Z manjšo zamudo začenjamo današnje zasedanje državnega zbora, nadaljevanje seje. Zamuda je nastala tudi zato, ker so pač delovna telesa skoraj da do 14.00 ure zasedala, tako da je to nekako upravičeno. Torej, pričenjam nadaljevanje 8. izredne seje državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Peter Levič, Ivan Kebrič od 16.00 ure dalje, Irma Pavlinič Krebs, Zmago Jelinčič, Stanislav Brenčič za pričetek seje, Bogdan Barovič od 16.00 ure dalje, Vili Trofenik, Jožef Školč za pričetek Franc Kangler od 17.00 ure dalje, Tone Anderlič za začetek seje. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Vstavite kartice in pritisnimo "kvorum". Prosim lepo! Navzočih je 50 poslank in poslancev. Ugotavljam, da je zbor sklepčen in lahko odloča. Današnje nadaljevanje 8. izredne seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo 5. točke dnevnega reda - predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zaključku lastninjenja in privatizaciji pravnih oseb v lasti slovenske razvojne družbe; zatem bo zbor prešel na obravnavo 12. točke - predlog sklepa državnega zbora na podlagi prvega odstavka 300. člena poslovnika državnega zbora; nato na 13. točko - volitve in imenovanja in nadaljevali bomo še s točko 10.a - sprejem carinskega zakona; v nadaljevanju pa bomoobravnavali potem še preostale točke, to so 6., 9. in 10., in to takoj, ko bomo prejeli poročila matičnih delovnih teles. Teh poročil ta trenutek še nimamo. Proceduralno pa želi besedo gospod Lavrinc.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Odbor je danes obravnaval zakon o azilu in tudi zakon o dedovanju. Poročilo je v zaključni fazi, govorim o zakonu o azilu, in nekako je bilo dogovorjeno, da bi ta zakon, v kolikor, seveda, bo mogoče, obravnavali danes. Zato, seveda, apeliram, da setam, ko te točke, ki so, sedaj ne vem, po številu, katere so, da se naša uvrsti, torej ta zakon o azilu, še pred ostalimi vsebinskimi točkami.
Gospod Lavrinc, kolikor bo v moji moči, bo vse končano danes.
Iz vaših ust v božja ušesa.
Hvala lepa, gospod Lavrinc. Prehajam na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAKLJUČKU LASTNINJENJA IN PRIVATIZACIJI PRAVNIH OSEB V LASTI SLOVENSKE RAZVOJNE DRUŽBE. Vlada Republike Slovenije je z dopisom z dne 24. julija 2001, ki ste ga prejeli na klopi, zboru predlagala, da predlog zakona obravnavamo na prihodnji, to je 8. seji državnega zbora. Torej predlog vlade je, da to točko obravnavamo na naslednji seji. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predstavnik matičnega delovnega telesa najbrž tudi ne. Prehajamo na razpravo o predlogu tega sklepa, in sicer lahko stališče predstavijo predstavniki poslanskih skupin. Razprava poslancev ni mogoča pri tej točki. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Lahko torej odločamo o tem predlogu sklepa? Se pravi, da obravnavamo 5. točko na prihodnji seji državnega zbora. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih je za glasovalo 49 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo ta sklep sprejeli. In prehajam na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA DRŽAVNEGA ZBORA NA PODLAGI PRVEGA ODSTAVKA 300. ČLENA POSLOVNIKA DRŽAVNEGA ZBORA. Predlagani sklep je v obravnavo zboru predložil odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje k pobudi za oceno ustavnosti 186. člena zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Gospod Brenčič, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom poslancem! V letu dni izvajanja zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je vrsta državljank in državljanov ugotavljala nekatera, po njihovem mnenju, neskladja in so se v takem smislu tudi obračali na ustavno sodišče za ustavno presojo določenih členov in tudi posameznih delov določenega člena. No, med številnimi pobudami za ustavno presojo je matično delovno telo, to je odbor za delo, družino, socialno politiko in invalide na 8. redni seji obravnaval tudi pobudo za ustavno presojo 186. člena zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Iz mnenja vlade, kakor tudi iz mnenja sekretariata je izhajalo, da je pobuda, kot je zastavljena, utemeljena in temu primerno je tudi tekla razprava med članicami in člani odbora. Zato je v skladu s prvim odstavkom 300. člena poslovnika državnega zbora smiselno, da državni zbor začne postopek za spremembo tega člena. Zato predlagamo v razpravo in sprejem državnemu zboru naslednji sklep: "Začne se postopek za spremembo in dopolnitev 186. člena zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju [[Uradni list, številka 106/99]] . Državni zbor predlaga vladi Republike Slovenije, da pripravi predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju in ga predloži državnemu zboru v obravnavo in sprejem najkasneje do 31.12. tega leta. Vlada naj do navedenega datuma realizira dodaten sklep državnega zbora Republike Slovenije, sprejet na 3. izredni seji dne 20.12.2000." V skladu s tem sklepom bo tudi sekretariat pripravil odgovor ustavnemu sodišču. K temu bi rad dodal samo še to, da je ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in invalide tudi pripravilo analizo izvajanja zakona po njegovem enoletnem uveljavljenem času in tudi samo ugotavlja celo vrsto utemeljenih argumentov, ki narekujejo, da se pripravi v kar se da doglednem času sprememba zakona. V tem smislu bo ta sklep državnega zbora to potrebo tudi podkrepil, zato predlagam, da državni zbor sklep sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pismenih prijav k razpravi ni; razprava ostalih poslancev, ki bi se prijavili, bo omejena na pet minut. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o sklepu, ki ga je gospod Brenčič maloprej prebral, to je sklep matičnega delovnega telesa, ki ga imate v gradivu. Predlagam, da preidemo na glasovanje o tem sklepu. Glasujmo, prosim. Od 54 prisotnih je za glasovalo 52 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem je 12. točka dnevnega reda zaključena. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA - VOLITVE IN IMENOVANJA. Zbor bo pod to točko dnevnega reda obravnaval predlog komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve, in sicer predlog odloka o sestavi in imenovanju predsednika, namestnika predsednika in članov preiskovalne komisije državnega zbora Republike Slovenije za ugotovitev odgovornosti odgovornih oseb in nosilcev javnih pooblastil glede nakupa in prodaje električne energije, zaradi česar je bila domnevno povzročena gospodarska škoda v sistemu slovenskega elektrogospodarstva. Želi poročevalec besedo? [[Najbrž ne želi, ker ga ni tukaj.]] Želi predstavnica sekretariata besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Kdo želi besedo? Pisnih razprav ni bilo prijavljenih, tako da bi bila vsaka sedanja prijava k razpravi omejena na 5 minut. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Ker nihče ne želi razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu odloka o sestavi inimenovanju predsednika, namestnika predsednika in članov preiskovalne komisije državnega zbora. Prehajamo na glasovanje. Glasujmo, prosim. Od 59 prisotnih je za glasovalo 57 poslank in poslancev. Nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10.A TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH CARINSKEGA ZAKONA. V zvezi s tem zakonom lahko ugotovim, da zakonodajni postopek o predlogu zakona o preoblikovanju prostih carinskih prodajaln na cestnih mejnih prehodih z državami članicami Evropske skupnosti, ki delujejo v okviru Evropske unije, v obmejne prodajalne in o posebnih ukrepih nadzora teh prodajaln še ni končan, ker še ni objavljen v uradnem listu. Zato predlog sprememb in dopolnitev carinskega zakona, ki ureja podobno vsebino v skladu s 174. členom poslovnika državnega zbora, ne more biti predmet obravnave na seji državnega zbora. Zato zboru predlagam, da na podlagi 73. člena poslovnika državnega zbora predlog sprememb in dopolnitev carinskega zakona obravnava na septembrski seji zbora. Prehajamo na razpravo o predlaganem sklepu, in sicer po poslovniku samo predstavniki poslanskih skupin. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Nobena od poslanskih skupin ne želi v zvezi s tem razpravljati, zato razpravo zaključujem in prehajamo na glasovanje o predlaganem sklepu. Glasujmo, prosim. Od 53 prisotnih jih je za predlagani sklep glasovalo 50 poslank in poslancev. Nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Ostale so nam še točke 6, 9 in 10. 6. TOČKA DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O UPORABI SREDSTEV, PRIDOBLJENIH IZ NASLOVA KUPNINE NA PODLAGI ZAKONA O LASTNINSKEM PREOBLIKOVANJU PODJETIJ, skrajšani postopek. Poročilo je v razmnoževanju. Predstavniki vlade so tu. Potem točki 9 in 10 enako. Še ni pripravljeno za razmnoževanje? Kje pa je gospod Lavrinc? Ugotavljam, da gradiva za nadaljevanje seje nimamo in zato odrejam 20 minut odmora, to je petnajst do treh. Jaz upam, da v tem času bo gradivo na voljo in da bomo lahko nadaljevali sejo. Nadaljujemo torej ob petnajst do treh, 14.45.
Če dovolite, bi nadaljevali sejo. Najprej ugotavljamo prisotnost. Prosim, če lahko pritisnete "kvorum". Ugotavljam, da je prisotnih 60 poslank in poslancev. Smo sklepčni, lahko odločamo. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O UPORABI SREDSTEV, PRIDOBLJENIH IZ NASLOVA KUPNIN NA PODLAGI ZAKONA O LASTNINSKEM PREOBLIKOVANJU PODJETIJ, skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Prehajamo na prvo obravnavo. Sprašujem predstavnika vlade, če želi besedo? Prosim, gospod državni sekretar Strmčnik.
Spoštovani poslanci! S spremembami in dopolnitvami zakona, ki so pred vami, smo bistveno izboljšali tekst zakona o uporabi sredstev, pridobljenih iz naslova kupnine, in sicer predvsem v tistem delu, ko je ta zakon opredeljeval pogoje dostopa državljanov Republike Slovenije madžarske in italijanske narodnosti, ki so jim po tem zakonu in podzakonskih aktih, ki sledijo, dodeljene določene razvojne spodbude. Z originalnim predlogom vlade in z dopolnili, ki so bila oblikovana med razpravo v državnem zboru, smo uspeli vključiti spodbude, ki so dane na osnovi tega zakona, v celoten sistem spodbujanja skladnega regionalnega razvoja. Po drugi strani smo uspeli ohraniti pravice obeh narodnosti, da sodelujejo pri odločanju o teh sredstvih. Skratka, rezultat, ki je pred vami, je posrečen kompromis, ki rešuje marsikaj. Glede na to, da je kompromis, pa seveda ne rešuje vseh vprašanj, ki se tičejo narodnosti. Odprta so določena vprašanja, ki zahtevajo in bodo verjetno še zahtevala poglobljeno razpravo v državnem zboru. Kateri so tisti praktični nasledki, ki se bodo poznali takoj po sprejemu tega zakona? Kateri so tisti nasledki, ki zahtevajo postopek, se pravi ta, hitri postopek? Na javni sklad za regionalni razvoj bo v 15 dnevih po sprejemu tega zakona prenesenih [[...]]
Malo pozornosti, prosim!
[[...]]nekaj več kot 2 milijardi slovenskih tolarjev terjatev iz posojil, ki so bila dana v preteklosti, od leta 1996 naprej, za spodbujanje gospodarske osnove avtohtonih narodnih skupnosti. Omogočeno bo, da se bodo tudi odplačila teh posojil namenjala za nova posojila. Dosedanji zakon tega namreč ni omogočal. To pomeni, da smo dobili fond nekje med 200 in 300 milijoni slovenskih tolarjev letno, s katerimi bosta v določeni meri lahko sogospodarili narodni skupnosti. To so sredstva, ki bodo šla v regionalni razvoj, kajti zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja in na njegovi podlagi temelječi podzakonski akti jasno določajo, da se programi narodnosti vključujejo v regionalne razvojne programe, in ta sredstva so del sredstev, ki gredo v Sloveniji v regionalni razvoj. Nadalje, s tem, ko se vse terjatve prenesejo na javni sklad, bo omogočeno reševanje nekaterih problemov iz preteklosti, nekaterih, zdaj bom rekel, slabih terjatev. Mi ne zanikamo obstoja slabih terjatev, ki so se nabrale v gospodarjenju s temi sredstvi do sedaj. Vendar naš pregled slabih terjatev kaže, da pa tega spet ni toliko, da bi se bilo vredno pretirano temu problemu zdaj na samem zboru posvečati. Do slabih terjatev prihaja predvsem pri kmetih; tam, kjer so kmetje jemali posojila, tam imamo težave. Greza manjše zneske in gre za precejšnje število teh ljudi, ki so na težavah zaradi tega. Menimo, da bomo ta problem lahko hitro rešili, skladno s procedurami, ki že obstajajo, ki so v javnem skladu za regionalni razvoj že razvite za te namene, in s prenosomsredstev na javni sklad bi se lahko reševanja teh problemov lotili sistematično. Nadalje, ta zakon prenaša dodatnih milijardo 200 milijonov terjatev, ki so se nabrale iz naslova anuitet oziroma kreditov, ki jih je v letih 1991, 1992, 1993 in 1994 takratno ministrstvo, mislim, da še za planiranje, ekonomske odnose in razvoj dajalo za spodbujanje razvoja demografsko ogroženih območij. Se pravi, obstajajo neke terjatve iz preteklosti, ki so še vedno na računu ministrstva za gospodarstvo oziroma ministrstva za finance. Tudi iz tega naslova pričakujemo oziroma ocenjujemo letno priliv kakšnih 100, 200 milijonov sredstev nazaj, ki tudi gredo s tem zakonom neposredno v bistvu v spodbujanje regionalnega razvoja. Ta del nima neposredne zveze iz manjšinami oziroma s temi kupninami iz naslova sredstev manjšin. Na osnovi zakona bo sprejeta vladna uredba, ki bo določala vse podrobnosti, ki v zakonu v tem trenutku še manjkajo. In ta uredba bo opredelila tisto, kjer poslanci morda še imate vprašanja, kako se bo ta zadeva dejansko izvajala, kakšen bo nadzor, kako bodo te zadeve potekale, kakšne so procedure. To bo uredila vladna uredba. Vladna uredba gre vedno skozi komisijo za nadzor državnih pomoči. Se pravi, vsaka vladna uredba, ki je kakorkoli osnova za dodeljevanje sredstev, gre skozi komisijo za nadzor državnih pomoči. To so mehanizmi, ki so dovolj velika garancija zakonodajalcev, da dejansko sredstva ne bodo porabljena netransparentno, da ne bodo porabljena v nasprotju z veljavnim sistemom spodbujanja skladnega regionalnega razvoja in zakona o nadzoru državnih pomoči. Noben razpis [[...]]
Oprostite. Jaz se vam pravzaprav opravičujem. Ampak, jaz nimam te moči, veste, da bi vplival na poslanke in poslance, da bi malo zmanjšali glasnost svojega govorjenja, če jih vsaj že ne zanima to. Hvala.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Jaz sem pravzaprav pri kraju, ker ne bi želel obremenjevati cenjenega zbora. Rad bi povedal še to, da je vlada ravnala v določenih časovnih limitih, da so bile narejene morda kakšne napake v proceduri, predvsem v smislu formalnih soglasij institucij manjšine, vendar vam lahko zatrdim, da smo v teh dnevih, ko je zakon vendarle v obravnavi v državnem zboru, storili vse tisto, kar smo morda prej zamudili. Se pravi, mi smo imeli obravnavo s strani institucij manjšine. Imeli smo obravnavo na komisiji za narodnosti. Komisija se je pozitivno izjasnila o teh zadevah. Oba poslanca narodnosti sta se pozitivno izjasnila o rešitvah, ki so danes pred vami, tako da morda ni več toliko zmede v glavah poslancev. Nekateri so to v razpravah namreč poudarjali, da obstaja v zvezi s temi rešitvami precej zmede. Mislim, da smo jo uspeli odpraviti in da boste odgovorno lahko pritisnili na tipko za sprejem amandmajev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, če lahko predstavi stališče odbora. Gospod Horvat.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje! Čeprav je predlog zakona kratek, saj ima razen 5. člena po datumu uveljavitve 4 vsebinske člene, se je odbor za gospodarstvo s predlogom dosti ukvarjal. Obravnaval ga je na treh sejah oziroma na dveh izrednih sejah in v nadaljevanju danes. Pri tej obravnavi je upošteval mnenje sekretariata in tudi poročilo oziroma mnenje komisije za narodni skupnosti, ki je predlog zakona obravnavala na včerajšnji seji kot zainteresirano delovno telo. Komisija, kot vidite iz poročila, je predlog zakona podprla in hkrati podprla predlog amandmaja poslanske skupine narodnih skupnosti. Odbor je na osnovi vsega tega in na osnovi temeljite razprave tako rekoč vseh članov odbora pripravil v sodelovanju z vlado in sekretariatom predloge amandmajev, ki jih imate v poročilu in v pregledu amandmajev, in predlagam, da jih sprejmete, skupaj z amandmajem poslanske skupine narodnih skupnosti. Ta amandma je odbor tudi podprl. O vsebini je že govoril gospod državni sekretar, tako da ne bi tega ponavljal. Naj ob koncu še povem, da se je ob obravnavi zakona odprla vrsta vprašanj, ki opozarjajo na to, da ta zakon v celoti ne rešuje problematike spodbujanja gospodarske osnove narodnih skupnosti, zato je odbor tudi podprl predlog sklepa, ki ga predlaga državnemu zboru komisija za narodnosti, namreč da naj vlada pripravi predlog za celovito reševanje sistema spodbujanja gospodarske osnove narodne skupnosti. Odbor je tudi glede na razpravo o pomanjkljivostih ali pa nesodobnosti zakona o kupnini, glede na to, da ta zakon izvira iz leta 1995, sprejel dodaten sklep, da predlaga zboru, da ta predlaga vladi, da vlada pripravi predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o rabi sredstev, pridobljenih iz naslova kupnin na podlagi zakona o lastninskem preoblikovanju podjetij. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prijave nimam nobene. A, zdaj pa. Dobro, gospod Kavčič, LDS, prosim.
Hvala. Spoštovani! V zvezi s predlogom zakona o spremembah zakona so bili vendarle prisotni dokaj različni pogledi in ambicije, zato smo si poslanci in poslanke liberalne demokracije prizadevali, da bi dosegli - in menimo, da smo dosegli - ločitev tistih delov predloga, ki rešujejo predvsem ali zgolj tehnična vprašanja, medtem ko smo si prizadevali odložiti obravnavo vsebinskih vprašanj, vezanih na odnos do narodnostnih manjšin, v čas in v zakon, ki bi te zadeve lahko bolj celovito obdelal. Zato podpiramo spremembe amandmaja, kot jih je danes dokončno sprejel odbor za gospodarstvo. Pričakujemo, da bomo v prihodnje posvetili nekaj več pozornosti precej velikim dilemam, ki so se pa vendarle pokazale v debatah o tem zakonu. Pokazale so se kar zanimive vsebinske razlike v pogledih na to, kaj naj bi pravzaprav pomenila zanimiva kategorija, vgrajena v osnovni tekst zakona, ki govori o ustvarjanju gospodarske osnove narodnostne manjšine. Bodimo iskreni, pogledi na to kategorijo niso povsod enotni v različnih poslanskih skupinah. Menim torej, da smo v tej fazi dosegli zadosti visoko stopnjo soglasja temeljnih ureditvah, ki jih ta zakon o spremembi zakona prinaša. Vendar pa smo dosegli soglasje tudi o tem, da bo potrebno čimprej doreči nekatere vsebinske osnove odnosa države Slovenije do narodnostnih manjšin. Zato bomo poslanke in poslanci liberalne demokracije predlog zakona skupaj z amandmaji podprli.
Hvala lepa. Gospa Pozsonec, prosim.
Hvala lepa. Na spremembo zakona o kupnini smo že dolgo čakali. Že od leta 1997 smo skupaj z italijanskimi kolegi sodelovali na mnogih usklajevanjih v okviru Meorja, pa vendar rešitve nismo našli. Sistem uveljavljanja podpore za razvoj avtohtonih narodnih skupnosti je skrajno neugoden, saj ne pomaga do njihove gospodarske stabilnosti, temveč uničuje tiste, ki so bili toliko naivni, da so pred leti zaprosili za posojila pod pogoji, ki jih določa zakon. Na primer, kdor je vzel takrat 1 milijon 500 SIT posojila za dobo 7 let, mora vrniti skoraj 3 milijone 500. Sprašujem, komu je to pomoč? Državi, banki? Sigurno ne narodnosti, ker so to ubijalske obresti. To zame ni pomoč. Predlagane spremembe tega zakona gredo v smer, da sanirajo zgoraj opisano stanje. Sprememba zakona spreminja le nekaj členov in gre le za tehnični zakon, jaz ga tako doživljam. Vendar, skupaj s sprejetimi amandmaji in posebno z uresničenim dodatnim sklepom narodne skupnosti bi pripomogli k temu, da bi naredili korak naprej. Ni res, da tale zakon rešuje samo alarmantno stanje med pripadniki madžarske narodnosti, ki so ga povzročila ta posojila. Omogoča tudi normalno črpanje teh posojil, kar v zadnjih dveh letih ni bilo mogoče. Torej sprejetje tega zakona štejem kot korak naprej, ampak nikakor pa ne kot dokončno rešitev. Upam, da v tem državnem zboru, v smislu našega dodatnega sklepa, bomokmalu imeli zelo plodno debato o tej zadevi in priporočam sprejetje zakona in amandmajev, ki jih je podprl tudi odbor za gospodarstvo. Hvala.
