Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Dvanaestu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 110 narodna poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molimposlanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 145 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika, i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Saglasno članu 86. stav 2. i članu 87. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine i, izuzetno, za petak, dakle mimo dana utvrđenih u članu 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda. Uz saziv ove sednice koji vam je dostavljen sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlogu za dopunu dnevnog reda i predlogu za spajanje rasprave. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o energetici, koji je podnela Narodnoj skupštini 22. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 133, protiv – 6, uzdržanih – nema, nije glasalo 12 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Jedinstvena Srbija je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama i dopunama odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 22. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 134 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštinanije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevno red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Demokratske Narodne Alžirske Republike u oblasti zdravlja životinja. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupštinanije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Kabineta ministara Ukrajine o saradnji u oblasti biljnog karantina i zaštite bilja. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 152 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupštinanije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 122 narodna poslanika poslaničke grupe Srpske napredne stranke je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmena zakona o planiranju i izgradi, koji je podnela Narodnoj skupštini 23. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 134, protiv – šest, uzdržanih – nema, nije glasalo 13 od ukupno prisutnih 153 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma između Republike Srbije i Evropske komisije o pravilima za sprovođenje finansijske pomoći Evropske unije Republici Srbiji u okviru instrumenta za pretpristupnu pomoć (IPA II), koji je podnela Narodnoj skupštini 24. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 143, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 12 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Grupa od 123 narodna poslanika poslaničke grupe Srpska napredna stranka je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine nad objektima izgrađenim bez građevinske dozvole, koji je podnela Narodnoj skupštini 24. decembra 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 138, protiv – devet, uzdržanih – nema, nije glasalo 11 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, na osnovu člana 92. stav 2. i 4. Poslovnika, Narodnoj skupštini predložili su da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju koji su podneli Narodnoj skupštini 26. septembra 2014. godine. Da li narodni poslanik Vladimir Pavićević želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, predlažem narodnim poslanicima da se u dnevni red Dvanaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije uvrsti i Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju koji smo u Narodnu skupštinu uputili narodni poslanik Zoran Živković i ja, 26. septembra ove godine. Dakle, poštovana gospodo, pre tačno tri meseca. Ovim Predlogom dopuna Zakona o visokom obrazovanju, mi predlažemo narodnim poslanicima da se član 4. Zakona o visokom obrazovanju kojim se definišu principi visokog obrazovanja doda jedan veoma važan princip na koje mora da se temelji jedan sistem visokog obrazovanja, jedne savremene demokratske države, a to je poštovana gospodo princip akademske čestitosti. Podsećam da se među principima visokog obrazovanja u članu 4. Zakona o visokom obrazovanju navode – akademske slobode, autonomija, jedinstvo nastave i naučno istraživačkog, odnosno umetničkog rada, otvorenost prema javnosti i građanima, uvažavanje humanističkih i demokratskih vrednosti nacionalne i evropske tradicije i vrednosti kulturnog nasleđa, poštovanje ljudskih prava i građanskih sloboda uključujući zabranu svih vidova diskriminacije, usklađivanje sa evropskim sistemom visokog obrazovanja i unapređivanje akademske mobilnosti, nastavnog osoblja i studenata, učešće studenata u upravljanju i odlučivanju posebno u vezi sa pitanjima koja su od značaja za kvalitet nastave poštovana gospodo, ravnopravnost visoko-obrazovnih ustanova bez obzira na oblik svojine, odnosno na to ko je osnivač, afirmacija konkurencije obrazovnih i istraživačkih usluga radi povećanja kvaliteta i efikasnosti visoko-školskog sistema, obezbeđivanje kvaliteta i efikasnosti studiranja. Mi smatramo da kao dvanaesti princip, jedan od principa sistema visokog obrazovanja u Srbiji treba da bude akademska čestitost. Ukoliko poštovana gospodo dogovorimo ovde da otvorimo raspravu i o akademskoj čestitosti kao važnom principu sistema visokog obrazovanja, poslali bismo dve važne poruke – prvo da se zakonodavno telo pridružuje jednoj vrsti otpora destrukciji akademske zajednice koja dolazi u jednom strašnom naletu izvršne vlasti. Druga stvar, poručili bismo mladim ljudima koji tek ulaze u svet nauke i istraživanjima, da vredi pošten naučno-istraživački rad poštovana gospodo. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 18, protiv – dva, uzdržan – niko, nije glasalo 139 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Katarina Rakić na osnovu člana 92. stav 2. člana 157. stav 2. i člana 170. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se obavi zajednički načelni jedinstveni pretres u Predlogu zakona o energetici, Predlogu zakona o izmenama Zakona o planiranju izgradnji, Predlogu zakona o izmenama i Zakona o matičnim knjigama, Predlogu zakona o izmeni i dopuni Zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole i Predlogu zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma između Republike Srbije i Evropske komisije o pravilima za sprovođenje finansijske pomoći EU Republici Srbiji u okvirna instrumenta za pristupnu pomoć i pod dva – da li narodni poslanik Katarina Rakić želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Izvolite. Samo momenat, sada se prijavite. Izvolite.
Hvala poštovana predsednice. Smatram da ste povredili član 27. koji govori da je obaveza predsednika Skupštine da se stara o primeni ovog Poslovnika vezano za član 157. stav 2. Ja ću pročitati još jednom Narodna skupština može da odluči da obavi zajednički načelni pretres o više predloga zakona koji su na dnevnom redu iste sednice, a međusobno su uslovljeni ili su rešenja u njima međusobno povezana, s tim što su odlučivanja o svakom predlogu obavlja posebno. Ja vas pitam – kako su međusobno uslovljena ili povezana rešenja između Predloga zakona o energetici koja je podnela Vlada, Predloga zakona o izmenama Zakona o matičnim knjigama koje je takođe podnela Vlada, Predloga zakona o izmenama i Zakona o planiranju izgradnji koja je podnela grupa narodnih poslanika pre tri dana, Predlog izmena Zakona o izmeni i dopuni Zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenih bez građevinske dozvole koje je podnela 123 poslanika pre dva dana i Predloga zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma između Republike Srbije i Evropske komisije koja je podnela Vlada pre dva dana. Znači, ni na koji način ova rešenja ovih zakona nisu međusobno povezana i uslovljena i o njima ne možemo da vodimo zajednički načelni pretres ako stavite ovo na dnevni red i na glasanje vi ćete prekršiti član 27. Poslovnika koji vam daje obavezu da se starate o Poslovniku. Ovaj predlog nije u skladu sa Poslovnikom, vi to morate da konstatujete i da ga odbacite. Na prethodnoj sednici smo imali zajednički pretres o 12 zakona koji je su bili međusobno povezani i uslovljeni i mi nismo stavili ovu primedbu. Danas na dnevnom redu su zakoni koji nikakvu vezu jedni sa drugim nemaju. Jedina želja i vaša namera je da ovo završite za dva dana. Žao mi je, to ne piše u Poslovniku. Kada promenite Poslovnik i stavite da je obaveza da se završi za dva dana , onda možete ovo da stavite na dnevni red.
Vreme vam je isteklo, u skladu sa Poslovnikom. Nemojte da vičete molim vas, savršeno rade mikrofoni. Čujem vas, nema potrebe. Povišeni ton ne rešava ništa u parlamentu i u našem društvu. Dakle ako možemo da pričamo bez vikanja na bilo koga među nama. To je moja molba vama. Drugo, vi znate dobro Poslovnik, primećujem, poslanik je iskoristio svoje pravo da na osnovu člana 92. stav 2 i člana 157. stav 2. i člana 170. predloži nešto parlamentu. Dužnost predsednika je da stavi taj predlog na glasanje. Nemojte mahati glavama, dužnost predsednika je da stavi predlog na glasanje. (Poslanik dobacuje.) Dobro, ja znam da vas baš briga, vi ste to rekli da bi novinari nešto zapisali, a šta će predsednik da odgovori to vas baš briga. Ne možete se javiti na odgovor. Budite molim vas kulturni, malo kulture da završim rečenicu. Mene su u porodici naučili da sačekam da se odgovori na nešto. (Marko Đurišić, s mesta: I mene su naučili u porodici mnogo lepe stvari, ja samo upućujem na član 27.) Jel mogu da završim rečenicu? Budite ljubazni. Ne morate mahati rukama, nema potrebe. Jel mogu da odgovorim, da li dozvoljavate poslaniče? (Marko Đurišić, s mesta: Naravno.) Zahvaljujem što mi dozvoljavate da odgovorim na vaše pitanje. Dakle, poslanica Katarina Rakić je iskoristila svoje pravo na osnovu odredbi koje Poslovnik dozvoljava, da predloži nešto parlamentu i da parlament odluči da li smatra da treba usvojiti njen predlog ili ne. Dužnost predsednika je da kada utvrđuje dnevni red, da stavlja na dnevni red kao što je stavila na dnevni red po šezdeseti put da se izjasnimo da li predlog izmena i dopuna Zakona o visokom obrazovanju da se uvrsti ili ne. Parlament ima tu snagu da odredi da li će ili neće. Sada nastavljamo da radimo po proceduri. Da li želite da glasamo o ovome što očigledno da nije povreda Poslovnika, ali opet će parlament reći da li jeste ili nije. Ne vi, ne ja, nego parlament. (Marko Đurišić, s mesta: Da.) Glasaćemo o tome. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovana predsedavajuća, povredili ste član 106. Vi ste rekli za predlog gospodina Đurišića, narodnog poslanika koji je reklamirao očitu povredu i kršenje Poslovnika i to elementarnu povredu Poslovnika u kojoj spajate nespojive tačke dnevnog reda nespojivih predlagača i sve to po zakonima koji nemaju nikakve veze, da je to učinio da bi nešto zapisali novinari, ne zato što stvarno smatra da je povređen Poslovnik. Vi na taj način omalovažavate aktivnost narodnih poslanika, time i Skupštine. Vi ste rekli da neko viče. Narodni poslanici opozicije moraju da viču da bi ih uopšte čuli i da bi sami sebe čuli zato što narodni poslanici pozicije za vreme dok mi obrazlažemo naše stavove pričaju među sobom, dovikuju se itd. Vi naravno pričate sa kolegama gore za klupom itd. ne obraćate pažnju na ono što mi radimo.
Izvinjavam se, to nisu kolege za klupom, nego generalni sekretar i zamenik koji su dužni da pomažu predsedniku u radu.
Razumem, jer ne znate kako da izađete iz ove situacije jer kršite Poslovnik i morate da se konsultujete i to je normalno. Molim vas da ne obmanjujete javnost kada govorite u mikrofon, obraćajući se javnosti, a ne poslanicima ovde. Dakle, niko nije vikao zato što mu se viče nego zato što ne može da govori i niko nije želeo da kaže nešto radi novinara, nego radi vas, da vas upozori da kršite Poslovnik, a očito ga kršite jer su spojene tačke dnevnog reda koje nije moguće, prema Poslovniku spojiti.
Zahvaljujem na tome što ste rekli. Neću davati komentar na to. Naravno, član 106. govori nešto sasvim stoto od onoga što ste vi želeli da kažete. Član 106. govori o tome da poslanik govori samo o tački dnevnog reda. Mi nemamo tačku dnevnog reda. Nismo još usvojili dnevni red. Znači, prekršili ste Poslovnik vi, ali to nije moguće. (Janko Veselinović, s mesta: 107.) Rekli ste 106. izvinjavam se, odnosilo se samo na 106. Bićemo vrlo precizni javnosti radi i poslanika radi koji ovde sede i slušaju o čemu mi govorimo pre prelaska na dnevni red. Što se tiče drugog dela gde ste rekli da poslanik ima pravo, pa dozvolite da i poslanik Katarina Rakić ima pravo da iskoristi član 92. i član 157. stav 2. i član 170. To može nekom da se svidi ili ne svidi, ali poslanica Katarina Rakić, je koristila svoje pravo. Nadam se da svih 250 poslanika imaju pravo da koriste svoja prava iz Poslovnika i da to ne može niko da im zabrani. Predsedavajući i predsednik parlamenta im sigurno neće braniti da koriste svoje pravo. Što se tiče člana 157. lepo i jasno piše, što vi vrlo dobro i znate da pročitate, piše - Skupština može da odluči, znači sačekajmo momenat da Narodna skupština odluči ili ne. Ja sam pravnik, neko možda nije, ne zna toliko dobro da tumači Poslovnik i to nije za zameriti, jer smo mi predstavnici građana a ne profesionalno udruženje ovde. Znači, birani su najbolji sa lista poslaničkih grupa glasovima građana. Tako da nije zameriti ako neko ne zna dobro da tumači Poslovnik. Izvolite. Hoćemo li glasati poslaničke Veselinoviću o povredi Poslovnika, 106? (Janko Veselinović, s mesta: 107.) Ja se izvinjavam, pričali ste pune dve minute o članu 106. (Janko Veselinović, s mesta: Da li mogu da se izajsnim?) Izjasnite se. Izvolite.
Da, i radilo se o članu 107.
Ne, ne možemo ispravke vršiti posle vaše rasprave.
Kako ste vi vršili … [[Isključen mikrofon.]]
Niste dobili reč da bi diskutovali. Primena Poslovnika je samo u pitanju na koje vi vrlo rado upozoravate predsednika parlamenta, pa se trudim. Da li još neko ima povredu Poslovnika? Za početak nema. Katarina Rakić ne želi reč. Stavljam na glasanje predlog poslanice Katarine Rakić o spajanju rasprave. Izvolite. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 137, protiv – 11, uzdržanih – nema, nije glasalo 15 od ukupno prisutna163 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, o predlogu za dopunu dnevnog reda i o predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 136, protiv – 15, uzdržanih – nema, nije glasalo 13 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, utvrdila dnevni red Dvanaeste sednice Drugog redovnog zasedanja, Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini u celini. D n e v n ir e d 1. Predlog zakona o energetici, koji je podnela Vlada; 2. Predlog zakona o izmenama Zakona o planiranju i izgradnji, koji je podnela grupa od 122 narodna poslanika Poslaničke grupe Srpska napredna stranka; 3. Predlog zakona o izmenama Zakona o matičnim knjigama, koji je podnela Vlada; 4. Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole, koji je podnela grupa od 123 narodna poslanika Poslaničke grupe Srpska napredna stranka; 5. Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma između Republike Srbije i Evropske komisije o pravilima za sprovođenje finansijske pomoći Evropske unije Republici Srbiji u okviru instrumenta za pretpristupnu pomoć (IPA II), koji je podnela Vlada; Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuju: Aleksandar Antić, ministar rudarstva i energetike, dr Kori Udovički, potpredsednik Vlade i ministar državne uprave i lokalne samouprave, Jadranka Joksimović, ministar bez portfelja, magistar Mirjana Filipović, državni sekretar u Ministarstvu rudarstva i energetike, Milovan Filimović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, prof. dr Miloš Banjac, pomoćnik ministra rudarstva i energetike, Ana Ilić, zamenik direktora kancelarije za evropske integracije, Olivera Gudžulić, načelnik u Ministarstvu rudarstva i energetike, Neda Mijatović Bojanović, šef Odseka za sistemsko upravljanje u oblasti energetike u Ministarstvu rudarstva i energetike i Olga Antić Miočinović, šef Odseka u Ministarstvu rudarstva i energetike. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 1. do 5. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog pretresa podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelnu za poslaničke grupe iznosi pet časova. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o energetici, Predlogu zakona o izmenama Zakona o planiranju i izgradnji, Predlogu zakona o izmenama Zakona o matičnim knjigama, Predlogu zakona o izmeni i dopuni Zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole i Predlogu zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma između Republike Srbije i Evropske komisije o pravilima za sprovođenje finansijske pomoći EU Republici Srbiji u okviru instrumenta za pretpristupnu pomoć (IPA II). Da li žele reč predstavnici i predlagač? Javite se kojim redom želite. Izvolite. Reč ima potpredsednik Vlade ministar Kori Udovički.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, na početku ove rasprave u načelu, dozvolite mi da dam nekoliko uvodnih napomena u vezi sa predloženim izmenama Zakona o matičnim knjiga koji je donet 2009. godine, a koji je u ovu oblast državne uprave uveo niz značajnih novina. Predlog zakona, o kome će se danas raspravljati u Narodnoj skupštini, pripremljen je, s jedne strane radi usklađivanja sa odredbama drugog zakona, a s druge strane radi obezbeđenja potrebnih uslova za potpunu automatizaciju matičnih knjiga koje su se do sada vodile isključivo u papirnom obliku. Naime, odredbe Zakona o matičnim knjigama koje uređuju uslove za obavljanje poslova matičara neophodno je uskladiti sa izmenama Zakona o državnoj upravi, koji je Narodna skupština usvojila ove godine, i to u pogledu uslova koje državni službenik mora da ispunjava - za davanje ovlašćenja, za vođenje upravnog postupka, i odlučivanje o pravima i obavezama fizičkih i pravnih lica. Predlaže se neophodno usklađivanje uslova za obavljanje poslova matičara sa odredbama zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnoj upravi iz 2014. godine, tako da matičar, odnosno zamenik matičara može biti lice koje ima stečeno visoko obrazovanje na osnovnim akademskim studijama u obimu od najmanje 180 ESPB bodova na osnovnim strukovnim studijama, odnosno na studijama u trajanju od tri godine društvenog smera. Takođe, radi obezbeđenja potpune automatizacije matičnih knjiga i vođenja drugog primerka matičnih knjiga, isključivom primenom savremenih sredstava za obradu i skladištenje podataka potrebno je produžiti rok za ispunjenje propisane obaveze imalaca javnih ovlašćenja gradskih i opštinskih uprava u kome bi oni u celini izvršili dostavljanje sadržaja drugog primerka matičnih knjiga u elektronskom obliku ministarstvu nadležnom za poslove državne uprave. U skladu sa Zakonom o matičnim knjigama iz 2009. godine u propisanom roku od dve godine ministarstvo nadležno za poslove državne uprave uspostavilo je centralni sistem za elektronsku obradu i skladištenje podataka i čuvanje drugog primerka matičnih knjiga, a centralnom sistemu su do sada pristupile sve jedinice lokalne samouprave kojima su povereni poslovi vođenja matičnih knjiga. Međutim, polazeći od toga da se do donošenja ovog zakona drugi primerak matičnih knjiga vodi isključivo u obliku knjige tvrdog poveza i da se matične knjige ne vode samo u sedištu opštinske, odnosno gradske uprave, već i u matičnim područjima koje određuju skupštine opština, jedan broj organa kojima su povereni poslovi matičnih knjiga do sada nije postigao stepen automatizacije koji je potreban da bi mogli u ostavljenom roku, u ovom od pet godina, da završe u celini propisanu obavezu vođenja drugog primerka elektronskim putem. Potrebno je istaći da je produženje roka predloženo nakon detaljne analize. Do sada ostvarenih rezultata u ovoj oblasti, naime ceo proces pristupanja opštinskih i gradskih uprava centralnom sistemu i dostavljanja podataka iz matičnih knjiga u ovaj sistem realizovan je fazno i bio je uslovljen prethodnim obezbeđenjem tehničkih pretpostavki za vođenje matičnih knjiga u elektronskom obliku i njihovim povezivanjem u jedinstveni informacioni sistem. Najveći broj opštinskih i gradskih uprava je centralnom sistemu pristupio u poslednje dve godine propisanog roka, ali, bez obzira na tu činjenicu, od ukupno 1.673 matičnih područja, 1.154 je već u centralnom sistemu, odnosno dve trećine ukupnog broja matičnih područja. Pored toga, od ukupno 113.350 matičnih knjiga koje se vode u Republici Srbiji, u centralni sistem su uneti podaci za 61.969 matičnih knjiga, sa ukupno 17.900.000 upisa. Ako se uzme u obzir da sve matične knjige nemaju jednak broj upisa i da u centralni sistem nisu uneti podaci iz matičnih knjiga koji imaju znatno manji broj upisa u odnosu na matične knjige iz kojih su već dostavljeni podaci, predloženo produženje roka je realno za ukupno ostvarenje postavljenog cilja, potpune automatizacije matičnih knjiga. Još bih da kažem da je predloženi rok i usklađen takođe sa trenutnim nacrtom strategije i akcionog plana uvođenja elektronske uprave, tako da će u ovom roku od naredne dve godine potpuna elektronizacija matičnih knjiga da bude postignuta na vreme i za uvođenje kompletne elektronske uprave u Srbiju. Hvala.
Reč ima ministarka Jadranka Joksimović.
Zahvaljujem. Uvaženi narodni poslanici, danas je zaista meni zadovoljstvo da predstavim Predlog zakona o potvrđivanju okvirnog sporazuma između Vlade RS i Evropske komisije o pravilima sprovođenja finansijske pomoći EU Republici Srbiji, u okviru instrumenata za predpristupnu pomoć, tzv. IPA 2, koja je veoma važna. Čini mi se da ponekada postoji možda i manjak razumevanja koliko je zapravo značajna predpristupna pomoć koju EU pruža godinama Republici Srbiji i koju će nastaviti da pruža u ovom procesu pregovora i dokle god je Srbija kandidat do potpunog stupanja u članstvo, kada se, naravno, otvaraju mogućnosti za još veća i značajnija sredstva za podršku strukturnim reformama. Zaista mi je zadovoljstvo da predstavim danas, iz razloga što smo jednom veoma koordiniranom i ažurnom aktivnošću, uspeli da, u naj kraćem mogućem roku i kao prva zemlja regiona, usvojimo na Vladi Predlog zakona i, nadam se, u Skupštini usvojimo Predlog zakona o okvirnom sporazumu. To pokazuje da smo na pravi način razumeli važnost koju za nas imaju predpristupna sredstva EU, kao i važnost efikasnog i odgovornog korišćenja… Ja se izvinjavam predsednice, ja sebe slabo čujem, ako biste mogli samo … predsednice?
Šta ste rekli?
Ja se izvinjavam, ja zaista sebe, prosto, slabo čujem. Ne želim da se nadvikujem sa narodnim poslanicima. Ako ne zanima ljude u Narodnoj skupštini, narodne poslanike, verujem da zanima građane, a zaista ne bih da vičem.
U prenosu se to ne čuje. Stalno apelujem na poslanike, svih 250.
Dakle, da pojasnimo samo osnovne elemente okvirnog sporazuma i zbog čega je važno što smo ovako zaista promptno i, čini mi se, u rekordnom roku uspeli da potpišemo ovaj okvirni sporazum. To pokazuje, još jednom da ponovim, značaj koji kao država pridajemo i razumemo sredstva koja dobijamo kao zemlja kandidat od EU, kao i našu želju i zaista najiskreniju nameru da na najefikasniji način i na najodgovorniji način pristupimo korišćenju ovih sredstava. Ovaj okvirni sporazum, naravno, da napomenem da govorim u svojstvu nacionalnog IPA koordinatora koji, po funkciji ministra zaduženog za evropske integracije, postoji, okvirni sporazum između Evropske komisije i RS detaljno uređuje pravila korišćenja novog instrumenta predpristupne pomoći koji nazivamo IPA 2 i koji se odnosi na sedmogodišnji period od 2014. do 2020. godine. IPA 1 je pokrila period od 2007. do 2013. godine. Ovo je jedan novi višegodišnji set mehanizama kojima se definiše način korišćenja instrumenata predpristupne pomoći. Kroz ovaj program IPA 2, Evropska komisija će zapravo usmeravati sredstva razvojne pomoći Republici Srbiji. Budući da su pravila korišćenja instrumenata veoma specifična, utoliko što Evropska komisija zahteva usvajanje jednog, i ne samo usvajanje, već zaista uspostavljanje jednog posebnog sistema i različitih tela i samih struktura, odnosno posebno kontrolnih mehanizama radi osiguravanja namenskog i efikasnog korišćenja bespovratnih sredstava, zaista je nužno da u naš domaći pravni sistem uvedemo sva pravila ovog instrumenta bez izuzetka. Još jednom, zbog toga je važno da smo ovo u ranoj fazi i uradili. To zapravo znači da je nužno da ovaj okvirni sporazum bude potvrđen, tj. ratifikovan u formi zakona u Narodnoj skupštini i da kao takav postane deo pravnog sistema Republike Srbije. To je, naravno, urađeno i za prethodni period, za IPA 1 od 2007. do 2013. godine. Evropska komisija je krajem avgusta 2014. godine usvojila model okvirnog sporazuma koji je jednobrazan za sve korisnike IPA 2 i zato im je naravno pripremila verziju okvirnog sporazuma za Republiku Srbiju i dostavila na saglasnost domaćim institucijama. Vlada RS je 19. decembra 2014. godine usvojila tekst okvirnog sporazuma i ovlastila nacionalnog IPA koordinatora, da potpiše, ja sam to potpisala 23. decembra, i mi smo razmatrali na sednici Vlade nacrt i utvrdili predlog zakona o potvrđivanju ovog okvirnog sporazuma koji je upućen Narodnoj skupštini na razmatranje po hitnom postupku. Ono što bih takođe želela da naglasim, to je da smo neposredno pre sednice Vlade tog dana, dakle 23. decembra, u Narodnoj skupštini RS održali i javno slušanje na temu IPA 2, gde su zaista govorili i predstavnici nevladinog sektora i svi zainteresovani narodni poslanici, tako da, i sa te strane mislim da smo u kratkom roku uspeli da poštujemo i ovlašćenja Narodne skupštine i, naravno, da organizujemo jednu, ne mogu reći debatu, ali svakako javno slušanje koje nije manje značajno. Osnovni razlog, samo bih to objasnila, zbog kojeg Vlada predlaže Narodnoj skupštini da ovaj zakon bude usvojen po hitnom postupku, a u skladu sa članom 167. Poslovnika Narodne skupštine, jeste, kao što sam pomenula, nužnost da u najkraćem roku uspostavimo pravni osnov za korišćenje sredstava koje je Evropska komisija već odobrila Republici Srbiji i to u okviru programske alokacije za IPA 2014. godine. To je posebno važno zbog toga što je Evropska komisija usvojila Akcioni program za Republiku Srbiju za programsku 2014. godinu, što je inače prva programska godina u okviru IPA 2. I pored 115 miliona evra bespovratne pomoći koji će biti usmereni na različite sektorske prioritete koje je kandidovala naša zemlja, Evropska komisija je odobrila i 62 miliona evra u okviru IPA 2014. godine, isključivo za sanaciju i obnovu nakon poplava koje su nas zadesile u maju mesecu. Upravo zbog toga je veoma važno da što pre usvojimo ovaj okvirni sporazum da bismo mogli, posebno ovih 62 miliona koji su već isprogramirani za sanaciju poplava, da u što kraćem vremenskom roku počnemo da koristimo. Priprema posebne akcije za finansiranje prioriteta u obnovi nakon poplave iz IPA 2014. je inače usvojena i obavljena po ubrzanoj proceduri tokom leta i jeseni ove godine, u avgustu i septembru mesecu, pri čemu smo u dogovoru sa Evropskom komisijom dogovorili mehanizme implementacije koji će omogućiti ubrzanu realizaciju tih projekata. Isto važi i za dodatnih 10 miliona evra koje je Evropska komisija odobrila Srbiji u okviru regionalnog instrumenta podrške, tj. višekorisničke IPA za 2014. godinu. Prema tome, ovo su razlozi zbog kojih smo predložili usvajanje po hitnom postupku, da bi zaista mogli odmah da pristupimo korišćenju sredstava koja nam je EU odobrila. To su, još jednom zbog građana Srbije da ponovim, bespovratna sredstva EU i ta alokacija je zaista veoma velika i značajna. To je ukupno 62 plus 10, dakle, 72 miliona evra bespovratne pomoći za sanaciju od posledica poplava iz IPA 2014. godine, a ostalih, kako sam rekla, 115 miliona za 2014. godinu je usmereno na različite sektorske reforme. Budući da se ovim predlogom zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma ispunjavaju i međunarodne obaveze Republike Srbije i vrši se usklađivnje sa propisima EU, a da postoje zaista, mislim da ćete se svi složiti, objektivni razlozi hitnosti i interes naše zemlje da primeni ovaj mehanizam što pre, mislim da je razumljiv razlog za donošenje ovog zakona po hitnom postupku. Evropska komisija je pripremila i Okvirni sporazum za IPA 2 za Republiku Srbiju, polazeći od nekoliko uredbi EU koji predstavljaju sekundarne izvore prava. To su Uredba Saveta ministara i Evropskog parlamenta, Uredba Saveta ministara i Evropskog parlamenta kojim se utvrđuju zajednička pravila i procedure za sprovođenje instrumenata Unije kojima se finansira njeno spoljno delovanje i Uredba o sprovođenju IPA 2 sa posebnim pravilima za sprovođenje IPA 2 Uredbe. Naravno, u toku današnje diskusije ja ću biti otvorena da pojasnim sve ono što predstavlja sadržinski i u odnosu na sredstva ovaj Okvirni sporazum. Za sada toliko. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Aleksandar Antić. Izvolite.