ki so vključeni v domove za starejše bodo dejansko skorajda vsi imeli nižja doplačila, torej oni sami ali njihovi svojci in sicer zakaj, zato, ker bo te socialne storitve se bodo krile iz Zakona o dolgotrajni oskrbi, torej sami bodo plačali le bivanje in hrano. To se pa šteje, da si tudi doma vsak seveda poskrbi sam za bivanje in hrano. In tukaj je mišljenih tistih 20 %, 25 % za nekatere, ki rečete vi, da bodo kar, opozicija je prej rekla, da bodo kar izpadli iz Zakona o dolgotrajne oskrbe. Jaz sem prepričana, da jih nihče ne bo izselil iz domov za upokojence, da ni v tem smislu mišljeno, ampak tistim, ki so v sedanji prvi oskrbi se pravi drugih storitev ne potrebujejo kot dejansko rabijo samo bivanja in hrano in pranje tisti si bodo to krili sami, tem se ne bo krilo dodatnih socialnih storitev, ker jih dejansko ne potrebujejo. Torej to problematizirana dejansko celotna opozicija in tudi številni drugi deležniki. Rekla bi tako sedaj v zakonu jasno piše, da bo dokler ne bo sprejet Zakonu o financiranju dolgotrajne oskrbe, da bo razliko kril proračun se pravi manko bo kril proračun. Glede finančnih učinkov iz zakonov pa niste tako dolgo v politiki kot ste kateri drugi, ampak sem do sedaj ugotovila dejansko, da v vsakem zakonu so ti finančni učinki tako čez palec bolj določene. Če se spomnite se finančne učinke pri Zakonu o osebni asistenci ocenili tam nekje na 8 milijonov sedaj so nekje na 80, 90 tako, da sedaj, če so ali niso tam zapisani lahko rečem skoraj tako kot mislim dejansko. Tako da dokler ne bo sprejet zakon bodo se krili iz proračuna tako, da ni nobene bojazni. Sedaj ali bo potreben prispevek ali ne bo, če povem po resnici sem bila v dveh vladah prej v eni sedaj v drugi torej v obeh koalicijah dejansko mislim, da se vsi zavedamo, da nekaj bodo najbrž ljudje morali prispevati na nek način ali bo to prispevek ali kako drugače bo kaj potrebno, ampak kot rečeno v teh prvih dveh letih, ko se bodo samo določene storitve izvajale so bo v tem času tudi lahko bolj realno ocenilo koliko bodo sploh dodatni finančni učinki. Če se spomnim tudi v prejšnjih verzijah pa saj sama vsebina verzije zakona tudi ni na glavo postavljena se kontinuirano nadaljuje vsebina katera se je delala tudi prejšnja leta saj tudi nekateri strokovni sodelavci na Ministrstvu za zdravje večina so isti tako, da ni res, da je sedaj zakon pa res popolnoma nedober in neusklajen. Eni ste rekli že, da je protiustaven. Jaz ne vem protiustavnost ugotavlja Ustavno sodišče kolikor je meni znano ne, da že vi tu vse v naprej prejudicirate. Sama sem tudi članica Odbora za zdravstvo in sem bila v soboto prisotna. Lahko komentiram samo to mi smo dejansko skoraj, da bili prisiljeni ob deseti uri glasovati, da nadaljujemo, kajti saj tisti, ki so spremljali odbor so videli, da je opozicija namerno zavlačevala do 22. ure non-stop sama govorila, mi ostali niti do besede nismo prišli. Takrat so pa imeli plan saj smo vas slišali, ste se že prej dogovarjali preden je bila ura deset torej, če bodo oni izglasovali podaljšanje bomo mi obstruirali. Tako da sedaj ni krivda samo na eni strani. Želite reči, da smo mi kršili neka pravila dejansko pa je krivda na obeh straneh. Če opozicija ne bi toliko zavlačevala, potem tudi v to varianto ne bi rabili iti. Bi se pa res želela na tem mestu zahvaliti predvsem Zakonodajno-pravni službi in pa vsem strokovnim sodelavcem, ki so takrat tudi vložili v skladu z mnenjem Zakonodajno-pravne službe vse amandmaje, ki so bili potrebni mogoče še kakšnega več, smo res še kakšen člen več odprli samo, da ne bi bilo preveč zaprto, da se lahko vse do današnje seje pa, potem seveda še kaj bo potrebno, če bo še kaj potrebno, potem do tretjega branja tudi pripravi. Verjamem, da se lahko še izboljša, kar bo še potrebno. Do idealnega pa ne moremo priti, ampak kot rečeno vsak zakon tudi Zakon o osebni asistenci smo že popravljali v tem mandatu tako, da možno je, da bo tudi ta potreben, ampak kot sem rekla po 20 letih mislim, da je skrajni čas, da se naredi prvi korak. Če tega nismo sposobni narediti, potem pa ne vem zakaj smo tu. V deinstitucionalizaciji poslušam že ne vem kako dolgo, leta in leta se govori, od takrat v bistvu, ko se govori, da bo Zakon o dolgotrajni oskrbi in ni res kot je bilo mislim, da je bilo s strani gospoda Sitarja rečeno, da zakon ne prinaša nič novega, nobenih novih storitev, ne odgovarja na najpomembnejša vprašanja in da so najpomembnejša vprašanja torej novi domovi in zaposlitve. Niso novi domovi najpomembnejša vprašanja, ker najpomembnejša vprašanja so tista se pravi tisti storitve, ki še dejansko sploh ne obstajajo. Nas je že leta 2014 nas je Evropska komisija Odbor za socialno varnost pozval torej, da je potrebno sprejeti nek krovni zakon dolgotrajne oskrbe, ker naša zakonodaja ni pregledna, pravice so različno predpisane, različne stopnje točke so, različni ocenjevalni postopki, preveč imamo formalne oskrbe v institucijah, ta temelji predvsem preveč na zdravstvenem delu in da ni dovolj prilagojeno posamezniku, predvsem pa nimamo dovolj dobrega dostopa po vseh regijah, se pravi se dostop do teh storitev po regijah razlikuje med urbanim in podeželskim, in pa teh ravno formalnih storitev v skupnosti niso dobro razvite. In predvsem tukaj bo poudarek, da se morajo te razviti najbolj v prvem letu, kot sem rekla, sem naštela, katere storitve bojo začele veljati takoj, bodo pa kasneje. Ampak prej, ko bo zakon sprejet, prej bodo se potem tudi vse te storitve lahko začele razvijati. Tudi Računsko sodišče smo danes že slišali, da je reklo že v svojem mnenju, da Slovenija ni, ni v Sloveniji zadovoljivo poskrbljeno za tiste, ki pač zaradi svoje starosti ali pa duševne in telesne prizadetosti potrebujejo pomoč drugih. Tako da jaz bom zakon vsekakor podprla. Kot sem rekla, ni idealen, je pa prvi korak. In kot radi rečemo oziroma kako že, tisti pregovor pravi, bolje vrabec v roki kot golob na strehi. Mi tega goloba čakamo že 20 let, pa ga nimamo. Hvala.
Hvala lepa. Replika, gospod Siter.
Ja, hvala lepa. Najbolj problematične so tiste stvari, ki jih še ni, če parafraziram kolegico pred mano. Glejte, 2 nerazumevanji obstoječega zakona jaz preberem v vaši razpravi. Eno je, da najbolj problematične so stvari, ki so zdaj in so problematične in ne funkcionirajo in jih ta obstoječi zakon ne odpravlja. Druga stvar pa je, da stvari, ki jih še ni na področju dolgotrajne oskrbe, v bistvu ta zakon niti ne uveljavlja. To ni zdaj, še enkrat, matrica opozicijskega poslanca, ampak neposredna ugotovitev Skupnosti socialnih zavodov. Pravijo v svojem stališču, zakon ne uvaja nobenih novih storitev. Še več, ugotavljajo, da bo 25 % prebivalcev oziroma stanovalcev v domovih za starejše po predlogu zakona izpadlo iz sistema dolgotrajne oskrbe. Tako da mi imamo glavni problem, spoštovane kolegice in kolegi, v obstoječi, na obstoječem polju dolgotrajne oskrbe. In problem, ki smo ga srečevali v preteklih letih, je bil ravno ta. Kadarkoli smo opozorili na problem v obstoječi ureditvi, recimo če se spomnite dvojnega zaračunavanja za striženje nohtov in tako naprej in tako naprej, vedno smo prišli do odgovora, počakajte, ta problem bo reševal, ne bomo tega mrcvarili po podzakonskih aktih, ta problem bo reševal Zakon o dolgotrajni oskrbi. Zdaj imamo Zakon o dolgotrajni oskrbi tukaj, ki rešitve prelaga na nek zakon, neobstoječi zakon v prihodnosti in ironično na podzakonske akte. Tako da, glejte, še vedno imamo 12 tisoč ljudi, ki čaka na posteljo v domovih za starejše, še vedno imamo tam 50 % manka med zaposlenimi. In to so ključni problemi. Zdaj, kakšni so problemi stvari, ki jih ni, in stvari, ki jih niti vlada ne načrtuje, pa jaz ne vem in je zelo, kolegica, šlogarsko predvidevanje.
Hvala lepa. Postopkovno, gospa Mojca Žnidarič. Izvolite.
Spoštovani predsednik. Jaz menim, da to sploh ni bila replika, ampak je šlo za razpravo in polemiziranje z mojim mnenjem, kajti replika je takrat, ko, če gospod ne bi bil pravilno razumljen, kolikor je meni znano. Tako da jaz vas prosim, če mi dovolite potem repliko na repliko, če je bila to replika. Prosim.
Glejte, gospa poslanka. Veste, da replika na repliko ni možna. Bomo pa še enkrat odprli prijavo, ker vidim, da je še en interesa. In verjetno se boste lahko oglasili in povedali to gospodu. Izvolite postopkovno, Monika Gregorčič.
Ja, spoštovani podpredsednik. Replika na repliko je izjemoma možna, če jo dovoli predsedujoči v skladu s 70. členom poslovnika. Tako da lepo prosim, če preučite tudi to možnost in daste to možnost moji kolegici. Hvala.
Spoštovana gospa poslanka. Ta člen poznam in to možnost poznam, vendar, ker bomo odprli še en krog, lahko to tudi na drugačen način izrazi. Hvala lepa. Ja, besedo [[…]]Ne, pardon. Postopkovno.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz pa vas prosim, da opozorite razpravljavca, da je zlorabil repliko in v svoji repliki polemiziral s kolegico Mojco Žnidarič. Prosim, da ga opozorite, da ima možnost na prijavo, tako kot ostali poslanke in poslanci, naj se prijavi in počaka vrsto in potem razpravlja, tako kot je zdaj razpravljal. In prosim, da ga opozorite, da je zlorabil repliko. Hvala lepa.
Spoštovana gospa poslanka, glejte, mislim, da smo vsi odrasli, da ne bom nobenega opozarjal. Tematika, ki je danes na dnevnem redu je tako pomembna, da bi pričakoval, da se bomo bolj spoštljivo obnašali do tega, kar nastaja že 20 let in zato imamo neko pravilo, da pri prvih amandmajih se odpre splošna razprava in zato tudi dopuščam široko razpravo o temu, ker je tukaj mesto, da izrazimo svoja mnenja in pomisleke. Besedo ima državni sekretar, Cveto Uršič. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V zadnjih [[…]], v razpravi sem večkrat slišal komentar, kaj se bo dogajalo z domovi za starejše, kako bo, se bo vse razprodalo, kako bo javnih zavodov vedno manj. Dovolite nekaj podatkov. V letih 2021, 2022 in 2023 se bo toliko investiralo v javne zavode iz proračuna Republike Slovenije, kot se v zadnjih letih ni še nikoli. Pred nekaj dnevi ste poslanke in poslanci sprejel proračun, dopolni [[…]], rebalans proračuna za leto 2022 in 2023 in v letu 2022 bo za investicije v domovih namenjenih približno 38 milijonov in pol evrov, v javnih zavodih. Ravno tako se je v letu 2020 zagotovilo 21 milijonov evrov za kratkotrajne namestitve v domovih in za dnevne centre, tudi samo v javnih zavodih. Pred kratkim je bil končan razpis za evropska sredstva, iz Sklada React, kjer bo namenjenih 93 milijonov za dvig kvalitete v domovih. Žal, večina domov je bila zgrajenih v sedemdesetih, osemdesetih letih, govorimo o javnih zavodih in zato so v njih še 4 ali 5 posteljne oziroma 3 posteljne sobe. Če želimo, kar se je posebej pokazalo v času Covid epidemije, zagotovit kvalitetno in bolj varno in zdravo življenje, je treba te domove preuredit, posodobit in za to bodo namenjena ta sredstva, da bodo v domovih samo še eno ali dvo posteljne sobe in, tako da, nikakor ni namen tudi ne zavoda, torej, razbijat sistem, ki velja že mnoga leta. Še kratek odgovor, da bodo ti, ki so sedaj, to je bilo zdaj dvakrat omenjeno, ki imajo prvo kategorijo, izpadli. Ponovno bodo ocenjeni, če bodo prišli v sistem, bodo prišli, bodo dobil storitev dolgotrajne oskrbe, če pa ne bodo prišli, pa pomeni, da jih ne potrebujejo, ampak to ne pomeni, da jih bojo vrgli iz sobe ven, iz doma. Nikakor ne. Poglejmo, kaj piše v zakonu, 80 % postelj za dolgotrajno oskrbo, ostale so namenjene za ostale stanovalce in ti bodo lahko ostali v domu in bodo seveda plačali samo hotelski del. Ravno tako je nekoliko zavajajoč podatek, da je 12 tisoč ljudi, ki čakajo na postelje, tukaj so ljudje, ki se javijo hkrati tudi v 2, 3, 4, 5 domov. Ko bo zadostno število postelj v domovih, ja, seveda, bo ta številka bistveno manjša. Hvala.
Hvala lepa. Še vedno smo pri razpravi o členih in vloženih amandmajih in 2. členu ter amandmaju Poslanske skupine Levica. Besedo ima Miha Kordiš, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči Zakon o dolgotrajni oskrbi ni ne golob na strehi niti vrabec v roki, kot smo lahko slišali v predhodnih razpravah, ampak je v resnici ujeda, ki kljuva jetra. Koalicija se je potrudila, da ga porine skozi parlamentarno proceduro na vrat, na nos, ne glede na žrtve v postopku. Celo če to pomeni zakonodajno posilstvo, jih nikakor ne moti, in danes tu sedimo na plenarni seji. Razlog, zakaj se koalicija na tak način obnaša do tega nedodelanega zakona, je vsebinski. S tem zakonom je narobe praktično vse, preden preidem do konkretnih določb, tudi do amandmaja, ki smo ga predložili, k 2. členu zakona mi v Levici, najprej čisto vsebinsko, konceptualno, o čem pravzaprav govorimo, ko se pogovarjamo o dolgotrajni oskrbi. V prvi vrsti gre za vprašanje, kako bomo poskrbeli za našo najstarejšo generacijo v jeseni njihovega življenja, kot je tudi formulacija, ki se je v razpravi že pojavila. Način njih oskrbe. Ali se bodisi pogovarjamo o klasični domski oskrbi, pa oskrbi na domu, tukaj so medgeneracijski centri, kako kombinirati vrtce, šole z domovi starejših občanov, pa kako v dolgotrajno skrbstvo vključevati programe kot je aktualni program Starejši za starejše in vse ostale oblike vmes. Drugi del vprašanja dolgotrajne oskrbe pa je, kako bomo vse te storitve in infrastrukturo financirali. Odgovora na prvo in drugo vprašanje ta zakon ne daje oziroma odgovora na vprašanje financ ne daje, kolikor je pa sploh vsebinskega odgovora na to, kako naj skrbstvo starejših izgleda, je pa bodisi preneseno na pravilnike oziroma nižje podzakonske akte bodisi izjemno slabo v tem zakonu napisno, ne le vsebinsko problematično, ampak tudi popolnoma zmedeno, slabo definirano in tako naprej. Se bom najprej zadržal pri vprašanju financiranja dolgotrajne oskrbe. Torej ta zakon, ki ga čakamo že 20 let, ni prišel v parlamentarno proceduro zato, ker se nobena koalicija ni mogla zediniti, kako naj se dolgotrajna oskrba financira. Tako ali drugače bo nujen nek dodaten prispevek, nek dodaten vir. V Levici seveda vztrajamo, da morajo biti te prispevki za dolgotrajno oskrbo, tako kot bi morale biti vse ostale davščine, progresiven in solidaren. Da ne bomo slučajno dobili še ene take privatizirane oblike financiranja kot jo že poznamo pri dopolnilnem zdravstvenem zavarovanju. Tisti, ki ima več, naj tudi prispeva več. Pa po možnosti naj se v osnovo za odvajanje teh prispevkov zajamejo vse oblike dohodkov, ne zgolj plača, se pravi raznorazne rente iz oddajanja stanovanj v najem, dividende iz lastništva podjetij in tako naprej. Brez tega bomo znova zagrešili krivico, kjer bomo delovnim ljudem v tej državi, ki imajo že tako najmanj, obesili večidel stroška, bogataši se bodo pa spet šlepali na tako nepravično ureditev. Pa je to vsebinsko vprašanje morda vprašanje drugega reda, zato ker ta zakon tako ali drugače finančnih virov sploh nima opredeljenih. Nima, zip, nada, nilch. Preprosto prelaga breme financiranja dolgotrajne oskrbe na proračun. Kar me samo po sebi niti nebi motilo, če bi sočasno imeli v rokah tudi davčno reformo, ki bi zagotovila temu proračunu dodatne vire financiranja z nekimi progresivnimi davki, pa se dogaja ravno obratno. Nekaj dni nazaj smo sprejemali proračuna za naslednji dve leti, ki imata notri letne luknje v višini 800 milijonov letno iz naslova davčnih odpustkov in razbremenitev za najbolj bogate. Od lastnikov nepremičnin, ki jih dajejo v najem, do najboljših plač. Gospe in gospodje, vladna vrsta, kateri proračun točno bo pri takih vaših davčnih reformah lahko financiral dolgotrajno oskrbo? Ta proračun, ki ga sedaj klestite na račun davčnih odpustkov za bogate? Ta isti proračun, ki ga financirate iz nepremišljenega zadolževanja zato, da pokrivate luknjo, ki jo ustvarjate z davčnimi razbremenitvami bogatih. In še veš, za zaključek tega finančnega vprašanja, ne glede na to kako se advokati tega nedomišljenega zakona o dolgotrajni oskrbi sedaj zgovarjajo, da naj proračun prispeva svoje, v resnici najdemo v tem zakonu 132. člen, ki govori o tem, da bo dolgotrajno oskrbo potrebno financirati iz prispevka. Samo razloži in opredeli, kako naj ta prispevek izgleda, v kakšni višini naj ga plačujejo, v kakšni povezavi je ta višina prispevka z dohodki, ki jih ima posameznik, bo prispeval svoje tudi kapital in tako naprej. Skratka, blef, čisti blef. Temeljni razlog zaradi katerega zakon o dolgotrajni oskrbi sploh nismo imeli v parlamentarnih klopeh in smo ga čakali že 20 let, še vedno ostaja nenasloveljen, kar me pripelje do druge polovice tega zakona. Torej, sama vsebina, ki jo lahko v njem najdemo. Za začetek lahko opredelimo zakon o dolgotrajni oskrbi po načinih skrbstva starejših, kot zakon za privatizacijo varne starosti. To je zakon s katerim bi radi na vladi ob podpori svoje koalicije zagotovili javna sredstva, bodisi proračunska, bodisi iz prispevkov za financiranje zasebnih podjemov na področju skrbstva starejših. In tega niti ne skrivajo. To je neposredno razvidno iz 2. člena in potem tudi naprej 3. člena, ki piše kdo vse se bo lahko vključeval v to dolgotrajno oskrbo in bil upravičen do javnega financiranja. Praktično vse mogoče pravne osebe, tudi samostojni podjetniki. Meni ob tem zvenijo vsi alarmni zvonci. Gospe in gospodje, dom starejših samostojni podjetnik. Podprt z javnimi viri, z javnimi financami. To seveda ne gre. Javna mreža kot je opredeljena v tem zakonu v resnici ni nobena javna mreža. Med drugim ne more niti tega, da bi za razliko od ostalih področij, ki jih imamo, pa pustimo kako so te opredelitve problematične oziroma jih sam razumem kot problematične, ne zmore razločevanja niti med zasebniki koncesionarji in med čistimi zasebniki. Kar se tiče pripravljacev in zagovornikov tega zakona je to vse javna mreža. Vsak d.o.o. vsaka delniška družba vsaka tuja korporacija vsak espe to je vse javna mreža, vse bomo obesili [[…]]
Kolega Kordiš, predlagam, da se [[…]]
[[…]]na javne finance [[…]]
[[…]]da začnete razpravo o amandmaju.
[[…]]to je razprava o amandmaju, predsedujoči [[…]]
Ni.
[[…]]če bi poznali naš amandma in naš zakon [[…]]
Žal ni [[…]]Žal ni [[…]]
[[…]]to je razprava o amandmaju. Prosim, če me ne prekinjate.
Saj vas ne bom, samo o amandmaju in členu bi prosil, da govorite.
[[…]]naš amandma
Ker splošna razprava je bila narejena. Obstruirali ste petkovo sejo odbora, kjer bi lahko te zadeve razčistili. Sedaj imamo pa vsebino. Izvolite.
[[…]]imamo vsebino, ki jo vi predsedujoči ne poznate, zato intervenirate v mojo razpravo popolnoma nelegitmno, pač [[…]]
Kolega, dovolj dobro in prosim, da s takih opazke ne poslužujete več.
[[…]]tudi vas prosim, če korektno vodite sejo in mi dovolite, da nadaljujem. Ta naš amandma govori o tem, da se dolgotrajna oskrba opredeli samo za javne inštitucije in finančne vire nameni zgolj za dejansko javno izvajanje storitev dolgotrajne oskrbe. Pač ne bom dovolil, da mi kdorkoli krati pravico do razprave in krade čas iz tega naslova. Skratka to je temeljno počelo zakona o dolgotrajni oskrbi, želi sprivatizirati skrbstvo starejših no questions ask. Kaj to pomeni? Lahko vidimo že v zdajšnjemu ustroju skrbstva za starejše, ki ga poznamo, torej domovi starejših občanov. V povprečju so zasebni domovi za eno četrtino dražji od javnih domov. Zakaj? Zaradi tega, ker stroške investicije v infrastrukturo pri javnih domovih nosi država, kar je prav za socialno državo, zasebniki pa si z vplačili oskrbovancev krijejo ne zgolj stroške infrastrukture, ampak zraven zaračunavajo še dobiček. Tega bo samo še več, zakon o dolgotrajni oskrbi vladni jim bo dal dodatna krila, ker jim bo njihove storitve in investicije pokril iz javnih virov. Lahko se je iti biznis na račun starejših, ki čakajo v vrstah na posteljo v domovih starejših občanov, ki so obupani, jim lahko postaviš lih kakršnokoli ceno pa jo bodo morali plačati, če je ne zmorejo sami jim morajo pomagati svojci, če jim ne morejo, zmorejo pomagati svojci, vskočijo občinski proračuni. Mislim, to je živa katastrofa. Kolikor te katastrofe torej v zakonu sploh je. Ker smo že od začetka postopka v Levici, nismo bili sploh edini, opozarjali na to vprašanje privatizacije oskrbe starejših, danes Vlada hodi v nadaljevanju obravnave s krovnim argumentom, ja ja, kaj pa oskrba na domu, saj opredeljujemo tudi oskrbo na domu, pa nagrajujemo s povišico družinske pomočnike in vse skupaj redefiniramo v oskrbovalce na domu, itn. Za začetek je treba povedati, da je oskrba za domu v odnosu do stroškov, ki naj jih nosi institucionalna oskrba, v resnici kaplja v morje. Kot prvo. Kot drugo. Vsa tale vladna vrsta, ki nam tukaj danes predava in predstavlja Zakon o dolgotrajni oskrbi, bi lahko že kdaj v življenju slišala za tako imenovani dom starejših občanov pete generacije. Kaj to pomeni? To pomeni, da nimamo mi klasične hotelsko-bolnišnične oskrbe v domu starejših občanov kot je morda danes tipizirana, ampak to bolj spominja na institucionalno ogrodje, ki skrbi za oskrbo v skupnosti, ki skrbi za oskrbo v varovanih stanovanjih, v oskrbo na domu, združuje neke skupne kapacitete, recimo kuhinje in strokovno znanje in skozi to strokovno znanje zagotavlja tudi kakovostno oskrbo varovancev, starostnikov ne glede na to kako intenzivno raven oskrbe potrebujejo kot ena in dve, ne glede na to kjer se ta oskrba vrši. Ali se vrši na domačem naslovu ali se vrši v neki bolj klasični bolnišnični obliki doma starejših občanov ali so to varovana stanovanja, je to kaj tretjega, itn. Osrednji element tovrstnega doma pete generacije kot se danes gradijo ali pa bi se morale graditi, pa je, da je tudi oskrba v skupnosti podkrepljena z neko javno infrastrukturo, da je kakovost zagotovljena, in da je javnost organizirana racionalno z združevanjem kapacitet tam kjer je to mogoče in kjer je to smiselno. Ali vladni zakon o dolgotrajni oskrbi karkoli takega vzpostavlja, opredeljuje in rešuje? Ne. Ne. Precej grobo potegne ločnico med klasično institucionalno oskrbo, mu sopostavi oskrbo na domu in berme oskrbe na domu preloži na družinske člane, strostnika, ki živi doma. In to na tak način, da so sami družinski pomočniki oziroma določene organizacije, ki so kolikor so sodelovale v razpravah na odborih v zadnjemu tednu dni, opredelili to rešitev oskrbe doma kot suženjstvo, ker bodo te oskrbovanci na domu omejeni, med drugimi, omejeni na 21 dni dopustna, pri tem, da ga bodo lahko koristili zgolj 7 dni v kosu na leto.
Kolega Kordiš, predlagam, da govorite o 2. členu in amandmaju, ostale stvari bomo in boste lahko povedali pri drugih členih.
Jaz predlagam, da me ne prekinjate in ne skačete v besedo. Vsi vaši poslanci so razpravljali na dolgo in široko o vsem.
Lepo prosim, da ne govorite o kolažu pa ne vem o čem še vse, ampak o vsebini tistega kar ste predlagali k temu členu. Izvolite.
Tudi o tem sem govoril. Moramo poznati tudi kontekst kot so ga opredeljevali tudi razpravljavci iz vaše stranke, predsedujoči, na SDS, pa vas to niti za moment ni zmotilo. Samo, ker sem pač jaz pri besedi, mi skačete v besedo, se hočete kregati z mano, delati štalo, skratka [[…]]
Kolega, ni zaradi tega to.
Skratka posiljujete razpravo, tako kot posiljujete postopke. Če se premaknem proti zaključku. Skratka, še tisto kar je v zakonu opredeljeno, je opredeljeno silno slabo. Kar se tiče institucionalne oskrbe, jo porivat v naročje privatizacije, namerno in zavestno, kar se tiče oskrbe na domu jo prelaga na družinske člane, brez da bi zagotovilo dejansko kakovost oskrbe in to, da se oskrba vrši po določbah Zakona o delovnih razmerjih, da imajo ljudje podpisane redne pogodbe o zaposlitvi, in da za njimi stoji neka temeljna javna solidarna infrastruktura kot bi morala podčrtovati cel koncepte dolgotrajne oskrbe. Nič od tega ta zakon ne počne, ima samo en temeljni namen, to je, da se naredi kljukico »glejte nas, spisali smo Zakon o dolgotrajni oskrbi« in še drugi temeljni namen, da se to dolgotrajno oskrbo sprivatizira kjer in kakor se to da. Koliko se pa lahko, še čisto zadnja stvar, koliko se pa lahko nadejamo iz proračuna Republike Slovenije in kakšna je politična volja smo pa lahko videli pri zadnjem dvigu plač osebja v zdravstvu in skrbstvu, kjer minister Cigler Kralj ne zmore najti niti 16 milijonov evrov s katerimi bi pokril dvig oskrbnin, pa bo raje to preložil na breme oskrbovancev. Tako da od te iste vlade, od teh istih ljudi poslušati kako naj proračun Republike Slovenije financira dolgotrajno oskrbo in kako bodo plačila manjša, pojdite no, lepo vas prosim.
Hvala lepa. O amandmaju nismo slišali prav veliko, o členu tudi ne. Ga bom prebral. 2. člen temeljna načela o dolgotrajni oskrbi, prvi odstavek z obveznim zavarovanjem za dolgotrajno oskrbo in iz naslova drugih finančnih virov ter po načelu univerzalnosti, solidarnosti, enakosti, se zavarovanim osebam zagotavlja pravica iz dolgotrajne oskrbe. Drugi odstavek, dolgotrajna oskrba se organizira in opravlja v javnem interesu na način, ki zavarovanim osebam omogoča enako razpoložljivost, dostopnost, dosegljivost in kakovostno storitev dolgotrajne oskrbe in k temu ste v Poslanski skupini Levica vložili amandma za nov tretji odstavek – pravice iz obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo so neodtujljive osebnostne pravice, ki jih ni mogoče prenesti na drugega in ne podedovati. To je ta člen. To nima veze z ministrom Cigler Kraljem, pa ostalimi stvarmi in tako naprej. Predlagam, da nadaljujemo z razpravo. Kolega Jani Janko Möderendorfer, imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Lepo, da ste prebral 2. člen in pa amandma k 2. členu in lahko zatrdim, da je to zelo širok člen, še posebej k temu, ker govori v drugem odstavku »ki zavarovanim osebam omogoča enako razpoložljivost, dostopnost, dosegljivost in kakor storitev dolgotrajne oskrbe, kar pomeni, da je vezano vsaj na 15. členov tega zakona, ki pa so pomembne, da jih omenimo pri tem členu. In ta amandma, ki je bil vložen, pa govori o tretjem razdelku, ki pa daje v bistvu bistveno večjo poanto, da se ne sklicujete samo na to kako bodo te pravice dostopne, ampak predvsem se poskuša urediti, da bo to v javnem interesu in to je najbolj pomembno, cela zadeva in tukaj se pa jaz sprašujem ali je to res v javnem interesu, tako kot je bil zastavljen ta zakon na način kot je pa ima problem, to pa je, da je problem, če bomo lahko hoteli uveljavljati te pravice, da je problem Zakona o dolgotrajni oskrbi v sami izvedbi, v časovni dimenziji, v finančni izvedbi, v nedorečenosti naslednjih pojmov, merilih, kadrih, mreži, javni mreži, ukinjanja pravic in kar je še najbolj grozno v bistvu je problem, da imamo vse elemente in nastavke perkerizacije in posledično s tem tudi privatizacije. Zakonodajno-pravna služba je že na samem začetku zelo jasno povedala, da tudi na podlagi tega 2. člena, če bi ga hoteli resno obravnavati bi mogli najprej urediti druge probleme, to pa je za razliko od mojih kolegic in kolegov, ki so razpravljali pred menoj pred kakšnima dvema urama, so omenili naslednjo zadevo, namreč predvsem to češ, da gre samo za minimalne nomotehnične popravke. Oprostite, brez zamere, Zakonodajno-pravna služba je sicer resda omenila nomotehnične popravke, ampak omenila je še nekaj drugega, kar je veliko bolj pomembno in bi nas moralo biti vse zelo strah kaj se pravzaprav dogaja s tem zakonom, kršitev načela pravne države, zelo jasno je definirala v celem odstavku predstavnica Zakonodajno-pravne službe je na odboru 15 minut govorila samo o tem in nizala razloge in dejstva, zakaj ta zakon ni dober. Potem naslednja stvar, ki je bila, je seveda Zakonodajno-pravna služba opozorila na opustitev zakonodajne funkcije. Zakaj je to pomembno? Namreč predlagatelj, vlada, tukaj sta oba ministra vključena zaradi tega, ker sta oba sodelovala intenzivno, in pa na koncu cela vlada, so predvideli ogromno elementov in nalog in pristojnosti, da jih bo izvajal področni minister in jih zakon sploh ne predvideva. In zato se mi danes težko pogovarjamo, kako bomo lahko zavarovanim osebam, ki omogočajo enako razpoložljivost, dostopnost in dosegljivost in kakovost storitev dolgotrajne oskrbe, če pa teh elementov sploh ni notri v zakonu. Sploh jih ni. Če pogledamo 8. člen, ki govori, to je 8.b člen Zakona o vladi, zelo jasno govori naslednjo stvar, kakšni so elementi zakona, če hočemo mi resno obravnavati zakon, in tukaj je ta nezakonitost. Mora vsebovati posledico finančnih posledic proračuna in druga javnofinančna sredstva z načinom zagotovitve, ki jih ta ne, administrativnih posledic, ki vključujejo tudi informacijske vidike, posledice na gospodarstvo, posebej na mala in srednja podjetja ter konkurenčnost podjetij, presojo posledic na socialnem področju in presojo posledic glede na dokumente razvojnega načrtovanja. Ampak pred tem pa zelo jasno pove: predlogu zakona - pozor, in tega državni zbor ne ve – se predložijo tudi osnutki podzakonskih predpisov, katerih izdajo določa predlog zakona; sestavne dele teh osnutkov in način njihove priprave določi generalni sekretar v sodelovanju z vladno službo in pristojno za zakonodajo. Zakaj to omenjam? Ker če hočemo te pravice iz 2. člena, ki jih jasno omenja, da se jih mora spoštovati, moramo mi vedeti, glede na to da vlada ni določila vseh storitev v zakonu, čeprav bi jih po ustavni odločitvi na podlagi, analogno če gledamo, naloge zdravstvene blagajne morala in nenazadnje tudi če gledamo ostale zakone, ki so bili že sprejeti v Državnem zboru, recimo Zakon o osebni asistenci, ki je najbolj primerljiv in o katerem bom še povedal kaj, je tam, za razliko od tega zakona, vse zelo jasno specificirano in določeno. V tem zakonu nič ni določeno. Začenjaje tako, to kar počnejo radi, da naštejejo štiri elemente, potem pa rečejo »zlasti«. Besedo zlasti, to poznamo kje, iz kje poznamo to besedo? Iz Zakona o nalezljivih boleznih, tam so prvič ta umotvor naredili in enostavno začeli ponavljati in uporabljati. To pa zato, da potem v naslednji alineji potem opredelijo: in ostale naloge bo seveda predvidel in določil minister. In zato je to problematično, kako bomo izvajali sploh določbo 2. člena tega zakona. Težko jo bomo, ker tega preprosto ni. In zato vas jaz sprašujem, državna sekretarka. Vi ste danes omenili, ker poteka danes razprava o tem, se danes omenili vsaj dvakrat, da kako nujno in pomembno je čim prej priti do tega zakona. Vas danes jaz sprašujem: če je temu res tako, povejte mi, zakaj datume odmikate v prihodnost? Zakaj ne damo potem te pravice čim prej res ljudem? Jaz se globoko strinjam z vami, res se strinjam, da je dolgotrajna oskrba, zamuja in da jo že dolgo vsi pričakujemo. Ampak mora imeti neko podlago. Dajte mi povedati, zakaj jo premikamo. Zaradi tega, ker ni denarja? Mi res ne vemo, kje bomo ta denar dobili za izvajanje teh pravic iz 2. člena tega zakona. Kje bomo dobili ta denar? Dajte povedati zelo jasno. Zelo jasno povejte, kje bomo dobili ta denar. In vi dobro veste, ker ste v, bom rekel, v samem postopku zelo jasno tudi, in danes v razpravi, zelo jasno povedali in ste začeli naštevati vire, kje bomo dobili ta denar. Ampak Zakonodajno-pravna služba vas je opozorila in z nobenim popravkom tega amandmaja niste danes vstopili v razpravo, vsaj koalicija, kar sem pričakoval, da bo, da bi vstopili in rekli zelo jasno, da tudi pri, bom rekel, virih, kjer ste določili, da so donacije in drugi prispevki tudi eden od virov financiranja tega zakona, donacije. Kako?
Kolega, prosim na vsebino.
Prosim?
Splošna razprava je bila opravljena o načelih zakona in kriterijih in ostalih stvareh. Izvolite.
Kolega, kolega podpredsednik, lepo vas prosim, dajte me pustit pri razpravi, no. Ne vem, a ste res vpoklicani, da morate vsakega zmotit. A boste do zdaj vseskozi konstantno počeli? Tamle so bili Eva Irgl, Anja Bah Žibert, nenazadnje tudi člani, predstavniki vlade so razpravljali in so razpravljali o vsem.
Kolega, prosim.
In zelo jasno je tudi vaš predhodnik povedal.
Prosim.
Če mi dovolite, da samo argumentiram to, kar mi hočete povedat.
Prosim, da se orientirate na vsebino člena in amandmaja.
Lahko dokončam, podpredsednik? Jaz ne polemiziram z vami. Samo prosim vas, podpredsednik, da mi dovolite, da dokončam razpravo. Ali bomo tudi na tej točki uveljavljali nedemokratične postopke? Lepo vas prosim. Jaz verjamem v vašo poštenost in iskrenost. [[oglašanje iz dvorane]]
Prosim za mir v dvorani. [[oglašanje iz dvorane]] Prosim za mir v dvorani. Če imate karkoli, greste lahko v preddverje in se pogovorite. Tukaj poteka razprava o 2. členu in amandmaju Levice k temu členu. Izvolite, imate besedo.
Podpredsednik, vsaj uro mi zaustavite, ker mi teče ura po nepotrebnem, ko vi govorite in jemljete moj čas.
Vam bomo dodali minuto, kolega Möderndorfer. Ni problema. Samo prosim, da se orientirate na vsebino, ne na stvari, ki bi jih lahko morali prej razčistit.
Glejte, saj jaz vem, da vam grem na živce, no. Podpredsednik, jaz vem. Saj ste že vse probali. Ven me vreči iz dvorane, kaznovat, ne vem kaj vse ste hoteli narediti, ampak enostavno, glejte, jaz bom dokončal razpravo, ker sem se odločil. In dajte bit vsaj toliko demokrata, če že imate v stranki naslova demokratična, da pustite demokratične postopke v Državnem zboru.
Kolega, izvolite, imate besedo. Pa vsebina je tudi definirana že s samim navodilom pri obravnavi te točke.
Glejte, ura mi vseskozi teče. Mi boste [[…]]
Minuto smo vam dodali.
Kolegica, dajte mi nazaj minute, no, ker mi jih jemlje.
Minuto so vam dodali, ne skrbite. Ne bomo vam nič vzeli.