Hvala. Mag. Drobnič v imenu NSi.
Lepo pozdravljam kolegice in kolege, pa tudi predstavnike vlade ter ostale goste. V poslanski skupini Nova Slovenija podpiramo pobudo za spremembo zakona oziroma to namero vlade. Pač razlogi so jasni, neustrezno financiranje oziroma spodbujanje avtohtonih skupnosti. Torej izkazalo se je, da sredstva iz naslova kupnin niso bila najbolje naložena. Zdaj je vprašanje, kako je z vrnitvijo teh sredstev, še bolj pomembno je pa to vprašanje oziroma problem, da ta sredstva niso koristila manjšinskim skupnostim. In smo pred enakim vprašanjem kot smo bili morda pred, ne vem, šestimi leti. Edina razlika je ta, da obstajajo terjatve, pri čemer je ironično to, da niti ne vemo, koliko je teh terjatev oziroma kako je z možnostjo pridobiti te terjatve nazaj. Kajti te bi postale osnovna, torej sredstva za nadaljnje funkcioniranje spodbujanja regionalnega razvoja in razvoja avtohtonih skupnosti. Torej tudi sama analiza, ki smo jo dobili na kratko povzeto v obrazložitvi zakona, kaže, da torej ta sredstva niso bila ustrezno razdeljena. V Evropi, vsa Evropa, pa tudi mi smo kooptirali oziroma sprejeli merila in instrumente za spodbujanje regionalnega razvoja z dvema ali tremi zakoni, med drugim tudi z zakonom o nadzoru državnih pomoči, s katerimi se preverja uspešnost inštrumentov, transparentnost, uspešnost in nadzor denarja, kam gre. Torej, pobudo vlade podpiramo, vendar je vlada s tem predlogom ostala na sredini poti. Namesto da bi tudi za te oblike pomoči oziroma ta sredstva uporabili široko paleto instrumentov podpore, tako kot jo določa zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, bomo očitno ostali na istem, kot je. Res, da je z amandmajem prišlo do spremembe, na pobudo narodnih skupnosti, da se ta sredstva namenjajo tudi v obliki nepovratnih pomoči. Ravno regionalne pomoči in državne pomočipoleg nepovratnih pomoči uvajajo še nepovratna poroštva in ostale reči, da jih ne naštevam. Skratka, tu se je pa vlada, in očitno tudi del poslancev, zaustavila, kajti očitno se bojimo jasnosti in, konec koncev, tistega, da bi narodnim skupnostim omogočili širši izbor pomoči. Kot vam je znano, imamo tudi različne oblike dodeljevanja pomoči, horizontalne, vertikalne, imamo sektorske pomoči. Če narodno skupnost prizadene predvsem, ne vem, na obrtnem sektorju, na tekstilnem sektorju, potem mora biti upravičena do pomoči na tej osnovi. Če je to kmečki sloj, potem imamo nabor pomoči, ki gre skozi na ta način. In tu je tudi vloga narodne skupnosti, da opozori, kaj se dogaja z narodno skupnostjo na tistem teritoriju, kateri instrumenti bi bili primernejši. In zato je tudi prav, da smo v amandmaje - s tem se je tudi poslanska skupina strinjala - da soodloča oziroma da daje mnenje narodna skupnost pri regionalnih pomočeh, pri tistih pomočeh, ki se je dotikajo. Torej, to je nekako stališče v zvezi z naborom pomoči. Drugo so sredstva, ki naj bi bila v tem javnem skladu. Tega natančno ne vemo, niti sama država ne ve. Treba je opozoriti na dejstvo in na ugotovitve računskega sodišča, in sicer razlike v evidencah v okviru 4,8 milijarde; en del se nanaša tudi na ta del pomoči. To narekuje, da smo obvezni, da smo dolžni sprejeti ustrezen nadzor. Ne vemo, koliko sredstev bo v tem skladu, ali ne bodo na koncu samo nevnovčljive terjatve? To bo potem slaba popotnica za regionalni razvoj in za razvoj nacionalnih skupnosti, enoin drugo. Z jasnimi podatki bi morali priti. Upam, da bo vlada, preden bo šla v kakšen razpis, ugotovila, koliko ima dejansko denarja. Zato se mi zavzemamo, da se za ta sklad uporabljajo merila iz 21. člena zakona o spodbujanju skladnega gospodarskega razvoja. Opozoril bi še na 6. člen ZIPro. In sicer v zvezi s porabo kupnin. Tukaj bi vprašal sekretariat za zakonodajo, ali morda ne vstopamo v kakšno kolizijo s tem predloženim zakonom, namreč z uporabo kupnin za te namene. Zaradi teh razlogov smo tudi mi, v poslanski skupini Nova Slovenija podprli določene amandmaje, predvsem tiste, ki ta jih vložili narodni skupnosti, in vložili tudi skupaj s Socialdemokratsko stranko amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še katera od poslanskih skupin želi besedo? Prosim, gospod Kelemina, SDS.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Naša poslanska skupina Socialdemokratske stranke načeloma podpira intence tega zakona, vendar moram žal poudariti, da je vlada oziroma ministrstvo, predvsem pa vlada pri pripravi tega zakona bila zelo površna. Namreč, ni nam še dejansko jasno, iz katerih razlogov je pravzaprav to spremembo predlagala. Namreč, lotili so se enega segmenta v tem zakonu, niso pa pri tem sploh razmišljali o tem, da bi bilo potrebno ta zakon v celoti nekako prilagoditi obstoječi zakonodaji, se pravi novemu zakonu o vladi oziroma zakonu o organizaciji ministrstev. Tudi pri spremembi teh določb, ki jih je predlagala, bi prav gotovo bilo potrebno spremeniti nekatere drugečlene, kot sta recimo 5. in 6. člen, kjer se dejansko še vedno navaja, kot da bo za odločanje v določenih zadevah še vedno pristojna Slovenska razvojna družba, s temi novimi spremembami pa se jim nekako ta pravica jemlje. Ne vem, po naši oceni so si ti členi zdaj v neskladju in nas prav čudi, da sekretariata to sploh ne moti. Skratka, ne bom poudarjal vseh tistih stvari, ki so bile že omenjene. Dejstvo je, da iz predlaganega gradiva, ki je pred nami, ni razločno vidno, ne glede na določene podatke, ki so podani v tem gradivu, na kakšen način so se ta sredstva do zdaj uporabljala, v kakšni meri so bila izterjana, koliko sredstev je tako rekoč izgubljenih in tako naprej. Skratka, podatki so zelo površni in pričakujemo, da bo mogoče v nadaljevanju, če bo vlada na osnovi sklepa, ki ga bo sprejel državni zbor, ki ga mi podpiramo, da bi vlada pripravila celovito spremembo tega zakona, da bo takrat tudi podala vse te podatke, ki so seveda izredno pomembni za nadaljnje odločanje. V naši poslanski skupini tudi menimo, da moramo prav gotovo v celoti upoštevati obstoječo zakonodajo, tako zakon o skladnem regionalnem razvoju kot tudi zakon o nadzoru finančnih pomoči različnim subjektom, in smatramo, da ni primerno, da se vse te stvari nekako urejajo mimo teh zakonovoziroma da bi se naj poskušalo delati tako, kot se je delalo prej, po starem, in so se stvari dodeljevale nekako arbitrarno. Naša poslanska skupina tega ne podpira, zato smo tudi skupaj s Koalicijo Slovenija oziroma s stranko Nova Slovenija vložili amandma, ki bo nekako te stvari le umestil v tem smislu, da se bodo bolj striktno upoštevale določbe obstoječih zakonov. Pri tem pričakujemo, da bomo imeli tudi v prihodnosti boljši pregled nad dodeljevanjem teh pomoči. Skratka, intencije zakona podpiramo, vse te rešitve, ki so tukaj podane, pa ne vemo, prav zaradi teh nedorečenih podatkov, niso za nas najbolj sprejemljive. In bi prosil tudi seveda za odgovor sekretarja, državnega sekretarja, ali je dejansko tudi potreben - na osnovi obrazložitve pri ciljih in načelih zakona, da bo samo dodeljevanje sredstev urejala neka nova uredba o merilih in pogojih postopkov za dodelitev sredstev za ustvarjanje gospodarske osnove za avtohtone narodne skupnosti - še nek nov zakon. Namreč, če se ne motim, ta narodni skupnostipredlagali pač dodaten sklep, kjer bi naj vlada pripravila nov zakon, ki bi nekako opredeljeval to tematiko nekako drugače, kot je v skladu z obstoječo zakonodajo, se pravi z zakonom o skladnejšem regionalnem razvoju in ostalo zakonodajo. Torej sprašujem, ali je resnično potrebno sprejeti poseben zakon ali ni dovolj potem ta nova uredba in ostale napovedi vlade, ki napoveduje, kako bodo te stvari v bodoče urejene. Toliko mogoče za uvod. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še katera od poslanskih skupin želi besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Pisnih prijav k razpravi ni. Ostale razprave omejujem na 5 minut. Gospod Pucko, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, državni sekretar, kolegice in kolegi! Zakon kot takšen, recimo, da ga načeloma podpiram, postavlja pa si mi nekaj vprašanj. Brez odgovorov na ta vprašanja, mislim, da zakona ne bi smeli sprejemati oziroma bi morali dobiti odgovore. Prvo je vprašanje, kakšni so učinki do sedaj dodeljenih sredstev, kajti v Poročevalcu imamo dve suhoparni tabeli, ki govorita, da so bila sredstva dodeljena, nič ne govorita o tem, koliko novih delovnih mest je bilo iz tega naslova ustvarjenih, koliko obstoječih delovnih mest je bilo ohranjenih in ali ta delovna mesta prinašajo nek dobiček. Ko bom dobil odgovor na ta vprašanja, se bom lažje odločal. Hkrati me zanima, glede na to, kar piše v obrazložitvi zakona, ali bo ob morebitnem sprejemu dopolnila, da se sredstva dodeljujejo lahko tudi nepovratno, ali bodo vse te terjatve odpisane. Gre za 1 milijardo 322 milijonov in nekakšen drobiž. Torej, ko bom na to vprašanje dobil odgovor, in to odgovor, ki ima težo, potem se bom veliko lažje odločal. Hkrati menim, da je absolutno nevzdržno, da soglasje k projektom ali k tem zahtevkom dajeta obe narodnostni skupnosti. To je čista politična izbira. In zato, ker je bilo to tudi do zdaj, vsaj nekateri izmed teh projektov niso bili uspešni in nikoli ne bodo. In so v bistvu založeni projekti, denar pa potrošen. To je realno stanje oziroma tisto, kar je bil učinek do pred tem zakonom veljavnega zakona. Hvala lepa.
Replika, gospa Pozsonec.
Hvala lepa. Rada bi replicirala gospodu Pucku. Gre za to, da če pri drugih pomočeh, recimo za regionalni razvoj, je lahko en del kot nepovratna sredstva, potem ne vem, zakaj bi bilo pri narodnostih tako. Mi smo še imeli kaj takega. Ne vemo, kako bo. Potem. Koliko je bilo razdeljeno, vidimo iz tabele. Učinka ni - to drži. Ampak, nekaj delovnih mest je pa vseeno v tovarnah ostalo. Mislim, da ravno gospod poslanec je s tistega področja in najbolj ve, katere tovarne še delajo, ki so dobile to posojilo. Kar nekaj jih je. Kdor zmore, normalno vrača denar in ni govora otem, da bi bilo 1 milijarda 300 kot terjatev. O tem ni govora. Glavnica je tudi notri, kar ljudje redno plačajo. Jaz ne vem, koliko posameznikov ni moglo vrniti denarja. Takšnih je pa zmeraj. Kar se pa tiče tega, da narodne skupnosti lahko dajo, so dale mnenja, to pa se mi zdi, da je najmanj, kar so lahko naredile, če je bilo to že po zakonu določeno za njihov razvoj in za gospodarski razvoj. Ampak ni treba se bati, na žalost se niso pretirano razvijati. Še to povem, po tistem je dosti boljša posojila dala država. Skrajni čas in moralna odgovornost je, da tudi to posojilo pripravimo vsaj do takšnega stanja, kot so druga.
Hvala. Replika, gospod Battelli.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Pojasnilo gospodu Pucku, ki verjetno ne pozna stanja na Obali, kjer vsi, ki so prejeli ta posojila, jih tudi vračajo - kot prvo. Kot drugo: nikjer ni govora o soglasju ampak o mnenju. Gospod Pucko bo moral tudi pomisliti verjetno na naslednje: če je do sedaj naša ureditev namenjala določena sredstva za razvoj oziroma za ustvarjanje, ne za razvoj, pač pa za ustvarjanje, ker je ni, vsaj v našem primeru je ni, torej za ustvarjanje gospodarske osnove za narodni skupnosti, s tem zakonom tega ni več.
Hvala. Replika, gospod Pucko.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Meni je žal, da sta se spoštovana kolegica in kolega odzvala na moja vprašanja, ki so bila postavljena državnemu sekretarju. V bistvu pa to indirektno kaže, da je nekaj narobe z dosedanjim sistemom, kajti če ne bi bilo tako, potem se gotovo ne bi oglasila. Gospa Pozsončeva, nerad, ampak moram vas spomniti, da ste bili ena izmed zelo glasnih poslank takrat, ko je šlo za neko nepovratno pomoč, mislim, da je šlo nekemu kmetu tam od Lenarta ali kje, za 112 milijonov. Spomnite se malo svojih debat ali diskusij iz tistega časa in verjetno boste malo drugače gledali na to, da bi - jaz nisem proti nepovratnim sredstvom, ampak ne podpiram pa tega, da bi s tem zakonom vsa sredstva, ki se ne bodo vrnila, spremenili v nepovratna oziroma jih odpisali. To je poanta moje razprave, ki je bila zelo kratka, in sem samo želel dobiti odgovor na dve vprašanji, ki sta popolnoma na mestu za to diskusijo, in sem že v uvodu povedal, da načeloma nisem proti zakonu, ampak sem za takšen zakon, ki bo dal učinke. Učinkov pa ne bo dal, ali pa bodo slabši, kot bi lahko bili, če bo tu zraven mnenje, politično mnenje - poudarjam, politično mnenje - narodnih skupnosti - pika.
Hvala. Gospod državni sekretar bo zdaj najprej odgovoril. Prosim, gospod Strmčnik.
Torej, na kratko. Najprej hvala lepa za mnenja poslancev in poslank, ki jih bo vlada gotovo lahko upoštevala pri nadaljnjem izvajanju tega zakona. Dolžan pa sem nekaj odgovorov. Najprej, nepovratna sredstva kot instrument je predlagala vlada sama, ne na iniciativo poslancev narodnosti, pač pa vlada sama, in to zaradi tega in samo v tistem delu, kjer gre za posojila kmetom. Tu namreč se je pokazalo, da kredit ni pravi instrument. Mi se zavedamo, da je to odstop od osnovnih ciljev zakona o uporabi sredstev kupnine, kajti kupnina naj bi se porabljala zgolj kot povratna za kredite, za sredstva, ki se vračajo. Vlada Republike Slovenije je vseeno to predlagala in seveda računa na to, da bo morala ta izpad nadomeščati potem, če naj bi se fond in sklad ohranjal, iz nekih drugih virov, in jasno je, da so tu samo proračunski viri na voljo. Pomeni, da še kako bodo te subvencije, ta del pod pozornim očesom in vlade in posameznih ministrstev in tudi parlamenta, ker bo moral iti skozi proračunsko razpravo. Mi smo že letos zagotovili za izvajanje letošnjega razpisa 70 milijonov slovenskih tolarjev za to, da bi lahko ta subvencijski del v bistvu izpeljali. To je ta del. Seveda, mi pravzaprav načeloma ne nasprotujemo amandmaju, ki sta ga oblikovali poslanski skupini Nove Slovenije in Socialdemokratske stranke, ki širita nabor instrumentov na vse instrumente zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja. Opozarjamo pa na to, da je sredstev vendarle relativno malo za tak širok nabor instrumentov in da je ne nazadnje namen sredstev na osnovi kupnin na ohranjanju vrednosti. Tako smo subvencije predlagali kot izjemo za zelo majhen del sredstev kupnin, za 2,5% za nek specialni namen znotraj tega. Mislimo, da tukaj ne gremo preširoko in da je zadeva dosti premišljena. Naprej. Čisti računi in učinki. Sam sem na ministrstvu za gospodarstvo in sem zadolžen in zainteresiran za gospodarjenje. In ta vprašanja, ki ste jih, gospod Pucko, odprli, se tudi meni seveda postavljajo in imam na njih pripravljene odgovore. Obseg sredstev, ki se prenašajo, obseg terjatev, ki se prenašajo na javni sklad, znaša iz naslova sredstev kupnin za ustvarjanje gospodarske osnove avtohtonih narodnih skupnosti natančno 2,317 milijarde, se pravi 2 milijarde 317 slovenskih tolarjev. To so krediti, ki so bili dani do sedaj in ki bodo še dani letos z letošnjim razpisom. Skratka, upoštevan je že tudi letošnji razpis, kjer so pravice uporabe za ta sredstva že na strani odhodkov proračuna. Dodatno se prenaša na javni sklad še milijarda 200 milijonov tolarjev, vendar ne za ta namen spodbujanja narodnosti, ampak za namen spodbujanja skladnega regionalnega razvoja iz naslova starih kreditov iz let 1991, 1992, 1993, 1994. Te terjatve. S temi terjatvami namreč še vedno upravlja ministrstvo za finance oziroma naše ministrstvo in to je seveda današnjemu času neprimerno. Mi te terjatve moramo prenesti na institucijo, ki je pač usposobljena za to, da s temi zadevami ravna. Koliko od tega je slabih terjatev? Najprej bom začel s tistim delom, ki se nanaša na spodbujanje demografsko ogroženih območij iz let 1991, 1992, 1993, 1994, kjer zadeva v bistvu je že bližje temu, da se na koncu ugotovi, koliko je res teh slabih terjatev bilo. Torej, mi imamo stanje teh terjatev. Imamo kup zadev v tožbah, kup zadev v postopkih, ker podjetja ne delujejo več, ki so te zadeve dobila. Ocenjujemo, da bo dejansko pravi izplen teh zadev morda 60%. Skratka, okoli 40% zelo na okvirno se nam zdi, da je realna vrednost teh terjatev - 60% je realna vrednost teh terjatev iz teh preteklih nekaj let za nazaj. Kar se tiče sredstev narodnosti: tega, kar je bilo dodeljenega od leta 1996 naprej do leta 2000 in kar mislim, da je le predmet pozornosti te diskusijo in tudi vašega vprašanja, kako se je gospodarilo s temi sredstvi, kjer je manjšina nekako že dosedaj dajala mnenje in na nek način soodločala pri teh zadevah. Najprej bi rad povedal, da vmešavanje manjšine ni bilo politično. To ocenjujem na osnovi pač moje kratke enoletne prakse, da dejansko manjšina je tukaj - nisem opazil tega in to odgovorno rečem, da bi manjšina ravnala politično pri tem. Zdaj, koliko od tega je slabih terjatev? Mi imamo od teh 2 milijard 317 v tem trenutku evidentiranih okoli 250 milijonov, kjer je nekaj narobe. Bodisi, da so podjetja že šla v stečaj, bodisi, da nam je banka vrnila dokumentacijo, ker ne uspe odplačila, skratka ne plačuje vseh zadev bodisi, da imamo že izvršbene postopke, ki jih tudi imamo. Skratka, predlog pravobranilstva: mi gremo in vodimo že izvršbene postopke nekje, kjer to gre. Lahko si zamišljate, daje to izredna obremenitev za državnega sekretarja in za ministrstvo, da vodi izvršbene postopke. Tudi to je eden od razlogov, zakaj se mi mudi to prenesti na bolj primerno mesto, zato da se bom lahko ukvarjal in ministrstvo z drugimi tudi perečimi problemi. Sicer pa moram zdaj pohvaliti javni sklad za regionalni razvoj. Javni sklad za regionalni razvoj ima slabih terjatev toliko kot banke, ki dajejo kredite drobnim, malim podjetjem. Mi smo zahtevali kot nadzorni svet javnega sklada to poročilo, dobili smo ga in ga bomo obravnavali na prvi prihodnji seji. Vendar to poročilo, tako kot je napisano, kot je bilo predano, kaže na to, da so te slabe terjatve v rangu od 3 do 5%, nič več. Zakaj tako malo? Zato, ker javni sklad odreagira v trenutku, ko se problem pojavi: lahko spremeni pogoje na hitro; lahko, bi rekel, podaljša, ugotovi moratorij, da reši projekt. In na javnem skladu mi dejansko rešujemo projekte, gospodarimo s temi terjatvami. Lahko si zamišljate, da ministrstvo slabo gospodari s temi terjatvami in da je verjetno zaradi tega tudi ta številka tukaj večja, bistveno večja od tiste, ki jo ima javni sklad v svojih bilancah. Mislim, da smo sposobni z dobrim gospodarjenjem s temi projekti dejansko vzdrževati ta sklad. In za tisti del, kjer bo šlo pa za nepovratna sredstva, to iz državnega proračuna na transparenten način vsako leto zagotavlja tudi ohranjanje tega dela. Še enkrat pravim, zgolj v tistem delu, kjer gre za kmete, ker kmetje tudi po drugih razpisih bodisi ministrstva za kmetijstvo bodisi našega javnega sklada pridobivajo ta sredstva s subvencijo, kot kombinacija subvencije in kredita. In izenačiti želimo tu v vseh elementih status tistega, ki jemlje sredstva; zdaj pa, bi rekel, narediti ta kredit enako ugoden za pripadnika madžarske in italijanske narodnosti, kot je ugoden za kmeta slovenske nacionalnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Pozsonec, replika.
