Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 41. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Aleš Gulič, Eva Irgl, Bojan Kontič, mag. Borut Sajovic, mag. Franc Žnidaršič. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O JAVNIH SKLADIH, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev zakona. Gospod mag. Žiga Lavrič, državni sekretar, prosim.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Pred vami je Predlog zakona o javnih skladih, ki ga je skladno s sklepom Državnega zbora z dne 17.6.2008 Vlada Republike Slovenije pripravila za tretjo obravnavo. Kot veste, je zakon nastajal skoraj dve leti, v postopku priprave so sodelovala vsa ministrstva, Skupnost občin Slovenije, kar nekaj županov, tudi posamezni javni skladi na ravni države in na ravni občin. Sodelovanje je bilo tvorno, sprejeli smo mnogo pobud za rešitev konkretnih problemov, s katerimi se predvsem občine in javni skladi srečujejo pri vsakodnevnem delu. Pri tem smo se trudili, da smo vse te rešitve v največji možni meri vključili v nov zakon. Že obstoječi Zakon o javnih skladih iz leta 2000 je v pretežni meri dosegel svoj namen. Nenadzorovano ustanavljanje novih javnih skladov se je ustavilo, poslovanje poenoteno, uvedene so bile računovodske rešitve, varnost poslovanja javnih skladov se je povečala. Od sprejema tega zakona v letu 2002 noben javni sklad ni zašel v takšne finančne težave, da bi ga morali sanirati. Seveda pa se še pojavljajo določene težave pri upravljanju in vodenju javnih skladov. O namenu novega zakona. Namen novega zakona je predvsem odpraviti nelogičnosti in popraviti nepraktične ureditve, odpraviti le-te, ki so se pokazale v osmih letih veljavnosti zakona. Potrebna je tudi uskladitev tega obstoječega zakona z novimi zakoni, ki so bili sprejeti. Uvajamo tudi nove finančne spodbude, ki so se uveljavile v EU, leta 2000 pa jih v Sloveniji še nismo poznali. Vsekakor pa je bilo sprememb toliko, da smo bili primorani nov zakon. Zakon tako natančneje določa vrste in obseg spodbud, ki jih lahko podeljujejo javni skladi ter s tem v slovenski prostor uvaja večjo preglednost poslovanja pravnih oseb javnega sektorja. Cilj zakona je omogočiti javnim skladom pridobivati sredstva zasebnih in evropskih virov ter s tem razbremeniti javnofinančne vire. Poleg tega je cilj zakona popraviti ureditve, ki so se v času od sprejema veljavnega zakona izkazale za nesmotrne ali neizvedljive in uskladiti zakon o javnih skladih s kasneje sprejetimi zakoni. Pri pisanju novega zakona o javnih skladih smo sledili načelu, da ohranimo ureditev, ki se je v teh letih uveljavila v slovenski praksi, če jo je le mogoče smotrno izvajati. Poudariti pa gre, da je Zakon o javnih skladih statusni zakon. Zakon določa minimalne kriterije, ki jih mora izpolnjevati pravna oseba, da lahko posluje kot javni sklad. Kljub temu je bil večji del razprave v drugi obravnavi Zakona o javnih skladih posvečen vprašanju premoženja Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Zato moramo ponovno poudariti, da Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov ni javni sklad, ampak je organiziran v statusni obliki javnega zavoda. Zato Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov sploh ni predmet Zakona o javnih skladih. Kljub temu novi zakon o javnih skladih ponavlja določbe veljavnega zakona glede pravic občin do zemljišč Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov v obsegu, kot jih je opredelil Zakon o javnih skladih leta 2000. Glede ostalih vprašanj, glede statusa in premoženja Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, pa Vlada predlaga, da se rešijo bodisi s spremembo Zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov, s katerimi je bil sklad ustanovljen, bodisi s sprejemom zakona o prenosu pristojnosti na pokrajine, na podlagi katerega bi Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov prenehal, njegovo premoženje in pristojnosti pa bi se prenesle na pokrajine in občine. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, v imenu Vlade Republike Slovenije, prosim, da glasujete za ta zakon. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu Poslanske skupine Lipa. Prosim.
Spoštovani prisotni, dobro jutro in dober dan! V okviru predlaganega zakona o javnih skladih moram povedati, da je stališče Poslanske skupine Lipa ostalo identično, torej v osnovi sam zakon pozdravljamo. Rad pa bi izpostavil tisto, kar je bilo ničkolikokrat izpostavljeno skozi vsebino poslanskih pobud in vprašanj; in sicer, prvič, način transparentnosti in kontrole. Če Vlada Republike Slovenije izhaja iz določitve po eni strani minimalnih kriterijev, potrebnih za upravljanje in pa delo javnih skladov, po drugi strani pa se daje tako zelo velik poudarek na pridobivanje sredstev, tako iz zasebnih kot iz evropskih virov, potemtakem še enkrat izpostavljam dilemo, ko smo jo izpostavili tokom pretekle razprave, in sicer, kakšna bo učinkovitost teh oziroma višine črpanja teh sredstev. Že danes se srečujemo tako s skladi tako v okviru države, potencialnih pokrajin ali ne nazadnje tudi občin, da je znanje tisto, ki poleg prevelike administracije - pomanjkanja znanja - ovira pridobivanje tako imenovanih evropskih sredstev. S tem se srečuje večji del slovenskih občin, s tem se srečuje večji del državne uprave. In v primeru sprejema tega zakona, v kar ne dvomim, da bo sprejet, kjer se določajo samo minimalni kriteriji, ki so resnično minimalni, potem se je seveda smiselno vprašati o učinkovitosti zakona, ki je danes in tu pred nami. Kar se tiče dopustnega načina partnerstva, torej projekta z zasebni sektorjem, naj še enkrat izpostavim, da je država ravno na tem področju zamujala ne samo v okviru aktualne vlade, ampak tudi vseh preteklih vlad, da ta del ni bi razvit. Rad pa bi še enkrat, vsaj v tem uvodnem delu, izpostavil tisto, česar se v okviru Poslanske skupine Lipa najbolj bojimo. Po eni strani poskuša Državni zbor na predlog Vlade Republike Slovenije uzakonjati posamezne materialne rešitve ali pa vsebinske rešitve, ki naj bi bile prijazne uporabniku, torej državi, pokrajini ali občini na področju javnih skladov, zmanjšati regulativo na deklarativni ravni, po drugi strani pa bi država, zakonodajalec pričakoval pozitivni učinek s strani črpanja sredstev oziroma pridobivanju zasebnih in evropskih virov. Torej, po naši oceni, če bi sledili, resnično sledili, predlogu cilja, kot ga zasleduje zakon, potem bi seveda morali izpostaviti kvaliteto in olajšati administrativne ovire pri delovanju omenjenih institucij, torej v našem primeru javnih skladov. Zato, dokler ne bomo pristopili k tovrstnemu administrativnemu zmanjševanju ovir, ki pa ostajajo tudi na podlagi tega zakona prisotne v okviru tega delovanja, pa se bojim, da zakon ne bo izpolnil vseh tistih ciljev, ki so na neki deklarativni ravni, še enkrat poudarjam, lepo zveneči. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Starman v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Veljavni zakon o javnih skladih je nastal v letih od 1996 do 1999 kot posledica nenadzorovanega ustanavljanja vedno novih in novih državnih in občinskih skladov, v katere so države in občine prenašale javno premoženje in za razliko od centralizacije dolgov decentralizirali in oddaljevali upravljanje in razpolaganje z javnim premoženjem od organov izvršne oblasti in nadzora. Zakon je nedvomno dosegel svoje namen, vendar ga je treba po sedmih letih posodobiti. Veljavni zakon se namreč sklicuje na konkretne člene šestih drugih zakonov, ki so bili kasneje spremenjeni ter vsebuje nekatere rešitve, ki so jih kasnejši zakoni uredili drugače. Predvsem pa se je uredilo finančno poslovanje javnih skladov. Tudi število javnih skladov se je ustalilo, vrednost premoženja državnih skladov se je zmanjšala na nekaj več kot dve milijardi evrov, vrednost premoženja občinskih skladov pa na nekaj več kot 370 milijonov evrov. Osnovni cilj zakona je določiti minimalne kriterije, ki jih mora izpolnjevati pravna oseba, da lahko posluje kot javni sklad, in natančneje določiti vrste in obseg spodbud, ki jih lahko podeljujejo javni skladi ter s tem v slovenskih javni prostor uvesti večjo preglednost poslovanja pravnih oseb javnega sektorja. Cilj zakona je tudi omogočiti javnim skladom pridobivanje sredstev iz zasebnih in evropskih virov ter s tem razbremeniti javnofinančne vire. Poleg tega je cilj zakona popraviti ureditve, ki so se v času od sprejema veljavnega zakona izkazale za nesmotrne ali neizvedljive in uskladiti zakon o javnih skladih s kasneje sprejetimi zakoni. Poslanci Slovenske demokratske stranke bomo omenjeni predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Breda Pečan v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav kolegicam in kolegom, lep pozdrav predstavnikom vlade. Poslanska skupina Socialnih demokratov ne nasprotuje temu zakonu. Ugotavljamo samo, da kot pri mnogih drugih zakonih je štiri leta trajalo, da je ta vlada ugotovila, da je treba pri zakonu nekaj narediti in sedaj, tik pred zdajci, 5 minut pred 12 ali raje bi rekli 2 minuti pred 12, prihaja z zakonom, ki bi lahko bil v obravnavi že pred dvema letoma. Tako najmanj, kar je - skrajni čas, da ste se zbudili.
Hvala lepa. Gospod Milan Petek v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, podpredsednik. Kolegice, kolegi. V Liberalni demokraciji Slovenije ne nasprotujemo zakonu, ki omogoča občinam, pokrajinam in državi, da ustanovijo javne sklade. Z zakonom se nadgrajuje sedanja veljavna zakonodaja, ki ni bila v preteklosti najbolje pripravljena. Pri tem v Liberalni demokraciji Slovenije opozarjamo na slabosti zakona, ki določa po eni strani visok cenzus, to je najmanj 10 milijonov evrov namenskega premoženja za občinske sklade, in nevarnost, da se s tem pravzaprav lahko onemogoči delovanje obstoječih občinskih javnih skladov, če se v roku enega leta ne bi uspeli združiti v javni sklad na ravni pokrajine. Pokrajin, kot vemo, v tem trenutku nimamo in nekateri smo prepričani, da jih tudi v tem mandatu ne bomo ustvarili. Po mnenju LDS bi bila primernejša rešitev za obstoj občinskih skladov rešitev, v kateri bi bilo možno ustanavljati oziroma bi deloval s 4 milijoni evrov namenskih sredstev. Žal, Vlada ni upoštevala pobud nekaterih poslancev in utemeljitve in predloga, recimo, Javnega sklada malega gospodarstva Goriške, Nova Gorica, ki je ugotovilo, da ima v letu 2008 le 16 občin oziroma 7,6% občin od 210-ih, to vemo, primerno porabo nad 10 milijonov evrov. Če bi znižali ta zahtevani minimum za občinski javni sklad, bi lahko javne sklade ustanavljalo precej več občin, kot je to realno možno sedaj. Ker ima 67,7% vseh občin primerno porabo 4 milijone evrov ali več, je jasno, da takšne občine ne bi ustanavljale občinskih javnih skladov, ki so po kapitalu večje od višine primerne porabe občine, kot je to veljavno ali pa kot je to predvideno v dosedanji zakonodaji. Žal, Vlada ni smatrala potrebno prisluhniti tem pripombam. V zakonu je tudi določeno, da mora pokrajina zagotoviti najmanj 30 milijonov evrov namenskega premoženja za ustanovitev javnega sklada. Skupnost občin Slovenije je Vlado opozorila, da bi nekatere občine želele svoje javne sklade, ki ne izpolnjujejo pogojev za nadaljevanje dela kot javni skladi, združiti na ravni pokrajine. Ker pokrajine še niso ustanovljene, so izjema občinski javni skladi, za katere ustanovitelji sklenejo, da jih bodo združili v nov javni sklad na ravni pokrajine. V tem primeru začnejo teči roki z dnem ustanovitve pokrajine. Zakon sicer omogoča občini, ki je ustanovitelj javnega sklada in ki ne razpolaga z zadostnim kapitalom iz prvega odstavka tega člena, da lahko v roku enega leta od uveljavitve tega zakona sprejme sklep, da bo ta javni sklad združila s sorodnimi občinskimi skladi na nivoju pokrajine. V tem primeru javni sklad nadaljuje z delom, ne glede na višino njegovega kapitala, rok enega leta za uskladitev s tem zakonom pa začne teči z dnem ustanovite pokrajine. Kot kaže, ta dikcija omogoča, da pokrajinski skladi delujejo, pa čeprav pokrajin v našem sistemu lokalne uprave še ni, tukaj je zadeva nekoliko sporna. Seveda je pa vprašanje, ali so se občine v roku enega leta sposobne dogovoriti, da se združijo na nivoju pokrajine. Po mnenju LDS bi bilo smiselno podaljšati prehodno obdobje za javne sklade do dejanske ustanovitve pokrajine, žal zakonu ostaja le enoletno prehodno obdobje. Kljub nekaterimi navedenim pomislekom in pomanjkljivostim bomo zakon v poslanskem klubu LDS podprli predvsem zato, ker zakon omogoča javnim skladom pridobivanje sredstev iz zasebnih in evropskih virov ter se zaradi tega razbremenjujejo javnofinančni viri. Poleg tega je cilj zakona popraviti ureditev ali ureditve, ki so se v času od sprejema veljavnega zakona izkazale nesmotrne ali neizvedljive in uskladiti Zakon o javnih skladih s kasneje sprejetimi zakoni. Vse to so razlogi, da zakonu ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ciril Testen v imenu Poslanske skupine NSi.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo Predlog zakona o javnih skladih podprli. Zakon prinaša večjo preglednost poslovanja pravnih oseb javnega sektorja in uvaja možnost uporabe novih finančnih inštrumentov ter možnost vključevanja zasebnih in evropskih sredstev v projekte, ki so v javnem interesu. Predlog zakona določa minimalne kriterije, ki jih mora izpolnjevati pravna oseba, da lahko posluje kot javni sklad. Med njimi je vsekakor najpomembnejša višina kapitala, s katerim mora sklad razpolagati. Ta je določena na 30 milijonov evrov za državne in pokrajinske sklade in 10 milijonov evrov za občinske sklade. Višina minimalno potrebnega kapitala je določena na podlagi 15-letnega spremljanja poslovanja javnih skladov in ugotovitve, da so manjši javni skladi predragi in zato kljub zakonskemu določilu, da morajo ohranjati svoje namensko premoženje, to premoženje izgubljajo. V Poslanski skupini Nove Slovenije se tudi strinjamo s predlogom zakona, da natančneje določa vrste in obseg spodbud ter s tem v slovenski prostor uvaja spodbude, ki so se že uveljavile v Evropski uniji. Poleg tega zakona uvaja možnost pridobivanja zasebnih sredstev za izvajanje javnega interesa, uvaja pokrajine kot možne ustanoviteljice javnih skladov in ne nazadnje opredeljuje in določa pogoje za prenehanje, pripojitev in preoblikovanje javnih skladov. V Poslanski skupini Nove Slovenije se zavzemamo za posodobitve na vseh področjih zakonodaje, zato menimo, da je predlog novega zakona o javnih skladih strokovno dobro pripravljen. Upošteva razvoj na področju novih finančnih spodbud in javnega sektorja in povečuje preglednost na področju javnih financ; odpravlja ureditve, ki so se v zadnjih letih izkazale za neizvedljive ali nesmotrne. Po našem mnenju je Predlog zakona o javnih skladih dober, zato ga bomo podprli. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo v tretji obravnavi podprli tudi amandma poslanskih skupin koalicije, ki se nanaša na prenos zemljišč prvega vodovarstvenega območja s Sklada kmetijskih zemljišč na občine. Dosedanja ureditev je bila namreč zelo nelogična. Sklad kmetijskih zemljišč je bil lastnik vodovarstvenega območja, gospodarjenje s tem zemljiščem pa je urejala občina. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc v imenu Poslanske skupine SLS.
Gospod podpredsednik, hvala lepa. Spoštovana predstavnika Vlade, spoštovani kolegi in kolegice! Veljavni zakon o javnih skladih, ki je nastajal v letih 1996-1999, je v veliki meri dosegel svoj namen, zaradi katerega je bil sprejet. Finančno poslovanje javnih skladov se je uredilo in njihovo število ustalilo, kljub temu pa zakon ni bil spoštovan v celoti. Osnovni cilj novele zakona je določiti minimalne kriterije, ki jih mora izpolnjevati pravne osebe, da lahko poslujejo kot javni skladi, in natančneje določiti vrste in obseg spodbud, ki jih lahko podeljujejo javni skladi, ter se s tem v slovenski prostor uvrsti večja preglednost poslovanja pravnih oseb javnega sektorja. Cilj zakona je tudi omogočiti javnim skladom pridobitev sredstev iz zasebnih in evropskih virov ter s tem razbremeniti javnofinančne vire državnega proračuna. Zakon navaja tudi pokrajine kot možne ustanoviteljice javnih skladov, rešuje problem prezaposlenosti ministrov pri vodenju javnih skladov, ki so ostali brez direktorja, opušča določilo, da se javni skladi financirajo iz proračuna ustanovitelja, saj načeloma pridobiva sredstva za delo iz presežkov prihodkov nad odhodki javnega sklada. Če presežka ni ali ne zadostuje, je ustanovitelj dolžan zagotoviti sredstva za delo iz svojega proračuna. Zakon uvaja tudi možnost pridobivanja zasebnih sredstev za izvajanje javnega interesa v javnih skladih, vendar zasebni partnerji ne morejo kupiti deležev na kapitalu in s tem upravljavskih upravičenj oziroma vplivati na poslovanje, poslovne odločitve javnega sklada. Veliko polemik je bilo ob vprašanjih, kakor so: ali javni sklad lahko ustanavljajo nove pravne osebe, ali je lahko večinski ali le manjšinskih lastnik takšnih pravnih oseb, ali sploh sme sprejemati sredstva iz drugih virov in ne le sredstva od ustanovitelja. Izkazalo se je, da bi nasprotovanje možnosti izvajanja partnerskih projektov v Sloveniji onemogočilo črpanje več 100 milijonov evropskih sredstev. Zakon tudi povzema osnovne zahteve glede varnosti in nalaganja premoženja javnega sklada in obvladovanje kreditnega tveganja. Javni sklad še vedno lahko daje tudi subvencije, a samo v primeru, če s tem ne najeda namenskega premoženja javnega sklada oziroma njegovega kapitala. Zakon rešuje tudi problematiko že zatečenih postopkov prenosov kmetijskih zemljišč v last sklada na občine, zato bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Trofenik v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem prisotnim. Posodobitev Zakona o javnih skladih, glede na težave v preteklosti in nedorečenosti, ki so bile sprejete v praksi, nujno potrebno, vendar glede na težo problematike bi pričakovali, da bi bilo to predlagana sprememba zakona prej, ne pa tik ob izteku mandata. Tudi zaostritev finančnih pogojev za ustanavljanje javnih skladov na vseh treh predvidenih nivojih je na prvi pogled logična, postavlja pa se vprašanje, ali je za občinske sklade in bodoče regijske sklade ustrezna višina, ki je z zakonom predvidena. Mislim, da je nekoliko preostro postavljena, vendar to bo pokazala praksa v naslednjih letih. Zanimivo pa je nekaj drugega, da se je že drugič v zadnjih 7-ih mesecih pri pripravi predloga nekega zakona zgodilo, da je ta zakon pripravljen na škodo lokalnih skupnosti. Tako je v osnovnem predlogu izpadla pravica oziroma dolžnost sklada kmetijskih in gozdnih površin Republike Slovenije, da prenese na občine oziroma lokalne skupnosti nezazidana stavbna zemljišča, ki so na nek način slučajno ali nenamerno prišla v last Sklada kmetijskih zemljišč. Podobno se je dogodilo lani decembra pri predlogu zakona o zaključku postopkov denacionalizacije. Zato na nek način smo z zadovoljstvom sprejeli, da je opozicija sprejela oziroma spregledala to napako, čeprav je rešitev popravljena, pa tudi njihov oziroma njen predlog amandmaja v celoti ne rešujeta te problematike. Kot sem povedal, zakon je potreben, večina rešitev je primernih, niso vse idealne, tako da bo možno zakon sprejeti, o amandmajih več pa v razpravi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem. Predlagatelji so že v letu 2000 oziroma prej, ko se je zakon o skladih pripravljal, ugotavljali mnogoterost funkcij, ki jih mora opravljati država in ki jih morajo opravljati tudi lokalne skupnosti, takrat še niso tako intenzivno razmišljali o potencialnih pokrajinah in zavoljo te mnogoterosti so predvideli tudi možnost ustanavljanja institucij, ki se specializirano ukvarjajo s posamičnimi nalogami. Številne lokalne skupnosti, država pa tudi, so takrat izkoristile to priložnost, morebiti lahko danes z nekim časovnim zamikom rečemo, da je bilo takrat celo kaj evforije, morebiti pa je več interesa za to ustanavljanje. Je pa nekaj dobrega verjetno v tem obdobju tudi bilo realiziranega. Tega ne zanika niti predlagatelj tega novega predloga zakona. Občine so kljub evforiji morebiti, kljub hipertrofiji teh novoustanovljenih različnih skladov vendarle imele vsaj eno korist in najbrž tudi iz tega razloga takrat številno ustanavljanje skladov. Namreč, korist v tem smislu, da so lahko nekatere svoje potrebe, za katere niso imele sredstev v proračunu, financirale iz kreditov, ki so jih lahko najele preko teh skladov. Tako so se v Sloveniji zgradila številna stanovanja in rešili številni socialni in stanovanjski problemi. To danes zaradi drugačnega načina financiranja ni več potrebno in ta razlog torej odpade. Mnogi skladi so se vmes pokazali kot nezadostni organizirani, celo nepotrebni, tako da so se pričeli ukinjati oziroma ne delujejo, predlagatelj današnjega zakona, o katerem razpravljamo, pa je ocenil, da je ta zakon iz leta 2000 omogočil nekatere dobre poteze, da je postal vmes nemoderen, da ne ustreza več novim zahtevam in da je med drugim tudi nekoherenten, če gledamo zakon v zakonodajno-pravnem sistemu. Zato je pač predlagal, da se ta zakon spremeni oziroma da se sprejme nov zakon. Cilji ali pa obeti, ki jih ima predlagatelj v zvezi s tem, so zlasti, da se določijo nesporni kriteriji za ustanovitev različnih skladov, pri čemer mi v Poslanski skupini, kljub temu da v glavnem podpiramo zakon, menimo, da so ti kriteriji napak zastavljeni; napak je zastavljena tudi argumentacija, zlasti tista, ki govori o tem, da skladi, ki nimajo 10 milijonov namenskega premoženja, niso sposobni funkcionirati. Empirična praksa vsakodnevna namreč zanika to trditev in lahko bi našteli celo vrsto takšnih skladov, ki kljub temu da nimajo 10 milijonov kapitala, poslujejo ustrezno in so sposobni za razliko med prihodki in odhodki sami financirati svojo dejavnost, in tudi izvajati dejavnost za katero so bili ustanovljeni. Ta kriterij desetih milijonov se nam zdi bolj kot življenjski pisan salonsko, je birokratski in je administrativen. Drugi namen oziroma drugi cilj, ki ga ima predlagatelj, je zagotoviti kvalitetne vire za izvajanje dejavnosti. Partnerski projekti so slabo opredeljeni v zakonu, verjetno so tudi podnormirani, tako da bomo preprosto prepuščeni prihodnosti, da bomo videli, kaj se bo na tem področju res dogajalo. Ali bodo uspeli ti novi skladi bolje črpati evropska sredstva, bomo tudi morali počakati, kajti že sedaj jih ne znamo ne država ne nekateri drugi subjekti, ki imajo to priložnost in obvezo. Drugačen način poslovanja, bolj podjeten, se predvideva v tem predlogu zakona, pa bo zagotovo prinesel kaj dobrega. Mi v poslanski skupini menimo, da je eden glavnih ciljev odpravljanje razdrobljenosti, da se želi koncentrirati kapital, sredstva za izvajanje posamičnih nalog, ocenjujemo pa, da bodo nekateri dobri skladi skupaj z umazano vodo vrženi za plot, kar je ena izmed glavnih slabosti tega predloga zakona. Zato tudi morebiti ne bo čisto vseh glasov Poslanske skupine DeSUS v prid temu predlogu zakona.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice, kolegi, predstavniki Vlade! Ne bom spreminjal besed in izjav, ki sem jih povedal že v obravnavi pred nekaj dnevi. Zakon o javnih skladih ima svoj cilj in svoj namen in prav je tako, saj to smo že slišali, pa vendarle so nekatere stvari odprte in se nisem dal prepričati niti danes. Kot veste, je za Slovensko nacionalno stranko bil in bo problem Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Gospod državni sekretar je malo prej izjavil, da Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov ni prednost vsebine tega zakona, zato, ker je zavod. Piše pa v definiciji, da so skladi javni zavodi, javni skladi, skladi delniške družbe in družbe z omejeno odgovornostjo. Drugič. Zanimivo je, da je bil predlog, da je Vlada glede ureditve statusa Sklada kmetijskih zemljišč že lani pripravila Predlog zakona o prenosu pristojnosti na pokrajine oziroma na občine. Ampak, zanimivo tudi, da to ni bilo sprejeto. In še najbolj zanimivo pa je, da je zaključek tega, da je Vlada to sprejela - pripravila predlog, da ta ni bil sprejet, ampak da se pričakuje, da nekoč bo sklad ukinjen in bi bilo nesmotrno zahtevati, tako piše, da se Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov pred likvidacijo statusno preoblikuje v javni sklad. Kdo mi jamči, da bo likvidiran in kdaj bo likvidiran? Kdo in kje mi jamči, da bo lastnina prenesena na občine in na bodoče pokrajine, če te bodo? Nihče! Zanimivo je, da v 54. členu, v četrtem odstavku piše: "Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov ustanovljen z Zakonom o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov nadaljuje svoje delo kot javni zavod do uveljavitve zakona, o katerem danes govorimo." Kaj pa potem? Resno me zanima, kaj pa potem. Recimo, da bo ta zakon sprejet. Tu piše "do uveljavitve". Kaj bo pa potem? Ali bo potem avtomatično Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov likvidiran in premoženje preneseno na občine in seveda tudi gozdovi? Tu nekaj smrdi, res smrdi. Ustanovitelj je država in država prenaša svojo lastnino na sklad. Ta sklad, pa vemo, kaj počne s to lastnino. Vsi vemo. Tudi preprodajajo, ali prodaja tistemu, ki je v bistvu lastnik te zemlje. Ne bom ponavljal, da je tipični primer, šolski primer Rudnik Trbovlje-Hrastnik z ogromnimi površinami. V Slovenski nacionalni stranki se bo pač vsak zase odločil, ampak jaz zaradi neurejenosti Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, ker vem, da tukaj nekaj smrdi, ne bom za ta zakon. Še enkrat, res me zanima, zakaj se ne bi mogel Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov kot sedaj javni zavod, torej sodi med sklade, preimenovati in preoblikovati v javni sklad, do likvidacije. Kdo mi pravi, nima smisla? Zakaj nima smisla? Seveda ima smisel. Ali pa povejte, da bo pojutrišnjem likvidiran, potem pa nima smisla! In ne govoriti, ker vem, da je tukaj zadaj nekaj skrito. Kaj, bomo pa že videli. Neverjetno, vse, kar piše, res je prav, da bo ta zakon prinesel nekaj drugačnega in nekaj drugačnih načinov financiranja, da bo v določenem delu lahko razbremenil državo. Vendar Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov mora postati javni sklad ali pa naj se likvidira in - kar bi bilo pa najbolj pametno - in naj se premoženje prenaša na občino oziroma na pokrajine, če bodo te ustanovljene in potem bo slika popolnoma jasna in čista. In s tem nihče z ničemer ne preprodaja. Tako kot se danes dogaja, kar smo tudi že v Slovenski nacionalni stranki zahtevali, da so določena zemljišča, ki so bila v upravljanju Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, bila prodana tujcem. Mislim, da so ti dokazi - če pa niso, pa bodo - prišli enkrat ven. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu zakona v celoti. Besedo ima gospod Drago Koren. Prosim.
Hvala, predsedujoči za besedo. Lepo dobro jutro poslankam in poslancem, čeprav je ura že skoraj 10. Namreč, bili smo prej okrcani, da smo malo zaspali, da se zakon sprejema 2 minuti pred 12. ne 5 pred 12. Jaz bi glede tega rekel samo to - marsikateri zakon so poslanci sami predlagali, če so smatrali tako nujno sprejemati ta zakon, se sprašujem, zakaj ga niso sami predlagali. Sam bom rekel samo to, da menim, da je zakon zelo dober, da ga je vredno podpreti, predvsem zaradi tega, ker dopušča tudi pri teh skladih javno in zasebno partnerstvo, predvsem pa se mi zdi pomembno, da bodo lahko črpana tako evropska sredstva kot zasebna sredstva in prepričan sem, da bodo te spremembe prinesle veliko dobrega. Hvala.
Besedo ima gospod Vili Rezman.
Hvala lepa še enkrat. No, zakon se veliko ukvarja s premoženjem [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Gospod predsednik, jaz nimam več časa, tako moram, žal, nehati.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi. Mi smo bili zelo veseli, ko smo na Vlado Republike Slovenije oziroma od Vlade Republike Slovenije prejeli odgovor na naše vprašanje, da se bo sklad ukinil in da Vlada na tem resno dela, vendar če pogledamo sedaj 54. člen, nam ni popolnoma jasno in bi želel, da mi predstavnik Vlade odgovori, kaj bo po uveljavitvi tega zakona Sklad sploh počel. Namreč, vlada je bila opozorjena, da bi s tem, ko bi se izvršil prenos teh zemljišč na občine, nekako občinam omogočili tudi trajnostni razvoj. Vemo, da danes s temi zemljišči razpolaga Sklad kmetijskih zemljišč, ki pa razpolaga s temi zemljišči tudi negospodarno in včasih tudi v škodo države. Zemljišča se preko zadrug, katerih glavni lastniki so tujci, seveda, slamnati mož pa ponavadi Slovenec, ker to po zakonu že mora biti, tudi zemljišča odprodajajo tem zadrugam. To smo navedli tudi v poslanskem vprašanju, sam sem zapisal tudi konkretne primere in dejstvo je, da se to dogaja. Drugo, ustanavlja se drugi model, ki je prisoten, in to z dovoljenjem Sklada se ustanavljajo podjetja, katere večinski lastnik je zopet tujec in ta tujec dovoljuje, da se ta podjetja dokapitalizirajo z lastniki, ki prihajajo, solastniki, ki prihajajo v podjetje z zemljiščem. To zemljišče se kasneje izplača. In tujcu ostane kmetijsko zemljišče in to ravno na področju Primorske, zanimivo je, da je meja tam nekje do Postojne. In jaz se sprašujem ali Italijani namenoma tudi dajejo ugodne kredite zaradi tega, da bi s kapitalom in večjo kupno močjo uresničili tako imenovano željo po rapalski meji. To ni glavni vzrok, da bi morali Sklad kmetijskih zemljišč ukiniti, ampak direktor je pa že dolžan, da spremlja zakonitost poslovanja, in to spada v njegov delokrog in tukaj je tudi njegova napaka, da je to dopustno in da se to izvaja. Glavni vzrok je v tem, ker mi želimo, da je danes povedano, da se bo to ukinilo, v tem, da občinam, ki so sicer na bremenu države, omogočimo, da same izvršijo razvojen programe znotraj teritorija, s katerim razpolagajo, seveda, danes državni organi in da na nek način tudi plansko razvijejo infrastrukturo. Vemo, da se da določene zadeve tudi sistemsko uporabiti za to, da se gradi tam take objekte, ki bi jih prostor potreboval in da je držav dostikrat nad temi spremembami gluha. Občina prav gotovo bodo boljši gospodar na tem področju in s tem, kot že rečeno, se bo zagotavljal tudi trajnostni razvoj občin. Torej, ukinitev Sklada kmetijskih zemljišč je po mnenju Slovenske nacionalne stranke nujna in bi morala biti po uveljavitvi tega zakona takojšnja, tako je odgovorila tudi Vlada. Če gre za dvoličnost Vlade v odgovoru, ki smo ga mi dobili, potem bomo zopet danes priča temu, da bomo dopustili neko odprto nišo za trgovanje in jaz trdim, da tukaj je črni trg. Če je v bistvu teh poslih udeležen tudi kakšen posameznik, ki vidi koristi, dopuščam tudi možnost, da ste namenoma zapisali tako v 54. členu, kot ste zapisali. Skratka, želim odgovor od predstavnika Vlade, kaj je s tem členom oziroma četrto točko tega člena? In kaj bo po uveljavitvi tega zakona dejansko sklad počel? Kakšen pravni status bo imel? Če ste načelni in principialni, še enkrat, potem boste ta sklad ukinili. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Veber.
Hvala za besedo. Zakon o javnih skladih, mislim, da res ne rešuje tistega, kar je najbolj evidentno in najbolj potrebno reševati. Namreč, Vlada je že pred časom prenesla premoženje, ki je najdragocenejše oziroma ima največjo vrednost, na Družbah za svetovanje in upravljanje, vendar je ta zakon ne tangira. Torej Družba za svetovanje in upravljanje bo še vedno, če prav razumem ta zakon, delovala naprej v skladu z zakonom o prestrukturiranju in likvidaciji določenih podjetij, ki se niso uspela preoblikovati. Ta družba za svetovanje in upravljanje pa razpolaga predvsem s stavbnimi zemljišči in to je izjemno velika vrednost, ki še vedno predstavlja paradržavni organ in financiranje naložb mimo državnega proračuna in mimo nadzora Državnega zbora. Tako ta namen zakona, v katerem je zapisano, da pač javni skladi se ustanavljajo za opravljanje s premoženjem in tudi za izvajanje nekaterih nalog na področju razvoja in predvsem obravnavanja dolgoročnih obveznosti ustanovitelja, je izpustil eno pomembno pravno osebo, za katero očitno je v interesu Vlade, da še naprej deluje mimo nadzora Državnega zbora in mimo nadzora vseh drugih organov, kajti samo Vlada je tista, ki je ustanovitelj Družbe za svetovanje in upravljanje, in lahko neposredno odloča o tem, kaj se bo dogajalo s tem premoženjem. Nekaj je bilo že povedanega tudi o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Tudi to je odprta tema od leta 1993, odkar je ta sklad bil tudi ustanovljen. Tudi tukaj je, vprašanje, koliko bo ta zakon pripomogel k temu, da naj bi ta zakon oziroma Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije posloval transparentneje. Če pogledamo besedilo zakona, govori o tem, da naj bi Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije po uveljavitvi zakona - upam, da lahko razumemo, tega zakona, ker ne piše izredno - deluje naprej kot javni zavod. Vemo pa, da Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije razpolaga z največjim nepremičnim premoženjem v Republiki Sloveniji, pa bo posloval še naprej kot javni zavod. In tukaj ostaja še vedno izjemno odprto vprašanje, kako bomo pravzaprav spet lahko spremljali delovanje tega sklada: ali po Zakonu o skladu kmetijskih zemljišč, kjer ima še vedno ime sklad in se nekatere naloge in organi v tem skladu organizirajo oziroma imenujejo povsem drugače, kot se v javnih zavodih in povsem drugače, kot se po Zakonu o javnih skladih, ki ga danes obravnavamo. Skratka, neizčiščeno vprašanje pri dveh največjih premoženjskih skladih, če ju lahko tako imenujem. En takšnega statusa pravzaprav niti noče imeti - govorimo o Družbi za svetovanje in upravljanje - drugi se pa še vedno kot neke vrste nedefinirana ustanova še vedno giblje v našem prostoru in izkorišča na eni strani občine na drugi strani pa očitno rešuje tudi kakšne take probleme, ki so v ozkem političnem interesu. In to je neka stalnica Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, ki zagotovo utemeljuje in govori o tem, da pravzaprav nismo naredili še tistega koraka v Sloveniji, da začnemo transparentno gospodariti z našim premoženjem. Toliko v tej splošni obravnavi, potem pa še nekaj več okrog amandmajev. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Mikolič.