Okej. In skratka, ostal sem tam, kjer so govorili, da v bistvu ni teh, da so samo nomotehnične napake. In če gremo pogledat 2. člen, bomo zelo jasno videli, da seveda temu ni tako. Jaz sem spraševal državno sekretarko, da mi samo razloži, zakaj, zakaj ne premaknemo čas potem, da se čim prej izvede ta dolgotrajna oskrba. Sam sem slišal že enkrat, da tega denarja ni. Ta denar pa bo in to si moramo pošteno priznat, pred volitvami sicer tega nihče noče priznat na glas, da se uvede obvezni prispevek za dolgotrajno oskrbo, če hočemo uveljavljat pravice iz 2. člena, da se organizira in upravlja v javnem interesu na način, ki zavarovanim osebam omogoča enako razpoložljivo dostopnost, dosegljivost in kakovostnih storitev dolgotrajne oskrbe. Namreč tega brez te finančne jasne prispevne stopnje vseh ne bomo mogli nikoli izvesti. Zakaj pred volitvami tudi ne poveste pošteno občinam in jim spet premikate ta čas, namesto da bi dolgotrajno oskrbo na domu in pa seveda tudi dolgotrajno oskrbo alternative, alternativne, bom rekel, dolgotrajne oskrbe lahko seveda omogočili. Ne, vi ste jih še celo prestavili, vi jih še celo odmikate. In zato ta 2. člen sploh ne bo izvedljiv, ker teh pravic ljudje ne bojo dobili. Jaz sem danes poslušal razpravo, kako je tisti, ki bo glasoval proti dolgotrajni oskrbi, je proti, je proti ljudem in skratka jim bo ne vem kaj jemal. Lepo vas prosim. A veste, proti čemu sem jaz? Proti blefiranju, blefu. Ta zakon, ki si ga vsi želimo, v opoziciji in koaliciji, žal opažam, da marsikdo iz koalicije sploh ni resno prebral tega zakona in posledic tega zakona, ne bo prinesel nič novega, kar že imamo, od tistega, kar že imamo, nič novega. Domska oskrba se izvaja in izvaja se pomoč na domu. Ve se kdo danes je plačnik in ve se, da je tega premalo in zato iz naslova 2. člena te pravice seveda je treba razširiti. Razširimo jih pa lahko samo tako, da zagotovimo vire in na podlagi virov, med katerimi je tudi prispevna stopnja obveznega bom rekel plačila s strani vseh, ki bodo nekoč uporabljali dolgotrajno oskrbo ali pa ne, ne vemo. Tako kot je po principu zdravstvenega zavarovanja in ostalih zavarovanja bomo lahko pošteno izvajali takšen zakon. Ne vi prelagate to pravico in se izogibate tem besedam in ne priznate na glas, zaradi tega, ker to ni fajn. Naslednja stvar, ki se mi zdi zelo pomembna pa so seveda tudi termini kako bomo izvajali te pravice, če pa mešamo in nato vas tudi opozarja Zakonodajno-pravna služba, če pa v bistvu niso opredeljene pravice oziroma pojmi. Damo primer, da bomo jasni o tem govorimo. Tukaj govorimo o 2. členu, da se omogoča enaka razpoložljivo dostopnost in dosegljivost in dolgotrajnost dolgotrajne oskrbe. Potem imamo pa Zakon o osebni asistenci, ki govori o neodvisnem življenju in o pomoči in tako naprej in potem imamo dolgotrajno oskrbo, ki uporablja popolnoma enake izraze. Dajte mi povedati – brez zamere – v čem je razlika med osebno asistenco in v čem je razlika med dolgotrajno oskrbo, med enim in drugim? Na eni in drugi strani bodo invalidi, na eni in drugi strani bodo pomočniki in na eni in drugi strani potrebujejo pomoč in postrežbo na domu pri bom rekel neodvisnem življenju, pri lajšanju predvsem tistih zadev, ki jih sami ne morejo narediti. Povejte mi, v čem je razlika? Kdaj se bom jaz odločil za osebno asistenco in kdaj se bom odločil za dolgotrajno oskrbo? Kdaj bo dolgotrajna oskrba izključevala osebno asistenco ali obratno? Tega v zakonu ni jasno opredeljeno, zato ta 2. člen sploh ni izvedljiv preprosto ni izvedljiv. Ali se bo to uredilo s pravilnikom? Lepo vas prosim to se ne more urejati s pravilnikom. Mi moramo imeti merila in kriterije na začetku v samem zakonu zelo jasno opredeljene in ko bomo imeli to opredeljeno, potem ne bo nobenih težav. Zakonodajno-pravna služba je jasno povedala, da se lahko Vlada vključuje v zakon s podzakonskimi akti, z minimalnimi popravki in jasnejši ponazoritvi ali pa pojasnitvi določenih pojmov oziroma ukrepov kako se bodo izvajali ne more jih pa s pravilnikom določati. Ne more, preprosto jih ne more, ne moreš s pravilnikom določati pravice, ki jih lahko samo zakon določi, zato mi razložite državna sekretarka kako bomo ta 2. člen izvajali. Kako ali s pravilnikom ali z zakonom? To je za mene ključno vprašanje. Kaj je standard kaj je nadstandard kako bomo te pravice določili? Tukaj piše v 2. členu, da te pravice so sedaj mi pa povejte kaj je standard? Jaz vam povem standard je izredno težko določljiv, zaradi tega, ker ta zakon ni opredelil kaj je v resnici storitev, ker vi naštejete 3, 4 storitve v posameznem delu ostalo rečete, da bo minister opredelil s pravilnikom. Torej sploh ne vemo kaj je standard in kdaj nastopi nadstandard. Tukaj bo ta razlika, ker javni zavod v domu starejših občanov bo imel vse za standard, zasebni zavod si bo izmišljeval kopico novih nadstandardov. Spomnite se razpravo, ki smo jo imeli v tem Državnem zboru večkrat že, ko je za nadstandard zasebni zavod zaračunaval striženje nohtov starejšemu občanu, ki je bil v domski oskrbi. Zakaj tega nimamo opredeljenega? V Zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju so te pravice zelo jasno določene in se ve kdo kaj ima za narediti in zato je ta 2. člen praktično neizvedljiv. Jaz vam garantiram, da bo to ena prvih stvari, ki bo padla na Ustavnem sodišču, ker Ustavno sodišče bo jasno povedalo, da morajo biti vse pravice opredeljene v zakonu in ne v podzakonskih aktih in vi jih tukaj nimate. Mi smo z amandmaji zelo jasno določili in kasneje se bom vključil tudi pri teh amandmajih, kjer v bistvu, če si mi to tako res želimo to dolgotrajno oskrbo, dajmo te datume premakniti nazaj. Ne vem, zakaj čakati do leta 2025, tako kot ste vi rekli, 1. 1. oziroma najkasneje do 30. junija. Ne vem, to sploh mi ni jasno, ta definicija. Kaj se bo zgodilo leta 2025, dajte mi povedat. Danes smo leta 2021, zakaj moramo čakati 4 leta? Veste, argument, da dajmo mi zakon sprejeti in malo videti, kako funkcionira, potem ga bomo pa čez eno leto malo popravljal, to ne bo šlo, jaz mislim. Še posebej zato, ker gre za zakon, ki je nov, to ni popravek zakona, ampak je svojevrsten unikum v Sloveniji, ker do zdaj tega nismo imeli. Imeli smo dolgotrajno oskrbo, ki je bila razbita na 3, 4 konce, malo zdravstvo, malo sociala ni tako naprej, iz različnih virov se je to plačevalo, in zdaj poskušamo to skupaj spraviti. In tukaj pozdravljam vlado in namero, da je to poskušala narediti. Ampak, a veste, to je približno tako kot, če bi, jaz sem enkrat vam že povedal, to je približno tako kot, če bi prodajali avto brez volana. Imaš lep avto, ima vse, ima zavore, ima lepo barvo, ima ne vem kaj še vse, ampak voziti ga pa ne morem. No, to tako približno izgleda. Dodeljujemo neke pravice, celo zakon govori o tem, da bomo izdajali odločbe, zdravstvena blagajna, ampak te pravice bodo neuresničljive. In prvič, ko se bo nekdo pritožil, in verjemite mi, pritoži se lahko čisto vsak, ki bo seveda upravičenec na dolgotrajno oskrbo, to pa ni malo ljudi, bo to ustavno tožbo dobil oziroma to ustavno presojo. Potem bom zaključil ta del, da v bistvu ta zakon posega tudi v določene pravice, ki so bile že podeljene z odločbo iz istih organov. In to je najbolj grozljivo. Da en zakon posega v druge pravice in jih omejuje, ki so jih že dobili. DPP je ena tipičnih stvari. Namreč zakaj so bile podeljene, jih bo nek drugi uradnik zdaj avtomatično presojal ali mu to pripada ali mu to ne pripada oziroma največkrat gre za tisto znano formulo: odločiti se boš moral ali boš to koristil ali boš pa to koristil. Tako enoznačno, še posebej pri invalidih, ne samo slepih, tako kot je danes govorila kolegica Eva Irgl, bo to zelo problematično. In to jaz mislim, da bo trk v steno, ki bo naredil veliko travmo in bolečino predvsem pri tistih ljudeh, ki to najbolj potrebujejo. Si predstavljate, da imate neko pravico, pa vam jo nekdo preprosto vzame, ker drugo pravico tudi potrebujete in vam pripada? Ta prvi del bom zaključil z enim samim dejstvom. To pa je, da danes je minister prišel drugič v Državni zbor, če odmislim hearing, prebral je nekaj, in sem zadovoljen, da ga ni več. Zato, ker se ne spozna na to materijo. To je zdaj dvakrat dokazal, tako da sem vesel, da mi boste vi, gospa Forte, odgovorila, ker veste bistveno več od njega.
Hvala lepa. Zdaj v izogib vsem nadaljnjim zapletom vseeno predlagam, da se orientirate na vsebino člena in vloženega amandmaja. Saj v uvodu je bilo napisano, da prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Ni bilo napisano, da prehajamo na splošno razpravo o zakonu. Drugo, kar je, pa predlagam tudi vsem. Da ste spoštljivi tako kot ste zapisali v Etični kodeks Državnega zbora in tudi tako kot se pričakuje v skladu s poslovnikom o vodenju sej Državnega zbora. Spoštujte integriteto tako poslancev, ki ste tukaj, kot tistih, ki so vabljeni na sejo. Besedo ima Marko Bandelli. Izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Bom zelo konsistenten, konkreten. Slišali smo prej besedo od ministra, minister prosi, dobesedno prosi, da se ta zakon podpre, ker so v njem dobre rešitve pravi on. Jaz sem vprašal sam sebe katere dobre rešitve so notri, kaj on smatra kot dobre rešitve bom rekel tako, dobre rešitve, tu je pojem tako malo drugače. Zdaj bom konkretno šel za kaj se gre. Tisto kar mene najbolj boli, kot ekonomist, kot finančnik vem točno in tu je največji problem verjetno tega zakona. V predlogu zakona je financiranje predvideno in nekako naj bi bilo zagotovljeno z že obstoječimi sredstvi, ki naj bi črpali iz pokojninske in zdravstvene blagajne. Mi vemo samo in si ni treba več zatiskati očit, da to pokojninsko prej ali slej jo bom mogli začeti delati. To ne gre nikamor več. Mi imamo probleme, pokojninska blagajna je vedno na limitu, vsako leto se vlečemo ven s to pokojninsko blagajno in nikoli ne vemo kako bomo polnili to pokojninsko blagajno in tukaj je problem. Zdaj bomo še to zadevo napajali iz te blagajne, da ne govorimo o zdravstveni blagajni. V zdravstveni blagajni je [[nerazumljivo]]državna sekretarka gospa [[nerazumljivo]]glede na prispevek, ki ga delodajalci plačujejo notri, ampak tisti prispevki so namenjeni za določene reči. Zdravstvena blagajna bi mogla biti zdaj v tem trenutku, je tudi en predlog zakona, ki ne vem niti, če bo šel v tem mandatu naprej ali ne, za razbremeniti delodajalca pri plačilu bolniških obveznosti, to bilo treba narediti, ampak ne bom govoril o tem, predsednik, se ne bom niti dotikal tega, ampak govorim ker predvideno v zakonu je, da bo financirano iz zdravstvene blagajne delno. In vemo sami, da že zdaj primanjkuje v obeh blagajnah ta denar. Tretji, potem naprej, se razvije finančna slika tega, dajejo, dajete predlog, da se še manjkajoča sredstva, da se krijejo iz državnega proračuna z integralnimi sredstvi. Zdaj imamo dobesedno razstreljene finance že letos in imamo milijardni primanjkljaj, drugo leto 2 milijardi in pol, 2023 leta še dodatno milijardo in pol. Jaz se sprašujem potem kako si vi mislite, da bo šlo potem naprej. zavlačujemo do 2025 leta in ne vem kaj, ampak to bo šlo naprej, zadolževanje bo šlo hočeš nočeš naprej. kakšno dediščino nam boste pustili tukaj to bo jok, za glavo se bomo mogli prijeti in tu bo potem problem in zato se mi vsi sprašujemo kako se bo ta reč napajala, če bi tako rekel. To je največji problem. Državni sekretar omenja prej besede pred 15-mi, 20-mi minutami ste rekel: »ja, saj so predvideni 38 milijonov za javne zavode, 93 milijonov za popravila.« To je vse predvideno. Ali me razumete? Predvideno [[nerazumljivo]]projekt in ni finančnih konstrukcij še niti narejenih, ne mi govoriti, ker jaz vem točno, ker sem videl razpise in pri razpisih ni še tega, niso še razpisi zunaj, ni še nič takega, ni še tu nič konkretnega. Ampak ne bom govoril o tem kar je državni sekretar govoril [[nerazumljivo]]
Kolega Bandelli, prosim, da greste na vsebino amandmaja, lepo prosim no.
Ja, vem, potem povejte vsem naj govorijo vsi od vsebine kar je treba. Saj bom zaključil kmalu, ker nima smisla, itak ta zakon boste sprejeli vi, reševali ga bomo pa mi. Moja kolegica tukaj je povedala prej tri besede zelo pomembne, da je to zakon okvir brez slike. Jaz bom pa povedal drugače, spoštovani državni sekretarji, ta zakon, drugega ni, kot da bi imeli eno konzervo s slabim ovojem, da vam povem in z zavajajočim zapisom vsebine, tu je ta zakon, če me razumete kaj govorim. Prodajte nekaj kar ni realno, prodajate nekaj kar ni res, nam prodajate in tu bodo posledice pustile velike finančne predvsem, ker to reč ne bomo mogli kriti in zato praktično žogo pošiljate naprej v naslednjo vlado, dobesedno je tako. Po prsih se tolči »mi smo sprejeli zakon, reševali ga bodo pa nasledniki« in tu tako ne gre. In s tem sem zaključil, predsednik. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo Vojko Starović, izvolite. Vojko Starović, imate besedo.
Predsedujoči, hvala za besedo. Lep pozdrav kolegicam in kolegom! Glejte, zopet je v demokraciji je zelo bistveno, najbolj bistveno je imeti demokratični postopek, da več glav več ve, da pridemo do rešitve. Pri tem zakonu, ko ga tako na hitro porivamo skozi proceduro enostavno ni časa bilo za premisliti, za videti, za dopolniti. Ni bilo na ta zakon osnutek, ki je prišel pred nami na ta predlog zakona ni bilo javne razprave, ker ta je čisto drugačen kot tisti, ki je bil v lanskem letu in ni bila dopuščena ne strokovna razprava dovolj široka ne v odboru niti v parlamentu ne dovolj časa. Opozarjam, da semafor, ki je drugače financiran s strani Bruslja torej s strani Evrope merjenje kako izpolnjujemo resolucijo, ki smo jo sprejeli v tem Državnem zboru glede prava, pravne ureditve in ta semafor kaže, da 70 % predpisov je sprejeto po krajšem postopku kakor je predvideno z razpravo. To vodi in nič drugega vam ne morem povedati, da to vodi v nekonsistentne zakone. Jaz se bojim, da je ta zakon tako napisan, da ne bo uresničljiv in te, ker smo pri 2. členu govorim o pravicah, ki gredo iz dolgotrajne oskrbe - zadnje dopolnitve sem dobil 13.25 tukaj – kdo to utegne pregledati pa se ukvarjam s tem nekaj razumem, nekaj je tudi moj poklic takšen bil včasih, ampak ne morem, ne vidim v tem zakonu koliko bi ta beseda lahko kar postala dejansko se uresničila, da beseda postane konj kakor se reče, ni te poti. Popravljeno je sedaj nekaj kaj, kdaj, kako, s čim to je nekaj pripeljalo, so te amandmaji pripeljali do nekih rešitev, da je ta zakon malo bolj konsistenten, ampak kaj smo se mogli. Morali smo se kregati, zapustiti sejo, naša Zakonodajno-pravna služba je morala napisati toliko pripomb kolikor je skoraj zakon dolg in sedaj državne sekretarke ni med nami, ampak sem se pogovarjal z njo in dejansko je ekipa nova, drugačna, ima težave administrativne, tehnične kako pripeljati ta zakon, da bi ga sestavili mi ga pa rinemo, rinemo na hitro in niste dopustili časa, da bi ga izboljšali.
Kolega Starović, prosim, da greste na vsebino amandmaja [[nerazumljivo]]
Govorim vsebino, da te pravice, ki so zapisane v 2. členu niso uresničljive, ker zakon ne bo zaživel bo imel velike težave, o tem govorim. Vsi so vam povedali. Vprašanje je financiranje in je kup vprašanj se tukaj pojavlja jaz tako tolmačim, gospod predsedujoči. Ne me prekinjati, lepo prosim. Vse prekinjate. Ne vem kakšen način je to, resno ne vem. Ne morem povedati svoje misli. Demokracijo dajmoDanes smo slišale ene kup razprav kako nesramni smo, da se ne strinjamo takoj, da nismo v redu, saj ta zakon je bil na odboru sprejet z 45 členi. Očitno ta sistem noče več upoštevati in sploh imeti opozicije. Nas peljite na goli otok pa boste imeli mir. Dajte biti spoštljivi smo rekli in spoštujte tudi, če nekateri drugače mislijo to je bistvo demokracije. Tudi jaz dam vso pravico desni strani, da tako rečem, ker gre pod komando in ker smo v svobodni deželi imajo tudi vso pravico, da ne mislijo s svojo glavo. Meni pa dopustite, da mislim s svojo glavo in da [[nerazumljivo]]in da tudi povem nasprotno mnenje, zato je namenjena demokracija. Ne me več prekinjati. Govorim o pravicah. Hočemo pomagati, zopet povem, želimo ta zakon, ampak želimo zakon, ki bo izvršljiv. Ne, da bomo poslabšali stanje za dolgotrajno oskrbo. Kakor vidim bo to poslabšalo stanje. Namesto, da bi ga izboljšali bomo imeli slabše stanje tega se bojimo in to opozarjamo in smo res dobronamerni. In vi, ko hočem to povedati, gospod predsedujoči, me prekinjate. Ne vem
Nič od tega niste povedali [[…]]
[[…]]kam lahko to pelje. Mislim, da bi lahko tudi v zakon ta pripeljali te izkušnje, evropske izkušnje. Imeli smo pilotske projekte, imeli smo [[…]], imamo prostovoljni [[?]] , ki deluje, prostovoljni sistem starejši za starejše, nič se nočemo iz tega naučit. Dajmo, prosil smo še dodatno, mi smo dal amandmaje, jaz bom te amandmaje in stranka, bomo to podprli, ampak vseeno, ker vem, da bo, pričakujem, da boste ta zakon porinili skozi, na silo in mi bomo podprli te amandmaje, ki smo jih dal, ampak zakona, dejansko, jaz si ne upam prevzet to odgovornost za nekaj, ki je tako slabo pripravljeno, po nedemokratičnem postopku in na hitro in posiljeno, da damo skozi, da to podpremo, ne morem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Starović, jaz sem vas korektno opozoril, niste govoril praktično nič ne o členu, ne o amandmaju, govorili ste o procesnih zadevah. Vas bi spomnil, da je bila splošna razprava o tem zakonu opravljena na 26. seji 26. oktobra, to se pravi, pred enim slabim mesecem, da je bilo vsaj 3 tedne prej, da je bil ta zakon vložen v zakonodajni postopek, to se pravi, da je to že skoraj 2 meseca in da je bila v petek opravljena razprava na odboru, kjer se je odločalo tudi o sanaciji rešitev zakona na osnovi mnenja Zakonodajno-pravne službe. Koliko kvalitetno, to je drugo vprašanje, ampak časa je bilo praktično več kot 2 meseca, za seznanitev z vsebino zakona, tako da, vsi ti očitki, da gre to prehitro in ne vem kako, ne vzdržijo, ker gre zakon po rednem postopku. Postopkovno, gospod Starović.
Vse stranke, vse poslanske skupine so se dogovorile, da se seje vodijo, da predsednik seje, predsedujoči seje vodi nevtralno in ne komentira razprave poslancev in na odboru in na Državnem zboru in vas opozarjam in prosim, da se tega držite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dolžan, kot predsedujoči, kot predsedujoči sem dolžan, da skrbim za izvajanje Poslovnika, da skrbim za to, da razprave tečejo v skladu s pravili, ki jih imamo in v okviru procesnih zadev, ki jih govorite, tudi sem dolžan pojasnit, kakšne so bile oziroma kakšna je bila usoda tega zakona od vložitve, pa naprej in če sem karkoli narobe naredil ali pa kaj povedal takega, kar ne drži, me lahko opomnite, samo stvari stojijo. Postopkovno ima gospod Koprivc? [[Ne.]] Ne? Ima kdo drug? Nima [[…]] Potem nadaljujemo, zaključujem ta del razprave. Želi še kdo razpravljati pri tem? [[Da.]] Tako, potem vas prosim za prijavo. [[nemir v dvorani]] Kaj je narobe? Glejte, bo, teče postopek prijave. Prijavljenih je 6. Najprej dobi besedo kolega Branko Simonovič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsednik in lep pozdrav vsem prisotnim! Uvodoma bi želel, predsedujoči, zaprosit z ozirom, da sem nekako v razpravi predhodnih bil dvakrat ali trikrat imenovan tudi osebno, da mi v tem uvodnem delu dovolite malo širšo razpravo, tako kot so jo imeli ostali kolegice in kolegi.
Dovoljujem [[…]]
Glejte, Zakon o dolgotrajni oskrbi [[…]]
Vseeno prosim, da se držite vsebine, no, da [[…]]
Zakon o dolgo [[…]]
Izjem ne bomo delal, no [[…]]
Zakon o dolgotrajni oskrbi v drugi obravnavi, ki ga danes obravnavamo, nastaja od leta 2002 – 2002. Bilo je izdelano veliko variant, veliko študij, baje celo porabljenih cca 70 milijonov davkoplačevalskega denarja za razne študije, pilotske projekte in ne vem kaj. Da je temu tako, kaže tudi veliko mnenj, stališč, torej, vse to govori, da je zakon, ki ga obravnavamo, zahteven. Vse to govori tudi to, da smo v fazi obravnavanja v Državnem zboru prejeli veliko mnenj, stališč, predlogov in amandmajev. Potrebno je poudariti, da zakon nastaja v nekem težkem obdobju, ko je slovenska javnost in politika tako razdvojena kot ni bila še nikoli. Na dveh odborih katerim sem bil osebno prisoten, tako predstavniki zainteresirane javnosti so zagovarjali, da je zakon nujno potreben. Iz razprav poslancev in poslank sem pa dobil občutek, da vsebina niti ni tako pomembna, pomembno je ali je notri tisto kar mi predlagamo, ker če ne, je vse zanič, nič ne velja, da ne upravljam vse žaljive besede, ki so letele na račun zakona in že iz dostojnosti do pripravljavcev zakona bi se drugače obnašal. Na odborih oziroma na matičnem odboru je bilo sprejeto 57 amandmajev vsebinske narave in 38 amandmajev na amandmaje, ki se je nanašalo na prilagoditev amandmajev na mnenje Zakonodajno-pravne službe. Desus je v postopku vložil dva amandmaja v sodelovanju z Zvezo društev upokojencev Slovenije in sicer amandmaje, ki vključujejo prostovoljce oziroma projekt starejši za starejše v sam projekt izvajanja dolgotrajne oskrbe. In zdaj tukaj naleti na prvo oviro in razpravo gospe Alenke Bratušek, ki je žalila, da kaj smo naredili ali nismo naredili [[…]]
Prosim za pozornost!
[[…]]njen kolega, ki je pa bil na obeh odborih, je trdil, da takega zakona, če to ne vključuje, ne more sprejeti. In da vrnem gospe Alenki žogico nazaj, ali je morda pozabila, ko je bila predsednica Vlade, da je želela in hotela pokojnine, ki so vplačane pravice vsem upokojencem znižati za 10 %. Očitno da na to ne smemo niti pozabiti. In še to naj povem [[…]]
Kolega Simonovič, prosim no, če se [[…]]
[[…]]da Desus ni v nobeni koaliciji, nobeni, in glasujemo za vsebino ne po navodilih nekih šefov iz KUL-a.
Kolega Simonovič, prosim [[…]]
Financiranje [[…]]Še tri minute imam. Poglejte, veliko je bilo govora o teh razpravah o financiranju. Financiranje je zagotovljeno do druge polovice leta 2025. Res je. Ostala sredstva zagotavlja proračun, pa vendar. Jaz sem zagovornik avstrijskega modela. Če nismo v stanju koristnikom dolgotrajne oskrbe dati to, 1,4 BDP, kot ga zagotavlja Avstrija, potem je z nami nekaj nekaj narobe. Časi se menjajo in potrebne so premembe tudi na tem področju, ne vztrajati na nečemu kar je že od leta 2002 nastaja. Pa še morda. Poglejte, zakon ne krči pridobljenih pravic. Omogoča, da tudi tisti na domu, če je to usmeritev, mislim da je prava, ki so potrebni, jim pripada ta pravica, jo lahko koristijo, doma. In še to naj povem. Poglejte, znanec mi je pripovedoval, pa mu verjamem, ima očeta v centru za starejše v Škofji Loki. Oče ima četrto kategorijo demence. Plačuje skupaj z bivanjem in te stroki, nekaj manj kot 900 evrov mesečne oskrbnine. Zakon pravi, da mu prinaša to, da bo za cirka 300 evrov cenejše bivanje zanj v domu kot to plačuje sedaj. In naj samo končam z mislijo, ki jo je napisal predstavnik Karitasa Slovenije za zakon preden je dobil te spremembe, pravi: Zakon je dovolj dobra podlaga, da ga je potrebno sprejeti in vsi tisti, ki, če želimo to področje enkrat dokončno urediti. Jaz kot poslanec Desusa bom zakon seveda v drugi obravnavi podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Rajh [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Postopkovno. Izvolite.
Poglejte, spoštovani podpredsednik, jaz prosim, da imate pri vodenju sej enake vatle za vse. Ko nekdo ne razpravlja v skladu s Poslovnikom, moja dva poslanska kolega Starovića in Bandellija ste prekinili, ko, po vašem mnenju nista razpravljala v skladu s Poslovnikom. Vmes ste jih prekinili. Kolegu Simonoviču ste pa pustili, da je razpravljal mimo teme in ga niste prekinili. Tako da če imate, če že to delate potem bodite dosledni pri vseh, ker verjetno bomo potem tudi mi našli enkrat enega predsednika ali pa podpredsednika državnega zbora, ki bo tudi vaše poslance prekinjal, ko ne bodo govorili o temi, pa se spomnimo, da nekdo razlaga, da je lahko tudi doktor znanosti fizike, pa kaj še drugega. Tu vas prosim, da imate enake vatle za vse.
Hvala lepa za opozorilo. Poglejte, jaz nisem nobenega prekinjal, nobenemu jemal besede. Sem pa tudi kolega Simonoviča dvakrat ali trikrat med razpravo opozoril, da ne govori o členu in amandmaju. Tako da v tem delu mislim, da je stvar korektno postavljena. Sedaj imate pa besedo za razpravo. Mag. Andrej Rajh, izvolite.
Hvala lepa. Res je, pokojnine in dolgotrajna oskrba so zelo pomembne teme, tudi za stranko SAB. In zato ne bomo nikoli dopustili, da bi se te znižale. Enkrat so se znižale pod vlado Janeza Janše, v kateri ste vi bili koalicijski partner. Tako da takrat so se edinkrat znižale in v naši vladi, vladi moje predsednice je ta krivica upokojencem bila odpravljena. Torej, toliko da je enkrat nedvoumno jasno in to vam je treba večkrat očitno pojasniti. Zato, če želimo, da imamo stabilne pokojnine in tudi vzdržno dolgotrajno oskrbo so seveda za to pomembne tudi zdrave javne finance. Ko pogledamo razmere kakšne so danes smo dobili pri nas predlog zakona, ki je bil velikokrat amandmiran, 50 vsebinskih amandmajev, 30 nomoteničnih. In seveda taka popotnica ni dobra. In še posebej ni ta popotnica dobra, ker uzakonja uvedbo novega prispevka. Treba je povedati, ta zakon uvaja nov prispevek za dolgotrajno oskrbo. Edino česar ne pove ne pove komu ga bo naprtil, torej ali delodajalcu ali delavcu in v kakšnem znesku. To odločitev prepušča naslednji vladi. Torej, zdajšnji zakon, zdajšnja vlada, zdajšnji minister uvaja in uzakonja novo dajatev in to je treba jasno povedati. Edino ne pove komu. Torej, opciji pa sta vali delodajalcem ali delojemalcem in v kakšni višini. In to mi problematiziramo. Mi ne problematiziramo, da se uvaja, da se ta zadeva poskuša reševati, čeprav jasno povemo, da je treba jasno povedat, na kak način se bo ta zadeva izvajala. In tudi Skupnosti socialnih zavodov so povedale, kaj ta zakon dejansko dela, da pravice, ki so razporejene ali pa razpršene v 7 zakonih, združuje v en zakon. Torej ne rešuje nič novega. In veliko, veliko neznanko oziroma niti ni neznanka, ampak vi se sprenevedate v tistem delu, ko ne poveste državljanom jasno, da uvajate nov prispevek, torej da ga uzakonjate. Edino, česar ne poveste, komu ga boste naprtili, torej ali delodajalcem, delojemalcem in v kakšnem znesku. In o tem danes tudi mi posebej še izpostavljamo in problematiziramo. Jaz bi še enkrat rad povedal, mi te zadeve enkrat moramo rešit. Prav pa je, da če jih rešujemo, da povemo, na kak način bomo te pravice izvajali. Izvajamo pa jih lahko samo na način, da povemo, komu in na kak način jih bomo financirali. Tu pa se predlog, tu je predlog zelo nedorečen. To, da nekdo reče, saj bo proračun plačal, saj bo zakon plačal, saj bo zdravstvena blagajna plačala [[…]]
Kolega, prosim, če se vrnete k vsebini člena in amandmaja. [[oglašanje iz dvorane]]
In to je, to je seveda vprašanje. In če pogledamo demografske razmere, mi bomo že leta 2030 morali narediti pokojninsko reformo. Dolgotrajna oskrba je tudi zelo, bom rekel, finančno obsežen zalogaj. Zdravstvo bo zaradi dolgožive družbe tudi zadeva, ki bo zmeraj dražja. In po eni strani se nam večajo odhodki, po drugi strani pa nam upada število delovno aktivnega prebivalstva. In na to nas tudi opozarja [[…]] [[znak za konec razprave]] Evropska komisija in OECD.
Kolega, prosim, vsebino člena in amandmaja.
In teh zadev vi v vašem predlogu ne naslavljate in se zavestno izogibate. In to vam mi jasno očitamo. In tudi zaradi tega, bom rekel, zaradi tega jasnega problema, ki je zelo nazorno artikuliran, mi vašega zakona ne moremo in ne bomo podprli. [[znak za konec razprave]]
Hvala lepa. Replika, Branko Simonovič. Izvolite.
Hvala lepa, predsednik. Ja, rad bi repliciral gospodu Rajhu in ga prosil, naj ne zavaja. Govori, da so pokojnine urejene. Naš zakon o usklajevanju pokojnin čaka, da se zaključi ta Zakon o dolgotrajni oskrbi. In zato, spoštovani kolegi, zavlačujete in iščete vse mogoče variante, da ne bi prišli do konca s tem zakonom. In nenazadnje naj povem, gospod Rajh, da vsi tisti upokojenci, ki so se upokojili leta 2010 in zaradi neusklajevanja so prispevali za stabilizacijo države 8,2 svojih pokojnin, več kot smo danes za sanacijo bank in več kot smo razprodali premoženja v tem obdobju.
Hvala lepa. Postopkovno, Maša Kociper. Izvolite.
Ja, glede na to, predsednik, da uvajate nek poskus bolj spoštovanja poslovnika, me zanima, v kakšnem smislu je nekdo, ki je podpredsednik Državnega zbora, si dovolil zdaj replicirat, pri čemer ni v ničemer pojasnil, kdaj in kako je bil narobe razumljen. To ni bilo nič drugega kot odgovor na razpravo kolega Rajha, kjer je kolega ponovno ponavljal laži o tem, kaj je kdo hotel, pa naj bi hotel, pa kaj oni hočejo. Dejstvo je pa to, da so edini v zgodovini Desus znižali pokojnino upokojencem. In zdaj to, da se na tak način zlorablja replika, dajte se prijavit, pa še enkrat povejte. Tega dejstva, da ste ga vi znižali, pa to ne spremeni in ne spremeni dejstva, da boste s tem zakonom spet škodovali ravno upokojencem, ker je nedodelan in nedomišljen in ker celo ruši sistem, kot ga imamo do sedaj. In v okvirih, kot ga imam sedaj, zaenkrat dobro deluje. Tako da res, saj podpredsednik Državnega zbora bi pa pri repliki vsaj moral poskušat povedat, kje je bil narobe razumljen in na kak način. Hvala.
Hvala lepa. Glejte, jaz mislim, da se je kolega Simonovič odzval na razpravo kolega Rajha, ko je govoril o pokojninah. Verjetno je šlo za nesporazum v tem delu, ker sta oba govorila o tem. In tudi oba sem opozoril, da ne govorita o vsebini zakona oziroma člena in amandmaja in na tak način, če bodo tekle razprave, se bomo ukvarjali z vsem drugim, z vsem drugim samo z vsebino zakona ne oziroma z izboljšavami ali pa popravki, ki so predlagani k posameznim členom. Smisel razprave o členih in amandmajih je pa točno to, da se opravi razprava o členu in popravkov oziroma, da se opravi razprava o detajlu zakona, ki je po mnenju ene ali druge poslanske skupine ali Vlade potreben popravka in o ničemer drugem. In jaz bi zelo rad usmeril, da razprava teče predvsem ali pa, če ne gre izključno, pa vsaj predvsem o vsebini tega kar imamo na dnevnem redu. Tiste stvari, ki bi jih lahko opravili v splošni razpravi, predhodni razpravi, zahtevo za javno predstavitev mnenj, itn., bi lahko naredili takrat. Zdaj, te stvari ni treba uveljavljati. Predlagam, da nadaljujemo z razpravo. Besedo ima Jožef Lenart. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik! Lep pozdrav sem prisotnim, še posebej gostom iz obeh ministrstev. Torej razprava teče o zakonu o dolgotrajni oskrbi, o 2. členu in seveda amandmajem k temu členu. Sam člen govori o zagotavljanju torej sredstev, tudi o obveznem zavarovanju za dolgotrajno oskrbo iz katerega se bodo zagotavljala sredstva in seveda iz teh sredstev potem se pa bodo zagotavljale pravice iz dolgotrajne oskrbe. Sedaj sam amandma, bom rekel, spet nekako predlagatelj amandmaja ima preganjavico in seveda vidi v vsaki zadevi, ki pride v zbor, nek strah, da se bo zgodila ena privatizacija spet več. Nečesa kar pa s tem zakonom seveda ne moremo reči, da bi bil problem, bom rekel, da bi bilo kakršnokoli skrivanje kar smo do sedaj tudi slišali okoli tega, da je za enkrat jasno, da se financira zakon iz proračuna, če se bo dalo dobiti še kakšen evro iz evropskih sredstev Evropske unije, odlično. Potem seveda katerakoli Vlada pa že bo, je pa jasno, da pač do leta 2025 mira priti v Državni zbor zakon o zagotavljanju sredstev iz naslova obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo, tako da, ne vidim strahu, tudi ne vidim nobenih skrbi, da sedaj tega zakona ne bi mogli sfinancirati kajti na eni strani se da kaj prihraniti, recimo tista oskrbovalec na domu, bom rekel, tisti tip oskrbe sigurno stane manj kot pa v instituciji zaradi tega nekako, če rečem, da se stvari lahko poravnajo, lahko pridemo seveda hitro do ugodnega rezultata. Mogoče samo še toliko, zakon je nujno potreben in nekako poudarja tudi deinstitucionalizacijo kar pomeni ljudje želijo ostajati več časa doma, kolikor se pač da, zaradi tega tudi se bo naslovilo večje število uporabnikov, dejansko, ciljna skupina so predvsem tisti, ki še niso uporabljali dolgotrajne oskrbe do sedaj. Da pa se hoče prikazati, da se kaj že ta moment s tem zakonom želi rušiti nek dober sistem, to je pa banalno. Vse kar je bilo v sistemu kot takšnem do sedaj dobrega se je v času izkazalo, skrajnosti so bile v tem, da so naši dedki in babice nekateri bili tudi pripeljani v sosednje države, torej na hrvaško ker je za nepokretne osebo v Slovenijo za nekatere ljudi nemogoče spraviti skupaj tisočaka in več za to nego. In sedaj, če se že karkoli v smeri izboljšanja zgodi, je potrebno podpreti. Zakon ni nobenega razloga za odlaganje, to je naša skrb. Mislim, da bomo v Državnem zboru vsi premogli toliko, kako naj rečem, nekega socialnega čuta, da bomo seveda prispevali svoje glasove. In prav je tudi, da je nekaj amandmajev, da se še zadeva izpopolni. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Jaz bom začela malce širše. Podpredsednik, vi ste omenili, da je ta zakon dva meseca že v proceduri, da smo imeli možnost zahtevati tudi javno predstavitev mnenj. Ja, in javno predstavitev mnenj smo predlagali na sobotnem odboru – ker takrat je bil odbor sklican, ker je izredna seja danes. Če bi bila normalna procedura, bi moral ta zakon biti v obravnavi na matičnem delovnem telesu 1. decembra, ampak tega ni bilo. To se pravi, časa po vaši presoji je bilo dovolj. Napačno ste tudi navedli, da je seja potekala v petek. Ne, seja je potekala v soboto do zgodnjih jutranjih ur. In zakaj to navajam? Zaradi tega, ker je bilo v soboto dogovorjeno oziroma je bilo danes povedano, da je bilo potrebno tehnično uskladiti zakon. In ne moreš vsega vedeti vnaprej, rabiš čas. In zdaj smo tam. Rabiš čas, seveda, absolutno. Tako pomemben sistemski zakon, ki ga imamo danes na mizi, rabi svoj čas. Rabi svoj čas, ja, res je. In toliko stvari, toliko deležnikov, ki smo slišali jih na samem odboru v soboto, ki nasprotujejo temu predlogu, bi res bilo smiselno, da se zadeva malce upočasni, se začnejo pregledovati vsak člen posebej. In kaj je še najbolj pojmljivo, da danes strani koalicije dobimo 38 amandmajev k 154 členom. Pa se je celo noč delalo v soboto na nedeljo, so se usklajevali, ampak se še je le ugotovilo, da še le ni to tista ta prava stvar, da še vedno potrebujemo. In če bi mogoče še bil kakšen dan zraven, bi ugotovili še marsikaj drugega. Pa to naj bo na tem mestu dovolj. Absolutno jaz se strinjam, zakon o dolgotrajni oskrbi potrebujemo, ampak takšnega potrebujemo, ki bo po meri uporabnika. Zato je res izjemno pomembno in bi bilo pomembno, da slišimo vso strokovno javnost, ki bodo tudi izvajalci dolgotrajne oskrbe. Kot je bilo povedano, s strani ZZZS-ja je v soboto gospa imela zgolj 5 minut časa, da je povedala svoje stališče. Bila je popolnoma solznih oči, ker enostavno ne ve, kako bo to sploh lahko izvajala. In na tem mestu jo popolnoma razumem. Ta zakon, ki ga imamo na mizi, je izjemno problematičen, saj odpira več vprašanj kot daje odgovorov. Naredili bomo več škode s tem tistim uporabnikom, ki so že zdaj in tudi sedaj uporabljajo nekako dolgotrajno oskrbo, ki ji pač sicer zdaj terminsko ne moremo reči. Absolutno pa moramo iskati boljše koristi uporabnikom, ki jih bodo seveda te storitve namenjene. Prej ko slej bomo tudi mi tam. Kajti dolgotrajna oskrba ni za tiste po 65. letu, ampak dolgotrajna oskrba vključuje tudi te od 18 let naprej. In lahko z eno besedo rečem, da je zakon nejasen, nekonsistenten, nedomišljen, pa ne bom se še ponavljala, da res se zna zgoditi, da bodo nekateri imeli manj storitev. Res je, da tisti, ki so že danes bogati, si lahko privoščijo že tako in drugačno in vso oskrbo. In tem ljudem ta zakon ne bo prinesel čisto nič novega, morda mogoče višji nabor storitev za več denarja. Tisti, ki pa res danes potrebujejo ta zakon, pa si sicer te storitve danes ne morejo plačati, pa je vprašanje, kaj jim bo prinesel. Spet, ker nimamo v tem zakonu opredeljenega natančnega financiranja. Tudi košarica storitev, o kateri govorimo, je zelo, zelo, bom rekla, na široko napisana z besedo zlasti, zlasti, zlasti. Težava je tudi v tem, da konkretnih težav in potreb s tem zakonom ljudem ne bomo rešili, odprli pa bomo vrata privatnikom, ki bodo ponujali storitve in jih, žal, tudi drago zaračunavali tem uporabnikom, ki bodo pač te storitve potrebovali. K dolgotrajni oskrbi bi morali pristopiti kot socialna država, ne pa kot nek neoliberalni divji zahod, kjer je skrb za starejše pretežno prepuščena njim samim in njihovim družinam. K temu zakonu, kot sem že rekla, nasprotujejo vsi relevantni deležniki. Nasprotuje mu strokovna javnost, predstavniki upokojenskih, invalidskih organizacij, skupnost socialnih zavodov, ki nas je pojmljivo opozorila na težave, ki se znajo dogoditi. Ne bom izpostavljala tega kaj se bo dogajalo s preverjanjem tistih, ki so danes v prvi oskrbi, pa se bodo potem prevedli v to košarico storitev oziroma v skupino, ne vem sedaj, dva ali tri, bom pa govorila o tistih, ki so dementni, ki imajo demenco. Kolega je že danes pred menoj omenil, tisti, ki spadajo v četrto kategorijo demence, pa niso na zaprtih oddelkih. Kajti, po samem predlogu v peto kategorijo dolgotrajne oskrbe spadajo le stanovalci, ki so na varovanih oddelkih. Kaj bo torej z ostalimi stanovalci z demenco? Postavlja se tudi ključno vprašanje, ki je bilo izpostavljeno s strani Skupnosti socialnih zavodov, ali bodo tudi starejši nad 18 let v domovih za starejše bivali skupaj s starejšimi. Danes je to izjemno izjemno redko, kajti tisti kateri dobijo dom oziroma potrebo po domu in tudi prostor v domu jih je nad oziroma pod 65 izjemno malo. So druge institucije za te. Tukaj se zna zgoditi, da se bo porušil ta trenutni sistem. Res me žalosti, da je pač prišlo do tega, da imamo na 41 straneh mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je opozarjala [[…]]
Kolegica 7 minut imate razpravo, pa niste še spregovorili nič o členu in amandmaju.