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređem na dodatno objašnjenje Nacrta zakona o energetici, želim samo da informišem narodne poslanike i javnost da sam upravo došao iz Kolubare sa kopa „Tamnava-Zapadno polje“, gde sam sa predsednikom Vlade prisustvovao početku proizvodnje uglja na tom za nas najvećem i najznačajnijem kopu, da su od danas naši energetski bilansi bogatiji za novih 10.000 tona uglja i da od danas možemo da kažemo da smo u oblasti energetike sve one kapacitete koji su bili ugroženi i pogođeni poplavama doveli u red i da od danas na svim našim energetskim objektima i u svim kopovima se obavlja proizvodnja. To je, naravno, važno za budućnost naše zemlje i to je i važan ekonomski rezultat. Ovih 10.000 tona uglja koje ćemo proizvoditi dnevno sa kopa „Tamnava-Zapadno polje“, kada se to pretvori u finansijsku vrednost, to je otprilike nekih 250.000 evra dnevno, odnosno sedam i po miliona evra mesečno. Obzirom da smo taj kop doveli u funkciju da proizvodi ovu količinu uglja minimum pet meseci pre onih prvih procena koje smo imali od strane Svetske banke, potpuno je jasno da smo uspeli vrednim radom, pre svega zaposlenih u Kolubari i njihovih partnera koji učestvuju u tom poslu, da uštedimo za ovu zemlju nekih 40 miliona evra. To je izuzetno važna stvar i za mene kao ministra, ali mislim i za sve građane Srbije. Ono zbog čega smo, naravno, danas ovde je pitanje Zakona o energetici. Zakon o energetici predstavlja najviši pravni akt u oblasti energetike kojim definišemo politiku naše države, ciljeve i način ostvarivanja te politike u oblasti energetike. Jednostavno, ovim zakonom mi definišemo energetsku budućnost naše zemlje, funkcionisanje svih energetskih subjekata i tržišta energije. Biću slobodan da kažem da predloženi zakon predstavlja značajan kvalitativni iskorak u odnosu na važeći zakon koji je usvojen 2011. godine i da se kao takav trudi da da odgovor na sve izazove i promene u oblasti energetike kako na domaćem, tako i na međunarodnom nivou. Ovaj zakon predstavlja osnovu kako bi se obezbedilo sigurno i kvalitetno snabdevanje energijom, unapredili procesi obnovljene energetske delatnosti, poboljšao investicioni ambijent, uskladili propisi sa standardima EU i omogućila implementacija međunarodnih obaveza u oblasti energetike. Moram da napravim jednu malu digresiju i da podsetim da je Srbija u oblasti energetike možda i najviše iskoračila u pravcu evropskih integracija, da smo deo Energetske zajednice i da kao takvi, kao potpisnici tih međunarodnih ugovora smo u obavezi d primenjujemo pravila, regulativu i energetske direktive EU. Moram da kažem da rok od 1. januara 2015. godine, od kada smo u obavezi da primenjujemo i one direktive iz trećeg energetskog paketa, usvajanjem ovog zakona obezbeđujemo i to je važna stvar jer pokazujemo ozbiljnost države da ispunjavamo one obaveze koje potpišemo i koje prihvatamo. Moram reći da smo, po svemu sudeći, a na kraju ću pročitati i pismo Energetske zajednice, jedina država u regionu koja je to u potpunosti uspela. Zaista verujem da je ovaj zakonski projekat jedan nesumnjivo reformski zakon, sa reformskim karakterom, sa ciljem da značajno unapredi energetski sektor. Ovaj zakon unapređuje energetsku bezbednost države i sigurnost i boljitak za sve građane Srbije. Pre svega, unapređenjem uslova za isporuku energije, sigurnim snabdevanjem i zaštitom kupaca električne energije, kao i izgradnjom novih energetskih objekata pokušava da organizuje i održi funkcionisanje tržišta električne energije, uspostavi svojinu nad mrežama operatora sistema, podstakne korišćenje obnovljivih izvora energije, definiše položaj Agencije za energetiku, kao i svih drugih subjekata značajnih za obavljanje energetske delatnosti na teritoriji Republike Srbije. Cilj ovog zakona je da omogući povoljniji i sigurniji investicioni ambijent pouzdanim regulatornim okvirom, smanjenjem administrativnih procedura, kao i jasnim definisanjem uslova, prava i obaveza i međusobnih odnosa energetskih subjekata čiji je osnivač Republika Srbija, kao i onih koji dolaze iz privatnih sektora. Ovaj zakon bez ikakve dileme širom otvara vrata za investicije u energetiku koja je jedna od najperspektivnijih privrednih grana Srbije i za koju postoji velika zainteresovanost stranih investitora. Mislim da slobodno mogu da kažem da ukoliko postoji jedna oblast u društvenom i privrednom ambijentu Srbije u kojoj ne postoji manjak investicija i manjak investitora, to je oblast energetike. Mi u ovom trenutku imamo jedan veliki broj investitora koji radi na realizaciji različitih projekata, ali i veliki broj investitora koji dolaze iz Evrope, iz čitavog sveta i koji bukvalno traže od nas da im damo bilo kakve projekte ukoliko postoji i ukoliko postoji naš ekonomski interes kako bi se ti projekti realizovali. Nažalost, ovaj trenutak i nije najpogodniji za takvu investicionu politiku zbog niske berzanske cene električne energije i takvi projekti u ovom trenutku imaju jednu, da kažem, usporenu tu studiju izvodljivosti, ali mi naravno radimo na praćenju svih tih trendova i bez ikakve dileme, vreme pred nama će doneti nove energetske projekte. Pre nekoliko dana smo potpisali ugovor o zajmu sa kineskom „Eksim bankom“ i Srbija će posle gotovo 30 godina dobiti konačno prvi veliki energetski objekat. Daleko smo odmakli u aktivnostima vezano za rudnik „Štavalj“ i novi termoblok od nekih 300, 350 megavata u tom delu Srbije. Radimo ozbiljan projekat vezan za proširenje proizvodnje uglja u rudniku „Kovin“ sa opcijom da se i tu izgradi jedan novi energetski objekat. Ako tome dodamo politiku podsticaja koju Republika Srbija ima u oblasti obnovljivih izvora energije i otprilike tarife za nekih, za objekte za više od 1.000 megavata instalisane snage, bez obzira da li dolaze iz energije vetra, solarne energije, iz hidropotencijala ili biomase, možemo jasno videti da je pred Srbijom u narednih nekoliko godina jedan ozbiljan investicioni ciklus. To je oblast energetike koji će bez ikakve dileme dovesti do toga i da Srbija u vremenu pred nama ima dovoljne količine električne energije i da ispunjavamo one naše međunarodne obaveze o potrebi za 27% električne energije trošimo iz obnovljivih izvora. Moram da kažem da je ovaj zakon u proteklim nedeljama i mesecima bio u ozbiljnoj žiži javnosti kako domaće stručne, tako i međunarodne javnosti da je jedno od prvih pitanja koje smo imali od predsednika svih stranih investitora i diplomatskih i zastupnika iz njihovih zemalja, bilo kada će biti donet novi zakon o energetici. Obzirom da je to pitanje dolazilo iz zemalja EU i od predsednika ruskih, američkih, kineskih kompanije, od predsednika najvećih međunarodnih finansijskih institucija, Svetske banke i BRD, imali smo ta pitanja i na poslednjem srpsko-kineskom forumu, mislim da sve to govori da je ovaj zakon imao izuzetan značaj i da postoje velika očekivanja od usvajanja samog zakona. Zaista verujem, pošto pre svega politika ove Vlade jeste okrenuta ekonomiji, budućnosti zemlje i okrenuta stvaranju jednog boljeg investicionog ambijenta, pre svega verujem da će ovaj zakon poboljšati investicionu klimu, dovesti predlagače kako domaće, tako i strane, a što naravno predstavlja prostor za otvaranje novih radnih mesta koji je prioritetni zadatak Vlade Republike Srbije. Ovaj zakon predstavlja kao što sam rekao jedan ozbiljan iskorak u usaglašavanju naše normative sa standardima EU. Ovaj zakon predstavlja osnov za ispunjenje i punu primenu naših obaveza iz trećeg paketa propisa EU koji je stupio na snagu 2011. godine sa našom obavezom da ga primenjujemo od 1. januara 2015. godine. Taj treći paket podrazumeva poštovanje niza direktiva i uredbi kojima se regulišu pravila za unutrašnje tržište električne energije, prekograničnu razmenu električne energije, jačanje nezavisnih regulatornih tela poput Agencije za energetiku kao i promociju pre svega obnovljivih izvora energije obzirom da je jedna od direktiva EU naročito odluka Ministarskog saveta energetske zajednice iz oktobra 2012. godine koju je Srbija obavezuje, kao što sam rekao da do 2020. godine imamo udeo potrošnje i od 27% iz obnovljivih izvora. Ne želim da sada prepričavam ono što smo mogli da pročitate u obrazloženju zakona, ali želim vašu pažnju da usmerim na nekoliko elementa. Prvi važan element za mene je jačanje institucionalne uloge Agencije za energetiku kao nezavisnog regulatornog tela, sa veoma značajnom pozicijom u sistemu državnih institucija. Davanje veće nezavisnosti i samostalnosti, ali i ovlašćenja u radu. Ovoj agenciji ne predstavlja samo ispunjenje našim međunarodnih obaveza, nego predstavlja i pobedu struke nad dnevnom politikom. I predstavlja pobedu jedne dugoročne strategije razvoja energetskog sistema Srbije u odnosu na sve ono što na dnevnoj bazi nam se čini manje ili više afirmativno. Zakon potvrđuje ali i proširuje delokrug ovlašćenja Agenciji i praktično joj daje pun suverenitet u određivanju cene električne energije, kao i gasa. Naravno cena pristupa transportu gasa i nafte, kao i cena troškova priključaka na prenosni i distributivni sistem, ali i davanje saglasnosti na sva pravila o radu tržišta električne energije, nafte i gasa kao i pravilima rada svih prenosnih i distributivnih sistema. Zaista jedan širok dijapazon ovlašćenja koja, ponavljam, toj najstručnijem telu koje mora biti potpuno nezavisno daje ovlašćenja koja obezbeđuju i nama koji kako da kažem vodimo Vladu i vama koji predstavljate zakonodavnu vlas u Republici Srbiji. Znači, to nam daje jednu sigurnost da svi ovi procesi koji su i važni za energetsku stabilnost i bezbednost zemlje se obavljaju sa jednom super vizijom koja je, moram da istaknem, ekspertska. Kao drugi element ovog zakona koji je izuzetno važan, moram da pomenem jačanje regulative u oblasti obnovljivih izvora energije. Predloženi zakon o energetici promoviše obnovljive izvore energije i uređuje zakonodavni okvir dajući pre svega investitorima koji su dominanti u oblasti obnovljivih izvora veću pravnu sigurnost. Tako da ću sada samo po tezama pošto sam izgleda odužio. Zakon donosi u oblasti obnovljivih izvora nekoliko značajnih novina. Jedan je to da prvi put u Srbiji je uveden jedinstven model ugovora o otkupu električne energije ili kako ga famozno zovu PPA ali mogu slobodno da kažem da mi se čini da ovaj zakon imao je tu neophodnu dozu hrabrosti da je u tom segmentu omogućena sigurnost investitorima da mogu da računaju da će isti uslovi važiti za njihove investicije od početka izgradnje pa sve do kraja investicionog ciklusa. Bitna razlika u odnosu na prethodni zakon, a pogotovo onaj zakon koji je važio pre 2011. godine jeste to da se ranije investitor prepuštao ogromnom riziku između potrošnje više desetina miliona evra i garancije javnog snabdevača da će svu proizvedenu električnu energiju otkupiti. To je razlog zašto danas nemamo velike projekte iz obnovljivih izvora i to je razlog zašto ćemo ih nakon usvajanja ovog zakona imati. Novim zakonom omogućavamo zaključenje ugovora sa investitorima koji su pribavili građevinske dozvole i obezbedili finansijske garancije čime oni stiču privremeni status povlašćenog proizvođača. Tu su naravno sve podsticajne mere i svi uslovi uključujući probni rad budućeg objekta, definisani i garantovani projekti već pre početka građenja. Takav ugovor pod odloženim uslovima koji se tiče isključivo obaveze takvih investitora da taj svoj, da kažem slobodno, rezervisani kapacitet koji stiču privremenim statusom iskoriste tako što će svoj objekat završiti u rokovima koji su predviđeni i steći naravno status povlašćenog proizvođača. Ono jedno od pitanja sa kojima smo se suočavali oko koga je bilo dosta problema ovim zakonskim rešenjem nalazim odgovor na ta pitanja, a vezana su za priključak na prenosni sistem od strane investitora iz oblasti obnovljivih izvora energije, to pitanje smo rešili na način što smo zakonom propisali mogućnost investitorima da sami o svom trošku izvrše radove, naravno, u skladu sa tehničkim zadatkom koji daje operator sistema da izvrše priključenje na sistem i na taj način da sami utiču i na troškove, ali i na dinamiku svih tih aktivnosti. Moram da kažem bez želje da danas ovde pred narodnim poslanicima bilo šta guram pod tepih da postoji jedno pitanje oko koga je bilo dosta polemike i oko koga, ja znam da su ovde i kod vas u poslaničkim klubovima dolazili različiti predlozi amandmana i znam da je bila i kod vas jedna ozbiljna polemika na temu tih amandmana koji su vezani za određena pitanja koja se preklapaju na relaciji Zakona o energetici i Zakona o planiranju i izgradnji, a vezano za priključak na distributivnu mrežu i tu ima nekoliko pitanja koja moram ovde pred vama da pomenem. Jedno pitanje Zakon o planiranju i izgradnji, u cilju ubrzavanja čitave jedne procedure koju investitori imaju predviđa da je obaveza energetskih kompanija da u fazi izrade lokacijske dozvole daju sve tehničke elemente uključujući cenu za priključenje na distributivni sistem i da se samim time ukine rešenje o priključenju kao institut koji postoji u sadašnjem zakonu i u svim prethodnim aktima po kojima se u Srbiji radi. Mi zaista kao ministarstvo izuzetno uvažavamo takav stav i takvu potrebu da se investitorima u stvaranju te klime pruže sve pogodnosti, ali nismo bili u mogućnosti da prihvatimo takvo tumačenje uzimajući u obzir da je rešenje o priključenju jedan izuzetno odgovoran akt koji garantuje u trenutku kada znamo kakav objekat se gradi sigurno, bezbedno, kvalitetno napajanje električnom energijom i priključak na sistem u skladu sa tim. U trenutku kada se radi lokacijska dozvola, ministarstvo, ali i ostale energetske kompanije su na stanovištu da mi ne posedujemo neophodan broj podataka o objektu koji treba da se priključi na mrežu električne energije. Te odgovore na pitanja kakav je priključak, kakva je snaga, kakva tehnička rešenja su neophodna za priključenje. Mi dobijamo tek nakon izdavanja građevinske dozvole. Sa druge strane, taj mehanizam rešenja o priključenju ne važi samo za nove objekte. On se odnosi i na postojeće objekte koji ranije nisu bili priključeni na mrežu, kao i za slučaj promena uslova, isporuke energije u objektu koji je već priključen na sistem, spajanja, razdvajanja instalacije, odnosno mernih mesta, promena odobrene snage, objekta kupca, kao i ponovnog priključenja usled isključenja. Ministarstvo rudarstva i energetike čvrsto stoji na stanovištu da mi ne možemo institut odobrenja za priključenje da izbrišemo u ovom zakonu. Mi ćemo naravno, u vremenu pred nama do pune primene Zakona o planiranju i izgradnji koji je predviđeno u tom domenu od 1. marta 2015. godine to usaglasiti na nivou Vlade, ali je dodatni razlog zašto institut odobrenja za priključenje mora da ostane u ovom zakonu. Ukoliko bi ga mi danas izbrisali iz ovog zakona do 1. marta 2015. godine niko u Srbiji ne bi mogao da se priključi na električnu energiju. I konačno, mi duboko verujemo da je ovo jedno vrlo stručno pitanje na koji odgovor ne treba da daju političari, niti interesne grupe, bile one okupljene u investicionim forumima ili na bilo kom drugom mestu, već isključivo oni ljudi koji su odgovorni za sigurnost i bezbednost snabdevanja električnom energijom, odnosno struka, i ponavljam struka u stoprocentnom odnosu stoji iza ovakvog rešenja. Na samom kraju želim da ponovim još jedanput te opšte ciljeve koje Predlog zakona koji se želi predlogom da se postignu, pod jedan - to je potpuno usklađivanje domaćeg regulatornog okvira sa trećim energetskim paketom koji se odnosi na električnu energiju, prirodni gas i obnovljive izvore energije, pod dva – stvaranje uslova za obezbeđivanje sigurnog snabdevanja tržišta Republike Srbije energijom i energentima, pod tri – stvaranje uslova za efikasno funkcionisanje tržišta električne energije i prirodnog gasa, pod četiri – stvaranje uslova za uspostavljanje i funkcionisanje organizovanog tržišta električne energije, pod pet – stvaranje uslova za učešće stranih pravnih lica na bilateralnom bilansnom i organizovanom tržištu električne energije, pod šest – zaštita svih kategorija kupaca, a naročito energetskih ugroženog kupca, ja moram ovde da podcrtam još jedanput da Vlada i Ministarstvo vode jednu odgovornu socijalnu politiku ove oblasti, da smo zadržali instituciju zaštićenog kupca da ostvari sve one mere koje su bile prisutne i u budžetu za 2014. godinu, da imamo na poziciji Ministarstva rudarstva i energetike čini mi se oko 700 miliona dinara kojima subvencionišemo one ljude u Srbiji koji iz različitih razloga ne mogu da plaćaju električnu energiju, da im obezbeđujemo od 120 do 240 kilovat sati električne energije mesečno, kao i određene količine gasa i toplotne energije. Ovaj zakon obezbeđuje i neke formalne stvari, poput zabrane međusobnog subvencionisanja energetskih subjekata, stvara uslove za dostizanje obavezujućeg i nacionalnog cilja za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora energije i potrošnje biogoriva u transportu. Znam već sada imam neki presek i znam šta je bilo u raspravi i ja se plašim da li ćemo uspeti da dostignemo od tih 10% i naravno pričaćemo tokom rasprave o tome, ali u svakom slučaju ovaj zakon, ponavljam, ima snažnu tu izraženu investicionu notu i notu zaštite prava potencijalnih investitora i pre svega tih iz oblasti obnovljivih izvora energije. Ovaj zakon naravno, pojačava napore države vezano za suzbijanje nelegalnog tržišta nafte i derivata nafte i konačno ono što sam rekao jača nezavisnost Agencije za energetiku i otklanja nedostatke primene važećeg Zakona o energetici. Želim da se zahvalim u ovom trenutku, naravno, na prvom mestu ovim ljudima koji sede levo i desno pored mene, ali i čitavom timu koji sedi u ministarstvu i sprema se da analizira amandmane narodnih poslanika. Iza6 ovog zakona je naravno jedna ogromna energija i više mesečni rad ove ekipe ljudi, ali naravno i tima i ljudi iz prethodnog ministarstva energetike kojima se takođe ovom prilikom zahvaljujem, kao i izuzetno velikom broju subjekata koji su uzeli učešće u javnoj raspravi. Mislim da bi mi trebalo sada nekoliko minuta da pročitam, sve institucije koje su dale doprinos da ovaj zakon bude zaista dobar i ja ću sada reći neskromno možda da je on zaista dobar, a najbolje svedočanstvo za to da je ovaj zakon dobar je stiglo iz institucija koje su vrlo stroge o oceni zakonskih projekata i koje na našem evropskom putu i jesu u obavezi i imaju to pravo da kontrolišu naš zakonodavni okvir i pročitaću nekoliko segmenata iz dopisa koji smo dobili iz energetske zajednice koja od Evropske komisije jeste nama „nadzorni organ“ u tom domenu ispunjavanja naših obaveza koji kaže da se sekretarijat direktno uključio u proces izrade zakona putem dostavljanja nekoliko rundi komentara i razgovora o tekstu zakona u Beogradu. Predlozi zakona su značajno poboljšavani nakon svakog kruga i ovaj dokument je dostigao stanje za koje verujemo da adekvatno prenosi odredbe trećeg paketa, te s toga preporučujemo da bude usvojen, kao i finalna ocena da Srbija će ispuniti rok od 1. januara 2015. godine za primenu trećeg energetskog paketa i ne samo to, već bi mogla da bude i prva ugovorna strana koja je završila proces ažuriranja svog zakonodavnog okvira. Mislim da zaista su ovo dobre ocene i ocene da je Srbija naravno u svakom smislu na pravom putu, ali da je u oblasti energetike taj pravi put već u velikoj meri prošla. Pozivam narodne poslanike da u jednoj pristojnoj demokratskoj atmosferi imamo jednu kvalitetnu raspravu u ovom zakonskom rešenju. Mi smo u potpunosti spremni da čujemo sve primedbe, predloge, sugestije i da ih uvažimo naravno ukoliko predstavljaju poboljšanje u odnosu na zakonski projekat, bez obzira da li ti predlozi dolazili iz redova vladajuće većine ili opozicije i naravno, pozivamo vas da podržite ovaj zakon zato što je ovaj zakon dobar za budućnost naše zemlje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Katarina Rakić u ime predlagača po tački 2. i 4. dnevnog reda. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću danas govoriti kao ovlašćeni predlagač zakona o izmenama i dopunama Zakona i izgradnji, kao i o predlogu zakona o izmenama i dopuni Zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Pre svega, želim da kažem da predložene izmene i dopune ovih zakona nisu tako obimne ali da su od velikog značaja za građane Srbije, kako za građane Srbije, tako i za samu privredu Srbije. Prvo ću govoriti o izmenama koje se tiču Zakona o planiranju i izgradnji. Tu su dve izmene, a obe se odnose na odredbe koje su tretirane u članu 97. predloženog Zakona. Naime, predlažemo brisanje stava 4. ovoga člana, koji kaže da jedinica lokalne samouprave može svojom odlukom utvrditi i drugačije koeficijente zona, odnosno namena, koje će se primenjivati u zonama koje se nalaze izvan gradskih centara te jedinice lokalne samouprave. Smatramo da ovaj stav treba brisati jer u našem pravnom sistemu te zone nisu pravilno definisane, tako da može doći do zloupotreba, da jedinice lokalne samouprave mogu same definisati te zone i na takav način može se doći do zloupotrebe. Samim tim, neke zone mogu biti isključene od plaćanja doprinosa, te se na takav način može dovesti da se zakon uopšte ne primenjuje, što svakako predstavlja veliki problem za sprovođenje ovog zakona. Što se tiče druge izmene ovog zakona koje predlažemo, ona se odnosi na stav 9. i predlažemo da se doprinos za uređenje građevinskog zemljišta ne obračunava pored svih ostalih objekata koji su navedeni u ovom stavu, predlažemo da se doprinos ne obračunava i za proizvodne i skladišne objekte, kao i za podzemne etaže objekata visokogradnje. Naime, ovde je došlo do greške prilikom prihvatanja amandmana na Zakon o planiranju i izgradnji koji je nedavno usvojen. Predlog koji je Vlada predložila pre prihvatanja amandmana, svakako je ove objekte već tretirao, međutim, prilikom usvajanja amandmana, došlo je do greške i ovi navedeni objekti su u tom trenutku bili izostavljeni. Svakako da smatramo da izuzimanje ovih objekata od plaćanja naknade za doprinos jedinicama lokalnih samouprava neće predstavljati problem, već će svakako privući nove investitore i da će lokalne samouprave svakako privlačenjem novih investitora imati dosta više prihoda iz drugih priliva nego od samog doprinosa. Takođe, podatak koji imamo jeste da prihodi od proizvodnih objekata po osnovu dosadašnjih naknada za uređenje gradskog građevinskog zemljišta za prihode jedinica lokalnih samouprava iznosi teko nešto oko 0,06% od ukupnog prihoda, a kao što sam već navela, prihodi koji bi ovi proizvodni objekti pravili lokalnim samoupravama plaćanjem raznih doprinosa i raznih durih priliva, svakako bi bili veći od ovog procenta koji sam rekla da iz nosi do sada 0,06% od ukupnog udela u budžetima lokalne samouprave. Takođe je predlog za izuzimanje podzemnih etaža od plaćanja doprinosa, svakako ima za cilj postizanje i uvođenje međunarodne dobre prakse da određeni sadržaji se tretiraju na takav način, a pre svega za očuvanje životne sredine i svakako podsticanjem energetske efikasnosti. Takođe, želim da navedem da ono što smo pričali u načelnoj raspravi kada smo donosili Zakon o planiranju i izgradnji, doprinos svakako predstavalja jedan od najvećih parafiskalnih nameta tako da mi je drago što ga u ovom predlogu možemo ukinuti. Što se tiče predloga izmene i dopune Zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole, ovde predlažemo jednu izmenu i jednu dopunu. Što se tiče same izmene, ona se odnosi na rok koji je ovaj zakon prepisao i koji se zaključuje 31. decembra ove godine i smatramo, obzirom na to da je ovaj rok oročen, da njega treba brisati obzirom da dosta predmeta imamo koji nisu okončani i da greškom lokalnih samouprava ne trebamo dovoditi ljude u situaciju da svoj posao ne privedu kraju. Dopunu koju predlažemo jeste da objekti kojima je upisano pravo svojine, da oni ne mogu biti rušeni. Oni objekti koji su dobili rešenje o rušenju svakako će, predlažemo da ovim zakonom budu ta rešenja stopirana sve do pravosnažnog donošenja rešenja o legalizaciji. Smatram da će ovo građanima svakako značiti jer se na ovaj način precizira nešto što je do sada bilo na tumačenju lokalnih samoupravama i svakako je bilo jedan od velikih problema u ovom zakonu. Na ova dva predloga Vlada je dala pozitivno mišljenje tako da i vas pozivam da u danu za glasanje podržite ove izmene i dopune zakona. Hvala.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Onda prelazimo na izlaganja ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa. Prvi je narodni poslanik Srđan Kružević. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre u Vladi sa saradnicima, kolege narodni poslanici, dozvolite mi da kažem da će JS odnosno poslanička grupa JS podržati predložene zakone, ali ćemo se danas u našem izlaganju bazirati na Zakon o energetici. Što se tiče Vlade Republike Srbije i Ministarka energetike, želim da u ime svoje stranke i poslaničke grupe čestitam na svom zalaganju koje ste u ovom mandatu ispoljili i da konstatujem još jednom, iako je to više ponovljeno upravo u ovom domu, da poteškoće sa poplavama koje su nas zadesile i ovo u prethodnom periodu što se desilo u istočnoj Srbiji svakako pokazuje spremnost i odlučnost ove Vlade da se uhvati u koštac i sa neplaniranim stvarima. Verovatno bi strategija razvoja bila možda malo drugačije da nas nisu zadesile ogromne poplave koje su najviše ugrozile „Kolubaru“, ali sa ovim programom sa kojim je Vlada izašla i sa stvarima koje su ispred nas siguran sam da će se ti problemi prevazići. Izuzetna mi je čast i zadovoljstvo da čujem od ministra Antića činjenicu da je danas „Kolubara“ počela sa eksploatacijom rude. To je zaista velika pohvala ne samo za ministarstvo, premijera Vučića, nego za sve izvođače radova koji su bili na terenu i, koliko sam čuo, danonoćno radili svoj posao. Što se tiče Zakona o energetici, ja sam verovatno bio jedan od najvećih zagovornika njegove promene u proteklom periodu jer sam se u praksi suočavao sa anomalijama zakona iz 2011. godine i svakako predstavlja zadovoljstvo da danas mogu da diskutujem o ovom novom zakonu u kojem sam prepoznao ispravke određenih stvari, a ministar je vrlo iscrpno govorio o tome u svom izlaganju. Kada kroz energente sagledamo naftu i gas, jasno je da Srbija nema puno prostora za određene aktivnosti u toj oblasti jer smo, kao većina svetskih zemalja, zavisni od drugih na tom polju, pa bih se najviše posvetio električno energiji kao energentu koji Srbiju može da učini energetski nezavisnom, odnosno vrlo stabilnom. Ne postoji ni jedna država u Evropi i u svetu koja svoji ekonomski razvoj ne bazira na energetskoj nezavisnosti. Srbija je bila vrlo blizu granice da postane ekonomski zavisna, a činjenica da u prethodnih 30 godina nije urađena ni jedna velika investicija u oblasti energetike govori u prilog tome, ali ja ću se kasnije još vratiti na elektroenergetske objekte i to da je 30 godina zaista dugačak period da se ništa nije ulagalo. Naravno, pozdravljam i odredbe zakona koje podstiču opredeljenosti naše države da se podstakne proizvodnja električne energije iz obnovljivih izvora, ali definitivno Srbija svoju energetsku stabilnost mora da temelji na baznoj proizvodnji i to je opredeljenost svih evropskih zemalja i zemalja u našem okruženju. Daću jedan prost primer da Nemačka svoju proizvodnju električne energije bazira na 85% proizvodnje iz uglja, iako pričaju da je to najprljaviji model dolaženja do električne energije. Nemci su prethodnih 20 godina izgradili termopostrojenja od 70.000 megavata, pa su pravili čak i pojedinačna postrojenja od 800 megavata, a čak su neka bila na postojećim elektranama i od 1.000. Da uporedim to sa Srbijom. Srbija u termo potencijalu ima 4.000 megavata, a ukupno instalisanog kapaciteta 7.000. Naravno, od izuzetne važnosti je izgradnja novog bloka u Kostolcu od 350 megavata i to je stvar koja će u Srbiji povećati proizvodnju električne energije za 8%. S druge strane, ako pogledamo tu investiciju, to je najveća pojedinačna investicija u prethodnih 30 godina i iznosi milijardu dolara i apsurdno je uopšte pričati da dovođenjem investicije od milijardu dolara šta se sve u Srbiji pokreće, tako da energetika i što se tiče izgradnje novih kapaciteta vrlo usko je povezana sa svim granama privrede. Naravno, Srbiji je potrebno još blokova poput ovoga i bili smo blizu na realizaciji projekta koji postoji odavno, a to je TNT3, ali zbog nekih grešaka iz prošlosti, gde se nedovoljno ulagalo u Kolubarski basen, njegovo širenje i eksploataciju, dovodi se sada u pitanje zbog nedovoljne količine energenata u toj oblasti šta će se desiti sa tim projektom. S druge strane, „Drmno“ i „Kostolac“ imaju još 400 miliona tona novog uglja i možda ne bi bilo loše razmišljati o izgradnji neke termoelektrane na tom području. Što se tiče obnovljivih izvora električne energije, tu se otvaraju mnoga pitanja. Kao što je i sam ministar Antić rekao, obaveza koju je Srbija prihvatila da 27% svoje električne energije troši, odnosno bruto potrošnje troši iz obnovljivih izvora, želim da naglasim da je planom iz 2009. godine, kada smo imali baznu poziciju od 21,2%, sve analize su pokazale da do sada nismo išli baš planiranim tokom i da nismo bili blizu ostvarenja tih 27%, na čega nas je članstvo u energetskoj zajednici u krajnjem slučaju i obavezalo. Međutim, ovo što predviđa novi zakon i rešenje problema koji su nam bili prepreka da se investitori opredele za obnovljive izvore, posebno iz sunca i vetra, vidim da je ovaj zakon dosta toga promenio i da Srbiju privlači tržište za takvu vrstu ulaganja, što pozdravljam, pa bih se samo posvetio na par sekundi tome. Dakle, svaka ta investicija obzebeđuje povećanje bankabilnosti, garanciju kvaliteta, smanjenje administracije o kojem ste pričali. Ono što je zanimljivo jeste da je izgradnja hidroelektrane do 100 kilovata nema obavezu da u statusu, odnosno sticanja privremenog statusa proizvođača nema obaveza nikakvih bankarskih garancija. Ono što je meni interesantno i o čemu sam pričao i u ranijem periodu ne sa ovog mesta je da svaki proizvođač električne energije iz obnovljivog izvora ima priliku da sam izgradi priključak, odnosno da sam izgradi trafo stanicu, a tek metodologijom koja dolazi posle toga operator distributivnog sistema će mu obračunati tu trafo stanicu odnosno njegovo odlaganje kroz priključak i platiće manje taj priključak, tako da ubrzavamo taj proces i to je jako dobro. Međutim, u prethodnih 14 godina Republika Srbija je izdala dozvole za 1500 megavata kroz obnovljive izvore električne izvore i tu se postavlja jedno pitanje ne ovoj Vladi nego prethodnima – kako je moguće da je tek za vreme ove Vlade otvoren prvi solarni park, otvorio ga je upravo ministar Antić i šta se dešava sa ostalim stvarima? Međutim, da ne budem patetičan i da se ne vraćam u prošlost, jer reči koje je izgovorio ministar daju veliko ohrabrenje za budućnost, ali za ovu vrstu proizvodnje iz obnovljivih izvora električne energije neophodne su ogromne subvencije države. Ono što je zanimljivo statistički izreći je da ova vrsta proizvodnje u svetu zauzima svega 0,5% ukupne proizvodnje električne energije. Opet bih uzeo primer Nemačka koja sa svojih 85% proizvodnje iz uglja tek kroz 14 godina planira da spusti tu proizvodnju na 78%, tako da iako malo kaskamo nije to tako strašno, jer se eto i u velikoj Nemačkoj dešavaju ovakve stvari koje su strateški predviđeni, ali kada sam već kod strategije, želim da naglasim da je strateški ispravan razvoj obnovljivih izvora električne energije i proizvodnje na taj način električne energije i da koliko imamo megavata u obnovljivim izvorima, isto toliko moramo imati rezerve u termoenergije da bismo napravili jedan balans između obnovljivih izvora koji u datom momentu mogu da nestanu, a moramo imati adekvatnu rezervu. Jedna od opcija je, ako ne i najbolja, izgradnja revirzibilne hidroelektrane na Bistrici. Tamo je potencijal otprilike 600 megavata i kada bismo tu reverzibilnu hidroelektranu dodali ovome što radimo u Kostolcu na 350 megavata i u perspektivi još jeddne takve od 350, o kojoj ste vi takođe pričali, ministre, mislim da Srbija stiče jednu dugoročnu nezavisnost u elektirčnoj energiji i zaista jednu dobru poziciju. Naravno, prepoznao sam da ovaj zakon podstiče i izgradnju mini hidroelektrana koje su u svakom slučaju dobrodošle. Vratio bih se na ono da Srbija nije imala ulaganja u elektroenergetski sistem 30 godina. Želim da pohvalim ovu Vladu i želim da kažem da je jako dobro što je ova Vlada napravila prvi korak i posle 30 godina dovela jednu ogromnu investiciju u vrednosti od milion dolara u Kostolac. Siguran sam da ćemo zajednički napraviti i drugi i treći korak i na taj način, naravno, obezbediti sigurnu budućnost. Kada pričam o tim investicijama, svakako to govori da je vrednost i značaj elektroenergetskih investicija dokaz da je Elektroprivreda Srbije najznačajniji sistem koji Republika Srbija ima, a njena imovina svakako najvrednija imovina kojom Republika Srbija raspolaže. Sa tim sistemom je potrebno vrlo obazrivo i pažljivo rukovati i rukovoditi i sve promene koje su u tom sistemu planirane neophodno je pažljivo sprovoditi. Drugi deo mog izlaganja bih bazirao na liberizaciji, odnosno na otvaranju tržišta električne energije. Poznato nam je da je 2013. godine tržište otvoreno za velike kupce, 2014. godine za srednje, a ono što je najvažnije je 1. januar 2015. godine, kada se otvara tržište za domaćinstva. Postoji niz primera iz našeg okruženja, što u ovom slučaju može da predstavlja sreću za naše društvo, da je neki deo našeg okruženja išao par koraka ispred nas, pa možemo da učimo na njihovim greškama. Naime, u Srbiji je 80 licenciranih snabdevača registrovano. Imali smo primere u Evropi, u Italiji, u Nemačkoj, gde su se pojavljivale određene privatne kuće koje su nudile prodaju električne energije, pa se tako npr. u Nemačkoj pojavila jedna privatna kuća koja je imala dvoje zaposlenih i uz uslugu prodaje struje, odnosno električne energije, nudila je i besplatan internet. Na taj način je ta privatna firma, preduzeće, zaradila dve milijarde evra, dve milijarde evra tuđe struje koja je prodata, a ne Nemačke, u ovom slučaju u perspektivi govorim o srpskoj struji i novca, koji je zaradila druga kompanija, a ne državna kompanija. Nemci su nedugo nakon toga i menjali svoj zakon. Šta hoću da kažem? Hoću da kažem da je neophodno da insistiramo na što većem marketingu, na što većem upoznavanju stanovništva i potrošača iz kategorije domaćinstva, da prepoznaju EPS snabdevanje kao pouzdanog snabdevača, da prepoznaju EPS snabdevanje kao snabdevača koji prodaje struju proizvedenu u Srbiji i da prepoznaju EPS snabdevanje kao, uslovno rečeno, protočni bojler kroz koji će ići novac za plate zaposlenima u EPS-u, u proizvodnji, na kopovima, u distribucijama itd. Daću još jedan primer koji se dogodio u Italiji. Pojavila se opet strana kompanija, neću da je imenujem, znam koja je, koja je ponudila 70% jeftiniju električnu energiju u odnosu na ono što su mogli da kupe kod svog proizvođača regionalnog. Desilo se to da je ta kompanija godinu dana držala cenu koja je bila 70% niža, regionalni proizvođač električne energije je zatvorio svoja postrojenja, a nakon toga je taj snabdevač povećao svoju uslugu za 300%. Opet napominjem, sve stvari koje se dešavaju u našem okruženju moramo da gledamo kao jednu dobru lekciju, da ne kažem školu, i da odatle izvlačimo pouke kako ne bismo mi došli u takvu vrstu problema. Naravno da moramo da idemo u korak sa Evropom, naravno da su sve ovo stvari koje Evropa od nas očekuje i naravno da su to stvari koje će poboljšati rad i sistem funkcionisanja EPS, ali opet naglašavam, moramo da pazimo i da budemo obazrivi. Ono što javni snabdevač, koji je zavisno preduzeće od EPS, nudi je identično onome što će ponuditi i drugi, ali evo, npr. dogodilo se da, konkretizovaću, apotekarska ustanova u Novom Sadu dobije za 100 hiljada dinara veće račune za električnu energiju zato što je u javnoj nabavci, odnosno na tenderu prošao jedan privatni snabdevač koji je imao mogućnost da sakrije određene odredbe ugovora, iako je tipski tender bio raspisan i da sada naplaćuje neke svoje usluge za 100 hiljada dinara više. Naravno, sada se tamo traži model da se takav ugovor raskine i da se priđe snabdevaču koji je pri EPS-u. Dakle, postoje određeni problemi, ali svakako, ovaj zakon predstavlja jedan ogroman iskorak unapred u oblasti energetike. Kao što je ministar Antić rekao, dobio je zakon najviše ocene od stručnih tela koje ja isto znam da su vrlo rigorozna i to je ono što mora da ohrabri sve koji se bave energetikom, a u krajnjoj liniji i kupce električne energije. Još jednom želim da kažem da će JS podržati ovaj set zakona, da izrazim još jednom veliko zadovoljstvo što ministar Antić zastupa oblast energetike u Vladi Republike Srbije Republike Srbije. Mislim da, ministre, radite to jako dobro i mislim da treba da nastavite samo ovim putem. Svakako, tim kojem pripadate je vrlo energičan, vrlo sposoban i verujem da ćete nastaviti sa takvim radom. Još jednom, JS će glasati za ovaj set zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nada Lazić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana gospodo ministri, poštovane kolege poslanici i poslanice, ja bih svoju diskusiju počela od razloga za donošenje ovog zakona po hitnom postupku. U obrazloženju se kaže na strani 206. da je Republika Srbija u skladu sa Zakonom o ratifikaciji ugovora o osnivanju energetske zajednice između evropske zajednice i zemalja regiona, među kojima je i Srbija, da ne nabrajam sve ostale zemlje, i na osnovu odluke Ministarskog saveta od 5. oktobra 2011. godine, a to je danas i ministar spomenuo, preuzela obavezu da direktive iz trećeg energetskog paketa ugradi u svoj zakonodavni sistem do 1. januara 2015. godine, kao i da se u potpunosti otvori tržište električne energije i prirodnog gasa itd, da ne čitam celo to obrazloženje. Danas je 26. decembar 2014. godine i ja se pitam šta se čekalo i do sada i zašto zakon nije ranije ušao u skupštinsku proceduru, nego ga sada donosimo bukvalno da bi stupio na snagu od 1. januara 2015. godine. Podsetiću članove Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, a i narodne poslanike ovde prisutne, da je na sednici koja je održana 18. juna 2014. godine, ovog Odbora, razmatran Izveštaj o radu Agencije za energetiku Republike Srbije za 2013. godinu, na kojoj je Odbor utvrdio predlog zaključka povodom razmatranja i uputio Narodnoj skupštini sa predlogom da ga Narodna skupština razmotri i donese zaključak po hitnom postupku u skladu sa članom 167. i 193. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Znači, mi smo tada na zasedanju ovog Odbora doneli odluku, odnosno diskutovali o Izveštaju o radu Agencije za energetiku i uopšte o stanju u oblasti energetike u Srbiji, tada u junu mesecu, i uputili Skupštini na usvajanje. Ovaj izveštaj do dan danas nije stavljen na dnevni red Narodne skupštine, a da je razmatran, narodni poslanici i građani imali bi mnogo jasniju sliku o tome šta se mora usaglasiti, koji su rokovi, koje su naše obaveze, kako će se to odraziti na svakodnevni život građana i mnogo bi lakše bilo da u nepuna dva dana sagledamo mi kao poslanici ovaj zakon od ukupno 434 člana. Treći paket direktiva koji se ovde pominje kao razlog, pre svega uslov za donošenje izmena, odnosno ovog zakona, predviđa nove odgovornosti članica, odnosno i nas kao nekoga ko želi da uđe u EU, u pogledu emisije ugljendioksida, u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske efikasnosti i to će se odraziti na obaveze koje imamo i na ono što treba da uradimo. Zakon će biti usvojen, ali i tu smo, što bi se reklo, sve usaglasili, samo je pitanje kako će se to u posle praksi sprovoditi. Želim da navedem samo nekoliko činjenica koje su iznete na tom sastanku, odnosno Odboru, kada je prezentiran Izveštaj Agencije i tada je bilo rečeno da će Vlada dostaviti strategiju razvoja energetike koja predviđa rast potrošnje energetike, a rast bi bio pokriven delom izgradnjom novih elektrana, uglavnom na nove izvore energije, ali dugoročno posmatrano, kapaciteti u elektroprivredi su dosta stari i treba ih zanoviti. To je i moj prethodnik pomenuo. Kaže – Savet ministara energetske zajednice odložio je primenu evropske direktive o velikim ložištima, koja je trebalo da stupi na snagu 2018. godine, pomereno je za 2023. godinu, što nama omogućava da prilagodimo elektroenergetski sistem zahtevima te direktive. Ali, ako budemo radili kao što donosimo ovaj zakon u zadnjem momentu, bojim se da negde 2022. godine, pred doček nove godine, kažemo – vidite, nismo uspeli da ispunimo ni mali procenat uslova iz direktive. Ovde se u izveštaju spominje, za dugoročno snabdevanje gasom, Južni tok, ali tada još uvek nisu bili poznati novi momenti u vezi Južnog toka. Takođe, u izveštaju se spominje da je samo 10% domaćinstava priključeno na gas u Srbiji. Srbija, po stanovniku, troši trećinu gasa u odnosu na prosek potrošnje po stanovniku EU. Tvrdi se da je to sektor u kome bi mogao da se napravi veći razvoj. Uzimajući u obzir da je stopa siromaštva porasla u ovoj zemlji, pogotovo ako se uzme u obzir da su smanjene plate i penzije velikom broju građana, bojim se da će i ovako mala potrošnja gasa… Iako znam kakvo je stanje, u Vojvodini ima dosta potrošača gasa, odnosno korisnika koji su priključeni na gasnu mrežu, a ne koriste je zbog toga što nisu u mogućnosti da plaćaju. U ovom izveštaju se pominje da ima oko 70 hiljada energetski zaštićenih kupaca, koji su ostvarili pravo na umanjenje mesečnih računa, ali uzimajući u obzir nivo siromaštva u Srbiji, broj energetski zaštićenih potrošača mora biti veći. To je na ovom sastanku, u razmatranju izveštaja, bilo i rečeno. Na kraju, što se tiče obnovljivih izvora energije, nadležno je Ministarstvo rudarstva i energetike, jer sam tada postavila pitanja, a bio je razmatran izveštaj samo agencije. Kada je u pitanju vreme potrebno za pripremu dokumentacije, pošto se tamo spominje korišćenje hidrosistema, odnosno hidroelektrana i solarne energije, gde se upravo prednost daje hidrosistemima, navodi se jedna činjenica koju zaboravljamo, odnosno ne vodimo dovoljno računa. Rečeno je, kada su hidroelektrane u pitanju, da je potrebno za pripremu dobijanja dokumentacija za izgradnju hidroelektrana, taj postupak je, kaže, prema podacima Evropske komisije, oko tri godine u nekim zemljama, a u nekim članicama EU i do šest godina, kada su u pitanju veće hidroelektrane, zato što su propisi strožiji nego u Srbiji, pre svega, propisi iz oblasti zaštite životne sredine. Ovde je spomenuta izgradnje jedne reverzibilne hidroelektrane. Volela bih da čujem šta o tome misle zaštitnici životne sredine, gde bismo imali korist, a gde bismo imali štetu, da se tu napravi bilans. Ukoliko se nešto ne preduzme, rok za primenu direktive o velikim ložištima do 2023. godine će biti veliki problem za Srbiju. Posebno je naglašeno da će otvaranje svakog novog pogona, a ovde smo čuli dosta priča o novim investitorima, zahtevati određenu potrošnju električne energije, odnosno tražiće novu instalisanu snagu. Na tom sastanku sam postavila pitanje – šta je sa energetskim pasošima, odnosno u izgradnji, gde su prostori da se uštedi energija, da se ne govori samo o velikim sistemima, velikim potrošnjama itd, gde može da se uštedi, odnosno svakog potrošača zanima da plaća što manje račune? Tada sam napomenula, to možete svi vi da vidite, svedoci smo da na svakom koraku imamo zgrade koje nisu dovršene, kuće koje nisu dovršene, a sve su priključene na energetski sistem. Kako tim ljudima pomoći da naprave termoizolaciju, da se potrošnja energije smanji i da se ugledamo na praksu koja postoji u zemljama EU? Priliku da to vidimo imamo u susednim zemljama u kojima su korišćeni evropski fondovi, a korišćeni su i fondovi tih zemalja da se, recimo, zameni stolarija, da se ne gubi energija zbog toga što jednostavno ne dihtuje, pa se gubi puno energije, da se napravi izolacija starih zgrada, kao i da pravila poštuju novi objekti, a sve to uz pomoć državnih fondova, namenskih fondova za te potrebe i fondova EU. Meni je drago što je gospođa Joksimović ovde. Možda može da nam odgovori, kada su u pitanju IPA fondovi, da li će tu biti prostora za subvencionisanje ovakvih projekata koji će omogućiti da se potrošnja energije, pogotovo potrošnja energije u domaćinstvima, smanji što je moguće više, jer će to biti olakšica za građane? Mogućnost korišćenja alternativnih izvora energije, odnosno poljoprivrednog otpada. Godinama slušam, jer sam bila u tom poslu dugo, da se može koristiti poljoprivredni otpad, da se može koristiti stajnjak za dobijanje energije. Imali smo jedan projekat Svetske banke za korišćenje stajnjaka na velikim farmama. Nažalost, kada je projekat završen, dao je odlične rezultate, država ga nije dalje nastavila, odnosno nisu postojali neki fondovi da se tako nešto uradi. Nažalost, i Fond za životnu sredinu je 2012. godine ukinut, tako da se ni iz tog fonda nisu mogla koristiti sredstva za izgradnju takvih postrojenja za dobijanje biogas. Isto tako, korišćenje otpada, ovde vidimo da je u zakonu on formalno predviđen, ali je jasno da takve aktivnosti moraju da se stimulišu sredstvima, moraju da se podrže subvencijama ili nekim drugim podsticajnim merama, jer zeleni kilovat, odnosno štednja energije je svugde skupa, odnosno ona se mora stimulisati. Primer radi u Bursi, u Turskoj, 30%otpada se koristi za dobijanje energije. Time su rešili pitanje otpada, obezbedili određenu količinu energije i stvorili zelena radna mesta. Nažalost, kod nas se o tome uopšte ne govori. To je oblast u kojoj možemo da zaposlimo armiju ljudi, ali u ovom trenutku se to ne sagledava. Kod nas su te stvari trošak, ne koristi se znanje naših ljudi koje školujemo, niti koristimo iskustva iz drugih zemalja. Mislim da bi trebalo koristiti iskustva zemalja EU i drugih zemalja koje su ovu oblast uredile, odnosno jednim udarcem su rešile pitanje otpada, odnosno otpadnih materija u životnoj sredini, zaštitili životnu sredinu i sačuvali energiju. Naime, Republika Srbija je u obavezi da primeni direktive o promovisanju i upotrebi energije iz obnovljivih izvora energije i o promociji i upotrebi biogoriva ili drugog goriva proizvedenog iz obnovljivih izvora energije. To je ono što smo mi prihvatili i što stoji u direktivama. Namerno nisam navela brojeve direktiva, jer mislim da to ne zanima ni poslanike, a ni građane. Direktivom o obnovljivim izvorima energije postavljaju se obavezujući, naglašavam, nacionalni ciljevi koji treba da se dostignu kroz promociju obnovljivih izvora energije u sektorima električne energije, grejanja, hlađenja i u sektoru transporta, kako bi se obezbedilo da do 2020. godine udeo obnovljivih izvora energije, ovde smo to čuli, bude onih 27% u ukupnoj potrošnji energije. Postavljam pitanje – gde se danas u tom pogledu nalazimo i koliki je procenat dostignut do sada? Mislim da će 2020. godina jako brzo doći. Ovde se u zakonu, u poglavlju pet, pominju obnovljivi izvori, u članovima od 65. do 87. i govori se o podsticajnim merama za povlašćene proizvođače električne energije, a to su proizvođači koji koriste alternativne, odnosno obnovljive izvore energije. Pomenuću samo član 79. gde se kaže da svi krajnji kupci električne energije su dužni da plaćaju naknadu za podsticaj povlašćenih proizvođača električne energije, osim u slučajevima koji su definisani zakonom, da ne čitam dalje ovaj član zakona. Upravo ta sredstva koja treba da budu podsticajna, mislim da bi trebala da stoje u jednom zasebnom fondu. Ja bih taj novac nazvala „zelenim novcem“, jer mu je krajnji cilj da štiti životnu sredinu, posredno ili direktno, i da se ta sredstva, na taj način, usmeravaju. Član 341. Zakona odnosi se na biogoriva koja se koriste na tržištu, odnosno trebalo bi da se koriste i govori o sredstvima koja se koriste za podsticaj za stavljanje biogoriva na tržište. Kaže – ta sredstva se prikupljaju kao naknada za biogoriva, a obveznice za plaćanje ove naknade su energetski subjekti koji obavljaju energetsku delatnost, proizvodnja derivata nafte, trgovina naftom itd. Znači, nekakvi izvori koji se prikupljaju, ali to su sredstva u okviru budžeta. Opet navodim mogućnost da se eventualno formira poseban fond, ako on već do sada ne postoji ili nije aktivan, i da se ta sredstva, na taj način, usmeravaju. Na kraju, iz diskusije ministra Antića, vidim da se pominje mogućnost izgradnje jedne termoelektrane kod Kovina. Ta tema mi je malo bliže poznata. Naime, radi se o podvodnoj eksploataciji lignita koja postoji izvestan broj godina. Problem je na ovom području što je to istraženo područje kao potencijalno izvorište podzemnih voda za teritoriju celog Banata. Poznata je možda činjenica i iz medija da je Banat, posebno ugrožen lošim kvalitetom podzemnih voda, odnosno voda koje se koriste za piće. Upravo je ovo područje Kovin – Dubovac, Dubovac – Banatska Palanka, istraženo kao potencijalno izvorište. Sada se pojavljuje mogućnost izgradnje jedne nove termoelektrane i ako uzmemo u obzir da se blizu nalazi Deliblatska peščara, koja je zaštićeno prirodno dobro, to je onda dvostruka šteta. Mislim da o ideji da se takva jedna termoelektrana izgradi u tom području, treba jako, jako dobro razmisliti i uvažavati stavove onih koji se bave, odnosno koji zastupaju interese zaštite životne sredine i normalno mišljenje građana samih, koji žive u tom području. Ja znam da su bile ranije i rasprave na tu temu. Nažalost, ljudi iz sektora energetike su jači, ja to znam iz iskustva, kroz posla kojim sam se bavila, tako da se bojim da to ne nadjača celu ovu ostalu održivu priču kada je životna sredina u pitanju i da se ipak ne izgradi takva jedna termoelektrana koja će napraviti ogromne štete životnoj sredini a svedoci smo i na drugim mestima da tako nešto postoji. Poslanički klub LSDV, dao je određeni broj amandmana. Dosta tih amandmana su redakcijske prirode što govori samo o tome koliko je zakon na brzinu pripreman, pa se pojavljuju i gramatičke i slovne greške. A što se tiče nekih drugih amandmana, mi smo ih predložili, pogotovu kada su u pitanju nadležnost AP Vojvodine, u zavisnosti od toga da li će naši amandmani biti usvojeni, mi ćemo u danu za glasanje tako glasati. Hvala lepo.
Reč ima ministar Aleksandar Antić.
Pre svega, ja zaista nemam nameru da nakon svake diskusije narodnog poslanika reagujem, samo ovako ponekad ću se javiti da iskomentarišem ono što mislim da je bitno i da je važno. Naravno, želim da se zahvalim gospodinu Kružoviću na podršci i razumevanju rešenja zakona, kao i potrebi da idemo na liberalizaciju tržišta koja, nije samo deo naših međunarodnih obaveza, nego jednostavno i deo jednog normalnog poslovnog ambijenta koji Srbija mora da ima u svakom segmentu, pa samim time i kada je električna energija u pitanju i gas. Ono što ljudi treba da znaju u Srbiji da to što smo liberalizovali tržište od prvog 2015. to ne znači po definiciji da će sada da „nagrnu“ ponuđači električne energije domaćinstvima. Neće iz jednog prostog razloga. Cene električne energije s kojom mi idemo u ovom trenutku prema domaćinstvima je ubedljivo najniža u Evropi i samim tim te strane kompanije nemaju nikakav motiv da još uvek ulaze na naše tržište. Koliko se sećam, nemojte me držati za reč, u svaki dinar, ali otprilike proizvodna cena električne energije s kojom EPS snabdevanje ide, da kažem, u sistem, sve ostalo su mrežarine i distributivni segment i otprilike oko 29 euro centi po kilovat, odnosno 29 evra po megavat satu, da se držimo megavatima. Ako uzmemo da je sada cena električne energije na berzi preko 40 evra, potpuno je jasno da neko ko sa tom električnom energijom trguje na tržištu i ima po 40 evra, neće doći sada da je ubaci kod nas u distributivni sistem po 29 evra, tako da naši proizvođači električne energije, bez ikakve dileme ostaju dominantni na našem tržištu, što je za nas bitno. Ono što je plan Vlade Srbije je da izgradnjom većeg broja elektroenergetskih objekata u narednih nekoliko godina, mi imamo viška u električnoj energiji da se pojavimo kao ozbiljni igrači koji će da izvoze električnu energiju, tako da tu nema mnogo razloga za brigu. Želeo bih naravno, uz uvažavanje svih ovih reči i rečenica koje smo čuli od uvažene koleginice, da kažem da ćemo, pošto smo to tek danas dobili, pažljivo razmotriti amandmane LDSV, pre svega, u segmentu koji tangiraju nadležnosti AP Vojvodina i to ćemo uraditi vrlo odgovorno. U toku dana ćemo se baviti tim amandmanima, ali želim da iskomentarišem dve stvari. Jedna stvar je vezano za činjenicu da se ovaj zakon danas nalazi pred narodnim poslanicima i ne želim da se pravdam, ali hoću da objasnim, pre svega, ova Vlada je izabrana krajem aprila, ja sam došao za ministra rudarstva i energetike, čini mi se 27. aprila. U maju smo ušli u poplave i verujte mi, čitav maj je nažalost ostao zabeležen i posvećen isključivo borbi protiv poplava. Ja sam radnu grupu za finalizaciju ovog nacrta formirao u junu mesecu i od juna meseca smo mi taj zakonski projekat radili i usaglašavali sa Evropskom komisijom i Energetskom zajednicom. Mi smo ga 5. novembra uputili u Vladu Republike Srbije ostalim ministarstvima na davanje mišljenja. Šestog novembra smo dobili definitivni papir od Energetske zajednice da su u taj zakon transpenovane sve one obaveze koje smo kao država imali i od 6. novembra, odnosno od 5. novembra do 19. decembra je trajao jedan ozbiljan proces usaglašavanja ovog zakona u Vladi Republike Srbije. Mi smo bili u obavezi da pribavimo 13 mišljenja različitih ministarstava ili organa Republike Srbije i konačno 19. decembra je taj zakon usvojen i evo 19. decembra se našao vrlo brzo u skupštinskoj proceduri. Samo hoću da kažem, znam da vi ne morate da uvažite moje objašnjenje, ali postoji jedno ozbiljno objašnjenje. Reč o jednom ozbiljnom poslu, zakonskom projektu koji ima preko 400 članova. Ponavljam, obaveza je da se usaglasi u zemlji i u inostranstvu. Na samom kraju, postavili ste pitanje o trenutnom procentu potrošnje električne energije iz obnovljivih izvora, sve naše međunarodne obaveze i dogovori su pravljeni na osnovu bilansa iz 2009. godine i po tom bilansu iz 2009. godine, učešće obnovljivih po potrošnji električne energije je bilo 21%. Ono što treba da znate, nažalost to nisu fiksni podaci, potrošnja električne energije se menja, ima svoje amblitude. Ima godina u kojima je viša, ima godina u kojima je ona manja. Ta 2009. godina je godina u kojoj nije radila Železara Smederevo. Kada ona radi u punom kapacitetu, naš energetski bilans se povećava na način da se podigne za 5-6%. Dakle, rad Železare utiče sa 5-6% u našem energetskom bilansu. Te godine to nije radilo. Mi smo u međuvremenu stavili u funkciju 50 megavata obnovljivih izvora i za 100 megavata je izvršena revitalizacija u okviru hidro potencijala. Dakle imamo nekih novih 150 megavata. Godina 2015. je godina u kojoj očekujem da će Železara raditi punim kapacitetom. To je dobro za čitavu zemlju. Svi živimo sa nadom da će taj posao konačno biti konstituisan, tako da potrošnja raste. Mi smo malo podigli broj objekata iz obnovljivih, ali po svemu sudeći kada ta dva elementa uzmemo u obzir to će i dalje biti na tih nekih 20-21%. Zato nama ovaj zakon u prvi plan stavlja stvaranje investicione klime za izgradnju novih objekata iz obnovljivih izvora i zato sam potpuno uveren da ćemo u tome uspeti. Mi u ovom trenutku imamo nekoliko zaista ozbiljnih projekata koji su u različitim fazama. Pre svega, mislim o projektima iz energije vetra. Nekoliko projekata je već došlo na nivo da imaju građevinsku dozvolu. Sada tokom Samita Kina – Srbija, jedan od tih projekata je potpisao ugovor sa kineskom „Eksim bankom“ i, čini mi se kompanijom „Goldvind“ koja će isporučiti, moram da kažem, vetrenjače, pod znacima navoda, suštinski vetrogeneratore, tako da taj projekat vrlo brzo počinje. Kada su ostali projekti u pitanju, nakon usvajanja ovog zakona, nama počinje da teče rok za usvajanje podzakonskih akata. Jedan od tih podzakonskih akata je upravo onaj „PPJ“ o kome sam govorio, i čim postignemo dogovor oko tog„PPJ“, on je, taj je uslov za bankobilnost njihovih proizvoda i njihovi već maltene spremni ugovori, „Kontinenta vind“, oni su vrlo blizu tog aranžmana sa „IBRD“, koji bi taj projekat finansirao, zajedno sa kompanijom „Mazdor“ iz Ujedinjenih arapskih emirata. Reč je o „Kontinental vindu“, znači, američka investicija. Preostala dva velika ta projekta su isto, ja mislim, u fazi vrlo brz obezbeđivanja finansija. Mislim da je MK već počeo da radi jedan manji vetropark. Sve to ide nekim dobrim tokom. Nama ostaje jedan ozbiljan deo posla vezano za definisanje modela tog „PPJ“ ugovora i tu nas čeka puno izazova. Nažalost,mi smo sada došli u toj energiji iz obnovljivih izvora, pre svega energiji vetra, kao zemlja, pod znacima navoda, na dnevni red, nakon Rumunije i Bugarske. Rumunija i Bugarska su imali jedan ozbiljan nalet investitora koji su radili te vetroparkove u proteklim godinama, međutim, rumunska država i njihove energetske kompanije su poprilično se pokazale u tom projektu nestabilno, tako da finansijske institucije sada pokušavaju na nama da isprave sve te probleme koji su bili u Rumuniji i Bugarskoj i da na minimum, na nulu svedu bilo kakav rizik za svaku investiciju i da taj ukupan rizik prebace na nas kao državu. Ono što vi treba da znate ovde kao narodni poslanici i naravno ukupna javnost je da ćemo mi kao Vlada da se trudimo i da se borimo da zaštitimo i interese naše države i dostojanstvo naše države. Pre svega, polazeći od premise da svaki od investitora koji dođe u Srbiju da investira, ne može da traži od naše zemlje da ima veću zaštitu i povoljnije uslove nego što ih ima u svojoj zemlji. Mi još nismo ušli u EU, ali smo jedna ozbiljna država koja ima ozbiljno zakonodavstvo, koja ima ozbiljan odnos prema investicijama i kod koje ugovor predstavlja svetinju. Tako da mislim, ne možemomi, još uz sve ovo što dajemo kao okvir, da dajemo za svaku investiciju, bez obzira što je ona iz privatnih izvora, da dajemo još neke državne garancije da ćemo izvršiti otkup struje. Ali, ponavljam, to je nešto što je pred nama. Verujte mi da moje ministarstvo, ova ekipa ljudi s kojima ja radim ima zaista puno iskustva i pregršt znanja da ćemo znati da taj segment ispregovaramo maksimalno dobro, u interesu države. Naravno, to je pitanje koje je od šireg značaja, pa će i Vlada na čelu sa premijerom gospodinom Vučićem dati konačan sud i ukupna javnost će biti o tome, pre svega, obaveštena i naravno samim tim i narodni poslanici uz uvek opciju da dođemo na odbor i da svako to prolazno vreme koje je važno dogvorimo i definišemo sa Skupštinom i da kroz to zajedno prođemo.
Reč ima ministar Jadranka Joksimović.
Zahvaljujem. Uvažena narodna poslanice, zaista je vaše pitanje po meni korisno, višestruko korisno i baš mi je drago što ste postavili pitanje i dali mogućnost da dodatno pojasnim neke elemente IPA II za period 2014. do 2020. godina, ali istovremeno ste dali jedan dobar predlog koji može da bude tema prioritizacije budućih infrastrukturnih objekata u oblasti energetike u ovom slučaju. Prva stvar koju želim da napomenem to je da ovaj program IPA II podrazumeva period, kao što sam rekla, od 2014. do 2020. godine i tu je Srbiji na raspolaganju oko milijardu i po evra bespovratnih sredstava. Dakle, za sedam godina, da ne bude zabune koja se često javlja u javnosti, što znači da godišnje imamo oko 200 miliona, nešto malo više evra bespovratne pomoći. Od toga, moram da vam kažem da za ovih sedam godina, narednih, za oblast energetike će biti namenjeno 125 miliona evra u tih sedam godina. Za samo 2014. godinu od 115 miliona za tu vrstu sektorske podrške imaćemo 12,6 miliona namenjenih za oblast energetike. Između ostalog, moram da pomenem da je od 12,6 devet miliona namenjeno za smanjivanje emisije štetnih gasova na Tentu A4 bloka, što je takođe vrlo važno. Vaše konkretno pitanje se ticalo mogućnosti da se eventualno kroz IPA II subvencioniše smanjenje potrošnje energije, uslovno govoreći, kroz mogućnost izolacije, gradnje, ne samo nove gradnje, nego i postojeće stambene infrastrukture i poslovne. Samo subvencionisanje je prilično problematično. Ono teško ide kroz mehanizme IPA II. Međutim, ono što postoji kao nova mogućnost u ovom programu IPA II jeste uvođenje sektorske budžetske podrške kao nekog modaliteta za pružanje pomoći. Sektorska budžetska podrška bi mogla da bude korišćena od 2016. godine za deo projekata iz infrastrukture, pa između ostalog i energetske infrastrukture. Naravno, ova budžetska podrška i odobravanje ove budžetske podrške je nešto zahtevnije. Zahteva uređenje u domenu javnih finansija, budžetsku transparentnost i postojanje jedne kredibilne sektorske strategije. Zbog toga je bio važan ovaj budžet koji smo pre neki dan usvojili koji uvodi delom red u javne finansije i mislim da će nam takav način formulisanja budžeta i u narednim godinama olakšati da budemo korisnici i primaoci budžetske podrške kao modela. Takođe je vaše pitanje značajno je pokazuje ljudima, i ja bih volela da to građani razumeju, da IPA fondovi zaista imaju konkretan efekat jer zaista možemo ukoliko dobro isplaniramo, dobro isprogramiramo da budu zaista vidljivi i opipljiv način na korist unapređenju života naših građana, i podizanju energetske efikasnosti. Ono što može da bude problem to je da za ovih 125 miliona evra u narednih sedam godina mi moramo da zadovoljimo nekoliko važnih stvari, prioriteta u uređenju energetske infrastrukture, a tu je i gasna inter konekcija i liberalizacija tržišta i sami ste pomenuli obavezu rezerve nafte i naftnih derivata, tih skladišta kao i podizanje nivoa učešća obnovljivih izvora energije. Do 2020. godine 27% treba da bude učešće. Prema tome, mi moramo da napravimo dobru prioritizaciju i zbog ovako zahtevnih stvari koje nas čekaju u oblasti energetike. Kažem opet, nisam sigurna koliko sredstava možemo da izdvojimo, ali zbog toga je važno da je ova Vlada zaista prva u regionu formirala nacionalni odbor za investicije u oblasti infrastrukture i kao predsedavajući su ministar finansija i naravno ja kao nacionalni IPA koordinator i tu zapravo možemo da vidimo šta nam sve od sredstava stoji na raspolaganju, da kombinujemo što grantove iz nekih razvojnih kredita, što IPA. Vrlo je korisno vaše pitanje i svakako ćemo imati u vidu da i to može da bude jedan od elemenata u prioritizaciji infrastrukture projekata. Mislim da je vrlo značajno napomenuti da smo u obnovi kuća koje smo radili nakon poplava i za koje smo koristili fondove EU, upravo jedan od zahteva i mogućnosti koja je korišćena jeste bila korišćenje tih materijala koji već sami po sebi znače i bolju izolaciju i smanjenje potrošnje. Tako da u svakom slučaju to jeste mogućnost koja nam stoji na raspolaganju i ja verujem da ćemo 2016. godine i tu uvrstiti u projekte. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Branka Bošnjak.
Uvaženi predsedavajući, da li mogu samo da vas zamolim, da li postoji mogućnost, vidim da je ministar energetike tu, ali čini mi se da je trenutno izašao samo da telefonira, da li postoji mogućnost da govorim kada se vrati u salu, pošto bih izuzetno mnogo želela da se obratim njemu? Ne bih želela da njegove saradnike opteretim eksplicitnošću svog izlaganja i da moraju da mu prenose sve što želim da mu kažem, ako je to u mogućnosti.
Ja jedino što mogu da uradim, jeste da zamolim nekog drugog ako želi da … Inače, formalno-pravno…
U redu. Poštujemo formalno-pravno, zato smo Skupština da poštujemo formalno-pravno. Na početku bih zaista, uvaženi predsedavajući, htela da pozdravim vas, da pozdravim kolege iz ministarstva i, samo ako nije problem, da ovaj dogovor i skinete sa vremena mog obraćanja. Da li može?
Samo se prijavite ponovo.
U redu, prijaviću se ponovo.
Izvolite.
Hvala vam. Poštovani predsedavajući, gosti iz ministarstva, ja bih danas u okviru objedinjene rasprave želela nekoliko stvari da kažem vezano za Zakon o energetici, takođe, nešto malo o zakonima iz oblasti planiranja i arhitekture, obzirom da sam arhitekta i da se već preko 30 godina bavim arhitekturom, a već preko 15 godina energetikom u graditeljstvu i u arhitekturi. Želim da, naravno, zbog značaja ovih zakona, svoje izlaganje fokusiram na Zakon o energetici i u tom smislu bih želela da kažem da u okviru SDPS moje obraćanje će biti želja doprinosa primeni ovog izuzetno dobrog zakona. Zgradarstvo je, na žalost, najveći zagađivač ove planete i, ne znam koliko možda niste to očekivali, svako od vas je pretpostavljam mislio da je industrija veći zagađivač ili, ipak, eventualno, saobraćaj, zgradarstvo sa utroškom energije i utroškom energije prvo u eksploataciji i gradnji je najveći zagađivač planete. Utoliko mislim, ministre, da bi eventualno ovo moje arhitektonsko izlaganje mogao da bude neki doprinos u vašoj oblasti. Mi se trenutno nalazimo u eri treće svetske energetske krize i kao zemlja uvoznik energenata, prevashodno nafte i gasa, činimo svoju ekonomiju prilično zavisnom i, nažalost, vrlo nekonkurentnom. U tom smislu, u cilju obezbeđenja energetske bezbednosti, mislim da je vrlo važno da se nakon ovog zakona napravi strategija primene zakona i strategija razvoja energetike, kako bi se zapravo ovaj odličan zakon i sproveo u delo. Šta to dalje znači? Mislim da treba da imamo jasnu energetsku strategiju primene raznovrsnih izvora energije, zatim, to podrazumeva modernizaciju energetskih objekata, racionalnu upotrebu kvalitetnih energenata, korišćenje obnovljivih izvora energije, naravno, to sve zakon i predviđa, ali nam treba, vrlo bitno, strategija i primena zakona, ulaganje u nove energetske izvore i striktno poštovanje jednom donete strategije. Šta su problemi Srbije? Srbija je najneracionalniji korisnik energije u Evropi. Mi trošimo više od 10 puta više energije po jedinici društvenog proizvoda od zemalja EU, a, nažalost, loš nam je odnos i loše nam je poređenje i sa zemljama u okruženju. Trošimo pet puta više energije po jedinici društvenog proizvoda od zemalja u okruženju. Mi uvozimo posebne energente i to nas stvara energetski zavisnim, imamo niskokalorični lignit, nažalost niskokalorični, i, naravno, „Kolubara“ i „Kostolac“ i nisu neiscrpni izvori. Naravno, štetnost dima kao posledica korišćenja tih energenata je najbolje poznata Obrenovčanima. Šta su rešenja? Do 2020. godine Srbija treba da dostigne cilj od 27% učešća obnovljivih izvora energije u ukupnom energetskom bilansu. Imamo apsolutno sve izvore alternativnih energija, osim energije mora i okeana, sve druge imamo. Šta imamo? Imamo energiju reka, potencijal hidroelektrana, energiju vetra za neke vetroregeneratore, energiju sunca za izgradnju solarnih kompleksa, energiju biomase i, ono o čemu posebno želim danas da govorim, imamo geotermalne izvore energije. Kao neko ko se time bavi više od 15 godina, želela bih nešto da govorim o podacima koji su dostupni meni i nekim promotivnim projektima u kojima sam učestvovala. Šta je uopšte geotermalna energija? To je energija podzemnih voda i toplih stena, koja se nalaze pod zemljom naravno. Srećom, Srbija na gotovo celoj svojoj teritoriji je izuzetno bogata geotermalnom energijom. To se posebno odnosi na velike gradove, Beograd skoro na celoj svojoj teritoriji leži na geotermalnim izvorima. Kao početna inicijativa, ono što posebno želim da vas zamolim, o čemu treba da razmišljate, za Beograd je neophodno sačiniti jedan geotermalni atlas koji bi dao, sa svojim predistražnim radnjama, tačne podatke u kojim zonama se nalaze racionalni za korišćenje izvori te energije. Znamo da ga ima ispod Beograda, ali nije svaka zona podjednako racionalna. Ovo se odnosi i na Niš i na Novi Sad, posebno akcentujem Beograd obzirom da sam se time i konkretno bavila. Na primer, tačno se zna da u zoni Beogradske toplane, na nekoj dubini od 2.000, 3.000 metara nalaze se topli izvori vode temperature koja je oko 50, 60, a možda čak i 70 stepeni i korišćenjem te energije kao dopuna, kao zamena, kao ekonomska zamena nafte koju koristimo za grejanje vode imali bi za rezultat mnogo nižu cenu energije koju dajemo građanima i, naravno, mnogo racionalnije korišćenje i jeftinije za građane. Veliko ratno ostrvo je označeno kao zona koja bi izvorima geotermalne energije mogla da da energiju sasvim dovoljnu za ceo Zemun. Ada ciganlija se smatra da leži na izvorima geotermalne energije koja bi mogla da da energiju za celu Čukaricu. Zna se da u zoni Aerodroma, o tome su rađena i ispitivanja i ispitivanja, ima dovoljno energije koja bi apsolutno mogla da zameni kompletnu energiju koju troši objekat Aerodroma. Ovo takođe važi i za objekat Arene. Kada kažemo da se radi o energijama na dubini od 2.000, 3.000 metara, čini se da je to nekakva bitna dubina. Za racionalnost korišćenja tog energenta to se smatra srednjim, pa čak i plitkim dubinama. Šta bi još mogle te bušotine da donesu? One su po pravilu i višenamenske bušotine. One svojim ispitivanjem za rezultat imaju i kompletne seizmičke podatke koji govore o nekim rizicima od zemljotresa. Nažalost, mislim da je Beograd, možda jedini, a možda postoji i još jedna prestonica u Evropi, koji nema podatke o seizmičkim rizicima. Vas ministre posebno želim da zamolim da date doprinos u afirmaciji projektovanja koje se zove „Projektovanje zelene arhitekture“, pojam koji se sam po sebi podrazumeva. On znači projektovanje, ali i gradnju sa punom svešću o ekologiji, energetici i o ekonomičnosti. Šta sve zelena arhitektura znači? To je arhitektura koja maksimalno koristi obnovljive izvore energije, to je arhitektura koja podrazumeva konzervaciju i recirkulaciju vode, odnosno prikupljanje atmosferske vode i otpadnih voda koje se recirkulišu, koja maksimalno koristi recirkulacione materijale, odnosno koristi materijale koji se recikliraju posle rušenja nekog objekta, znači to su materijali koji se odnose na neke deponije koje su relativno blizu, a koje nisu štetne gradovima. Zelena arhitektura je i dalje integracija različitih izvora energije i to je model gradnje pametne kuće. Pametna kuća podrazumeva kuću koja štedi energiju, a krajnji ishod je naravno i ekonomičnost. Da bi pojasnila šta znači zelena arhitektura, želim nekoliko dobrih primera iz sveta da navedem. To zeleno projektovanje, naravno, započeto je još velikanima Rajtom, Maltom, Korbizjeom, ali u današnje vreme savremene arhitekte projektuju svest o zagađenju planete. Sada je zapravo baš kruna mog obraćanja ministru i ako nemate ništa protiv, ministre, želim samo da vam kažem da mnoga ministarstva energetike u svetu, posebno EU, podstiču projektovanje zelene arhitekture time što nagrađuju najzelenije projekte u određenoj godini. UNESKO svojim odlukama, zatim udruženja arhitekata i ponovo kažem ministarstva energetike godišnjim nagradama za najekonomičnije, energetski nezavisne i arhitektonski definisani kao zeleni objekti nagrađuju se arhitekti, graditelji, investitori koji grade po principu zelene arhitekture. Ja bih vas zamolila da posebno o tome razmislite. Da bih kroz primer rekla šta to znači, evo jedan od najpoznatijih zelenih projekata, zelenih objekata, a to je Svetski trgovinski centar u Bahrajnu. To je objekat koji se sastoji od dve kule i te dve kule su povezane pasarelama. To je objekat koji je potpuno energetski samostalan, koristi energiju vetrogeneratora. Znači, na pasarelama između tih kula nalaze se retrogeneratori. Objekat koristi geotermalnu energiju i većina ta dva objekta ima fasadu koja se zapravo sastoji se od solara, odnosno fasada su stakleni solari. Ona je svojom formom i dizajnom tako prilagođena da se strujanjem vazduha štedi energija za grejanje i hlađenje. Sigurno najveći živi svetski arhitekta, ne samo po principu projektovanja zelene arhitekture, nego generalno najveći živi svetski je verovatno Norman Foster, ali je i najveći promoter i zagovornik zelenog projektovanja. Kao najbolji primer je sigurno poslovno-stambeni kompleks u Singapuru. To je objekat koji u Singapuru koristi geotermalnu energiju za toplotne pumpe kao izvor energije, zatim sa dve udvojene fasade i zelenim pojasmo između stvara energetski kontrolisanu arhitekturu. Takođe, talasastom formom krova omogućava prikupljanje atmosferske vode, korišćenje te vode, a čak se radi i recirkulacija otpadnih voda. Da ne bih sada previše pričala o tome, hoću samo da vas navedem na takav način razmišljanja. Naravno, nije to jedino vaša oblast, oblast jednog drugog ministarstva reguliše projektovanje u arhitekturi, ali vas molim da razmišljate o zelenoj arhitekturi u kontekstu uštede energije. Na kraju svog izlaganja, u ime SDPS, želim da vam kažem, kako kaže jedna dobra italijanska poslovica – nije bogat onaj ko mnogo zarađuje, bogat je onaj ko mnogo štedi. U tom smislu je i moj doprinos ovim izlaganjem. Želim takođe da kažem da će SDPS podržati i ovaj zakon i sve ostale zakone u ovom paketu. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima ministar energetike, gospodin Aleksandar Antić.