Hvala za besedo in lepo pozdravljeni. No, jaz bom zakon podprl, ker pač prinaša rešitve današnjim potrebam. Omenil bi to, ne vem če je potrebno zganjati toliko problemov okrog tega, ali je danes pravi trenutek, da je ta zakon na dnevnem redu, ali bi bilo to treba storiti že prej, kot je bilo omenjeno. Veste, smo v drugi obravnavi amandmirili 56. člen glede prenosa nezazidanih stavbnih zemljišč s Sklada kmetijskih zemljišč na občine, pa najbrž ni tega predlagatelj pozabil, glede na to, da je bilo to v starem zakonu. Kajti, 6, 7 let oziroma menda celo 8 je minilo od tega, ko je bilo to z zakonom opredeljeno. In v tem času se pravzaprav ta naloga niti, kot se je naknadno ugotovilo, dokončno realizirala. In se danes lahko sprašujemo ali pa to smo se že na odboru spraševali, - kdo pa je kriv za to. Najbrž predlagatelj tega zakona ni in meni bi bilo popolnoma logično ali pa je bilo logično, da tega ni bilo več v zakonu, ampak hvala bogu, da so nekateri, ki zadeve z vidika lokalnih skupnosti poznajo, na to opozorili. Lahko pa se vprašamo, zakaj lokalne skupnosti tega tudi niso izpeljale. Najbrž ne morejo krivde valiti na sklad ali na to, kdo bo plačal parcelacijo. Če je nekomu interes, da bo zastonj, brezplačno pridobil nezazidano stavbno zemljišče, breme parcelacije pa potem na tistega, ki mu bo brezplačno podaril, naložil - malo smešni primeri, tudi to smo slišali. Tako sem jaz tudi zadovoljen, da smo to vključili zraven. Nekatere občine so to uredile, nekatere pa ne. Bi pa poudaril tudi to, da ta nezazidana zemljišča še danes, tudi sedaj veljajo - gre za tista zemljišča ki so bila opredeljena kot zemljišča takrat po prostorskih sestavinah združenega plana točno za določeno obdobje. Se pravi 1986-1990 in drugič 1986-2000, to se potem ni več spreminjalo. Vsa tista zemljišča, ki so jih občine spreminjale v zazidljiva območja po tem letu, ne pridejo tukaj v poštev, tako da se ne bi kdo izgovarjal, da se tega ni dalo urediti, glede na to, da ta zemljišča pač ne pridejo v poštev. Smo pa podpirali, vsaj v Novi Sloveniji rešitev glede pokrajinske zakonodaje, da pa naj bi v primeru ustanovitve pokrajin se tudi ta zemljišča, ki so jih občine do uveljavitve pokrajinske zakonodaje uspele spremeniti v tako imenovane zazidljive površine, da bi to prešlo v upravljanje ali last občin. Jaz sem zadovoljen, da je zakon pripravljen, da sledi današnjim potrebam. Predvsem podpiram to javno-zasebno partnerstvo in sem tudi prepričan, da bodo vsi tisti, ki vidijo možnost ustanovitve sklada, tudi ta zakon maksimalno uporabljali v praksi, in da bo to ena nova dodatna dodana vrednost k vsesplošnemu razvoju v Sloveniji. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Veršnik.
Hvala za besedo. Lep pozdrav predstavnikom Vlade, kolegicam in kolegom! Jaz bom rekel takole: bolje pozno, kot nikoli. Namreč, ti očitki kolegov, ki so predstavljali mnenje svoje stranke, je bilo pač malo zlonamerno usmerjeno proti Vladi, ki je sicer res na zadnji seji predlagala te spremembe. Kljub temu mislim, da namen je bil dober in tudi glede na mnenja, ki so bila sedaj predstavljena, mislim, da vsi podpiramo ta zakon. Ta zakon bo, glede na to, verjetno tudi brez kakšnih velikih glasov proti sprejet. Najbolj razvpit in vedno aktualne je bil Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov, ki so ga naši kolegi župani vedno želeli imeti v svojem fevdu. Mislim, da je to legitimno in pravilno, vendar pa v tem primeru je treba le gledati širši interes. Mislim, da predlog, ki je bil dan, da v pokrajinski zakonodaji, da se ta kmetijska zemljišča, ta sklad, prenese kot kapital neke nove formacije, ki naj bi se ji reklo regije - mislim, da je pravilen. In bodo tudi ta zemljišča neka osnova za gospodarjenje v novih razmerah, razmerah v regiji. Mislim, da je zakon dober in kljub poznemu času sprejemljiv in ga bom tudi podprl. Potem se bom še oglasil pri amandmajih. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Sok.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Sam sem pozorno prisluhnil stališčem poslanskih skupin in moram reči, da so bila zelo kratka in skopa. V bistvu se niso kaj dosti dotikale samega zakona, kar pomeni, da je zakon, ki je pred nami, dober. Da mora biti določena za sklad neka finančna vrednost, se verjetno vsi strinjamo. Bi pa verjetno vsak napisal neko drugačno številko, ki bi jo bilo težko natančno obrazložiti, zakaj ravno takšno. Da je bilo teh skladov v preteklosti veliko in da so poslovali z zelo majhnimi sredstvi, je res, in da je danes zakonodaja o financiranju občin takšna, da ni potrebe več za ustanavljanje teh skladov, tudi drži. Zato je prav, da se neka vrednost določi in morda je še najbližje resnici ta ugotovitev, da bo čas pokazal, ali je 10 milijonov za občine pravšnja vsota oziroma za pokrajine in državo 30 milijonov. Sicer pa to, da prepozno Vlada predlaga in parlament sprejema nekatere zakone, zadnji čas kar nenehno poslušamo, to se mi zdi enako kot, ne vem, včeraj so naši maturantje dobili maturitetno spričevalo, kot če bi od njih zahtevali, da vse izpite naredijo v prvem letniku, ne pa, da se razporedijo na štiri leta. Tako je pač z zakoni, ki jih je neka vladna koalicija oziroma vladna večina sprejela. Torej, v štiriletnem mandatu poskuša narediti največ in za seboj potem pustiti neko sled. Vsi po vrsti ste tudi rekli, da boste zakon podprli, tudi sam ga bom podprl, bi pa se malo dotaknil razprave mojega predhodnika. Sam nisem med tistimi, ki se zavzemajo, da bi občine gospodarile s kmetijskimi zemljišči. Če bo do tega prišlo, mislim, da bo storjena velika napaka. S kmetijskimi zemljišči bi v smislu zavarovanja kmetijskih zemljišč morala vsekakor tudi v bodoče, ne glede na to, kako bodo pokrajine, kdaj bomo do njih prišli in tako naprej, gospodariti državo. Ker je kmetijska zemljišča treba varovati pred vse večjimi pritiski pozidave in to počnejo praktično vse države na svetu, v Evropi pa še zlasti in tudi pri nas v Sloveniji se kmetijska zemljišča, tista najbolj kvalitetna, naglo zmanjšujejo. Mislim, da imamo v tem trenutku na prebivalca samo še 11 evrov kmetijske zemlje. In če bomo prepustili, da bo prišlo to dejansko na najnižji nivo, potem danes tukaj tudi za magnetogram povem, se bo ta pritisk še stopnjeval in še bolj se bo izvajala ta sprememba namembnosti kmetijskih zemljišč. Je pa res, da pa tudi sam pogrešam pri nekaterih rešitvah nekoliko več kooperativnosti s strani Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, tam, kjer bi se dalo neko zadevo urediti in je nujno potrebno, da pa bi to na Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov bilo možno, pa je verjetno res treba čim prej pristopiti k določenim spremembam tega zakona o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov. Ne vem, če se ni dalo, to bi tisti, ki ste člani odbora in ki ste ta zakon imeli pred seboj na samem odboru, morali povedati in skupaj z Vlado ugotoviti, da bi tudi s tem zakonom rešili to, kar je načel kolega Veber. Se pravi, kaj pa je s stavbišči. Mi imamo v tej državi primere, ko so stavbne parcele v lasti DSU-ja, na teh parcelah pa stojijo javni objekti. Ne bom se spuščal v čisto konkretne primere, ampak to poznam. Recimo, stoji šola že 30 let in je velika težava prenesti to stavbno zemljišče na lokalno skupnost oziroma nek prenos, ki pomeni neko državno pomoč, v resnici pa v takšnem prenosu ne gre za nikakršno državno pomoč, če na tem zemljišču stoji nek objekt, pa pač ta zadeva ni bila prej rešena. Jaz ne krivim te vlade oziroma predlagatelja, ampak to zadevo bi bilo treba na nek način razrešiti. Sem pa vsekakor zadovoljen, da je ostal v prehodnih določbah ta 56. člen, ki govori o nezazidanih stavbnih zemljiščih, čeprav se pa strinjam s tem, kar je odprl gospod Mikolič, je marsikatera občina to vprašanje prenosa nezazidanih stavbnih zemljišč razrešila. Dejstvo je, da nekatere občine iz bog ve kakšnih razlogov tega niso naredile. In je pač prav, da tudi sedaj ostaja to, da še vedno ta prenos se vrši po zakonu o javnih skladih, ki je začel veljati leta 2000 in da se jim na tak način da možnost, da to še vedno storijo. Hvala lepa.
Hvala. Želi še predlagatelj? Gospod Lavrič v imenu predlagatelja.
Bilo je vprašanje, kaj bo počel Sklad kmetijskih zemljišč oziroma kaj bo z njimi potem. Jaz sem že v svoji uvodni predstavitvi povedal, da sta v bistvu dve opciji, in sicer, da se ta zadeva reši s spremembo Zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov ali pa s sprejemu zakona o prenosu pristojnosti na pokrajine. Glede Sklada kmetijskih zemljišč bi poudaril tudi, da Državni zbor sprejema finančni načrt Sklada kmetijskih zemljišč, tako da ima Državni zbor v to neposreden vpogled. Sam zakon, ki je danes pred nami, je v bistvu sistemski zakon. Kot ste že sami velikokrat povedali, vi poslanci, pač Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov ni javni sklad in je potem treba ta problem rešiti s temi dvema možnostma, ki sem ju prej omenil. Hvala.
Hvala. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregledov vloženih amandmajev z dne 14. 7. 2008. V razpravo dajem torej 56. člen in dva amandmaja k temu členu. Enega predlaga Poslanska skupina Zares, drugega pa Poslanske skupine SDS, NSi, SLS in DeSUS. Odpiram prijavo za razpravo o 56. členu in amandmajih k temu členu. Kdo želi razpravljati? Gospod Trofenik, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Najprej je treba le poseči malo v zgodovino. Na prvi pogled so ta določila, ki se nanašajo, tudi amandmaja, ne spadata v ta zakon. Vendar je to samo na videz. Zakaj? Ko smo sprejemali Zakon o skladih in ker ni bilo možno, ni bilo politične volje, da bi posegli takrat v zakon o skladu kmetijskih in gozdnih površin, je pač prišlo do rešitve, da se je v zakonu o javnih skladih, poskušala "popraviti napaka", pod narekovajem, ki se je zgodila z nekmetijskimi zemljišči. In sicer je šlo za dve vrsti oziroma v prvem trenutku samo za eno vrsto kmetijskih zemljišč, ki so bila s takrat veljavnimi prostorskimi akti, opredeljena kot nezazidana stavbna zemljišča, vendar so jih morale pravne osebe po Zakonu o skladu kmetijskih zemljišč, ker so bila v naravi večinoma še kot kmetijska zemljišča, večinoma prenesti na sklad. To je bila premalo domišljena razlika, zato smo leta 1998, ko je prišlo do spremembe Zakona o javnih skladih, vnesli na pobudo poslancev določbo, da se taka zemljišča prenesejo na občine. S tem želim odgovoriti tudi nekaterim, ki postavljajo vprašanje, zakaj ni bil izveden prenos. Pobuda je bila praviloma s strani občin, ki so želelo in potrebovale ta zemljišča za svoj razvoj in delovanje, vendar je bil skrajno negativen odnos takratnega vodstva sklada in potem je prišlo do cele vrste odprtih vprašanj in težav. Šele po neki spremembi vodstva na skladu je prišlo do reševanja. Zato je iz tega naslova prišlo do situacije, da vsi prenosi niso zaključeni, ob tem tehničnem postopku prenosa se je potem izoblikovala, čeprav v zakonu nikjer ne piše, logična posledica, da nekdo mora plačati meritve in podobne zadeve. To je logično, da tisti plača, ki sprejema. Mi smo s tem amandmajem želeli, ker novi zakon je hote ali nehote, to je čisto vseeno, pozabil na to določbo v veljavnem zakonu. Lokalne skupnosti bi bile v danem trenutku oškodovane, zato smo predlagali takšno rešitev že za sejo odbora. Tam moram priznati, da je bilo pozitivno, da je pozicija ali večina v odboru spoznala potrebo po neki rešitvi, vendar ni bila pripravljena sprejete naše rešitve. Bila je sprejeta neka druga rešitev, ki je bližje neki ožji rešitvi. Posebej pa smo izpostavili problem zaščitnih gozdov, konkretno, ki se nanaša na najožja vodovarstvena območja. Tu je treba tudi povedati, za kaj v problemu gre, ker eden od amandmajev tega korektno ne rešuje. Po veljavni zakonodaji pred uvedbo sklada ali v bivši državi, če hočete, je upravljanje z gozdovi bilo obvezno, da so to upravljala takratna gozdna gospodarstva ali kakorkoli se jim je že reklo. In na vodovarstvenih območjih, kjer je bilo zaradi varovanja območja potrebno zasaditi umetno gozd, je bilo ta gozd po zasaditvi, tudi če je bil na njivi ali na travniku zasajen, treba prenesti v upravljanje gozdnega gospodarstva. Gozdna gospodarstva pa so bila dolžna ob ustanovitvi Sklada kmetijskih zemljišč prenesti vse gozdove na ta sklad. Zato so bili na sklad preneseni tudi gozdovi, ki niso gozdovi v pravem smislu besede, in to na zemljiščih, ki so bila praviloma odplačno prenesena ali na izvajalca gospodarske javne službe, ki se ji pravi preskrba s pitno vodo, ali posledično na lokalno skupnost ali občino. To se pravi, ni šlo za zemljišča, ki bi bila pridobljena na neodplačen način, ampak praviloma na odplačen način, umetno ali naknadno pogozdena iz razloga varovanja virov pitne vode. In nobene logike po veljavnem zakonu o Skladu kmetijskih zemljišč ni bilo, da se to prenaša na sklad. To so napravila vodstva gozdnih gospodarstev na nek način samovoljno, mimo občin in dostikrat brez vednosti občin. Naš amandma se nanaša na ta problem, da se tudi v primerih, ki niso zaključeni; in vsi niso zaključeni, in ne po krivdi lokalnih skupnosti, ampak po krivdi nekdanjega vodstva sklada, ki je del teh zemljišč bilo pripravljeno odstopiti v skladu z zakonom, drugi del zemljišč pa ni bilo pripravljeno, imate nelogičnosti, da so takšni gozdovi zaščitni, varovalni v tem smislu besede v lasti in upravljanju Sklada kmetijskih zemljišč, na njih pa stojijo konkretni objekti. Za oskrbo z vodo pa tega ni bilo možno prenesti. S tega vidika je nujno, da se z nekim amandmajem zakon ustrezno popravi, da se omogoči še dokončanje teh postopkov oziroma izvedba tistih, ki iz kakršnegakoli razloga niso bili opravljeni. Gre za dva razloga. Prvič, neustrezen ali nepotreben prenos na sklad zemljišč in drugič, gre za lastnino, dostikrat odplačno lastnino ali na odplačen način pridobljeno lastnino v smislu zemljišč, ki so jo zagotavljali ali porabniki vode direktno, ko so plačevali na fakturo poleg vode tudi nakup zemljišč, ki so ga izvedle ali lokalne skupnosti ali njihove predhodnice ali pa izvajalci gospodarskih javnih služb. Toliko o razlogih, zakaj je to potrebno. Res je, da je naš amandma malo širše napisan v tem delu, ker gre na vsebino, na zemljišča, ne glede na rok ali datum. Zdaj pa še nekaj besed o drugem amandmaju, ki ga predlagajo štiri poslanske skupine pozicije. Na prvi pogled bi bil sprejemljiv, vendar je vprašljiv zadnji del stavka, "skupaj z bremeni, ki so povezana z izvajanjem režima vodovarstvenega območja." Tu je lahko dvoje možno: ali je to premalo domišljeno napisano ali je pa zavestno tako napisano. Pod bremeni smo prej razumeli večinoma bremena denacionalizacije, ker so tudi takšni primeri. Normalno, če se zemljišče prenaša in je obremenjeno z obveznostjo vračila po Zakonu o denacionalizaciji, potem bremena iz naslova denacionalizacije gredo na prejemnika ali novega lastnika, vključno s stroški parcelacij. Tu se vračam, sploh ni nobenega problema načelno v parcelaciji oziroma v odmerah, zakaj so pa potrebne, to nekateri podcenjujejo in nočejo vedeti. Zato, ker se v preteklosti prostorski plani niso razmejevali po parcelnih mejah, so šli pač po neki drugi logiki. Tako je neka parcela, deloma zazidana, predvidena za pozidavo, deloma ostaja kmetijsko zemljišče. In normalno jo je treba razmeriti. In tu je tudi logika, da stroške plača tisti, ki prejema premoženje. Ampak tu piše: "...skupaj z bremeni, ki so povezana z izvajanjem režima vodovarstvenega območja." Jaz to razumem tako, da gredo v breme tudi odškodnine na račun omejene rabe tega prostora za kmetijske namene, mislim pa, da je to navzkriž z nekim drugim zakonom, ki smo ga pred kratkim tudi sprejeli. Mislim da pa ni to breme logično. Bremena v zvezi z denacionalizacijo eventualno so logična. Da bi pa šla še zraven bremena, ki so povezana z izvajanjem režima vodovarstvenega območja, so pa vprašljiva iz več razlogov. Prvič, del pristojnosti za definiranje režima na vodovarstvenih območjih preneslo se je prenesel na državo. Tega ne smemo pozabiti. Nekaj let nazaj je to bilo z zakonom rešeno, da je to na Ministrstvo za okolje in prostor. Zato je ta dikcija, ta del stavka je iz več razlogov vprašljiv, zato mislim, da bi jo bilo najboljše spustiti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Mikolič.
Hvala še enkrat za besedo. Vsi prenosi, ki so se do sedaj že izvedli, pa tudi ki se bodo v prihodnje, se prenašajo z neko pogodbo, ki jo podpišeta obe stranki. Jaz pri teh zadevah, to se pa nanaša na oba amandmaja, kar se tiče prenosov, ne vidim nobenih problemov, kar je predhodnik izpostavljal. Amandma koalicije dokaj jasno opredeljuje to nalogo ali pa to zadevo glede vodovarstvenega območja, ki bi se naj preneslo na lokalno skupnost. Tudi med ostalim z dikcijo "skupaj z bremeni". Če bo župan, vsaj jaz bom tako ali pa bi tako ravnal, ocenil, da to ni v prid občine, bo še po starem. Zakaj tako? Zato, ker tisto, kar sem prej v razpravi povedal, osem let nekatere lokalne skupnosti zadeve niso uredile glede prenosa zemljišč. Zakaj niso uredile? Jim tako zadeva še danes ustreza. Če bi imeli nujno potrebo po nekih obrtnih industrijskih conah, da ne govorim o kakšnih stanovanjskih conah, potem bi verjetno malo drugače gledali na situacijo. Se ne bi sklicevali na to, kdo bo kaj plačal. Zato podpiram ta amandma koalicije. Prav je, da to vnesemo. Ne me zdaj narobe razumeti, nisem jaz s svojim nagovorom ali s svojo razlago hotel prenesti nek problem ali neko breme na drugega. Ampak tu smo si vsi enakopravni, na eni strani država, na drugi strani lokalna skupnosti. In še enkrat poudarjam, vse se ureja s pogodbami. In v pogodbi se da vse opredeliti. Pogodba pa začne veljati, ko podpišejo obe stranke. Kar se tiče amandmaja Poslanske skupine Zares, zemljišča se prenesejo v last občine skupaj z vsemi bremeni. Saj to je zdaj po drugi strani popolnoma logično, ampak spet isto, kar sem prej poudaril, zadeva je spet na obeh pogodbenih strankah, kako se bodo zadeve uredile. Vidim pa tu problem glede naslednjega stavka, ki se dejansko nanaša na to, kar je koalicija predlagala. Če preberem obrazložitev. Ni mi najbolj jasno. Se pravi, prenesejo se gozdove s poudarjenostjo funkcij, kot so zaščitna, higiensko-zdravstvena in tako dalje, zaradi katere so razglašeni za gozdove s posebnim namenom. To je nekako dokaj širok pojem. In sem prepričan, da pravzaprav se ne nanaša to samo na gozdove v tako imenovanem vodovarstvenem območju, ampak lahko tudi na kaj drugega, tudi na druge površine, tudi na druge gozdove. Vsaj meni pa ni interes, da bi prav gozd Donačka gora, te površine prešle v last občine. Veliko je vidikov, ki jih lahko naštejem. Tudi nismo strokovno usposobljeni za ravnanje oziroma za upravljanje s tem, tako da jaz vsekakor tega amandmaja ne bom podprl. Hvala.
Hvala. Gospod Trofenik, imate repliko? Izvolite.
Hvala za besedo. S kolegom sva o tem razpravljala, sicer več na hodniku kot na odboru. Res je, da je naš amandma širši. Pojem zaščitnih gozdov, veste, je že Marija Terezija poznala. Za časa Marije Terezije so zasadili protivetrne gozdove kot zaščitne pasove za nekatera naselja. Pa da se ne bomo vračali k Mariji Tereziji, pa da ne bi kdo razumel zlobno, bi opozoril na komasacije in na projekte komasacij, ki vsebujejo pogozditev oziroma zasaditev z vidika protivetrnih zaščit. Ti projekti in te zasaditve so stare nekaj 10 let, niso tako starega roka, kot sem začel z Marijo Terezijo. In če to ni zaščiteno s strani tistih in v lasti tistih, ki imajo največji interes, in mislim, da je na lokaciji katerekoli lokalne skupnosti, kje je večji interes kot v Ljubljani, če sem malo zloben, potem je prava zaščita možna šele skozi lastnino. Priznam, da je tu naš amandma širši, kot gre za vodovarstvena območja, o katerih smo prej bolj poudarjeno in v ožjem smislu govorili. To je prvo, spoštovani kolega. Drugi pa o pogodbah. Ko ste govorili, da se da vse definirati s pogodbo. Opozoriti vas moram, ne zato, ker sem bil s kolegom, ki ga ni več tukaj, avtor tistega amandmaja, ki je sedaj v veljavnem zakonu o teh prenosih, da je bilo potrebno ogromno časa, da se je na relaciji Sklad kmetijskih zemljišč in lokalne skupnosti izoblikovala praksa, ker v zakonu tega ni, da so stroški meritev problem ali da so plačnik lokalne skupnosti, in drugi element pogodbe, da bremena iz naslova denacionalizacije gredo na občine. To je vse logično, ampak za to je bilo potrebno ogromno časa, nepotrebnih zapletov. Če bi to takrat v zakonu zapisali, zelo samokritično bom povedal, bi bilo več prenesenega in manj časa izgubljenega za te debate. Jaz ne nasprotujem, iskreno povedano, drugemu amandmaju, ki ga koalicijske poslanske skupine predlagajo. Lahko bi ga podprl, če za tisto vejico naprej ne bi bilo stavka. Bom na primeru povedal, ki je aktualen letos in aktualen na čebelah, na žalost. Nekaj let nazaj je bilo to tako skrito, brez ustreznega odmeva v javnosti, bi bilo to lahko v škodo in je bilo v škodo ljudi, ne čebel. Zakaj? Fitosanitarna uprava je z uredbo dovolila uporabo enega izmed nesporno škodljivih preparatov [[...]]
Gospod Trofenik, čas za repliko je pa že potekel [[...]]
Se opravičujem.
Se boste še enkrat prijavili.
Se opravičujem. Zdaj me je zaneslo, bom pa pozneje.
Ni replike na repliko. Gospod Mikolič, se boste potem še enkrat prijavili. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala, spoštovani predsednik. Samo proceduralno vprašanje imam. Ne vem, ali je kolega Trofenik to imel repliko ali je imel razpravo. Prosim drugič, glede na to, da jaz sploh nimam časa več za razpravo, tako moram zdaj s tem končati.
On se je javil k repliki. Besedo ima gospod Sok. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Malo časa imam, na hitro bom povedal, da amandma koalicijskih poslanskih skupin zelo podpiram. Rešuje en velik problem, ki je verjetno različen, Nekje je res [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]to, da so to bila pogozdena površina in so prišle na Sklad kmetijskih zemljišč, nekje pa seveda ne. S tem rešujemo to vprašanje, da so na teh vodovarstvenih območjih gozdovi v lasti Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, občine pa morajo sedaj kot upravljavci vodovarstvenega območja ta področja ograditi. S tem bomo veliki rešili. Kar se pa tiče bremen, jaz razumem, da tukaj ne gre za zakon o denacionalizaciji, ampak gre za bremena, ki so povezana z režimom vodovarstvenega območja. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Veršnik.
Hvala za besedo. Jaz moram reči, da je gospod Trofenik sicer lepo razložil zadeve okoli teh gozdov in vodovarstvenega območja, vendar v amandmaju pa piše za gozdove s posebnim namenom. Ta poseben namen pa tukaj jaz ne morem razbrati. Poseben namen je lahko tudi nek vojaški, ne samo vodovarstveni, ali pa kakšen drug. Tukaj jaz ne vidim neke jasnosti. Sicer je bila obrazlaga, ampak ta razlaga je samo o vodovarstvenem gozdu bila tukaj. V amandmaju pa nikjer ne piše, da gre za gozdove na vodovarstvenem področju. V tem koalicijskem amandmaju bi pa, jaz tudi pozdravljam, da se funkcija ali pa naloge ne delijo. Če je nekdo upravljavec vodovoda, v osnovi je občina zadolžena za čisto in pitno vodo za prebivalstvo, naj postane tudi lastnik in odda to lastnino v upravljanje tistemu, ki skrbi za ta področja vode in vodnega režima. Tudi sam bi se pridružil gospodu Soku - in jaz se skoraj upam trditi, da je edina povezava z izvajanjem režima, da to breme, ki je bilo tukaj izpostavljeno, predstavlja izključno breme v zvezi z oskrbovanjem tega prostora in vodovarstvenega režima kot takega, ne pa neke denacionalizacije in tako naprej. Mislim, da jo to ključni namen. Jaz bom tudi ta koalicijski amandma podprl. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Veber.
Hvala za besedo. Oba amandmaja nalagata občinam dodatne obveznosti, pa vendar poglejmo, kako naj bi te obveznosti v praksi tudi izgledale. Nekako se strinjam z obema amandmajema, vendar so seveda tudi določene pripombe pri tem besedilu. Pri prvem, recimo, ko se pogovarjamo o prenosu zemljišč z vsemi bremeni, se moramo vendarle tudi zavedati, da je bil Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije ustanovljen tudi zaradi tega, da del sredstev, ki jih ustvarja bodisi z zaračunavanjem odškodnine za koncesijo, za upravljanje oziroma gospodarjenje z gozdovi, in tudi del zakupnine za kmetijska zemljišča namenja Slovenski odškodninski družbi za poplačilo obveznosti iz denacionalizacije. Po odločbi Vrhovnega sodišča pa je sklad postal tudi zavezanec za poplačilo izpada prihodka denacionalizacijskim upravičencem, ki pač niso razpolagali z zemljiščem od takrat, ko je bil zakon o denacionalizaciji sprejet. Vendar poudarjam, sklad je državna ustanova, občina nima niti svojega predstavnika v organih, kaj šele, da bi del teh sredstev lahko pridobila, da bi poplačevala bremena, ki jih dejansko s sprejemom, bi rekel, državnih zemljišč ali pa vrnitvijo zemljišč in gozdov pridobi tudi občina. In za ta bremena občine nimajo virov. In naj samo ponazorim zelo praktično, da tudi veliko nezazidanih stavbnih zemljišč, ki so bila vrnjena občini, lastniki uveljavljajo izpad dohodka, ki ga niso imeli, ker niso mogli razpolagati s tem premoženjem. Ti zneski niso majhni, so zelo visoki. Po drugi strani pa nimamo še vedno rešenega vprašanja delitev odškodnine za koncesije v državnih gozdovih. To je edina koncesija, ponovno poudarjam, na naravnih dobrinah v Sloveniji, od katere občine nimajo prav ničesar. Enako velja tudi za zakupnine za kmetijska zemljišča. To sta dve kategoriji, ki dejansko še nista rešeni. In če bi del teh dohodkov pripadal občinam, potem je tudi smiselno, da občine prevzamejo bremena zaradi denacionalizacije pri vseh teh zemljiščih. Sicer pa morajo iz svojih lastnih sredstev zagotavljati te razlike oziroma te odškodnine. Ali je posebni gozd samo v vodovarstvenem območju ali še kje drugje, jaz mislim, da se pravzaprav s tem ni potrebno posebej obremenjevati. Gre za gozdove, ki jih razglasiš s posebnim namenom za to, da obvaruješ določeno okolje ali pa ga omejiš samo za določeno rabo. To pomeni, da je v vsakem primeru zmanjšana intenzivnost gospodarjenja z gozdovi, torej manjši posek lesa od ekonomsko upravičenega denimo. In tukaj gre bolj za ta princip, da lahko občina kot takšna potem sama načrtuje, kaj bi lahko še poleg gospodarjenja z gozdom počela v tem prostoru, ne gre pa toliko za to, da bi iz tega gozda zaslužila. Tako se jaz s tem kaj dosti ne bi obremenjeval. Glede zemljišč v vodovarstvenih območjih, kot jih predlaga koalicija, bi pa vendarle želel pojasniti zgodbo, ki je nastala nedavno pri Zakonu o vodah. Tam je zelo jasno zapisano, da mora upravljavec vodovodnega omrežja sklepati pogodbo z lastnikom kmetijskega zemljišča ali gozda v vodovarstvenem območju in mu izplačevati odškodnine zaradi nezmožnosti uporabe tega zemljišča v tolikšni meri, kot bi ga sicer lahko uporabljal, če ne bi bilo znotraj vodovarstvenega območja. In problem nastopi v tistem trenutku, ko lahko ugotovimo, da tudi že obstaja vodni sklad, za katerega pa zopet lahko ugotovimo, da ga Zakon o javnih skladih ne obravnava. Vodni sklad je tisti, v katerem se zbirajo sredstva iz vsakega prodanega litra pitne vode, pa tudi od vseh tistih voda, ki se polnijo v polnilnicah in se prodajajo potem pod tržnimi pogoji v vseh možnih prodajalnah in tudi gostinskih lokalih. Vodni sklad ima zelo veliko premoženje, ki ga zopet ta zakon ne rešuje. V teh vodovarstvenih območjih bo moral upravljavec podpisati pogodbo s temi lastniki in skozi višjo vodarino poplačevati ta zmanjšani dohodek, ki ga lahko nekdo ustvarja znotraj vodovarstvenega območja. Zamudili smo priložnost, ko smo na to opozarjali pri Zakonu o vodah, da bi bil sprejet amandma, ki sem ga takrat tudi predlagal, da je vir za poplačilo teh odškodnin za zmanjšano uporabo kmetijskih zemljišč ali gozdov vodni sklad. Vendar to je, ne vem zakaj, sicer težko si razlagam včasih kakšne takšne odločitve Državnega zbora, bilo neupoštevano. In za vse te odškodnine bo uporabnik vode plačeval skozi dražje liter vode pravzaprav te odškodnine pri kmetijskih zemljiščih. Prav se mi pa zdi vseeno, da te odškodnine ne plačujemo recimo Skladu kmetijskih zemljišč, ki upravlja in gospodari z državnimi kmetijskimi zemljišči in državnimi gozdovi, da ta zemljišča v vodovarstvenih območjih preidejo v last občine, pa vsaj ne bo obveznost upravljavca vodovodnega omrežja, da bo plačeval recimo občini izpad dohodka zaradi tega, ker je to kmetijsko zemljišče ali pa gozdno zemljišče v vodovarstvenem območju. V nasprotnem primeru se lahko zgodi, da bo Sklad kmetijskih zemljišč veselo zaračunaval upravljavcu vodovodnega omrežja izpad dohodka zaradi manjšega gospodarjenja v gozdu in zaradi manjšega gospodarjenja na kmetijskih zemljiščih in bo sklad samo še na en način izkoriščal občine tudi v prihodnje. Deloma ta amandma koalicije zapira to možnost, vendar govorim in opozarjam pa na to, da pa pri Zakonu o vodah teh stvari nismo dorekli dovolj natančno, da ne bi obremenjevali po nepotrebnem uporabnikov pitne vode, ker ti uporabniki že plačujejo sredstva v vodni sklad, ki pa namenja sredstva povsem drugam, ne pa v ohranjanje vodovarstvenih območij in ne v izboljšanje, recimo, tehnologij za čiščenje pitne vode ali pa, kot tudi predlagam, za to, da nekdo, ki ne more gnojiti recimo v tem območju, mu potem iz tega sklada zagotovimo sredstva. Nekatere stvari so očitno še nerazčiščene, nedorečene in velikokrat je vzrok tudi to, da eden drugega v parlamentu mogoče ne poslušamo in ne upoštevamo teh argumentov in se slepo poskuša slediti tistemu, kar Vlada ali pa predstavnik Vlade pove, da je potrebno sprejeti. To je velika pomanjkljivost pri teh zakonih, ki jih sprejemamo, in se kaže potem v praksi na ta način, da bo nekdo dvakrat plačeval za nekaj, kar bi lahko poravnal samo enkrat. Če se pogovarjamo o vodovarstvenem območju, o kmetijskih zemljiščih in kmetijah na tem območju, bo vsak uporabnik z zmanjšano uporabo kmetijskega zemljišča, torej uporabnik pitne vode, plačal dvakrat, kar je nepravilno, nepošteno, nekorektno in še bi lahko našteval. Prvič, skozi sredstva vodnega sklada, drugič, skozi dražjo vodarino, da bo upravljalec vodovoda izplačal zmanjšan prihodek lastniku kmetijskega zemljišča ali gozda. Oba amandmaja sta primerna za to, da se podpreta. Je pa seveda še veliko odprtih vprašanj, ki pa jih bomo morali v prihodnje resnično še učinkoviteje reševati predvsem v korist uporabnikom, pa predvsem tudi to v to smer, da ne bomo po nepotrebnem obremenjevali nekoga dvakrat, kot sem razložil. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Vidim samo eno roko. Gospod Trofenik, izvolite.
Hvala za besedo. Da popravim napako oziroma tisto, kar prej nisem mogel povedati do konca. Ampak še na nekaj bom najprej opozoril. Ta dva amandmaja sploh nista eden proti drugemu pisana, ampak bi se dalo oba sprejeti z ustreznimi popravki. Seveda za to je potrebno, ne mi zameriti, nekaj. Izhodišče mora biti skrb za zdravo pitno vodo. To mora biti primarno. Če to ni primarno, potem nastopijo težave. Želim pa še opozoriti na razliko. Naš amandma, prvi govori o nezazidanih stavbnih zemljiščih, v prvem stavku. In drugi, pozneje, mogoče bi bilo boljše, če bi bil kot odstavek napisan, pa gre za gozdove, namenske, ki so bili definirani. Pri amandmaju koalicije pa moram opozoriti še na eno slabost. V tem amandmaju piše, da gre za zemljišča, ki so opredeljena z aktom Vlade. Opozarjam tu na past. Večina teh zemljišč ni z aktom Vlade opredeljena, ampak je opredeljena z odločitvami pristojnih organov lokalnih skupnosti v preteklosti. Takrat ni bilo nobenega akta Vlade o prvem območju, drugem, tretjem, ko je bilo zemljišče preneseno na Sklad kmetijskih. Takrat Vlada o tem ni odločala. Pristojnost upravljanja ali definiranja vodovarstvenih območij je prišla v tem mandatu na državo. S tega vidika je ta dikcija vprašljiva, ker se bojim, da izpušča temeljni problem, ki pa sega nazaj. Ta dikcija pa se nanaša od nekega datuma, nedolgo nazaj, naprej. Prej pa sem prekinil, ker me je zanesla problematika, sem pozabil na proceduro, se še enkrat opravičujem, da opišem ta problem ki se letos kaže skozi zastrupljanje čebel. Tri leta nazaj, mislim, da se nisem zmotil, pa je fitosanitarna uprava dovolila isti preparat za zaščito koruznih polj na najožjem, to se pravi na prvem območju vodovarstvenih pasov, čeprav je imela alternativni ukrep kolobarjenje, ki je naravni, brez uporabe. In zdaj hočem povedati, v takšni relaciji, ko je za pitno vodo odgovorna lokalna skupnosti in s tega vidika potrebuje ta zemljišča, da izvede to 100% zaščito, je Zakon o vodah prinesel to, kar je kolega Veber govoril nedomišljeno, na prvi pogled sicer všečno, ampak nedomišljeno obveznost plačevanja razlike od dohodka, ki se zgodi zaradi omejene rabe na tem prostoru. To omejeno rabo ali dovoljeno rabo pa definirana nekdo na državnem nivoju. Ob tem moram še povedati, da sploh ni res, da bi bil dohodek po hektarju primernih poljščin ali primernega programa dohodek nižji zaradi omejene rabe, samo morajo biti izbrane prave kulture in pravi način gospodarjenja. To je ocena na pamet. Res pa je, da se koruze ne da gojiti, kar je najbolj enostavno in najbolj praktično, vendar to še ne pomeni, da je najbolj donosno. Da zaključim. Amandmaja nista eden proti drugemu, se ne izključujeta. Na nek način se dopolnjujeta, s tem, da so v amandmaju koalicije vprašljiva bremena, ki so povezana z izvajanjem režima vodovarstvenega območja, in pa dikcija, ki govori, če so ta območja ali zemljišča določena z aktom Vlade. Akta Vlade za tista območja, ki smo jih izpostavljali in ki so v sedanjem zakonu, ne obstajajo, ker je to bilo izključno v pristojnosti takratnih družbeno političnih skupnosti, če hočete, pozneje pa lokalnih skupnosti, ene ali več sosednjih. S tega vidika je ta amandma vprašljiv oziroma njegov učinek. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo. Končali smo z razpravo o amandmajih, o katerih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 5. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O IGRAH NA SREČO. Predlog zakona sta v obravnavo zboru predložila poslanca gospod Milan Petek in Dušan Kumer. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem najprej predsedniku gospodu Bojanu Starmanu za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 41. seji dne 1. 7. obravnaval tudi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo, ki sta ga Državnemu zboru v sprejem posredovala prvipodpisani poslanec Milan Petek in sopredlagatelj gospod Dušan Kumer. Kolegij predsednika Državnega zbora je na svoji 137. seji 28.5. sklenil, da se zadevni predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Do izteka poslovniškega roka le predloženemu zakonu s strani kvalificiranih predlagateljev ni bilo vloženih amandmajev. Seji odbora je prisostvoval prvopodpisani predlagatelj poslanec Milan Petek, predstavnica in predstavniki Vlade Republike Slovenije s finančnega ministrstva, predstavniki Sindikata igralniških delavcev Slovenije in predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Predlog zakona je bil v skladu s prvim odstavkom 145. člena Poslovnika Državnega zbora poslan v mnenje občinam, ki v poslovniškem roku, to je do dne 25. 6. 2008, niso posredovale svojih stališče. Kot delovno gradivo so člani odbora prejeli mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 13. 6, odklonilno mnenje komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance z dne 19. 6. 2008 ter dopis Sindikata igralniških delavcev Slovenije z dne 16. 11. 2007 in 12. 1. 2008 s spremljajočim gradivom. Odbor je na samo sejo prejel tudi pisno pobudo obeh predlagateljev s predlogi za amandmaje odbora. Predstavniki Vlade so v obrazložitvi povedali, da zadevni predlog zaradi vsebinskih razlogov in tudi zaradi pravnotehničnih pomanjkljivosti ni sprejemljiv. Ta zakon naj bi urejal delitev napitnine v igralnicah, ki naj bi postala obvezna in bi se razdelila po določenem ključu med vsemi 1.800 zaposlenimi v igralnici ter na nek način naj bi dodatno rešil vprašanje lastniške udeležbe zaposlenih v samih igralnicah. Kot že rečeno, Vlada tega predloga ni podprla, zato je bil na odboru sprejet sklep, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo, skrajšani postopek, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Tudi Državnemu zboru predlagamo enak sklep. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem predstavniku predlagatelju zakona gospodu Milanu Petku za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa.