Hvala lepa. Ker sem bila izzvana, želim odgovoriti. In sicer to, da bi tudi danes ravno tako z neodobravanjem govorila o tem, če eni družini nekdo podari 118 milijonov. Razumem, da če bo tu nepovratnih sredstev, torej tistih 10%, kar da sklad za regionalni razvoj, in mirne duše lahko govorim za to.
Mislim, da ta debata nikamor ne vodi. [[Oglašanje iz klopi.]] Dovolite, da to jaz naredim, gospod Pucko. Ste za to? Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Saj se s tem strinjam, midva se bova o tem še pogovorila - s kolegico Pozsončevo. Hkrati bi pa gospodu državnemu sekretarju postavil še naslednje vprašanje, povezano s tem, o čemer ste govorili. Bilo bi pričakovati, da bi ta zakon rešil na ustrezen način eventualne zahtevke po nepovratnosti že dodeljenih sredstev v trenutku, ko bo ta zakon začel veljati. Mislim, da bi to bilo korektno zaradi morebitnih problemov, ki jih boste imeli vi ali pa izvajalec, javni sklad, tega zakona v prihodnje. To bi bilo dobro in mislim, da bi se s tem iz tega razloga tudi vsa vprašanja o izterljivosti ali neizterljivosti odprtih terjatev zmanjšala na minimum. Hvala.
Hvala. Tu imamo še dva razpravljavca, pa bi vas potem, gospod državni sekretar, prosili za odgovor, da ne vodimo diskusije takole, po drobcih. Torej, najprej gospod Drobnič, potem gospod Vizjak in potem gospod Partljič ter gospod Bernik. Prosim, gospod Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Imam eno konkretno vprašanje za predstavnika vlade oziroma sekretariata. Ta sredstva, ki se bojo dodeljevala avtohtonim skupnostim, narodnim skupnostim, se bojo podeljevala, ne vem, po uredbi o merilih in pogojih za dodelitev sredstev za ustvarjanje gospodarske osnove teh narodnih skupnosti ali po 21. členu zakona o spodbujanju skladnega gospodarskega razvoja. Tukaj torej obstaja dilema, kako s temi sredstvi, ki so na tem skladu, kako se bo z njimi razpolagalo, kje je ta meja, uporaba enih sredstev, drugih sredstev, prekrivanje za ene in iste namene. To je dejanski problem zagotovo. In prosim za jasen odgovor.
Hvala. Seveda pripominjam k temu, tu imamo zdaj vprašanje vladi. To bi morali narediti na odborih, ne pa na plenarnem delu. Jaz se čudim temu, ampak v redu. Imate do tega pravico. Gospod Bajuk imate repliko ali razpravo?
Komentar na vaše vprašanje.
Komentar ni predviden po poslovniku.
Je vprašanje postavil na odboru, nismo dobili odgovora.
No, to pa je pomembno vprašanje. Gospod Vizjak.
Hvala lepa. Jaz bom razmeroma kratek. Zelo podpiram namen in cilj novele zakona, vendar se mi zdi po razpravi tako včeraj kot tudi danes, izvedba in realizacija nejasna in sporna. V sklopu prilagajanja naše zakonodaje direktivam in načelom Evropske unije smo tudi pri nas razvili razmeroma transparenten, nediskriminatoren, enakopraven način dodeljevanja državnih pomoči in seveda tudi tak način, ki ni v nasprotju z načeli tržnega gospodarstva. In enakopravno in enakovredno zajema vse subjekte po načelih, shemah, seveda, in v skladu z inštrumenti. Če prav razumem razpravo in tudi prej, s temi državnimi pomočmi odstopamo od tega in urejamo nek nov parasistem oziroma eno vzporednico. Sicer ne razumem, zakaj tako odbor kot tudi vlada nista podprla amandmaja skupine poslancev Socialdemokratske stranke in seveda tudi Nove Slovenije. Želim tu biti zelo jasen. Zavrnitev amandmaja sili na razmišljanje neke ponovne uvedbe starega, v praksi zelo priročnega načina dodeljevanja državnih pomoči: tako, pod roko. Tu bi želel zelo jasen dogovor državnega sekretarja, čemu in kje so ti vsebinski razlogi, zakaj iskati tu vzporeden in nek unikaten model dodeljevanje teh pomoči, ali pa novela zakona celo ni pozitivno diskriminatorna do manjšin. Meni se to samo po sebi ponuja. Prosim odgovor na to. Hvala.
Hvala. Dr. Bernik in potem gospod Partljič, gospod Džuban. Oprostite, nisem videl, da gre za repliko. Oprostite, gospod Džuban ima repliko. Jaz pa sem razumel, da ste se prijavili k razpravi. Prosim. Gospod dr. Bajuk ima tudi repliko. Kar, gospod Džuban.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Vaše opozorilo je bilo povsem umestno, da smo mi na odboru tovrstna vprašanja odpirali, po moje tudi razčistili. Vaše opozorilo je bilo povsem umestno. Upam, da ga boste tudi podprli takrat, ko bomo poslovnik spreminjali. To mimogrede. Moja replika je pa namenjena kolegu Vizjaku. Vaši kolegi iz ene in druge stranke lahko potrdijo, da sem jaz celo predlagal, zaradi tega, ker se amandmaja na ta člen izključujeta, ker oba spreminjata člen. Če bi oba obravnavali, bi dobili dva nova člena. In celo moja pobuda je bila, da se amandma preoblikuje tako: ali v obliki amandmaja na amandma, samo ta varianta je, da se doda k temu besedilu, ki ga je sprejel odbor kot svojega, da se potem tudi vgradi določilo 21. člena zakona o skladnejšem regionalnem razvoju. To je bil izključno razlog, da smo mi ta amandma zavrnili: dobili bi dva nova člena, kjer imamo lahko samo enega. Drugače pa vsebinsko ni bilo pretiranega nasprotovanja. Morda je baje malo razlike med pogoji oziroma koriščenjem enih in drugih sredstev po enem in drugem zakonu. Načeloma bi pa moralo biti to isto. Hvala lepa.
Replika, dr. Bajuk. Razprava, prav. Nimamo več nobene replike ta hip. Smo pri razpravi dr. Bernika.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospodje od vlade! Najprej bi želel od gospoda predsednika eno pojasnilo. Prej sem se že večkrat pojavil, pa me vi niste opazili, gospod na vaši desni me je. Rad bi vedel, kaj velja, če me vi opazite, ali pa če me kdo od vaših kolegov tam gor.
Velja, če jaz opazim.
Hvala. Bom se tega držal. Vendar, kar se tiče tega predmeta, ki ga danes obravnavamo, meni se zdi, da je na vsak način treba nekaj narediti za manjšini. Tega ne bom naprej razvijal, vendar bi rad vladi postavil dve vprašanji. Prvič. Ali v tem sedanjem zakonu obstajajo kakšni finančni standardi, po katerih se ta pomoč podeljuje? In kakšni so? Morda je to v kakšnem drugem zakonu napisano, vendar z ozirom na to, da je bilo toliko, kako bi rekel, slabih investicij, se mi zdi, da nekaj ne "štima" tam. Drugo vprašanje se pa tiče poročila v tej točki. Ne razumem, zakaj vlada ni mogla tega, kar je gospod državni sekretar povedal, tu napisati, tako da bi lahko že vnaprej razmislili o teh stvareh in se potem pripravili na celo zadevo. Naj omenim, da na ministrstvih in tudi na vladi postaja navada, da nam dajo samo delne podatke. Danes smo - oprostite, če kot primer navedem - imeli dva zelo važna zakona na mizi, oba sta bila pomanjkljiva, tako v poročilu in v dokumentih, ki so bistveni del teh pogodb. Torej, zdi se mi, da mora nekdo to sporočilo dati vladi in ministru. In, gospod državni sekretar, če ni drugega, pa vi to naredite, ker je absolutno netolerantno, da se tu ukvarjamo s stvarmi, o katerih nismo povsem poučeni in ne dobimo zadostnih podatkov, zlasti, kadar gre za finančne stvari kot tukaj, bi to moralo biti v utemeljitvi predloga. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Drobnič, replika.
Rad bi repliciral gospodu Džubanu. Ja, torej, možno bi bilo oblikovati tudi drugačen amandma - tisto, kar smo tudi mi razmišljali, vendar bi dobili ponovno dva vzporedna sistema. Ravno proti temu smo mi, da nimamo dveh vzporednih sistemov. Če pa pustimo brez, tako kot je sedaj, brez našega amandmaja, je pa problem to, kot sem postavil že v vprašanju, torej, po katerem se bo to obravnavalo, in nevarnost, da se tudi regionalne sheme, ne upoštevajoč avtohtonih skupnosti, obravnavajo po odredbi. To je ta dilema, in zato postavljam vprašanje.
Hvala. Gospod Partljič, razprava.
Na komisiji za narodni skupnosti smo imeli včeraj dolgo diskusijo, lahko bi rekel, tudi na nek način mučno, kajti sprejetju zakona o spremembah zakona so izrazito nasprotovali zastopniki italijanske narodne skupnosti, nekaj časa, se mi zdi, da tudi moj kolega Roberto Battelli. Spomnite se tudi, da je bil tisti, ki je predlagal, da ne sprejmemo zakona po skrajšanem postopku, že v samem startu, ko smo sprejemali dnevni red. Ta neka različnost položajev obeh narodnih skupnosti, pri čemer so predstavniki italijanske narodne skupnosti ves čas trdili, da so bili izključeni iz priprave zakona in so se šele, ko so opazili v Poročevalcu, vključili in se jim je tudi državni sekretar za to res zahvalil. Na koncu nam je celo delegacija Madžarov, ki je tam molčala v glavnem, razdelila neko gradivo, v katerem nas opozarja, četudi se je gospa Pozsončeva zelo zavzemala za ta zakon, naj ga ne sprejmemo, dokler ne opravijo nekaterih pogovorov. S čemer vam hočem samo povedati, da je stvar na nek način nejasna in ko sem jaz zatrjeval, da se ne znajdem več in da ne vem, kako bi se odločil, je poleg tega, da sem mogoče krajše pameti ali da se ni sem dovolj poglobil, bilo tudi na seji sami dovolj različnih stališč. Jaz zdaj na nek način, zlasti zahvaljujoč odgovorom državnega sekretarja, razumem, da gre pravzaprav za nek manjši segment, za manjša sredstva in da se za nazaj nekatere stvari pravzaprav počistijo. Čim dlje bomo z njimi odlašali, tem težje bo. S tega vidika, ker se mi zdi, da gre za bolj ali manj parcialno zadevo, zadevi ne nasprotujem več. Povem pa, da ni zadovoljila nobenih predstavnikov narodnih skupnosti. Drugo, mene skrbi ta sklad, za katerega predvidevamo, da se bo napajal s kupninami in z vračanjem anuitet. Če bomo odpisali anuitete v nepovratna sredstva kupnin, sem trdno prepričan, bo država, upam, dobivala vedno manj, ker ne bo nehala razprodajati, je pravzaprav stvar še toliko bolj nanek način, da ne rečem, zagonetna. Nekaj časa smo menili, da bomo predlagali na tej seji, naj se odloži tretji del obravnave na naslednjo sejo. Izkazalo se je, da torej gre za parcialno reševanje in se pravzaprav ne znajdem več in ne bom nasprotoval zakonu. Dejstvo pa je to, mislim, da je pripravljen en sklep, da nas čaka ena diskusija - seveda gre za pozitivno diskriminacijo, to smo se z ustavo zavezali. Čaka nas pa res ena diskusija, ki se je včeraj odpirala in zato so predstavniki narodnosti bili proti,ker se niso videli, da pravzaprav naši narodni manjšini nimata, da ne rečem, neke gospodarske osnove za svoje delovanje. Ta odbor bi bil sicer sestavljen iz njihovih predstavnikov, ki bi ta sredstva dodeljevati ampak sami o denarju, ki bi ga dobili, pravzaprav na nek način ne morejo odločati. Naši imajo vsaj nekje zunaj kakšno zadrugo, kakšno hranilnico, naši narodni skupnosti pravzaprav ne moreta biti subjekt gospodarskega razvoja. In ker nista subjekt, sta lahko tudi na nek način morda tudi v resnici tudi predmet politike. Tako se mi zdi opomba, da bi bilo dobro, če bi bila sprememba zakona napisana bolj jasno, kaj pravzaprav zajema, da bi potem ne odpirali vseh teh vprašanj okoli manjšine, morda boljše. In ker se nam zdi, da se bo tu neka stvar razrešila, se vsi po malem obnašamo oportunistično in pri celi stvari ne gremo do konca. Mislim pa, da je na nek način tudi zamegljena.
Hvala. Dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Predvsem se oglašam zaradi komentarja, ki ste ga vi sami izvedli, in sicer, zakaj rešujemo stvari tukaj. Take stvari bi se morale reševati na odboru. Rad bi vam ponovno povedal, da se je odbor trikrat sestal glede tega vprašanja. Na dveh od teh sejah sem bil prisoten in sem vedno postavil ista vprašanja. In sicer ocenjujem, da je strogo neodgovorno, posebno na odboru za gospodarstvo, da se odločamo o vprašanjih, ne da bi vedeli, za kaj pravzaprav gre. Dejansko ne vemo, koliko je teh sredstev. Ni jasno, kakšna je ta rešitev, sploh se ne ve, kakšen problem rešujemo. Imamo pač takšne in drugačne govorance, da so bile tukaj baje ene težave, da so neka podjetja uporabljala to, kar je dobronamerno slovenska država namenila tem našim manjšinam na našem ozemlju neka sredstva, ki so se dejansko uporabljala za reševanje problema likvidnosti nekaterih podjetij. Potem pa seveda ne vemo, koliko je tega bilo. Potem je pa tukaj neka ocena s strani vlade, da ker je to delovalo prek bank, to ni najbolj primerno. In pa zagotovila gospoda državnega sekretarja, da če bo njegov sklad to delal, bo pa boljše. Ja, saj ne more kaj drugega reči! Prav gotovo mu moram to verjeti, ampak to pa še ni podlaga za neko resno odločitev. Potem smo pa postavili vprašanje, kaj to pomeni, če mi spremenimo 8. člen, za to geografsko območje, kjer živi naša manjšina. Kateri zakon bo veljaven? Ali ta nova sprememba ali prejšnji, 21. člen, ki govori o skladu za razvojna območja? Potem sem tudi to vprašanje postavil in še danes nimam odgovora. Ni odgovora na to! Kakšna so sploh ta sredstva? Kaj pa dajemo od kupnine? Spoštovane kolegice in kolegi! Spomnite se, ko smo v tej dvorani sprejemali zakon za izvrševanje proračuna za leto 2001, 6. člen, ki mu je opozicija močno nasprotovala, smo mu nasprotovali. Ta govori, da grejo vse kupnine nekam drugam, po drugačnem ključu. Postavili smo to vprašanje, naj pride ministrstvo za finance in naj jasno pove, koliko od teh kupnin. Ali se spomnite, kaj smo slišali od predstavnika vlade? Kako neodgovorni smo, da razpolagamo s kupninami s takšnimi in drugačnimi zakoni. Danes se sprašujemo, kaj pa gre tja? In zakaj se mi zdi to neodgovorno? Ne samo zaradi tega, ker vsakokrat, ko govorimo o sredstvih, moramo vedeti, kakšna sredstva in kam. Tudi drugo vprašanje, ki mene strahotno moti. Jaz bi pričakoval od naših sosednjih držav, da bodo tako delovale z našimi manjšinami v njihovih državah, kot smo se mi zavzeli za manjšine na našem ozemlju. Ne vem, če niso to samo neke lepe želje! Kaj se bo to dejansko zgodilo? Koliko sredstev temu namenjamo? Sploh ne razumem predstavnikov manjšin, da so veseli a tega zakona. Saj ne vedo. Očitno neveste, za kaj gre in koliko bo tega. Ne vemo, če bo obvladoval zakon za izvrševanje proračuna in 6. člen, ali bo to nekaj drugega. To vprašanje sem postavil službi za zakonodajo in nimam odgovora. Zdi se mi pa res neodgovorno, da še naprej o tej stvari debatiramo, dokler nimamo jasnih stvari na mizi. Gospodje, država je dala čez dve milijardi tolarjev sredstev v zadnjih petih letih. Baje ste sedaj tukaj, na tej seji smo izvedeli nek odgovor, ki pa še ni dokončen, na to vprašanje, tam nekaj čez 40% baje se ne bo vrnilo. Kaj pa potem delamo? Ali smo dejansko kaj spremenili? Kaj smo spremenili? Kaj pa očitno spreminjamo? Zakaj od vseh instrumentov, ker 21. člen tega sklada predvideva, zakaj omejujemo samo na dva? Zakaj pa druge stvari ne? Na te stvari ni odgovorov, jih ni bilo in jih še danes nismo slišali. Spoštovane kolegice in kolegi! Predlagam, ne glede na to, da se nam zelo mudi, da o teh vprašanjih moramo iskati prave odgovore. Poglejte, to, kar bomo naredili mi z manjšino na našem ozemlju, lahko tudi pričakujemo, kaj bodo delale sosednje države z našimi ljudmi. Hvala.
Hvala. Gospod Feri Horvat se je prijavil k razpravi. Potem bomo prosili za odgovore na vprašanja, ki so bila danes postavljena in na odboru. Tudi sekretariat, da. Prosim, Feri Hrovat.
Hvala za besedo. Moram reči v pojasnilo - ne za to, da bi oporekal kolegu iz opozicije ali pa tudi ostalim kolegom - da je odbor v nekem trenutku bil pred odločitvijo, ali nadaljevati z obravnavo tega zakona, se pravi z drugo obravnavo, in pripravljati amandmaje, ali predlagati oziroma podpreti predlog ene od poslanskih skupin, da se preloži zakon ali pa, da se ga sploh umakne z dnevnega reda. Vendar je odbor iz pragmatičnih razlogov sledil argumentaciji predstavnika vlade, državnega sekretarja Strmčnika, da bi s tem dejansko nastala škoda, ker bi prišlo do zastoja v izvajanju zakona o kupnini, devete alinee, ki pravi, "za ustvarjanje gospodarske osnove za avtohtoni narodni skupnosti se nameni 2,5% kupnine", in nič drugega ne pravi ta zakon, zelo skop je. To je razlog, da je prihajalo do težav v izvajanju tega zakona v praksi, in to je razlog, da je vlada predlaga spremembe, ki res generalno ne razrešujejo tega vprašanja na optimalen način, vendar vsaj izboljšujejo stanje, kot izhaja iz tega zakona. Prav zato je odbor potem tudi te spremembe podprl. Glede na vprašanja, ki so pa bila odprta na odboru, podobno kot so bila zdaj tukaj, predvsem s strani kolegov iz opozicije, in to upravičeno, pa tudi od kolegov pozicije, tudi predstavnikov narodnih skupnosti, se je odbor opredelil potem za predlog sklepa, da se pripravi predlog zakona oziroma predlog sistemske in celovite rešitve, kako prek posebnega zakona oziroma posebnega instrumenta in v kombinaciji z drugimi instrumenti, instrumenti regionalne politike in, kot sta rekla kolega dr. Bajuk in kolega Drobnič na seji odbora, kako zagotoviti širši nabor ukrepov, ki bodo tudi pomagali krepiti gospodarsko osnovno narodne skupnosti in celotnega območja, kjer živijo narodne skupnosti, v povezavi z drugimi instrumenti, tudi v skladu s politiko in obveznostmi, ki jih imamo do Evropske unije. Gospe in gospodje, vrsta vprašanj, ki so bila zdaj tu odprta in ki so v razpravi, presegajo okvir tega zakona. Zakon, ki gre po skrajšanem postopku, torej samo z manjšimi spremembami, ki pa izboljšujejo stanje, je smiselno podpreti in ga sprejeti, in se seveda potem čim prej lotiti generalno vprašanja, kako spodbujati, na kakšne načine spodbujati, sistemsko ustrezneje spodbujati gospodarsko osnovno narodnih skupnosti. Hvala.