Kolega Tanko, da ne bom prosila za kakšen proceduralni predlog [[…]]
Lepo prosim [[…]]Lepo prosim [[…]]
[[…]]kajti vaši dve kolegici, kolegica Anja Bah Žibert in kolegic Eva Irgl sta govorili izjemno izjemno na široko. Da ne bom citirala kaj sta govorili oni dve. Želim svoje minute porabiti tako, ko jih jaz želim in razpravo bom imela takšno kot si jaz želim. Vse te stvari o katerih [[…]]
[[…]]v razpravo vam ne [[…]]
[[…]]pa govorijo univerzalnosti [[…]]
[[…]]bom posegel samo govorite o vsebini, prosim [[…]]
[[…]]solidarnosti in enakosti. Dotaknila se bom še enakosti z dodatkom za dodatek za pomoč in postrežbo. Tudi tukaj obstajajo pasti, da nekateri bodo ta dodatek imeli, nekateri pa ne. Lepo prosim pustite mi, da govorim tako kot sem si jaz zastavila. Mogoče bom tudi zaključila zaradi tega, ker bom še pri amandmajih govorila, glede na to, da sem že tukaj v dvorani dobrih 5 ur. Torej, ni jasne razmejitve v tem zakonu med področjem zdravstva in dolgotrajne oskrbe. Morala bi biti, saj gre za financiranje. O košarici sem že govorila. In o tem dodatku za pomoč in postrežbo, ki je neodtuljiva pravica po zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, bi jo morali obdržati. Nekaterim se bo pa preselila. Zakaj govorim? Ampak to se bom oglasila pri 153. členu. Pri tem bom nadaljevala. Vsekakor pa menim, se mi postavlja na tem mestu vprašanje, ali res moramo zato, ker pač potrebujemo vsi skupaj, vsi smo istega mnenja, zakon o dolgotrajni oskrbi, ki ga že sprejemamo toliko let, sprejeti sedaj, ko ne rešuje teh problemov in takšnega? Moj odgovor je absolutno ne. Potrebujemo zakon, ki ne bo imel vseh nevarnosti in pasti in slabo odločitev, ki je lahko sicer začasna, obstaja nevarnost, da je lahko trajna. Nekateri že poznamo to zadevo, saj iz zakona o osebni asistenci, ki pa, moram reči, da hvala bogu da je, ampak stroški financiranja so bistveno višji, kot smo prvotno planirali. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo razpravo. Besedo ima Boštjan Koražija. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Jaz sem bom pa kar navezal. Mislim, da prej gospod poslanec Möderndorfer zelo dobro začel to alegorijo glede avta in volana. Jaz bi pa šel za eno stopničko naprej pa bi rekel, da v bistvu, ko se prišli sem s tem Zakonom o dolgotrajni oskrbi ste nam hoteli predstavitvi, da ste nam naredili oziroma spisali Porsche v resnici je pa razbiti Trabant. Sedaj bom pa povedal zakaj, da bom mogoče malo bolj plastično ta zadeva delovala. Prvo kot prvo je problem, da ta zakonKar se tiče financiranja, da to razčistimo. Dejansko zakon je sistemsko in trajno ne ureja financiranja dolgotrajne oskrbe in to je dejstvo in s tem se bo treba soočiti in to bo treba bom reke premleti in zadeve domisliti, dodelati. Se strinjam nujno bi potrebovali Zakona o dolgotrajni oskrbi, ampak ni zakon, ki je v bistvu razbiti Trabant se bom spet vrgel na [[nerazumljivo]]. Se pravi sedaj kdo je bil na seji odbora v soboto je tudi slišal in tudi poslušal vse deležnike naše civilne družbe, tisti, ki so prišli na sejo, bil je tukaj tudi predstavnik ZPIZ-a gospod Papež, iz Zdravstvene zavarovalnice in dejansko vsi ti bom rekel glavni akterji, ki bi morali biti prvi, ki bi jih morali vi osebno ne sam poklicati k mizi, ampak jih v bistvu vprašati za nasvet in to za strokovni nasvet. Tukaj je v bistvu prvi problem točke moje razprave, ki dejansko konstantno se ponavlja v tem Državnem zbor, da vedno, ko pridete z nekim zakonom ni usklajen s tem, potem pridejo ljudje, ki v bistvu bodo delali s tem zakonom ali pa bi naj delali s tem zakonom povedo neko čisto drugo zgodbo. Gospod Papež je bil sedaj, če se bom drznil izraziti cel prestrašen je tam sedel na seji, ker dejansko vem, da se mu je cel film zavrtel pred očmi kaj vse ga čaka oziroma s čim vse se bo moral soočati, zaradi tega zakona, ki je spisan tako kot je trenutno. Ta zakon trenutno je res žal in to pač je treba biti direkten res napisan zelo slabo oziroma bom rekel za nič. To je treba priznati. Karkoli nočem nikogar dajati v koš, ampak zakon je res zapisan zanič, ker dejansko ne rešuje osnovnih stvari, ki bi jih moral se pravi to, kar bi tudi v bistvu bil, če je Zakon o dolgotrajni oskrbi in tudi predstavniki civilne družbe so bili kar direktni in so vas tudi opozarjali, da to ne bo šlo, da se s tem ne strinjajo, da tega ne zapisujte v zakon, ker tudi ne izvedljivo. Dejansko odprlo se je toliko nekih bom rekel točki, ki so bili v nebo vpijajoče, da enostavno ni bilo mogoče tega preslišati oziroma se obrniti stran. Res še enkrat, jaz osebno, če bi bil na vašem mestu kakorkoli vem, da se vam mudi ne vem, zaradi kakšnih razlogov že, ampak mislim, da glavni in bistveni razlog ta je od zadaj nekaj ne bom sedaj bom rekel če ali pa mogoče celo kakšen lobi oziroma so neki interesi raznorazno, da bi to čim prej spravili skozi in glavni interes pa tudi v glavnem privatizacija oziroma kako omogočiti in privatizirati to dolgotrajno oskrbo, ki pa bi morala biti zmeraj in vedno javna. Mi tudi se bom navezal k temu našemu amandmaju k 2. členu, ki v bistvu z novim tretjim odstavkom po vzoru pokojninskega, invalidskega zavarovanja vnašamo varovalko, po kateri so pravice iz obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo neutajljive in to je tista glavna točka, ki bi morala tudi vas pri tem pisanju zakona voditi in vas tudi usmerjati. Se pravi, so stvari, ki so neutajljive se pravi, ki človeku oziroma upravičencu do dolgotrajne oskrbe pripadajo in s tem se ne morem čisto iskreno povedano hecati. Enostavno to so preresne zadeve, preresne stvari, preresne zgodbe so tukaj zadaj in po teh zgodbah, ki smo jih poslušali oziroma tudi slišali na odboru v soboto. Jaz osebno, če bi takrat bil na vašem mestu kot predstavnik Vlade, bi takoj zahteval prekinitev seje ali kakorkoli in takoj poskušal prekiniti ta postopek sprejemanja zakona, ker to je res nedopustno in je v bistvu ne samo žalitev z tiste, ki bodo upravičenci in čisto možno je, da bomo vsi morali biti upravičenci do dolgotrajne oskrbe tako ali drugače. Dejansko je zelo ponižujoče vse skupaj. In še enkrat povem, dajte še enkrat premisliti, res je, potrebujemo Zakon o dolgotrajni oskrbi smo ne tako slabega zakona, prosim vas lepo. Jaz verjamem, da ste strokovnjaki na svojih področjih, pa vem, da delate zelo dobro nekateri v teh svojih strokovnih sferah in jaz osebno, če bi bil na vašem mestu, pa kakorkoli služba gor ali dol vseeno imam nek ponos, pa bi se vstal pa bi rekel: »hvala lepa, tega mi pa ni treba, proti ljudem ne bom sprejemal zakonov in tudi proti ljudem ne bom delal.«
Kolega, še kaj o amandmaju prosim.
No, saj sem vam povedal. Gre se za to, kot sem že prej razložil te zadeve, da obvezno zavarovanje za dolgotrajno oskrbo mora biti neodtujljiva pravica, ki se ne sme kakorkoli tako ali drugače ali brisati ali na kakršenkoli način spreminjati v tem zakonu, ki bi potem po nekih stranskih poteh omogočilo nekemu zasebnemu kapitalu ali pa celo zasebnikom priti v upravljanje oziroma tudi izvajanje samega tega zakona. Tako, da dajte prosim vzemite se v roke, pa se še enkrat usedite dol, pa premislite ali res mislite s takšnim zakonom iti naprej oziroma med ljudi. Ker tudi jaz bom kar povedal direktno na terenu ljudje, pa tudi veliko ljudi ga ni prebralo, ampak tisto kar so izvedeli oziroma kar so tudi slišali od ostalih predstavnikov jih je dejansko samo razburilo in razkurilo.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Beseda ima Nada Brinovšek. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem v dvorani! Naj uvodoma rečem, da bom sama razpravljala o pravicah dolgotrajne oskrbe in pa o osebah za katere je bil ta zakon pripravljen in pa tudi o tem kaj se bo tem osebam oziroma upravičencem izboljšalo. Dejstvo je, da tisti, ki to pravico oziroma ki bodo koristili te pravice dolgotrajne oskrbe, da teh ne zanima kako dolgo je matični odbor v soboto zasedal, ne zanima jih kaj je kdo rekel, kdo se je razjokal in tako naprej, zanima jih kaj bodo na podlagi tega zakona dobili. Kaj je ta osnovni namen tega zakona? Osnovni namen je, da se poskrbi za vse, ki zaradi starosti, oslabelosti, posledic bolezni, poškodb ali pa invalidnosti potrebujejo pomoč pri opravljanju osnovnih dnevnih opravil. V trenutni zakonodaji so do te pomoči upravičeni načeloma starejši od 65 let, v skladu s tem zakonom pa bodo do te pravice oziroma pomoči, seveda če jo bodo potrebovali pri opravljanju osnovnih dnevnih opravil in bodo tudi razvrščeni v eno izmed kategorij, upravičeni tudi starejši od 18 let. Če se pa tu vprašamo kaj je pa s tistimi, ki so mlajši od 18 let, pravite teh pa bodo oziroma se bodo koristile še naprej po socialnem zakonu. S tem zakonom se torej širi krog upravičencev pod 65 let in se jim tudi omogoča, da ob oskrbi na domu, poudarjam, da ob oskrbi na domu, ki bo plačljiva iz tega naslova, iz naslova dolgotrajne oskrbe, čim dlje tudi ostanejo v domačem okolju. Kakšne pravice bodo imele te zavarovane osebe? Imele bodo pravico do koriščenja dolgotrajne oskrbe v domu starejših, to nam je že znano. In kaj se bo tem upravičencem izboljšalo? Kot sem že rekla koristili bodo lahko te pravice tudi mlajši od 65. let in imeli bodo plačljivo, iz naslova dolgotrajne oskrbe, vso socialno in zdravstveno oskrbo, za domsko varstvo, se pravi za stroške namestitve, pa bodo seveda plačali sami. Kot drugo, upravičenci bodo imeli tudi pravico do dolgotrajne oskrbe na domu. Zdaj, podobna oblika te pravice je trenutno izvajanje pomoči na domu. Zdaj vemo, da je ta pomoč na domu v finančnem smislu zelo odvisna od občine, v kateri upravičenci prebivajo. Vemo, da nekatere občine sofinancirajo 50 procentov te pomoči, nekatere tudi manj. Cilj tega zakona pa je, da se seveda poenotijo kriteriji in pa merila in pa seveda, da upravičenci čim dlje ostanejo doma. Tudi tu bo dolgotrajna oskrba na domu iz tega naslova upravičencu krila vso zdravstveno in pa socialno oskrbo, seveda pa bo ta pomoč odvisna od kategorije, v katero bodo pač ti upravičenci razvrščeni in sicer, v razponu od, trenutno od 340 do tisoč 870 evrov. Upravičenec bo imel tudi pravico do denarnega prejemka, ki pa bo prav tako odvisen tudi od kategorije, v katero bo upravičenec razvrščen in sicer, je trenutno v višini 89, seveda po predlogu tega zakona, do 491 evrov. To obliko bo lahko upravičenec seveda kompenziral z dolgotrajno oskrbo na domu. Zdaj, kar je pa zelo pomembno in novo v tem zakonu, pa je oskrbovanec družinskega člana. To pravico bodo imeli pa vsi upravičenci, ki so razvrščeni v četrto in pa peto kategorijo, tu gre za težje in pa najtežje omejitve glede na sposobnost upravičenca. No in ta oskrbovanec družinskega člana, bo lahko zagotavljal dolgotrajno oskrbo tudi dvema upravičencema, ki pa seveda morata bit njegova družinska člana. Oskrbovanec družinskega člana bo imel pravico do dohodka v višini 1,2 kratnika minimalne plače, če pa bo ta oskrbovanec skrbel za 2 družinska člana, na primer za očeta in mamo, pa se mu ta znesek poveča za 50 %. In ta oskrbovanec, ki bo skrbel za upravičenca, bo imel tudi vse pravice, ki izhajajo iz naslova zaposlitve. To je zelo pomembno. Poleg tega, bo imel ta oskrbovalec tudi pravico do nadomestne oskrbe, kar pa pomeni, da bo lahko v enem koledarskem letu koristil tudi 21 dni plačanega dopusta. V tem primeru pa bo omogočena upravičencu, za katerega za oskrbovanec skrbi, namestitev ali v negovalnem domu ali pa v domu starejših, seveda pa po predhodnem usklajevanju in pa načrtu. Bo pa imel ta oskrbovanec seveda tudi obveznosti in sicer, bo moral opraviti 30 urno usposabljanje, da si seveda pridobi ustrezna znanja. Tu bo šlo samo za usposabljanje, brez kakršnegakoli izpita, da se razumemo, in to izobraževanje bo moral ponavljati na 5 let. Upravičenec do dolgotrajne oskrbe bo imel, glede na ugotovljeno kategorijo, tudi pravico do storitev za krepitev in pa ohranjanje samostojnosti. Tudi ta storitev bo odvisna od njegove kategorije. Tu bo pač šlo, kot so na primer fizioterapija, pravica do delovnega terapevta in tako naprej in ta pravica bo znašala od 348 do tisoč 392 evrov, po trenutnem predlogu zakona oziroma njegovi prilogi, odvisno seveda od njegove kategorije. In še ena pravica ostane, to pa je pravica do storitev e-oskrbe, ki pa se bo financirala v višini do 150 evrov letno. Tu pa gre za pravice e-oskrbe kot na primer varovanje na daljavo, SOS gumb, senzor gibanja in tako naprej. Tule bi rada poudarila, da vsi ti upravičenci, ki danes koristijo dodatek za pomoč in postrežbo v skladu z Zakonom o pokojninskem in pa invalidskem zavarovanju, prejemke s področja vojnih veteranov, prejemke upravičencev socialnega varstva in pa področja socialnega vključevanja invalidov, vsem, vsi ti ne bodo izgubili svojih pravic. Še enkrat ponavljam, ne bodo izgubili svojih pravic. Vsem tem se bo najkasneje do 30. junija 2024 se jim bodo izdale odločbe v skladu s tem zakonom, ki pa vsaj po mojem mnenju in pa tudi, verjamem da, po mnenju predlagatelja bo nekako boljši za upravičenca. Medtem ko bodo pa oskrbovanci v domovih za starejše do 30. oktobra 2022 prejeli nove odločbe, ti pa bodo odločbe prejeli po uradni dolžnosti v skladu s tem zakonom. In za zaključek bom rekla oziroma naštela 4 dejstva. Zakon imamo pred sabo. Verjamem, da ga bomo danes sprejeli. Zakon se je pripravljal več kot 20 let in kolegi iz opozicije, ki ste bili na vladi v času ugodne finančne, socialne in pa zdravstvene klime, niste bili sposobni pripravit in v proceduro poslat tega zakona. Nam je uspelo in to vas boli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovno, Primož Siter. Izvolite, imate besedo.
Resno, podpredsednik? Pač 10 minut smo poslušali o vojnih invalidih, z vsem spoštovanjem, kolegica, imeli ste vsebinsko razpravo, ampak, predsednik, bili ste tiho. 10 minut razprave o tudi vojnih invalidih, kolegica se ni dotaknila člena in amandmaja, pa ste bili tiho. Pred tem ste pa 7 opozicijskih poslancev, ki so prav tako legitimno vsebinsko razpravljali, štrafali s prekinitvami in drugimi očitki. Saj meni je vseeno, razprava je vsebinska, jaz rad široko, slišim široko razpravo, ampak tovrstno vodenje bistveno več pove o vas, podpredsednik, kot o komurkoli drugem tukaj. Hvala.
Hvala lepa, tudi za to vašo intervencijo. Zdaj osnovni člen govori o obveznostih iz obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo. In po delih, po per partes [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] zadevah je govorila kolegica o tem. [[oglašanje iz dvorane]] Prosim za spoštljivost. Jaz sem to povedal, tako sem ocenil, da je ta zadeva tekla. In govori tudi o teh finančnih pravicah, ki so, oziroma finančnih virih, ki so za to namenjene. Kolega Koprivc, izvolite, imate besedo za postopkovni predlog.
Podpredsednik, poglejte, ta vaš način vodenja res nikamor več ne pelje, nikamor več ne pelje, ker več kot očitno je, danes ste pa pokazali dokončno, da vi opoziciji ne pustite govoriti. Zdaj je trenutno govorila kolegica iz SDS, sicer za moje pojme korektna razprava, ampak če bi se držali enakih vatlov kot prej pri vseh kolegih, ki so razpravljali s strani opozicije, bi jo morali opozoriti. Da ne govorim o tem, o čem sta govorile prej Anja Bah Žibert in Eva Irgl, ko sicer še niste vi vodili seje, ampak govorili sta vse drugo razen o tem konkretnem členu in amandmaju. Dajte se zmenit. Mislim, to tako ne gre na ta način. Opozicija tukaj resno trpi in demokratičnega procesa pač ni, ker vi imate en sistem pravil za opozicijo, drugi sistem za koalicijo. In to se je zdaj eklatantno, evidentno pokazalo. In pač na tak način je bolje, da rečete, Državnega zbora več in konec, ker opozicija ne more več opravljati normalno svojega dela v parlamentu. Zdaj ste pokazali, konkretno ste pokazali, konkretno. Pustili ste ji govoriti 10 minut, medtem ko ste prej vse opozicijske poslance prekinjali kljub temu, da je bil vedno dogovor, da se pri 1. členu lahko razpravlja nekoliko širše. Ampak ko vas zaboli, ko slišite kritiko režima prekinete. In potem začnete dajati opomine in tako naprej. Pač tako ne gre.
Hvala lepa. Zdaj, če se boste poslušali, ste sami ugotovili, da je bila razprava kolegice korektna. In jaz se s tem strinjam, s to vašo ugotovitvijo. Nisem pa jaz prej vodil seje. Pač vsak predsedujoči ima nekoliko svoje kriterije za vodenje sej. Jaz se v to ne vtikam, ne v kako vodi en ali drugi kolega ali kolegice, jaz samo to vem, da je bili v napovedi napovedno naslednje – da prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. In v tem delu, kolega mag. Koprivc, ni bilo nobene zadeve, ki bila povezana, ne vem, s procesnimi zadevami, z načinom obravnave na odboru, splošno razpravo, hitri ali počasni postopek in tako naprej. Mi in vaša dolžnost je in tudi moja, da tako vodim, da se razpravlja pač o tistem, kar je bilo napovedano. In zdajle gremo po fazah, po postopku, po členih in amandmajih in pač vodimo razpravo o tem. In pri vsakem členu je smiselno, da se pove posamična določba in rešitev. Ni nobene potrebe, da se, ne vem, razpravlja o ne vem katerih zadevah, ki s konkretno stvarjo nimajo popolnoma nobene zveze. Vse tisto ste lahko absorbirali prej v prehodnih obravnavah zakona. Mag. Koprivc, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Glejte, kolega Tanko, skušajte se vživeti vsaj tisti čas, ko sedite na mestu podpredsednika, v neko nevtralno pozicijo. Res totalne nesmisle govorite in zavajate. Rekli ste, ja, rekli ste, da je razprava korektna. Res sem rekel, ampak tudi razprava kolega Starovića ali pa kolega Kordiša, kolega Möderndorferja je bila ravno tako korektna. Ampak vi nimate enakih vatlov. Pač za opozicijo velja nekaj, za koalicijo pa nekaj drugega, in to je nesprejemljivo. Ker jaz razumem, da se midva ne strinjava vsebinsko, ko sedite vi tam na svojem mestu, in da polemizirava, ampak ko pa vi vodite sejo, morate imeti pa enake kriterije za vse. In še enkrat ponavljam, vaša kolegica Anja Bah Žibert in Eva Irgl sta govorili o tistih lažnih raziskavah iz ne vem katerih prejšnjih časov, ki so jih delali na Ministrstvu za delo, ki nimajo nobene veze s tem členom, pa nista bili prekinjeni. In na tak način se pač delati resnično ne da. Potem povejte, ukinjamo parlamentarizem in je to to. Ker opozicija ne more normalno razpravljati, a veste? In ne zdaj govoriti o tem ali je bila razprava korektna ali ne. Jaz lahko povem brez slabe vesti, da je bila razprava kolegice Brinovšek zelo korektna in nič ni odstopala od ostalih razprav, ampak potem morate enako dopustiti tudi kolegu Vojku Staroviću ali pa kolegu Kordišu. Samo za to gre. Vedno je bil nek dogovor, ali gentlemanski ali ne vem kakšen, da se na začetku lahko nekoliko širše razpravlja. Vii pa, ko govorijo poslanci koalicije, dovolite, da korektno lahko razpravljajo, ko govori v opozicija, pa skačete v besedo, čim se omeni neka kritika vlade in bi se dalo interpretirati, to je seveda vedno subjektivno, da gre zadeva nekoliko širše kot zgolj na tisti konkretni člen. S tem, da ponavljam, to je vaša subjektivna ocena, ker ta člen konkretno, o katerem govorimo, se ga da zelo na široko interpretirati in je pač vprašanje, kaj vse obsega. Dajte, prosim, imeti enake vatle. Živimo v parlamentarni demokraciji, čeprav vem, da jo hočete na vsak način razgraditi še v teh nekaj mesecih, kar jih imate. Ampak vam bo zmanjkalo časa tako ali pa drugače.
Hvala lepa. Da ne bo nesporazuma. Jaz nisem vodil seje takrat, ko so moje kolegice govorile. Za intervencijo so bili zadolženi drugi, ki so takrat vodili sejo. Tako, da ne mešati tistega, kar delam jaz, in tistega, kar delajo drugi. Kako je kakšen predsedujoči kakšno stvar ocenil, je njegova zadeva. Jaz bom vodil sejo tako kot sem povedal. Dvakrat sem prebral člen in amandma, če se ne motim, in tudi opozoril vsakega, ki je odstopal s to razpravo. In pač to je moja naloga, ko vodim seje. Ko bo vodil sejo kdo drugi, bo pač ocenil s svojega aspekta, jaz ne morem imeti absolutno enakega mnenja za vodenje ali pa stališča kot ga imajo drugi. Zdaj, ko pa že govorite o neki praksi. Jaz sem najbrž v tej dvorani edini, ki sem bil od takrat, ko se je ta poslovnik sprejemal in uveljavil. Najbrž sem prav edini. Leta 2002, ne vem če je bil še kdo poslanec tukaj od prisotnih in tudi od ostalih članov parlamenta. Poznam kompletno vsebino, poznam kronologijo, poznam stališča posameznih predsedujočih, poznam stališča avtorjev in soavtorjev Poslovnika in tako naprej. Vse poznam. In če imate kakšne dileme po moje lahko vprašate kolega, vašega gospoda Potrča, pa vam bom razložil kakšen je bil namen Poslovnika in kako se je to izvajalo. Kako si pa kdo želi zadevo razvleči je pa druga zadeve. Jaz kot predsedujoči se bom maksimalno trudil, da bo potekala razprava takrat ko bo razprava o členih in amandmajih, da bo potekala res o členih in amandmajih. Kadar bo splošna razprava o zakonu o zakonu, kadar bo, ne vem, o interpelaciji ali usmeritvah vlade bomo govorili o usmeritvah vlade in tako naprej. Ni pa treba, da pri vsakem členu vse zmešamo, ker potem to ni več razprava o členu in amandmajih, ampak o vsem drugem. Kolega Koprivc, izvolite, imate ponovno besedo za postopkovni predlog.
Poglejte, gospod Tanko, odločno nasprotujem temu vašemu zavajanju. Spet ste skušali speljati da kako vodijo nekateri drugi, ni pač vaš problem. Kot prvo, to ne drži, ker bi se moral Državni zbor kot institucija dogovoriti, da obstajajo enaka pravila. Ampak jaz sem pa govoril o tem, da ste sedmim poslancem demokratične opozicije skočili v besedo, ki so razpravljali na popolnoma enak način kot kolegica Nada Brinovšek, ki je ravno tako širše govorila in poudarjam, jaz mislim, da ni s tem nič narobe, in ste jo pustili. In ne samo, da ste jo pustili, tudi ko je končala niste oporekali temu njenemu načinu razpravljanja. Prosim, da niste nekorektni in sedaj zavajate s tem kaj je bilo pred ne vem koliko in koliko leti. Dejstvo je, da če se želimo iti parlamentarizem morajo biti enaki vatli za vse. Spoštovani podpredsednik, meni ste na zadnjih štirih sejah vedno vzeli besedo in mi dali opomin brez pravega razloga. In resno razmišljam, ko ste vi pač predsedujoči ali se sploh javim k besedi ali ne. Ni korektno, nisem edini, to se pač dogaja opoziciji. In ko začne koalicija nastopati iz pozicije moči in jemati v parlamentu, ki je prostor za razpravo, besedo opoziciji zato, ker se z nečim kar se pove ne strinjate, začnejo lahko piskati vsi alarmi glede demokracije v državi. In prosim, da se ta praksa zaključi. Apeliram tudi na predsednika parlamenta, ki je dolžan zato, da se pač delo v parlamentu normalno izvaja. Hvala lepa.
Kolega, ta trenutek izvajam in tolmačim Poslovnik jaz. Če se vi z mojimi odločitvami ne strinjate lahko naslovite svoje pripombe v skladu z določbami Poslovnika na Komisijo za Poslovnik in se bo pač tam opravila razprava. Kar zadeva pa zgodbe za nazaj, ki mi jih oporekate in vse te moje intervencije pri vaših razpravah, večkrat sem vas opozoril, da ste v svojih razpravah zelo žaljivi, ponižujoči, da govorite in razpravljate v nasprotju z določbo etičnega kodeksa, ki ste ga in ki smo ga sprejeli v tem državnem zboru. Da ste nespoštljiv in žaljiv do drugih in zaradi tega sem vam tudi izrekel marsikakšen opomin. In predlagam, da se v svojih razprava osredotočite na tisto, kar je na dnevnem redu. Tako nalaga Poslovnik in da zraven upoštevate tudi določbe etičnega kodeksa, ki ste ga tako z veseljem sprejeli, pa seveda tudi kakšno določbo iz Ustave, ki govori o človekovih pravicah, o integriteti, o tem, da nekdo ni kriv dokler ni obsojen in tako naprej. Tam imate eno poglavje 43. člen o človekovih pravicah in predlagam, da najprej to preštudirate, pogledate in da tudi svoje razprave potem na tak način usmerite in naredite. Vse ostalo je potem pa samo preganjanje, ne vem, oslove sence. Predlagam, da nadaljujemo razpravo. [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Sem vam že povedal, če se s čem ne strinjate pri mojem vodenju lepo prosim, da napišete zadevo na Komisijo za Poslovnik in se bo tam opravila razprava. Postopkovno mag. Marko Koprivc.
Hvala lepa, podpredsednik. Najprej bi izrazil veselje, da očitno prihaja do menjave vodenja in da bo lahko parlament čez nekaj trenutkov lahko normalno nadaljeval hkrati pa si ne bom dovolil, da mi predstavnik stranke, ki ubija vse demokratične procedure v Republiki Sloveniji soli pamet o tem kaj so človekove pravice in da naj se preberem pač Deklaracija o človekovih pravicah. Vi si dajte to prebrati, ker mislim, da vaše početje več kot očitno temelji na temelju človekovih pravic in svoboščin.
Hvala lepa. Poglejte, sedaj, če hočete biti demokrat morate spoštovati pravila in ostale stvari, ki so s tem povezane. Dokler pa kršite pravila pri svojih razpravah in kodekse in tako naprej, potem boste pa težko govorili o demokraciji. Najprej je treba imeti razpravo po tem, kar je tukaj napisano, potem pa boste lahko govorili o demokraciji. Želi še kdo razpravljati pri tem členu? Ja. Začenjamo postopek prijave. Kolegica Heferle prosim, če nadaljujete.
Z veseljem, kolega Tanko. Odpiram listo za razpravljavce. Prosim, prijavite se. Dva prijavljena razpravljavca imamo. Prva dobi besedo gospa mag. Karmen Furman, za njo gospod Jani Möderndorfer pa naj povem, da že v naprej, da se razprava vrača v tiste tire, v kateri se je začela tako, da bom jaz dovolila širšo razpravo kot so uvodoma razpravljavci na začetku današnjega dne imeli pravico in možnost razpravljati. Izvolite, kolegica.
Hvala lepa, podpredsednica. Sedaj kot prvo torej ta Zakon o dolgotrajni oskrbi, ki smo ga čakali kar dobrih oziroma debelih 19 let je dejstvo, da sistemsko obravnava prav vsakega polnoletnega državljana, ki je oziroma bo potreboval dolgotrajno oskrbo torej je odvisen oziroma bo odvisen od tuje nege in pomoči. Dejstvo je, da naši državljani do sedaj tega niso imeli urejenega na tak način. Dejstvo je tudi to, da v vseh teh letih nismo kot prvo prišli niti do definicije tega kaj sploh je dolgotrajna oskrba kaj šele, da bi bile tukaj pravice sistemsko zajete in jih bodo lahko torej koristili vsi polnoletni državljani tako kot sedaj ta zakon tudi rešuje. Najprej očitek s strani opozicijskih poslancev zakaj tako hitimo s tem zakonom. Zakon smo čakali več kot 19 let. Naši državljani niso bili upravičeni do nekih sistemskih rešitev in obravnav na tem področju še več s strani politike v tem času se je namreč dogajalo celo takšne zadeve, če se malo spomnimo takrat dve leti nazaj, ko ste bili v koaliciji, spoštovana današnja opozicija, kaj je bilo takrat rečeno na izredni seji odbora in kasneje na seji Državnega zbora namreč takrat ste bivši ministrici obe povedali tako ministrica Anja Kopač Mrak kot Milojka Cerar, da je zakon pripravljen pa ni bil sprejet, zaradi tega, ker je Vlada padla, potem je bil spet zakon pripravljen pa ni bil sprejet, ker je Vlada padla. Kaj se je dogajalo, potem pod vlado Marjana Šarca torej pod vašo koalicijsko takratno vlado? Bilo je napovedano, da bo Zakon o dolgotrajni oskrbi na mizi poslancev tega sklica Državnega zbora 20. aprila 2020. In veste kaj se je zgodilo? Ja, vaša vlada je padla. Januarja 2020 je vaša vlada padla. Jaz sedaj razumem, potem so to vašo polemiko današnjo in žolčne razprave kajti ta zakon je sedaj ogledalo vaši opoziciji kako niste bili sposobni urediti takrat, ko ste bili v koaliciji tega področja, napovedali ste ga, da naj bi bilo urejeno, ampak z vaše strani takrat niste bili sposobni tega pripeljati v Državni zbor. Tukaj danes pa se kaže učinkovitost sedanje vlade, kaže se, da dela za ljudi in v zakonodajno proceduro prinaša tiste zakone, ki so še kako nujno potrebni za dobrobit naših državljanov. Če smo takrat v času vlad morali žal razpravljati o več milijonskih študijih, ki ste jih izvajali za posamezne pilotne projekte, za katere še danes nimamo konkretnih odgovorov zakaj so bili dobri, kakšen je bil njihov namen, predvsem pa kaj so od teh študij in projektov za 74 milijonov, ki ste jih takrat porabili, imeli naši državljani, je sedaj tukaj danes na mizi sistemska rešitev, ki jo bodo lahko koristili naši državljani in jaz res resnično upam, da bo tudi z vaše strani vendarle toliko pameti pa toliko čuta do naših državljanov, da bo ta zakon morda pa tudi z vaše strani podprt ali pa se vsaj vzdržite pri takšni polemiki, ki jih v zadnjem času vse od sobotne seje odbora smo žal primorani z vaše strani poslušati. Takrat vas je okrcalo že tudi Računsko sodišče. Imeli ste dolga leta Socialni demokrati več 10 let ta resor, vemo, da najprej je bilo v pristojnosti Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, pa vendar se niste odzvali takrat na potrebe ljudi v okolju, na potrebe, ki jih potrebujejo naši državljani. Zdaj vidim, da že gospod Židan napoveduje repliko, ampak glejte to je dejstvo, to je bilo s strani revizije Računskega sodišča takrat dano nam poslancem, ki smo tudi takrat tukaj obravnavali, pa tako kot sem povedala že, bil je napovedan Zakon o dolgotrajni oskrbi, tako da ta zakon ni pripravljen od danes do jutri, vse vlade so ga pripravljale, ampak nobena vlada do sedaj ga ni bila sposobna pripeljati v zakonodajno proceduro. Ta Vlada ga je pa bila in ga danes imamo na mizi in sem prepričana, da je to največji srž in bol vas v opoziciji, ker se tukaj kaže učinkovitost sedanje koalicije. Lahko rečem samo iz te razprave, ki sem jo predhodno z vaše strani poslušala. Zakon prinaša dobre rešitve. Vsi vemo, da je ta zakon nujno potreben, ampak zanimivo s strani opozicije je to da od kar je bil zakon vložen v parlamentarno proceduro se vlagajo zgolj napori v to kako zakon zrušiti, kako narediti to, da zakon ne bi bil sprejet. In bom rekla tako, če se iz vseh teh zakonodajnih, vseh zakonov, ki se trenutno vlagajo, kaže zgolj na to kako trenutna koalicija čuti potrebe ljudi in skrbi zato, da bodo državljani dejansko od sprejemanja zakonodaje nekaj imeli, je vam očitno izključna prioriteta rušenje vlade. Vprašanje zakaj, mogoče zato, ker vam Vlada pri vsem tem nastavlja ogledalo kaj vse bi že lahko bilo v teh letih storjeno, ko ste imeli vi vlado na oblasti, pa do sedaj ni bilo, žal na škodo državljank in državljanov. Tako, da jaz lahko samo zaključim s tem, da bom ta zakon danes podprla, ker je nujno potreben, nujno potreben je že bil pred mnogimi leti, pa ga niste pripeljali v parlament, da bi lahko o njem odločali in razpravljali, tako da sedaj bo pa to področje tudi sistemsko urejeno tako kot mora biti, da bo poskrbljeno za vse tiste polnoletne državljane, ki potrebujejo dolgotrajno oskrbo, da se bodo lahko odločali med posameznimi pravicami, ki jim zakon daje na razpolago in tako je prav, da tudi poskrbimo za ljudi v tretjem življenjskem obdobju, pa tudi za ve tiste mlajše, ki žal tako ali drugače so odvisni od dolgotrajne pomoči in oskrbe. Hvala lepa
Hvala lepa mag. Furman. Takoj dam repliko. Naj samo za magnetogram pa morda za tiste, ki nas spremljajo povem, da niti z enim stavkom niste konkretno govorila o predlaganem amandmaju in imate srečo, ker če bi sejo zdaj vodil vaš poslanski kolega, podpredsednik Tanko, bi po njegovih standardih morali dobiti vsaj dva opomina če ne odvzem besede. Samo toliko za v vednost. Repliko [[…]]Postopkovno imate, gospa Furman. Izvolite.
Poglejte, spoštovana predsedujoča, sami ste uvodoma povedali, da boste dopustili nekoliko širšo razpravo in sem to možnost tudi v svoji razpravi izkoristila. Je pa drugo dejstvo, zdaj sicer so takrat kolegi iz opozicije predhodno pred mojo razpravo parlamentirali s predsedujočim glede vodenja seje, dejstvo pa je, da tudi opozicijski poslanci so imeli v prehodnih razpravah zelo široke razprave, ki so jo tudi na konec koncev vsi dokončali. Hvala lepa.
Ja, se strinjam z vami, jaz sem samo za javnost povedala, kdor se nam je morda priključil zdaj. Je pa dejstvo, da vam jaz niti z enim samim dejanjem nisem posegla v besedo, prej je pa to kolega Tanko počenjal venomer, pa venomer takrat, ko je šlo za opozicijske poslance, tako da, samo toliko da bomo razčistili te kriterije vodenja, pa da ne bomo kdaj komu naprej metali koliko je kaj korekten do svojih kolegov, ker jaz sem zdaj bila korektna do vas. Replika, mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala gospa podpredsednica. Saj ne bi, ker na podtikanja z vaše strani, gospa poslanka, sem navajen, pa tudi ukvarjate se s tem je čista izguba časa, čeprav potem boste pa vpili, ja mi smo za sodelovanje, sodelovanje, vmes nas trikrat napadli z lažmi in se vprašali zakaj imate sploh pravico govoriti na tej strani, potem zopet sodelovanje, sodelovanje. Če to poslušate, vidite, da takšno sodelovanje je možno samo v avtoritativni diktatorskih in neofašističnih družbah, mi pa tega vsi skupaj nočemo in zato moramo delovati drugače. Tisto pa, kar pa niste povedali, ko ste dobro začeli. Ja, bilo je nekaj predlogov zakonov, ampak vsi predlogi zakonov so na koncu ugotovili, da je potreben denar. Danes sem vam že dokazal, da v resnici že sedaj vemo, da bo potrebnega milijardo in pol in ljudem tega ne povedati, je najhujša oblika zavajanja, ker bodo dobili pravice brez denarja, ki jih ne bodo mogli realizirati. Zato tisto kar smo mi minimalno pričakovali je, da boste prišli s predlogom. Lahko, da bi davčne stopnje povečali, ne vem, silno. Lahko pa, da bi naredili to kar je solidarnostno najbolj prisotno, da bi enostavno povedali, uvajamo prispevek podobno kot je za zdravstveno blagajno, pokojninsko, ki bo vezan na odstotek od prihodkov. Seveda tega ne morete narediti zato, ker je to v nasprotju s tem kar trdite že pri naslednjih zakonih ker bi pa vse davke znižali. Vendar neko obljubo dati, pravico do nečesa ljudem, hkrati pa ne dati denarja, je v bistvu tako grdi pristop do državljank in državljanov, da vam tega z besedami niti nočem opisati. Pa še enkrat, jaz z desne strani tukaj nisem mislil danes omenjati, ampak pač vedno znova nam omogočite, da vam pokažemo zrcalo. Hvala vam.
Hvala lepa. Besedo želi gospa državna sekretarka. Izvolite.
Hvala za besedo. Glede na parlamentiranje o financiranju. Zakon je tukaj povsem jasen. Finančna sredstva so zagotovljena. Danes so razpršena. Mi pa želimo, da se ustanovi pri zavodu posebna enota za dolgotrajno oskrbo in posebni podračun. In sredstva, ki jih danes zavod plačuje, recimo domovom za starejše za to oskrbo, ta sredstva bodo zdaj na tem podračunu in bodo sredstva, ki bodo namenjena nadaljnjemu izvajanju vsebin dolgotrajne oskrbe kot se dogaja danes. Nikomur v domovih za starejše, ki so danes nameščeni, nihče tega ne bo čutil, nihče ne bo prikrajšan. Ne vem zakaj ljudi strašite. In danes, drugi vir, ki je predviden, so sredstva v blagajni Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Tam so sredstva, ki se potem koristijo recimo za ta dodatek za pomoč in postrežbo in tukaj imamo tri postavke in takih upravičencev je 33 tisoč in mnogokateri med njimi so tudi v domovih za starejše, ki ta sredstva dobivajo in tudi pomagajo, da uveljavljajo pravice, ki jih koristijo nato v tem domu. Torej, sredstva so zagotovljena in nič ni narobe in to je zelo proevropsko in so priporočila OECD-ja, da seveda tudi državni proračun zagotavlja vire. In kaj je s tem narobe? Veste, da smo ena redkih držav, ki iz proračuna za zdravstvene storitve namenja nekaj čez 3 % in smo med najslabšimi med OECD. In zakaj zdaj takšna kritika, ko se neka Vlada odloči, da takšno pomembno vsebino, kot je dolgotrajna oskrba, dodatno financira iz proračuna. In sredstva so zagotovljena do let 2042 in zakon tudi jasno piše, da se zavezuje, da se sprejme poseben zakon, kjer bodo potem seveda ta sredstva predvidena. Zakaj, tega mi danes ne rabimo narediti. Zakaj ne? Zato ker sredstva za zagotavljanje pravic za naslednji dve leti so zagotovljena. Finančno stabilno postavljena. In mi danes ne rabimo dodatne obremenitve, dodatne, bom rekla, prispevne stopnje oziroma obveznosti zavarovancev za to. Ker ta sredstva imamo že zagotovljena. Po letu 2025 in še kasneje, ko se bo demografska slabšala in bo ta delež upravičencev do dolgotrajne oskrbe rastel, pa seveda bomo morali kot družba za to poskrbeti. In seveda tako kot druge evropske države, ki ta sredstva namenjajo tudi znatno iz proračuna, bo tudi Slovenija verjetno morala to delati. In veliko držav, če sledite malo, kaj se v njihovih parlamentih dogaja, jaz sledim nemškemu parlamentu in vidim, da pravzaprav v začetku leta, vedno imajo razpravo, ali sredstva, ki so namenjena za dolgotrajno oskrbo, še ustrezajo in to letno ocenjujejo in letno spreminjajo. In to čaka tudi Slovenijo. Ampak še enkrat, tako Evropska komisija kot OECD na tem področju opozarjata, da morajo biti viri financiranja razpršeni, zato da se zagotavlja finančna stabilnost.
Hvala lepa. Replika mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala. Jaz sem vesel, da je gospa državna poslanka omenila kot kriterij nemški parlament, žal pa niste omenili zakona o nalezljivih boleznih, ki je bil te dni sprejet in bi ga morali pogledati, preden bi ta PKP10 s svojimi idejami poslali v ta Državni zbor. V nasprotju s tem, kar je nemški parlament sprejel, kot prvo. Drugo. Nobena sredstva za naslednje leto niso zagotovljena. Zagotovljena je samo neobvladljiva proračunska luknja. In pač morate priznate, naredili ste neobvladljivo proračunsko luknjo, ki nas bo vse potopila, in naslednja Vlada bo zelo zelo morala delati, da Slovenijo ponovno stabilizira. Danes govoriti, da bo možno vzeti iz blagajne, ki skrbi za zdravstvo, dati denar, ne bo možno. Jaz vam sedaj povem, da drugo leto bomo ugotovili, če bomo hoteli bolnike, ki čakajo na operacije, bolnike, ki čakajo na preglede, jim to omogočiti in plačati iz proračuna, bomo mogli neposredno zagotoviti 300 do 500 milijonov. To boste videli konec naslednjega leta. Torej, ne da so sredstva zagotovljena, zagotovljena je luknja, ki bo še večja, in tisto, kar pa vam zamerim, pa je, da enostavno ne povemo zelo jasno in glasno, potrebujemo denar za nekaj, kar ljudem moramo dati. Mi starejšim moramo dati dolgotrajno oskrbo, vendar, to vam lahko damo samo na ta način, da zagotovimo realni denar. Govoriti, da bo se znesek za financiranje iz integralnih sredstev za zdravstvo povečal, absolutno se mora. Ampak mora se zato, da bo vsak prišel do zdravnika, ko ga potrebuje. Poglejte današnje stanje, gospa državna sekretarka. Samo vaše ministrstvo je reklo, da je pri covidu angažiranih okoli 10 % zdravstvenih timov v sekundariju, torej v državnih bolnišnicah. Nam pa vse stoji, ker ni financirano, že sedaj smo na bilanci nula. Naslednje leto, ko bo pa moralo biti financirano, boste videli, masa plač plus storitve, bo primanjkljaj v zdravstveni blagajni 300 do 500 milijonov, ki jih bo moral državni proračun zagotoviti, ker to ima pa maksimalno prednost. Hvala vam.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Gospod Jani Möderndorfer ima besedo. Izvolite.