Hvala lepa, predsednik. Skoraj 10 let so trajala prizadevanja Sindikata igralniških delavcev Slovenije za spremembo igralniške zakonodaje, s katero bi se spremenila določila o razpolaganju z napitnino, ustvarjeno v igralniškem sistemu ter omogočilo lastništvo zaposlenih v igralnicah oziroma pri koncesionarjih. Menjale so se vlade, menjali so se finančni ministri, menjale so se politične stranke v parlamentu, stanje pa je še vedno enako kot ob sprejemu zakona o igrah na srečo. Nerazumljivo je trmasto vztrajanje pri zakonodaji, ki je skoraj izjema v evropskem prostoru, da tudi o ostalih državah sveta ne govorimo. Kot izgleda, so togi pogledi slovenskih uradnikov, ki so se vkopali na okope in o tem vsakokrat prepričajo vse dosedanje finančne ministre in njihove sekretarje, močnejši od vseh argumentov, ki govorijo v prid potrebi za spremembe. S poslanskim kolegom Dušanom Kumrom sva se odločila poskusiti pregovoriti sedanjo vlado, vas poslance tega sklica Državnega zbora, da z razmišljanjem o potrebnosti in upravičenosti sprememb prisluhnete in sprejmete predlagane spremembe zakona. Kljub zavrniti predlaganih sprememb in odločitvi matičnega odbora, da sprejme sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, vas danes ponovno pozivava, da ob glasovanju spremenite odločitev Odbora za finance. Za to seveda ponujava množico argumentov. Z novelo zakona o igrah na srečo se ugotavlja toga slovenska ureditev glede napitnine in solastništva zaposlenih v igralnicah. S tem se primarno odpira prostor za večjo motivacijo zaposlenih, boljše poslovne rezultate koncesionarjev ter povišanje prihodkov proračuna Republike Slovenije ter posredno delež sredstev, pri katerih participirajo kraji, kjer se opravlja igralniško dejavnost. Ocenjujeva, da se z boljšo motivacijo zaposlenih povečuje zadovoljstvo vodstev, povečuje obisk igralnic, povečuje obisk gostov v krajih, kjer igralnice delujejo, ter s tem se povečuje tudi prihodek tako igralnic kot turističnih destinacij v njihovi bližini. Solastništvo, za katero so bili leta 1997 ob sprejemu zakona o lastninskem preoblikovanju pravnih oseb z družbenim kapitalom, ki prirejajo posebne igre na srečo, prikrajšani zaposleni, je prav tako temelj za izboljšanje njihove motivacije. Takratno odločitev parlamenta je možno s takratnimi očmi morda še razumeti. Z razvojem ekonomsko-družbenega sistema, so takratni dvomi in bojazni preživeti in vztrajanje pri takratnih odločitvah nerazumljivo. Novela zakona določa, da delavci koncesionarja, ki so pri koncesionarju zaposleni za nedoločen čas najmanj tri leta, lahko skupaj pridobijo največ 10% navadnih ali prednostnih delnic. Če delničarju koncesionarja delovno razmerje preneha, je dolžan po prenehanju delovnega razmerja delnice ponuditi v odkup ostalim delničarjem koncesionarja ali delavcem, ki še niso delničarji. Novela zakona opredeljuje tudi omejitve pri razpolaganju z delnicami in obveznosti delničarjev koncesionarja pri odkupu delnic. Z določbo iz 4. člena pa se vsem, ki so bili v delovnem razmerju pri koncesionarjih na dan 1.5.1998, ponudi v odkup pripadajoči lastniški delež po knjigovodski vrednosti in na ta način odpravi krivica, ker v obdobju lastninskega preoblikovanja podjetij z družbenim kapitalom ni bilo možno vložiti certifikatov v lastna podjetja. Večna problematika napitnin, zbranih v posebni skrinjicah ob igralnih avtomatih in drugih mestih, ki jih rešuje ta novela, bi kot drugje v Evropi postala last zaposlenih, ne pa prihodek koncesionarjev, ki jih lahko ali pa ne, namenijo za plače zaposlenih. Torej bi napitnina bila last zaposlenih in bi se na način njene delitve uredil s panožno kolektivno pogodbo. V praksi večina koncesionarjev namreč napitnine ne namenja za plače, ampak ostane prihodek koncesionarja in je s tem motiv delavcev zmanjšan. Sindikati ugotavljajo, da je pri tem izjema le naš največji koncesionar HIT, ki to obliko nagrajevanja ureja dokaj ustrezno in s tem zmanjšuje pritisk na plače iz rednega delovanja. V tem prizadevanju podpirava Sindikat igralniških delavcev tudi oba predlagatelja zakona. S predpostavko, da bi napitnina kot sestavni del plače zaposlenih naraščala zaradi motivacije zaposlenih, da prispevki in davki iz plač ostanejo nespremenjeni, bi država po oceni sindikata pridobila med enim in dva milijona evrov proračunskih sredstev. Predlagatelja sva na osnovi pripomb Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora in mnenja Vlade pripravila tudi amandmaje k zakonu, s katerimi bi izboljšala nekatere nejasnosti v zakonu ter namesto obvezne prodaje delnic omogočila zaposlenim, da postanejo delničarji z dokapitalizacijo koncesionarja. Vlada in poslanci bi s sklepom, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, omogočili, da se amandmaji ustrezno vključijo v zakon. Zato tudi najin poziv, da glasujete za sprejem zakona in tako izrazite podporo Sindikatu igralniških delavcev za njihova prizadevanja.
Hvala. Besedo dajem predstavniku Vlade mag. Lavriču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za finance.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Kot je že predsedujoči odbora, gospod poslanec Starman, povedal, Vlada Republike Slovenije ugotavlja, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo, ki sta ga predlagala poslanca Državnega zbora gospod Petek in gospod Kumer, ni primeren za nadaljnjo obravnavo zaradi vsebinskih razlogov in tudi pravnotehničnih pomanjkljivosti. Glede prvega predloga, da bi morali delničarji koncesionarja, ki prirejajo posebne igre na srečo v igralnicah, prodati delavcem koncesionarja 10% delnic koncesionarja, bi rad poudaril, da je bilo že več takšnih pobud, ki so bile dane tudi na Ustavno sodišče in Ustavno sodišče je te pobude zavrglo oziroma zavrnilo. Ta predlog zakona, ki bi določal takšno obvezno prodajo delnic koncesionarja, bi lahko bil oziroma je ustavno sporen. Problemi bi se pojavljali tudi recimo ob smrti delavca delničarja, kjer bi se potem postavil problem ustavne pravice do zasebne lastnine in dedovanja. Prav tako v predlogu zakona pa ta del besedila ni napisan tako, da bi bilo mogoče enoznačno razumevanje besedila. Obrazložitve so splošne in pojasnjujejo razloge in cilje za predlagane spremembe, ne pa vsebine členov. Hkrati pa tudi ni opredeljen postopek obvezne prodaje oziroma pridobitve delnic koncesionarja, niti niso določeni izvajalci tega postopka. Rad bi še nekaj dodal glede napitnin. Mi menimo, da predlog, ki je pred nami, v bistvu izvira iz različnega razumevanja določb že veljavnega zakona o igrah na srečo. Menimo, da je cilj predlagateljev, da se napitnina nameni za zaposlene, da je ta cilj že uresničen v določbah že veljavnega zakona o igrah na srečo. Zakonska določba, ki v bistvu že obstaja, ne pomeni, da do napitnine niso upravičeni zaposleni, saj se iz prihodkov koncesionarja pokrivajo odhodki koncesionarja, ki pa so jasno tudi plače zaposlenih. In v tem veljavnem zakonu je izrecno določeno, da se napitnine razdelijo za zaposlene v skladu z določenimi pravili v splošnih aktih koncesionarja, ki pa morajo biti usklajeni s panožno kolektivno pogodbo, in da do napitnine niso upravičeni člani uprave in drugi vodilni delavci koncesionarja. Na kratko toliko o tem. In lahko še enkrat ponovim, da Vlada meni, da ta predlog o spremembah in dopolnitvah zakona o igrah na srečo ni sprejemljiv zaradi vsebinskih razlogov in pravnotehničnih pomanjkljivosti. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Rudi Veršnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, kolegi! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne podpiramo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo, ki sta ga v proceduro uvrstila prvopodpisana kolega gospod Petek in Kumer. Po mnenju obeh predlagateljev novela zakona o igrah na srečo odpravlja togo ureditev glede napitnine in solastništva zaposlenih v igralnicah. Na ta način naj bi po mnenju predlagatelja odprli prostor za večjo motivacijo zaposlenih, boljše poslovne rezultate koncesionarjev ter povišanje prihodkov Proračuna Republike Slovenije zaradi dajatev, ki bi jih plačevali zaposleni pri koncesionarju. Novela zakona naj bi odpravila tudi neenak položaj, v katerega so bili postavljeni zaposleni pri koncesionarjih za prirejanje iger na srečo, ker v preteklosti niso imeli možnosti lastniniti teh podjetij s pomočjo certifikatov. Novela zakona določa tudi, da se napitnina izvzame iz prihodka koncesionarjev in postane prihodek zaposlenih, določa tudi pogoje, pod katerimi se napitnina razdeli med zaposlene. Poleg tega določa tudi možnost, da zaposleni odkupijo do največ 10% delnic podjetja. Vlada Republike Slovenije na podpira tega Predloga zakona o spremembah zakona o igrah na srečo in meni, da igralnice, o katerih govorimo, niso v državni lasti, ampak so v lasti Kada, Soda in tudi lokalne skupnosti. Ustavno sodišče je že odločilo in ugotovilo, da zaposleni, ki delajo v igralništvu, zaradi tega niso v ustavno neenakem položaju, ko so imeli možnost vložiti certifikate v svoje podjetje. Takšnih je bilo še zelo veliko, če navedem samo primer državnih uslužbencev. Napitnine v igralništvu so že od nekdaj. Po podatkih, ki so nam bili prezentirani na Odboru za finance, so tudi kar velike. V Slovenski demokratski stranki delimo mnenje Vlade in nimamo ničesar proti temu, da se te napitnine uporabijo za dohodke zaposlenih, vendar pa na ustrezen način, ki bo sprejet med obema, to se pravi med delodajalcem in delojemalcem. Če pa morda v kakšni družbi tega dogovora ni, pa ne moremo posegati z zakonom, če se delavci in delodajalci glede tega ne morejo dogovoriti. Glede na navedeno smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke mnenja, da je omenjeni predlog neke vrste poskus tik pred koncem mandata ustreči neki skupini, ki ni dobila tistega, kar je pričakovala. Poslanci Slovenske demokratske stranke menimo, da bi lahko dobili dober zakon samo s sodelovanjem vseh zainteresiranih skupin in tudi s pomočjo Vlade. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Dušan Kumer bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Začel bom tukaj zadaj. 10 let ta prizadevanja, tako kot je danes že bilo rečeno, potekajo. In tudi nekateri, ki so za to govornico že govorili, so v ta neke vrste pogajanja, delna pogajanja, bili vključeni, dali tudi neko možnost in priložnost in upanje, da bi se lahko to uredilo, pa so zadnji moment stisnili rep med noge in s tem prenehali. V Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo prizadevanja republiškega izvršilnega odbora Sindikata igralniških delavcev Slovenije, ki se že dobrih 10 let prizadevajo pridobiti lastniške deleže in napitnine zaposlenih v slovenskih igralnicah. Gre za približno 2000 zaposlenih v teh igralnicah. Toda s strani izvršilne veje oblasti očitno v teh 10-ih letih ni bilo pravega posluha oziroma pripravljenosti iti nasproti predlogom teh 2000 zaposlenih. To se da razbrati tudi iz mnenja sedanje Vlade, ki zavrača Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo, ki sva ga vložila s kolegom Milanom Petkom, in sicer zaradi vsebinskih razlogov in pravno-tehničnih pomanjkljivosti. Glede drugega razloga pravno-tehničnih pomanjkljivosti ne bi izgubljal besed, ker skoraj ni zakona, ki ga predlaga Vlada v parlamentarno proceduro, da ga potem sama z lastnimi amandmaji pravno in tehnično ne bi popravljala. Včasih še tega ne stori in moramo to storiti mi poslanci v Državnem zboru. Vsebinski razlogi pa so lahko predmet razprave. Predlog, ki temelji na 10% dodelitvi lastniškega deleža zaposlenim preko dokapitalizacije, ki bi ga pridobili z nakupom delnic po knjigovodski vrednosti, v principu ne ruši lastniške strukture. Popravlja pa neke vrste krivico, ki je bila storjena zaposlenim v igralnicah v preteklosti, ki jim je bila možnost vlaganja lastninskega certifikata v gospodarsko družbo, v kateri so si ustvarjali eksistenco, onemogočena. In tukaj je nekorektna primerjava z uslužbenci v državni upravi in še kaj. Da se zaposlenim v igralnicah popravi krivica, ki jim je bila storjena 1997, leta, torej v obdobju lastninskega preoblikovanja podjetij. In drugič, predlog o dodelitvi lastniškega deleža bi imel za zaposlene v igralnicah tudi velik motivacijski učinek. Posledica bi bila večja učinkovitost, boljši rezultati in ne nazadnje izdatnejši prihodki tako države kot lokalne skupnosti, kjer je igralnica. Zaposleni bi pridobili tudi odpravnine po odhodu iz podjetja. Gre za neke vrste zaprt investicijski sklad, zaposleni s tem premoženjem ne bi mogli prosto razpolagati, ampak bi bil namenjen izključno za odpravnine pri odhodu iz podjetja. Vlada svoje mnenje za odklonitev tega predloga argumentira s tem, da je ustavno sporno, če zakon določa obvezno prodajo delnic koncesionarja za pridobivanje posebnih iger na srečo zaposlenim, predvsem s stališča njihovih delničarjev. Morda ne bi bilo napak, da bi ta ista vlada proučila in ocenila, ali so vse koncesije, ki so podeljene sedanjim koncesionarjem, zakonsko in ustavno nesporne. Tudi s stališča delničarske strukture teh koncesionarjev. In ne da se na to spornost ali nespornost sklicuje le takrat, ko gre za zaposlene, ki ne nazadnje tudi ohranjajo delničarje, koncesionarje pri svoje kapitalskem življenju. Pri napitninah pa ne zdrži argument Vlade, ko zavrača predlog sprememb zakona, ker je napitnina že urejena v določbah zakona o igrah na srečo. Kajti res je, da je v veljavnem zakonu napitnina opredeljena kot prihodek koncesionarja in je določeno, da se napitnina razdeli za zaposlene v skladu z določenimi pravili v splošnih aktih, ki morajo biti usklajeni s kolektivno pogodbo. Toda na trhlih nogah je argument, da so do napitnine upravičeni zaposleni že zato, ker je napitnina prihodek koncesionarja, iz katerega pa se krijejo tudi stroški dela, ki vključujejo plače zaposlenih. Saj ravno v tem je "keč". Prihodki od napitnin ne morejo biti pretežni vir za pokrivanje teh vrst stroškov dela, temveč dodatek kot stimulans k temu. Ne nazadnje je napitnina neposredni odraz zadovoljstva stranke s storitvijo in je prav, da jo dobi tisti, ki je neposredno to storitev za stranko opravil, in ne delničar koncesionarja, ki se sonči na Bermudih. Poslanska skupina Socialnih demokratov podpira.
Hvala. Gospod Milan Petek bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Že sama ugotovitev, da na današnji seji predstavlja ministrstvo oziroma Vlado gospod Lavrič, ki ga do sedaj ni bilo čutiti in videti pri razpravi o tej zakonodaji, kaže, da je Vlada odločena, da se ne bo spuščala niti v polemiko, niti pristajala na spremembo svojega stališča. Tako pač je. V LDS-u nasprotujemo temu, kar so s svojim glasovanjem, dosegli poslanci koalicije, ko so proglasili ta zakon o igrah na srečo kot neprimeren za nadaljnjo obravnavo. Že na komisiji oziroma na Odboru za finance ravno tako skozi te predstavitve, ki jih danes, upam, da nekateri ali pa tisti, ki ste tukaj, razumete, dokazujemo, da obstaja realna možnost, da se takšen zakon, z nekaterimi popravki, lahko nadaljuje z obravnavo, in da obstajajo realne možnosti v interesu marsikoga, predvsem pa sindikatov in koncesionarjev, da bi prišlo do sprejeta predloga tega zakona v korigirani obliki. Ne vem, kako pojasniti tudi poslancem, da pravzaprav s tem zakonom ne počenjamo nič tako hudega, da bi bila država prizadeta. Država bi bila kvečjemu zadovoljena, bolj kot sedaj, da bi dobila več sredstev iz dajatev, ki bi se poplačale iz prihodka, iz napitnine. Država ravno tako ne bi bila prizadeta, če bi z dokapitalizacijo omogočili zaposlenim, da sodelujejo v upravljanju tega premoženja. Nasprotno, menimo, da bi skozi to dokapitalizacijo zaposleni dobili motivacijo, da bi bil njihov način dela boljši, da bi skozi ta način izboljšanja dela in odnosa do gostov tudi gostje raje in množično prihajali v igralnico in s tem povečevali prihodek. Temelj za spremembo tega zakona je torej to dolgoletno prizadevanje sindikata in pa tistih, ki najbolj čutijo, kaj se v igralniškem sistemu dogaja. In dejstvo je, da imamo v igralniškem sistemu nekatere relativno urejene koncesionarje ali pa izvajanje te dejavnosti pa nekaterih, ki seveda odstopajo od tega, izgledov in od teh pričakovanj. In ker pač očitno ne obstaja filozofija, da bi torej napitnina bila predvsem namenjena tistim, ki jo ustvarjajo ali pa ki so povzročitelji ali pa izboljšujejo višino napitnine, se koncesionarji odločajo, da napitnino uporabljajo za pokrivanje svojih stroškov, stroškov iz poslovanja in ta element izpada pri motivaciji za zaposlene. Če bi bili Slovenci, podobno kot vse ostale države na tej zakonodaji podobno uredili sojo zakonodajo, bi še razumel, da ne razumemo ali pa, da nekateri ne podpirajo tega, ampak skušam vam dopovedati, da smo Slovenci skoraj izjema v tem prostoru, in da so vse države spoznale, da so napitnine tisti vir, ki omogoča zadovoljevanje potreb zaposlenih, izboljševanje motivacije in pa rezultate koncesionarjev. Torej, zaradi tega smo si prizadevali in v LDS-u menimo, da bi bilo primerno nadaljevati z razpravo o tem zakonu. In tudi opredelitve ali pa zagotavljanja predstavnika Vlade, kako je Ustavno sodišče zavrglo pričakovanja zaposlenih oziroma tistih, ki so vlagali zahteve za presojo ustavnosti, niso stvarna. Torej sodišče je zavrlo presojo zaradi tega, ker je ocenilo, da predlagatelji nimajo pravnega interesa za začetek postopka, ne pa iz vsebinskih razlogov. Zato je to sklicevanje na odločbo Ustavnega sodišča neustrezno in pravzaprav neresnično. Prav tako je Ustavno sodišče v svoji odločbi dopustilo drugačno lastninjenje preoblikovanja v igralnicah, nikakor pa ni tega zapovedalo. Torej, res je, reklo je, lahko se drugače lastninijo ta podjetja, ni pa zapovedalo, da se morajo tako lastniniti. Zaradi tega ostane tu odprt prostor, da bi lahko bili zaposleni udeleženi tudi pri lastninskem deležu igralniških podjetij. Ta njihov zahtevek naj bi bil neustaven. Vse to, kar skušamo navajati, smo v LDS-u razumeli kot tisto potrebo ali tiste pogoje za to, da ponujamo ostalim kolegom in kolegicam iz poslanskih skupin presojo, da se zakon spusti v nadaljnjo obravnavo in LDS meni, da je zakon primeren. To priporoča, da storite tudi vi, ostali.
Hvala. Gospod Ciril Testen bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predstavnik Vlade, poslanci! Igre na srečo so zelo specifična panoga, zato jim je po mnenju Nove Slovenije potrebno posvetiti posebno pozornost in jih urejati na posebno občutljiv način. Namen predlagatelja je urediti dve zadevi, ki sta, po našem mnenju, v večji meri že urejeni v veljavni zakonodaji. Ne trdimo, da je veljavna zakonodaja na tem področju popolna, vendar smo prepričani, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo ni zadosti domišljen in dodelan. Predlog želi urediti dve zadevi: lastništvo zaposlenih in napitnino. Nam se ideja o spremembi lastništva igralnic niti ne zdi tako sporna oziroma problematična. Sporen pa je način, ki ga predlaga ta novela. Menimo, da je pri lastninskem preoblikovanju najpomembnejše stališče lastnika in ne uprave, ki jo predlagatelj pogosto omenja. Če bi se že v soglasju z lastniki odločili za lastninsko preoblikovanje družb, ki se ukvarjajo s posebnimi igrami na srečo, bi morali to izvesti na način, ki bi bil pošten do vseh državljanov Republike Slovenije. Skratka, delnice bi bilo potrebno prodati, javno obliko prodaje. Nikakor pa ne bi smeli možnost za nakup delnic omejiti samo na delavce, pa še pri teh delati selekcijo in postavljati posebne pogoje, tri leta zaposlenosti, prodaja delnic ob upokojitvi ali smrti, saj je to, po našem mnenju, tudi pravno sporno. Glede napitnin pa smo v Novi Sloveniji prepričani, da je to področje v zakonu že primerno urejeno. Vemo, da gre pri napitninah v igralnicah za neprimerljivo večje zneske, kot na primer v restavracijah ali drugih delavnih mestih v turizmu in gostinstvu, kjer so napitnine tudi običajne. Zato je po našem mnenju še posebej potrebno sistem oblikovati temu primerno in vzpostaviti nadzor nad sredstvi iz napitnine. Po našem mnenju gredo lahko vse napitnine v sredstva za plače, če se tako dogovori v panožni kolektivni pogodbi. Kolektivna pogodba je torej mesto, kjer se natančno uredi način, kako in v kolikšni meri se bo napitnina razdelila med delavce oziroma kolikšen del bo šel v sredstva za plače. Zato je potrebno pri vseh podpisnikih zagotoviti izvajanje določb panožne kolektivne pogodbe ne pa spreminjati zakona. V Novi Sloveniji bomo podprli predlog sklepa matičnega delovnega telesa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, saj ni dovolj domišljen in preveč na lahko vnaša novosti na specifično področje igralništva. Poleg tega je nedovršen tudi v pravno tehničnem smislu. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Spoštovana predsednik, državni sekretar. Spoštovani poslanci. Prirejanje iger na srečo je v Sloveniji podvrženo posebni zakonski ureditvi, saj zaradi možnih negativnih posledic za kulturno, socialno in naravno okolje ter posameznika tega področja ni mogoče v celoti prepustiti svobodni gospodarski pobudi. Predlog sprememb in dopolnitev zakona se dotika dveh področij, ki so glede na povedano urejene na specifičen način. Predlaga odpravo ureditve glede napitnin in uvaja možnost solastništva zaposlenih v igralnicah. Vsebinsko in tehnično je zakon kot tak po našem mnenju nedorečen, v nekaterih delih za nas tudi ustavno sporen. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke predloga zakona ne bo podprla. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tudi stališče Poslanske skupine DeSUS bo kratko, kakor je kratek tudi sam predlog sprememb in dopolnitev zakona. Naj pa uvodoma reče, da smo v naši poslanski skupini, kakor najbrž v vseh ostalih poslanskih skupinah, bili informirani o tem, kaj želijo tisti, ki so pripravili predlog sprememb in zakona doseči. Tisto, kar je bilo nam predstavljeno in kakor mi razumemo, tisto, kar je predstavila Vlada, tisto, kar je predstavil Državni svet kot svoje stališče in tudi tisto, kar je predstavila Zakonodajno-pravna služba ni bilo dovolj, da bi našo poslansko skupino prepričali v to, da bi predlog sprememb zakona podprli. Gre za predlog sprememb, ki zadeva igre, igre na srečo in gre za to, da se predvidevajo spremembe pri specialnih igrah na srečo oziroma pri igralništvu. Igre so del našega vsakdana, tudi igre na srečo. Udeležujejo se jih tako posamezniki, kot posamične organizacije in so vir bodisi zadovoljstva, tu in tam tudi nesreč, včasih pa tudi prepirov, kakor se je dogodilo pri nas, ko smo odločali o tem, kako si bodo različne humanitarne organizacije delile sredstva, ki prihajajo iz tega vira. Seveda je pomembno opozoriti na to, da so tudi davki vir našega proračuna in še zlasti lokalnih proračunov, zelo pomembno vplivajo na te proračune. Na vseh področjih se vzbujajo veliki interesi, tudi konflikti in najbrž je to težko uskladiti. Mi ocenjujemo, da je tako, kakor je sedaj predvideno v zakonu oziroma določeno v zakonu, še dovolj ustrezno, da niso potrebne spremembe in dopolnitve tega zakona. Problemi, ki jih navajajo predlagatelji oziroma tisti, ki so posvojili predlog, ki so ga pripravili igralniški delavci, se tičejo predvsem lastništva in delitve napitnin. V Poslanski skupini pa se pridružujemo vsem tistim, ki so zavrnili ta predlog, to se pravi Vladi, Državnemu svetu in upoštevamo tudi številne pripombe Zakonodajno-pravne službe kot utemeljene in se zavedamo tudi tega dejstva, da tudi amandmaji vseh teh pripomb niso upoštevali. Skratka, v Poslanski skupini DeSUS menimo, da je treba podpreti predlog sklepa, kakršnega je sprejelo matično delovno telo. Mi tega predloga sprememb in dopolnitev zakona ne bomo podprli.
Hvala. Gospod Srečko Prijatelj bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani predstavnik Vlade, kolegice oziroma kolegi! Ideja, ki jo predlagatelji predlagajo v Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o igrah na srečo ima dolgo brado in je v bistvu že kar nekaj časa odprta želja sindikata igralniških delavcev, ki je na nek način legitimen zastopnik zaposlenih. Seveda predlog sindikata igralniških delavcev, ki je bil naslovljen tudi na našo poslansko skupino v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke podpiramo. Dejstvo je, da ne moremo soglašati s tem, kar je Vlada zapisala, da predlog zakona spričo vsebinskih razlogov kot tudi zaradi pravno-tehničnih pomanjkljivosti ni sprejemljiv. To ni res. Če bi hoteli bi naredili sprejemljivega in bi dejansko lahko bil danes tudi potrjen, verjamem, da ne bo. Ampak, glejte, samo po sebi pa se odpira vprašanje, pa naj mi bo oproščeno, če bom kritičen do predlagateljev, zakaj so predlagatelji sledili želji ravno sedaj ob izteku tega mandata v Državnem zboru ali drugo vprašanje, zakaj tega odprtega vprašanja niso uredili že prej, ko so bili dvakrat na oblasti. Mi smo na to opozarjali vseskozi. In moram poudariti to, da ni en tolar, ki se zbere kot napitnina v centralni blagajni, govorimo o milijonskih zneskih v evrih. Prav bi bilo, da te napitnine ne porazdelimo samo med, ne vem, krupjeje ali med valeje, ampak da ta del napitnine dobi tudi tisti, ki dela v garderobi. Jaz se popolnoma strinjam z načinom, ki je napisan tu kot ideja, da se to zbira v centralni skrinjici in se kasneje razdeli med zaposlene, ki so to napitnino ustvarili. Če smo že kdaj bili v igralnici lahko vemo, da tisti moment, ko nekdo dobi nek dobitek, ga razdeli oziroma ga da kot napitnino tistemu, ki mu je ta denar prinesel bodisi izplačilni listek bodisi to vsoto in to je po navadi krupje, to je po navadi nadzornik, to je po navadi dejansko v bližini tudi kakšna valejka, ki prinese pijačo in tako naprej in tisti dobijo napitnino in to ni prav, da samo tisti dobijo napitnino. Nočne in odgovorno delo delajo tudi drugi. In tu ima sindikat igralniških delavcev popolnoma prav. To napitnino je treba razdeliti med vse zaposlene in zakon prilagoditi tako, da se bo na legitimen in zakonit način lahko to tudi razdelilo, ne pa, da država, ki ima pri velikih koncesijah, kjer so te napitnine največje tako ali tako 51% delež, to pobere država. Če govorimo o milijonskih zneskih, potem je to sramota za Vlado, da je tako zapisala, da se v bistvu želi še ta denar. Jaz bi rekel tako, plače zaposlenih so tako ali tako že več kot 6 let pod strogim nadzorom Ministrstva za finance in se usklajujejo v bistvu tudi s temi kriteriji več ali manj tudi vzbujajo nezadovoljstvo med zaposlenimi in na nek način v to ni v tej dvorani nihče zahajal oziroma ni nihče prigovarjal. Je pa res, da tega, kar se nabere kot napitnina, država preprosto nima pravice te vsote pobrati. To je pa res. In če že nismo bili kritični do Vlade, ko je plače zmanjševala, ko je dejansko povečevala tudi pravice, ko je dejansko tudi delila koncesije, kako jih je delila, jaz ne bom zahajal v to kako so bile koncesije razdeljene, kakšni so bili kriteriji dejansko pri tem, potem bodimo vsaj toliko fer in toliko pošteni do zaposlenih, ki pa ta dobiček ustvarjajo, in konec koncev se morajo smejati gostom tudi takrat, ko so slabe volje, in morajo biti prijazni tudi takrat, ko gostje izgubijo po 50 ali 100 tisoč evrov na noč in poslušati vsa zmerjanja, bodimo tako prijazni do teh delavcev, da jim dovolimo, da v bistvu dobijo to, kar je sicer njihovo. Mislim, da je ta denar od zaposlenih in država nezakonito že leta in leta pobira te napitnine. Hvala.
Hvala. Gospod Boštjan Zagorac bo predstavil stališče poslanske skupine Lipa. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani prisotni! V poslanski skupini Lipa, bomo predlog zakona podprli. Se pravi, bomo nasprotovali negativnemu sklepu matičnega delovnega telesa. Mogoče malo za šalo malo za res, tudi nekateri, bom rekel določen odstotek lastnikov posameznih igralnic pravi, da je tako prav, kot smo lahko slišali, da se napitnina razdeli med krupjeje, se pravi tiste, ki izvajajo dejavnost, tisti, ki so direktno zaposleni. Tistim, ki tistim, ki radi zahajajo v igralnice ali pa občasno zahajajo v igralnice, ko dobivajo na teh igrah na srečo, vsaj v dosedanji praksi, kolikor sem imel sam možnost dati denar krupjeju, potem ga koncesionar pobere. Ne gre pri igrah na srečo za zelo dobičkonosen posel. Se mi zdi, da je ravno ta mandat tisti, ki je temu še kako pritrdil in v nekaterih primerih, ko gre za par igralnic v severovzhodni Sloveniji, za nekatere igralnice z malo licenco, pravimo, se mi zdi, da enostavno ne morete glasovati za ta zakon oziroma ne smete glasovati za tak zakon. Če boste pogledali, kdo so ljudje, ki zasedajo vodilne položaje: predsedniki uprav, direktorji, člani uprav v teh igralnicah. Lahko vam pa povem, da bi marsikdo in marsikatera igralnica ne bila v teh težavah, če bi se ljudje izbirali strokovno in ne po politični liniji. Eno tako težavo, pa meni ni težko biti odkrit, jaz nimam kaj skrivati, imate v Casinoju Maribor. Poglejte, kdo je član uprave in iz katere stranke prihaja, kje je nastopal, na čigavi listi in mestni svetnik katere stranke je. Druga večja igralnica v severovzhodni Sloveniji - poglejte, kje je pa direktor te igralnice nastopal, na čigavi listi. Poglejmo male koncesije, pojdimo pogledati katera družina iz Maribora je dobila največ koncesij za izvajanje male koncesije na področju igralništva. To je tista družina, ki se piše enako kot dan pred soboto. In vi boste sedaj govorili, da si zaposleni v tej državi česa ne zaslužijo. Da si zaposleni v casinojih, ki dejansko delajo, ki se ukvarjajo z ljudmi, tako kot je moj predhodnik dejal, ki morajo biti nasmejani za te ljudi tudi takrat, ko jim do tega ni, jim vi ne omogočate niti solastniškega deleža. Edina država v EU, ki ima enako ureditev kot Slovenija, je Madžarska. Ko govorite o EU se primerjate z vsemi državami. Nobenega še nisem slišal iz vladne koalicije, da bi nas primerjal z Madžarsko. Še tukaj se primerjajmo z ostalimi evropskimi državami. Jaz mislim,da je namen obeh predlagateljev zakona, kolega Petka in kolega Kumarja, več kot dobronameren, več kot smiseln. In v kolikor bi vas resnično motila, kot sem slišal v nagovorih, posamezna dikcija, posamezna nedorečenost, bi to imeli možnost odpraviti z amandmaji v naslednjih obravnavah tega zakona. Zato so to plehki izgovori. To so pač izgovori zato, ker Vlada tega ni predlagala. Ampak vlada še do 21. septembra, ta vlada, tega ne more predlagati, ne sme predlagati tega, ker sem vam že na začetku povedal zakaj ne. Poglejte, iz čigavih strank oziroma iz katere stranke, ne iz čigavih, ker redko bi našli predsednika uprave katere igralnice iz Slovenske ljudske stranke, DeSUS-a ali pa NSi-ja, iz čigave stranke prihajajo, bom rekel, vodje teh zelo dobičkonosnih poslov, pa še te vodje spravijo ob to, kar prinaša denar in lokalne skupnosti in državi, na kant. Bodite enkrat odkriti, pa povejte, ne da nočemo podpreti, ne da si ne želimo, ne upamo in ne smemo. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, čez dobre pol ure, to je ob 12.00. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali čez dobre pol ure, to je ob 12. uri.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Nadaljujemo s prej prekinjeno sejo, in sicer prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Po ustaljeni praksi prosim prisotne poslanke in poslance, da preverijo delovanje svojih glasovalnih naprav, in sicer na desni strani vložene kartice mora goreti oranžno-rumena lučka. So kakšne pripombe? [[Ne.]] Kar pomeni, da lahko preidemo na glasovanje. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda - to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o javnih skladih. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. V povezavi s 56. členom bomo glasovali o dveh amandmajih, najprej pa bomo odločali o amandmaju Poslanske skupine Zares k 56. členu. Lahko glasujemo? [[Ne.]] Kolega Lahovnik. Kolega Lahovnik beseda je vaša. Pomeni, da lahko preidemo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 36. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS prav tako k 56. členu. Kolega Trofenik, v lastnem imenu, izvolite.