Hvala. Prosil bi gospoda državnega sekretarja, da poda odgovore na vprašanja, ki so bila zastavljena, pa potem seveda tudi naš sekretariat za zakonodajo.
Spoštovani poslanci! Mislim, da imam odgovore na tista vprašanja, ki so potrebna za današnjo odločitev. Seveda pa nimam odgovorov na vse tisto, kar se lahko kot nadgradnja današnje razprave še razvija v tem državnem zboru in zadeva položaj narodnih skupnosti. Torej, glede 6. člena ZIPRO in eventualnega neskladja smo to večkrat pojasnjevali, tudi s strani sekretariata, verjetno bo tudi danes še to pojasnilo dano - tu ne prihaja do nikakršnega neskladja. ZIPRO za leto 2001 določa, da se kupnine namenjajo tja, kamor se namenjajo; skratka, na račun ministrstva za finance in potem naprej po tistem razdelilniku, ki je tam določen. Zaradi tega te spremembe tega zakona, današnjega zakona, ki ga obravnavamo, govorijo, da se kupnine s 1.1.2002 začnejo nabirati na računu javnega sklada za regionalni razvoj. To spet ne pomeni, gospod Bajuk, da se ne mudi, kajti vse terjatve in obveznosti se pa v 15 dneh prenesejo na javni sklad in zadeva se lahko začne reševati danes tam, kjer problemi so, ravno zato, da ne bi prihajalo do neskladja z ZIPRO-m, je pač to bilo določeno. Gospod Drobnič, obstaja uredba, ki že na osnovi sedaj veljavnega zakona - sedaj veljavni zakon o uporabi sredstev kupnine določa, da vlada sprejme uredbo, kjer postavi pravila in opredeli način dodeljevanja teh pomoči. Se pravi, te pomoči so bile regulirane s predpisi, s podzakonskimi akti in tudi izvajanje po teh podzakonskih aktih. Problem je bil, da je bil sam zakon jasen in da so bila tolmačenja različnih delov vlade, predvsem ministrstva za finance do, bi rekel, teh sredstev ali pa uspešne porabe teh sredstev neprijazna. To je eden izmed razlogov, ki je potem povzročil izpad teh sredstev v lanskem letu. Lani se nam je zgodil velik izpad teh sredstev, ki je dodatno zaostril probleme na terenu. Mogoče en del odgovora lahko zdaj dam na to, kakšni so učinki na delovna mesta teh sredstev. Mi smo takrat utemeljevali v lanskem letu v vladi Republike Slovenije, da bi sprostitev teh sredstev, se pravi prijazno tolmačenje zakona, lahko pomenilo tam med 90 do100 novih delovnih mest, neposredno povezanih s tistimi investicijami, ki so stale in se niso mogle lani odviti pretežno v veliki meri v Pomurju, kjer je tako ali tako velik problem. Tako je gotovo, da ta sredstva pomagajo pri tem. Ne morem vam zagotoviti koliko delovnih mest bo tu odprto. Ne vem, koliko delovnih mest je bilo odprtih s preteklimi vlaganji na ta področja. Jaz obvladujem informacijski sistem na tem področju 1 leto. V tem času sem naročil študijo, ki je uspela identificirati te probleme, zastaviti osnovno bazo podatkov in to je nekaj, kar vzpostavljam. Se pravi, računamo na to in resno računamo, da bi tovrstna poročila lahko začela prihajati v parlament. Skratka, toliko kolikor so tudi druga sredstva, ki jih država Slovenija namenja spodbujanju razvoja po raznih razpisih, bila - bi rekel - uspešna, v takšni meri verjetno tudi ta. Niso bila manj uspešna. Tudi način spremljanja teh učinkov je približno enako nedodelan, vendar daleč od tega, da ne bi bil nezakonit, da ne bi obstajal. Skratka, obstajajo mehanizmi kontrole, nadzora nad temi stvarmi, vendar seveda je treba veliko narediti, da bi bili takšni, kot bi si vsi skupaj želeli. Vsaj jaz mislim, da Evropa nam prinaša tukaj visoke standarde in mi moramo bistveno izboljšati sistem spremljanja in nadzora nad temi sredstvi. Tukaj se lahko zgolj strinjam s spoštovanimi poslanci, ki ste na to opozarjali kot na dejansko eno nujno stvar. Zdaj - javni sklad. Javni sklad ima pravila svojega delovanja, pravila delovanja javnega sklada. Ta pravila so ravnokar v postopku na komisiji za nadzor državnih pomoči. Znotraj teh pravil se določa, kako ravnati s starimi terjatvami. Skratka, mi v tem trenutku razgrajujemo ta sistem ravnanja s starimi terjatvami zaradi tistega dela sredstev, ki so že namenjena spodbujanju demografskega oziroma regionalnega razvoja prek sklada in ta ista pravila bomo aplicirali tudi na to, posebni račun javnega sklada, ki se zdaj tukaj odpira in zadeva pač en segment sredstev, ki so namenjena regionalnemu razvoju. In zdaj pridemo na to. Ta sredstva, o katerih se danes pogovarjamo, so namenjena regionalnemu razvoju. Za njih veljajo načela poslovanja javnega sklada, za regionalni razvoj, za njih velja naložbena politika javnega sklada, za njih veljajo pravila delovanja javnega sklada. Vendar poleg tega obstaja tudi vladna uredba, ki pa posebej določa tiste detajle, ki niso določeni in se tičejo sredstev narodnosti za spodbujanje gospodarske osnove narodnosti, ki niso določena v splošni regulativi, ki ureja področje regionalnega razvoja.Mi tukaj ne vidimo nasprotja, če bi ga videli, ne bi predlagali takšne rešitve, ker jaz sem pristojnen državni sekretar, seveda najprej za regionalni razvoj, znotraj tega regionalnega razvoja pa tudi za spodbujanje manjšin v smislu regionalnega razvoja. O tem sem večkrat razlagal, vse te zadeve na odborih, na komisijah, v javnosti, na okroglih mizah, v Pomurju, v Ljubljani, vsepovsod pravzaprav že v zadnjem letu in mislim, da tukaj gremo s hitrimi koraki naprej. Tudi širimo nabor instrumentov. Resno širimo nabor instrumentov. Pred časom sem dobil tukaj vprašanje, da zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja ni izkoristil vseh instumentov iz 21. člena. Res ne, vendar več kot pred tremi meseci. Razpisi, ki so šli zdajle v objavo, ki so zdaj v uradnem listu, že imajo vgrajena določila, da se slovenske regije in občine razvrščajo v liste A, B, C, D in da ko se projekti izbirajo, se določeno število točk da regiji z liste A, nekoliko manjše število točk da regiji z liste B. Tukaj imam zdaj konkretne razpise in tudi mislim poročati državnemu zboru ob prvi priliki, ko bo prilika, pri katerih razpisih smo mi uspeli vgraditi ta cilj skladnega regionalnega razvoja v horizontalne sicer spodbude in politike drugih ministrstev, ki gredo čez celo državo. In to nameravamo v bodoče storiti tudi za narodnosti. To opozorilo, ki je bilo dano, je dobro opozorilo. Treba je izkoristiti vse instrumente, ki so na voljo za uresničevanje tudi sekundarnih ciljev. Mislim, da tukaj nimamo prav pretirano veliko izkušenj do sedaj v preteklosti. Bolj ali manj rešujemo prvi cilj, da pa drugi, tretji, četrti cilj ostajajo nekaj, česar ministrstvo pravzaprav ne vidi toliko kot vidi ta prvi cilj. To se dotika ne nazadnje tudi problema reorganizacije vlade. Z reorganizacijo ministrstva za gospodarstvo smo dosegli velik napredek ravno v tej smeri. Prvič, v regionalni razvoj dodajamo to poslovno pobudo in ta pobuda je tudi tukaj prisotna, ko gre za sredstva narodnosti. Skratka, gre za podjetniške spodbude, ne gre za neka spodbude kar tako; gre za tiste spodbude, ki dajejo najhitrejši in največji učinek, največ delovnih mest. Skratka, tu gre za jasno politiko. No, sedaj sklad - kaj se bo zgodilo, ko sredstev kupnin ne bo več. Upam, da bomo takrat imeli nek fond, ki se bo lahko, vsaj v določeni meri, sam vzdrževal naprej. Če bomo uspeli doseči učinkovitost javnega sklada, ki je empirično dokazana in bila izračunana - skratka, to 3-odstotno, 5-odstotno stopnjo izgube sredstev - potem vam lahko, če to uspemo zadržati še naprej, takšno stopnjo učinkovitosti javnega sklada, in če to prenesemo tudi na sredstva kupnin, potem trdim, da to ni beseda kar tako, ampak je beseda na osnovi empiričnega dejstva, ki sem ga danes tukaj iznesel. Skratka učinkovitost javnega sklada za regionalni razvoj, dajem na mizo kot tisti dokaz, da je to mogoče in da ni nujno, da bi vsi skladi, ki so namenjeni razvoju, bili cokla, ki bi bila na koncu namenjena temu, da se luknje zapolnjujejo skozi proračun oziroma iz drugih virov. Mi moramo preseči to paradigmo metanja sredstev v luknje. Mislimo, da ta rešitev, ki jo predlagamo, je točno korak v pravo smer, v to smer; je to korak, da se poveča učinkovitost teh sredstev. Oproščam se, če nisem - dajte me spomniti, na kaj nisem odgovoril.
Odgovorila bo še gospa Bitenčeva v imenu sekretariata, potem bomo šli naprej.
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Omejila bi se, seveda, na dvoje pravnosistemskih vprašanj, ki se, prvo, tiče ta skladnosti tega zakona z zakonom o izvrševanju proračuna za leto 2001 in pa odnosa med zakonom in nadaljnjimi instrumenti o porabi kupnine in namenu podpiranja gospodarske osnove narodnih skupnosti, avtohtonih narodni skupnosti do zakona o spodbujanju regionalnega razvoja. Kar se prvega vprašanja tiče, bi pravzaprav na nek način ponovili to, kar je že vlada povedala. Zakon o izvrševanju proračuna se nanaša na leto 2001. V tretjem odstavku 6. člena, v drugi točki izrecno govori o denarnih sredstvih iz naslova vrnjenih posojil, ki so bila dana za posojila itn. v skladu z nameni iz 7. člena zakona o kupnini, ki ga obravnavamo, in bodo nakazana do konca leta 2001. Obravnavani zakon se pa pravzaprav nanaša na tista sredstva, ki bodo, kot pravi, ki se vračajo v obliki anuitet za dodeljena posojila, ki bodo prispela po letu 2001. To se pravi, da je konec leta 2001 preokretnica v porabi sredstev - bom rekel - iz anuitet danih posojil po tem zakonu. Tako, da mi s tega vidika pravzaprav ne vidimo [[...]] [[Ni razumljivo.]] [[...]]časoven trenutek deli porabo sredstev - tisto, kar bo dano, kar bo plačano kot anuiteta. V letošnjem letu se bo porabilo za odplačilo dolgov na račun financiranja, kot mi razumemo, v skladu s 74. členom zakona o javnih financah. Tisto, kar bo pa prispelo po letu 2001, to se pravi, začenši z letom 2002, pa se bo zbiralo na posebnem računu javnega sklada za regionalni razvoj in tako naprej iz drugega odstavka 7. člena. Kar se pa tiče odnosa med instrumenti, ki so na razpolago po tem zakonu za financiranje gospodarske osnove avtohtonih narodnih skupnosti, bi opozorila zlasti na naslednje: da so ti instrumenti pravzaprav izpeljava prvega odstavka 64. člena ustave, po katerem je avtohtoni italijanski in madžarski narodni skupnosti zagotovljena pravica, da ohranjata svojo narodno identiteto tudi prek razvijanja gospodarskih dejavnosti, in se je ta pravica pravzaprav s tem materializirala. Na podlagi tega je bila izdana tudi posebna uredba o kriterijih za dodeljevanje teh sredstev, zato mi pravzaprav menimo, da neposredno kriteriji iz zakona o spodbujanju regionalnega razvoja ne pridejo v poštev, seveda je pa verjetno treba v toku dogajanja, bom rekla, pametno menedžerirati zadeve in, kot zdaj vidimo, se bodo sicer v okviru javnega sklada obojna sredstva razdeljevala. Tako da bi mi poudarili naslednje: da tudi vloženi in popravljeni amandma, zdaj se glasi: "za novi tretji odstavek 8. člena", pravzaprav po našem mnenju dela nepotrebno nejasnost v besedilu 8. člena, celo nasprotje, kajti po sedanjem besedilu, predlaganem besedilu tudi amandmaja, je jasno, da se bodo za potrebe narodne skupnosti uporabljala posojila in se bodo uporabljala nepovratna sredstva. Ne bodo se pa v tem hipu uporabljala poroštva in ne bodo se uporabljale, očitno, tudi davčne olajšave in tudi nekateri drugih prijemi, ki so po 21. členu zakona o spodbujanju regionalnega razvoja sicer za sredstva demografskega razvoja na voljo. Mi samo opozarjamo, da če se sprejme še tretji odstavek, potem sta prva dva odstavka nepotrebna. Menimo pravzaprav, da bi bilo treba pri 8. členu glede instrumentov, ki so na razpolago, razpravljati: ali so posojila in subvencije dovolj, potem se sklicevanje na 21. člen izkaže kot nepotrebno; če se naj pa to razširi že zdaj, je pa treba seveda spremeniti tudi prvi in drugi odstavek. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Gasparini.
Hvala lepa. Gospod državni sekretar je imel čas, da hodi okoli, po televiziji, da tolmači ta zakon - maloprej ste rekli - pa tudi na okroglih mizah. Vendar si niste našli časa, da greste k manjšinam, niti v Lendavi niti v Kopru niste bili - to so vam včeraj povedali. Ampak to je pač vaša stvar. Čeprav 2,5% [[...]]Ne, boste rekli, da kako je v zadnjem tednu bila velika aktivnost med manjšinami in vami. To ste rekli včeraj, ampak prej - in še to ste rekli, da eno leto pripravljate ta zakon. S tem je vse povedano danes. Ja, gospod Horvat, ni samo za škodo, ki jo hočejo poriniti, ki bi nastala, če ne bi sprejeli tega zakona. Mislim, da je ta zakon bolj zato, da se odpišejo dolgovi. Toliko vam. Zdaj vam pa še to povem. Imam dopis obalne samoupravne skupnosti italijanske narodnosti, kjer piše, da je zakon za njih nesprejemljiv. Hkrati imam dopis pomurske madžarske samoupravne narodne skupnosti Lendava, ki pravi, da načeloma podpira, da bi se pa v zvezi s predlaganimi spremembami morali še dogovarjati z ustreznim ministrstvom zaradi določenih nejasnosti oziroma nedorečenosti. To se pravi, ta zakon ni bil usklajen z narodnimi manjšinami, torej tistimi, ki jih imamo, to sta dve [[čeprav ne vem, kje je romska, ampak pustimo to]] . Torej, zaradi te - ne vem, zakaj je prišlo do tega, da se ne bi narodnih manjšin poklicalo in tolmačilo, če ste imeli že časa, da greste drugam, pa tudi zaradi tega, teh vprašanj, ki so jih postavili tukaj kolegi. Izkoriščam ta moment: jaz ne bom podprl tega zakona, to glasno in jasno povem.
Replike po vrstnem redu: dr. Bajuk, za gospoda Kelemino ne vem sigurno, ali je bila replika Je bila replika? [[Da.]] Potem gospod Horvat, gospa Pozsonec, gospod Battelli. Gospod Džuban, ali ste vi prav tako repliko imeli v mislih? Dobro, boste videli še. Tudi gospod Peterle. Toliko, da vemo, katere replike so ta hip. Prosim, gospod dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Moja replika je sicer vprašanje na pojasnila o tem, o čemer je govorila predstavnica sekretariata za zakonodajo. Rad bi jasno razumel sledeče. Zakon določa, da 2,5% kupnin gre za ta konkreten namen; in to je za gospodarski razvoj narodnih skupnosti. Vprašanje, ki ga jaz imam glede zakona o izvrševanju proračuna za leto 2001, je pa drugačnega značaja. Ta 6. člen določa v drugem odstavku, recimo, da gre kupnina od prodaje delnic Taluna za eno stvar, ne glede na to, v katerem letu se bo dejansko zgodila. Potem druge tudidoloča, to se pravi, od celotne mase kupnin ta člen določa, kam bo vse to šlo. Sedaj bo pa moje vprašanje. Teh 2,5% se nanaša tudi na vse te stvari, ki jih ta zakon določa, ali ne? Ali je v skladu ali ni v skladu? Kaj dejansko dajemo našim manjšinam? Prvo vprašanje. Drugo vprašanje - če ne, bi pa rad, da bi predsednik odbora za finance, naš kolega Pucko, nam morda lahko razložil, kaj je vlada imela ali pa ministrstvo za finance, kaj so sploh mislili, ko so 6. člen predlagali, ker očitno je kasno sprejet, pa ne vemo, ker nimamo tukaj nobenega odgovora še. Potem pa bi rad vprašal o tem, kar ste govorili o 8. členu in o 21. členu. Če to stvar pravilno razumem, gre na sledeč način. Na geografskem območju, kjer živi manjšina, bomo sedaj lahko uporabljali pač 8. člen. To se pravi, da bo šlo po nekem določenem ključu in to jo neki omejitvi od sredstev, ki jih 21. člen zakona predvideva. Bi pa rad vprašal, zakaj smo sploh vključili še dodatnih 11,5%. Ali ni to, da skozi zadnja vrata tukaj tudi nekaj pride na dan da bo 11,5% kupnin, ki gre za razvoj podeželja, da bo dejansko tudi tu prišlo do neke spremembe in se bo delalo po drugačnem ključu. Čemu 11,5% tudi, zakaj pa ne 12,5? Torej, rad bi vedel, koliko predstavlja v denarju 2,5%, česa, o čem sploh govorimo. Ker zdaj imamo kar kup enih zakonov, vključivši ZIPRO, in bi rad vedel, kako bomo to delali. Kateri zakon bo veljal na geografskem območja: ali 8. člen, ali samo za 2,5%, ali bo veljal tudi za 11,5 in zakaj, čemu? Ker, to nima nobene povezave z manjšinami. Kaj se dejansko dogaja? Dokler nimamo odgovora na to vprašanje, mislim, da je neodgovorno nadaljevati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Gospoda državnega sekretarja bi opozoril, da [[...]]Ali ga pa vsaj nisem dovolj pozorno poslušal, da mi ni odgovoril na moja vprašanja, ki sem jih postavil, ko sem predstavil mnenje poslanske skupine. Namreč, niste odgovorili, zakaj niste pripravili jasenega odgovora. Zakaj niste pri pripravi tega zakona upoštevali celovite spremembe zakona, vseh členov, ki se dejansko tičejo nove zakonodaje - mislim, da bi jo morali poznati in da bi morali te spremembe potem uskladiti in napisati celovite spremembe. Potem drugo vprašanje. Ali se s tem, ko ne bomo črtali v 5. členu drugega odstavka in prvega odstavka 5. člena, kjer so še določene pristojnosti na ministrstvu za gospodarstvo in na Slovenski razvojni družbi, ali ni to potem v neskladju s tem, kar danes sprejemamo? In: ali ne bo to ovira za izvajanje tega zakona? Zanima me tudi to razmerje, ker 5 člena, pač, ne moremo spreminjati. Enako me pa zanima, kar sem vam že postavil vprašanje, pa niste odgovorili. Ali je dejansko potreben nov zakon o ustvarjanju gospodarstva za avtohtone narodne skupnosti, če ste vi tukaj v obrazložitvi lepo navedli, da bo nova uredba o merilih in pogojih in tako naprej vse te stvari korektno reševala? Hvala.