Hvala lepa. Seveda se oglašam ponovno k razpravi, ker sem namenoma počakal, da podpredsednik odide, ker mi je onemogočalo razpravo to, kar so prejšnji podpredsedniki oziroma predsednik omogočali. Upam, da bom zdaj lahko dokončal pa dobil končno odgovore od državne sekretarke, ki jo prosim, pa se do zdaj niti ni potrudila, razen če bo dala jasno vedeti, da meni pač ne želi odgovarjati. Bodisi ker ne ve, kar dvomim, bodisi ker noče, kar ne verjamem, in upam, da je preprosto pozabila. Vprašal sem jo naslednje stvari. Naj mi razloži, če je ta dolgotrajna oskrba tako nujno potrebna, v kar seveda jaz to verjamem in tudi verjamem vladi, da se je potrudila, da bi čim prej omogočila to dolgotrajno oskrbo, zakaj odlagate datume na kasneje, zakaj tega ne naredite takoj. Ne mi razlagat, da zdravstvena blagajna potrebuje čas, ker vi en kup drugih stvari še odlagate. Mi smo vam z amandmaji predlagali, da to vse naredimo s 1. 1. 2023. Recimo, da je eno leto dovolj. Ampak ne, vi ste zdaj že premaknili določene stvari spet naprej z amandmaji. Druga stvar, ki se mi zdi zelo pomembna in ste jo maloprej omenili v svoji razpravi, ki bi bila recimo v kakšni drugi priložnosti lahko zelo dobra, ampak tukaj preprosto ne zdrži vašega, mislim ne zdrži osnovnih postulatov. Pravite, kaj je narobe, če pač enostavno nekaj zagotavljate iz proračuna. Nič ni narobe, ampak narobe pa je, da ljudem ne poveste po pravici in jim jasno ne poveste in to bi morali narediti takoj in se bi morali pogovarjat tudi o lestvici, da je treba dolgotrajno oskrbo, za dolgotrajno oskrbo uvesti obvezno dajatev. To je bistvo cele zgodbe, ker proračun tega zdržal ne bo. Lahko, da danes, ko vlada napoveduje oziroma ob sprejetem proračunu imamo že 2 milijardno in pol napihnjen balon, ki bo slej ko prej počil in vi to dobro veste. In zakaj je pomembno za zdravstveno blagajno, ko pravite, saj ima že zdaj sredstva. Ali že zdaj vsako leto zdravstvena blagajna se zažira v storitve zdravstvenih storitev na račun drugih zadev, ki jih država kar naprej nalaga na zdravstveni blagajni in preseže vsa tista sredstva, ki bi jih morala porabit za osnovno dejavnost. In dajmo si že enkrat zapovedat, zdravstvena blagajna je bila ustanovljena izključno samo zaradi ene stvari, to pa je, da plačuje zdravstvene storitve. Z dolgotrajno oskrbo bomo mi z zakonom pripeljali dolgotrajno oskrbo v zdravstveno blagajno in zdravstvena blagajna je tukaj v soboto vas opozorila, da stvari ne bojo tekle normalno in da so neizvedljive, tako kot ste si vi to zastavili, zagotovo. In potrebuje stalen in jasen nemoten dotok vira. Mi lahko danes o proračunu rečemo, da bomo dali ne vem koliko zdravstveni blagajni, potem pa pride rebalans in ni več izvedljivo, bog ne daj, da se uvede fiskalno pravilo in bojo rezi. In kaj bomo naredili? Proračun ne bo tega zmogel. Dajmo se že navadit, da zaradi tega se pa res ne moremo zadolževat. In primerjate parlamentarni sistem v Nemčiji, kjer ga spremljate in kako je to fajn in tako naprej in super. Ma ja, ampak tudi tukaj bi morali vi v osnovi, ko ste pripeljali zakon v Državni zbor, bi morali postavit vsaj osnovna pravila, ki si jih je vlada sama zadala. Povejte mi, državna sekretarka, zakaj ne predstavite Državnemu zboru pravilnike, osnutke pravilnikov, ki bi jih baje morali imeti na vladi, ko ste sprejemali ta zakon, da mi vidimo, kaj piše v teh osnutkih, katere pristojnosti si je minister sam pripisal, ki bi morale biti v zakonu te pravice. Zato govorimo, da je ta zakon nezakonit, neustaven in – kar je še najbolj pomembno – neizvršljiv in neizvršljiv bo takrat, ko bo začel teči, ko bojo, ko bomo videli, kako pravzaprav nastajajo problemi. Vi sicer lahkotno rečete naslednji stavek, dajmo zapustit, da zakon zaživi in da bomo mi lahko videli, kaj je prav in kaj narobe in kaj ne, potem bomo pa popravljali. Državna sekretarka, vas sploh več ne bo takrat tukaj. In z napakami se bojo morali drugi ukvarjat. In vam danes povem, da bom po vsej verjetnosti zaradi takih anomalij in nezakonitosti, ker zagotovo bo Ustavno sodišče dalo zelo jasno oceno, da pravice morajo priti v zakon neposredno, ne pa posredno, tako da jih minister predpiše s pravilnikom, bo zadeve in določene člene razveljavil. In kaj bomo naredili? Spet bojo čakale odločbe v ustavni vrsti, ker je Državni zbor pač to sprejel in bo moral to napako popravljat. Vi pa danes obljubljate z velikimi naslovi ljudje bodo končno po 20-ih letih dobili dolgotrajno oskrbo, nekaj, kar si zaslužijo. Jaz se spomnim vaših besed, veste, državna? Spomnim se vaših besed, ko ste govorili v soboto o sladkornem bolniku, kako patronažna sestra oziroma dostikrat niti ne pride do tistega, ki bi mu lahko injicirala inzulin zaradi sladkorne bolezni. Ampak, oprostite, če je temu res tako, dajte mi povedati, zakaj VDC-jev niste poslušali in niste ustvarili pogojev, da bi patronažna sestra lahko to ustvarila. Ne tam dol nekje v hribih, niti v urbanih naseljih, kjer so VDC-ji z bivalnimi enotami, tega ne bodo mogli izvajati - ker tega ni predvidenega v tem zakonu. In zdaj smo mi morali čez noč spisati amandma, ki pa bo gladko zavrnjen zaradi tega, ker koalicija ni dobila soglasja vlade, ker vi itak samo nomotehnične stvari popravljate v tem zakonu, vsebinskih ne. Dajte mi odgovoriti na to vprašanje. Niti na to vprašanje ne dobim nikoli odgovora. Gremo naprej. Pravite, da nihče ne bo prikrajšan. Oprostite, veste, kaj se bo zgodilo z zakonom, ki je tako napisan kot je danes? Verjeli ali ne, kar naenkrat bomo ugotovili, da imamo zdaj še pri dolgotrajni oskrbi čakalne dobe. Ker ne bodo vsi prišli do teh pravic. Veste, zakaj ne bodo prišli? Ne zaradi tega, ker ne bo zdravnikov, to imamo nekje drugje problem. Ne zato, ker ne bo medicinskih sester, to imamo nekje drugje problem. Ampak zato, ker ne bo oskrbovalcev. Preprosto jih ne bo in vi to dobro veste. Ker niste predvideli, kako bo šla ta kadrovski trend na tem področju, kjer je premalo ljudi. A mislite, da bodo trumoma drli vsi v to dejavnosti in bodo si želeli to delo opravljati? Za ta denar ne bodo. Pa bi si želel, pa ne za ta denar, ampak bi si želel, da bi bil to spoštovan poklic in da bodo lahko prihajali. Danes sem slišal neko izjavo, da je socialni geriatorolog, ki ste ga, mimogrede, pozabili in ste ga post festum notri pripeljali, da je to nek nov poklic. Oprostite, pa ta poklic že leta obstaja. Že leta. Nič novega ni to v našem prostoru. In ne si izmišljevati neke zgodbe. Mislim, jaz ne vem, zakaj tako pravljično pripovedujete o tem zakonu, kot da je v se briljantno, vse teče kot po maslu, sploh nobenih težav ni. Pa dajte si prebrati osnovne člene, kaj ponujate v tem zakonu. Naštevate, kaj je dolgotrajna oskrba oziroma pomoč na domu oziroma katere so storitve, ki jih, recimo, razdelite na pomoč, na zdravstvo in ne vem kaj še vse, in potem napišete, da ostalo bo pa opredelil minister v pravilnikih. Dajte mi razložiti, kakšen zakon je to. Kako bodo tekle pritožbe, kako bo koordinator vedel, kaj je prav. Malo bo držal zakon v roki, pa bo rekel, aha, to so te pravice, čakaj, grem še malo pogledat v pravilnik, kaj je pa še minister predvidel, aha, minister je pa predvidel še to in to in to in to? Ja, ne bo šlo tako, no. Odločite se. Ampak glavna intenca je samo ena, in to vi dobro veste in ne poveste ljudem. Vas zanima samo ena stvar. Do 31. 12. zakon mora biti sprejet za vsako ceno, ker drugače se bojite, da tisto, kar ste se sami zavezali, sami ste se zavezali v Evropski uniji, da boste določene stvari naredili, kar vam zdaj postavljajo kot pogoj - če ne bo zakona, ne bo denarja. In ta denar ne bo šel za plače, ta denar ne bo šel za tisto, kar nekateri prodajate kot veselo zgodbo, češ, da se bodo plačale celo, bom rekel, storitve dolgotrajne oskrbe. Ne, šel bo v zidove. Vi pa veste, da zid je premalo. Nekaj delnega, zelo malega bo šlo v izobraževalne namene, that's it in tukaj se zgodba konča. Tisto, kar je pa najdražje, in vi to dobro veste, financiranje izvajanja programa, to je najdražji del vsake storitve, tam nam bo pa zmanjkalo. Zakaj? Ker nimamo obvezne dajatve za dolgotrajno oskrbo – ker je nočete dati pred volitvami. Ker računate na to, da boste to kasneje narediti. Nočete povedati po pravici ljudem: da, plačati bo treba za dolgotrajno oskrbo. Ker vas je strah. Ker veste, da je že marsikatera vlada zaradi tega padla. Ampak ljudem je treba povedati po pravici, in to zelo jasno. Nočete povedat. Dajte mi povedat in na to tudi nočete odgovorit, preprosto, dajte mi povedat, v čem je razlika med osebno asistenco in dolgotrajno oskrbo. V čem je razlika? Jaz bi res rad slišal to definicijo. Poznam ogromno invalidov, ki bodo zdaj v dilemi, ali izbrat eno ali izbrat drugo, ker, zapisal ste pa tako, da dveh pravic pa ne bo možno koristit. Dajte povedat, v čem je razlika? V čem je razlika med pojmi, kot so pomoč in postrežba na domu, pa oskrba na domu, dajte mi to povedat, v čem je pa v tem razlika? Jaz si ne znam tega razložit, sem laik, vi ste stroka, če ne drugega, imate stroko za sabo. Dajte mi povedat, v čem je razlika med izločanjem in iztrebljanjem, tako kot ste napisal v zakonu in to je ena od pravic, ki jih bo imel pri dolgotrajni oskrbi, nekdo. Vam povem, kako se dogajajo take napake, nekdo je hitro pisal, delal »copy paste« iz enega računalnika na drug tekst, ki so bili že napisani. Vaš predsednik Vlade je napisal, da je že 126 osnutkov. Kje je on videl teh 126 osnutkov, ne vem, nekdo mu je fajn prodal to številko. Danes se spet hvali, na Twitterju, ponovno si je »retweetal« ta podatek. Mi pa bomo edini, ki bomo ljudem omogočali dolgotrajno oskrbo. Samo o tem govori, ampak ne pove pa, kako. In že vidim ta mlinski, bom rekel, poseben stroj volilnega aparata SDS, mi smo vam omogočili dolgotrajno oskrbo. Državna sekretarka, dajte povedat po pravici ljudem. Nič jim ne boste omogočili, razen tistega, kar že danes imajo in tukaj vam verjamem, nihče ne bo šel iz doma ven, vsi bojo v domu ostal, zato ker samo to jim omogočate s tem zakonom. Dolgotrajne oskrbe na domu še nekaj časa ne bo. Danes je poslanka rekla, da se zaveže, da bojo takoj, ko bo ta zakon sprejet, nov zakon za, bom rekel, tega, pomočnika, da ga bojo, družinskega pomočnika, da ga bojo dal noter in da bojo definiral še enkrat, bom rekel, zadevo. Če je temu res tako, zakaj ne date takoj vzporedno Zakon o financiranju dolgotrajne oskrbe ali kako ga že vi poimenujete, kjer nalagate eni od vlad v prihodnosti, da bo to mogla naredit. Povejte ljudem, da ni denarja, ampak vi si morate nekaj izmislit. Nobenega problema ni s tem, ko rečete, da je treba zagotoviti zdravstveni blagajni poseben račun, kjer boste združil vsa sredstva, ki se namenjajo za dolgotrajno oskrbo, ampak problem je, da se ta denar tudi pretaka, problem je, kje bojo ljudje, ki bojo to potem izvajal, preden bo to sploh »zafunkcioniralo«, da ne govorim o nadzoru, ki je v tem zakonu tako morbidno napisan, da na koncu se ne bo več vedel, kdo pije in kdo plača. Jaz verjamem, da ste vsi presrečni in zadovoljni, da imate tako napisan, kot je stvar napisana in čez 6 mesecev vas bo lanska briga za ta zakon, ker se ne boste s tem več ukvarjal. Pridno boste v svoji praksi spet opravljal svoje delo naprej, hvala bogu, spoštujem to, cenim to, ampak za ta zakon vam bo prav malo mar, nekdo pa bo mogel to popravljat. Pravite, da ste poslušal ne vem koga vse in ne vem kakšne predloge, da pa tile iz NGO-jev oziroma nevladnih organizacij, pa skrbijo za svoje lastne interese. Da vas ni sram. Takole, čez palec, tolčete po nevladnih organizacijah, ampak, nič novega, nič čudnega, ker to, na oni strani, SDS-ovi, to počnejo konstantno in ste se zelo hitro navzel te zgodbice, češ, da vsi delajo, bom rekel, na podlagi interesov. Gospa Eva Irgl nam je danes postregla z neko posebno razlago, ko je rekla, veste, danes, če tako rečem, je domska oskrba tako, saj veste, hotel, pa hrana, hotelsko spanje pa hrana, kajne, se pravi soba, kjer, bom rekel, uporabnik domske oskrbe jo uporablja, bo plačal sam, kajti tudi doma si plačaš sam spanje in hrano. Ta drži. Vse ostalo gre pa v storitev in tukaj se vidi, potem taka cena storitve poenostavljeno povedano tako kot je ona poenostavljeno razložila. Potem nadaljuje in reče: »Po tem sprejetju zakona to ne bo več potrebno, ker bo ta cena zajeta in tako naprej.« ne pove pa po pravici tisto, kar nas čaka vse skupaj in jaz nimam nič proti temu, da se razumemo samo ljudem je treba povedati ja, cel življenje bomo plačevali ob plači z obvezno dajatvijo za to, da bo lahko na koncu takšna cena storitev. Še vedno sem prepričan, da bomo razlike v ceni, ker državna sekretarka ne znate razložiti Državnemu zboru razliko med standardno in nadstandardno storitvijo. Kaj je standard in kaj je nadstandard, povejte mi vi. Povejte mi kaj bo standard? Samo ne mi reči vse tisto, kar bo predpisal minister, ker mi to ne vemo kaj to je. Kaj je standard? Državna sekretarka vidim, da vam še poslanci morajo pomagati, da boste lažje odgovarjali to je pa res velika pomoč. Namesto, da bi obratno državni sekretar razlagal poslancem imamo pač druge stvari, ampak to je itak vaš odnos pač nikoli ne poslušate in potem niti se ne potrudite in niti ne odgovorite. Jaz se bom potrudil in bom počakal do konca ali mi boste odgovorila vsaj na eno postavljeno vprašanje. Tako pač je. Takrat, ko se boste potrudila bom lahko z vami naprej polemiziral seveda od tistega časa, kar mi bo ostalo. Sami pa bomo vložili in smo vložili amandmaje in da vam olajšamo delo tisto, kar bi morali sami narediti to pa je, da premaknemo datume na čim prejšnjo izvedbo dolgotrajne oskrbe, da bodo ljudje končno res lahko prišli do tega dolgotrajne oskrbe, o kateri ste vi polni usta datume postavljate pa v letu 2025 na prihodnje Vlade.
Hvala lepa. Besedo želi državna sekretarka. Izvolite.
Hvala lepa. Nekaj odgovorov, ker razprava gospoda Möderndorferja so bila sama vprašanja tako, da se bom poskušala osredotočiti na bistvena. Razlaga izločanje, iztrebljanje oprostite nekdo je rekel, da ste po izobrazbi iz zdravstvene stroke pa ste že verjetno pozabil izločanje je uriniranje, iztrebljanje pa je odvajanje blata in zato je oboje navedeno, ker ni to eno in isto in kaj ima človek težave in je treba po vsaki stvari drugače poskrbeti. Potem pa veliko je bilo tega glede kadrov. Ministrstvo za zdravje je že pospešilo postopek za novo kvalifikacijo nacionalni poklic negovalec. Ustrezna komisija je pravzaprav že tudi pripravila seznam veščin in znanj, ki jih bo morala taka oseba imeti to bo strokovno izobraževanje usmerjanje na nego v obsegu 480 ur tako, da bomo dobili novo kvalifikacijo pogoj je starost nad 18 let in najmanj končana osnovnošolska izobrazba. Če pogledamo današnje podatke Zavoda za zaposlovanje vidimo, da imamo na seznamu kar tisoč 241 oseb, ki imajo tako ali drugače zdravstveno izobrazbo in med njimi je na primer srednja poklicna zdravstvena kar 233 ljudi, zdravstvena nega in babištvo nezaposlenih 565 ljudi in potem imamo še delavne terapevte in recimo fizioterapevtov 45. Ta pul ljudi danes nima priložnosti. Tu so samo ljudje, ki imajo zdravstveno kvalifikacijo. Koliko je še ostalih, ki so lahko, če bodo zainteresirani vključeni v izvajanje dolgotrajne skrbnosti ob ustrezni izobrazbi. Tudi danes se v domove za starejše iz Zavoda za zaposlovanja usmerjata raznorazne poklice, ki nimajo mini schnell kurz bi temu rekli Nemci in potem se vključijo v nego in oskrbo teh zavarovancev, ki so že danes nastanjeni v domu. Kar se tiče vaše razprave zakaj tako dolgo odlaganje. Zakon se začne izvajati z dnevom oziroma naslednji dan po sprejetju. Največ, kar smo lahko slišali tukaj bom rekla tehtnih tudi pripomb so bili s strani Zavoda za zdravstveno zavarovanje, da imajo prekratki rok, da se ne morejo pripraviti. Kdor pozna ustroj in delovanje zavoda ve, da je to zelo kompleksen sistem in tudi to je res kompleksen izziv in zavod mora postaviti infrastrukturo, vse pravilnike, delujoč sistem in tukaj bodo pričeli z delom takoj. In ni res, da niso bili seznanjeni s tem. Ves čas priprave zakona je zelo tesno sodeloval z Ministrsvom za zdravje tako strokovni sodelavec iz Zavoda za zdravstveno zavarovanje kot je Ministrstvo za finance in kot strokovnjaki iz Ministrstva za delo. Torej, niso padli iz lune na dan, ko je bil zakon uveljavljen, vendar so bili že ves čas v proces vključeni in je mnogo mnogo pripravljenega kar seveda niso povedali. Tudi pri oblikovanju pravilnikov so sodelovali, pa tega niso povedali. Tukaj gre tudi malo za zavajanje. Ampak vendarle smo ocenili, da dejansko je stvar zelo kompleksna in da zavodu prisluhnemo in zato je to leto 2023, ki je pred nami, pač namenjen, da se zavod konsolidira in usmeri na novo nalogo in seveda že začne delati po uradni dolžnosti tiste zadeve, ki se bodo nadaljevale, to sem že uvodoma rekla, se pravi zavarovanci, ljudje, oskrbovanci ne bodo čutili, da je sedaj pravzaprav stopil v veljavo nek nov zakon, ker njihova oskrba ne bo v ničemer slabša, še več, manj bodo poklicani po lastni denarnici. Manj bodo prispevali za oskrbnino. Veste, da danes plačajo nekateri oskrbnine tudi daleč preko tisoč evrov. In tukaj naj samo spomnim na mogoče nekoga, ki ima demenco, ima neko pokojnino, ima nek dodatek za pomoč in postrežbo, vendar oskrba je mnogo dražja. In za takšne zavarovance, te bodo po uveljavitvi in prevedbi v nov sistem dobili preko tisoč 840 evrov iz naslova dolgotrajne oskrbe. In na to se nagradi še tista zdravstvena oskrba, ki je pa pravica iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Tako da zakon se začne res uveljavljati pravzaprav naslednji dan, ko stopi v veljavo. In takoj stopi tudi v veljavo, da se sedaj družinski pomočnik pač preimenuje, prekategorizira v oskrbovalca družinskega člana in da se tudi njegovo nadomestilo do izgube dohodka bistveno poveča. In vemo, da je približno 33 tisoč oseb, pa mogoče od teh, pa ne me za besedo, to bi gospod Papež vedel, verjetno vsaj 10 tisoč jih je tudi v domovih, ki imajo to pravico, več jih je doma. Seveda pa je treba narediti postopke, da se te pravice prenesejo, da se naredijo ocene. In zato ne moremo naenkrat vse kar zakon predvideva z dnem X začeti izvajati, ker bodo potrebni postopki, protokoli in prevedbe. In drugo, omenila sem že kategorije poklicev, ki jih moramo pripraviti. To je eno. Drugo, treba je strokovne delavce, ki bodo na enotni točki delali ocenjevanje, seveda, tudi usposobiti. To je neka procedura, neko zahtevno delo. Ampak seveda temu sledi neko izobraževanje, ker to bodo kvalificirani visokošolsko izobraženi ljudje, ki bodo imeli posebno usposabljanje zato, da bodo znali te tabele ocenjevanja pravilno uporabljati in da bo, ne glede na to ali vstopi oseba na območni enoti Ljubljana, Murska Sobota, Novo mesto, vsi bodo z enakimi vatli ocenjevani. In zato govorimo, da bodo vsi zavarovanci imeli primerljive pravice glede na primerljive potrebe. In seveda to je tisoč in tisoč ljudi in zato ne moremo reči z dnevom X začnemo to uveljavljati. Zakon se bo začel za vse pravice, ki jih zakon naslavlja, izvajati v letu 2024. In seveda so potrebni postopki. Mislim, vi ste zdravstveni delavec po izobrazbi, pa razumete, da je to zelo kompleksen sistem in da ga ne moreš uveljaviti iz danes na jutri. In še enkrat, o financiranju sem že govorila. In res ne zavajati ljudi, ne zavajati ljudi, ker sistem financiranja je postavljen kot je postavljen in stabilen. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Jani Möderndorfer.
Meni je prekleto jasno, da noben zakon se ne da izvajati od danes na jutri. Ampak ne vem zakaj štiri leta. To je bistvena razlika. In zakaj ene pravice takoj, ene pa mnogo kasneje. In kar je najbolj pomembno, finančni učinek bi bil bistveno večji in za to ste imeli dovolj časa, da jasno pripravite in poveste kakšna bo višina prispevne stopnje, ko bomo morali uvesti obvezno dajatev za dolgotrajno oskrbo. To je moj glavni očitek. Kar se pa tiče ostalih vprašanj, mene zanima samo ena stvar. Če to seveda drži, samo toliko [[opozorilni znak za konec razprave]] imama še 15 sekund, če to seveda drži, se opravičujem, omenili ste samo zavode, nič pa ne govorite razen ko ste omenili o prevedbi družinskega pomočnika, in to je za mene [[…]]
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Še, bom odprla listo, prosim, prijavite se. Imamo dva prijavljena razpravljavca. Najprej dobi besedo gospa Iva Dimic, za njo gospod Marijan Pojbič. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča, spoštovana državna sekretarka, oba, kolegice in kolegi. Res, danes pa sedim v dvorani in poslušam, kaj govorite in kakšne besede prihajajo z vaše strani. Bil je očitek: Pozabili ste biti ljudje. Potem je bila druga beseda, ki se me je zelo močno dotaknila, je bilo: To je mrtvorojen otrok. Mislim, ne vem, na kakšen način, ali pa, ne vem, kaj se dogaja v vaših glavah, v vaših dušah, da lahko s takimi besedami pospremite nenazadnje Zakon o dolgotrajni oskrbi, na katerega čakamo že 20 let. Če ste prebrali, ker je bilo danes polno enih vprašanj, kako je to kje drugje urejeno pa kaj je narobe, pa moram pohvaliti, zelo dobro pripravljena mednarodna raziskava. Zelo dobro pripravljena. In če ste šli pogledat, od strani do strani, Nemčijo, Avstrijo, Francijo, samo te tri države, ste videli, kdaj so že sprejemali Zakon o dolgotrajni oskrbi. Nemčija leta 2014, Avstrija leta 2015. Piše noter, kakšni so viri financiranja po posameznih državah. Piše tudi, kakšne so oblike, formalne in neformalne oblike dolgotrajne oskrbe. In če ste to prebrali, ta uvod, to primerjavo, seveda so členi zakona potem tudi v Sloveniji, stečejo na ta način. Bil je očitek, od kje financiranje. Iz državnega proračuna. Za dve leti zagotovo. To smo sprejemali. Dejstvo pa je, da potrebe po storitvah dolgotrajne oskrbe so v vse večjem porastu, tudi v Sloveniji, in da močno močno močno zaostajamo za ostalimi evropskimi državami. In če samo pogledam, kolikokrat so novelirali in popravljali zakon v Nemčiji, ker imam ravno to stran odprto. Poglejte. Trikrat. Se pravi, da je Zakon o dolgotrajni oskrbi zakon, ki dejansko je živ zakon. Ki odgovarja in bo moral odgovarjati potrebam, ki jih bomo imeli ljudje, starajoči, bolni, onemogli. Si ne predstavljam, da bi danes sprejeli zakon, za katerega bomo rekli, ta zakon je pa zdaj tukaj 20 let. Groza me je takega zakona. In vsi ti očitki, kako bomo popravljali, kako se bo spreminjalo. Življenje se spreminja. Kaj pravijo? Pregovor pravi: Edina stalnica v življenju so spremembe. In tudi na tem področju. In to, očitek, tistih danes, najmočnejših, ki so imeli škarje in platno v rokah zadnjih 10 let, ja, tudi kolega Möderndorfer, v času ministrice Milojke Kolar Celarc smo v Novi Sloveniji poslali predlog Zakona o dolgotrajni oskrbni, da bi se okrog tega opredelila. Tudi odgovorila nam ni. In takrat je bil tudi finančni minister iz iste stranke in Jani Möderndorfer, moj kolega, ki je retorično izjemno dober, bilo je rečeno, poznavalec zdravstvenega sistema, nikoli mu nisem nasprotovala, ampak danes je malo ga podučila državna sekretarka Forte, ni bil zmožen tega sprocesirati. Bil je očitek, da Nova Slovenija, kje bomo jemali denar, da bojo [[nerazumljivo]]. Glejte, kolegica Alenka Bratušek je bila en čas celo ministrica za zdravje, imela je svojega finančnega ministra, bila je predsednica Vlade, pa tega ni naredila. Zakaj res take grde besede in take greste primerjave ne vredne človeka? Ne vredne človeka in moram reči, da s tem sem še jaz čustveno prizadeta. Dolgotrajna oskrba, res je, je področje oskrbe, ki so jo najpogosteje deležni starostniki, redkeje otroci in ljudje v srednjem življenjskem obdobju, tukaj je tista razlika med osebno asistenco, pa med dolgotrajno oskrbo. Storitve dolgotrajne oskrbe potrebujejo ljudje, še enkrat poudarjam, ker zaradi starosti telesne ali duševne bolezni in invalidnosti niso zmožni v daljšem časovnem obdobju opravljati osnovnih in podpornih dnevnih aktivnosti. Temu je namenjeno. In nekaj je res, Slovenci smo tukaj specifični in je tukaj tudi specifika. Pri starejših ljudeh je zaznati veliko željo po oskrbi na domu. Verjetno vsak od nas ima mogoče ostarelo mamo, ostarelega očeta, teto, strica kakorkoli. Slovenci smo znani po tem, da smo navezani na svoje nepremičnine oziroma na dom in se težje spoprijemamo z menjavo okolja, posebno v starejšem obdobju življenja, ja, nič novega. In vendar ta zakon odgovarja ravno na to specifiko v Sloveniji. Dejstvo je, da je, če ostane doma, dom v določenih primerih boljše okolje za oskrbo starejših. To je dejstvo. Vsak od nas se je že s tem srečal, ko je mogel dati svojega starejšega ali starega ata ali svojo mamo v dom. Zato, ker je vsak rajši doma do zadnje minute, do zadnjega momenta vse se poskuša, da bi čim dlje ostal v neki domači oskrbi. Zato, ker je to kraj čustvenih fizičnih asociacij spominov, udobja in je odhod v institucionalno varstvo velikokrat pospremljen z nekim slabim občutkom mogoče celo depresijo. In prav tako bom rekla je oskrba na domu zelo pomembna in je prav, da jo uvajamo, skrajni čas je, da jo uvajamo tudi zato, da je družina skupaj tudi v času bolezni, tudi to je del življenja in je prav, da je to omogočeno. Če preberem nekaj podatkov statističnega urada Slovenije, ki so dosegljivi. V Sloveniji je bil leta 2019 delež ljudi, starejših od 65 let ali več 19,7 %, v januarju 2020 je ta delež znašal že 20,2 %. Se pravi, res je, Slovenija je hitro starajoča družba. Projekcije za leto 2050, čeprav imamo mi projekcije, če pogledate, res še enkrat rečem dobro primerjalno, to so projekcije v Nemčiji in tam delane na leto 2060, mi smo delali projekcijo na leto 2050. No, in te projekcije so za leto 2050 napovedale, da naj bi se delež dvignil na 30 %. Prav tako se bo zvišal delež starejših od 80 let po projekcijah, in sicer [[Nerazumljivo]]odstotkov v letu 2016 na 11,4 odstotka v letu 2050. O tem govori Statistični urad Republike Slovenije in misim, da lovimo zadnji vlak, da sprejmemo zakon. Leta 2017 je storitve in denarne dodatke za dolgotrajno oskrbo koristilo 64 tisoč 433 oseb. Od tega jih je bilo približno 35,5, to je okoli 22 tisoč 900 oseb denarne dodatke koristilo za storitve v institucijah. Delež ljudi, ki so koristili storitve dolgotrajne oskrbe na domu, pa je znašal 34,9 odstotkov, to je okoli 22 tisoč 500 oseb. Se pravi, da dolgotrajna oskrba na nek način deluje že sedaj. Prav pa je, da je dolgotrajna oskrba urejena celovito na enem mestu. Seveda tudi če pogledate vire financiranja v primerjavi v drugih državah so različni in se razlikujejo po državah Evropske unije, kar pomeni, da je lahko dolgotrajna oskrba del zdravstvenih in socialnih sistemov. V Sloveniji in še nekaterih evropskih državah se dolgotrajna oskrba financira preko javnih virov, v tujih državah tudi preko obveznega socialnega zavarovanja in tudi ponujajo denarna nadomestila ali kupone, s katerimi plačajo formalno ali neformalno oskrbo. Je pa res, da smo v času epidemije začutili, da se starostniki, ki, ko omejimo stike in druženje, še dodatno izpostavljeni osamljenosti. In je s pomočjo, bom rekla, tudi sodobne tehnologije se mi zdi, da je prav, da se tudi v prihodnje to omogoči, ker mnogi starostniki že sedaj uporabljajo mobilni telefon, drugo tehnologijo in je prav, da se v nekem doglednem času tudi na to pripravimo. Spremembe in nove oblike dolgotrajne oskrbe, kot ste dejali, ja, se bojo uvajale postopno. Nihče ne bo izpadel. Mislim, da je to dovolj veliko zagotovilo, da ne bo nihče izpadel. In še enkrat naj naštejem, kako je, po katerih stebrih je koriščenje pravic zastavljeno. Prvi steber je formalna oskrba v instituciji, druga je formalna oskrba na domu, tretja je denarni prejemek in četrta oskrbovalec družinskega člana. Dolgotrajna oskrba za oskrbo v instituciji in za oskrbovalca družinskega člana se mogoči že v prihodnjem letu in ostali potem čez 2 leti, se pravi v letu 2024. Seveda smo predvidevali, da bo potrebno verjetno sprejet ali pa zagotovit tudi zakon, ki bo zagotavljal, zakon o obveznem zdravstvenem zavarovanju za dolgotrajno oskrbo, ampak načelo je ravno iz te nuje, iz teh sprememb, kako se bo zagotavljalo družinske, kako se bo zagotavljalo dolgotrajno oskrbo, kako, kateri so, kako se spreminja, podpiram, da se uvaja postopoma, zato ker se stvari v življenju, potrebe vsakega posameznika spreminjajo. In naj še rečem, oskrbovalec družinskega člana, končno, končno pride to v zakon. Mislim, da je v vseh teh letih bilo ravno na tem področju premalo narejenega v vseh vladah. Končno se bo finančno ovrednotilo delo v največji meri tistih žensk, ki ostajajo doma, držijo 3 vogale hiše in še pomagajo in negujejo družinskega člana. In tem ženskam, tem, ki se razdajajo za druge, se bo omogočilo, da bojo prejemale 1,2-kratnik minimalne plače. Kdor temu nasprotuje, da se vendarle prizna to neformalno delo in skrb, naj si kar vsak zase odgovori, kako vidi to stvar. In ne upravičevat s soboto, kako se je zakon sprejemal in kako so amandmaji hodili, tukaj je nekaj več, tukaj gre za noto, tukaj gre za pravico, a jo bomo priznali vsem, ki doma skrbijo za svoje bližnje. In še več, tudi 21 dni bojo dobili nadomestilo oskrbe, to je tako rekoč nek dodatek ali pa dodatek za 21 dni ali neko pomoč. Skratka, dolgotrajna oskrba vse vlade polna usta. Še enkrat bom ponovila, kako je bilo. Kolega Prikl, ki je zdaj menda v SD, takrat je bil predstavnik Desusa, je rekel, ko sem vsakič, ko sem na Odboru za delo vprašala, kdaj bo dolgotrajna oskrba, je rekel marca. Ko je prišel marec, sem vprašala, kdaj bo dolgotrajna oskrba, maja. Ko je prišel maj, sem vprašala, kdaj bo dolgotrajna oskrba, radi bi jo videli, radi bi videli zakon, je rekel, novembra. No, potem pa je že padla vlada in tudi od tistega novembra ni nič. Sem vesela, da je res danes še november in da bo vendarle n-leta zakon o dolgotrajni oskrbi sprejet. Veselim se tega zato, ker vem, da bomo pomagali marsikomu, da bomo razbremenili nenazadnje tudi družinske člane, tiste, ki, tako kot je prej povedala državna sekretarka, doplačujejo pri oskrbi svojih bližnjih, ki so zaradi tega, ker nimamo dolgotrajne oskrbe celovito urejene, morali svoje bližnje dati v dom za starejše občane. Jaz živim na podeželju. Osebno se nisem srečala direktno z odhodom stare mame v dom za starejše občane in vem, da ni lahko. In če imamo pred sabo zakon, ki omogoča, da te starostniki lahko ostajajo doma v družinskem krogu, pa kdo je lahko proti temu zakonu? Kdo je lahko proti temu zakonu? Ali smo res, kot je rekel kolega Trček, to je bila njegova beseda, ali smo res pozabili biti ljudje? Danes govorimo o starejših, svojih, čez par let smo to mi. Vem, ne smemo biti navezani na svoje družine, na svoje domove, vem. Ampak veste kaj, to je nek novodobni izraz. Če si v sebi človek, potem rad ostaneš tam, kjer živiš in si rad med svojimi. In končno, res končno, da imamo danes pred sabo to dolgotrajno oskrbo, ki bo to omogočila. Veselim se je. Lahko tudi osebno povem, moja mama pri 80 je rekla, ki je šla zdaj na operacijo, če pa ne bom zmogla, bom dobila pa asistenta – ja, res je. In jaz upam, da ga bo dobila ne samo moja mama, ampak vsi, ki bodo to želeli, na podlagi današnjega zakona o dolgotrajni oskrbi. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Marijan Pojbič. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Zelo sem vesel, da ta razprava teče tako kot teče, da lahko poslanke in poslanci povemo tisto, kar mislimo, pa kljub temu se držimo do neke točke teme, o kateri razpravljamo. Jaz lahko povem na začetku, da amandmaja, kot je predlagan k 2. členu, Levice ne bom podprl. Rad bi tudi povedal tistim, ki imajo zelo veliko skrb o tem, kaj se bo zgodilo po tem mandatu, jim lahko zelo jasno povem, da bo ta vlada svoj mandat nadaljevala tudi naslednja 4 leta. Jaz sem prepričan, da volivke in volivci bodo znali oceniti, kdo je tisti, ki je operativen, in kdo je tisti, ki dela za ljudi, in kdo je tisti, ki dela študije. Potem moram zelo se osredotočiti tudi na neke podrobnosti, ki so bile danes tukaj izrečene in se mi zdijo, da so popolna norost ali pa nesmisel, in nebi smele biti izrečene, še posebej ne izmed kogarkoli, ki sedi v tem parlamentu. Danes je Maša Kociper povedala, iz SAB-a, kjer med drugim se deklarirajo, kako zagovarjajo starostnike, kako zagovarjajo upokojence in tako dalje, je povedala naslednje: vse bomo naredili, da ta zakon ne bo sprejet. Citat. V svojem izvajanju je citirano povedala: vse bomo naredili, da ta zakon ne bo sprejet. To je norost. To je prvoklasna norost, to lahko, to tisti ne more sedeti v tem parlamentu. Bom potem povedal zakaj. Potem smo slišali s strani Levice, mislim, da njihovega šefa poslanske, ki je med drugim rekel: v ozadju so še nekateri zakoni, ki čakajo, ko bo ta zakon sprejet, da pridejo v Državni zbor v proceduro - zaradi tega mi tega zakona ne bomo podprli. To je norost. Se pravi, dobre rešitve, ki so na čakanju in ki bodo prišle v Državni zbor, ker gre za ljudi, jih je treba na vsak način preprečiti. In preden bom nadaljeval, bom povedal še en stavek, samo kakšne dvoličnosti so v nekaterih, kako dvolične so nekatere poslanske skupine. Poglejte, zakaj bom to povedal? Poglejte kaj je Kordiš napisal v svojem tvitu. Bom zdaj ta tvit prebral. Poglejte si ga, stranka Levica: Kdor ima stanovanje tako veliko, da se ga ne da posesati v petnajstih minutah, mu ga je treba nacionalizirati. Blaginja za vse. Dragi moji prijatelji. To je popolna norost. Zakaj? Ker govorim na eni strani, se Levica deklarira za kako, kako se oni zavzemajo za socialno ogrožene, itd. Na drugi strani pa govorijo vnukicam, vnukom, njihovim staršem, njihovim starim staršem, ki so s trdim delom, krvavim delom si prislužili eno malo stanovanje, eno hiško, jim je treba, če ne morejo to posesati, ena mamica, ki je stara 80 let v petnajstih minutah, je treba nacionalizirati oziroma jih odvzeti premoženje. Zato opozarjam vnukice, vnuke, starše in stare starše, naj bodo zelo zelo pozorni, ko bodo na naslednjih volitvah dali svoj glas in komu ga bodo dali. Potem je nekdo iz ene stranke povedal, da pač ta Vlada hiti, da ta zakon in parlament, da ta zakon čim prej sprejet, zato ker nekje čaka denar v Bruslju, ker sicer če ta zakon ne bo sprejet, tega denarja v Slovenijo ne bo. Se pravi, tisti ki to izreče v tem parlamentu, dela proti slovenskemu narodu, proti slovenskemu ljudstvu, se pravi, vse bo naredil, da denar iz Bruslja ne bo prišel v Slovenijo, ne glede na to, če je to v škodo lastne države. Spet norost od norosti, ki je noben normalni človek ne more razumeti. Sedaj pa, dragi moje kolegice in kolegi, vsi vemo tukaj v parlamentu, da je zakon o dolgotrajni oskrbi nujno potreben. Ospa Alenka Bratušek je tudi rekla, da ta zakon je nujno potreben, ampak nismo za to, da zanj glasujemo. Ja, zdaj pa ne razumem, naj mi povedo v čem je problem. Ali, in to dvoličen je, to ne morem enostavno tega ne morem razumeti. Vsi vemo, da je zakon potreben. Poglejte, vse Vlade doslej so imele priložnost ta zakon prinesti na poslanske klopi, Vlada Janeza Janše, ta koalicija, te stranke, ki sodelujejo, in ki bodo danes ta zakon podprle, v to verjamem, ker je to, gre za ljudi, gre za prihodnost in dolgotrajna oskrba je en ključnih projektov vseh držav praktično na svetu, zaradi staranja prebivalstva. In potem je bilo veliko besed namenjenih temu, da ni zagotovljenega financiranja. Gospa državna sekretarka, nekatere poslanke in poslanci, pa ne bom šel zdaj brati člene tega zakona, so vam povedali zelo jasno, sredstva so zagotovljena do 2025, in seveda, gospa državna sekretarka je danes tudi zelo jasno povedala, da je pač to logično, to je zakon kjer bo pač treba tudi v naprej zagotavljati sredstva. Pač v skladu s potrebami, ki se bodo pokazale, ampak ta zakon je krovni, to je sistemski zakon, ki pokriva izjemno široko in zelo izpostavljeno področje. In hvala bogu, da ga je ta Vlada prinesla na mizo. Hvala bogu. In ta koalicija danes in tudi poslanke in poslance prosim in verjamem v dobro naših državljank in državljanov, da ta zakon sprejmemo. Zakon je možno nadgrajevati, ampak če ti nimaš krovnega zakona, ga je težko spreminjati, težko nadgrajevati in težko na nečem graditi česar ni. Ampak ta zakon je absolutno tisti, ki je nujno potreben za dolgoročno rešitev tega problema, ki se mu reče dolgotrajna oskrba. Sami se zelo dobro spominjate, pa jaz lahko zelo jasno povem, ni skoraj tedna, da me nekdo ne pokliče pa pros, Marjan daj pomagaj mi, da bom lahko prišel ali pa moja mama ali pa moj ata prišla v dom za ostarele. Potem je to alarmantno stanje, se pravi, 10 tisoč ljudi skoraj čaka zunaj, da bo prišlo, ampak saj ta zakon ne rešuje samo tega, da bodo ljudje v domu za ostarele, da bomo ljudem pomagali tudi doma, da bo čim več ljudi doma, pa bodo imeli to oskrbo zagotovljeno. To je v tem zakonu tudi med drugim eno izmed ključnih stvari in še cel kup je takih rešitev in potem nekdo reče, da tega ne bo podprl samo, zaradi tega, ker pač po njegovi oceni ta zakon ne sme iti skozi, ker bi mi lahko kakšna sredstva pridobili iz evropskega proračuna in tako dalje in tako dalje, kar sem danes poslušal. Če so pa to ustrezne obrazložitvi in če so ustrezni argumenti zakaj delaš proti lastnemu narodu, potem jaz na koncu resnično ne vem kaj pravzaprav sploh še lahko rečem. Res take poslanke in poslanci v tem parlamentu ne morejo sedati. Na to vprašanje bodo ljudje odgovorili verjemite mi meseca aprila, najverjetneje meseca aprila. Jaz sem zelo ponosen, ker v to verjamem. Ljudi ni možno podcenjevati. Ne glede, če je od zadaj kompletna medijska mašinerija pa še ne vem kaj vse je v ozadju pa poskušajo manipulirati z lažmi, manipulirati pa ne vem s čim ne bodo uspeli. Ljudje bodo Slovenke in Slovenci so dovolj oziroma državljanke in državljani, da ne bom napačno trditev postavil so dovolj sposobni, da se bodo znali pravilno odločiti. Verjemite mi, da tisti, ki nam gre za stvar tisti, ki delamo za stvar, tisti, ki delamo za ljudi ta vlada Janeza Janše in ta koalicija dela za ljudi. S tem, ko sprejemamo tako pomembne rešitve kot so med drugim tudi ta zelo zelo ali pa ena najpomembnejših stvari v prihodnosti dolgotrajno oskrbo. Za konec, drage kolegice in kolegi, bom samo še prebral tistih 10 točk, ki so rdeča nit skozi ta zakona. Še enkrat, da boste razumeli kaj ta zakon rešuje. In sicer, cilji in načela zakona. Natančna opredelitev definicije dolgotrajne oskrbe, poenotenje zakonskih podlag, ki urejajo pravice na področju dolgotrajne oskrbe, definiranje vsebine in obseg pravic ter nabor storitev dolgotrajne oskrbe, vzpostavitev enotnega ocenjevalnega mehanizma za vstop v sistem dolgotrajne oskrbe, oblikovanje celovitega univerzalno dostopnega, geografsko in finančno vzdržnega ter dosegljivega sistema dolgotrajne oskrbe upravičencu, ki to želi omogočiti, da bo ustrezni pomoči čim dlje ostane v domačem okolju in sedma točka v središču sistema dolgotrajne oskrbe postaviti posameznika, ki v okviru svoje pravice izbere način opravljanja dolgotrajne oskrbe. Obvladovanje naraščajočega zasebnega financiranja posamezniku, ki povečuje v tveganju revščine in predvsem starejše populacije, izboljšanje načrtovanja, upravljanja in zagotavljanja kakovosti, varnosti učinkovitosti upravljanja dolgotrajne oskrbe kot javne službe, vzpostavitev učinkovitega javnega nadzora na področju upravljanja dolgotrajne oskrbe. To so rdeča nit Zakona o dolgotrajni oskrbi. Če lahko temu kdo nasprotuje, potem mora biti z njim nekaj zelo zelo narobe. Jaz bom z veseljem ta zakon podprl.