Še enkrat hvala za besedo. Pred glasovanjem bi rad opozoril, ker je bila dvorana praktično prazna, na vprašljivost tega amandmaja. Meni je žal, da prejšnji ni bil izglasovan, predvsem zato, ker piše, da gre za zemljišča, ki so z aktom Vlade opredeljena kot prvo vodovarstveno območje. Opozarjam, z aktom Vlade opredeljeno vodovarstveno območje, nobeno ni bilo preneseno na Sklad kmetijskih zemljišč, ker takrat to ni bila pristojnost Vlade. Ta amandma ne rešuje problemov, kakor je bil namen, za nazaj, kar rešuje do sedaj veljavni Zakon o javnih skladih, ampak od nekega leta x malo nazaj, ko o tem odloča Vlada. Na to opozarjam in seveda zaradi tega amandmaja ne morem podpreti, ker ne rešuje problema. To je hote ali nehote, oprostite napaka ali past, ki ničesar ne rešuje, kar je bil namen s tem amandmajem rešiti oziroma ohraniti vsaj približno tako stanje, kot je v veljavnem zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 4. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali pa smo tudi z glasovanjem o dveh amandmajih. Mi pa lahko preidemo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada Republike Slovenije nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetega amandmaja neusklajen. Torej, glasujemo o zakonu v celoti. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 3. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem pa tudi zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o igrah na srečo. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o igrah na srečo ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 17. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je Državni zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem tudi zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko, to je z obravnavo Poročila o delu Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb za leto 2007. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepov. Preden pa preidemo na obrazložitve glasu - morebitne, vas želim opozoriti, v primeru, če želite obrazložiti glas, pojasniti s podatki obrazložen glas, pojasniti s podatki iz obravnave gradiv stopnje tajnosti, to predhodno najavite, ker bo v tem primeru potrebno sejo nadaljevati brez navzočnosti javnosti. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 7. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da so sklepi sprejeti in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo pa s prekinjeno 14. točko, to je Poročilo preiskovalne komisije za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi nakupa lahkih oklepnih kolesnih vozil 6x6, vladnega letala, havbic 155 milimetrov, sistema za upravljanje ognja, letal pilatus in obnovi tankov T55-S, financiranih v okviru temeljnih razvojnih programov obrambnih sil Republike Slovenije v letih 1994 do 2007, zaradi suma, da so bili posli politično dogovorjeni, vodeni netransparentno in da so negospodarni, ter zaradi suma o prisotnosti klientelizma in korupcije in za ugotovitev suma o odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri razorožitvi nekdanje Teritorialne obrambe, s predlogi sklepov Prehajamo na odločanje o predlogu sklepov. Preden pa preidemo na morebitne obrazložitve glasu, vas želim opozoriti, da del obravnavanega gradiva nosi oznako tajnosti, stopnje interno. V kolikor želite obrazložiti glas v okviru podatkov iz tega gradiva prosim, da to predhodno najavite, ker bo v tem primeru tudi to točko dnevnega reda potrebno zapreti oziroma opraviti brez navzočnosti javnosti. Lahko preidemo na odločanje? Ne. Kolega Cvikl obrazložitev glasu, kolega Zagorac obrazložitev glasu, kolega Černač. Odprl bom postopek za prijavo. Prosim, če se držite navodil, ki sem jih ravnokar povedal. Prosim za prijavo. Se opravičujem, ponovno bomo odprli postopek za prijavo v lastnem imenu. Ne, v imenu poslanskih skupin. Kdo želi v imenu poslanskih skupin? Kolega Cvikl, beseda je vaša, izvolite.
Poslanska skupina ne bo podprla predlaganih sklepov zato, ker so vsebinsko predlagani sklepi v nasprotju z ugotovitvami neodvisnih institucij. Pri tem smo posebej opozorili na tretji sklep pod točko 2, češ, da je šlo za tako imenovano nepravilno, negospodarno povezavo, zlasti izdelave lahkih oklepnih vozil 6x6 in prodaje Sistemske tehnike družbi Viator&Vektor. Jaz bi rad seveda povedal, da imamo poročilo Računskega sodišča iz leta 2005, iz mandata te vlade, ki je ugotovilo, da je bila prodaja gospodarna in je dalo pozitivno mnenje. Tudi gospod Erjavec je povedal, da se zavzema za to, da se slovenski vojaki na vojaških misijah pojavljajo z dobro oboroženimi in predvsem varnimi vozili. In edina vozila, ki jih uporablja Slovenska vojska, in zato so bile dane tudi pohvale, so vozila 6x6. [[Oglašanje iz klopi.]] Dovolite, gospodje, na Kosovu so 6x6, v Afganistanu so pa hammerji. Minister je govoril o svojem obisku, tudi nekateri drugi, na Kosovu, lahko si pa sami pogledate, da je bil seveda tako imenovani največji kontingent opremljen s 6x6. In tretja točka, Državni zbor ugotavlja, da naj bi seveda prišlo do spremembe zakonodaje s področja javnih naročil, ki bi sedaj zagotovila standarde in tako naprej. Treba je ugotoviti, da od leta 1997 za področje obrambnih naročil velja ista določba v zakonodaji javnih naročil, to pa je, da ni zagotovljenega pravnega varstva in zato preprosto je tretji sklep neresničen, lažniv in še kako drugače. Ampak, to se pač zgodi, ko se pripisuje v naprej zapisane sklepe. Tako da, Poslanska skupina iz teh razlogov in pa tudi upoštevaje vsebinsko ločeno mnenje na samo poročilo, ne bo podprla predlaganih sklepov. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine še kolega Zvonko Černač, za njim kolega Boštjan Zagorac.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo podprli sklepe, ki jih je preiskovalna komisija predlagala v sprejem Državnemu zboru. Kljub ločenim mnenjem, ni bila nobena izmed ugotovitev, ki so vsebovane v 12. točkah tega poročila, ovržena. Zelo neverodostojno je tudi, da si tisti, ki so podali ločeno mnenje, niso praktično niti pogledali te obsežne dokumentacije. Eden od teh dveh je zato porabil 35 minut, drugi pa niti minute. Tako, da je verodostojnost teh ločenih mnenj zelo vprašljiva. Komisija se je pri ugotovitve oprla predvsem na obsežno gradivo, na oglede sistemov in na zaslišanje prič. Na podlagi tega je bilo po posameznih segmentih preiskave ugotovljeno, ker izhaja iz ugotovitev, in glede 6x6 ni bilo ugotovljeno, da je ta oprema neprimerna, v ugotovitvah izrecno piše, da je oprema, ki je predmet preiskave za obrambno pripravljenost, upoštevaje čas sprejema odločitev, primerna. Nanaša se ta ugotovitev na vozila 6x6 in na letala pilatus. Vendar pa pri nakupih ni bilo spoštovano načelo gospodarnosti in transparentnosti. In to izhaja tako iz dokumentacije, ki je bila pregledala v tem postopku kot tudi iz izjav posameznih prič. Računsko sodišče je pregledalo postopek prodaje podjetja Sistemska Tehnika oziroma 80% delež, ki ga je Ropova vlada prodala Viator&Vektorju, ni pa ugotavljala prodaje v povezavi s posli, ki so se v tem istem obdobju sklenili. V trenutku, ko je bilo podjetje prodano, je imela Sistemska tehnika za preko 8 milijard slovenskih tolarjev podpisanih pogodb. Ugotovitve, ki izhajajo iz tega poročila, kažejo na to, da so se nabave dogajale zelo poenostavljeno. V dobrem mesecu dni se je podpisala pogodba za preko 8 milijard nekdanjih slovenskih tolarjev, brez da bi se preverjala kakovost in ostale karakteristike tega javnega naročila. Če ga primerjamo s postopki pri 8x8, lahko ugotovimo, da gre za bistveno razliko. Tam je postopek trajal skoraj leto dni. Tukaj v tem primeru, pa je bila ponudba posredovana samo enemu ponudniku, ki je bil že vnaprej znan in podpisana pogodba, brez da bi se posamezni elementi predhodno preverili. Sklepi izhajajo iz teh ugotovitev. Vsebovani so v poročilu, so jasni, nedvoumni in držijo. V tem mandatu je Državni zbor spremenil zakonodajo s področja javnega naročanja in standardi, ki so uveljavljeni v tej zakonodaji, veljajo tudi za področje vojaških javnih naročil. Res pa temu nismo bili priča v prejšnjih mandatih, ko se je te sisteme naročalo po domače. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]V poslanski skupini bomo zaradi tega to poročilo podprli, kakor tudi predlagane sklepe. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Še zadnja obrazložitev v imenu poslanskih skupin. Kolega Boštjan Zagorac, v imenu poslanske skupine Lipa. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni! Če je 3x3 igra na srečo, javno žrebanje in je dobitnik odvisen od sreče, sta definitivno 6x6 in 8x8 igri na srečo, kjer je bil dobitnik vedno znan, tisti, ki so pa srečke kupovali, so pa državljanke in državljani naše države, se pravi, proračunski uporabniki. Vedno se ve, pri enem poslu je bila Vlada, pri drugem poslu je bila druga vlada in v ta namen je tudi potekala debata in pa prepričevanje ali naj to poročilo podpremo ali ne. Največkrat slišana beseda je bila LDS Rop in pa kontra Janša SDS. Če se gremo še malo športa bomo videli, da Janša vodi proti Ropu 2:1. 2:1 v primeru mariborsko orožje Janez Janša, 6x6 Tone Rop, 8x8 zopet Janez Janša in Janša vodi 2:1. Tako, da, prosim lepo, ne zagovarjati takšnih stvari. Vsak posel z orožjem lahko ima oziroma ima vedno del skritih poslov, ki jih ne vidimo, vedno so določeni odstotki provizije in s tem se je treba sprijazniti. Najmanj "pokasirajo" poštarji. Tisti poštarji, ki eno komisijo ukinjajo zaradi anonimke, ki je imela spremni dopis: Prosim, spravi v javnost. Podpis JJ. Pa jo še vedno imenujemo anonimka. Ampak to je Janez Janša mišljeno pod JJ, da ne bo kdo Petra Klepca ali pa kogarkoli drugega, kot je imel željo, omenjal. Vse to so orožarski posli in delati se čistega pri tem, je popolnoma neumnost. Je pa res ena stvar, skupni imenovalec, pri vseh treh poslih, na podlagi katerih so bile ustanovljene preiskovalne komisije in v Poslanski skupini Lipa smo prepričani, da so ustanovljene zato, da se dejstva in pa resnica prikrije državljankam in državljanom. Kurir je bil pa vedno isti. Tisti, ki se je znal, bom rekel, prilagajati eni vladi, drugi vladi, tretji vladi. Ampak, še enkrat bi rad poudaril, kakorkoli se boste delali poštene, še vedno vodite 2:1. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Lahko preidemo na glasovanje? Ne. Odpiram postopek za obrazložitev v lastnem imenu. Prosim za prijavo. Besedo ima kolega Stanislav Brenčič.
Hvala lepa. Jaz tega poročila ne bom podprl, ker je to nič drugega kot samo, ena izmed fars, ki smo jih sproducirali v tem mandatu. Vse slabosti tokratne vlade, sploh na obrambnem področju, se želi prikriti s tem, da enostavno kažemo s prstom nazaj na prejšnje vlade. Trdim, ker sem bil del tudi prejšnjih vlad, da je vsaj minister dr. Demšar bil za vzor zdajšnjemu ministru po vprašanju transparentnosti na področju dobav in protidobav vojaške opreme. Vzemite si ga za vzor, ne kot slabost prejšnjih mandatov, kot je prej nekdo iz največje vladne stranke vedel povedati, za vzor si ga vzemite. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima kolega Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. Predloga s sklepom ne bom podprl. Gospod Černač se je včeraj hvalil, kako je njihova komisija delovala korektno in konkretno in da ni predlagala sklepov, ki bi pomenili "niti potrdila niti ovrgla", predlagala je pa drugačne sklepe, da je bila politična odgovornost posameznih nosilcev političnih funkcij v zvezi s predmetom preiskave velika. Kaj je to? To je bolj neumen sklep kot je tisti, ki pravi, da ni mogla niti potrditi niti zanikati. In takšna je vsebina teh sklepov. Popolnoma soglašam s tem, kar je rekel kolega Brenčič in k temu bi dodal samo še naslednje. Nemogoče je, da pri nas delajo preiskovalne komisije, ki ne ugotovijo korektnih dejstev. Ne da bi zaslišali ljudi o predmetu, jih opredelijo kot preiskovance, postavijo njihovo odgovornost ne da bi kakorkoli bilo dokazano. In predsednik preiskovalne komisije, gospod Černač, danes upa trditi, saj ni bilo nasprotno dokazano. Ja, veste kaj gospod predsednik, vi, ki ste vodil komisijo, morate nekaj dokazati.
Kolega Potrč, smo pri obrazložitvi glasu ne v razpravi. Prosim, če to upoštevate.
Preiskovalna komisija, ki je pripravila gradivo, mora dokazati, da so njene ugotovitve točne, ne pa tisti, ki mislimo obratno. In zato, da bi te ugotovitve, ki jih je ta preiskovalna komisija dala, bile točne, ni ponujeno nobeno zaslišanje in nobena listinska zadeva, zato bom glasoval proti temu sklepu.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Pavel Gantar. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz teh sklepov ne bom podprl. Sicer poslanska skupina ni aktivno sodelovala v tej čudaški preiskovalni komisiji, ki spominja na srednjeveške pogrome in to kar je sprovocirala, ne more biti drugega kot politični pamflet, katerega sklepi in ugotovitve so bili znani še preden so sploh začeli s svojim delom. Ta komisija, kot se kaže iz teh dokumentov, ki so jih predložili, je bila ustanovljena za to, da bi blokirala drugo preiskavo in to je preiskava o patrii in to je tudi na takšen ali na drugačen način ta koalicija uspešno storila. Še danes ta koalicija ni sposobna reči kaj dosti o tem, kar sama počenja, seveda, veliko pa ve, kaj je bilo narobe v vladah, takšnih ali drugačnih, pred tem obdobjem in to je manira, ki se je drži vsa štiri leta in se je ne bo znebila vse do konca tega mandata. In upam, da bodo ti isti ljudje ohranili to maniro tudi po koncu tega mandata. Dejansko je to, da če bi vse te komisije, eno vodim tudi sam, dokazovale na ta način, bi lahko kadarkoli, kjerkoli in kogarkoli obsodile ali pa proglasile za to ali ono, v skladu s tem ali onim interesom. Ta dokument bo dragocen dokument tega Državnega zbora in padca v politično pristranskost, ki je ta zbor še ni videl. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Odpiram nov krog za prijavo k obrazložitvi. Izvolite k prijavi. Besedo ima kolega Franc Pukšič. Izvolite.
Hvala lepa. Kolegici in kolegi! Jaz bom poročilo podprl. Res pa je, da v tem Državnem zboru oziroma tudi nekaj mandatov nazaj, poročila ki so pripravljena, pravzaprav pridejo težko na dnevni red in se o njih sploh sme razpravljati. Ko je sedanja opozicija imela toliko moči, da je to lahko preprečevala, je to z glasovanjem tudi preprečila. Tokrat te možnosti ni bilo. Glede na super oklepnike 6x6, o katerih je bilo danes že rečeno, kako odlični so, ki so na raznih misijah naše Slovenske vojske, pa smo že včeraj povedali, da jih menda devet stoji zaradi tega, ker imajo počen oklep, da jih velika večina stoji zato, ker jim ne delajo zavorni sistemi. In seveda, povedali in ne samo povedali, povedano ter iz raznih zapisov je bilo tudi iz pričevanj dokumentov razvidno itd., da je bil ob tem poslu 6x6 dogovorjen naslednji posel 8x8 in seveda vsi ti posli, tako kot so jih izvajali pri prodajo slovenskega premoženja, pod mizo, brez razpisa so seveda to tudi delali isti akterji.
Hvala lepa. Besedo ima ponovno kolega Zvonko Černač.
Hvala lepa. Jaz bom sklepe seveda podprl. Ne zaradi tega, ker sem bil predsednik te komisije, ampak zaradi tega, ker stojim za temi ugotovitvami, ki v tem poročilu stojijo. Jaz sem včeraj povedal, da gre za posle, ki so zaključeni. Zaradi tega je bila glavna teža preiskave na pregledu dokumentacije in samo v tistih primerih, kjer je šlo za nejasnosti,so bile zaslišane priče. Tudi sem pojasnil,zakaj točno te priče. In iz tega poročila in iz ugotovitev tudi izhaja, da je bilo prav, da smo jih zaslišali. Državni zbor nam je naložil, da ugotovimo stopnjo politične odgovornosti nosilcev. Mi smo zapisal, da je bila politična odgovornost velika, če je šlo za negospodarnost in tudi povedali,zakaj je šlo za negospodarnost, da pa se ni ugotavljala. Zakaj? Zaradi tega, ker jim je prej potekel mandat. Vse te stvari v poročilu korektno stojijo zapisane. Ne vem, zakaj bi morali potem ugotavljati stopnjo politične odgovornosti nekoga, ki tistega mesta, ki ga je takrat zasedal, ko so se ti posli dogajali, ne zaseda več. Omejili pa smo se na tista dva posla, ki še vedno trajata. In to sta posla 6x6 in falcon. Za 6x6 smo ugotovili, da je oprema za vojsko primerna, da pa postopki nabave, še posebej v povezavi s podpisanim pismom o nameri v letu 2003, ki je predpostavljal v naprej dogovorjen posel za Krpana s podjetjem Viator&Vektor, niso bili primerni. Enako smo povedali za falcona. Gospod Rop in gospod Bandelj se nista mogla na zaslišanju dogovoriti ali je bila napaka nakup, ali je bila napaka kasnejša oddaja. Oboje je bilo problem, smo ugotovili in to smo tudi zelo jasno napisali. Najhujši problem je bila, seveda, oddaja. In ta oddaja še vedno teče in še vedno jo je mogoče preiskati. Kajti, ugotovitve v tem poročilu govorijo o tem, da je najemnina za ta avion bistveno prenizka in da je način tega aranžmaja sklenjen tako, da ga naša država nikoli več ne bo videla. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Jaz pa odpiram ponovno prijavo. Izvolite. Besedo ima poslanec Dušan Kumer.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Orožarski lobij z orožarskimi tajkuni je star 17 let. In poročilo in zaključki te preiskovalne komisije skupaj s sklepi nimajo nobenega drugega namena kot prikriti te ljudi, da bodo lahko to delo opravljali še naprej. Zato seveda ne podpiram teh sklepov in teh ugotovitev. Bolj so podobna nekim hitrim političnim sodiščem, ki skušajo na nek način najti enega ali dva krivca, zadaj pa, še enkrat pravim, prikriti resen problem orožarskih lobijev in tajkunov, ki aktivno - 17 let sodelujejo pri orožarskih nabavah v Sloveniji. Začelo se je z današnjim predsednikom Vlade in očitno se ne bo končano s sedanjim predsednikom Vlade.
Hvala. Besedo pa ima poslanec Alojz Sok.
Hvala lepa. Čisto na kratko. Jaz sem mislil, da kar se tiče teh ugotovitev, da so te zadeve nesporne in ne samo mi tukaj v parlamentu, tudi slovenska javnost za vse to že ve. Trditi, da je bil nakup falcona gospodarno dejanje, sklep se namreč glasi tako, da so ti posli bili neekonomični, za državo nekoristni in seveda neracionalni. In to je dejstvo. Torej, o tem falconu se je na veliko govorilo in če se strinjam s to ugotovitvijo, če že nekdo trdi, da nakup tega letala ni bila napaka, je pa bila napaka, ko se je to letalo na takšen način oddalo v koriščenje, kot je danes oddano, in ker se seveda pogodbe ne da prekiniti in se ne da nič storiti. Se pravi šlo je, po moji oceni, za 2-kratno negospodarno odločitev. In zato je seveda potrebno prevzeti odgovornost - tisti, ki ste jo sprejeli. Jaz razumem gospoda Gantarja, ki danes govori o neki srednjeveški procesiji, da je takrat sedel v Vladi, ki je o tem odločala. In drugič, tudi za oklepnike 6x6, če ne morete oporekati temu, da ti oklepniki niso v funkciji, da se je celo zgodilo, da so tam, kjer so bile te šasije skupaj sklenjene, se pravi kjer so bile varjene, da je prišlo do pokanja, potem seveda ne moremo reči, da je neka takšna zadeva racionalna in da je v funkciji, v korist slovenski državi. In pravzaprav je to povzetek pričanja gospoda Pavčka, ki je to sam povedal in sam je tudi povedal, da je posel bil za njih neekonomičen, da pa je bil povezan z naročilom 8x8 [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], to, seveda, potem v nadaljevanju raziskuje naš poslanski kolega Cvikl, ki na vsak način želi, da bi tudi te oklepnike 8x8 delali tisti, ki so že pač na takšen način, kot so [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Milan M. Cvikl. Izvolite.
K sreči je računalnik neizprosen in vzame besedo tudi koaliciji. Poglejte, problem tega poročila in vsega tega, o čemer se tukaj pogovarjamo je, da niso bili izvedeni dokazi. Če bi res želeli izvajati dokaze glede vloge posameznih nosilcev aktualnih javnih funkcij, potem bi morali povabiti Janeza Janšo in bi ga vprašali: Zakaj je v letu 2000, ko se je dogovarjalo in dogovoril posel 6x6, dal veliko plaketo Slovenske vojske Sistemski tehniki? In vprašati bi morali takratnega predsednika Vlade Andreja Bajuka: Zakaj je razveljavil odločitev, da se kupi letalo Adrie Airways kanader z 12-mi sedeži, ker so ga tako prepričali piloti na nekem letu proti Varšavi, ker na tistem malem avionu ni bilo ustreznih sanitarnih prostorov. Če se zdaj že hočete iti preiskave, potem morate preiskati dogajanja v preteklosti v celoti. In zato je bilo nekorektno, da potem, ko je komisija štiri mesece spala, od februarja do junija, niste sprejeli predloga dodatnih prič, ki so ga v skladu s Poslovnikom predlagali kolegi iz opozicije, vendar člani komisije. In to je vsa zgodba. Zato tukaj niso izvedeni dokazi in tega ni možno podpreti. Glede javnih naročil, kolega Černač, zakon ima eno ključno določbo od leta 1997, in to je, da za obrambna naročila, za zaupna naročila tudi zdaj, po novem pri ministru Ruplu na področju zunanjih zadev, pri ministru Mateju za zadeve v narekovaju teh operativnih zgodb, ki se jim reče prevažanje teh ali onih, ne velja pravno varstvo in to ni bilo spremenjeno in vi ste imeli možnost, ko ste predsedovali Evropski uniji, to popraviti, pa niste, zato je tretji sklep čista navadna insinuacija ali mala laž.
Hvala. Besedo ima poslanec Janez Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Ne glede na to ali so ti sklepi eksaktni, pravilni, ugotavljajo dejstva, vendarle jih jaz ne bom podprl oziroma teh zaključkov ne bom podprl zaradi več razlogov. Če vse kar velja drži, potem bi bilo bolj pametno, če bi organi pregona že sprožili pravilne postopke in tisti, ki so kakorkoli kršili tudi negospodarno ravnanje, je seveda prestopek, bi se stvar kaj premaknila, tako da bi dosegli učinek. Preiskovalne komisije v dosedanjih mandatih praviloma niso dosegle ničesar razen, da so se v zvezi s tem uprizarjale politične igre in zato tudi ni kaj dosti za pričakovati. Sicer pa je preiskovalna komisija instrument opozicije. Praviloma je to instrument opozicije. Kajti vladna koalicija ali Vlada ima za to inštrumente, ima tožilce, ima tudi vso dokumentacijo, s katero lahko razpolaga in vodi postopke. Tako da, katerokoli poročilo 6x6, 8x8, 12x12 ali 3x3 vseeno, veste, jaz ne bom proti tem sklepom, ne bom pa za njih glasoval.
Hvala. Besedo pa ima poslanec Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom te sklepe komisije podprl, ker so verodostojna, nadaljevanje tistega, kar je komisija v poročilu tudi ugotovila. Dejstvo je, da imamo od leta 1997 Zakon o javnih naročilih in niti ena nabava, ki jo je ta komisija obravnavala ni bila izpeljana po tem postopku. Še leta 2003 je bilo podpisano pismo o nameri za štirikolesnike, se pravi za 8x8, s Sistemsko tehniko mimo postopka javnega naročanja, kakršnekoli odločitve. Prav zato so bile vse te nabave negospodarne, neracionalne, ker ponudbe niso bile dodelane, so bili podpisani številni aneksi k pogodbam in vse to je pomenilo številne podražitve. Zanimivo je, da je recimo podaljšanje pogodbe oziroma novo naročilo bilo napisano oziroma ponudba za novo naročilo samo na štirih straneh, v štirih dneh, za posel, ki je vreden 30 milijonov evrov, za posel, ki je vreden 30 milijonov evrov in niti ena od nabav, kot sem rekel ni bila narejena na tak način. Samo tako je možno izpeljati te posle, da so politično dogovorjeni. In vsi ti posli so bili politično dogovorjeni. Kar zadeva pa dokaze, moram le reči, da so v tej komisiji bili uporabljeni listinski dokazi. To se pravi dokazila in pa tudi tista ustna zaslišanja, ki so bila za to potrebna, in ugotovitve v nekaterih delih so, lahko rečem, tudi šokantne. Še posebej tista izjava pod prisego direktorja Viator&Vektorja, ko je povedal, da je bil sestavni del pogodbe za odkup kupoprodajne pogodbe tudi naročilo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]za 30 milijonov evrov in pa tudi pismo o nameri za orožarski posel stoletja, ki ga sicer preiskuje druga preiskovalna komisija. Sklepe bom podprl.
Hvala lepa. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za sklepe je glasovalo 38, proti 27. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da so sklepi sprejeti. S tem tudi zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe Republike Slovenije v kulturi. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada Republike Slovenije nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Odpiram postopek za prijavo v imenu poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine SDS ima besedo kolega Branko Grims.
Hvala za besedo. V imenu Poslanske skupine SDS želimo opozoriti javnost predvsem na dragoceno sporočilo, ki ga prinaša ta zakon, pri katerem smo se na daleč izognili kakršnikoli bitki za politični prestiž. Namreč, prvotno ne povsem ustrezno vložen zakon, smo sporazumno, na našo prošnjo, potem s pomočjo Ministrstva za kulturo, ustrezno dopolnili, predložili ustrezen amandma in na koncu z visoko stopnjo soglasja sprejeli zakon, ki pomeni osnovo za dokončanje nekaterih že začetih programov investicij na področju kulture. Ob tem lahko samo še enkrat izrazim presenečenje, pa tudi iskreno povedano razočaranje, da se je včeraj za hip s strani enega dela opozicije hotelo temu pripisovati kakršnokoli ideologizacijo, saj gre vendar za sezname, ki so bili narejeni že v času prejšnjih vlad. Gre namreč za zakon, katerega veljavnost je bila že dvakrat podaljšana, zato je vsak tak poskus očitno nesmiseln. Ravno nasprotno. Na nek način in lahko tudi iskreno rečem kot predsednik Odbora za kulturo, šolstvo in šport je ta zakon nekaj, kar dobro in kvalitetno zaokrožuje delo komisije, ki pokriva področje kulture v Državnem zboru v tem mandatu, saj smo tu s skupnim sodelovanjem sprejeli na koncu z naše strani ustrezno dopolnjen predlog opozicije in s tem dali eno realno osnovo za boljše dograjevanje na področju kulture, za dokončanje že začetih investicij v naslednjem mandatu. V imenu SDS pa želim posebej poudariti tudi našo trdno odločenost, da naša potrditev tega zakona pomeni tudi, da bomo seveda, poleg skrbi za gospodarsko rast, tako visoko kot je še ni bilo v zgodovini samostojne Slovenije, in smo jo dosegli v tem mandatu za skupno blaginjo, za socialno varnost in splošno varnost ljudi, dajali tudi in še posebej področju kulture v drugem mandatu Janeza Janše posebno pozornost in torej tisto skrb, ki si jo to področje v času globalizacije in našega članstva v EU brez dvoma zasluži.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Zares. Poslanka Širca, izvolite.
Ja, zares smešno. Nam je seveda žal, da tako visoka gospodarska rast, ki jo je dosegla ta vlada, ni zapolnila 100% izvajanje Zakona o zagotavljanju denarja za posebne programe na področju kulture. Kajti v letošnjem letu oziroma v tem zadnjem obdobju in letu 2007 je šlo v ta namen zgolj 34%, 34% sredstev od 100-ih, ki bi morala iti v ta namen, to se pravi v programe, ki so še posebej potrebni pozornosti. Se pa spomnimo, da je v preteklosti bilo iz te kvote črpanih skoraj 50%, če recimo omenim leto 1999, ko se je začel ta program uresničevati prvič in kasneje v letu 2001 mogoče resda padel na 29, za časa na žalost preminulega ministra Šeliga. Ampak, vendarle poudariti moram, da v Zares ne bomo nasprotovali zakonu. Zanimivo je, da je to zadnji zakon v tem mandatu in da ga tudi ni predlagala vlada, da smo zadnjega diha čakali, da ga bo vlada predlagala. Konec koncev, minister ga je obljubljal. Kaj pa pogrešamo? Pogrešamo, da ne prepoznava več ta vlada nujnosti nekaterih programov, saj je ta zakon v bistvu pot k ukinitvi, k usahnitvi teh posebnih para - ali dodatno zagotovljenih sredstev za področje kulture. Kajti, leta 2013 se bo pravzaprav izčrpal, ko naj bi se pokrila še tista nadomestna nedokončana vlaganja na področju kulture, ki se v teh 15-ih letih niso zaradi te ali katerekoli druge vlade. Tisto, kar pa velja opozoriti pri tabeli, ki jo je pripravila Vlada, partnerstvo, jo je pač dodala k zakonu in ki je ključna pri zagotovitvi in naštevanju projektov, pa je to, da v letu 2009 sploh ni postavk oziroma ko imamo proračun in da bo nujno potreben rebalans, kajti tiste postavke, ki so tukaj omenjene, jih proračun za leto 2009 ne omenja. In kaj bi še posebej naglasila, da mi je grozno žal, da je Vlada, ki je v svojih programih, koalicijskih pogodbah in tudi strankarskih predstavitvah prepoznala filmsko, avdiovizualno dejavnost, art mreže, knjigarniške mreže, informacijske centre in tako naprej kot prioritetne, jih tukaj [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]zapolnjuje samo z 20% deležem, kar pomeni - hkrati pa seveda mirne vesti zaklene Kino Dvor, direktor odnese ključ, izruva skoraj [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Odpiram ponovni krog za prijavo v lastnem imenu. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Anton Kokalj. Izvolite.
Sam bom zakon podprl, četudi je predlagan s strani opozicije. Moram pa reči, da ne gre samo za podporo dokončanja že začetih projektov, gre za tudi odpiranje določenih vsebin na novo. Pri tem moram reči, da sem tudi sam razočaran, da Ministrstvu za kulturo, da ni uspelo izkoristiti trenutka in vnesti v ta zakon vsebin, ki sploh nikoli niso bile začete v preteklosti in so bile zanemarjene zaradi ideoloških razlogov. Mislim, da je škoda, da je bil ta trenutek zamujen, sicer pa seveda zakon sam mislim, da je potreben. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima kolega Samo Bevk.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovani zbor! Kot predlagatelj zakona o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe Republike Slovenije v kulturi, danes mu lahko rečemo kulturni evro, izražam zadovoljstvo nad včerajšnjim, praktično 100% soglasjem pri predstavitvi poslanskih skupin v Državnem zboru, in to, da smo že prej na matičnem odboru za kulturo dosegli soglasje okrog amandmaja, ki ga je vsebinsko pomagala pripraviti Vlada oziroma pristojno Ministrstvo za kulturo. Naj povem, da smo že prvi zakon o kulturnem tolarju pred desetimi leti, to je bilo leta 1998, v Državnem zboru sprejeli s popolnim soglasjem vseh parlamentarnih skupin. Prav tako se je to zgodilo leta 2002, ko smo prvič podaljšali veljavnost zakona, ki se mu letos izteče veljavnost. In upam, da bomo tudi danes, ko bomo glasovali o drugem podaljšanju oziroma o tretjem zakonu, tudi dosegli polno soglasje. Bo pa pred nami še veliko dela, kajti če bomo hoteli za pet programskih sklopov za investicije v javne zavode, za obnovo kulturne dediščine, za ljubiteljsko kulturo, za knjižničarstvo in kulturniške mreže, uresničiti ta program, bo treba zagotoviti dovolj sredstev v državni proračunih. Vsega skupaj naj bi bilo do leta 2013, ko se izteče ta zakon, ki ga bomo danes, verjamem, potrdili, treba zagotoviti nekaj več kot 80 milijonov evrov in to ne bo tako lahka naloga, vendar sem kljub temu kot predlagatelj zakona optimist. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima poslanec Jožef Školč. Izvolite.
Hvala lepa. Če bi bilo mogoče, bi govoril v imenu poslanske skupine. Poglejte, ta zakon je mogoče podpreti, je pa treba ob njem povedati, da je ta zakon do neke mere zamujena priložnost in je ujetnik slabega delovanja tega Partnerstva za razvoj. Kajti, če bi ta zakon delali tako, kot se je delalo vse druge zakone, ki so zagotavljali sredstva za investicije v kulturno mrežo, potem bi bil v to vključen bistveno širši krog zainteresiranih. Tako pa je v tem primeru šlo za neko prestižno vprašanje med ministrstvom in gospodo iz SD-ja glede tega, ali se to podaljša ali ne.
Kolega Školč, oprostite. Kolega Tanko, dovolite vendar, da kolega Školč opravi [[...]]Poglejte, sejo lahko tudi prekinemo [[...]]
Njega to ne zanima.
Kolega Petan, prosim vas, če ste toliko in se usedete, poslušate kolega Školča, da pove svoje stališče. Kolega Školč, vam bomo podaljšali čas, v nasprotnem primeru bom prisiljen sejo prekiniti za 10 minut, to pa ni v interesu nobenega. Kolega Školč, beseda je vaša.
Smo pri zakonu, ki govorijo o investicijah v kulturo in s tega vidika je popolnoma razumljivo, da se v SDS-u nekulturno vedejo. Je treba še enkrat ponoviti, da gre v nekem smislu za zamujeno priložnost, kajti obstaja niz problemov v kulturi, ki jih razmislek pred 10-imi leti ni zajel, ta jih pa danes tudi ne povzema. Naj končan s tem, da [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]slovenska kultura zagotovo ne bi preživela še enega mandata gospoda Simonitija in da v tem oziru pač ne bi koristila ne gospodarska rast, ne ta [[...]]
Hvala lepa. Vidim [[...]]
Prosim, če lahko nadaljujem. Če ste mi skakali v besedo [[...]]
Kolega Školč, veste, da si sami besede ne morete vzeti, posebej ne, če se prijavite na drug mikrofon. Tega veste, da vam ne bom dovolil. Hvala lepa. Kolega Školč, smo razumeli poanto vaše obrazložitve glasu. Hvala lepa. Jaz pa odpiram nov postopek za prijavo. Proceduralno pred tem, kolega Tanko, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz predlagam, da ste pri tem svojem vodenju dosledni, da opozarjate tudi poslance, ki govorijo in žalijo, tako kot si je to dovolil gospod Školč. Sam je bil minister za kulturo, njegova realizacija NRP-ja ali pa kulturnega tolarja je bila 3% ali 4%. In tisto ni bila nobena škoda za kulturo. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Še drugo, kar je, bi pa vseh tistih kulturnikov, ki sedajle skačejo v besedo, tudi gospa Širca se ima za kulturnico, in je bila celo funkcionarka na Ministrstvu za kulturo, bi prosil, da jih opozorite, da takrat, ko drugi govorijo, da ne skačejo v besedo. Navsezadnje pa cenjena gospa, ki je predlagateljica zakona, včeraj niti na obravnavi ni bila in je to še dodatno skrajno čuden odnos do kulturnega zakona od predstavnika, ki je bil včasih funkcionar na kulturi.
Hvala lepa. Sedaj sem videl kar nekaj dvignjenih rok na proceduralne predloge. Jaz proceduralnih predlogov ne bom več dajal, ne glede na vašo prihodnjo reakcijo. Odprl bom prijavo k obrazložitvi glasu. Prosim tisti, ki želite obrazložiti svoj glas pred glasovanjem, če se prijavite. Beseda ima kolega Milan M. Cvikl.
Hvala lepa. Nisem se mislil oglasiti, ampak seveda gospod Tanko vedno poskrbi za nov proceduralni zaplet, vključno z vsem opozarjanjem podpredsednika, kaj lahko in kaj ne namerava narediti. Ampak moj komentar in moja podpora temu zakonu gre iz naslednjega razloga. V Sloveniji še vedno obstaja Ustava. Ta Ustava pravi, da parlamentarci opozicije ali pozicije, partnerstva ali nepartnerstva lahko vlagajo zakone. In seveda če so zakoni sprejeti v Državnem zboru, potem se, tako kot je tukaj predlagano, zakoni v vsakokratnem proračunu skušajo tudi ustrezno uskladiti. Danes se pravzaprav odločamo, če bomo to podprli, v katero smer želimo zagotavljati sredstva za nujne programe v kulturi. To je seveda velika dilema, predvsem ali s posameznimi zakoni to počnemo ali ne. Vendar če bo ta zakon podprt, in sam ga bom podprl, bo seveda vsakokratna koalicijska pogodba pa natančneje določila, katere od teh zadev, in vsakokratni proračun natančneje določal, bo mogoče ustrezno financirati. To, kar edino še velja razmisliti, je, da bi ta tako imenovani delež države lahko dobil še dodatno kolono, in sicer, koliko je ta delež države določen iz slovenskega proračuna in koliko iz evropskega proračuna, ki je seveda samo ovinek našega proračuna, in potem se je smiselno predvsem v občinah začeti pripravljati na to, da bodo ti projekti tudi pripravljeni. In v tem smislu menim, da ustava še velja, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] pa velja ta zakon podpreti, vse drugo je pač že predvolilno politikantstvo. Dvomim pa, da bomo imeli v naslednjem mandatu enako, tako kulturno koalicijo.
