Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 26. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnjega nadaljevanja seje ne morejo udeležiti naslednji poslanka in poslanci: Alojze Posedel, Franc Pukšič, Renata Brunskole do 12. ure, mag. Franc Žnidaršič, Mirko Brulc do 17. ure, Samo Bevk do 15.30 in Milenko Ziherl. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH ZAKONA O LASTNINSKEM PREOBLIKOVANJU LOTERIJE SLOVENIJE. Državni svet je na 29. izredni seji 14. 3. 2011 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o spremembah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Za obrazložitev zahteve Državnega sveta dajem besedo predstavniku Državnega sveta gospodu Jerneju Lampretu. Prosim, gospod Lampret.
Dobro jutro! Spoštovani predsednik Državnega zbora dr. Pavel Gantar, spoštovani minister za šolstvo in šport, spoštovani poslanci in poslanke! Državni svet je izglasoval veto na Zakon o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, glede na novelo zakona, ki temelji na vsebini sestave Fundacije za šport, kar pomeni, ko na zunaj gledano, je to majhna sprememba znotraj zakona, ko pa posledično gledamo, pa vidimo, da je ta zakon izredno pomemben. Predlagatelji smo imeli pripombo, da ni bil postopek pravilno voden. Bil je kratek in prepričani smo, da bi morala biti vsebinska razprava daljša, da bi mnoge stvari razgrnila, kako se bodo tudi sredstva delila, glede na fundacijo, za katero že ime samo pove, da morajo sredstva priti do tistih, ki šport na nek način držijo pokonci. To so velika sredstva, ki jih fundacija dobi s strani koncesije Loterije Slovenije in Športne loterije, zato ne bi smelo biti vseeno, kako se sredstva tudi porazdelijo. Kršena sta bila 15. in 5. člen Zakona o športu, kar pomeni, da bi Olimpijski komite skupaj s športnimi zvezami moral razpravljati. Mogoče je, ker smo dobili nek zapisnik, če ni to bolj fikcija kot kaj drugega, tiste široke vsebinske razprave pa ni bilo tudi na strokovnem svetu pri Vladi. Menimo, da je ta zakon šel prehitro mimo vseh razprav. Prvič, sprašujemo se, zakaj je šel po hitrem postopku, kajti načeloma je bilo rečeno, da bo zamenjan samo en član znotraj fundacije, in to tisti, ki mu je usahnil mandat z ukinitvijo javnega zavoda, in na to mesto oziroma vizavi bo imenovan drug član, katerega resor se nanaša na Planico. Vendar se je kasneje pokazalo, da je bila ta fundacija mimo vseh razprav v strukturalnem delu korenito spremenjena. In na to je Državni svet dal veto, še posebej zaradi tega, ker smatramo, da nefazni postopek po najkrajšem načinu ni dal priložnosti niti Olimpijskemu komiteju niti strokovnemu svetu in mogoče celo ministrstvu ne, da bi se stvari razrešile in bi se o njih razpravljalo, da bi prišli do nekaterih izhodišč, ki so zelo pomembna. Smatramo, da so s tem okrnjena sredstva za manjše športne zveze, tiste športne zveze, ki imajo velik družbeni pomen, nimajo pa v svojem znaku tako velike tekmovalnosti, kot naj bi bila. V tej sestavi, v strukturalnem delu vidimo, da ima država prevelik vpliv, kajti Olimpijski komite ima kar 7 članov, tudi znotraj športnih zvez, kar pomeni, da bo lahko favoriziral določene športne panoge, za tiste športne panoge, kot sem že prej omenil, ki imajo pa bolj značaj družbenega pomena, kot je Planinska zveza, mogoče Plesna zveza in tako dalje, te pa stojijo bolj ob strani. Ta zakon, ki ga danes sprejemamo, ni tako nedolžen glede na posledice, ki bodo iz tega tudi sledile. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zahtevo je obravnaval Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev mnenja odbora dajem besedo predsednici mag. Majdi Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, predstavnik Državnega sveta, poslanke in poslanci, direktor Direktorata za šport! Predstavila bom poročilo Odbora za kulturo, šolstvo, šport in mladino o obravnavi zahteve Državnega sveta za ponovno odločanje o Zakonu o spremembi Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Naj posebej poudarim, da se je ta zakon obravnaval po skrajšanem postopku in ne po nujnem, kot je bilo maloprej navedeno. Odbor je na 21. nujni seji 18. marca 2011 obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o spremembi Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada in ga je ta sprejel na 25. redni seji 7. marca letos. Pri delu odbora so sodelovali državni svetnik Jernej Lampret, minister za šolstvo in šport dr. Igor Lukšič, predstavnik Olimpijskega komiteja Slovenije, Združenja športnih zvez Jakob Bednardžik, predstavnik Strokovnega sveta Republike Slovenije za šport Boro Štrumbelj, direktor Fundacije za šport mag. Drago Balent ter predstavnica Zakonodajno-pravne službe Andreja Kurent. Predstavnik Državnega sveta je v uvodni obrazložitvi podrobneje predstavil razloge za zahtevo po ponovnem odločanju o zakonu in pri tem poudaril, da postopek in način sprejemanja predloga zakona nista bila vodena pravilno. Pojasnil je, da predlog zakona pred sprejetjem na Vladi ni bil usklajen z Olimpijskim komitejem Slovenije, Združenjem športnih zvez in Strokovnim svetom Vlade Republike Slovenije za šport, kar ni v skladu s 5.in 15. členom Zakona o športu. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je poudarila, da se navedbe v zahtevi Državnega sveta nanašajo na vprašanja, povezana s postopkom pred vložitvijo predloga zakona v zakonodajni postopek. Ker tako opredeljena vprašanja presegajo okvir nalog Zakonodajno-pravne službe, ki jih določa 27. člen Poslovnika Državnega zbora, se do zahteve Državnega sveta Zakonodajna-pravna služba ni opredelila. Ustno mnenje je na seji odbora predstavila Andreja Kurent. Minister za šolstvo in šport dr. Igor Lukšič je opozoril na v zahtevi napačno sklicevanje na Zakon o športu, napačna sta člena pa tudi drugo, in pojasnil, da je bil predlog zakona predhodno usklajen z Olimpijskim komitejem Slovenije, z Združenjem športnih zvez in tudi Strokovnim svetom Republike Slovenije za šport. Olimpijski komite je na predlog zakona podal tudi pripombe, ki so bile upoštevane v amandmajih na matičnem delovnem telesu. V razpravi so člani in članice odbora ter drugi vabljeni največ pozornosti namenili usklajevanju pred vložitvijo predloga zakona o spremembi zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije v zakonodajni postopek v Državnem zboru. Postopek usklajevanja sta predstavila tudi predstavnika Strokovnega sveta Republike Slovenije za šport in Olimpijskega komiteja Slovenije, Združenja športnih zvez, ki sta zagotovila, da je bil predlog zakona predhodno usklajen z Vlado in da je ta upoštevala njihove pripombe. Mnenje v razpravi je tudi bilo, da ne gre za kršitve v postopku usklajevanja. Po opravljeni razpravi je odbor glasoval – s 7 glasovi za in 6 proti – o mnenju, da Zakon o spremembi Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije je ustrezen. Ker bi bila potrebna absolutna večina, to je 10 glasov, tega mnenja ni mogoče šteti za sprejeto in s tem popravljam navedbe v današnjem tisku, da je bil predlog mnenja sprejet ali izglasovan s šestimi glasovi za in šestimi proti. Mnenje je bilo izglasovano, ampak ne z zahtevano večino, ko se odloča o ponovnem glasovanju. Hvala.
Hvala lepa. Za obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. Besedo ima dr. Igor Lukšič, minister za šolstvo in šport.
Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo. Poslanke in poslanci, spoštovani predstavnik Državnega sveta! Zdaj ne gre več za relacijo Vlada kot predlagatelj in Državni zbor, ampak gre za relacijo Državni svet in Državni zbor. Skupaj torej branimo nekaj, kar Državni svet misli, da je sporno. Državni svet je utemeljil spornost tega zakona na 15. členu Zakona o športu in pravi, da smo kršili 15. člen Zakona o športu. 15. člen Zakona o športu pravi takole: "Strokovni svet ima predsednika ni 16 članov, Vlada jih imenuje izmed uveljavljenih trokovnjakov s področja športne vzgoje, športne rekreacije, kakovostnega športa in vrhunskega športa ter iz vrst zasebnikov oziroma podjetnikov na področju športa. Od tega enega na predlog nacionalnih panožnih športnih zvez, ki niso vključene v Olimpijski komite Slovenije, in sedem na predlog Olimpijskega komiteja Slovenije, predsednika imenuje strokovni svet izmed svojih članov". Tega člena nismo mogli kršiti, ker ne določa nobenih relacij med Vlado in postopki, ki naj jih Vlada upošteva pri predlagi zakonov. Gre pa mogoče za 16. člen Zakona o športu, kjer pa nikjer ni zapisano, da si mora Vlada to mnenje pridobiti ali ga upoštevati. Zakon torej v tej točki ni bil kršen, kot trdi Državni svet. Ravno tako Vlada ni kršila 5. člena, kjer je določen nacionalni program in kako pride Državni zbor oziroma Vlada do nacionalnega programa, ne pa, kako se sprejema zakone. Oba člena, na katera se sklicuje Državni svet, sta enostavno mimobežna in sploh nista neka podlaga za razpravo v zvezi s tem zakonom. Torej pravna podlaga je nikakršna. Državni svet je v razpravah utemeljeval, da nasprotuje noveli zakona, in to zaradi tega, ker gre za podržavljanje. Danes v obrazložitvi predstavnik Državnega sveta tega argumenta ni ponovil, je pa bil v igri takrat, ko se je Državni svet o tem odločal. Vemo, da ne gre za podržavljanje, v prejšnji sestavi je bilo namreč tako, da je Državni zbor izvolil vse člane sveta. Zdaj je sprememba samo ta, da od petnajstih članov sveta Državni zbor izvoli štirinajst, enega pa Vlada. Samo ta razlika je. Vemo pa, da sta Državni zbor in Vlada država. Torej ne gre za podržavljanje, to ostaja isto. Kar zadeva strukture. Pri prejšnji sestavi je bil predlagatelj Državnemu zboru OKS za sedem članov. Zdaj to ostaja isto. Predlagatelj za enega člana Zavod za šport, zdaj je to Zavod Planica. Enega je predlagala Fakulteta za šport, prav tako zdaj predlaga Fakulteta za šport. Dva predlagata občine, Združenje občin in Skupnost občin. Zdaj in prej. Svet Vlade Republike Slovenije je prej predlagal pet, zdaj predlaga tri, Vlada enega, prej nobenega. Torej zmanjšali smo s 17 na 15, s tem da smo vzeli predlagateljsko vlogo za dva člana Svetu Vlade Republike Slovenije. Kot smo slišali iz obrazložitve, ne gre za to, da bi bil zakon vsebinsko sporen, nihče tega v proceduri ni očital. Gre samo za to, da se očitajo napake v postopku. Kot sem povedal, zakonskih kršitev ni bilo. Bila je vrsta nerodnosti, ki smo jih sproti odpravljali. Kot veste,.dobili ste tudi vsi pismo predsednika Olimpijskega komiteja, Olimpijski komite se je opredelil, res da pozno. Strokovni svet se je opredelil, tudi pozno, ampak v vsakem primeru pred razpravo v Državnem zboru, se pravi, preden je Državni zbor prvič o tem razpravljal. Mi imamo tukaj vsebinsko usklajen predlog in če danes ne bi potrdili tega predloga, imamo to isto vsebino, ki jo peljemo naprej. Torej samo izgubljamo čas. Poslanke in poslanci, predlagam, da veta ne potrdimo, da zakon potrdite, ker je vsebinsko dober. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev poslanskih skupin. Besedo ima v imenu Poslanske skupine Zares Vito Rožej. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav gospod predsednik, gospod minister s sodelavce, predstavnik predlagatelja točke dnevnega reda, kolegice in kolegi! Verjetno se ta Državni zbor v svoji zgodovini še ni srečal z zakonom, ki bi bil krajši in o katerem bi moral na zahtevo Državnega sveta ponovno glasovati. Kar se tiče Poslanske skupine Zares, podpora zakonu ni sporna. Tudi sami pa nismo zadovoljni s postopki nastajanja tega zakona in njegovega sprejemanja, ker sodelovanje ministrstva z akterji oziroma deležniki, ki predlagajo svoje predstavnike v svet fundacije, ni bil ravno najboljši. In jasno nam je vsem, da je pri spremembah vse zakonodaje treba sodelovati z vsemi zainteresiranimi deležniki, še posebej tistimi, ki so med glavnimi izvajalci in nosilci športne dejavnosti v tem primeru. Vsekakor pa smo lahko slišali, da je ta javnost bila konzultirana in ministrstvo trdi, da procesnih vzrokov, ki naj bi po mnenju Državnega sveta bili zadostni za to, da je izglasoval veto na to novelo, ni. Tudi sami se sprašujemo, v čem je pravzaprav bil interes Državnega sveta, da izglasuje ta veto. Zanimiv je podatek, da je na matičnem odboru predstavnik Državnega sveta – ali zavestno, nezavedno, jaz ne vem – priznal, da pravzaprav ni takšen problem vsebina, ampak –in to navajam – da je problem, ker to sfero vodijo nekatere vplivne osebnosti. Tako da se je treba vprašati, ali smo razpravljali sploh o tej stvari ad rem ali ad personam, ker če je Državni svet na podlagi takih osebnih, ad personam, razlogov izglasoval veto, potem mislim, da bi se moral ponovno vprašati o svoji vlogi in o tem, kaj je naredil. V Poslanski skupini Zares menimo, da je zakon, ki ga noveliramo s sedanjo novelo, samo delno noveliran, da bi bilo treba urediti tudi sestavo sveta fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij. Tudi tam bomo najbrž, ko se bomo tega lotili, slišali pripombe o tem, da gre za podržavljanje tega ali onega. Obenem pa jaz ne vidim nobenega zavedanja vseh udeleženih v delitvi teh sredstev iz Loterije, da gre v tem primeru za parafiskalna, za odstopljena sredstva države, da je nujno ter logično, da državo skrbi, kaj se s temi sredstvi dogaja. Tudi glede na to, čemur smo priča danes, kako vsi zainteresirani v tej sferi ta sredstva delijo, kako se o tej delitvi med seboj dogovarjajo, kako spoštujejo neke medosebne odnose, je vprašanje, ali si ta sfera oziroma ti, ki trenutno bdijo nad razdeljevanjem teh sredstev, ta sredstva sploh zaslužijo, ali ni mogoče čas, da država razmisli, da bi na kakšen drug način to delila. Seveda bi bilo v idealnih situacijah najbolje, da to še vedno opravlja civilna družba sama, ampak če pa ni zrela, da to počne, potem je dodaten razmislek najbrž potreben. Tudi Računsko sodišče je imelo pripombe o tem, kako se razdeljujejo ta sredstva, sicer ne v primeru športa, v primeru invalidskih in humanitarnih organizacij. Vendar pa očitki, na katere je opozorila tudi Komisija za preprečevanje korupcije, ki govorijo o tem, da so mnogi izmed članov športne in druge invalidske in humanitarne fundacije v konfliktu interesov pri razdeljevanju sredstev, ker so hkrati člani sveta teh fundacij in predstavniki največjih prejemnikov sredstev, ta očitek seveda ostaja. Treba je pošteno priznati, da je Poslanska skupina SDS v postopku sprejemanja vložila tudi en amandma, ki je vseboval tudi to rešitev, zraven je vseboval še kaj drugega, zaradi česar ni bil sprejemljiv, ampak upam, da bomo ob morebitnih naslednjih spremembah zakona našli skupni jezik glede tega, da se ta transparentna in poštena delitev javnih sredstev omogoči tudi s tem, da se zapiše, da posamezniki, ki bi bili lahko v konfliktu interesov, ne morejo biti udeleženi pri delitvi teh sredstev. Ob koncu bi rekel še to, da tako državni kot paradržavni uslužbenci, ki se pravzaprav s temi sredstvi in njihovo delitvijo ukvarjajo, po našem trdnem mnenju niso pokazali zadostne zrelosti pri tej funkciji, ki jo opravljajo, tako da, kot rečeno, pomisleki, glede delovanja obojih so veliki in upam, da bomo v bodoče še s kakšno novo novelo tega zakona lahko to področje uredili, tako da se podobne stvari, kot je ta današnja, ne bodo več dogajale.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Janez Ribič.
Dobro jutro, dober dan, spoštovani gospe in gospodje! Spoštovani gospod minister! Menim, da imamo veliko drugih bolj pomembnih zadev za obravnavati v Državnem zboru, ampak vseeno. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo že pri prvem odločanju o zakonu v spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije opozarjali, da ni potrebe po spreminjanju sestave Sveta fundacije za financiranje športnih organizacij, saj je sedanja sestava dovolj dobra in je povsem samostojna pri sprejemanju odločitev, ki so v dobrobit slovenskega športa, tako profesionalnega kot ljubiteljskega. V času, v katerem živimo, ko so se sredstva za vse družbene aktivnosti zmanjšujejo, je izjemnega pomena, da imamo fundacije, ki skrbijo za financiranje invalidskih, humanitarnih in športnih organizacij ter jim tako omogočajo opravljanje njihove dejavnosti, ki ima pozitivni učinek na širok krog ljudi. Čeprav so praktično vse dosedanje spremembe obravnavanega zakona vključevale tudi spremembo sestave sveta fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji oziroma sveta fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, čemur so botrovala predvsem preoblikovanja, preimenovanja ali ukinitve posameznih organizacij, ki so predlagale člane v svete navedenih fundacij, poslanci Slovenske ljudske stranke menimo, da tokrat to niso ključni razlogi za spreminjanje zakona. Po našem mnenju je cilj zakona, o katerem danes ponovno odločamo, ta, da se želi povečati vpliv Ministrstva za šport na delovanje in odločanje v svetu fundacije, z izključevanjem panožnih športnih zvez in športnih društev iz sveta pa se želi omogočiti tako imenovanim športnim veljakom, da bodo samostojno odločali o projektih, pri katerih bodo imeli sami glavno besedo. Menimo, da je trenutna sestava, ki vključuje tudi člane športnih organizacij, ki niso članice Olimpijskega komiteja Slovenije, ter člane občinskih športnih zvez bolj uravnotežena in dejansko služi potrebam celotnega slovenskega športa, ne le posameznikom, ki že tako obvladujejo večji del civilne športne sfere pri nas. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke dvomimo, da izločitev članov športnih organizacij, ki niso članice Olimpijskega komiteja Slovenije, iz sveta fundacije res pomeni bolj proporcionalno zastopanost, bojimo pa se tudi, da lahko takšne spremembe pomenijo zmanjšanje sredstev za športne organizacije, ki niso vključene v Olimpijski komite Slovenije. Tega pa si poslanci Slovenske ljudske stranke nikakor ne želimo, saj smo mnenja, da je treba športno aktivnost med prebivalci Slovenije čim bolj spodbujati, še posebej v tako gospodarsko in družbo nestabilnem obdobju, kot je zdaj. Poslanci Slovenske ljudske stranke smo tudi presenečeni nad postopkom priprave zakona, predvsem kar se tiče usklajevanja z organizacijami, ki jih sprememba zakona najbolj zadeva. V gradivu, ki smo ga prejeli v Državni zbor, je bilo mogoče zaslediti, da je predlog zakona usklajen z Olimpijskim komitejem Slovenije, Združenjem občin, Skupnostjo občin ter Skupnostjo mestnih občin Slovenije. Po sprejetju zakona pa smo se prepričali, da marsikaj od tega dejansko ni res, saj na primer Združenje občin Slovenije predlaganim spremembam ostro nasprotuje, vprašljivo pa je tudi stališče Olimpijskega komiteja, saj podpredsednik govori eno, predsednik pa drugo. Poslanci Slovenske ljudske stranke zato ne vidimo razlogov za spreminjanje sestave Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil mag. Vasja Klavora.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospod minister, poslanke in poslanci! Na prejšnji seji Državnega zbora je bila sprejeta novela Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ki v bistvu niti ne pomeni nekih večjih vsebinskih posegov v sam osnovni zakon. Tako praktično ne gre za materialno, temveč postopkovno spremembo, in sicer v smeri sestave članstva Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij, pa še tu ne gre za neke drastične posege. Zato nas je sprva presenetila odločitev Državnega sveta. Pregled obrazložitve zahteve po ponovnem odločanju pa nam razkrije, da v bistvu tudi državni svetniki niso imeli vsebinskih pripomb na sprejeti zakon, temveč so izrazili nestrinjanje z izvedbo načina samega postopka sprejemanja besedila predloga zakona še v tako imenovani predzakonodajni fazi, torej preden je predlog sploh prispel v Državni zbor. Ponavljam, vsebina zakona ni sporna, vsaj tako smo dojeli, niti za državne svetnike in v bistvu nam v svoji obrazložitvi potrjujejo že sprejeto. Velja pa to opozorilo vzeti v obzir, kar priporočamo Vladi kot večinski predlagateljici predlogov zakonov in drugih aktov. Le na podlagi konstruktivnih dogovarjanj in usklajevanj tudi s strokovno in drugo zainteresirano javnostjo je verjetnost za kakovostne, realnejše in učinkovitejše rešitve toliko večja. Poslanska skupina DeSUS se je do same novele pozitivno opredelila že na prejšnji seji. Tudi sedaj še vedno stojimo na stališču, da je zakon primeren in sprejemljiv, zato ga bomo tudi tokrat ponovno potrdili. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Bogdan Barovič.
Lep dober dan kolegicam in kolegom! Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo. Dober dan, gospod minister z ekipo! S predlaganimi spremembami zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije Vlada Republike Slovenije kot predlagateljica predloga sprememb trdi, da bo zagotovila ustreznejšo, bolj uravnoteženo in bolj proporcionalno zastopanost nepridobitnih organizacij na področju športa v Svetu Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. V Svet Fundacije za financiranje športnih organizacij bi po tem predlogu enega člana po novem predlagal Zavod za šport Planica. V Svet Fundacije bi enega člana imenovala tudi Vlada Republike Slovenije na predlog Ministrstva za šolstvo in šport. Predlagatelj trdi, da so bile predlagane rešitve usklajene tudi med predstavniki Skupnosti občin Slovenije, Združenja občin Slovenije in Združenja mestnih občin Slovenije in bi le-te zastopal en član v svetu fundacije. Navedena ureditev ne ustreza več dejanskemu stanju. Kljub temu da je bilo v letu 2010 ustanovljeno še eno združenje občin, to je mestnih občin, pa hkrati sprememba zakona predvideva enega tovrstnega predlagatelja manj, ne pa razširjanja na novo ustanovljeno Združenje občin. Težko si je predstavljati, kako bo in kdo bo diskrecijsko odločal med več upravičenimi predlagatelji treh združenj občin in izbral tistega pravega. V Slovenski nacionalni stranki menimo, da gre za poskus ali pa prej za poskus prevzema vpliva Direktorata za šport Ministrstva za šolstvo in šport pri delitvi finančnih sredstev ter za izrivanje civilne družbe s področja športa pri delitvi sredstev Fundacije za šport, kar je v nasprotju z vsemi smernicami dobrega vladanja v javnem sektorju. V Slovenski nacionalni stranki nas zanima, ali bi naj to pomenilo, da se bodo finančna sredstva delila tako, kot bo to pripravil minister, in če bo tako bolje zastopana ustrezna zastopanost interesov predmetnih odločitvah. Zato smo se v Slovenski nacionalni stranki odločili, da ne sprejemamo predlaganih sprememb v 10. členu, to je tretji odstavek Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, in da lahko ostane članstvo v svetu fundacije, kot je to bilo med drugim tudi predlagano v vloženem, a žal nesprejetem amandmaju Slovenske demokratske stranke v drugi obravnavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Ljubo Germič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Gospod minister s sodelavcem, kolegice in kolegi! V Poslanskem klubu LDS se strinjamo z odločitvijo, da se del dajatev iz Loterije Slovenije namenja športu, torej Fundaciji za šport. Tako množičnost, kot jo ima šport, ki je ena najpomembnejših civilnodružbenih aktivnosti, usmerjena v krepitev zdravja, k aktivnemu preživljanju prostega časa na eni strani, v kombinaciji z vrhunskimi rezultati, ki jih naš šport dosega na profesionalni ravni, so prav gotovo razlogi, ki utemeljujejo to odločitev. Z zakonom o lastninskem preoblikovanju loterije bomo opredelili Fundacijo za financiranje športnih organizacij Republike Slovenije in sestavo sveta, ki odloča o namenski porabi sredstev, namenjenih športnim aktivnostim. Glede na to, da je teh sredstev vedno manj, kot je potreb, je treba skrbeti za to, da so ta sredstva razdeljena transparentno in brez očitkov konflikta interesov. Sprememba zakona, o katerem bomo danes ponovno glasovali, je vezana predvsem na 10. člen veljavnega zakona, ki določa sestavo Sveta Fundacije za šport. Javni zavod za šport Republike Slovenije, Inštitut za šport, ki je bil eden od predlagateljev za člana Sveta Fundacije za šport, je namreč prenehal obstajati in namesto njega je bil ustanovljen Zavod Republike Slovenije za šport Planica. Za sprejetje Odloka o ustanovitvi Fundacije za financiranje športnih organizacij je zato treba spremeniti veljavni zakon tako, da bo odražal to spremembo. Navidezno se torej spremembe zdijo neproblematične. Hkrati ob tej spremembi pa je bil predlog predlagatelja tudi ta, da se je število članov sveta fundacije zmanjšalo s 17 na 15 in da se je nekoliko spremenila tudi struktura tistih, ki predlagajo člane sveta fundacije. Ob spremembi 10. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije pa želimo v Poslanskem klubu LDS kljub podpori zakonu, in večinsko ga bomo podprli tudi danes, ponovno opozoriti, kot že v času dosedanje obravnave zakona, da nismo bili zadovoljni s postopkom nastajanja tega zakona. Menimo namreč, da bi sodelovanje ministrstva z akterji oziroma deležniki, ki predlagajo svoje predstavnike v svet fundacije, moralo biti boljše. Prav to pa je danes tudi glavni očitek zakonski noveli, torej ne vsebinska, ampak proceduralna utemeljitev veta na Državnem svetu in utemeljeni razlog za izglasovanje veta. Prepričani smo, in na to smo opozarjali, da bi bilo lahko na tej točki, preden je prišel predlog zakona v parlamentarno proceduro, storjeno več, da se ne bi ustvarjal občutek, kot da gre za spremembe zakona, ki imajo nek drug interes, ne pa to, da se okrepi delovanje Fundacije za financiranje športnih organizacij. Tako smo stališča Olimpijskega komiteja Slovenije, Združenja športnih zvez in Strokovnega sveta Republike Slovenije za šport sprejeli šele v času obravnave zakona v Državnem zboru. Hkrati ob tem pa je treba povedati, da smo na matičnem delovnem telesu na podlagi pripomb in na predlog ter opozorila tako Združenja občin Slovenije kot Skupnosti občin Slovenije z amandmajem povrnili podobno vsebino, kot je bila zapisana v starem zakonu, tako da je sedaj v besedilu zapisano, da združenje in skupnost občin predlagata dva člana v svet fundacije. Vsebina zakonske spremembe pa je zmanjšano število tistih članov, ki so v svet fundacije imenovani na predlog Strokovnega sveta Vlade Republike Slovenije za šport. Ker smo v Poslanskem klubu LDS prepričani, da nihče od nas ne želi ustvariti situacije, kjer bi bil šport v svojem profesionalnem in amaterskem segmentu predmet politike, in ker temu nismo bili priče do sedaj, menimo, da mora politika poskrbeti, da se tovrstni zapleti v prihodnje ne bodo več dogajali. Pri spremembah tovrstne zakonodaje je pomembno sodelovanje z vsemi zainteresiranimi deležniki, še posebej z vsemi tistimi, ki so med glavnimi izvajalci in nosilci športne dejavnosti pri nas. Čeprav menimo, da je bilo kar precej, tako kot pravi minister, nerodnosti v fazi sodelovanja z akterji, ki bi naj sodelovali pri pripravi tega zakona, in ker hkrati tudi menimo, da smo v okviru parlamentarne procedure uspeli narediti to, kar so bile pripombe tistih, ki so nasprotovali zakonu, bomo zakon danes tudi večinsko podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil Vili Rezman.
Hvala lepa, gospod predsednik. Še kratko stališče skupine nepovezanih poslancev v zvezi s tem zahtevanim vetom, ki je sledeče. Prvič, ugotavljamo, da je aktivnost Državnega sveta v tem mandatu takšna, da mu gotovo ne moremo očitati pomanjkanja ambicij za delo. In drugič, da v tem primeru, ko so izglasovali zahtevo za ponovno odločanje o Zakonu o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ni vsebinskih razlogov, da bi jim pritrdili. Treba je poudariti tudi to, da so bili njihovi razlogi, ki so bili navedeni v pisni obliki, razlogi v zvezi s kršenjem postopka, da pa je danes predstavnik Državnega sveta več govoril o vsebini in o razpravi, ki da je baje izostala. Seveda se je treba vprašati, zakaj ni bilo vsebinske razprave, če je ni bilo, zagotovo ne more biti razlog samo na eni strani, kar se tega tiče. Že sam postopek v vsakem primeru omogoča razpravo. Ampak zakaj pravzaprav gre? Gre za to, da se državljani in državljanke Slovenije združujemo v različna društva, v organizacije, da bi lahko realizirali številne tudi specifične interese. Gre za to, da ta društva in organizacije nimajo možnosti, da bi iz svojih lastnih virov zagotovili sredstva za to realizacijo. Zato je zelo pomembno, da imamo loterijo, da imamo koncesijska sredstva in da imamo določen sistem, kako se ta sredstva po interesih lahko porazdelijo. Tudi kar zadeva Fundacije za šport, velja enako: bodisi da gre za sredstva za izvajanje projektov bodisi da gre za sredstva za sofinanciranje posamičnih investicij na tem športnem področju. Ta veto, ki ga je izglasoval Državni svet, je morebiti dobrodošel prav v tem smislu, da še enkrat razpršimo sence dvoma nad tem, ali se ta sredstva v organih, ki jih imenujemo, korektno razdeljujejo ali ne. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev smo sicer sprva imeli pomisleke, imeli smo pomisleke pred tem glasovanjem in že pred prejšnjim. Postavljala so se nam vprašanja, zakaj je prenehal z delovanjem en zavod in zakaj je nek drug zavod tega nadomestil in zakaj točno Zavod Planica, zakaj ne morebiti kakšen drug zavod. Ampak ti pomisleki, ki smo jih imeli, in nekaj polemike je bilo v zvezi s tem tudi v javnosti, niso bili dovolj tehtni, da bi takrat nasprotovali izglasovanju tega zakona. Tudi danes, ko smo dobili nekaj pisnih zagotovil o spoštovanju postopka, kar bi naj bilo sporno, smo prepričani, da vsebinskih razlogov za to, da bi pritrdili vetu, ni. Morebiti pa bo kakšna razprava danes oziroma kakšno stališče danes še povzročilo, da bomo dodatno razmislili in se pred glasovanjem ponovno odločali.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila Silva Črnugelj.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni minister, dragi kolegi in kolegice! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo ob ponovnem odločanju predlog sprememb Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije vnovič podprli. Kot smo poudarili v stališču v drugi obravnavi, podpiramo vse tiste ukrepe Vlade Republike Slovenije, s katerimi se krepi vloga civilnodružbenih organizacij pri imenovanju različnih organov. Verjamemo, da bo udejanjenje tovrstnih rešitev v praksi najboljši odgovor na pomisleke tistih, ki so v preteklosti izkazovali nezaupanje v asociacije, ker svoje politične večine niso mogli uveljaviti. Zato pozdravljamo odločitev predlagatelja zakona, da zmanjša število predstavnikov Vlade oziroma njenega strokovnega sveta v svetu fundacije s 6 na 4 ter sestavo uskladi z dejanskim stanjem. Inštitut za šport, ki je prenehal z delovanjem, bo tako kot predlagatelja enega od članov sveta nadomestil Zavod za šport Planica. Verjamemo, da predlagana struktura sveta, ki se ob zmanjšanem številu članov ohranja, dva predstavnika lokalne skupnosti, odraža primerno zastopanost različnih akterjev v športu. V postopku obravnave predloga zakona v Državnem zboru smo s strani opozicije slišali številne kritike na račun vodenja postopkov priprave zakona, kar pa razumemo predvsem kot izraz nezadovoljstva z njegovo vsebino. Tisti, ki so v preteklosti izkazali, da pojmujejo šport le kot promocijsko orodje politike, bi namreč le stežka obrazložili argumente za nasprotovanje zakonu, ki težišče odločanje prenaša v civilno sfero. V Poslanski skupini Socialnih demokratov obžalujemo, da so očitki o nekorektnosti postopka, ki so se izkazali za neutemeljene, zasenčili razpravo o pozitivnem prispevku predloga. Socialni demokrati nismo nikoli posegali v načine odločanja nevladnih organizacij ali zaradi nestrinjanja z vodstvom le-teh spreminjali zakonodajo na način, ki bi jim odrekal legitimnost njihove volje in izvolitve. Žal tega za nekatere druge ne moremo reči, zato nas ne preseneča politikanska drža, ki so jo v sebi lastnem, a zelo znanem slogu sprenevedanj in prikrojevanj, zavzemali nasprotniki zakona v največji opozicijski stranki. Pomenljivo je, da zakonodajalec za nobeno izmed združenj, ki predlagajo svojega predstavnika v svet fundacije, v vsej zgodovini zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije ni določil, kateri izmed njegovih organov naj o predstavniku odloča, ne pri množici predlagateljev, ki predlagajo svoje predstavnike v svet fundacije za financiranje invalidskih organizacij, ne pri sestavi fundacije za šport. Ena in edinstvena izjem se je zgodila v letu 2007. Tedaj je Vlada odrekla avtonomijo Olimpijskemu komiteju Slovenije, da izvede postopek oblikovanja predloga za člane sveta Fundacije za šport v skladu s svojimi internimi akti. S spremembo zakona je namreč Vlada takrat določila, da mora člane sveta Fundacije za šport v imenu OKS imenovati njegova skupščina. Razlog za to neobičajno, edinstveno potezo pa lahko deloma iščemo tudi v tem, da so, kot se je izrazil tedanji športni minister, kandidacijski postopki OKS zelo zapleteni in je vsak poskus hitrih sprememb obsojen na poraz. Sprememb, ki smo si jih želeli, ni bilo. Konec leta 2006 je bil namreč dotedanji predsednik OKS ponovno izvoljen na ta položaj. Nekaj mesecev kasneje pa je sledila sprememba zakona, ki v normativnem programu Vlade ni bila takrat predvidena. Kot rečeno Poslanska skupine Socialnih demokratov bo v ponovnem glasovanju predlog zakona in novele zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije podprla. Iz tega sledi, da tisti, ki pa želijo celovito spremembo zakona, naj se lotijo dela, zavihajo rokave in ne fokusirajo razprave na napačne teme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine SDS bo predstavila Alenka Jeraj. Prosim.
Lep pozdrav! Zakon o lastninskem preoblikovanju loterije se je že večkrat spreminjal in doslej je bil vedno usklajevan s tistimi, ki jih zadeva, da so lahko posredovali svoje mnenje in predlog. Torej govorim o tistih, ki lahko predlagajo predstavnika v svet Fundacije za šport. Ministrstvo je tokrat v neskladju z Zakonom o športu, ki izrecno določa, da mora biti kakršenkoli akt, ki se dotika športnega področja, obravnavan na Strokovnem svetu za šport, na Vladi sprejelo novelo zakona in jo posredovalo v obravnavo v Državni zbor. Kršenje zakona s strani ministra je velik problem, ampak nič nenavadnega za to vlado. Tokrat je ministrstvo, kot rečeno, prvič brez usklajevanja sprejelo novelo zakona. Temu lahko rečemo neusklajevanje, kršenje zakona ali pa nerodnost. Očitno znamo v Sloveniji hitro poiskati bolj mil izraz za stvari, ki so popolnoma jasne. Minister pravi, da je Strokovni svet za šport dal soglasje, sicer pozno, Olimpijski komite Slovenije je dal soglasje, tudi pozno. Po mojem mnenju je to prepozno, če zakon določa, da je treba zakon uskladiti pred sprejetjem na Vladi. Vlada je novelo sprejela, potem pa zaradi pritiskov in nasprotovanj različnih organizacij in združenj izsilila ta potrebna soglasja. Novela zakona je bila namreč obravnavana na strokovnem svetu naknadno, dva meseca po tem, ko je bila sprejeta na Vladi, 28. februarja so jo obravnavali. Ta strokovni svet je, mimogrede, že nekaj mesecev brez predsednika, pa se ministrstvu ne zdi potrebno, da bi najprej uredilo to malenkost, čeprav so bili iz enakega razloga, ker strokovni svet ni imel predsednika, v preteklosti zamenjani nekateri člani. Spremembe zakona tudi niso bile usklajene z Združenjem občin oziroma je le-to dalo negativno mnenje na spremembe, ki jih je Vlada sprejela 23. decembra lani. Tudi Olimpijski komite se je šele naknadno opredelil do sprememb, in sicer 18. januarja in 16. marca, slab mesec po sprejetju na Vladi, ko je bilo sicer res še nekaj stvari možno amandmirati na odboru. Ukvarjal se je pa predvsem z vprašanjem, koliko predstavnikov lokalnih skupnosti bo v svetu fundacije, čeprav imamo za to Združenje občin in Skupnost občin, ampak seveda njih minister ni želel nič vprašati, kaj menijo o spremembi na slabše. Olimpijski komite si celo šteje za pomemben dosežek, da je bil potem njihov predlog sprejet, da ostanemo pri dveh predstavnikih občin, kar je v sedaj veljavnem zakonu zapisano in je tudi primerno urejeno. Ob tem smo bili člani odbora priča čudnim interpretacijam, eden od podpredsednikov Olimpijskega komiteja je povedal, da "Olimpijski komite dejansko v predpostopku ni bil usklajevan, mislim, da je bilo prav oziroma da vsem članom skoraj večina v tem novem predlogu pomeni kar veliko in nas na koncu nihče ni vprašal, razen potem, ko je bila zadeva že v tako imenovani proceduri, pomeni, da tega sklepa, ki je bil na neki način na silo spravljen skozi na izvršilnem odboru" itd. Drugi podpredsednik je na naslednji seji povedal, da temu ni tako, da so obravnavali predlog in se uskladili. Na moje direktno vprašanje, kdaj so odločili, da predstavnikov v fundacijo ne bo več imenovala skupščina Olimpijskega komiteja ampak kar vodstvo oziroma izvršilni odbor, ki ga postavi predsednik sam, ni odgovoril, in to tudi ni razvidno iz nobenega zapisnika. Če pa boste brali današnje novice, Atletska zveza, Združenje zvez borilnih športov in ostali napovedujejo izstop iz Olimpijskega komiteja in ustanovitev nove asociacije, ker so njihovi predstavniki glasovali za zakon v nasprotju z njihovimi stališči. Da bi to podkrepil, je predsednik Olimpijskega komiteja gospod Janez Kocijančič napisal prijazno pismo predsedniku Državnega zbora, kako je vse v redu z njihovim soglasjem. Od ministra in ministrstva, ki pripada stranki premiera Boruta Pahorja, ki je pred volitvami obljubljal dialog in poudarjal, kako je pomemben dialog, ne bi pričakovali, da bodo tako hitro pozabili na obljube in na to, da so tiste rešitve, ki so usklajene in imajo široko podporo, najboljše. V SDS bi pričakovali, da minister res ne bo imel težav z uskladitvijo enega samega člena zakona in ga bo brez težav uskladil. Ampak je očitno to problem. Ministru se mudi, vse dobijo pozno, pripetijo se razne nerodnosti. Ob tem nam citira člene zakona in kako smo pomešali člene, da pa sami niso znali sešteti, koliko članov bo imenoval Državni zbor, 13 ali 14, in smo zato morali sprejeti amandmaje, pa pozabi. V šoli bi otroci za tako seštevanje dobili cvek. V SDS zakona ne bomo podprli, ker je bil postopek priprave nedemokratičen in je izključil pomembne akterje s področja športa. Ocenjujemo, da ponovno privilegira nekatere športne funkcionarje in povečuje njihovo moč in vpliv. Povzročila bo tudi slabši materialni položaj posameznih organizacij športa, ki delujejo izven Olimpijskega komiteja, in nepravično delitev sredstev med športne organizacije.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Glasovanje o zakonu bomo v skladu z časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 3.A točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.10. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PREOBLIKOVANJU KAPITALSKE DRUŽBE POKOJNINSKEGA IN INVALIDSKEGA ZAVAROVANJA TER O NALOŽBENI POLITIKI KAPITALSKE DRUŽBE POKOJNINSKEGA IN INVALIDSKEGA ZAVAROVANJA IN SLOVENSKE ODŠKODNINSKE DRUŽBE V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade. Besedo ima Mateja Vraničar, državna sekretarka na Ministrstvu za finance. Prosim.