Hvala. Gospod Horvat.
Hvala za besedo. Pravzaprav ne vem, zakaj mi je kolega Gasparini repliciral, zdaj ga ni tu, da bi mu lahko odgovoril. Odgovoriti pa moram, ker je netočno informiral o toku dogodkov oziroma razprave ta zbor. Jaz sem v svoji razpravi oziroma repliki pojasnil samo, zakaj je odbor ravnal tako, ko je ravnal. Drugič, res je, da smo dobili tudi na odbor za gospodarstvo pismi obeh narodnih skupnosti z diametralno nasprotnimi stališči in da smo prav zaradi nasprotnih stališč tudi včeraj prekinili sejo odbora in počakali na izid seje komisije za narodne skupnosti. Na tej seji je dejansko bila, prvič, izražena podpora zakonu, in drugič, najdena kompromisna rešitev v podporo amandmaju, ki sta ga podpisala v imenu poslanske skupine narodne skupnosti kolegica Maria in kolega Battelli. Ob tem amandmaju je treba tudi povedati, da je bilo netočno, kar je prej bilo rečeno, da se s tem uvaja soglasje, ampak se uvaja mnenje, da da narodna skupnost mnenje k letnemu programu za program aktivnosti za spodbujanje ukrepov za krepitev gospodarske osnove narodne skupnosti. To pa je tudi odgovor na očitek, ki ga je izrazil kolega Gasparini, da se vlada ni posvetovala z narodnimi skupnostmi o svojih ukrepih pospeševanja. Na koncu moram še to povedati. Glejte, že v tej razpravi in v dosedanjih razpravah smo imeli opraviti celo znotraj narodnih skupnosti z diametralno nasprotnimi stališči. In tudi z diametralno nasprotnimi stališči pri kolegih poslancih. Namreč, po eni strani stališče, da je treba ta sredstva enostavno dati organizaciji narodne skupnosti, ki jih bo potem naprej delila, kar je odbor za gospodarstvo smatral, da ni primerno z gospodarskega vidika. In pa seveda drugo stališče: vprašanje, ali je sploh ta inštrument potreben, mislim, da ga je kolega Vizjak postavil pod vprašaj kot neki paralelni inštrument. Kolegice in kolegi, tega instrumenta ne uvaja sedaj ta novela zakona, ampak je ta zapisan v zakonu o kupnini iz leta 1995. To je bil tudi razlog, da je odbor sprejel sklep, na predlog kolega Kelemine, in smo mu pritegnili tudi drugi člani odbora, da je potrebno dejansko opraviti novelo oziroma pregledati ta zakon in opraviti novelo tega zakona in ga posodobiti. Vse to pa vodi v to, da bo potrebno imeti, glede na tako različna stališča, splošno razpravo o tem, kako spodbujati krepitev gospodarske osnove narodne skupnosti, s posebnim instrumentom ni pa z drugimi instrumenti regionalne politike ter z drugimi ukrepi. Vendar to presega spet predmet tega zakona, ki gre po skrajšanem postopku. Hvala.
Hvala. Gospa Pozsonec.
Hvala lepa za besedo. Jaz bi samo toliko povedala, da od leta 1997 se ukvarjamo s to zadevo. Namenoma sem povedala, da smo s kolegi Italijani hodili h gospodu Klančarju, takrat je on bil državni sekretar, toliko se ni premaknilo. Dobesedno kot Don Kihot, ne vem kolikokrat sem bila že pri vas tudi in pred tistim in končno z osebno prizadetostjo je dosegel gospod državni sekretar to, da je zakon zdaj pred nami. Če nekdo ne zasluži, da ga kritizirajo, potem mislim, da najmanj on. Med tem časom je našel tudi možnost, da je dal narediti eno raziskavo na temo, da kje pravzaprav stojimo na področju, kjer živi madžarska narodnost. Je imel čas, je šel v Lendavo in razlagal tisto raziskavo in večkrat je šel v Lendavo, to pa jaz vem, ne enkrat. Imel je čas prevesti zakonv oba jezika narodnosti, v italijanskega in v madžarskega. Poglejte na to, da moji kolegi doma, imeli so madžarski prevod, torej ni res, da pred dvema dnevoma so se seznanili s tem zakonom. Tako menim, da vsi ti očitki so neupravičeni. Pravzaprav jaz bi prosila gospoda državnega sekretarja, da kar se tiče moje narodnosti, kar je žalilo, da naj oprosti.
Gospod Battelli, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Nekaj časa smo upali, da bomo s tem zakonom v stanju uresničiti določilo ustave, ki ga je prej prebrala predstojnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve. To je bilo štartno izhodišče, ker smo živeli nekateri v iluziji. Očitno to, kar skušamo graditi že najmanj 10 let, dejansko pa več, se bo lahko zgodilo s sredstvi iz kupnine. Zaradi postopka, ki je bil uveljavljen, ta cilj ni mogel biti dosežen, ker skrajšani postopek onemogoča širše in globlje posege v določene zakone. Ob tem spoznanju, da ali iz političnih razlogov, ki jih je navedel gospod Horvat, ali iz pravno-tehničnih razlogov, ki smo jih spoznavali v toku nastajanja tega zakona, sem sam prišel do ugotovitve, in mnogi kolegi tudi, da ob nesprejemanju tega zakona, ne samo, da ne rešimo ničesar, ampak res ničesar ne rešimo, tudi glede vprašanj, ki so bila popolnoma upravičeno dvignjena, v zvezi s porabo določenih sredstev za določene namene. Ničesar ne rešimo. Lahko zgubimo ta procent sredstev kupnine glede na mehanizem, ki ga vlada uvaja, in vlogo finančnega ministrstva pri tem, in zgubimo možnost reševanja določenih tekočih problemov. Torej, če zavrnemo, ne dosežemo ničesar in naredimo stvari še bolj komplicirane. Po načelu čim slabše tem boljše bi se tudi dalo obnašati; osebno ga zavračam kot načelo za uporabo v politiki, razen v ne vem kakšnih skrajnih primerih. Zato osebno kljub stališču moje samoupravne narodne skupnosti ob teh spoznanjih zagovarjam sprejetje tega zakona. Predvsem pa prosim vse kolege, da podprejo dodaten sklep, ki je bil predložen državnemu zboru tako s strani komisije za narodni skupnosti kot tudi odbora za gospodarstvo in ki zavezuje vlado, pa tudi nas, da se zelo resno vendarle lotimo uresničitve prvega odstavka 64. člena ustave Republike Slovenije. Naj vas spomnim tudi na to, da tako zakon o privatizaciji, tako imenovani, o lastninjenju podjetij in tako naprej, kakor tudi zakon o kupnini govorita o sredstvih za ustvarjanje gospodarske osnove narodnih skupnosti, ne za spodbujanje gospodarske osnove narodnih skupnosti. Zakaj? Predvsem iz razloga, ker narodne skupnosti nimajo gospodarske osnove in ni česa spodbujati, in gremo potem na kreditiranje in uporabljamo različne mehanizme, ki naj bi bili skladni z zakonodajo, direktivami in tako naprej. Ampak tudi tistim, ki govorijo o pravilih za državne pomoči in evropskimi direktivami v zvezi s tem, naj povem, da to sicer velja za državne pomoči, ko pa gre res za ukrepe za zaščito narodnih skupnosti, ne gre za isto logiko in ne gre za isto stvar. To ni tista oblika državne pomoči, ki je definirana kot nesprejemljiva v funkcioniranju neke normalne družbe. Nasprotno, vsaka normalna družba tam, kjer so predvsem zgodovinske narodne skupnosti, jih ščiti s posebnimi mehanizmi. Hvala lepa. Se opravičujem, ker sem prekoračil čas, ki mi je bil na razpolago.
Hvala lepa. Besedo za repliko ima gospod Peterle.
Hvala lepa. Rad bi izvedel od merodajnih, ali se je mogoče izogniti dejstvu, da bi imeli v enem letu na isto temo, za urejanje istih problemov tri različne zakone. Zdaj se bližamo tej situaciji, da zaradi strahu, da ne bi finančni minister pospravil nekih sredstev, se zdaj predlaga, da to slabo rešitev vendarle podpremo in začnemo delati takoj na boljši. Ne bi se čudil še kakšni izredni seji sredi avgusta, ko bo vlada ugotovila, da še nekaj manjka, da je še nekaj v nasprotju z Brusljem in da moramo hitro ukrepati. Tu bi rad jasen odgovor, ali je nujno, da gremo po tako zapleteni poti in po skrajšanem postopku, ki očitno postaja podaljšan postopek, v megli, s kakršno se je začelo, je jasno, da bo to razčiščevanje še nekaj časa trajalo, ker čimveč je nastopov, temveč je vprašanj, čeprav so bila nekatera vsaj deloma že odgovorjena. Jaz ne bi rad situacije, v kateri bi se manjšini ali ena od manjšin ali del manjšine čutil nekako pod takim pritiskom, da ta zakon zato podpre, zato da ne pride z dežja pod kap oziroma na slabše. Predvsem me pa zanima, kako bomo dogovorno le prišli do tistega stanja, v katerih se bosta obe manjšini počutili na tak način, da bosta imeli občutek, da sta vendar subjekta tudi na gospodarskem področju. S tem zakonom, s to spremembo zakona tako zadeve razumem, gre zadeva vsaj začasno po poti, ko se manjšini ta možnost nekako ukinja ali pa se jo močno omejuje. Jaz že dolgo nisem videl tako raznovrstnih interesov pri sprejemanju nekega zakona, ko tudi manjšini nista enotni ali pa sta sedaj po vsem, kar je bilo slišati, na nek način strateško enotni, interesno pa različni. Tudi si ne želim situacije, ko bi zakone spreminjali za to, da se nek interes neke skupine pokriva, ker se ga pač ne da rešiti drugače, zgubljamo pa na tak način lahko sistemsko ureditev, ki bi pokrivala obe manjšini. Tudi ne bi rad situacije, da bi zaradi sprememb ministrov ali imen državnih sekretarjev hiteli tukaj z zakoni, ker pač nekomu nekaj ne gre ali pa, ker je nekdo šele nekaj dobro začel. Ne bi rad, da je parlament v tovrstni funkciji. Sprašujem v izogib temu, da bi to še dolgo vrteli, ali se da zmeniti, da gremo po drugačni poti oziroma brez spremembe tega zakona. Jaz imam vtis, skoraj da prepričanje, da ni ta zakon potreben samo zato, da ne bi imela manjšina težav oziroma skrbi, kako bo s tistim denarjem. Jaz mislim, da tisti denar lahko ostane za pravi namen, tudi, in da se ni treba bati, da bi ga Rop vzel, kot se temu reče, tudi če tespremembe ne sprejmemo. Jaz vidim, da tudi znotraj koalicije poslanci o teh zadevah različno govorijo in bi bilo prav pri tako občutljivi temi koristno, da bi govorili enotno v celi tej hiši.
Hvala. Kdo želi še besedo? Ni več razprave. Potem bi jaz predlagal, da zaključimo splošno razpravo in s tem tudi prvo obravnavo in preidemo na drugo obravnavoNe vidim nasprotovanj, ne vidim interesa za razpravo. Prehajam na drugo obravnavo - razprava in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Tu bi želel opozoriti, kot rečeno, na dve gradivi, ki smo jih danes dobili, eno je dodatno poročilo, drugo so pa amandmaji oziroma pregled amandmajev. Datum je 25.7.2001. Danes je bilo to razdeljeno v popoldanskem času. V tej drugi obravnavi bi šli lepo po vrsti, kot je pač po poslovniku običajno. Razpravo bomo vodili torej po tem pregledu amandmajev. Prehajam na 1. člen. Odpiram razpravo o 1. členu. Nihče ne želi razpravljati. Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 1. členu. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih, je za glasovalo 43 poslank in poslance, 2 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Amandma k 1. členu je sprejet. Glasujemo še o 1. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih, je za glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] 1. člen je sprejet. Smo pri 2. členu. Tu imamo dva amandmaja. Oprostite, pet jih je. Ja, ja, oprostite moji napaki. Tu je pet amandmajev. Odpiram razpravo o amandmajih k 2. členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmajih k 2. členu. Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih je za glasovalo 38 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Sledi amandma pod zaporedno številko 2. Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih je za glasovalo 37 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je drugi amandma sprejet. Prehajamo na tretji amandma. Glasujmo, prosim. Od 54 prisotnih, je za glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Smo pri četrtem amandmaju. Če bo ta sprejet, potem je glasovanje o petem nepotrebno, se izključujeta torej. Torej smo pri četrtem amandmaju in prehajamo na glasovanje o tem četrtem amandmaju. Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih, je za glasovalo 45 poslank in poslancev, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je četrti amandma sprejet in zato o petem ni potrebno glasovati. Glasujemo še o 2. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 54 prisotnih je za 2. člen glasovalo 37 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče .]] Ugotavljam, da je 2. člen sprejet. Smo pri 3. členu. Odpiram razpravo o amandmajih k 3. členu. Tu imamo sicer dva amandmaja, pri čemer vas prosim, da v tem pregledu amandmajev amandma pod številko 2 nadomestite z besedilom, ki je na posebnem listu papirja. Prosim, če lahko pogledate to gradivo. To je SDSin NSi. Tu piše: Amandma k 3. členu se popravi tako, da se glasi. To je ta amandma, ki ga imate pod zaporedno številko 2 v pregledu. Oba amandmaja se tudi izključujeta, ampak najprej odpiram razpravo o obeh amandmajih k 3. členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Lahko preidemo na glasovanje? Lahko? Dobro. Najprej bomo glasovali o amandmaju pod številko 1 k 3. členu. Glasujmo, prosim! Od 58 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, 12 je bilo proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da smo amandma sprejeli. Glasovanje o drugem amandmaju s tem ni potrebno, prav tako pa ni potrebno tudi glasovanje o 3. členu, ker smo pač člen v celoti spreminjali. Prehajamo na 4. člen. Pri 4. členu imamo tri amandmaje, kot vidimo. Odpiram razpravo o amandmajih. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Torej prehajamo na glasovanje. Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo, prosim! Od 57 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, 2 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo, prosim! Od 55 prisotnih jih je za glasovalo 47 poslank in poslancev. Nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je drugi amandma sprejet. Glasujemo še o tretjem amandmaju. Glasujmo, prosim! Od 56 prisotnih je za glasovalo 51 poslank in poslancev. Nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 4. členu v celoti. Glasujmo. Od 57 prisotnih je za glasovalo 50, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 4. člen sprejet. 5. člen ni bil amandmiran, vendar moramo kljub temu o njem glasovati in razpravljati. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujemo lahko še o 5. členu. Glasujmo, prosim. Od 57 prisotnih je za glasovalo 47 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 5. člen sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Tu imamo vložen amandma k naslovu zakona. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o amandmaju k naslovu zakona. Lahko prosim za malo pozornosti? Glasujmo, prosim, o amandmaju k naslovu zakona. Od 61 prisotnih je za glasovalo 50 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k naslovu sprejet. Sedaj glasujemo še o naslovu zakona v celoti. Glasujmo, prosim. Od 59 prisotnih je za glasovalo 49 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet oziroma ugotavljam, da smo s tem odločanje o naslovu zaključili. Prehajamo na tretjo obravnavo. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k prvim štirim členom, se pravi, k členu 1, 2, 3 in 4, in k naslovu zakona. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Gospod Drobnič.
Imam proceduralni predlog oziroma opozorilo. Predsedujoči je povedal, da se o amandmaju poslanske skupine Socialdemokratske stranke in Nove Slovenije ne glasuje, ker je brezpredmeten. Glede na popravek amandmaja ta amandma ni brezpredmeten, ker dopolnjuje besedilo 8. člena, tretji odstavek. Hvala lepa
Proceduralno oziroma to, kar ste rekli, glede neizključenosti amandmajev, prvega in drugega, je treba naslednje povedati. Če pogledamo amandma pod zaporedno številko 1, to se pravi pojasnilo, da bo stvar jasna in ker je prav zdaj še čas, da se tudi amandma vlaga, dajem to pojasnilo. V prvem amandmaju je zapisano: "Besedilo 8. člena se nadomesti tako, da se glasi..." Se pravi, celoten 8. člen se spreminja. Amandma, ki je bil vložen, pa pravi takole: "Doda se novi tretji odstavek." In zdaj, če je 1. člen v celoti sprejet, potem ni podlage za novi tretji odstavek. Tako je tolmačenje, tako sem jaz to razumel, ko smo to gradivo pregledovali. Če bi bil torej, ni povezave med tema amandmajema. Jaz upam, da ste zadovoljni z odgovorom. Bi pa še enkrat ponovil, da se da možnost uveljavljanja poslovnika in interesov v tej zvezi, torej povedal sem, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji pod 1, 2, 3 in 4 in naslov. To je bilo sprejeto. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da tostorijo. Gospod Drobnič.
Prosim za 5 minut odmora, da bi se lahko vložil amandma. Ali pa, če obstoja druga rešitev, da preidemo na obravnavo drugega zakona, pa se preloži obravnava v tretji.
Navadno smo tako ravnali in če vi s tem soglašate, bi tudi sedaj. Dobro. Hvala lepa. Torej prekinjam točko, da bodo lahko kvalificirani predlagatelji vložili amandma. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O AZILU, HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Začenjamo s prvo obravnavo. Pozdravljam gospoda ministra dr. Bohinca s sodelavci. Sprašujem, če želi besedo. Gospod minister, prosim.