Hvala. Besedo ima kolega Mitja Slavinec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Obžalujem, spoštovani podpredsednik, da prej, tudi glede na dobro izkušnjo, ki jo običajno imava, mi niste dali besede. Moj proceduralni predlog je bil namenjen čisto dobronamerno. Želel sem vas samo spomniti, da ste kolegu Školču, ki je bil moten med obrazložitvijo glasu naše poslanske skupine, obljubili, da mu boste čas podaljšali in sem vas želel prositi, da to obljubo izpolnite. Saj v preostalih 30 sekundah bi on nedvomno lahko zaključil predstavitev naše poslanske skupine in se nam ne bi bilo treba oglašati. Če pa že imam besedo, pa seveda bom ta zakon podprl. Kajti če imamo vojaški tolar oziroma evro, potem se seveda spodobi, da imamo tudi kulturnega. Hkrati pa res zelo zelo obžalujem, da pred ne tako dolgo časa nazaj, dobra dva tedna, nismo uspeli v tem parlamentu zbrati toliko zdravega razuma in soglasja, da bi nadaljevali tudi s šolskim evrom. Šolski evrom - zelo pomembna stvar, zelo pomemben zakon, saj brez izobraževanja, brez znanja, tudi kultura ne bo tako uspešna in tako mednarodno priznana, nenazadnje, in tudi za naše državljanke in državljane [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]dobrodošla, kot bi bila sicer. Torej, ta zakon bom podprl, hkrati pa bom v mislih seveda imel tudi šolski evro, ki pa žal ni šel, in prosim, da tudi moj uvodni namig sprejmete z razumevanjem in omogočite tisti dodaten čas kolegu Školču, ki ste ga obljubili. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi za vaš namig. Kot predsedujoči seje sem odprl poseben postopek za prijavo v imenu poslanskih skupin. Takrat so besedo dobili tisti, ki so pritisnili na tipko. Nihče ni bil oviran v roku 3 minut. Če se kdo kasneje spomni, da bi govoril v imenu poslanske skupine, pa mu tega ne bom več omogočil, tako kot je bila praksa do sedaj. Smo pa v postopku obrazložitve v individualnem imenu. Besedo pa ima kolega Martin Mikolič. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Jaz bom zakon podprl in me, moram povedati, sploh ne moti, ali pa ne želim polemizirati glede tega, kdo je zakon predlagal, kdo ga je dopolnjeval, tako da je zakon primeren, da ga tudi sprejmemo in je potreben s to vsebino, ki je danes tukaj pred nami. Zaključil bi s tem, da smo imeli v tem mandatu Partnerstvo za razvoj med nekaterimi parlamentarnimi strankami podpisano in nekako me veseli to, da to partnerstvo za razvoj nekako zaključujemo s partnerstvom za ohranjanje kulturne dediščine in ostalih dejavnosti na področju kulture, kar je pravzaprav pa nek dokaz, da smo le znali med seboj vsaj na določenih področjih pa le sodelovati. Tako bom jaz zakon podprl.
Hvala lepa. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem tudi zaključujem to točko dnevnega reda. Mi pa prehajamo na 12. TOČKO - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O PREIZKUŠANJU IN OZNAČEVANJU IZDELKOV IZ PLEMENITIH KOVIN. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru tudi pisno poroča. Prijavljenih k razpravi ni. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Ob tem vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba in pa Vlada Republike Slovenije tudi tokrat nista obvestili, da bi bil zaradi na matičnem delovnem telesu sprejetih dopolnitev oziroma amandmajev, predlog zakona neusklajen. Zato lahko preidemo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem pa tudi zaključujem to točko dnevnega reda. Mi pa prehajamo na 17. TOČKO - MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Zbor bo v okviru te točke obravnaval; Prvič. Tri predloge Sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo s predlogi sklepov. Drugič. Predlog Sodnega sveta za imenovanje na sodniški mesti vrhovnih sodnic na Vrhovnem sodišču s predlogoma sklepov. Tretjič. Predlog sklepa o spremembah Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije Državnega zbora Republike Slovenije za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi pogodbe o nakupu pehotnih bojnih oklepnih vozil, srednjih oklepnih kolesnih vozil 8x8, zaradi suma, da je posel politično dogovorjen, voden netransparentno in da je negospodaren, ter zaradi suma o prisotnosti klientalizma in korupcije in za ugotovitev suma o neposredni ali posredni povezavi med sedanjimi in nekdanjimi akterji ter nosilci javnih funkcij z orožjem v obdobju 1991 do 1993. Četrtič pa se bomo v okviru mandatno-volilnih zadev srečali s predlogom sklepa o izvolitvi člana Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Ter petič. Predlog sklepa o imenovanju namestnika podpredsednika Komisije po Zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Kot rečeno, pa prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih predlogih. Prehajamo na obravnavo treh predlogov Sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo s predlogi sklepov. Sodni svet je Državnemu zboru predložil tri predloge za izvolitev kandidatk v sodniško funkcijo na sodniška mesta okrajnih sodnic na Okrajnem sodišču v Domžalah in Celju. Predloge je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru tudi pisno poročila ter predložila predloge sklepov. Prijavljenih k razpravi tudi tokrat ni. Zato lahko preidemo na odločanje. In sicer, prvič na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Maje Pšeničnik na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Domžalah. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Drugič. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Saše Kovačič na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Celju. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. In tretjič na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Barbare Regulj na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Celju. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo predlogov Sodnega sveta za imenovanje na sodniški mesti vrhovnih sodnic na Vrhovnem sodišču s predlogoma sklepov. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predloga za imenovanje dr. Dunje Jadek Pensa in gospe Vesne Žalik na sodniška mesta vrhovnih sodnic na Vrhovnem sodišču. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru tudi pisno poročala ter predložila predloga sklepov. Prijavljenih k razpravi tudi tokrat ni, zato lahko preidemo na odločanje, in sicer, prvič, na glasovanje dajem predlog sklepa o imenovanju dr. Dunje Jadek Pensa na sodniško mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. In drugič, na glasovanje dajem predlog sklepa o imenovanju gospe Vesne Žalik na sodniško mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Mi pa prehajamo na obravnavo predloga sklepa o spremembah sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije Državnega zbora Republike Slovenije za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi pogodbe o nakupu pehotnih bojnih oklepnih vozil, srednjih oklepnih kolesnih vozil 8x8, zaradi suma, da je posel politično dogovorjen, voden netransparentno in da je negospodaren, ter zaradi suma o prisotnosti klientelizma in korupcije in za ugotovitev suma o neposredni ali posredni povezavi med sedanjimi in nekdanjimi akterji ter nosilci javnih funkcij z orožjem v obdobju 1991 do 1993. Predlog je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija, zato besedo, če želi, dajem predsedniku gospodu Francu Sušniku za dopolnilno obrazložitev predloga. Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani. Predlog sklepa, ki je pred vami, je Mandatno-volilna komisija pripravila v skladu s svojimi pristojnostmi in na podlagi dodelitve zadeve s strani predsednika Državnega zbora. Podpredsednik Preiskovalne komisije Državnega zbora Republike Slovenije za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi pogodbe o nakupu pehotnih bojnih oklepnih vozil, srednjih oklepnih kolesnih vozil 8x8, zaradi suma, da je posel politično dogovorjen, voden netransparentno in da je negospodaren, ter zaradi suma o prisotnosti klientelizma in korupcije in za ugotovitev suma o neposredni ali posredni povezavi med sedanjimi in nekdanjimi akterji ter nosilci javnih funkcij z orožjem v obdobju 1991 do 1993 je namreč predsedniku Državnega zbora posredoval zahtevo za razrešitev dosedanjega predsednika in imenovanje novega predsednika preiskovalne komisije. Podpredsednik in dva člana preiskovalne komisije so namreč na podlagi drugega odstavka 12. člena Poslovnika o parlamentarni preiskavi vložili zahtevo za dopolnitev dokaznega sklepa, s katero so zahtevali, da se pred preiskovalno komisijo zasliši priča mag. Milan M. Cvikl, član in predsednik preiskovalne komisije. Glede na to, da Zakon o parlamentarni preiskavi v prvi alineji prvega odstavka 3. člena določa, da v preiskovalni komisiji ne more sodelovati poslanec, ki je priča v preiskavi, mora Državni zbor v skladu z drugim odstavkom 3. člena Zakona o parlamentarni preiskavi razrešiti in imenovati v preiskovalno komisijo drugega poslanca. Mandatno-volilna komisija je v zvezi s predlagano razrešitvijo oziroma s postopkom spremembe sestave preiskovalne komisije prejela tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, iz katerega izhaja, da je predlog za razrešitev vložen na podlagi in v skladu s 3. členom Zakona o parlamentarni preiskavi. Ker je bil gospod mag. Milan M. Cvikl imenovan za člana preiskovalne komisije in za njenega predsednika na predlog Poslanske skupine Socialnih demokratov, je Mandatno-volilna komisija zaprosila Poslansko skupino Socialnih demokratov, da posreduje predlog kandidata za novega člana in predsednika preiskovalne komisije. Poslanska skupina Socialnih demokratov pa je komisijo obvestila, da ne bo posredovala predloga za novega kandidata za člana in predsednika. Ob upoštevanju navedenega je Mandatno-volilna komisija pripravila predlog sklepa, ki ga predlaga v odločitev Državnemu zboru in je utemeljen na dejstvih, ki sem jih ponovno predstavil. Zato predlagam, da Državni zbor predlagani sklep sprejme. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine SDS bo podal kolega Jože Tanko.
Hvala lepa. Vsem lep pozdrav! Včeraj so trije poslanci opozicije mag. Cvikl, kolega Moge in kolegica Oražmova slovenski javnosti sporočili, da ne morejo zanikati suma, da je bil orožarski posel stoletja 8x8 politično dogovorjen. Prav tako smo včeraj obravnavali poročilo preiskovalne komisije, ki je obravnavala nekatere nabave in obnove vojaške opreme v preteklih mandatih, torej v času preteklih vlad in ki je imelo zelo jasno sporočilo. Vsi obravnavani vojaški posli so bili politično dogovorjeni, za njih ni bilo izvedenih javnih razpisov, bili so vodeni netransparentno, negospodarno in z velikimi dodatnimi stroški. Iz zaslišanj prič je izstopala izjava direktorja Viator&Vektorja, ki je večinski lastnik Sistemske tehnike, gospoda Pavčka, ki je jasno in nedvoumno pod prisego povedal, da je bil sestavni del kupoprodajne pogodbe med državo, se pravi Vlado Republike Slovenije, takratnega premierja Ropa, in gospod Cvikl je bil takrat tudi minister, poleg naročila za 36 komadov valukov v vrednosti 30 milijonov evrov še pismo o nameri za dobavo 8x8, s katerim bi Sistemska tehnika brez javnega razpisa pridobila največji orožarski posel. Torej je gospod Pavček dejansko že pred nekaj meseci potrdil tisto, o čemer gospod Cvikl, gospod Moge in gospa Oražmova šele sumijo. Gospod Pavček je povedal, da je prejšnja vlada orožarske posle oddajala na osnovi dogovora in brez javnega razpisa. Ta okoliščina je postala znana šele ob zaslišanju gospoda Pavčka. Kupec Sistemska tehnika in prejemnik naročila je bil član Sistemske tehnike in prejemnik naročila je bil član Liberalne demokracije, predsednik vlade je bil istočasno predsednik Liberalne demokracije, prav tako gospod Cvikl in večina ministrov. In šele po volitvah, na srečo, se je izvedel javni razpis. Iz več razlogov je bilo sporno tudi angažiranje izvedenca dr. Prebila, ki so ga zahtevali prav tako mag. Cvikl, gospod Moge in gospa Oražmova. Gospod Cvikl je to zadevo takoj realiziral. Omenjeni gospod dr. Prebil je bil z dnem imenovanja za strokovnega izvedenca komisije imenovan tudi za člana uprave Viator&Vektorja, ki je od leta 2003 večinski lastnik Sistemske tehnike. Postal je torej član uprave gospoda Pavčka, člana Liberalne demokracije. Član uprave konkurenčnega in neizbranega podjetja je analiziral ustreznost ponudbe na razpisu izbranega ponudnika. Tak izvedenec po mojem mnenju, po našem mnenju ne more biti neodvisen in nepristranski. Kolizija interesov je več kot očitna, obstaja sum tudi gospodarske špijonaže. In gospoda Prebila so predlagali nekdanji člani Liberalne demokracije in pa sedanji član gospod Moge. V nekaterih medijskih zapisih je tudi najnovejša družinska pridobitev gospoda Cvikla na plačilnem seznamu Viator&Vektorja. Zato je odločitev treh članov komisije, da gospoda Cvikla zaradi očitne politične in poslovne vpletenosti predlagajo za pričo, logična. kajti vse se je dogajalo znotraj kroga Liberalne demokracije. Še bolj logično pa bi bilo, da bi oseba, ki je tako zelo povezana z orožarskimi posli, ne bi niti kandidirala za člana komisije, saj je očitno, da svojega dela ne more opravljati neodvisno, korektno in odgovorno in pravzaprav od tukaj izhajajo vse težave in vsi zapleti z delom te preiskovalne komisije. Zakon o parlamentarni preiskavi iz leta 1993, zadnjih petnajst let se torej ta zakon ni spreminjal, natančno predpisuje, kako ravnati v takih primerih. Tudi v primerih, če se take okoliščine, o katerih sem govoril, ugotovijo kasneje. Tak poslanec mora po zakonu takoj prenehati z delom v preiskovalni komisiji. Isto velja tudi za predsednike. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo zakon spoštovali, zato bomo predlog Mandatno-volilne komisije podprli. In upam tudi, da tudi drugi berejo in razumejo ta zakon tako, kot ga pri nas razumemo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine SD pa bo prestavil poslanec Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. Vladajoča koalicija v tej ali drugi sestavi, prav gotovo pa na čelu s SDS in vodjem poslanske skupine bo storila veliko napako, če bo podprla predlog Mandatno-volilne komisije. Ta napaka bo dvojna. Prvič, ponovno bo sebi v političen prid tolmačila poslovnik in zakon o parlamentarni preiskavi zaradi tega, ker bo predvidene stvari tolmačila kot dokončne. Res je, zakon o parlamentarni preiskavi predvideva, da ne more biti kot priča istočasno nekdo tudi član preiskovalne komisije. Toda zakon in poslovnik hkrati nedvomno določata, da nekdo mora biti določen za pričo, ne pa predlagan za pričo. In gospod Cvikl je bil s strani treh članov preiskovalne komisije predlagan in parlamentarno preiskovalna komisija bi morala ta predlog ugotoviti. Ne more ga zavrniti zaradi tega, ker se upoštevati mora predlog teh, ampak ugotoviti ga mora. Gospod Hrovat je pa samovoljno onemogočil, da bi do seje parlamentarne preiskovalne komisije, na kateri bi se ugotovilo, da je gospod Cvikl predlagan za pričo, to dejstvo izvršilo. In to je prva velika in resna napaka, ki jo je preiskovalna komisija naredila v ihti in želji, da ja onemogoči, da bi se preiskovalna komisija pod vodstvom gospoda Cvikla sestala in da bi lahko oblikovala poročilo preiskovalne komisije, ki vladajoči koaliciji ni bilo všeč. Vsako drugo sklicevanje danes na predloge in odločitve je pravno nekorektno, tudi sklicevanje na Zakonodajno-pravno službo. Jaz sem in gospod predsednik Mandatno-volilne komisije, če bi bil tukaj, bi lahko potrdil, v razpravi na Mandatno-volilni komisiji izrecno vprašal in dobil, ne glasno, vendar s prikimavanjem soglasje, da Zakonodajno-pravna služba ni ugotovila popolnoma nič drugega kot to, da v 3. členu piše, da kdor je določen za pričo, ne more biti hkrati tudi član preiskovalne komisije. In to je vse. Ni pa presojala, po kakšnem postopku se nekdo določi za pričo, ali morajo biti vsebinski pogoji za pričo izpolnjeni ali ne, in danes smo v razpravi že slišali, zakaj gospod Cvikl ni smel biti v preiskovalni komisiji. Ne zaradi tega, ker bi delal karkoli narobe, ampak zaradi tega, ker je po mnenju največje koalicijske vladne stranke neprimeren, da bi takšno komisijo vodil. In tu, gospe in gospodje, pridem do druge točke. Do velike politične napaka, ki jo boste storili. Jaz upam trditi, da pomemben del slovenske javnosti, razen ljudi, ki so izrecni podporniki vaše stranke, danes ve, da problem dela te preiskovalne komisije ni v formalnih vprašanjih, ampak v tem, ali sme komisija, tako kot je delo zastavila, končati svoje delo ali ne. In bojite se, gospodje iz koalicije, da bi ga končala, ker bi ugotovila neprijazne in neprijetne stvari, tudi za to vladajočo koalicijo. Bila bi edina preiskovalna komisija, ki jo vodi ta moment opozicija in ki je bila s strani opozicije tudi predlagana, vse druge so bile vaše preiskovalne komisije, vi ste imeli v njih večino, vi ste lahko napisali poročilo, kakršnokoli, in bili prepričani, da bo na Državnem zboru sprejeto. Jaz vas samo opozarjam, če bi želeli, bi tudi v zvezi s tem poročilom lahko ravnali enako. Lahko bi pustili, da bi do njega prišlo in na Državnem zboru glasovali proti, vendar vas je bilo strah razprave. Sram vas je bilo, da bi Državni zbor razpravljal o vsebini tega poročila in ugotovil, da obstojajo utemeljeni razlogi za sum, da je prišlo do nezakonitih ravnanj. Zaradi tega ste morali nezakonito in politično neprimerno izrabiti poti, da ste gospoda Cvikla razrešili. To je vsa resnica in zaradi tega v poslanski skupini tega predloga ne bomo podprli.
Hvala. Kolega Rudolf Moge pa bo predstavil stališče Poslanske skupine LDS. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, lep pozdrav. V Liberalni demokraciji Slovenije predlaganega sklepa Mandatno-volilne komisije ne bomo podprli, saj imamo za to več razlogov. Preiskovalno komisijo je poslanec mag. Milan Cvikl vodil zelo aktivno, zato so poslanci pozicije ves čas negodovali nad njegovim delom. Vendar izstopa poslancev gospoda Alojza Soka in gospoda Vilija Rezmana kažeta na to, da je bilo dela zanju preveč, saj bi v nasprotnem, če delo ne bi bilo v redu, predlagala v skladu z zadnjim odstavkom 10. člena Poslovnika o parlamentarni preiskavi razrešitev predsednika preiskovalne komisije, kar bi bilo poslovniško in vsebinsko korektno. Vendar pozicija, niti njeni člani za to niso imeli po moje ne argumentov, ne poguma. Ker pa je komisija svoje delo o zbranih dokazih končala in bi morala sprejeti poročilo, ga posredovati Državnemu zboru, da je bil posel politično dogovorjen, netransparenten in negospodaren ter sta bila v tem poslu prisotna tudi tolikokrat omenjena klientalizem in korupcija, je pozicija s pomočjo Zmaga Jelinčiča izvedla manever, ki bi ga spregledali, po moje, tudi slepi. V skladu s pravnimi akti so poslanci gospodje Robert Hrovat, Josip Bajc in Zmago Jelinčič dopolnili dokazni sklep tako, da so med priče uvrstili tudi predsednika komisije gospoda Milana Cvikla in tako dosegli brez utemeljenega razloga, da mu je bila pred sprejetjem poročila odvzeta funkcija in s tem onemogočeno opravljanje njegovega dela. Hkrati s tem so obglavili tudi komisijo, jo naredili neoperativno ter tik pred dokončanjem dela zaradi poslovniških rokov dosegli, da komisija v tem mandatu ne bo opravila svojega dela, vendar bo, spoštovane gospe in gospodje, v javnosti odmevala ugotovitev, da se vladajoča pozicija ne želi ukvarjati s klientalizmom in korupcijo v primerih, ko dejstva kažejo na to, da je sama vpletena vanjo. Hkrati s tem v LDS opozarjamo, da bo današnja odločitev presedan za delo bodočih komisij, saj se s podobnim ravnanjem v bodoče omogoča odstranjevanje nazaželjenih članov komisije s tem, da se jih po enakem postopku, kot je ta, uvrsti na seznam prič. Pri predsedniku gospod mag. Milanu Cviklu je bilo več kot jasno, s katero dejavnostjo se je ukvarjal pred nastopom funkcije in nikomur takrat ni padlo na misel, da bi ga v postopku imenovanja zaradi tega zamenjali. Najbolj presenetljivo pa je to, da je bil odstranjen s funkcije predsednika predvsem zaradi tega, ker je govoril pri opravljanju svoje funkcije poslanca, čeprav ga v teh primerih ščiti tudi poslanska imuniteta. Mi danes, spoštovane gospe in gospodje, svojemu poslanskemu kolegu, v narekovaju rečeno, "režemo glavo". Včasih smo o podobnih stvareh, kadar se je šlo, pa naj bi bila bližina smrti ali kakorkoli drugje, bili zelo tolerantni in zelo pravični in smo govorili zelo pošteno. V tem primeru pa iz nas govori jezik politike, kar je po našem mnenju sramotno za Državni zbor, kadar gre za enega, ki sedi tukaj med nami. Iz povednega jasno sledi, da sedanj pozicija poskuša in ne uspe pri opozicijo dokazati tolikokrat očitano korupcijo in klientalizem. Ja kdo je bil pa v obdobju te pozicije še zaradi tega zaprt? Sama pa se je iz takih aktivnosti, ko gre za dokazovanje suma v njenih lastnih vrstah, z vsemi silami in poceni triki temu izogiba. Zato bomo v Liberalni demokraciji Slovenije kot en mož nasprotovali sprejetju sklepa, saj je več kot očitno, da v tem primeru, spoštovane gospe in gospodje, ni žrtveno jagnje gospod mag. Milan Cvikl, temveč poročilo in to z namenom, da se resnica ne bi razkrila v javnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Jože Horvat pa bo predstavil stališče poslanske skupine Nova Slovenija. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! V Poslanski skupini Nove Slovenije obžalujemo, da se spet, kot že tolikokrat, ukvarjamo s komisijo Državnega zbora, ki jo vodi gospod mag. Milan M. Cvikl. Gre za nadaljevanko po scenariju Ludvika XIV., "L´Etat cést moi", "Država, to sem jaz" ali po slovensko, "Komisija, to sem jaz, Cvikl". Je pa res, da ima vsebina današnje epizode nekoliko drugačne razloge in nekoliko drugačne podlage kot dosedanje epizode. Naj spomnim, da je Državni zbor, posebej pa še Kolegij predsednika Državnega zbora, da se je veliko ukvarjal z razreševanjem problematičnega vodenja Komisije za nadzor javnih financ, ko jo je še vodil gospod Cvikl. Ko je gospod Cvikl prestopil v Poslansko skupino Socialnih demokratov, mu je Poslovnik Državnega zbora vzel vodenje Komisije za nadzor javnih financ, sam pa je prevzel vodenje preiskovalne komisije 8x8. Koalicija je predlagala, da Državni zbor ustanovi samo eno tako imenovano orožarsko preiskovalno komisijo, vendar je bilo verjetno treba kolegu Cviklu zagotoviti eno predsedniško mesto v telesu Državnega zbora in tako smo dobili dve orožarski preiskovalni komisiji. Ena, v kateri sem tudi sam sodeloval, je danes s sprejetjem predlaganih sklepov zaključila svoje delo. Pričakovali bi, da bo svoje delo predstavila Državnemu zboru in slovenski javnosti tudi tako imenovana Cviklova komisija, tako kot to velevata poslovnik in zakon, vendar izgledi niso najboljši. Da ne govori neargumentirano, naj spomnim tudi slovensko javnost, da je Cviklovo preiskovalno komisijo dne 25. oktobra lani, na 32. seji Državnega zbora že zapustil poslanec gospod Vili Rezman, 28. maja letos na 39. seji Državnega zbora pa še poslanec Nove Slovenije gospod Alojz Sok. Oba sta navajala praktično enake razloge, zaradi katerih sta izstopila iz komisije. Enega od njiju povzemam. "Izstopam zato, ker na ta način, kakor dela ta preiskovalna komisija, in s takšnim načinom vodenja, kakršnega ima gospod predsednik Milan Cvikl, se absolutne, prvič, ne moremo strinjati, in drugič, na ta način se ne da delati. Komisija pa je bila ustanovljena zato, da bi delala in da bi ugotovila, kaj je bilo prav in kaj je bilo narobe. Vodenje komisije je, prvič, ignorantsko, drugič, komisija je vodena skrajno samovoljno, in tretjič, je vodena tako, da se nenehno krši poslovnik. Gospod predsednik je uvodoma obljubljal, da bo to delo teklo konsenzualno. Delo teče tako, da smo v nenehnih sporih, v nenehnih prepiranjih, da je v sporih tudi z drugimi komisijami, s sekretarjem Državnega zbora in tako naprej. Kolega Sok je v svoji obrazložitvi izstopa iz komisije tudi pojasnil, da so se člani komisije strinjali s tem, da v času, ko Slovenija vodi Evropsko unijo, ne bodo vabili na zaslišanja članov Vlade in predsednika Vlade, razen seveda ministra za obrambo. Kasneje je gospod Cvikl s pomočjo opozicijskih poslancev članov komisije sprejel drugačno odločitev. To je, naj pride na komisijo tudi predsednik Vlade Janez Janša. Mi ocenjujemo, da je bilo takšno ravnanje poskus zaustavitve predsedovanja Republike Slovenije Svetu Evropske unije. Je pač tako, da nekaterim je več do lastnega političnega interesa kot do interesa lastne države tipična negativna lastnost Slovencev, imenovana lahko tudi fovšija. Trije člani preiskovalne komisije 8x8, kolegi Robert Hrovat, Josip Bajc, Zmago Jelinčič Plemeniti, so po mnenju Nove Slovenije dali korekten predlog za zaslišanje predsednika preiskovalne komisije gospoda Milana M. Cvikla. Zakon o parlamentarni preiskavi je eksakten in tudi sklep Mandatno-volilne komisije je eksakten. Mi ga bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Pavel Gantar pa bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares ne bomo podprli predloga sklepa, s katerim naj bi zamenjali gospoda Milana Cvikla kot predsednika v tej komisiji, ki preiskuje posel s patriami, posel z oklepniki 8x8. Manever, spoštovane kolegice in kolegi, ki si ga je izbrala vladajoča stranka SDS in seveda tudi NSi, je povsem prozoren, preprečiti, da bi ta komisija opravila svoje delo in seznanila Državni zbor in seveda tudi javnost s svojimi ugotovitvami. Preprečiti, da bi se člani komisije in predsednik komisije, ki je pod vprašajem, sestal tudi s preiskovalci, ki na finski strani preiskujejo sporni posel, in preprečiti, da bi kakršenkoli sum ali pa dejstva, povezana s temi dogodki, prišla v javnost ali se razkrila. Kot je že bilo rečeno, je predlog, po katerem naj bi se izločilo Milana Cvikla iz te komisije, sporen v vsakem primeru. Na ta način lahko kadarkoli brez podrobne obrazložitve izločite kateregakoli člana komisije, samo da ga zadostno število njegovih nasprotnikov pokliče s kakršnimkoli razlogom, da postane priča ali karkoli, in je izven igre. Jaz moram reči, da morate imeti res ogromno, ne samo samozavesti, ampak neke, lahko bi rekel, celo neke brutalne brezobzirnosti, da to storite. In to je nekaj, kar se meni zdi nenavadno, torej izjemno slabo. Ugotovitve očitno so neugodne, nekatera doslej znana dejstva, pa jih vzemite tako ali drugače, opozarjajo na to, da v tem projektu patria sodelujejo ljudje in omrežja, ki so poznana iz preteklih trgovanj z orožjem, predvsem v začetku 90-ih let. Temu se ni mogoče izogniti in se tudi ni mogoče izogniti praksam, ki ga takšne skupine počenjajo. Posebno pa se mi zdi sporno in izredno kritično to, da poskušate svoje razloge, s katerimi naj bi zamenjali Milana Cvikla, pripisati njegovim osebnim lastnostim, češ, da je takšen, drugačen in tako naprej. Če smo na tej ravni, bi se med seboj na tej zadnji seji lahko povedali vse, kako ocenjujemo drug drugega. In te osebne lastnosti v nobenem oziru ne morejo biti razlog, da bi kakorkoli nasprotovali nekemu vodenju ali članstvu v komisijah. Mislim, da je to celo nevzdržno in na poti formalno uzakonjeni prepovedi kakršnekoli oblike osebne ali drugačne diskriminacije. Ta diskriminatorna praksa, ki si je moj predgovornik privoščil na tako neženiran način je nekaj, čemur bi morali vsi nasprotovati. Zato v Poslanski skupini Zares ne sprejmemo predloga, ne sprejmemo argumentacije in v zvezi s tem predlogom bomo jasno glasovali proti sklepu, ki ga predlagate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Preden pa preidemo na razpravo poslank in poslancev, pa ima popravek navedbe še kolega Bajc. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Upam, da vodja Poslanske skupine Nove Slovenije, kolega Horvat, ko me je prekrstil iz Bajca v Zajca, ni imel v mislih narave zajca. To je tistega, ki se boji, da bo nekaj storil in upam, da kolega Horvat ni mislil, da sem se bal, da bo komisija, ki jo vodi kolega Cvikl prišla do poročila te komisije, ki ga bo posredovala potem Državnemu zboru. Sam, ko sem se odločil, da sopodpišem ta dodatni sklep, s katerim naj se zasliši kolega Cvikla kot pričo v postopku ugotavljanja, tisto, kar je bil namen te komisije, me je vodilo samo to, da je kolega Cvikl hotel biti predsednik neke druge komisije, za kar nas pa ta Državni zbor ni pooblastil oziroma imenoval. Hotel je biti predsednik orožarske komisije in ne komisije o preiskovanju povezav ljudi iz obdobja 1991-1993 in ljudi, ki so sodelovali pri nabavi 8x8. Zaradi tega upam, da kolega Horvat ni uporabil tega prekrščevanja mojega priimka iz Bajca v Zajca.
Hvala lepa. Kot rečeno, pa prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Razpravo bom vodil na podlagi seznama prijavljenih. Besedo pa ima kolega Martin Mikolič. Izvolite.
Hvala za besedo. Glede na včerajšnjo razpravo 6x6 oziroma tudi današnjo razpravo oziroma tisto, kar bo še sledilo, sem vedno bolj prepričan, da nobena vlada, noben parlament oziroma nobena zakonodajna veja oblasti ne bo mogla sprejeti zakone o javnih naročilih, ki bi odpravil te probleme. To so dejstva. Moram povedati, spoštovane kolegice in kolegi, glede na vse te razprave marsikdo pozablja, da to pa le ni podoben primer, kot je bil recimo primer operacijskih miz. Veste, koliko debate je bilo takrat glede naročil oziroma izvajanja Zakona o javnih naročilih. Vojaška oborožitev ne spada pod enostavne zadeve, pod enostavna naročanja. Vsi tisti, ki ste, bom še enkrat ponovil, včeraj razpravljali v Državnem zboru in tudi danes, bi to vsekakor morali imeti pred očmi. In prav gotovo so ravno zaradi tega, ker pri teh zadevah je pa lahko marsikaj sumljivo ali netransparentno, to tudi govorijo tisti, ki najbrž nič ne vedo o zadevi, potem lahko pride do tega, da imamo tako atraktivne preiskovalne komisije, kot je ta tako imenovana Cviklova komisija. Sploh je pa atraktivna, če vodi atraktivni poslanec to komisijo. Mene sploh moti, ne vem, zakaj omenjate, to bi morali prepovedati, da je to Cviklova komisija. Kakšna Cviklova komisija? In če bi bili dosledni, bi se vsak vsaj potrudil, če ne bo to vse prebral, kar tu piše, ampak je preiskovalna komisija glede nakupa teh osem kolesnikov. Ampak zakaj smo prišli do tega? Zaradi tega smo prišli do tega, ker je nekdo tako pomemben, tako atraktiven, da kar komisijo imenujemo po njem. Jaz moram povedati, da bom podprl predlog. Ali je to prava rešitev, je velik dvom pri opoziciji, ki pač trdi svoje. Vemo, da so iz te komisije odstopili člani ravno zaradi tega, ker se imenuje "Cviklova komisija". Bom še enkrat to ponovil: ker to komisijo vodi dokaj konfliktna oseba. To je bilo povedano. In najbrž si vsi tisti niso kar izmišljevali, da je konfliktna oseba kolega Cvikl, ki so izstopili iz te komisije. In bi se danes lahko vprašal, ali so takšni pristopi možni v nekem javnem sektorju. Najbrž so. Ali so takšni pristopi možni tukaj v Državnem zboru ali vodenje neke komisije, tak pristop, kot ga ima kolega Cvikl? Najbrž v gospodarstvu to ne "špila". Na nekih vodilnih položajih, da nekdo odloča o določenih zadevah tako avtokratsko, en čas gre, potem pa to ne gre več. In kolega Cvikl, dobro bi bilo, če bi se tudi kdaj v gospodarstvu lotili kakšnega posla in bi takrat tudi lahko ugotovili, da tam pa ni tako enostavno, ko se odloča o določenih zadevah, ko imaš določene velike obveznosti ali odgovornosti do zelo pomembnih nalog, ki so pred tabo. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Tu pa se najbrž lahko dela vse, kar se hoče. Hvala, vidim, da mi je ča [[...]]
Hvala lepa tudi vam za vaš prispevek. K repliki pa se je prijavil kolega Cvikl. Izvolite.
Jaz danes obljubljam, da ne bom repliciral tistim, ki se bodo ukvarjali z mojim političnim delom, ker tukaj smo si pa na različnih bregovih. Moram pa replicirati takrat, ko omenjate moje delo, ko nisem bil politik. Kolega Mikolič, če si boste pogledali moj življenjepis in še kaj, boste videli, da sem že kaj naredil v gospodarstvu. In da mogoče je bilo v času osamosvajanja treba biti konflikten, da smo kakšen zakon tudi čez ta parlament spravili, na podlagi katerega imamo danes evro in še kaj. Tako, da lepo prosim - ukvarjajte se s komisijo, ukvarjajte se z "ad rem" in ne z "ad personen", če to zmorete, če pa ne pa govorite o mojem političnem delu, ne pa o mojih zasebnih in mojih tako imenovanih strokovnih in gospodarskih aktivnostih. To vam ne pritiče. Če tega ne znate, vam ne morem pomagati, lahko se pa potrudite, da se vsaj pravilno informirate. Ne bom pa pustil, da žalite moje strokovne sodelavce v gospodarstvu, nimam pa problema, če imate probleme z mojim političnim delom. Saj zato pa smo alternativa vam.
Hvala. Besedo ima poslanec Robert Hrovat.
Hvala lepa za besedo. Ravno to sem želel reči, da ne bi današnja razprava šla direktno osebno. Jaz bom za gospoda Cvikla rekel, da je izredno delaven poslanec in temu ni kaj dodati. Ampak tukaj se danes ne pogovarjamo o osebi kot Milanu Cviklu, ampak se pogovarjamo o predsedniku preiskovalne komisije, ki preiskuje nakup 8x8. Moram reči, da predstavitve poslanskih skupin, predvsem tukaj mislim na gospoda Potrča, gospoda Mogeta in pa gospoda Gantarja, da njihove ugotovitve niso skladne s tem, kar se dejansko dogaja sedaj ta trenutek. Poglejte, mi absolutno ne oviramo dela preiskovalne komisije. Mi smo želeli zaslišati pričo Milana M. Cvikla, predsednika preiskovalne komisije. To je bila naša želja. Če bi vi imeli resen namen, da se tej zadevi pride do dna, da pridemo do končnega poročila, ki bo sprejet s konsenzom, bi Socialni demokrati predlagali - gospa Pečanova, kar smejte se - vi bi lahko bila predlagana za predsednico te preiskovalne komisije, ker ste namestnica gospoda Cvikla, bi mi na eni od naslednjih sej, ker vem, da bodo, tudi v tem naslednjem obdobju lahko obravnavali to končno poročilo. Seveda podkrepljeno s tistim, kar sedaj v tem poročilu, ki ga je gospod Cvikl predstavil včeraj javnosti, manjka. Manjka pa zaslišanje ključne priče brigadirja Bavčarja. Tega v tem poročilu ni. Kajti gospod Bavčar ali pa brigadir Bavčar je demantiral z argumenti na zaprti seji, z argumenti in dokumenti vse te navedbe, ki so navedene v zaključnem poročilu, ki ga je včeraj predstavil gospod Cvikl. In pa dodali bi še zaslišanje gospoda predsednika, gospoda Cvikla, in potem bi bilo končno poročilo bistveno, bistveno drugačno, kakor je bilo predstavljeno včeraj. Da razložim postopek, na kakšen način smo predlagali zaslišanje gospoda Cvikla. Postopek je enak, kakor se ga je opozicija posluževala pri petih točkah. Pa mi dovolite, da vam povem. Pri imenovanju gospoda Možine nismo razpravljali. To je bil poslovniški avtomatizem. To je bila beseda gospoda Cvilka. Gospod Možina je bil imenovan za izvedenca, ki nam je izbral gradivo in nam ga je pripravil v neko manjšo obliko, kar smo mi govorili oziroma jaz sam osebno, da bi to lahko izvedel vsak strokovni sodelavec v Državnem zboru. In ga ne bi bilo treba plačevati. 4.000 evrov je poslal račun, ki ne vem, ali je plačan ali ni plačan. Potem izvedenca dr. Prebila. Na kakšen način je bil imenovan? Enako. Dobili smo na mizo s podpisi treh poslancev, sklicevanje na 12. člen Poslovnika. In to je vsa zgodba. Ko smo mi temu oporekali, je gospod Cvikl rekel, to je poslovniški avtomatizem, o tem ni razprave. In potem naprej. Imenovanje prič: gospoda Janše, gospoda Krkoviča, gospoda Cimernama in Lovšina. Na enak način. S tremi podpisi, sklicevanje na 12. člen, brez razprave. Tukaj ni razprave, je govoril gospod predsednik. Da ne govorim naprej o knjigah, ki so kot dokazno gradivo Trgovci s smrtjo in še ena, katere naslova se nisem zapomnil, sem jo pa prebral. V njej piše tri četrt ali pa še več, 90%, tistega o čemer gospod Cvikl govori, kaj bo javnost vse izvedela, če se javnosti odpre dostop do tistih podatkov, ki so povezani z 91 do 93. In tako je bilo to petkrat v tem času narejeno, brez razprave s poslovniškim avtomatizmom. In sedaj smo mi predlagali, ker so se ugotovile poslovne, politične in osebne povezave z določenimi akterji, ki želijo to komisijo izkoristiti za poligon obračunavanja z neizbranim ponudnikom oziroma z izbranim ponudnikom, govorim seveda o Patriji oziroma o Rotisu. Zato gospod Cvikl, jaz verjamem, da vi poznate tako 3. člen zakona kot 12. člen Poslovnika, ki jasno govori o tem, da o tem, ali boste še predsednik ali ne. O tem ni razprave. Tako ste nas vi naučili v tem času.