Spoštovani, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, gospodje poslanci! Državni zbor je na prejšnji seji sprejel novelo Zakona o upravljanju kapitalskih naložb države. Zakon, ki je danes pred vami, pa je tesno povezan z omenjeno novelo. Tudi pri tem zakonu je namreč praksa pokazala, da upravljanje s kapitalskimi naložbami družb Kad in Sod v prehodnem obdobju do sprejema strategije upravljanja kapitalskih naložb države ni urejeno v zadostni meri. Tako se v predlagani noveli zakona ureja prehodni režim razpolaganja in izvrševanja glasovalnih pravic na skupščinah tudi za kapitalske naložbe družb Kad in Sod, ki bo veljal do sprejetja strategije. Naj spomnim, da novelirani Zakon o upravljanju kapitalskih naložb določa, da mora Agencija za upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije pripraviti strategijo, tako da jo bo Vlada lahko Državnemu zboru predložila do 30. junija 2011. Z novelo zakona, ki jo obravnavamo danes, se torej ureja obdobje do sprejetja strategije, in sicer na naslednji način. Družbi Kad in Sod lahko razpolagata z naložbami, katerih skupna knjigovodska vrednost presega 20 milijonov evrov oziroma z naložbami, pri katerih delež ene od teh družb predstavlja najmanj 25 % lastniški delež oziroma delež glasovalnih pravic, le s soglasjem Agencije za upravljanje kapitalskih naložb, ta pa se izda po predhodnem mnenju Vlade. Agencija nadalje izvršuje glasovalne pravice na skupščinah v imenu in za račun družb Kad oziroma Sod v vseh družbah, v katerih skupna knjigovodska vrednost kapitalske naložbe teh družb presega 20 milijonov evrov. S predlagano novelo zakona se nadalje urejajo tudi določbe, s katerimi se določajo posebne rešitve glede na predpise, ki urejajo prevzeme in preprečevanje omejevanja konkurence. Trenutno veljavni zakon določa, da izjeme od pravil o prevzemih in varstvu konkurence veljajo za povečanje deležev glasovalnih pravic, vendar pa je namen te norme, da določi izjemo zgolj za prenos izvrševanja glasovalnih pravic. Predlagana določba temu ustrezno zamejuje oziroma omejuje obseg izjem, in sicer tako, da se le za prenos izvrševanja glasovalnih pravic v imenu in za račun družb Kad oziroma Sod ter bodoče zavarovalnice ne uporabljajo določbe predpisov, ki urejajo prevzeme in preprečevanje omejevanja konkurence. Glede na predstavljeno vsebino in glede na nujnost sprememb zakona, ki urejajo poslovanje družb Kad in Sod v prehodnem obdobju do sprejetja strategije, predlagamo, da zakon podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Bogdanu Čepiču. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav državni sekretarki, kolegice in kolegi! Odbor je predlog zakona obravnaval na 38. nujni seji 17. 3. 2011 in na nadaljevanju seje 22. 3. 2011. Posredovano mu je bilo mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala pripombe k določbam 2. člena. K predloženemu zakonu so koalicijske poslanske skupine vložile amandma k 2. členu. Odboru je kot dodatno gradivo posredovan tudi predlog Agencije za upravljanje kapitalskih naložb za amandma k 2. členu in predlog amandmaja odbora za spremembo prvega odstavka 2. člena, ki sem ga predlagal sam in je vsebinsko povzel predlog agencije, ter predlog za amandma odbora za nov tretji odstavek 2. člena, ki ga je podala članica odbora gospa Breda Pečan. V uvodnem delu seje so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance, Agencije za upravljanje kapitalskih naložb, Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja, Slovenske odškodninske družbe in Zakonodajno-pravne službe. V okviru dodatnih obrazložitev mnenja Zakonodajno-pravne službe je njena predstavnica poudarila, da določba 2. člena ni prehodna določba k predlogu zakona, ampak gre za prehodno določbo veljavnega zakona. Poleg tega je določba prvega odstavka 2. člena nepotrebna, saj to vsebino že ureja drugi odstavek 7. člena veljavnega zakona. Vloženi amandma koalicijskih poslanskih skupin pa sledi pripombi glede potrebnega popravka besedila drugega odstavka 2. člena. V razpravi je bilo na začetnem delu seje največ pozornosti namenjene obema predlogoma za amandma odbora k 2. členu. V zvezi s predlogom Agencije za upravljanje kapitalskih naložb, s katerim je bilo predlagano, da za sprejetje strategija o upravljanju kapitalskih naložb agencija glasovalne pravice na skupščinah ne bi več izvrševala v imenu in za račun družb Kad in Sod, je predsednica uprave Agencije poudarila, da bi Agencija na podlagi svojega predloga na skupščinah delovala v smislu poenotenega in odgovornega upravljanja vseh strateških naložb in upoštevaje njihovo korist, torej v skladu s svojim poslanstvom in z namenom zakona, ki ureja upravljanje kapitalskih naložb. V nasprotnem primeru bi morala Agencija pri izvrševanju glasovalnih pravic na skupščinah obvezujoče ravnati zgolj v skladu s stališči obeh družb, saj gre pri tako zapisani določbi za mandatno razmerje. V razpravi o tem predlogu Agencije je bilo s strani njihovih zagovornikov poudarjeno, da gre za ureditev v prehodnem obdobju do sprejetja strategije, ko bodo naložbe opravljene v skladu z veljavnim zakonom, ki ureja to področje. Predlogu Agencije so nasprotovali tako predstavniki družb Kad in Sod kot tudi predlagatelj zakona. Izražena so bila opozorila o bistvenem posegu v vsebino veljavnega zakona, na podlagi katerega mora Agencija glasovati v skladu z navodili obeh družb. Opozorjeno je bilo tudi na dejstvo, da predlog Agencije krši temeljna načela korporacijskega prava oziroma njenih delničarjev. Ob tem pa je bilo s strani predstavnika družbe Sod poudarjeno, da Agencija in obe družbi sicer dobro sodelujeta in pri izvrševanju glasovalnih pravic v veliki večini primerov ne bo konfliktov, v nekaj primerih pa bo gotovo prišlo do konflikta interesov, kot izhaja iz nalog posameznih upravljavcev naložb. Vlada predloga Agencije do začetka seje ni proučila, zato je minister za finance predstavil osebno stališče in poudaril, da gre verjetno za vprašanje kolizije pogledov posameznih upravljavcev do teh strateških naložb. V razpravi odbora o predlogu za amandma za novi tretji odstavek 2. člena, ki ga je predlagala članica odbora Breda Pečan, na podlagi katerega bi se uveljavitev 11. člena veljavnega zakona odložila za dve leti, je bilo poudarjeno, da je takšna rešitev nujno potrebna, ker sicer Kad in Sod ne moreta nemoteno poslovati. Ob sprejemanju veljavnega zakona rešitve tega člena očitno niso bile dovolj domišljene in tudi niso bile upoštevane posledice teh rešitev. Vlada je takšnemu predlogu nasprotovala, ker želi povečati učinkovitost in fleksibilnost družbe Kad na področjih, ki ne sodijo med strateške naložbe. Glavni namen zakona pa je politično nepristransko upravljanje naložb, pri katerih ima država strateške interese. Kad se zato na področju upravljanja strateških naložb ne sme izpostavljati in mora delovati tako, kot delujejo investicijski skladi. V nadaljevanju je bilo izraženo mnenje, da so argumenti Kad in Sod, ki so jih v okviru obravnave obeh predlogov za amandmaje odbora predstavili predstavniki obeh družb, prepričljivi in se nanašajo na pomembna vsebinska vprašanja in bi jih moral predlagatelj zakona v sodelovanju s predlagatelji posameznih predlogov in predstavnikov obeh družb še dodatno proučiti in predlagati usklajene rešitve, o katerih bi bilo mogoče odgovorno odločati. Zato je bila seja odbora v okviru razprave o 2. členu in obeh predlogih za amandma odbora prekinjena. V nadaljevanju seje pa sta bila oba predloga za amandma odbora k 2. členu umaknjena, zato odbor ni nadaljeval prekinjene razprave o obeh predlogih in o njih ni odločal. Odbor se je opredelil do vloženega amandmaja koalicijskih poslanskih skupin k 2. členu in ga tudi sprejel. Sprejeti amandma je vključen v dopolnjeni predlog zakona, ki je sestavni del poročila odbora, ki ste ga prejeli. Odbor je sprejel tudi vse ostale člene.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Glavni argument ob sprejemanju zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije je bil ta, da naj bi bilo sprejetje tega zakona ključnega pomena za vstop Slovenije v Organizacijo za ekonomsko sodelovanje in razvoj, kar se je kasneje izkazalo kot netočen argument. Že ob sprejemanju tistega zakona smo v Slovenski ljudski stranki trdili, da le-ta ne prinaša kakšne velike dodane vrednosti k upravljanju kapitalskih naložb. Kljub temu da smo se strinjali, da je za obstoječi sistem izvajanja upravljanja naložb značilno, da obstaja velika razdrobljenost upravljanja z naložbami po različnih ministrstvih, kjer se oblikuje sektorska politika in izvaja lastniško upravljanje, kar povzroča tudi včasih nasprotje interesov. Poglavitna rešitev zakona je bila, da se upravljanje kapitalskih naložb posameznih resornih ministrstev prenese na agencijo, ki se ustanavlja s tem zakonom. In kaj smo s tem pridobili? V zadnjem času predvsem odličen izgovor odgovornih funkcionarjev, tudi ministrov, za podjetja v večinski državni lasti, da niso za nič odgovorni. V Sloveniji se že tako ali tako srečujemo s problemom neodgovornosti članov uprav, nadzornih svetov, še koga bi lahko naštel. Nihče v naši ljubi državi za nič ne odgovarja. Če gre za podjetja v takšni ali drugačni državni lasti, pa je to seveda še toliko huje. Vlada ni odgovorna, ker so po zakonu odgovorni nadzorni sveti, uprave, nadzorniki, regulatorji in tako naprej. S to rešitvijo so se po funkciji odgovorne osebe rešile svoje politične in objektivne odgovornosti. Sedaj tudi formalno Vlada in noben minister za nič ni odgovoren. Za vse je odgovorna Agencija za upravljanje kapitalskih naložb. To po moji oceni ni dobro, na to sem opozarjal tudi takrat, ko smo se o tem zakonu v Državnem zboru pogovarjali. V Slovenski ljudski stranki smo nasprotovali vsem preteklim rešitvam, ki so pripeljale v situacijo, v kateri se danes nahajamo in zaradi katere je ta zakon danes pred nami. Zato tudi teh sprememb ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Franc Jurša.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav državni sekretarki! Kolegice in kolegi! S sprejetjem Zakona o upravljanju kapitalskih naložb, ki uvaja centralno upravljanje državnih kapitalskih naložb preko agencije, smo želeli doseči, da je upravljanje transparentno, učinkovito, odgovorno in ločeno od vpliva politike. Vse to je možno doseči ob primerni zakonodaji, ki pa mora biti izvedljiva. Še preden je ta agencija dobro zaživela in začela delati, se je izkazalo, da je njeno delo preprosto onemogočeno, saj brez strategije, ki je kot poglavitni akt upravljanja kapitalskih naložb nujna podlaga za delo agencije, pravzaprav ne more delovati in uresničevati poslanstva, ki ji je bilo zaupano. Zakon je povezan z vsebino sprememb in dopolnitev Zakona o upravljanju kapitalskih naložb, ki so bile sprejete na minuli seji zbora. S predlogom, ki ga obravnavamo, naj bi uredili pravno podlago upravljanja državnih naložb v času prehodnega obdobja, ko bo temeljni dokument pripravljen in bo polno zaživel. Na podlagi že sprejete novele Zakona o upravljanju kapitalskih naložb naj bi bil akt upravljanja kapitalskih naložb sprejet v nekaj mesecih. Dotlej bo kot pravna podlaga zakona razpolaganje z določenimi državnimi naložbami ostalo na Kadu oziroma Sodu in kot je predlagano s to novelo ob pogoju predhodnega soglasja Agencije in mnenja Vlade. Prav tako po tem predlogu Agencija za upravljanje kapitalskih naložb izvršuje glasovalne pravice Kada in Soda v njunem imenu in za njun račun glede naložb, katerih knjigovodska vrednost presega 20 milijonov evrov. S tem zakonom se zaostruje tudi prevzemna zakonodaja. Izjeme od pravil o prevzemih in varstvu konkurence so po mnenju predlagatelja po veljavnem določilu preobsežne. Zdaj velja za povečanje deleža glasovalnih pravic, po novem pa bi se izjeme določale zgolj za prenos izvrševanja glasovalnih pravic. Predlog te novele torej popravlja situacijo, ki je nastala zaradi odsotnosti ključnega dokumenta, ki bo med drugim opredeljeval tudi najpomembnejše naložbe Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter Slovenske odškodninske družbe. Ti dve družbi imata seveda vsaka posebej določeno nalogo ali namen, ki sta ga dolžni izvrševati in pri tem ravnati kot dobra gospodarja tega premoženja kar najbolj učinkovito. Prav tako pa to velja tudi za Agencijo. Dokler strateški dokument upravljanja državnega premoženja ne zaživi, je Vlada z najnujnejšimi ukrepi predlagala način delovanja Kapitalske in Odškodninske družbe za ta prehodni čas, ko bo Agencija lahko začela učinkovito in odgovorno upravljati s tem premoženjem, za kar je bila tudi ustanovljena. V naši poslanski skupini upamo, da bo temu res tako. Predlog novele pa bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Bogdan Barovič.
Hvala za besedno ponovno, gospod predsednik. Še enkrat, kolegice in kolegi ter gospa državna sekretarka, dober dan! Zakon o preoblikovanju Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja smo sprejeli lansko leto septembra. V praksi izvajanja zakona se je pokazalo, da obdobje do sprejetja strategije upravljanja kapitalskih naložb v skladu z Zakonom o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije ni urejeno. Navedeno nesporno pomeni, da imamo slabo zakonodajo, saj že več kot leto dni po ustanovitvi Agencije za upravljanje s kapitalskimi naložbami Republike Slovenije ne vemo, ne kdo pije, kdo plača, prav tako pa ugotavljamo, da imamo pravno praznino. V Slovenski nacionalni stranki dvomimo, da zdrži trditev, da ni finančnih posledic za proračun, mogoče neposrednih res ne, posredno pa vsekakor so, saj leto dni obstaja nek prosti tek, kar priznava tudi sama Vlada, in se bodo stroški gotovo pojavili v prihodnosti. Z novelo zakona se ureja obdobje do sprejetja strategije, in sicer tako, da družbi Kad in Sod razpolagata z naložbami, katerih skupna knjigovodska vrednost presega 20 milijonov evrov oziroma v kateri ima družba Kad ali Sod najmanj 25 % lastniški delež oziroma delež glasovalnih pravic. V Slovenski nacionalni stranki se sprašujemo, kakšno vrednost ima predhodno mnenje Vlade, gre za obvezno mnenje, ki ga mora naslovnik upoštevati ali ne, sploh takrat, ko si bosta mnenje Vlade in naslovnika diametralno nasprotna, kar iz dosedanjega delovanja tudi jasno vidimo, opažamo in zaznavamo. Načelo novele zakona je določitev sodelovanja Agencije za upravljanje kapitalskih naložb z družbama Kad in Sod. Navedeno pomeni, da tem subjektom do sedaj ni bilo treba sodelovati, kar je katastrofa, saj v času ene največjih gospodarskih kriz pri nas ni potrebe, da bi inštitucije, ki upravljajo z državnim kapitalom, med seboj sodelovale. In to ugotovimo po enem letu, zato se upravičeno sprašujemo, ali gre za neznanje ali gre za nameren spregled ali sabotažo. Da res ni tako, kot mora biti, lahko vidimo tudi iz mnenj strokovnjakov in drugih vpletenih v ta proces. In da se ustavim še pri 2. členu v dveh odstavkih. Sprašujemo se, ali lahko predlagatelj natančno našteje, za katera podjetja natančno gre, da bomo vsi skupaj vedeli, ne pa da bomo čez leto in dan zopet sedeli in spreminjali zakon, ker spet nekaj ne bo določeno dovolj natančno in se bodo Kad, Sod in Agencija za upravljanje kapitalskih naložb med seboj prerekali, kaj komu sodi in kaj komu ne sodi. V Slovenski nacionalni stranki predlagamo, da Državni zbor določi, ker Vlada očitno tega ne zmore, rok, v katerem morajo biti sektorske politike usklajene in veljavne. Ta bi bil zelo primeren, če bi bil 1. junija letošnjega leta. Saj veste, da 2. člen govori o sprejetju strategije, da se 7. člen zakona ne uporablja, drugi odstavek, in tako naprej. V tem trenutku bi bilo bistveno reševanje naših gospodarskih težav v krizi, v kateri smo eni bolj, drugi manj. Ni nam pa po godu, res ne, da pa rešujemo prepire. Kdo bo kaj upravljal in tudi glede na vrednost, nas v tem trenutku res upravičeno ne zanima. Zanima nas, kako bomo težave rešili. Zato v Slovenski nacionalni stranki ni naklonjenosti za sprejetje Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o preoblikovanju kapitalske družbe.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil mag. Borut Sajovic. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Prijazen in lep dan vsem, še posebej pa državni sekretarki! V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije mislimo, da je ta zakon pomemben in potreben, kajti zagotovo bo izboljšal gospodarjenje z državnim premoženjem, zato bo deležen naše podpore. Podobno kot že pri noveli Zakona o upravljanju kapitalskih naložb je tudi v tem zakonu o preoblikovanju Kada in Soda zaradi prestavitve roka za predložitev strategije za upravljanje kapitalskih naložb treba spremeniti posamezne določbe. Tako se ureja obdobje do sprejetja strategije na tak način, da družbi Kad in Sod razpolagata z naložbama, katerih skupna knjigovodstva vrednost naložbe družbe Kad in Sod presega 20 milijonov evrov oziroma tudi za tiste, o katerih imata Kad in pa Sod najmanj 25 % lastniški delež oziroma delež glasovalnih pravic. To razpolaganje s tem premoženjem pa je podvrženo soglasju Agencije za upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije ob pridobitvi predhodnega mnenja Vlade. V obdobju, do katerega še nimamo sprejete strategije, pa se z novelo določa, da se ne uporablja določba drugega odstavka 7. člena obstoječega zakona, kjer je zapisano, da agencija izvršuje glasovalne pravice na skupščinah v imenu in za račun družbe Kad oziroma družbe Sod v vseh družbah, ki so opredeljene kot strateške naložbe, skladno s prvim odstavkom tega člena, ali v katerih skupna knjigovodska vrednost naložbe Kad ali Sod presega 20 milijonov evrov. S samo novelo zakona se namreč določa prehodno obdobje, da do sprejetja strategije agencija izvršuje glasovalne pravice na skupščinah v imenu in pa za račun družb Kad in Sod v vseh družbah, katerih skupna knjigovodska vrednost Kad ali Sod presega 20 milijonov evrov. Na to temo se je, ker gre za velike naložbe, za velika sredstva odprla tudi zanimiva diskusija na odboru, ki se je gibala v smeri, kdo bo pri teh odločitvah imel končno besedo. Tukaj pa je stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije jasno, kajti menimo, da mora biti v času do sprejetja strategije upravljanja neposrednih in posrednih naložb države vse to ravnanje in pa odločanje usklajeno, predvsem pa mora iti v smeri, da se s tem našim skupnim premoženjem gospodari učinkovito, transparentno in donosno. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo zato predlog zakona podprli, pri čemer pa ne da se nadejamo, ampak upravičeno tudi z zakonskimi določili pričakujemo in pa zahtevamo, da bo strategija tokrat celovita, pravočasno pripravljena in da bo končno razčistila tudi tiste dileme, kaj je za našo družbo, državo strateško in kaj te prioritete nima in da bo tudi končno jasno, kdo upravlja in kdo lahko z določenimi naložbami tudi razpolaga. Ko stanje ni pregledno, ni transparentno in pa jasno določeno, se nam lahko v praksi potrjuje tisto, kar vemo iz preprostega življenja, da je marsikdaj en slab gospodar boljši kot pa več dobrih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil mag. Franc Žnidaršič. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovana državna sekretarka, kolegica in kolegi! Zakon o preoblikovanju Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter o naložbeni politiki Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja in Slovenske odškodninske družbe je Državni zbor sprejel septembra lani. V praksi izvajanja zakona pa se je takoj pokazalo, da stvar ne deluje in zakon ni ustrezno uredil obdobja do sprejetja strategije upravljanja naložb Kada in Soda. Zato se z novelo zakona ureja obdobje do sprejetja strategije, in sicer tako, da družbi Kad in Sod razpolagata z naložbami, katerih skupna knjigovodska vrednost naložb družb Kad ali Sod presega 20 milijonov evrov oziroma v kateri ima Kad ali Sod najmanj 25 % lastniški delež oziroma delež glasovalnih pravic s soglasjem Agencije za upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije ob predhodnem mnenju Vlade. Z novelo zakona se ureja tudi usklajenost določb Zakona o prestrukturiranju Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja z določbami zakonov, ki urejajo prevzeme in preprečevanje omejevanja konkurence. V tem smislu zakon natančneje ureja razpolaganje z naložbami družb Kad in Sod ter izvrševanja glasovalnih pravic na skupščinah v imenu in za račun družb Kad in Sod v predhodnem obdobju. Zakon bolj natančno določa tudi delovanje družb Kad in Sod v obdobju do sprejetja strategije in usklajenost določb zakona o prestrukturiranju Kada in Soda z zakonom, ki ureja prevzeme. Vse kaže, da je hitro popravljanje zakona, sprejetega septembra lani, dokaz, da je bil v bistvu zgrešena poteza in tudi sedaj v nasprotju z koalicijskim sporazumom. Še vedno bo imela roko nad rezervami prvega pokojninskega stebra vsakokratna politika z vsemi negativnimi posledicami dokazano slabega upravljanja, če ne dodam še kaj hujšega, zato bo eventualna podpora poslancev naše poslanske skupine stvar vesti vsakega izmed nas. Sam tega zakona zagotovo ne bom podprl, ker vem, da je bilo upravljanje s strani politike določenih in dirigiranih upravljavcev zelo nepregledno in zelo škodljivo za rezerve prvega pokojninskega stebra. Hvala.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Bogdan Čepič. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav, državni sekretarki. Kolegice in kolegi! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o preoblikovanju Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter o naložbeni politiki Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja in Slovenske odškodninske družbe. S spremembami Zakona o preoblikovanju Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter o naložbeni politiki Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja in Slovenske odškodninske družbe želimo uvesti prehodno obdobje za naložbe Kad in Sod do sprejetja strategije za upravljanje s kapitalskimi naložbami v Sloveniji, predvsem pa z upravljanjem strateških naložb. Strategija bi morala biti sprejeta že do konca leta 2010, vendar pa smo popravili Zakon o upravljanju kapitalskih naložb, ki nalaga Vladi, da mora pristojno ministrstvo Agenciji za upravljanje kapitalskih naložb posredovati sektorske politike do 30. 4. 2011. Agencija pa mora pripraviti predlog strategije na podlagi sprejetih sektorskih politik in jo posredovati Vladi v sprejetje. Vlada mora predložiti predlog strategije Dzržavnemu zboru najkasneje do 30. junija 2011. Na podlagi določb Zakona o upravljanju kapitalskih naložb bo Državni zbor šele v začetku jeseni 2010 sprejel strategijo upravljanja kapitalskih naložb in takrat upamo, da bodo vsi ti dvomi in težave tudi odpravljeni. Zato se z novelo zakona ureja obdobje do sprejetja strategije, in sicer tako, da družbi Kad in Sod razpolagata z naložbami, katerih skupna knjigovodska vrednost naložbe družbe Kad ali Sod presega 20 milijonov evrov oziroma v kateri ima družba Kad ali Sod najmanj 25 % lastninski delež oziroma delež glasovalnih pravic s soglasjem Agencije za upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije ob predhodnem mnenju Vlade. V obdobju do sprejetja strategije agencija izvršuje glasovalne pravice na skupščinah v imenu in za račun družbe Kad in Sod v vseh družbah, v katerih skupna knjigovodska vrednost kapitalskih naložb družbe Kad ali Sod presega 20 milijonov evrov. Z novelo zakona se ureja tudi usklajenost določb tega zakona z določbami zakona, ki ureja prevzeme in preprečevanje omejevanja konkurence. Na podlagi navedenih dejstev bo, kot sem dejal na začetku, Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla zakon o spremembah in dopolnitvah. Hvala lepa.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Zvonko Černač. Prosim.
Spoštovana kolegica, spoštovani kolegi, vsi ostali prisotni! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo imeli pomisleke in ker niso bili upoštevani, smo tudi nasprotovali noveli zakona lani. Podobno smo izražali dvom v koncept upravljanja kapitalskih naložb države preko nove agencije, zakon je bil v proceduri kakšno leto dni nazaj. Nekako so se ti pomisleki izkazali v tem obdobju za upravičene. Ko je bil zakon o ustanovitvi nove agencije za upravljanje kapitalskih naložb sprejet, je bilo rečeno s strani Vlade, da je to zahteva OECD, ki se ji treba prilagoditi. Že takrat smo opozorili, da to ne drži. Zahteva OECD je učinkovito, gospodarno, transparentno in pregledno upravljanje kapitalski naložb. Strategijo glede tega bi Vlada lahko pripravila že zdavnaj, jo posredovala Državnemu zboru v proceduro in sprejetje tudi brez Agencije za upravljanje kapitalskih naložb in brez vsega, kar je temu zakonu in noveli zakona o Sodu in Kadu sledilo. Očitno pa Vladi sprejetje strategije ni v interesu, vse bolj pa se kaže, da je bila tudi ustanovitev te nove agencije za upravljanje kapitalskih naložb neka finta, s katero je Vlada takrat prepričala OECD, da imamo področje upravljanja kapitalskih naložb v naši državi urejeno v skladu z njenimi pravili in daleč od politike. Kmalu se je namreč pokazalo, da gre pri upravljanju kapitalskih naložb v času sedanje vlade predvsem za prestižne boje vladajoče politike, na eni strani Socialni demokrati, na drugi LDS in Zares, in da ne gre za čim boljše upravljanje s temi naložbami, pač pa za poskus njihovega čim bolj učinkovitega političnega obvladovanja. Pred kratkim smo imeli namreč na mizi tudi novelo, s katero je področje energetike želel prevzeti Zares, konflikt je šel tako daleč, da je celo ministrica, podpredsednica Zaresa, takrat zagrozila z odstopom, pomirila se je šele, ko je dobila premierjeva zagotovila, da bo to področje urejeno v novem energetskem zakonu. Glede novele, ki jo imamo danes na mizi, sta bila v proceduro vložena dva amandmaja, brez katerih, tako smo slišali s strani tistih, ki so ju vložili, Kad in Sod sploh ne bi mogla več poslovati. Kot vidite, teh amandmajev ni več. Skratka, še en razlog več, ki govori o tem, da gre za neke politične prestižne boje ne pa za spraševanje o učinkovitem in gospodarnem upravljanju z državnim premoženjem. Bistvo te novele, o katerem so se predlagatelji ves čas spraševali, je, katera stališča naj zastopa agencija: lastna ali Sodova ali Kadova pri upravljanju teh naložb, ki so v portfelju Kada in Soda. Ja, naša skupna stališča morajo vendar vsi zastopati, saj gre vendar za naše skupno državno premoženje, do katerega bi se morali vsi odgovorno obnašati, ne pa izvajati prestižnih bojev med samim seboj! Ni pomembno, kako se upravljavec premoženja imenuje, pomembno je, da to premoženje upravljajo učinkovito, gospodarno in s ciljem doseganja čim boljših učinkov. Temu seveda ni tako. Medtem ko se Vlada ukvarja z nekimi nepomembnimi vprašanji, se nadaljuje negospodarno upravljanje z državnim premoženjem. Najbolj vpijoči primeri so Dars, Nova Ljubljanska banka – preko 200 milijonov evrov izgube, naložbe, ki ne bodo nikoli povrnjene, zgrešene naložbe. Potem smo imeli nedavno tega primer Sklada za razgradnjo Neka, kjer si je prehodna direktorica očitno s političnim blagoslovom dovolila nakup 9 milijonov evrov nelikvidnih obveznic, nekatere je kupila celo po tečaju, ki je za več kot 30 % presegal zadnji borzni tečaj, ob tem da je bila likvidnost na ravni nekaj tisoč evrov teh obveznic, ona pa jih je kupila za 3 milijone evrov iz tega skupnega denarja, s katerim naj bi vsi ti upravljavci gospodarno in odgovorno upravljali. Na drugi strani se izvaja politični pogrom nad direktorjem, ki očitno ni politično kompatibilen ne z rdečo ne z modro ne z oranžno barvo. Gre za Pošto Slovenije, preko 20 milijonov evrov dobička, podjetje, ki je lahko za vzor, kako je treba gospodariti. Že kakšno leto se dogaja politični boj, kako odstaviti direktorja, najprej si je plačo domnevno izplačal previsoko, potem naj bi bil udeležen v nekih neustreznih poslih v zvezi s tako imenovanimi brezplačniki in tako naprej. Ne gre torej za neko učinkovitost, gospodarnost pri upravljanju državnega premoženja, pač pa samo za kadrovske namestitve, ki morajo biti v skladu s politično barvo trenutne vladajoče koalicije. Očitno bomo kmalu doživeli ustanovitev nove agencije, ki bo zadolžena za usklajevanje stališč med temi "upravljavci" državnih naložb. V SDS novele ne podpiramo.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Vili Trofenik. Prosim.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Hvala za besedo. Predlagani zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o preoblikovanju Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter naložbeni politiki Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja in Slovenske odškodninske družbe natančneje ureja način razpolaganja z naložbami obeh družb v prehodnem obdobju do sprejetja strategije oziroma opredeljuje način sodelovanja med Agencijo za upravljanje kapitalskih naložb z družbama Kad in Sod. Predloženi zakon je nujno potreben za sanacijo stanja, ki je nastalo po oziroma pri uveljavljanju zakona o agenciji. Po predloženem zakonu bi naj Kad in Sod razpolagala z naložbami, ki v skupni knjigovodski vrednosti presegajo 20 milijonov evrov oziroma ima ena izmed omenjenih družb najmanj 25 % lastniški delež s soglasjem agencije, ki pa si za to mora pridobiti mnenje Vlade. Ker so po prekinitvi seje matičnega delovnega telesa, ki je bila namenjena podrobnejši presoji možnih posledic sprejema vloženih amandmajev k predloženemu zakonu, le-ti amandmaji bili umaknjeni in je zakon posledično v drugem branju bil sprejet v izvornem besedilu, bomo zakon v naši poslanski skupini podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, po prekinjeni 3.A točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O IZVRŠBI IN ZAVAROVANJU V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku vlade. Besedo ima Boštjan Škrlec, državni sekretar na ministrstvu za pravosodje. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, lepo pozdravljeni! Pred vami je predlog novele zakona o izvršbi in zavarovanju. Cilj te novele je izboljšati položaj upnikov v postopkih izvršbe na podlagi verodostojne listine in povečanje plačilne discipline s spremembo ureditve predhodnih odredb zaradi omejitve pavšalih ugovorov. Hkrati s temi nujnimi spremembami je predlagana tudi odprava nekaterih pomanjkljivosti, ki so se izkazale pri izvajanju Zakona o izvršbi in zavarovanju, in sicer odprava pomanjkljivosti, ki so se pokazale pri izvajanju postopka na podlagi predložene menice. Dolžnik bo tako moral v primeru predložene menice s predlogom za nasprotno izvršbo počakati na odločitev v pravdnem postopku, do katerega je prišlo zaradi ugovora. Druga sprememba oziroma pojasnitev, ki je deležna teh sprememb, je jasna definicija izvzetja sredstev javnega jamstvenega in preživninskega sklada, torej sredstev, ki so namenjena ekonomsko in socialno najšibkejšim prebivalcem in se s tem zasleduje tudi socialna komponenta izvršilnih postopkov, ki bodo tako manj posegali v osnovna eksistenčna sredstva, ki so namenjena osnovni eksistenci. Določitev izrecne zakonske podlage za vpis prepovedi razpolaganja v register neposrednih zastavnih pravic in zarubljenih premičnin je naslednja izboljšava, ki je predmet te novele. Prav tako pa se predlaga tudi uvedba skrbniških računov za izvršitelja in ureditev prevzema zadev razrešenega izvršitelja. Poglavitna sprememba pa je sprememba v smeri spremenjenega režima predhodnih odredb, s katero se želijo zajeziti relativno številni pavšalni ugovori, s katerimi dolžniki pogosto zadržijo postopek izvršbe in računajo na dlje časa trajajoč pravdni postopek ter na ta način v bistvu kupujejo čas, čeprav vedo, da dolg obstaja in da ga bo treba na koncu plačati. S tem seveda upnike, zlasti tiste, ki so ekonomsko šibkejši, spravljajo v položaj, ki je za njih nevzdržen in v pogovorih z Obrtno-podjetniško zbornico je bil ta problem še zlasti izpostavljen. Novela to težavo rešuje na ta način, da daje upniku možnost, da z dostavo dokumentacije, ki izkazuje obstoj osnovnega razmerja, izkaže podlago za izdajo predhodne odredbe, s katero bo sodišče dovolilo zamrznitev sredstev na dolžnikovem računu, s čimer bo odpadel tudi vzrok, ki ga dolžniki danes uporabljajo za to, da take ugovore vlagajo in si s tem kupujejo čas. Sredstva bodo namreč blokirana za čas trajanja postopka, kar pomeni, da bo takih ugovorov manj in bodo zaradi tega izvršilni postopki bolj tekoči in bolj učinkoviti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku odbora dr. Vinku Gorenaku.
Hvala lepa. Predlog zakona o izvršbi in zavarovanju je Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje obravnaval na 52. seji 18. marca 2011, predlagateljica je bila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora pa je bil tisti, ki je določil skrajšani postopek. Gradiva, ki smo jih imeli, zakon z dne 11. 3. 2011, mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 17. 3. 2011, mnenje Komisije Državnega sveta z dne 17. 3. 2011 in mnenje Sodnega sveta z dne 17. 3. 2011. Državni sekretar je povedal približno to, kar smo slišali zdajle, tako da tega ne bom ponavljal. Zakonodajno-pravna služba ni imela večjih pripomb, Komisija Državnega sveta pa zakon podpira. Odbor je brez razprave sprejel amandma k 1. členu, nato pa je glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj. To besedilo imate v prilogi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Anton Urh.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi! Poslanci Poslanske skupine DeSUS smo že večkrat opozorili, da je plačilna disciplina velika rak rana slovenskega gospodarstva. Slednje potrjuje dejstvo, da je imelo ob koncu leta 2010 6 tisoč 102 pravnih oseb in 8 tisoč 670 obrtnikov ter malih podjetnikov blokirane bančne račune. Skupni znesek iz davčnih in sodnih izvršb je znašal kar 487 milijonov evrov. Prav tako smo izrazili zaskrbljenost nad posledicami tega problema, saj neplačilni vrtiljak ne pomeni samo premoženjsko-finančne katastrofe, temveč tudi velike osebne tragedije. Saniranje te problematike je vse prej kot enostavno, saj terja sprejetje več ukrepov. Seveda bi bil najučinkovitejši ukrep izkoreniniti miselnost ljudi, da je neplačevanje nekaj povsem običajnega, skorajda nacionalni šport. Na žalost to ne gre zgolj z zamahom čarobne palice. Zato je ukrep ministrstva, ki je vključen v novelo Zakona o izvršbi in zavarovanju, katerega namen je izboljšati plačilno disciplino, vsekakor dobrodošel in za našo poslansko skupino popolnoma sprejemljiv. Odpravlja namreč problematiko pavšalnega izgovarjanja dolžnikov, njihovega sprenevedanja, zaradi katerega se izvršilni postopki kljub verodostojnim listinam zavlečejo oziroma se pravde nadaljujejo na pristojnih sodiščih. Takšnemu špekulativnemu izogibanju obveznostim oziroma izvršbi je nekako treba narediti konec. V Poslanski skupini DeSUS smo prepričani, da je Vlada za to našla primerno rešitev, ki jo bomo poslanci DeSUS soglasno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Silven Majhenič.