Hvala lepa. Postopkovno ima najprej gospa Nataša Sukič. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, prosim, tri stvari bom postopkovno predlagala. Prva, da poslanec Pojbič uporablja pravilno masko namreč krši odlok Vlade Republike Slovenije o tem katera maska je pravilna. Sedaj je poslanec seveda zapustil prostor in bo veselo nosil napačno masko še naprej. Druga stvar. Prej nas je kolega Tanko ves čas zaustavljal, ker da bojda razpravljamo striktno o amandmajih. Tukaj smo poslušali pred volilni spot poslanca Pojbiča. Mislim, da si zasluži krepek opomin. Tretja stvar. Poslanec Pojbič razkazuje boj da tvit poslanca Kordiša s tem, da poslanec Kordiš sploh nima Twitter profila, ampak očitno gre za lažni Twitter profil vem kdo producira lažne Twitter profile razne koprive in tako naprej in potem fejkajo profile pišejo take stvari in s tem potem populistično nabijajo na sejah. Prosim, da tudi to opomnite poslanca Pojbiča, da naj ne razkazuje lažnih tvitov, ki jih producira vemo kdo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa poslanka. Prvi vaš predlog se strinjam tudi jaz sem opazila, da ima kolega Pojbič napačno masko, ampak s te pozicije, kjer sem v skladu s Poslovnikom in hišnim redom nimam nobene pristojnosti, da bi ga sploh opominjala, kaj šele kaj drugega. Kar se tiče razprave, pa tudi jaz nisem vedela, da kolega Kordiš nima Twitter profila, ker ga tudi jaz sama ne uporabljam in ne berem, ampak vsebinsko se ne bom opredeljevala do razprave kolega Pojbiča, je pa res, da je bila pač tudi njegova razprava, tako kot razprava še kakšnega kolega danes, zelo široka, malce širša, in je pač uporabljal nek svojstven način, v katerega pač namenoma nisem posegala, ker tudi prej nisem posegala in se mi ne zdi korektno. Toliko vam v odgovor. Še kaj? Kolega Kordiš, postopkovni predlog, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Poslanec Pojbič iz SDS-a je znova razkazoval fabriciran tvit, na katerem se meni pripisuje grožnja z nacionalizacijo stanovanj, kjer se govori o sesanju v 15 minutah in ne vem kaj še vse. Jaz sam ne uporabljam Twitterja kot socialnega omrežja, niti ga nikoli nisem, in ta Twitter je čista izmišljotina, ta tvit je čista izmišljotina in ponarejen. Kdo v tej državi ustvarja lažne Twitter profile, pa tako vemo, spomnimo se na aferico Kopriva in še kakšno drugo strategijo iz kleti Trstenjakove, tako imenovane, ustvarjanja spletnih odmevnih komor. Zakaj sem se pa prijavil k proceduralni intervenciji, pa je naslednje. Kar sem ravnokar povedal, torej da ne uporabljam Twitter profila, da je tisti tvit o stanovanjih, sesalcih in nacionalizaciji čista izmišljotina, sem poslancu Pojbiču enkrat že predal in mu že povedal, ni bila današnja seja prva, na kateri je opletal z A3 transparenti s tem ponarejenim tvitom, pa se vendarle poslanec Pojbič kljub temu ne zaustavlja. Še naprej diskreditira, podtika, me žali, počne vse, da bi moje ime povlekel čez blato. In seveda pričakujem opravičilo, ker očigledno to počne zavestno in počne namerno, kot rečeno, z namenom diskreditacije. Pričakujem opravičilo, napovedujem pa tudi, da v kolikor se to ne zgodi, bomo v Levici razmislili o civilni tožbi zoper poslanca Pojbiča.
Ja, hvala lepa. Naj še vam odgovorim. Opravičilo ni institut Poslovnika, tako da praktično to ni nek postopkovni predlog, ki bi, oziroma ki bi meni dovoljeval, da karkoli od poslanca Pojbiča zahtevam ali pa predlagam. Glede tistih navedb, ki jih je imel v svoji razpravi, pa naj samo še odgovorim kolegici Sukič, ker je prej predlagala še izrek opomina zaradi pač njene presoje, da je poslanec navajal neresnice. Za kršitev, za izrek opomina je, se pravi, opomin se lahko izreče, če gre za kršitev reda na seji Državnega zbora, in ocenjujem, da pač kolega Pojbič je čisto korektno razpravljal in ni kršil nobenega reda in zato tudi ne bo dobil nobenega opomina. Zdaj pa smo izčrpali postopkovne predloge. Sprašujem, če želi še kdo razpravljati. Samo, vidim roko kolega Horvata. Gospod Jožef Horvat, izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovana gospa država sekretarka, gospa Forte, državni sekretar, gospod Uršič, drage kolegice in kolegi. Moja razprava bo morda nekoliko v nekem vzdušju, ki sem ga preživljal, sem pač imel ta privilegij, v ponedeljek in torek, ob priliki obiska Vlade v statistični regiji Pomurje, kjer sem obiskal tudi dva izjemno pomembna domova starejših občanov. To je bil privilegij, ko sem se spet lahko z nekoliko večjim številom teh občanov srečeval, veliko jih poznam, in takšna srečanja so nepozabna in so neizmerne vrednosti. In v bistvu je ta zakon prvenstveno namenjen njim. Seveda ne samo starejšim, ne samo starim, ampak tistim, ki so pač dolgotrajne oskrbe potrebni. Gotovo mi, ko smo na različnih političnih bregovih lahko imamo različne koncepte, kar je dobro. Ampak na koncu potem pač zmaga v parlamentarni diskusiji in na glasovanju tisti koncept, ki dobi več glasov. Jaz sem lahko samo hvaležen za vse delo in trud, ki so ga deležniki v poskuse ureditve tega področja vložili v zadnjih desetletji, menda kar dve desetletji. In vse to delo, ta trud, vse to je pomembno prispevalo k vsebini predloga zakona o dolgotrajni oskrbi. V tem zakonu predlagamo, kar je ključno, osem točk. Upravičenci s primerljivimi potrebami naj prosto dostopajo do primerljivih pravic. Drugič, upravičenci naj izbirajo med različnimi pravicami in oblikami storitev in okolju, kjer jih želijo koristiti. Tretjič, upravičenci naj dostopajo do novih storitev, tudi storitev za krepitev in ohranjanje samostojnosti in to tudi na njihovem domu. Četrtič, sofinanciranje storitev E-oskrbe. Petič, zboljšamo status današnjih družinskih pomočnikov. Šestič, sistemsko ureditev izboljšanje pogojev dela in usposabljanje zaposlenih na področju dolgotrajne oskrbe. Sedmič, učinkovit nadzor na kakovostjo ter varnostjo storitev, ki jih uporabniki prejemajo. In osmič, višja transparentnost porabe javnih virov. To je osem točk, ki so ključne v rešitvah, ki jih prinaša ta zakon. Vse mogoče opazke, ki smo jih poslušali, ne bom temu posvečal prav nobene pozornosti. Stvar olike posameznika je kakšen besednjak uporablja. Vsak je tudi gospodar svoje besede. Jaz seveda lahko trdim, da ta zakon ni idealen, ker noben zakon ni idealen. Dokler pa zakona nimamo sprejetega v državnem zboru pa ga ne moramo popravljati oziroma optimirati. Državna sekretarka je na začetku zelo dobro povedala. To je izjemno dinamičen zakon. Mi ne vemo danes kaj bo čez dve leti, čez tri leta, čez pet let, spet kakšne nove epidemije, bog ne daj in tako dalje. Ampak mi, zakonodajna veja oblasti, izvršilna veja oblasti, pa moramo biti tisti, ki se bomo znali prilagajati in da bomo poskrbeli za dostojanstvo človeka, kar je eden ključnih stebrov našega splošnega programa Nove Slovenije. Tukaj gre za dostojanstvo človeka in za pravzaprav skorajda lahko rečem nič drugega. Financiranje. Seveda vsaka stvar se mora financirati, vsaka storitev. Dolgotrajna oskrba je izjemno pomembna. Ampak sedaj bomo mi šli razlagati starejšim uporabnikom teh storitev in tako dalje iz katerih postavk bomo jemali in tako naprej. Veste, hvala bogu, kljub temu, da smo še vedno v epidemiji, da virus še vedno izjemno močno vpliva na slovensko gospodarstvo, na slovensko družbo, na naša življenja. Kljub temu lahko ugotavljamo glede ekonomskih kazalnikov in lahko zaključim in rečem, Slovenija je dovolj bogata, hvala bodu, dovolj bogata, da se ne smemo spraševati in reči, joj, koliko bo pa to stalo. To so naši ljudje in država, demokratična država v osrčju Evrope mora poskrbeti za svoje ljudi. In vesel sem, da se je prav v tej vladi oblikovala ena politična volja, ki je privedla do rezultatov, ki se jim reče zadostna ali pa izjemno visoka finančna sredstva zato, da se izboljša standard naših starejših državljank in državljanov. Ne mislim tukaj sedaj samo na gradnjo domov, ker morda že nekateri to težko poslušate. Bom posebej omenil adaptacijo starih domov. Nekoč smo zgradili, gradili po nekih drugih arhitekturnih konceptih, pa smo, se opravičujem, strpali v eno sobo pet, šest stanovalcev. Danes ta standard je hvala bogu bistveno višji, in zato se vlaga ogromno sredstev prav iz naslova React EU, da bomo bivanjske razmere uredili recimo po konceptu neke gospodinjske skupnosti. Največ dva v sobo. In tako dalje. In vesel sem, da zmoremo, tako Evropa kot Slovenija, najti dovolj finančnih sredstev, da to tudi realiziramo. In izjemno veselje sem videl na obrazih ljudi, ko smo jim ta dva dni to tudi razlagali in pripovedovali. Zdaj, res je, da je Slovenija tovrstni zakon pripravljala že od leta 2002, saj nas je na nujnost učinkovitejše ureditve opozarjala tako strokovna kot laična javnost. Torej, strokovna in laična javnost nas opozarja, da je potrebno to področje urediti že skorajda dve desetletji. In navsezadnje pa nas je na potrebo krovnega zakona opozorila zelo glasno epidemija nalezljive bolezni covid-19. In naša skupna želja je, da z Zakonom o dolgotrajni oskrbi ustvarimo pogoje, da bo dolgotrajna oskrba dostopna, dosegljiva, kakovostna in varna in da v obdobjih življenja, ko postanemo odvisni od pomoči druge osebe, nihče ne bo ostal prezrt, kot je to povedal že večkrat minister gospod Poklukar. Dolgotrajna oskrba ni namenjena zgolj starejšim, kot se morda napačno včasih razlaga, saj potreba po storitvah dolgotrajne oskrbe narašča. In vse te različne potrebe je izjemno težko vključiti v zakon, pa ta naj bi bil idealen. Preprosto ni mogoče. Tu je toliko deležnikov, toliko želja, toliko potreb, da je preprosto zelo težko narediti idealen zakon, zato jaz vztrajam pri tem, da to mora biti izjemno dinamičen zakon, ki mu mora vsakokratna zakonodajna veja oblasti namenjati dovolj pozornosti in ga sproti dejansko tudi optimirati. Kar zadeva amandma k drugemu členu, smo že povedali, naše podpore ne more dobiti, bomo pa podprli seveda vse koalicijske in samo koalicijske amandmaje, ki smo jih sopodpisali. Hvala lepa, gospa podpredsednica.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Če ne, zaključujem razpravo. V razpravo [[…]] Želite, gospa državna sekretarka? Pri tem členu, prvem. To bomo pa še prešli. Zdaj imamo najprej še obravnavo vseh ostalih amandmajev. Če ne želi nihče razpravljati, zaključujem in prehajamo na tretji člen. V razpravo dajem torej 3. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC in amandma poslanske skupine Levica. Ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 5. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Ni želje po razpravi, zaključujem. V razpravo dajem 7. člen ter amandma poslanskih skupin SD in SAB in amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Besedo želi mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Tukaj se govori, kako upoštevati javno mrežo pri dolgotrajni oskrbi. Naš predlog, torej Socialnih demokratov in SAB-a, je, da se upošteva kot merilo tudi invalidnih oseb. Razlogov je sto, ampak mislim, da ni potrebno, da jih razlagam. Hvala vam.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Če ne, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 10. člen ter amandma poslanskih skupin SAB in SD in amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Ni želje po razpravi. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 11. člen ter amandma poslanskih skupin SD in SAB in amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 13. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 14. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Ni želje po razpravi. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 17. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. K 20., 23., 26., 27., 28., 29., 30., 32. in 33. členu so vloženi amandmaji poslanske skupine Levica in so vsebinsko povezani, prav tako sta vsebinsko povezana amandmaja poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 26. in 29. členu, zato bomo o vseh razpravljali skupaj. Želi kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 34. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 35. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 36. člen ter amandma poslanskih skupin SD in SAB. Želi kdo razpravljati? Mag. Dejan Židan, izvolite.
Hvala. Ker je ta zakon tudi neka oblika osebne asistence, čeprav sta ločena zakona, predlagamo, da se tukaj na podoben način, tj. tričlanska komisija, uvede. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo? Če ne, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 42. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 58. člen ter amandma Poslanske skupine LMŠ. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 59. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 65. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 68. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 70. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 71. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 81. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 88. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 90. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 94. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 101. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 118. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem amandma Poslanske skupine LMŠ k 127. in 131. členu, ki sta vsebinsko povezana z amandmajema istega predlagatelja k 154. členu, zato bomo o teh amandmajih razpravljali skupaj. Želi kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 128. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 129. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 130. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 134. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 135. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. Amandmaja poslanskih skupin SAB in SD k 136. in 157. členu sta vsebinsko povezana, zato bomo o vseh amandmajih k tema členoma razpravljali skupaj. V razpravo dajem torej 136. in 157. člen ter dva amandmaja poslanskih skupin SAB in SD k tema členoma, amandma poslanskih skupin SD in SAB k 153. členu, 2 amandmaja poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 136. in 153. členu ter 2 amandmaja Poslanske skupine Levica k 136. in k 153. členu. Besedo ima mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Tudi na podlagi nevladnih organizacij upoštevamo njihov argument, da je dodatek za postrežbo, pomoč in postrežbo ni socialni transfer, ampak je pravica iz zavarovanja, torej pravica iz ZPIZ-2 in zato iz tega ne moremo narediti socialne pravice. In zato predlagamo, da se v bistvu člen črta in sedanja ureditev v ZPIZ ostane. Pri 153. členu pa sledimo stališču društva Vesele nogice, oni imajo izkušnjo, kako naj v bistvu družinski pomočnik deluje. In smo pač sledili njihovemu stališču. Hvala.
Hvala lepa. S tem zaključujem razpravo. V razpravo dajem 140. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SMC. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 141. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SMC. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 143. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SMC. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 146. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SMC. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 150. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SMC. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem zadnji amandma, torej 151. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SMC. In ob tem, državna sekretarka, ste že prej želela besedo. Zdaj je zadnja priložnost. Ja, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci. Pred vami je Predlog zakona o dolgotrajni oskrbi. Zakon prinaša odgovore na izzive, s katerimi se kot družba soočamo v okviru obstoječih ureditev na področju dolgotrajne oskrbe. Predlog zakona nadgrajuje sistem oskrbe v socialnovarstvenih zavodih in oskrbe na domu. Gre za sistemski zakon, ki bo v Republiki Sloveniji uredil področje dolgotrajne oskrbe z zagotavljanjem pogojev za dostopno, kakovostno in varno oskrbo, ki bo osebam s primerljivimi potrebami omogočil primerljive pravice za zavarovance nad starostjo 18 let ne glede na to, kje v Republiki Sloveniji živijo. Zakon o dolgotrajni oskrbi predstavlja nov steber socialne varnosti. Zakon v središče postavlja posameznika, ki se odloča o načinu uveljavljanja pravic iz Zakona o dolgotrajni oskrbi. Poudarek v zakonu je približati storitve posamezniku na njegov dom, tako da bodo upravičenci lahko čim dlje ostali v svojem domačem okolju. Zakon opredeljuje mrežo, država in lokalne skupnosti jo skupaj razvijata in izgrajujeta. Zakon omogoča formalno oskrbo v inštituciji, na domu, uvaja nov inštitut oskrbovalca družinskega člana ter možnost, da se upravičenec odloči za denarni prejemek. Na novo uvaja storitve za krepitev in ohranjanje samostojnosti in sofinanciranje e-oskrbe. Na podlagi zakona se finančno razbremeni občine, upravičence in njihove sorodnike. Zakon jasno definira pravice, nabor storitev pa se bo prilagajal individualnim potrebam posameznika. Z novo ureditvijo bodo storitve dostopne zavezancem v inštitucijah, kot že sedaj, in na domu, kjer imamo danes velik manko in neenakost. Pravice po tem zakonu se uvajajo postopoma do leta 2024, ko zakon pride popolnoma v veljavo, ko se izvajajo vse oblike. Zato je predlagano financiranje ustrezno. Državo obvezuje, da do konca 2024 pripravi zakon o obveznem zdravstvenem zavarovanju. Pomembna vloga je naložena Zavodu za zdravstveno zavarovanje Slovenije, zato so roki priprav samega zavoda z amandmaji podaljšani. Za izvajalce v sistem, torej v sistemu, torej domove za starejše in ostale socialnovarstvene zavode je predviden avtomatizem prihoda v novi sistem. Enako se zavarovance v teh institucijah prevede preko prevedbenih lestvic do novih pravic po vsem ne birokratsko. Zavarovanci sploh ne bodo opazili, da imajo sedaj pravice urejene po drugem zakonu. Največ pridobijo upravičenci in njihovi svojci, ki danes večinoma ali v celoti nosijo finančno breme, da ne govorimo o oskrbi vseh tistih, ki imajo doma opešane in ostarele in so zavezani opravljati neko službo. Uporabnikom v institucijah ostaja breme stroškov namestitve in prehrane, vsebine in pravice zakona pa se po novem krije po tem zakonu iz javnih virov. Zakon zagotavlja enake pravice tudi zavarovancem, ki so opravičeni do enakih storitev na domu, ki jih imajo, ki so danes nameščeni v domovih in tisti, ki bodo nameščeni doma te pravice se bodo izenačile. Vsem zavarovancem pa ostajajo pravice zdravstvenih storilcev, ki so pravice iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Kot družba smo odgovorni vzpostaviti sistem, ki bo pravičen, solidaren, kakovosten in bo naslavljal vse, ki so po tem zakonu pomoči potrebni in do nje opravičeni. Le, ko bo zakon sprejet ga lahko pričnemo izvajati. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Če ne, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu z časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj to je 15 minut po prekinjeni 4. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPOREMBAH ZAKONA O DRŽAVNI UPRAVI V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada, zato za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Službe Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo, mag. Peter Geršek, državni sekretar. Izvolite, imate besedo.
Spoštovana podpredsednica Državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je Predlog zakona o spremembah Zakona o državni upravi od sedaj naprej ga bom poimenoval ZDU-1m, ki v osnovi prinaša dve spremembi področje verske svobode, kjer se predlaga prenos iz Ministrstva za kulturo v Službo Vlade Republike Slovenije pristojno za verske skupnosti ter področje informacijske družbe in elektronskih komunikacij, kjer se predlaga prenos iz Ministrstva za javno upravo na Službo Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo. Dovolite, da najprej predstavim področje verske svobode. Predlog ZDU-1m določa, da se področje verske svobode, zaradi zagotavljanja večje stopnje samostojnosti pri opravljanju nalog ter zaradi same narave nalog s področja verske svobode kot ene temeljnih za Ustavo zagotovljenih človekovih pravic, da se le to prinese iz Ministrstva za kulturo v Službo Vlade Republike Slovenije pristojno za verske skupnosti. Urejen je prevzem dokumentacije skupaj s sorazmernim delom sredstvom, ki je za ta namen zagotovljen v veljavnem finančnem načrtu Ministrstva za kulturo. Dodatnih finančnih posledic za sprejeta proračuna v 22 in 23 letu ne bo, saj se prenašajo že obstoječe in financirane naloge na področju verske svobode, medtem ko se skladno z dogovorom kadri ne prenašajo. Pripravil se bo Akt o notranji organizaciji in sistematizaciji delovnih mest, Ministrstva pristojnega za kulturo in Kabineta predsednika Vlade. Torej, Vlada Republike Slovenije sprejme ta Akt o organizaciji in delovnem področju Službe Vlade Republike Slovenije pristojne za verske skupnosti v 15 dneh po uveljavitvi zakona. Sedaj pa dovolite, da vam še predstavim področje informacijske družbe in elektronskih komunikacij. Predlog ZDU-1m določa tudi, da se to področje prenese iz pristojnosti Ministrstva za javno upravo na Službo Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo. Zaradi predlagane spremembe bo izvajanje nalog na področju digitalizacije in digitalne preobrazbe manj razpršeno in s tem učinkovitejše. Področje informacijske družbe in elektronske komunikacije zavzema pomembno mesto v razvoju države, ker gre za področje, ki je vsebinsko izrazito horizontalne narave je, zaradi učinkovitega izvajanja nalog primerneje, da se le-te izvajajo v okviru samostojne službe, ki je uvrščena neposredno pod vlado. Republika Slovenija ima namen na področju digitalizacije in digitalne preobrazbe v tem desetletju postati eno od digitalno najbolj razvitih držav v Evropski uniji ter ima tudi ambicije prevzeti vidnejšo vlogo v mednarodnem okolju, zato je združitev teh nalog za doseganje učinkovitega delovanja v službi za digitalno transformacijo nujna. V skladu s prehodnimi določbami naloge na področju informacijske družbe in elektronske komunikacije prevzame tako Služba Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo. Urejen je prevzem javnih uslužbencev, opreme in dokumentacije skupaj s sorazmernim delom sredstev, ki je zagotovljen v veljavnem finančnem načrtu Ministrstva za javno upravo. Akt o organizaciji in delovnem področju Službe Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo se s spremenjenimi določbami zakonov uskladi v 15-ih letih po uveljavitvi ZDU1M [[?]] . Glede finančnih posledic za sprejetje proračuna 2021 in 2023 ne bo, prenašajo se že obstoječe in financirane naloge iz Ministrstva za javno upravo na Službo Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo. Slednja tako pomeni prenos približno 30 javnih uslužbencev približno zato, ker so nekateri še v Bruslju direktorata za informacijsko službo, hkrati že z načrtovanimi sredstvi za same projekte. Zaradi prenosa delovnega področja informacijske družbe in elektronske komunikacije iz Ministrstva za javno upravo na Službo Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo, se v prehodnih določbah s tem zakonom uskladijo določbe vseh zakonov, ki ureja pristojnost in organe s področja informacijske družbe in elektronskih komunikacij. Torej, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada Republike Slovenije je predlaga, da se predlog ZDU1M obravnava po skrajšanem postopku, predlagana sprememba pomeni manj zahtevno spremembo zakona, gre za prenos področja, kot sem omenil, verske svobode, ter informacijske družbe in elektronskih komunikacij iz pristojnosti obeh ministrstev v vladni službi na 292. dopisni seji 11. novembra je Vlada podala tudi soglasje k predlogom amandmajev k predlogu ZDU1M, ki naslavljajo mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora v delu, ki se tiče organizacije Službe Republike Sloveniji za digitalno preobrazbo, predlog je pa prestal obravnavo na seji matičnega odbora za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo dne 12. 11., kjer so bili tudi ti amandmaji sprejeti. Hvala lepa. Predlagam, da podprete predlog ZDU1M. Najlepša hvala.
Hvala lepa tudi vam. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnavo Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo zato za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku mag. Branku Grimsu. Izvolite.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na svoji 57. nujni seji dne 12. novembra letošnjega leta obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o državni upravi. V imenu predlagatelja je državna sekretarka na Ministrstvu za kulturo dr. Ignacija [[Nerazumljivo]]predstavila spremembe in poudarila, da gre za bolj učinkovito obliko, s katero želi Vlada zagotoviti tudi večjo samostojnost, predvsem na področju verske svobode, zato bi od Ministrstva za kulturo prenesli sedanje pristojnosti, skupaj z vsem kar to oblikuje na posebno vladno službo. Poleg tega je vsebina zakona tudi prenos področje informacijske družbe in elektronskih komunikacij s pristojnostmi Ministrstva za javno upravo na ustrezno Službo Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo. Tudi v tem primeru se sledi predvsem cilju, da bi bila bolj učinkovita in bolj samostojna hkrati. Glede na razpravo v krajši razpravi se je postavljalo vprašanje smiselnosti preoblikovanja nekaj mesecev pred volitvami, vendar je potem prevladalo na glasovanju, tako da so bili sprejeti vsi predlagani amandmaji, in sicer poslanskih skupin koalicije SDS, NSi in SMC in nato tudi s končnim glasovanjem vsi členi skupaj s sprejetimi amandmaji, in sicer 10. glasovi za in 4. proti. Glede na sprejete amandmaje je oblikovano ustrezno dopolnjeno besedilo, ki je sestavi del tega poročila in predlagamo, da Državni zbor sprejme. Hvala. da Državni zbor sprejme. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvi dobi besedo gospod Robert Polnar. Predstavil bo stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Gospe in gospodje! Osnovni smoter noveliranja zakona o državni upravi je prenos delovnih področij digitalizacije in elektronskih komunikacij iz ministrstva za javno upravo na službo Vlade za digitalno preobrazbo. Pred dvajsetimi leti si je bilo nemogoče predstavljati razsežnosti in razvoj digitalne tehnologije, tako kot si danes težko zamišljamo, da večina aplikacij, ki jih bomo uporabljali čez deset let, sploh še ni izumljenih. Digitalno poslovanje je postalo način zasebnega in javnega življenja, zajema elektronsko bančništvo, zavarovalništvo, trženje in trgovanje, poučevanje, poslovanje z javnim sektorjem, svetovanje in avkcije na daljavo. Stopnja razvoja digitalnih storitev in njihove uporabe postaja nezgrešljiv element konkurenčnih prednosti posameznih držav v svetovni ekonomiji. V Sloveniji je že pred letom 2000 delovalo samostojno ministrstvo za informacijsko družbo, ki je opravljalo naloge na področjih računalništva, informatike, telekomunikacij, informacijske tehnologije, pošte in razvoja informacijske družbe. Leta 2004 je bilo to ministrstvo ukinjeno. Naloge s področij elektronskih komunikacij, pošte in industrijskih projektov so bile prenesene na Ministrstvo za gospodarstvo. Naloge pospeševanja informacijske družbe na področjih, ki ne sodijo v delovna področja drugih ministrstev in usklajevanje dela na področju informacijske družbe pa so bile prenesene na takratno Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Kasneje sta bili področji informatizacije in digitalizacije uvrščeni v resor ministrstva za javno upravo. Organiziranje je proces urejanja organizacije, proces njenega delovanja in razmerij med ljudmi. Organiziranje organiziranosti organizacije pa spada med na sploh najzahtevnejše človeške dejavnosti. Dejstvo je, da nobena Vlada ne more ignorirati bliskovitega razvoja digitalizacije in nove organizacijske paradigme. Stvarnost je kompleksna, in jo je mogoče razumeti le s sočasnim upoštevanjem te kompleksnosti predvsem pa nedeterministično. Vlada je organizacijski sistem. Kot vsaka organizacija ima tudi Vlada proste roke pri oblikovanju svoje strukture organiziranosti, ustroja oziroma smotrne razporeditve organizacijskih zmogljivosti po različnih organizacijskih osnovah. Organizacijske zmogljivosti pa predstavljajo vse kadrovske, materialne, finančne in druge razpoložljive vire v organizaciji, ki zagotavljajo uresničevanje organizacijskih ciljev. Procese digitalne preobrazbe Slovenije oblikuje, usmerja in vodi služba Vlade za digitalno preobrazbo. Od letošnjega julija jo vodi minister brez listnice, kar ji daje specifičen pomen. Prav je, da z zakonskimi spremembami preuredimo oziroma dopolnimo njene pristojnosti, pooblastila in odgovornosti, če naj uspešno in učinkovito izvršuje naloge v javno korist. Poslanci Poslanske skupine Desus tako spremembo zakona podpiramo. Nekoliko drugače pa je glede prenosa pristojnosti področja verske svobode z Ministrstva za kulturo v kabinet predsednika Vlade. Utemeljitve za tako odločitev nismo slišali. Pri tem je drugotnega pomena kdaj bo ta odločitev uresničena. Vladne službe so pristojne za organizacijska, strokovna in druga podporna opravila pri delovanju Vlade kamor pa ne moremo uvrstiti področja verske svobode. Ali je teža tega pomisleka večja od teže pomena urejanja področij digitalizacije in elektronskih komunikacij? To je tista kot svinec težka dilema. Poslanci Poslanske skupine DESUS imamo glede tega različne poglede in stališča in v skladu s temi svojimi prepričanji bomo tudi glasovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednja ima besedo gospa Janja Sluga, predstavila bo stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
V Poslanski skupini nepovezanih poslancev in poslank vladajoči koaliciji ne odrekamo legitimne in legalne pravice, da si s spremembami Zakona o državni upravi uredi delovanje izvršilne veje oblasti, ki jo vodi. S prenosom informacijske družbe in elektronskih komunikacij se namreč z Ministrstva za javno upravo na Službo Vlade za digitalno preobrazbo prenaša Direktorat za informacijsko družbo. Kot veste, je na julijski seji Državni zbor imenoval Marka Borisa Adrijančiča za ministra brez resorja. V poslanski skupini tega imenovanja nismo podprli. Pa ne zato, ker bi ocenjevali, da kandidat nebi bil kompetenten za to funkcijo, temveč zato, ker smo takrat ocenjevali, da je šlo v tem primeru za piar zgodbo. Predsednik vlade je po porazu na referendumu o Zakonu o vodah, katastrofalnemu pričetku predsedovanja EU, odločbi Ustavnega sodišča in na njej temelječi noveli Zakona o nalezljivih boleznih, ki so jo poslanci koalicije zavrnili sami, in še bi lahko naštevali, potreboval neko dobro, pozitivno politično zgodbo, da se njegova vlada, čeprav reakcionarna oziroma obrnjena v preteklost, prikaže kot progresivna in moderna vlada, ki razume trende prihodnosti in ima nanje pripravljen odgovor. Poleg tega je po naši oceni šlo tudi za politično improvizacijo, saj ne novi minister in ne nova vladna služba nista odločilni pogoj za nadaljnje korake Slovenije pri digitalizaciji, kar je dokazala že Cerarjeva vlada in v tej koaliciji za informacijsko družbo pristojni resorni minister za javno upravo mag. Boštjan Koritnik. Še tri mesece pred imenovanjem novega ministra za digitalizacijo je predsednik vlade ocenjeval, da posebnega vladnega resorja za digitalizacijo sploh ne potrebuje in da zadošča zgolj posvetovalno telo za digitalizacijo. Da ne omenjamo dejstva, da je digitalizacija ena od prioritet načrta za okrevanje in odpornost, za katero so projekte pripravili resorni ministri, ki jih bodo kljub novemu ministru vodili tudi še naprej. Edina posledica imenovanja novega ministra je torej, in to je tudi namen tega zakona, da se področje digitalne in informacijske družbe oziroma Direktorat za informacijsko družbo seli pod okrilje nove vladne službe. In to šele po več kot 4-ih mesecih od imenovanja ministra. Do tega sprejema so pristojnosti tega ministra omejene. Razen nastopanja na različnih seminarjih, konferencah, obiskih in sodelovanju na sejah vlade minister drugega ne more početi – ker za nič drugega nima pristojnosti. Zato smo v Poslanski skupini nepovezanih poslancev in poslanke presenečeni nad dejstvom, da se minister brez resorja, ki šele s tem zakonom dobiva pristojnosti, hvali z najnovejšo uvrstitvijo Slovenije na lestvici indeksa digitalnega gospodarstva in družbe DESI. Slovenija se je namreč v zadnjem letu povzpela s 16. mesta na 13. mesto in se tako prvič prebila nad evropsko povprečje. Za uvrstitev Slovenije na tej lestvici pa novi minister nima prav nobene zasluge. Nekateri bi rekli, da se kiti s tujim perjem. Ministra lahko vidimo na številnih obcestnih jumbo panojih, s katerih volivce nagovarja z reklamnim sloganom ene od političnih strank, ki govori o rezultatih. Rezultatov v omenjeni obliki ta minister sploh ne more pokazati. Najbrž je kdo od vas prebral pronicljivo knjigo novinarja pri britanskem časniku Guardian in pisatelja Francisa Waynea z naslovom Kako so prodajalci megle zavladali svetu. V njej avtor na publicistično-dokumentaren način, torej tudi z navajanjem konkretnih primerov, opozarja na naraščajoči pojav puhlic in vsesplošnih navajanj, ki jih brez nekega posebnega sramu [[znak za konec razprave]] in truda politiki uporabljajo za nagovarjanje volivcev. Vsak drug komentar bi bil odveč. Zato se bomo v Poslanski skupini Nepovezanih poslancev in poslanke pri glasovanju o predlogu tega zakona v celoti vzdržali.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Dušan Šiško. Izvolite.
Podpredsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! V zadnjem letu in pol, na vsakem koraku poslušamo o digitalizaciji in informacijski družbi. Večino ljudem je to tuje. Vsekakor so na tem področju nujne spremembe, a nikakor ne na vrat na nos. V digitalizacijo in informacijske sisteme, se v zadnjih desetletjih ni veliko vlagalo. Ne vem, zakaj se moramo sedaj, ko imamo bistveno več dela s Covidom, še ukvarjati s prenosom pristojnosti. Ne razumem, zakaj je treba zdaj urejati prenos verske svobode iz Ministrstva za kulturo v Službo Vlade Republike Slovenije, pristojno za verske skupnosti, zakaj se s predlogom skuša sedaj urejati tudi prenos področja informacijske družbe in elektronskih komunikacij, iz pristojnosti Ministrstva za javno upravo, na Službo Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo. Absolutno se strinjam, da so potrebne spremembe na tem področju, a vendar menim, da trenutna pot nikakor ni prava. Hvala.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Branko Grims. Izvolite.
Spoštovani! Vsaka Vlada ima brez dvoma vso pravico, da oblikuje službe tako, da bi bile čim bolj učinkovite in da oblikuje vsa področja družbenega življenja, tako, da bi dosegli kar najboljše rezultate in najboljši razvoj. Danes Vlada Republike Slovenije s predlaganim zakonom predlaga dvoje; da se prenese službo za versko svobodo iz sedanje organiziranosti, se pravi, iz Ministrstva za kulturo, na posebno vladno službo, s čimer se ji da večji pomen in tudi večjo samostojnost in po drugi strani, da se ustrezno spremeni tudi organiziranost na področju digitalne preobrazbe, se pravi, da se službo, ki je sedaj znotraj Ministrstva za javno upravo, prenese na posebno službo Vlade, ki je bila že organizirana in ki jo vodi minister brez resorja. S tem se prav tako želi doseči hitrejše in bolj učinkovito delo, ki že daje, tudi v sedanji obliki rezultate, vendar, da se še dodatno pospeši in da se doseže vse tisto, kar si Slovenija brez dvoma zasluži in kar je na tem področju še potrebno storit, zato, da dosežemo tisto mesto v globaliziranem svetu, ki nam zagotovo gre. Iz tega razloga je vsekakor potrebno sprejet predlagane spremembe, ki jih v SDS enotno podpiramo in iz razloga, ker je to kompromis, ki omogoča sprejem celotnega zakona, bomo tudi predlagani amandma enotno, torej soglasno, podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca bo predstavil Rudi Medved. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. V LMŠ menimo, da bi se moral Državni zbor ukvarjati z resnejšimi zakonodajnimi predlogi, kot je danes tale. Na mize tako dobivamo lepljenko, lepljenko iz nekih opomnikov in opomnik je bil, nekoč, da bi ta Vlada imela ministra za digitalizacijo. Iz vladne službe za digitalizacijo pa je doslej nastalo bore malo. Vlada je tja postavila ministra, ki je pa sedaj nenadoma ugotovil, da nima ljudi. Pomembno je bilo takrat imenovati ministra in na hiringu smo ga vprašali, ali pozna razliko med vladno službo in ministrstvom, da ne bi preveč obljubljal kaj vse bo naredil. In je rekel da pozna. Je rekel, da bo postavil majhno in agilno ekipo, da se bo naslonil na ekipo strateškega sveta za digitalizacijo, ekipo strokovnjakov in operativcev. Ampak te ekipe sedaj očitno ni, zato bodo v vladi selili javne uslužbence. Sistem organizacije državne uprave pa mimogrede še malo podrli in to ne bo edina stvar, ki jo bo ta vlada skupaj s koalicijo takole po domače podrla. In kaj sedaj še počnete s spreminjanjem zakona? Spet z enim zamahom posegate v več zakonov, tokrat v sedem, kar je verjetno toliko kolikor je bilo zadetkov, ko so v pravno informacijskem sistemu tipkali ključnik Ministrstvo za informacijsko družbo. Predlagana sprememba pomeni prenos področja informacijske družbe in elektronskih komunikacij iz Ministrstva za javno upravo na novo službo. In bistvo tega je, da predlagan prenos dveh delovnih upravnih področij ministrstev in s tem izvajanja upravnih nalog na teh dveh področjih na vladni službi je vsekakor sporen s pravno sistemskega vidika. Upravne naloge izvajajo ministrstva, vladne službe so pristojne za izvajanje organizacijske, strokovne in druge pomoči pri delovanju vlade in ministrstev. In to trdimo tudi v LMŠ in trdimo, da tako pač ne gre. Da ne bo pomote, prestavljanje javnih uslužbencev samo po sebi niti ni problematično, ampak kaj bo s tem doseženo, če Vlada s predlogom le predstavlja isto skupino ljudi, ki že opravlja naloge digitalne družbe in elektronskih komunikacij k novemu ministru. Torej, je uspel minister v stotih dneh ugotoviti le, da bo izpeljal digitalno preobrazbo tako, da bo on vodil isto skupino ljudi, ki jo je doslej vodil minister Koritnik. Imamo torej dva ministra za digitalizacijo, ampak samo eno ekipo ljudi, ki jo sedaj malo selimo sem ter tja, kar je seveda popolnoma neproduktivno in to par mesecev pred volitvami, je to samo še nov primer birokratske navlake. Tako kot tudi pri prenosu področja verske svobode s pristojnosti Ministrstva za kulturo na vladno službo za verske skupnosti. Vendar je to seveda tudi širše vprašanje, ne samo vprašanje birokratizacije. Vlada je namreč lani ukinila Urad za verske skupnosti. Ukinila je Svet za dialog o verski svobodi. Ustanovila pa Svet za nerešena vprašanja s katoliško cerkvijo. Ali obstajajo nerešena vprašanje tudi v odnosu do drugih verskih skupnosti in kdo jih bo reševal? To ni jasno. V zakonu seveda niti malo pojasnjeno. Namen je torej celotno odločanje o ustavni pravici do religijske svobode prenesti neposredno pod predsednika vlade. In če je podrejanje vseh družbenih sfer osnovno gonilo delovanja te vlade je v tem primeru sedaj to še poseg na polje religije. V LMŠ bomo glasovali proti spremembam zakona.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil dr. Franc Trček. Izvolite.