Želim da zahvalim gospođi Bošnjak na ovoj zaista inspirativnoj diskusiji. Kada kažem inspirativnoj, pre svega mislim zato što je prepuna tema o kojima Ministarstvo rudarstva i energetike razmišlja ili bi trebalo da razmišlja daleko intenzivnije, daleko ozbiljnije i verujte mi da se to zaista nalazi u našim razmišljanjima i našim planovima. Pre svega, moram da se složim sa vašom poslednjom ocenom i tom italijanskom poslovicom, koja kada se pretoči u energetski sektor definitivno se može ekonomski izračunati na način da svaki dinar koji ulažemo u uštede donosi više energije od izgradnje novih energetskih objekata. Tako da, za nas u ovom trenutku možda i najveća investicija treba da ide u pravcu štednje. S druge strane, mi moramo graditi nove energetske objekte zbog budućnosti naše zemlje i zbog činjenice da će potrošnja električne energije, pogotovo posle 2020. godine, po svim strategijama rasti. Geotermalni potencijal naše zemlje je nesumnjivo veliki. Nažalost, materija je potpuno neistražena. Mi ćemo pokušati preko našeg sekretarijata, odnosno našeg sektora za obnovljive izvore da to promovišemo do mere da to postane pre svega interesantno privatnim investitorima. Ja apelujem na sve nas, znam da gospođa Bošnjak nije deo tog problema, ali da moramo da izađemo iz tog problema koji sagledava u energetici isključivo državu kao najvećeg investitora. Ne, upravo ulazimo u vreme kada privatne investicije, privatno-javna partnerstva, ti koncepti postaju dominantni. Država će sve manje investirati i to objektivno u nekim godinama pred nama i neće biti posao države. Mi znamo da pitanje arhitekture i pitanje svih tih elemenata, pa čak i energetskog pasoša nije baš u nadležnosti Ministarstva energetike, ali se isto tako slažem da bi trebali da budemo deo promocije tih ideja i deo jednog šireg projekta koji treba da podrži zeleno projektovanje, odnosno zelenu arhitekturu. Konačno, moram da se osvrnem na strategiju razvoja energetike, odnosno energije za neki naredni period i da kažem da smo mi kao Ministarstvo napravili jednu strategiju za koju sam ja lično mislio da je jako dobra. Stavili smo je u proceduru pred Vladu Srbije na usvajanje, ali nažalost onda se desio ovaj set stvari vezano za odluku ruskih partnera oko nastavka realizacije projekta Južni tok i ja sam bio prinuđen da tu strategiju povučem i da jednostavno sada malo pokušamo da damo neke odgovore na ovu novonastalu situaciju, pre svega uzimajući u obzir obavezu da tome pristupimo odgovorno. Nismo mogli da se pravimo da je sa Južnim tokom sve u redu i da idemo na usvajanje takve strategije. Moramo tu strategiju ponovo da sagledamo i da je nakon izrade ponovo uputimo na usvajanje.
Zahvaljujem, ministre Antiću. Za reč se javila narodna poslanica Dubravka Filipovski. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolege i koleginice narodni poslanici, uvaženi ministri, na početku mog izlaganja o ovim zakonima želim da kažem da je veoma važna informacija koju nam je ministar Antić na početku današnjeg zasedanja rekao da su svi kapaciteti EPS-a vraćeni u funkciju i da posle elementarnih nepogoda i poplava koje smo imali imamo proizvodnju električne energije i uglja u onom obimu koji smo imali pre. To je vrlo važna informacija za sve građane Srbije i svakako dobra vest za kraj godine. Što se tiče predloženih zakona koje imamo danas u ovoj objedinjenoj raspravi, mislim da su razlozi za donošenje novog Zakona o energetici više nego jasni, da su oni dobro sagledani pre svega u činjenici da je u periodu od 2011. godine, kada je donet aktuelni zakon, pa do sada resorno ministarstvo uočilo više problema u praksi tokom primene ovog važećeg zakona, da je velika dinamičnost promena u oblasti energije i da je i to jedan od razloga što donosimo novi zakon, kao i naravno usklađivanje sa zakonima u EU. Od ovog novog zakona očekujem kao što ste i vi ministre Antiću rekli u svom načelnom obraćanju da će on pružiti institucionalni ambijent, da će se njime skratiti procedure i definisati uslovi u oblasti energetike. Predviđanja su da novi zakon omogući sigurno i kvalitetno i pouzdano snabdevanje električnom energijom i prirodnim gasom, da će omogućiti uravnoteženi razvoj celokupnog energetskog sektora, da će omogućiti podsticanje konkurentnosti na tržištu, efektivan nadzor tržišnih delatnosti, razvoj energetske infrastrukture i uvođenje savremenih tehnologija i zaštitu kupaca i korišćenje obnovljivih izvora energije. Međutim, moram da naglasim da nije mali korak što je u dosadašnjoj primeni ovog zakona izvršeno računovodstveno i pravno razdvajanje prenosa električne energije od delatnosti proizvodnje i distribucije i trgovine električnom energijom. U skladu i pred raspravu o novom Zakonu o energetici dobili smo jednu dobru vest od direktora, vršioca dužnosti, direktora EPS-a, gospodina Aleksandra Obradovića, koji je rekao da će od nove godine početi ozbiljnije aktivnosti na korporativizaciji EPS-a. Mi smo nedavno u ovom visokom domu ponovo pomerili krajnji rok za završetak ovog velikog posla i iskreno se nadam da će korporativizacija EPS-a biti okončana i pre njegovog isteka i da ćemo mi konačno imati sve informacije o imovini, kapitalu EPS-a, o zaposlenima, o pretvaranju EPS-a u akcionarsko društvo i koje će na jedan potpuno jasan način izaći na tržište i na kojem će se utvrditi prava vrednost, rekla bih ovog srpskog dragulja i najvažnijeg resursa u Srbiji. Pored promena u organizaciji EPS-a ne mogu da ne spomenem i Agenciju za energetiku kao nezavisno regulatorno telo koje se bavi unapređivanjem razvoja tržišta energije na principima nediskriminacije i efikasne konkurencije. Moje kolege su spomenule, i ja takođe pozdravljam činjenicu i jedan dugoročni plan resornog ministarstva da do 2020. godine udeo obnovljivih izvora energije čini najmanje 27% u ukupnoj potrošnji energije. Kada je u pitanju snabdevanje električnom energijom pozitivan efekat novih zakonskih rešenja treba da osetimo svi mi kao individualni kupci, jer će nam otvaranje i liberalizacija tržišta dati mogućnost da sami izaberemo svog snabdevača električnom energijom, ali relativno jednostavno i bez dodatnih troškova. Novi Zakon o energetici predviđa i viši stepen pravne zaštite za krajnjeg potrošača na ovaj način menja se tradicionalni podređeni položaj potrošača u odnosu na snabdevača koji se još uvek svakodnevno manifestuje redovima na šalterima za reklamacije naših elektrodistribucija, gde građani gube i vreme i živce, a najčešće odlaze kući nezadovoljni pruženim objašnjenjem. Kada pominjem potrošača, odnosno krajnjeg kupca električne energije posebno je važna socijalna komponenta u zakonu koja prepoznaje kategoriju energetski ugroženog kupca električne energije, odnosno prirodnog gasa i zakon precizno navodi kriterijume, kao i proceduru za sticanje ovog statusa čime se u dobroj meri štite ekonomski interesi najsiromašnijih i najugroženijih građana. Mislim da je veoma važno što se novim zakonom uvodi obaveza pružanja javne usluge i što se na taj način jasno definiše da obaveza pružanja javne usluge mora biti jasno definisana, transparentna, nediskriminatorna, vremenski ograničena, kao i da mora garantovati ravnopravnost energetskih subjekata u pružanju javnih usluga. Sa aspekta sigurnosti i kontinuiranosti snabdevanja jako je važnija činjenica da pravna lica koja vrše snabdevanje gasom imaju obavezu da obezbede obavezne rezerve prirodnog gasa koja su najmanje jednake tridesetodnevnim prosečnim potrebama njihovih kupaca u tekućoj godini. U sklopu opšte budžetske konsolidacije nije ni malo zanemarljiv i efekat koji zakon treba da ima na dalje suzbijanje nelegalnog tržišta naftnih derivata. Postojećim zakonom nije bilo propisano adekvatno praćenje tokova derivata nafte, pa samim tim ni mogućnost potpunog suzbijanja crnog tržišta naftnih derivata. Ovim zakonom propisana je obaveza da se pribavi saglasnost za skladištenje nafte i njenih derivata kao i biogoriva za sopstvene potrebe i snabdevanje sosidnih vozila na sopstvenim stanicama. Vidim da je ministar izašao, ali tu su njegovi saradnici pa sam na kraju ovog svog izlaganja o energetici želela da mu postavim i jedno pitanje. Verujem da ćete mu vi preneti, i da će on u toku današnje rasprave meni odgovoriti na to pitanje, a odnosi se na podatak – koliko je izolacija ugrađeno u postojeće objekte u Srbiji i da li Ministarstvo poseduje tačnim podacima još koliko objekata treba na neki način uraditi u tom smeru s obzirom, da smo mi jedan od najvećih potrošača električnom energijom i da bi izolacija po novim tehnologijama u znatnoj meri smanjila potrošnju električne energije? Svakako želim i da obavestim i resornog ministra i građane da će poslanička grupa Nove Srbije u danu za glasanje podržati Zakon o energetici. Što se tiče Predloga zakona o potvrđivanju okvirnog sporazuma između Republike Srbije i Evropske komisije o pravilima za sprovođenje finansijske pomoći EU Republike Srbije u okviru instrumenata za predpristupnu pomoć, odnosno IPA II svakako da je uvažena ministarko Joksimović, u apsolutnom interesu građana Republike Srbije donošenje ovog zakona i iskorišćenost IPA fondova za period od 2014. do 2020. godine. Svakako ovako koncipiran sporazum predstavlja neophodan pravni instrument na osnovu koga bespovratna pomoć iz fondova EU treba sukcesivno da bude realizovana u Republici Srbiji u pomenutom dugoročnom periodu. Posebno treba naglasiti činjenicu da se usvajanjem ovog zakona stvaraju uslovi za sprovođenje bespovratne pomoći namenjene za sanaciju i obnovu nakon poplava u 2014. godini i to u iznosu od 62 miliona evra, što je Evropska komisija već odobrila pre nedelju dana, zato je sasvim razumljiva brzina zbog kojeg se ovaj sporazum našao u skupštinskoj proceduri. Ohrabruje činjenica koju ste malopre izneli da je u Srbiji formiran Nacionalni odbor za investicije. Ono što mene posebno raduje i što vidim promene u pozitivnom smislu je i činjenica da se evropske integracije polako, ali sigurno spuštaju na lokalni nivo i da je sve veći broj lokalnih samouprava potpuno svesna da mora da na vreme počne da pravi projekte u smislu realizacije ovih IPA fondova. Ono što bih želela da postavim pitanje je – koliko je od ovih milion i po izdvojeno za zaštitu životne sredine i za poljoprivredu? Takođe, poslanička grupa Nove Srbije će u danu za glasanje podržati i ovaj zakon. Hvala vam.
Zahvaljujem gospođo Filipovski. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, poštovani predsedavajući. Gospodo ministri, poštovane kolege narodni poslanici, prvo nekoliko komentara na ovu sednicu danas i dnevni red koji je predložen i činjenicu da raspravljamo o pet zakona koji, kao što sam rekao jutros, kod povrede Poslovnika, nemaju nikakve veze jedni sa drugim, a mislim da je ovaj dnevni red na određeni način prava slika rada ove Skupštine u 2014. godini. Imamo četiri zakona od pet koji su došli po hitnom postupku i to je otprilike i procenat zakona koji ova Skupština po hitnom postupku usvaja, usvajala, 80%.
Kolega Đurišiću, o tome smo jutros raspravljali….
Samo vi polako, ja govorim o načelnoj raspravi i o svim ovim zakonima i mislim da možete da mi dozvolite da kažem nešto, jer ovaj trend se, nažalost, pogoršava. U mesecu decembru, od 19 zakona, uključujući i ovih pet koji su na dnevnom redu, 18 ih je po hitnom postupku. Znači, nema nikakve javne rasprave, nema kvalitetne rasprave u parlamentu, jer ovi zakoni koji su stigli kod nas, imaju skoro hiljadu strana. Poslati su u parlament u ponedeljak. Kao što znate, radili smo ponedeljak na utorak do 02.00 ujutru, a sredu smo radili 23 sata. Postavlja se pitanje – za koje vreme i kada su poslanici mogli da se kvalitetno pripreme i raspravljaju o ovim zakonima? Ovi zakoni su izuzetno važni za građane Srbije za ekonomski razvoj. Smatramo da je potpuno neodgovorno da na ovaj način radimo i to je nešto načelno što mora da se kaže, o svim ovim zakonima zajedno. Može da se kaže da se ovde vidi kakve reforme sprovodi Vlada Republike Srbije. Da li su reforme kada Vlada, odnosno čak ne ni Vlada, pošto moram da kažem, očigledno u Vladi sede kukavice, političke kukavice…
Gospodine Đurišiću, izvinjavam se, zamolio bih vas da se obraćate primerenije…
Ja vas molim, premijer nam je rekao i tada je konstatovano da je termin „politička kukavica“ legitiman.
Ja vas molim da termine koristite pristojne…
Molim vas, „politička kukavica“ je nešto o čemu nam je premijer govorio ovde u ponedeljak najmanje sto puta.
Molim vas, nemojte tako, ako možemo da se vratimo na dnevni red.
Molim vas, „politička kukavica“ je termin koji je premijer uveo u ovu salu i predsedavajući mu je za to dao pravo i sada pustite mene da koristim samo one reči koje koriste drugi poslanici ili ministri, premijer, kada dođu ovde. [[Isključen mikrofon]] (Marko Đurišić, s mesta: Ja nisam ovde izneo nikakvu uvredu. Šta je ovo, zašto sam isključen? Na šta ovo liči? Da li može neko da mi uključi mikrofon?)
Nije vam isključen mikrofon, stvarno. Neka tehnika pogleda šta je, mislim da ste shvatili da predsednik parlamenta nije neko ko tehnički rukovodi. Nisam vas razumela. (Marko Đurišić, s mesta: Dobro, da li može neko da mi uključi mikrofon?) Nekako ste uspeli sami da isključite. Ponovo da vam uključe? Izvolite.
Gospođo predsednice, ja vas najiskrenije volim da mi dozvolite da radim ovde svoj posao u skladu sa Poslovnikom za koji su me građani izabrali. Nemojte mi isključivati mikrofon.
Vi nemojte da obmanjujete javnost da tvrdite da vam predsednik parlamenta isključuje mikrofon, to je izuzetno ružno, u skladu sa Poslovnikom.
Nemojte mi isključivati mikrofon, meni je predsedavajuća, isključen mikrofon.
Nije.
Ja ga sam nisam isključio.
Vi ste sigurno jedno osam minuta potrošili u raspravljanju sa raznoraznim predsedavajućima.
Ja ga sam sigurno nisam isključio, a to je vaš manir da isključujete mikrofon, a ne moj.
Nemojte da izmišljate, poslaniče. To je izuzetno ružno.
Ko gleda, zna ko kome i kada isključuje mikrofon.
To je izuzetno ružno. Ovde sedi toliko ljudi, predsednik parlamenta, zamenika, bivših predsednika parlamenata koji znaju…
Da li se ovo vreme sada računa meni što govorite? Da li vi možete mene da pustite da ja govorim u okviru svog vremena? U redu je, ali vas molim da vi pustite mene. Znači, politički kukavičluk.
Molim vas, čekajte, nešto se čudno dešava. Sada vam je neko opet, nije predsednik parlamenta, počeo da obračunava vreme ispočetka i da vam daje vreme koje vam ne pripada, što je vrlo interesantno.
Kakve to veze ima sa mnom? Kako ja mogu da utičem na to?
Isto kao što ja isključujem mikrofon.
Kako ja utičem na to vreme? Ja vas molim da me pustite da govorim i da me ne ometate.
A ja vas molim da mi ne pretite i da mi ne mašete rukom, jer se osećam ugroženom u parlamentu i imam osećaj kao da mi pretite, vrlo mi je neprijatno da vodim sednicu kada vi poslaniče govorite, zato što se osećam kao da vršite agresiju na mene.
Žao mi je zbog toga.
Vi mašete i vičete na mene. Nadam se da ćete mi se izviniti kao predsedniku parlamenta, ugrožavate dostojanstvo ovog parlamenta time što vičete na predsednika parlamenta.
Da li mi nećete računati ovo vreme koje ste mi oduzeli svojim komentarima koji apsolutno nisu primereni i nemate pravo na njih po Poslovniku?
Svašta.
Ja govorim o kukavičluku Vlade, jer nije smeo niko iz Vlade, ili nadležna ministarka da dođe i da nam kaže… Molim vas, u prenosu, građani ne mogu da čuju o čemu govorim.
Spustite ruku, molim vas.
Nemojte molim vas da mi govorite gde treba da držim ruke, stvarno nije u redu.
Spustite ruku, plašim se već koliko ste agresivni.
Nemojte da se plašite, nemate razloga da se plašite. Ja nikada nisam, za razliku od vaše stranke, ovde fizički nasrtao u prošlosti na predsedavajućeg u ovom parlamentu, nemate razloga da se plašite. (Zoran Babić, s mesta: Mi nismo glasali iz Atine, iz Bodruma.) Niste glasali iz Bodruma, ali ste proterivali građane Srbije…
Poslaniče, ja ću vas sada isključiti, pa ćete početi ispočetka da govorite o temi. Sada ću vas isključiti, to vam govorim unapred i dobićete reč da govorite o temi ispočetka, kada budete bili spremni za to. (Marko Đurišić, s mesta: Ja sam spreman stalno.) Samo momenat, da tehničke službe, pošto vi sigurno kao intelektualac znate i znate kako ide sve, ne mora gospođa Čomić da vam daje uputstva kako se radi u parlamentu, a sada će tehničke službe da omoguće da vam vreme ide ispočetka, jer ste sve ovo iskoristili u neke druge svrhe. Imam razumevanja za vas, a ja se više neću plašiti. (Marko Đurišić, s mesta: Nije ni trebalo da se plašite.) Potrošili ste šest minuta i 05 sekundi. Možemo da se dogovorimo koliko želite da se vrati vremena, jer smo se raspravljali. Kažu mi iz službe, šest minuta i 05 sekundi. (Marko Đurišić, s mesta: Dobro, ja vama verujem. Vi ste rekli šest minuta i ja vama verujem.) Evo, da se nađemo na pola puta, da sam vam ja uzela tri minuta. Izvolite sada. (Marko Đurišić, s mesta: Da li može ponovo da mi se uključi mikrofon?) Moram da izbrišem listu, pa da se ponovo prijavite. Izvolite sada.
Hvala. Govorio sam sve vreme o ovim zakonima i kako su oni došli do nas i kakvu poruku šalju i kakve političke posledice imaju. Govorio sam o političkom kukavičluku, da nemamo ministra iz Vlade Srbije koja je branila Zakon o planiranju i izgradnji, koji smo usvojili pre 15 dana i koji sada menjamo. I nije smela ministarka da dođe ovde, nego su poslanici vladajuće većine stavili svoje potpise kako bi ispravili tuđu grešku. Mislio sam da je samo to u pitanju. Međutim, po izlaganju jednog prethodnog kolege, gde je upućena kritika prethodnim ministrima energetike, možda je to razlog, jer je ministarka koja bi trebalo ovde da govori o Zakonu o planiranju i izgradnji bila dve godine ministarka energetike. Možda bi trebalo da postavimo pitanje – šta je ona za to vreme radila da stanje bude u energetici tako loše, a da će se tek sada promeniti? Takođe, slika reformi je, i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine, gde se briše rok koji je donela ova Skupština pre godinu dana, da se upis treba izvršiti do 31. decembra ove godine, a sada se taj rok ostavlja neograničen. Isto važi i za Zakon o matičnim knjigama. Država je imala pet godina da završi posao, a sada dolazi Vlada, u ovom slučaju ministar, što je dobro, i kaže – dajte nam još dve godine. Mislimo da je to prava slika reformi ove Vlade koja ništa ne može da uradi od onoga što je obećala, koja ne može da odgovori na krizu u kojoj se Srbija nalazi, koja ne može da doprinese boljem životu građana, koja nije u stanju da ispuni ni sopstvena obećanja. Podsećam, za 100 dana Vlade u ekspozeu rečeno je da će biti usvojeni neki zakoni. Neki su usvojeni, ali neki do dana današnjeg nisu i očigledno neće u ovoj godini, a to su vrlo važni zakoni, složićete se, zakon o stranim ulaganjima, zakon o javnim preduzećima, zakonom o platnim razredima, zakon o hipoteci, zakon o registru korisnika javnih sredstava i njihovih zaposlenih i angažovanih lica. Znači sve ove stvari iz ekspozea premijera, a tamo je bilo nabrojano 15 zakona, pet nije usvojeno do dana današnjeg, ne u prvih 100 dana Vlade, nego u celoj ovoj godini prvoj Vlade. Zato se postavlja pitanje – na koji način mi da verujemo da će i ova dva zakona za koja smatramo da su dobri, a to su Zakon o energetici i zakon, odnosno Predlog zakona o potvrđivanju okvirnog sporazuma između Republike Srbije i Evropske komisije biti sprovedeni na način na koji je to zamišljeno ovim zakonom. Imamo otvorenu sumnju da će ovi zakonski predlozi biti sprovedeni i da će imati efekat kakav je predviđen zakonom. Smatramo da su ova dva zakona dobra i mi ćemo za njih glasati, a pošto ima još tri zakona za koje nećemo glasati, stavili smo na ovoj prijavi za reč oznaku „protiv“, a za ova preostala tri zakona nećemo glasati. Sada bih iskoristio u preostalom vremenu, koje ne znam doduše tačno koliko mi je jer sam bio ometan od strane predsedavajućeg, da kažem i da postavim nekoliko pitanja, jer mislim na žalost nisam ni dovoljno kvalifikovan niti sam imao dovoljno vremena da se do kraja upoznam sa svim predlozima Zakona o energetici, pre svega, da bi mogao o svim aspektima tog zakona da govorim. Prvo bih hteo da se osvrnem na jednu stvar koju nam je ministar na početku ovde rekao, a to je činjenica da je danas počela proizvodnja uglja sa kopa „Tamnava“ i kako je rekao ministar, tu će se dnevno 10.000 tona uglja iskovati i time će se zadovoljiti sve potrebe Termoelektrane „Nikola Tesla“, što je važno za očuvanje energetskog sistema Srbije, stabilnost pri napajanju električnom energijom i da građani ne treba da brinu da će biti restrikcija. Ja bih želeo da postavim pitanje, a šta je onda sa uvozom uglja iz Rumunije koje građani Srbije treba da plate osam milijardi dinara? Osam milijardi dinara taj istovar, koliko ja znam, počeo je prošle nedelje, ne, počeo je ove nedelje tek istovar i postavlja se pitanje da li nam je taj ugalj uopšte i trebao, a pogotovo se postavlja pitanje pod kojim uslovima smo ugovorili taj posao? Da li je cena uglja u Rumuniji između 32 i 35 evra i da li je cena uglja koja će biti isporučen ovde u Srbiji 60 evra i ko će uzeti tu razliku? Da li je toliki trošak transporta i da li se on transportuje u gepeku nekih kola, ako to toliko košta? Postavlja se pitanje – ko radi taj posao? Osobe koje su ranije imale problema sa zakonom u obavljanju nekih poslova i koji je kredibilitet firmi koje rade taj posao? Hteo bih takođe da postavim pitanje ministru, s obzirom da su se, verovatno, nadam se da se građani sećaju, skandala sa početka ove godine 2014, kada su građani u januaru dobili enormne račune za električnu energiju, ako se sećate računi su bili duplirani, triplirani, pa su onda građani mogli da se žale, ja sam se žalio i onda mi je volšebno smanjen taj račun za pola, jer je očigledno neko hteo da krade od građana Srbije. Tada je isto rukovodstvo, odnosno isti je direktor bio p re godinu dana kao i sad i postavljam vama pitanje ministre – da li ih držite pod kontrolom, da li ih držite na oku da ponovo u januaru se ne desi da građani Srbije, ionako osiromašeni rezultatima rada ove Vlade, ne dođu u situaciju da im se pošalju duplo tri puta, četiri puta veći računi za električnu energiju, kao što je to bio slučaj u januaru prošle godine? Mislim da to vrlo zanima građane Republike Srbije, a da vi ako ste bili ministar, doduše u drugom resoru pre godinu dana sada ste u resoru zaduženom za energetiku, da ćete unapred da povedete računa i da pratite na koji način će računi za električnu energiju u decembru mesecu ove godine biti isporučeni građanima. Složićete se da je ovaj decembar mesec bio vanredno topao što se tiče spoljne temperature i da je potrošnja električne energije sigurno bila manja od prosečne potrošnje u decembru i vi sigurno možete o tome mnogo da nam kažete i mislim da građane pre svega to zanima. Ove tehničke stvari koje se nalaze u zakonu, građani o njima ne znaju mnogo, postaviću jedno pitanje – u članu 179. u kome se praktično formira berza struje, odnosno da li se formira, da li će biti formirana prava berza struje i ko će biti nadležan za kontrolu? Da li će za kontrolu biti nadležna možda Komisija za hartije od vrednosti? Kaže se, jer imamo sad već slučaj da je Elektromreža Srbije, kao društvo za transport električne energije, se registrovala i za trgovinu električne energije, da li će ona raditi nešto vezano za trgovinu, što je jedan neuobičajeni slučaj u evropskoj praksi i nije nešto što možete da nađete i u drugim zemljama? Takođe želim da postavim pitanje na osnovu nečega što piše u obrazloženju ovog zakona, a vi ništa niste rekli o tome. Kaže se u obrazloženju da primena direktive 2009/73, da je za primenu te direktive, da bi se ispunilo potrebno je da se pored navedenog omogući kontrola, odnosno da je potrebno da se kontrola vrši u dva različita ministarstva, kontrola nad transportom i proizvodnjom energije. Ovde vi kažete da bi se sprovela ta direktiva zahteva izmenu zakonskih propisa kao što su Zakon o Vladi, Zakon o ministarstvima i Zakon o javnim preduzećima. Postavljam pitanje, kada će se promeniti ovi zakoni da bi mogli da sprovedemo direktivu jer onda vi ovde kažete dalje ako se sve gore navedeno ne ispuni, obavljanje delatnosti operatora prenosnog, odnosno transportnog sistema neće moći da se sertifikuje, a samim tim ni da se primeni propisana uredba zakona, niti ispoštovati zahtev iz direktive. Znači, potrebno je promeniti tri vrlo važna zakona, Zakon o Vladi i ministarstvima i doneti konačno novi zakon o javnim preduzećima, što je bilo obećanje iz ekspozea premijera kada smo birali ovu Vladu pre nešto više od osam meseci. Na kraju, nešto se nalazi u Nacionalnog strategiji za razvoj energetike. Mi imamo, i to smo čuli, najveće količine električne energije, 64% se proizvodi iz termoelektrana i koristi se ugalj. Po direktivi o velikim ložištima, koja je obavezna, mora da se smanji emisija štetnih gasova, a da bi se smanjilo tako, a da se ne izgubi potencijal u proizvodnji električne energije, potrebno je izgraditi nove kapacitete snage do minimum 700 megavata, jer po toj direktivi, a ona je vrlo stroga i vrlo važna, kaže se da se termoblokovi snage ispod 300 megavata, a to su u našem slučaju TENT A1, A2, „Kostolac“, A1, A2 „Morava“, „Kolubara“ i panonske elektrane, moraju sukcesivno povlačiti od 2018. do 2024. godine kako bi se smanjila šetna emisija gasova. Da se kod jačih termoblokova snage preko 300 megavata, a to su TENT A3 do A6 i TENT B1 i B2, „Kostolac“ B1 i B2, da se u njih moraju izvršiti značajna ulaganja od preko 600 miliona evra za ugradnju postrojenja za odsumporavanje i denitrifikaciju, kao i elektro filteri. S obzirom na obimnost tih radova, kompleksnost sprovođenja javnih nabavki u ovom slučaju, koliko se odmaklo, jer možemo vrlo lako da dođemo u situaciju da se sa ovim poslom ne krene na vreme, a da mi zbog obaveza iz direktive velikim ložištima krenemo da gasimo ove manje blokove i time stvorimo manjak u elektroenergetskom sistemu Srbije, koji će onda morati da se uvozi iz inostranstva i time će se platni bilans Republike Srbije dodatno pogoršati i stvoriće se veća zavisnost od uvozne energije, a samim tim ugroziće se i energetska bezbednost. Po zakonu se za distribuciju električne energije ne predviđa ulazak privatnog kapitala, ako sam ja dobro pročitao, a da se kod distribucije gasa ostavlja mogućnost uvođenja privrednog kapitala. Znači, kaže se da će se za distribuciju, da je moguće da se da preduzećima sa javnim, državnim kapitalom, privrednim kapitalom. Znači, to je što se tiče distribucije gasa. Zanima me da li, a nešto sam čitao o strategiji energetike, odnosno pre svega vezano za električnu energiju, i postoji opasnost da se ukoliko se krene u jednom pravcu, može da dođe da Srbija nažalost postane zavisna od uvoza električne energije i kakve su procene i da li je izrađen plan dinamike usklađivanja cene električne energije sa tržišnim cenama, jer bez toga naći ćemo se u opasnosti da EPS počne da stvara gubitke i da optereti budžet Republike Srbije, umesto da stvaranjem dodatne vrednosti olakša punjenje budžeta Republike Srbije i pojača fiskalnu konsolidaciju o kojoj smo mnogo govorili u ovoj godini, na kraju godine kada smo smanjivali, zbog fiskalne konsolidacije, plate i penzije? U svakom slučaju, puno je pitanja koje ja, nažalost, ne mogu više da postavim, jer, ako sam razumeo, nemam više vremena. Ono što je bitno jeste da ovaj zakon, ukoliko se usvoji, Predlog zakona o energetici, bude dosledno i kvalitetno sproveden. Možda je trebalo razmisliti o posebnim zakonima za posebnu vrstu energetike, energija, znači za struju, gas, naftu, jer postoje različite dinamike za liberalizaciju tržišta. Nije ista dinamika predviđena za liberalizaciju tržišta gasa, za liberalizaciju tržišta električne energije i može da se ovako obimnim zakonom, koji sve te oblasti sažima u jednu oblast, u jedan zakon, pojavi problem sa poštovanjem rokova i sa funkcionisanjem i postupanjem državnih organa. Ja se iskreno nadam, gospodine ministre, da će država Srbija u narednom periodu iza vašeg mandata krenuti u ove ozbiljne investicione procese u oblasti energetike, pre svega u oblasti električne energije, jer smatram da su tu veliki potencijali, možda najveći, mislim da su energetika i poljoprivreda najveći potencijali Republike Srbije za razvoj u narednom periodu, da ovaj zakon pruža zakonsku osnovu da se te investicije ostvare, ali je pitanje sada kako će efikasno država sprovoditi ceo ovaj program i strategije. Znači, da li će se u zadatim rokovima izvršiti svi planirani procesi? Ponavljam, ponovo postoji ta opasnost da ako se ne krene sa investiranjem u ove velike blokove TENT A3, A6, B1, B2, „Kolubare“ A1, A2, ulaganje u desumporizaciju, da će se isključivanjem ovih manjih blokova doći do manjka u energetskom bilansu Srbije i da ćemo morati da uvozimo umesto da izvozimo struju, jer Srbija ima potencijal da bude glavni izvoznik u regionu električne energije i to je verovatno jedna od najviših šansi privrede Republike Srbije. Vi ste o tome govorili i ja se sa tim slažem da te velike investicije u energetiku pokreću privredu u raznim oblastima od građevinarstva i drugih segmenata i razvoja društva. U svakom slučaju, mi ćemo podržati ovaj sporazum sa EU. Drago mi je da je ministarka danas tu i da je rekla u uvodnom izlaganju nekoliko stvari. Zahvaljujem joj se na tome. Kažem opet, jedino mi je krivo što se i ovaj zakon donosi po hitnom postupku. Mislim da je mogla ta dinamika da se malo uskladi i sa našim načinom rada i da smo ovaj sporazum mogli da dobijemo ranije kako bi ne samo mi nego i građani mogli da se kvalitetnije upoznaju sa ovim predlogom i da znaju koje su im sve mogućnosti saradnje sa predpristupnim fondovima EU, koji su im svi oblici saradnje mogući. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Gospodine Antiću, gospođo Joksimović, očita je nervoza gospodina Đurišića što će biti samo treći u nizu tih koji omalovažavaju predsednika, predsedavajućeg Narodne skupštine, samo treći u nizu koji će nas častiti tako sa „stoko“, „đubre“, „ološu“, ali pokušava da bude kreativniji pa da nađe dovoljno jak izraz kojim će valjda u političkom slepilu i mržnji da nas časti sve ovde, često mlatarajući, kako ste lepo i rekli, gospođo predsednice, rukama. Kukavice ne dolaze u parlament, gospodine Đurišiću, a pre neku noć i svaki put kada ste pozvali, kada ste osetili potrebu da razgovarate, predstavnici kabineta gospodina Aleksandra Vučića i Aleksandar Vučić su bili ovde više i u većem broju nego što je vaših poslanika tu. Okrenite se oko sebe, koliko je narodnih poslanika bivšeg režima ovde? (Narodni poslanik Marko Đurišić dobacuje s mesta.) Ovo je replika, gospodine Đurišiću. Nemojte taj prst da koristite kao pretnju. Ne plašim vas se. (Marko Đurišić, s mesta: Da li ja treba da se plašim?) Nemojte da pretite, gospodine Đurišiću. S druge strane, govorite o obećanjima. Molim vas, recite mi, gospodo kolege narodni poslanici, setite se jednog obećanja koje je dala DS u bilo kom agregatnom stanju, a da su ona ispunjena. Kada kažem agregatna stanja, to me nekako podseća, to Nova demokratska stranka, Demokratska stranka, kao na „Agrobanku“ i „Nova Agrobanka“. Kada su opljačkali „Agrobanku“ samo su formirali „Novu Agrobanku“, ali je cilj ostao isti. Recite mi samo jedno obećanje kabineta Mirka Cvetkovića koje je dao, a koje je ispunio iz ekspozea koji je bio na tri papira i gde je jedva čekao samo da ode iz ove Narodne skupštine, kojeg smo viđali možda samo na TV-u. Da li ste obećali da ćete kroz finansiranje političkih aktivnosti da uzimate za sebe duplo više novca nego što je bilo ranije, pa i sada se trudite da za sebe prigrabite više? Da li ste obećali građanima 200 hiljada novih radnih mesta, a 400 hiljada njih je ostalo bez posla? Da li ste obećali hiljadu evra da bi Boris Tadić postao predsednik države? Koje ste obećanje dali, a da ste ispunili, da vi imate pravo da nekome spočitavate bilo šta.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Pravo na repliku, narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, da, govorio sam o političkom kukavičluku jer šesti mesec za redom niko iz Vlade ne sme da dođe u parlament poslednjeg četvrtka u mesecu da odgovara na pitanja poslanika, u skladu sa Poslovnikom. Ne znam šta je to drugo i kojim rečima da to nazovem, osim politički kukavičluk. Mi smo bili ovde svakog četvrtka, čekali da se sazove sednica, da dođe premijer i svi ministri i da, u skladu sa Poslovnikom, koji nam ne daje mnogo vremena, postavimo makar jedno ili dva pitanja. Na žalost, to nijednom nismo imali priliku od jula meseca, ali zato imamo situaciju da dođe premijer ovde, čeka ovde, ne znam šta radi… (Zoran Babić, s mesta: Da li je došao ili nije došao?) Nije došao predsednik Vlade nego kada su poslanici vladajuće većine završili svoje izlaganje i onda došao je… (Zoran Babić, s mesta: Da li je došao ili nije došao?)