Spoštovane gospe poslanke in gospodje poslanci, dovolite mi nekaj minut komentarja k predlogu novele zakona. Vi se boste gotovo spominjali, da smo v decembru lanskega leta sprejeli prvo novelo k zakonu o azilu, ki je bil sicer sprejet leta 1999. Mimogrede, ta novela se je nanašala na razloge za pridržanje prosilca za azil, če je ta izražal dvom oziroma sum, da zlorablja to institucijo. Mimogrede naj rečem, da nikomur iz tega razloga v tem obdobju nismo vzeli prostosti, vendarle je ta novela iz decembra izjemno ugodno preventivno delovala, ker se število domnevnih, pa tudi resničnih, zlorab zmanjšuje. Rad bi vam dal nekaj podatkov, ki bodo predstavili spremenjenost, bistveno drugačnost razmer, v katerih se nahajamo letos in v lanskem letu glede na razmere, v katerih je bil sprejet zakon o azilu iz leta 1999. Morda že ta podatek, da je bilo v letu 1990 vsega 760 prošenj za azil, da je ta številka v letu 2000 skočila na skoraj 10.000, kar zanesljivo kaže na popolnoma različne razmere. Verjetno se spominjate v lanskem letu pa tudi letos večkrat povedanega podatka, da je v letu 2000 bilo ilegalnih prebežnikov preko 35.000 v Sloveniji in da je to 95% povečanje glede na leto 1999. Gre torej za to, da so se razmere bistveno spremenile, bistveno zaostrile, da je število tako prosilcev za azil, kot tudi sicer prebežnikov močno naraslo v letu 2000 in tudi ta raven se ohranja v letu 2001. Morda povem podatek za šest mesecev tega leta. V letu 2000 12.305 ilegalnih prebežnikov, v letu 2001 12.196. To pomeni na ravni ali nekoliko izpod ravni lanskega leta. Kar zadeva število vlog za azil v letu 2000 1.240, v letu 2001 1.057. Posebej bi rad vašo pozornost obrnil na to, da imamo prav iz leta 2000 precejšnje število zaostankov pri obravnavi vlog za azil in kar preko 2.500 je nerešenih vlog. Eden od razlogov za to je tudi neprilagojenost zakona novonastalim razmeram. Če se spominjate, v decembru smo obljubili temeljitejšo revizijo zakona. To je to, kar imate sedaj pred seboj. Cilji, ki jih tu sledimo, so naslednji. Prvič, skrajšanje postopkov, pospešitev postopkov, večja racionalnost v postopkih, zato zakonsko določeni roki, v katerih morajo ukrepati različne sodne instance in pa tisti, ki o tem odločajo, skrajšanje rokov za pritožbeni postopek za očitno neutemeljene prošnje, omejitev predložitve dokaznih dokumentov na konec zaslišanja in še nekaj je takih klavzul, ki jih predlagamo, da bodo zagotovile večjo učinkovitost, večjo racionalnost, hitrejše postopke in odpravljanje zaostankov na tem področju, ki jih ni tako malo. To je seveda samo eden od ciljev, pa ga vendarle postavljamo na prvo mesto. Drugi od ciljev je usklajevanje zakona z v novembru sprejeto odločbo ustavnega sodišča, ki je, kot večina vas pozna, terjala tri instance odločanja o azilnem postopku, torej poleg odločitve pristojnega ministrstva in odločitve v upravnem sporu, ki jo sprejme upravno sodišče, še odločitev vrhovnega sodišča na pritožbo zoper odločbo upravnega sodišča. Posebej bi opozoril na to vprašanje zaradi tega, ker je bilo v predhodnih razpravah o tem veliko različnih pogledov, tudi pravnih utemeljitev. Vlada je po utemeljenem in poglobljenem razmisleku ter strokovni analizi predlagala tretjo instanco, to se pravi, vrhovno sodišče kot pritožbeno sodišče, vendar z omejitvijo, da odločitev druge instance ne zadrži izvršitve, kar pomeni, pritožba ni razlog za odstranitev tujca. To je ureditev, ki naj bi po vzoru mnogih evropskih držav racionalizirala postopke v tem smislu, da se ne nadaljuje pred odstranitvijo tujca postopek tudi na vrhovnem sodišču Mimogrede naj povem, da ti postopki trajajo približno dva meseca in da je bilo v lanskem letu šest takih postopkov. No, odbor je tu zavzel drugačno stališče, ki mu z vidika pravne stroke ni mogoče oporekati oziroma je dovolj konsistentno in ga podpira nekaj pravnih stališč, vendar to stališče, da tretja instanca nima suspenzivnega učinka, je bolj racionalno, in zaradi tega vlada vztraja pri tem. Posebej bi rad povedal, da je poleg teh dveh ciljev, se pravi, doseganja racionalnosti, doseganja usklajenosti z odločbo ustavnega sodišča, v noveli vsebovanih niz novosti, ki pomenijo uskladitev s pravnim redom Evropske unije. Predvsem bi tu opozoril na dublinsko konvencijo, katere članice so članice Evropske unije. Opozoril bi tudi na nekatere dodatne uskladitve z evropsko konvencijo o človekovih pravicah. Tu bi vas posebej opozoril na uveljavitev načela o prepovedi nevračanja v nevarno državo, tako imenovani "non reformo" načelo, vzporedno s katerim smo uveljavili tudi poseben institut pravnega varstva za tiste ki niso pridobili statusa begunca v azilnem postopku, ker za to ni bilo pogojev, pa jih ni mogoče vrniti v njihovo deželo, ki je pač z vidika človekovih pravic ali drugih okoliščin zanj nevarna. To posebej poudarjam zaradi tega, ker je bilo nekaj očitkovv razpravah, da dajemo prednost racionalnosti na račun zmanjševanja standardov pravic tej kategoriji prebivalstva. To ni točno, to moram zavrniti prav z argumenti, da se pravzaprav uvajajo povsem enakovredni standardi varstva tistim v članicah Evropske unije, in da dodatno dajemo jamstva tistim, tudi po vzoru evropske konvencije o človekovih pravicah, ki pravice do azila niso pridobili, ker za to ne izpolnjujejo razlogov. Skratka, to je nekaj novosti. Prepričan sem, da bo to eden od ukrepov, namreč sprejemte novele za postopno vendarle ureditev in umiritev razmer v zvezi s tujci, ki so na nezakonit način prišli v Slovenijo. Povem naj pa za zaključek samo to, da je to eden od številnih ukrepov, ki jih vlada tako na sistemskem, normativnem področju pripravlja kot tudi na drugih področjih, predvsem kar zadeva nastanitvenih zmogljivosti in tudi kar zadeva nadzora nad državno mejo, pa tudi različnih mednarodnih aktivnosti, ki jih vodimo tu zaradi sodelovanja predvsem sosedskih držav, obmejnih držav pri skupnem obravnavanju tega vprašanja. Lahko najavim, da boste že v jesenskem delu prejeli na klopi novelo zakona o tujcih in pa resolucijo o migracijski politiki. To sta dva dokumenta, ki sta v kontekstu uravnavanja novo nastalih razmer, povzročenih s povečanimi pritiski tujcev v letu 2000 in 2001. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Sledi poročilo odbora za notranjo politiko, gospod Lavrinc.
Ne, gospa podpredsednica.
Gospa podpredsednica. Gospa Potrata, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci in spoštovani minister in predstavniki vlade in sekretariata. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za notranjo politiko je obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o azilu na 12. izredni seji, in sicer je opravil splošno razpravo, na prvem delu, to je 20. julija, v nadaljevanju danes dopoldan pa je opravil še drugo in tretjo obravnavo. Najprej je odboru uvodno obrazložitev podal minister za notranje zadeve dr. Rado Bohinc, ki je odboru predstavil cilje zakona. Omenil je, da je obravnavani predlog z amandmaji namenjen predvsem temu, da bi izboljšal učinkovitost postopkov za priznanje statusa begunca, hkrati patudi pomeni uskladitev z odločbo ustavnega sodišča s pravom Evropske unije in s pravom Sveta Evrope. V nadaljevanju je posebej obrazložil, kako je potekala priprava amandmajev, in sicer je med pripravo bilo več usklajevanj z institucijami civilne družbe, vendar, žal, kot je videti tudi iz poročila k predlogu zakona, opozarjajo predstavniki civilne družbe, zlasti Amnesty International in pa KUD France Prešeren, da do uskladitve, ki bi v polni meri upoštevala njihove pripombe, ni prišlo. Odprto je ostalo predvsem vprašanje tretje inštance varstva pravic v azilnem postopku, o kateri je minister pravkar tudi govoril. V nadaljevanju je o predlogu zakona spregovorila predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve in ni imela pripomb na hitri postopek, ki ga je predlagala vlada Republike Slovenije za ta zakon. Imela pa je kar nekaj pripomb na besedilo posameznih sprememb, predvsem na nadomestitev inštituta pravnomočnosti z dokončnostjo, na nejasnost razlikovanja med pogoji za podelitev humanitarnega azila in posebne zaščite na vrsto akta, ki ga organ izda, če prosilec prihaja iz tretje varne države, in na razveljavitev členov, ki pravice beguncev prenašajo na podzakonske akte. Podrobnejšo obrazložitev teh pripomb lahko razberete s poročila. Začela se je na odboru potem splošna razprava, v kateri so vsi razpravljavci podprli, da se zakon obravnava po hitrem postopku. Izražen pa je bil resen pomislek glede uvedbe instituta dokončnosti, ker je to institut upravnega in ne sodnega postopka. Poleg tega pa nastopi izvršljivost dokončne odločbe s trenutkom, ko odločbo izda organ, ne pa z njeno vročitvijo. Zato je taka ureditev ustavno sporna, ker pritožba v teh primerih ni več učinkovito pravno sredstvo. Ravno zaradi teh pomislekov je potem v drugi razpravi prišlo do tega, da sta dve skupini poslancev vložili amandmaje. Odbor je amandmaje po sklenjeni prvi obravnavi sprejemal danes dopoldan, se o njihizrekel in tako podprl vladne amandmaje k 10., 14. in 17. členu. Podprl je amandmaje k 2., 5., 17., 18. in 25. členu, ki sta jih vložili poslanki Danica Simšič in Majda Potrata, in podprl amandma k 20. členu skupine poslancev s prvopodpisanim Dušanom Vučkom. Ob tem pa je odbor za notranjo politiko sprejel še tri amandmaje, in sicer, k 9., 19. in 21.a členu. Ob tem, kar je odbor v zvezi z amandmaji sprejel, pa so se odprla še nekatera druga vprašanja in nekateri pomisleki glede posameznih zakonskih rešitev, zato so poslanci napovedali, pravzaprav moram reči, so poslanke napovedale vložitev še dodatnih amandmajev k 12. in 13. členu predloga zakona do obravnave na seji državnega zbora. Te predlagane amandmaje imate tudi že na klopeh. Po opravljeni drugi obravnavi je odbor prešel na tretjo obravnavo. Ker ni bilo dodatno vloženih amandmajev, se je še opredelil do zakona v celoti. Odbor za notranjo politiko predlaga državnemu zboru, da sprejme predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o azilu z vsemi dodatki, o katerih sem govorila. Hvala.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prosim, gospa Zupan, v imenu NSi, Nove Slovenije.
Hvala lepa. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister, predstavnik vlade! Za zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o azilu je predlagan hitri postopek z namenom, da bi s to novelo pospešili hitrejše vodenje postopkov na tem področju, zmanjšali zaostanke in stroške, hitreje urejali nastavitvene posledice na območju lokalnih skupnosti, uskladili zakonodajo z odločbo ustavnega sodišča in uskladili zakonodajo z evropskim pravnim redom ter s konvencijo o človekovih pravicah. Dejstvo namreč je, da je velik porast števila prosilcev za azil tudi v letošnjem letu in drugo dejstvo je, da jih tudi le manjši del ostane in čaka na azilni postopek. Prepad med razvitimi in nerazvitimi se veča, kar ima za posledico vse večji pritisk prebivalcev iz nerazvitih dežel na zahod. V Sloveniji tako kot v drugih evropskih državah nimamo pravega odgovora, kako bi ta globalni problem rešili. Zato lahko trdimo, da bo vse večje nasprotje med razvitimi in nerazvitimi glavni vir konfliktov v tem stoletju. Slovenija je trenutno še tranzitna država, v kratkem pa bo postala ciljna država za tujce, ki prihajajo iz nerazvitih držav. Kako bo država na to reagirala, v bistvu nima še prave strategije. Že dejstvo, da država vse doslej ni znala urediti problematike azilnih domov, kaže na njeno nemoč na tem področju. Sprejemamo drugo novelo zakona o azilu. Prva, upamo, da je bila učinkovita, za drugo pa vse kaže, da ne bo imela učinka, ki je bil prvotno predviden. Ves čas je prisotna bojazen, da pri ravnanju z ilegalnim priseljenci ne bomo ravnali dovolj človeško in zakonito, in na drugi strani, da ne bomo znali ali hoteli učinkovito poseči na to področje. Če bomo imeli uzakonjen relativno učinkovit mehanizem obravnave ilegalnih priseljencev, bomouspeli ohraniti ravnotežje med varovanjem človekovih pravic, na eni strani, in varovanjem ekonomskih, socialnih in narodnih interesov. V nasprotnem primeru pa se utegne zgoditi, da se bo nezaupanje avtohtonega prebivalstva do priseljencev še bistveno boljpoglobilo, kar pa bo pomenilo grožnjo njihovim temeljnim človekovim pravicam in svoboščinam. Tega pa si nihče od nas ne želi. Azilni postopek je posebni postopek v vseh državah in najti pravo mero med učinkovitostjo in spoštovanjem ustavne pravice ni enostavno. Pri tem ima sodno varstvo prosilcev za azil pomembno vlogo, saj gre za posebno kategorijo strank. Zadeva je vsekakor kompleksna. Na to problematiko azilantov opozarja tudi varuh človekovih pravic v svojem poročilu, zlasti opozarja na nevzdržne razmere v centru za odstranjevanje tujcev in v azilnem domu. Sicer pa je zanimanje za to problematiko tudi eden izmed kazalcev pripravljenosti Slovenije za vstop v Evropsko unijo, kar kaže na zavedanje pomembnosti človekovih pravic, dostojnega življenja posameznikov. Moram se zavedati, da so tudi nepovabljeni tujci ljudje, katerim moramo zagotoviti razmere za normalno življenje v obdobju njihove začasne namestitve pri nas in jih obenem zavarovati pred morebitnim nečloveškim in ponižujočim ravnanjem. Hvala lepa
Hvala lepa. Še kakšna od poslanskih skupin želi predstaviti svoje stališče? Gospod Štemberger iz SMS.
Hvala. Ob sprejemanju zakona o azilu v začetku mandata smo poslanci stranke mladih Slovenije, ki smo takratne spremembe podprli, jasno povedali, da ta zakon brez podrobnejših določil ne bo rešil ničesar in da bo akutna situacija, kot so jo takrat označili predlagatelji, padla v komo brez podrobnejših izvedbenih določil. Vlada je sedaj mogoče, sicer pozno, a ne prepozno, vložila ta zakon, o katerem danes razpravljamo. Torej, še en zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o azilu. V stranki mladih Slovenije smo menili, da ga je treba podpreti. Prepričani smo bili, da zagotavlja učinkovito in strokovno vodenje azilnih postopkov, in to v skladu s standardi, sporazumi in mednarodnimi konvencijami. Pomembno nam je bilo, da predlog zakona sledi tudi odločbi ustavnega sodišča, da uvaja tretjo stopnjo v postopkih dodelitve azila. Ob tem pa se nam je zdela pravilna rešitev v predlogu zakona, da pritožba na vrhovno sodišče nima suspenzivnega učinka. To bi preprečevalo zlorabe in zloraba pravice do azila povzroča največ problemov pri tej problematiki. Na odboru za notranjo politiko se je situacija nekoliko spremenila, saj je bilo sprejetih precej novih amandmajev, od teh tudi nekaj bistvenih. Čeprav je minister na naša vprašanja odgovoril, da z amandmaji spremenjen zakon bistveno ne vpliva na dosego zastavljenih ciljev zakona - tu mislim predvsem na amandma, ki uvaja v določenem členu pojem pravnomočnosti namesto dokončnosti - nas ni prepričal. Za ta zakon ne moremo sprejeti odgovornosti in zato se bomo, če državni zbor potrdi prej omenjene sprejete amandmaje na odboru, pri zakonu vzdržali. Žal smo prepričani, da se bo zgodba o akutni situaciji glede problematike azilantov konec leta ponovila in razširila še na akutno situacijo na vrhovnem sodišču. Hvala.
Hvala lepa. Še kakšna poslanska skupina želi besedo? [[Ne želi.]] Pismenih prijav k razpravi ni bilo, zato bomo razprave posameznih poslancev in poslank omejili na pet minut. Odpiram torej razpravo poslank in poslancev, ki se niso pismeno prijavili. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, je s tem splošna razprava in s tem prva obravnava tudi zaključena. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru najprej predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Lahko glasujemo o tem predlogu sklepa? Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih je za glasovalo 46 poslank in poslancev. Ugotavljam, da je predlog sprejet. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Prehajam na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda vloženih amandmajev k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o azilu - hitri postopek. Datum 25.7. To je gradivo, ki je bilo danes tudi razdeljeno. V razpravo dajem amandmaje k 2. členu. Tu imamo dva amandmaja. Kdo želi besedo? Pri prvem amandmaju, predlagateljici mag. Majda Potrata in Simšič Danica, ni zapisano, da ga odbor podpira. To so mi signalizirali ravnokar. Se izključujeta. Odpiram razpravo. Gospa Potrata!
Hvala za besedo. Spoštovani! Dovolite mi, da se samo v tem primeru oglasim k besedi in povem, da so amandmaji, ki sva jih s kolegico Simšičevo vložili, pravzaprav sledili eni sami misli, in to je tistemu, kar je bilo v razpravi na odboru za notranjo politiko poudarjeno že v okviru splošne razprave. Namreč, da bi bilo mogoče z zakonom oziroma s spremembami zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o azilu vendarle vpeljati tudi tretjo instanco varstva pravic. Kljub temu da je vlada oziroma ministrstvo razmišljalo o tem, da bi tako instanco vpeljalo in dalo tako odprto pot celo za vpeljavo četrte instance, vlada takih amandmajev ni vložila sama, sva se s kolegico odločili vložiti amandmaje in je bilo zaradi tega potrebno nekatere, tudi zgolj redakcijske vložiti. Oglašam se samo tu in opozarjam na to, da so bili ti amandmaji obravnavami tudi na odboru za notranjo politiko in dobili podporo, z izjemo amandmaja k 12. členu, ki je bil vložen naknadno, in se odbor za notranjo politiko o njem ni izrekel. Hvala.
Hvala lepa. Ne vem, gospod Lavrinc, ste roko dvignili? [[Da.]] Gospod Lavrinc, prosim.
Kot predsednik odbora moram zaščititi delavce, ki so pripravljali to. Amandmaji, ki nimajo zabeleženo - zato bom ob vsakem lahko povedal posebej, da jih odbor podpira - niso bili korektno vloženi, niso bili vloženi v Lotus Notesu, zaradi tega se to ni moglo pripraviti tako, kot je to treba. Za drugič seveda pozivam vse upravičene predlagatelje amandmajev, da to storijo na tak način, pa potem ne bo nobenih dilem in diskusij okrog tega. Dejstvo je, da je prvi amandma gospe mag. Majde Potrata in Danice Simšič odbor podprl.
Hvala. Še kdo želi besedo? Nihče več. Ja, prosim, gospod Rokavec.
Hvala za besedo. Dejansko se mi pri tem amandmaju poslanke gospe Potrate in pa Simšičeve zastavlja vprašanje, ker bi dejansko le želel odgovor vlade. Namreč, če prebiram amandma k 2. členu in potem tudi k 18. členu, mislim da je že gospa Potrata povedala, da se uvaja še tretja oziroma dodatna inštanca možne pritožbe prosilca za azil, to je vrhovno sodišče. In če to točno razumem, to pomeni tudi podaljšanje možnega roka končne odločitve. In dejansko bi za tako odločitev bilo zelo smiselno, da bi vlada k temu amandmaju, kakor tudi k amandmaju k 18. členu, podala svoje mnenje ker, verjetno, ima sprejetje takega amandmaja tudi potem smiselne posledice.
Hvala lepa. Oprostite, ste hoteli še kaj reči? Hvala. Preden minister odgovori, imamo še dva razpravljavca, gospod Vučko in gospod Lavrinc. Gospod Vučko, prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci. Glede na to, da sem prvopodpisani iz skupine poslancev, ki smo vsebinsko podpirali to rešitev, ki jo je zdaj odbor podprl tudi s podporo amandmaju kolegic Potrata in pa Simšič, bi dal svoje razmišljanje o tem in na nek način poskušal tudi že nekako lahko odgovoriti gospodu Rokavcu. Prizadevanja, intenca predlagatelja je bila seveda od vsega začetka jasna. Vendar bi rekel, da vedno cilj ne opravičuje sredstva in načina, kako do tega priti. Kakorkoli bi si v tem državnem zboru želeli uzakoniti dvostopenjsko odločanje v azilnem postopku, pa nas seveda določen pravni red, ki že velja v tej državi, zavezuje, da moramo biti pozorni na to. In nemalo je tistih, ki dvomijo da bi bila ta rešitev ustavno nesporna, ker gre za to, da ustava v 25. členu daje pravico do pritožbe, tudi zoper vsako sodbo, odločitev sodišča. Če smo v zakon o azilu zapisali, da o pritožbi odloča upravno sodišče, upravno sodišče pa v skladu z zakonom odloča po zakonu o upravnem sporu, razen seveda kot določa zakon, če ni z zakonom o azilu drugače določeno, pomeni, da zoper odločbo oziroma sodbo sodišča prve stopnje, se pravi upravnega sodišča, ne moremo govoriti o dokončnosti te sodbe,ampak govorimo o pravnomočnosti. Ne glede na to, da se je v tem primeru skušalo najti rešitev v smeri dvostopenjskega odločanja, da se je zapisalo, da pritožba zoper odločbo oziroma sodbo upravnega sodišča ne zadrži izvršitve, menim, da bi eventualna presoja na ustavnem sodišču ponovno pokazala, da temu ne more biti tako. Zato seveda v celoti podpiram amandmaje, ki so povezani z amandmajem na 2. člen, in menim, da imamo tu opravka s specifičnimi strankami; ne izhajamo iz dejstva, da so vsi ti prosilci za azil tudi potencialni, ne vem, kriminalci, gre za osebne stiske ljudi. In ne nazadnje argument ekonomičnosti in racionalnosti postopka seveda pri podatku, da je v letošnjem letu do junija meseca prišlo do instance na vrhovno sodišče šest oseb, govorimo o neznatnem deležu glede na vse tiste, ki so ilegalno ali kakorkoli prestopili mejo oziroma glede na podatke, ki jih je minister danes dal, glede na tiste prosilce za azil, teh je bilo pa 1.050. Še enkrat poudarjam, da so amandmaji ustrezni in predvsem zagovarjajo zakonitost v tej državi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Lavrinc.