Hvala lepa. Repliko ima kolega Cvikl.
Replika se nanaša na vsebino dela. Gospoda podpredsednika bi rad spomnil, da smo o vsakem sklepu, ki je bil sprejet s tremi poslanci, najprej razpravljali na komisiji, umirite žogo, bili ste pozvani,da predlagate izvedence z mojim pismom, niste ga predlagali. Potem smo to predlagali trije poslanci. Imeli smo razpravo o dokaznem sklepu, kjer smo ugotovili, poglejte si magnetograme, in temeljna vsebina, o kateri se pogovarjamo danes, je spor o tako imenovanem delnem poročilu. Gospod Hrovat, z vašim ukazom službe ne pišejo več magnetogramov in ne posredujejo magnetogramov v podpis, z vašim ukazom, s sporočilom generalnega sekretarja, da morajo službe ubogati samo vas, vi ste se pa v luknjo skrili, so službe prenehale delati. Poglejte, gospod Hrovat, včeraj je bilo potrebno na Vrhovno državno tožilstvo v skladu z zakonom posredovati vso dokumentacijo o tako imenovani koruptivni aferi. Kdo je to poslal? Ne vemo. Če želite gospodje, zaprimo sejo za javnost, pa bomo govorili o teh dokumentih. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Ne, ne. Gospod Hrovat, tukaj govorite stvari, ki preprosto ne držijo. Jaz nimam nobenega problema. Povabite me za pričo, povabite me za pričo, tako kot morate povabiti gospoda Mogeta, pa gospo Cvetko Zalokar Oražem, ker smo vsi storili isto dejanje. In to dejanje je bilo, da smo na podlagi tega, da je minister Erjavec najel gospoda Prebila, zaprosili generalnega sekretarja Državnega zbora in službe Državnega zbora, da opravijo ustrezne postopke in se gospoda Prebila [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]uporabi za pripravo izvedenskega mnenja. Kolegi in kolegice, če imate takšen problem z mnenjem dr. Prebila za 950 evrov, lahko pripravite drugo strokovno mnenje. Kaj ste naredili v štirih mesecih? Poslali ste nam finske preiskovalce. Poslali ste nam finsko patrio, da je prišla grozit v Državni zbor. Minister Erjavec grozi članom komisije s tožbami in vi delate politično blokado. Nobenega problema. Naredite jo. Vendar ne trditi, da zato, ker mi ne delamo, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]komisija ne zaključuje dela. Komisija ne more zaključiti dela zato, ker je situacija takšna, da ste vi preprečili 5. nujno sejo, na kateri bi bil vaš predlog o zahtevi za razširitev predmeta preiskave in s tem tudi moje pričanje sploh razpravljana. To je trenutno stanje, formalnopravno na komisiji. Vse drugo, kolega podpredsednik, premalo časa ste se poglabljali v poslovnik z lastno glavo.
Hvala lepa. Kot veste, ima poslanec v okviru razprave 5 minut časa za razpravo. Kolega Cvikl, jaz bom začel pri naslednji repliki, če se boste oglašali, šteti oziroma odštevati čas od vaših petih minut. Kar pomeni, da pazite na čas, da ne bo nesporazumov. Besedo ima kolega Rudi Veršnik. Repliko? Kolega Potrč, izvolite repliko.
Hvala lepa. Rad bi samo povedal, da je gospod Hrovat v svoji razpravi točno potrdil tisto, kar sem jaz trdil. Povedal je skoraj dobesedno tako, predloge smo dobili na mizo, se pravi, na mizo najbrž preiskovalne komisije in gospod Cvikl je povedal, o tem ni razprave. Oboje je točno. Ampak oboje je v skladu s tem, kar jaz trdim. Ni mogoče si izmisliti, pa reči, predlog že velja, ampak je takšen predlog treba dati na preiskovalno komisijo. In preiskovalna komisija mu nima pravice nasprotovati, vendar mora kljub temu biti na preiskovalni komisiji. V vašem primeru, ko ste Cvikla postavili za pričo, tega ni bilo. In drugo, kar ste potrdil v svoji razpravi, rekli ste: "Gospod Cvikl je imel osebne, poslovne in politične povezave s podjetji, ki jih je komisija preučevala". To ne more biti razlog za pričo. Ker vi se ste preučevali ravnanja ob nabavi oklepnikov 8x8, ne pa poslovne in osebne povezave gospoda Cvikla. Če bi ga radi zaradi tega razrešili, bi pač dali predlog, pa bi o tem razpravljal Državni zbor, ne pa, da ste šli po poti, ki je nesprejemljiva, da se ga predlaga za pričo o stvari, ki ni vsebina pristojnosti in nalog preiskovalne komisije. Tega niste smeli narediti. To samo pomeni, da ste iskali stranske poti, kako bi gospoda Cvikla onemogočili, da bi naprej komisijo vodil.
Besedo ima, kot rečeno, poslanec Rudi Veršnik. Izvolite.
Hvala za besedo. Zgodilo se je, kar se je po mojem mnenju moralo zgoditi prej ali slej. Gospod Rezman kot miroljuben poslanec, gospod Sok ravno tako miroljuben in konstruktiven poslanec sta bila prisiljena zapustiti to komisijo. Sam imam velike izkušnje iz Komisije za nadzor javnih financ, ki jo je vodil gospod Cvikl. In temu, da sta izstopila, se jaz popolnoma nič ne čudim. Velikokrat je bilo, sicer v šali rečeno, da bomo tisti, ki smo na tej komisiji, dobili dvojna leta zaradi tega. To mislim, da ravno ne bo, ampak muke in trpljenje so velike, verjemite mi. Vse bi še nekako razumel, vendar pa nikakor ne morem razumeti, da se je komisija oziroma predsednik in njegovi člani, ki so ga podpirali, nerazumno so se lotili tega projekta s tem, ko smo imenovali človeka, ki vemo, da izhaja iz konkurenčnega podjetja, vemo, da se spozna na oborožitev in mu damo na mizo dokumentacijo, iz katere je prav gotovo kot strokovnjak lahko razbral stvari, ki jih kot resna država nikakor ne bi smeli dovoliti, da jo pregleda. Gre za tehnične podatke prav gotovo. Če je hotel dati neko strokovno oceno, mora vedeti tehnične podatke, drugače ocene ne more dati. In prepričan sem, da je bila to velika napaka in zame je bilo to izdaja državne tajnosti. In to dejanje je bilo nepremišljeno in je škodovalo ugledu naše države, prav gotovo. Sicer pa vsi vemo, gospod predsednik, v žaru njegovega naboja ali dela je on sposoben, ali bolje rečeno, nesposoben, da realno razmišlja o posledicah, ki sledijo. On se vpiči v nek cilj, enako je bilo [[...]]
Kolega, kolega Veršnik [[...]]
[[...]]tudi na komisiji [[...]]
Kolega Veršnik [[...]]
Prosim, ali imam pravico ali nimam pravice povedati?!
Ne, nimate pravice nekoga diskvalificirati [[...]]
[[...]]prosim [[...]]
[[...]]ali je sposoben razmišljati ali ni sposoben razmišljati.
To [[...]]
Kolega Veršnik, jaz vas prosim [[...]]
Oprostite [[...]]
[[...]]pazite na svoje besede [[...]]
Oprostite, oprostite jaz sem bil velikokrat žrtev tega in imam sedaj priložnost, da to povem in ne izmišljujem, si ampak dejansko sem bil žrtev velikokrat takšnih malverzacij in komentarjev, neupravičenih in ne dovolim si, da mi vzamete še tokrat besedo. Ne dovolim!
Če boste nadaljevali v vsebini, kot ste, vam jo bom vzel.
Gospod predsednik, zadržite zadeve zase. Žal mi je, seveda mi je žal, tak odklonilen nastop gospoda predsednika SD-ja, ki odklanja vsako sodelovanje v tej komisiji. Jaz sem bil prepričan, da boste racionalno reagirali in boste predlagali nekoga drugega in da bo komisija nadaljevala z delom in delo v končni fazi končala. Če pa ste ugotovili, da nočete več sodelovati v tej komisiji, seveda je to vaša možnost, ampak jaz sem prepričan, da bi bilo smiselno predlagati nekoga in zadevo zaključiti tako, kot je treba. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo pa ima poslanec Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani bratje in sestre, to, kar zdaj poslušam, ni v kontekstu govora, ki ga je imel predsednik Državnega zbora pred nekaj tedni oziroma 14 dnevi v Državnem zboru, ki je govoril o družinskem življenju nas poslancev in poslank v Državnem zboru, odnosih med nami. In danes poslušam, ko je velika večina predstavnikov iz vladajoče koalicije kolega Cvikla po Jurčiču proglasila za desetega brata in ga tako skuša tudi izločiti iz tega našega družinskega kroga. To, kar počenjate, vladna večina v Državnem zboru, je presedan, tako kot je danes že bilo rečeno, ki bo lahko imel v prihodnje, v naslednjem mandatu sila negativne posledice za nadaljnje delovanje preiskovalnih komisij v Državnem zboru. Tem dejanjem, jaz ga imenujem "puč" oziroma razrešitvijo predsednika edina preiskovalne komisije, ki jo vodi opozicijski poslanec, posredno ukinjate tudi parlamentarni nadzor, parlamentarno institucijo nadzora opozicije nad vladajočo garnituro. S tem ukinjate nadzor s samovoljo aktualne vladajoče elite, in pripeljete v situacijo, ko vladajoča elita tudi v Državnem zboru nadzoruje svojo lastno vlado, kateri prikimava. Glede na očitno dejstvo, da je klientelizem in despotizem v zadnjem obdobju v tem mandatu Vlada sistemsko vgradila v svoj način delovanja in upravljanja države, je ta ukinitev parlamentarnega nadzora še hujša napaka v tem mandatu. In očitno, kolega Cvikl, je s svojo zagnanostjo, s svojo pedantnostjo in nenazadnje, to morate priznati, tudi s svojo strokovnostjo preveč poglobil zadevo in prišel preveč blizu identifikaciji orožarskim lobijem, o katerih sem danes že govoril v Sloveniji. Lobijem, ki so v svoji funkciji v Sloveniji že 17 let in so nalepke na svojih "poštnih nabiralnikih" v teh sedemnajstih letih menjavali. Nekoč so bili uslužbenci logističnega centra v obrambnem ministrstvu in so kasneje postali lobisti in so danes posredniki pri orožarskih poslih. Na njihovih poštnih nabiralnikih so pa seveda nalepke zamenjane. In to je to. In to orožarsko tajkunstvo podpirate tudi vi v vladajoči koaliciji. Poznavalci razmer, jaz nisem velik poznavalec, ampak poznavalci razmer pa vedo povedati, da je vse od leta 1990 tudi podlaga za današnje tajkunstvo, o katerem govorimo, o današnjih velikih tajkunih, tudi v orožarskih poslih. Se pravi, celih 17 let. In to je to. In te razprave in te diskusije se vi v Državnem zboru bojite. In zato je potrebno s "pučem" vreči predsednika edine komisije, ki je prišla daleč.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Milenko Ziherl.
Hvala za besedo. Sam ne bom imel težav pri glasovanju, kajti gospod Cvikl je s svojim obnašanjem povzročil, da je postal iz preiskovalca preiskovanec. Nekaj je bilo sumljivo že pri tem, ko sta dva naša kolega zapustila to njegovo komisijo. Očitno zaradi težkih pogojev dela ali nemogočih pogojev dela, saj je eden pravilno ugotovil, če pač predsednik nima drugega za prepir, se spre sam s seboj. Zadeva me pa spominja na podobne dogodke v tovarnah, kjer sem bil zaposlen. Nekaj vrhunskih strokovnjakih se je preko prijateljske gradbene firme prijavilo za monterje, da so lahko prodrli v firmo Rockwool, ki je največji konkurent. In nekaj podobnega se je tudi tukaj zgodilo, ko so kot neodvisnega strokovnjaka prijavili človeka, ki je delal za drugo firmo. Zato moja odločitev pri glasovanju ne bo težka. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo naj bi dobil kolega Aurelio Juri. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanec Mitja Ljubeljšek. [[Ga ni.]] Besedo naj bi imel mag. Branko Grims. [[Ga ni.]] Naslednji na seznamu prijavljenih je Tomaž Štebe. [[Ga ni.]] Besedo ima mag. Milan M. Cvikl. [[Se odpovedujete.]] Besedo ima poslanec Dimitrij Kovačič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Današnja razprava teče o tem, ali je gospod Cvikl primeren za to funkcijo ali ne. Mislim, da je to popolnoma zgrešena razprava, kajti to sploh ni pomembno. Pomembno je izvajati in spoštovati zakon, ki zelo jasno pravi, da v primeru, če je nekdo določen kot priča, ne sme biti član ali predsednik preiskovalne komisije. In samo to je pomembno: ali želimo, da se to določilo izvaja ali ne. In vsa diskusija o tem, ali je gospod Cvikl primeren ali ne, bi bila odveč. Še enkrat povem, to je popolnoma nepomembno. Vsi verjetno vemo, da je gospod Cvikl naporen pri vodenju delovnih teles, kar kaže tudi na to, da so nekateri naši kolegi že davno obupali in so odstopili, ker niso želeli, verjetno, obremenjevati svojih živcev. Ampak še enkrat, to v tem trenutku pri tej odločitvi ni pomembno. Državni zbor je dolžan spoštovati določilo zakona, ki pravi, da če je nekdo določen kot priča, ne sme sodelovati v preiskovalni komisiji. In to moramo mi vsi spoštovati. In glede na določila in predpise, ki pravijo, da takšno odločitev lahko sprejmejo najmanj trije člani preiskovalne komisije, kar se je v dosedanji praksi tako ali tako že dostikrat dogajalo, da so trije člani sprejeli neke dokazne sklepe in so bili ti dokazni sklepi potem tudi realizirani, je v tem primeru stvar popolnoma enaka. Trije člani komisije so sprejeli odločitev, da se gospod Cvikl zasliši kot priča in enostavno je potrebno neposredno na podlagi zakona o parlamentarni preiskavi izvršiti to določilo in sprejeti predlagani sklep, ki je danes na dnevnem redu in o katerem moramo glasovati. Če želimo, da se zakon spoštuje, potem nimamo nobene druge izbire, kot to, da ta predlog sprejmemo. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Besedo pa ima poslanec Anton Anderlič. Izvolite.
Več izbir imamo. Najmanj pa dve: ali za ali proti. Samo vprašanje je, kako se boste odločili. Ampak to vprašanje je odveč, ker ste že odločeni oziroma imate naročilo, kako. Tako preprost scenarij, pa vendarle neverjeten. Začelo se je s tem, ko prebereš v časopisu Finance, mislim, da je bil 13. julij nekega leta, vladajoča stranka pravi, sklenili smo odličen posel za Slovensko vojsko, in to svet stranke potrdi z aplavzom. Preberemo nedolgo stran od tega dogodka izjavo tistega, ki je bil danes že velikokrat omenjen, ki je sodeloval pri vseh poslih že takrat v logističnem bataljonu in tako naprej. Izvedel sem preko ministrstva, da se bo zgodilo to in to, povezal sem se po dogovoru s temi iz ministrstva s Finci in dobili smo posel. Zgodi se, da minister dobi naročilo, da mora preprečiti, prepovedati poslancem Državnega zbora v decembru 2006, da pogledajo razpisno dokumentacijo, da pogledajo pogodbo, da pogledajo vse, kar je s poslom, ki je domnevno največji, in verjamem, da je največji v zgodovini slovenskih nabav za vojsko, opremo, ki se jo pač rabi. In to gre tako daleč, da še predsednika Državnega zbora vključi v to, ko mu piše pismo, da naj zvedavim poslancem to prepreči, ta vpogled namreč. In seveda se nadaljujejo zapleti, skrivajo se podatki in ne želi se predstaviti tistega, kar se je dejansko s tem poslom dogajalo. K sreči je še nekaj novinarskih hiš in novinarjev, ki so bili uspešni in so izbrskali veliko podatkov v zvezi s tem, kako se je ta posel transparentno delal. Prišli smo do šokantnih ugotovitev: posel je slab, posel je nedokončan, denarja je porabljenega več, kot ga je bilo za to namenjeno, in še 25 vozil je neopremljenih, da ne govorim o vseh drugih stvareh. Nujno je bilo potrebno poseči po zadnjem demokratičnem inštrumentu, ki ga ima na voljo parlament, torej ustanoviti parlamentarno preiskovalno komisijo in po postopkih, o katerih je bilo ravnokar govora, s katerimi se ni šaliti, zaslišati vse priče, ki kaj vedo o tem, določiti preiskovanca ali preiskovance, izvesti vsa tista pripravljalna dela in na koncu tudi izpeljati dokazne postopke in tako naprej. Ampak, glej ga zlomka, ko se zgodi, še več, domnevno zelo hudo obtoževanje tudi pri tistih, ki so sodelovali, torej pri Fincih, da podvomijo, to baje je že več kot eno leto znano tudi slovenskim organom pregona, da je bilo nekaj sumljivega pri tem poslu in da finska policija že dolgo preiskuje to povezavo, pa vendarle pri nas - nič. Še več, dajejo se odgovori, kako ne smejo nič povedati in tako naprej. Jaz domnevam, zakaj je tako, ker vse poti vodijo k dvema osebama, ki imata iz enega naslova ali od tretje osebe striktna navodila. Ampak jaz verjamem v to roko pravice, da bo prišla tudi do sem. Po tem, ko bi človek pričakoval, da je manj dokazov, ko je nekdo že dva meseca zaprt na Finskem, zaprejo drugega. To pomeni, da imajo več dokazov, in da ne gre za to, da bi jih imeli manj. Pri nas pa še vedno nič. In še to, na koncu, ko bi morali braniti institut, ki je za parlament sveta zadeva, vi to, jaz ne bom rekel, da gre tukaj za domišljavost, predrznost, zaslepljenost, ne vem, za kaj gre, verjamem pa, da ne moreš kar nekoga si izmisliti, da ga boš določil za pričo, da ga boš onemogočil, da bi delal v preiskovalni komisiji, istočasno za obdobje, za katerega obtožujete gospoda Cvikla, da je sodeloval z ne vem kom, smo imeli drugo preiskovano komisijo za nabave do leta 2007 in vse, kar je povezano s tem. Ne tam, ampak tukaj, zato da obglavite komisijo.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovani! Bilo je rečno ravnokar, da je potrebno spoštovati institut preiskovalne komisije. In ravno za to gre. Če bi dosledno branili institut preiskovalne komisije in tudi njeno tradicijo v Državnem zboru, potem bi Poslanska skupina Socialnih demokratov poslanca Cvikla umaknila s predsedniškega mesta in s komisije že prej. Kot sem poudaril že včeraj, sta očitno gospod Cvikl in gospod Rop bila sprejeta v Socialno demokracijo, da bosta delala konstrukte na račun sedanje vlade, na račun gospoda Janeza Janše, gospod Cvikl pa na račun obrambnega ministra in vseh tistih, ki sodelujejo pri nekaterih zadevah. Več kot očitno je, da se gospod Rop tega zaveda in se ni udeležil včerajšnje razprave in se ne udeležuje današnje, je verjetno žrtev in tragični junak v tej zadevi, vendar je to spoznal prepozno. Gospod Cvikl pa zelo zvesto, zelo dosledno opravlja nalogo, ki mu je bila zadana ob pristopu v poslansko skupino. Vemo, na kakšen način je vodil preiskovalno komisijo, da praktično je doživel proteste vseh, tudi njegovih opozicijskih kolegov po kuloarjih, vsi so se držali za glavo, da na tak način enostavno ni možno sodelovati in delati. Seveda politični cilj je bil višji, zaradi tega ga poslanska skupina ni umaknila, čeprav bi s tem obranila dobre ime tega parlamenta. In je tudi v interesu tega, da se ta institut zavaruje pred zlorabami, potrebno dosledno spoštovati Zakon o preiskovalni komisiji, ki jasno pravi, da oseba, ki je v koliziji ali določena za pričo, ne more biti član ali predsedovati tej komisiji. In če to ni komu jasno, da okoliščine, da je gospod Cvikl določil osebo, ki bi po vseh zakonih se morala sama izločiti, ker je on natančno vedel iz priprave ekspertnega poročila, ampak je vpeljal industrijsko špijonažo na tem področju, skušal na nek način škodovati tudi verjetno določeni blagovni znamki v Sloveniji, določenemu podjetju. To so tako očitne zadeve, da nadaljnja preiskovalna komisija enostavno mora opraviti zaslišanje zaradi takšnega ravnanja. To je zelo močna namočenost v zadevo in jasno je, da je ta parlamentarna komisija bila uvedena predvsem zaradi prikrivanja preteklih rabot in preteklih zadev. Ker se ta stvar ni docela posrečila, se sedaj predstavljajo neka separatna mnenja, ki so nelegitimna. Samo komisija lahko predstavlja mnenja, poročila in tudi ločena mnenja. Ampak ker poslanska skupina dosledno krši poslovnik, vsa pravila obnašanja, se tukaj prezentira tisto, kar je v nekem centralnem komiteju te stranke še stalno sklenjeno za vrati in v drugih prostorih. Gospod Cvikl je "spokesman" tega in to zvesto prenaša. To klavrno vlogo pravzaprav bo na ta način končal in jaz sem za to, da se zakon o parlamentarni preiskavi spoštuje. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V skladu z dogovorom, kolega Cvikl, v skladu z vašim dodeljenim časom, replika. Izvolite.
Kolegu Jerovšku bi rad povedal, da če bi se ščitil inštitut preiskovalne komisije, potem bi se ga na trikratno povabilo, Janez Janša, dvanajsta priča, odzval in prišel v Državni zbor pojasnit, kaj je govoril na prejšnjih zaslišanjih Mogetove preiskovalne komisije in kaj so govorile priče na teh zaslišanjih preiskovalne komisije. Če bi se ščitil s strani vladajoče koalicije Zakon o parlamentarni preiskavi. In za to tukaj gre. 1. julija se je prenehalo predsedovanje in Janez Janša bi se lahko odzval na pismo predsednika komisije, ki ga ima od 12. junija, naj pove, kdaj lahko pride. Zato je bilo potrebno preprečiti sejo. In drugi razlog, ki je bil, da so finski preiskovalni organi želeli izvedeti za njih nerazumljivo ozadje, zakaj eno leto popolno mirovanje organov pregona v Sloveniji. In tudi zato je bilo potrebno preprečiti tudi z zlorabo tega računalnika, računalnika komisije, spletnih naslovov, mojih mailov, sestanek s finskimi preiskovalnimi organi. In, gospod Jerovšek, o industrijski špijonaži. Tisti, ki me je zadnji obsojal za industrijsko špijonažo v tem primeru, je že dva meseca zaprt predstavnik Patrie. In drugi predstavnik Patrie, ki se je slikal z gospodom Črnkovičem in še nekaterimi v predstavitvi Patrie pred Gospodarsko zbornico, je tudi zaprt. Predpostavljam, da zaradi njihovega zdravja. In zato sem sam vesel samo to, da me menjujete, da me likvidirate kot predsednika komisija. S tem nimam nobenega problema. Ne pa trditi, da zato, da bi vi ščitili, kako ste že rekli, delo preiskovalne komisije. Potem bi povabili na Černačevo komisiji tega ali onega, nam pa dovolili, da bi Janez Janša prišel in naj pojasni, kako so v skladu z njegovimi navodili leta 1991, 1993 in še kdaj trgovali tako ali drugače. Zato tukaj gre, gospodje. In poročilo, ki smo ga pripravili o ureditvi izbrane dokumentacije, gospoda Gričarja in Klavore, poročilo, ki je strogo tajno in tukaj imam izvod, ki je interen, bi obravnavali v tej dvorani. Takrat bi se morali kolegi vprašati, ali je teh 110 dogodkov slučajno. Ali je slučajno, da je pri teh 110 dogodkih v 50% bil zraven ali celo koordiniral Janez Janša? Za to tukaj gre, gospodje. In zato je tu komisija za ugotovitev odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so na Vladi pripravili izvedbo pogodbe in o ugotovitvi suma o neposredni ali posredni povezavi [[...]]
Kolega Cvikl, tri minute.
Končujem.
Hvala lepa.
[[...]]posredni povezavi trgovine z orožjem in tega. Tega vas je strah, gospodje [[...]]
Kolega Černač, replika.
Tega vas je strah. Hvala.
Replika na repliko sicer ni možna, ampak vam jo izjemoma dovolim. Izvolite.
Proceduralno bi želel gospod predsedujoči [[...]]
Proceduralno, imate besedo.
Gospod predsedujoči, ne vem, ali sem prej jaz narobe razumel ali ne, ali ima gospod Cvikl poseben privilegij v Državnem zboru oziroma za njega pravila, kot veljajo za nas ostale poslance, ne veljajo. Tudi to možnost sicer dopuščam, ker je res unikum. In če je tako, bom pač to sprejel. Prej ste rekli, da v okviru časa, ki ga imamo na razpolago, vsak pet minut, se nam odšteva tudi čas, ki ga bomo porabili za replike. Gospod Cvikl je zdaj govoril tretjič. Prej je govoril dvakrat po tri minute, torej je bil že eno minuto v minusu, zdaj je ponovno dobil pet minut in ima še dve minuti na razpolago. Pa bi vas prosil, gospod predsedujoči, če mi pojasnite, če to pravilo velja za gospoda Milana Martina Cvikla in za Zvoneta Černača ne velja, potem bom to seveda sprejel z razumevanjem in obžalovanjem. Pač potem mora biti tako. Je pa drugače, kot smo slišali, gospod Cvikl, mojster manipuliranja z zaprtimi sejami, s tajnimi podatki. Tudi sedaj bi se kmalu to zgodilo. Mi smo imeli kar nekaj prilik to spoznati. Mislim, da so bile zadeve zelo neokusne. Mislim, da to ni dobro. Gre za preveč resne zadeve, da bi se na tak način o njih pogovarjali. Hvala lepa.
Hvala vam za vprašanje. Drži, na Kolegiju je bilo določeno, da ima 5 minut poslanec v okviru svoje razprave. Kot veste, sem kolegu Cviklu dovolil repliko, kadar je bil omenjen s strani katerega govornika. Enako tudi ostalim poslancem Državnega zbora. Če bi to uporabljali do konca, ne bi prišli nikamor, sem tudi v njegovem drugem izvajanju povedal, da mu bom replike štel v čas. Zato ima kolega Cvikl, ne glede na prihodnje razprave, samo še dve minuti. Tudi vam, kolega Černač, pa bom dovolil repliko, če vas bo kdo izmed govornikov omenjal. Zato sem vam tudi bil pripravljen dati repliko na repliko, ki je praviloma oziroma nikoli drugače ne dajem. Imamo Poslovnik Državnega zbora. Situacija v kateri smo sedajle, ne predvideva, ker drugače nobenemu ne bi smel dati replike. Upam,da sem vam pojasnil, da ste tudi vi zadovoljni. Besedo ima poslanec Ivan Grill.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod predsedujoči. Jaz bom podprl predlog Mandatno-volilne komisije, da se razreši dosedanjega predsednika te komisije gospoda Cvikla, in to iz dveh razlogov. Prvič, ker je prav, da Državni zbor spoštuje poslovniška določila in pa tudi zakon o tej komisiji. In drugi je pa vsebinski razlog, ki več kot nazorno kaže, da bi bilo smiselno in tudi učinkovito, da bi prišli tej zadevi do dna, da bi to komisijo vodil nekdo drug. Gospod Cvikl prav gotovo ni nikoli želel, da bi se ta komisija seznanjala s tistimi dejstvi, katere bi morala tudi preiskovati, ampak mu je bila ta komisija predvsem poligon, da je obračunaval z nekaterimi iz podjetja, ki je ta posel dobil, in da bi diskreditiral določene ljudi, ki s tem poslom v bistvu niso imeli popolnoma nič. Nedvomno je bil s svojim izvajanjem pri tej komisiji in pa tudi s številnimi izjavami prič sam v položaju, ko se je zapletal. In je bil to nedvomno razlog, da so člani te komisije ugotovili, da bi bilo zelo zelo pomembno in tudi koristno, da bi na tej komisiji lahko bil zaslišan tudi on sam. Ko je ta komisija, mislim, da že 10. junija oziroma nekateri člani, že 10. junija dala predlog, da je zaslišan kot priča, je to dejstvo on povsem zanemaril, se mu posmehoval in tukaj je tisti ključni razlog, da so se zadeve zavlačevale vse do danes. Če bi bil res namen, tudi Socialne demokracije, socialnih demokratov, da se pride tej zadevi do dna, bi lahko nemudoma takrat podprli ta predlog, predlagali potem zaradi poslovniških določil novega predsednika oziroma kandidata, ki bi ga v Državnem zboru lahko že zdavnaj potrdili za predsednika in bi ta komisija lahko delo nadaljevala. Vendar očitno tega interesa ni bilo, ker se je vedelo, da bi lahko prišlo na teh zaslišanjih do marsikakšne neprijetnosti, ki bi bile v škodo njihovemu članu oziroma sami Socialni demokraciji. In tukaj je tisti ključni problem, zakaj sedaj z raznimi izjavami in tudi zavajanji skušajo predstavljati, kot da je koalicija tista, ki onemogoča delo te komisije. To preprosto ni res. Še danes bi lahko tudi imenovali novega predsednika in tudi do volitev bi se dalo na tej komisiji sprejeti končno poročilo, ki bi bilo povsem drugačno, kot so ga včeraj predstavljali gospod Cvikl, gospod Moge in tudi gospa Zalokarjeva. Kajti nedvomno je, da so v tem poročilu številne neresnice, zavajanja, če ne rečem celo laži, ki so bile na preiskovalni komisiji demantirane z argumenti s strani tistih, ki o teh zadevah tudi nekaj vedo. Je gospod Potrč izjavil, da bi bilo neprijetno, da ne bi prišla v javnost marsikakšna stvar, ki je bila ugotovljena na tej komisiji. To preprosto ne drži. Gospod Cvikl je ves čas v javnost plasiral neresnice. Ampak vse, kar se je dogajalo ali pa se ni dogajalo na teh komisijah, o tem se je v javnosti na dolgo in široko tudi razpravljalo. Res pa je, da so bile to neresnice. Tudi včerajšnja tiskovna konferenca temu pritrjuje, kajti vse tisto, kar je bilo navedeno, so bile neresnice in tudi laži. Tudi v samih razpravah ali vodenju te preiskovalne komisije je bilo s strani Cvikla možno zaznati monolog, kjer je preiskovalnim pričam dejansko vsiljeval neke teze, trditve. In priče niso imele niti možnosti, da bi lahko odgovarjale na vprašanja oziroma demantirale tiste izjave, ki jih je potem on plasiral v javnost, kot da so to dejansko neka ugotovljena dejstva. Nedvomno je, če bi bil interes, bi ta komisija imela tudi že pripravljeno poročilo, ki bi ga lahko tudi sprejeli. S pravilnimi ugotovitvami bi to lahko naredili že zdavnaj, pa tudi danes ni prepozno. Zato dajmo v vrstah Socialne demokracije predlagati kandidata, ki bo to komisijo tudi vodil in do konca tega mandata sem prepričan, da lahko ta komisija sprejme to poročilo, ki bo verodostojno in bo kazalo na dogodke, ki so se dogajali pred [[...]]
Hvala. Kolega Cvikl, samo dve minuti imate še na razpolago, potem vam vzamem besedo. Izvolite.
Gospod Grill, pred 10. junijem se je zgodil 6. junij, ko sta kolega Anderlič in kolega Juri predlagala moje zaslišanja na parlamentarni preiskovalni komisiji, ki ugotavlja obdobje, ko sem jaz bil nosilec javnih funkcij. Gospod Černač je ugotovil: Cviklovo ime se ne omenja nikjer. Ne bomo ga izbrali za pričo. In temu se je pridružil gospod Bajc. Gospod Jelinčič pa je bil korekten in obakrat predlagal. In to so dejstva, gospodje. In če ste me enkrat predlagali za pričo, pa je vladajoča koalicija izbrala, da me ne zasliši, potem mi morate razložiti, katere pravico jaz nimam oziroma jo še imam, da zaslišite mene, ne zaslišite pa gospoda Mogeta in gospo Cvetko Zalokar Oražem, ki sta naredila popolnoma isto stvar. In razlog je zelo enostaven: če bi povabili vse tri, potem bi se še bolj prozorno videlo, da ustavljate delo komisije. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Zvonko Černač. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Naša komisija ni preiskovala posla 8x8, naša komisija je preiskovala nekaj drugega. Na naši komisiji je gospod Cvikl glasoval za lastno zaslišanje, tako da ne vem, zakaj se temu toliko upira na svoji komisiji. Nismo ga imeli pa o čem zasliševati. Predlagan je bil za zaslišanje zaradi nekaterih drugih stvari, o katerih bom govoril v nadaljevanju. Parlamentarni nadzor ureja zakon in Poslovnik iz leta 1993. Danes je bilo večkrat govorjeno, opozicija : pozicija. Parlamentarni nadzor ne deli med pozicijskih in opozicijskimi poslanci, ampak govori o tretjini članov Državnega zbora, ki predlagajo preiskavo in jo mora Državni zbor na tak predlog odrediti. V preteklosti opozicija žal ni nikoli zbrala tako visokega kvoruma. Zaradi tega marsikatera preiskava, ki bi morala biti odrejena v preteklosti v tem parlamentu, ni bila odrejena. In zaradi tega je bila odrejena šele v tem mandatu. In s tem, po moje, ni nič narobe. Trije poslanci, dva iz pozicije, gospod Hrovat in gospod Bajc, in eden iz opozicije, gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, so na podlagi 12. člena Poslovnika predlagali zaslišanje gospoda Cvikla. Zakaj? Zaradi tega, ker so se na podlagi njegovih preteklih ravnanj, predvsem je bilo značilno to glede angažiranja izvedenca dr. Prebila, ker je popolnoma jasno, da je šlo za konflikt interesov in kljub temu, da so večkrat opozarjali na to, da gre za konflikt interesov in da naj vendar se tega človeka izvzame iz tega, ker je neverodostojen, so bili preslišani, ugotovili oziroma posumili, da gre v tem primeru za neke druge povezave. Da gre za povezave gospoda predsednika s podjetjem, ki na tem razpisu ni bilo izbrano. Verjetno se bo v luči nadaljnjih dogodkov kakšen od dokumentov v tej zvezi še našel, ampak že sum je bil dovolj za to, da so v skladu z zakonom predlagali popolnoma isto, kot so trije drugi poslanci, gospod Cvikl, gospod Moge, gospa Cveta Zalokar Oražem, na podlagi istega zakona, istih določb storili glede Prebila, glede posameznih prič in tako naprej. Slišali smo že danes. Se pravi, v tem primeru zakon velja in nihče ni temu oporekal. V drugem primeru, ko so to predlagali trije drugi poslanci, pa zakon naj ne bi veljal. Zaradi tega čudi nasprotovanje Socialnih demokratov o spoštovanju zakona. Namesto da bi takrat, ko je ta zahteva prišla 10. junija, v najkrajšem času predlagali drugega človeka in omogočili zaključek preiskave, so se postavili v bran svojemu predsedniku, češ, ne, njega pa ne, njega pa pod nobenim primerom ni dovoljeno v tem parlamentu zaslišati. Zakaj vendar ne? On je verjetno enak, kot smo mi vsi tukaj. In to je problem, gospe in gospodje. Zaradi tega do tega zaključka očitno ne moremo priti. Vprašajmo se, ali bi ta komisija na tej seji Državnega zbora imela poročilo, če tega predloga 10. 6. ne bi bilo. Ne bi ga imela! Včeraj smo slišali, neko delno poročilo je bilo predstavljeno. V teku seje Državnega zbora je bilo šele predstavljeno neko delno poročilo in še to je govorilo o tem, da ni mogoče ovreči, niti potrditi suma. Lepo vas prosim! Komisija ni bila namenjena zaradi tega, temu, da bi dodatne dvom spodbujala, ampak temu, da pride do nekih zaključkov in pove, da tukaj je mogoče ugotoviti to, tam pa tega ni mogoče ugotoviti. Ne glede na to mislim, da vse, kar je bilo storjeno na tej ravni, je bilo,da se ponovno vzpostavlja sum nekih orožarskih poslov iz 90. let, ki jih, gospe in gospodje, v vseh treh, štirih mandatih niste uspeli pripeljati do konca oziroma ugotoviti, da je bilo karkoli spornega. In tudi v tem primeru tega niste mogli ugotoviti, zaradi tega bi s temi sumi radi nadaljevali še naprej. To ni dobro, še posebej ne, ker gre pri patrii očitno za resne zadeve. Zaradi tega bi bilo prav, da do tega poročila pridemo. V Slovenski demokratski stranki smo povedali, pripravljeni smo sedeti na toliko izrednih sedaj, kolikor je treba, da do končnega poročila pridemo. Vendar pa ste, spoštovane gospe in gospodje iz Socialnih demokratov, vi na potezi, kajti mi predsednika, žal, predlagati ne moremo. Hval lepa.