Molim vas, gospodine Babiću, nemojte. Normalno da su bili svi članovi Vlade.
Došao je kada smo završili svoje izlaganje. (Zoran Babić, s mesta: Da li je došao ili nije došao?)
Dozvolite gospodinu Đurišiću da završi.
Ja samo kažem kada je došao. Došao je kada je znao da ne može da dobije odgovor po Poslovniku od strane poslanika i onda je ovde stvorio jednu atmosferu koja uopšte nije dostojna parlamenta. Nije bio sa nama ovde ceo taj dan, kao što ste vi uporno ponavljali, bio je sa nama neka tri sata.
Gospodine Đurišiću, molim vas, vi ste dobili repliku da replicirate gospodinu Babiću.
Pa, repliciram. Ko je proterivao građane Srbije devedesetih godina? Ko je bio protiv saradnje sa Haškim tribunalom? Ko je skidao ime ulice Zorana Đinđića? Ko je crtao granice ovde po Balkanu, nove granice… [[Isključen mikrofon.]]
Vreme, gospodine Đurišiću. Suviše je velika ostrašćenost prema premijeru. Zahvaljujem. (Marko Đurišić, s mesta: Ja imam još pet sekundi.) Dobili ste vreme. Replicirali ste. (Marko Đurišić, s mesta: Prekinuli ste me u minut i 55 sekundi.) Izvolite. Pet sekundi.
Hvala. Ko je bio ministar informisanja kada je ubijen Slavko Đuruvija?
Ne vredi. Izvolite, gospodine Babiću, replika.
Vrlo rado ću odgovoriti. Ko je vodio Srbiju do 2000. godina? Isti oni ljudi sa kojima ste vi 2008. godine krenuli da igrate basket i koji su vam bili potrebni da formirate Vladu, sa kojima ste se mirili, gospodine Đurišiću, koji su vam bili prihvatljivi. Ja nemam ništa protiv tih ljudi i protiv tih kolega, ali tada su vam bili potrebni, tada su vam bili odlični. Niste im pominjali 2000. godine. Ko je crtao granice po Balkanu? Isti oni koji su sedeli u upravnim odborima javnih preduzeća Grada Beograda kada vam je bila potrebna njihova podrška, isti oni koji su i sada zajedno sa vama, sa vašim iznajmljenim poslanicima u pokrajinskom parlamentu izglasali i dali podršku Vladi Bojana Pajtića, isti ti ljudi. Da, gospodin Aleksandar Vučić je godinu i po dana bio ministar za informisanje, ali isti je Aleksandar Vučić koji je otkrio i procesuirao ubice Slavka Ćuruvije, što vi niste uspeli 12 godina. Dvanaest godina ste imali šansu i priliku to da uradite, ali niste to uradili. Koja obećanja ste dali? Šta ste sve radili u ovoj državi, a niste ispunili? Zašto ne odgovorite? Šta je sa 1000 evra? Šta je sa 200 hiljada obećanih radnih mesta? Šta je sa politikom – i Kosovo i EU, pa nismo ni tamo ni tamo? Za svo to vreme samo ste imali priliku da se bogatite, samo ste imali priliku da upropašćavate, samo ste imali priliku da pljačkaškom privatizacijom upropastite Srbiju. To ste imali priliku i to ste radili.
Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi gospođa Jadranka Joksimović. Izvolite.
Zahvaljujem. Najpre, htela sam da odgovorim poslanici Filipovski, ali ona je trenutno van sale, odgovoriću kasnije. Što se tiče komentara gospodina Đurišića, naravno da opozicija treba da kritikuje. Mi ne želimo opoziciju koja nije aktivna, niko to u Srbiji ne želi. Lično se ne osećam političkom kukavicom, niti mislim da je bilo ko u Vladi u kojoj sedim politička kukavica, zato što u predizbornoj kampanji koju smo ove godine imali prvi put u savremenoj, hajde da kažem savremenoj, kako god to sad mogli da tumačimo, imali kampanju u kojoj je jedna stranka i sadašnji premijer, gospodi Vučić, govorio vrlo otvoreno o merama koje će biti preduzimane nakon eventualne pobede koja se u velikom procentu dogodila. Prema tome, mi smo vrlo otvoreno govorili kakav reformski kurs i kakve teške i ekonomske i političke mere će biti sprovođene radi onoga što jeste naš cilj, a to je napredak Srbije. Mislim da to nije politički kukavičluk. Mislim da je to vrlo fer i mislim da smo zbog toga vrlo odgovorni pred građanima Srbije. Mislim da je način na koji su prethodne vlade, u kojima je učestvovala, između ostalo, i vaša stranka, nije važno da li je bila nekadašnja DS ili sada ovako kako ste ustrojeni, ali u svakom slučaju, učestvovali ste u prethodnim vladama. Mislim da je upravo predsednik vaše stranke nekolik puta pokazao da obećanja koja su davana nisu sprovođena. Koliko znam, on se izvinjavao zbog toga više puta, govoreći da i sam zna bolje nego njegovi politički protivnicikakve je greške činio. To je u redu što je čovek rekao. Mislim da je to, takođe, fer. Ali, nemojte onda da zamenjujemo teze sve vreme. Mi smo govorili šta ćemo da preduzimamo u reformskom procesu i dobili podršku građana za to. U pravu ste, vi kao opozicija treba da nadzirete da li mi to što smo rekli radimo. Ako se ne slažete sa reformskim procesom i to je u redu, to je vaša politika koju ste kandidovali i za koju niste dobili dovoljan broj glasova. To je osnova demokratije. Vi ste makar ti koji ste se, čini mi se, više od deceniju sami sebe i nazvali na kraju krajeva Demokratskom strankom i govorili da ste jedini koji poznaju demokratski proces. Ako je to tako, onda se ponašajte u skladu sa tim. Zaista nemam ništa protiv kritike, verujte mi i apsolutno sam raspoložena da raspravljamo danas o svemu, ali mislim da nije tema političkog kukavičluka tema za ovu Vladu Republike Srbije. To zaista mislim, a vi mi dokažite suprotno. Što se tiče ocena o reformskom procesu, ako ne verujemo sebi i ako ne verujemo da smo dovoljno dobri, u redu je, hajde da verujemo makar onome što kažu iz inostranstva ili što kaže EU koja je naš strateški cilj. Vi ste započeli i to je u redu i niko vam ne spori da ste započeli proces evropskih integracija. Mi ga nastavljamo, mislim uspešnije. Da li su se promenile okolnosti, da li smo mi bolji, to je pitanje koje će takođe građani da procene, ali da rezultate imamo, imamo. Tako Evropska komisija u Strategiji proširenja za 2014-2015. godinu kaže, ukratko ću, da ne zamaram, da Srbija napreduje u reformi državne uprave. Ništa od ovoga nije idealno, da budemo svesni toga i proces pristupanja služi za to da dovršimo reformski proces, ali konstatuje se napredak u reformi državne uprave, konstatuje se napredak u primeni Strategije reforme pravosuđa i Strategije borbe protiv korupcije. Posebno je pozdravljen, jer je nakon donošenja strategije donet, Zakon o zaštiti uzbunjivača, koji je jedinstven zakon u evropskom prostoru i koji je veliki podstrek za borbu protiv korupcije. Dalje, konstatuje se pomak u regionalnoj saradnji, koja je dala konkretne rezultate u borbi protiv organizovanog kriminala itd. Pravni okvir za zaštitu manjina je uglavnom dobar, posebno pomaci u oblasti ljudskih i manjinskih prava, održavanja LGBT Pride, koji vi, kao veliki zagovornici demokratije, niste uspeli godinama da organizujete. To su politički kriterijumi. Govorim sada o političkim kriterijumima, ne o ekonomskim. Dakle, regionalna saradnja kada se odnosi na čitav region zapadnog Balkana sa zemljama kandidatima, nekoliko važnih poseta na bilateralnom nivou, koje su, iako zloupotrebljene od nekih, na pravi način propraćene od strane ove Vlade i premijera Vučića i za to smo dobili, mogu kao ministar zadužen za evropske integracije da vam kažem, verovali vi meni ili ne, da smo od svih dobili podršku i na neki način pozdravljanje tog kursa koji je Srbija zauzela u regionu. Što se tiče ekonomskih kriterijuma, da, neki ograničeni napredak za 2014. godinu je konstatovan, ali uz naglasak da širok spektar strukturnih reformi treba da bude primenjen kako bi Srbija na srednji rok bila u mogućnosti prvo da bude konkurentnija i da bude deo tržišnih snaga u EU. Posebno su pozdravljeni zakoni u ovoj Skupštini, da vas podsetim, o radu, privatizaciji, stečaju. Evo, danas raspravljamo energetiku, planiranje i izgradnju. To su sve zakoni za koje su i u EU rekli da će omogućiti bolji investicioni ambijent. Ako je bolji investicioni ambijent nešto što se i vas tiče, jer ste i vi potpuno ravnopravni građani Srbije, kao i mi svi ovde, i svih se nas tiče dovođenje investicija, mislim da je to nešto što je u redu. O detaljima možemo da diskutujemo i zato ste tu da podnosite amandmane. Verujem da će resorna ministarstva uvažiti sve amandmane koji će unaprediti zakonski okvir. S druge strane, fiskalna održivost, smanjenje javne potrošnje, sprovođenje strukturnih reformi koje bi doveli ili pospešili rast, između ostalog, su projektovanje u budžetu, koji smo usvojili pre dva dana. Ono što je bilo bitno i što je bila instrukcija ili, da kažemo, jedna vrsta sugestije od strane Evropske komisije, jeste da se unapredi naplata poreza. Mi smo u ovom zakonu, odnosno u budžetu predvideli upravo, ne povećanje stope, dakle ni poreza, već upravo bolju naplatu, što mislim da je sa te prihodne strane takođe korektno i da će i to biti pozdravljeno od strane EU. Naravno, govorili su o potrebi smanjenja broja administrativnih procedura, o tome govori danas Zakon o kome raspravljamo, Zakon o planiranju i izgradnji. Prema tome, ja zaista mislim da ako ne verujemo sebi, onda ajde da verujemo onima koji, pod budnim okom, prate naš napredak i naše reforme. Da li je sve idealno? Ne mislim da je sve idealno, ni vi ne mislite, ni niko u Srbiji ne misli, ali da smo na nekom dobrom putu i da je ova Vlada zauzela reformski kurs, građani će oceniti ako ne budemo istrajali na tome. Zbog toga je tolika podrška premijeru, dakle pre svega, naravno premijeru kao prosto čoveku koji vodi jedan tim u Vladi, ali pretpostavljam onda i celoj Vladi. Mislim da je vrlo ubedljiv. Očekujemo nastavak i političkog dijaloga, da ne zaboravim i taj deo, da ne ispadne da želim da to izbegnem, između Beograda i Prištine, koji će, nadam se, otvoriti mogućnost da budemo i uspešniji u evropskim integracijama. Prema tome, sve zamerke koje ste izneli mogu da stoje na ovaj ili onaj način, ali političkom kukavičluku, posle svega ovoga, mislim da zaista nema mesta. Hvala.
Reč ima ministar u Vladi, gospodin Aleksandar Antić. Izvolite.
Pre svega, ja sam zaista očigledno imao pogrešnu procenu da je moj apel da danas probamo da budemo na nivou značaja tema kojima se bavimo, značaja pre svega za budućnost Srbije, da pričamo u jednoj mirnoj demokratskoj atmosferi o svemu tome, znači mislio sam da je taj apel uspeo, ali to je očigledno ipak previše optimistično bilo sa moje strane. Meni je drago što čujem da ćemo imati podršku iz opozicionih redova za Predlog zakona o energetici i tu jesam zahvalan. Smatram da to jeste jedan dobar politički gest, ali s druge strane ne mogu da prihvatim i da se složim sa ocenama da u Vladi Republike Srbije sede političke kukavice, pre svega, zato što je ova Vlada u potpunosti posvećena tome da menja Srbiju, a da Srbija bude bolje mesto za život i da stvara Srbiju u kojoj će naša deca osetiti posledice, pozitivne posledice, svih ovih žrtava koje mi danas trpimo. Ova Vlada ne da je politički kukavica, nego je možda i previše hrabra u odnosu na silinu svih problema sa kojima se suočava i sa čime se hvata u koštac, počev od donošenja najtežih zakonskih projekata, koji jesu bili deo ekspozea i koji su bez ikakve dileme ispunjeni, do teških mera fiskalne stabilizacije koje u ovom trenutku zaista bole sve nas, ali dugoročno treba da Srbija donese puno benefita i puno koristi. Ponavljam, takvu ocenu ne mogu da prihvatim, ne mogu da se složim s njom, i to ne zato što mi smetaju reči, nego zato što ne odgovara istini, a neistine nikad ne prihvatam. Pogotovu i danas o tome pričati kada na skupštinskoj sednici imamo tri ministra od kojih su dve dame, i to govori da nismo danas, niti ikada pobegli od ove Skupštine i uvek smo tu da odgovorimo na sva pitanja. Prilikom usvajanja budžeta, mislim da smo i tada odgovorili na sva pitanja i mislim da bi ono sve kraće trajalo i da ne bi ni trajalo onoliko dugo da ministri u Vladi Republike Srbije nisu bili deo tog dijaloga i nisu odgovorili na sva pitanja. Moram da prokomentarišem nekoliko pitanja koja ste pokrenuli. Prvo,danas smo pustili u rad proizvodnju uglja na kopu Tamnava - Zapadno polje. Ta proizvodnja sa kojom smo danas krenuli je 10 hiljada tona dnevno. Mi smo s time izašli na nekih 75 hiljada tona dnevno uglja, što suštinski, u zavisnosti od vremena, može da pokrije naše potrebe koje u onim teškim i hladnim zimskim danima ide i do 95.000 tona. Mi na kopu za Tamnava Zapadno polje još nismo uspostavili punu proizvodnju uglja zato što rehabilitacija tog kopa još nije završena. Nama sada radi jedan bager,jedna glodalica i mi sa njom, ponavljam, ostvarujemo značajnu proizvodnju. Tih 10 hiljada tona uglja dnevno proizvedeno je u Tamnavi – Zapadno polje. To je otprilike nekih 250 hiljada evra struje dnevno, odnosno nešto više od toga, i skoro osam miliona evra mesečno. To jeste značajno za našu proizvodnju električne energije i uglja i to je, bez ikakve dileme, odlična vest. Ako tome dodamo činjenicu da smo u letnjim mesecima, upravljajući prilično vešto sistemom i zahvaljujući dosta dobroj hidrologiji, napravili preko dva miliona tona uglja rezervi na deponija, otuda meni hrabrost da danas kažem da je naš energetski sistem stabilan i bezbedan. Međutim, mi imamo nekoliko različitih stres testova koje smo radili sa Energetskom zajednicom i Evropskom komisijom u kojima smo morali da vršimo različite anticipacije različitih geostrategijskih događaja koji se mogu dešavati u našem okruženju i na našim transportnim linijama dopreme energenata. Iz tog razloga, Srbija u nekim od tih scenarija mora dodatno da se osigura. Zbog toga imamo dodatne količine električne energije koje imamo ugovorenu, pre svega, sa Republikom Srpskom, ali i potrebu da obezbedimo dodatne količine uglja, kako bi taj ugalj predstavljao dodatnu garanciju da u nekim najgorim scenarijama mi možemo da ga pretvorimo u električnu energiju. Cena uglja koji se uvozi je u skladu sa kalkulacijom opravdanosti troškova za proizvodnju električne energije. Nemojte me držati za u reč za zarez, ali ta cena po kojoj je TENT, odnosno EPS nabavio ugalj, gospodine Đurišiću, ako želite da čujete podatak, je mislim 35,8 evra po toni franko TENT. Znači, to je ta cena, a ne 60 evra. Mislim da takva cena predstavlja uznemiravanje javnosti. Znači, 35 zarez nešto evra po toni, i to se uklapa u proizvodnu cenu električne energije. Da je bilo skuplje od toga, mi ne bi uvozili ugalj, nego bi probali da nabavimo još električne energije, jer bi nam bilo jeftinije da kupimo električnu energiju u takvom scenariju. Kada je januarski račun u pitanju, od prošle godine, mogao bih da se kažem da to nema veze sa mnom, ali hajde da govorimo istinu. To je prvi mesec u kome je račun izašao u novom obliku i novom dizajnu i softveru. Kao takav je očigledno imao dosta grešaka koje su ispravljene i u mesecima nakon toga nije bilo nikakvih problema. To i jeste politika ovog ministarstva, da ostvari jednu čvrstu vezu i pokušavamo, pod znacima navoda, snažnu kontrolu i nadzor nad radom javnih preduzeća. Verujem da smo uspeli da se nametnemo javnim preduzećima i svim energetskim kompanijama, kao jedan ozbiljan partner sa kojim moraju da rade i koga moraju da uvažavaju. U tom domenu, verujem da imamo dobru kontrolu i dobru komunikaciju sa javnim preduzećima. Mislim da će to za ukupno njihovo funkcionisanje i, pre svega, zbog građana biti dobro. Postavili ste još nekoliko pitanja. Pitali ste zašto ovaj zakon ne predviđa uvođenje, oko distributera u oblasti gasa? Zato što se tu predviđa da ima i privatnih. Znači, postojeće faktičko stanje je da mi imamo 34 distributera gasa koji funkcionišu sa dva operatora transporta, „Srbijagasom“ i „Jugorozgasom“. To je faktičko stanje. Mi nismo želeli da otvaramo naš distributivni sistem električne energije. To niko ne radi ako ne mora, a mi ne moramo, tako da to nismo ni uradili. Kada je u pitanju tržište, odnosno berza, ja se izvinjavam, ako se sećate, to je bilo u javnosti pre nekoliko meseci, u francuskoj ambasadi potpisan je taj sporazum o „džoint venčer“ projektu između EMS-ai francuske kompanije „Epeks pot“, i oni će u tom zajedničkom aranžmanu biti operatori te berze. Čini mi se da se projekat zove „Sepeks“. (Marko Đurišić, s mesta: Ko kontroliše rad berze?) Ko kontroliše rad berze? Da se ne bih sada pravio pametan, sigurno postoji dovoljno kvalitetan odgovor na to pitanje i daću vam ga u toku dana. Po pitanju direktive vezano za velika ložišta, prvo, mi smo to morali naravno da upišemo i u strategiju i u sve naše akte. Nismo srećni zbog toga što smo upisali i bez ikakve dileme, o tome ćemo još pregovarati. Kada su u pitanju ova manja ložišta od 300. Kada su u pitanju veća ložišta, mi smo već ušli u aktivnosti i velike projekte odsumporavanje, pre svega, kad je TENT u pitanju. Mi smo ovaj jedan blok ozbiljni u Kostolcu završili iz one prve faze kineskog kredita. A kada je odsumporavanje u pitanju tu imamo onaj „Džajk“ aražman i japansku investiciju, sa kojom ćemo probati u vremenu pred nama da taj posao završimo. Naravno, gradeći nove termo blokove koji ispunjavaju te najviše standarde i koji neće biti predmet tog straha. Znači, odgovor na vaše pitanje – da, ušli smo u investicije i odgovor na vaše pitanje da li ćemo gasiti ove manje je – probaćemo da to dobro ispregovaramo i da to pomerimo kao što ćemo, ne znam da li će gospođa Čomić se javljati za reč, a znam da je tu temu pokrenula, kao što ćemo biti u situaciji i obavezi i to ne samo mi, nego većina zemalja iz energetske zajednice, da još jedanput razgovaramo na temu realnosti, da do 2020. imamo 10% na mešavenja biogoriva ili je realno da to bude nekih 6%, što govore neke novije studije i kalkulacije.
Zahvaljujem gospodine Antiću. Reč ima Marko Đurišić, replika.
Hvala poštovani predsedavajući. Ja bih sada trebao da dobijem pravo na tri replike jer sam od strane tri prethodna govornika, da kažem, spomenut, i moje izlaganje je bilo pogrešno protumačeno. Ali evo da probam, ne znam koliko ćete mi dati vremena, da li ćete biti fleksibilni kao u ponedeljak. Ja sam ovde nazvan „političkom kukavicom“ od premijera. Ja se ne osećam političkom kukavicom jer sam podržavao politiku pomirenja u regionu. Ne osećam se političkom kukavicom jer sam podržavao hapšenje Karadžića i Mladića. Ne osećam se političkom kukavicom zato što sam podržavao politiku borbe protiv organizovanog kriminala i donošenja Zakona o imovini stečenoj kriminalom…
Gospodine Đurišiću, ja vas molim. Imaćete vreme…
Pa samo repliciram ko je politička kukavica.
Dozvolite, molim vas.
Evo, samo molim vreme.
Imaćete vreme, ali vas molim da ne pričate o vama nego da replicirate onima za koje mislite da su vam dali mogućnost za repliku. Koji su pogrešno protumačili vaše izlaganje, ili za koga smatrate da trebate da imate pravo da replicirate. Izvolite.
Ne smatram da sam politička kukavica jer sam podržavao politiku koja je dovela do ukidanja viza i dobijanja statusa kandidata Republike Sribije. A oko toga šta je ova Vlada obećavala, a nije ispunila, evo nekoliko stvari. Otvaranje pregovora do kraja godine, izjava premijera od maja meseca ove godine. [[Isključen mikrofon.]]
Stvarno vam neću dozvoliti. (Marko Đurišić, s mesta: Ja vas molim da odgovorim.) Ako replicirate… (Marko Đurišić, s mesta: Ja vas molim da odgovorim, prvo ste mi rekli…) Gospodine Đurišiću, vi imate sada potrebu da govorite o vama, o vašem liku i delu, o vašim… (Marko Đurišić, s mesta: Ja vas molim da odgovorim.) Pa ja vas molim, ako smatrate da je neko od prethodnih govornika dao vama mogućnost za repliku, molim vas da replicirate. (Marko Đurišić, s mesta: O tome govorim. Samo to i radim.) Pa ne replicirate, vi pričate o nečemu što mislite da je bilo, šta je bilo. Stvarno nije u redu. Želim da se vratimo na raspravu, na ovu temu, da govorimo o zakonu koji je na dnevnom redu. Ja vas molim, ako smatrate da trebate da replicirate na izlaganja koja su prethodila, molim vas da se usredsredite na to. Izvolite.
Hvala. Govoreno je o tome da se u kampanji spominjane reforme. U kampanji je gospodin Stefanović, potpredsednik SNS rekao da neće biti smanjenja plata i penzija, naprotiv, biće povećanja. U februaru mesecu ove godine možete da neđete to. Tako se dobijaju izbori. Evo sad u kampanji za lokalne izbore u nedelju, kaže se – živećete bolje 2015.godine. A prošle godine, pre godinu dana, rečeno je za izbore na Voždovcu, živeće se bolje 2014. godine. To su ta obećanja koja se ne ispunjavaju. Šta je Evropska komisija rekla o slobodi medija? Šta je… [[Isključen mikrofon.]]
Ne vredi gospodine Đurišiću, ja vas molim da se vratite na temu da govorite o zakonu, vi govorite o kampanjama, o slobodama medija, o svemu tome, a ne govorite o temi koja je na dnevnom redu. (Narodni poslanik dobacuje sa mesta.) Ne vredi gospodine Đurišiću. Vi ništa drugo ne radite nego sprovodite neku vašu kampanju, da li lokalnu, da li neku, nije mi jasno uopšte. Ne odgovarate. Ja neću dozvoliti gospodine Đurišiću da se ovaj visoki dom pretvori u bilo šta što nije funkcija ovog doma. Ja vas molim, ko god želi da govori o zakonu koji je na dnevnom redu, neka se prijavi, dobiće sve vreme, čak i više vremena, ali samo o dnevnom redu. Izvolite. Reč ima ministar. Gospodine Stefanoviću, po kom osnovu samo? Po Poslovniku ili? Zašto vas pitam, ministri su se javili, da li vi imate prednost ili oni. Zato pitam po kom osnovu su se javili? Po Poslovniku, izvolite.
Izvinite. Hvala na razumevanju. Dakle, 106. i 107. Zato što imamo jednu situaciju koja se često ponavlja u skupštinskoj raspravi, gospodine predsedavajući. Dakle, moramo primeniti ista pravila na sve učesnike u parlamentarnoj raspravi. Gospođa prisutna, ministarka Joksimović je određene stvari iznela neke u upitnoj formi, neke u kategoričnoj formi i poslanik Đurišić je potpuno u skladu sa Poslovnikom, koji ste vi prekršili ne dajući mu reč, želeo da ukaže na neku nekonzistentnost i između ostalog da odgovori na pitanje ministarke. Dakle, uz to imate vrlo jasno izraženo slaganje ministarke da se dozvoli poslaniku. Pazite dokle smo mi došli, da predstavnik izvršne vlasti traži od vas, kao predsedavajućeg, da poslanik Skupštine ima pravo, po njenom mišljenju koje uvažavam, da kaže i odgovori na njeno pitanje. A vi tvrdog srca, odbijate predstavnika izvršne vlasti da poslaniku, vašem kolegi, date da završi svoj govor. Jel vidite koliko je to apsurdno? Možda prvi put u istoriji, ali ova sprega izvršne vlasti i parlamentarne je danas vašim postupkom, gospodine predsedavajući, ozbiljno narušena. Taman smo krenuli u pravcu Konventskog sistema, gde ćemo svi biti deo jedne izvršne vlasti, i vi ste danas pokazali da vas nije briga šta kaže izvršna vlast. Molim vas da pronađete neku konzistentnost u sebi. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Ja kao predsedavajući sam zadužen za red na sednici parlamenta. Ovo je parlament. Ja kao predsedavajući u ovom trenutku želim izgleda više nego vi, da mi ovde govorimo o dnevnom redu, da imate vreme koje želite, čak i više vremena, ali samo je moja molba ponovo da se govori o dnevnom redu, da ministri obrazlažu zakon koji je na dnevnom redu, vi da dajete svoje mišljenje o podnetom zakonu, ali da ne pričamo o bilo čemu drugom. Imaćemo sednica kada možemo i o svemu i svačemu da pričamo, ali sada vas molim da pričamo o dnevnom redu i o zakonu koji je na dnevnom redu. To je po članu 106, ako želi da još jednom vas… Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Hvala [[Marko Đurišić, s mesta: Mogu li da završim repliku?]] Gospodine Đurišiću, neki drugi put ćete završiti repliku. Da li još neko po povredi Poslovnika? Ministar, gospođa Jadranka Joksimović, ima reč. Izvolite. Izvolite gospođo Joksimović.
Izvinjavam se. Dakle, ja zaista jesam smatrala da treba poslanik da kaže, ali ja se ne mešam u odluke Narodne skupštine i u pravu ste - to je razdvajanje vlasti zakonodavne i izvršne i ako je predsedavajući parlamenta tako smatrao, to je sasvim u redu. Ja sam mislila da mogu i na to da odgovorim i sada mislim da nije umesno, pošto je poslanik izašao iz Skupštine i ne želi da čuje, onda neću ništa reći, osim toga i samo toga, da ne postoji kontradikcija između evropskih integracija i reformi. Nama su reforme put da sami sebe poboljšamo. Neka bude otvoreno i nekoliko poglavlja, ali ako mi nismo suštinske reforme započeli, ništa građanima neće značiti ni otvaranje poglavlja. Meni je žao i svima nam je žao što nismo ove godine otvorili poglavlje. Neki politički čini mi se kriterijumi su prevladali, nego oni meritorni koji procenjuju realan napredak po poglavljima. Nadam se da ćemo ove godine to uspeti i ne želim dalje da se upuštam u ovu vrstu rasprave. Hvala.
Zahvaljujem. (Narodni poslanici dobacuju.) Reč ima… Mislim da je bespredmetno. Izvolite, gospodine Babiću.
Ja se zahvaljujem kolegama koji kažu da nemam kome da repliciram, a oni koji napuštaju verbalno bojno polje, neka ostane iza one dečije pesme - „Kukavice kukaju, vitezi se bore“. Srpska napredna stranka je u kampanji veoma hrabro obećavala teške reforme, obećavala mere koje neće biti popularne. Na tim reformama i na tim merama… Vredeo je poziv. Ono što su ispunjena obećanja, a to su mere koje su bile nametnute. Za 61% penzionera penzije nisu umanjivane, niti će biti umanjivane, a onima kojima su umanjene, umanjene su zbog pogubnih i loših populističkih poteza, neodgovornih, neutemeljenih u ekonomiji i poteza koje je bivši režim povlačio samo zarad dobijanja izbora i opstanka, ostanka na vlasti. U jednoj stvari bih vas ispravi gospodine predsedavajući. Ne verujem da su neke izjave i neki burni govori dati u smislu nekih lokalnih izbora, jer znate to su političke opcije i političke stranke koje su toliko jake i toliko popularne da čak nisu mogli ni tih par ljudi, koje bi stavili na listu, nisu mogli da nađu, nisu želeli ljudi da stanu na listu tih političkih stranaka i ne učestvuju u nekim mestima na izborima. Međutim, ja bih ovde više voleo da mi govorimo ne kao u smislu pitanja, već da bi se neka pitanja postavila da se kvalifikujete onim što ste vi obećali, a ispunili. Još pre petnaestak, dvadeset minuta u jednoj replici sam zamolio kolege i 20 minuta ama niko ne može da se seti jednog obećanja kabineta Mirka Cvetkovića, bivšeg režima koje je dato i koje je ispunjeno. Ali, ni jedno jedino. Ja se sećam obećanih 200.000 radnih mesta, 400.000 ljudi je ostalo bez posla, ali ono što je obećano, a da je ispunjeno, sećam se i onoga da je rečeno - statistički je Srbija izašla iz krize još 2012. godine, ali to njeni građani neće da osete, ali za neke druge stvari zaista se ne sećam.
Vreme gospodine Babiću. Da li gospodin Đurišić želi reč? Izvolite, replika gospodinu Babiću.
Nemam ja nikakav problem da sedim i da diskutujem o svemu onome što je bilo. Naravno bilo bi mnogo bolje da mi diskutujemo o onome što će biti. Ali, pošto se vi stalno vraćate u prošlost, hajde da se vraćamo u prošlost. Znači, šta je uradila ta vlast i koja su to obećanja? To je dobijanje statusa kandidata, ukidanje viza za građane Srbije. To je otvaranje „Fijata“ u Srbiji. To je socijalni mir 2008. i 2009. godine u vreme najveće svetske ekonomske krize u poslednjih 50 godina. Završetak saradnje sa Hagom. Borba protiv organizovanog kriminala. Donošenje zakona o oduzimanju imovine stečene tim kriminalom, protiv koga ste vi bili. Protiv koga ste vi bili, kao veliki borci za borbu protiv organizovanog kriminala. Šta imamo danas? Kako Evropska komisija gleda to što već više od tri meseca traje štrajka advokata u Republici Srbiji? Da li je to pozitivno ocenjeno u izveštaju Evropske komisije? Kako Evropska komisija vidi stanje u medijima u Republici Srbiji? Da li su mediji u Republici Srbiji slobodni ili imate cenzure i auto-cenzure? (Ninoslav Girić, s mesta: Struja.) Struja… Drago mi je što ministar demantuje ono što piše jednom od tabloida, ne u ovome, da ne kažem šta od novina to ime, u tabloidu jednom, gde je pisalo da je ova cena navodno 60 evra kada se proračuna. Meni je drago da to nije istina, kao što nije istina mnoge stvari koje tamo pišu, a koje vladajuća većina ovde ponavlja iz dana u dan kada im ide u korist, a o ovome je ćutala, a kada piše o nekim drugim onda to ne dovodi u pitanje. Znači, možemo da vodimo ovde razgovor o prošlosti koliko hoćete i svaki put kada krenete tu temu ja ću vam postavljati ista pitanja. Kakva je politika bila vaših lidera 1992, 1993, 1996…
Vreme.
… 1998, 2000. godine, 2003, 2005, 2008. godine. Ko je organizovao miting u Beogradu kada je uhapšen Karadžić?
Dovoljno je 30 sekundi što sam vam dao više. Gospodin Zoran Babić, replika.
Što se tiče medija, ja bih pitao gospodina Đurišića - gde je bio pre dve večeri? U neslobodnoj zemlji, bio je u emisiji sa mnom. Na javnom servisu. Mogao je da priča. Pričao je u glas, pričao je šta je god želeo i šta mu je god palo na pamet. Da li u zemlji sa neslobodnim medijima se tako nešto ne dešava? Ono što su činjenice vas opovrgavaju gospodine Đurišiću, a to ljudi ne zaboravljaju. Borba protiv korupcije. U Specijalnom sudu za organizovani kriminal sa tima i takvima borcima protiv kriminala i korupcije, znate li vi šta su zatekli? Tri optužnice. Najkorumpiranija zemlja u Evropi sa najvećom stopom kriminala i korupcije. Tri optužnice. Isti ljudi. Nikoga nismo menjali, zato što je pravosuđe i tužilaštvo i sudstvo kompletno nezavisna grana vlasti. Nikoga, isti ti ljudi, samo zato što im je rečeno - radite svoj posao u skladu sa zakonom bez obzira kako i bez obzira gde. Za godinu dana 180 optužnica je podignuto i potvrđeno. Ne tiče me se ni protiv koga, niti da li su članovi, ili nisu članovi, ili su bliski ili nisu bliski. E to je borba protiv kriminala i korupcije. Pominjete neke medije, pominjete neke mitinge. Što niste rekli da je na tom mitingu ubijen Ranko Panić? Zašto ne kažete koliko godina ste tapkali u mestu, a nije otkriven ubica? Sada je otkriven onaj koji je tako nešto izvršio. Kažete - borba protiv korupcije. Kad je uhapšen Šarić? Kažete da je socijalni mir kupovan. Godine 2008. kada se, kako kažete sada ste se setili, 2014. godine da 2008. i 2009. je bila najveća kriza, a tada ste nas vi, gospodine Đurišiću, ubeđivali da je kriza šansa za Srbiju, da nas kriza ni dotaći neće, pa kada niste govorili istinu…
Vreme.
…tada ili sada. Najvažnije, mi sada plaćamo cenu te vaše neodgovorne politike i neprepoznavanja krize u kojoj smo se nalazili.
Reč ima ministarka Jadranka Joksimović.