Najprej je treba povedati, da tu ni nobene dileme: dvostopenjski ali tristopenjski postopek - ni res. Vedno je tristopenjski postopek, gre samo za to, ali ima tretja stopnja suspenzivni učinek ali ne - to je prvo - in ne "bluziti" tu o teh stvareh, ker niti ni kaj "bluziti"; to je drugo. Drugo je to, da gre tu za to, koliko časa je tisti, ki je prosilec za azil, s statusom prosilca za azil. Vlada je pač predlagala, da je to, prvič, ko odda prošnjo, odloča o tem ministrstvo, na drugi stopnji odloča sodišče, in potem ni več. Vendar nekateri so bili mnenja, da je treba - da je tudi potem, ko gre s tožbo na vrhovno sodišče, in takšna je bila tudi odločitev odbora, to je treba povedati. Vendar se pri tem zanemarja, da tisto, kar nas zavezuje, resolucija Sveta Evrope [[R-81-16 iz leta 1981]] v 4. členu, resolucija Sveta Evropske unije z dne 20. junija 1995 je konzumirana v tistem, kar predlaga vlada. To je; če bomo šli več in če bomo sprejeli to, kar je ponujeno in kar je podprl tudi odbor, bomo šli samo še dlje, še bolj bogato. Nikjer pa ne piše, spoštovane kolegice in kolegi, da bo zaradi tega, ker bo več stopenj, pravna varnost tem prosilcem večja. Kako delajo naša sodišča, ni treba posebej poudarjati, smo jih mnogokrat že tukaj obravnavali. Torej nekaj, kar bi rad še zraven dodal, je pa to, da se je pri tem ves čas zanemarjalo, da je v upravnem postopku tudi v takem primeru, ko pride do negativne odločitve upravnega sodišča, in to je sodišče, to ni nek organ, ne vem, ki lahko tako ali drugače odloča, ampak je organ strokovnjakov, ob podpori strokovnjakov - zavezan, seveda, da dela po zakonu o upravnem sporu - da ta organ lahko odloča tudi v primeru, torej če nekdo meni, da bi bile z odločitvijo upravnega sodišča do te mere kršene njegove pravice, da je v nevarnosti, da takrat lahko zaprosi za izdajo začasne odredbe. Se pravi, to je še dodatna možnost in ta ostaja tudi poslej. Tako da, bom rekel, tukaj preveč "nakladanja", po moje, ni potrebno. Dilema je bila samo okoli same uporabe terminov "dokončnost, pravnomočnost" in tako naprej, ki je bila [[...]]"Dokončnost" je bila na nek način zlorabljena, ker je to znano, da je to v upravnem postopku. Predlagam, da nehamo z nekimi demagoškimi razpravami govoriti o revežih in tako naprej. Normalno je vsakdo, ki je prisiljen iz kakršnih koli razlogov, pa tudi, če ga, ne vem, samo družina ne mara, zapustiti svojo domovino, da je revež. O tem ni diskusije. In ne tukaj, bom rekel, zdaj na eni strani delati nekoga "good guy", drugi je pa bad guy." Šlo je pravzaprav bolj za diskusijo o tem, v kolikem času in na kakšen način to stvar urediti. Mislim, da je intenca vlade dobra, da je bila poštena tudi, da je bila korektna tudi vis-ŕ-vis evropskim standardom in normativom, celo vis-ŕ-vis evropski konvenciji o clovekovih pravicah. Če smo se odločili drugače, mislim, da o tem ni treba posebej velikih besed. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ne bi želel, da ponovimo vajo iz odbora o dokončnosti in pravnomočnosti. Prosim gospoda ministra, če ima k temu kaj še za dodati -mogoče.
Pravzaprav ne veliko. Rad bi rekel to, da dejansko ne gre za to, da bi bila razlika med vladnim in odborovim dopolnilom v dveh ali treh instancah. V obeh primerih gre za tri instance. K temu nas je zavezalo ustavno sodišče. Tudi vlada predlaga tri instance prav iz tega razloga ustavnega sodišča, vendar mi predlagamo inačico, ki je nekoliko racionalnejša, če smem ta grob izraz o teh človeških razmerjih uporabiti. To pa je, da - kot je bilo rečeno - pritožba na vrhovno sodišče ne zadrži odločitve, kar z drugimi besedami pomeni, da se lahko odločba druge instance izvrši, to pa pomeni odstranitev tujca in nadaljevanje postopka iz države, v katero je odstranjen. Rad bi dodal samo še to, da prav ta novela dodaja dodatno varstvo za tega istega tujca, ki mu ni bil priznan azil, če za to ni bilo pogojev. To je tako imenovana posebna zaščita po RETOURANT načelu "non retournant", za tistega, ki ga ne smemo vračati. Ne smemo pa zaradi tega, ker bi vračanje pomenilo ogrožanje njegove integritete, nevarnost za njegove pravice in podobno v državi, ki ima tak status. Skratka, ne gre za razliko med dvema ali tremi instancami, gre za to, da je stališče vlade, da bi suspenzivnost tretje instance pomenila podaljšanje postopka - izkušnje kažejo za dodatna dva meseca in seveda tudi s tem dodatne stroške. Moram pa reči, da je morda zanimiv podatek, da je bilo v letošnjem letu šest takih pritožb na vrhovno sodišče, tako da veste, o kakšni dimenziji govorimo.
Hvala lepa. Gospa Danica Simšič, prosim.
Hvala lepa. Rada bi se pravzaprav samo na kratko odzvala na temperamentno razpravo poslanskega kolega Lavrinca. Glede na to, da sva dolga leta skupaj v Kamniku preživljala tudi najstniška leta, njegov temperament razumem. Rekla bi pa tudi, da se mu zahvaljujem za zelo korektno vodenje seje odbora, kjer je vendarle dovolil, da smo razpravljali o odprtih vprašanjih, in se pridružujem njegovemu pozivu, da odločamo o teh členih. Samo s to dopolnitvijo morda še, da citirane evropske seveda, pomenijo minimalni standard, da pa je stvar vsake posamezne države potem, ali spoštuje zgolj minimalni standard ali ohranja tudi standard, ki ga je imela, ali ga kakorkoli drugače nadgrajuje. Samo za to gre in se strinjam, da preidemo na glasovanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko sklenemo razpravo o amandmajih k 2. členu? Hvala. Razprava je zaključena. Prehajamo na glasovanje o prvem amandmaju k 2. členu. Glasujmo, prosim. Od 57 prisotnih je za glasovalo 34 poslank in poslancev, 15 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 15.]] Tako, da je prvi amandma sprejet in drugi s tem ni aktualen. Glasujemo še o členu v celoti, torej o 2. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 61 prisotnih je za glasovalo 45, 4 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 4.]] 2. člen je sprejet. Sedaj pa, ker je prvi amandma - to je bilo tudi že danes povedano - povezan z nekaterimi drugimi amandmaji, bomo najprej o teh glasovali, ker so stvari pač povezane, in bomo šli kar po vrsti. Tu je najprej 5. člen, amandma pod zaporedno številko ena in bi kar o tem najprej glasovali, ker razprava verjetno niveč nujna, gre zgolj za tehnično glasovanje pravzaprav. Torej, prosim vas, smo pri 5. členu, prvi amandma. Glasujmo, prosim. Od 59 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, 11 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 11.]] S tem je amandma sprejet in 5. člen črtan, zato o členu v celoti ne glasujemo več. Potem vas opozarjam na amandma k 17. členu. Amandma k 17. členu je prav tako povezan z amandmajem, ki smo ga prej sprejeli, in sicer tu imamo dva amandmaja, povezan je amandma pod zaporedno številko dva. Če ste, prosim, pozorni, smo na četrti strani, amandma pod številko dva je povezan z amandmajem, ki smo ga prej sprejeli. Torej, glasujemo samo o drugem amandmaju k 17. členu. Glasujemo, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 42, 10 je bilo proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je drugi amandma k 17. členu sprejet. Nadalje je tako povezan člen 18. člen, prvi amandma, to je edini amandma, "člen se v celoti spremeni tako, da se glasi", kot tu vidite. Glasujmo, prosim. Od 61 prisotnih je za glasovalo 43 poslank in poslancev, 8 je bilo proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da smo amandma sprejeli in s tem je tudi člen v celoti spremenjen. Smo pri 20. členu. Povezani člen je tudi 20. člen, in sicer prvi amandma. Torej, za lažjo orientacijo, smo na 5. strani, 20. člen, prvi amandma je zdaj v tej verigi členov, ki so povezani. Glasujemo o prvem amandmaju k 20. členu. Glasujmo, prosim. Od 61 prisotnih je za glasovalo 46 poslank in poslancev, štirje proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je prvi amandma k 20. členu sprejet. Še en člen imamo, in sicer je to 25. člen. In sicer bomo glasovali o amandmaju na amandma poslank, mag. Majde Potrate in Danice Simšič, k 25. členu, na posebnem listu papirja. Se še znajdemo? Potrebujemo instrukcije? [[Ne.]] Torej, glasujemo o tem povezanem amandmaju, ki je na posebnem listu papirja. Glasujmo, prosim. Od 60 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, 8 je bilo proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je tudi ta amandma sprejet. Sedaj se vračamo nazaj na 9. člen na 2. strani. Smo našli? Torej, tu imamo dva amandmaja. Želi kdo razpravljati o teh dveh amandmajih? Mimogrede, se izključujeta, kot vidite. [[Nihče ne želi razpravljati.]] Če sprejmemo prvega, je drugi brezpredmeten. Prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju k 9. členu pod zaporedno številko 1. Glasujmo, prosim. Od 60 prisotnih je za glasovalo 50 poslank in poslancev, trije proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet; s tem je drugi amandma brezpredmeten. Ker se člen črta, glasovanje o 9. členu ni potrebno. Pri 10. členu imamo en amandma. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 10. členu. Glasujmo, prosim. Od 56 prisotnih je za glasovalo 48 poslank in poslancev, 2 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 10. členu v celot. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih je za glasovalo 43 poslank in poslancev, 2 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] 10. člen je sprejet. Pri 12. členu imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 12. členu. Glasujmo, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 46 poslank in poslancev, 5 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 12. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 60 prisotnih je za glasovalo 44 poslank in poslancev, 5 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 5.]] 12. člen je sprejet. Smo pri 13. členu. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospod minister želi besedo.
Se opravičujem. Pri tem bi pa moral intervenirati. Namreč, tu se predlaga odprava neke racionalizacije, ki jo je vlada predložila. Gre namreč za prevajanje prosilcem za azil. Mi smo predlagali zaradi pocenitve teh postopkov, da bi se prevedla le izrek in kratek povzetek obrazložitve odločbe, ne pa v celoti tekst odločbe. Namreč, to svojo odločitev temeljimo na tem, da je zagotovljeno varstvo prosilca za azil na druge načine. Namreč, ima pravico do pravnega svetovalca, ima pravico do prevajalca in s tem so dane možnosti, da se mu v celoti predstavi ta vsebina. Se nam je zdelo koristno, da vendar gremo s to spremembo, ki je tudi dovolj običajna v drugih državah. Tako, moram izraziti nasprotovanje temu amandmaju.
Hvala. Gospa Širca, prosim.
Hvala lepa. V primeru predloga, ki ga je pripravila vlada, in v če podprli dopolnitev 13. člen, ki dopolnjuje obstoječi 32. člen, potem bi vendarle se soočali z dvema kršitvama, ki bi nastali zaradi zmanjševanja stroškov, kar je bila prvotna intenca vlade, četudi se oziramo na obrazložitev. Ampak ob tem bi se soočali s kršitvijo, pravzaprav s kršitvijo ustave, ki govori, da smo vsi pred zakonom enaki, ne glede na svojo orientacijo in tudi ne glede na jezik. Predlagana rešitev bi pa tudi prosilkam oziroma prosilcem na nek način omejila pravice do pritožbe, ker bi konec koncev ne bili v celoti seznanjeni z izrekom, ker bi bila povzeta samo v skrajšani obliki. Na ta način ne bi bila zagotovljena ena izmed temeljnih načel upravnega postopka. Res da so tolmači oziroma prevajalci v obstoječem 32 [[...]]- ne v zakonu zagotovljeni in ni nujno, da tudi v praksi. Ampak če pač prosilec ne bi imel v svojem jeziku predočenih vseh odločitev, pomeni, da bi bil na nek način v diskriminatornem oziroma prikrajšanem položaju. Menim pa tudi, da izrek sam že zavzema bistvene lastnosti oziroma bistvene določbe spisa, da tovrstna povečanja stroškov vendarle ne bi bile za to državo tako velike, bi se pa zagovarjale oziroma branile v celoti človekove pravice in enakost pred zakonom. Hvala.
Hvala lepa. Zdaj ne vem, ali ste gospod Džuban dvignili roko ali je to zgolj rekreativna zadeva. Gospod Džuban ima besedo.
Ne vem, če bom kaj dosegel, vendar tudi pri prejšnjih rešitvah nisem bil zadovoljen. In predlog vlade, ki je bil, mi je bil bliže tistemu, kako na enostavnejši način reševati postopke pri teh azilantih. Govorim pa zaradi tega, ker gospod minister dobro ve, da sem eden med tistimi - oziroma verjetno - redkimi med vami, ki je te zgodbe in probleme, ki so povezani s tem, doživljal na tisti najbolj problematičen način, da ne bi uporabljal drugih izrazov. Namreč, mi z lahkoto izglasujemo neke rešitve, da bo seveda vsem načelom skrbi za človekove pravice zadoščeno. Ne me napak razumeti, sem za to, da se obravnava te ljudi na čim bolj človeški način in da se jim ne zgodi še nova krivica pri nas, ki se jim godi itak že tam, od koder so pač prišli. Vendar jaz sem spremljal samo v teh dogajanjih vlogo ministra samega, pa mi je zdaj vseeno, kateri je in od kod prihaja. Ko je treba te ljudi omejiti v gibanju, da jih pač usmeriš nekam, tja, kamor spadajo, da jih namestiš, da za njih skrbiš in da pelješ postopke. Istočasno smo doživljali zgodbo v državi Sloveniji, kjer so se organizirale vse mogoče skupine, ki so nasprotovale vsaki naselitvi beguncev in ta problem je bil pri nas verjetno med najbolj prisotnimi. In sedaj v teh postopkih, da zadevo pripeljem sem, kjer smo, da pa še gremo prevajat kompletne dokumente v njihov jezik; brez zamere, ko mnogi med njimi sploh ne berejo oziroma ne razumejo dokumenta. In je bolj pomembno, da nekdo - tisti, ki skrbi, za njih - prevaja, da jim smiselno obrazloži zadevo. Mislim, da so povzetki tudi. In je bliže tista zadeva kot da postopke, ki smo jih že nekoliko zavlekli z rešitvami, ki smo jih izglasovali prej, še zakompliciramo s tem, da bomo kompletne dokumente prevajali. Za odločbe gre. Mislim, da ta rešitev ni dobra in se malo zamislimo. Seveda zlahka izglasuješ takrat, ko nisi neposredno prizadet, ko si pa v teh dogajanjih, ali odgovoren, ali drugače živiš med temi problemi, pa zgodba izgleda nekoliko drugače. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister.
Samo na kratko. Vendarle bi predlagal, da zaupate vladni presoji o tem, da na tej točki ni posegla v načelo enakosti pred zakonom in da je to načelo zavarovano tudi za azilante in da zaupate presoji, da so stroški, ki so povezani s prevodi nekaj stotin teh odločb v postopkih, ki dnevno nastajajo, vendarle takšni, da jih je treba na nek način omejiti. In če omejimo prevode samo na tekste izreka in obrazložitve, zraven zagotovimo prevajalca in pravnega svetovalca, mislim, da so s tem zavarovane vse pravice v postopku.
Hvala lepa. Lahko sklenemo razpravo o tem amandmaju? [[Lahko.]] Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 13. členu. Glasujmo, prosim. Od 60 prisotnih je za amandma glasovalo 20, proti 36. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zato glasujemo še o 13. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 59 prisotnih je za glasovalo 48 poslank in poslancev, 8 je bilo proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je 13. člen sprejet. Gospe in gospodje, upanje gospoda Lavrinca, da bomo danes končali, ni prišlo do božjih ušes, kaj šele do poslanskih, zato jutri nadaljujemo ob 10.00 uri. Sejo bomo nadaljevali jutri [[...]]Proceduralno? Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Predlagam, da nadaljujemo z delom in danes končamo to sejo.
To je proceduralni predlog, o njem ne razpravljamo, ampak samo glasujemo. Torej, proceduralni predlog gospoda Horvata je, da danes končamo sejo. Glasujemo o tem proceduralnem predlogu. Od 62 prisotnih je za glasovalo 41 poslank in poslancev, 15 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je proceduralni predlog sprejet. Prehajamo na 14. člen, kjer imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 14. členu. Glasujmo, prosim. Izgleda, da so težave s sklepčnostjo. Prosim ponovno, da ugotovimo [[...]]Gremo lahko na glasovanje, drugič. Glasujmo! Od 50 prisotnih je za glasovalo 40, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 14. členu sprejet. Glasujemo o 14. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 58 prisotnih jih je za glasovalo 49 poslank in poslancev, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 14. člen sprejet. Pri 17. členu smo in tu imamo samo en amandma, ker smo drugega prej že tudi sprejeli. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Lahko sklenemo razpravo in glasujemo o amandmaju k 17. členu? Glasujmo, prosim! Od 58 prisotnih je za glasovalo 47 poslank in poslancev, 1 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 17. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 54 prisotnih je za glasovalo 42 poslank in poslancev, 1 proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 17. člen sprejet. 18. člen smo že prej obdelali, tako da smo sedaj pri 19. členu. Tu sta dva amandmaja. Gospa Danica Simšič želi besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V skladu z razpravo na matičnem delovnem telesu bi rada opozorila na besedilo amandmaja pod 1. točko. Menim, da se je pri hitrosti zapisovanja zgodila morda nerodnost. Sprašujem, ali je možen redakcijski amandma v tem smislu, da se besedilo popravi takole: Doda se nov drugi odstavek, ki se glasi: V drugem odstavku se za besedo "tretje" dodata besedi namesto "ali" "in pete", na koncu pa se pika črta in doda besedilo: namesto besedice "in" "oziroma je zapustil azilni dom". Vse ostalo ostane nespremenjeno. Verjetno je prišlo do tega zapisa samo zaradi tega, ker je bila razprava precej dolga, delno nejasna. Gre pa za to, da naj ne bi bilo kumulative, ampak ena ali druga možnost to omogoča. Imam pa, ker sem to opazila zdaj med pregledovanjem amandmajev, tudi na roko napisan amandma, če je trebna in ga lahko tudi vložim, glede na to, da smo v hitrem postopku. Torej v bistvu sprašujem, ali je možno to sprejeti kot redakcijo ali je potreben amandma?
Glede na dosedanjo prakso in ker dejansko obstajajo razlike med besedicami "in" in "ali", pa tudi "in" "oziroma", gre dejansko za vsebinsko spremembo lahko. Predsednika odbora tukaj ta hip ne vidim. Poročevalka v tej zadevi, gospa Potrata, je tu. Morda nam lahko pomaga.
Razprava je na odboru bila v takem smislu.
Oprostite, nisem vas razumel.
Razprava na odboru je bila taka in so bili proti kumulativi, ampak smo se izrekli za veznik "ali" na tem mestu, ki pa sedaj v redakciji ni tako zapisan.