Spoštovani gospod predsednik, lep pozdrav državnemu sekretarju! V Zakonu o izvršbi in zavarovanju Vlada predlaga odpravo nekaterih nepravilnosti, ki so se pokazale med izvajanjem zakona, ki je bil sprejet v lanskem letu. Tudi tokrat se je pokazalo, da zakon, ki je napisan premalo natančno in jasno, zmeraj doživi popravke, ker se ga izkoristi v namene zlorab in številnih špekulativnih ugovorov. Sigurno se zakon lahko izkoristiti, če je to možno. Razumeti kar tako, da je vse dovoljeno, kar ni izrecno prepovedano, prinaša številne konflikte, prevare in zavlačevanja, kar je tokrat problem pri plačilni disciplini in na kar je ves čas opozarjalo malo gospodarstvo in Obrtno-podjetniška zbornica. Kot pojasnjuje predlagatelj, se v spremembi zakona odpravlja problem v izvršilnih postopkih, ko stranka v postopku zavrača dokaze in s tem se postopek zavleče v neko daljše obdobje, vse v nameri dolžnika, da se špekulativno izogiba izvršbi in prihaja do zamud brez pravih vsebinskih razlogov. Upoštevale se bodo dokazne listine, s katerimi bo upnik dokazoval dolžniško-upniško razmerje kljub nasprotovanjem in trditvam nasprotne stranke v postopku ter s tem dosegla avtomatično zamrznitev sredstev v višini dolga na dolžnikovem računu. Izvzela se bodo le sredstva preživninskega sklada, ki jih delavcem plačujejo insolventna podjetja z namenom preživnin in dodatkov za veliko družino. Predlagane spremembe so bile nujne. Prav je, da se je Vlada odzvala na aktualne razmere tudi s popravkom zakona, ki bo nedvomno vplival na izboljšanje poslovanja podjetij, ki so zaradi neplačil zapirala vrata in po nepotrebnem odpuščala delavce. V Slovenski nacionalni stranki bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Še enkrat, hvala lepa za besedo. Prijazen pozdrav vsem skupaj, še posebej predstavljavcu zakona, državnemu sekretarju in sodelavki. Kadar v zakonodaja v praksi ne deluje ali se pokažejo hibe in napake, jih je treba odpraviti in popraviti, vedno pa se je pri sprejemanju zakonov treba truditi, da je tega čim manj. Če bi znali gledati nekam naprej, nekam v bodočnost, bi zagotovo s tem ne imeli toliko težav, ampak tako je življenje. Sam zakon o izvršbi in zavarovanju ureja pravila in postopke, po katerih sodišče opravlja prisilno izvršitev terjatev na podlagi izvršnih naslovov in pa verodostojnost listov ter pravila za zavarovanje terjatev. Zakon je začel veljati leta 1998 in je bil do danes večkrat noveliran. Samo sodišče lahko izvršbo dovoli na podlagi izvršilnega naslova ali verodostojne listine. Izvršba na podlagi verodostojne listine pomeni posebno vrsto postopka, ki združuje postopek dokumentiranega plačilnega naloga, kot ga ureja zakon o predvsem postopku in izvršilni postopek. Namen take ureditve je pospešitev in pa odprava dvojnosti postopka, kadar je terjatev upnika razmeroma zanesljivo izkazana. Tu mislimo na verodostojno listino, dolžnik pa taki terjatvi ne ugovarja. Seveda težave nastopijo takrat, ko se ugovarja ali ko se ugovor vlaga samo zato, da se doseže neka procesna korist ali pridobi na času. Z dejansko pravico in resnico pa to nima veliko skupnega. Zanimiv je podatek, da so upniki v letu 2010 po sedaj še neuradnih podatkih iz sodne statistike vložili več kot 213 tisoč predlogov za izvršbo na podlagi ustreznih verodostojnih listin. Postopek do izdaje sklepa o izvršbi pa poteka zelo hitro, saj se sklep o izvršbi izda običajno v dveh do petih letih. Ima pa dolžnik možnost, da proti sklepu vloži ugovor, kar mu zakonodaja omogoča. Dolžnik mora ta ugovor vložiti v 8 dneh, v meničnih in čekovnih sporih pa v 3 dneh. Ugovor mora biti seveda pravnoformalno korekten, obrazložen, navedena dejstva in tako naprej. In ravno ta inštrument in inštitut se je v praksi zlorabil. Dolžniki so po sedaj še neuradnih podatkih iz sodne statistike v letu, ki je za nami, proti sklepu o izvršbi na podlagi verodostojne listine vložili kar 24 tisoč ugovorov, kar v praksi pomeni 11 % od vseh vloženih ugovorov proti sklepu o izvršbi, na podlagi verodostojne listne pa je bilo kar 53 % takšnih, ki se je moralo predložiti v odločanje še naprej na sodišča. To je zagotovo resen problem. Sodišče pa je naprej 6 % takšnih zadev predložilo pravdnemu sodišču. Torej za obrazloženost ugovora in s tem za začetek pravdnega postopka zadostuje, če dolžnik navede, da ni v nobenem razmerju z upnikom, za kar mu ni treba predlagati nobenih dokazov, saj jih tudi ne more. Glede na navedeno, obstaja možnost in v praksi se to tudi dogaja, zlorabe inštituta ugovora proti sklepu o izvršbi na podlagi verodostojne listine. Dolžnik tako lahko z lažnim ugovorom, ki temelji na zanikanju obligacijskopravnega razmerja, z upnikom oziroma s tako imenovanim pavšalnim ugovorom zavleče sam postopek izvršbe, kar pa v praksi ni ustrezno in ni prav. Predlog novele o izvršbi prinaša še kar nekaj pomembnih novosti, recimo odpravo pomanjkljivosti, ki so se pokazale pri izvajanju postopka na podlagi priložene menice, potem izvzetje sredstev javnega jamstvenega in preživninskega sklada, recimo sredstva, ki jih prejmejo delavci insolventnega podjetja, in nadomestilo preživnin ali pa dodatka za veliko družino iz izvršbe, potem določitev izrecne zakonske podlage za vpis prepovedi razpolaganja, uvedba skrbniških računov, ureditev prevzema zadev razrešenega izvršitelja. Zato v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije novelo o izvršbi podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil Vili Rezman. Prosim.
Ponovno hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Za uvod naj povem, da bo Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o izvršbi in zavarovanju deležen podpore tudi s strani Poslanske skupine nepovezanih poslancev – Solidarnost in mislim, da bo ta podpora vsesplošna. O tem najbrž govori tudi poročilo matičnega delovnega telesa, iz katerega razberemo, da ni bilo nobene prave razprave, da je to, kar je bilo predlagano, sprejeto kot splošno sprejemljivo za vse, da v razpravah celo niso sodelovali predstavniki gospodarstva, da ni bil sprejet ali predlagan noben amandma, razen tistega, ki je odpravljal pomanjkljivost, ker je manjkal eden izmed rokov, ki bi morali biti navedeni. Državni sekretar pa je v uvodni obrazložitvi navedel razloge za sprejetje. Razloga sta po njegovi sodbi bila dva, eden se imenuje aktualne razmere in drugi zahteva Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije. Ta dva razloga sta bila najbrž zadostna, da je bil predlagan predlog zakona po nujnem postopku. K temu je treba dodati, da je ta nujnost tako rekoč permanentna, da se s tem problemom neplačil in izvršbe ukvarjamo že nekaj let, da so to bile večletne zahteve, da se na tem področju nekaj uredi in da to ni problem zadnjega trenutka. Razmere so aktualne v tem smislu, da smo še zmeraj v vsesplošni krizi in odzivanje Vlade z nujnimi zakoni je takšno, da smo jih sedaj v seriji sprejemali celo vrsto in da jih je cela vrsta tudi v preddverju sprejemanja. Ta nujnost in hitrost sprejemanja različnih predlogov zakonov morebiti ni najbolj blagodejna za kvaliteto teh zakonov. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev smo v zvezi z nekaterimi že sprejetimi zakoni imeli pomisleke, ne edini, tudi del gospodarstva jih je imel, tudi mnogi predstavniki stroke so jih imeli, zato se bojimo, da bodo imeli v posamičnih segmentih celo kontraproduktivne efekte. Drugo, kar je bilo omenjeno v tej uvodni dopolnitvi, je bila zahteva Obrtno-podjetniške zbornice, ki vendarle verjetno ve, kaj vse se na njeno zahtevo po hitrih oziroma po nujnih postopkih sprejema, pa kljub temu grozi s tem, da bo blokirala Slovenijo. Naj povem v imenu naše poslanske skupine, da se s tovrstnimi blokadami ne strinjamo, da ne bodo prinesle pričakovanih, bojda pričakovanih, učinkov in da hitreje kot po nujnem postopku skorajda ni mogoče sprejemati zakonov, kvečjemu bi se lahko kakšen predlog hitreje pripravil. Ti problemi v zvezi z na hitro pripravljenimi zakoni in tudi na hitro sprejetimi so morebiti vezani na en preveč partikularen interes enega dela slovenskega gospodarstva. Sicer pa, da ne bo dileme, mi podpiramo rešitve, ki sta jih pripravila ministrstvo in vlada . Menimo, da so ti predlogi dobri, da ti predlogi ne rešijo problematike in je ne bodo rešili, so pa lahko v pomoč. Tisto prvo, kar je treba narediti, je dolgoročno, vztrajno, trmasto spreminjanje poslovne kulture vseh gospodarskih subjektov v našem okolju. Samo to je lahko garant za to, da bo teh problemov, o katerih zdaj govorimo, čim manj. In tisto, kar naj zagotovi ta predlog zakona, je, da bodo postopki izvršbe, kadar bodo že morali biti, takšni, da bomo o njih rekli, da so hitri, da so enostavni in da so učinkoviti.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Anton Colarič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod državni sekretar s sodelavko, kolegice in kolegi! Plačilna nedisciplina je bila v tem prostoru vseskozi prisotna, na žalost, bom rekel, vendar pa jo v času gospodarske krize obrtniki, podjetniki in podjetja občutijo bolj kot kdajkoli prej. Interesna združenja opozarjajo, da se plačilna nedisciplina prav zaradi dane situacije še povečuje. Predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o izvršbi in zavarovanju, ki so nastale tudi na podlagi posvetovanj z Obrtno-podjetniško zbornico ter ugotovitvami, da zadnja novela tega zakona, ki je bila sprejeta lani, oziroma sprejeti ukrepi za pospešitev postopka izvršbe na podlagi verodostojne listine ne rešujejo zadovoljivo problema pavšalnih ugovorov zoper sklepe o izvršbi na podlagi verodostojne listine, ki jih dolžniki podajajo le zaradi zavlačevanja, so predlagane spremembe ureditve predhodnih odredb zaradi omejitve pavšalnih ugovorov. Rešitve te novele so kot izboljšanje položaja upnikov v postopku izvršbe na podlagi verodostojne listine in povečanje plačilne discipline s spremembo ureditve predhodnih odredb zaradi omejitve pavšalnih ugovorov, odpravljanje pomanjkljivosti, ki so se pokazale pri izvajanju postopka na podlagi predložene menice. Izvzeta so tudi sredstva javnega jamstvenega in preživitvenega sklada in dodatka za velike družine iz izvršbe. Določene so zakonske podlage za vpis prepovedi razpolaganja v register neposestnih zastavnih pravic in zarubljenih premičnin, uvajajo se tudi skrbniški računi izvršiteljev, urejajo se prevzemne zadeve razrešenega izvršitelja. Po našem mnenju so vse te spremembe take, da jih bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli in upamo, da bodo pripomogle k izboljšanju plačilne discipline, z upanjem, da bo sedaj zakon tak, da bo primeren in da ga ne bo treba še večkrat popravljati. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Zakon, ki ga obravnavamo, verjetno ne potrebuje velikih besed, dolgih govorov, branja tekstov ali še česa podobnega. Zakon je v redu. Kar se tiče Poslanske skupine SDS, bi si ga mogoče želeli kako leto prej, morda še več, sodi pa v kvoto tistih zakonov, ki jih bomo v SDS podprli. In to je vse. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Alojzij Potočnik.
Spoštovani! Predlagani zakon skupaj s spremembami Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju in že sprejetim Zakonom o preprečevanju zamud pri plačilih poskuša povečati likvidnost podjetij, predvsem malih in srednjih, ter ustvariti pogoje skupaj z drugimi ukrepi, ki bodo krepili konkurenčnost in spodbujali zaposlovanje. Konkretno pa se s predlogom novele izboljšuje položaj upnikov v postopkih izvršbe na podlagi verodostojne listine, s tem pa se, pričakujemo, povečuje plačilna disciplina. Izvršba na podlagi verodostojne listine pomeni posebno vrsto postopka, ki združuje postopek dokumentiranega plačilnega naloga, kot ga ureja zakon o pravdnem postopku in izvršilni postopek. Taka ureditev deluje, kadar je terjatev upnika razmeroma zanesljivo izkazana, torej z verodostojno listino, dolžnik pa terjatvam ne ugovarja. Zaostrene razmere, pa tudi padec poslovne morale so predlagatelja napeljali k sklepu, da je s strani dolžnikov s pavšalnimi ugovori pred sodišči mogoče postopek do take mere ovirati, da se ga enostavno zlorablja. Potem se prične medsebojno dokazovanje dveh strank, ki dokazujeta in zavračata druga drugo. Spremenjeni institut prehodnih odredb bo omogočil, da bodo na dolžnikovem računu sredstva avtomatično zamrznjena v višini terjanega dolga. Upravičeno se torej pričakuje, da bo slednje prispevalo k zmanjšanju špekulativnih ugovorov, katerih edini cilj je izogniti se izvršbi. Podobno bo veljalo pri izvajanju postopkov na podlagi predložene menice. Dolžnik bo moral s predlogom za nasprotno izvršbo počakati do odločitve v pravdnem postopku, s katero se tožbeni zahtevek zavrne. Predlog zakona podpiramo tudi v tistih delih, ki se nanašajo na izvzetje sredstev iz izvršbe, na register neposrednih zastavnih pravic in zarubljenih premičnin kot tudi poslovanje izvršiteljev z denarnimi sredstvi ter prevzem zadev razrešenega izvršitelja. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Janez Ribič.
Spoštovani! Problem plačilne nediscipline v Sloveniji zaznavamo že dalj časa, kot eden glavnih problemov slovenskega gospodarskega poslovanja pa je priplaval na površje že pred najmanj dvema letoma. Škoda je in žal nam je, da v Sloveniji od zaznave problema do poskusov njegove rešitve potrebujemo mnogo preveč časa. Odzivnost državne uprave in odgovornih resornih ministrstev je katastrofalna. Čeprav vsaka rešitev res potrebuje svoj čas, da se porodi in sprocesira v tej naši hierarhiji pravil in postopkov, je problem tudi v tem, da odgovorna ministrstva, resorji in ljudje opozoril, ki prihajajo s strani prizadetih uporabnikov sistema, ne jemljejo dovolj resno že od vsega začetka. Slišijo jih šele, ko o tem začno govoriti že ptički na veji in se iz obupa pojavijo takšne ali drugačne grožnje nemočnih subjektov, ujetih v takšno ne delujočo ureditev. Pred nami je torej zakon, ki urejuje oziroma izboljšuje spopadanje s problematiko plačilne nediscipline. Izboljšuje situacijo, ko v postopkih izvršbe na podlagi verodostojne listine dolžniki s pavšalnimi ugovori, s katerimi zanikajo obstoj pravnega poslovnega razmerja oziroma dolžniškega razmerja z upnikom, vlagajo ugovore in s tem avtomatično dosežejo, da v nadaljevanju zadevo obravnava sodišče v okviru pravdnega postopka, ki pa traja nekoliko daljše časovno obdobje. S tem se dolžniki pogosto špekulativno izogibajo izvršbi in prihaja do zamud v teh postopkih, čeprav za to ni pravih vsebinskih razlogov. Predlog zakona tako prinaša spremembe, da bo v primeru takšnega pavšalnega ugovora, s katerim bo dolžnik ugovarjal, na primer, da upnika sploh ne pozna ali da z njim nima nobenih poslovnih stikov, upnik imel možnost, da sodišču predloži listino, s katero izkazuje obstoj dolžniško-upniškega razmerja in predlaga sodišču izdajo predhodne odredbe, kar bo pomenilo, da bodo sredstva na upnikovem oziroma na dolžnikovem računu v višini izterjevalnega dolga avtomatično zamrznjena. S tem bo dolžnik izgubil smisel vlaganja ugovorov, s čimer je sicer lahko morda špekulativno upal, da se bo v prihodnosti izvršbi izognil. V Slovenski ljudski stranki menimo, da bo ta rešitev, kljub temu da v svojem bistvu prinaša tudi določene nevarnosti in pasti, prispevala k bolj učinkovitemu teku samih izvršilnih postopkov in da se bo število takšnih špekulativnih ugovorov zmanjšalo. Zato bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 3.A točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3.A TOČKA DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O FINANČNEM POSLOVANJU V POSTOPKIH ZARADI INSOLVENTNOSTI IN PRISILNEM PRENEHANJU PO NUJNEM POSTOPKU. V zvezi s to točko so bili v zakonodajni postopek vloženi trije predlogi zakonov, in sicer Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju v postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, prva obravnava, EPA 1530 , katerega predlagatelj je skupina poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom, Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju v postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, po nujnem postopku, EPA 1683 , katerega predlagateljica je Vlada, in Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju v postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, prva obravnava, EPA 1602 , katerega predlagatelj je skupina poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je v razpravi o navedenih predlogih odločil, da jih bo obravnaval v skladu s tretjim odstavkom 117. člena poslovnika Državnega zbora. Hkrati je tudi sklenil, da bo nadaljnji postopek v skladu s 127. členom Poslovnika Državnega zbora vodil na podlagi predloga zakona, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom, po nujnem postopku. V skladu s četrtim odstavkom 117. člena Poslovnika Državnega zbora dajem besedo predlagateljem predloga zakona za dopolnilno obrazložitev. Besedo dajem predstavniku skupine poslancev, gospodu dr. Vinku Gorenaku.
Hvala lepa. Že drugič se je zgodilo, da sem predlagatelje zakona, ki ni naš, ampak vseeno. Stvar niti ni tako kritična. Odbor je obravnaval tri zakone skupaj, kot osnovo pa je vzel tisti zakon, ki ga je predložila Poslanska skupina SDS. Ne glede na to, da je v nadaljevanju pravzaprav zavrnil vse tiste člene predloga zakona, ki so bili osnovni členi predloga SDS in sprejel vladne predloge člena, pa je treba reči, da so kljub temu v tem zakonu, ki je danes tukaj pred nami, od naših osmih predlogov za izboljšanje stanja na tem področju so v tem predlogu zakona, ki je predmet obravnave, vključene kar štiri zahteve iz našega osnovnega predloga zakona. To pa je vpogled v dokumentacijo, poslovanje s podjetji, kjer je stečajni upravitelj več kot 5 % lastnik in tako dalje. Potem tudi prisilna poravnava, pogoji za njeno uvedbo, mislim na 50 %, ter tudi globe. Vse to je nekako tisto, kar je bilo skupno obema predlogoma zakona. Mi smo sicer z nekaterimi rešitvami lahko zadovoljni kot predlagatelji. Nekatere rešitve bi si želeli nekoliko drugače, zato smo vložili tudi amandmaje, za katere ugotavljamo, da so podobni koalicijskim amandmajem. Še vedno pa je treba ugotoviti, da vsaj štiri naše temeljne pomembne zahteve v tem zakonu niso zajete, in sicer disciplinska odgovornost, prepoved ustanavljanja novih podjetij, če je lastnik prejšnje podjetje spravil v stečaj, javna objava neplačnikov kot tudi sodne takse. Ampak ne glede na to, ta predlog zakona je danes tukaj pred nami in lahko ugotovim naslednje. Nekatere stvari, ki jih je Vlada predložila v vladnem predlogu zakona, mi pravzaprav ponavljamo že, mislim da, drugič ali tretjič. Žal moram reči, da je to tisto ponovno spoznanje, da Vlada reagira s kakšno leto in pol dolgo zamudo, in potem po letu in pol vključi neka določila, ki smo jih mi v SDS pravzaprav predlagali že zdavnaj. To so taki tipični primeri, vpogled v dokumentacijo, kar sem jaz dvakrat razlagal za tem pultom, potem to, da stečajni upravitelj ne sme poslovati s firmami, ki so v njegovi lasti oziroma kjer je stečajni upravitelj solastnik oziroma več kot 5 % lastnik in tako dalje. To smo imeli primer v Elanu, pa vendarle je koalicija vse te naše predloge v preteklosti zavrnila. Danes pa prihaja Vlada s temi istimi predlogi pravzaprav na plano in so vkomponirani v ta zakon. Seveda naj rečem, glede na to, da so kar štiri naše zahteve izločene iz zakona, ki ga bomo danes obravnavali. Ena najpomembnejših pa je ta, da 10 let po tem, ko je nekdo dal firmo v stečaj, ne more ustanoviti nove firme. Ali bo to določeno v tem zakonu ali bo to določeno v kakšnem drugem zakonu, jaz bi si srčno želel, da Vlada to čim prej spozna, da čim prej to ugotovi, da je to problem v tej državi in da čim prej pride s predlogom zakona, stečajnega ali kakšnega drugega, ampak to v slovenskem prostoru v tem trenutku nujno potrebujemo. Besedilo predloga zakona, ki ga bomo obravnavali oziroma ki ga obravnavamo, nas nekako zadovoljuje do te mere, da nameravamo zakon podpreti. Bi pa bil zelo vesel, če bomo podprli tudi amandmaje, ki smo jih vložili. Amandmaji so identični tistim, ki jih je vložila koalicija. Po moji oceni pa so naši amandmaji bolj natančni in širši, zato bom kasneje tudi več povedal na to temo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade. Gospod Boštjan Škrlec, državni sekretar, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod podpredsednik, poslanke in poslanci! Pred vami je novela Zakona o finančnem poslovanju o postopkih insolventnosti in prisilnem prenehanju, ki je posebna v tem smislu, da je pravzaprav sestavljena iz treh predlogov zakonov, ki so se v proceduri znašli istočasno. Kot je povedal že moj predhodnik, je vladni predlog sestavljen tako, da vsebuje nekatere rešitve, za katere se je Vlada odločila v postopku intenzivnih pogajanj z Obrtno-podjetniško zbornico, zlasti tiste, ki se nanaša na definicijo prisilne poravnave in pogojev za prisilno poravnavo, vsebuje pa tudi nekaj predlogov, ki jih je opozicija v preteklosti že izpostavljala in do katerih je Vlada imela pozitiven odnos, vendar je imela mnenje, da vključitev ureditve, kot je bila predlagana, v takratnem času ni bila potrebna. Kasneje je praksa pokazala, da vendarle ne bo odveč, če se te določbe vključijo, in danes je pred vami tak predlog, da vsebuje v bistvu štiri vsebinske sklope. Prvi, najpomembnejši in tudi osrednji je tisti, ki se nanaša na postopke prisilne poravnave in na pogoje za sklenitev oziroma začetek postopka prisilne poravnave. Osnovni pogoj, ki je uveden, je ta, da je prisilno poravnavo po tem predlogu mogoče skleniti le pod določenimi pogoji. Do sedaj je bila namreč ureditev prisilne poravnave popolnoma odprta in je dopuščala dogovore brez kakršnih koli omejitev, tako v smislu višine poplačila kot tudi v smislu odloga poplačila in tako so lahko bile prisilne poravnave sklepane za zelo dolga obdobja in za zelo nizke odstotke poplačila. S predlogom, ki je pred vami, se te meje vzpostavljajo in znašajo najmanj 50 % poplačila terjatev v obdobju, ki ne sme biti daljše od štirih let. Znotraj teh okvirov so mogoči pogovori in dogovori, ki gredo bolj v korist upnikom, ne pa njim v škodo. Takšna omejitev v slovenskem pravnem redu ni novost. Prejšnji zakon o prisilni poravnavi stečajev in likvidacij, ki je veljal v 90. letih, je imel podobne omejitve in zaradi tega v bistvu ne gre za instrument, ki bi bil slovenskemu pravnemu redu neznan. Po mnenju Vlade se s tako rešitvijo omogoča tisti temeljni namen, ki ga prisilna poravnava ima, namreč, ohranitev podjetja, ki ima neko poslovno perspektivo, ki ga je mogoče s programom finančnega prestrukturiranja spraviti nazaj v meje likvidnosti, insolventnosti in tako omogočiti ohranitev produkcije oziroma zaposlitve, predvsem delovna mesta tistih, ki delajo v teh pravnih osebah. Institut prisilne poravnave je tako ohranjen, zaradi tega ker je za gospodarstvo, če je sklenjena prisilna poravnava v primernih okvirih, seveda koristen. Druga novost je dodatno upravičenje upniškega odbora v stečajnem postopku. Gre za pravico pregleda poslovnih knjig in celotne dokumentacije, ki jo prevzame stečajni upravitelj. Ta tema je bila v preteklosti večkrat izpostavljena. Stališče Vlade je bilo, da je zakon napisan tako, da tak pogled omogoča, kljub temu pa smo bili priča nekaterim odločitvam v praksi, ki so omejevale pravico upnikov do vpogleda v to dokumentacijo. Zaradi tega smo sledili tem predlogom, ki so bili že pred časom podani, da se ta pravica jasneje zapiše v zakon in se tako odpravijo vsi morebitni dvomi. Glede oddaje del stečajnega upravitelja družbam, ki so z njim ali z njegovimi družinskimi člani povezane, pa velja podobno. Zakon o integriteti, ki je bil sprejet lansko leto, taka dejanja definira kot konflikt interesov. Res pa je, da je stališče Komisije za preprečevanje korupcije tako, da je dobro jasne določbe o takih konfliktih interesov in prepovedih, ki izvirajo iz takega konflikta, vnesti v področno zakonodajo. Zakon o finančnem poslovanju je taka področna zakonodaja in ker s tem jasneje zavezujemo stečajne upravitelje k transparentnemu in korektnemu ravnanju, se je Vlada odločila, da tako določbo tudi vključi v predlog zakona. Na koncu naj omenim še povišanje globe za prekrške iz 489.a člena, to so prekrški, ki jih stori ali poslovodstvo, ali nadzorni svet, ali upravni odbor. Gre za kršitve obveznosti analizirati vzroke insolventnosti ali kršitev enakega obravnavanja upnikov oboje po nastopu insolvence. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku, gospodu dr. Vinku Gorenaku za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa. V petih minutah povedati vse, kar bi bilo formalno potrebno povedati o teh treh zakonih, ki smo jih obravnavali kot enega na koncu, torej dobili smo na koncu enega, bi verjetno bilo premalo časa, zato bom prisiljen zadevo skrajšati. Odbor je torej obravnaval tri zakone: prvi, tako imenovani krajši zakon Poslanske skupine SDS, drugi, to je vladni zakon, in tretji je zakon, ki ga je predložila tudi Poslanska skupina SDS. To smo opravili na 52. nujni seji 18. marca. Odbor se je najprej odločal o tem, ali bomo sploh delali tako imenovani hibrid. Odbor se je odločil, da ga bomo delali. Potem je odbor imel na razpolago vsa mnenja o prvem, drugem in tretjem zakonu. Odbor je imel na razpolago mnenje Mestne občine Ljubljana, Sodnega sveta kot tudi Komisije Državnega sveta za državno ureditev, imeli pa smo tudi dopis gospoda Oblaka iz Združenja upnikov HKS Sicura. Drugi sklep, ki ga je odbor sprejel, je ta, kateri zakon bo tisti, ki bo osnova za nadaljevanje našega dela, in odločili smo se, da bo to zakon, ki ga je predložila Poslanska skupina SDS, in to širši zakon. V nadaljevanju smo obravnavali posamezne člene zakona in v amandmajski obliki v zakon Poslanske skupine SDS vključevali vse tiste člene iz vladnega predloga zakona, ki jih je koalicija, torej ki jih je odbor želel vključiti, oziroma zavrnili tiste člene, ki jih odbor ni sprejel, pa so bili v originalnem besedilu Poslanske skupine SDS. Prav na tej točki se je zgodilo to, da so bili vsi členi zakona, ki ga je predložila Poslanska skupina SDS, zavrnjeni in na nek način smo dobili predlog zakona, katerega predlagatelj je Poslanska skupina SDS, v resnici pa so v zakonu vsi členi Vlade. To je malo zapleten postopek, da se ga razumeti, pa vendarle tako se je zgodilo. Ne glede na to, da je prišlo do tega, da imamo zakon, ki je uradno zakon Poslanske skupine SDS, v resnici pa vladni zakon, je treba reči, da smo potem na koncu vendarle sprejeli te amandmaje, k 1., 8., 10., 12. in 16. členu. Ostalih amandmajev ne bom našteval, ker jih je preprosto preveč. Na koncu smo torej izoblikovali predlog zakona, ki ga danes obravnavamo, in iz formalnih razlogov sprejeli dva sklepa. Prvi sklep se glasi, da se tako imenovani poslanski zakon, krajša oblika, SDS zavrne oziroma da ni primeren za nadaljnjo obravnavo, hkrati smo sklenili, da tudi vladni zakon iz formalnih razlogov ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Sprejeli pa smo, kot sem rekel, vse člene predloga zakona, ki je danes tukaj pred nami. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Silven Majhenič v imenu Poslanske skupine SNS.