Zahvaljujem predsedavajući. Dakle, što se tiče taksativno, kako ste naveli, dakle, štrajka advokata i reagovanja Evropske komisije, pozicija Evropske komisije je izrečena u odgovoru na pismo predsednika Advokatske komore Srbije, neću pročitati sve naravno, ali suština je u tome, mogu da vam dam tekst ako ga niste videli, da je Komisija rekla da to nije prosto pitanje o kojem Evropska komisija treba da zauzme poziciju pro et kontra za bilo koju stranu, da apeluje da se nađe neko rešenje koje je kompromisno i prihvatljivo i to je sve što je Evropska komisija rekla o tome. Što se tiče medija, doneta su, vi vrlo dobro znate, tri važna medijska zakona, i to je iz tog seta medijskih zakona, što je pozdravljeno u Evropskoj komisiji, da postoje ocene o tome da još uvek ne postoji puna sloboda izražavanja, da postoji cenzura i auto cenzura. Verujem da je to postojalo i u prethodnim, a čitala sam sve izveštaje, dakle, i u prethodnim izveštajima postojaće možda, uvek je tema sloboda medija aktuelna. Autocenzura sigurna sam da u Srbiji postoji i to je, nažalost, nasleđena praksa i način kolektivnog razmišljanja, ne samo prethodne Vlade, nego i mnogo ranije, i to nije tako lako iskoreniti. Autocenzura se ne uvodi dekretom, pa se i ne iskorenjuje dekretom i zato je promena svesti, i evropske integracije imaju tu ulogu, između ostalog, da i kada otvorimo poglavlje 23. i 24. dođemo do lakšeg načina da sami sebe promenimo, u to sam sigurna. Što se tiče socijalnog mira, verujem, to je neko već odgovorio, ali zaista imam potrebu to da kažem – socijalni mir sam, čini mi se bivši predsednik Republike je priznao, da je socijalni mir zaista postojao po cenu zaduživanja i po cenu neekonomskog povećanja i nerezonskih, sa ekonomskog aspekta, povećanja plata, posebno u javnom sektoru. I tada je argument bio, ja to moram da kažem, da je sve to bilo pod pritiskom koalicionih partnera, tako je rekao predsednik vaše stranke. I mi smo koaliciona Vlada i niko nije, ni koalicioni partneri, ucenjivao takvim neekonomskim rezonom, jer ne može. Ako ste nešto odlučili da uradite ili će postojati konsenzus i vaša odgovornost ili neće postojati. Ova Vlada vrlo odgovorno i zaista koordinirano radi i nema nikakvih ucenjivanja, što pokazuje snagu i odlučnost ove Vlade. Što se tiče zaduživanja, mi smo o tome već govorili tokom rasprave o budžetu, to je bilo skupo zaduživanje prethodne vlasti. Mislim da nisu dovoljno uradile da se raspravlja, niti da se na bilo koji način promeni status preduzeća u restrukturiranju, kojima se sad mi bavimo, već ste održavali u životu preduzeća koja ste onda, čini mi se, sa preko, ako se dobro sećam cifre, neka me isprave, oko 800 miliona evra godišnje je finansiran opstanak tih preduzeća zaduživanjem. To je sad stiglo na naplatu sve i kroz ovaj budžet poslednji koji smo usvojili. Vidim da se neki poslanici smeju, meni je zaista žao što se smeju, meni je drago ako oni ne osećaju posledice ekonomske krize nakon vršenja vlasti i verujem da ih još nećete dugo osećati, za razliku od drugih građana Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. (Marko Đurišić, s mesta: Replika.) Povreda Poslovnika ima prednost.
Povreda Poslovnika. Gospodine Bečiću, član 106. i 107. Prvo 106. zato što mora da se govori o tački dnevnog reda, a ovde je na dnevnom redu nešto što nema veze sa onim što se ovde iznosi, a 107. zato što se ovde vređa dostojanstvo parlamenta u svakom pogledu, jer ne može više da se ovako laže i obmanjuje narod. Zato što, kada neko kaže da zakon ovde nije podnet i da ga nije struka konsultovala i ne znam ko, pa, znate ovde kod mene je pismo Energetske zajednice koje je potpisao čovek Dirk Bušle, zamenik direktora, šef pravnog odeljenja, koji je dao sve pohvale na ovaj zakon. Izvinite, nemoguće da nije struka onda konsultovana, ne bi neko lako to potpisao i da on sve pohvali, čak se srdačno zahvalio našem rukovodstvu. Kad neko ovde govori o raznim reformama i šta je radio, pa, ja bih se samo podsetio na ono što je Venecijanska komisija rekla za vašu reformu pravosuđa. Bili smo najgore moguće ocenjeni što se tiče reforme pravosuđa. Zaista je sramota da neko ovde tako obmanjuje javnost i vređa dostojanstvo svih nas i svih građana, da priča o reformi pravosuđa koja je što se tiče tog organizovanog kriminala i posebno korupcije imalo samo tri predmeta u fiokama. Da ne pričam, naravno, o tome što smo bili na dnu lestvice po pitanju pravosuđa, što su sudije po jako čudnim kriterijumima birane i što su to uglavnom bile partijske sudije. Zaista, trebalo bi taj ko to pomene da se stidi što tako obmanjuje građane Srbije. Hvala vam.
Zahvaljujem. Smatram da nisam učinio povredu Poslovnika. Da li želite da se izjasni Skupština? (Ne.) (Marko Đurišić, s mesta: Replika.) Reč ima dr Aleksandar Martinović, povreda Poslovnika. Repliciram poslanicima iz klupe.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 27. Poslovnika. Gospodin Đurišić je prebacio poslanicima SNS da navodno u nedostatku argumenata se vraćaju u prošlost, a on je to sve vreme činio i to je činio na način gde je bezočno pokušao da obmane građane Republike Srbije. Pitam gospodina Đurišića, koji je ipak malo stariji od mene i mislim da bi trebao da ima i malo bolje političko pamćenje, da li je čuo da je 1992. godine DS donela tzv. Sokobanjsku deklaraciju u kojoj traži ujedinjenje svih srpskih zemalja i ujedinjenje celokupnog srpskog naroda u jedinstvenu državu i da li mu je poznata činjenica da je čovek koji je, nažalost, 2003. godine tragično preminuo, te iste 1993. godine, koju pominje gospodin Đurišić, okretao vola na Palama sa tim istim Radovanom Karadžićem i sa tim istim Ratkom Mladićem? Kad već pominjemo Radovana Karadžića i Ratka Mladića, gospodine Đurišiću, izvinite, da li postoji bilo kakva pravosnažna presuda protiv tih ljudi? Da li je dokazano da su oni zaista zločinci kakvim ih vi prikazujete? U stvari, za vas su oni zločinci onda kada ih dovodite u kontekst sa SNS, a kada su oni u kontekstu sa vama, onda ih ne pominjete, onda hajde da tu političku epizodu iz DS na neki način zaboravimo.
Vreme.
Vi, gospodine predsedavajući, samo da završim, skrenite pažnju gospodinu Đurišiću da ovde ipak sede ljudi koji se sećaju i tih devedesetih godina i šta se sve tih devedesetih godina dešavalo i da istina nije baš takva kakvom je gospodin Đurišić predstavlja.
Zahvaljujem. Smatram da nisam prekršio Poslovnik, jer se i ja sećam tih godina. Da li želite da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika? (Ne.) Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stav 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akta iz dnevnog reda ove sednice. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine sada određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15.00 časova.
Nastavljamo rad. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. U svojih 10-ak ili 20-ak minuta, kao ovlašćena predstavnica DS osvrnuću se na dva od predloženih zakona u objedinjenoj načelnoj raspravi, koji su, manje-više, dobra vest za Narodnu skupštinu. Prvi je Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma između Republike Srbije i Evropske komisije o pravilima za sprovođenje finansijske pomoći EU Republici Srbiji u okviru instrumenta za pretpristupnu pomoć IPA II, a drugi je Predlog zakona o energetici. Za prvi zakon, koji je obrazložila ministarka bez portfelja Jadranka Joksimović, mogu samo da dam opasku daje šteta, zajednička šteta, što taj okvirni sporazum nije zaslužio sutrašnju raspravu u načelu. Svest o tome kolika je to šteta, nažalost, moja je procena da ne postoji u ovoj Narodnoj skupštini. Svest o tome šta je sve urađeno da bi bila ratifikacija ovog okvirnog sporazuma između Republike Srbije i Evropske komisije, takođe ne postoji. Ali, šteta ostaje. Zašto bi bilo važno da o tome razgovaramo u posebnoj tački dnevnog reda? Zbog toga što mi ovde svi zajedno, i Vlada Republike Srbije koja je predložila Okvirni sporazum, razgovaramo i radimo zbog građana Republike Srbije, a njima je važno objasniti šta je IPA II i zašto je važno da ispunimo kao država rokove okvirnim sporazumom da bi sredstva iz IPA II mogla da budu korišćena. Šta znači IPA II? IPA II je za 2015. godinu sredstva iz pretpristupne pomoći EU, znači sredstva poreskih obveznika država članica EU koja su namenjena za pomoć zemljama koje se po receptu EU menjaju. Zašto IPA II? Zato što je u godinama iza nas, otkad je proširivanja EU sve do ovog poslednjeg, najvećeg, 2004, pa onda 2007. i 2013. godine, bilo raznih iznosa tih sredstava i raznih recepata kako da se potroši 200 miliona evra koje EU pokupi od svojih članica, a za potrebe zemlje koja se menja. I bilo je zloupotreba i nemarnog trošenja sredstava, i korupcije i svega što je budnim okom primećeno u EU odnosno u Evropskoj komisiji, otkad je ovakva kakva je. IPA II podrazumeva potpuno drugačiji pristup i zahtevu da dobijete ta sredstva i praćenju kako ta sredstva trošite i da li je vrednost svakog evra koji imate zaista potrošena na najbolji mogući način. Zašto je trebalo da ova tačka dnevnog reda ima posebnu sednicu? Zato što je Srbija jedina od zemalja koje pristupaju koja ima vlasništvo nad IPA sredstvima. Do sada je bilo da neko u EU kaže – ovo, ovoliko miliona, stotina, koliko god hoćete, evra je za zemlju, ali mi u EU odlučujemo o tome na koji način i za šta i kako će biti praćen utrošak tih sredstva. Odluka o tome da smo mi sposobni da sami servisiramo tih 187 miliona evra okvirno za 2015. je odluka o kojoj treba pričati u ovoj Narodnoj skupštini, jer je ona posledica velikog napora raznih ljudi, ovde vidljivih ili nevidljivih, u Sektoru evropskih integracija, od Kancelarije za evropske poslove preko bilo koji način člana vlada koji je predstavljao preko bilo koje vlade koja je merljivo i dokazivo pred EU pokazala da smo sposobni da sami odlučujemo i da sami pratimo novac koji iz IPE dobijamo. Važno je znati za čega i na šta se taj novac troši, na šta je moguće podneti zahtev da se dobije novac, ali za to sve nema vremena kada je ovaj okvirni sporazum stavljen u raspravu zajedno sa Zakonom o matičnim knjigama, dvema dopunama zakona koji se delimično vraćaju na rešenja koja su već postojala i na jedan veliki zakon o energetici, koji je drugi deo teme kojoj hoću da se posvetim tokom ovog izlaganja. Predlog zakona o energetici mora da stupi na snagu 1. januara 2015. godine. To smo mi sami tako kazali. Važno bi bilo i da je ovaj zakon imao posebnu tačku dnevnog reda, jer je jedan od zakona gde ste ranije preuzeli obaveze kako ćete se ponašati u sektoru energetike, a u skladu sa onim što EU kaže da smo sami prihvatili da ćemo imati standarde, bez obzira na koji deo energetike se standard koji smo prihvatili odnosio. Predlog zakona o energetici je bio tema i zaključaka koje je imao Odbor nakon podnošenja Izveštaja Agencije za energetiku juna ove godine, a koji se odnosi na 2013. godinu. Naša zajednička šteta i promašaj u planiranju rada je što taj izveštaj nije bio na plenumu sednice Narodne skupštine, jer bi tada imali mnogo bolju poziciju da ljudima u Srbiji objasnimo kakve posledice na njih proizvodi Zakon o energetici, jednom kada bude primenjen u obliku koji je došao, ili sa amandmanima koje će ministar prihvatiti ili neće. Šta je suština Zakona o energetici i zašto on mora da stupi na snagu 1. januara 2015. godine. To su reči koje ćemo u sledećim godinama vrlo često koristiti u ovoj Skupštini, da imamo obavezu preuzetu da neki deo evropskog prava iz direktiva direktno prenosimo u svoje pravo. Velika je šteta što u Srbiji ne postoji mogućnost da se to dešava samo po sebi. Mi imamo, prema tumačenjima, i svojevrsnu ustavnu zabranu da se to radi, ali će nam to biti neophodno i mislim da ćemo imati promene u našem pravnom sistemu, da bi se direktive mogle primeniti direktno. Ovo je treći paket ili treća faza, kako volite da se kaže, koji podrazumeva šta ćemo da uradimo da bude obnovljivih izvora energije. Dakle, vetar, solarna energija, biomasa, otpad, nešto što je obnovljivo, nešto što nije ugalj koji je iscrpljiv izvor energije, koji je potrošiv izvor energije, ili nafta, ili mazut, što je sve iscrpivo i potrošivo. Cela ideja energetike u EU se svodi na to da se što je više moguće sva energija koja nam treba dobija iz obnovljivih izvora, a ne iz izvora koji su iscrpivi, kojima se, nekima od njih, vidi i kraj. Tu izuzimam izvor energije iz nuklearne energije, s obzirom da smo tu u jednoj istraživačkoj fazi, za koju je Nemačka donela pametnu odluku jer je trenutno ulaganje u nuklearnu energiju isključivo ulaganje u generatore kojima je rok prošao. Ja to zovem „kozudujska faza“. Ako bude bilo bilo koga ko se bude zalagao da se ukine moratorijum na izgradnju nuklearnih elektrana u Srbiji, onda se odmah prijavljujem da ću biti vrlo organizovani otpor tome. Dakle, govorimo o obnovljivim izvorima energije i to nisu samo reči. To znači da država treba da uradi svašta da bi investitorima koji hoće da ulažu u sisteme kojima će biti isporučivana električna struja obnovljivim izvorima, mora da pripremi svoj sistem. Ja ću u vrlo kratkoj digresiji pokušati da vas navedem da shvatimo koliko je to veliki problem. Ova civilizacija, razvijeni deo planetarne civilizacije kojoj mi pripadamo, ili se menjamo tako da pokušamo da pripadnemo, ima struju 150 godina maksimum. Kada pogledate od tih 150 godina unatrag, govorim o energiji, ne o struji, o prvim svetlima od gasa, pa preko prvih elektrana, od kojih je jedna od prvih bila u Dubrovačkom zaleđu inače, preko prvih elektrana, pa onda primenom motora sa naizmeničnom strujom i generatora naizmenične struje do primene termoelektrana, pa nuklearnih elektrana, to je pedesetak godina. To je strašno kratak period za politiku kojom se menja prostor. Ono što radi ministar Antić i ono za čega je odgovoran su političke odluke kojima menjate prostor u kome živite. Druga vrsta političkih odluka je da menjate njima odnose u kojima se povinujete u jednom društvu. Nema dalje politika. Ima ove kojom se donose odluke u našem društvu i ove druge kojom menjate prostor. Iskustva drugih pokazuju da političke odluke kojima menjate prostor u kome živite mogu da budu katastrofalne. Odatle se od jednog alternativnog političkog idejnog bloka, koji se ranih sedamdesetih zvao zeleni, razvila zvanična politika. Da ste bila koga u Nemačkoj ili Francuskoj dok su tukli i rasterivali aktiviste „Zelenih“, da ste bilo koga pitali hoće li ovo ikada biti zvanična politika, rekli bi vam – ma kakvi, nemamo mi sa njima ništa. „Zeleni“ su odavno zvanična politika EU. Ono sa čime imamo problem u ovom trećem paketu je što mi moramo u našem društvu otvoriti dijalog na koji način ćemo uskladiti opravdane zahteve nas „Zelenih“ koji hoćemo političke odluke tako da ne oštećuju nego koriste prostor i zahtev iz Zakona o energetici kojim smo planirali koliko nam energije treba. Zbog toga sam imala dilemu oko podnošenja amandmana koje sam podelila na Odboru za evropske integracije i zbog toga sam zamolila predstavnike Vlade da otvorimo dijalog o tome kakve smo procente i kakve rezultate smo sami sebi zadali. Može da bude jako skupo ako tvrdoglavo opstajemo i ostanemo oko toga, za 10% kada su u pitanju energetska efikasnost ili 27% ili rokovi kada je u pitanju ukupan iznos energije koji dobijamo iz obnovljivih izvora. Sa EU ne možete pregovarati o suštini. Oni su kako se to kaže, na razumljivom engleskom jeziku „rul mejker“, a mi smo „rul tejker“, ali možemo uvek razgovarati o rokovima. Moja molba je da imamo svest o tome da svaki rok u poglavlju, kako u poglavlju 27 tako i u energetici, tako i u poljoprivredi, u sva tri 11, 12 i 13, svaki rok znači novac. Taj novac nema odakle drugde da dođe osim iz sredstava IPA o kojima sam govorila nego iz privatnih prihoda građana koji svoje društvo i svoju državu menjaju po principima EU. Zbog toga je ovaj zakon morao imati celu sednicu. Zbog toga je važno da ljudima unapred objasnimo šta znači nadoknada za obnovljive izvore, zašto će to da plaćaju dve godine, pet godina, sedam godina. Šta to znači za dve, tri, pet ili sedam godina u regionu gde žive? Ako to ne budemo radili stvorićemo nepotrebno potpuno otpor kod ljudi jer ćemo leći u rečenicu u kojoj su legle mnoge vlade koje su vodile proces evropskih direktiva – ne bi to mi nikako, nego mi to zbog EU. Ne radimo mi to zbog EU, ali je važno o tome razgovarati na sednicama Narodne skupštine. Moja primedba na Zakon o energetici teško i da može biti stavljen u formu amandmana pošto treba menjati druge zakone, tiče se sredstava podsticajnih. Ne mislim da je dobro da se ona određuju svake godine i ne mislim da je dobro da ona budu bilo gde u budžetu. Mislim da je dobro da bude budžetskog fonda za podsticajna sredstva. Da se tačno vidi koliki je taj iznos i gde on stoji. Zeleni dinar se jako lako gubi u budžetu u tome smo nažalost bili svedoci. To su neke opšte primedbe. Mi ćemo se izmenama i dopunama Zakona o energetici vratiti još najmanje dva puta, sledeće godine, kao što ćemo pre 2018. godine najmanje jednom imati vrlo ozbiljne izmene zakona. Na vama je izbor, hoćete li i 2015. i 2018. godine da bude isto ovako, zbrzano Predlogom zakona o energetici i matične knjige i Okvirni sporazum, ili ćemo razumeti da je to zajednička šteta. Evo, da vas razveselim anegdotom, bilo je ideja jednom davno 2003. godine, jednog ministra koji posle nije sa mnom pričao dva tri meseca da spojim Zakon o političkim strankama i Zakon o ribljem fondu. To mu nije uspelo. To košta sukoba, ali to je integritet narodnih poslanika. Što pre počnemo da koristimo ono što integritet narodnih poslanika, to pre će biti dobrih rezultata za sve. O ostala tri zakona, dakle, niti ću glasati, ni za izmene Zakona o planiranju, ni Zakon o posebnim uslovima za upis prava svojine, jer se radi o zakonima koji su otojč bili u Skupštini i radi se o tome da ih je onaj koji ih je podneo pričao da to ne valja. Vreme je da odustanemo sami od površnosti kojom se odnosimo prema dokumentima. Za Zakon o izmenama Zakona o matičnim knjigama, molila bih saradnike Kori Udovički samo da prenesete da napravi jednu poruku da ne treba više pečata u Srbiji. Ne treba pečata. Zakon o privrednim društvima ne treba pečata. Ne treba pečata na elektronsku poštu. Ne treba pečat. To će biti dovoljno da resurs koji vodi krene napred i da zaista prihvati E-upravu, a izmene Zakona o matičnim knjigama su praktično posledični zakon. Moram da izrazim žaljenje što se toliko sporo kod nas prihvata toliko razumljiva potreba da pređete na elektronski način i arhiviranja, i komuniciranja, na ono na šta smo svi na rečima, a to je EU i evropske integracije. Moja opaska o odbijanju da glasam za ove zakone je utemeljena u poruci – radite malo pažljivije, možda možemo i da glasamo, kao što je moja opaska za okvirni sporazum da ću vrlo rado glasati za to. Žao mi je što ministarka Joksimović nije bila od početka, meni je zadovoljstvo da kažem da je rezultat koji je ona ostvarila sa unošenjem nacrta i sa odlukom Vlade da se okvirni sporazum pošalje u Skupštinu izuzetan i zato zaslužuje celu sednicu Skupštine. Načinili bi korist svemu onome što tako zdušno branite izazivajući incidente i pričajući ne znam o čemu ako bi, kad bi dozvolili ministarki Joksimović da ima svojih pet sati rasprave o okvirnom sporazumu, jer je to važna stvar. Taj ću sporazum podržati kao i Zakon o energetici sa nadom da će ministar Antić razumeti da moj predlog da se otvori dijalog tokom godine na koji god hoćete način o energetskoj efikasnosti, o promeni procenta ili o produženju rokova, dobar je po vas. Ja uvek imam izbor da kažem – ma vidi ova Vlada ništa ne radi i da od toga niko nema koristi. Kada ja to kažem, to znači da Vlada stvarno ništa ne radi. Ali, ovo vam govorim zato što smatram da više nema dileme oko obaveza koje ste preuzeli i da je taj dijalog potreban najpre zbog ljudi koji će vas napadati, zbog papira koje su dobili, zbog nemogućnosti da se priključe, zbog bilo čega, a to će se dešavati samo zato što zbrzavamo i površni smo u procesima koji ne da to ne zaslužuju, nego zaslužuju potpuno obrnut stav. S nadom da ću naići na razumevanje, molila bih da se o tome i Skupština u buduće na vreme obaveštava.
Zahvaljujem. Idemo redom kako ste izlagali. Prvo reč ima ministarka Joksimović. Izvolite.
Izvinjavam se što nisam bila od početka, zaista zbog saobraćaja nisam mogla da stignem, ali su mi javili sve o čemu ste govorili. Zahvaljujem vam se na konstruktivnoj raspravi. Poslanica Čomić zaista uvek što se tiče evropskih integracija mislim da ima konstruktivan pristup i uvek sam spremna i na odboru i uopšte da prihvatim svaku vrstu, da kažem, poboljšanja saradnje između parlamenta i izvršne vlasti i tu će te apsolutno imati moju dostupnost u svakom trenutku. Ne bežim od toga da Skupština i te kako treba, i sama sam bila poslanik, i te kako treba da bude uključena u proces i evropskih integracija. Što se tiče IPA 2, jeste važno, potpuno ste u pravu što smo ovako brzo reagovali s obzirom da smo prvi u regionu koji smo usvojili okvirni sporazum. Mislim da je važno da naši građani znaju samo neke detalje možda koje nisam u uvodnom izlaganju objasnila. To jeste kao što smo rekli 2014. – 2020. godina. Ukupan iznos je dakle za sve zemlje korisnice IPA 11,7 milijardi evra, od toga će za Srbiju za ovih sedam godina biti izdvojeno 1,5 milijarda evra. Znači, ostajemo negde na istom iznosu kao, možda nešto više, prethodnih godina oko 200 miliona evra godišnje. Međutim, ono što je dobro u IPA2 ne znam da li je to pomenuto, predviđa se da korisnicima, tj. zemljama koje koriste mogu biti odobrena i dodatna sredstva kao poseban vid nagrade za poseban napredak ka ispunjenju kriterijuma za članstvo u EU, u sprovođenju strukturnih reformi ili za efikasno korišćenje IPA2, shodno proceni koju će Evropska komisija načiniti 2017. godine. Tako da je veoma važno da ovaj novi, prvo sektorski pristup na kojem će biti zasnovano korišćenje IPA dva unapredimo i zbog toga smo zaista intenzivirali u okviru Vlade međusektorsku saradnju. Postoje IPA jedinice u svim resornim ministarstvima. Mislim da bi trebalo da budu osnažene i da budu bolje umrežene i koordinirane. Moja uloga je da bude nacionalni IPA koordinator ali naravno to je samo koordinirajuća uloga. U suštini sva ministarstva su uključena itekako u samo korišćenje, efikasno korišćenje IPA 2. Sdruge strane ja sam pomenula već budžetsku podršku, kao još jednu novu mogućnost. To sam, čini mi se već objasnila, ali ono što je takođe važno to je višegodišnje planiranje. Dakle, to višegodišnje planiranje se svodi na pripremu višegodišnjih planskih dokumenata tj. tih sektorskih planskih dokumenata kojima definišemo srednjoročne prioritete. Tako da, građani bi trebalo da razumeju, IPA i sad IPA 2, nisu samo dakle sredstva koja mi koristimo za različite vrste projekata. Istovremeno i paralelno sa procesom pregovora IPA dva jeste i podrška našim strukturnim reformama, odnosno osnaživanje nas samih da budemo sposobniji da koristimo ove fondove. Zašto? Zato što kada postanemo članice EU, vi to vrlo dobro znate, možemo da dobijamo mnogo više novca, višestruko više novca iz onoga što su fondovi kohezione politike EU. Ako ne budemo pripremljeni kao država i kao administracija za korišćenje pred pristupne pomoći, onda teško da ćemo biti sposobni da koristimo mnogostruko veće fondove i to se ne završava članstvom u EU. Postoje zemlje koje su ušle u EU ali nažalost nisu bile dovoljno pripremljene i moram da kažem da i taj dan posle ulaska u EU je pun izazova što se pokazalo, kako sam rekla već, na primerima nekih država članica. Ono što bih još želela, što ste vi dotakli kao temu, to jeste informisanje naravno i Odbora za evropske integracije ali i Skupštine i uopšte kontrole trošenja IPA sredstava. Ono što postoji, dakle, kao sistem izveštavanja u pogledu IPA-e podrazumeva, dakle, s jedne strane izveštavanje o rezultatima, a sa druge strane finansijsko izveštavanje u užem smislu reči. Onako kako je to bilo formulisano za IPA-u jedan za 2007. do 2013. godinu, predviđeno je da se izveštavanje obavlja kroz koordinaciju unutar te operativne sturkture o kojoj sam govorila, te, dakle, IPA jedinice unutar različitih ministarstava i to na sektorskom nivou. Poseban izveštaj se priprema i za drugu komponentu IPA-e, to je prekogranična saradnja i ovi izveštaji se razmatraju od strane odbora za praćenje prve, odnosno druge komponente IPA. Onda zajedno sa EU imamo „ džoint monitor in komiti“, jedan smo u oktobru mesecu već održali 17. oktobra na kojem smo razmatrali izveštaj, to je taj odbor za praćenje IPA-e. To se naravno dostavlja nacionalnom IPA koordinatoru, nacionalnom službeniku za odobravanje koji se nalazi u Ministarstvu finansija i Evropskoj komisiji. Zvuči vrlo tehnički, ali prosto, takva je procedura, takvi su propisi. Mi smo to ove godini uradili. Finansijsko izveštavanje obavljaju službe pri Ministarstvu finansija. Znači, Sektor za nacionalni fond na čelu sa nacionalnim službenikom za odobravanje, kontroliše i finansijsko upravljanje i bilanse i trošenje sredstava na nivou cele ekipe. Mi smo ove godine u martu mesecu, dakle, 2014. godine dobili akreditovan sistem za decentralizovano upravljanje, to je jedan veći čini mi se zalogaj i krak i već smo neki napredak ostvarili. Da budem potpuno otvorena, ima još toga da se radi na tome, ali zajedno sa Evropskom komisijom pokušavamo da nađemo najbolje mehanizme i uglavnom ima pomaka u tome. Ono što je važno imati takođe u vidu, to je da se taj sistem izveštavanja u okviru IPA-e, pa i IPA-e 2 nije bitno promenjen u odnosu na IPA 1, sadrži veoma relevantne informacije, za njega su veoma relevantne informacije koje proističu iz internih revizija. Dakle, samih projekata, zatim revizija koja obavlja revizorsko telo, revizija koja naručuje Evropska komisija, to su te eksterne ad hok revizije za određeni uzorak projekata, a naravno interna revizija podrazumeva se da je kod svakog korisnika sredstava IPA-e. Prosto, to je procedura koja je potpuno jasna. Prema tome, ja sam videla tokom rasprave o budžetu vaš amandman, nisam tada bila tu na sednici odbora, u smislu tog opisanog sistema izveštavanja. Vi ste tražili, koliko se ja sećam, dva puta godišnje. To prosto nije u skladu sa onim što mi imamo kao obavezu da se jedno godišnje Narodna skupština obaveštava o IPA projektima. Mi ćemo to svakako uraditi. Konsultovala sam stručne službe i objasnili su mi da je to zaista toliko velika i proceduralna stvar da bi to zaista bitno opteretilo. To je prosto, da kažemo, sa lokala prikupljanje iz svih pojedinačnih projekata i svega, ali u svakom slučaju jednom godišnje Skupština će od strane NIPAK-a, dakle Nacionalnog ipa koordinatora biti obaveštavana i apsolutno stojim iza toga i, naravno, Narodna skupština ali i nadležni Odbor za evropske integracije. Na svim drugim sugestijama, hvala potpuno se slažem sa vama da je ovo važna tema za građane Srbije i još možda jednu rečenicu koja je kao poruka. Ovo je sve bila tehnička priča, a to je da su IPA sredstva, dakle IPA fondovi zaista na najbolji načinda podignemo, prvo vidljivost značaja EU za same građane, korist i pristupanja, a istovremeno da unapredimo sami svoj sistem, da koristimo odgovorno, efikasno i transparentno i svrsishodno, pre svega, sredstva koja nam stoje na raspolaganju i time pomognemo direktno građanima naše zemlje. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Antić. Izvolite.
Ja na samom početku želim da se pridružim vašim ocenama vezano za ukupne aktivnosti koje se u realizaciji IPA projekata dešavaju otkada o tome računa vodi koleginica Joksimović koja je bez ikakve dileme značajno unapredila čitav taj segment rada u Vladi i sa stanovišta definisanja prioriteta i sa stanovišta koordinacije između ministarstava koja ranije i nije bila baš na sjajnom nivou i često smo u svemu tome lutali, i sa stanovišta prioriteta i sa stanovišta informacija. Sada samo, da kažem, to neko koordinaciono telo koje funkcioniše na ministarskom nivou i zaista moram, ne bi bio korektan da ne pohvalim taj segment rada kao jedan od kvalitativnih pomaka u radu Vlade. Iako, možda za koleginicu Joksimović, vaš ovako jedan dobar odnos prema Evropskim integracijama nije bio iznenađenje za mene. Možda malo iznenađenje taj jedan sluh i poseban ton koji imate po pitanju energetike, obnovljivih izvora i da kažem ukupne te zelene energije i ja gotovo na sve ono što ste vi rekli nemam šta ni da dodam ni da oduzmem, ali moram neke stvari da pojasnim. Pre svega, mi smo uspeli u ovih nekoliko meseci da značajno poboljšamo ugled naše države unutar institucije, pre svega mislim na energetsku zajednicu ali i evropsku komisiju u segmentu koji se bavi energetikom. Mi smo na poslednji ministarski sastanak energetske zajednice otišli na zasedanje na kome je, na primer, BiH trebalo da dobije crveni karton, a Srbija da dobije poslednju opomenu pred isključenje i zbog tog zakonodavnog dela, i zbog toga što nismo uspeli da napravimo bilo kakav iskorak po pitanju restrukturiranja „Srbijagasa“. Na tom skupu smo kao dobre komšije stali i u odbranu BiH i oni nisu dobili taj crveni karton zato što mi nismo bili spremni za to da glasamo. Zato što mislimo da u uslovima kada smo svi prošli i poplave i jednu veliku nesreću, nije trebalo bilo koga dodatno kažnjavati ali smo i napravili jedan niz dogovora sa sekretarijatom na temu šta ćemo raditi u narednom periodu. Usvajanje Zakona o energetici, transponovanje trećeg energetskog paketa je bio jedan set pitanja i restrukturiranje „Srbijagasa“, odnosno donošenje plana za restrukturiranje „Srbijagasa“ drugi korak. Mi na današnji dan možemo da kažemo da smo u oba segmenta, maltene, uspeli. Zakon je pred usvajanjem. Na jučerašnjoj sednici Vlade Republike Srbije je usvojila dokument polazne osnove za restrukturiranje „Srbijagasa“. Ponavljam, danas je naša pozicija prema tim institucijama potpuno drugačija od pozicije koja je bila pre godinu dana, ili, da ne pričam u periodu od ranije. Mi već koliko sutra možemo kao partneri koji daju rezultate i koji se drže dogovora daleko kvalitetnije da pričamo sa tim ljudima, upravo o ovim temama o kojima ste vi danas govorili, o tome kako da i oni sada pomognu i razumeju Srbiju, kako da napravimo taj jedan model koji će biti održiv, u kome Srbija će ići napred, naravno, u skladu sa svojim mogućnostima i naravno u skladu sa našim potencijalima. Mi ćemo bez ikakve dileme razgovarati, ponavljam, ne o suštini, jer o suštini smo se već dogovorili. Suština je da mi idemo u obnovljive izvore da idemo u njihovo povećanje u potrošnji u našem ukupnom energetskom bilansu, ali možemo bez ikakve dileme da razgovaramo o tome kada je šta realno, koji su rokovi, koji su procenti u tom faznom pristupu. Ja lično, mislim da mi taj procenat od 27% do 2020. godine, možemo da ispunimo i verujem da ćemo to uraditi bez većih problema. Naravno, ljudi u Srbiji, kao što ni ja to nisam shvatao, da budem iskren, dok nisam postao ministar energetike, često ne razumeju da ta struja iz obnovljivih izvora je značajno skuplja od struje i komercijalnih izvora. Ljudi misle, vetar duva, sunce sija, i ta energija je maltene besplatna. Ne mogu da shvate da jedan megavat sat iz energije vetra, je otprilike devet puta skuplji nego iz hidro elektrane „Đerdap“, ili četiri puta skuplji nego iz TENT-a, a da je jedan megavat sat iz solarne energije jedno 15 puta skuplji od „Đerdapa“ i sedam puta skuplji od struje iz TENT-a. Objektivno, mi moramo da pravimo upravo taj balans, između naše obaveze koja nije prema Evropi, koja nije prema institucijama, to je naša obaveza i prema našoj deci, i prema generacijama koje treba da dolaze, koje treba da žive u zdravoj životnoj sredini, i objektivno naših finansijskih mogućnosti koje su takve kakve jesu.Mi ćemo praviti te korake. Ponavljam, ja verujem da ćemo stići do te 2020. godine sa 27%. Možda je to skup zalogaj za nas, videćemo, pratićemo, ali, sada kao strana koja priča sa njima, kao igrač koji je završio ono oko čega smo se dogovorili. Kad je u pitanju namešavanje biogoriva, mi smo imali ovih dana dosta bilateralnih sastanaka sa kolegama iz regiona, imali smo i sada za vreme Kineskog samita, pod znacima navoda, pošto nije kineski, nego je naš samit bio, imali smo razgovore i sa Makedonijom i sa drugim zemljama koje su deo energetske zajednice, i otprilike svi imamo taj problem oko 10% iz biogoriva. To je nešto što ćemo možda kao jedan zajednički stav kandidovati na nekom od narednih ministarskih saveta Energetskoj zajednici i probati da se dogovorimo i da se usaglasimo. Verujem da iz ove nove pozicije u kojoj se nalazimo, taj naš zahtev i ta naša reč će vredeti daleko više nego ranije.
Gospođo Čomić, po kom osnovu? (Gordana Čomić, s mesta: Dva minuta da odgovorim.)
Zahvaljujem. Upravo o tome i govorim. Dakle, pre sledećeg ministarskog saveta, samo zamislite, što bi rekao Džon Lenon, da mi parlamenti iz regiona napravimo zajednički sastanak gde vam zajedničkom deklaracijom podržimo stav. Dakle, ja o tome pričam. Zato je važno da se ovako ne razgovara na ovakvim sednicama o vašem sektoru nego na jednoj, u jednom danu itd. Za procente, takođe, jedno javno slušanje ovde, da bi ljudi tačno znali šta znači, da li je 10% iz bio ili je 8% ili je 6%, jer je to sve na lični prihod, kao porez na imovinu. To se mora jasno reći ljudima da proces evropske integracija košta, kao porez na ličnu imovinu koju vadite iz džepa, taj porez kada dobijete rešenje. Ne vidite PDV, ne vidite razno, ali porez na imovinu vidite. Ono što je još važno je da u zakonu imate sami sebi postavljen rok od godinu dana za podzakonske akte. Ja još nisam videla ni ministra ni zakon, ni podzakonske akte, da se to desilo na vreme. Ako je potrebno da imate neki fazni razgovor ovde sa Odborom za evropske integracije, ili Odborom za energetiku, na tri ili četiri meseca, evo to vam je moja sugestija, odmah sada dajte rok za prvu fazu izrade podzakonskih akata, jer ćemo inače popustiti mentalitetu i počećemo to da radimo kada prođu svi rokovu, a šteta će biti zajednička. Zahvaljujem na odgovoru i nadam se da ćete zaista sprovesti u delo ono što obećavate. Mi smo tu da vas podsetimo, da pomognemo i da kontrolišemo. Za ministarku Joksimović imam samo jedno pitanje, pošto nemam tačnu informaciju – da li u Ministarstvu finansija odlučeno o tome ko je osoba za IPA, pošto znam da je bilo, da nedostaje…
Vreme.