Lep pozdrav vsem skupaj! Socialni demokrati menimo ne le, da je pravica, ampak je dolžnost katerekoli vlade, da se organizira tako, da deluje kar se da optimalno v dobrobit vseh nas. Ampak v tej luči, veste, neka vlada, ki 24. sprejema zakon, ki bo stopil v veljavo 15 dni, potem ko bo v Uradnem listu, bo padel v predbožični čas, potem bo malo Vlada prišla k sebi, in potem prodaja, kaj, zgodbo, da bo do volitev nekaj blazno na tem področju naredila. Zadnja dva meseca bo pa itak predvolilni oziroma to zganjate nekako že sedaj. Potem imamo zgodbo, da se neki minister po sto dneh hvali, kako je ogromno naredil, v bistvu je pa malo dojel, da se izrazim na način, da bo tudi sedanji predsednik vlade razumel, da ima nekega štabnega oficirja brez armije. In zdaj bi to nekaj rad malo premetaval, ampak veste, obstajamo stranke in obstajamo ljudje, ki znamo tudi brati metodologije. Socialni demokrati jih znamo. To veliko hvaljenje s tem, kako smo mi zdaj po lestvici skočili, neke digitalne frekvence se bodo podeljevale, kljukica. Telekomunikacijski operaterji delajo na G5, kljukica. Državljanke in državljani si moramo potegniti dol digitalna potrdila, kljukica. Bum, cefizelj, nismo več 16., 13. smo, orgazmirajmo. To je del te zgodbe. In po stotih dneh se potem spomnijo, čakaj, pišuka, če sem jaz minister za nekaj, potem je pa očitno neka zakonodaja, za katero bi moral skrbeti, in kot je rekel nek govorec pred mano, se malo zagugla in ti vrže nekih 7 zadev. To je prvi del. Drugi del zgodbe je, da je očitno področje verskih skupnosti preveč svobodno in mora iti pod urgenco nekoga, ki ga imenujejo maršal Tito, in to je v bistvu na kratko to. In seveda, Socialni demokrati tozadevne burleske relativno kmalu pred volitvami ne bomo podpirali. Hvala.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Levica bo predstavila Nataša Sukič. Izvolite.
Najlepša hvala. Današnji zakon je dokaz, da se Vlada obnaša, kot da nismo tik pred volitvami in da mora te štiri mesece kar se da dobro izkoristiti za dokončno uničenje vseh demokratičnih in vključujočih orodij. S spremembami zakona Vlada dokončno oži vprašanje verske svobode na izključno RKC in se dokončno podreja področju informacijske družbe. Kar se verske svobode tiče, je Vasko Simoniti konec leta 2020 razpustil Urad za verske skupnosti, ki je deloval znotraj Ministrstva za kulturo. Vlada pa je razpustila Svet Vlade za dialog o verski svobodi. Namesto obojega je Vlada ustanovila Svet za nerešena vprašanja z RKC, za katerega nihče ne ve, kaj točno dela. Imeli smo torej strokovni organ, ki se je ukvarjal z dialogom z vsemi verskimi skupnostmi, kar je šlo v nos RKC, ki je bila do dela urada kritična, ker da se je preveč ukvarjal z drugimi, manjšimi verskimi skupnostmi. Janša zdaj ustanavlja vladni urad, ki bo pod pravim političnim vodstvom izpolnjeval izključno ali pretežno želje RKC, ostale verske skupnosti pa bo potisnil v kot. Eklatantno privilegiranje že tako privilegirane RKC, skratka. Ampak, kar je zares hudo, med novimi pristojnostmi na dosegu rok Janeza Janše bo tudi izbris cerkve ali verske skupnosti iz registra in odločanje o registraciji cerkve ali neke verske skupnosti. Ampak, ker bo pogreb trenutne koalicije že 24. aprila, je potrebno pohiteti, in zato bo zakon na hitro sprejet na izredni seji. Kar je pri vsem skupaj najbolj bizarno, pa je amandma, ki ga je za današnjo sejo pripravila koalicija. Vlada si bo pristojnosti prisvojila takoj, organizacijsko pa prenos zamika na leto 2024. Vladna koalicija pri obravnavi tega zakona izigrava prav vsa pravila, ki veljajo v Državnem zboru. Drugi sklop sprememb tega zakona se nanaša na prenos področja informacijske družbe iz Ministrstva za javno upravo na Službo Vlade za digitalno preobrazbo. Julija letos, vsega devet mesecev pred predvidenimi rednimi volitvami, je bil imenovan minister brez listnice za digitalno preobrazbo. 22. julija je Vlada izdala odlok o ustanovitvi in nalogah Službe Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo, ki tej vladni službi ne daje nobenih izvirnih pooblastil, pač pa svoje naloge opravlja v sodelovanju z ministrstvi, ostale naloge pa so bolj v smeri ozaveščanja, spremljanja, analiziranja, spodbujanja in podobno. Janez Janša pa si bo s pomočjo svoje uslužne koalicije preko Uber ministra zagotovil neposreden vpliv na konkretne upravne določitve na področju informacijske družbe. In na vladno službo ne bodo prenesene le pristojnosti drugih ministrstev, pač pa tudi drugih državnih organov in to na zelo prefinjen način, s prehodnimi določbami. Po novem bo denimo razporeditev radio frekvenčnih pasov in sklepanje pogodb po izgradnji širokopasovnega omrežja pod direktnim vplivom Janeza Janše. Janez Janša je ugrabil državo. Priča smo največji organizirani kraji, ki jih tudi pretekle orožarske afere ne sežejo do kolen. Ob dejstvu, da bo že čez dobre 4 mesece izgubil volitve, hiti pri podreditvi vsega, kar se še da. Časa ni več veliko, zato vse sporne zakone sprejemamo na hitro in mimo vseh ustaljenih pravil. In ne, ne pretiravamo. Če kdo ne verjame nam, naj pogleda mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki opozarja, da si vlada pristojnosti drugih ministrstev in organov uzurpira na protiustaven način. Desus, NSi in SMC pa v strahu za svoje stolčke in privilegije še naprej molčite in brezsramno sodelujete pri tem. V Levici bomo seveda glasovali proti amandmaju koalicije in proti predlogu zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine – krščanskih demokratov bo predstavil Andrej Černigoj. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovana državna sekretarja, spoštovane kolegice in kolegi. Danes obravnavamo novelo Zakona o spremembah Zakona o državni upravi, ki jo je predlagala sedanja Vlada Republike Slovenije. Zakon prinaša 2 poglavitni spremembi, ki bosta omogočili lažje in boljše delovanje državne uprave. Prva sprememba področje verske svobode zaradi zagotavljanja večje stopnje samostojnosti pri opravljanju nalog prenaša iz Ministrstva za kulturo na službo Vlade Republike Slovenije, pristojno za verske skupnosti. Druga sprememba pa sovpada s prerazporejanjem delovnih procesov, z ustanovitvijo nove Službe Vlade za digitalno preobrazbo, ki jo vodi minister Mark Boris Andrijanič. V Novi Sloveniji podpiramo, da se področje informacijske družbe in elektronskih komunikacij črta iz pristojnosti Ministrstva za javno upravo in prenese na Službo Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo. Krščanski demokrati verjamemo, da bomo zaradi te predlagane spremembe izvajanja nalog na tem področju učinkovitejše in bolj transparentno. Področje informacijske družbe in elektronskih komunikacij zavzema pomembno mesto v razvoju države, ker gre za področje, ki je vsebinsko izrazito horizontalne narave, je zaradi učinkovitega izvajanja nalog primerneje, da se te izvajajo v okviru samostojne službe, ki je uvrščena neposredno pod vlado. Prihodnost Slovenije je tudi v digitalizaciji, zato smo v sedanji koaliciji z veseljem podprli ustanovitev Službe Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo, ki je bila ustanovljena z Odlokom o ustanovitvah in nalogah Službe Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo. V prehodni določbi odloka je določeno, da Služba Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo do spremembe zakona, ki ureja državno upravo, v sodelovanju z ministrstvom, pristojnim za javno upravo, med drugim opravlja tudi naloge, ki se prepletajo s področjem informacijske družbe in elektronskih komunikacij. Naravno sosledje, ki sledi, je, da z uveljavitvijo predlagane spremembe zakona naloge na področju informacijske družbe in elektronskih komunikacij prevzema Služba Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo. Navedena rešitev je predlagana s ciljem pospeševanja digitalnega razvoja na vseh področjih. Omogočila bo učinkovitejše in bolj pregledno izvajanje nalog na tem področju in s tem boljšo operativnost in uspešnejše izvajanje nalog vlade. Minister za digitalno preobrazbo je prepričan, da bo izvedba ukrepov s področja digitalne preobrazbe javne uprave okrepila zaupanje ljudi v elektronsko podpisovanje. Trdo delo ministra že kažejo prve rezultate. V času, ko je minilo 100 dni od ustanovitve Službe Vlade za digitalno preobrazbo katere cilje je, da se Slovenija do konca desetletja prebije med prvih 5 najbolj digitalno napredenih držav v Evropski uniji. Krščanski demokrati verjamemo, da je ta ambiciozen cilj uresničljiv. Na to kaže tudi najnovejša uvrstitev Slovenije na lestvici indeksa digitalnega gospodarstva in družbe DESI. Slovenija se je v zadnjem letu povzpela iz 16 mesta na 13 mesto in se tako prvi v svoji zgodovini prebila na evropsko povprečje držav članic. Poslanska skupina Nova Slovenija-krščanski demokrati bomo soglasno podprli Predlog zakona o spremembah Zakona o državni upravi in amandmaje koalicije. Ministru Marku Borisu Andrijaniču pa želimo obilo digitalnih dosežkov in razvoje digitalne Slovenije. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Stranke modernega centra bo predstavil mag. Dušan Verbič.
Hvala za besedo, podpredsednik. Vsem skupaj prav lep pozdrav. Pred nami je Predlog zakona o spremembah Zakona o državni upravi, katerega cilj je zagotavljanje učinkovitejšega in preglednejšega izvajanja nalog Ministrstva pristojnega za kulturo in Ministrstva pristojnega za javno upravo ter Službe Vlade Republike Slovenije za digitalno preobrazbo in s tem boljše operativnost in uspešnejše izvajanje nalog Vlade. Novela zakona je v zakonodajni postopek vložila Vlada po skrajšanem postopku, saj gre za manj zahtevne spremembe in dopolnitve samega zakona. Predlog zakona o spremembah Zakon o državni upravi določa, da se področje informacijske družbe in elektronskih komunikacij črta iz pristojnosti Ministrstva za javno upravo in se prenaša na Službo Vlade Republike Slovenije z digitalno preobrazbo. Ta prenos na omenjeno vladno službo, ki je bil pred kratkim ustanovljena prav s tem namenom je smiseln še posebej v luči digitalne suverenosti, za kar si Republika Slovenija prizadeva. V namen uresničitve ciljev sprememb zakona je urejen tudi prevzem javnih uslužbencev, opreme in dokumentacije skupaj s sorazmernim delom sredstev, ki v letu uveljavitvi tega zakona za ta namen zagotovljen v veljavnem finančnem načrtu tako Ministrstva za javno upravo kot tudi Ministrstva za kulturo. V poslanski skupini menimo, da spremembe prinašajo racionalizacijo področij. Imamo namen uresničiti zavezo iz koalicijske pogodbe vse do naslednjih volitev in v petih mesecih lahko postorimo še marsikaj. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo Predlog zakona o spremembi Zakona o državni upravi podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, državna sekretarja, kolegice poslanke in poslanci. Le nekaj mesecev pred volitvami smo poslanske in poslanci v obravnavo dobili predlog zakona, ki predvideva reorganizacijo državne uprave. Običajno je, da si vsaka Vlada sama organizira in koordinira način dela temu v SAB ne oporekamo. Manj običajno pa je, da se to zgodi praktično tik pred volitvami. Predlog zakona o spremembah Zakona o državni upravi prinaša področje verske svobode iz Ministrstva za kulturo v pristojnosti Službe Vlade pristojno za verske skupnosti. Predlagatelji kot razlog za prenos navajajo, da je reševanje vprašanj verske svobode je treba obravnavati bolj celovito. Ob tem pa se poraja vprašanje, zakaj potem minister za kulturo konec lanskega leta ukinil Urad za verske skupnosti? Po nekih informacijah pa naj bi Vlada ponovno načrtovala ustanovitev urada za to področje. Razpuščen je bil tudi Svet za dialog o verski svobodi namesto njega pa je Vlada ustanovila Svet za nerešena vprašanja s katoliško cerkvijo. Nerešene zadeve preostalih verskih skupnosti pa so bile sedaj pospravljene v predal, saj očitno niso dovolj pomembne, s tem pa je bilo tudi prezrto ustavno načelo o enakopravnosti vseh verskih skupnosti. Nekaj mesecev pred volitvami pa je v ospredje zopet stopila potreba po sistematični ureditvi področja verske svobode. V SAB se ob tem ne moremo otresti občutka, da je takšna sprememba povezana s prihajajočo volilno kampanjo. Od predlagateljev namreč nismo bili deležni nobenega tehtnega razloga, ki bi prenos področja verske svobode direktno pod vlado utemeljeval. Drugi sklop predlaganih rešitev pa se nanaša na prenos področja informacijske družbe in elektronskih komunikacij iz Ministrstva za javno upravo na nedavno ustanovljeno službo vlade za digitalno preobrazbo. Da je takšen prenos pristojnosti v obeh primerih sporen, je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba. Predvsem so predlagane rešitve sporne v tistem delu, ki predvideva prenos tipičnih upravnih nalog, za katere so pri zakonu pristojna ministrstva oziroma drugi upravni organi. Kot sem že omenil, običajna praksa je, da si vsakokratna vlada sama organizira in koordinira način dela. Zato smo še bolj začudeni ob predlaganih amandmajih koalicije, v skladu s katerimi se bo prenos pristojnosti na področju verske svobode zgodil šele čez dobri dve leti. Skriti nameni v ozadju in razni podtaknjenci so postali že stalnica v delovanju aktualne vlade, zato se v SAB sprašujemo, kakšni so dejanski nameni predlagane reorganizacije. Predlaganih rešitev v SAB-u ne bomo podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih k 11., 13. in 15. členu. Amandmaji poslanskih skupin SDS, Nove Slovenije in Stranke modernega centra k 11., 13. in 15. členu so vsebinsko povezani, zato bomo o njih razpravljali skupaj. V razpravo torej dajem 11., 13. in 15. člen ter tri amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ja. Prosim za prijavo. Prijavljena je samo ena razpravljavka. Besedo ima Nataša Sukič. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani. Poglejte, saj sem že v uvodnem stališču pravzaprav povedala, kaj je problem tega vsiljenega, posiljenega, na hiter način vsiljenega zakona, ki je popolnoma nerazumljiv. Najprej imamo tukaj res brezsramen poskus eliminacije manjših verskih skupnosti ali pa drugih verskih skupnosti, ki ne spadajo pač v okvir Rimokatoliške cerkve. To je nekaj nezaslišanega. Sploh ne vem, kako si vi to predstavljate. Mislim, kaj to govori? To je neverjetno. To je neposredna diskriminacija, no, vseh, ki niso rimokatoliške vere. Zakaj ukiniti strokovni organ, ki se je ukvarjal z dialogom z vsemi verskimi skupnostmi? Zakaj? Rada bi odgovor na to, spoštovana državna sekretarka, zakaj. In zakaj se zdaj ustanavlja nek urad, ki se bo ukvarjal predvsem z vprašanji Rimokatoliške cerkve, zakaj? Mi smo, kolikor vem, vedno bili v dialogu tako z Rimokatoliško cerkvijo kot z ostalimi verskimi skupnostmi in prav nič ni bilo narobe s tem. Zakaj je to treba spreminjati? In še huje, danes ste pripravili amandma, da si bo vlada te pristojnosti kar takoj prisvojila, organizacijsko, ker je pač malo bolj zapleteno in vam časa zmanjkuje, pa bo to vse skupaj zamaknjeno v leto 2024. Mene res iskreno zanima v čem je vaš problem. V čem je Rimskokatoliška cerkev prikrajšana. Rimskokatoliška cerkev je privilegirana pri nas bila vedno in je in ne potrebuje dodatnih privilegijev. Ne vem zakaj bi šikranirali in v kot potiskali druge religije. Zakaj? Mislim, kaj se to pravi. To je neposredna diskriminacija, oprostite. Diskriminatoren pristop do pripadnikov drugih religij. Jaz drugega ne morem reči, pa sem sama ateistka in nisem zdaj jaz neka pripadnika katerekoli religije, ampak ko pa gledam tole iz stališča enakih možnosti, enakih pravic, mislim je pa to katastrofa no. Drugi sklop teh sprememb je prav tako zelo zaskrbljujoč. Prenos področja informacijske družbe iz Ministrstva za javno upravo na službo Vlade za digitalno preobrazbo, ampak ni problem samo ta prenos, če ne bi šlo za prenos pristojnosti, torej ne samo drugih ministrstev, pač pa tudi drugih državnih organov. Mislim, pa to pomeni po domače povedano, da bo recimo razporeditev, tako kot sem povedala, radiofrekvenčnih pasov ali pa sklepanje pogodb izgradnje recimo širokopasovnega omrežja in podobne zadeve pod direktnim vplivom našega premiera. Pod direktnim. Jaz res ne razumem več tega kontrolfrikovstva ali te obsedenosti, obsesivnosti, da mora biti vse pod kontrolo premiera direktno ali pa vse ali pa to, mislim, ta grozljiv odnos do ostalih verskih skupnosti. Zakaj je bilo treba leta 2020 razpustiti urad za verske skupnosti, ki je deloval znotraj Ministrstva za kulturo? Res, prosim, spoštovano državno sekretarko za ta odgovor. In zakaj je Vlada razpustila Svet Vlade za dialog o verski svobodi? Zakaj? Kaj je s tem bilo narobe? Res bi radi vedeli. In zakaj je zdaj se ustanavlja Svet za nerešena vprašanja z RKC? Katera nerešena vprašanja z RKC? pa saj so že vse dobili. Kaj bi še radi? Katera so ta nerešena vprašanja z RKC? Kaj hudiča bi še radi? Ne plačujejo davkov v tej državi, posebne privilegije imajo, take da so dobesedno država v državi, no, ali pa vatikanska provinca smo mi, cela država, če hočete, pa še vam ni dovolj. Kaj bi sploh še radi? Res me zanimajo konkretno odgovori, ne da vi tukaj nam vsiljujete neke hitre postopke kar tako neke zakone in niti ne poveste zakaj. Zahtevam te odgovore na ta vprašanja. Torej zakaj, torej to kar se tiče verskih zadev in to kar se tiče informacijske družbe me tudi zanima zakaj. Zakaj konkretno je to potrebno in v čem bo to boljše? Kaj bo to prineslo dobrega in komu bo to prineslo dobrega? Prav. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? ugotavljam, da ja. Prosim za prijavo. Prijavljena imamo dva kandidata. Prvi dobi besedo Janez Moškrič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep dober večer vsem prisotnim! Zdaj, tole je bilo res žaljivo do vseh verujočih, kar je predstavila kolegica Nataša Sukič. Naj jo spomnim, da verjetno vi živite v vzporednem svetu, ne pa SDS ali pa predsednik Janez Janša, ker po vseh anketah in povsem ni nobene bojazni, da bi volitve SDS izgubila. Če se pa vrnem na predlagano spremembo zakona. Lepo je bilo povedano, dve pozicije, ki sta na hitro nepovezane, pa sta vendar popolnoma lahko povezane iz organizacijskega smisla. Namreč, če govorimo o digitalni družbi, to vi dobro veste, ker naj bi tudi to področje poznali, veste, da to ne pomeni, da izvolimo ministra, mu naredimo ministrstvo pa postavimo fikus in vse ostalo. Pomeni, da imamo nekoga, ki bo v tej državi poskrbel, da bo na vseh ključnih pozicij postala povezava. Ker kaj si želimo? Želimo si povezanosti med ministrstvi. In če je že ne moremo dobiti v fizični obliki za vsako spremembo v tej državi, ki nastane, jo bomo dobili preko digitalne, preko e-družbe. Tu bomo lahko povezave med ministrstvi dobili. In tu jo želimo vzpostaviti. Zato je pomembno, da damo možnost, da ta minister to vzpostavi. Ne sistem kot ustanovo, ampak kot povezavo. In kaj je na področju verske svobode? Podobna zgodba. Verstva oziroma prizadevanja države, da goji dialog z verskimi skupnostmi, vsemi, in to je laž, kar govorite, da je rimokatoliška cerkev privilegirana. Danes oziroma včeraj so bila srečanja. Evangeličanska cerkev ne pripada rimokatoliški, ne, tako da bomo vedeli. Se pravi, dialog poteka z vsemi in to ni samo področje kulture, verstva, ampak je področje celega, se pravi, celega človeka in vse, kar pripada posamezniku. Zato lahko država in mora na vseh področjih gojiti ta dialog in bo najlažje to preko tega, kar je predlagano s tem. Pa še nekaj. Se pravi, vsak dan, ki se ne dela, ki se ga zapravi za nedelo, je zgubljen dan. To je vedel že tudi odstopljeni prejšnji predsednik vlade. Ta vlada pa bo delala do zadnjega dne, do zadnje ure in še v zadnji uri bo potem predala, predala pa dokumente novim ministrom, novemu predsedniku vlade oziroma jih bo naprej vodila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika Nataša Sukič, izvolite.
Spoštovani kolega, jaz ne vem, v čem sem bila žaljiva. V čem? Vprašala sem se, zakaj je Vasko Simoniti konec leta 2020 razpustil Urad za verske skupnosti, ki je deloval znotraj Ministrstva za kulturo. Zakaj je Vlada Republike Slovenije razpustila Svet Vlade za dialog o verski svobodi. In zakaj je namesto obojega ustanovila Svet za nerešena vprašanja z RKC. Kot da druge verske skupnosti več ne obstajajo. Kot da je ena in edina zveličavna RKC. A je to žaljivo, če se človek to vpraša? Med nami živijo tudi pripadniki drugih verskih skupnosti. Ne živite samo tisti, ki verujete v krščanskega boga. Med vami živijo pač raznorazni, pripadniki raznih verskih skupnosti, med vami živimo tudi ateisti, ki ne verjamemo v nobenega od teh bogov. Torej, kaj, kaj boste povedali na to. Meni se zdi to eklatantno privilegiranje že privilegirane RKC, ki ima poseben status v tej družbi. Menda ne boste zanikali, da RKC, da je oproščena davkov in podobnih zadev. A se mogoče motim? Je to žalitev? To ni žalitev. To je resnica. Žal je to resnica. Poleg tega država ogromno daje v, ne vem, obnovo raznih kapelic, cerkva in tako dalje. Verske uslužbence glih tako podpira finančno s, torej, temi socialnimi prispevki in tako naprej. Boste rekli, da ni res? Vse to je res. In ne vem, zakaj bi bila zato žaljiva, če postavim legitimno vprašanje, zakaj. In zelo je zaskrbljujoče, da bodo nove pristojnosti tega, kar se greste, recimo tudi izbris cerkve ali verske skupnosti iz registra, če se komu zahoče. Ali pa odločanje o registraciji cerkve neke verske skupnosti. Vse to boste zdaj imeli na voljo, spoštovani. In moje vprašanje ni žaljivo. Je povsem legitimno vprašanje poslanske Državnega zbora Republike Slovenije. Ker to ne zanima samo mene, to zanima javnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovani, repliko želite? Ne. Glejte, replike [[…]]
Proceduralno.
Postopkovno, ampak prosim ne izrabljajte Poslovnik.
Postopkovno vas prosim skladno z možnostjo za repliko na repliko, če mi jo dovolite.
Glejte, tudi prej ste imeli eno tako zadevo, ne glede, da to Poslovnik omogoča, repliko na repliko ne bom dovolil. Bom pa še enkrat pozval, če želi še kdo razpravljati. Rudi Medved ima besedo. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Kar zadeva dialog z verskimi skupnostmi v zadnjih 30-ih letih preko urada za verske skupnosti je ta dialog med verskimi skupnostmi in državo tekel popolnoma normalno, jaz ne vem kje ste videli problem. Problem pa je verjetno nastal potem, ko je bil urad za verske skupnosti ukinjen. In kaj bo zdaj bolje? Kaj je bilo pravzaprav bolje že s tem, ko je bil urad ukinjen in je zdaj še kar ukinjen? Imamo Svet za nerešena vprašanja s katoliški cerkvijo. Tisto, kar je pa nerazumljivo zdaj potem, ko se vsi skupaj seli dobesedno v Kabinete predsednika Vlade, pa je zakaj še to prehodno odboje zdaj, to mi pa tudi ni jasno. Torej boljši dialog bo, učinkovitejši, ampak hkrati bo pa tu še neko dveletno prehodno obdobje. Kaj se bo dogajalo vmes? Ampak, dovolite, podpredsednik, čisto na kratko še bi dodal nekaj stavkov k stališču, ki sem ga predstavil v imenu poslanske skupine LMŠ. Namreč, ko je bilo omenjeno tukaj v razpravah kako se je področje informacijske družbe v preteklosti resnično selilo kot Deseti brat iz enega ministrstva na drugo pa na tretje. Ampak veste kaj je pomembno? Vsakokrat je bilo področje informacijske družbe in digitalizacije del ministrstva, torej na nivoju ministrstva. Zdaj, očitno tisti, ki pridejo do takih idej, da bo kar služba vlade nekaj počela kot da je ministrstvo, ne vedo, sploh ne poznajo razlike, kako velika razlika je med pristojnostmi in delovanjem službe ali pa ministrstva. In uzdaj, ko smo priče iz dneva v dan govorjenju o digitalni preobrazbi in da bomo čim prej med prvimi petimi, v Evropi ste pa naredili - kaj – degradirali področje informacijske družbe in digitalizacije. Degradirali, zreducirali na nivo vladne službe, ministra, ki doslej ni mogel drugega kot nekajkrat se slikal in objavil sliko tam pred računalnikom in vsakokrat povedal, da je digitalizacija pomembna. Ja ni za vas očitno pomembna. Popolnoma nepomembna s tako reorganizacijo področje digitalizacije postaja. In tisto kar je še najhuje strokovnjake, ki so v tem direktoratu za informacijsko družbo zdaj silite v neko vladno službo, kjer se bodo prelevili v navadne birokrate, ker drugega pa pravzaprav niti početi ne bodo mogli. Ampak to delate to, da degradirate področje informacijske družbe, to delate, ko se v isti sapi hvalite, da smo na lestvici [[nerazumljivo]]indeksa zrasli in smo hvala bogu in to je dobro, smo se dvignili za par mest. Saj jaz vem, da bi najraje rekli, da se je to zgodilo zaradi tega, ker ste ustanovili to vladno službo in imamo zdaj ministra za digitalizacijo, pa se ni zato zgodilo, treba je pogledati tudi utemeljitev zakaj je Slovenija šla navzgor po tej lestvici. Zaradi tega, ker se je v preteklih letih res intenzivno gradilo širokopasovno omrežje po Sloveniji in to je rezultat zdaj tega, da smo precej nad evropskim povprečjem in tisto, kar je bilo pa ves čas pri tem DSI indeksom, če ste spremljali v preteklosti, kajne, očitano Sloveniji, ljudje ne uporabljajo interneta, v Sloveniji ljudje niso uporabljali interneta oziroma so ga uporabljali zelo slabo, v zelo omejenem obsegu. Ja, epidemija je pa seveda zdaj naredila svoje. Normalno, da so uporabljali internet. Treba je bilo delati na daljavo, treba je bilo urejati zadeve z državo na daljavo in seveda je naenkrat skočil ta indeks uporabe interneta in s tem smo skočili tudi na tem DSI indeksu. Ampak, to še ne pomeni, da bomo s takimi reorganizacijskimi telovadbami, kot je tale, ki je pa resnično popolnoma nepotrebna, za par mesecev, kajne, čez par mesecev bo prišla druga Vlada in bo spet preselila te uboge ljudi nekam, v vsakem primeru pa, katerakoli Vlada že, bo morala področju informacijske družbe in digitalizacije dati bistveno večji pomen, ne na način, da to področje degradira na nivo neke službe Vlade, tam pri kabinetu predsednika Vlade. In še nekaj, kajne, kar je pa popolnoma skregano z logiko in trkanjem po prsih, kako boste debirokratizirali državo, ampak tukaj, je spet klasičen primer birokratske navlake. Jaz vam bom zdaj primer povedal. Ko bo imel zdaj, seveda, ta minister pri sebi več zaposlenih, to ste dosegli, očitno boste dosegli, ampak, zdaj pa poglejte, ko bo inšpektor, ki ima pristojnost za inšpekcijski nadzor nad več kot tisoč zavezanci, ugotovil recimo, da neka spletna stran ne izpolnjuje zahtev v zvezi z dostopnostjo spletne strani ali pa karkoli takega, bo ta zavezanec lahko sprožil zgolj upravni spor, kar pomeni, seveda, bistveno, bistveno bolj zapleten postopek, kot če bi obstajalo ministrstvo, tako kot je bilo očitno, no pravzaprav, je trenutno še, ko ima ta zavezanec pravico uveljavljati pritožbo, navadno pritožbo, s pritožbo rešuje. Ne, zdaj ga boste napotili na upravni spor. Veste, kaj pomeni upravni spor, kajne? To je klasična birokratska navlaka, ki ste jo zdaj še zanesli v tole in bistvo vsega pa je, da nimamo več področja informacijske družbe in digitalizacije na ministrski ravni. Nimamo več, nimamo več. To vam je uspelo zdaj vreči dobesedno iz Zakona o državni upravi. No, pa bomo videli no, kako bo potem ta reorganizacija vplivala na DSI indeks in kako bomo na ta način prišli med prvih 5 v Evropi. To me pa res zanima in to bomo pa seveda spremljali.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Ugotavljam, da ni interesa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, 15 minut po prekinjeni 4. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SPODBUJANJU RABE OBNOVLJIVIH VIROV ENERGIJE, v okviru skrajšanega postopka. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, Alešu Miheliču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo. In z ozirom na bergle dovolim, da iz klopi predstavite mnenje. Hvala.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci. Dovolite mi, da na kratko podam obrazložitev k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije. Temeljni cilj predloga zakona je uskladitev s pravnim redom EU. S predlogom zakona urejamo 3 ključne zadeve. Popravljamo napačen prenos 17. člena Direktive 2018/2001/EU o spodbujanju uporabe energije iz OVE v primeru samooskrbovalcev. Z novim zakonom bodo imeli vsi končni odjemalci s samooskrbno iz obnovljivih virov energije pravico do enostavnejšega priključevanja naprav za samooskrbo ne glede na to, ali se odločajo za investicijo po tako imenovanem starem modelu netiranja prevzetih in oddanih količin v omrežje ali po novem, kjer se bo omrežnina obračunala od celotne količine, prevzete iz omrežja, odjemalci pa bodo upravičeni do drugih ugodnosti. Drugič, z zakonom omogočamo distribucijskemu operaterju, da odločbe, izdane v postopku pridobitve soglasja za priključitev in v postopku pridobitve spremembe soglasja za priključitev za naprave za samooskrbo, katerih priključna moč ne presega 50 kilovatov, vročajo z navadno vročitvijo, z vložitvijo v hišni predalčnik, poštni predal ali v elektronskih predal naslovnika. Vročitev velja za opravljeno 5. dan od dneva odpreme odločbe. S tem bo omogočeno izvajanje 17. člena direktive 2018/2001/EU, ki določa, da morajo distribucijski operater sprejeti ustrezne odločitve glede priključevanja naprav za samooskrbo v enem mesecu od prejema obvestila s strani končnega odjemalca. Tretjič, zakon tudi ureja možnost, da center za podpore izvaja naloge s področja spodbujanja energetske učinkovitosti alternativnih goriv ali zmanjševanja emisij v prometu, ki ne sodijo v okvir gospodarske javne službe. V praksi to pomeni, da bo lahko center za podpore na podlagi pogodbe z resornim ministrstvom izvajal tudi ukrepe, kot je na primer spodbujanje okolju prijaznejšega tovornega prevozništva v cestnem prometu na podlagi finančnih sredstev iz sklada za podnebne spremembe. Spoštovani poslanci, sprejem zakona je nujen z vidika pravilnega prenosa zakonodaje EU v slovenski pravni red in s tem za zaustavitev postopkov ugotavljanja kršitev, ki jih je Evropska komisija že sprožila proti Republiki Sloveniji. Verjamem, da si zasluži široko podporo v okviru zakonodajne obravnave, ki je v teku. In upam, da bo to tudi prejel. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku, Bojanu Podkrajšku. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za dano besedo. Cenjeni državni sekretar, gospod Mihelič, poslanke in poslanci. Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 50. nujni seji, 15. 11. 2021 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila vlada. Uvodni obrazložitvi, ki je v imenu predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo, Blaž Košorok poudaril, da predlog zakona v prvi vrsti odpravlja napačen prenos 17. člena Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov v primeru samooskrbovalcev. Predlog zakona poleg tega distribucijskemu operaterju omogoča, da odloča, da odločbe, izdane v postopku pridobitve soglasja za priključitev za napravo za samooskrbo, katere priključna moč ne presega 50 kilovatov, vroča v elektronski predal naslovnika. S predlogom zakona pa se uvaja tudi možnost da center za podpore izvaja naloge za področje spodbujanja energetskih učinkovitostih inovativnih goriv in zmanjšanja emisij v prometu, ki se izvaja izven obvezne države gospodarske javne službe. Predlog zakona je obravnavala tudi Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, ki predlagane spremembe dopolnitve podpira. V kratki razpravi so v nekaterih opozicijskih poslanskih skupin poudarek, da se s predlogom zakona uvajajo manjše spremembe, ki so nujno potrebne za pravila in prenos direktive v slovenski pravni red. Poudarili so tudi, da predlog predlagana vsebina k 1. členu predloga zakona po njihovem mnenju postavlja eno dobrih rešitev in neki korak v pravo smer. Opozorili pa so tudi na nujno sprostitev 2. člena, saj s tem členom v zvezi z določanjem določb izdanih v postopku pridobitve soglasja in spremembe soglasja za priključitev za samooskrbo. Določa odstop od sistemske ureditve. Po razpravi je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, Nova Slovenija in SMC k 1. in 2. členu ter na to glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj ter jih tudi sprejel. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nepovezanih poslancev in mag. Branislav Rajić. Izvolite.
Hvala lepa. Dober večer vsem fizično navzočim in prisotnim na daljavo. Letos julija smo v Državnem zboru Nepovezani poslanci podprli sprejetje novega zakona, ki ima za cilj povečanje uporabe obnovljivih virov energije v proizvodnji vseh vrst energije tudi pri pogonskih gorivih in posledično zmanjšanje emisije toplogrednih plinov. S tem smo v slovenski pravni red prenesli evropsko direktivo in posodobili sistem spodbujanje rabe obnovljivih virov energije na vseh področjih. Ta zakon že po nekaj mesecih prvič noveliramo, odpravljamo dileme glede nedoslednega prenosa evropskega pravnega reda v nacionalno zakonodajo. Rešujejo se tudi težave pri izvajanju zakona v praksi predvsem na področju samooskrbe z električno energijo iz obnovljivih virov energije. Po novem se bo distribucijskim operaterjem omogočilo, da odločbe za priključitev naprav za samooskrbo katerih priključna moč ne presega 50 kilovatov vročajo strankam z navadno vročitvijo ali v elektronski predal naročnika naslovnik. Še bolj pomemben doprinos te novele je ta, da bo po novem Center za podpore izvajal tudi naloge s področja spodbujanja energetske učinkovitosti, alternativnih goriv in zmanjševanja emisij v prometu, ki se sicer izvaja izven gospodarske javne službe. Nepovezani poslanci smo prepričani, da tovrstni zakoni peljejo v smer prehoda na čistejšo energijo in posledično v bolj kakovostno ter zdravo bivalno okolje. Povečane deleže obnovljivih virov v proizvodnji in porabi energije pomeni zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v državi. To bo pozitivno vplivalo tudi na podnebne spremembe. Prav tako verjamemo, da bo s tovrstnimi ukrepi prej dosežen cilj podnebno nevtralne države in ozelenitve našega gospodarstva in družbe. Menimo, da bo zakon prinesel pozitivne posledice tudi za slovensko gospodarstvo in razvojno načrtovanje na področju energije predvsem, zaradi novih vlaganj v proizvodne naprave za obnovljive vire in naprave za shranjevanje električne energije iz teh virov. Več poslovnih priložnosti povezani s temi vlaganji bodo pospešile nadaljnje zaposlovanje. Zeleni prehod v energetiki je ključen izziv te generacije, ker bo imel posledice tudi za številna druga področja družbenega življenja. Veliko pozornosti je potrebno nameniti koheziji in povezovanju različnih sektorjev energetike le tako bo mogoče ustrezno odgovoriti na izzive bodočih energetskih kriz. Nacionalni energetski in podnebni načrt nam zastavlja jasne cilje uvajanja obnovljivih virov energije, druge alternative niti ni. Rad bi opozoril še na eden problem, ko gre za težave pri postavitvi naprav za samooskrbo na več stanovanjskih objektih, zato je treba pridobiti soglasje vseh etažnih lastnikov. Naši ljudje težko sto procentno soglašajo, ne glede na korist, tako da je večina fotovoltaičnih naprav nameščenih na enostanovanjskih stavbah. Stanovalci v bokih so kljub temu, da plačujejo vse prispevke in spodbude za sistem, prikrajšani za prednosti ukrepov skupnostne samooskrbe. Zato nepovezani poslanci predlagamo in apeliramo na pristojne, da se v kratkem tudi ta težava odpravi, in sicer na način, da se pri postavitvi naprav za samooskrbo na več stanovanjskih objektih zniža odstotek potrebnih pridobljenih soglasij etažnih lastnikov, na primer na 50 %. Manj bo veselja, da je sosedom crknila krava ali spodletel projekt, bo pa več cenejše elektrike in manj onesnaževanja okolja. Poslanska skupina Nepovezanih poslancev bo enotno podprla novelo zakona o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Franc Rosec. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim! Veljavni zakon o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije je bil v Državnem zboru sprejet 13. 7. 2021 in začel veljati 7. 8. 2021. Predlagatelj obravnavo predloga zakona po skrajšanem postopku utemeljuje z dejstvo, da se z novelo uvaja manjše spremembe, ki so nujno potrebne za pravilni prenos direktive EU 218/2001 Evropskega parlamenta in sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju porabe energije iz obnovljivih virov. Poglavitne rešitve predloga zakona so uvesti možnost spodbujanja ukrepov na področju energetske učinkovitosti alternativnih goriv in zmanjševanje emisij v prometu preko centra za podpore, elektronsko vročanje upravnih aktov in uskladiti nacionalni pravni red z direktivo 218/2001. To predvsem 2. in 3. člen. Predlagatelj navaja, da se s predlaganim zakonom ne posega v že obstoječa temeljna načela sedaj veljavnega zakona. V Slovenski demokratski stranki bomo omenjeni zakon podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila mag. Meira Hot. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Na današnji seji Državnega zbora bomo poslanke in poslanci odločali o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije. Trenutno veljavni zakon je bil sprejet nedavno tega, natančneje 13. julija letos. Po besedah predlagatelja zakona so spremembe ter dopolnitve potrebne, saj so se po njihovih besedah pojavile dileme ter vprašanja glede nedoslednega prenosa evropskega pravnega reda v našo zakonodajo ter težave pri izvajanju nekaterih določb v praksi. Glavni cilj zakonskega predloga je, da se uskladi nacionalni pravni red z direktivo Evropske unije ter da se uvede možnost spodbujanja ukrepov na področju energetske učinkovitosti, alternativnih goriv in zmanjšanja emisij v prometu preko centra za podporo. Predlagatelji so si rešitve v zakonu zamislili v smeri, da center za podporo iz sredstev državnega proračuna ali drugih sredstev poleg nalog, ki jih opravlja [[nerazumljivo]]po ZSROV, opravlja tudi druge naloge s področja spodbujanja energetske učinkovitosti, alternativnih goriv ali zmanjševanja emisij v prometu, rešitve, ki jih predlagajo pa bi omogočale tudi elektronsko vročanje upravnih aktov končnim odjemalcev, ki so podali vlogo za soglasje ali vlogo za spremembo soglasja za priključitev, in sicer za naprave za samooskrbo, katerih priključna moč ne presega 50 kilovatov. Čudi nas, da snovalci zakona do nekaterih ugotovitev niso prišli že v času pisanja in sprejemanja trenutno veljavnega zakona. Razumemo pa, da so nekatere težave in pomanjkljivosti pojavijo šele ko se začne zakon izvajati v praksi. V Poslanski skupini Socialnih demokratov zakonu tako ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil Boštjan Koražija. Izvolite.