Spoštovani! Gospodarske razmere v Republiki Sloveniji so v današnjem času pripeljale do situacije, da se število stečajev, zlasti malih in srednjih podjetij, še posebej od leta 2008 izredno povečuje, za kar vsi vemo, da vzrok tiči v dolgoletni nerazumljivo razširjeni plačilni nedisciplini. Krivdo za takšno stanje lahko delno pripišemo prepočasnemu delovanju slovenskih sodišč. V zadnjih časih pa smo priča tudi propadu velikih gradbenih podjetij, ki so delovala z roko v roki z državo v vlogi investitorja. Prav ta velika podjetja plačil niso in ne posredujejo podizvajalcem v določenih plačilnih rokih oziroma jih niti ne poplačajo. Določena podjetja niso plačevala niti socialnih in pokojninskih prispevkov za zaposlene, nemalokrat pa so delavci v teh podjetjih ostali brez večmesečnih izplačil plač, na koncu je za njih morala poskrbeti država in humanitarne organizacije. Stanje, kakršno je, poglablja nezaupanje državljanov v pravno državo ter ne vpliva spodbudno na delovanje podjetij v slovenskem gospodarstvu. Spremembe insolventne zakonodaje so nedvomno nujne. Naj v nadaljevanju izpostavim zadržke do posameznih rešitev in izpostavim pozitivne rešitve dopolnjenega zakona, kot je bil sprejet na odboru. Prva pozitivna rešitev obravnavanega predloga zakona, ki ponovno uveljavlja ureditev, ki je do sprejetja zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju že obstajala, je ta, da ima upniški odbor pravico pregledati poslovne knjige in dokumentacijo, kjer je tudi vključen vzvod zavarovanja interesov upnikov. Nadalje menimo, če bi tukaj v Državnemu zboru dejansko želeli izboljšati položaj upnikov v prisilni poravnavi, bi morali sprejeti spremembo prvotnega zakona ene od poslanskih skupin z vsebino, ki določa za upnike bolj ugodno rešitev. Ta je, da jim mora dolžnik v prvem letu ponuditi 70 %, v drugem letu pa ostanek poplačila terjatev, ne pa rešitev, na kateri vztraja Ministrstvo za pravosodje, da je prisilna poravnava mogoča, če se upnikom ponudi najmanj 50-odstotno poplačilo sredstev. Obstaja bojazen, da bo obvezno najmanj 50-odstotno plačilo dolžnikov v štirih letih povzročilo le večje število stečajev, kar bo ne nazadnje še povečalo število brezposelnih oseb. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke se nam zdi izredno pomembno, da bi obravnavani zakon vseboval določilo 9. člena, kot ga je vseboval prvotni predlog zakona, da solastnik, družbeni član organa vodenja in nadzora ne more ustanoviti, voditi in upravljati gospodarske družbe deset let od objave oklica o začetku stečajnega postopka. Prepričani smo, da bi s takšnim določilom bistveno vplivali na odločitve in tveganja lastnikov direktorjev podjetij. Dejstvo je, da v Sloveniji še nobenega direktorja ali ustanovitelja podjetja, tudi če je v stečaj spravil več družb, ni doletela odškodninska odgovornost. Dopolnjen zakon žal te določbe ne vsebuje. Glede na dosedanje zlorabe in ignoranco predpisov s strani direktorja in lastnikov podjetij po mnenju poslancev Slovenske nacionalne stranke ne vzdržijo argumenti Sodnega sveta in določenih koalicijskih poslancev o omejevanju ustavne pravice do svobodne gospodarske pobude v primeru uzakonitve desetletne prepovedi vodenja in upravljanja gospodarske družbe za direktorje oziroma lastnike podjetij, ki so že spravili v stečaj kakšno od podjetij. Poslanci Slovenske nacionalne stranke pa pozdravljamo rešitev dopolnjenega predloga zakona, da stečajni upravitelji ne smejo oddati posla iz stečajnih postopkov osebam, ki so z njim ožje povezane. Ne glede na izražene pomisleke in zadržke do rešitev bomo v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke podprli predlog zakona, saj smo prepričani, da so določene rešitve vseeno korak naprej k izboljšanju razmer.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala lepa za besedo. Še enkrat pozdrav! Seveda razmere in duh časa na temu področju zagotovo zahtevajo ukrepanje in v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije izražamo podporo tem zakonskim rešitvam in vidimo napredek na temu področju. Veseli smo pa, da je znotraj te dvorane, kar se tega tiče, veliko soglasja, pozitivne in dobre volje, da to problematiko rešimo, kajti tako v pogovoru s prizadetimi v teh stečajih človek večkrat sliši tudi stavek, da je takšna prisilna poravnava dobesedno legalizirana kraja. V določenih postopkih in primerih bi lahko celo govorili, da je mogoče bil za dosego tega zadaj tudi kakšen namen ali naklep. Predlog samega zakona je nastal z združitvijo treh novel zakona o finančnem poslovanju zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, kakor je uvodoma že povedal predstavnik predlagatelja. Razlog za samo novelo je tudi v tem, da je treba dopolniti postopke prisilne poravnave, predvsem pogoje za začetek tega postopka tako, da se predpiše najnižji delež poplačila upnikov in najdaljši rok poplačila teh terjatev. Praksa kaže, da je v primerih prenizkih poplačil terjatev in predlogih rokov za poplačilo terjatev v primeru prisilne poravnave pogosto ogrožen sam obstoj nezavarovanih upnikov, ki so samozaposlene osebe, majhne oziroma srednje družbe, ki so velikokrat odvisni, izključno življenjsko odvisni, prav od poplačila terjatev insolventnega dolžnika v določenem deležu in v določenem čim krajšem časovnem obdobju. Po predlagani ureditvi mora biti dolžnik zagotovo sposoben izpolniti svoje obveznosti vsaj v najmanjšem znesku, v odstotku, ki je normativno predpisan. Upnikom mora ponuditi plačilo najmanj 50 %, torej polovične terjatve v obdobju, ki nikakor ne bi smelo biti daljše od štirih let, v vsakdanjem življenju pa bi si želeli, da bi bili ti postopki končani bistveno prej in da tako podjetje, ki je insolventno, kot tudi njegovi upniki svojo osnovno dejavnost uspešno opravljajo še naprej. Predlog same novele izrecno določa tudi upravičenje upniškega odbora v stečajnem postopku, omejitev oddaje storitev za potrebe stečajnega postopka in povišanja razpona z določitev globe v primeru prekrškov po 489. členu tega zakona. Rešitev, ki jih predlaga novela zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju so rezultat širokega usklajevanja predlogov rešitev tako vlade, tako opozicije kot tudi ostalih, najbolj pa prizadetih deležnikov. Zato smo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije prepričani, da bo novela zakona zagotovo konkretno in korenito izboljšala obstoječi zakon in zato najavljamo tudi podporo noveli zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Čepič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav državnemu sekretarju s sodelavko! Kolegice in kolegi! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju podprla. Plačilna nedisciplina, nesolventnost podjetij, prisilne poravnave in stečaji so v zadnjem času izjemno pereč problem slovenskega gospodarstva. V Poslanski skupini Socialnih demokratov zato načeloma podpiramo vse rešitve, ki bi takšno stanje omilile ali pa tudi na nekoliko represivnejši način spodbudile realni sektor, to je gospodarstvo, da je do teh pojavov nekoliko bolj odgovorno. V Državnem zboru smo že sprejeli kar nekaj sprememb zakona, ki bi naj spodbujali večjo odgovornost za plačilno storitev med poslovnimi subjekti. Tu ne gre samo za realni sektor, temveč za celoten gospodarski sektor, skupaj z javnimi sredstvi. S tem zakonom in spremembami pa posegamo na področje, ko gospodarski subjekti ne morejo več plačevati svojih obveznosti do svojih dobaviteljev in razglasijo insolventnost in posledično tudi predlog prisilne poravnave ali stečaja. Zakon nekoliko zaostruje pogoje, ko je možno predlagati in izvesti prisilno poravnavo. Predlog, da je mogoča poravnava le takrat, ko se upnikom ponudi vsaj 50-odstotno poplačilo njegovih terjatev in to v času največ štirih let, pomeni za upnike mnogo večjo varnost, insolventnim dolžnikom pa možnost, da ob novih predpostavkah in z novim poslovnim načrtom, ki zajema tudi poplačilo zapadlih obveznosti, začenja nov poslovni ciklus. Končni namen prisilne poravnave ne sme biti stečaj podjetja, ki se je v mnogih primerih tudi zgodil, temveč začetek novega poslovnega ciklusa na bolj realnih osnovah. To pa je mogoče le takrat, ko so poslovni temelji v družbi mogoče še trdni in zagotavljajo nadaljnjo poslovno rast. Predlogi poplačil 20 % do 25 %, in to v naslednjih letih z možnostjo moratorija dveh do treh let, zagotovo ne dajejo upanja, da bo družba še kdaj uspešna. Takšne družbe so praviloma tudi končali v stečaju, vprašanje je bilo le časa, kdaj in koliko premoženja so lastniki izpeljali iz take družbe, delavci pa so praviloma ostali dlje časa brez plač in seveda tudi brez dela, upniki pa brez možnosti poplačila svojih terjatev tudi v tistih že dogovorjenih procentih. Upamo, da bodo poslovni subjekti in odgovorni v njih sedaj spoznali, da je prisilna poravnava lahko nov začetek, ko se najavi in izvede prisilna poravnava takrat, ko je družba še v sorazmerno dobri kondiciji, in da lahko tudi svoje upnike poplača v deležu, ki ne bo avtomatsko pomenil stečaj tudi za upnika, v najboljšem primeru pa prisilno poravnavo. Spremembe in dopolnitve zakona na področju delovanja in pravic upniškega odbora in prisilnih oziroma stečajnih upraviteljev so posledica mogoče nekoliko manj poudarjenih ali jasno zapisanih stvari v tem ali v nekaterih drugih zakonih. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da je to dobro in da so jasna pravila porok za korektno delo in tukaj smo v tem parlamentu usklajeni pri tej podpori. S temi spremembami pa na področju tako imenovane insolventne zakonodaje ne smemo prenehati. Smo v času, ko so prisilne poravnave in stečaji nek del našega življenja in ne samo nekaj, kar je izjemoma. Tudi podatek Ministrstva za pravosodje, da smo imeli na dan 30. 9. 2010, kar 807 nerešenih stečajev pravnih oseb, 12 nerešenih prisilnih poravnav in kar tisoč 225 nerešenih osebnih stečajev, nas obvezuje, da delamo insolventno zakonodajo bolj učinkovito, bolj transparentno in seveda tako kot prisilna poravnava, ki je namenjena novemu začetku, tudi stečaj ne sme biti samo "pogreb podjetja", ampak možnost za nov začetek. Mnoga podjetja, ki so danes v stečajnem postopku, pomenijo za nekoga, mogoče za njegovega dobavitelja, sploh možnost, da se pojavi na trgu s svojim izdelkom oziroma storitvijo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov predvidevamo, da bo Ministrstvo za pravosodje nadaljevalo s spremembami insolventne zakonodaje na način, da bo ta bolj učinkovita in predvsem, da se postopki bistveno skrajšajo in da so transparentni in pošteni. Kot povedano, poslanska skupina bo podprla zakona. Podprla pa bo tudi amandmaje, ki še bolj jasno opredeljujejo prisilno poravnavo, to je, da je prisilna poravnava mogoča le tako, da se upniku zagotovi najmanj 50-odstotno poplačilo, in to največ v štirih letih. Poplačilo je lahko seveda tudi v višjem odstotku in v krajšem časovnem obdobju.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miro Petek v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa za besedo. Danes obravnavamo nekaj resnično zanimivega: tega zakona se je že prijelo ime hibridni zakon. Na Odboru za notranjo politiko je nastal iz treh zakonov, dveh, ki smo ga predložili v SDS, in vladnega zakona. Zakonodajno-pravna služba parlamenta je med vrsticami ocenila, da sta zakona SDS veliko boljša kot vladni zakon, ki je imel poleg tega tudi zelo skromno obrazložitev. To je po tiho priznala tudi vladajoča koalicija, saj smo za osnovo imeli zakon SDS in ga tudi amandmirali oziroma lepili, prelepili z vladnim zakonom. Žal zaradi prestiža Vlada in vladna koalicija nista dopustili, da bi bil sprejet boljši, to je opozicijski zakon. Podoben zakon smo že obravnavali na seji Državnega zbora in bi danes že lahko dajal svoje rezultate. Namesto tega pa smo dopustili še odprt prostor za krmarjenje dela slovenske roparske elite, ki se v nedosledni zakonodaji še vedno finančno dobili. Chuck Norris je menda bil prvi, ki je preštel do neskončnega. Predsednik Vlade Borut Pahor je menda bil drugi oziroma uspelo mu je celo dvakrat. Nam bo danes uspel pomembni zakonodajni inženiring, to je ustvarjanje zakonodajnih hibridov. Pri ustvarjanju hibridov se lahko včasih kaj posreči, včasih oziroma velikokrat pa tudi po nesreči. Iz takih različnih sestavin nastane tudi kakšen eklektičen monstrum, ki živi le kratek čas in neslavno ali pa v mukah propade. V SDS smo pristali na to, ker je to bolje, kot je obstoječe stanje, čeprav je vladajoča koalicija naredila vse, da bi se črtalo čim več členov iz tega zakona, ki je bil tudi podlaga za odločanje. Obstoječi zakon, danes veljavni zakon pa ima danes že toliko lukenj, da lahko govorimo o legalizaciji kriminalne prakse. Tako se je v tem zakonodajnem inženiringu črtal naš predlog 2. člena, ki govori o tem, da lahko upniški odbor v izjemnih primerih, vezanih na kratek čas, odloča tudi na korespondenčnih sejah. Črtan je bil tudi člen, da upravitelj pred sodiščem poda izjavo, da bo vestno in odgovorno opravljal svojo dolžnost in si prizadeval za kar najhitrejšo dokončanje zakona in s tem za boljše poplačilo upnikom. Prav tako ni bil sprejet člen, ki je predvidel, da upravitelj ne sme oddati posameznih nalog tistemu subjektu, ki je sam pravni zastopnik ali subjekt, v katerem je sam – ali njegovi družinski člani – član poslovodstva nadzornega organa oziroma je neposredno ali prek drugih pravnih oseb udeležen v kapitalu ali upravljanju z več kot 5 %. S tem bi se lahko izognili mnogim zlorabam, vendar ta člen ni bil sprejet. Črtan je bil tudi naš člen, ki govori o tem, da mora biti nagrada upravitelju odmerjena v skladu z upraviteljskimi prizadevanji za boljše poplačilo upnikov in sorazmernost doseženim rezultatom v postopku, ki ga upravlja. Ta člen smo napisali zaradi mnogih anomalij v preteklosti, ko upniki niso iz stečajne mase dobili niti centa, stečajni upravitelji pa so si v tem času delili bajne nagrade. S 7. členom, ki tudi ni bil sprejet, smo želeli uveljaviti večji nadzor nad delom upraviteljev, disciplinsko odgovornost, disciplinske ukrepe, in to precej natančno. Tudi ta člen je bil zavrnjen. Naš predlog je bil tudi bolj prijazen do upnikov, saj smo v 8. členu v drugi alineji predvideli, da mora s predlogom prisilne poravnave dolžnik upnikom ponuditi v prvem letu najmanj 70 %, v drugem letu pa ostalo poplačilo oziroma odložitve poplačil terjatev. Sprejeta dikcija, o kateri se bomo danes tukaj odločali, govori o tem, da mora s predlogom prisilne poravnave dolžnik upnikom ponuditi najmanj 50-odstotna poplačila. Še bi lahko naštevali vse te razlike in pomanjkljivosti. Nekaj jih je omenil že prej Vinko Gorenak. Dobili pa smo hibrid, ki je vendarle boljše kot nič. V Poslanski skupini SDS bomo ta zakon tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Alojzij Potočnik v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo. Spoštovani! Plačilna nesposobnost, torej nesposobnost poravnavati zapadle obveznosti v rokih, ali insolventnost postaja med drugimi vzroki glavni problem slovenskega gospodarstva. V večji ali manjši meri, odvisno od splošnih gospodarskih razmer, je problem plačilne nediscipline pri nas prisoten desetletja. V času krize, ko se resne razmere v gospodarstvu širijo v vse družbene segmente in ko kot domine padajo eno za drugim velika podjetja, srednja podjetja, mala podjetja, realni sektor, banke, zaposleni, upokojenci, mladi, vsi s svojimi problemi, a vsi v istem in enem samem čolnu. Potemtakem bi lahko rekli, da zahteva po urgentnem ukrepanju kar s tremi vloženimi novelami, dvema Poslanske skupine SDS, ni nerazumljiva. A ultimativnost interesnih delov gospodarstva, pa tudi politike, po pravilu ne krepi ali prispeva k strokovni premišljenosti rešitev. V ospredju je seveda povsem legitimno vprašanje, vprašanje, ki bi moralo stati na začetku: Ali so zamude pri plačilih simptom ali vzrok stanja? Ker najbrž v tem začaranem krogu odgovor ni enostaven z vidika ekonomske stroke, je nedvomno ostal pred vrati strukturnih sprememb. Na trkanje pa se vrata strukturnih sprememb sama od sebe niso odprla. V Poslanski skupini Zares – nova politika podpiramo, če skrajšam, tri ukrepe: da bo dolžnik moral upnikom ponuditi najmanj 50-odstotno poplačilo terjatev v obdobju, ki ne bo smelo biti daljše od štirih let. Drugič, upniški odbor ima pravico pregledati poslovne knjige in dokumentacijo, ki jo je prevzel upravitelj v stečajnem postopku. In tretjič, da upravitelj ne bo smel več oddajati storitev za potrebe stečajnega postopka, če skrajšam, tako imenovanim povezanim osebam. Iz razprav, tudi na odboru, se zdi, da gre za najmanjši skupni imenovalec, ki je bil med akterji v pregretem ozračju mogoč, amandmaji pa so bili pričakovani z obeh strani. V poslanski skupini tudi od Vlade v razumnem roku pričakujemo analizo učinkov zadnjih treh ali štirih zakonov, ki omogočajo, tako pravimo predvsem v gospodarstvu, prebroditi plačilno nedisciplino; da bo slika tistega, kar počnemo, ocenljiva oziroma merljiva, da bomo tako zmogli ločiti zrno od plevela. Saj gre tudi za to. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani zbor! V Slovenski ljudski stranki o predlaganem zakonu razmišljamo takole. V postopkih prisilnih poravnav je v zadnjem obdobju prihajalo do mnogih zlorab. Postopek prisilne poravnave se je prevečkrat uporabil tudi kot institut kupovanja časa, tako za čiščenje tistega, kar je bilo še vredno počistiti, kot tudi v smislu zastaranja pravice do izpodbijanja poslov dolžnika v stečajnih postopkih. V veliki večini primerov pa so nastradale majhne oziroma srednje družbe, za katere je bilo poplačilo njihovih terjatev življenjskega pomena, vpliva na odločitve v postopkih prisilne poravnave pa žal niso imeli. Zaradi teh opeharjenih podjetij in posameznikov se je v javnosti, lahko rečemo, upravičeno pojavila krilatica, da je prisilna poravnava uzakonjena kraja. Vendar za veliko primerov prisilnih poravnav temu ne moremo kar tako pritrditi. Tako ali drugače imenovane, vendar vsebinsko podobne rešitve poznajo več ali manj vse države. Če je postopek prisilne poravnave voden pošteno in dobronamerno, na koncu pridobijo vsi: upniki, zaposleni, lastniki in država. Če pa je postopek prisilne poravnave voden s slabimi oziroma nezakonitimi nameni, pa so očitno zakonske rešitve preohlapne, da bi se takšne mahinacije lahko preprečile oziroma vsaj omejile. Eno so zagotovo preohlapni pogoji, ki sploh dovoljujejo izvedbo prisilne poravnave. Po predlogu zakona, ki je sedaj pred nami, mora biti dolžnik sposoben izpolniti svoje obveznosti vsaj v najmanjšem znesku, v odstotku, ki je normativno predpisan. Upnikom mora ponuditi plačilo najmanj 50 % terjatve v obdobju, ki ne sme biti daljše od štirih let. Drugo je vprašanje ustreznosti pooblastil in ukrepov, ki jih imajo na voljo prisilni upravitelji. Tega področja se tokrat ne dotikamo, čeprav verjetno tudi tega vprašanja ne bi bilo slabo enkrat v bližnji prihodnosti odpreti. Seveda bi kakršnakoli večja pooblastila in dodatni ukrepi terjali tudi večji nadzor nad upravitelji in njihovo še večjo odgovornost. Poleg te poglavitne rešitve, ki jo vsebuje zakon, ki je v tem trenutku pred nami, bi bilo nujno treba urediti tudi problematiko verižnega ustanavljanja družb. Prav nič ne pomaga, nobena strožja ureditev postopkov prisilne poravnave ali stečaja, če lahko osebe, ki so podjetja spravile na kolena, z vzporednimi podjetji, na katera so prej prenesli posle in premoženje umirajočih podjetij, brez problemov in kakršnihkoli posledic nadaljujejo svoje poslovanje in delovanje. To je treba omejiti oziroma preprečiti. Poskušano je bilo že v tem zakonu, a tudi po našem mnenju je ta vsebina primernejša za zakon o gospodarskih družbah. Dopolnitev tega zakona v tem smislu in vsebini smo v sprejem Državnemu zboru predlagali poslanci naše poslanske skupine in o tej problematiki bomo razpravljali v tem spoštovanem zboru očitno najkasneje na majski seji. Do takrat pa kot delno rešitev te širše problematike v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke štejemo tudi ta zakon in zato ga bomo tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Besedilo dopolnjenega predloga te novele je pripravljeno kot skupek rešitev treh predlogov zakonov, ki so bili v zakonodajni postopek vloženi nedavno tega. Predlog je dober, temu ne gre nasprotovati. Vsi se zavedamo, da je potrebno udejanjiti ukrepe, in to čim prej, v smeri učinkovitejšega in hitrejšega zaključevanja postopkov prisilne poravnave in stečajev, saj ravno slednje lahko zagotovi prioritetno varstvo pravic vseh upnikov – med njimi so številni delavci – in seveda tudi varstvo pravic dolžnika. Dogodki, ki smo jim priča v čedalje večjem številu, tu mislim na primere, ko insolventni dolžnik ni več sposoben plačevati niti minimalnih plač delavcem in s tem povezanih davkov in prispevkov, ki bremenijo izplačevalca. Vsi ti dogodki ne samo, da so razlog za čedalje številnejšo populacijo brezposelnih, temveč že resno ogrožajo eksistenčni minimum zaposlenih. Predlagani ukrepi, že potrjeni na matičnem odboru, sledijo cilju izboljšanja položaja upnikov, in to je poglaviten razlog, da bo naša poslanska skupina te rešitve tudi potrdila. Strinjamo se s predpisano dolžnostjo, obveznostjo dolžnika, da mora zagotoviti najmanj 50-odstotno poplačilo terjatev upnika oziroma si lahko izgovori ta odlog plačila za obdobje največ štirih let. Ocenjujemo, da takšna rešitev preprečuje špekulativnost, saj bo določitev pogoja minimalnega poplačila razlog, da poslovodstvo čim hitreje začne s potrebnimi postopki prisilne poravnave. Danes se namreč ti postopki začenjajo mnogo prepozno, kar povzroča nepoplačilo običajno manjših upnikov, to pa so delavci. Edini pomislek, ki ga imamo s tako pripravljenim predlogom, gre v smeri določitve, da ima upniški odbor pravico pregledati poslovne knjige in dokumentacijo, ki jo je prevzel upravitelj v stečajnem postopku. Tudi argumentacija Sodnega sveta v tej smeri nakazuje, da je potrebno to še dodatno pretehtati in se na podlagi argumentacije razumno odločiti. Ne glede na zadnje povedano, pa napovedujem, da bomo poslanci DeSUS-a predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Hvala lepa za besedo. Razen kakšne osamljene elementacije lahko konstatiramo, da je predlog zakona deležen podpore vseh, zato bom tudi sam zelo na kratko predstavil bolj ali manj taksativno stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Prvič, predlog te tako pogosto omenjene hibridne insolvenčne zakonodaje bomo podprli, zato ker menimo, da je dober. Drugič, podprli bomo sklep, ki govori o tem, da je eden izmed predlaganih zakonov neprimeren za nadaljnjo obravnavo. Tudi če ne bi bilo hibridnega postopka, bi mi nasprotovali ambicijam objave dolžnikov, kakor predlog zakona pod EPA 1530 predvideva . Podprli bomo tudi sklep, da je neprimeren za nadaljnjo obravnavo predlog zakona, ki ga je Vlada predložila, zato ker so v glavnem določbe, ki jih je prinesel, upoštevane v temu zakonu, ki ga obravnavamo. Smo pa zadovoljni, da je nekaj poskusov bilo doslej zavrnjenih in upam, da ne bodo sprejeti. Prvič ni upoštevana zahteva za to, da bi nekdo, ki je v stečaju, moral zapreti podjetje, imel prepoved desetletnega delovanja. To bi bilo napak. Iz sedanje prakse vemo, da so številni morali zapreti svoja podjetja, ne da bi bili sami krivi, da so bili torej krivci za njihovo zaprtje drugi, in da je dobro, če tisti, ki so ne po svoji krivdi morali zapreti svoja podjetja, lahko že drugi dan zopet v funkciji, da sami preživijo sebe in niso breme socialnih in drugih blagajn. Zato tudi menimo, da je dobro, da ni prišlo do sicer najprej predlagane odprave prisilne poravnave, in s tem v zvezi omenjamo, da je tudi zahteva po 70-odstotnem poravnavanju dolgov v enem letu in ostalih 30 % v drugem letu zelo blizu zahtevi po ukinitvi prisilne poravnave, ker je to tako rekoč praktično nemogoče realizirati. Na ta način bi morebiti samo še enkrat prišli do prisilnih poravnav, ki ne bi imele realnih temeljev in bi se kasneje izrodile morebiti v stečaj ali v kakšne druge oblike. Rešitve, ki so v predlogu zakona predlagane tako s strani skupine poslancev kot Vlade, mi podpiramo, menimo, da so dobre, menimo, da lahko cilje, ki so zastavljeni, dosežejo in zato bo ta predlog zakona deležen tudi vseh treh glasov skupine nepovezanih poslancev.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o amandmaju k 1. členu Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Gospod dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Na kratko. Poglejte, ta amandma pravzaprav malo izboljšuje tekst, ki ga obravnavamo; namreč, govori o tem, da ima upniški odbor pravico pregledati vse poslovne knjige in celotno dokumentacijo v zvezi s stečajnim postopkom ter – tisto, kar poudarjam – dajati predloge in mnenja ter opravljati druga dejanja, ki so pomembna za zaščito upnikov. S tem amandmajem pravzaprav dopolnjujemo pristojnost upniškega odbora, in sicer v okviru pristojnosti se doda, da lahko oddaja predloge in mnenja. Menimo, da je to neškodljivo in koristno in to je vse in zato bi kazalo ta amandma, po mojem mnenju, podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Ste se javili k besedi kot predlagatelj ali kot poslanec? Hvala. Gospod Frangež, imate besedo.
Hvala za besedo. Novela Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, ki je danes pred nami, je sicer korak v pravi smeri. Bolje rečeno, bi lahko rekli, da je smerokaz do prave poti. Bojim pa se, da glede na akutne probleme v gospodarski realnosti naše države, ki utegnejo hitro postati kronična bolezen, ta smerokaz in ti koraki ne bodo dovolj. Mi smo imeli kar nekaj dodatnih idej, ki smo jih predstavili tudi Vladi in se v poglobljenem pogovoru o tem dogovorili, da to ne bo edina sprememba, ki si jo lahko obetamo na temu področju, pri tem pa se zavedamo, da moramo to materijo obravnavati s skrajno previdnostjo, ker je nujno potrebno, da Slovenija po vrsti let dinamičnih sprememb svojega gospodarskega prava, in ta zakon je del tega paketa, ustali zakonodajo na tem področju. Prehitre spremembe na tem področju vodijo pravzaprav v to, da je mogoče zaznati, da gospodarsko okolje v naši državi in pravni red, ki ga določa, nista stabilna. To je nujno. In zelo dobro bi bilo, morda tudi po neki izkušnji, ki jo imamo pri obravnavi te novele, ko sta koalicija in opozicija pri bistvenih spremembah znali stopiti skupaj, da odpremo širšo politično in strokovno razpravo o tem, kako bolje zabetonirati bistvene elemente ureditve našega gospodarskega prava sploh. Namreč, ti postopki so nujni, zato ker urejajo vprašanje, kako na učinkovit, transparenten, zakonit in nujno tudi pravičen način urejamo postopke, ki omogočajo prečiščenje gospodarstva. Postopki zoper in zaradi insolventnosti so namenjeni temu, da se gospodarski subjekt prečisti, da se razbremeni obveznosti, ki so pripeljale do insolventnosti, in – upajmo – v nekem zdravem jedru nadaljuje svojo poslovno pot. Žal je praksa stečajev v 20. letih tržne ekonomije v Sloveniji pokazala, da stečaje razumemo predvsem kot prenehanje gospodarskega subjekta, prisilno poravnavo pa bolj kot mehanizem za to, da so se veliki razbremenili obveznosti do malih. Pri čemer so ključno vlogo pri tem igrale banke s svojimi izločitvenimi pravicami in na ta način dosegle zase ugodnejši položaj. Kar je krivično, še posebej, če upoštevamo, da imajo banke kot veliki poslovni subjekti seveda na voljo ves instrumentarij za presojo tveganj, ki ga majhen, recimo, podizvajalec nima. On lahko pogleda samo na iBON, oceni boniteto nekega podjetja, pri čemer pa vemo, da se je še posebej v zadnjem času, po nastopu krize dogajalo, da so se mnogi v interesu, da ohranjajo obseg svoje dejavnosti, zatekali tudi k poslovanju s partnerji z nižjo boniteto, samo zato, da so ohranili svoj obseg, in se pri tem zaradi poslovnega rizika zaštrikali. Zdi se mi zelo nevaren proces, o katerem je mogoče slišati tudi v današnji razpravi. To so ideje o tem, da bi kar uvajali nove avtomatizme v naši zakonodaji, potem, recimo, da bi za 10 let prepovedali podjetniško dejavnost osebam, ki podjetje spravijo v stečaj. Sam močno svarim pred tovrstnimi ambicijami in mislim, da so napačne. Poglejte, zakon o finančnem poslovanju podjetij, po mojem trdnem prepričanju, ni mesto za urejanje teh stvari. Imamo nek drug zakon, Zakon o gospodarskih družbah, ki v 8. členu določa, da je družbenik osebno odgovoren s svojim premoženjem za obveznosti kapitalske družbe, če s svojimi ravnanji zlorablja družbo v škodo upnikov. Ta člen je enak od leta 1993, odkar je bil prvič sprejet zakon o gospodarskih družbah. Judikatov pri spregledu pravne osebnosti v tej državi praktično nimamo. Prepričan sem, da se veliki morski psi, ki plavajo po tem tranzicijskem morju slovenskega gospodarstva, ne morejo ujeti na trnke, ki smo jih nastavili v tem zakonu, ki naj bi bili nekako avtomatični lovilci tistih, ki zlorabljajo podjetja, ampak imamo v zakonu o gospodarskih družbah vse ustrezne nastavke za to, da tovrstna ravnanja sankcioniramo. In če so ideje, da je treba poostreno preganjati tiste, ki gospodarstvo zlorabljajo – in mislim, da je v naslovih našega dnevnega časopisja več kot dovolj takih primerov –, razmislimo o tem, na kakšen način bomo upnikom olajšali dokazno breme za dosego spregleda pravne osebnosti in uveljavljanje odškodninske odgovornosti do poslovodnih organov znotraj zakona o gospodarskih družbah, ne pa z nekimi avtomatičnimi prepovedmi. Ker te avtomatične prepovedi vodijo v nadaljnjo kriminalizacijo podjetništva v naši državi. Za mene podjetnik, še posebej podjetnik, ki se podjetništva loteva v teh negotovih časih, ni kriminalec, ampak junak. V teh časih si ne znam predstavljati, kaj bo gospodarski voz Slovenije potegnilo naprej, če ne malo in srednje podjetništvo. Pri teh vprašanjih moramo biti pozorni. Prvi sem med tistimi, ki se podpišem pod radikalno zaostritev kazni, radikalno olajšanje pregona zoper tiste, ki zlorabljajo gospodarske družbe, zato da se izognejo poplačilu obveznosti, ampak na temelju individualizirane odgovornosti, ki jo mora ugotoviti sodišče. Veliko govorimo o stečajnih upraviteljih. Ugleden slovenski pravnik mi je nedavno dejal, da pravniki niso usposobljeni za to, da vodijo gospodarske družbe. Iz tega črpam tudi ugotovitev, da imajo sodišča preveliko vlogo v teh postopkih. Če mene vprašate, bi v nekem idealnem sistemu urejanja insolventnosti sodišče moralo imeti naslednji položaj: prvič, da ugotovi nastop insolventnosti; drugič, da ugotovi, katere so legitimne in zakonite terjatve oziroma obveznosti stečajnega dolžnika, in končno, da bdi nad sestavo upniškega odbora. Upniški odbor mora v teh postopkih imeti centralno vlogo. Mi mu s tem zakonom priznavamo pravico do vpogleda v celotno dokumentacijo – korak v pravi smer, ampak ni zadosti! Upniški odbor mora biti organ upravljanja nekega postopka insolventnosti. Stečajni upravitelj ne bi smel narediti nič brez soglasja upniškega odbora. Ko bomo uveljavili tako rešitev, bodo vse debate o tem, s kom lahko stečajni upravitelje posluje ali ne, odveč. Ker bo upniški odbor sam poskrbel za to, da stečajni upravitelj ne bo mogel zlorabljati družbe v mnogih primerih, ki so res žalostni, kajti stečajni upravitelji, ki imajo javno zaupanje, ki jim ga da sodišče, bi morali vedeti, da neko dejavnost opravljajo ne samo v interesu upnikov, temveč tudi v javnem interesu. Drugič. Mislim, da moramo v teh postopkih uveljaviti kot pravilo načelo, da v postopkih insolventnosti ne pride do delitve premoženja stečajnega dolžnika, ampak do delitve stečajnega dolžnika samega. To pomeni, da so lastniki, ki so z neodgovornimi ravnanji ali preprosto s poslovnim prevzemanjem prevelikega poslovnega rizika pripeljali do situacije, da je podjetje zašlo v insolventnost in praviloma ima že negativen kapital, preprosto nadomeščeni z novimi lastniki, to pa so upniki. Na ta način bi lahko radikalno pospešili hitrost teh postopkov tako, da bi po hitrem postopku ugotovili, katere so relevantne terjatve, obveznosti in iz tega sešteli novo lastniško sestavo družbe. To bi seveda tudi upnikom dalo možnost, da se iz tega novega premoženja lastniškega deleža v stečajnem dolžniku ustrezno poplačajo. Se opravičujem, ker sem šel nekoliko na široko do amandmaja, ki je vložen – pravzaprav do obeh amandmajev. Kot veste, so zakonodajne spremembe v tej noveli posledica vladnih naporov, da doseže dogovor z Obrtniško-podjetniško zbornico. Zelo sem vesel, da je do dogovorov na tem področju prišlo. Ta amandmaja pa sta nekako povzetek dveh od precej širokega nabora predlogov, ki jo je imela druga zbornica, Gospodarska zbornica Slovenija, da dikcije v tem zakonu natančneje določimo in se potem v nadaljnjem členu, se pravi, pri amandmaju pri 10. členu, jasneje določi sankcija za primere, ko stečajni dolžniki poslujejo z družbami, v katerih so tako ali drugače povezani v kapitalu ali upravljanju. Kot rečeno, mislim, da moramo danes takoj začeti nov proces globljih sprememb tega zakona v upanju, da je mogoče doseči tukaj najširše strokovno in politično soglasje, da ojačamo vlogo upnikov v teh postopkih, kajti to edino jamči res učinkovit nadzor tistih, ki so najbolj zainteresirani za poplačilo svojih obveznosti; da premislimo o vlogi bank v teh postopkih; da premislimo o vlogi zaposlenih v teh postopkih, ki so pogosto tisti, ki kljub prednostnim pravicam pravzaprav ne pridejo do poplačila svojih terjatev in podobno. Skratka, gre za izjemno pomembno zakonodajo, ki pa mora biti s spremembami, ki jih bomo, upam, kmalu uveljavili, vendarle čim bolj dokončna in da bomo tudi mednarodnemu gospodarskemu okolju dali vedeti, da je Slovenija urejena država, da ima stabilen gospodarski red in da je mogoče dolgoročno vedeti, kaj si lahko obetajo od potencialnega poslovanja v slovenskem gospodarstvu.
Gospod Jerovšek, imate besedo. Spomnil bi samo nekaj. Razprava je bila zanimiva, ampak omejimo se, prosim, na amandma k 1. členu, ki je točno definiran in točno vemo, kaj pomeni. Prosim.
Hvala lepa. Pred seboj imamo ponovno zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Mislim, da smo tisti, ki smo v notranjepolitičnem odboru, in vsi poslanci seveda, s tem soočeni v tem mandatu pod ministrom Zalarjem že s tretjo, četrto ali peto spremembo zakona. Med tem časom smo tudi v opoziciji skušali podati boljše predloge in smo podali boljše predloge zakona, predvsem spodbujeni z mnenji članov upniških odborov oziroma tistih, ki pri teh postopkih stečajev in insolventnosti navadno nastradajo. Naši predlogi niso bili praktično nikdar upoštevani, le toliko, da Vlada skuša popraviti umetniški vtis. Če je zavračanje dobrih predlogov le preveč očitno, potem pride nova sprememba zakona, ki je malenkosten popravek ali malenkostna izboljšava. Nekaj takega imamo tudi sedaj pred seboj. Seveda pa, gospod predsedujoči, ko ste rekli, da je bila prehodna razprava zelo zanimiva; delovala je zanimivo. Resnično pa ne vem, kaj je diskutant želel povedati, ker je bilo polno nekega pravniškega larpurlatizma. Pravzaprav se čudim, da tako mlad človek že tako zna okolišiti okoli nekega zelo konkretnega predloga. Ne čudi me, da predlaga tudi skrajno previdnost pri spreminjanju te zakonodaje. To je seveda uradna filozofija ministrstva, kajti to, da je vsak mesec ali pa vsaka dva meseca sprememba zakona, kaže na skrajno previdnost, ampak ne zato, da bi se problemi reševali, ampak da se ne bi poseglo v pravice posvečenih, predvsem stečajnih upraviteljev in teh, ki pač imajo določene linke, seveda, z vladajočo politiko. Ta amandma k 1. členu je seveda popolnoma logičen in še tako skrajna previdnost vladnih poslancev ga ne bi smela zavreči. Namreč, da ima upniški odbor, to so tisti, ki so pri neki gospodarski družbi ali nekemu subjektu, pač, bili pravzaprav že opeharjeni, pravico pogledati poslovne knjige, dokumentacijo, dajati predloge in mnenja za zaščito upnikov v postopku. Ali ni to dovolj logično? Itak se ve, da v takem postopku dobi le drobec tisti, ki je upnik. Seveda bi to, če bo sprejeto, pripomoglo k bistveno boljšemu vodenju stečajnih postopkov, k bistveno manjši samovolji stečajnih upraviteljev, bistveno bi se zmanjšana sebičnost stečajnih upraviteljev in zastopanje samo enih upnikov itn. Žal imamo dokazane primere takšnega ravnanja v naši državi, ampak žal tudi izkušnjo, da se takšnim apetitom ministrstvo oziroma Vlada oziroma ta opcija ne upira, ampak jih podpira. Zato je ta amandma v smeri tistega, kar je prej gospod Potočnik govoril, da je treba ločiti zrnje od plev. To je zrnje pri tem zakonu. Če boste pa vztrajali pri plevah, potem pa boste peljali to državo in te postopke v smeri, ki je prisotna, ki ima vidne in znane rezultate v katastrofalni situaciji brezposelnosti, v brezupu Slovencev. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 1. členu? Gospod dr. Gorenak, kot poslanec ali kot predlagatelj?
Kot poslanec.
Prosim.
Nima smisla, da nastopam v vlogi predlagatelja tam, kjer se z nečim ne strinjam. Poglejte, mi smo zdajle poslušali krasno predavanje gospoda tam na nasprotni strani, gospoda Frangeža. Človek bi to posnel, dal na kak medij, saj medij to tudi prenaša in bi lahko gledalci zaploskali. Ampak, ja za boga, kaj pa mi predlagamo v tem amandmaju? To, kar je koalicija zavrnila že dvakrat! Mi smo to, da upniški odbor ima pravico pogledati poslovne knjige etc., predlagali že dvakrat in dvakrat je koalicija to zavrnila. Dobro jutro! Kdaj že? 30. 3. 2011, gospod Frangež. 30. 3. 2011 pa koalicija predlaga to, kar smo mi predlagali dvakrat. Ja ne se hecati, no! Ampak vseeno mi dovolite, da malo reagiram na tisto, kar je govoril. Ja seveda smo mi to predlagali, seveda tudi v nadaljevanju smo, zdaj spet prvi, ki smo prinesli v ta zakon, predlagali v ta zakon določilo, po katerem je potrebno, da nekdo, ki firmo da v stečaj, ne more deset let ustanoviti nove. Zdaj on pravi, da ne, pa bomo proučili pa bomo videli. No, bomo pa leto dni proučevali pa mogoče drugo leto to sprejeli. Ja, danes to sprejmimo! Če pa ne sodi v ta zakon, kar ministrstvo sicer trdi, pa je meni tudi prav, ampak naj jutri da nov zakon. Jutri naj da nov zakon. Ne vem, imam občutek, predsedujoči, da smo odprli širšo razpravo o vseh členih, zato bi še vseeno rekel nekaj. Vseeno vas prosim, da pogledate še tisto določilo, ki govori o poplačilu upnikov. Glejte, kar se tiče prisilne poravnave, je situacija jasna. Na primeru SCT je odlično to videti. SCT razglasi prisilno poravnavo in reče – ne vem, na pamet to govorim –, da imajo sto upnikov, ki so jim dolžni milijon evrov. Vsakemu so dolžni milijon evrov. In glede na obstoječo zakonodajo je situacija taka, da lastnik podjetja reče:" Oprostite, v petih letih vam bom dal 20 %." Fino, gremo pa znova, zdaj smo pa na ničli – in začne naprej poslovati z njimi. Torej je povsem normalno, da bi to morali že zdavnaj zaostriti, pa nismo zaostrili. Leta 1991, leta 1993 je v tej državi veljala zakonodaja, ki je bila bistveno hujša od našega amandmaja, ki ga predlagamo. Poglejte, koalicija je zdaj posvojila: v štirih letih 50 %. Ampak po mojem je to premalo, ker bomo danes s pritiskom na gumb še vedno dovolili 50 % tatvine, kraje, ropa – kar želite. Ker bo 50 % pa še vedno ostalo dovoljene kraje. Vem, državni sekretar, da se strinjajo s tem obrtniki in podjetniki, saj vem. Ampak strinjajo se - zakaj? Zaradi tega, ker danes lahko dobijo nič, jutri bodo pa vsaj 50 %. Ampak danes jim dajmo z našim amandmajem, s katerim smo to predlagali, dajmo jim 70 %, za boga! Dajte jim 80 % v štirih letih! Ni treba tako, kot naš amandma pravi, popravite zadevo, dajte na bolje! Moramo dati, po mojem mnenju, na boljše. Tudi tisto določilo – potem se ne bom več oglašal – amandmaja k 10. členu, ki ga koalicija predlaga in ki ga mi predlagamo. Predlagamo namreč – kaj? Koalicija predlaga k 10. členu amandma, ki govori o tem, da ne sme stečajni upravitelj dati podizvajalskih poslov, če smem temu tako reči, pravnim osebam, kjer je sam lastnik podjetja, in tako naprej. Glejte, tudi to določilo mi predlagamo zdaj že tretjič. Zakaj? Zaradi tega, ker je stečajni upravitelj, gospod Marinc, v zadevi Elana sklenil administrativne posle sam s seboj, ker je lastnik tistega podjetja, s katerim je to sklenil, in si nakazal 180 tisoč evrov. Zdaj smo mi to predlagali, ampak povejte, v čem se razlikujemo. Upam, da me vodja največje koalicijske poslanske skupine posluša – vidim, da me, v redu. V čem je razlika med vašim pa našim amandmajem? Vi pravite enako kot mi, s tem da naš amandma dodaja tihe družbenike. Drugače se pa povsem strinjamo, enak je vaš amandma kot naš. Ampak vseeno prosim, da podprete našega, iz razloga, ker tako ali tako zajema vse to, kar vi pravite, da ne sme sklepati poslov stečajni upravitelj s pravnimi osebami, kjer je več kot 5-odstotni lastnik. Ampak še vedno bo ostala možnost tihe družbe, to pa naš amandma pokriva. In človek bi pričakoval, da bomo danes dosegli konsenz in pri glasovanju o amandmajih to podprli, ker je identičen vašemu. Mislim, da pri tem zakonu ni treba velikih predavanj, krasnih javnih nastopov, želel bi si, da ne glede na čas čim prej preidemo tudi na glasovanje, to sprejmemo in čim prej objavimo. Mi bomo tako ali tako podprli zakon. Res pa je, da pričakujemo od ministrstva jutri, gospod državni sekretar, pojutrišnjem, v ponedeljek, ne vem kdaj, popravek kateregakoli zakona, tudi če je to o gospodarskih družbah. Prav, če je o gospodarskih družbah, toda, naredimo tako, kot je v zahodni Evropi: če nekdo firmo da v stečaj, mu povejmo, da je za 10 let v tej državi oplel. Konec! Konec! Ali pa še za več let. To zahodnoevropske zakonodaje poznajo, pri nas pa – ne vem, zakaj tega ne bi naredili. Ne reči, da bi mi lahko to naredili v prejšnjem mandatu, saj stečajev med leti 2004 in 2008 skoraj nismo poznali. Pa to ni očitek Vladi, ampak je to dobronamerno priporočilo, da jutri pridete s tem zakonom. In prav je, da pridete, ker v nasprotnem primeru bomo mi poskušali priti. Pa ne potem reči, da vas po levi prehitevamo ali kaj takega, saj ne gre za to. Gre za to, da naredimo življenje na področju teh stečajev in vseh goljufij in svinjarij, če želite, na tem področju, ki se delavcem dogajajo, bolj normalno in bolj znosno. Za to gre. Pri tem se ne bom več oglašal, zaradi tega, ker imam še kakšno drugo opravilo. Hvala.
Gospod državni sekretar, izvolite, k 1. členu.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Upam, da mi boste dovolili, da v tem nastopu odgovorim na tiste elemente, ki so bili do zdaj izpostavljeni, čeprav se morda vsi ne nanašajo samo na amandma k 1. členu.
Ja, gospod državni sekretar, res vam dovolim, kajti vsi dosedanji razpravljavci so veslali čez vse amandmaje in tudi čez ves zakon. Zato pričakujem, da kakšne večje debate o predloženih amandmajih, tako o dveh k osmemu kot tudi o dveh k desetemu členu, ne bo, zato vam dam besedo, da se odzovete na to, o čemer je bilo do zdaj razpravljano.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. V zvezi s prepovedjo ustanavljanja podjetij tistemu, ki spravi podjetje v stečaj, je treba povedati – kar je gospod Gorenak pravilno izpostavil –, da je to tematika zakona o gospodarskih družbah. Dodal bi samo to, da ta zakon ne sodi v resor Ministrstva za pravosodje. Kljub temu pa – da ne bo nesporazuma –, danes kot predstavnik Vlade lahko povem, da v Vladi je prepričanje, da je to tematiko treba urediti drugače in bolj učinkovito. Zakon o gospodarskih družbah je tudi že vložen v parlamentarno proceduro in pričakujemo lahko, da bo to vprašanje na ustrezen način tam naslovljeno. Cilj je gotovo legitimen, da se na tem področju uvede več reda in tudi neka večja odgovornost, seveda pa pri tem ne bo mogoče kar počez, treba bo biti previden, da se ne zgodi to, da bodo poslovodstva bežala od stečaja do zadnjega trenutka zgolj zaradi tega, ker bi tistega zadnjega, ki bo vodil podjetje, zadela ta nesrečne sankcije. V zvezi s plačili stečajnih upraviteljev je bilo povedanega že ogromno v preteklih sejah. Ne bi se vračal na to, bi pa morda glede na to, da je amandma oziroma da je bila določba, ki govori o tem, da naj bi bil upravitelj plačan v skladu s prizadevanji za poplačilo, nekako izpostavljena, kot da sistem, ki danes velja, tega ne upošteva. Želel bi poudariti, da sistem plačila, kot ga ta zakon predvideva, je bil uveden leta 2007, takrat ko je zakon bil sprejet. Ta sistem je že danes razdeljen na faze, od katerih je največ nagrajena tista zadnja, ko gre za delitev stečajne mase, kar pomeni, da stečajni upravitelj seveda večino svojega poplačila dobi takrat, ko opravi delitev stečajne mase, torej, ko opravi svoje delo do konca. Tako je sistem, ki danes velja, tak, da stimulira čimprejšnje poplačilo, seveda pa v določeni meri tudi stimulira boljša prizadevanja, ker v tem primeru je poplačilo večje. Je pa treba povedati, da so nagrade stečajnih upraviteljev omejene v absolutnih zneskih po prizadevanjih te vlade. V zvezi s procentom prisilne poravnave, ki je predlagan kot skrajna meja, do katere je mogoče iti in v zvezi s katero je podan tudi amandma opozicije, da naj bi bil ta odstotek še višji, 70 %, bi vam želel povedati, da v podjetjih, ki zaidejo v prisilno poravnavo, ni situacija taka, da bi se pogovarjali o neki vreči denarja, ki jo je mogoče razdeliti. Zaradi tega je tudi ta meja 50 % postavljena zelo previdno. Namen prisilne poravnave je namreč ves čas tak – in to je tudi osnovni pogoj, ki mora biti ves čas podan –, da se v prisilni poravnavi doseže boljše poplačilo kot v stečajnem postopku. Torej, tisti upniki, ki mislijo, da je mogoče iztržiti več v stečajnem postopku, imajo na voljo ustrezna pravna sredstva za uveljavitev teh svojih pravic in upravičenj, res pa je, da tega upniki v praksi navadno ne počno. Ali je vzrok za to nepoznavanje ali neodločnost, težko ocenjujem. Dejstvo je, da pravni sitem omogoča tudi tako kontrolo, ki se v praksi prav pogosto ni izvajala. Sedanja ureditev oziroma sedanji predlog, ki je na mizi, da se omeji pogoje za sklepanje prisilne poravnave na 50 %, pa je po naši oceni, kot sem že uvodoma povedal, tista uravnotežena meja, ki po eni strani omogoča relativno korektno izpeljavo prisilne poravnave z nekim razumnim obsegom določila za dolžnike oziroma zaupnike. Po drugi strani pa vendarle odpira vrata toliko, da podjetju, ki evidentno pride v stanje insolventnosti, v katerem seveda ne more plačati nekih visokih odstotkov, nudi možnost, da z ustreznim in učinkovitim programom prestrukturiranja najde pot iz teh težav, če taka perspektiva seveda obstaja. Prepoved oddaje del stečajnih upraviteljev povezanim družbam. To je člen, ki je pravzaprav deležen tudi koalicijskega amandmaja. Želel bi pojasniti samo to, da je v zvezi s tihimi družbeniki treba povedati, da je definicija tistih, katerim se ne sme oddajati del, taka, da zajema tudi udeležbo na kapitalu. Udeležba na kapitalu je pomembna zaradi tega, ker zakon o finančnem poslovanju definira, kaj je to kapital, in se v tej definiciji sklicuje na definicijo zakona o gospodarskih družbah. Če povem nekoliko krajše: kapital pomeni tudi dobiček. In tihi družbeniki so po definiciji zakona udeleženi na dobičku v družbi, v kateri so tihi družbeniki, kar z drugimi besedami pomeni, da prepoved oddaje velja tudi za tihe družbenike v besedilu, kot ga je predlagala Vlada oziroma kot je predlagan v predlogu zakona, brez da bi bilo to potrebno posebej dopolnjevati z amandmajem. Koalicijski amandma dodaja sankcijo za kršitev teh dolžnosti stečajnih upraviteljev, ki so sedaj definirane kot prekršek, kar bo dodatno stimuliralo upravitelja, da tega ne bo počel, čeprav vendarle je treba povedati, da kršitev te zapovedi predstavlja hujšo kršitev poslovanja in dejansko je podlaga za disciplinski postopek, ki ga vodi disciplinska komisija, v kateri stečajni upravitelji nimajo večine. Toliko morda na kratko o teh odzivih. Bi pa pojasnil tudi to, da koalicijski amandma, ki je podan na 8. člen zakona, nekoliko jasneje definira te pogoje, ki so potrebni za sklenitev prisilne poravnave, jasneje na ta način, da je nedvoumno poudarjeno tisto, kar je bil vseskozi tudi namen predlagatelja, da je pogoj 50 % in štirih let maksimum in da so dogovori, ki so bolj v korist upnikom v smislu krajših časovnih obdobjih in večjih odstotkov poplačila, jasno, dopustni. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 1. členu? Gospod Petan, izvolite, k 1. členu. Res sem prej naredil napako, ko sem vas opozoril, da vas prosim, da razpravljate o členu, o katerem res razpravljamo, pa mi ni uspelo. Prosim.