Hvala lepa. Kolega Cvikl, minuto imate še. Izvolite.
Dovolj časa, da jasno predstavim sklep iz delnega poročila v skladu s 23. členom Poslovnika. Državni zbor ne more odpraviti suma, da je bil posel politično dogovorjen, voden netransparentno, da je po svoji naravi negospodarno. Državni zbor ugotavlja, da v tem poslu obstaja prisotnost klientelizma in korupcije. Državni zbor ugotavlja, da so v nasprotju z veljavno zakonodajo v času 1991-1993 potekali finančni tokovi iz naslova prodaje orožja mimo računov državnega proračuna, tako v gotovimi kot z uporabo računa v tujini. To ugotavljamo v delnem poročilu in delno poročilo smo včeraj poslanci predstavili slovenski javnosti v skladu z zahtevo poslovnika, da do zaključka dela Državnega zbora predstavimo delno poročilo. In seja z delnim poročilom je bila sklicana za 1. julij, pa je bila z [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]"državnim pučem" v komisiji gospoda Hrovata in s sodelovanjem generalnega sekretarja, predsednika Državnega zbora žal preklicana. To so dejstva. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Cvikl. Proceduralno, kolega Jerovšek.
Gospod predsedujoči! Kolega Cvikl diskreditira ta Državni zbor, ko predstavlja, kot on pravi, mnenje iz delnega poročila. Kolikor je meni poznano in dejstvo je, da se delna poročila lahko sprejemajo samo na sklepčni seji preiskovalne komisije. Nič takega se ni zgodilo! In tako kot je kolega Cvikl vseskozi kršil poslovniška in zakonska določila, mu vi sedaj omogočate, da to dela tudi pred slovensko javnostjo. Treba je slovenski javnosti sporočiti, da so to izmišljene stvari. Takšnega delnega poročila ni. To je lahko mnenje Poslanske skupine Socialnih demokratov. Do tega imajo pravico, vendar ne po tem [[...]], in gospod predsedujoči, dolžni ste gospoda Cvikla resno ukoriti zaradi takšnega ravnanja, ki je protizakonito in diskreditira delo in ugled Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Jerovšek, sami veste, da če bi poskušal usmerjati današnjo razpravo, danes je točka samo - poglejte, zdaj ste mi pa ravnokar nakazali, da se [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]poslovnika držati. Če bi hotel se držati Poslovnika Državnega zbora, potem danes o vsebini dela komisije ne bi smel nihče govoriti. Govorili so tako iz vladajočih kot iz opozicijskih vrst. Danes je, vsaj pravno-formalno gledano samo zamenjava gospoda Cvikla z mesta predsednika komisije. Vsi po vrsti smo zaenkrat kršili poslovnik, dovolite, samo še tri razpravljavce imamo, da zaključimo to točko v najboljšem upanju. Še en proceduralni predlog sem - ne, hvala. Ne, kolega Cvikl, ne dam vam proceduralno. Besedo ima kolega Rudolf Moge. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Ponosni smo lahko v Državnem zboru, da je Slovenija bila vedno, kar se tiče uspešnega dela, na vrhu vseh držav v tranziciji in da je tudi prva izmed njih vodila Evropsko unijo, da smo dosti naredili, medtem ko pa črn madež visi nad njo prav v trgovini z orožjem. Slovenija, lahko rečem iz lastnih izkušenj, šel sem že skozi štiri volilna obdobja, je v bistvu dežela orožarskih afer in doslej še nikoli se nobena orožarska afera ni razčistila do konca in to vlečemo kot Sizif tisti kamen na goro in, skoraj ko hočemo priti na vrh, ta kamen zdrsne zopet nazaj v dolino. Če pogledamo samo zgodovino, čisto na kratko tega. Zoran Madon, ki je prvi nosil ta križ preiskovalne komisije kot predsednik, je dobil tolikšne grožnje, da si niti ni upal končati svojega dela in je Državni zbor končal svoje delo, ne da bi te stvari sploh obravnaval, kajti poročilo ni bilo pripravljeno. Komisija, ki sem jo sam vodil, je pripravila vmestno poročilo, Državni zbor ga je sprejel, je bilo končno poročilo, ampak zgolj slučaj je bil to, da se je takrat vlada zamenjala, zgolj slučaj je bil, da je nepoznan politik takrat v Sloveniji gospod dr. Andrej Bajuk postal predsednik vlade, in zgolj slučaj je bil, da je šel takrat, ko bi morala ta komisija priti do svojega in zaključka, gospod Janez Janša na Ministrstvo za obrambo. To so bili zgolj slučaji. Ampak kljub temu, komisija je končala svoje delo, je predlagala Državnemu zboru, da ga obravnava. Državni zbor je to sprejel in namesto da bi to zapakirali, saj je imela zdajšnja koalicija tudi takrat večino, in bi to zgodbo zaprli - nak! Te točke, čeprav je bila uvrščena na dnevni red, nismo nikoli obravnavali in vse delo komisije je bilo zanič. Zdaj, ko je kolega Cvikl vodil zdaj to komisijo in ko je tretjič prevzel ta križ na svoja ramena, tukaj poslušamo nekatere upravičene, ogromno pa samo neupravičenih kritik na njegov račun, ki je v redu delal, skoraj nihče se pa ne ukvarja več ne s korupcijo, ne s klientelizmom, ne kaj je dobro za to državo, ne kaj je slabo, ampak poskušajo na zelo prikrit način prikriti manever, samo da se resnica o tej zadevi ne bi razkrila. Kdaj kolega mag. Cvikl, ste začeli dobivati udarce po glavi - takrat, ko ste se dotaknili orožja in prič v zadevi 1991-1993. Takrat se je začelo vse eskalirati na veliko delov. Resnici na ljubo sem pričakoval, da se bo premier gospod Janez Janša udeležil, takrat ko je bil kot priča, povedal in se razbremenil vsakršnega suma zoper sebe, vendar je tolikokrat oviral s svojimi opravičili ali z neodgovori komisiji, da smo na koncu prišli do zaključka, da če bomo čakali nanj, ne bomo nikoli mogli zadeve zapreti in velja tako, gospod Robert Hrovat, da smo potem tisti, ki smo njega predlagali tudi za pričo, rekli, da nima več smisla, naj več ne pride, mi bomo svoje delo končali. In ko smo prišli skoraj do konca, ko je imel predsednik pripravljeno poročilo, da bi začeli o njem govoriti in da bi poskušali Državnemu zboru povedati resnico, vsak svojo, nekaj bi bilo zagotovo tistega, kar bi skupaj sprejeli, drugače pa so tam ločena mnenja, pa bi se pač o njih tukaj z argumenti pogovorili. Nak! Takrat ste zasadili z vsemi tremi rokami, kot Cezarju Brutos in ostali, v hrbet kolegu Milanu Cviklu, za katerega moram reči, da je pošteno delal, da je ogromno delal in bi mu vsaj pustili, da bi to svoje delo dokončal. Tako pa bomo ta mandat končali - zopet, ne da bi karkoli na tem področju naredili. Knjige so zunaj, preberite si jih in sramota, sramota je za to državo Slovenijo, da po 17-ih letih tudi zdaj, ko imate vso oblast v rokah, ne more enkrat te zgodbe zapreti. Sramota je po mojem to! In namesto da bi se pogovarjali o stvareh, v takšni maniri, kot smo Slovenci, mečemo kamne in z gorjačami tepemo vse predsednike preiskovalnih komisij in jih z neprimernimi izrazi psujemo, namesto da bi enkrat bili soočeni z resnico in poskušali pogledati resnici v oči in bi lahko potem šli pomirjeni tudi na koncu tega mandata. Tako pa bo to ostal en izmed črnih madežev na tem, kar smo počeli vsa štiri leta. Hvala lepa.
[[...]] [[Mikrofon ni vključen.]] [[...]]Proceduralno.
Pred vami sem videl še dve roki. Sprašujem, je res potreba po proceduralnih predlogih? Če ni potrebe, pri ostalih dveh: kolega Zagorac - se odpoveduje, kolega Cvikl - se odpoveduje. Kolega Pukšič, vi pa se ne odpovedujete [[...]]Tisto je replika, kolega Moge. Kolega Pukšič - vaš proceduralni predlog se glasi?
Hvala lepa. Moj proceduralni predlog se glasi, da je treba ob takšnem navajanju, kot ga je imel sedaj kolega Moge, povedati resnico, in v skladu s Poslovnikom in zakonom. Zato je moj proceduralni predlog naslednji, da preiskovalna komisija je delala tudi takrat po zakonu o delu preiskovalnih komisij in v 23. členu tega pravilnika piše, da mora preiskovalna komisija pravočasno, najkasneje pa z obravnavo na zadnji seji Državnega zbora, predložiti Državnemu zboru poročilo o poteku in ugotovitvi preiskave. Preiskovalna komisija, katero je vodil kolega Moge, je pripravila samo vmesno poročilo, torej ni pripravila končnega poročila, prvič. In drugič, njegova preiskovalna komisija je imela večino v parlamentu, prav Liberalna demokracija in Socialni demokrati. In tretjič, če je kdo nedemokratično prekinil poročilo, ki je bilo pripravljeno, sprejeto na komisiji, dano v skladu s poslovnikom, z zakonom o preiskovalni komisiji v Državni zbor za obravnavo, je bil to poslanski kolega Potrč, ki je predlagal, da se točka na zadnji seji Državnega zbora umakne. In so izglasovali, da se je točka umaknila, čemur so seveda "držali štango", tako Liberalni demokrati kot Združena lista. In ker so umaknili točko o oškodovanju družbenega premoženja, takrat tega, seveda, nismo mogli obravnavati, ki bi imelo seveda, verjamem, za posledico, da se vse te svinjarije, prodaje tisoč podjetij pod mizo preko Kada in Soda, kasneje več ne bi dogajale. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Iskreno upam, da boste dobronamenoma vzeli, kolega Pukšič - veste, pri kateri točki smo? Če boste hoteli, da vaš proceduralni predlog dam na glasovanje, pa mi ga dajte pisno, drugače ga bom ignoriral, kot mislim, da ga bo večji del poslancev. Besedo ima kolega Miran Potrč.
Hvala lepa. Gospod predsedujoči, samo 20 sekund izven točke dnevnega reda. Gospod Pukšič, namreč nikoli ne pove, da je bil prvi, ki je dal mene za pričo zato, da bi me lahko razrešil iz svoje preiskovalne komisije, ker sem mu šel preveč na živce, ko je kršil poslovnik in zakon o parlamentarni preiskavi. Tudi to je del resnice. Samo imel je smolo, da je dobil gospoda Bevka, ki je bil ravno tako siten kot jaz in je zato zelo težko na svoj način in po svojih metodah vodil preiskovalno komisijo. Drugače pa k temu. Mislim, da je prav povedati, da mnogi gospodje iz koalicije sodijo druge po sebi in po lastnih ravnanjih. Mi smo ves čas, vsaj jaz trdim to za sebe in tudi za gospoda Cvikla, govorili o tem, ali so bili pogoji za to, da se gospoda Cvikla predlaga za razrešitev, ali ne. In k temu je vas, jaz sem razumel, kritično usmeril tudi gospod Kovačič, ko je rekel, o ničemer drugem kot samo o teh pogojih moramo govoriti, vi ste govorili pa o značaju Cvikla, pa kako naj bi bil kriv in podobno, kakšne vse naloge je dobil, da mora priti in ko je prišel v našo poslansko skupino, kar je vse samo ravnanje po lastni podobi. Tako vi kujete načrte in mislite, da jih kuje tudi kdorkoli drug. Drugače pa je za delovanje te preiskovalne komisije pomembno naslednje. Prav bi bilo, da bi si poskušali prebrati in razložiti vsebino 12. člena Poslovnika o parlamentarni preiskavi in da bi iz nje ugotovili, da piše v njej jasno in dobesedno, da mora preiskovalna komisija sprejeti in izvesti dokaze, ki jih zahteva ena tretjina članov preiskovalne komisije - da jih mora sprejeti in izvesti, se pravi, nima pravice, da jih zavrne. Samo to pomeni, preiskovalna komisija mora biti o tem obveščena in to ni bilo storjeno zaradi tega, ker je podpredsednik preiskovalne komisije onemogočil, da bi se preiskovalna komisija sestala in ugotovila, da je takšna zahteva, da se gospoda Cvikla zasliši kot pričo, podana. In enako velja za poročilo. Poročilo je bilo pripravljeno, dano je bilo vsem članom preiskovalne komisije, uvrščeno je bilo na dnevni red, o njem bi lahko komisija sklepala ali ne, lahko bi ga tudi zavrnila, lahko bi ga tudi dopolnila, vendar ni bila pripravljena o poročilu razpravljati. I in to je tisto, kar je bistveno za delo te preiskovalne komisije, ki ga je podpredsednik gospod Hrovat nasilno prekinil. In na koncu samo še naslednje. Vi želite nas, Poslansko skupino Socialnih demokratov - in nekdo je mene celo povišal v predsednika, moram povedati, da nisem predsednik in 100% ne bom, sem pa še vodja te poslanske skupine do konca mandata - pripraviti v položaj, da smo mi krivi, ker komisija ne more končati svojega dela. Ni res, to je debelo zavajanje, to je debela laž! Vi bi radi z nezakonitim postopkom razrešili predsednika komisije, nam pa naprtili obveznost, da predlagamo novega člana in s tem pristanemo na vaša nezakonita ravnanja. Gospodje, na vaša nezakonita ravnanja mi ne moremo in ne bomo pristali! Vi imate še vedno možnost, da gospoda Cvikla ne razrešite, imate možnost, da se delo v preiskovalni komisiji nadaljuje, vse, kar ste danes povedali, če boste kdaj pripravljeni brati magnetogram lastnih besed, boste ugotovili, da nimate niti ene formalne zakonske in poslovniške podlage za to, da ste predlagali gospoda Cvikla za pričo, predvsem pa kot priča ni bil določen in ga zaradi tega tudi Mandatno-volilna komisija za razrešitev ni smela predlagati. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Černač, proceduralno? Kolega Černač, mislim, da niste bili imenovani. Kolega Potrč, ste imenovali kolega Černača?
[[...]]zaradi tega, ker sem govoril o tem, kar je govoril gospod Potrč.
Ne. Hvala lepa, kolega Černač, dovolite, da izpeljemo to točko do konca.
Vem, gospod predsedujoči, ampak poslovnik je zelo jasen, ne govori o imenih in o imenovanjih, ampak o tem, ali [[...]] [[Konec razprave.]] [[...]]
Besedo ima kolega Jože Tanko. Izvolite. Besedo ima kolega Jože Tanko.
Hvala lepa. Upam, da bom lahko povedal do konca. Gospod Moge, da me ne boste prekinjali in napadli, tako kot ste na preiskovalni komisija gospoda Bajca. Očitno je, da so travme, politične travme preteklosti, kar zadeva orožja, izredno globoke, izredno hude in da tisti, ki ste do sedaj imeli priložnost delovati v teh preiskovalnih komisijah, ki so preiskovale orožje, se sedaj poskušate na tak ali drugačen način posipati s pepelom. Dejstvo je, da v treh mandatih, ko ste imeli politično večino v Državnem zboru, ko ste imeli svoje predsednike preiskovalnih komisij, tudi vi ste bil med njimi, na tej preiskovalni komisiji, kar zadeva trgovine z orožjem, niste odkrili ničesar. V tihi sobi ali tam, kje je približno 3 metre ali 5 metrov arhiva, in iz tega bi prav gotovo zlahka izloščili nekaj sklepov ali pa ugotovitev in jih predlagali Državnemu zboru, ki bi sprejel ali pa ne sklepe in ukrepe, ki bi jih predlagali. To je vsa umetnost. Ali gre v tem primeru za neznanja ali gre za nesposobnost, v to se jaz ne vtikam, ampak dejstvo je, da v 12-ih letih so delale tri preiskovalne komisije, če se ne motim, in niti ena na tej točki ni ugotovila pravzaprav ničesar - dobro, dve, pa osem let! Veliko, veliko, dolgo obdobje; zato da bi se lahko karkoli ugotovilo, samo za to je treba tudi nekaj znanja in nekaj volje. Zavračam kakršnokoli trditev in namigovanja, da gre za pravno nekorektno rešitev v tem primeru. Dejstvo, jaz sem že prej v stališču poslanske skupine navedel, da gre v primeru gospoda Cvikla tako za politično vpletenost, za poslovno vpletenost in tudi za osebno vpletenost v posle v komisiji, ki jo vodi in ki preiskuje določen del nabave 8x8. Gre za trdo jedro nekdanje Liberalne demokracije, tako nekdanji predsednik vlade kot gospod, ki je bil minister, je sodeloval tako pri odločitvi za prodajo, kot pri odločitvi, da se podpiše pismo o nameri za 8x8 brez javnega naročila. Angažiral je izvedenca ali pa sopomagal angažirati izvedenca iz Viator&Vektorja, ki je lastnik Sistemske tehnike, kar pomeni, da gre v tem primeru za poslovno povezavo neizbranega ponudnika pri analizi ponudbe izbranega ponudnika konkurenčne firme. Skratka, gre za popolno kolizijo interesov. Moti me oziroma nekako slab občutek pa mi daje tudi to, da smo bili obsojeni, da se poskušamo sklicevati na mnenje Zakonodajno-pravne službe. Gospod Potrč je v stališču poslanske skupine pač to omenil. Ni res. Mnenje Zakonodajno-pravne službe je v tem primeru nedvoumno ugotovilo, da so za ta postopek in za ta predlog treh poslancev dani vsi poslovniški in vse zakonske podlage in da tu razen, ne vem, kakršnihkoli dvomov pravzaprav ni. Političnih dvomov ali političnih nasprotovanj, tehničnih oziroma vsebinskih nasprotovanj ne more biti, ker so zakonski pogoji izpolnjeni. Jaz mislim, da bi bilo primerno, če bi se gospod Cvikl, ob tem, ko je tako globoko vpleten v Sistemsko tehniko, zaradi česar se to preiskuje in je ta preiskovalna komisija tudi nastala, da bi se v bistvu sam izločil iz te preiskovalne komisije. To bi za higieno preiskave v tem primeru nekaj pomenilo, tako pa v bistvu nastopa kot oseba, ki je vpletena, ki je, če po sodno rečem, "kužna" v tem primeru in producira razne sklepe, razne insinuacije. Jaz mislim, da ni bilo tudi v teh dosedanjih postopkih nobenih potreb, da bi ta komisija nabavljala razne zgodovinske knjige iz trgovine z orožjem in tako naprej. Skratka, pokrivanje teh odločitev, ki se sprejemajo v tej komisiji na tak način [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]je popolnoma neprimerno in nepotrebno. In zaradi tega bomo in bom sam ta predlog sklepa podprl.
Hvala lepa. Med vašo razpravo sem videl nekaj želja po proceduralni razpravi. Če bom odprl in dopustil možnost enega proceduralnega predloga, seznanjam ostale prisotne poslance, da bom vsakemu slehernemu izmed njih dopustil, da da proceduralni predlog. Odločitev pa je sedaj vaša. Želi kdo proceduralno ali ne? Umikate predlog, kolega Cvikl? Hvala. Zaključujem razpravo. Razpravo sem zaključil, prešli bomo na odločanje o predlogu sklepa. Sprašujem prisotne poslanke in poslance, ali lahko preidemo na glasovanje. Obrazložitev glasu. Odpiram postopek za prijavo v imenu poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo govoril poslanski kolega Rudolf Moge. Izvolite!
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Kot sem povedal že v uvodni besedi ob mnenju Poslanske skupine Liberalne demokracije, mi tega sramotnega predloga ne bomo podprli. Da bo pa stvar jasna in enkrat razčiščena, "urbi et orbi", da boste videli, na kakšen način delajo nekateri poslanci Demokratske stranke, vam pa samo povem to, tu imam knjigo, verodostojnost je tega, kar je citirano, so besede Janeza Podobnika, ki piše: "Predsednik in podpredsednik preiskovalne komisije Rudi Moge in Janez Per sta bila na zaprti seji deležna posebnega priznanja, ker sta očitno korektno in delovno vodila parlamentarno preiskovalno komisijo. Trdno sem prepričan, da je današnja obravnava pomemben prispevek Državnega zbora, da se nekatera občutljiva vprašanja, povezana s trgovino z orožjem, končno premaknejo naprej." Vmesno poročilo je bilo sprejeto tu in Liberalna demokracija je imela večino. Tukajle, spoštovane kolegice in kolegi, je pa prečiščen dnevni red 55. izredne seje. V 27. točki piše: "Poročilo preiskovalne komisije o vpletenosti in odgovornosti nosilcev javnih funkcij v zvezi z najdbo orožja na mariborskem letališču ter z opremo in orožjem v skladišču Ložnica." To je bil dostavljeno v Državnem zboru. Državni zbor je to prejel, obravnaval pa tega ni in večino - takrat, ko bi morali to sprejeti v tem Državnem zboru - je imela sedanja koalicija. Torej, tudi Demokratska stranka Slovenije. To so, spoštovani gospodje, resnice. To so resnice. In non stop se v javnosti ustvarja neko napačno mnenje, s tem se moje ime blati, blati se vse tiste, ki so skupaj z menoj delali. Posebej je pa žalostno to, da blatijo delo te komisije tisti, ki so v njej sodelovali in so za to točko dnevnega reda, ki bi jo morali obravnavati, celo svoje ločeno mnenje dali - jaz ga še zdaj imam - ločeno mnenje ste dali! In vsaj tisto bi sprejeli in bi bila zadeva zaprta. Ampak temu, gospodje, ni bilo tako. Zopet ste videli, sem bil jaz, ko sem poskusil v redu in pošteno delati, s strani svojih kolegov tukaj pred vami oblaten, kako sem bil zanič, kako svojih reči nisem naredil, česa vse je moja stranka kriva, čeprav takrat je bila tukaj v opoziciji. In prosim vas lepo, nehajmo enkrat v Državnem zboru delati vse za korist svoje stranke in mislimo malo tudi na državo. Liberalna demokracija Slovenije, kot sem že povedal, bo nasprotovala sprejetju tega sklepa, saj je sklep in celotno dogajanje ob njem očitno namenjeno samo temu, da se resnica ne bi enkrat razkrila v javnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa vam. Stališče Poslanske skupine Lipa bo predstavil poslanski kolega Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Sam bom skušal se držati sklepa. Komisija, ki jo je vodil kolega Cvikl, je štela manj kot 10 članov. Danes vas je najmanj 30 razpravljalo o tem, da veste, na kakšen način je kolega Cvikl vodil seje te komisije, in niste bili člani. Razlika med tem je samo, ali ubogate, kar vam rečejo, in ne sledite temu, kaj veste in čemu verjamete, kar ste navajeni v vladni koaliciji in to ste dokazali, ali pa ne veste. Moram reči, da poslanci, ki nismo bili člani te komisije, zelo težko ocenjujemo; poslušamo desno stran, poslušamo levo stran, tisti, ki smo pa kakorkoli bili vpleteni v tokove in smo spremljali tudi delovanje prejšnje komisije, se pravi, tiste 6x6, lahko ugotovimo, da je razlika med obema komisijama samo v tem, ali na eni strani vodi koalicija in tista je bila poštena, fer, krasna, ta je ugotovila vse nepravilnosti, in druga, ki jo vodi opozicija, ta je pa grozna, ker se dotika vsebine koalicije. Oprostite, vsak orožarski posel je posel, kjer se obrača velik denar. Kakorkoli boste obrnili zgodbo, je to orožje vedno bilo slovensko. Drugo dejstvo, iz vsega tega posla ima vedno dobiček Vlada Republike Slovenije in ljudje okoli Vlade Republike Slovenije. To je bilo pri poslih z mariborskim orožjem, to je pri poslih 6x6 in to je pri poslih 8x8. In ljudje, ki nas poslušajo, državljanke in državljani, meni je žal, da morajo to poslušati, ker gre čisto - po domače povedano - za "prepucavanje" SDS-a proti SD-ju in nobene vsebine nikjer. Še enkrat bi vas rad spomnil 2:1 v orožarskih poslih vodi Janez Janša. Pri dveh svinjarijah naj bi bil zraven, medtem ko naj bi bili kolegi iz Ropove vlade pri eni svinjariji zraven. In zgodba, ki jo hočete povedati, je pa: poštarja imajo pa vse vlade istega in v vseh orožarskih komisijah je ta poštar član in nikoli zaslišan član, ker se zna prilagajati malo vam, malo drugim. In kolega Jerovšek, ko ste omenjali konstrukte vlade. Ali ni konstrukt to, da postavite upokojenskega ministra za obrambnega ministra oziroma za naslednji mandat že planirate nekoga, ki je pošiljal orožje na Hrvaško, da bi rešil mejo? Pa to je konstrukt, to je neumnost, ki jo morajo poslušati ljudje! Hvala.
Vsi, ki ste želeli dobiti besedo v imenu poslanske skupine, ste jo dobili. Gospod Anderlič, vi ne morete v imenu poslanske skupine, ker je gospod Moge pred tem že govoril. Sprašujem, kdo želi v lastnem imenu? Prijava teče. Besedo ima gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Jaz bom predlagani sklep podprl. Podprl pa ga bom tudi zaradi tega, ker je bilo prej kar nekaj netočnosti v nekaterih navedbah. Predvsem poslanski kolega gospod Potrč je govoril o tem, zakaj smo ga razrešili iz naše takratne preiskovalne komisije, ampak to, kar je rekel, ni točno. Točno je to, da je bil razrešen zato, ker je bil on podpisani pod odloke o potrditvi zaključnega računa prihodkov in odhodkov o razporeditvi presežkov Narodne Banke Slovenije v času 1986-1989, ko so se sredstva pošiljala za tako imenovane pospešene višje oblike gospodarskega sodelovanja s tujino, in na zaslišanju, če smo hoteli od njega izvedeti, zakaj in kako, smo ga morali razrešiti iz komisije in potem na zaslišanju na to ni znal dati odgovora, čeprav mu je bilo predstavljeno, da so bila sredstva porabljena tudi za trgovanje z orožjem z Libijo, ki sta ga z Elanovimi garancijami preko zasebne firme na Švedskem izvajala Dolfe Vojsk in Uroš Aljančič, in na vse to ni bilo odgovora, razen odgovor je bil, da je 13.9. preprečil obravnavo tega poročila v parlamentu.
Besedo ima gospod Anton Anderlič. Prosim.
Sklepa ne bom podprl, zato ker smo prišli predaleč, gospodje in gospe iz koalicije. To, da v nekem parlamentu, kot je slovenski, ki je po mojem prepričanju vendarle demokratičen, razpravljate v starinističnih diskurzih, kjer ocenjujete, da je nekdo naporen, neprimeren, ne more opravljati zaradi takšnih in drugačnih svojih lastnosti neke funkcije. Lepo vas prosim, vseh 90 v tem državnem zboru smo enakovredni! In to, kar ste si danes dovolili, ne boste srečali v nobenem demokratičnem parlamentu tega sveta. Mogoče v kakšnem režimu, ki je še ostal podoben nekdanjemu, katerega ste tako obsojali in smo ga obsojali. Danes si preberite magnetograme in boste slišali, sami ali pa poslušajte se in boste videli, kaj ste govorili. Če je to dostojanstvo parlamentarcev, če je to slika slovenski javnosti, ki kaže, kako naj bi to ljudstvo imelo demokratično izbrano oblast, ki bi odločala o vseh pomembnih zadevah v tej družbi, potem se nam slabo piše. Ja, nekaj nastavkov je, da bomo šli v nedemokratičen sistem, če ne bomo zelo odločni v jeseni. In drugi razlog zakaj ne bom podprl tega, je pa ta, da se ne sme takrat, ko so na mizi ugotovitve, ko postopek teče v smer, ko bi se lahko dokopali do nekih zaključkov, tega postopka prekinjati na način, kot se to dogaja tukaj. Preprosto ga predlagati za pričo, ne glede na to, da on s tem nič nima. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]In 8x8 je tisti posel in 8x8 je sporna zadeva v Sloveniji, na Finskem in v Evropi, v mednarodnem prostoru. To [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Grims.
Glasoval bom za, ker je bil gospod Cvikl prvopodpisani pod predlog, da se gospodu Prebilu iz konkurenčne firme omogoči vpogled v zaupne dokumente v lasti Patrie, in je s tem ogrozil verodostojnost te države. Ob vsem tem sprenevedanju in vehementnem branjenju škandaloznega dejstva, da je poslanec SD-ja zlorabil ta parlament za očiten poskus industrijske špijonaže, pa lahko samo še dodam, da prihaja zakon o duševnem zdravju, s katerim se bomo soočali čez nekaj minut, očitno res v pravem trenutku.
Besedo ima gospod Janko Veber.
No, očitno zaključujemo ta mandat s korupcijsko temo, kar nenazadnje niti ni nenavadno, kajti ta mandat je bil vendarle nekako podvržen temu, da se predvsem ukine protikorupcijska komisija, da se iz prostorov Slovenske obveščevalne agencije odstranijo dokumenti, ki so kakorkoli obremenjujoči za vladajočo koalicijo, da si podrediš policijo, da si podrediš tožilstvo, poskušaš degradirati sodišče, podrediš nacionalno televizijo in seveda tudi v tem primeru se srečujemo z dejstvom, ko pravzaprav poskušamo preprečiti komisiji, ki je očitno prišla dovolj daleč, da bi lahko ugotavljali odgovornost nosilcev javnih funkcij pri največjem orožarskem poslu v zgodovini Slovenije, tako daleč, da bi se lahko resnično predstavili tudi evropski javnosti kot eden od parlamentov, ki ceni vlogo parlamenta v tem smislu, da poskuša tudi izpeljati predvsem svojo nadzorstveno funkcijo do te meje, da lahko govorimo o tem, da imamo v Sloveniji razvito demokracijo. Žal, vse to, kar se danes dogaja okoli te točke, ko se poskuša razrešiti predsednika te komisije, nas seveda oddaljuje od teh dejstev in nas pravzaprav nekako poskuša deklarirati kot družbo, ki ji je korupcija domača. Mislim, da je to resnično neugledno in želim si, da bi pravzaprav v tem mandatu zaključili razpravo na povsem drugačen način in da bi pravzaprav lahko govorili o tem, da je bil narejen korak k razvoju demokracije, ne pa, da se poskuša demokracijo obglaviti tudi na ta način, da se onemogoča tiste komisije, ki jih pač sam parlament tudi imenuje, da razrešijo prenekatera vprašanja. Zato bom glasoval proti temu sklepu. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Matej Lahovnik.
Hvala lepa. Jaz bom glasoval proti temu sklepu, predvsem zato, ker se mi zdi nesprejemljivo, da ima koalicija, trije poslanci koalicije, enostavno možnost razrešiti predsednika preiskovalne komisije samo zato, ker jim ni všeč, oziroma samo zato, ker jih je strah, kako daleč bo prišel s svojim delom. V tem mandatu smo že videli, da je ta koalicija ustanovila preiskovalno komisijo zato, da je preprečila ustanovitev preiskovalne komisije opoziciji. To je bil primer Mercator. To se je zgodilo prvič v zgodovini tega parlamenta, da je koalicija tako zlorabila poslovnik in odvzela inštrument, ki je vedno na voljo opoziciji, in si ga prisvojila samo zato, da je preprečila opoziciji opravljati delo, za katero je bila izvoljena v Državni zbor. Danes smo priča drugemu precedenčnemu primeru, kjer koalicija razrešuje predsednika preiskovalne komisije, te iste preiskovalne komisije, ki jo je zahtevala opozicija. Kaj še ostane potem opoziciji? Kaj lahko še pričakujemo, če se zgodi še en mandat? Da se bo ukinil Državni zbor! Tisto, kar me posebej žalosti, da na ta način zaključujemo mandat v Državnem zboru, je dejstvo, da tudi predsednik Državnega zbora ni zmogel, da bi zaščitil verodostojnost in ugled Državnega zbora in ravnal kot poslanec, kot predsednik vseh opozicijskih in koalicijskih poslank in poslancev in poskušal vsaj s svojo avtoriteto preprečiti to dejanje. Nič od tega se ni zgodilo in danes delamo precedenčni primer, ki ni v ponos tej hiši in ki ne bo v ponos tudi v prihodnje. Zato bom glasoval proti.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 25. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o izvolitvi člana Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Predlog je v obravnavo zboru predložil nepovezani poslanec mag. Janez Drobnič. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa o izvolitvi člana Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Ob tem vas obveščam, da bo na podlagi 10. člena Zakona o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb sklep sprejet, če bo zanj glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti 1. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju namestnika podpredsednika Komisije po Zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Predlog je v obravnavo zboru predložil nepovezani poslanec mag. Janez Drobnič. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o sklepu. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3.A TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU OD DOHODKOV PRAVNIH OSEB, PO NUJNEM POSTOPKU. V zvezi s to točko sta bila v zakonodajni postopek vložena dva predloga zakona, in sicer Predlog zakona o spremembi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, skrajšani postopek, EPA 2103-IV , ki ga je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev, s prvopodpisanim gospodom Miranom Potrčem ter Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, nujni postopek EPA 2771-IV , ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odbor za finance in monetarno politiko je ob razpravi o navedenih predlogih zakonov odločil, da ju bo obravnaval v skladu s tretjim odstavkom 117. člena Poslovnika Državnega zbora. Hkrati je tudi sklenil, da bo nadaljnji postopek v skladu s 127. členom Poslovnika zbora vodil na podlagi predloga zakona, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po nujnem postopku predložila Vlada. V skladu s četrtim odstavkom 117. člena Poslovnika dajem besedo predlagatelju predloga zakona za dopolnilno obrazložitev. Gospod mag. Žiga Lavrič, državni sekretar, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! S Predlogom zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb se dopolnjuje obstoječi Zakon o davku od dohodkov pravnih oseb. Predlagani zakon uvaja olajšavo za investiranje, ki jo bodo zavezanci lahko uveljavili že za leto 2008. Predlagana olajšava se določa poleg že uveljavljene olajšave za vlaganje v raziskave in razvoj, tako splošne in regijske, ki so jo zavezanci v času od njene uveljavitve do sedaj že znatno uveljavljali. Cilj predlaganega zakona je odpraviti razlike med podjetji, ki so že v takšni fazi življenjskega cikla podjetja, da lahko zaradi svoje velikosti, finančne moči in znanja vlagajo v raziskave in razvoj, in podjetij, ki so šele na začetku življenjskega cikla in za raziskave in razvoj še nimajo potrebnih virov, potrebujejo pa vlaganja, da bi lahko pridobili potrebne vire. Po predlogu zakona se olajšava za investiranje uveljavlja v obliki znižanja davčne osnove za vse zavezance. Olajšava za investiranje se po predlogu zakona uveljavlja v višini 20% investiranega zneska, vendar je znesek davčne olajšave omejen na največ 20.000 evrov in največ do višine davčne osnove. Olajšava se je uveljavila v dveh letih, in sicer največ v višini 10.000 evrov v davčnem obdobju vlaganja in 10.000 evrov v obdobju po obdobju vlaganja. Iz razvojnih razlogov se davčna olajšava lahko uveljavi le za investicije v opremo in za vlaganja v neopredmetena dolgoročna sredstva. Povedati je treba, da med opremo ne spadajo pohištvo in pisarniška oprema ter motorna vozila. Lahko pa se v olajšavo uveljavlja tudi računalniška oprema, avtomobili in avtobusi na hibridni ali električni pogon ter za tovorna motorna vozila z motorjem, ki ustreza najmanj emisijskim zahtevam Euro 6. V prehodnem obdobju za leto 2008 predlog zakona predvideva uveljavitev investicijske olajšave tudi za nakup tovornih motornih vozil z motorjem, ki ustreza najmanj emisijskim zahtevam Euro 5. Za uveljavljanje olajšave so v predlogu zakona določeni nekateri pogoji. Pogoj, da lahko zavezanec uveljavlja olajšavo, če v letu vlaganja zaposluje nepretrgoma najmanj dva delavca za polni delovni čas, ki je določen z namenom spodbujanja zaposlovanja in rasti zavezancev. Z namenom poštene ureditve za zavezance je za primere, ko zavezanec nima zgolj davčne osnove za koriščenje davčne olajšave, ker ima, denimo, davčno izgubo, v predlogu zakona predviden prenos neizkoriščenega dela davčne olajšave v naslednjih 5 davčnih obdobij z določenimi omejitvami. V izogib podvajanju ugodnosti za isti namen se določa pravilo, da se olajšava ne more uveljavljati za del investicij, ki so že financirane na drug način s strani proračuna Republike Slovenije oziroma samoupravnih lokalnih skupnosti oziroma EU. Vlada Republike Slovenije ocenjuje, da bi se ob predpostavki 20% davčne stopnje ter predpostavki, da bi dejansko koristili investicijsko olajšavo zavezanci, ki so jo koristili v letu 2006, in ob upoštevanju pogoja o številu zaposlenih, javnofinančni prihodki iz naslova davka od dohodkov pravnih oseb znižali za 24,8 milijonov evrov, ki se bodo pokrili v breme drugih proračunskih prihodkov. Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona podpre. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku gospodu Bojanu Starmanu za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Vse skupaj še enkrat lepo pozdravljam. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 40. nujni seji obravnaval 8.7.2008 tudi predlog o dopolnitvah zakona od dohodkov pravnih oseb. [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]] [[....]]