… agrarna plaćanja, a važno je da znamo? Hvala.
Reč ima ministar Antić.
Oko podzakonskih akata, upravo gledate ministre koji će da ispune rokove koje ste dali, i verujte da će to biti tako. To ne pričamo kao parolu nego mi već, da kažem, u načelu imamo to skockano, i imamo partnerski odnos sa Energetskom zajednicom sa kojom smo već dogovorili da na tome radimo zajedno. To su najčešće modeli koji su već poznati. Reč je o poznatom zakonodavstvu i podzakonski akti su samim tim identični. Ja, to sam zaboravio da kažem i pre svega sam se zbog toga i javio. Ja apsolutno se slažem sa vama da saradnju između ministarstva, Vlade i parlamenta treba jačati. Mi izuzetno cenimo u ministarstvu rad gospođe Tomić i njenog odbora koji je nama resorni i tu smo komunikaciju održavali u nekoj dinamici i u potpunosti sam saglasan da možda da li na nivou odbora koji će biti otvoren za, odnosno uvek je on otvoren i upućen poziv i za sve ostale poslanike ili u bilo kojoj drugoj formi razgovaramo o svemu ovome i o nekoj dinamici i po potrebni u nekim konkretnim situacijama.
Reč ima ministar Jadranka Joksimović. Izvolite.
Jeste, u pravu ste, sa tim se malo kasnilo. Određen je nacionalni službenik za odobravanje i odluka je doneta o tome. Mislim da i na Vladi treba sad rešenje. Nisam da budem sigurna da li je odluka doneta. Završeno je. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovane kolege ministri, kolege poslanici, namerno sam se javila po redosledu iza moje koleginice Čomić zato što je otvorila dosta tema koje su jako interesantne danas i današnja sednica je trebala da ima suštinski jedan svečani karakter zato što prvo mi ovde treba da damo saglasnost na potvrđivanje Sporazuma između Republike Srbije i Evropske komisije o praktično finansijama, IPA liniji dva, o jednom mehanizmu setu zakona na koji će način Srbija praktično sledećih sedam godina povlačiti sredstva. U skladu sa tim, imamo i zakone o energetici koji treba da implementira treći paket direktiva, koji treba da stupi na snagu prvog januara 2015. godine. Suštinski, ova sednica treba da predstavlja jedno naše opredeljenje ka tom evropskom putu i ono na čemu suštinski ova vlada pokazuje da u svakodnevnom životu će imati koristi svaki građanin, počev od ovog sporazuma koji se odnosi sa Evropskom komisijom sredstvima iz IPA dva. gde sredstva koja se budu plasirala kroz određene javne pozive, moći će da se jave i lokalne samouprave i nevladin sektor. Jednostavno i onaj građanin će imati uvid u to, na kraju krajeva i kako se ta sredstva povlače po različitim oblastima i ovo što je rekla gospođa Jadranka Joksimović da za energetiku je predviđeno 125 miliona evra. Samim tim je to povezano sa Zakonom o energetici, koji treba u stvari da pokaže da je Srbija sposobna da se nosi sa najtežim problemima iz oblasti energetike, a evo zašto. Ovo o čemu je moja koleginica govorila da zaista problemi koji su u Srbiji i u oblasti zelene energije i u oblasti životne sredine, a i nove strategije u smislu razvoja energetike i Strategija razvoja energetike i EU, pa i Srbije, treba da bude ta usklađenost, a mnogo toga ne može da ide preko noći. Mnogo toga traži jedan put, proces i mnogi direktive koje mi sada implementiramo u zakone tek treba da se sprovode i to sprovođenje će nam biti sigurno ne lako, da kažem, da ne bih rekla teško. Ono što sam htela još da vas obavestim, pošto svi pratimo negde različite odbore, to je da je Odbor za privredu i energetiku stvarno jako aktivan u toj regionalnoj saradnji sa zemljama u okruženju, odnosno zemljama Zapadnog Balkana, pogotovo po pitanju energetike i ovo što je rekao gospodin ministar Antić, mi imamo kontakte sa našim kolegama, predsednicima Odbora koji se bave takođe energetikom i zakonskom regulativom i mogu vam reći da mi možemo da se pohvalimo da smo prvi u regionu koji donosimo zakon sa implementacijom trećeg paketa direktiva koje su, jednostavno, obaveza potpisnica Energetske zajednice, a kako je Srbija od 2005. godine potpisnica, ona je morala prvo da implementira drugi paket, pa je donela zakon 2011. godine, gde je osnova bila suštinska, formiranje Agencije za energetiku, koja je u nadležnosti rada parlamenta. Da vam kažem samo da primer u nekim zemljama u okruženju nije takav. Agencije je, recimo, u kombinovanoj nadležnosti Vlade i parlamenta. Znači, ipak je Srbija otišla dalje što se toga tiče. Kod trećeg paketa treba uraditi to suštinsko razdvajanje proizvođača, snabdevača od distributera, odnosno uspostaviti to takozvano tržište električne energije. Ono što mislim da je taj jedan veliki iskorak to je da Energetska zajednica, u saradnji sa parlamentarcima, od 2013. godine, počela svoje izveštaje o napretku Srbije u svom procesu, da izveštava i Odbor za energetiku i da, jednostavno, organizuje zajedničke sesije sa parlamentarcima. Mi smo kao dobri učenici, dobri đaci pokrenuli i taj deo umrežavanja Odbora za energetiku zemalja Zapadnog Balkana, pa s obzirom da postoje određene inicijative Energetske zajednice da se umreže parlamentarci, baš zbog te jače kontrole i obaveštenosti, na kraju krajeva, u odnosu na Ministarski savet Energetske zajednice, postoji inicijativa za formiranje skupštine Energetske zajednice, koja je u proceduri, poslata je Evropskoj komisiji i to je neki postupak koji treba da traje u naredne dve godine. Hoću da kažem da smomi ipak vrlo aktivni u razvoju, uopšte i u idejama kako energetska politika treba da izgleda i u zemljama Zapadnog Balkana i nekako koliko može i kojim tempom da prati energetsku politiku EU, jer i EU ne nameće rešenja svima ista. Svaka zemlja bira način na koji će sprovesti određene direktive, odnosno evropske propise. Na kraju krajeva, mi smo imali prilike, moje kolege i ja, da prisustvujemo i jednoj četvrtoj interparlamentarnoj sesiji koju je organizovao predsednik Zelenih Evropskog parlamenta, kojoj je prisustvovala i direktorka Direktorata Evropske komisije zadužena za energetsku efikasnost i obnovljive izvore energije, gde su rekli da je njihova projekcija do 2020. godine je da potpuno, recimo, isključe ugalj, da kompletna potrošnja energije ide polovina iz gasa, a onda druga polovina iz obnovljivih izvora energije i iz energetske efikasnosti, jer smatraju da onoliko koliko možete da uštedite je praktično kao da izgradite novu termoelektranu, ali kada pričamo o energetskoj efikasnosti, danas nije tema. Moram da vas podsetim da ministar dok je bila gospođa Mihajlović, od 2012. godine je praktično započela te zakonske promene prvo izmenama i dopunama zakona 2012. godini, ako se sećate, Zakona o energetici, a onda je 15. marta 2013. godine donesen zakon o korišćenju električne energije, koga mi u stvari zovemo Zakon o energetskoj efikasnosti. Ono što je vrlo interesantno to je da Evropa, recimo, planira do 2020. godine da investicije u ovoj oblasti energetske efikasnosti za sve zemlje EU treba da iznose otprilike od 360 milijardi evra. Znači, obuhvata svih 28 zemalja. Ako se uzme u obzir da EU dnevno uvozi električnu energiju u vrednosti od jedne milijarde, onda je u potpunosti razumljivo da, u odnosu na određene političke promene, kao na primer sada smo imali promenu po pitanju „Južnog toka“, ona treba da planira i taj svoj razvoj shodno okolnostima i to je ono što se dešava i zemljama Zapadnog Balkana. Prema tome, s obzirom da Srbija ima taj proaktivan stav, Srbija je 2013. godine predsedavala i Savetom ministara energetske zajednice kada je bio ministar prof. dr Zorana Mihajlović i zaista mnoga rešenja praktično koja su i ovde data i započeta su sa te pozicije. Hoću da kažem da je svako od nas dao određeni doprinos da se ovakav zakon koji danas imamo sačini. Pre nego što bih rekla nešto o zakonu suštinski, htela bih da vas podsetim da je energetska zajednica u svom izveštaju koji je podnela 30. septembra ove godine rekla da postoji napredak u praktičnoj implementacije primarne i sekundarne regulative, da je pravni okvir uglavnom u skladu sa drugim paketom zakona, da tržište koje se otvara je bilo predviđeno onim zakonom iz 2011. godine, a da Sporazum o principima saradnje o osnivanju i radu berze, za koju je bilo pitanje u prepodnevnoj raspravi, praktično počinje potpisivanjem EMS-e i EPEX SPOT-a, to je međunarodna organizacija koja se bavi transnacionalnim mrežama, u maju mesecu 2014. godine i to je prvi konkretan korak prema kojem imamo osnivanje srpskog organizacionog dela posla vezano za tržište, odnosno berze. EMS-a je potpisala Sporazum o upravljanju mrežnim radom 15. septembra 2014. godine. Znači, berza se ne uspostavlja preko noći. Posao sa ovako odgovornim direktivama sa ovako odgovornom regulativom mi sad kreiramo ono što je na nivou Republike, što je na nivou osnovnih zakonskih rešenja. Jednostavno, mora da je proces. Kao što je donošenje podzakonskih akata proces, i taj proces traje. Podzakonski akti se mnogo lakše formiraju zato što su u nadležnosti donošenja Vlade, ali opet mislim da zajedničkim radom možemo i da radimo na tome za donošenje nove strategije u kojoj smo obavezni, a ovaj parlament će govoriti o tome. To je strategija razvoja energetike od 2015. do 2020. godine i to je nešto što nam je zadatak u budućnosti da uradimo takođe zajednički. Ono što vezano za energetiku danas treba reći da je dosta toga urađeno u oblasti obnovljivih izvora energije, da ovaj zakon obuhvata naše obaveze koje se odnose na električnu energiju, gas i obnovljive izvore energije, ali treba reći i da je u junu mesecu 2013. godine donet Nacionalni akcioni plan za obnovljive izvore energije sa našom evropskom obavezom da 27% imamo učešća obnovljivih izvora energije u potrošnji električne energije, da smo mi sada na 21,2%, da je napravljena ta platforma otprilike potencijala do 2020. godine na 1092 megavata, od koga će polovina ići na vetar, 438 megavata na mini hidroelektrane, 100 na biomasu, 30 na biogorivo i onaj ostatak praktično na geotermalnu vodu i solar. Zašto solar? Zato što zaista i u zemljama EU ta zelena energija je najskuplja. Zbog toga treba stvoriti uslove prvo investitorima, a mislim da donošenjem Zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji dosta toga su stvoreni uslovi da investitori koji su zainteresovani mogu da dođu i da zaista krenu sa izgradnjom ovakvih objekata. Pored onoga što je za nas značajno iz oblasti obnovljivih izvora energije, ne treba zanemariti i tu socijalnu dimenziju suštinski cene električne energije. To je ono što smo mi na zajedničkim konferencijama u regionu istakli, da negde ta socijalna cena električne energije je u stvari ono što čuva, na kraju krajeva, i socijalni mir svakog građanina i njegovog domaćinstva i to je ono na što ne možemo nikako da zaboravimo. Zašto govorimo o tome? Zato ako bi krenuli tim tržišnim principom i ako bi krenuli primenom određenih direktiva, onako direktno, i bez podrške IPA II i bez podrške građana za reforme, koji su se izjasnili o tome da mnogo toga treba da se menja, onda bi dobili veliki broj investitora koji bi sa svog stanovišta krenuli da je njihov jedini motiv profit i onda jednostavno ne bi mogli da se kao država nosimo sa svim promenama sa kojima treba da se nosimo do 2020. godine, pogotovo kada govorimo o zakonskoj regulativi. To je ono što je jako važno reći, pogotovo kada je u pitanju gas. Ako je direktiva, a jeste osnovna treća direktiva koja treba da se implementira, praktično razdvajanje nadležnosti po pitanju gasa pogotovo, i to je ono što je razdvajanje rada „Srbijagasa“ i „Jugorosgasa“, taj deo je takođe u određenim delovima bio nemoguć preko noći. Zbog toga je ministarstvo i na kraju krajeva i Vlada Srbije, jučerašnjim usvajanjem tog UPPR-a, odnosno unapred pripremljenog plana, pokazala da je zaista sposobna da neke stvari koje su čekale 10 godina sprovede, ali da sprovede na takav način da građani Srbije nemaju štetu. Mnogo smo čekali na ovakva rešenja. Ja ću reći da prethodne vlade nisu ni imale Ministarstvo energetike. U rekonstrukciji od 2011. godine, problem obnovljivih izvora energije preuzelo je Ministarstvo za prostorno planiranje, građevinu i zaštitu životne sredine. Mi smo imali savetnika premijera za energetiku, što se pokazalo kao neodgovorno, jer zaista u vreme kada treba da menjate mnogo toga, pogotovo u politici energetike i kada idete ka tome da otvorite pregovore, odnosno da usvojite i izvršite harmonizaciju propisa sa EU, onda je to jednostavno politički neodgovorno. Na kraju, kada pričamo uopšte o gasu, ono što je vrlo važno reći da je ovaj Zakon o energetici prošao nekoliko debata sa Energetskom zajednicom, pogotovu po ova dva pitanja, pitanje EMS i pitanje „Srbijagasa“, koji gledano sa stanovišta EU i Energetske zajednice predstavlja, onako suvoparnu primenu, bi se kosila sa mnogo naših zakonskih rešenja i na kraju krajeva sa nekim ustavnim zakonskim definicijama, tako da jednostavno nisu mogla da budu primenjena u takvom definisanju. I u toj debati našao se način kako da se u zakon implementira treći paket, a da ne uruši u ovom trenutku ni Ustav a ni ono što se zove državna svojina. Tako da je uopšte ovaj Zakon o energetici nešto što će u budućnosti dati veću težinu Agenciji za energetiku. Inače, mislim da je trebalo raspravljati o izveštaju Agencije za energetiku, ali očito je pre došlo na red ono što se zovu reformski zakoni. Tako da, u trenutku sada kada imamo izveštaj Energetske zajednice o napretku Srbije za 2013. godinu, on zajedno u paketu sa ovim novim zakonom i praktično izveštajem Agencije za energetiku, moći će da bude tema jedne od sledećih sednica odbora, a može i da bude i tema posebne sednice Skupštine Srbije. Mislim da bi to zaista svima bilo od značaja, pogotovo što dosta poslanika učestvuje u radu međunarodnih organizacija po ovom pitanju, po ovim temama i zaista su involvirani u kreiranje nekih novih rešenja, a da možda naše kolege koje se bave nekim drugim temama i nisu na neki način dovoljno informisani. Što se tiče zakonskih rešenja koje smo imali prilike da čujemo, a deo su ovog paketa koji se odnosi na izmene o matičnim knjigama i one na izmene i dopune Zakona o planiranju i izgradnji, ja bih samo rekla da smo mi i na tom ekonomskom konkursu neformalnoj poslaničkoj grupi koja se odnosi na ekonomske reforme zajednički sa NALED-om imali prilike da čujemo da mnoge promene, odnosno modernizacija i reforma ovog zakona koji se odnosi na planiranje i izgradnju tangira sektorske politike, a ta politika koja je prva na udaru u stvari je energetika. Tako da smo i one predloge koji su se odnosili na energetiku, dosta toga je involvirano u ovaj Predlog zakona, tako da je ministarstvo imalo sluha u samoj izradi da mnoge stvari prihvati. Ono što nije moglo da bude prihvaćeno je definisano i o tome je ministar Antić govorio. Ono što bih na kraju rekla, kao što sam i počela sa evropskim integracijama, završila bih da je značajna uloga Srbije, pogotovo u tom delu kada imate sporazum Republike Srbije i Evropske komisije, značajna je ta pomoć EU u implementaciji tih sektorskih politika. Na tom javnom slušanju treba zahvaliti ministarski Joksimović što je bila, da nam pojasni do detalja koji su to sektori u kojima će EU raditi zajednički sa Srbijom, zajednički sa lokalnim samoupravama, zajednički sa parlamentom, zajednički sa ministarstvom, sa civilnim sektorom, u tome da nam svima bude bolje. Mislim da će tim i posao poslanika biti utoliko lakši da se barem razumemo, da danas nemamo izlaganja kao što smo imali u prepodnevnim satima, gde su neki poslanici pokazivali da stvarno nemaju dobro shvatanje i nemaju pojam o određenim temama. Kada pričamo o energetici, treba da se dobro informišemo. Meni je drago što će DS podržati ovakav zakon i što je gospođa Čomić imala prilike da u ovoj temi učestvuje, iako to nije njena struka, ali očito se dobro informisala i pročitala o tome i može da komentariše. Postoji volja i želja da odbori među sobom sarađuju i kao što je gospođa Joksimović uspela na Vladi da nekako ustroji i sakupi sve predstavnike ministarstva da čuju šta su to evropske integracije, nije loše da i odbori između sebe zaista po mnogim pitanjima i po mnogim zakonima zajednički drže sastanke odbora, gde bi se informisali o mnogim temama u budućnosti. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Suzana Spasojević.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre Antiću, uvažena ministarko Joksimović, članovi Ministarstva, koleginice i kolege poslanici, danas raspravljamo o setu zakona iz različitih oblasti, a koji su podjednako bitni za ekonomski i privredni razvoj Srbije. Svakako je veoma značajno što danas raspravljamo o Zakonu o energetici, koji je sasvim nov predlog zakona i odnosi se na oblast u privredi Srbije kojoj se posvećuje velika pažnja od strane EU, jer obaveze koje proističu iz procesa pridruživanja EU su u velikoj meri vezane za energetiku. Upravo zbog toga je predlog ovog Zakona o energetici usaglašen sa odredbama EU, a sve u cilju da se građanima obezbedi veća sigurnost u snabdevanju energentima, uz garantovanje veće zaštite. Energetika je uz saobraćaj i poljoprivredu najveća razvojna šansa Srbije, posebno ako se uzme u obzir da bi Srbija prema procenama stručnjaka mogla čak polovinu energije da proizvodi iz obnovljivih izvora energije, a budućnost evropske energetske politike je upravo učešće energije iz obnovljivih izvora. Razvoj industrije u našoj zemlji zavisi od ulaganja u energetski sistem i projekte energetike. Odlična šansa za našu zemlju i naša preduzeća i energetski sistem uopšte jesu zajednička ulaganja, između ostalog, naravno, po principu naša preduzeća, strana ulaganja. U poslednje vreme imamo dosta primera za to i u građevinarstvu i u poljoprivredi i u energetici. Evo primer Kostolca, gde su nam Kinezi svojim ulaganjem u naša preduzeća pomogli. Srbija ima komparativne prednosti, naročito kada je energetika u pitanju, u odnosu i na zemlje u okruženju, zemlje u Evropi i u svetu, jer njima treba ono što mi imamo, i to moramo da iskoristimo. Raspolažemo značajnim količinama uglja, kao glavnim gorivom, hidropotencijalom koji je, nažalost, nedovoljno iskorišćen, vetrom, solarnom energijom, zatim potencijalima bioenergije, itd. Sve su to šanse za privlačenje investicija. Srbija ima energetski sektor, kao jedan od najvažnijih sektora, jer ima veliki potencijal za privlačenje investicija, za nova ulaganja u nove kapacitete koji će koristiti obnovljive izvore, a tako i za izgradnju novih gasnih elektrana. Zato moramo, kao što je to i ministar Antić rekao, da širom otvorimo vrata investicijama i investitorima u energetici i da stvaramo investicioni ambijent, unapređujemo energetski sistem i radimo na izgradnji novih energetskih objekata. Ovaj zakon je, naravno, šansa da se udari novi temelj u razvoju energetike u Srbiji, da se napravi jedna prekretnica u razvoju ovog sektora i u korist države i u korist građana. Dobar zakonski okvir, povećanje efikasnosti postrojenja za proizvodnju električne energije i zaštita životne sredine su od velikog značaja za razvoj energetike Srbije. Ono što je bitno jeste da se ovim predlogom, kao što smo to čuli i od koleginice iz SNS, u potpunosti primenjuju sve mere iz trećeg energetskog paketa EU u oblasti gasnog i elektroenergetskog sektora, kojim se obezbeđuje veća zaštita krajnjih kupaca. To je veoma bitno, pre svega, zbog toga što smo svesni svi da postoji izvesna doza nezadovoljstva kod naših građana, koje je naročito izraženo u momentu kada dobiju račun za struju, jer su im ti računi komplikovani i nerazumljivi, zatim jedna od primedbi građana odnosi se na njihovu nedovoljnu obaveštenost, nedovoljnu informisanost, itd. Detaljnim razrađivanjem odredbi koje se odnose na dužnosti snabdevača u smislu obaveštavanja krajnjih kupaca o sadržini računa i dostupnost kratkih kontrolnih lista radi informisanja kupaca o uslovima i način ostvarivanja njihovih prava, biće način da seotkloni sve ono ili uglavnom ono na šta građani inače imaju primedbe. Osim toga, liberalizacijom tržišta električne energije kojom se stvara mogućnost da građani sami biraju i od koga će i pod kojim uslovima kupiti struju, a ujedno povećanom kontrolom snabdevanja potrošača u velikoj meri podići će se nivo usluga, kvalitet isporuke električne energije od strane snabdevača. Za nas je naravno, kao SPS, kao socijalno odgovornu partiju, veoma bitno da i ovaj zakon sadrži odredbe koje se odnose na zaštićene kupce električne energije, na one koji su socijalno ugroženi, tako da će penzioneri sa najmanjim primanjima, samohrani roditelji i građani koji su u režimu socijalne zaštite i dalje imati pravo na besplatne kilovate. Sledeći u nizu je zakon o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji, kojim se predviđa izmena samo jednog člana, člana 97. stav 9, koji se odnosi na plaćanje doprinosa za uređenje građevinskog zemljišta. Naime, navedenim članom u Zakonu o planiranju i izgradnji, predviđeno je da se doprinosi za uređenje građevinskog zemljišta ne obračunavaju za objekte javne namene i objekte u javnoj svojini, infrastrukturne objekte, dečija igrališta, otvorene sportske terene, atletske staze, komunalne i infrastrukturne linijske objekte. Čuli smo od predlagača zakona, koleginice Katarine Rakić, da je ispušteno da se navedu i ostali objekti za koje bi trebalo predvideti da budu oslobođeni plaćanja doprinosa za uređenje građevinskog zemljišta kao što su proizvodni i skladišni objekti, podzemne etaže koje se koriste za garažiranje vozila, ostave, vešernice i slično i, naravno, ostaje odredba da se to odnosi i na dečija igrališta, atletske staze i otvorene sportske terene. Plaćanje naknade, odnosno, doprinosa, po novom Zakonu za uređenje građevinskog zemljišta, je pitanje o kojem se većduže vreme polemiše među, da kažem tako, građevincima i na nivou lokalnih samouprava. Među građevincima zbog toga što je ovaj doprinos za uređenje građevinskog zemljišta trošak koji u znatnoj meri poskupljuje cenu gradnje, a u lokalnim samoupravama zbog toga što doprinos za uređenje građevinskog zemljišta predstavlja značajan prihod za lokalne budžete. S obzirom da je stanje u srpskom građevinarstvu takvo kakvo jeste, odnosno nije sjajno, i da je cilj donošenja zakona o planiranju i izgradnji, između ostalog, bio i da se pomogne građevinskoj industriji i da je vrednost izvedenih radova izvođača u Srbiji znatno opala, a takođe znamo da je građevinarstvo veoma bitno u čitavom privrednom sistemu Srbije, jer prema podacima Privredne komore Srbije, građevinsku privredu čini više od 11.000 privrednih društava sa više od 115.000 radnika, što znači da građevinarstvo u ukupnom broju privrednih društava u Srbiji učestvuje sa više od 13%, a u ukupnom broju zaposlenih sa više od 12%. Za Srbiju je građevinarstvo i bilo i ostalo ekonomski pokretač, jer ova delatnost za sobom povlači i tridesetak drugih grana i aktivnosti od projektovanja, dizajniranja, drvne, mašinske, elektro itd, industrije. Zbog svega toga i zbog ekonomskog i privrednog oporavka Srbije, treba stvarati uslove da se ova grana privrede oživljava, da se stvaraju što bolji uslovi za dolazak investitora koji će graditi na našim prostorima, pre svega, proizvodne objekte. Zašto, pre svega, proizvodne objekte? Zato što će u tim proizvodnim objektima biti novih radnih mesta, a time i novih zapošljavanja, što je za nas i za našu vladu u ovim vremenima kada je, čuli smo i kada smo raspravljali o budžetu potrebno otpuštati radnike iz javnih preduzeća, veoma bitno. Prioritet ove vlade jeste stvaranje novih radnih mesta, jeste stvaranje uslova za investicije i investitore, i što više zapošljavanja. S druge strane, strah lokalnih samouprava da će na ovaj način izgubiti znatan deo iz budžeta može biti otklonjen i može biti opravdan, jer će lokalne samouprave imati mogućnost da kroz razne takse, firmarine, poreze na imovinu, zakupe od firmi koje budu od investitora, koji budu gradili na zemljištu na kojima budu imali pravo zakupa, znači, od zakupnina, od poreza na zarade, jer jedan deo poreza na zarade ostaje lokalnim samoupravama, nadoknade ovaj gubitak koji bude uslovljen gubitkom doprinosa za uređenje građevinskog zemljišta. Takođe, izmena i dopuna Zakona u ovom istom članu i stavu, odnosi se na plaćanje naknade kada su u pitanju podzemne etaže u objektima visoke gradnje, koje služe za garaže, ostave, vešernice, osim onih koji se koriste u komercijalne svrhe. Ja sam i u svojoj diskusiji, kada smo raspravljali o Zakonu o planiranju i izgradnji, postavila i kao pitanje istakla i kao problem upravo visinu plaćanja doprinosa za uređenje građevinskog zemljišta za podzemne etaže u visokogradnji, koje su u nekim samoupravama naplaćivane u istom iznosu kao i za stambene prostore, što je bio nepotrebno veliki trošak za investitore i, naravno, negativno uticao na želju investitora da uopšte gradi. Ovu izmenu člana zaista podržavamo i to je velika olakšica za sve investitore koji će ubuduće graditi. Takođe, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji menja se stav koji se odnosi na koeficijent zone i koeficijent namene. Zakonom je predviđeno da koeficijent zone ne može biti veći od jedan, a koeficijent namene od jedan i po, vodeći računa da jedinični iznos doprinosa za najskuplju namenu u najskupljoj zoni ne može biti 10 puta veći od onog iznosa koji je u najjeftinijoj. Tačno je da izraz „zona“ je nedovoljno definisan i da može doći do nemogućnosti primene ovog člana i do zloupotrebe ovog člana. Pitanje za predlagača zakona je, ako izmenimo ovaj odnos, šta će se dešavati, kako će uopšte lokalne samouprave određivati kolika je razlika između najjeftinije i najskuplje zone? Bojim se, s obzirom da znam koliku samovolju neke lokalne samouprave izražavaju u pogledu određivanja visine doprinosa za uređenje građevinskog zemljišta, plašim se da, zbog ukidanja ovog stava, ne dođe ipak do zloupotrebe. Možda smo mogli to nekako drugačije da definišemo, možda i nismo, ali evo, čisto pitanje za predlagača zakona. Kada su u pitanju izmene i dopune Zakona o posebnim uslovima upisa u katastar nepokretnosti objekata izgrađenih bez građevinske dozvole, onda kada je usvajan ovaj zakon poslanička grupa SPS podržala je, naravno, donošenje ovog zakona jer smo shvatili potrebu da u Srbiji postoji jedinstvena evidencija svih izgrađenih objekata, bez obzira da li su oni izgrađeni na osnovu građevinske, odnosno upotrebne dozvole, ili bez dozvole. S obzirom da je do donošenja ovog zakona bilo moguće upisati objekte u katastar nepokretnosti jedino uz prethodno pribavljenu građevinsku i upotrebnu dozvolu, bilo je nemoguće napraviti jedinstvenu evidenciju objekata koji su izgrađeni bez građevinske dozvole, a bilo ih je mnogo, odnosno još uvek ih ima preko 1.300.000. Poznato nam je da građani i pored donošenja Zakona o legalizaciji i dalje nemaju ni želju ni nameru da svoje objekte legalizuju, tako da je ovaj zakon bio sasvim prihvatljiv način da se u katastar upišu svi objekti izgrađeni na teritoriji Srbije, kako bi se imao uvid u ukupan broj izgrađenih objekata. Zakonom je predviđeno da se objekti koji se ne upišu po ovom zakonu i ne legalizuju po Zakonu o legalizaciji ne mogu otuđiti, odnosno ne može se izvršiti prenos prava svojine na ovim objektima bez potvrde lokalne samouprave da su izmireni doprinosi za uređenje građevinskog zemljišta. Ali, u istom članu je ispušteno da se na bilo koji način zaštite vlasnici objekata koji su izgrađeni bez građevinske dozvole da se zaštite od rušenja, bez obzira da li su im objekti upisani na osnovu ovog zakona, ili je samo podnet zahtev za upis objekata. Tačno je da su se po lokalnim samoupravama događale situacije da su inspekcijski organi i pored toga što su objekti upisani po posebnom Zakonu o upisu objekata izgrađenih bez građevinske dozvole, da su inspekcijski organi donosili rešenja o rušenju takvih objekata. Na svu sreću, nije rušenje i ostvareno, ali svakako je ostala da postoji potreba da se vlasnici ovako izgrađenih objekata pravno i zakonski zaštite i mi ovu izmenu Zakona o posebnim uslovima podržavamo. S obzirom na ažurnost, na tehničku i kadrovsku opremljenost katastra po Srbiji, o čemu smo već više puta razgovarali, smatramo da je potrebno izmeniti i rok važenja zakona koji se završava 31. januara 2014. godine, jer ukoliko to ne bismo učinili, izgubili bismo mogućnost da ostvarimo cilj zakona, a to je upis objekata koji su izgrađeni bez dozvole na osnovu Zakona o posebnim uslovima, jer znamo da po tom zakonu su katastri, osim po zahtevu građana, dužni da te objekte upisuju i po službenoj dužnosti. U danu za glasanje, poslanička grupa će podržati sve predložene zakone u ovom setu o kome danas raspravljamo, jer smatramo da su svi ovi zakoni podjednako važni za ekonomski i privredni razvoj Srbije. Hvala vam.
Reč ima ministar Antić.
Hteo bih da se zahvalim i gospođi Spasojević i gospođi Tomić na jednom vrlo konstruktivnom i argumentovanom pristupu ovoj diskusiji. Naravno, gospođa Tomić, kao predsednik odbora, je izuzetno dobro upoznata u sve segmente i aktivnosti Ministarstva energetike i sve procese u kojima Republika Srbija učestvuje po pitanju i saradnje sa Energetskom zajednicom i ostalim međunarodnim institucijama. Gospođa Spasojević je imala nekoliko jako interesantnih predloga vezano i za neke nove projekte, koje ćemo mi bez ikakve dileme uzeti u obzir i na kojima kada su neka pitanja i radimo. Uz sve komplimente za obe diskusije, samo dve male ispravke. Kada je u pitanju energetski zaštićeni kupac, mi subvencionišemo ne samo kilovat-sate električne energije, nego ta institucija i institut energetski zaštićenog kupca važi i za metar kubnog gasa i za određenu količinu toplotne energije. Znači, ima jednu širu sliku i ponavljam, to je nešto na šta, ja mislim, ovaj parlament treba da bude ponosan, zato što smo u ovom jednom vremenu opšte štednje i fiskalne konsolidacije na toj stavci u budžetu ostavili apsolutno onu potrebnu količinu para da bi zadržali nivo socijalne brige i zaštite koju smo imali do sada. Kada je u pitanju gospođa Tomić, nismo usvojili kada je „Srbijagas“ UPPR. UPPR je jedan pravni i sudski model izlaska kompanije iz stečaja. Mi smo, kada je u pitanju „Srbijagas“ doneli plan restrukturiranja kao jedan model kojim smo definisali hodogram aktivnosti, kada je „Srbijagas“ u pitanju, kako bi ga učinili sa jedne strane efikasnijim i prilagodili se upravo onome o čemu pričamo, a to su energetske direktive. Ponavljam, do 30. juna „Srbijagas“ će izaći iz tog procesa kao jedna vertikalno ustrojena kompanija, integrisana kompanija, sa pravno razdvojenim energetskim delatnostima, sa idejom da u nekom vremenu pred nama, kada se steknu svi uslovi, kada izvršimo finansijsku konsolidaciju „Srbijagasa“, kada dobijemo neki alternativni gasovod, izvršimo u skladu sa evropskim direktivama i onaj drugi korak i tu, da kažem vlasničku,razdvajanje u skladu sa direktivama.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Katarina Rakić. Izvolite.
Hvala. Htela sam da odgovorim koleginici na pitanje oko koeficijenata i što se tiče zona. Naime, u članu 97. stav 2. deo koji se briše, briše se upravo iz razloga jer je navedeno da cena ne može biti viša od 10 puta. Tekstom zakona smo upravo uredili da se cena nalazi u rasponu od šest puta. Znači, ne može biti 10 puta i upravo je to jedna od onih grešaka koje sam navela, koja je došla prihvatanjem amandmana. U sledećem stavu kaže – izuzetno dobre odredbe – jedinica lokalne samouprave svojom odlukom može utvrditi drugačiji koeficijent. Upravo ova reč „drugačiji koeficijent“ jeste sporna, što znači da na takav način jedinica lokalne samouprave mogu svoje delove možda izuzeti uopšte od plaćanja naknade i to je ono što je sporno, to tumačenje je sporno, zbog toga je predloženo da se ovako nešto briše, a lokalne samouprave svakako po važećem zakonu imaju rok do 17 januara da utvrde koeficijente iz zone na svojoj teritoriji.