Hvala za besedo. Mislim, da se tu velika škoda ni naredila, bo potem manj razprave, tako kot ste tudi sami ugotovili, poleg tega pa so tako ali tako amandmaji do neke mere povezani, tako da ne vidim nekega problema. Bi pa pri tem spomnil še na nekaj. Namreč, mi predlagamo prisilno poravnavo 70 % kot neko zgornjo mejo iz enega preprostega razloga, kajti če velja tista delitev med stečajem in prisilno poravnavo, da v prisilni poravnavi lahko upnik dobi več, potem mora to biti neka razlika, ampak realnost v Sloveniji je pa popolnoma drugačna. Mi smo na stečaj in prisilno poravnavo gledali z nekega popolnoma drugega zornega kota, s socialnega vidika za zaposlene. Pri nas se je točno vedelo, če gre firma v stečaj, je zadeve konec. Stečajni upravitelj bo to vlekel 20 let, zato ker fino zasluži, saj tudi po vrstnem redu stečajni upravitelji se ne predlagajo zato, ker nekomu drugemu prija drugače, in se dobro služi. Zato, recimo, pri Elanu traja 20 let. In tudi tisti gospod, ki je tam bil, je izplačal sam svoji firmi 150 tisoč evrov – mislim. Zato je to boleče, da bi mi takšno stvar ukinili. To je ta varianta. In ko gre v stečaj, je zadeve praktično konec. Vsi pa še mislijo, tudi sindikati in delavci, da če gre v prisilno poravnavo, ker se je mogoče v nekaterih primerih tako pokazalo, potem je pa še varianta, da bo firma še delala. To je napačno razmišljanje. Pravilno je to, da bi v prisilni poravnavi morali več dobiti. Ampak pri nas je bila zadeva v tej fazi, ko je firma bila še izključno samo za stečaj. Ampak so še vseeno upali, da bi pa v prisilni poravnavi mogoče firma še lahko ostala. Potem je zadeva prišla tako daleč tudi finančno, ker je bilo podjetje dokončno izčrpano, da ni ostalo ničesar, niti 10 %, če pa je ostalo, so lahko bili srečni. Zato je treba že v osnovi ločiti, da so pri prisilni poravnavi potrebni določeni pogoji. To se pravi, da mora še biti kapital in da vodstvu podjetja, menedžerjem onemogočimo, da bi izčrpavali do konca. Dokler tega ne bomo naredili, dokler tega ne bomo izpeljali tudi v zakonodaji, potem je to iluzorno razmišljati in upati, da se bo s prisilno poravnavo še nekaj zgodilo. Pri nas je takšno stanje. Kar se pa tiče tistih famoznih tihih družb, pa oprostite, ne vem, zakaj se toliko bojite, da bi jim malo pristrigli peruti. To, kar se je zgodilo v Kidričevem, ta zgodba je že zdaj malce pase zato, ker tudi gospod Toplek, kolikor vem, ni več predsednik uprave. To se pravi, je ta zadeva mimo. To se tudi največje stranke ne tiče, ker je zadeva do neke mere anulirana. Zato ne razumem, zakaj bi še kar naprej morali držati hrbet tistim, ki imajo tihe družbe, pa ne samo ene, verjetno tudi več, saj zdaj niti ne moremo vedeti, koliko jih je. Ne morete me obtožiti, če bom rekel, da ima nekdo 10 tihih družb, če je imel eno, ker se ne da vedeti. Če vi rečete, da je imel samo eno, lahko verjamem ali ne, če pa jaz rečem, da jih je imel ta gospod 10, pa vi tudi mene ne morete obsoditi, da sem kaj krivega rekel, ker se ne ve. Tudi vem, da je v Evropi tiha družba en del tega sistema, to je meni jasno, ampak tam drugi organi, ki skrbijo za to, da zadeve ne preidejo določenih normalnih meja, delajo; nadzor dela, kakršenkoli nadzor je to – finančna policija, ali je to davčna uprava, ali so inšpekcijske službe. Pri nas pa ne dela niti eno, niti drugo, niti tretje. Nič! Zato je razlika, zato moramo mi imeti drugačno zakonodajo, ki bo to v osnovi preprečila in upoštevala, da pri nas nadzor ne dela. Zato smo mi v zakonu predlagali, in ponovno v tem zakonu predlagamo, da je tiha družba zraven. Ne bom pa zdaj zašel na drugo, ker smo rekli, da bi pač tihe družbe morale postati v nekem obsegu javne. Dokler ne bomo teh tihih družb ovrednotili, tako kot se za naše poslovno okolje spodobi, se pravi, da bomo v vseh zakonih, kjer je mogoče, dali takšne naloge, da zadeve ne bi mogle iti preko nekih normalnih meja normalnega poslovanja, tako dolgo bomo imeli težave in si bomo kar naprej izmišljali nove prijeme; s tem da bomo vedno en korak za temi lumpi – bom rekel. Vedno en korak za njim: ko ugotovimo neko varianto, mi skušamo zakon popraviti, ampak oni imajo že drugo varianto. In ni mogoče, vsaj to smo videli v parlamentu, če v opoziciji predlagamo kakšen zakon, ki bi mogoče preskočil kakšno fazo, da bi to šlo skozi in da bi bila zakonodaja sprejeta. Izmislimo si milijon stvari, milijon nekih preprek, samo da ne bi sprejeli. Mislim pa, da je zdaj že čas, da imamo vsi škodo s tem, pa ne glede na politično pripadnost. Vsi imamo škodo, ker se nekomu nekaj dopušča. Veste kaj? Tisti trenutek, ko se nekdo okoristi na debelo z nekakšno lastnino, ki ni njegova, ni pomembno, kako se imenuje, je to škoda za čisto vse. Tisti trenutek pozabi na svojo strankarsko pripadnost, tisti trenutek pozabi, zato ker on je tisti trenutek gospodarstvenik, ki računa samo plus in minus, levo in desno stran bilance, prihodke in odhodke, in ga politična pripadnost v končni fazi eno figo briga. Ne razumem, zakaj bi tu še vedno morali podpirati te ljudi, če se je ugotovilo, da je bil nekdo, ki je imel tiho družbo, pripadnik neke stranke. To ni pomembno. Mislim, da bo on v kratkem pozabil, kateri stranki pripada, samo še računal bo, koliko dobička ima. Zato je čas, da tu v parlamentu tudi to presežemo in da nihče ne drži štange tem ljudem, ki nam delajo škodo – vsem skupaj! Firme se izčrpavajo, delavci imajo potem težave, so na zavodu za zaposlovanje, potem vse skupaj pade na pleča država. Ja kdo pa je država?! Mi vsi skupaj, pa ne glede, ali sedimo tam, ali tu na sredini, ali na tej strani! Vsi smo v istem, zato bi že enkrat to morali spoznati in sprejeti tudi takšne rešitve, ki so mogoče za sedanji trenutek malce bolj radikalne, so se pa pokazale kot edine pravilne in učinkovite. Ta zakon, seveda, ima dobre intence in ga bom podprl. Z našim amandmajem bi bil še izboljšan, mislim pa, da bo treba v prihodnosti še dodelati, če ne tega zakona, pa še katerega drugega, čeravno ni v tej pristojnosti. Mislim, da tudi če bi v ta zakon vnesli tihe družbe, ne bi naredili nič narobe in ne bi bilo nobene kolizije zakonov in tudi če tisti pravi zakon spada pod neko drugo ministrstvo. Saj je vseeno, to je zakonodaja Republike Slovenije in v zakonodaji nič ne piše, ali je to pristojnost tega ali onega ministrstva, saj v večini, ampak gre splošno za spoštovanje zakonov. Tako jaz zakon podpiram, bom pa vesel, če se bo še ta izboljšava, ki je predvidena z našim amandmajem, izboljšala, še bolj vesel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 1. členu? Ugotavljam, da ne. Zato prehajamo na dva amandmaja k 8. členu, amandma štirih koalicijskih poslanskih skupin in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati o amandmajih k 8. členu? Gospod Petek, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Razlika med našim amandmajem in amandmajem koalicije ni le v tem številu, to je 70 % poplačila, kolikor predlagamo v naši poslanski skupini, oziroma 50 %, kolikor predlaga koalicija. Bistvena razlika je tudi v tem, da mi predlagamo v tem amandmaju to, da mora dolžnik upnikom ponuditi v prvem letu poplačila najmanj 70 %. Se pravi, v prvem letu. Glede na argumente, ki jih je imel tudi državni sekretark in še kdo v razpravi, bi tudi pristal na teh 50 %. Vendar s tem dodatkom, če bi se šli še malo tega zakonodajnega inženiringa ali hibridov, kaj smo počeli v preteklih dneh in tednih, da bi bila dikcija taka, da bi šlo za poplačilo najmanj 50 % v obdobju enega leta, ostalo pa v obdobju, ki ni daljše od štirih let. Po moji oceni tisti, ki ni v stanju poplačati 50 % v obdobju enega leta, za tistega je vprašanje, ali bo to sploh uspel v obdobju štirih, petih let, in vprašanje je, koliko je takšna prisilna poravnava sploh obsojena na nek uspeh. Sicer pa je v razpravi bilo mimo vseh teh amandmajev, ki so vloženi, sedaj smo šele pri drugem, mnogo govora tudi o ustanavljanju novih gospodarskih družb oziroma prepovedi ustanavljanja novih gospodarskih družb s strani tistih, ki so v preteklosti poslali določena podjetja v stečaj. Mislim, da moramo pri temu ločiti podjetnike in kriminalce, ki so v podjetnih. Tega pač enostavno ne moremo enačiti. Imamo lepe primere, znane primere nasilja v družini, ko posamezniki s sodno odločbo nimajo dostopa oziroma se ne smejo približevati svojim družinam, svojim otrokom. Ne vem, zakaj ne bi naredili nekaj podobnega ali vzpostavili neko analogijo. Tisti, ki je poslal v stečaj več podjetij, pač, v določenem obdobju – obdobju 10 let, 5 let – ne bi več mogel ustanavljati novih podjetij, ker očitno gre pri taki osebi za nekega prevaranta. Na tak način pa odpiramo vrata kriminalcem v gospodarstvu in podjetjih. S tem načinom zagotavljamo ne svobodne gospodarske ponudbe, temveč svobodno kriminalno ponudbo. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o amandmajih k 8. členu? Ugotavljam, da ne. Gremo naprej. Imamo dva amandmaja k 10. členu, amandma koalicijskih poslanskih skupin in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati o amandmajih k 10. členu? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo o amandmajih. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v okviru glasovanj danes, čez pol ure, to je ob 13. uri in 5 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam 26. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 13.05.
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci. Gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda, to je s ponovnim odločanjem o Zakonu o spremembah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Gospod Kumer, želite proceduralno? Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V skladu s 73. členom Poslovnika predlagam 45 minut pavze, da se v poslanski skupini posvetujemo.
Hvala lepa. Ta predlog bom seveda upošteval. Samo trenutek, gospod Kumer, samo trenutek. Seveda bom dal na razpolago teh 45 minut, vendar moramo, tako kot je običajno, priti do obrazložitev glasu in potem pred glasovanjem bom dal 45 minut. Torej, prehajamo na odločanje o dodeljenem zakonu. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejem navedenega zakona glasovati večina poslancev Državnega zbora, to je 46 ali več. Želi kdo obrazložiti glas? V imenu Poslanske skupine SDS, Alenka Jeraj. Prosim.
Hvala za besedo. Pri zakonu o spremembah oziroma noveli zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije smo ugotovili, da je nastal cel kup nejasnosti in nepravilnosti, celo kršenje zakona, kljub temu da minister govori, da temu ni bilo tako. Sam priznava, da je mesec po sprejemu zakona na Vladi, torej 23. decembra lani je Vlada sprejela zakon, prejel šele potrebna soglasja od Strokovnega sveta za šport in od Olimpijskega komiteja Slovenije. Minister je sicer to poimenoval nerodnosti, vendar pa se temu kar lepo reče neusklajenost oziroma kršenje zakonodaje, kar očitno se nekomu ne zdi tak hud problem. Mi smo že ob vseh dosedanjih odločanjih v zvezi s tem zakonom glasovali proti in tudi predlagali, da ohranimo rešitev, ki je v obstoječem zakonu in je po našem mnenju ni treba spreminjati. So se pa dogajale tudi precej čudne stvari. V času obravnave na odboru smo poslušali dve različni verziji podpredsednikov Olimpijskega komiteja Slovenije. Danes lahko v Novicah preberemo članek o tem, da se tudi nekatere zveze, na primer Atletska zveza, Združenje zvez borilnih športov in drugi, ne strinjajo s spremembo zakona oziroma napovedujejo celo izstop iz Olimpijskega komiteja Slovenije, ker pač njihovi predstavniki niso upoštevali njihovih želja. Se pa je med drugim Olimpijski komite ukvarjal s tem, koliko predstavnikov bodo imele občine oziroma Združenje občin ali Skupnost občin, ki pa jih minister o tem ni povprašal. Ne glede na to, da gre za pristojnost, ki zadeva občine oziroma sta Združenje občin in Skupnost občin tisti, ki predlagata kandidate v Fundacijo za šport, o tem, kaj menita o spremembah zakona sploh, nista bili vprašani. Še več, ko sta končno le bili vprašani, sta dali negativno mnenje k spremembam, ampak očitno to ministra ne zanima. Mi zakona ne bomo podprli, ker ocenjujemo, da je bil postopek nedemokratičen, da so na ta način izključili pomembne akterje s področja športa, da ponovno povečujemo moč in vpliv nekaterih in privilegiramo nekatere športne organizacije oziroma predvsem funkcionarje, da bomo s tako spremembo povzročili slabši materialni položaj posameznih športnih organizacij, predvsem tistih, ki delujejo izven Olimpijskega komiteja, in zato zakon ocenjujemo kot slab in ga ne bomo podprli.
Hvala lepa. Želi še katera od poslanskih skupin obrazložiti glas? Ne želi. Želijo poslanke in poslanci? Ne želijo. Prekinjam sejo in jo bomo nadaljevali ob 13.55. Hvala lepa.
Spoštovane, kolegice in kolegi! Nadaljujemo s prekinjeno sejo. Smo pri 20. točki dnevnega reda, ki je, Ponovno odločanje o Zakonu o spremembah Zakona o lastniškem preoblikovanje Loterije Slovenije. Smo pred glasovanjem. Želi pred glasovanjem še besedo vodja Poslanske skupine SD gospod Kumer? Prosim.
Gospod predsednik, se zahvaljujem. V poslanski skupini smo se posvetovali in tudi dogovorili.
Hvala lepa. Prehajamo torej na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 20. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Kolege in kolegice, prosim, da se umirijo v dvorani. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, in sicer z obravnavo Predloga Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o preoblikovanju Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter o naložbeni politiki Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja in Slovensko odškodninske družbe, nujni postopek. Ker k drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 28. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda – z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvršbi in zavarovanju. Ker k drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev. Za je glasovalo 78, proti nihče. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3.a točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 30. 3. 2011. Prehajamo k 1. členu in prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 43. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 8. členu in glasujemo o amandmaju Poslanke skupine SDS k 8. členu. Pri tem vas opozarjam, če je sprejet ta amandma, postane amandma pod točko 2 brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. V čem se razlikuje ta amandma od tistega, ki ga je predložila koalicija? V pomembnem delu. Mi že dolgo opozarjamo na to, da je tako imenovana prisilna poravnava z državnim žegnom dovoljena kraja. S tem amandmajem želimo to stanje nekoliko popraviti. Koalicija predlaga, da se v štirih letih podizvajalcem oziroma upnikom, največkrat so to podizvajalci, plača 50 %. Mi pa predlagamo, da se jim plača 70 %, in to takoj. To je edina razlika. Naš amandma je podoben tistemu stanju, ki ga je država Slovenija poznala ob svoji prvi stečajni zakonodaji, tam v začetku 90. let. Od začetka 90. let do danes smo mi v bistvu v Sloveniji s tem nazadovali. Tipičen primer za stanje, ki se da ilustrirati na tem področju, je SCT. SCT je šel v prisilno poravnavo, ima na stotine podizvajalcev, ki jim je preprosto rekel: "Dobili boste, če boste kaj dobili." Koalicija pa zdaj pravi, da boste dobili 50 % v štirih letih. Mi pa pravimo, da boste dobili 70 % prvo leto. Namreč, ta naš amandma je nadgrajen tudi s tistim, ki govori o tem, da tisto podjetje, ki gre v stečaj, ne samo da mora prenehati delovati, ampak da njegovi lastniki 10 let ne smejo ustanoviti nove firme. Prav bi bilo, da ta amandma podprete, zato da bomo vsi skupaj olajšali delo upnikov, tistih, to so pa običajno podizvajalci, ki zaradi nega giganta SCT ali podobnega, gredo tudi sami potem v stečaj. To so običajno tisti manjši podjetniki, ki imajo 10, 15, 20 tudi 30 ali več zaposlenih, ampak to so delovna mesta. Pomislite, koliko sto podizvajalec je imel SCT in koliko sto podizvajalcev bo z žegnom Državnega zbora tako rekoč ob vse svoje premoženje. Prav je, da takšno stanje popravimo, in prav je, da glasujete za naš amandma, ki predvideva 70 % poplačila takoj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še katera od poslanskih skupin obrazložit glas? Ne želi. Obrazložitev glasu v svojem imenu? Rudolf Petan, prosim.
Hvala za besedo. Torej, zakaj je potrebno sprejeti amandma, ki ga predlagamo, da s predlogom prisilne poravnave mora dolžnik upnikom ponuditi v prvem letu najmanj 70-odstotno poplačilo? Bom utemeljil na konkretnem primeru. Pred kratkim je relativno velika gradbena firma v Mariboru zašla v težave in z upniki so se dogovorili, da opravijo prisilno poravnavo. In sicer takšno prisilno poravnavo, kjer se bodo upniki odpovedali 80 % svojega denarja, za 20 % pa bodo šli v prisilno poravnavo. In upniki so pristali na to in podpisali. Ampak, kaj se je zgodilo? Po treh mesecih so pa objavili stečaj. Kaj to pomeni? Z grdim izrazom pomeni, da so jih nategnili, da so jih okrog prenesli ali pa, da so si skupaj razdelili 80 %. Mislim, da je tisto prvo bolj pravilno. In ravno zaradi takšnih primerov, da to onemogočimo, je treba sprejeti tak amandma, kot ga predlagamo, ki je oblikovan na podlagi izkušenj iz prakse, ni teoretičen, nismo si ga mi izmislili v opoziciji, ampak je vzet iz prakse. Pred nedavnim se je to dogajalo. Tega ne smemo mirno gledati, kako se bo to dogajalo, zato smo predlagali takšen amandma. Zato prosim za podporo temu amandmaju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 44. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ostajamo pri 8. členu in glasujemo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 10. členu in na odločanje o amandmaju SDS k temu členu. Pri tem vas opozarjam, če bo sprejet ta amandma, postane amandma pod točko 2 v pregledu brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. To je pa tisti amandma, kjer je med amandmajem SD in našim zelo majhna razlika. Tu bi pa res človek pričakoval, da ga boste podprli. Že dva meseca nazaj ali tri smo vam predlagali na podlagi zadeve Elan, kjer je gospod Marinc sklenil posle s podizvajalskim podjetjem uradno, ki je za njega opravljalo administrativne in tehnične posle, pogodbo. Po tej pogodbi je izplačal 180 tisoč evrov; ampak, glej ga, zlomka, ko pogledaš, kdo je lastnik tega, vidiš, da je polovični lastnik sam. Se pravi, izplačal je sam sebi. V dveh poskusih stečajnega zakona, ki smo ju vložili v Državni zbor, smo skušali na to opozoriti. Dvakrat je koalicija to zavrnila. Zgodil se je pa mesec marec 2011, ko je pa to, ne vem iz kakšnih razlogov – no, dovolite, da se malo pošalim – ali je nekoga pamet srečala ali kaj, ampak pamet je obiskala tudi pravosodno ministrstvo in tam zaposlene, ki so predlagali člen, v katerem pravzaprav povzemajo tisto, kar smo mi rekli nekaj mesecev nazaj. Ampak v čem je zdaj razlika med tem vašim in našim amandmajem – je pa naslednja. Glejte, stvar je popolnoma identična, razen da je naš člen samo za eno malenkost drugačen. Vi imate popolnoma enako besedilo, da ne sme sklepati poslov, če je oseba, torej on, stečajni upravitelj ali oseba, ki je v razmerju do njega, v položaju ožje povezane osebe, opravlja pravno zastopanje in tako dalje. Razlika med vami in nami je samo ta, da mi dodajamo tihe družbenike, drugače smo si pa popolnoma na istem. Se pravi, predlagam, da ta amandma podprete zato, ker je enak vašemu, pike in vejice so enake, mi dodajamo samo tihe družbenike. To pomeni, da stečajni upravitelj ne bo mogel poslovati tudi v primeru tako imenovanih tihih družb. V vsem ostalem smo pa na enakem. Mislim, da tu pa res človek zdravorazumsko pričakuje podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 36. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem je postal amandma pod točko 2 brezpredmeten. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je Državni zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaja k 8. in 10. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje oziroma amandmaja. Ugotavljam, da ne. Ugotavljam, da k predlogu za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo [[...]]Ja, pardon, saj sem počakal, ker sem domneval, da bo obrazložitev. Prosim, dr. Vinko Gorenak v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Skupno bomo zakon podprli, čeprav bom rekel, da bo moj pritisk na ta gumb zelo rahel, ampak lučka na "za" bo zasvetila. To bo tudi v primeru poslanskih kolegov. Namreč, štiri rešitve v tem zakonu so, ki jih mi predlagamo že od lanske jeseni, dvakrat smo bili zavrnjeni, zdaj pa vendarle te štiri rešitve so. Ampak v nadaljevanju so v tem zakonu zavrnjene še štiri naše rešitve. To so, recimo, sodne takse v primeru upnikov in še kakšen se najde, predvsem pa tisto najpomembnejše določilo, da 10 let, potem ko je nekdo spravil firmo v stečaj, ne more ustanoviti nove. Res je, da tukaj ministrstvo trdi, da je to za nek drug zakon - Zakon o gospodarskih družbah in tako dalje. Tudi to je lahko. Saj, konec koncev ministrstvo ima nek aparat, poslanska skupina pa nekaj strokovnih sodelavcev in je vam lažje. Zato pričakujemo, da boste v najkrajšem času, to ni pravosodno ministrstvo, ampak gospodarsko, prinesli zakon, v katerem bomo prepovedali, resnično prepovedali posameznikom, ki firmo spravijo v stečaj, da bi vsaj nadaljnjih 10 let ne smeli več ustanavljati firme. Mislim, da je to edina logična poteza. Prav bi bilo, da se je Vlada čim prej loti in prav je, državni sekretar, da to prenesete vašim kolegom na gospodarskem ministrstvu. Drugače bomo v opoziciji tisti, bova midva s kolegom Vizjakom tista, ki bova takšno rešitev spisala. Torej, prav je, zakon podpiramo, ga bomo podprli, nismo popolnoma zadovoljni, lahko bi bil boljši, ampak pomeni velik napredek v primerjavi s stanjem, ki ga poznamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Zdaj moramo zaključiti še zakonodajni postopek za predloga zakonov, ki nista bila osnova za obravnavo. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju v postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, EPA 1530 /V, prva obravnava, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. In še drugi sklep. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju v postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, EPA 1683 /V, nujni postopek, ki ga je v Državni zbor v obravnavo predložila Vlada, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRANAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O RAZVOJNEM SODELOVANJU MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE ZELENORTSKI OTOKI. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti nihče. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA POTRDITEV URADNIH PREČIŠČENIH BESEDIL ZAKONA O OBLIGACIJSKIH IN STVARNOPRAVNIH RAZMERJIH V LETALSTVU, ZAKONA O POTNIH LISTINAH, ZAKONA O PREKRŠKIH. Uradna prečiščena besedila je pripravila Zakonodajno-pravna služba in jih zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o usklajenem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o obligacijskih in stvarnopravnih razmerjih v letalstvu. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o potnih listinah. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o prekrških. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti 4. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 24. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Mandatno-volilnih zadev. K tej točki sta bila dodatno vabljena kandidatka za poslanko mag. Sara Viler in predstavnik oziroma predstavnica Državne volilne komisije, ki jo zastopa članica komisije Lara Mikuž. Prehajamo na Določitev kandidatke, ki v skladu s 17. členom Zakona o volitvah v Državni zbor postane poslanka za preostanek mandatne dobe namesto poslanca, ki mu je prenehal mandat. Ker je poslancu Srečku Prijatelju 23. 3. 2011 prenehal mandat, je Državna volilna komisija zboru posredovala ugotovitev, da je mandat poslanca prešel na mag. Saro Viler. Ugotovitev je obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Poročilo ste prejeli. Želi besedo predstavnica Državne volilne komisije? Ne želi. Želi besedo predstavnik Mandatno-volilne komisije? Ne želi. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ne želijo. Poslanke in poslanci? Ne želijo. Prehajamo na glasovanje. Na glasovanje dajem naslednji predlog sklepa: Potrdi se poslanski mandat mag. Sari Viler, rojeni 27. 4. 1978, stanujoči v Koštabona 4 b, Šmarje. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet. Kolegico mag. Saro Viler prosim, da se nam pridruži in zasede svoje poslansko mesto [[...]] [[aplavz]] Poslanki želim uspešno delo pri opravljanju poslanske funkcije. Mir v dvorani! Prosim za pozornost v dvorani. Prehajamo na obravnavo Predloga predsednika Republike Slovenije za izvolitev sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Predsednik Republike Slovenije dr. Danilo Türk z dopisom z dne 14. marca 2011 predlaga Državnemu zboru, da za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije izvoli dr. Rada Bohinca. Besedo dajem mag. Urošu Kreku, predstavniku urada predsednika Republike Slovenije za dopolnilno obrazložitev predloga. Prosim.
Spoštovane poslanke in poslanci! Predsednik republike je v skladu s svojimi pooblastili na podlagi zbranih predlogov ter opravljenih posvetovanj z večino poslanskih skupin v Državni zbor poslal predlog za imenovanje dr. Rada Bohinca za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Predsednik republike se je za ta predlog odločil na podlagi izpolnjevanja zakonsko določenih pogojev za izvolitev na mesto ustavnega sodnika kot tudi strokovnih referenc dr. Bohinca. Dr. Bohinc je diplomirani pravnik z magistrsko in doktorsko stopnjo izobrazbe na pravnem področju. Za seboj ima bogate akademske izkušnje in ima naziv visokošolskega profesorja rednega profesorja. Je raziskovalec na področju pravnih znanosti s področja civilnega in gospodarskega prava. Svojo pedagoško in raziskovalno dejavnost je opravljal na domačih in tujih univerzah in znanstvenih institucijah. Njegova znanstvena publicistika obsega objavo več kot 400 člankov in več kot 20 knjižnih del. V svoji karieri je dr. Bohinc opravil tudi različne menedžerske funkcije, kot so predsedovanje Upravnemu odboru Univerze v Ljubljani, predsedovanje Slovenskemu inštitutu za menedžment ter nazadnje vodenje Univerze na Primorskem; kot tudi politične funkcije, kamor med drugim sodi tudi funkcija ministra za znanost in tehnologijo ter ministra za notranja zadeve. Na podlagi profesionalnih referenc ter strokovnih kvalitet kandidata, predsednik republike ocenjuje, da bo s svojim znanjem, delom in izkušnjami pomembno prispeval k delu Ustavnega sodišča in sprejemanju odločitev v skladu z ustavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru pisno poročala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Miran Potrč.
Gospod predsednik Državnega zbora, mag. Uroš Krek, predstavnik Urada predsednika Republike Slovenije, kolegice in kolegi! Predsednik Republike Slovenije nam je v skladu s svojimi pooblastili predlagal, da za ustavnega sodnika izvolimo profesorja dr. Rada Bohinca. Kandidate je izbral med prijavljenimi na podlagi javnega razpisa. Pri odločanju o predlogu se je posvetoval z vodji poslanskih skupin, ki so se odzvale na njegovo vabilo. Žal se nekatere vabilu niso odzvale in naj rečem, da menim, da tako demokratične in odgovorne stranke ne ravnajo. Dr. Rado Bohinc je diplomirani pravnik z magistrsko in doktorsko stopnjo izobrazbe, visokošolski učitelj z akademskim nazivom rednega profesorja in znanstveni svetnik za področje civilnega, ožje gospodarskega prava, s specializacijo na področju korporacijskega prava. Torej strokovnjak na pravnih področjih, o katerih vsebini bo še kako pomembno odločanje Ustavnega sodišča v prihodnjem obdobju. Tudi brez naštevanja njegovih 20 znanstvenih knjižnih del in preko 400 znanstvenih in strokovnih člankov ter njegovega pedagoškega sodelovanja na številnih tujih univerzah mu nespornega izpolnjevanja pogoja pravnega strokovnjaka najbrž ne more nihče očitati. Zato mu poskušajo nekatere stranke in poslanske skupine očitati njegovo politično aktivnost; še več, poskušajo kriviti predsednika republike, da jo je v svojem predlogu v veliki meri zamolčal, posebej tisto iz časov neposredno pred in po osamosvojitvi Slovenije. To, prvič, ni res. Gospod dr. Rado Bohinc svoje politične aktivnosti nikoli ni skrival in zakaj naj bi jo, saj je vedno deloval javno, politično razvidno v korist napredka Slovenije. Drugič. To ponovno kaže, kako enostranski, krivični, pogosto prilagojeni lastnim interesom in nesprejemljivi so kriteriji za politično oceno, ki se jih poslužujejo te stranke. Za njih namreč nihče, ki je bil v svojem dosedanjem delu javno, odkrito in pošteno aktiven tudi v političnem delu in življenju, ne more biti sprejemljivi kandidat. Dokler ustava ali Zakon o Ustavnem sodišču ne zahtevata presoje, razkritje ali prepovedi predhodnega političnega angažiranja kandidatov za sodnike, bi bila neizvolitev samo iz teh razlogov ustavno sporno ravnanje, posebej, če bi ti pogoji veljali le za ene kandidate in če bi jih uveljavljal le del političnih strank. Če pa bi in ko bomo spremenili formalne pogoje in dogovorjeno politično ravnanje do vseh kandidatov, zato da bi dobili po dogovorjenih kriterijih nazorsko uravnoteženo ustavno sodišče, bomo tudi mi zagovarjali stališče, da je koristno, da ima Ustavno sodišče nazorsko uravnoteženo sestavo. Ampak nazorsko uravnoteženo ne pa nepolitično, saj kandidati za ustavne sodnike skorajda ne morejo biti brez jasnih vrednostnih sodb o družbeno pomembnih ustavnih vprašanjih, ki bodo v mejnih primerih vplivale na njihovo odločanje. Dr. Rado Bohinc torej izpolnjuje najvišje strokovne reference za ustavnega sodnika. Dr. Rado Bohinc v svojem dosedanjem delovanju nikoli ni skrival socialdemokratske vrednostne in politične usmeritve, kar bo posebej pri vrednotenju položaja dela in kapitala v našem pravnem sistemu, ki naj bi uveljavljal Slovenijo kot pravno in socialno državo ter način pridobivanja in uživanja lastnine tako, da je zagotovljena njena gospodarska, socialna in ekološka funkcija ob ne le gospodarski krizi, temveč tudi krizi vrednot pri nas pa tudi v Evropi, še kako velikega pomena. Vse to so razlogi, zaradi katerih bomo odgovorno in prepričani, da delujemo v korist Slovenije, Socialni demokrati glasovali za predlog predsednika republike, da se dr. Rada Bohinca izvoli za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Jože Tanko. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Drži, da se nekatere demokratične stranke niso odzvale povabilu predsednika na pogovor. Naša zato ne, ker je predsednik republike dejal, da je politiki Janeza Janše treba reči ne; da je potreben prelom z navlako tranzicijskega obdobja od osamosvojiteljskega zaslugarstva in nerazčiščenih pojmov z orožjem do zaničevanja pravosodne oblasti in ciničnega manipuliranja z naivnimi razlagami kapitalizma. To nam je očital predsednik, za katerega ne vemo, ali ima morda kje v hladilniku tudi deponirano svojo knjižico – partijsko namreč. Pa tudi zaradi vrste drugih stvari, kajti predsednik republike ni odgovoril niti na eno pisno pobudo, ki smo jo poslali, da bi utemeljil svoje očitke naši stranki in pojasnil svojo vlogo v nekaterih zadevah, recimo, predvsem z bombnimi atentati na Koroškem. Sicer pa je predlog predsednika republike prirejen, saj je zatajil pomemben del preteklosti svojega kandidata za ustavnega sodnika. Manjka podatek, da je bil Bohinc državni sekretar v jugoslovanski vladi skupaj z Zemljaričem in da je med drugim v prelomnem obdobju osamosvajanja skupaj z nekaterimi drugimi dodanimi jugoslovanskimi funkcionarji ustanovil Socialdemokratsko unijo, stranko, ki je pozivala k bojkotu referenduma za Slovenijo, in ta stranka tudi potem kasneje aktivna podpornica kandidature bivšega predsednika. Kasneje je bil tudi minister v Drnovškovih vladah, enkrat za gospodarstvo, drugič za notranje zadeve, obakrat iz kvote Socialnih demokratov, in za to stranko je nekaj pred tem tudi dejal: "Prenoviteljska stranka bo venomer kadrovsko, ideološko in tudi sicer obremenjena s svojo zgodovino, venomer se bo zbiral v tej stranki tisti sloj ljudi, ki še vedno vztraja na ekstremnih pozicijah in se tudi nikoli ne bo sprijaznil z evidentnim zlomom komunističnega projekta." Da je to res, se kaže tudi v tem mandatu, kajti na vsa pomembnejša imenovanja v pravosodju – pa tudi še kje drugje, za druge izpostavljene funkcije – se postavljajo osebe, ki so nasprotovale osamosvojitve Slovenije, ki so ščitile nedemokratičen režim ali pa sodelovale pri kršenju človekovih pravic. Za to obstajajo dokumenti, dokazi, obstajajo tudi priče ali pa celo obje. Lahko se samo sprašujemo, ali je to naključje ali pa se vrača ta nedemokratična zgodovina v slovenski prostor skozi glavna vrata. Te in druge simbolne poteze kažejo na vračanje totalitarnih simbolov in tudi povečevanj. Kljub temu da je bil minister v dveh Drnovškovih vladah, pa kandidat za ustavnega sodnika ni sprožil nobene aktivnosti, da bi se odpravila neustavnost Občine Koper po najstarejši odločbi Ustavnega sodišča iz leta 1995. Da manjka v obrazložitvi, da ga je doletela interpelacija zaradi neustavnega pristopa in nezakonitega izdajanja odločb brez pravne podlage tako imenovanim izbrisanim in da je bilo tudi veliko spornega ravnanja pri nabavi obeh policijskih čolnov in tiskanju potnih listov – vse to je bilo v obdobju, ko je bil minister za notranje zadeve. V tem mandatu je bila ustanovljena tudi preiskovalna komisija o tako imenovanih izbrisanih, kjer je zanimivo, da je koalicijska večina zavrnila predlog oziroma poročilo, v katerem se je ugotovilo, da je teh izbrisanih 18 tisoč 305 – to je toliko, kolikor jih je zagovarjal dr. Rado Bohinc – in ugotovila, da je teh bistveno več, 25 tisoč 671, kar pomeni nezaupnico delu za obdobje, ko je bil dr. Bohinc minister za notranje zadeve. Očitno eklatantno nezaupanje do tega dela. Zaradi teh prikritih, zatajenih podatkov iz biografije ne moremo pritrditi, da gre za strokovno kvalitetnega in politično neoporečnega neodvisnega kandidata. Dr. Bohinc je kot kandidat za sodnika Ustavnega sodišča izrazit politični kandidat – kot vsi, ki jih je v zadnjem času predlagala na pomembno funkcijo v pravosodju ali kje drugje Vlada ali kdo drug. Samo še zanimivost: magister Grims je kot nekdanji predsednik Sveta SDS v postopku razrešitve kot predsednik preiskovalne komisije o patriji, medtem ko je dr. Rado Bohinc [[...]]
Prosim, da zaključite stavek, misel.
[[...]]kot nekdanji predsednik Sveta Združene liste Socialnih demokratov v postopku imenovanja za ustavnega sodnika. Gre za očitna dvojna merila. Mi kandidata ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke Upokojencev Slovenije bo predstavil Joško Godec. Prosim.