Hvala. Sprašujem člane odbora, ali nasprotujejo temu, kar je poročevalka odbora povedala? Ne vidim nasprotovanja in štejem, da je to potem redakcijski popravek. Se pravi, napaka je bila narejena pri izdelavi tega besedila. Se zahvaljujem za to opozorilo. Da bo povsem jasno, ponavljam še enkrat ta spremenjeni tekst. "V drugem odstavku se za besedo "tretje" dodata besedi "in pete", na koncu pa se pika črta in doda besedilo "oziroma je zapustil azilni dom ali njegove izpostave za več kot tri dni"." Je to korektno sedaj? [[Je.]] Dobro, hvala. S tem smo mi razčistili besedilo pravzaprav, kakršno je predmet razprave in odločanja. Želi še kdo besedo pri teh dveh amandmajih? [[Nihče.]] Se pa, kot vidite iz besedila, izključujeta, če bo prvi sprejet, drugi ne pride v poštev. Ni več razprave. Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Glasujemo o prvem amandmaju k 19. členu. Glasujmo, prosim. Od 55 prisotnih je za glasovalo 46, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in s tem pa, seveda, brezpredmeten amandma pod zaporedno številko dva. Glasujemo še o 19. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 53 prisotnih je za glasovalo 45 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Se pravi, da je 19. člen sprejet. Smo pri 20. členu, kjer smo prvi amandma že sprejeli, drugi amandma je umaknjen in tako glasujemo samo o 20. členu v celoti. Torej, glasujemo o 20. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 57 prisotnih je za glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] 20. člen je s tem sprejet. Smo pri 21.a členu. Torej, novi 21.a člen, en amandma. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k novemu 21.a členu. Glasujemo. Od 55 prisotnih je za glasovalo 44 poslank in poslancev, 1 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet in s tem tudi novi 21.a člen. Pri 25. členu smo prvi amandma že sprejeli. Nekaj bo treba razčistiti. Se opravičujem za to kratko prekinitev. Torej, smo pri 25. členu. Prej smo odločali o enem amandmaju, zdaj sta nam ostala še dva. Torej, najprej dajem v razpravo oba, ki sta tu na straneh 6 in 7. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Lahko preidemo na glasovanje? [[Da.]] Dobro. Glasujemo najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 25. členu. Glasujmo, prosim! Če bo prvi sprejet, bo drugi brezpredmeten, kot piše v pripombi. Od 52 prisotnih je za glasovalo 41 poslank in poslancev, 1 proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet. Drugi je s tem brezpredmeten. Glasujemo še o 25. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 55 prisotnih je za glasovalo 43 poslank in poslancev, 2 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je 25. člen v celoti sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? Želi kdo razpravljati o členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji? [[Nihče.]] Lahko torej glasujemo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji? Glasujmo! Od 56 prisotnih je za glasovalo 50 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Lahko glasujemo o naslovu zakona? [[Lahko.]] Glasujmo o naslovu zakona, prosim! Od 55 prisotnih je za glasovalo 48 poslank in poslancev, 2 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k naslednjim členom: 2., 5., 9., 10., 12., 14., 17., 18., 19., 20., 21.a, 25. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Ne vidim nikogar, ki bi želel vložiti amandma k navedenim členom. Sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? Tudi ne. Amandmajev ni bilo. Razprave o teh stvareh ni bilo. Vprašanje usklajenosti - usklajeno. Torej ni razlogov, da ne bi prešli na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo torej o zakonu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 58 prisotnih, je za glasovalo 48 poslank in poslancev, 2 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. In zaključujem to točko dnevnega reda. Vračamo se na 6. TOČKO. Državni sekretar je tu. Amandma na amandma smo dobili - oziroma, oprostite, gradivo. Zahvaljujem se predstavnikom vlade za prejšnjo točko. Ostali smo pri tretji obravnavi, in sicer pri pozivu kvalificiranim predlagateljem, da vložijo amandma. In ta amandma smo zdaj dobili. Preden gremo na razpravo o amandmaju, sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? Gre za predlog zakona o spremembi zakona o uporabi sredstev, pridobljenih iz naslova kupnine na podlagi zakona o lastninskem preoblikovanju podjetij, da ne bo pomote. Nihče ne želi razpravljati. Ker nihče ne želi razpravljati, prehajamo na vloženi amandma. To je amandma, o katerem smo prej govorili in kjer je nastal manjši zaplet okoli procedure, če se še spomnite.Ta amandma sta vložili poslanski skupini Socialdemokratske stranke in Nove Slovenije in ga imamo na mizah. Želi kdo v zvezi s tem amandmajem besedo? [[Nihče.]] Predstavnik vlade tudi ne. Zaključujem razpravo o tem amandmaju in prehajamo na odločanje. Torej, gre za amandma k 3. členu, en amandma v tretji obravnavi. Glasujmo. Od 58 prisotnih je za glasovalo 35 poslank in poslancev, 18 proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo še na vprašanje usklajenosti. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, ali je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona? Prosim.
S stališča sekretariata bi povedala, da mi pravzaprav pravnotehnične neusklajenosti zaradi tega amandmaja ne vidimo. V okviru druge obravnave smo opozarjali na določene vsebinske pomisleke, ki jih imamo glede kumulacije, osnovne ureditve posojil, drugega odstavka, ki je izjema, in še tretjega odstavka,vendar če vlada ne vidi problemov pri izvajanju, mi pravnotehničnih razlogov pač ne opredeljujemo neskladnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Torej, razumel sem, da z vidika nomotehnike in tako naprej ni neskladij; če so pa neskladja v izvedbi, se bo pa hitro pokazalo. Če je to tako, lahko preidemo na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo o zakonu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 61 prisotnih je za glasovalo 47 poslank in poslancev, 7 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. Imamo pa še dodaten sklep, ki ga imate na zadnji strani poročila, na 5. strani poročila delovnega telesa. Želi o predlaganem dodatnem sklepu kdo razpravljati? Gospe in gospodje, prosim vas, če ste lahko še nekoliko pozorni, da ne bo potem nesporazumov. Torej, opozarjam vas na dodatno poročilo pri 6. točki. Na zadnji strani imamo dodaten sklep - ne bi ga bral, ker je napisan. Želi kdo razpravljati o tem dodatnem sklepu? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o dodatnem sklepu. Glasujemo. Od 58 prisotnih je za glasovalo 53 poslank in poslancev, 2 proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je dodaten sklep sprejet. Imamo pa še en dodatni sklep. To pa je dodatni sklep, ki izhaja iz poročila. Gospa Maria Pozsonec je podpisana pod tem dodatnim sklepom. To je komisija za narodnostni skupnosti. Ta sklep je v tem poročilu k predlogu zakona z dne 24.7., napisan na četrti strani. Ste našli to? Želi kdo razpravljati o tem dodatnem sklepu [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o drugem dodatnem sklepu, pod katerim je podpisana gospa Maria Pozsonec, predsednica komisije. Glasujmo, prosim! Od 56 prisotnih je za glasovalo 41 poslank in poslancev, 6 proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je dodatni sklep sprejet. S tem zaključuje to točko dnevnega reda. Prehajam na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DEDOVANJU, hitri postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Ravno se nam je pridružil predstavnik vlade, gospod Jenull, in ga lepo pozdravljam. Sprašujem, če želi besedo pri tem? Prosim lepo.
Hvala za besedo. Povsem na kratko. Namen zakona je uskladitev 128. člena z odločbo ustavnega sodišča ter terminološko in siceršnjo uskladitev s pravnim redom Republike Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Ta obrazložitev je bila zelo vsebinska. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora. Gospod Vučko, prosim.
Po pooblastilu odbora bom zelo na kratek. In sicer, odbor je obravnaval predlog zakona in meni, da glede na to, da gre za uskladitev z ustavno odločbo in da se uskladijo tudi izrazi, ki so v ustavnem redu Republike Slovenije, kot prvo amandmaje, in predlaga državnemu zboru, da zakon sprejme, kot tudi tiste amandmaje, ki so dobili podporo na matičnem delovnem telesu.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prosim. Kdo želi besedo? Ali prav vidim? [[Nihče.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav ni. Zato nadaljnje razprave omejujem na 5 minut. Kdo želi besedo, prosim? [[Nihče.]] Predsedniku državnega zbora bom predlagal, da drugič sklicujemo sejo ob 18.00 uri. Šalim se, seveda. Ker nihče ne želi razpravljati, zaključujem splošno razpravo in prehajam na drugo obravnavo - to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Glasujemo o tem predlogu. Glasujmo, prosim. Od 57 prisotnih je za glasovalo 55 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Sklep je sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 25.7.2001. Dobili smo te amandmaje. Za lažjo orientacijo, jih je kar nekaj na osmih straneh. Šli bomo po vrsti, kot običajno. V razpravo dajem prvi amandma, gre za naslov devetega poglavja, pod zaporedno številko ena. To je prvi amandma. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o tem amandmaju in prehajamo na glasovanje o amandmaju. Pomotoma je izpadel prvi člen na začetku, smo opazili. Oproščamo se za napako. Torej, prehajamo na glasovanje o prvem amandmaju k 1. členu. Glasujmo. Od 56 prisotnih je za glasovalo 53, nihče proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še o 1. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 46 prisotnih je za glasovalo 44, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] 1. člen je s tem sprejet. Smo pri 4. členu, tu imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Oprostite, gospa Zupanova, izvolite.
Hvala lepa. Rada bi obrazložila amandma poslanske skupine Nove Slovenije, in sicer predlagamo, da bi zapuščina zapustnika, ki nima ne oporočnih ne zakonitih dedičev, da preide v last občine in ne v last Republike Slovenije, kot je pač predlagano. Svoj amandma utemeljujemo s tem, da je zapustnik bolj povezan z občino, v kateri je bival kot pa z državo, ki predstavlja nekakšen abstraktnen pojem in obenem bi to premoženje predstavljalo tudi dodaten nedavčni vir financiranja za občino. Naš amandma ni tako slab, kot izgleda na prvi pogled. Res je, da je praksa v drugih državah, da postane zapuščina brez dedičev lastnina države, vendar moramo vedeti, da v drugih državah niso imele družbene lastnine in zato predlagamo, da bi lahko storili korak naprej in da bi zapuščino prenesli v last občine, saj vemo, da država je slab gospodar, dostikrat pušča zapuščino, nepremičnino ali podobno v nemar in premoženje izgublja vrednost. Smatramo, da bi občina na tem področju lahko več storila in tudi porabila denar za marsikaj uporabnega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kdo še želi besedo, prosim? Ja, gospod Jenull, prosim.
Hvala za besedo. Vlada amandmaja ne podpira iz razloga, ker je primerjalnopravna ureditev taka, da zapuščina brez dedičev pripada državi zaradi tega, ker je taka ureditev v sodni praksi že sedaj, odkar nimamo družbene lastnine, in končno tudi zaradi tega, večinoma gre za preobremenjeno premoženje, ki se mu dediči odpovedujejo, zaradi tega, ker predstavlja le stroške nadaljnjih postopkov upnikov in je upravljanje s tem premoženjem tudi z državo povezano v bistvu samo z določenimi stroški. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo? Nihče več. Potem zaključujem razpravo. Pred glasovanjem vas želim opozoriti, da je ta amandma vsebinsko povezan z amandmaji istega predlagatelja k 23. členu točke 1 in 2, k 37. členu in 46. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, so potem seveda vsi ti členi brezpredmetni. Vse jasno? Lahko preidemo na odločanje o amandmaju k 4. členu. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih je za glasovalo 18 poslank in poslancev, 31 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 31.]] Amandma ni sprejet. Glasujmo še o 4. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je za glasovalo 44 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 4. člen sprejet. Smo pri 5. členu. Poleg amandmaja, ki ga imamo v pregledu amandmajev, vas želim opozoriti še na en amandma, ki je v dodatnem gradivu na posebnem listu papirja; predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Vučkom. Tu imamo dva amandmaja, ne enega. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmajih k 5. členu. Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo, prosim. Od 53 prisotnih je za glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o amandmaju k 5. členu na posebnem listu papirja, ki ga bomo razumeli kot amandma pod zaporedno številko 2 k 5. členu. Glasujmo, prosim. Od 54 prisotnih je za glasovalo 36 poslank in poslancev, 9 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 5. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 46 prisotnih je za glasovalo 42 poslank in poslancev, eden proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 5. člen sprejet. Smo pri 8. členu. Kdo želi besedo? Gospa Zupanova, prosim.
Hvala lepa. Naša poslanska skupina predlaga, da se zraven besed "v dobrodelne in ostale človekoljubne namene" doda še "verske", tako da bi se izrecno vedelo, da se da tudi v verske namene, ker vemo, da je tudi to v državah Evropske unije in če se z njimi radi primerjamo,potem mislim, da tudi to ne bi bilo odveč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zlobec.
Čudim se poslanki zaradi tega amandmaja, da bi dodali še besedo "verske", ker bi to implicite pomenilo, da verski nameni ne sodijo v dobrodelne in ostale človekoljubne namene. Se pravi, da je versko nekaj, kar ni ne dobrodelno ne človekoljubno, in je s tem pravzaprav dosežen ravno obraten efekt, kot bi ga vi radi dosegli. Zato se mi zdi, da ta amandma ima sicer dobro namero, ampak zelo slab izplen.
Še kdo želi besedo? [[Nihče.]] Potem prehajamo na glasovanje o amandmaju k 8. členu. Glasujmo, prosim! Od 58 prisotnih jih je za glasovalo 15 poslank in poslancev, 40 proti. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujmo še o 8. členu v celoti. Glasujmo! Od 49 prisotnih jih je za glasovalo 45 poslank in poslancev, 3 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je 8. člen sprejet. Smo pri novem 8.a členu. Imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k novemu 8.a členu. Glasujmo! Od 50 prisotnih jih je za glasovalo 47, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in s tem tudi novi 8.a člen. Smo pri novem 20.a členu. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju za novi 20.a člen. Glasujmo, prosim! Od 56 prisotnih je za glasovalo 54 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je to novi 20.a člen, ni potrebno glasovanje o členu. Smo pri 21. členu. Odpiram razpravo. Imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 21. členu. Glasujmo, prosim! Od 54 prisotnih je za glasovalo 51 poslank in poslancev, 1 proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 21. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 55 prisotnih jih je za glasovalo 50 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 21. člen sprejet. Smo pri 23. členu. Oba amandmaja sta brezpredmetna. To smo s prejšnjimi glasovanji povzročili. Tako glasujemo samo o 23. členu v celoti prosim. Ni več razprave, ker amandmajev ni več. Torej, samo o 23. členu v celoti glasujemo. Glasujmo, prosim. Od 56 prisotnih je za glasovalo 46, 2 proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 2.]] Člen je sprejet. Smo pri novem 23.a členu. Kdo želi besedo? Gospod Terčon.
Hvala, gospod podpredsednik. Jaz nasprotujem amandmaju, ki ga predlaga skupina poslancev, s prvopodpisanim gospodom Vučkom. Že uvodoma je bilo pojasnjeno, da gre za spremembe, ki so posledica odločbe ustavnega sodišča. Pri tem primeru gre za bistvene vsebinske spremembe zakona o dedovanju. Gre pač za to, da imamo sedaj ureditev, da se zakoniti dedič lahko dediščini odpove v svojem imenu in tudi v imenu svojih dedičev. Ta amandma pa navaja na to, da bi se v bodoče lahko odpovedal samo v svojem imenu in ne tudi v imenu svojih dedičev. To je bistvena vsebinska sprememba in jo je nekorektno sprejemati tik pred parlamentarnimi počitnicami, tako na hitro, ne da bi imeli neke adekvatne primerjave, kakoimajo druge države to urejeno, še posebno, če imamo pred očmi dejstvo, da bi taka ureditev pomenila tudi na novo veliko disperzijo lastništva in tudi problemov v zapuščinskih postopkih.
Hvala lepa. Dolžan sem eno opozorilo. Tu imamo na četrti strani amandma pod zaporedno številko ena: Doda se novi 23.a člen, ki se glasi [[...]]itn. Potem imamo pa na posebnem listu papirja še en 23.a člen, tudi samo amandma pod zaporedno številko ena - tega predlaga gospod Vučko in ostali podpisniki. Trenutna razprava se vrti okoli tega. Toliko, da bo povsem jasno. Naglica pač povzroči kakšno tako zamudico. Prosim, gospod Vučko.
Kolega Terčon se je prenaglil. Jaz sem želel, glede na to, da je bilo na odboru izpostavljeno na predlog profesorja Karla Zupančiča, da je ta 133. člen, drugi in tretji odstavek, že več let predmet kritike in je bilo torej dogovorjeno, da se poskuša vložiti amandma in da se z vlado uskladimo. Glede na to, da vlada pripravlja korenite spremembe zakona o dedovanju in glede na to, da gre za pomembno vsebinsko spremembo zakona, umikam v imenu podpisnikov predlagani amandma.
Hvala. Potem je nam ostal novi 23.a člen na 4. strani pregleda amandmajev. Kdo želi razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju za novi 23.a člen v tem pregledu amandmajev. Glasujmo. Od 58 prisotnih je za glasovalo 53 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. O členu ni več potrebno. Prehajamo na novi 31.a člen. Imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo, prehajamo na glasovanje. Glasujmo. Od 60 prisotnih, je za glasovalo 53 poslank in poslancev, 1 proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] Novi 31.a člen je s tem sprejet. Smo pri 32. členu. Imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo, prehajamo na glasovanje o amandmaju. Glasujmo. Od 53 prisotnih je za glasovalo 49 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Še 32. členu v celoti glasujmo. Od 54 prisotnih je za glasovalo 49 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] 32. člen je s tem sprejet. Smo pri 35. členu, tu imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujemo razpravo in gremo na glasovanje o edinem amandmaju k 35. členu. Glasujmo. Od 55 prisotnih je za glasovalo 51, nihče proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet in s tem besedilo 35. člena v celoti. Smo na šesti strani pri 37. členu. Prvi amandma je brezpredmeten. Ostane nam samo drugi amandma. Kdo želi razpravljati? [[Nihče.]] zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o drugem amandmaju in 37. členu. Glasujemo!Od 56 prisotnih je za glasovalo 50 poslank in poslancev, 2 proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 37. členu v celoti. Glasujmo. Od 55 prisotnih je za glasovalo 50, eden proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 37. člen sprejet. Preden gremo na 46. člen, vas opozarjam na ta list papirja, k 40. členu. Umik? [[Da.]] Amandma je umaknjen. Hvala. Smo pri 46. členu. Tu imamo en amandma, ki je brezpredmeten, tako da lahko glasujemo samo o 46. členu v celoti. Glasujmo. Od 52 prisotnih je za glasovalo 43, štirje proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je 46. člen sprejet. 47. člen ima en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o tem amandmaju. Glasujmo. Od 51 prisotnih je za glasovalo 48, eden proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 47. členu v celoti. Glasujmo. Z navzočnostjo nekaj ni v redu. Lahko, prosim, ponovimo glasovanje o 47. členu v celoti. Drugič glasujemo o 47. členu v celoti. Glasujemo. Od 59 prisotnih je za glasovalo 55, nihče proti. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 47. člen sprejet. Smo pri 48. členu in enem amandmaju. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o amandmaju k 48. členu. Glasujmo, prosim. Od 57 prisotnih je za glasovalo 51, nihče proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 48. členu v celoti. Glasujmo. Od 54 prisotnih je za glasovalo 52, nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 48. člen sprejet. Smo pri 50. členu in enem amandmaju. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Lahko preidemo na glasovanje. Glasujemo o amandmaju k 50. členu. Glasujmo, prosim. Od 57 prisotnih je za glasovalo 52, eden proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. 50. člen v celoti, prosim. Glasujmo, prosim! 55. člen v celoti. Od 55 prisotnih jih je za glasovalo 48, nihče proti. [[Za je glasovalo nihče.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. In še 51. člen. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo o tem amandmaju. Glasujmo, prosim! Od 56 prisotnih jih je za glasovalo 51, nihče proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Ker se črta, ni potrebno glasovanje. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zato lahko glasujemo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji.Glasujmo! Od 55 prisotnih jih je za glasovalo 52, nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na glasovanje o naslovu zakona. Glasujmo! Od 56 prisotnih jih je za glasovalo 52, nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k naslednjim členom. 1., 5., 8.a, 20.a, 21., 23.a, 31.a, 32., 35., 37., 47., 48., 50. in 51. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Ali kdo želi vložiti amandma k navedenim členom? [[Ne želi.]] Sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? [[Ne želi.]] Usklajenost? V redu. Zdaj lahko glasujemo samo še o zakonu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 59 prisotnih je za glasovalo 53, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Zakon je v celoti sprejet. Imamo še dodatni sklep. Najdete ga na zadnji strani poročila odbora. Opozarjam vas torej na dodatni sklep. Gospe in gospodje, še malo pozornosti! Ali želi kdo razpravljati o dodatnem sklepu, ki ga predlaga matični odbor? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o dodatnem sklepu in prehajamo na odločanje o dodatnem sklepu. Glasujmo, prosim! Od 53 prisotnih je za glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] S tem smo dodatni sklep sprejeli in zaključujem to točko dnevnega reda in vabim predsednika državnega zbora, gospoda Pahorja, k besedi.
[[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Spoštovani, kolegice in kolegi! Skupaj z vami izhajam iz tihe domneve, da ni prepovedano pohvaliti državnega zbora. To bomo jutri s sporočilom o opravljenem, mislim, da uspešnem delu, storili. Danes kolegice in kolege, ki so člani odbora za zunanjo politiko, čaka še trdo delo, tudi naš državni zbor smo danes povlekli čez pričakovan čas. Zato mi dovolite, da danes ob koncu spomladanskega dela zasedanjav našem skupnem imenu izrazim hvaležnost strokovnim službam za pomoč pri našem delu. Hkrati upam, kljub temu da smo delali trdo in odgovorno da nihče v tem delu ni zgorel. Vabim pa vas, da se vrnete v jesenske klopi zagoreli. Vam in vašim družinam želim, da se torej na dopustu odpočijete. Preden pa se poslovimo in končamo dokončno spomladansko zasedanje, vas vabim v preddverje velike avle, da nazdravimo našemu dosedanjemu delu. Prosim, hvala lepa. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Hvala lepa. Ni še konec vsega, še eno obvestilo, oprostite. Seja je s tem zaključena uradno, je pa tu še eno obvestilo: Spoštovane članice in člane odbora za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide obveščam, da se udeležijo jutri, 26.7.2001, ob 16.00 uri v velikem salonu pogovora za regionalnim direktorjem svetovne zdravstvene organizacije za Evropo dr. Markom Dancom. Pogovor bo trajal predvidoma do 17.30. Prosim za zanesljivo udeležbo. Predsednik odbora Stanislav Brenčič. Hvala.