Zakon ureja izvajanje politike države in občine na področju rabe obnovljivih virov energije. Določa zavezujoči cilj za delež energije iz obnovljivih virov energije v bruto končni porabi v Republiki Sloveniji ter ukrepe za doseganje tega cilja in načina njihovega financiranja. Ureja tudi potrdila o izvoru energije, samooskrbnost z električno energijo iz obnovljivih virov, uporabo energije iz obnovljivih virov in odvečne toplote v sektorju ogrevanja in hlajenja in sektorju prometa ter obveščanja in usposabljanja inštalaterjev. Zakon se usklajuje tudi z EU direktivo zaradi napačnega prenosa nekaterih določb. Poleg tega ima zakon še nekaj manj nezahtevnih sprememb. Zakon, ki se ta, se pravi, ta zakon, ki se sprejema, se v bistvu sprejema na zelo čuden način. Na vladi je bil sprejet pred tremi tedni. Skrajšani postopek je bil potrjen 5. novembra. Pet dni za tem, 10. novembra, je bila sklicana nujna seja za čez 5 dni. Zakon se sprejema z izredno naglico in nekako ni videti pravega razloga za to. V bistvu gre za zelo tehničen zakon in za resno obravnavo bi tudi potrebovali več časa in tudi več tehničnega supporta od strokovnjakov. Še enkrat, kot že povedano, se je zakon na zelo čuden način sprejemal, že preden je prišel v Državni zbor. Javna obravnava je trajala zgolj 2 tedna. To, da ta vlada ne daje zakone v javno obravnavo za dovolj časa, je sicer že vsem nam jasno in znano, kljub temu pa je v tej fazi vlada oziroma resorno ministrstvo prejelo pripombe od ene fizične osebe ter od Elektra Ljubljana, Združenja slovenske fotovoltaike, SOD-a ter od [[nerazumljivo]]. To lahko razberemo iz predloga zakona. Kakšne so te pripombe bile, ni jasno. Vemo samo, da jih je ministrstvo upoštevalo, če niso bile v nasprotju s pravnim redom Republike Slovenije in EU ter sistemskimi rešitvami predloga zakona. Ampak to ne pove nič o pripombah. Morda se kateri ni strinjal s sistemskimi rešitvami iz kdo ve kakšnega razloga. Zaradi vsega tega bomo v Poslanski skupini Levica glasovali kot vzdržani.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov bo predstavil Mihael Prevc. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi. S predlogom Zakona o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije se ureja možnost, da lahko center za podpore iz sredstev državnega proračuna ali drugih sredstev opravlja tudi naloge s področja spodbujanja energetske učinkovitosti, alternativnih goriv ali zmanjševanje emisij v prometu. Ukrepi s teh področij sicer po svoji vsebini ne sodijo v okvir gospodarske javne službe za spodbujanje rabe obnovljivih virov energije, lahko pa posredno vplivajo na delež, ki ga Slovenija dosega. Center za podpore sklene pogodbo z Ministrstvom za infrastrukturo, s katero se določijo namen, obseg in vir financiranja, sredstva za izvajanje teh nalog in pogoji opravljanja nalog. Predlog omogoča tudi elektronsko vročanje odločb operaterja distribucijskega sistema končnim odjemalcem, ki so podali vlogo za spremembo soglasja za priključitev, in sicer za naprave za samooskrbo, katerih priključna moč ne presega 50 kilovatov. Poleg tega predlog pripravlja prenos direktive Evropske unije na način, da se pravica enostavnega priključevanja majhnih proizvodnih naprav na omrežje z obveščanjem operaterja distribucijskega sistema uporablja za vse končne odjemalce s samooskrbo ne glede na to ali pridobijo pravico do samooskrbe po 37. členu Zakona o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije ali po 115.a členu Energetskega zakona. Predlog zakona ne predvideva dodatne porabe proračunskih sredstev. Gre za vzpostavitev pravne podlage, da se lahko sredstva na podlagi sporazuma prenesejo na ministrstvo za infrastrukturo sklada za podnebne spremembe, ministrstvo za infrastrukturo pa bo lahko nato na podlagi sklenjene pogodbe s centrom za podpore ta sredstva zagotovil izvajalcu ukrepa. V Novi Sloveniji – krščanski demokrati smo prepričani, da je na področju prenove energetskega koncepta treba vzpostaviti dobro delujočo podporno okolje, ki vključuje tudi davčne olajšave predvsem za uvajanje vozil, ki znižujejo rabo fosilnih goriv, predvsem pa za vozila z alternativnimi pogonskimi viri. Za proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov energije, za povečanje deleža železniškega in javnega prometa, predvsem ljubljanskem in mariborskem migracijskem bazenu. Prav tako je z davčnimi olajšavami treba spodbuditi energetsko sanacijo obstoječih stavb in gradnjo stavb, ki so energetsko najmanj obremenilne in tehnološko napredne, nadomeščanje kurilnega olja za ogrevanje z obnovljivimi viri energije, prav tako pa je treba spodbujati sisteme daljinskega ogrevanja na obnovljive vire energije in soproizvodnjo toplote in električne energije ter spodbujati nadomeščanje električne energije za pripravo sanitarne tople vode s sončno energijo in drugimi obnovljivimi viri energije. V Poslanski skupini NSi bomo zakon o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče poslanske skupine SMC bo predstavila Mateja Udovč. Izvolite.
spoštovani! Danes odločamo o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije, ki med drugim v naš pravni red prenaša smernice direktive Evropske unije. Na ta način se izenačuje položaj vseh končnih odjemalcev s samooskrbo ne glede na to ali se ti registrirajo po 37. členu Zakona o spodbujanju rabe obnovljive energije ali pa po 315.a členu Energetskega zakona, ki je še do nedavnega urejal materijo spodbujanja rabe obnovljivih virov energije pri nas. S to nujno spremembo bo vsem končnim odjemalcem za samooskrbo omogočena pravica enostavnega priključevanja majhnih proizvodnih naprav na omrežje, seveda ob obveščanju operaterja distribucijskega sistema. V poslanski skupini SMC pozdravljamo tudi rešitve, ki zadeva elektronsko vročanje upravnih aktov tistim končnim odjemalcem, ki so podali vlogo za priključitev soglasje in sicer za naprave za samooskrbo katerih priključna moč ne presega 50 kilovatov. Menimo, da je za večjo učinkovitost na področju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov potrebno najprej vzpostaviti operativni sistem, ki bo vsem deležnikom omogočal kar se da učinkovito sodelovanje in jim s tem pomagal doseči ekonomsko stabilnost njihovih projektov. Zakonodaje sodobnih držav se vse bolj pišejo po poti stimulacije okoljsko odgovornega vedenja, a še tako dobro spisan zakon sam po sebi ne bo zagotovil čistega okolja, saj se skrb za okolje začne pri nas samih. Tudi zato predlagane spremembe zakona razumemo kot košček v mozaik prizadevanju, ki ljudi motivirajo zato, da z opravljanjem svojih vsakodnevnih dejavnosti ne bi vršili večjega pritiska na okolje. Verjamemo, da lahko zahtevne cilje, ki smo si jih zadali na področju okolja, dosegamo le skupaj. Tudi novelo Zakona o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije vidimo kot majhen korak v smeri zasledovanja teh ciljev. Na podlagi vseh navedenih argumentov, dejstev, bomo v Poslanski skupini SMC predlagano novelo Zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališča Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani državni sekretar, kolegice poslanke in poslanci. Kot smo že povedali ob predstavitvi stališč ob sprejemanju tega zakona nedolgo nazaj, sta zeleni razvoj in trajnostni prehod dve ključni prednostni nalogi našega časa, pri katerih bodo obnovljivi viri energije igrali eno od odločilnejših vlog. S tega vidika je načeloma vsako noveliranje zakona dobrodošlo, saj naj bi vsaka izboljšava določb načeloma prinesla boljšo uresničljivost le-te v praksi. Kot socialno-liberalni stranki s poudarjeno socialno noto in zavezanostjo skrbi za človeka in zdravo okolje to v stranki SAB pozdravljamo. Pa vendar se ne moremo povsem izogniti grenkemu občutku ob tem, da smo novelo zakona na poslanske klopi dobili le tri mesece potem, ko smo potrdili zakon. Sprašujemo se, ali večine rešitev, z izjemo tistih, ki so se za neustrezne pokazale v praksi, resnično ni bilo mogoče vključiti že v osnovni zakon. Najbolj pri tem izstopa pravilen prenos direktive. Zaradi nenotifikacije predpisov je bil proti Sloveniji že uveden postopek ugotavljanja kršitve prava Evropske unije, zato je ministrstvo seveda moralo pohiteti. A menimo, da bi se temu lahko ognilo. Enako bi bilo morda mogoče reči za rešitev nabora nalog, ki jih sme opravljati center za podporo in ki niso del izvajanja javne obvezne državne gospodarske službe. Center bo lahko od zdaj naprej tako opravljal tudi druge naloge iz področja spodbujanja energetske učinkovitosti alternativnih goriv ali zmanjševanja emisij v prometu. Vsekakor kljub kritiki pri vključitvi te določbe pretehta dejstvo, da se na ta način spodbuja različne ukrepe s področij, ki vplivajo na deleže obnovljivih virov energije, to pa je za Slovenijo zelo pomembno. Vemo namreč, da bi morali do leta 2020 odstotek rabe obnovljivih virov energije povečati na 25 %, a nam to kljub prizadevanjem ni uspelo. Vsak ukrep, ki bo prispeval k izboljšanju rezultatov na tem področju, je tako dobrodošel. Dolgoročno si bomo namreč morali zagotoviti 100 % energetsko neodvisnost, v čim večji meri z zelenimi obnovljivimi viri. Misliti na prihodnost našega planeta in na vzdržno izkoriščanje naravnih virov, ki so omejeni, pomeni misliti na prihodnje rodove. Zavedati se moramo, da bomo le tako vzpostavili pogoje, da bo v Sloveniji gospodarstvo stabilno, razvojno in trajnostno naravnano ter inovativno in digitalizirano in bo ustvarjalo delovna mesta z visoko dodano vrednostjo. Naš glavni cilj je ohranjanje okolja na način, da ob tem ne zaviramo infrastrukturnih projektov, ki so za okolje sprejemljivi in zmanjšujejo ogljični odtis ter pomenijo razvoj za našo državo. Želimo si, da bo čim več takih projektov omogočenih tudi na podlagi zakona o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije. Sled [[?]] vsega navedenega noveli zakona v Poslanski skupini SAB ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališča Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Ivan Hršak. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik, državni sekretar, kolegice in kolegi. Novelo zakona o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije danes sprejemamo zaradi potrebe po popolnem prenosu predmetne direktive, poleg tega pa so se pri izvajanju zakona v praksi pokazale določene težave, ki jih s to novelo odpravljamo. Direktiva tako določa, da morajo postopki za izdajo soglasja za priključitev sončnih elektrarn za samooskrbo trajati največ en mesec, v slovenskem pravnem redu pa zato, za tovrstne postopke velja Zakon o upravnem postopku, na podlagi katerega so zaradi zaščite strank, ki poslujejo z državo, predvideni roki daljši. Predlog zakona zato določa skrajšanje rokov v zvezi z vročanjem. Odločbe, izdane v postopku pridobitve soglasja za priključitev za naprave za samooskrbo, katerih priključna moč ne presega 50 kilovatov, se bodo po novem lahko vročale z navadno vročitvijo v poštni ali elektronski predal. Poenostavitev postopkov lahko seveda pozdravimo in je vedno dobrodošla, previdnost pa seveda tudi pri odpravi administrativnih ovir ni odveč, saj ne sme povzročiti slabše pravne varnosti državljanov. Predlog zakona nadalje odpravlja diskriminacijo med 2 skupinama končnih odjemalcev s samooskrbo, kar bo v prihodnje sicer lahko pomenilo poslabšanje pogojev za lastnike lastnih elektrarn. Z namenom, da razvoj sončnih elektrarn v letih 2022 in 2023 ne bi zamrl, bodo lahko vsi, ki bodo do konca leta 2023 zgradili sočno elektrarno za samooskrbo, stopili v ugodnejši sistem, po izteku tega obdobja pa novi odjemalci zaradi spremenjene evropske zakonodaje ne bodo imeli več te ugodnosti, zato bo morala država poskrbeti za druge vrste spodbud. Dodatno se s predlogom zakona uvaja možnost, da center za podpore poleg nalog, ki jih že opravlja kot gospodarska javna služba, opravlja tudi druge naloge s področja spodbujanja energetske učinkovitosti alternativnih goriv ali zmanjševanja emisij v prometu. Sredstva za izvajanje teh nalog zagotovi Ministrstvo za infrastrukturo in so prihodek centra za podpore. Menimo, da je ta dodatna možnost opravljanja nalog dobrodošla. V Poslanski skupini Desus se z vsebino predlaganih sprememb strinjamo in bomo zakon soglasno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Amandmaji niso vloženi. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, 15 minut po prekinjeni 4. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O NUJNIH UKREPIH NA PODROČJU ZDRAVSTVA V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 43 poslank in poslancev s prvopodpisanim Branetom Golubovićem. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici predlagatelja Andreji Zabret. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, kolegice in kolegi. Danes je pred nami predlog zakona, s katerim bomo izenačili vse delavce v državi. Ključni cilj novele, ki smo jo pripravili v LMŠ in vložili skupaj z demokratično opozicijo, je odpraviti trenutni neenak položaj na področju pomoči določenim skupinam delavcev, ki dela ne morejo opravljati zaradi odrejene karantene. Zaradi vladne napake namreč samozaposleni, družbeniki in kmetje od 1. julija dalje za čas, ko so napoteni v karanteno, je v karanteno napoten njihov otrok ali dela ne more opravljati zaradi višje sile, niso upravičeni do delnega povračila za izpad prihodka. Zaradi tega so postavljeni v neenakopraven položaj v primerjavi z zaposlenimi, ki delo opravljajo na podlagi pogodbe o zaposlitvi in v teh primerih prejemajo nadomestilo plače. Še več, trenutna ureditev je nevarna tudi z epidemiološkega vidika. Mnogi izmed njih dela na domu ne morejo opravljati, kar pomeni, da se v primeru odrejene karantene ali nezmožnosti opravljanja dela zaradi višje sile soočijo s popolnim izpadom prihodka. Zaradi tega so seveda primorani delati še naprej, saj si takšnega minusa enostavno ne morejo privoščiti. Delo torej opravljajo, kršijo odrejeno karanteno in lahko potencialno širijo tudi okužbe. V LMŠ smo že v začetku oktobra pozvali vlado, naj nemudoma uredi trenutno situacijo. Zaradi neukrepanja pristojnosti smo pripravili novelo ZNUPZ, ki rešuje stiske omenjenih skupin na način, kot je bilo to urejeno že do 1. julija. Vlada našega predloga ni podprla kljub temu, da svojih rešitev ni pripravila do dne, ko je bil obravnavan naš zakon na seji odbora. Razlog nasprotovanja zakonu pa je Vlada utemeljila, da bodo situacijo reševali v svojem zakonu novem PKP. Naj omenim, da je bil PKP vložen v zakonodajni postopek komaj dva dni nazaj in ureja identičen ukrep kot je predlagan z našim predlogom. Težko si predstavljam drugače kot da je Vlada v tem primeru videla priložnost za politične igrice oziroma tekmovanju z opozicijo. To je nedopustno, saj se pogovarjamo o ljudeh, njih ne zanima kdo vloži zakon, zanima jih le rešitev. In naša rešitev je dobra, predvsem pa je bistvo, da je danes na mizi in da ga lahko tudi sprejmemo. S predlogom zakona, ki je pred nami bodo do delnega izgubljenega dohodka upravičeni samozaposleni družbeniki in kmetje za čas trajanja karantene na domu ali nezmožnostjo opravljanja dela zaradi višje sile zaradi obveznosti varstva otroka. Poleg tega bodo do dohodka upravičeni tudi v primeru nezmožnosti opravljanja dela zaradi zaprtja mej ali zaustavitve javnega prevoza. Višina dohodka bo znašala 250 evrov za vsako odrejeno karanteno oziroma ne več kot 750 evrov v enem mesecu. Ključno je tudi da bo krivica popravljena tudi za nazaj. Upravičenci, ki so bili od 1. julija dalje napoteni v karanteno ali je bil v karanteno napoten njihov otrok in dela zato niso mogli opravljati bodo dobili delno povrnjen izgubljeni dohodek za to obdobje. v LMŠ smo skupaj z ostalimi sopredlagatelji želeli urediti to pravico tudi v prvi polovici prihodnjega leta, vendar pa se je po opravljeni razpravi na pristojnem parlamentarnem odboru izkazalo, da je koalicijska podpora našemu zakonu pogojena s spremembo veljavnosti ukrepa. Zato smo predlagatelji stopili korak nazaj in podprli veljavnost ukrepa do konca letošnjega leta. S tem smo dosegli, da bo naš zakon ugledal luč sveta v kratkem. Vendar pa je za LMŠ še vedno ključno, da se ukrep zagotovi tudi v naslednjem letu v luči tega danes predlagamo veljavnost ukrepa do 30. junija 2022, pri tem želimo z dopolnilom podaljšati tudi veljavnost primerljivega ukrepa za zaposlene. Predlog zakona je na parlamentarnem odboru prejeli soglasno podporo, za kar se vsem poslankam in poslancem tudi iskreno zahvaljujem. Želim si, da tudi danes presežemo politično delitev in skupaj storimo nekaj dobrega za ljudi. Hvala.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zdravstvo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici Anji Bah Žibert. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Ja, tudi ta zakon smo obravnavali minulo soboto. Moram v poročilu povedati, da je bil mnogo daljši kot so napovedali tudi predlagatelji, zato potem tudi je vsa časovnica kasneje drugačna. Dejstvo je, da je Zakon o nujnih ukrepih na področju zdravstva, ki je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Brakom Golubovićem v bistvu predlog nadgradnje dopolnitve zakona. V poslovniškem roku so bili vloženi tudi nekateri amandmaji tudi iz tega vidika, da nekako pridemo skupaj na nek način in da se zakon tudi podpre. V imenu predlagatelja je zakon predstavila naša poslanska kolegica Andreja Zabret, poudarila je, da je glavni cilj predloga zakona zagotoviti enako obravnavo zaposlenih oseb s pogodbami o zaposlitvi in samozaposlenih oseb in prispevati k preprečevanju širjenja novega koronavirusa. Samozaposleni, družabniki in kmetje niso upravičeni do povračila izgubljenih dohodkov zaradi odrejanje karantene na domu ali nezmožnosti opravljanja dela zaradi višje sile. Mnenje Ministrstva za zdravje je bilo nekoliko drugačno, res je bilo negativno, ampak ne zaradi same vsebine v tem smislu, ampak zato, ker je bilo jasno povedano, da zadevo celotno in celovito ureja zakon, ki bo v kratkem prišel na naše klopi in tam bi bile podane te rešitve in zadeva bi bila tudi na ta način rešena. Zakonodajno-pravna služba je dala nekaj pripomb, kar nekaj, no, na kratki zakon, ampak nam je uspelo. Mislim, da je z amandmaji večino tega tudi odpravljenega, tako da, mislim, da ni ovir za naprej. Mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo, invalide je prav tako obravnaval ta zakon in so ga tudi podprli. V razpravi je pravzaprav potekala na nek način, v isti smeri, kar se tiče vseh poslancev, da je potrebno tem ljudem resnično pomagati, da so potrebne rešitve, ampak, bili smo morda nekaj časa na različnih bregovih nekateri, da bi podprli predlog zakona, ki je danes pred nami. Drugi smo nekako bolj bili skeptični, ker se tudi rešitve in še kakšne druge, rešujejo v okviru PKP-ja. Ampak, kot rečeno, prišli smo skupaj z nekimi amandmaji, amandmaje tudi sprejeli in tako je danes zakon pred nami. Tako da, toliko, kar se tiče poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade, mag. Francu Vindišarju. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predsedujoči, spoštovani poslanke in poslanci! Skupina poslank in poslancev je v zakonodajni postopek vložila Predlog dopolnitve Zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva, to je ZNUPZ-A. Predlog se nanaša na pravico do delne povrnitve izgubljenega dohodka za samozaposlene, družbenike, ustanovitelje zavodov in kmete, zaradi nezmožnosti opravljanja dela zaradi karantene ali višje sile, zaradi obveznosti varstva otroka. Opravičeno obdobje je obdobje od 1. julija 2021 do 30. junija 2022. Ukrep je bil uvrščen v predpis, ki za obdobje do konca leta 2021 ureja podobno upravičenje za delavce, zaposlene na podlagi pogodbe o zaposlitvi pri delodajalcih v Sloveniji. Po preučitvi predloga ZNUPS-A je Vlada dne 18. 11. dala mnenje, da predloga predpisa ne podpira. Navedla je, da ukrep ni izvedljiv z vidika državne pomoči in je pomanjkljiv v delu, ki se nanaša na zagotavljanje proračunskih sredstev, ter da je ukrep za to področje gospodarstva že uvrstila v nov interventni predpis, to je v Zakon o dodatnih ukrepih za preprečevanje širjenja, omilitev, obvladovanja, okrevanja in odpravo posledic Covid-19, z dne 18. 11. 2021, ki je tudi že objavljen v informacijskem sistemu Državnega zbora. Glede na amandmaje Odbora za zdravstvo, z dne 20. 11. 2021 in potrebo, da je glede vlaganja vlog in datumom izplačil, treba upoštevati proračunske zmogljivosti in uveljavljene rešitve v informacijskem sistemu FURS, ter da je dne 18. 11. 2021 Evropska komisija sprejela šesto dopolnitev začasnega okvira za državne pomoči, z veljavnostjo do 30. junija 2022, je Vlada dne 23. 11. 2021 dala soglasje k naslednjemu predlogu amandmajev: spremenita se 1. in 2. člen predloga ZNUPZ-A, tako da, prvič, se ne upošteva dodatnih razlogov višje sile, to je zaradi ustavitve javnega prometa in zaprtja mej, drugič, upravičeno obdobje je od 1. julija 2021 do 31. decembra 2021, tretjič, podaljšanje upravičenega obdobja do 30. junija 2022, je možno s predlogi sklepa Vlade, četrtič, način izplačila je določen tako, da se vloga za povračilo za obdobje od 1. julija do 31. decembra 2021 vloži do 15. januarja in izplačilo izvede do 15. februarja 2022, petič, način izplačila za morebitno podaljšano obdobje je določen tako, da se vloga vloži v 15. dneh od prejema dokazila o nastopu dogodka, zaradi katerega ni mogoče opravljati dela in se izplačilo izvede v desetih dneh, v naslednjem mesecu, za vloge, vložene v prejšnjem mesecu in šestič, črta se 2. člen ZNUPZ-A, ker postane nepotreben zaradi novega roka za vložitev vloge do 15. januarja 2022 in izplačilo do 15. februarja 2022. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Jani Ivanuša.
Lep dober večer vsem prisotnim, še posebej vam, gospod predsedujoči Državnega zbora, pa seveda predstavnikom vlade. Edino, kar lahko rečem okoli covida-19, je, da je slovenski narod razdelil. To je definitivno dejstvo. Tako smo dnevno na udaru različnih skupin, ki podpirajo vse mogoče oziroma so proti vsemu. Jasno je, da pišemo nehvaležno zgodovino, in srčno upam, da čez 5 let ne bo pomembno, kdo je v kaj verjel, ker bo covid le grenak spomin. Prav tako je jasno, da smo v zelo kaotičnem času, kjer je sosed sosedu, brat bratu sovražnik. Žalosti me, da ne znamo najti skupne besede. Čas je že, da se nehamo deliti in skupaj stopimo proti temu skupnemu sovražniku covidu. Njemu ni mar, kaj si mislimo, komu verjamemo in koga podpiramo, on ima svojo politiko. Edino, kar nam ostane, je le to, da skušamo popraviti posledice, ki jih je povzročil. V teh skoraj dveh letih je bilo sprejetih kar 9 protikoronskih zakonov, ki naj bi blažili posledice zaradi covida. Kot je slišati, je na poti že 10. protikoronski zakon. Z vsemi ukrepi protikoronskih zakonov se nikakor ne strinjam, pa mislim, da nisem edini. Mislim, da je tudi vladi že počasi jasno, da je kakšen PKP ukrep bil zgolj bombonček ali nekakšna čokoladica, da bi ljudje mogoče imeli raje to vlado. To smatram kot napako. Zaradi tega pa je bilo izpuščenih kar nekaj skupin. Mogoče se res hvalimo z najnižjo brezposelnostjo, a tudi za tem stoji marsikaj, o čemer si ne upamo niti reči na glas. Tudi o tem bomo počasi morali spregovoriti. Mislim, da je vsem jasno, da so nestrinjanja s PCT pogojem in cela drama okoli cepljenja le vrh ledene gore težav, ki nas bodo čakale v prihodnjih mesecih, mogoče tudi letih. Marsikaj nam grozi in čas je, da začnemo stvari urejati tukaj in zdaj. V Slovenski nacionalni stranki že od samega začetka se trudimo delati v dobrobit naroda, čeravno se naša glasovanja prevečkrat zlorabi in napačno interpretira. A ker nam je mar in ker se bomo vedno borili za naš narod, bomo obravnavani zakon podprli, pa četudi so ga predlagale stranke, ki naj bi jim po mnenju marsikoga ne bili naklonjeni. Žalostno je, da se je pozabilo na samozaposlene, kmete, družbenike in delničarje gospodarskih družb. Srčno upam, da je to zaradi lapsusa in da ni bilo namensko narejeno. Res je okoli karanten zmeda, če sem realen. Je kar nekaj ukrepov takšnih, da se ne ve, kdo pije in kdo plača. To je treba priznati. Zakaj je do tega prišlo, je škoda izgubljati besed. Kot je že omenjeno, covid ne izbira po prepričanju, barvi kože, statusu v družbi in spolu, on ima svojo politiko. Čas pa je, da nas neha voditi on in da mi začnemo obvladovati njega ter začnemo delati jasne korake in rešitve, ki nas bodo pripeljale ven iz tega trenutnega kaosa. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavila Anja Bah Žibert. Izvolite.
Predsedujoči, še enkrat hvala. Mislim, da je že prej v imenu predlagateljev kolegica Andreja podrobno predstavila, za kaj pri tem zakonu gre. In po moje ni nobene dodane vrednosti, če karkoli ponavljam. Izpostavila pa bi nekaj drugega. Namreč v Slovenski demokratski stranki, pa tudi mislim, da so se nam takrat pridružili tudi drugi, smo na matičnem odboru ta predlog zakona z določenimi amandmaji tudi podprli. To je tudi odgovor vsem tistim, ki govorijo, da ta vlada ne sodeluje, da ta vlada ne želi sodelovati in da nismo pripravljeni sprejemati vaših predlogov. Če je predlog dober ga seveda sprejmemo. Če se nam zdi, da lahko pridemo do boljšega predloga, potem pač poskušamo iskati druge rešitve. Sedaj predlog je seveda na mizi. Dejstvo je, da je pred nami tudi PKP-10 in da bo marsikaj rešeno tudi tam notri, zato smo v Slovenski demokratski stranki takrat sprejeli na samem odboru odločitev, da zakon podpremo. To, spoštovane kolegice in kolegi, bomo naredili tudi danes, vendar pod pogojem, če bo sprejeti amandmaji, ki so jih vložili. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca bo predstavil Jože Lenart. Izvolite.
Hvala, predsednik. Ja, epidemija korona virusa je seveda posegla v vse sfere našega življena. Posledica vladnih večkrat nepremišljenih omejevalnih ukrepov za zajezitev širjenja okužb so vidne na zdravstvenem, gospodarskem in socialnem področju. Naj vas ponovno spomnim, da je uspešno spopadanje z epidemijo odvisno predvsem od ljudi. Od tega kako ljudje sprejemajo posamezne ukrepe, ki bi morali biti pravočasni, sorazmerni, razumljivi. Ključni ukrepi niso le cepljenje, uporaba zaščitnih mask, razkuževanje rok ali higiena kašlja, ključni ukrepi so povezani tudi z zamejevanjem okužb na delovnih mestih in k temu smo v LMŠ večkrat pozvali Vlado Republike Slovenije. Ukrep 100 odstotnega nadomestila plače, zaradi zemljiške odsotnosti, ki je posledica okužbe s korona virusom ali pa prilagoditev delovno pravne zakonodaje na način, ki bo tako delodajalcem kot delavcem omogoča lažje izvajanje dela na domu sta le dva izmed načinov, ki pomembno pripomoreta k širjenju okužb. Izjemno pomembno pa je tudi spoštovanje ukrepa karantene. S tem se namreč [[nerazumljivo]]ne zdrave osebe, ki bi lahko bila okužena. Torej, ta oseba ne sme oditi na delo. Za spoštovanje tega ukrepa pa mora imeti delavec seveda za čas odsotnosti z dela zagotovljeno nadomestilo plače in pa delno povrnitev izpada prihodka, če govorimo na primer o samozaposlenih in tukaj ste, spoštovana Vlada, pogrnili na celi črti v tem primeru. Z Zakonom o nujnih ukrepih zdravstva ste sicer poskrbeli za zaposlene s pogodbo o zaposlitvi, izpustili pa ste samozaposlene, družbenike in pa kmete. Prvič je to diskriminatorno, drugič pa nevarno z epidemiološkega vidika. Številno so namreč, zaradi te situacije še naprej prisiljeni delati in lahko potencialno seveda širijo okužbe, zato smo v LMŠ skupaj z ostalo demokratično opozicijo vložili predlog dopolnitev zakona, ki je danes pred nami in rešuje to nastalo situacijo. O tej neustrezni ureditvi se pravzaprav pogovarjamo že od samega začetka preteklega meseca. V LMŠ smo vas pozvali k ureditvi tega problema pa tega niste storili do trenutka, ko je prišel čas za obravnavo vašega zakona, ko ste javnosti predstavili nov mega PKP, v katerega pa ste poleg nekaj predvolilnih bombončkov spet uspeli potakniti nekatere sporne ukrepe in PKP bi moral biti po vašem razlog, da se naš predlog ne sprejme. Ker boste vi ta ukrep uredili v svojem zakonu je potrebno predlog opozicije seveda zavrniti. V LMŠ nam je vseeno kdo je podpisan pod zakonom to je vseeno več kot 100 tisoč ljudem, ki so ostali brez nujno potrebne pomoči. Pomembno je le, da se zakon sprejme čim prej in ta zakon je danes pred nami. Z ureditvijo ukrepa delno povrnjenega izgubljenega dohodka za samozaposlene družbenike in kmete bomo popravili krivično ureditev, ki trenutno velja in zagotovili povrnitev škode tudi za nazaj. Hitri sprejem zakona je nujen tudi, zaradi nenadzorovanega širjenja okužb s spoštovanjem karantene namreč pomembno prispevamo k zajezitvi širjenja virusa. Ti ukrepi bi sicer morali veljati že od julija sedaj smo že na vrhuncu epidemije, soočamo se seveda z rekordnim številom potrjenih okužb, zato smo v LMŠ stopili korak nazaj in na odboru podprli veljavnost tega ukrepa do 31. decembra letošnjega leta. To smo storili, da je zakon dobil zadostno podporo, da danes sploh lahko odločamo o njem in da bo začel veljati čim prej, kar je seveda najpomembneje. Želimo si, da bo zakon tudi danes dobil glasove vseh poslank in poslancev. Je pa za nas ključno, da bodo tako zaposleni kot tudi samozaposleni družbeniki in kmetje pomoč države v primeru odrejene karantene dobili tudi v naslednjem letu. To želimo urediti pa za vloženim dopolnilom. V LMŠ bomo seveda tak predlog podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Socialni demokrati bomo predlagano dopolnitev zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva, ki zagotavlja nadomestilo za izgubljeni dohodek za samozaposlene za čas trajanja karantene na domu in nezmožnosti opravljanja dela zaradi višje sile, zaradi varstva otrok vsekakor podprli. Predlagana rešitev nadomestila za izgubljen dohodek za samozaposlene je oblikovana po vzoru ureditve istega vprašanja v petem protikoronskem paketu interventnih ukrepov. Takrat so bili delavci, ki so zaposleni na podlagi pogodbe o zaposlitvi in samozaposleni, ki jim je bila odrejena karantena obravnavano na podoben način. Vsi so namreč bili upravičeni do delnega nadomestila za izgubljeni del plače oziroma dohodka. Oba ukrepa iz petega paketa protikoronske zakonodaje sta veljala do 1. julija 2021. Državni zbor je na to julija 2021 sprejel zakon o nujnih ukrepih na področju zdravstva, ki pa je ponovno uredil nadomestilo plače zaradi odrejene karantene zgolj delavcem, ki so zaposleni na podlagi pogodbe o zaposlitvi. Med tem ko so bili samozaposleni, družbeniki in kmetje, ki jim je bila prav tako odrejena karantena izključeni iz tega interventnega ukrepa. Ta ukrep bi jim zagotovil socialno varnost v času, ko jim je zaradi odrejene karantene omejena svoboda gibanja na dom in s tem tudi omejena zmožnost opravljanja dela, ki jim zagotavlja dohodek za preživetje. Samozaposleni in prekarni delavci so že pred epidemijo živeli v slabšem ekonomsko socialnem položaju kot večina zaposlenih. Zaradi netipičnih oblik zaposlitve morajo delo opravljati v pogojih visoke ekonomske negotovosti in nizke socialne varnosti. Ukrepi za omejevanje širjenja virusa in blaženje ekonomskih in socialnih posledic epidemije pa so marsikateremu samozaposlenemu le še dodatno poslabšali njihov položaj. Država je namreč sprejela vrsto pravno zapletenih in nerazumljivih interventnih ukrepov glede upravičenosti do pomoči za samozaposlene. Nekateri ukrepi pa so bili celo sprejeti brez dodatnih pojasnil in konkretnih razlag, ki so se kasneje tudi pogostokrat spreminjali. Veliko število samozaposlenih, ki so zaprosili za pomoč države zaradi manjšega obsega poslovanja in začasnega zaprtja svoje dejavnosti zaradi epidemije so ob oddaji letnih davčnih obračunov celo ugotovili, da bodo morali prejeto pomoč celo vračati, ker je še dodatno poglobilo njihovo ekonomsko in socialno stisko. Razlikovanje med delavci, ki so zaposleni na podlagi pogodbe in samozaposlenimi glede upravičenosti do delnega nadomestila dohodka zaradi karantene ali varstva otroka je nepravično. Izključevanje samozaposlenih iz tega konkretnega interventnega ukrepa pa tudi ni smotrno z vidika zdravstvene krize, ki še vedno traja. S tem se namreč samozaposlene sili, da delajo tudi v času odrejanja karantene, saj si le tako lahko zagotovijo sredstva za preživetje. Dolžnost države pa je, da oblikuje takšne interventne ukrepe, ki bodo za vse samozaposlene spodbujali in jih tudi motivirali k odgovornemu ravnanju, da ob rizičnem stiku ostanejo doma in s tem pripomorejo k omejevanju širjenja virusa. Torej, kot sem povedala, v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlog zakona podpiramo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališča poslanske skupine Levica bo predstavil Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa, dober večer. V času javno-zdravstvene, v času gospodarske in socialne krize je iz vladnih paketov protikoronskih pomoči žal izpadla marsikatera družbena skupina. Upokojenci, študentje, najemniki tržnih stanovanj, zaposleni in drugi. V najbolj negotovem socialnem položaju pa so se prav gotovo znašli samozaposleni. Ti že v normalnih družbenih in gospodarskih pogojih trpijo tegobe resničnosti prekarnega sveta. Projektno delo, neredna plačila za opravljeno delo, izpad plačil, negotovost v kontinuiteti dela, odsotnost osnovnih pravic iz delovno-pravne zakonodaje, kot so bolniška odsotnost, dopust, regres in tako naprej. Koronakriza je njihove tegobe samo poglobila, stiske pa razširila. Plastičen prikaz zgolj enega od izzivov je dejstvo, da je nadomestilo za odrejeno karanteno trenutno omogočeno samo zaposlenim osebam, samozaposlenim pa nič več. Vlada je samozaposlenim po pritisku javnosti in opozicije v petem protikoronskem paketu namenila nadomestilo, kadar jim je odrejena karantena ali dela zaradi drugih z epidemijo povezanih razlogov ne morejo odpravljati. A določbe, ki urejajo ta nadomestila, danes veljajo samo za zaposlene, za samozaposlene pa ne več. Zato smo v opoziciji vložili spremembe zakona, ki to nepravičnost odpravljajo in zagotavljajo nadomestila vsem delavcem, ki zaradi epidemije oziroma zaradi varovanja zdravja nas vseh dela ne morejo opravljati. Ker gre pri karanteni oziroma karanteni na domu za omejitev svobodnega gibanja zdrave osebe, delavec v tem času ne more prejemati nadomestila plače zaradi odsotnosti, ki je posledica bolezni ali poškodb. Tako bi delavci brez ustreznih interventnih ukrepov lahko ostali brez vsega, kar bi po eni strani pomenilo, da bi ostali brez pravice do varstva v primeru epidemije, po drugi pa bi to ljudi prisililo, da kršijo odrejene karantene. Nobenega razloga ni, da danes ne bi podprli opozicijskih amandmajev in zakona, ki tako za samozaposlene kot za zaposlene ureja nadomestilo v primeru, da mora delavec zaradi epidemije ostati doma, dela od doma pa ne more opravljati. Z amandmaji se predlaga tudi, da ukrep za obe skupini velja do 30. junija, torej do poletja. Podobno rešitev, res, za samozaposlene predvideva tudi napovedan vladni deseti protikoronski paket, ki pa bo potreboval nekaj časa, da zaključi svojo državnozborsko obravnavo. Če nam je torej res vsem mar, da se delavcem zagotovi varnost in ustrezno nadomestilo in bi radi v teh kritičnih trenutkih prispevali k omejevanju epidemije, potem danes z veliko večino podprimo ta zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati bo predstavila Tadeja Šuštar Zalar. Izvolite.
Hvala za besedo. Zakon o dopolnitvah Zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva predlaga ureditev delno povrnjenega izgubljenega dohodka za samozaposlene, družbenike in kmete za čas trajanja karantene na domu ali nezmožnosti opravljanja dela zaradi višje sile zaradi obveznosti varstva otroka po vzoru ureditve v novem PKP. Višina delno povrnjenega izgubljenega dohodka znaša 250 evrov za vsako odrejeno karanteno oziroma za čas, ko upravičenec ne more opravljati dela zaradi višje sile, zaradi obveznosti varstva otroka, zaradi odrejene karantene ali druge zunanje objektivne okoliščine, nezmožnosti obiskovanja vrtca ali šole, vendar ne več kot 250 evrov za 10 dni, 500 evrov za 20 dni in 750 evrov v enem mesecu. Ukrep bo veljal tudi za nazaj, od 1. julija 2021 do 31. decembra 2021. Z amandmaji pa dodajamo možnost podaljšanja do 30. junija 2022 s sklepom Vlade. Predlagani zakon bomo v poslanski skupini Nova Slovenija – krščanski demokrati podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine SMC bo predstavila Mojca Žnidarič. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Novela Zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva je nastala kot odziv na situacijo povezano s COVID-19, tako kot števili drugi predlogi zakonov zadnjem letu in pol. Število aktivnih okužb, število hospitaliziranih oseb in tistih na intenzivni negi je te dni doseglo takšne vrednosti, da se te odražajo v negotovosti naše prihodnosti. Okužb je vsak dan več, te pa se tudi zelo hitro širijo. Stikov z okuženimi ali potencialno okuženimi je čedalje več. Danes imamo okoli 44 tisoč aktivnih okužb s Covidom, v povprečju okoli 3 tisoč novih primerov okužb na dan, v zadnjem tednu in trenutno pa okoli 285 oseb na intenzivnem zdravljenju. Gre za pravico do nadomestila za izgubljeni dohodek zaradi odrejene karantene ali nezmožnost opravljanja dela zardi višje sile. Višina nadomestila ostaja taka do kakršne so bili samozaposleni že upravičeni do prvega julija. Višina delno povrnjenega izgubljenega dohodka tako znaša 150 evrov za vsako odrejeno karanteno ali za čas, ko posameznik ni zmožen opravljati dela zaradi višje sile, vendar ne več kot 250 evrov za deset dni, 500 evrov za dvajset dni in 750 evrov za en mesec. Strinjamo se, da so se mnogi samozaposleni znašli v negotovem primežu COVID-19. Njihov položaj na trgu dela je v dani situaciji ravno tako negotov kot je negotov položaj nekaterih drugih gospodarskih subjektov. Mnogi ne dobivajo rednih mesečnih prilivov, čeprav mnogi med njimi zapadejo pod omejeno delovnopravno varstvo ekonomsko odvisnih. Marsikomu pa tudi slednje ne zagotavlja potrebne varnosti, zato je prav, da vsaj do konca leta samozaposlenim družbenikom in kmetom omogočimo nadaljnje koriščenje pravice, ki je sicer tudi vključena v nov deseti protikoronski paket, ki ga je pripravila Vlada in je že v zakonodajnem postopku. Rešitev je enaka tudi v vladnem protikoronske paketu ukrepov, ki prav tako predvideva vse tri višine zneskov za 10 ali 20 oziroma en mesec. Glede na to zadnje dejstvo, smo uspeli na matičnem odboru doseči kompromis, da bi ukrepi v noveli, ki jo obravnavo danes, veljali do konca tega leta. Dopolnjeno besedilo predloga zakona smo tako soglasno sprejeli z 18 glasovi za ter nobenim glasom proti. V Poslanski skupini SMC bomo Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva ponovno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine SAB bo predstavil Vojko Starović.