Hvala za besedo. Stališče Poslanske skupine DeSUS je precej nasprotno od prejšnjega kandidata, pa ne smemo polemizirati. 24. maja se iztečeta dve leti mandata ustavnemu sodniku Jožetu Tratniku, zato morajo po pravilih steči postopki za imenovanje novega ustavnega sodnika. Novega kandidata predlaga predsednik države, ki ga nato potrdi ali zavrne Državni zbor. Sedaj smo praktično že v zadnji fazi tega postopka. Predsednik Republike Slovenije gospod Danilo Türk je podal predlog kandidata, tudi opravil razgovore z vodji poslanskih skupin, ki so se ga udeležili. Mandatno-volilna komisija ga je potrdila, sedaj je pa odločitev na nas. Poslanska skupina DeSUS je že od vsega začetka zaupala oceni in presoji predsednika države. Odločitev predsednika države, da sedaj rektorja Univerze na Primorskem Rada Bohinca predlaga za ustavnega sodnika, je bila vredna vseh vrst kritik. Poslanci DeSUS-a s tem ne bomo polemizirali, saj je evidentno, da je gospod Bohinc odličen pravni strokovnjak z zavidljivimi delovnimi izkušnjami in bogato akademsko kariero in kot tak primeren za opravljanje funkcije ustavnega sodnika. Njegova politična vpetost in opredeljenost nas ne motita oziroma sta drugotnega pomena, kajti tudi politiki so osebe z visokim strokovnim znanjem, z doktorati in častitljivimi delovnimi izkušnjami. Želeti si moramo, da bi bilo takih čim več na politični sceni, ne pa, da jim dajemo sporočilo, da bo njihova poklicna pot, če je zavila, na primer, med ministrske vode, nekako zapečatena. Poslanci DeSUS-a povsem zaupamo presoji predsednika države in strokovni sposobnosti predlaganega kandidata gospoda Rada Bohinca in ga bomo soglasno podprli. Naj pa še dodam, da na podlagi celotne debate, ki je bila ponovljena, kaj se lahko z njim dogaja, kaj lahko kdo pove, moram ponoviti besede, ki sem jih izrekel na Mandatno-volilni komisiji. Pri celotni presoji je verjetno bilo pozabljeno, pa tudi ni bilo ugotovljeno, ali je bil gospod Rado Bohinc mogoče pri prvem obhajilu, ali je bil mogoče član pionirske organizacije, ali je bil član SZDL ali ni bil, ali je stal v vrsti, ko so pokojnega maršala bivše države Jugoslavije peljali v Beograd, ali je jokal naglas ali potihoma. Takšne ocene nas ne brigajo. Nas brigajo strokovne ocene in na podlagi tega smo se odločili in tako bomo tudi glasovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Franco Juri [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] [[...]]Kolega Jelinčič – Zares, Franco Juri. Potem bo na vrsti SNS – Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Dobro. Vem, da mi zavidaš, Zmago, vem. Spoštovani predsednik, hvala za besedo! V Poslanski skupini Zares smo se odločili podpreti kandidata, ki ga predlaga gospod predsednik republike dr. Danilo Türk. Kandidat je nam in javnosti znan, bil je profesor, raziskovalec, nato dvakrat minister v slovenskih vladah in sedaj je rektor Univerze na Primorskem. Po našem mnenju izpolnjuje vse tiste pogoje, ki jih taka kandidatura veleva in zahteva. Torej nimamo posebnih dvomov, čeprav se zavedamo, da idealnih kandidatov ni, nikoli ni bilo in nikoli ne bo v Sloveniji, saj se bo vselej našla ena stran, ki bo s kandidaturo nezadovoljna. Nismo želeli in iskreno nismo pričakovali, da bo predlog, ki se nanaša na Ustavno sodišče, postal spet objekt, predmet ideološke obravnave in stalne obsedenosti ene politične stranke tega parlamenta z lustracijo ali drugače rečeno, kot pravijo v Nemčiji, z "berufsverbotom". Mi na to logiko ne pristanemo. Tudi takrat, ko je šlo za kandidaturo nekaterih sodnikov, smo bili priče ideološkim razpravam, ki s sedanjostjo in še manj s prihodnostjo nimajo ničesar. Skušajo dokazovati nekaj za nazaj, ob tem pa avtorji teh polemik pozabljajo, da če bi si pozorno ogledali kurikulume vseh naših politikov, veljakov, bi našli veliko presenečenj; no, nekatera pa sploh niso presenečenja. Tako prav kritike, ki prihajajo iz stranke, ki ima debele kurikulume tudi v partijskem obdobju, niso povsem kredibilne, niso povsem utemeljene. V primeru kandidata Bohinca bi želel povedati še naslednje. Če bi obstajal sum ali senca njegovega sodelovanja v nezakonitih dejanjih ali v nezakoniti trgovini z orožjem, ga mi danes ne bi podprli; ampak teh madežev dr. Bohinc nima. Ima svoje politično prepričanje, mislim, da to ne sme, ne more biti niti ovira niti posebna zadrega za nas, ko odločamo, kajti dopuščamo vsem ustavnim sodnikom, da imajo lasten vrednostni sistem, da razmišljajo s svojo glavo in prav zaradi tega je veččlansko Ustavno sodišče tisto telo, kjer lahko pluralno in tudi dialektično odločajo znotraj okvirov, ki jih ponuja ustava. In samo ustava je tisto pravilo, ki ga morajo ustavni sodniki upoštevati. Z našo podporo želimo še enkrat poudariti, da Poslanska skupina Zares zelo resno upošteva Ustavno sodišče in tudi odločbe Ustavnega sodišča. Mi smo načelno opredeljeni za spoštovanje tega organa, ki zagotavlja ustavno stabilnost naši državi in pri tem ne želimo biti dvolični. Tako je Ustavno sodišče z naše strani deležno maksimalne podpore, spoštovanja, ne glede na politično, filozofsko, kulturno ali versko ali drugačno orientacijo slehernega ustavnega sodnika. Kandidat dr. Rada Bohinca bomo zato podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Lep dober dan! Ustavno sodišče je politični organ in nikakor ne najvišji sodni organ, kot ga hočejo nekateri prikazati, in zato je tudi ta odločitev popolnoma politična. Ravno zato, ker je politična, se človek vpraša, kako je lahko ustavni sodnik samostojne, neodvisne, suverene Republike Slovenije nekdo, ki je bil proti suverenosti, neodvisnosti in samostojnosti te države. Še malo pa se bomo morali vsi tisti, ki smo se borili za samostojnost, suverenost in neodvisnost Republike Slovenije, kot kaže, skrivati in skrivati to, da smo takrat se borili za to, kar imamo danes. Kajti, v ta organ dobivamo ljudi, ki so bili proti temu. Mislim, da se še danes spominjamo posnetkov iz Doma španskih borcev, kjer je sedel tudi gospod Bohinc, ko so se zavzemali proti samostojnosti države, proti referendumu in proti vsemu temu. Človek se vpraša, v kakšni državi potem živimo. Dejstvo je, da se res lahko vprašamo, ali smo v normalni državi ali smo v neki ekspozituri, kamor nas hoče potiskati cela vrsta, cela plejada političnih vrhov, nekam nazaj na Balkan; in to zelo uspešno počno. V naši stranki ne bomo podprli gospoda Bohinca iz več razlogov. Med drugim je tudi zdaj v obravnavi na preiskovalni komisiji v zvezi z Univerzo na Primorskem. Čudne mahinacije so se dogajale tam, čudni denarji so izginjali in nekdo je pokril vse skupaj. Če se ne motim, je bil to gospod Rado Bohinc, ko je postal rektor. Vse je izginilo pod preprogo. Kaj pa zdaj?! Fino! Kot kaže, se moramo počasi navaditi, da bo vsaka svinjarija pokrita in da se nič ne bo dogajalo in nič zgodilo. Mislim, da se bo enkrat ljudem, Slovencem in Slovenkam, zmešalo od vse svinjarije, ki nam jo servirate in dajete na pladnju. To je prekleto žalostno! Hudo je in ne vem, kako je mogoče potrditi nekoga, ki se je takrat, ko je bil minister, in tudi kasneje, svojim kolegom hvalil: "Toliko imam jaz o Jelinčiču. Toliko imam o Jelinčiču," in ki je leta 2004, skupaj z eno kolegico, ki je danes ni v avditoriju, pripravljal konstrukt, kako bo Jelinčiča in Slovensko nacionalno stranko spravil iz parlamenta in iz političnega življenja. K sreči so še kakšni pošteni policisti, ki so mi prišli povedat, za kaj gre in sem vložil dve poslanski vprašanji, tako da je bil tisti konstrukt o prodajanju nekakih ukradenih bankovcev Nacionalnemu muzeju, da je prišlo to na plano po volitvah, ko je bila Slovenska nacionalna stranka že v parlamentu. Ti pošteni policisti so povedali, kaj se dogaja, in ko je izvedel gospod, takrat še minister, je baje divjal po ministrstvu in norel, da je treba Jelinčiča zgrabiti – in dobesedno, "katera pizda je povedala to?" in tako naprej. Povem tako, kot je bilo povedano meni [[...]]
Ni treba, da tako poveste.
Čovek se vpraša, le kako in le zakaj tak človek potem na Ustavno sodišče. Ali mu res lahko verjamemo? Mislim, da mu ne moremo verjeti. Mislim, da bi bilo smiselno, če bi tisti, ki se ukvarjajo s pravom, pogledali malo v starejše številke Pravne prakse in bi prebrali dolg članek prof. dr. Anžiča, ki ga je gospod Bohinc diskvalificiral in poskušal umazati na vsak način. Tisti članek je indikativen in kaže na sistem Slovenije, ki se danes dogaja in godi. Žalostno je, da živimo v takšni državi. Žalostno, hudičevo žalostno! Bojim se, da bo gospod Bohinc navkljub vsemu izvoljen. Ampak tako pač je. Politični organi in politični ljudje vse skupaj vodijo na isti politični komunistični način nekdanje komunistične partije, ki se je preoblekla v neko drugo obliko in ima danes ime treh glavnih političnih strank in ene oziroma dveh suporterjev, pa se ne bom spuščal v imena tistih strank, ampak mislim, da je tako. Skratka, madežev je ogromno in preveč, zato tega gospoda za ustavnega sodnika zagotovo ne moremo potrditi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima Ivan Grill. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Stranke SD, Zares, LDS in DeSUS ves čas zatrjujejo, da je v Sloveniji sodstvo nepristransko in neodvisno in da ni razloga, da bi v to dvomili; pa se sedaj sprašujem, ali je sodnica nepristranska, ki je zavrnila predlog tožilstva, da pridobi izpisek telefonskih razgovorov, da razčisti afero, ki je še vedno nerazjasnjena, o politični prisotnosti nekaterih v aferi Baričević. Ista sodnica je zaradi svojega ignorantskega odnosa dopustila, da je – neraziskano premoženje 300 tisoč evrov enega političnega veljaka – zastaralo, da je pridobil premoženje nazaj. In vi sedaj tukaj govorite, da imamo naše sodnike neopredeljene! Ravno tako sedaj tukaj prodajate zgodbo, da je gospod Rado Bohinc oseba, ki je neodvisna, ki je nepristranska, ki je strokovna in ki bo zastopala interese vseh ljudi. Ali verjamete v to? Jaz ne in verjamem, da tudi ljudje ne. Kdo je ta oseba Rado Bohinc? Želim zadevo argumentirati s pomočjo medijev. Delo, ki je vse prej kot opozicijski časopis, to je članek iz leta 1990, kjer piše, da je 4. decembra tega leta bil gospod Rado Bohinc soustanovitelj Socialdemokratske unije skupaj z gospodom Vajglom. Ta stranka je bila, kot vemo, politična stranka, ki je nasprotovala plebiscitu oziroma celo nasprotovala osamosvojitvi. Ta stranka se je leta 1992 pridružila Združeni listi socialnih demokratov, sedanji SD. Zopet je bil tu ključni akter gospod Rado Bohinc. Rado Bohinc je bil enkrat minister v bivši Jugoslaviji, dvakrat v Sloveniji. Kandidiral je celo za predsednika Združene liste, sedanje SD, seveda mu ni uspelo. Sedaj ponovno govorite o njegovi politični nepristranskosti in da lahko verjamemo, da bo kot ustavni sodnik deloval nepristransko. Več kot očitno je, da je zopet v ozadju nek dogovor, da se bo skušalo skupaj s predlagateljem dobiti med ustavne sodnike osebo, ki bo politično bila v vlogi vladajoče koalicije, da bo zastopala tiste interese, ki jih boste preko Ustavnega sodišča skušali tudi zastopati. Spoštovane kolegice in kolegi v koaliciji, ali res verjamete, da je lahko nekdo, ki je bil ves čas ideološko, strankarsko, politično zelo ozko profiliran, politično neopredeljen, in bo rekel, "danes pa slečem plašč politične opredeljenosti, ga dam na obešalnik in rečem, jaz s politiko nimam nič". Če vi to verjamete, jaz seveda ne. Kdor je politično opredeljen, naj to prizna, naj to jasno seveda tudi zastopa, ne pa da se v javnosti prodaja kot neopredeljen. Sklicujete se na njegove strokovne reference. Ali jih ima res iz ustavnopravnega področja? Stroka, ki pozna to področje, pravi da ne. Je oseba z referencami iz gospodarskega področja, ampak Ustavno sodišče, tudi če obravnava gospodarsko tematiko, mora imeti predvsem največ znanja iz ustavnopravnega področja. Tudi dosedanje delo, ki ga nazadnje opravlja kot rektor Primorske univerze, kaže na številne pomanjkljivosti in številne kritike na njegovo delo. Študentje so celo od njega zahtevali odstop. Zakaj? Zato, ker je pod preprogo, kot smo slišali, že ničkolikokrat skušal pomesti neprijetne zadeve, konkretno v tem primeru, številne nepravilnosti, ki so bile ugotovljene na Fakulteti za menedžment. In to naj bi bila oseba, v katero lahko verjamemo, da bo devet let sodila nepristransko, ne v korist kateri politični opciji, v korist vseh ljudi. Če vi to verjamete, verjemite, da v opoziciji, v SDS ne verjamemo, tudi ljudje ne verjamejo tega. Tako da sami sebe lahko prepričujete, ampak verjetno hudo dolgo tudi sebe ne boste več. Jaz ga seveda ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Predlog predsednika republike za novega ustavnega sodnika me je presenetil. Presenetil zaradi tega, ker vsa pravniška stroka govori, da bi moral priti v Ustavno sodišče tokrat ustavnopravni strokovnjak, kajti mesto, ki se je spraznilo, je bilo po nenapisanem pravilu namenjeno za takšnega pravnika. Presenetil pa me je tudi kandidat sam, trdno sem bil prepričan, da gospod Bohinc za to mesto, ki zahteva posebno patriotsko digniteto, ne bo kandidiral. Zaradi česa? Ne želim biti preveč kritičen ali pa še kaj do dr. Bohinca, spoštujem njegove strokovne reference in vse drugo, vendar ima v svoji politični zgodovini tudi takšna obdobja in takšna mesta, s katerimi se ni kvalificiral za ustavnega sodnika samostojne in neodvisne Republike Slovenije. Namreč v prejšnji državi je bil izjemno nadobuden politik, lahko bi rekel, da je bil že pod Markovićem neke vrste Thaler takratne oblasti, ampak v smislu nadobudnosti, kakor je pozneje Drnovšek uporabljal gospoda Thalerja kot najbolj nadobudnega politika. To svojo nadobudnost in benevolentnost do vsakokratne oblasti, takratne, ki je v skladu z njegovimi ideološkimi vzorci, je pokazal tudi z ustanovitvijo Socialdemokratske unije. To je stranka, katere naloge je bila restavrirati in ohraniti Markovićevo Jugoslavijo. Tega niso skrivali. Tega niso skrivali in v demokraciji je to sicer dovoljeno, vendar lahko iz tistega časa, ko je že bila sprejeta slovenska ustava, ko smo čakali na osamosvojitev, beremo v Mladini članke gospoda Rastka Močnika, predsednika te stranke, gospod Bohinc pa je bil podpredsednik, ki gredo izrazito proti slovenski osamosvojitvi in ki so napad na slovensko ustavo. Kako naj ljudje, ki so bili proti slovenski ustavi, v vlogi ustavnega sodnika branijo ustavne pravice? Gospod Rastko Močnik je 19. 2. 1991 v kolumni zapisal, da se je slovenska vlada spremenila v trgovce s smrtjo. To je pamflet zoper osamosvojitev. V istih številkah smo od drugih peres brali "Samostojna Slovenija"? Ne, hvala. Nehajmo že enkrat s slovensko samostojnostjo! iz istih miselnih ideoloških krogov. Slovenija je postala demokratična, samostojna, neodvisna država, kljub takšni stranki, ki se je izrazito zavzemala proti neodvisnosti Republike Slovenije. Mislim, da je gospod Bohinc na svoji koži oziroma sam čutil, da je Slovenija demokratična država, mu je omogočila pod novo oblastjo iste politične ideološke barve, da je postal dvakratni minister. Moja izkušnja z ministrom Bohincem, ko sem bil predsednik Komisije za nadzor obveščevalnih služb, je, da je bil strokoven, vendar izjemno plah in neodločen politik. V tistem času, ali pozneje je on javno izjavljal, da je treba spoštovati odločbo Ustavnega sodišča glede izbrisanih. Pa se je v strahu ustavil. Ni bil dosleden. Delal je proti lastni [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Besedo ima mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Rada bi znova opomnila, kako kratek je človeški spomin. Ko se sklicujemo na nekatera dejstva, je dobro, da upoštevamo, da je bila slovenska ustava v Uradnem listu objavljena 28. decembra 1991. Kdaj je bil plebiscit, upam, da vemo. Torej, gospod Jerovšek, če iz tega izpeljujete, da dr. Rado Bohinc ne bo mogel uresničevati določil slovenske ustave, gradite na pesku. Tako, kot je grajeno na pesku marsikaj, kar je bilo mogoče slišati v utemeljitvah, ki so spodkopavale tudi celo strokovno usposobljenost kandidata za ustavnega sodnika. V Državnem zboru je marsikdaj mogoče slišati, da se tisti, ki ne soglašajo s čim, oprijemljejo izraza "tako imenovani". In v Državnem zboru marsikdaj slišimo za kakšnega strokovnjaka, da je "tako imenovani strokovnjak" zaradi tega, ker ni po volji tistemu, ki govori. Dr. Rado Bohinc ima za seboj bogato bibliografijo, naslov rednega profesorja, je rektor slovenske univerze. In vse to, če dvomimo in zanikamo njegovo strokovno usposobljenost, meče v isti koš tudi vse tiste, ki so volili dr. Rada Bohinca tudi za rektorja Univerze na Primorskem. In ko sem pri Univerzi na Primorskem, ne pravilnosti, ki so se dogajala na Fakulteti za menedžment, so iz časa, ko dr. Rado Bohinc ni bil rektor te inštitucije, ampak so nepravilnosti zvezane z ministrstvom in ministrovanjem in vladanjem Janševe vlade in nekaterimi funkcionarji, bi vam lahko zdaj kar tri imena naštela, ki so povezana z nepravilnostmi. Da so bile v zvezi s tem sprejete tudi konsekvence za nepravilnosti, je dejstvo. Odločno nasprotujem ali oporekam temu, da se zaradi politične opredelitve jemlje kredibilnost, in to strokovna kredibilnost usposobljenemu strokovnjaku. In to pravniku. Mislim, da Ustavno sodišče potrebuje izkušene pravnike tudi s tega področja, za katerega je dr. Rado Bohinc še posebej usposobljen. Zdaj pa k tisti stvari, ki je za nekatere tako zelo sporna. Ustava Slovenije ne prepoveduje politične opredelitve za vrsto poklicev, nedavno tega, ko se je eden od ustavnih sodnikov tako zelo izrekal, je bila o tem široka razprava in splošno ugotovljeno je bilo, da ustavni sodniki niso tisti, ki bi jim bila zapovedana molčečnost o svoji politični opredelitvi. Članstvo v Socialdemokratski uniji – kolikor se spomnim, stranka Socialdemokratska unija ni bila nikoli spoznana za stranko, ki bi ji bilo po ustavi Slovenije prepovedano na tem ozemlju delovati. Očitati nekomu v večstrankarskem sistemu, da je bil član neke stranke, presega meje zdravega razuma. Kaj pa je vse drugo, kar se v tem skriva, je pa morebiti treba premisliti tudi s stališča nekaterih drugih dejstev. Če samo malo pobrskam po spominu, vem, da so tudi nekateri drugi ustavni sodniki dr. Šturm, dr. Jambrek, dr. Jerovšek, mag. Mozetič, pa Jan Zobec politično zelo profilirani in razpoznavni ustavni sodniki, nekateri so celo malteški vitezi, nekateri so, kot pravi glas, celo člani Opus Dei, pa se nekaterim ni zdelo vredno v zvezi s tem izrekati pomisleke o njihovi primernosti. Sama dr. Rada Bohinca poznam že leta in čeprav bo glasovanje tajno, izrekam podporo [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima Eva Irgl. Prosim.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Pred nami je, kot že rečeno, imenovanje dr. Rada Bohinca za ustavnega sodnika. Nedvomno gre za kandidata, ki je svojo kariero gradil tudi s pomočjo politike. Leva politična opcija je bila tista, ki mu je dajala zaledje, nenazadnje je bil minister za notranje zadeve v LDS-ovi vladi, da ne omenjam vseh funkcij, ki jih je imel dr. Rado Bohinc pred letom 1990. Glasovala bom proti temu imenovanju predvsem zato, ker slovensko sodstvo potrebuje neodvisne sodnike, ki ne bodo vezani na katerokoli politično opcijo, predvsem pa, da ne bodo imeli tako močnega političnega pedigreja, kot ga ima dr. Rado Bohinc. Predvsem želimo takšne ustavne sodnike, ki bodo zavezani zgolj spoštovanju Ustave in človekovih pravic. Kandidat nedvomno ima strokovne kompetence za takšen položaj, vendar pa ima nedvomno tudi močne politične kompetence, ki napeljujejo na to, da bi lahko, glede na njegovo politično zgodovino, težko neobremenjeno deloval na tako visokem položaju. Mi imamo že skrajno spornega človeka na mestu predsednika Vrhovnega sodišča. Ure in ure so tekle, polemike o tem, pa minister Zalar takrat ni umaknil tega spornega imenovanja. Na tožilstvu se nam v kratkem obeta imenovanje novega generalnega državnega tožilca, ki je evidentno kršil človekove pravice, pa ga boste, spoštovana koalicija oziroma predlagatelj, v javnosti vseeno predlagali. Vsaj tako se za zdaj zdi. Lahko rečem, da se delate norca iz ljudi in posameznikov, ki živijo v tej državi in si želijo že končno politično neobremenjenih ljudi na tako visokih in ključnih položajih v sodstvu. Ljudje imajo dovolj, da se nekaterim sopotnikom politične levice, ki so sodelovali tudi pri kraji državnega premoženja, ne zgodi praktično nič, tudi zato, ker na visoka mesta v pravosodju imenujete izključno svoje kadre in vam lojalne kadre. Več kot očitno je, da želijo najvišji predstavniki politike, kot je bilo tudi danes že večkrat rečeno, še vedno jahati na komunističnih idejah, predvsem pa na ljudeh, ki so imeli funkcije v tem obdobju, in to izjemno visoke. Tudi dr. Rado Bohinc pri tem ni nikakršna izjema; nedvomno tudi zato, ker je treba poplačati za določene usluge iz preteklosti. Tako kot, če zadevo malce bolj aktualiziram, je bilo treba plačati z visokimi mesti v Evropi nekatere akterje zrežirane afere Patria. Sama kandidature dr. Rada Bohinca iz vseh naštetih razlogov ne bom podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavnik predsednika republike, kolegice in kolegi! Na Mandatno-volilni komisiji sem poslušal veliko razlogov, zakaj kandidat ni pravi. Predvsem pa smo govorili oziroma ste govorili o predlagatelju, veliko več kot o predlogu, češ da je zopet – tokrat niste uporabili besedice "lagal", čeprav nisem povsem prepričan, ampak govorite o tem, da je "zamolčal" določeno pot dr. Rada Bohinca, politično predvsem. Pa pri tem sploh ni bojazni, ker ni bojazni, da bi vi karkoli spregledali, in to zanesljivo ni bilo storjeno namenoma. Storil je to predsednik na način, da je pač povedal, s čim utemeljuje kandidaturo. Utemeljil jo je na strokovnosti predlaganega kandidata. In nihče nikoli in nikdar ni govoril o politični neopredeljenosti dr. Rada Bohinca, tudi predsednik republike ne kot predlagatelj. Toda, ko govorimo o kriteriju, da nekdo izpolnjuje visoke standarde strokovnosti, ni pa politično primeren, je seveda merila treba uporabljati na enak način pri podobnih situacijah, ne pa na različne. In nikjer tudi ne piše v Ustavi Republike Slovenije, da nekdo, ki je politično opredeljen, ne more biti ustavni sodnik, ker če bi to pisalo, bi s težavo sestavili sestave Ustavnega sodišča do zdaj. Ker morda je razlika samo v tem, da so nekateri politično opredeljeni, vi naštevate levico, recimo, jaz bom rekel gospoda Mozetiča, potem postali ustavni sodniki. Je pa tudi druga pot, da so nekateri bili ustavni sodniki, pa potem postali ministri, recimo, v Bajukovi vladi pa v Janševi vladi. In verjetno se niso politično opredelili potem, ko so zapustili mesto ustavnega sodnika. Nekje v sebi so nosili to poslanstvo, ki so ga potem v določenem obdobju izpostavili tudi javno. Zato predlagam, da imamo podobna merila, ko o tem dejansko tudi govorimo. In še enkrat povem, da dr. Rado Bohinc nikoli ni skrival svoje politične opredeljenosti, pa pravzaprav mu je niti ni treba skrivati. To, da je bil aktiven v prejšnjem sistemu, je pač zopet neka ocena, ki verjetno drži, verjetno drži, da je bil aktiven, in tega tudi nihče ni zanikal. Ampak večina nas, če mlajše izvzamem, je živelo v prejšnjem sistemu, bolj ali manj intenzivno, tudi znotraj družbenopolitičnih organizacij, družbenopolitičnega življenja. Predlagani kandidat je bil minister ali kako se je temu takrat reklo, nekateri so pa kandidirali za predsednika mladine, pa niso bili izvoljeni, pa so hodili po poteh Avnoja pa še kje. Pa nič ne očitam, ker če bi imel priložnost, bi verjetno tudi jaz takrat šel. Ne očitam tega, ampak lepo prosim, da uporabljate iste kriterije, ko govorite o različni politični pripadnosti posameznih ljudi, ki se odločajo za odgovorne funkcije. Jaz seveda izbiri predsednika republike zaupam. Izmed možnih kandidatov se je odločil tako, kot se je odločil. Predlagal je, Državni zbor pa bo dokončno odločitev sprejel danes. Tudi sam, ne glede na to, da je glasovanje tajno, seveda napovedujem svojo podporo dr. Radu Bohincu za ustavnega sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa. Nič novega danes nisem slišal. Več ali manj je bilo že vse povedano na Mandatno-volilni komisiji, zato tudi jaz nebom govoril dolgo in temeljito. Rad bi pa poudaril, da je večina stvari, ki so bile slišane, polresnica ali čista izmišljotina, ki je dokazati ne morete in se tudi niste potrudili, ne glede na to, kako zabodeno, tako se pač reče, ko nekdo odpre usta in velike oči naredi, gleda, tako je dejansko res. Gospe in gospodje, dr. Rado Bohinc je bil med ostalimi, česar vi niste omenjali, član Ustavne komisije v Skupščini Republike Slovenije pred letom 1990, ki je sprejela ustavne amandmaje, med drugim tudi amandma, ki je dajal pravico Sloveniji do odcepitve. Sprejela je odločitev, da nihče ne sme v Republiki Sloveniji razglasiti izrednih razmer. Sprejela je odločitev, da ima Republike Slovenija, njena skupščina pravico, da sprejema ukrepe za zavarovanje lastnih interesov, če bi odločitve v Jugoslaviji škodovale njenim interesom. To je bilo vse takrat sprejeto, zakaj ne citirate tega in govorite, da je Rado Bohinc deloval proti osamosvojitvi Slovenije. To ni res. Res pa je, da ni mogel biti soudeležen v skupni aktivnosti vseh takratnih parlamentarnih strank v letu 1990, ki so podpisale poseben sporazum za skupno delovanje, za plebiscit, med katerimi ne vidim nikogar tukaj, ki bi bil takrat aktiven, da bi do tega sporazuma prišlo, izvzemši svojo malenkost – sem tudi sopodpisnik tistega sporazuma. Ne govoriti enostransko o stvareh. Prav grdo je, jaz se sklicujem zdaj na to, ker je gospa Eva Irgl stopila v dvorano in me je na to spomnila, prav grdo je govoriti, da se kandidatura gospoda Rada Bohinca veže na politično opcijo, kot da se nobena druga ni. On je ne skriva. Grdo je govoriti, da se s tem poplačujejo neke usluge ali nekaj, karkoli je dejal. To enostavno ni metoda, prav gotovo ne našega delovanja še manj, ne vem, če se tega zavedate, je metoda delovanja predsednika države, ki mu s tem očitate, da Radu Bohincu podeljuje odpustke za neko prejšnje delovanje. Na ta način se ne dela. Jaz sprejmem na znanje, da imamo različne poglede, sprejmem na znanje, tudi sprejmem na znanje, da bomo bolj ali manj zadovoljni ob izvolitvi ali ne, ampak ne tega delati na tako poceni in zloben način, kot to počenjate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miro Petek. Prosim.
Hvala za besedo. Kljub temu, da bo glasovanje tajno, naznanjam, da bom glasoval proti. Tem strokovnih referencam menedžerja je nujno dodati tudi njegov politični CV. In enostavno mi ni jasno, zakaj se je ta del življenjepisa enostavno zamolčal. Določena poglavja iz življenja gospoda Bohinca so enostavno izgubljena, kot da jih ni bilo. Danes smo sicer nekaj o tem tudi slišali. To se dogaja zelo pogosto v Državnem zboru. Na hearingih kandidatov za veleposlanike lahko marsikdaj beremo, kakor da je nekdo stopil v politično strokovno življenje šele leta 2000 ali pa leta 1991, pa nič ni spornega. Tudi jaz sem bil član Zveze socialistične mladine Slovenije, nisem bil pa član Komunistične partije. Osrednjo vprašanje je, zakaj nekateri ta del svojega življenjepisa enostavno zamolčijo. Zamolčano je bilo tudi to dejstvo, da je bil soustanovitelj oziroma podpredsednik Socialdemokratske unije. O paradigmi te politične stranke, ki je bila seveda povsem legitimna stranka, kot je pravilno ugotovila gospa Potrata, je govoril že kolega Jerovšek. Toda kakšna je bila paradigma te politične stranke? V uradnem listu levice je izšel članek, kjer je bilo jasno zapisano "Samostojna Slovenija"? Ne hvala!, in podnapis, Nehajmo že enkrat s slovensko samostojnostjo! Končajmo s to zablodo, dokler ne bo povsem prepozno! To je napisal dr. Rastko Močnik. Dr. Bohinc temu ni nasprotoval, seveda ni mogel nasprotovati, ker je bil soustanovitelj te stranke oziroma je soustvarjal ta politični program in to politično paradigmo. Leta 1988 je bil gospod Bohinc minister za gospodarstvo v Socialistični federativni republiki Jugoslaviji. To bi lahko enostavno zapisal, z velikimi črkami bi lahko to zapisal v svoj življenjepis, ker je s svojimi referencami na gospodarskem področju pomagal gospodarskemu kolapsu Jugoslavije in kasneje še političnemu. Ne vem, zakaj je bilo njegove predlagatelje to sram zapisati. In čisto na koncu, kako bo gospod Bohinc ustavni sodnik, ko pa kot minister za notranje zadeve ni spoštoval odločb Ustavnega sodišča. Kako bo lahko ustavni sodnik? In čisto na koncu, verjamem, da so mu tekle solze takrat, ko se je Slovenija in Jugoslavija poslavljala od tovariša Tita.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Kadar je gospod Potrč v težavah, vedno nasprotno stran obtoži, da govori polresnice, da govori zlonamerno, da zavaja, da govori laži. Spoštovani kolega Potrč, gospod Rado Bohinc je bil član vodstva Social demokratske unije in soustanovitelj te stranke. Drži? Gospod Rado Bohinc je bil član sveta Socialnih demokratov, recimo tam okoli leta 1997. Drži ali je to polresnica ali je to laž? [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] [[...]]Da je doživel interpelacijo kot notranji minister – drži ali to ne drži? Je to polresnica ali drži? Da so bile packarije, velike svinjarije s policijskima čolnoma – drži ali ne drži? [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] [[...]]Poglejte malo, da so bile velike packarije s potnimi listi in podjetjem – drži ali ne drži? Da so bile velike packarije in svinjarije na Univerzi na Primorskem in povezave s podjetjem Makro 5 in v ozadju z Golobičem – drži ali ne drži? Poglejte. In tako naprej in še veliko stvari drži [[...]]Da je bil minister, ki si ni znal lotiti urejanja statusa tako imenovanih izbrisanih – drži ali ne drži? Zelo drži. Da ste ga podrli pri poročilu preiskovalne komisije izbrisanih – drži ali ne drži? Podpisniki ste tukaj, vsi štirje [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] [[...]]Trditev in trditve, ki jih je govoril gospod Rado Bohinc na preiskovalni komisiji o številu izbrisanih, ste podrli z izjavo in spremembo poročila. Poglejte. In še marsikakšna stvar drži. In tukaj ne moremo mimo tega, da se je zavestno prezrlo vse tiste politične funkcije, ki jih je kandidat, ki ga predlaga predsednik za ustavnega sodnika, imel. Zavestno prezrlo! Vsi, ki ste govorili v podporo kandidatu in predlagatelj predsednik republike ste to zavestno prezrli. In to je polresnica. Kajti zlahka lahko rečemo, da so trditve, ki smo jih povedali, pristne, držijo, so dokumentirane, vendar je pa tisto, kar je bilo predstavljeno v predlogu kandidature in zapisano v predlogu kandidature, da so vsi tisti podatki kombinirani na način, da jih je velika večina izpadla, vsi tisti, ki so v tem delu obremenjujoči. S tem predlogom predsednika republike se na Ustavno sodišče vrača tisto, kar ste vi, Socialni demokrati, v preteklosti že imeli –izrazito političen funkcionar bo postal ustavni sodnik in bo tam opravljal neke vrste vlogo nekega komisarja in bo od zadaj poskušal urejati vse te stvari tako, da bodo odgovarjali politični opciji, v kateri je opravljal pomembne funkcije, politične funkcije. Temu se, žal, ni mogoče izogniti. In zato tudi tega kandidata ni moč podpreti. In še nekaj. V razpravi in razpravah se permanentno pojavljajo neke zlonamerne trditve, da se nekatere demokratične stranke tega pogovora pri predsedniku republike niso udeležile. Mi se ga nismo udeležili. Jasno smo povedali zakaj. Mi smo na predsednika republike naslovili vrsto vprašanj, povezanih z njegovimi izjavami in z njegovimi dejanji, ki izhajajo iz dokumentov, tudi iz nekaterih arhivskih, in na vsa ta naša vprašanja nismo dobili nobenega odgovora. Bili smo obtoženi, da so naše trditve neutemeljene, da so žaljive, da so neprimerne. Bili smo obtoženi in je bilo zapovedano vsem, da je treba s tako politiko, kot jo imamo mi, prekiniti in jo zavreči in tako naprej. Zato niti ni čudno, da se na take pozive nismo odzvali, ampak smo se tudi zelo vljudno opravičili. Mnogi med vami, pa najbrž imate s tem zelo velike težave. Tega kandidata ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Dušan Kumer.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Tudi jaz bom zastavil nekaj vprašanj, tistih, ki odtegujejo podporo kandidatu za ustavnega sodnika, ali drži ali ne drži. Pa bom najprej rekel, da glede na to, da očitno so pri kandidatu visoke strokovne reference tiste, o katerih težko dajete kritiko, ali pa se s tem ne strinjate, ste se seveda zatekli k tako imenovanemu moralnopolitičnemu opredeljevanju do samega kandidata, o njegovi moralnopolitični podobnosti ali čistosti. Pa bi vas tu vprašal, ali drži ali ne drži, da stranka, ki ima na čelu svoje stranke gospoda, ki je v prejšnjem sistemu ravno tako opravljal pomembne politične funkcije, ne državne funkcije, bil je član Zveze socialistične mladine Slovenije, bil je član Komunistične zveze Slovenije, bil je član Demokratične zveze Slovenije, bil je član Narodnih demokratov Slovenije, bil je član Socialdemokratske stranke Slovenije in na koncu je pristal pri Slovenski demokratski zvezi. Ampak ta politična pot se ni začela leta 1990, ampak davnega leta 1977 ali pa še boljše aktivna 83. Iz zato ste vi, seveda zadnji, ki lahko moralno politično sprašujete druge o preteklem politične življenjepisu. Kajti ta prvi del življenjepisa boste na vseh internetnih straneh videli, da je seveda zamolčan, tudi v nekaterih tujih časopisih. Sedaj pa k gospodu Radu Bohincu, ki mu po nemarnem, ko toliko srfate, vidim, po teh računalnikih in po nemarnem ga okrivite za nekaj, kar sploh ni storil. Gospod Rado Bohinc je zapisal, če boste gledali internetno stran, v prejšnjem sistemu nekatere pomembne poklicne funkcije, ki jih je opravljal. "Bil sem gospodarski minister, zvezni sekretar v bivši vladi, zvezni vladi 1988. Bil sem generalni sekretar in podpredsednik Gospodarske zbornice Slovenije 1984–1988. Bil sem predsednik Slovenskega inštituta za menedžment leta 1990" in tako dalje, ampak vi ste prebrali samo prvi del tukaj – minister za notranje zadeve in seveda minister za znanost in tehnologijo –, naprej pa nočete teh stvari prebrati. Nič ni zamolčal, vse je zapisal v svojo kandidaturo. To je ena stvar. Druga stvar. Po teh kriterijih, o katerih vi govorite, bo prvi čisti državljan Republike Slovenije letos star 20 let. Ni ga. Pred letom 1991, 1990 po vaših kriterijih ni človeka, ki bi lahko opravljal te funkcije. Zdaj pa vas jaz sprašujem, po vaših dvojnih vatlih. V Ustavnem sodišču so bili ljudje ustavni sodniki, ki nimamo, jaz osebno nimam nič, da so opravljali svojo ustavno funkcijo slabo, ki so v prejšnji skupščini Socialistične republike Slovenije pravljali pomembne zadeve, ki so prejšnjem pravosodnem sistemu opravljali posebne zadeve. Imamo generalno državno tožilko in še koga na tožilstvu, ki so v prejšnjem sistemu opravljali pomembne funkcije v pravosodju, na tožilstvu, v državi, pa jih opravljajo tudi v teh 20 letih v tej demokratični samostojni Sloveniji. Ali tem vi očitate, da niso bili za samostojno in demokratično Slovenijo leta 1990 ali 1991? In še dve laži ali pa neresnici. O policijskih čolnih je neresnica. O tem, da je SDU nasprotovala osamosvojitvi, je neresnica. Če je eden napisal en članek, potem bom jaz šel gledati v Nuk, pa vam bom prinesel, mogoče še kdo med vami sedi tukaj notri, vam bom kakšen članek prinesel, ki ga seveda tudi jaz lahko kvalificiral kot spornega v zvezi z osamosvojitvijo Slovenije. Jaz, ki sem vodil en pomemben odbor v največji občini Sloveniji za plebiscit, lahko povem danes, da so ljudje v tem odboru ne nasprotovali, ampak so se spraševali, ali delamo pametne stvari. Tukaj v Ljubljani sem ga vodil. Pa so sedeli pa so danes na vaši strani, ne v vaši stranki, ampak v vaši politični opciji. Toliko o preteklosti in zgodovini teh 20 let.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prehajamo na izvedbo glasovanja o Predlogu predsednika Republike za izvolitev sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. V skladu s 163. členom Ustave Republike Slovenije ter prvim odstavkom 14. člena Zakona o Ustavnem sodišču Republike Slovenije o izvolitvi Državni zbor odloča s tajim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodijo glasovanje. To so: Anton Colarič – SD, Robert Hrovat – SDS, Franci Kek – Zares in Jakob Presečnik – SLS. Član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodeloval tudi namestnik generalne sekretarke Matjaž Plevejl. Ali navedeni sestavi volilne komisije kdo nasprotuje? Če ne, prehajamo na odločanje o sestavi take komisije. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti 1. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je komisija o predlagani sestavni izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 22. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem glasovnica vročena tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoj ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda za ali proti. V skladu s 5. odstavkom 21. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s prvim odstavkom 14. člena Zakona o Ustavnem sodišču Republike Slovenije bo predlagani kandidat izvoljen, če bo zanj glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki jim boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 15.35 in bo trajalo do 15.50. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 16. uri.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo s prekinjeno obravnavo 24. točke dnevnega reda, to je s Predlogom predsednika Republike Slovenije za izvolitev sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Prebral bom zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o predlaganem kandidatu za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije dr. Radu Bohincu. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 30. marca 2011. Razdeljenih je bilo 82 glasovnic. Oddanih je bilo 82 glasovnic. Neveljavnih glasovnic ni bilo. Veljavnih je bilo 82 glasovnic. "Za" je glasovalo 43 poslank in poslancev, "proti" je glasovalo 39 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 39.]] Kandidat dr. Rado Bohinc ni prejel večine glasov vseh poslancev, zato ni bil izvoljen za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Ker kandidat dr. Rado Bohinc ni prejel zadostnega števila glasov poslank in poslancev, se v skladu z drugim odstavkom 14. člena Zakona o Ustavnem sodišču Republike Slovenije opravijo nove volitve na podlagi novih kandidatur. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju člana Programskega sveta RTV Slovenija na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima najprej poslanec Jože Tanko v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. Danes je očitno plačilni dan za Socialdemokratsko unijo. Malo prej smo odločali o kandidatu za ustavnega sodnika dr. Radu Bohincu, ki je bi v času, ko je ta stranka obstajala, predsednik glavnega odbora. Zdaj imamo pred seboj predlog glavnega tajnika te iste stranke, mag. Jožeta Ostermana. V tem času, ko je stranka delovala, je bila aktivno proti osamosvojitvi Slovenije, pozivala je na bojkot plebiscita. Ta stranka je bila tudi aktivna podpornica kandidata za predsednika republike leta 1992, Milana Kučana. Bohinc in Osterman sta se po plebiscitarnem in kasneje še po volilnem polomu pridružila tedanji matici SDP – Stranki demokratične prenove. Bohinc je postal celo predsednik sveta, kar pravzaprav dopušča razmislek, da je tedanja naslednica Komunistične partije Slovenije programirano ustanovila Socialdemokratsko unijo, s katero so hoteli v času osamosvajanja predvsem zajeti jugonostalgike, v tej stranki so tedaj imeli pomembno vlogo predvsem tedanji federalni funkcionarji kot sta dr. Bohinc, Ivo Vajgl in še kakšen. Kandidatura in izbor Ostermana za kandidata za Programski svet Radiotelevizije Slovenija ponovno kažejo na to, kako delujejo številne organizacije in združenja tako imenovane civilne družbe. Predlagatelj kandidature Ostermana za člana Programskega sveta RTV je Zveza kulturnih društev Ljubljana s podporo Zveze kulturnih društev Slovenije, Osterman pa je po podatkih član Izvršilnega odbora Social demokratov Ljubljana. Torej v ozadju tega predloga oziroma civilnodruštvenih gibanj so v veliki večini primerov politične strukture, ki so nastale iz nekdanje ali pa z preoblikovanjem nekdanje stranke, edine dovoljene stranke pred osamosvojitvijo. Očitno bomo po vseh zamenjavah v vodstvu RTV, zamenjavah v organih RTV, tako v nadzornem odboru kot tudi programskem svetu, imeli na televiziji sestavo, v kateri bodo izključno samo člani Socialnih demokratov, Liberalne demokracije in pa Zares. Drugih ni več ali pa jih bo le še za kakšno solzico. In tako politično sestavljeni organi radiotelevizije naj delujejo in naj bi delovali neodvisno in v javnem interesu. Kar je zanimivo. Razprave o pluralnosti so pravzaprav pesek v oči, o raznovrstni medijski krajini prav tako. In očitno je, da so to le teze, s katerimi politična večina polni medijski prostor in ustvarja privid enakosti, enakopravnosti, demokratičnosti in še česa. Očitno prihaja čas, ko je potrebna popolna mobilizacija kadrov na vseh ključnih področjih, tudi na medijskem in tudi v javnem zavodu Radiotelevizije Slovenija. Če rezultatov dela koalicije ni, če o dobrih stvareh ni možno poročati, ker jih ni, je treba ustvariti vsaj privide ugodja in uspehov. Mi kandidata ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Predlog za imenovanje člana Programskega sveta RTV do konca mandata gre v kontekst oblikovanja tega organa po meri edine zdaj dovoljene ali zveličavne ideologije in bodočega oblikovanja programov RTV v skladu z njihovimi političnimi pričakovanji. Gospod Osterman je dolgo na politični sceni v Sloveniji, vedno je opravljal zelo sofisticirane naloge za politično opcijo, ki ji je pripadal in seveda je zaradi tega tudi na nek način nagrada za takšno delovanje. S tem se gotovo pestrost oziroma spekter programskega sveta zožuje. Mi vemo, da so imenovanja urednikov, nekaterih, bila izrazito politično motivirana, da so že doslej pri imenovanjih pod sedanjo vlado, obveljali precej ideološki [[...]]