Hvala lepa, gospod Bajc.
Nisem opazil. Še enkrat, Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 40. seji dne 8.7. obravnaval Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Kolegij je na svoji 142. redni seji 2.7. sklenil, da se Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb obravnava po nujnem postopku. Odbor je na tej seji kot matično delovno telo obravnaval naslednjo točko dnevnega reda: obravnava dveh predlogov novel zakona o davku od dohodka pravnih oseb na podlagi tretjega odstavka 117. člena Poslovnika Državnega zbora. Kot gradivo za to točko dnevnega reda sta bila posredovana odboru Predlog zakona o spremembi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, skrajšani postopek, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Miranom Potrčem, ter Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Pridobili smo mnenje Zakonodajno-pravne službe k obema zakonskima predlogoma ter mnenje Vlade Republike Slovenije k poslanskemu predlogu in predlog za amandma odbora na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe. Vlada je menila, da predlog skupine poslancev ni primeren za obravnavo. Da je to postopno zmanjševanje davka od dohodkov pravnih oseb - da bi se ta novela zakona uveljavila, ni potrebno, temveč je že zajeto v obstoječem zakonu. Je pa obrazložila svoj predlog zakona, ki pa je na nek način nastal na osnovi tega, ker je Vlada sklenila, da omogoči davčno olajšavo tudi malim podjetnikom, ki niso v stanju koristiti olajšav za razvoj, ki jih ta zakon predvideva. Potem smo sprejeli sklep, da Odbor za finance in monetarno politiko na isti seji v okviru iste točke dnevnega reda po določbah Poslovnika Državnega zbora o nujnem postopku za sprejem zakona bo obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o davkuod dohodkov pravnih oseb, skrajšani postopek, predlagateljev skupine poslank in poslancev s prvopodpisanim Miranom Potrčem in Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodka pravnih oseb predlagateljice Vlade Republike Slovenije. V nadaljevanju smo sprejeli tudi sklep, da se dopolnjeni predlog pripravi na podlagi Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, nujni postopek, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. O tem je pač po postopku bilo sklenjeno, da bo pripravljen dopolnjeni predlog zakona, v katerega se ne vključi 1. člen iz poslanskega predloga zakona. Potem smo pa prešli na obravnavo vladnega predloga zakona, sprejeli amandma k 2. členu tega zakona, pripravili nov predlog na osnovi 133. člena zakona, ki vsebuje tudi ta amandma. Po zaključeni obravnavi pa je odbor še sprejel sklep, da Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko predlaga, da se na dnevni red te seje, 41. seje Državnega zbora Republike Slovenije, uvrsti naslednja točka dnevnega reda, to je Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Bil je pa še na koncu izglasovan sklep, da se Predlog Zakona o spremembi zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, skrajšani postopek, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Miranom Potrčem ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Predlagamo, da se dopolnjeni predlog, kot ga je predložila v postopek Vlada Republike Slovenije, ki uvaja davčno olajšavo za podjetnike, male podjetnike, kot je bil predložen, v takšni obliki tudi sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod mag. Cvikl v imenu poslanske skupine SD. Prosim.
Lep dober dan vsem! Temeljno vprašanje, s katerim se danes ukvarjamo, je, kaj bomo naredili s predlogom zakona, kot je sedaj pripravljen s strani matičnega delovnega telesa, ki bo mali skupini mikro, majhnih podjetij omogočil do 10.000, 20.000 evrov enkratne olajšave. In ali je to boljše kot to, kar smo predlagali v Poslanski skupini Socialnih demokratov, kjer smo predlagali, da zaradi tega, ker imamo v letu 2008 za 25% ali za eno četrtino višjo davčno obremenitev kot v letu 2007 po sprejetem rebalansu državnega proračuna, vendarle že v letu 2008 ne uveljavimo tega, kar naj bi veljalo leta 2010, to pa je 20% stopnja davka od dohodka pravnih oseb. To je temeljna dilema. Vlada je, namesto da bi - poenostavljeno povedano - res pomagala slovenskemu izvoznemu gospodarstvu, ki trenutno se bori s 7%, 8% inflacijo na letni ravni, in bi zmanjšanje davčne obremenitve z 22% na 20% takoj, torej za 10% nižji davki, za 2% točki nižja stopnja, namesto da bi pomagali podjetjem sedaj in takoj, se odločila, da gre v neko mini zgodbo mikro in majhnih podjetij. Mi ne bomo nasprotovali predlogu zakona, da tem podjetjem pomagamo, vendar menimo, da je izpuščena priložnost, da bi, tako smo predlagali, z uveljavitvijo 1. julija imeli lahko za akontacije davka od dohodka pravnih oseb vse pravne osebe za 10% nižjo davčno obremenitev. Če bi še kaj naredili pri s.p. z bodisi lestvico ali čemerkoli, bi koalicija uspela, bi lahko pomagali tudi njim. To priložnost ste izpustili in to priložnost ste izpustili na poslovniško nesprejemljiv način. Rekli ste, da je v nujnem interesu, da so ogroženi ne vem kakšni interesi, treba zakon, ki smo ga predlagali v Poslanski skupini SD, povoziti z nekim drugim zakonom po nujnem postopku. Temu se rečejo poslovniški triki, poslovniške zlorabe ali karkoli hočete. In temeljno vprašanje, ki ga na komisiji nismo mogli ugotoviti, ali v skladu s 117. členom res obstajajo poslovniški razlogi za nujni postopek, ker se je o tem že politično odločilo na Kolegiju predsednika Državnega zbora, ne da bi se resno vprašali, kaj in kako. In te dni je bilo v Sloveniji neurje. Jaz bi danes pričakoval, da tukaj v Državnem zboru sprejemamo zakon po nujnem postopku o odpravi posledic tega neurja, ne pa, da se bomo ukvarjali in se ukvarjamo z neko investicijsko olajšavo in da se tri ure ukvarjate z mojo menjavo. Lepo vas prosim, gospodje iz vladajoče koalicije. Izgubili ste kompas, slovenska podjetja imajo resen problem pri izvozu na evropske, vzhodnoevropske, svetovne trge, ker sta Bajuk in Janez Janša seveda nesposobna narodnogospodarskega upravljanja in imamo pospešeno inflacijo in vi tukaj pomagate s toplim čajem. Vmes se pa dogajajo stvari v gospodarstvu, o katerih se vam mogoče niti ne sanja ali pa mislite, da pač za to niste odgovorni. In potem, ko vam predlagamo zakon, ga zavrnete. Niti tega si ne upate, da bi imeli razpravo o tem zakonu. To, da je to res, dokazuje dejstvo, da če ne bi bilo nujnega postopka, ta zakon sploh ne bi bil obravnavan. Gospod predsednik odbora niti ni sklical seje, četudi ta zakon je od 13. ali 12. junija v proceduri. Tako to je z upravljanjem slovenske države v tem mandatu s strani te vladajoče koalicije. Zato je čas, da se poslovite. Ta zakon vam ne bo pomagal pri tem, da se ne bi poslovili. Premalo močan je, če bi pa sprejeli mogoče 10% olajšavo in bili temu tudi sorazmerno varčni na odhodkovni strani, bi imeli [[?]] pa vsaj tekst do volitev [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Petek v imenu Poslanske skupine LDS.
Spoštovani! Vsi v tej dvorani dobro vemo, kako je prišlo do tega, da danes obravnavamo ta zakon. Šlo je za podobno prevaro, kot je bila prevara v zvezi z Zakonom o dohodnini, ampak o tem je že bilo govora. Vlada se je pač odločila s tem manevrom, ki se mu reče dopolnitev zakona o davku od pravnih oseb, da v našo državo, v naše gospodarstvo ponovno uvede investicijsko olajšavo tako, da zmanjšuje davčno osnovo le za 10 tisoč evrov letno in za obdobje največ 5-ih let. Ker se je Vlada odločila znižati davčno osnovo le za te minimalne vrednosti, se torej zniža davek za največ 220 evrov letno v letu 2008, od 2010 pa največ 200 evrov. Tako oblikovana olajšava bo dejansko razbremenila nekatera mikro in majhna podjetja, medtem ko srednje velikim in velikim podjetjem to ne pomeni nič oziroma kapljica v morju njihovih pričakovanj, vsaj zaradi precej večjih investicij v posodobitev in izboljšanje za ta poslovanja ter izboljšanje konkurenčnosti na globalnem trgu pričakujejo tudi razumevanje države za doseganje njihovih ciljev. S tem zakonom tega razumevanja nimajo. Vlada sama v obrazložitvi zakona priznava, da se je z ukinitvijo olajšav povečala davčna obremenitev investicijskih vlaganj. Tega smo se v Liberalni demokraciji Slovenije zavedali že leta 2006, ko smo nasprotovali ukinitvi investicijskih olajšav. Učinki ukinitve investicijskih olajšav so povečali efektivno obdavčitev podjetij, ker se za investicije ne morejo več uporabljati davčne olajšave, čeprav se je nominalna stopnja davka od dohodkov pravnih oseb znižala, pa je davčni reformi večja obdavčitev predvsem podjetij, ki vlagajo v investicije. Zaradi večje obdavčitve ocenjujemo, da so podjetja prelila višjo obdavčitev v višje cene, ki jih morajo plačati seveda končni uporabniki. Zaradi tega razloga je tudi slovenska inflacija višja, kot smo jo pričakovali oziroma jo je Vlada načrtovala v času uvajanja davčne reforme. Tudi generalni sekretar Obrtne zbornice Viljem Pšeničny je na novinarski konferenci opozoril, da je izguba olajšave za investicije v letu 2007 pomenila, da so se vse investicije dejansko podražile za okrog 20%, kar je nesporno prispevalo tudi k zvišanju cen. S tem smo tisti, ki smo bili in kritizirali vladno fiskalno politiko, pravzaprav dokazali, da minister Bajuk, ki danes namesto z nami letuje v Ameriki, zavaja, ko trdi, da fiskalna politika ni vplivala na inflacijo. Je bilo zaradi vsega tega potrebno čakati dve leti, da se ponovno uvedejo olajšave - seveda takšne, ki jim je to težko reči. V dveh letih se situacija ni popolnoma nič spremenila. Smo pa tik pred volitvami, in Vlada, ki so jo člani Obrtne zbornice zasuli z več kot tisoč faksi z zahtevo za ponovno uvedbo investicijskih olajšav, je ponovno ugodila tisti skupini podjetnikov in obrtnikov, ki skoraj vedno najde pravi način, da Vladi uspe dopovedati potrebnost sprememb. Davčna politika je orodje države za usmerjanje razvoja države tudi z davčnimi olajšavami. Manjšim gospodarskim subjektom je Vlada prisluhnila, na velike akterje v gospodarstvu, ki imajo zaradi slabe zakonodaje tudi velike probleme v poslovanju in s svojo konkurenčnostjo težave na svetovnem trgu, pa je ponovno pozabila. Ponovno uvajanje investicijskih olajšav je predvolilno darilo, kateremu pa v LDS zaradi, vsekakor, zaradi pomena za mala podjetja ne bomo nasprotovali. V programu Liberalne demokracije smo se zavzeli z uvedbo olajšav za tehnološki razvoj oziroma za investicije, ki pomenijo tudi izboljšanje pogojev ekološkega poslovanja. Zaradi tega bomo v Liberalni demokraciji Slovenije podprli predlog zakona, čeprav menimo, da bi morali odpraviti najvišji možni znesek znižanja davčne osnove na letni ravni. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ciril Testen v imenu Poslanske skupine NSi.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! V Novi Sloveniji smo prepričani,da je dinamično in razvojno naravnano gospodarstvo eden od temeljev družbe in nenazadnje tudi zagotovilo za socialno varnost ljudi. Dinamično in razvito gospodarstvo ustvarja delovna mesta in blagostanje ljudi, ali če povemo drugače, zagotavlja višje plače, višje pokojnine in druge prejemke občanov. Zato smo in bomo v Novi Sloveniji vedno podprli vsakršen ukrep, ki bo pomenil ugodnost za gospodarstvo in ki bo naravnan v razvoj. Eden takih je tudi predlog novele Zakona o davku od dohodka pravnih oseb. Novela zakona uveljavlja pravice do investicijske olajšave za podjetja in gospodarske družbe, predvsem pa bo koristila samostojnim podjetnikom ter malim in mikro podjetjem, saj je znesek navzgor omejen na 20.000 evrov. Mali in mikro podjetniki tako olajšavo tudi najbolj potrebujejo, saj večina teh podjetij še ni sposobna koristiti olajšav za raziskave in razvoj, ker nimajo ustreznega raziskovalnega potenciala. V Novi Sloveniji pozdravljamo preudarno odločitev Vlade, da je kot pogoje za koriščenje investicijske olajšave postavila vsaj redno zaposlena. Redna zaposlitev pomeni nek resen namen, da se želiš razvijati, širiti in krepiti. To bo spodbujalo tudi zaposlovanje za polni delovni čas, namesto izkoriščanja poceni študentske delovne sile. Poleg tega ta olajšava ni mišljena za začetni zagon podjetja. Je olajšava za tistega, ki bo pokazal sposobnost, inovativnost in resen namen ostati na trgu. Če ne bi bilo varovalk, ki jih vsebuje ta zakon, bi se davčne olajšave lahko zlorabljale, tako da bi nekdo hitro prišel na trg, izkoristil olajšavo in ponovno odšel. Naj ob tem še pripomnim, da se Slovenija lahko pohvali z visokim deležem mikro in malih podjetij, ki ustvarjajo pomemben delež bruto družbenega produkta. Podjetniki, ki imajo ideje in pogum, da vstopijo na trg in ki so vztrajni in prizadevni, da na trgu obstanejo, si zagotovo zaslužijo takšno spodbudo, saj njihovo dobro delo koristi prav vsem državljanom. Na Odboru za finance smo veliko govorili tudi o predlogu Socialnih demokratov, da bi takoj, že v drugi polovici leta 2008, prešli iz 22% na 20% davek od dobička pravnih oseb. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da ni te potrebe in da je postopnost, ki jo sedanji zakon določa, primerna. Povedati je namreč treba, da je razen Irske že sedaj v Sloveniji najnižji davek od dohodka pravnih oseb, glede na druge zahodnoevropske države, da se konec leta 2008 dokončno odpravlja davek na izplačane plače in da tudi druge davčne in dohodninske olajšave pozitivno vplivajo na konkurenčnost gospodarstva. Nenazadnje takojšnja ukinitev ni sprejemljiva tudi z vidika proračunskih prihodkov, saj pomeni ta davek pomemben vir. Pomembnejša je za male podjetnike vsekakor investicijska olajšava. Kdor razmišlja dolgoročno ve, da so zagotovila za socialno in finančno stabilnost, ugodne gospodarske razmere pomembne. Ta koalicija in ta vlada sta v tem mandatu ponudili številne rešitve, ki so pozitivno vplivale na konkurenčnost, zato bomo v Novi Sloveniji novelo zakona, katerega cilj je ravno razvoj podjetništva, podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakob Presečnik v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Veljavni zakon o davku od dohodkov pravnih oseb, ki je bil sprejet v okviru davčne reforme leta 2006 je pomenil kompromis med davčnimi olajšavami in davčno stopnjo. Z njim so bili ukinjene investicijske olajšave v opremo in neopredmetena dolgoročna sredstva, večji poudarek pa dan olajšavam za vlaganje v raziskave in razvoj. V praksi se je ugotovilo, da se je davčna obremenitev podjetij, ki se uvrščajo med mikro in majhna podjetja, znatno povečala, ker so ta premajhna, da bi bila sposobna vlagati v raziskave in razvoj, zato tudi ne morejo izkoriščati obstoječih davčnih olajšav za ta namen. Na podlagi pobud gospodarstva je medresorska delovna skupina predlagala ponovno uvedbo teh davčnih olajšav za določene investicije. Cilj predlaganega zakona je odpraviti razlike med podjetji, ki lahko vlagajo v raziskave in razvoj in podjetji, ki za raziskave in razvoj še nimajo potrebnih virov, potrebujejo pa vlaganja, da bi lahko pridobila potrebne vire. Predlog zakona predvideva investicijsko olajšavo v obliki znižanja davčne osnove za vse zavezance, seveda v omejeni višini in z določenimi pogoji, o vsebini česar v tem trenutku ne moremo razpravljati, ker je bil predlog zakona že pojasnjen. V Poslanski skupini SLS predlog zakona ocenjujemo kot primeren, saj izboljšuje položaj omenjenih mikro in majhnih podjetij in ga bomo zato tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Vili Trofenik v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo. Predloženi zakon je sicer dvojček Zakona o spremembah Zakona o dohodnini in bi bilo primerno, da bi ga obravnavali na isti seji. Na žalost to ne gre, pa kljub temu, najprej pripombe iz strokovnega vidika, iz strokovnega zornega kota. Mislim, da gre inovacijo pri izkoriščanju Poslovnika, saj sta bila vložena dva konkurenčna zakona in s tem, da je bil ta zakon, ki ga je predlagala Vlada, predložen po nujnem postopku, seveda se je dalo izkoristiti Poslovnik tako, da je praktično izločen iz razprave in odločanja konkurenčni zakon, ne glede, da bi govorili o kvalitetah teh dveh zakonov. Nujni postopek mislim, da je zlorabljen, ker v smislu prvega odstavka 143. člena Poslovnika ni izpolnjen, pa res ne, niti eden izmed tam naštetih pogojev, kdaj se nek zakon lahko obravnava po nujnem postopku. Toliko o proceduri. Drugič. Davčni zakoni, ki posledično zagotavljajo na prihodkovni strani državni proračun, njihove spremembe se praviloma obravnavajo vzporedno z obravnavo proračuna ali pa rebalansa. Tu je tako, da niti pri obravnavi proračuna niti obravnavi rebalansa nedolgo nazaj ni bilo volje s strani predlagatelja, da bi predlagali ta zakon in mi drugi sploh temu ne bi mogli ugovarjati. Res pa je, da se postavlja ob tem zakonu resno vprašanje o natančnosti in korektnosti vloženega rebalansa državnega proračuna, saj je učinek tega zakona in njegovega dvojčka sprememb Zakona o dohodnini, skupaj 53 milijonov evrov. To pomeni da so prihodki v rebalansu bili načrtovani tako nenatančno, da se lahko iz teh naslovov mimogrede pogreša 53 milijonov evrov proračunskih prihodkov. Od rebalansa pa tudi od obravnave proračuna se ni zgodilo nič novega, kar bi pogojevalo uvedbo oziroma obravnavo tega zakona. Pripombe prizadetih na investicijske ugodnosti, če hočete, ali olajšave, ki so bile ukinjene pred dvema letoma, so bile znane že takrat. Že tudi decembra so bili znani prilivi in bi bilo možno tak zakon v korektnem postopku vzporedno z rebalansom, vzporedno ali pa s proračunom obravnavati in tudi sprejeti. Enostavno, seveda, cilj zakona, ki je zapisan, citiram: "Cilj predlaganega zakona je odpraviti razlike med podjetji, ki so že v takšni fazi življenjskega cikla podjetja, da lahko zaradi svoje velikosti, finančne moči in znanja vlagajo v raziskave in razvoj in podjetij, ki so šele na začetku življenjskega cikla in za raziskave in razvoj še nimajo potrebnih virov, potrebujejo pa vlaganja, da bi lahko pridobila potrebne vire", konec citata. Če je za to spoznanje Vlada dozorela ali spoznala komaj zdaj, po obravnavi rebalansa, potem je tu nekaj resno narobe ali pa se nekdo poskuša norčevati iz Državnega zbora. Seveda, znanih je tudi tistih 6 ali 7 tisoč podpisov malih podjetnikov in obrtnikov, ki bodo nedvomno deležni nekaj učinka iz tega zakona, čeprav Gospodarska zbornica in marsikdo ocenjuje to spremembo zakona kot neustrezno oziroma je jasen cilj zelo prozoren - volitve v septembru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Povedano je že bilo, da govorimo pravzaprav o dveh zakonih in mi lahko to ta trenutek samo še potrdimo in da je bilo govora o dveh različnih postopkih in tudi to je treba ponoviti. V Poslanski skupini DeSUS priznavamo, da je bil poslanski zakon predlagan po skrajšanem postopku in vladni po nujnem postopku in da to, kar se je potem v postopkih zgodilo, pač ni korektno, tako kot bi bilo prav to izpeljati. Razen tega, vladni zakon, v ničemer ni povezal tistih določil, ki jih je predvideval poslanski zakon predlagan po skrajšanem postopku. Zato je tudi doslej tekla razprava morebiti celo preveč ali skorajda samo o postopku, o tem kdo je bolj zvit, kdo zna boljše uporabiti poslovniško tehnologijo in tako naprej. In nekoliko manj časa je bilo posvečenega sami vsebini problematike. Ampak vsebina je pomembna. Pri vsebini gre za to, da se znižajo davčne stopnje, in sicer v krajšem času kot je sicer predvideno in gre za drugo predlagano varianto, da se omogočijo davčne olajšave za, kar smo slišali, za mikro in mala podjetja. Pomembno vlogo, najbrž je treba opozoriti na to oziroma ponoviti to, na kar je bilo že opozorjeno, je odigrala nekaj tisoč glava množica tistih, ki so člani Obrtno podjetniške zbornice in je najbrž ta pritisk nekaj odtehtal. Rešitve zanje tudi bodo, pravzaprav, ugodne. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je prav tako. Morebiti bi bilo le prav, če bi bili nekoliko bolj odprtih rok, bolj odprtih dlani, čeprav bi to seveda bolj obremenjevalo tiste, ki morajo sestavljati proračun Republike Slovenije. Namen zakaj, komu, kako, koliko, ob kakšnih pogojih je jasno določen in tega nima smisla ponavljati. Je pa vredno ponoviti še enkrat vsaj dvoje. Prvič, to, da bodo te davčne olajšave, ki bodo zagotovo danes izglasovane, pomenile samo popravni izpit za tiste napake, ki so bile poprej storjene in na katere smo v letu 2006 opozarjali, ko se je davčna zakonodaja spreminjala. Pomembno je za predlagateljem ponoviti tudi to, da še danes sodijo predlagatelji, da je bil zakon 2006 moderen, da je bil sodoben, da je bil ta, kot bi rekli po domače, spodoben, pa vendar ga je treba čim prej menjati oziroma dopolniti in popraviti. Torej, s takšnim načinom rezoniranja se v Poslanski skupini DeSUS ne moremo strinjati. To, da so bile sedaj opravljene analize v neki medresorski skupini, pa pomeni samo to, da so bile opravljene z neko zamudo in da bi morale biti te analize opravljene takrat, ko se je zakon leta 2006 spreminjal. Mi bomo v DeSUS-u kljub temu podprli, zato ker gre za popravni izpit, ki ga je treba napraviti, dasiravno vračamo manj, kot je bilo v tem vmesnem času odvzeto tem podjetnikom oziroma mikro in malim podjetjem, pa tudi komu drugemu. Podpiramo to tudi zato, ker mislimo, da ne gre za tako marginalni poseg, kot so hoteli nekateri to predstaviti. Seveda se pa jasno zavedamo, da gre za politično instrumentalizacijo, ki pač po naši sodbi nima pravih opravičil. Ne bom zdaj govoril kaj ta politična instrumentalizacija v tem trenutku pomeni. Ocene kasneje, ko bo zakon sprejet, bodo takšne, da bo Vlada oziroma predlagatelji zagotovo zadovoljni, zadovoljen bo tudi precejšen del malih in mikro podjetij, pa ne v celoti, nekateri bodo govorili še naprej o predvolilnem popuščanju, o tem, da se popušča točno določenemu ciljnemu krogu, nekateri bodo še naprej omalovaževali ta prispevek teh davčnih olajšav in zagotovo bodo nekateri tudi upravičeno rekli: "Hoteli smo več, pa niste pustili". Torej, DeSUS bo podprl predlagan predlog novele, ob tem, da se nam je zdelo prav, da na nekatere slabosti vendarle še enkrat opozorimo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine SNS. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Slovenska nacionalna stranka je, to moram povedati, že v prejšnjem mandatu vedno opozarjala na to, da davčna politika za investitorje ni bila prava in tudi zdaj ni bila prava. Tisti, ki želi investirati, je prvi, ki je upravičen nižjih davkov zato, da se bo odločil za investicijo in zato, da bo lažje stekel gospodarski krog. Dobro, seveda, ker je to rekla Slovenska nacionalna stranka, je nihče ni jemal resno, ker tisto kar smo mi povedali, pa zdaj drugi jemljejo, pa se sami kitijo, da so to naredili. Saj prav, važno je, da to naredijo. Zdaj pa se sprašujemo nekaj drugega, zakaj so se pred dvema letoma ukinile investicijske olajšave, danes tik pred volitvami se pa vračajo. In ne vem, kakšna znanost je najbrž že potrebna po dveh letih, da če ukinjaš investicijske olajšave tiste majhne, ki so bile, da to vsekakor ni dober gospodarski vzpodbudnik. To vedo otroci že v osnovni šoli, ko se učijo ekonomije. Ampak, mi smo leta 2006 ukinili investicijske olajšave pod izgovorom, da bomo več dali za raziskave in razvoj, no, danes tik pred volitvami nekaj poklanjamo, tisto, kar smo vzeli, poklanjamo nazaj. Ni pošteno do ljudi in se delati zdaj, kako smo dobri, kako smo pametni, kaj smo ugotovili. Da je temu tako vedo tudi tisti, ki so bili na matičnem delovnem telesu, ko smo govorili o dveh predlogih zakona, eden je Predlog zakona poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Potrčem, in pa drugi vladni. Cilj bi pravzaprav dosegla oba. Gospod Potrč in ta skupina so predlagali, da bi se namesto postopnega zniževanje davčne stopnje iz 25 na 20 do leta 2010 znižalo takoj na 20% in učinek bi bil enak. Jaz sem prepričan, da bi bil. Ampak, seveda, ker ni prava stran poslancev, ne glede na to, kdo so bili, niti ne vem, kdo so bili podpisani, temu ni tako, ker je kup razlogov, naj bi bilo, zaradi česar je vladni zakon boljši, čeprav ocenjujem, da je ožji po vsebini, kot pa je predlog poslanca. Skratka, cilj bi bil enak, finančne posledice vemo da so, 25 milijonov evrov, ki se bodo pokrili v breme drugih prihodkov proračuna, enostavno je reči drugih prihodkov proračuna - zdaj, zelo lepo bi bilo, če bi lahko prebrali v obrazložitvi, kateri, ampak očitno ni nič važno v tej državi, to so za mene kar tako [[...]]Če človek pove, kar pove, bodo mislili, zdaj pa nasprotuje, ni res. Nihče ne nasprotuje ponovni uvedbi davčne olajšave za investicije. Nasprotujemo pa temu, da so bile te olajšave dve leti ukinjene, vzete, odvzete. Temu nasprotujemo. In tudi finančni učinek ne bo veliko večji oziroma bo manjši kot bi bil, če bi te davčne olajšave [[...]]in tisto, kar je najhuje je to, da je eden od iniciatorjev inflacije, ki je bila velika poteza tudi leta 2006. Ker veste, da je odvzetje olajšav pomenilo povečanje cen, povečanje cen pa je generator inflacije. In tisto, kar mislimo, da bomo zdaj po dveh letih popravili, ravno tisti del je povzročitelj spiralne inflacije. Kljub temu, da bomo zdaj s tem zakonom nižali davčno stopnjo, sta ti dve leti povzročili, da je inflacija tako visoka, da zdaj že sindikati pritiskajo na dvig plač, ki pa bo večji od učinkov, ki bodo prišli z zniževanjem davkov. Mi bomo vseeno ostali v inflaciji in nosili te posledice prepoznega in čudne prekinitve in ponovne uvedbe olajšav. V Slovenski nacionalni stranki bomo seveda morali podpreti te olajšave za vsa majhna podjetja v želji, da bo le nekoliko znižala inflacijo in da bo gospodarski razvoj s tem nekoliko pospešen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče, v imenu Poslanske skupine Lipa.
Spoštovani prisotni. Tudi moj del razprave ali bolje rečeno predstavitve stališča Poslanske skupine Lipa bo razdeljen v dva dela. Prvi, tisti politični, mnogo manj pomemben, ampak med vsemi nami toliko bolj priljubljen in drugi del, tisti del, ki je po navadi krajši, vsebinski del. Če so se govorniki pred menoj spraševali, zakaj je prišlo do uveljavitve davčne reforme, je odgovor na dlani, ker so ti isti ljudje, ki se to sprašujejo, stopili v Partnerstvo za razvoj in podpirali to davčno reformo. Sprenevedanje številka 1. In dovolite, da v tem mojem političnem uvodu, poudarjam, da seveda ne bom tako zelo strokoven kot nekateri ekonomisti pred menoj in dajejo krivdo za nastalo inflacijo, krivdo za nastalo inflacijo s strani sindikatov na davčno reformo ali bolje rečeno na davčne olajšave izpred dveh let. Jaz si seveda ne bi upal trditi, da bi rekel, da je omenjeni akt izpred dveh let povzročil in da je danes iniciator inflacije v okviru naše države. Mislim, da je tovrstno lahkotno govorjenje prej v škodo resni monetarno fiskalni politiki, kot v podkrepitev in v trudenje ali sledenje po zmanjšanju inflacijskih teženj v okviru naše države. To je približno tako, kot predsednik Vlade minimizira vlogo socialne politike, nekateri danes skušate minimizirati vlogo in razloge za nastop inflacije v okviru naše države izključno na popravek tega zakona. Kajti, gospodje in gospe, vsaj tisti, ki ste zakon pogledali, veste, da ima vsebino samo enega člena, to je 55.a člen, in če bi, in iskreno upam, da nihče v tej naši državi ne verjamem, da s spremembo 55.a člena lahko vplivamo na zmanjšanje inflacijskih teženj ali pa realnost inflacije v okviru naše države. Skratka, hočem poudariti, da so besede politikov, njihova navidezna zaskrbljenost, predvsem pa popolno nepoznavanje materije javnih financ, fiskalne politike in nenazadnje tudi monetarne politike lahko dosti prej škodljivo, kot dobronamerno. In sedaj v okviru tistega drugega dela, ko sem rekel, da bi rad spregovoril o omenjeni materiji vsebine zakona pred nami. Namenoma bom v tem delu tudi izpustil in se spraševal, zakaj Vlada Republike Slovenije s to modro ugotovitvijo po spremembi 55.a člena prihaja šele danes. Dejstvo je, da smo pozni. Drugo dejstvo, ki pa je mnogo pomembnejše za odjemalce iz naslova tega zakona, je pa seveda tisto dejstvo, da je vsebina zakona, pa pozabimo na to, da je prepozna, da je izvršilna veja oblasti ravno sama to povzročila pred dvema letoma, pozitivna za tiste, ki se jih ta zakon dotika. Iz tega naslova, jaz verjamem, da je smiselno, ne samo zaradi možne sinegrije davčne politike ali pa lafferjevega efekta, zniževanje oziroma plastificiranje davčnih stopenj, se izraža lahko tudi pozitivno v obliki davčnih prihodkov iz naslova javnih financ. Predvsem in najpomembnejše, vsaj v okviru odločitve Poslanske skupine Lipa, za podporo temu zakonu, pa gre za to, da poskušamo z državno deregulativo na področju fiskalne politike omogočiti gospodarstvenikom ali bolje rečeno podjetnikom lažjo vpeljavo njihovih poslov, zamisli v realnost. Prav tako bi rad v nadaljevanju spodbudil oziroma ne spodbudil razprave, ker je tudi več ne bo možno, ampak rad izpostavil teorijo za katero pa se bojim, da ne bo izhajala kot si jo je Vlada Republike Slovenije zamislila, in sicer da naj bi imeli tako imenovani upravičenci do naslova teh davčnih olajšav več prostih finančnih sredstev, ki jih bodo lahko namenjali v nov investicijski ciklus. Jaz osebno nisem eden izmed tistih, ki bi upal temu pritrditi. Torej, kaj bodo storili z dodatno razpoložljivimi finančnimi sredstvi, ki niso tako zelo visoka kot se jih hoče prikazati, ne vemo. Zato, da bi se s tem spodbujal investicijski ciklus, je izjemno ne samo zanimiva, ampak tudi pogumna teza. Še enkrat, za moj del zaključka pa zakon, ki je pred nami, je po moji oceni Vladi Republike Slovenije porabil časovno približno pol ure, mogoče uro in pol, zato govoriti o tem, da je zraven sodelovala kakšna ekspertna strokovna skupina, ki se je posvetovala dve leti, lepo vas prosim, gre za vsebino spremembe 55.a člena in ničesar drugega. Res pa je, da bo posledica morebitnega sprejema tega zakona pozitivno vplivala na tiste, ki se jih dotična fiskalna politika dotika. V Poslanski skupini Lipa bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. In še gospod Bojan Starman v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Lep pozdrav še enkrat vsem skupaj! Jaz pa res prihajam iz gospodarstva in ne bom kaj veliko govoril o politiki. Sam osebno kakor tudi Poslanci Slovenske demokratske stranke se od vsega začetka trudimo izboljšati pogoje gospodarjenja tako za velika kot za mala podjetja in na ta način omogočiti hitrejšo gospodarsko rast in večje ustvarjanje nove vrednosti tako, da bi si pridobili čim večjo pogačo, ki bi jo potem lahko delili po volji nas poslancev in tistih, ki sprejemamo razne zakone. Res, glede tega smo nekaj naredili. Povedal bi, da je bil največji korak ukinitev davka na izplačane plače. Tukaj govorimo o znesku preko milijarde evrov in ta postopna ukinitev je bila največji doprinos, s tem se je država odpovedala kar velikem delu pogače iz naslova davkov, potem smo sprejeli tudi zakon, ki znižuje obdavčitev od dohodkov pravnih oseb, postopoma sicer od 25% na 20%, tudi to je pozitivna stvar. Sprejeli smo, v praksi pa tudi, ukinitev olajšav za investicije in jih nadomestili z olajšavami v raziskave in razvoj. Videli smo, da se ta zadeva zelo uspešno uporablja. Veliko podjetij veliko vlaga in uporablja to možnost davčne olajšave. Vendar pa se je pokazalo, da pri nekaterih manjših podjetjih, mlajših podjetjih, tistih, ki so na začetku razvoja, da pač niso v stanju vlagati v raziskave in razvoj, zato so na nek način prikrajšani in v slabšem položaju kot tista velika podjetja, ki to možnost imajo. Seveda smo poskušali odpraviti to napako. Najprej se je ugotovilo kakšni so rezultati zmanjšanih davkov, tudi davka na izplačane plače in pokazalo se je seveda, kot ste videli v zadnjih dveh, treh letih, da je to izredno pozitivno vplivalo na gospodarsko rast, na naš razvoj. Se pravi, da so bili tudi fiskalni, tudi nekateri drugi ukrepi, od poenostavitve postopkov za ustanavljanje podjetij in tako naprej, cela vrsta ukrepov, da so bili pozitivni in da je to vplivalo na pozitiven odmev v gospodarstvu in zelo hitro gospodarsko rast. Tukaj pa smo videli, da se je možno odreči enemu delu dohodnine skozi te olajšave in da bi bilo bolj pošteno, da to omogočimo tudi manjšim vlagateljem, ki se jih bo to, seveda, tudi če je znesek nizek, se jim bo krepko poznalo in se bo poznalo tudi pri teh podjetjih, da se bodo hitreje razvijala. To je prispevek in upamo, da se bo ta stvar tudi izvedla. Zato bomo poslanci Slovenske demokratske stranke ta zakon z veseljem podprli. Seveda bi bili vsi za to, da bi vse davke ukinili, pa vendar vemo, da to ni mogoče. Radi bi tudi videli, da bi bili večji, vendar v okviru obstoječih možnosti je to to. Bistveno pa je, da dejansko ohranimo konkurenčno sposobnost našega gospodarstva in na nek način tudi spodbudimo kakšne prave tuje investicije v naše gospodarstvo in s tem vplivamo na povečanje BDP in na našo gospodarsko rast. Poslanci Slovenske demokratske stranke bomo to podprli kot prispevek. Povedal bi še to, da pač ta predlog zakona velja že za leto 2008, to se pravi, da bodo lahko učinki poraba teh olajšav tako rekoč takojšnji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev zaključujem z drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno pravna služba oziroma Vlada niste opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Nadaljujemo še z zaključitvijo zakonodajnega postopka za predlog zakona, ki ni osnova za obravnavo. Odbor za finance in monetarno politiko predlaga zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona o spremembi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, skrajšani postopek, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Miranom Potrčem, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 14. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o duševnem zdravju v okviru rednega postopka. Državni zbor je v petek, 11. julija 2008, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona je zbor na predlog predlagatelja zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 41. sejo Državnega zbora, ki je obenem tudi zadnja redna seja Državnega zbora v tem mandatu. Nasvidenje.