Predsedujoči, hvala za besedo. Dober večer kolegice in kolegi! Julija letos je Državni zbor sprejel zakon o nujnih ukrepih v zdravstvu, ki je med drugim zagotovil podlago za podaljšanje ukrepa nadomestila plač delavcem zaradi odrejene karantene na domu ali nezmožnosti upravljanja dela zaradi višje sile. Ukrep je bil podaljšan do 31. decembra letos. Kmalu po sprejetju zakona so se vrstili pozivi k ureditvi nadomestila za karanteno ali varstvo otrok tudi za samozaposlene, družabnike in kmete. Samozaposleni do nadomestila plače v času karantene namreč niso upravičeni bili, saj predpis naslavlja le delavce, ki so v delovnem razmerju na podlagi pogodbe o zaposlitvi. Ker se resorna ministrstva (ministrstvo za delo, zdravstvo in gospodarstvo) niso se odzvala, smo poslanci opozicijskih skupin ureditev tega vprašanja predlagali v noveli tega zakona, ki je danes pred nami. Z novelo se ureja delno povrnjeni izgubljeni dohodek tudi za samozaposlene, družabnike in kmete, in sicer po vzoru ureditve v petem protikoronskem paketu, ki je veljal od 1. julija letos. Višino delno povrnjenega izgubljenega dohodka za vse naštete po tem predlogu tako ostaja takšna, do kakršne so bili upravičenci upravičeni do 1. julija, in sicer 205 evrov za vsako odrejeno karanteno in ne več kot 750 evrov v posameznem mesecu. Če povzamem, namen predloga je torej enaka obravnava zaposlenih oseb na podlagi pogodb o zaposlitvi in samozaposlenih oseb in ob trenutni epidemiološki situaciji tudi ukrep k zajezitvi širjenja okužb. Znesek, ki ga mora zagotoviti država, pa je ob takšnem lahkotni porabi proračunskega denarja dejansko zanemarljiv. Dejstvo je, da so samozaposleni zaradi epidemije dejansko oškodovani. Po besedah predstavnice Inštituta 8. marec so samozaposleni pod pritiskom, če bodo morda zboleli in ne bodo mogli delati in potem niti plačati položnice. Samozaposlene je tudi strah, da se bo njihov pogodbenik odločil za koga drugega in sami ne bodo več dobili dela. Prav tako samozaposleni za časa karantene, ki jim določi država, ne dobijo bolniškega staleža. V Poslanski skupini SAB nas veseli, da je na pristojnem odboru tudi koalicija spoznala, da je potrebno to poplačilo krivic, ki so jo utrpeli samozaposleni, potrebno. Usklajeno skupno dopolnilo k predlogu zakona smo poslanci SAB na matičnem delovnem telesu podprli in tako bomo tudi storili danes. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Branko Simonovič. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim. Spoštovani, Slovenija je od marca 2020 sprejela številne ukrepe vezano na zajezitev epidemije, omilitev njenih posledic, ukrepe za pomoč posameznikom in gospodarstvu, ukrepe na področju zdravstva, in vsi so bili več kot prepotrebni. Tega ne more zanikati prav nihče. Eden od ukrepov, ki je bil uveden v prejšnjih PKP-jih, se je nanašal tudi na povračilo nadomestila plače za zaposlene oziroma delne povrnitve izgubljenega dohodka za s.p.-je, družbenike in kmete za primer odrejene karantene oziroma višje sile. Za zaposlene je to povračilo nato ponovno uredil Zakon o nujnih ukrepih na področju zdravstva, medtem ko v tem zakonu izostala je spregledana skupina delavcev, ki niso zaposleni, torej s.p.-ji družbeniki in kmetje, ki ravno tako ob odrejeni karanteni oziroma višji sili izgubijo svoj dohodek. Da je tiudi zato skupino oseb nujno potrebno zakonsko urediti povračilo dohodka, ni dileme ne na strani koalicije ne na strani opozicije. Tudi pristojno ministrstvo oziroma vlada je temu pritrdila. Ob dejstvu, da je opozicija pohitela in v Državni zbor vložila novelo zakona, ki to problematiko ustrezno rešuje, ter ob dejstvu, da vlada pripravlja novi PKP10, ki naj bi na identičen način urejal to problematiko se na sobotni seji delovnega telesa odvijala razprava ne v smislu ali je predlagana rešitev potrebna, temveč kateri predlog potrditi. Opozicijskega, ki smo ga imeli na mizi ali vladnega, katerega besedila do sobote še nihče ni videl. Z naše strani dileme o tem ni bilo. Sam sem osebno kot poslanec Poslanske skupine DeSUS že takoj na začetku razprave izrazil upanje in pričakovanje, da je potrebno preseči politične nazore, da moramo preskočiti nabiranje političnih točk in ravnati zgolj in samo v dobrobit naše države oziroma državljank in državljanov. Glede na našo trenutno pozicijo smo namreč poslanci Poslanske skupine DeSUS pristaši vsebine in ko zaznamo problem, ga je potrebno rešiti. Zaključek razprave na odboru po številnih prekinitvah je sledeč. Še je upanje. Še je upanje za našo majhno Slovenijo, da le znamo stopiti skupaj ne glede na različne politične nazore, na opredeljevanje, na desne, leve, sredinske in ne glede na trenutno politično stanje v državi v kakršni še nikoli doslej nismo bili. Še je upanje, da znamo kot ljudje stopiti malo nazaj, pozabiti na naš ego, pozabiti na samo naš predlog je sprejemljiv in narediti nekaj tako v dobrobit naših ljudi. Izjemno nas veseli, da smo uspeli vsi skupaj soglasno, poudarjam, vse poslanske skupine oblikovati amandma in odpraviti nepravično diskriminatornost med zaposlenimi in samozaposlenimi. Zavedati se moramo, da s sprejemom tega zakona, ne samo da finančno pomagamo tej skupini ljudi, temveč preprečujemo nadaljevanje okužb, kar je glede na situacijo in prenapolnjenost bolnišnic danes to res ključnega [[znak za konec razprave]] pomena, dobesedno življenjskega pomena. Poslanci Poslanske skupine DeSUS bomo predlagano novelo soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev bo predstavil Jurij Lep. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Kolegice in kolegi, državni sekretar, vsem lep dober večer. Julija letos je v veljavo stopil zakon o nujnih ukrepih na področju zdravstva. Zakon državi nalaga, da mora delodajalcem povrniti stroške, ki jih imajo z nadomestilom plač za delavce, ki jim je bila odrejena karantena oziroma, ki so odsotni zaradi razlogov višje sile, med katere sodi tudi ustavitev javnega prevoza, zaprtje državnih meja ali varstvo otrok, ki so bili napoteni v karanteno ali so zboleli. A predpis naslavlja le delavce, ki so v delavnem razmerju na podlagi pogodbe o zaposlitvi, tako da samozaposleni, družbeniki in kmetje sploh niso upravičeni do kakršnegakoli povračila izgubljenega dohodka, ki je posledica odrejanja karantene na domu ali nezmožnosti opravljanja dela zaradi višje sile, poleg tega pa niti ne dobijo bolniškega staleža. Na potrebo po ureditvi tega vprašanja so večkrat opozorili številni deležniki, tudi obrtno-podjetniška zbornica Slovenije, ter nevladne organizacije. Vlada pa glede tega ni našla rešitev. Nato smo se v delu opozicije odločili ukrepati sami. Vse zavlačevanje pri reševanju stisk tistih, ki so zaradi epidemije najbolj oškodovani, za nas nesprejemljiv. Da bi navedene krivice čim prej odpravili, smo v opoziciji pripravili novelo Zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva, ki ureja delno povrnjen izgubljeni dohodek, tudi za samozaposlene, družbenike in kmete in sicer po vzoru ureditve v petem protikoronskem zakonu, ki velja do 1. julija. Tedaj je večino delno povrnjenega izgubljenega dohodka za te osebe znašala 250 evrov za vsako odrejeno karanteno ali za čas, ko upravičenec ni bil zmožen opravljati dela zaradi višje sile, na primer zaradi obveznosti varstva otrok, zaradi odrejanja karantene, vendar ne več kot 250 evrov za 10 dni, 500 evrov za 20 dni in 750 evrov za 30 dni. S tem zakonom, ki naslavlja okoli 95 tisoč samozaposlenih in približno 21 tisoč kmetov bi tako odpravili neupravičeno razlikovanje med različnimi skupinami zaposlenih, zagotovili enako obravnavo zaposlenih oseb s pogodbami o zaposlitvi in samozaposlenih oseb ter vsem delavcem zagotovili nadomestilo plače oziroma izpada prihodka v primeru odrejene karantene ali nezmožnosti opravljanja dela zaradi višje sile. Nepovezani poslanci smo mnenja, da bi država morala vsem delovno aktivnim osebam zagotoviti enake pogoje na ta način, da bi poskrbeli, da bi samozaposleni ob rizičnem stiku ostali doma in s tem pripomogli k omejevanju širjenja novega koronavirusa. Veseli nas, da je na matičnem delovnem telesu opozicijski predlog podprla tudi koalicija, tako da je bila dopolnjena novela na odboru potrjena soglasno. Ukrep za nadomestilo karantene pa bo v skladu z dopolnitvijo veljal od 1. julija do konca letošnjega leta. S tem ukrepom bo sedaj končno poplačana krivica, ki jo je samozaposlenim povzročila Vlada, ko jim je vzela pravico do nadomestila za izgubljeni dohodek zaradi odrejanja karantene ali nezmožnosti opravljanja dela zaradi višje sile. Zdaj je pomembno, da predlagani zakon in ukrepi, ki jih vsebuje začnejo veljati čim prej v praksi, pozivamo pristojne institucije, da čim prej povrnejo nadomestilo plače oziroma izpada prihodka zaradi odrejene karantene oziroma višje sile upravičencem, torej samozaposlenim, družbenikom in kmetom. Če je le možno že do konca tega meseca. To bo pozitivno vplivalo tudi na zajezitev širjenja okužbe z novim koronavirusom, saj bodo upravičenci ob zavedanju, da jim pripada finančno nadomestilo bolj dosledno prijavljali rizične stike in se držali odrejene karantene. Zaradi vseh navedenih razlogov bomo v Poslanski skupini Nepovezanih poslancev Predlog novele zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Najprej dajem besedo predstavnici predlagatelja. Izvolite.
Hvala za besedo. V LMŠ smo skupaj z opozicijo vložili dva amandmaja. Bom zdaj najprej v prvem amandmaju k 1. členu zakaj smo se odločali, da ga vložimo in kaj je drugačen od vladnega amandmaja zdaj. Predvsem smo se odločili, da vložimo amandma zato, ker imamo zdaj, kot vidimo, namreč prvi očitek vlade predloga na odboru je bil, da zakon ni izvedljiv zaradi z vidika državnih pomoči, ker ni bilo pravne podlage, zdaj vidimo, da pravno podlago imamo, ker je Evropska komisija v bistvu je šesto dopolnitev začasnega okvirja in ti ukrepi se lahko sprejemajo z veljavnostjo do 30. junija 2022, se pravi, da imamo pravno podlago in ta ukrep lahko podaljšamo do 30. 6. 2022, po drugi strani pa naš amandma tudi predvideva podaljšanje ukrepa brez sklepa, se pravi ni potrebno sklepa vlade, ker se nam zdi, da to ni okej, namreč že tudi Zakonodajno-pravna služb večkrat poudarja, da taki podaljšani sklepi vlade niso najbolj primerna, po drugi strani se pa s tem povzroča tudi neko pravno negotovost, namreč ljudje ne vedo ali bo ta ukrep bo podaljšan ali ne bo in je težko planirati, v primeru, če pa je ta ukrep zapisan v zakonu s točno določeno veljavnostjo, pa je to malo bolj pravno predvidljivo. Tako, da to sta dva bistvena razloga. Tretji razlog je tudi da vemo, da če mi podaljšamo do 30. 6. do drugega leta, vsekakor bodo v naslednjem letu skoraj 100 % še tudi bodo karantene, ker okužbe še vedno se prav nič ne zmanjšujejo in v primeru, če es bodo še izdajale karantenske odločbe, se pravi je ta ukrep na zalogi. V primeru, če pa teh karantenskih odločb ne bo, pa itak tudi ne bo nobenih zahtevkov, tako da ne vidimo nobenih težav, da ta zakon ne bi veljal še naslednje pol leta. Po drugi strani pa tudi ta ukrep vemo, da ni PKP-10 še nekaj časa ne bo sprejet, ker ta PKP-10 blokira kar nekaj zakonov tako, da je pač res smiselno, da se to vse uredi v tem zakonu. Sedaj naš amandma pa širi tudi pravico do nadomestila do dela izgubljena dohodka za samozaposlene družbenike in kmete tudi v primeru zaustavitve javnega prevoza ali pa zaprtja mej. Tako da naš amandma še to širi. To mislim, da so bistvene spremembe se pravi, da se ukrep podaljša do 30. 6. 2022 in pa da dodajamo, širimo pravico do nadomestila v primeru zaustavitve javnega prevoza ali zaprtja mej in s tem še to moram povedati v celoti izenačujemo ukrep z zaposlenimi. Toliko v tem prvem amandmaju k 1. členu. Za 2.a člen bom pa potem več razložila. Hvala.
Hvala lepa. Najprej opravičilo, ker sem vam dal prehitro besedo. Mislil sem, da boste razpravljali o stališčih poslanskih skupin, zato moram napovedati sedaj, da dajemo v razpravo 1. člen ter amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC in amandma Poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica, SAB in Nepovezanih poslancev. Sedaj ta razprava, ki ste jo imeli je bila pač povezana s konkretnimi amandmaji. Sprašujem, če želi še kdo besedo? Primož Siter. Še kdo? Izvolite, Primož Siter, imate besedo.
Morebiti uvodoma samo nekaj o kontekstu pa upam podpredsednik, da mi boste dovolili, da dejansko amandmaje umestim na mesto, ki jim pritiče. Sedaj upravljanje z epidemijo je predvsem stvar politične odločitve. Na kakšen način se različne družbe lotevajo omejevanja ali pa zamejevanja epidemije v družbi je velikokrat stvar torej političnega preigravanja oziroma odločanja in nedvoumno pa je najbolj ploden družbeni preventivni ukrep torej za voljo zamejevanja širjenja epidemije zmanjševanje stikov. Stiki še posebej v delovnih procesih bodisi v industrijskih halah v natrpanih pisarnah ali pa kakorkoli so preverjeno tisti, ki so epidemijo v zadnjem letu in devetih mesecih najbolj raznašali, zato je tukaj treba seveda izpostaviti, da so na najslabšem položaju v teh težkih epidemioloških časih, ki zadaj prinesejo tudi neke socialne in gospodarske izzive prav delavci bodisi zaposleni ali pa samozaposleni delavci torej tisti, ki so v nekih prikritih delovnih razmerjih, ki se jih formalno opiše kot samozaposlitev. V velikih primerih seveda se ti delavci bodisi, da so to neki delavci v nekih halah na minimalni plači ali pa samozaposleni delavci, ki niso v bistveno boljšem, če sploh socialnem položaju raje seveda odločijo, da z delom nadaljujejo tudi, če bi praviloma morali se samoizolirati, biti v karanteni torej ne tvegajo izgube tistega nekega minimalnega zaslužka, ob katerega bi sicer bili in ki jim ga poskušamo torej s tem zakonodajnim predlogom tudi dejansko omogočiti. Mi smo že na odborni obravnavi nekako dobili zelo lepo sliko o tem s čem se samozaposleni že v normalnih okoliščinah soočajo. Videli smo, da če je neki samozaposleni, ki zasluži recimo čez palec neki tisoč 200, tisoč 300 evrov mu na koncu ne ostane kaj več, ko plača si potne stroške pa prispevke in tako naprej mogoče operira mesečno z nekimi 300 evri in seveda ni človek neumen, če mora zraven preživeti še kakšnega otroka, plačati najemnino ali kakorkoli in se bo moral za voljo preživetja odločiti za delo in ne za javno zdravstveno varnost. Podobno seveda tudi zaposleni na minimalni plači, ki pa dostikrat tudi v kakšnih industrijskih halah, slišimo, dobivajo od svojih nadrejenih, od svojih gazd navodila, da naj okužbe kar lepo ignorirajo in nadaljujejo v delovnem procesu. In seveda stvar politike je, da ustvarja ugodne pogoje, za to da zavoljo omejevanja epidemije ustvarja torej, da rečem ugodne pogoje, da delavec, zaposleni in samozaposleni, lahko ostane varno doma, se izolira, izkoristi to priložnost, priložnost karantene in torej, da lahko uživa, da rečemo, v pogojih, ki tudi na družbeni ravni torej omejujejo epidemijo. Zdaj, jaz vidim, da v dvorani načeloma velja nek konsenz, da se to stvar uredi na predlagan način, kar seveda pozdravljam. Morebiti še besedo, dve o konkretnem amandmaju oziroma amandmajih. Zdaj, koalicijski amandma seveda pristaja na pravico do nadomestila za samozaposlene, ampak le do novega leta, potem pa daje vladi to v roke, to odločitev, da s sklepom podaljša torej pravico do nadomestila, do 30. 6., torej do poletja. Poleg tega koalicijski amandma kot razlog za izplačilo ne priznava odsotnosti zaradi ustavljenega javnega prevoza ali zaprtih mej. S tem pa v razmerju do zaposlenih tako rekoč ustvarja dve neenakosti. Zaposleni namreč lahko dobijo nadomestilo zaradi odsotnosti zaradi torej javnega prevoza ali zaprtja mej, na drugi strani pa bi sprejetje torej koalicijskega amandmaja pomenilo, da imajo samozaposleni možnost podaljšanja pravice do nadomestila do 3. 6., zaposleni pa ne. Opozicijski zakon in današnji torej opozicijski amandma pa zadeve ureja bolj dorečeno, bolje, da rečem, in bolj pravično do obeh skupin delavcev, zato se veselim, spoštovane kolegice in kolegi, podpore te opozicijske pobude. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo pri tem prvem členu? Ne želi, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na amandma, na amandmaja poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica, SAB in Nepovezanih poslancev k naslovu poglavja Prehodna in končna določba ter za novi 2.a člen, ki sta vsebinsko povezana, zato bomo tudi o njiju razpravljali skupaj. V razpravo dajem torej dva amandmaja LMŠ, SD, Levica, SAB in Nepovezanih poslancev k naslovu poglavja Prehodna in končna določba ter za novi 2.a člen. Besedo želi Andreja Zabret. Izvolite, imate besedo.
Hvala, predsedujoči. Zdaj, če mi dovolite, jaz sem bila res prej malo prehitra, pa bom zdaj samo en stavek, da se po stališčih poslanskih skupin zahvaljujem za podporo, ki jo bo očitno ta zakon dobil. In to res kaže, kako pomemben ukrep to je. Tako da me veseli, da smo presegli vsi ta politična različna, različne poglede, in tudi za v bodoče bom vesela, če bomo še kdaj tako enotni. Zdaj, ta novi 2.a člen, če smo v 1. členu podaljšujemo ukrep za samozaposlene, družbenike in kmete, se ta novi 2.a člen nanaša na zaposlene po pogodbi o zaposlitvi in gre pravzaprav tukaj tudi za odpravljanje morebitne neenakosti in pa izenačitev samozaposlenih in zaposlenih. Namreč, vemo, da s 1. 1. ukrep za zaposlene ne bo več veljal v primeru karantene. Če bodo šli v karanteno, se pravi, ne bodo dobili nadomestila plače in tega ukrepa pač v ZNUBS-u [[?]] velja tudi samo do 31. 2021, v PKP-ju 10 tega ukrepa ni predvidenega, vsaj to, kar smo dobili v Državni zbor, tega notri ni, se pravi, v primeru, če bo podaljšan ukrep za samozaposlene, pa kar predvidevam, da bo, zaposleni izpadejo. Tako da v tem amandmaju predlagamo tudi podaljšanje ukrepa na isti način, kot je bil v ZNUPZ-u, tudi do 30. 6. 2021 in to se mi zdi res smiselno, namreč, tudi Zakonodajno-pravna služba je že opozarjala na neenakost, v primeru zaposlenih in samozaposlenih in bi bilo res smiselno, da se tudi ta amandma podpre. Toliko, hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Ne.]] Ne želi, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 2. člen ter amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Ne želi, zato tudi tu zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez 15 minut, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali ob 20. uri in 40 minut. (Seja je bila prekinjena ob 20.26.) (Seja se je nadaljevala ob 20.40)
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujejo s prekinjeno sejo zbora. Državni zbor bo glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu. 1., 2., 3. in 4. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga Zakona o dolgotrajni oskrbi v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 24. 11. 2021, ki je objavljen na e-klopi. Odločamo o amandmaju Poslanske Skupine Levica k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 33 , proti 44. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 3. členu pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 45 , proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Levica k 3. členu pod številko 2. Kolega Siter, obrazložitev v imenu poslanske.
Hvala lepa. Najboljše darilo za dolgotrajno oskrbo bi bilo, če bi dolgotrajno oskrbo postavili na totalno javne temelje. Zdaj, 3. člen predlaganega zakona pa določa, da lahko dolgotrajno oskrbo opravljajo tudi druge pravne osebe, samostojni podjetniki posamezniki in fizične osebe, ki samostojno opravljajo dejavnost ter nosilci dopolnilnih dejavnosti na kmetiji. Zdaj, izkušnje kažejo, da je kvalitetno opravljanje javne službe na področju dolgotrajne oskrbe in drugod možno samo z močno, številčno, izobraženo in dobro plačano delovno silo. Privatizacija in prekarizacija poklicev znotraj dolgotrajne oskrbe sta s temi izkušnjami v diametralnem nasprotju, zato je treba proces espeizacije, prekarizacije delovnih procesov in delovnih mest, ki so vgrajeni v predlog, obstoječi predlog Zakona o dolgotrajni oskrbi iz njega izločiti. Na eni strani prekarizacija, espejizacija prinaša seveda outsourcing, ki ga poznamo tudi iz naslova zdravnikov dvoživk na meji, da rečemo, legalnega oziroma davčne utaje in z bajnimi zaslužki na eni strani, na drugi strani pa prisilni espeji, delavci, delavke brez pravic iz siceršnje delovno-pravne zakonodaje, kar je seveda nedopustno. Ljudi, ki upravljajo tako pomembno družbeno nalogo potiskati v situacijo kjer so brez dopustov, brez regresov, celo brez bolniške in kolikor želimo dejansko dobro za delovne ljudi, ki so na tem operativnem delu torej dolgotrajne oskrbe, s tem pat udi na tiste druge prejemnike storitev dolgotrajne oskrbe za katere prvi delajo, potem moramo pod nujno prekarne zaposlitve, espeje na področju dolgotrajne oskrbe popolnoma ukiniti in s tem dejansko ukrepati v smeri odprave prekarnosti, kar pa je tudi jedro predloga amandmaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo v imenu Poslanske skupine? [[Ne.]] Miha Kordiš v lastnem imenu.
Hvala za besedo, predsedujoči. V Levici predlagamo črtanje 3. člena Zakona o dolgotrajni oskrbi. Zakaj? 3. člen opredeljuje kaj je javna služba na področju dolgotrajne oskrbe. Saj veste, tisto ko imamo določene podsisteme pri nas organizirane v javno mrežo znotraj katere delujejo zasebniki s koncesijo pa tudi popolnoma javne inštitucije, pa imamo potem še čiste zasebne izvajalce določene dejavnosti. Kako točno naj bi ta razmejitev in organizacija zgledala na področju dolgotrajne oskrbe v celoti, ne le na področju domov za starejših občanov, v resnici iz tega zakona ne vemo, čeprav naj bi ta zakon sam po sebi to definiral. Konkretno gre za to, da medtem ko vlada v tem zakonu ohranja inštitut koncesij, teh koncesij ne razmeji od čistih zasebnikov. Ali povedano drugače v prevodu, izvajalci dolgotrajne osebe bodo lahko vsi, prav vsi, od raznoraznih espejev do izvajalcev kmetijske dejavnosti, tujih korporacij, vse možne druge zasebne pravne oblike, tuje korporacije, javne inštitucije, vsi, vsi, vsi, vsi. Znotraj tega zakona padejo pod koristnike sredstev iz dolgotrajne oskrbe znotraj okvirov [[…]] [[znak za konec razprave]] tako imenovane javne mreže. Zakaj imamo mi potem javno mrežo, če je postavljena tako, da zajame tudi vse mogoče zasebne prakse? Ne le v formalnem smislu, zlasti v vsebinskem smislu je to problem. In tu imamo črno na belem napisano, kako je Zakon o dolgotrajni oskrbi pripravljen kot zakon za privatizacijo dolgotrajne, za privatizacijo varne starosti, dom za starejše občane, samostojni podjetnik. [[znak za konec razprave]]
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 45. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 7. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma poslanskih skupin SD in SAB k istemu členu pod številko 2 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 18. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je bil sprejet amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 7. členu pod številko 1, je postal amandma poslanskih skupin SD in SAB k istemu členu pod številko 2 brezpredmeten. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 10. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma poslanskih skupin SAB in SD k istemu členu pod številko 2 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 20. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je bil sprejet amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 10. členu pod številko 1, je postal amandma poslanskih skupin SAB in SD k istemu členu pod številko 2 brezpredmeten. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 11. členu pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD in SAB k 11. členu pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 45. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 13. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 5. (Za je glasovalo 44.)(Proti 5.) Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 14. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. (Za je glasovalo 45.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 17. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. (Za je glasovalo 45.)(Proti 1.) Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Levica k 20. členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmaji istega predlagatelja k 23., 26., 27., 28., 29., 30., 32. in 33. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postanejo navedeni amandmaji Poslanske skupine Levica brezpredmetni. Obrazložitev glasu v imenu poslanske, Miha Kordiš.
Hvala za besedo predsedujoči. Zakon o dolgotrajni oskrbi bi moral pokrivati dva velika pola. Prvi pol so finance, drugi pol je organizacija te dolgotrajne oskrbe, različne oblike skrbstva v skupnosti, kako se te medsebojno kombinirajo z institucionalno oskrbo. Zdaj, kot smo lahko v diskusiji že ugotovili, finančnih virov ta zakon na noben način ne zagotavlja in zanje ne skrbi. Kar se tiče pa vsebinskega dela, pa imamo na notri razčlenjenega v precej grobi dve polovica. Prva polovica je splošno izvajanje dolgotrajne oskrbe, kjer lahko govorimo samo o privatizaciji varne starosti in privatizaciji bodoče gradnje domov za starejše občane. Ker je vlada ugotovila, da se pred temi očitki ne more braniti, je v zadnjih raztežajih razprave in obravnave zakona o dolgotrajni oskrbi vse karte stavila na t.i. oskrbovalca - družinskega člana. Gre za ljudi, ki bivajo v enakem gospodinjstvu, ki potrebuje in koristi dolgotrajno oskrbo, pa bi bili potem iz tega naslova in skrbi za svojega bližnjega tudi plačani. Vladni argumenti pravijo, da jim bodo praktično nemudoma po uveljavitvi zakona plače poskočile na 1,2-kratnik minimalne plače in da s tem izboljšujejo njihov položaj. No, resnica je precej drugačna. Kar vlada počne je, namesto da bi poskrbela za strategijo domske oskrbe pete generacije, za strategijo skrbstva v skupnosti medgeneracijskega sodelovanja, ki pokriva v institucionalnem okviru vse mogoče oblike bivanja in skrbi za starejše, to skrb za starejše kratko malo outsourca na njihove družinske člane. In outsourca jo mimo določil delovnopravne zakonodaje. Se pravi, namesto da bi imeli šolane zaposlene profesionalnce, ki se jim priznavajo vse njihove delavske pravice, ki lahko nudijo kompetentno in kakovostno oskrbo starostnikom tudi na domu, bodo sedaj v to vlogo še globlje potisnjeni njihovi družinski člani [[znak za konec razprave]] brez delavskih pravic, kot ljudem sicer pritičejo, vključno s tem, da ne morejo svobodno razpolagati s svojim dopustom. Zakonske določbe namreč vključujejo tudi idejo, da gre lahko oskrbovanec družinskega člana v enem letu na dopust zgolj za 7 dni v enem posameznem kosu to je stopnjevanje prekarizacije in stopnjevanje diletantske obravnave, ki si je starejši zagotovo ne zaslužijo. [[znak za konec razprave]] Zagotovimo jim primeren kader, dobro plačan in socialno zavarovan, ne pa da breme skrbi za starejše prenašamo na njihove družinske člane v obliki, kot so se izrekli sami, novodobnega suženjstva.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 45. (Za je glasovalo 30.)(Proti 45.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanske skupine Levica k 20. členu ni bil sprejet so postali amandmaji istega predlagatelja k 23., 26., 27., 28., 29., 30., 32. in 33. členu brezpredmetni. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 26. členu pod številko dve. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 29. členu pod številko dve. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD in SAB, k 30. členu pod številko dve. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 45. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 32. členu pod številko dve. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 2. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 33. členu pod številko dve. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 34. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 35. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD in SAB k 36. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 45. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 42. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine LMŠ k 58. členu. Obrazložitev glasu, Jani Möderndorfer v imenu poslanske.
Hvala lepa, predsednik. Stalno zdravstveno oskrbo in nego je treba ohranjati oziroma zagotoviti tudi v tistih bivalnih enotah, tistim uporabnikom, ki jih potrebujejo. Izvaja naj jih kontinuirano, kompetenten in zdravstveni kader. Patronažna služba pa lahko zdravstveno oskrbo in nego prevzame le v tistih bivalnih stanovanjskih skupinah VDC-ja v katerih so te storitve potrebne v manjšem obsegu oziroma občasno. Patronažna služba se lahko vključi kot nadomestna ali dopolnila oblika zdravstvene oskrbe in sicer za tiste oblike storitev in posegov za katere zaradi majhnosti enot ni mogoče v vseh izmenah zagotoviti dovolj visoko usposobljenega zdravstvenega kadra. Skratka, pri tem amandmaju popravljamo tisto kar je predlagatelj pozabil, preprosto pozabil je VDC, ker govorimo samo o osebah, ne govorimo pa o osebah, ki živijo v stanovanjski bivalnih enotah. Prosim za podporo.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 43. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanski skupin SDS, NSi in SMC k 59. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanske skupine SDS, NSi in SMC k 65. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 68. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 70. členu. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 71. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 81. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 88. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 90. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 94. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 101. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 118. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS, NSi in SMC k 127. členu pod številko 1. Glasujemo. Obrazložitev glasu. Jani Möderndorfer v imenu poslanke. Sedaj smo pod številko 1.
Ja, je že v redu predsednik. Saj vem kaj imamo pred seboj. Sedaj se bo videlo v bistvu iskrenost te koalicije in te Vlade – no, Vlada itak ni iskrena že od nekdaj – predvsem te koalicije, kajti ta 127. člen v resnici uzakonja tista datume veljavnosti tega zakona. In, če je ta koalicija polna ust kako je ta dolgotrajna oskrba nujno potrebna, nujno že včeraj, že pred 5, 20 leti, potem ne smemo sprejeti tega amandmaja koalicije, kajti s tem bo seveda padel predlog amandmaja na naslednjih amandmajih se pravi, če gremo gledati 154. člena, ki pa zelo jasno govori, da bodo ljudje prej dobili dolgotrajno oskrbo. Kaj to pomeni? Ta Vlada namreč premika datume v naprej še osnovni predlog, da bi začeli recimo veljati določba o dolgotrajni oskrbi, ki ureja pravico se pravi pravico v institucijah jo sedaj sama še premika za pol leta naprej od tistega, kar je sama postavila in tukaj bomo videli sedaj koalicijo, ko se tako hvalijo kako bodo za ljudi in ljudem omogočili dolgotrajno oskrbo. Če ta amandma uspe, potem je vsega konec s to dolgotrajno oskrbo, zato ne bom podprl tega amandmaja.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 36. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine LMŠ k 127. členu pod številko 2. Amandma je vsebinsko povezan z amandmaji istega predlagatelja k 131. in 154. členu. Če ta amandma ne bo sprejet postanejo navedeni amandmaji brezpredmetni. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 45. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanske skupine LMŠ k 127. členu ni bil sprejet so postali amandmaji istega predlagatelja k 131. pod številko 2. in k 154. členu pod številko 2. in 3. brezpredmetni. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 128. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 129. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 130. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 4. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Levica k 131. členu pod številko 1. Glasujemo. Ja, obrazložitev. Primož Siter obrazložitev v imenu poslanske.
Hvala lepa. Na tej točki zakona prehajamo v sago, vladno sago ukinitve dodatka za pomoč in postrežbo. Dodatek za pomoč in postrežbo je eno finančno, socialno, denarno pomagalo ljudem, ki potrebujejo zaradi takšnih ali drugačnih okoliščin, potrebujejo tovrstno pomagalo, torej da se lahko vključijo normalno v socialno življenje, gibalno in tako naprej. In zdaj vlada ni nikoli skrivala ambicij pri tem zakonu, da to finančno pomagalo za najšibkejše ukine, je pa ta konkreten amandma preprečuje pogojevanje torej dodatka za pomoč in postrežbo z dolgotrajno oskrbo. Z dodatkom za pomoč in postrežbo sicer upravlja Zakon o pokojninskem, Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije, pričujoči zakon pa to jurisdikcijo prestavlja na ZZZS in ji daje moč, da pridobiva podatke v zvezi s prejemki, višino in razlogi za dodelitev torej dodatka za pomoč in postrežbo. Nikakršne potrebe po tem ni, dodatek za pomoč in postrežbo mora ostati brez pogojevanja z dolgotrajno oskrbo, zato v Poslanski skupini Levica napovedujemo podporo seveda temu členu in jasno nasprotovanje ukinitvi dodatka za pomoč in postrežbo za vse, ki ga potrebujejo.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 45. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 134. členu. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 135. členu. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 136. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postaneta amandma poslanskih skupin SAB in SD k temu členu pod številko 2 in amandma poslanske skupine Levica k temu členu pod številko 3 brezpredmetna. Miha Kordiš v imenu poslanske obrazložitev.
Hvala za besedo, predsedujoči. Med drugimi je ena izmed škod, ki jih Zakon o dolgotrajni oskrbi povzroča, ta, da ukinja dodatek za pomoč in postrežbo, hkrati pa ljudem, ki ga sedaj prejemajo, ne ponuja nekega substituta, ki bi jih enakovredno zavaroval, uboren kot ta dodatek že sedaj je. Konkretno v 136. členu z našim amandmajem ohranjamo dodatek za pomoč in postrežbo na temo tega, kar se v členu skriva in na kogar se ta člen nanaša, in to so konkretno vojni invalidi. Vojni invalidi, ki bi pred uveljavitvijo tega zakona oziroma so že pridobili pravico do dodatka za pomoč in postrežbo, mi z amandmajem urejamo, da ta dodatek za pomoč in postrežbo ohranijo tudi v bodoče.
Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 25. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je bil sprejet amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 136. členu pod številko 1, sta postala amandma poslanskih skupin SAB in SD k temu členu pod številko 2 in amandma poslanske skupine Levica k temu členu pod številko 3 brezpredmetna. Ker pa je amandma poslanskih skupin SAB in SD vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 153. členu, je tako postal brezpredmeten tudi ta amandma. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 140. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 141. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 143. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 146. členu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 150. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 151. členu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Levica k 153. členu, pod št. 1. Če bo ta amandma sprejet, postanejo amandmaji Poslanskih skupin SAB in SD, amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC in amandma Poslanskih skupin SD in SAB k temu členu pod št. 2 do 4, brezpredmetni. Miha Kordiš, obrazložitev glasu.
Hvala za besedo. Amandma se glasi; drugi in tretji odstavek spremenjenega 153. člena se črtata. V prevodu, ohranjamo dodatek za pomoč in postrežbo in njegovo ukinitev mečemo ven iz Zakona o dolgotrajni oskrbi.
Glasuje [[…]], ne, obrazložitev glasu, v imenu poslanske, Dejan Židan.
Hvala. Amandmaji so vloženi zato, da ohranimo dodatek za pomoč in postrežbo, kakor tudi zakonodaja nalaga, saj to ne gre za socialno pravico, ampak gre za pravico zavarovanja [[?]] in hkrati na predlog invalidov ohranjamo družinskega pomočnika za osebe z duševno motnjo, invalidnostjo, na način, da ne pride do novodobnega suženjstva. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 45. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 153. členu, pod št. 3. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma Poslanskih skupin SD in SAB k temu členu pod št. 4 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 25. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je bil sprejet amandma Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 153. členu pod št. 3, je postal amandma Poslanskih skupin SD in SAB k istemu členu pod št. 4 brezpredmeten. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 154. členu pod št. 1. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti eden. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Preostala amandmaja LMŠ k 154. členu pod številko 2 in 3 sta postala brezpredmetna zaradi nesprejetja amandmaja Poslanske skupine LMŠ k 127. členu. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena Poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: »Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi Vlada.« Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 4. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah zakona o državni upravi v okviru skrajšanega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 24. 11. 2021, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 11. členu. Če ta amandma ne bo sprejet postanega amandmaja istega predlagatelja k 13. in 15. členu brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 41. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 415.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 13. členu. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 41. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 15. členu. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 41. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 11., 13. in 15. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje? Ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili, da bil zardi amandmajev sprejetih v drugi obravnavi predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Nataša Sukič, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine.
Najlepša hvala, predsedujoči. Poglejte, gre še za en zakon, ki je še en dokaz več, da se vlada obnaša kot da nismo tik pred volitvami in da mora teh nekaj mesecev izkoristiti za dokončno uničenje vseh demokratičnih in vključujočih orodij. S spremembami zakona Vlada dokončno oži vprašanja verske svobode na izključno RKC in si dokončno podreja področja informacijske družbe. Najprej kar se verske svobode tiče. Vasko Simoniti je konec leta 2020 razpustil Urad za verske skupnosti, ki je deloval znotraj Ministrstva za kulturo. Vlada pa je razpustila Svet vlade za dialog o verski svobodi. Namesto obojega smo sedaj dobili Svet za nerešena vprašanja z RKC, za katerega nihče ne ve kaj točno dela, razen da lahko upravičeno domnevamo, da s to potezo druge verske skupnosti potiskajo v kot. Gre za eklatantno privilegiranje že tako privilegirane RKC. Ampak kar je tisto zares hudo, med novimi pristojnostmi na dosegu rok samega premierja bo tudi izbris cerkve ali verske skupnosti iz registra in odločanje o morebitni registraciji cerkve ali neke verske skupnosti. Vlada si bo, to si je danes zagotovila z amandmajem, pristojnosti prisvojila takoj, pazite, organizacijsko pa prenos zamika v leto 2024. Vladna koalicija pri obravnavi tega zakona dejansko izigrava vsa, ampak prav vsa pravila, ki veljajo v Državnem zboru. Drugi sklop sprememb tega zakona pa se nanaša na prenos s področja informacijske družbe iz Ministrstva za javno upravo na Službo Vlade za digitalno preobrazbo. Janez Janša si bo s pomočjo svoje uslužne koalicije preko Uber ministra zagotovil neposreden vpliv na konkretne upravne določitve na področju informacijske družbe in na vladno službo ne bodo prenesene le pristojnosti drugih ministrstev, pač pa tudi drugih državnih organov in to na zelo prefinjen način kar s prehodnimi določbami. Po novem bo denimo razporeditev radiofrekvenčnih pasov in sklepanje pogodb po izgradnji [[…]] [[znak za konec razprave]] širokopasovnega omrežja pod direktnim vplivom premierja. Janez Janša je očigledno ugrabil državo. Priča smo dejansko največji organizirani kraji vsega, čemur niti pretekle orožarske afere ne sežejo do kolen. V Levici bomo seveda soglasno glasovali proti temu zelo, zelo slabemu zakonu. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 38. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o spodbujanju rabe obnovljivih virov energije v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva v okviru skrajšanega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 24. novembra 2021, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 1. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica, SAB in nepovezanih poslancev k temu členu pod številko 2 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je bil sprejet amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 1. členu pod številko 1, je postal amandma poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica, SAB in nepovezanih poslancev k temu členu pod številko 2 brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin Levica, SD, LMŠ, SAB in Nepovezanih poslancev za novi 2.a člen. Če ta amandma ne bo sprejet, postane amandma istega predlagatelja k naslovi poglavja prehodna in končna določba brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 41 , proti 44. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica, SAB in Nepovezanih poslancev za novi 2.a člen ni bil sprejet, je postal amandma istega predlagatelja k naslovu poglavja prehodna in končna določba brezpredmeten. Končali smo z glasovanje o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavani sprejel amandmaje k 1. in 2. členu dopolnjenega predloga zakona, sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tema členoma vložiti amandmaje. Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih v drugi obravnavi predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. [[Ne.]] Prekinjam. Obrazložitev glasu, kolegica Andreja Zabret v imenu poslanske.
Zdaj vemo, da je Vlada v veljavnem zakonu o nujnih ukrepih na področju zdravstva pozabila na samozaposlene, družbenike in kmete. V primeru, ko jim je bila odrejena karantena ali je bil v karanteni njihov otrok ali če dela ne more opravljati zaradi višje sile, jim ni pripadala oziroma jim ne pripada nikakršno povračilo za izpad prihodka. Takšna ureditev je enostavno diskriminatorna in tudi nevarna iz epidemiološkega vidika. Zato smo v LMŠ že v oktobru opozorili Vlado naj nekaj stori na tem področju, vendar ker se ni nič zgodilo, smo v LMŠ pripravili predlog novele in jo skupaj z opozicijo tudi vložili. S to novelo predlagamo povračilo, delno povračilo izgubljenega dohodka za samozaposlene, zaposlene družbenike in kmete, ki so napoteni v karanteno in v primeru karantene bodo dobili nadomestilo za izgubljeni dohodek. Bistveno je, da želimo to nepravičnost popraviti tudi za nazaj, tako da ta zakon velja od 1. julija do konec leta, se pravi do 31. 12. 2021. Zdaj, nadomestilo je v višini 250 evrov za 10 dni in ne več kot 750 evrov na mesec. Zdaj, želeli smo podaljšati tudi z našim amandmajem ukrep za zaposlene, ker zdaj bodo v neenakem položaju, tako da na žalost ta amandma ni bil sprejet. Me pa veseli, da so se vse stranke kot je bilo videti iz stališča strank izkazale podporo temu zakonu, tako da me veseli, da smo pri tako pomembni temi prišli skupaj in bomo podprli soglasno kot je videti ta zakon, tako da se v tem trenutku tudi zahvaljujem. Sem pa že kot smo na samem odboru rekli, da nam ni pomembno kdo ta zakon vloži in kdo je podpisan pod njega, ampak da se ta zakon sprejme, saj gre nenazadnje za ljudi in pa predvsem to, da se ne širijo, da ne gre za širjenje dodatno virusa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 86 , proti nihče. [[Za je glasovalo 86.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 87. izredno sejo zbora. Seja se je končala 24. novembra 2021 ob 21.35.