Prosim za pozornost v dvorani!
[[...]]principi in kriteriji, in da lahko pričakujemo nadaljnje zaostrovanje pritiska na novinarje in urednike v smeri točno določene vsebine, ki bo po volji tedanji politični opciji, vladajoči opciji. Ko imamo pred sabo to kandidaturo, ko vidim, da je gospod zdaj zaposlen na Uradu za komuniciranje Vlade, bi pravzaprav pričakoval že v funkciji te kandidature, da bi na nek način skušal pokazati svojo pokončno neodvisno držo, ki bi nastopala proti odklonom, ki so nesprejemljivi v novinarstvu. Pričakoval bi, da bo prejšnji teden protestiral proti svojemu direktorju. Namreč, direktor, bivši urednik Dela se je dokazano zlagal v zvezi s pogovorom predsednika Vlade gospoda Pahorja in vodje socialistične večine Schulza v Evropskem parlamentu. To bi bila neka profesionalna drža, ki bi ga mogoče afirmirala za takšno funkcijo. Še toliko manj pa sem zasledil, da bi protestiral ob tem, ko se je razkrilo, da je ta isti direktor pravzaprav napeljal uredništvo Dela, da je izvažalo klevete na Finsko, in ga je demantiral prejšnji teden tudi finski tožilec oziroma preiskovalec. Gospod Osterman ni podal zahteve, da predsednik Pahor razreši direktorja Urada za komuniciranje zaradi teh očitnih profesionalnih napak v svoji karieri. In kako lahko od takšnega kandidata pričakujemo, da bo zasledoval profesionalne kriterije. Predlagam tudi, da te volitve tudi opravimo tajno. Prejšnje glasovanje je pokazalo, da so poslanci očitno pod velikim pritiskom in kadar imajo možnost glasovati neodvisno, brez posledic, glasujejo po vesti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Ivan Grill. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovana koalicija, zdaj boste zopet za trenutek odložili maske, ko bomo glasovali o tem kandidatu. Kajti glasujemo za člana programskega sveta, ki bi ga naj predlagale neodvisne civilne institucije, tako je tudi obrazložena njegova kandidatura, da ga predlaga Zveza kulturnih društev še z neko podporo. In zopet se izkazuje, da vi kot neodvisna civilna družba, potem plasirate v tako pomembne organe odločanja izrazito politično profilirane ljudi. Zakaj ne bi odkrito predlagali gospoda Ostermana kot članica parlamenta, kot politična stranka, pa vam, seveda, potem ne bi nihče mogel nič očitati? Sedaj pa skozi zadnja vrata, pod krinko, da je to neka civilna družba, skušate zelo politično profilirano osebo predlagati in verjamem, da ga boste tudi potrdili, ker bo javno glasovanje. Če pa pogledamo biografijo gospoda Ostermana, vidimo, da je bil leta 2006 kandidat SD za lokalne volitve. Ravno tako je član odbora v Ljubljani in tudi v časopisu beremo, da gre za znanega kulturnega politične delavca. Zakaj niste na Mandatno-volilni komisiji izvolili oziroma predlagali v potrditev ostalih kandidatov? Prejeli smo jih kar nekaj, tudi s podpisov gledalcev, različne ljudi, ki imajo izredne strokovne reference in, verjamem, nobenih političnih ali kakršnihkoli takšnih ambicij, ampak niste. Želeli ste si tudi tukaj podrediti preko svojega človeka v programski svet, da postane Radiotelevizija še bolj režimski medij, kot je do sedaj. Kot sem rekel, ponovno bo prišel trenutek, ko boste svoje maske odložili, vendar upam, da javnost to gleda in da bo lahko sama videla, da na najpomembnejša mesta kadrujete svoje politično opredeljene ljudi. Jaz tega predloga ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims.
Vsem prav lep pozdrav! Kakšen je namen tiste določbe v Zakonu o RTV, ki opredeljuje imenovanje članov programskega sveta? Da bi v programski svet prišli ljudje, za katere bi ob imenovanju res iskreno verjeli, da bodo branili poslanstvo javne radiotelevizije, ki je dvojno, po eni strani, da je to hiša slovenske kulture in o drugi strani, da je to hiša, ki polno izpolnjuje svojo ustavno zavezo o korektnem informiranju. Kajti vsak državljan, vsaka državljanka je skladno z Ustavo Republike Slovenije korektno informirana vsak hip samo tedaj, ko ji je z različnih zornih kotov dostopna informacija o katerem koli delu družbenega življenja, o katerikoli relevantni zadevi. Kajti, če tega ni, je demokracija samo farsa. V danem primeru pa ne gre soditi po besedah, ampak po dejanjih. Zato se moram vrniti nekoliko dlje nazaj. Verjetno je dobro znano, da sem eden redkih, ki nikdar v življenju ni zamenjal stranke, in sem eden od ustanovnih članov še Tomšičeve SDZS. Takrat smo pripravljali kot prva stranka, nova demokratična stranka, svoj uraden kongres. In v tem obdobju smo obiskali tudi SZDL, takratno Socialistično zvezo delovnega ljudstva, kjer smo pričakovali podporo in pomoč, zlasti glede na sorazmerno demokratične izjave takratnega vodstva SZDL. Izkušnja, ki jo je doživela delegacija takrat še Tomšičeve SDZS, je bila izjemno negativna. Pričakalo nas je vpitje, da edini prostor za demokracijo, je Socialistična zveza, da naj bomo veseli, da Socialistična zveza znotraj sebe sploh dopušča pluralnost, da pa, če nam slučajno pride na misel, da se ustanovimo kot politična stranka, da bodo družbeno politične organizacije že znale ustrezno odreagirati z ostro silo, tako je bilo rečeno, in da nas bodo razhajkali s policijo in zatrli vsako sled tovrstnih buržoaznih idej. Kdo mislite, da je bila tista oseba, ki je bila takrat na SZDL zadolžena za stike s takrat nastajajočimi političnimi strankami? V konkretnem primeru za Ljubljano je bil to prav človek, o katerem odločamo danes. Podobno izkušnjo, če bo kdo to zanikal ali pa lahko nastopi amnezija, ta nesrečna epidemija, ki je tako značilna za obdobje pred 20 in več letih na tranzicijski levici oziroma njenem delu političnega prostora, sta vsaj še dve osebi zdaj v tem parlamentu, ki imata enako izkušnjo, z iste SZDL, eden v eni oziroma ena, če sem precizen, in eden v drugi vlogi, ker je bil tudi soustanovni član takratne Tomšičeve SDZS. In kako naj danes kot poslanec sprejmem odgovornost, da takšno osebo imenujem v Programski svet RTV Slovenija, če ob tem vem, da je kasneje v politiki deloval v korist obstoja takratne Jugoslavije? Govorimo pa o nacionalni televiziji, o televiziji, ki je hiša nacionalne kulture. Pokriva različna območja, toda to je njeno temeljno poslanstvo. Iz tega razloga in ker nikakor ne verjamem, da na celotnem tem delu političnega prostora in ob številnih prijavljenih, če ste že hoteli nekoga od svojih imenovati, ne bi našli ustrezne osebe, lahko ta predlog štejem samo kot še eno v neskončni vrsti provokacij, s katero sedanja vladajoča struktura, vladajoča politična opcija poskuša preusmeriti pozornost od svoje gospodarske neuspešnosti, od imenovanja ulic po kakšnem diktatorju, podeljevanja odlikovanj šefom nekdanje tajne politične policije pa do predlogov, ki se vedno znova pojavljajo za osebe, ki so s svojim ravnanjem pokazale, da po srcu in vrednotah najbrž res niso demokrati. To ni nič drugega kot provociranje in žal mi je, da je tako, da se s tem danes soočamo, toda odgovornost za to prevzemate vi. Sam bom zagotovo glasoval proti.
Besedo ima Jože Tanko, SDS. Prosim.
Hvala lepa. Vse, kar se je v tem mandatu dogajalo z RTV in v povezavi z njo, kaže na aroganco koalicijske politike. Spomnite se samo, da se je na vsak način mesec dni pred iztekom mandata poskušalo zamenjati tedanjega v. d. direktorja Guzeja, da je bilo veliko nepravilnosti pri glasovanjih o novem koalicijskem kandidatu za direktorja, da je bilo veliko pritiskov, tudi medijskih in podobnih, pri pripravi Zakona o Radioteleviziji, ki ga je potem koalicija krepko izgubila na referendumu. In tu zelo težko obidemo tudi vse tisto, kar je povezano z drugimi kadrovskimi imenovanji v organe zavoda Radiotelevizije. Tu izvzemam tisto, kar je povezano s tistim delom, ki ga pripravijo politične stranke kot uradni strankarski predlog. Problem teh imenovanj je tisti del, pri katerem se strankarska pripadnost, članstvo v organih stranke prikrije. In mag. Ostrman je pač eden izmed tistih, ki pod krinko civilne družbe prihaja v organe javnega zavoda Radiotelevizija. Mislim, da gre za neko perfidno zlorabo, podobno tisti, ki je bila napisana v Zakonu o Radioteleviziji, ki ga je predlagala ministrica Širca, ko so bili predstavniki v organih zavoda na posreden način tisti, ki so kot politiki, recimo, kot gospod Anderlič, predstavljali neko združenje, ki je predlagalo nekoga v organ Radiotelevizije. Pa ni bil edini. Tudi bivši politik Slavinec je bil tam kot eden izmed dveh civilnih združenj, in to združenje je bilo tisto, ki naj bi bilo soudeleženo v postopku imenovanja. Hvala bogu se to ni uresničilo. Tudi tehnologija, kako prihajate do pomembnih vplivov v tako imenovanih institucijah, ki naj bi delovale v javnem interesu, in v organih, ki naj bi zastopali ta javni interes, je identična tisti, ki se je zgodila enkrat v Programskem svetu ali pa v Svetu RTV že v preteklosti, ko je pravzaprav nekdo, ko je sestopil kot predsednik politične stranke, nastopil mandat predsednika Sveta javne Radiotelevizije. Neka podobna zgodba, kot je bil prej poskus pri kandidatu za Ustavno sodišče. Mislim, da je na tak način izjemno težko zagotoviti neko pluralnost v javnem prostoru, neko enakopravnost poročanja o dogajanjih, ki so povezana s političnimi dogodki in političnimi aktivnostmi, da je izrazito težko na tak način dopustiti, da tisti, ki ne predstavljajo mainstream v tem trenutku, se pravi glavne politične opcije, lahko na nek uravnotežen način predstavijo svoja stališča in mnenja. Tudi v raznih oddajah, ki se pojavljajo, je to najbrž tudi precej občutno. Menim, da bi morali tisti, ki na tak perfiden način preko teh bajpasov, preko civilne družbe poskušate kadrovati v institucije javnega interesa, to početi pač odprto. Saj danes, ko je ta internetni prostor odprt, ko se da o vsakem preveriti pravzaprav vse podatke, je popolnoma nepotrebno, da se poslužujete teh obvodov in na take pomembne funkcije, ki so v javnem interesu, poskušate lansirati politično profilirane osebe. Za ta mandat je pa nasploh značilno, da v te organe prihajajo osebe, ki so imele odklonilen odnos do osamosvajanja, ali pa osebe, ki so morda sodelovale pri kršenju človekovih pravic ali pa so jih prikrivale in tako naprej. Skratka, gre za neko vračanje na avnojsko pot, gospod Kumer, tako kot ste prej nekako rekli, pa vam nismo odgovorili.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa, s katerim se za člana Programskega sveta RTV Slovenija na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija imenuje mag. Jože Osterman za čas do izteka štiriletnega mandata člana Programskega sveta RTV Slovenija, ki mu je mandat predčasno prenehal. Ob tem vas obveščam, da bo na podlagi devetega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija sklep sprejet, če bo zanj glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] [[...]]85. člen Poslovnika govori, gospod Jerovšek, zelo natančno, jaz sem sicer mislil, da je to vaša retorična figura, ampak če ste dali predlog, ga moram zavrniti. 85. člen, "Državni zbor praviloma odloča z javnim glasovanjem". Drugi odstavek, "s tajnim glasovanjem odloča pri volitvah, imenovanjih in razrešitvah, kadar je to določeno z ustavo, zakonom ali s tem poslovnikom". Z Zakonom o RTV to ni določeno niti ne s tem poslovnikom, da ne govorimo o ustavi. Tretji odstavek, "Državni zbor lahko odloči, da se opravi tajno glasovanje tudi o obtožbi predsednika republike" – to ni ta primer, "obtožbi predsednika Vlade ali ministra" – tudi to ni ta primer, "in v primerih iz prejšnjega odstavka," se pravi tretjega, "predlaga tajno glasovanje predlagatelj ali poslanska skupina," tudi to ni relevantno. Zato vašega predloga seveda poslovniško ne morem sprejeti in bo glasovanje javno. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 29. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o razrešitvi člana Nadzornega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine SDS, Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Spoštovani koalicijski kolegi, v tretje gre lažje. Tukaj bomo Maksa gotovo razrešili, ker vam bomo pri tem seveda pomagali. Gospod Maks Lavrinc je odstopil z mesta člana Nadzornega odbora Sklada za razgradnjo Nuklearne elektrarne Krško, ker se mu je očitno uprlo sodelovanje pri tako netransparentnem, tudi negospodarnem delovanju Sklada pod vodstvom vršilke dolžnosti Ksenije Žnidaršič Planinc. Kdo je gospa Ksenija Žnidaršič Planinc in kako je postala vršilka dolžnosti direktorice sklada za razgradnjo nuklearke? Gospa Ksenija Žnidaršič Planinc je bila kar nekaj časa, dolga leta v skladu in je bila vodja naložb v skladu, kar pomeni, da je poznala in sokreirala tudi vse naložbe tega sklada v preteklosti, zato seveda nanjo letijo tudi vsi očitki o slabem poslovanju sklada, ki so se seveda porajali tudi pod drugimi vodstvi sklada, če so seveda ti bili, kar je predmet revizije Računskega sodišča. Kako je gospa Ksenija Žnidaršič Planinc postala vršilka dolžnosti direktorice sklada? Na predlog in na vztrajanje ministrice Radić, kajti statut in Zakon o skladu predvidevata postopek imenovanja direktorja, in sicer direktorja imenuje Vlada na predlog upravnega odbora. V tem primeru je bila gospa Ksenija Žnidaršič Planinc imenovana za vršilko dolžnosti direktorice brez predloga upravnega odbora, samo na vztrajanje in insistiranje ministrice Radić. In kakšni so naložbeni podvigi gospe Ksenije Žnidaršič Planinc, kar je seveda, po moji oceni, gospod Maks Lavrinc ocenil kot temelj in ključni razlog za svoj odstop? Gospa Ksenija Žnidaršič Planinc je brez posvetovanja z upravnim odborom, brez kakršnegakoli drugega posvetovanja z organi sklada, verjetno pa s posvetovanjem z ljudmi iz ozadja konec leta 2010 prodala za približno 16 milijonov evrov državnih obveznic z razmeroma dobrimi obrestmi. Kaj je s tem denarjem počela? S tem denarjem je kupila najprej 3 milijone evrov obveznic Dela Prodaje in nato še 6 milijonov evrov obveznic, internih obveznic, Državne založbe Slovenije. To sta dve družbi, ki ju obvladuje Bojan Petan, dolgoletni prijatelj gospoda Gregorja Golobiča, predsednika stranke Zares. Državni sklad za razgradnjo nuklearke je financiral, je pomagal kreditirati podjetja v obvladovanju gospoda Petana v višini 9 milijonov evrov. Gre za nakup obveznic, kar pomeni, da gre v bistvu za kreditiranje podjetij. Poglejte samo, koliko mesecev se je, na primer, Pivovarna Laško pod sedanjim vodstvom trudila pridobiti kredit za 10 milijonov evrov, da lahko sploh poslujejo. Marsikateremu malemu in srednjemu podjetju so odrečeni kakršnikoli krediti za tekoče poslovanja, za nabavo repromateriala, torej za nekaj, kar lahko ustvarja gospodarsko rast v tej državi, gospodu Petanu pa je preko državnega sklada tako uspelo dobiti 9 milijonov evrov iz sklada za razgradnjo nuklearke. Tega seveda ni mogel prenesti gospod Lavrinc, kakor tudi ne drugi člani upravnega odbora, ki so seveda preiskali ta dejanja in ocenili te posle gospe Ksenije Žnidaršič Planinc za negospodarne. To je prvič v zgodovini delovanja tega sklada, je tudi organ sklada obsodil takšno dejanje. Gospa Ksenija Žnidaršič Planinc je bila nedavno tudi razrešena kot v. d. direktorica, na njeno mesto je imenovana druga vršilka dolžnosti direktorice. Torej tudi zdaj se ministrica Radićeva distancira od te osebe, seveda je pa ta oseba naredila svoj posel. Dodelila je 9 milijonov evrov podjetjem, ki so blizu politični opciji, ki jo je podprla in ki je vztrajala na podpori tej isti vršilki dolžnosti. Seveda smo to obravnavali na Komisiji za nadzor javnih financ, še bomo obravnavali. Verjetno bodo v tem primeru vložene kazenske ovadbe in bo seznanjena tudi protikorupcijska komisija, gotovo pa je to temeljni razlog za vstop gospoda Lavrinca, zato ga bomo tudi v Poslanski skupini SDS podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Franco Juri. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Kolega predhodnik je že povedal, kje je bistvo problema, in jaz mislim, da bo treba počakati na revizijo Računskega sodišča, da bomo končno spoznali to, kar se je dogajalo v Skladu za razgradnjo NEK od 2006 naprej. Kot je bilo povedano, Maks Lavrinc odhaja, ker je želel s tem opozoriti na nepravilnosti, ki so se tam dogajale. Dejstvo je, da je razrešitev v. d. direktorice Ksenije Žnidaršič Planinc zahtevala in pravzaprav omogočila ministrica Darja Radić, čim je bila seznanjena z vsemi elementi. Ta fantazija, ki se ponavlja, o prijateljstvu med gospodom Petanom in gospodom Golobičem je špekulacija, ki je zelo priročna za SDS, ampak nima nobenih temeljev. Mislim, da gospod, o katerem je govora danes, je toliko oddaljen od gospoda Golobiča kot od gospoda Vezjaka. Tako, da lepo prosim, ne mešajte Zaresa v zgodbe, ki so vaše zgodbe, ki prihajajo iz tistih časov, ko so drugi lomastili po tem skladu, in iz časov, ko so drugi povzročali situacijo, na katero odstop gospoda Maksa Lavrinca opozarja. Zato mi razumemo to odločitev. Mi smo med strankami ena od tistih strank, ki v tem skladu trenutno nima niti enega lastnega predstavnika, niti naših prijateljev ni tam, in si želimo čim prej poročila Računskega sodišča in na podlagi tistega poročila, upajmo, da se bo ta razprava nadaljevala. Hvala.
Hvala lepa. Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima Ivan Grill. Prosim.
Najlepša hvala. Tu se je zdaj potrdilo, da je bil ta sklad volilni plen koalicije, potem, tudi tukaj vidimo, stranke Zares. Vsi ti dogodki od leta 2009 to tudi potrjujejo. Že v lanskem letu, ko ste pod pretvezo o nezdružljivosti dr. Romane Jordan Cizelj, njo razrešili, je bil razlog v ozadju ta, da je bila oseba, preko katere ne bi mogli izvajati tistih svojih namenov, ciljev, kako se dokopati do preko 150 milijonov evrov, kolikor jih ima ta sklad v svojih portfeljih. Tako da je bila ta namera, vsem tistim, ki to poznamo, seveda tudi več kot razumljiva. Ravno tako je bil tu zelo očiten nastop ministrice Radićeve, ko je utemeljevala nesprejetje poročila nadzornega odbora, to je bilo v razpravi v parlamentu, kjer je skušala utemeljevati, da je sklad posloval slabo. Ampak, spoštovana koalicija, celotno obdobje od ustanovitve do sedaj je v povprečju, govorim v povprečju, ta sklad posloval z več kot 50 % višjo stopnjo donosnosti, kot ji to zapoveduje zakon. Zakon ji zapoveduje, da je minimalno 4,2 in še nekaj procenta. Res je, da je bila 2008 ta donosnost nekoliko nižja zaradi drastičnega padca vrednostnih papirjev na vseh borzah, tudi v Sloveniji, vendar se je ta situacija zelo kmalu popravila in ta sklad posluje ves čas dobro, dokler se niste skušali tega dokopati in olakomniti, da bi se potem polastili tega denarja. Ta dopis oziroma odstopno izjavo gospoda Lavrinca je res na začetku moral nekoliko pokritizirati tudi poslovanje v preteklosti, ampak brez konkretnih argumentov, dokazov, kajti, če bi napisal samo to, kar je ključno v dokumentu, zadnji odstavek, bi ga verjetno slekli iz kože. Tukaj pa je nekoliko skušal stvar oblažiti. Da je bil politično nastavljen, da je imel politično vlogo, kaže tudi dejstvo, da je to svojo odstopno izjavo naslovil ne samo na Državni zbora, ampak tudi na Poslansko skupino Zares. Sedaj mi pa povejte, spoštovani kolegi iz Zares, kakšna vloga politične stranke je formalna, da vas je tudi s tem seznanjal. Ko je prej gospod Juri razlagal o nekih insinuacijah in o povezavah gospoda Bojana Petana, direktorja in tudi večinskega lastnika Državne založbe, kjer je ta sklad kupoval neupravičeno obveznice, vas sprašujem, če so bile to dobre kupčije. Sprašujem vsakega izmed vas poslancev iz Zares, koliko ste pa sami kupili teh obveznic. Če verjamete v to, bi bilo verjetno smiselno, da bi jih seveda tudi vi pokupili. Več kot očitno je, da je gospod Lavrnic prepoznal in tudi sam tukaj napisal, da v tej vlogi člana nadzornega odbora ne more sodelovati, ker ga vsi dogodki utrjujejo v prepričanju, da je odgovornim bolj malo mar, kakšno je poslovanje sklada. Tukaj je želel s tem svojim odstopom nekako dokazati, da ni del te igre, ampak še vedno so del te igre skriti interesi od gospoda Kopača do ostalih vidnih predstavnikov stranke Zares. Ta njegov odstop kaže več kot dovolj jasna ozadja in pa seveda vse tiste namene, ki jih tudi imate. Glede na to, da je gospod Lavrnic dal odstop, drugega, kot da ta predlog oziroma sklep potrdim, mi seveda tudi ne preostane. Upam, da ga bo nadomestil nekdo, ki si bo skušal prizadevati, da bo s svojim znanjem in pa tudi vplivom prispeval k temu, da bo posloval ta sklad v skladu s svojo ustanovitvijo. Hvala lepa.
Proceduralno gospod Kek.
Hvala za besedo. Kolega Grill je naslovil na Poslansko skupino Zares z željo po odgovorih kar nekaj vprašanj, pa sprašujem, če lahko odgovorimo, ker bi ob tem še ovrgel nekaj njegovih laži.
Žal pri razpravi ni prijavljen noben od poslancev Zares, zato na ta vprašanja ne bo mogoče odgovoriti. Več kot to vam kot predsednik ne morem reči. Kot član, poslanec pa lahko rečem samo to, da bo še priložnost za odgovore več kot dovolj, in to prave. Besedo ima Milenko Ziherl, ki ga naprošam, da poslanski skupini ne postavlja vprašanj.
Hvala lepa. Obžalujem, da je prišlo do takega stanja, ki je pripeljalo gospoda Lavrinca do odstopa, čeprav je po politični usmeritvi čisto na drugem bregu, ampak ravno to je tudi zaskrbljujoče, ker so začeli naši proti našim, bi se temu reklo, in so naši obupali od tistih drugih naših. To je zelo zaskrbljujoče. Zaskrbljujoče je pa predvsem, ker se posluje kot, bi se po domače reklo, svinja z mehom s sredstvi, ki imajo zelo resen namen. Zdaj v času potresa na Japonskem in krize njihovih štirih nuklearnih elektrarn se lahko še bolj zavedamo, kako pomemben je Sklad za razgradnjo nuklearke. Če gremo malo v zgodovino, se lahko spomnimo, koliko je bilo potrebnih težav in naporov, da so enak sklad ustanovili tudi Hrvatje. Ker gre v bistvu za firmo, ki je v mešanem lastništvu, je, čeprav ima Slovenija večinski glas, vendarle zaskrbljujoče, kaj bodo pa na Hrvaškem o tem rekli oziroma ali ne bodo imeli izgovora, da bodo tudi oni svoj del sklada namenili za kaj drugega in bo, ko bo prišel dan D, sklad prazen. Da to ni za popolno zaprtje nuklearke, se je že zdavnaj govorilo o milijardi mark, to pomeni zdaj, zelo na hitro preračunano, vsaj 500 milijonov evrov. Torej ogromen denar, ki ga verjetno država, ki je vedno bolj v krizi, če bi to zapirali jutri, k sreči je glede na obnovo reaktorjev in uparjalnikov in tako naprej pričakovana življenjska doba še vsaj okoli 30 let. Z neresnim poslovanjem je v bistvu ogrožena samo finančna stabilnost oziroma še dodatno finančno breme za naše zanamce. Enkrat bo treba to nuklearko zapreti in takrat bo treba morda po takratnih cenah še več denarja pripraviti. Vsekakor je nesprejemljivo, če je že za gospoda Lavrinca bilo nesprejemljivo, potem bo za mene še toliko bolj, da je šlo za reševanje naših, torej za zelo domačinsko poslovanje ne glede na to, kako neracionalno je bil porabljen denar – "saj smo se znotraj familije vse zmenili". Bojim se tudi, ker se pojavljajo nekatere govorice, da bi bil ta denar iz sklada prekanalizran v Blok 6 Termoelektrarne Šoštanj. Torej ta sklad je zelo zelo ogrožen in namesto dobrega gospodarjenja, pametnega gospodarjenja imamo vse kaj drugega prisotnega na temu področju. Torej, kaj lahko državljanke in državljani sklenejo iz vsega, kar so danes slišali? To, da so lahko močno zaskrbljeni, da bodo plačevali drago elektriko, iz katere se bo polnil sklad, ta denar pa bo skozi vse luknjice odtekal in bo posoda vedno bolj ali manj prazna. In ko bo pršel dan D, se bodo lahko držali samo za glavo. Torej po eni strani obžalujem predvsem, da je prišlo do takšne situacije, da je celo gospod Lavrinc obupal in odstopil.
Hvala lepa. Besedo ima Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Jaz nisem tisti Bojan Petan, o katerem se govori, jaz sem Rudolf. Pa gremo zdaj na vsebino. Gre za inštitucijo Nadzornega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganje radioaktivnih odpadkov iz nuklearne elektrarne. To se pravi, da že ime pove, da gre za inštitucijo, ki mora pripraviti vse potrebno za odlagališče radioaktivnih odpadkov iz te elektrarne, in to že v času delovanja, predvsem pa pripraviti pogoje za čas po prenehanju delovanja. Nekaj časa je za ta sklad skrbela seveda samo Slovenija, Hrvaška svojega sploh ni imela in je tudi ni skrbel njen finančni del. Zdaj naj bi ga sicer formirali, vendar je s financami še vedno bolj slabo. Po nastopu nove vlade pa so nekatere zasrbeli prsti. Gre za velik denar, ta sklad v tem trenutku razpolaga s približno 150 milijoni evrov. To je velik denar, to je lep denar, je pa lahko tudi lep plen. V zadnjem obdobju je prišlo tudi do menjave nadzornega odbora na samem vrhu, prišlo je do vedejevstva v tem nadzornem odboru in ta v. d., ni pomembna oseba, ampak ta v. d. je nekako bolj samovoljno omogočil nakup delnic Državne založbe Slovenija in pa Delo Prodaja. Glede na to, da je kar dobro opredeljeno v zakonodaji, katere vrednostne papirje naj ta sklad kupuje – delnice teh dveh podjetij nikakor niso na tem spisku, v bistvo pa to pomeni kar posojilo našim fantom. To je zelo neodgovorno in nevarno početje. Zakaj? Pred dvema tednoma je prišlo do hude nesreče na Japonskem, to spremljamo še danes, vzrok je bil hud potres in pa potem cunami. V tisti elektrarni se dogajajo nevarne stvari. Hočem pa povedati to, da se igrati s tehnologijo nuklearne elektrarne ni tako preprosto, to ni, ne vem, pečenje žemelj ali česa podobnega. Ta primer na Japonskem je pokazal, da varnostnih ukrepov ni nikoli dovolj, še tako previden si lahko, še tako lahko si izobražen, imaš vso potrebno znanje, vso tehnologijo, pa vendar pride do težav. In glede na to, da je ta sklad predviden za odlaganje radioaktivnih odpadkov, pri nas še namreč ni prišlo do izgradnje, denar pa je, tudi to je eno od prioritetnih nalog tega sklada in potem razgradnja po prenehanju delovanja. Ta termin se tudi zelo hitro bliža in zato je zelo neodgovorno ta denar uporabljati za neke nakupe delnic naših prijateljev. In glede na to, da je član tega nadzornega odbora zapisal, da "organizacijska struktura sklada namreč ni preprečila, da sklad ne bi postal neko lobistično in lokalno podjetje", in naprej "neodločno ravnanje Vlade in postavitev v. d. direktorice sklada, ki od predsednika nadzornega odbora zahteva pisno utemeljitev razlogov, ki so ga pripeljali do zaključka, da mora nadzorni odbor seznaniti z naložbenimi podvigi v zadnjem obdobju, me utrjuje v prepričanju, da je odgovornim bolj malo mar, kakšno je poslovanje sklada", in on se tega ne gre več, kot je zapisal. In glede na to, da je gospod Lavrinc to zapisal in nepreklicno odstopil, moram priznati, da mi je kar žal in bom s težkim srcem pritisnil "za", drugega mi sicer ne preostane, zato ker se bojim, da je nekdo odstopil, ki si upa povedati resnico in je povedal, "jaz se tega ne grem več, ker delate po domače, ker posojate denar našim fantom" in bo prav gotovo zamenjan z nekom, ki bo bolj poslušen in tega ne bo napisal in ne bo odstopil zaradi tega, ker bo ugotovil, da je nekaj narobe. Kot sem že dejal, bom bolj s težkim srcem to podprl, ampak glede na to, da je njegova volja takšna, da nepreklicno odstopa, bom to naredil, ampak dogodki, tudi dogodki na Japonskem, in njegovo pismo pa kažejo, da se s tem skladom ni za igrati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Bojan Kontič.
Hvala lepa. Saj bi bilo zanimivo slišati, zakaj prejšnji člani nadzornega sveta, ko so se kupovale delnice po višji ceni, kot so se potem prodajale, ni odstopil in opozoril na te zadeve, ampak to je že druga stvar. Še nekaj je treba v tej razpravi opozoriti. Ne gre za varnost jedrske elektrarne Krško, govorimo o skladu za razgradnjo. In ne mešajte zadev in ne strašite ljudi zdaj po nepotrebnem, ker čas je ravno pravi za te zgodbe. Govorimo o skladu, ki bo služil za razgradnjo Nuklearne elektrarne Krško. Jaz res upam, da so tisto, kar je bilo povedano, zgolj špekulacije o teh prijateljskih povezavah enega predsednika ene stranke, ki je tudi minister, in večinskega lastnika DZS, ker potem pridemo tudi do Dnevnika pa še do česa, potem mi bodo nekatere stvari še bolj jasne, kot so mi, ampak upam, da je to res špekulacija in da so na to kolegi iz Zaresa opozorili. Ko govorimo o odstopu gospoda Lavrinca, je treba povedati celotno zgodbo, ne samo tega, da se gospod Lavrinc zdaj ne strinja s to naložbeno politiko in je zato odstopil. Ni se strinjal tudi z naložbeno politiko v prejšnjem mandatu 2004–2008. In je napisal, da je bila po njegovem mnenju nezakonita. To piše v odstopni izjavi [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] [[...]]Gospod Vizjak, imeli ste možnost za besedo. In je ponudil odstop. Še enkrat povem, da si res želim, da so vse to, kar je bilo prej povedano, špekulacije. Prav pa je, da poznamo celotno zgodbo o odstopu. In ni odstopil gospod Lavrinc samo zaradi tega, kar se dogaja zdaj. Pravi, da je pričakoval, da se bo ravnalo drugače, kot se je ravnalo v letih 2004–2008, pa se žal tudi zdaj ne ravna tako, kot si je Lavrinc želel. Tudi sam imam pomisleke o tem, kar se v tem trenutku dogaja z nakupi delnic na eni strani in s prodajo na drugi strani, vendar je treba zgodbo gledati kot celoto. Bo pa verjetno treba o tem kaj več spregovoriti, ker zadeva ni več osamljena. Nadzorni svet je zapustil oziroma ga bo zapustil tudi gospod Anton Mustar, ki je poslal odstopno izjavo, ravno tako kot gospod Lavrinc iz nadzornega sveta, kar seveda kaže, da je nekaj narobe. O tem bo treba spregovoriti in dobiti neke informacije, verjetno od Ministrstva za gospodarstvo, verjetno tudi Vlade. Nekaj se dogaja, če nadzorniki odstopajo. Še bolj pomembno pri tem je, da je zdaj ta drugi gospod, ki je odstopil, Anton Mustar odstopil iz sklada in zraven priložil še Lavrinčev odstop, ker se z njim strinja. Torej, tej zgodbi bo treba napisati tudi zaključek. Verjetno ni vse tako enostavno, kot se vidi in sliši na prvi pogled. Jaz bom vsekakor glasoval za to, da se razreši gospoda Lavrinca, ker je ponudil odstop, ker sem slišal še bolj nerazumne ideje na Mandatno-volilni komisiji, da bi zavrnili njegov odstop. Če je gospod Lavrinc odstopil, je pač odstopil. Mi se bomo s tem seznanili. Na naslednji seji bomo imeli še en odstop, mogoče istočasno imenovanje nadomestnega člana za Lavrinca, potem bomo morali iskati nadomestnega za tega, na vsaki seji se bomo ukvarjali z Nadzornim svetom Sklada za razgradnjo Nuklearne elektrarne Krško. To pa seveda kaže na to, da je treba poiskati odgovore na nekatera vprašanja, ki se zastavljajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. No, tam, kjer je denar, tam je zares agresivna Zares – nova politika. In to tako agresivna, da to moti že člane koalicije, najbrž moti tudi člane stranke Zares. Kako si sicer razlagati to odstopno izjavo, ki je naslovljena: predsedniku nadzornega odbora, članom nadzornega odbora in Poslanski skupini Zares. Nobeni drugi poslanski skupini ali poslanskemu klubu ta odstopna izjava gospoda Lavrinca ni naslovljena, kar je zanimivo. Se pravi, da se gospod, ki je odstopil, zaveda, kje je tisto mesto, kjer se odloča o usodi slovenske energetike in o porabi sredstev v slovenski energetiki in o porabi tistih sredstev, ki so namensko zbrana, ki jih je, pravijo, okrog 150 milijonov, in se zdaj s to novo naložbeno politiko, ki jo obvladuje koalicija, očitno pa predvsem stranka Zares, nenamensko trošijo in porabljajo za slabe naložbe. To je indikativno. To, da je gospod Lavrinc povedal, da se s tako naložbeno politiko ne strinja, je najbrž dejstvo, zato ker tako piše tudi v tej odstopni izjavi. Zdaj, ali je to zakonito ali ni zakonito, je drugo vprašanje. O tem bodo pač presojali drugi organi. Ampak očitno je pri teh postopkih odločanja nekaj, kar moti delovanje tistih, ki naj bi nadzorovali delovanje začasnih ali pa stalnih uprav. Ni to edini problem v slovenski energetiki. Včeraj smo se ukvarjali tudi z enim področjem v slovenski energetiki, kjer je tudi na obeh straneh, na vsaki polovici en del poslanske skupine Zares, pol na eni, pol na drugi. In v tako konfuznih razmerah, kot se dogaja v slovenski energetiki, je najbrž zelo težko voditi neko konsistentno, razvojno usmerjeno, nacionalnim interesom ali pa potrebam prilagojeno politiko. To je nemogoče, če celo znotraj stranke, ki ji je zaupan resor upravljanja s slovensko energetiko, prihaja do tako konfuznih odločitev in predlogov. Očitno to moti tudi tiste, ki so v tej poslanski skupini. Še nekatere stvari bi bilo treba ugotoviti. Če to, kar je zapisal gospod Lavrinc, drži – potem moti predvsem to, da se na ta dopis, na ta javni poziv, na ta javni odstop ni odzvala slovenska vlada. In da se ni odzvala tudi resorna ministrica. Jaz mislim, da bi morali ob tem alarmantnem dopisu, da se zadeve ne odvijajo v skladu z zakonom, čeprav je izražen samo sum, nemudoma odzvati slovenska vlada in pa tudi resorno ministrico in sprožiti vse ustrezne preventivne, predvsem pa očitno kurativne ukrepe. Če tega v slovenski vladi ni nihče sposoben urediti, potem bi najbrž morali pričakovati ustrezne politične sankcije ali mora predsednik Vlade nekaj storiti sam s seboj ali pa mora predsednik Vlade storiti nekaj s tistim, ki pokriva ta resor, ker je očitno nadaljevanje take prakse nevzdržno. Dokler se na tem področju ne bo ničesar zgodilo, bi rekel, tudi v tem političnem smislu, ker očitno gre za, vsaj v enem delu, za politična kadrovanja in nastavitve, do takrat lahko pričakujemo samo to, kar se je dogajalo s temi ukrepi bivše v. d. direktorice sklada – neracionalno trošenje, domnevno nezakonito delovanje, lahko ugotovimo, da gre za sume pranja denarja, da gre za ohranjevanje klientelističnih povezav in tako naprej. Še najbrž kakšna druga institucija v državi, ne samo tiste, ki imajo v rokah izvršno oblast, bi se morala v tem konkretnem primeru odzvati. Najbrž še kakšna druga. Dokler teh kriterijev, ta koalicija ni sposobna realizirati, se ne bo rešilo nič, niti v nacionalnem preiskovalnem uradu, niti z bulmastifi, niti z energetiko, niti z nobeno stvarjo, ker gre očitno samo za politično prikrivanje nepravilnosti, ki se dogajajo in se bodo tudi naprej nadaljevale. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak.
Danes smo že drugič priča, da se znotraj stranke Zares dogajajo upori zoper ministrico Radić. Včeraj smo lahko to doživeli, ko je bila izglasovana razprava o odgovoru ministrice Radić na poslansko vprašanje gospoda Trofenika, kjer mislim, da so padale težke besede o njenem delu. Tu, gospod Lavrinc, ki je bil verjetno v nadzorni odbor imenovan s strani stranke Zares tudi odstopa s tega mesta, kot upor temu, kar se v zadnjem času dogaja. Kajti, če bi gospod Lavrinc odstopil zaradi dogodkov iz preteklosti, bi verjetno v preteklosti odstopil, ne pa zdaj. Kaj je osnovna težava in tudi težava povezana z včerajšnjo diskusijo? Samo ena kaotična oseba je v tej nesrečni Sloveniji naredila ogromno zmedo v energetiki – in to je gospod Janez Kopač. Dlje ko bo ta človek na mestu direktorja Direktorata za energetiko, dlje se bomo soočali s takšnimi neznosnimi situacijami, ko se kadrira na vsako silo svoje ljudi v energetske subjekte, in to se naredi na tak način, da se kriminalizira vodstva energetskih podjetij ali skladov, in potem se vrine svoje ljudi za plenjene malhe teh energetskih podjetij. Gospod Uroš Rotnik, ki je bil odstavljen iz Termoelektrarne Šoštanj iz povsem identičnih razlogov, ker je bila ambicija po obvladovanju tega projekta s strani drugih. Tu v primeru Sklada za razgradnjo nuklearke je več kot očitno, da je gospod Janez Kopač želel najprej kriminalizirati delo prejšnjega direktorja sklada, zato se je Vlada spustila v revizijo naložbene politike in naložb sklada, mimogrede za to nima nobenih pristojnosti, kajti ta sklad je ustanovil Državni zbor [[...]] [[izklop mikrofona]]
Sem prekinil, da vam bom pustil čas, in vas samo sprašujem, ali se vam zdi korektno, da vi po dolgem in počez greste na človeka, ki je sicer javni funkcionar, ne da bi imel ta niti najmanjšo možnost, da karkoli reče v obrambo temu, kar ste rekli. Ali je to kakšna, bi rekel, kakšna je ta opcija tu noter? Kako si lahko, ne trdim, da ga ni mogoče kritizirati, ne enega ne drugega, ampak tako lepo po dolgem in počez, kot se to dogaja, pa se mi res zdi, ni le vprašanje poslovnika, ampak politične kulture. Nadaljujte prosim.
Spoštovani predsednik parlamenta, če bi zdaj glasovali o tem, kar sem rekel, kdo se z mano strinja, verjemite mi, da bi bilo več glasov, kot za vašega gospoda Bohinca. Gospod Kopač ima, mimogrede, možnost vse te zadeve zavrniti, kadarkoli želi, lahko skliče tiskovno konferenco, lahko me povabi, da skupaj prediskutirava o tej temi. Jaz sem ga že enkrat povabil, bil je pri meni pred tremi ali dvema letoma, ko je nastopil svojo funkcijo. Možnost komunikacije obstaja. Želim povedati samo to, da je šlo po poti najprej diskvalifikacije človeka glede naložbene politike v preteklosti in potem postavitev, da se ga odstrani in postavi svojega človeka, da dela servis podjetjem, ki so blizu. Mislim, spoštovani predsednik, vidim, da kimate z glavo, sled denarja vodi do tega. Tu je šlo za 9 milijonov evrov kredita dvema podjetjema, ki ju obvladuje Bojan Petan. Zdaj mi boste še povedali, da tega človeka ne poznate. Torej, želim samo povedati, da se je gospoda Straška v prejšnjem mandatu kriminaliziralo zaradi naložbene politike, a šef naložb v tem skladu je bila gospa Ksenija Žnidaršič Planinc, ta ista oseba. Več kot očitno je bila tu ambicija polastiti se tega privilegija, razpolagati s 150 milijoni denarja nabranega v skladu. Ko je šlo vse po zlu, se zdaj vidim stranka lepo distancira od te osebe, naredila je očitno svoje delo, zdaj pa je ne poznamo, tako približno, kot se je SD ali nekateri distanciral od gospoda Thalerja, ko so ga našli s prsti v marmeladi. Želim samo povedati, da je več kot očitno ta primer izpostavil, da nekatere politične, marginalne politične opcije jemljejo neko koalicijsko vlogo kot volilni plen. Želijo biti pri koritu in želijo nesorazmerno biti pri koritu. In to se je v tem tudi potrdilo. Kkar nekaj primerov bo še verjetno naplavila ta in druge zgodbe. Še enkrat, podjetja, kot je Delo Prodaja in Državna založba Slovenije so dobile od državnega sklada praktično kredit v višini 9 milijonov evrov za dnevno potrošnjo, ki jo pač rabijo, jaz ne vem, kaj rabijo. Medtem ko se številni drugi podjetniki borijo za 100 tisoč evrov, za 10 tisoč evrov kredita, pa ga ne dobijo, za bolj zdrave projekte. Tu sta imeli dve podjetji botre in seveda nekoga v skladu, ki je prodal interne obveznice, da se dobi ta denar. Zato je več kot logično, da je Maksu vse skupaj šlo preko roba.
Samo tehnično pojasnilo – Maks Lavrinc je član stranke Zares, zato je razumljivo poslal to tudi v vednost Poslanski skupini Zares. Toliko o tem. Besedo ima Dušan Kumer.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Očitno zdaj po tej diskusiji in po teh diskusijah, ki so bile, nekateri iščejo opravičilo za svoje slabo delo v preteklosti in zlorabljajo odstop gospoda Lavrinca za amnezijo, ki so jo doživeli za obdobje, ko so imeli vse v svojih rokah. Zato si je treba v tem pismu, ki ga je gospod Lavrinc napisal, zapomniti v tretjem odstavku zadnji stavek, "neko lobistično in lokalno podjetje". In to neko lobistično in lokalno podjetje ima izredno dolgo brado. Ne samo zadnjih dveh let, ampak sega daleč nazaj. In vse to je lepo in ilustrativno zapisal tudi gospod Lavrinc v tem pismu. Zato vsi tisti, ki citirate ali pa govorite samo o zadnjem delu pisma, se sprenevedate, manipulirate in zlorabljate odstop gospoda Lavrinca. Namreč, kaj je on napisal? On je napisal v prvem odstavku, da je "način upravljanja s sredstvi sklada, po moji sodbi, že pred več leti zašel na nezakonita pota. Naložbena politika, ki jo je dopuščala Vlada v letih 2004–2008," imamo tu ex ministra za gospodarstvo, sedaj je gospa Radićeva, prej je bil gospod Vizjak, "je bila po moji sodbi nezakonita. Še več. Praktično ob koncu mandata leta 2008 je bil zakon nekoliko popravljen. Očitno se je s spremembami želelo normativno urediti naložbene politike, približati dotakratnemu ravnanju vodstva sklada". In to je zgodba iz preteklosti, ki se ne tiče teh dveh let. Zato je bila narejena revizija Računskega sodišča, zato je Vlada revizije in tako dalje, za katere gospod Vizjak pravi, da teh pooblastil nima. In gospod Lavrinc je nezadovoljen s to novo vlado, ker na to ni ukrepala. Kajti ta sprememba zakonodaje v letu 2008 je omogočila, da je ta gospa v. d. direktorica sklada naložbene podvige počela tudi v tem zadnjem obdobju. In to je vsa zgodba. In je kritika na prejšnjo vlado in je kritika na to vlado, da teh, po njegovem mnenju, nezakonitih poslov, seveda ni preprečila. Se pravi, kritizira vas, gospod Vizjak, ki veliko o tem veste, in kritizira tudi to vlado in tudi to ministrico in ne vem še koga ste naštevali danes v tem. Jaz bi še enkrat opozoril, amnezija, o kateri večkrat govori naš kolega, je, seveda, zajela tudi nekatere druge, ki danes veste veliko o tem povedati. Fantje lobistično lokalnega podjetja pa še danes obvladujejo NEK, Sklad NEK. In še enkrat, tisti, ki so v preteklosti veliko o tem vedeli povedati, tudi danes veliko vedo o tem povedati, čeprav pravijo, da nadzorni odbor je drug, uprava je druga, drugi ljudje so, ampak o Skladu NEK vedo popolnoma vse, ali pa še več kot je sploh treba.
Hvala lepa. Repliko želite? Vas je gospod Kumer napačno navajal, citiral? Prosim, da vidimo, če ne, vam bom vzel besedo.
Čisto preprosto. Poglejte, gospod Maks Lavrinc je navedel niz stvari in je član nadzornega odbora v tem mandatu. Če bi bilo res to, kar pravi in očita meni kot bivšemu ministru, da sem soodgovoren za to, da je Vlada v prejšnjem mandatu sprejela nezakonit [[...]]
Kolega, samo trenutek, vzel sem vam besedo. Replika služi temu, da popravite napačne navedbe, ko vas citirajo. On je bral pismo gospoda Lavrinca. Ni mogoče popraviti napačnih navedb iz pisma [[...]]
V pismu jaz nisem omenjen [[...]]
Ja, ampak saj vas ni citiral. O tem vam govorim, da vi ne morete popraviti napačnih navedb, ker se pač ne nanašajo na vas in jih ni citiral [[...]]
[[...]]seveda se nanašajo na mene, če me je gospod Kumer omenil. In dovolite mi tri stavke. Gospod Maks Lavrinc je prišel za člana nadzornega [[...]] [[izklop mikrofona]]
Gospod Vizjak, ne morem vam dati replike, zato ne, preprosto, ker pri vaši intervenciji ne gre za vprašanje popravljanja napak, torej popravljanje tega, kako vas je gospod Kumar citiral, ampak vi polemizirate z njim v zvezi s stavki, ki jih ni mogoče popravljati, ker so napisani in so stavki gospoda Lavrinca, žal mi je, hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se Maksimiljana Lavrinca razreši s funkcije člana Nadzornega odbora Sklada za financiranja izgradnje Nuklearne elektrarno Krška in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, mag. Andrej Vizjak. Obrazložitev glasu, ponavljam.
Jaz upam, da boste spoznali, predsednik, da nam ne morete vzeti v temu parlamentu besede [[...]]
Je tudi ne jemljem.
O, z veseljem, kadar govorimo stvari, ki jih neradi slišite. Poslanska skupina bo seveda podprla ta nepreklicni odstop, ker gospod Lavrinc ne pušča vrat odprtih za to, da bi še opravljal to zadevo, čeprav mislim, da je bil dober član nadzornega odbora. Kajti prepoznal je anomalije, ki se dogajajo v mandatu, ko je on – član nadzornega odbora, torej gospod Maks Lavrinc je član Nadzornega odbora v mandatu te vlade in seveda je zaradi tega to tudi prepoznal in spoznal. Če je gospod Maks Lavrinc v svojem odstopnem pismu omenil tudi obdobje pred tem, je to seveda zanimivo branje, vendar so še bolj zanimivo branje poročila Nadzornega odbora. Poročila Nadzornega odbora za vse mandate doslej so bila pozitivna in so imela en sam zaključek, da je bilo poslovanje sklada zakonito. S tem postavlja v bistvu na glavo trditev gospoda Lavrinca, ki se mu zdi, da temu ni tako. Jaz mislim, da imamo za to organe sklada, da opravljajo svoje delo. In organi sklada so opravili svoje delo, poročali tudi parlamentu v skladu z zakonom. V teh poročilih ni bilo moč zaznati očitkov, ki jih gospod Lavrinc navaja. In to je za mene relevantno – kaj organ, ki je dolžan poročati parlamentu, seveda tudi poroča. Da seveda ni moč postaviti na isti imenovalec dogodkov iz preteklega mandata in sedanjega oziroma od katerega koli direktorja do sedaj in sedanje vršilke dolžnosti direktorice priča sklep Upravnega odbora sklada. Nikoli doslej Upravni odbor sklada ni sklenil, da je delovanje vršilke dolžnosti direktorice negospodarno. Nikoli doslej tega sklepa ni bilo. Samo v primeru te konkretne osebe se je to zgodilo zaradi tega, ker je evidentno šlo za zlorabo položaja in za negospodarno ravnanje. To so prepoznali tudi upravni odbor tega, ne pod direktovanjem gospoda Straška ne pred njim ni bilo nikoli tega ugotovljenega s strani tistega, ki je to poklican ugotavljati. To ni poklican ugotavljati gospod Kopač, še manj stranka Zares in še najmanj Vlada, temveč organi sklada, ki jih postavi Državni zbor in so tudi dolžni poročati Državnemu zboru. Zaradi tega so seveda gospodu Lavrincu šli čez rob naložbeni podvigi vršilke dolžnosti, kot tudi omenja, seveda mora zato zaradi optike vreči malo peska tudi na prejšnje. Ampak če bi bili prejšnji problem, potem tudi gospod Lavrinc ne bi sprejel te funkcije. Zato bomo v poslanski skupini seveda žal podprli razrešitev gospoda Lavrinca. Sicer pa menim, da je škoda, da odhaja.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SD, Breda Pečan [[...]]Prišlo je do zamenjave, hierarhija obstaja, kot vidite.
Mi smo demokratična stranka, se lahko tudi tako dogovorimo, kdo bo v imenu poslanske. Naj nadaljujem tisto zgodbo in še enkrat ponovim. Moje vprašanje je naslednje: Zakaj je ob koncu prejšnjega mandata prišlo do [[...]]
Ni več vprašanj, gospod Kumer. Ni vprašanj.
Ne, ne. Ampak hočem še enkrat ponoviti naslednje. Ob koncu prejšnjega mandata je prišlo do popravka zakona. Za nazaj so se popravile in revitalizirale vse naložbe, ki so bile po prejšnjem zakonu, ki je veljal do leta 2008, tudi po mnenju revizij nepravilne. Revizije in poročila v letu 2009, 2010 so seveda po novem zakonu. In še enkrat ponavljam, popravek ob koncu prejšnjega mandata je omogočil sedanji upravi ali pa v. d. in tako dalje, te naložbe, ki so sporne, s čimer se tudi mi strinjamo. In smo se tudi strinjali, da so bile sporne vse prejšnje naložbe v elektropodjetja in tako dalje. Poglejte si nazaj, po kakšnih cenah so se takrat kupovale te delnice, ko so bili drugi ministri. In še enkrat bom rekel in ponovil tisto, kar piše v tretjem odstavku: "neko lobistično in lokalno podjetje". In to je to. In to je še danes. Zato gospod Lavrinc odstopa, ker je bilo prej narobe in zdaj ta vlada tega, kar je bilo v preteklosti narobe, ni popravila do danes. On se je seveda tega naveličal in je zato odstopil. Ne pa samo zaradi dejanj in potez, ki so bile storjene v zadnjih dveh letih. Zato še enkrat opozarjam – tako všeč mi je od gospoda Grimsa diagnoza "amnezija", da jo moram ponavljati.
Postopkovno, gospod Tanko.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Mislim, da ste razpravo zaključili. Vsi prijavljeni razpravljavci so dobili besedo. Obrazložitev glasu pa ni razprava in pozivanje kogarkoli in komentiranje tega [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] [[...]]Gospod Kumer ni povedal v imenu poslanske skupine, kako bo njegova poslanska skupina glasovala, ampak se je ukvarjal z vsemi drugimi zadevami. In vam predlagam, spoštovani predsednik, da, če že vodite to sejo, jo vodite tako, da bodo razprave razprave in da bodo obrazložitve glasu obrazložitve glasu. Ne pa da pustimo zaradi tega, ker je nekdo v koaliciji, razpravo o vsem mogočem, nekdo drug, ki pa samo namigne na nekaj, je pa prekinjen in doživi šolo poslovnika, neupravičeno. Lepo prosim, da sejo vodite tako, kot se za Državni zbor spodobi. V tem trenutku smo v fazi obrazložitve glasu. Hvala lepa.
Glejte, gospod Tanko, če me ne bi prekinili pri vodenju seje, bi kolega Kumra vprašal, kako bo glasovala poslanska skupina, seveda, tako, kot sem včeraj gospoda Pojbiča. Dovolite mi, da sam presodim, kdaj interveniram pri nastopih posameznih poslank in poslancev. Postopkovno mag. Borut Sajovic. Ne postopkovno? Aha, dobro. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Zares, Franco Juri.
Hvala, gospod predsednik. Poslanska skupina Zares nima problemov glasovati "za" potrditev tega odstopa. Ob tem pa obžalujemo, da odstopa dober član Nadzornega sveta Sklada gospod Maks Lavrinc. V tem odstopu vidimo dokaz, da se resnica bliža. Vidimo pobudo, to, kar je napisal v svojem odstopnem pismu, ki je pravzaprav pobuda za to, da se obelodani vse, kar se je dogajalo od leta 2004 naprej, torej v času prejšnje vlade, ko se je sistemsko omogočalo, da je prišlo do takih očitnih nepravilnosti, ki jih lahko primerjamo z zgodbo izolskega zdravstvenega doma. Pač nek sklad, ki nastaja z enim konkretnim namenom, si potem dovoljuje določene finančne operacije, transakcije in tako dalje, ki s svojo izvirno nalogo nimajo ničesar. In prvič se je zgodilo, da se je prav ministrica te vlade in te stranke odločila, da ne bo podaljšala vedejevstva direktorici, ki je izkoristila sistemske možnosti, ki so nastale v prejšnji vladi. In prvič je Vlada tokrat nastopila. Zato razumem nervozo, živčnost, ki smo jo doživeli ob današnji razpravi. Zanimivo, kdo se je prijavil in kdo je želel usmeriti vso pozornost samo na stranko Zares. Ta stranka Zares ima ministrico, ki je pravilno pristopila, ki se je pravilno odločala, in tudi gospod Lavrinc, meni je všeč, pri tem se strinjamo, da so ga pohvalili tudi nekateri iz vrst opozicije, dejstvo je, da on razkriva nek scenarij, ki bo dokončno jasen, ko bomo razpravljali o reviziji Računskega sodišča. Glasovali bomo za.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanke skupine LDS. Mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tudi v naši poslanski skupini bomo predlog podprli. Gospod Maks Lavrinc je ravnal tako kot prej, ko je sedel v naših klopeh, načelno in odločno. Želeli bi si pa, da on ne bi odstopil, ampak, da bi na tem mestu odstopil nekdo drug, jasno je pokazal na napake, ki imajo zgodovino v prejšnjem in v sedanjem obdobju. Moram reči, da sem vesel, da je večina tega denarja kljub slabemu gospodarju še vedno na tistem mestu, in naša naloga je, da vse procedure v zvezi z upravljanjem sredstev tega sklada dokončno uredimo, da mu postavimo pravo vodstvo in da si želimo, da teh sredstev ne bi potrebovali pred letom 2025, to je tista ključna zgodba. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanke skupine DeSUS. Joško Godec.
Hvala lepa za besedo. V Poslanski skupini DeSUS nismo imeli nobenih dvomov, da ne bi podprli tega predloga. Zakaj? Gospod Maks Lavrinc je napisal, da nepreklicno odstopa. To pomeni, da mimo njihove volje mi ne moremo iti. Kar se tiče pa predloga za nazaj in za naprej za leto 2004, naj se da pa to organu pregona naprej, odkar je pa komisija pristojna pa komisiji, pa naj se ugotovi, kaj je bilo narobe v tej zadevi. Mogoče tudi dodatno še postopkovni predlog. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vidim, da je želja po individualni obrazložitvi glasu, zato odpiram prijavo. Obrazložitev glasu v svojem imenu, Breda Pečan.
Včasih je dobro, da ima človek dolg spomin in da se spominja vsaj za 6 let nazaj. Bila sem članica Komisije za nadzor javnih financ v preteklem mandatu in moram reči, da edino, kar lahko rečem v zvezi z odstopom kolega Maksa Lavrinca – kolega rečem zato, ker sva bila skupaj v prvem mandatu, tudi on poslanec in jaz poslanka –, da je prvi v teh šestih letih, ki je začutil potrebo po tem, da javno izrazi svoje nestrinjanje z ravnanjem z javnim denarjem v Skladu za razgradnjo Jedrske elektrarne Krško. Da se je pojavil še en član nadzornega odbora,za katerega jaz ne vem, kdo je, ker ga ne poznam, je tudi zelo zelo pohvalno in častno. Ni pa častno to, da so člani nadzornega odbora v preteklem mandatu kljub temu, da so vedeli, da vodstvo Sklada za razgradnjo jedrske elektrarne kupuje vrednostne papirje, ki nikakor niso odgovarjali določilom zakona o razgradnji, o skladu za razgradnjo, ki so bili v izrecnem nasprotju, ker so bili celo vrednostni papirji, ki se sploh niso pojavljali na borzi, ker so bile, recimo, delnice Elektro Celja, pa Elektro Primorske, pa ne vem koga še vse, da so bile delnice, ki jih je vodstvo kupovalo od gospoda Južne, na primer, za katerega vemo, kakšen renome ima, in da so bili ti vrednostni papirji legalizirali pravzaprav šele s to spremembo Zakona o skladu za razgradnjo. Evidentno je, da so ti člani nadzornega odbora ravnali napak, kljub temu, da so bili opozorjeni s strani naše komisije [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu. Vito Rožej, prosim.
Hvala lepa. Jaz sem bil do današnje razprave prepričan, da gre v primeru Sklada za razgradnjo NEK za parlamentarni sklad. Ko sem poslušal vsaj dva govorca, se je eden spraševal, zakaj Vlada nič ne naredi, drugi pa, kako si upa Vlada vtikati v ta sklad. Prihajala sta iz iste poslanske skupine, tako da je najbrž tam razklanost glede tega velika. Tudi sam si nisem prišel čisto na čisto, ampak ostajam pa pri oceni, da gre za parlamentarni sklad, zato se mi zdi pozornost, ki jo temu namenjamo, pravzaprav dobra. Tisto, kar je zaskrbljujoče v tej odstopni izjavi Maksa Lavrinca, so skratka ti lokalni lobiji, ki naj bi s tem denarjem nas vseh, da tako rečem, delali kot svinja z mehom. S tega lokalnega okolja sicer prihaja en poslanec, ampak ta danes ne sodeluje v razpravi, največ o tem vedo in sodelujejo pa okoliški, da tako rečem, in veliko imajo o tem za povedati, najbrž da z razlogom, se bojim, da z istim razlogom, ki jih je kot razlog za svoj odstop navedel tudi kolega Lavrinc. Jaz vem seveda tudi, da poleg že omenjenih dejstev, da gospodarska ministrica v okviru svoje pristojnosti ni podaljšala vedejevstva prejšnji direktorici, da je tudi Računsko sodišče privzdignilo obrv in šlo pogledati te vse posle, zaradi katerih je kolega Lavrinc podal svoj odstop. Odstopil je skratka zato, ker se je stara politika, tista, ki se je začela v prejšnjem mandatu, nadaljevala tudi v ta mandat, ker nove politike na tem področju ni bilo. Z Računskim sodiščem, z njegovimi izsledki, upam srčno, da bo prišla tudi nova politika z novimi člani, najbrž da tudi, čeprav očitno glede na prakso to, da samo nove člane v Svet za razgradnjo NEK dajemo, ni zadosti. Potrebne bodo odločitve Računskega sodišča, kakšnih drugih organov, mogoče bodo ti lobistični in klientelistični lobiji, ki se povezujejo tudi z nekaterimi imeni, ki obiskujejo ta Državni zbor v okviru preiskovanja brezplačnikov, skratka, da se bo ta krog sklenil in da nam bo jasno postalo mogoče tudi, kdo in zakaj kupuje Večer, s čigavim denarjem in tako naprej. Veselim se teh časov. Žal mi je, da jih Maks Lavrinc ne bo dočakal kot član Sklada za razgradnjo NEK, vem pa, da se bo izsledkov tega veselil ravno tako kot jaz. Glasoval bom za.
Hvala. Obrazložitev glasu v svojem imenu Zvonko Černač. Prosim.
Hvala lepa. Gospod Lavrinc je podal odstopno izjavo leta 2011, ne 2010, ne 2009 in ne 2008. Torej njegov odstop ne more biti povezan s tistim, kar se je dogajalo pred tremi ali več leti nazaj. Odstopno izjavo je podal po tistem, ko je prehodna, bivša v. d. direktorica, ki ste jo vi nastavili oziroma vaša Zares ministrica, kupila obveznice po tečaju 97,5, kljub temu, da bi jih lahko kupila po tečaju manj kot 60, kar pomeni, da je nastalo za milijon evrov in več preplačila. In danes je zelo težko glasovati o tem odstopu. Gospod Lavrinc bi moral deliti odškodninsko odgovornost z vsemi ostalimi v tem skladu in povrniti to škodo, ki je tam v skladu, zaradi tega razloga nastala. Vaše razprave, ki so v določenem delu izredno konfuzne, nebulozne in se ne morejo kar nekako otresti tega, da ste že tri leta na oblasti in bi radi vse, kar se dogaja, še po treh letih valili na prejšnjo vlado, bi bile malo manj neverodostojne, če bi kdorkoli danes tukaj povedal, da bo ta odgovornost tudi uveljavljena oziroma še več, da so ustrezne, vaše institucije že sprožile ustrezne postopke in že tečejo odškodninski postopki za povračilo najmanj milijona evrov škode, ki je v tem konkretnem primeru nastala. Tega ni. Jaz ne morem deliti mnenja, da gre za neko negospodarno, nekorektno in ne vem kakšno ravnanje. Tukaj je nastala neposredna škoda. 9 milijonov evrov je mimo vseh kriterijev dobilo neko privatno podjetje, ki je v izraziti povezavi z Zaresovo politiko, zato da je lahko financiralo svoje posle. In odgovornost bo v tem, da neka gospa, ki je bila v. d., zdaj ni več v. d. Jaz ne vem, če je to en pameten simbol za utrjevanje pravne države. Jaz bom sicer glasoval za ta odstop, ker mi kaj drugega tudi ne preostane, tako ali tako bo izglasovan, vendar mislim, da bi bilo prav, da bi se ta odgovornost čim prej začela uveljavljati, in to ne samo materialna, etična, ampak tudi odškodninska.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu Franci Kek. Prosim.
Hvala za besedo. Sprejeli bomo odločitev Maksimilijana Lavrinca, ker se je pač odločil, da odstopi. Je pa zanimivo, kako je stranka Zares zelo priročna za pokrivanje lastnih rabot, na primer, še ko odstopi naš član in ni ne v upravnem odboru ne v nadzornem svetu nikogar od stranke Zares, nam ob njegovem odstopu že eno uro očitate, kako mi želimo lomastiti po energetiki. Še ko nasprotujemo gradnji TEŠ 6 zaradi ekonomske in ekološko spornih okoliščin, nam očitate, da si želimo prisvojiti TEŠ 6. Vedno smo mi krivi. Zelo priročen izgovor smo. Bom še enkrat povedal, za prikrivanje lastnik rabot – ob tem mislim vas, gospod Vizjak. In ne razumem, zakaj nasprotujete reviziji Računskega sodišča v tem skladu.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Milenko Ziherl. Prosim.
Hvala lepa. Spoštoval bom odločitev gospoda Lavrinca. Me pa vse dosedanje razprave in obrazložitve glasov samo potrjujejo, v kakšni konfuzni situaciji je moral delati. Torej, če sem prav povzel razprave, je bil imenovan takrat, ko je bilo najslabše, ko je bilo vse narobe, ko so bile same nepravilnosti, in odstopa, ko je vse v najlepšem redu. Utemeljitve so se mi danes slišale približno tako, kot če bi jaz odprl dežnik za dež, ki je padal v ponedeljek. To seveda nima nobenega smisla. Zadeve so se zgodile tukaj in zdaj. Tri leta je tudi delal pod tako imenovano "skoraj nezmotljivo vlado". Glede na to, da pa ima na svojem položaju nekatere odgovornosti in če bo prišlo do kakšnih preiskav, bi lahko samo rekel, da se je dobro zmazal, ni pa rečeno, da ga odstop varuje tudi kakšne odgovornosti okrog tega. Spoštujem voljo in bom glasoval za to, za kar se je odločil.
Hvala lepa. Glasujemo. Proceduralno? Ja, prosim, opozarjam vas, da je dobro, da je seja sklepčna. Odpiram prijavo. Obrazložitev glasu mag. Andrej Vizjak.
Spoštovani! Jaz bi bil vesel, da v tej državi enkrat uvedemo standarde odgovornosti tistih, ki so za delo in delovanje posameznih institucij dejansko odgovorni. Sklad za razgradnjo nuklearke ima nadzorni odbor in upravni odbor. Nadzorni odbor in upravni odbor sta odgovorna tudi, jaz upam, da tudi individualno preko posameznih članov. In če posamezni člani tako upravnega kot nadzornega odbora doslej niso reagirali ob vaših, kot pravite, očitnih nepravilnosti, potem so za to odgovorni. Odgovoren je tudi gospod Lavrinc, če doslej ni odreagiral, če je bilo kaj narobe, odgovoren je gospod Slapnik, ki je dolgo sedel v upravnem odboru in tako naprej [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] [[...]]Ja, a res?! Pa vaša gospa Silva Črnugelj, ki je tudi sedela v upravnem odboru. To so vse ljudje, ki so sedeli v upravnem odboru sklada. Če je bilo kaj s poslovanjem Sklada narobe, so oni odgovorni. Ali pa tudi parlament, kajti parlament je nadziral delovanje Sklada. Torej, spoštovani minister, noben, ne sedanji, ne prejšnji, ne predprejšnji, za ta parlamentarni sklad ni odgovoren. Vsaj po zakonu ne, razen po vaši fikciji. Edino to. pristojnost Vlade glede tega delovanja Sklada je samo v sledečih primerih. Prvi primer je to, da imenuje in razrešuje direktorja na predlog upravnega odbora. Če predloga upravnega odbora ni, ga ne more. Kljub temu je vaša ministrica Radićeva postavila vršilko dolžnosti Ksenjo Žnidaršič Planinc brez predloga upravnega odbora, kršila je torej to določila zakona in statuta. Še enkrat torej, spoštovani gospod Kek, kaj je prikrivanje nekih rabot? Nobenih prikrivanj, nobenih rabot ni. Še enkrat, lokalci. Ja, lokalci. Veste kdo je največji lokalec, ki se je Zdaj umastil tu? Gospod Petan. On obvladuje, on je iz Brežic doma, obvladuje in je direktor Term Čatež, je direktor Državnih založb, je Brežičan, skratka [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Kako boste glasovali? Boste "za"? Dobro. Gospod Tanko obrazložitev glasu v svojem imenu. Gospod Tanko, hvala lepa. Že dvakrat sem vas pozval. Tretjič vas ne mislim več. Prosim.
Gospod predsednik, oprostite, Kek moti. Repliko bi rad na obrazložitev glasu, pa ne gre. Jaz bom glasoval za razrešitev. Upam pa, da bo odločitev tokrat taka, da bo bolj sproščujoča, ker ni potrebnih 46 glasov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Smo razumeli sporočilo. Obrazložitev glasu Tadej Slapnik. Prosim.
Hvala lepa. Bom podprl odstop gospoda Lavrinca. Z gospodom Lavrincem sva se odkar je postal član tega organa, večkrat slišala, točno zaradi tega, ker sem sam imel kot član upravnega odbora dosti izkušenj iz pozitivnega poslovanja Sklada. Gospod Vizjak, več kot 60 milijonov se je v obdobju, ko sem jaz bil član upravnega odbora, povečal fond, s katerim upravlja. Za časa, ko ste bili vi minister, ko ste bili vi, kot minister, odgovorni za to področje, ko ste potrjevali naložbeno politiko, je ta sklad zmanjšal svojo vrednost za 40 milijonov evrov. In to ugotavlja sedaj Računsko sodišče. In to smo vam povedali takrat, ko smo razreševali vašega direktorja Sklada, na podlagi vašega soglasja ste gospoda Straška potrdili, ko smo razreševali vašo predsednico upravnega odbora, podpredsednico vaše stranke, gospo Jordan Cizljevo. In ko je potekel mandat predsedniku nadzornega sveta, bivšemu vašemu poslancu gospodu Kelemini, je praktično vaš sklad, SDS-ov sklad, takrat izposloval 50 milijonov evrov negativnega poslovanja. In to smo mu že enkrat dokazali v Državnem zboru. Zdaj bo to dokazalo Računsko sodišče. In če ste takrat lahko trdili, tako kot še sedaj trdite, da je to laž, ne vem, kaj si boste tokrat izmislili. Tokrat boste verjetno rekli, da je pa Računsko sodišče in predsednik Računskega sodišča iz Zares. Ali kako? Bo pa to odgovor? Ne, takrat teh odgovorov ne boste mogli dati in takrat boste tudi odgovarjali, tudi kazensko.
Hvala lepa. Glasujemo. Obrazložitev glasu v svojem imenu. Jakob Presečnik. Prosim.
Hvala lepa. Saj se nisem mislil javiti k obrazložitvi. Upam, da mi ne boste tega zamerili. Glasoval bom zagotovo za razrešitev, ker je bila to jasno izražena volja nekdanjega našega kolega in pa člana nadzornega sveta gospoda Maksa Lavrinca. Vendar glede na to, da tu poslušamo že eno uro obtožbe, ki frčijo levo in desno na nas. Ne v preteklosti niti zdaj nimamo nobenega člana, ker smo bili vedno, tudi če smo dali kakšen predlog, preglasovani. Seveda je pa po nekih revizijah nujno o tem skladu pa le spregovoriti na ustreznih organih v Državnem zboru. Mislim, da take obtožbe, levo, desno, sem in tja, tudi niso čisto iz trte zvite in neosnovane. Zagotavljam, da bomo aktivno pri razpravi takrat, ko bo ta točka na dnevnem redu, tudi sodelovali. Danes imamo pa na dnevnem redu odstop člana sveta in ta odstop bom seveda potrdil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Prisotnih je samo 40 poslancev, zato bom glasovanje ponovil. Glasujemo. Navzočih je 39 poslancev, odrejam desetminutni odbor. Z glasovanjem bomo nadaljevali ob 17.55.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujem s prekinjeno sejo in prekinjeno točko. Smo pri tretjem glasovanju. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 26. sejo Državnega zbora Republike Slovenije. Hvala lepa in nasvidenje. Še to. Kolegice in kolegi, obvestili so me, da se čez petnajst minut začne seja Odbora za notranjo politiko, pravosodje in javno upravo. Seja bo v veliki dvorani na Tomšičevi, torej čez petnajst minut, ob 18.10.