Hvala. Pošto su ovlašćeni predstavnici iskoristili svoja prava, sada prelazimo na diskusiju narodnih poslanika koji su se prijavili u pisanom obliku, pa je prva po redu Vera Paunović. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani ministri i ostali članovi Vlade, posebno ću se obratiti ministru Antiću. Želim najpre kao bivši radnik „Kolubare“ da vam se zahvalim na vašem doprinosu koji ste dali na pokretanju proizvodnje u Rudarskom basenu „Kolubara“, zajedno sa radnicima „Kolubare“ za vreme neviđenih poplava. Energetski sektor i njegove delatnosti predstavljaju jednu od najvažnijih segmenata našeg privrednog sistema i koji utiče na sve ostale privredne grane, a time i na život svih nas građana. Zato je prirodno da ovako važna oblast mora biti zakonski veoma precizno uređena i mislim da se to ovim predlogom zakona u najvećoj meri i postiže. Kao drugu veoma važnu odliku ovog zakonskog predloga, navela bi da se njime vrši značajno usklađivanje propisa iz ove široke oblasti sa propisima Evropske unije, kao i to da će ovaj novi zakon biti osnova za donošenje niza podzakonskih akata. Važeći Zakon o energetici donet je 2011. godine i njime je izvršeno usaglašavanje sa drugim energetskim paketom. Odlukom Ministarskog saveta Energetske zajednice jugoistočne Evrope od 7. oktobra 2011. godine utvrđena je obaveza za Republiku Srbiju da implementira treći energetski paket od 1. januara 2015. godine. Glavni elemenat većeg paketa su stroži uslovi za razdvajanje operatera, prenosnog sistema električne energije, odnosno transportnog sistema prirodnog gasa, značajno jačanje ovlašćenja i funkcionisanje nezavisnosti regulatornog tela, unapređenje koordinatora-operatera, sistema sa operaterima u regionu, posebno u oblasti planiranja investicija, unapređenja funkcionisanja tržišta energije i veća zaštita kupaca električne energije i prirodnog gasa. Iako ovaj zakon svojim najvećim delom tretira materiju koja se tiče tehničkih pravila, principa unutrašnjeg uređenja i poslovanja između proizvođača i krajnjih potrošača, smatram da je upravo najvažniji član ovog zakona onaj koji govori o energetski ugroženom kupcu, a to je član 10. Njime se postavlja zakonski osnov da se u budućnosti našim socijalno najugroženijim građanima stvori mogućnost da se snabdevanje energentima, posebnim i povlašćenim cenama, što će sve biti uređeno podzakonskim aktima Vlade, za koje se nadam da će biti doneti u što kraćem roku. Što se tiče stručnih propisa koje donosi ovaj zakon, mislim da su oni veoma precizni i poboljšani u odnosu na sada važeći zakon. Kao najbanalniji primer mogu da navedem član 218, u kome se po prvi put definiše šta predstavlja i ko je dužan da održava zaštitni pojas oko dalekovoda i nadzemnih strujnih vodova, za koje smo nedavno videli da su se od starosti, nebrige i nepostojanja osnova za čišćenje nisu bili održavani na najbolji način. Od šireg značaja su nova pravila o izdavanju dozvola i licenci kojima će ovaj postupak biti preciznije regulisan i veoma važnim smatram i nova rešenja kojima će se stvoriti povoljniji uslovi i dati podsticaji za izgradnju i korišćenje manjih elektroenergetskih sistema, koji će koristiti obnovljene izvore energije, Sunce, vetar, biomase, geotermalni izvor. U skladu sa tendencijama i propisima koji vladaju u Evropskoj uniji, to će biti naša obaveza za budući period, jer mi ćemo morati da strukturu našeg elektroenergetskog sistema prilagodimo tako da se poveća struktura energije, koja dolazi iz obnovljivih izvora. Stvaranjem lakših mogućnosti za izgradnju manjih objekata, mi ćemo na jednoj strani dobiti potencijalno veću konkurenciju proizvođača energije i time nastojati da dođe do pojeftinjenja cene energije, a na drugoj strani time će i ceo elektroenergetski sistem postati stabilniji, jer smo se za vreme katastrofalnih poplava ove godine imali prilike da vidimo koliko je sistem ranjiv i snabdevanje cele Srbije strujom otežano kada se u problemima nalaze sistemi „Kolubare“ i „Tenta“. Upravo su juče radnici „Kolubare“ pokazali i dokazali svoju hrabrost, umeće i visok profesionalizam, jer su danonoćnim radom na saniranju posledica od poplava uspeli da dovedu proizvodnju na raniji normalni nivo. Iz tih razloga trebalo bi da se što pre pristupi i projektima izgradnje Transbalkanskog energetskog koridora u skladu sa našim mogućnostima. Iako se najveći deo zakona bavi pitanjima koja su vezana za proizvodnju i potrošnju električne energije, smatram da je ideja koja se odnosi na ostale energente, kvalitetno urađen. Tu posebno mislim na deo koji se odnosi na naftu i naftne derivate, gde su propisane rigoroznije procedure koje se odnose na proces trgovine ovim energentom, što se svakako pozitivno odraziti na stanje državnih finansija. Poštovani narodni poslanici, pošto je Predlog zakona o energetici još jedan u nizu zakona kojim se naše zakonodavstvo usklađuje sa pravnim tekovinama Evropske unije i koji stvara jedan dobar osnov za dalje napredovanje u oblasti energetike, pa će zato u danu za glasanje poslanička grupa Partije ujedinjenih penzionera Srbije dati podršku za usvajanje ovog zakona, kao i svih ostalih zakona koji se danas nalaze na dnevnom redu. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem gospođo Paunović. Reč ima dr Blagoje Bradić. Izvolite gospodine Bradić.
Gospodine predsedavajući, uvaženi ministri, koleginice i kolege, poštovani građani Srbije, danas smo se ovde okupili da raspravljamo o pet predloga zakona, od kojih su četiri došli po hitnoj proceduri, a jedan je došao u redovnoj proceduri. Prvi na dnevnom redu je Zakon o energetici, koji treba da odgovori na nekoliko važnih i strateških pitanja. To su pre svega sledeća pitanja – na koji način obezbediti sigurnost snabdevanja energijom i energentima u dužem vremenskom periodu, zatim, politika cene električne energije, prirodnog gasa i toplotne energije, iako znamo da je sada cena toplotne energije u nadležnosti lokalnih samouprava, ali i ovaj zakon bi trebao i to da da, bar da otvori te teme, otvaranje tržišta električne energije i prirodnog gasa i korišćenje obnovljivih izvora energije i podsticaji koji se daju za oblast obnovljivih izvora. Pre svega, nekoliko reči, radi informacije, o električnoj energiji, proizvodnje i potrošnje električne energije imamo podatke do kojih sam ja stigao da je ukupna proizvodnja oko 32.000 gigabata, da je finalna potrošnja oko 28.000 gigabata, da su gubici u odnosu na bruto potrošnju oko 15%, da domaćinstva u toj kvoti, tj. u toj količini električne energije troši negde 14,5 hiljada gigabata, da oni koji su na niskom naponu van domaćinstava oko 5,5 hiljada gigabata, da kupci na srednjem naponu su oko 5,5 hiljada gigabata i da kupci na visokom naponu oko 2,5 hiljada gigabata. Ono što je još bitno za nas građane Srbije, jeste koji nam je uvoz električne energije. To je otprilike 2010. godine bilo oko 2.304 gigavata, u 2011. godini je bilo 1.800 gigavata, a u 2012. godini 2.032 gigavata. To su podaci do kojih sam ja uspeo da dođem. Treća, vrlo bitna stvar je cena električne energije. Cena električne energije, tj. cena na tržištu u okolini, tj. u našem okruženju, je negde oko 42 evra po megavatu, dok je kod nas negde oko 30 evra po megavat času. Ono što reguliše cenu električne energije za krajnje kupce sastoji se od zbira cene proizvodnje, nabavke, prenosa distribucije, tj. naplate oko te manipulacije kod snabdevanja, tih manipulativnih troškova kod snabdevanja električne energije. Ovim zakonom je predviđeno da energetska delatnost proizvodnje električne energije nije delatnost od opšteg interesa i to je nešto što se nalazi u ovom obimnom materijalu koji smo dobili. Ali, imamo tu jedan problem saglasnu članu 2. Zakona o javnim preduzećima, koji je trenutno važeći. On kaže da delatnosti od opšteg interesa u smislu ovog zakona jesu delatnosti koje su kao takve određene Zakonom u oblasti proizvodnje, prenosa i distribucije električne energije, proizvodnje i prerade uglja, istraživanja proizvodnje, prerade, transporta i distribucije nafte i prirodnog i tečnog gasa, prometa nafte i naftnih derivata, železničkog, poštanskog i vazdušnog saobraćaja, telekomunikacija, izdavanja „Službenog glasnika Republike Srbije“ itd. Delatnosti u smislu stava 1. ovog člana jesu i delatnosti od strateškog značaja za Republiku Srbiju, kao i delatnosti neophodne za rad državnih organa i organa jedinica lokalne samouprave utvrđene zakonom ili aktom Vlade. Ovakvo rešenje koje se primenjuje još od Zakona o energetici koji je važeći je tako da nije moguće primeniti strategiju energetike Republike Srbije i program ostvarenja strategije. Ovakvim načinom tretiranja jedne energetske delatnosti prosto onemogućavamo dugoročnu stabilnost snabdevanja električnom energijom i korišćenje konvencionalnih elektrana sa domaćim i jeftinijim energentom, tj. ugljem. Sadašnja regulisana, odnosno kontrolisana cena električne energije, u delatnosti koja se zove javno snabdevanje, predlaže se da se zove - garantovano je snabdevanje. Dalje predviđeno u ovom predlogu zakona je da cena usluga može biti regulisana, odnosno da se u periodu do 2017. godine ukine kontrola cena. Smatram da je potrebno otvaranje tržišta, što je i dobro, ali samo pod uslovom da će takvo tržište biti na korist kupaca. Sudeći po svemu ovome što sam video u ovom zakonu, izražavam sumnju da će se to i dogoditi. Nije dovoljno samo, gospodine ministre, primeniti, prepisati direktivu 72 iz 2009. godine i dozvoliti promenu snabdevača, već je suštinski bitno po kojoj ceni će se kupcima ponuditi električna energija. Uzimajući u obzir prethodno rečeno, i kad na to dodamo i rešenje iz ovog Predloga zakona da se snabdevanje električnom energijom na veliko može omogućiti sramnim pravnim licima, čije poslovanje i finansijski kapacitet nije lako dokazati i da li su u likvidaciji i stečaju, da li grešim kad kažem da otvaranje tržišta može dovesti do potpunog haosa kod domaćinstva i privrede ako vi kao ministarstvo nemate adekvatan odgovor i mogućnost kontrole istog? Ne manje važno je i definisanje kriterijuma za korišćenje u proizvodnji električne energije najpovoljnijih elektrana. Šta znači institucija najpovoljnije elektrane? Znači li to da se ostavlja mogućnost menadžmentu da lagano potiskuje domaću proizvodnju i opredeli se za uvoz električne energije? Ovo ne kažem zato što sam maliciozan i što ne želim dobro radu vašeg ministarstva, ali otvaram kao moguće dileme koje se nameću čitajući ovaj zakon i ostale zakone koji su povezani sa delovanjem ovog zakona. Sve te aktivnosti i loše odluke u redovnim i kriznim situacijama na kraju ćemo platiti mi, krajnji kupci, i vi ministre, i ja kao neko ko sa vama o tome polemiše. Svakako da podržavam otvaranje tržišta, ali toliki stepen liberalizacije tržišta, bez neke konkretne i jake kontrole, sebi ne mogu da dozvole ni mnogo razvijenije države koje su članice EU. U članu 2. je opredeljeno rešenje kojim se nacionalno zakonodavstvo stavlja u podređeni položaj u odnosu na Ugovor o energetskoj zajednici, iako to ne stoji u ratifikovanom Ugovoru o energetskoj zajednici. Jasno se ističe da se moraju uvažiti specifičnosti ugovorne strane. U krajnjem, nije redak slučaj da su neke države iz okruženja, uz saglasnost Energetske zajednice, odložile ukidanje regulisanih cena električne energije na period od pet godina. Taj slučaj imate u Makedoniji. Slična situacija je i u delu koji obrađuje korišćenje prirodnog gasa. Pošto imam vrlo malo vremena, gledaću da preskočim ove podatke koje sam spremio o potrošnji prirodnog gasa. Dovoljno je pomenuti da svi kupci, osim malih kupaca, izlaze na tržište 1. januara 2015. godine i ono što govore preliminarne cene, a bojim se da budem i voleo bih da nisam u pravu, je da će one biti više za oko četiri-pet dinara po kubiku prirodnog gasa. Saglasni smo da je preduslov za otvaranje tržišta rešenje ovo koje ste vi dali u vašem zakonu, tj. u Predlogu zakona za vulnerabilne kupce i to je dobro da postoji, tj. da postoji institut koji ste uveli – energetski zaštićeni kupac. U delu obnovljivih izvora energije nema pomena o nekim modelima kako se može koristiti biomasa, kako šumska, tako i poljoprivredna, i u sistemu daljinskog grejanja i kombinovanim postrojenjima za proizvodnju električne i toplotne energije. Ne navodi se čak ni mogućnost stvaranja regulatornog okvira i institucionalnih rešenja u ovoj oblasti, što bi trebalo da u narednom periodu implementirate. Ako bi se to uredilo, moglo bi se razgovarati o tržištu biomase i Republika Srbija ne bi bila ostavljena na milost i nemilost velikim proizvođačima drvnog otpada. Za solarne elektrane i energiju iz vetrogeneratora i dalje će biti na snazi kvote. To rešenje niko u prethodnom periodu ni jednom investitoru nije objasnio na celishodan i racionalan način. Jedna mala konstatacija na osnovu vaše tvrdnje da ma kako izgledala jeftino i dostupno, energija sunca i vetra je skuplja od termoelektrana i od hidroelektrana ako proizvodnju i instalaciju tih postrojenja gledate u istom periodu kao vetrogeneratora. Ne verujem da ste u pravu. Jeste Đerdap jeftin, ali posle koliko godina od proizvodnje, ako u cenu računate održavanje a ne izgradnju objekta. Toplotna energija kao oblast nepravedno je zapostavljena i u ovom, kao i u prethodnim zakonima. Najveći broj država u okruženju ovu oblast su rešile, kako vi dobro znate, još pre deset godina. Priključenje investicija u mreži električne energije i prirodnog gasa nije obrađeno na najkvalitetniji način ovde, kako se to rešava u razvijenim državama. Samim tim i vlasništva nad ovim mrežama nisu definisana na pravičan i logičan način. S jedne strane je dozvoljeno da investitor sam gradi priključak i prenese ga u osnovna sredstva operatora distributivnog ili operativnih sistema, a sa druge strane se dozvoljavaju investicije, npr. prenosni sistem sa pravom izuzeća iz pravnog sistema Republike Srbije. Ono što mislim da je dobro, to je da će eventualne investicije koje ljudi koji grade postrojenja, stanove, zgrade, a učestvuju u izgradnji i pravljenju mogućnosti za priključak na električnu energiju, mislim na trafo stanice i trafoe, po ovom zakonu se odbijaju od cene komunalnih priključaka, što je dobro, za razliku, recimo, od grada Niša, gde su investitori, bar koliko ja imam podatke, dužni da naprave, tj. daje im se mogućnost da naprave trafoe, naprave trafo stanice kompletne, prenesu distribuciji, a onda naknadno da prate priključak za električnu energiju. Tako da, ovaj član zakona i ovaj deo zakona koji se bavi time je na dobrobit investitora u Nišu i oni će vam biti verovatno vrlo zahvalni zbog toga, jer neće morati duplo da plaćaju. Dalje, treba razmotriti u nekom narednom periodu donošenje pojedinačnih zakona o električnoj energiji, prirodnom gasu, toplotnoj energiji i o tržištima. Imamo to iskustvo iz okruženja. Usklađivanje domaćeg regulatornog okvira za regulatornim okvirom EU i njenim pravnim tekovinama su zapravo aktivnosti za svaku pohvalu, ali u obrazloženju nema nijedne reči o uticaju na cene električne energije i prirodni gas. Da li tržišni principi važe samo kad se cene povećavaju? To niste obradili u Predlogu zakona. Da li nam se može desiti divljanje cena električne energije? Naravno da niko to ne priželjkuje, da se razumemo. Ali, bez ozbiljne analize koliko smo kao Republika Srbija spremni za otvaranje tržišta i u kojoj meri su dva tako dominantna učesnika EPS i „Srbijagas“ sledstveno u svojim delatnostima i nekontrolisanjem snabdevača na veliku električnu energiju i čašćenje takvim statusom da ne mora biti registrovan u Republici Srbiji i još to posebno isticati kao kvalitetno rešenje, daleko je od dobrih razloga za usvajanje ovog zakona. Zbog toga smo sa desetak amandmana pokušali da vam sugerišemo kako mi vidimo rešenje određenih problema koje nameću članovi ovog zakona. Ono što je vrlo bitno, mi se ne protivimo svim navedenim ciljevima koje ste imali u zakonu. Dakle, apsolutno se slažemo sa usklađivanjem domaćeg regulatornog okvira EU i njenim pravnim tekovinama, kao i sa potvrđenim međunarodnim ugovorima čiji je potpisnik Republika Srbija. Dalje slažemo se sa stvaranjem uslova za obezbeđivanjem sigurnog snabdevanja tržišta Republike Srbije električnom energijom. Dalje, slažemo sa otklanjanjem nedostataka u primeni važećeg Zakona o energetici, što ste vi istakli u vašem uvodnom obraćanju. Zatim, slažemo se sa povećanjem nivoa transparentnosti zaštite konkurencije i nediskriminatornog ponašanja. Slažemo sa za zaštitom svih kategorija kupaca, a naročito energetski ugroženih kupaca. Slažemo se sa zabranom međusobnog subvencionisanja energetskih subjekata. Dalje se slažemo sa stvaranjem uslova za efikasno funkcionisanje tržišta električne energije i prirodnog gasa. Slažemo se sa stvaranjem uslova za uspostavljanje i funkcionisanje organizovanog tržišta električne energije. Slažemo se dalje sa stvaranjem uslova za dostizanjem obavezujućeg nacionalnog cilja za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora energije i potrošnje biogoriva u transportu. Slažemo se i sa suzbijanjem nelegalnog tržišta nafte i naftnih derivata. Slažemo se i sa jačanjem nezavisnosti agencije i ispunjenje preporuke Evropske komisije iz izveštaja o napretku Republike Srbije za 2013. godinu i 2014. godinu. Međutim, način kako je to obrađeno izražavamo sumnju da će se to desiti u godinama koje dolaze. Potrebno je postepeno otvaranje tržišta, a ne najliberalniji način, jer mislim i ubeđen sam u to, da društvo Republike Srbije nije spremno za naglo otvaranje svog tržišta. Ne treba se bojati, gospodine ministre sporog napretka već stajanja u mestu. Ovo što vi radite nije stajanje u mestu i to je dobro što radi vaše Ministarstvo. Direktive 72 i 73 iz 2009. godine su prepisivane samo da bi se ispoštovala po mom mišljenju forma bez ozbiljnijeg razumevanja suštinske promene koje se moraju desiti i u krajnjem, ko će sve to da plati. Nadam se da ćete razmotriti naše sugestije i razmisliti o našim amandmanima i nadam se da ćemo imati kvalitetan razlog da u Danu za glasanje podržimo vaše zakone. Zahvaljujem vam se.
Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, saradnici ministra, danas imamo jedan set zakona koji su veoma važni za dalji napredak i pomeranje Srbije u pravcu reformi. Stvaranje jednog boljeg ambijenta za život i za rad. Inače, ova Vlada je okrenuta reformama i to se jasno vidi već po onome što je dosadašnji i njen rad. Svi zakoni koji se donose takođe, sve izmene i dopune zakona imaju reformski karakter. To pretpostavlja promenu svesti i navika u svakodnevnom postupanju i rešavanju mnogih pitanja važnih za budućnost i život naših građana. Na svakom koraku potrebno je činiti reformski korak, potrebno je uporno upotpunjavati mozaik novog poslovnog i životnog ambijenta, složiti kockicu po kockicu u mozaik novog načina života i rada. Kada je reč o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji ključna odredba ovog zakona jeste ispravljanje greške učinjene prilikom nedavnog donošenja ovog zakona. Reč je o oslobađanju doprinosa za uređivanje građevinskog zemljišta, za proizvodne i skladišne objekte, podzemne etaže objekata visokogradnje. Izuzimanje proizvodnih objekata od značaja je za podsticaj ekonomskog razvoja, jer mi težimo reindustrijalizaciji i tu smo zaista pred velikim problemom. Mi danas možemo štedeti koliko god hoćete, ali bez proizvodnje i bez oporavka privrede, odnosno industrije nema daljeg napretka. Zato treba koristiti svaki momenat, svaki trenutak i učiniti u svakom trenutku pogodnost da bi bili konkurentniji. Važan je svaki detalj svako rasterećenje, važno je učiniti svaku pogodnost, svaki benefit koji je u korist investitora. Privlači ga svaki korak jedan, dva ili tri koji ide na teret nas, na teret lokalnih samouprava, koji su partneri sa investitorima. Vraća se možda u četvrtom ili petom koraku u svom punom iznosu. Dakle, takvu jednu filozofiju gledajući unapred strateški možemo samo na takav način da dođemo do boljitka. Iz tih razloga svakako da je dobro da učinimo ispravku u ovom delu zakona i prihvatimo ovo što je predlagač predložio. Kada je reč o Zakonu o energetici, treba da pođemo od činjenice da je elementarni resurs od prvorazrednog značaja za prosperitet i budućnost čitavog čovečanstva, to je zapravo energija. U vezi sa tim važno je istaći da prosperitet i budućnost svake zemlje zavisi zapravo od ovog resursa. Uostalom politika najmoćnijih zemalja uobličava se i određuje prema interesima između ostalog, u sferi energetske kontrole i energetske moći. Dakle, s tim u vezi, veoma je važno da mi kao zemlja budemo deo savremenih i aktuelnih tokova u širem prostoru u oblasti energetike i da držimo korak sa tim. Zapravo, donošenjem ovog zakona činimo još jedan ili nekoliko koraka u pravcu upodobljavanja naše normative sa normativom EU. Prethodni zakon koji je donet 2004. godine tim zakonom je počeo proces reformi energetskog sektora. U velikoj meri ovim zakonom započeta je i implementacija odredaba iz drugog paketa propisa. U međuvremenu donet je treći paket propisa koji je potrebno do kraja primeniti. Značajno je istaći i učiniti pohvalu politici u oblasti energetike koja ide u pravcu korišćenja obnovljivih izvora energije, kao i u pravcu investiranja u novim kapacitetima u proizvodnji električne energije. Dobar primer je investicija od milijardu dolara u blok 3 u Kostolcu, jačine 350 megavata. Trideset godina se nije učinila značajnija investicija u oblasti energetike i zato je za svaku pohvalu što je ovih dana kapitalizovana jedna ovakva investicija potpisivanjem Protokola i potpisivanjem značajnih ugovora u pravcu završavanja ove velike investicije. Naravno, pored pohvale aktuelnom ministru i njegovim saradnicima treba pomenuti i ono što je bio rad u smislu udaranja temelja u saradnji i u pravcu početka ove velike investicije, jednom od prethodnih ministarstava energetike na čelu sa Petrom Škundrićem. U svakom slučaju, čini se da Ministarstvo rudarstva i energetike zaista stabilno stoji na svojim nogama, zaista čvrsto drži u rukama sve ono što je polje rada i normativa u ovoj oblasti, uspešno upodobljava odredbe zakona sa odredbama šireg prostora u Evropi, pokazuje spremnost da se u svakom trenutku uhvati u koštac sa svim problemima kao što je bilo u vreme elementarnih nepogoda i daje nadu da će zaista u narednom periodu ovo ministarstvo učiniti veliki pomak i učiniti sve ka napretku naše zemlje, a to je veoma značajno jer energetika, poljoprivreda, infrastruktura su ključne oblasti koje daju mogućnost za bolji život u narednom periodu. Poštovani gospodine ministre i saradnici ministra, želim vam uspeh u daljem radu u narednoj godini, SPS će svakako podržati sve ono što činite i radite i politiku koju sprovodite zajedno sa Vladom Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Hvala. Uvaženi ministre Antiću, predstavnici ministarstva, kolege narodni poslanici, naravno da će poslanička grupa SPS u danu za glasanje bezrezervno podržati predložene izmene i dopune zakona kao i Zakona o energetici, pri čemu ću se ja u svom izlaganju vezati isključivo za odredbe zakona o izmenama Zakona o planiranju i izgradnji i Zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na nepokretnostima. Imajući u vidu da je energetika oblast koja je u isključivoj kompetenciji moje uvažene koleginice Ivane Dinić pa će ona na tu temu u svakom slučaju krajnje kompetentno i stručno izložiti stav poslaničke grupe SPS. Poštovani ministre Antiću, imajući u vidu da ste se ovom materijom i te kako bavili i da i te kako dobro razumete regulativu koja se vezuje za građevinarstvo, planiranje, naročito prostorno planiranje, zamoliću vas da nekoliko mojih krajnje dobronamernih sugestija u ovoj diskusiji prenesete i koleginici ministarki, uvaženoj gospođi Zorani Mihajlović, imajući u vidu da je njeno ministarstvo zaista što se tiče regulatornog dela učinilo mnogo da se konačno uvede red u oblast, kako prostornog planiranja, tako i građevinarstva. Na žalost, kada smo donosili zadnji Zakon o planiranju i izgradnji nismo normirali ono što danas imamo nameru da normiramo, imamo nameru da sistematizujemo, kako bi zaista zakon o planiranju i izgradnji doživeo svoj puni kapacitet, odnosno kako bi u praktičnom smislu reči imao puni stepen efikasnosti. Zašto ovo ističem? Zbog toga što, pre svega, poslanička grupa SPS bezrezervno podržava sam motiv predlagača zakona da se ovakve predložene izmene nađu pred nama i ja sam sasvim siguran da ćemo ih i prihvatiti. Tim pre, što je to prepoznao i predlagač, ovde konkretno odgovarajući broj narodnih poslanika i zahvaljujem se i uvaženoj koleginici Katarini, u smislu onoga što je bilo dato kao obrazloženje za ove izmene i dopune. Zašto govorim na ovaj način? Pre svega, ovde motivacija se vezuje za jedan jako važan faktor, a to je omogućavanje investitorima da ulažu u jedinice lokalne samouprave. Bez obzira da li se radi o gradovima ili opštinama. U tom smislu doprinos za uređivanje građevinskog zemljišta ili kako se to često pežorativno kaže – naknada za uređivanje građevinskog zemljišta se više neće ni obračunavati, ni plaćati za objekte javne namene u javnoj svojini, a ono što je naročito značajno i za proizvodne objekte skladišta, itd. Naravno da u ovom pravcu zaista postoji nešto što će na nivou lokalnih samouprava s jedne strane da izazove određeni stepen podozrenja, jer je sigurno da lokalne samouprave neće baš blagonaklono prihvatiti našu dobronamernost kao zakonodavca. To je potpuno razumljivo zbog toga što svaka lokalna samouprava strahuje da će primenom ovih izmena i dopuna doći do nedostatka sredstava u budžetu, odnosno da se budžet neće popunjavati na adekvatan način kako se popunjavao do sada. Kako se popunjavao? Popunjavao se upravo tako što su se naknade za građevinsko zemljište naplaćivale od investitora i naravno da je to bio značajan deo izvora prihoda koji su se slivali u budžet. Tu se pojavljuje jedan problem koji u praksi može da multiplicira, nažalost negde izaziva ozbiljne probleme čak odbijajući investitore. Najbolji primer, odnosno ilustracije za tako nešto je upravo grad iz koga ja dolazim, a to je Užice gde, kako sam prilikom načelne rasprave o Zakonu o planiranju i izgradnji istakao, za dve godine nije doneta čak nijedna građevinska dozvola, što zbog neefikasnosti stručnih službi, što zbog različitog tumačenja zakona, naročito zakona koji je bio na snazi pre nego što smo doneli poslednji Zakon o planiranju i izgradnji. S druge strane, postoji još jedan dodatan problem što je dato lokalnim samoupravama, jedinicama lokalne samouprava diskreciono ovlašćenje da samostalno formiraju, kako kriterijume za obračun naknade za građevinsko zemljište, odnosno uređenje građevinskog zemljišta, tako i samostalno na osnovu tih kriterijuma vrše obračun po cenama koje znaju nekad da bude itekako visoke čak i basnoslovno velike. Recimo, Čajetina i Užice su na udaljenosti od svega dvadesetak kilometara, a razlika u ceni naknade za uređenje građevinskog zemljišta je neverovatno velika. Zbog čega se ne pristupi jednom načinu razmišljanja koje bi moglo da sa jedne strane bez ograničenja lokalnih samouprava, bez uskraćivanja njihovih nadležnosti koje su im zakonom pripisane ili propisane, istovremeno podzakonskim aktom ne uredi ono što bi trebalo da bude jedna vrsta okvira, a okvir podrazumeva definisanje kriterijuma na osnovu kojih će se izvršiti obračun plaćanja naknade za uređenje građevinskog zemljišta? Tek tada bi došli u neku ravnotežu da, recimo, pojedine jedinice lokalnih samouprava ne odbijaju investitore sa izuzetno visokim iznosima plaćanja, dok druge jedinice lokalnih samouprava imaju daleko tolerantniji pristup, investitore približavaju upravo kroz cene koje podrazumevaju srazmerno adekvatne cene za ono što podrazumeva obavezu, a obaveza je plaćanje naknade za uređenje građevinskog zemljišta. Ukoliko se to podzakonskim aktom ne uredi onda svaka jedinica lokalne samouprave ima, po meni, a i po stanovištu poslaničke grupe SPS, nesumnjivo velika diskreciona ovlašćenja. Da li je to praktično pravilno i prihvatljivo, ostaje opet i predlagaču, a i resornom ministarstvu kao budućem predlagaču da analizira i oceni. Ono što se takođe čini ovde značajnim istaći, jeste da u slučaju, recimo, konkretnog grada Užica koji je nažalost bio grad koga su investitori zaobilazili, sada će imati mogućnosti da upravo investicije počnu da dolaze, upravo da ono što je uvažena koleginica Spasojević istakla, da se krene sa zapošljavanjem, izgradnjom proizvodnih pogona. To je na kraju krajeva i obaveza, proklamovana obaveza Vlade Republike Srbije da pomogne u dovođenju investitora, pored toga što tu istu obavezu imaju i rukovodstva lokalnih samouprava pa samim tim i grada Užica. Kako onda dovesti do konačnog cilja? S jedne strane imamo situaciju gde budžet nesumnjivo može da trpi zbog neadekvatnog priliva novčanih sredstava. S druge strane se taj priliv novčanih sredstava pokušava nadomestiti prodajom zemljišta, izdavanjem u zakup ili pak na osnovu nekog drugog pravnog posla. Naravno da to može da bude neka vrste kompenzacije za ono što lokalne jedinice, gradovi, odnosno opštine gube. Došli smo do onog podatka koji ovde i u predlogu naveden. Kako će se regulisati odnos između investitora i lokalnih samouprava kada su upitanju priključenja na infrastrukturne sadržaje? Naravno ugovorom. Taj ugovor je i do sada bio pravni osnov za regulisanje odnosa između investitora, gradova i opština kao jedinica lokalnih samouprava. To nije bio nikakav problem kada su u pitanju javno komunalna preduzeća, konkretno „Elektroprivreda“, konkretno neka druga preduzeća koja su nosioci određenih prava na infrastrukturnim postrojenjima, naročito pravom raspolaganja, upravljanja i korišćenja. Naravno da u tom pravcu treba takođe razmisliti da se budućim sistemskim rešenjima olakša mogućnost kako bi jedinice lokalnih samouprava i investitori daleko brže, daleko efikasnije dolazili do konačnog cilja, a to je na što jednostavniji, što jeftini način priključenja na infrastrukturne sadržaje, odnosno infrastrukturnu mrežu. Sve ove dileme, naravno, i sva ova pitanja će ostati za neku kasniju regulativu koja će se definisati, uveren sam, budućim zakonima, naročito onim koji se vezuju za oblast planiranja i oblast izgradnje. Ono što se vezuje za drugi zakon koji danas menjamo, to je Zakon o posebnim uslovima za prava svojine, i tu moram da krajnje kritički u ime svih nas narodnih poslanika istaknem što niko ovde neće dovesti u sumnju, a to je da smo došli u jednu krajnje paradoksalnu situaciju zbog toga što, s jedne strane, građevinska inspekcija ima puni legitimitet da poruši objekat koji nema rešenje o građevinskoj dozvoli, odnosno rešenje o odobrenju gradnje, nemaju ni rešenje o upotrebnoj dozvoli, a upisani su u katastru sa pravom svojine u korist nosioca prava svojine. Dakle, s jedne strane postoji puni legitimitet i osnovanost u zakonu da građevinska inspekcija poruši takav objekat, a, s druge strane, vlasnik se sa takvim objektom upisao kao vlasnik u katastru. S jedne strane to podrazumeva ograničenje svojine, čak i eliminaciju prava vlasništva, jer šta će mu gola svojina u slučaju rušenja objekata, a s druge strane imamo nešto što ne možemo da sprečimo, a to je primena zakona od strane inspekcijskih službi, konkretno građevinske inspekcije. Upravo sada, donošenjem ovog zakona, taj veliki paradoks, taj veliki apsurd se izbegava tako što građevinska inspekcija neće moći da ruši objekte za koje je postupak upisa prava svojine, shodno odredbama zakona po posebnim uslovima za upisa prava svojine, započet, kao i u slučajevima kada je taj upis prava svojine već izvršen. Zaista je to trebalo i ranije učiniti i taj zakon očigledno pati od tog velikog nedostatka i upravo je ovo jedan veliki pomak napred i ja sam uveren da će se na ovaj način sprečiti da građevinska inspekcija, iako radi po zakonu, iako primenjuje zakon, ipak ne dovede u jedno vrlo, vrlo, delikatno stanje nosioca prava svojine koji je to svoje pravo upisao u službi za katastar nepokretnosti, iako nema za svoj objekat koji je izgrađen, ni građevinsku, ni upotrebnu dozvolu. Naravno, zbog toga i postoji podrška SPS ovakvim izmenama i dopunama. Nadam se da ove krajnje dobronamerne sugestije mogu da posluže u daljem normiranju, u daljem sistematizovanju zakona o kojima danas raspravljamo i ponoviću još jednom, kao što je i ovlašćeni predstavnik, uvažena koleginica Spasojević istakla, poslanička grupa SPS će podržati u danu za glasanje predložene zakone, odnosno zakon kao i zakon o izmenama i dopunama zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, poštovani predstavnici ministarstava, dame i gospodo narodni poslanici, danas su veoma značajne teme, odnosno tačke na dnevnom redu, od čega naročito izdvajam Predlog zakona o energetici, koji nam predlaže Vlada Republike Srbije. Mislim da je nepotrebno da naglašavam koliko je važna ova tema. Mislim da je nepotrebno da naglašavam koliko je važno da afirmišemo i predstavljamo svoje korake ka uspostavljanju jednog kvalitetnog, modernog i efikasnog energetskog sistema u Srbiji. Ovaj zakon, pomom mišljenju, upravo to ima za cilj i zato snažno podržavam ovaj predloženi zakon, koji nastavlja reformske procese u ovoj oblasti, a koji se ogledaju u obezbeđivanju sigurnog snabdevanja tržišta Srbije energijom i energentima, otklanjanju svih nedostataka u primeni postojećih, odnosno važećih propisa, usklađivanju domaće regulative sa regulativom EU, stvaranje uslova za funkcionalno i efikasno tržište električne energije i prirodnog gasa i zaštiti svih kategorija kupaca, a naročito uvođenje termine, odnosno te kategorije energetski ugroženog kupca. Mislim da smo danas dosta argumenata koji govore u prilog ovom zakonu čuli na današnjoj sednici i ja ne bih mogao sve pojedinosti da obuhvatim, ali ono što svakako treba istaći jeste da donošenjem ovog zakona preuzimamo odredbe trećeg energetskog paketa EU u oblasti gasnog i energetskog sektora koji je dosta i pominjan danas ovde, a koji predviđa i podrazumeva izmene izvesnog broja dosadašnjih propisa, kao i rešavanje velikog broja problema koji su do sada bili prisutni u ovoj oblasti. Osim pomenutog, bitno je istaći da ovaj zakon ima za cilj stvaranje uslova za dalji razvoj proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije. Samim tim pozdravljam činjenicu da se u našoj zemlji subvencionišu obnovljivi izvori energije i pozdravljam vašu izjavu, ministre, u kojoj prognozirate da ćemo do 2020. godine iz obnovljivih izvora trošiti čak 27% ukupne energije. Tih 27% u finalnoj potrošnji energije u Srbiji je i cilj koji nam je određen odlukom Ministarskog saveta Energetske zajednice iz 2012. godine, kada nam je i utvrđena i obaveza da implementiramo direktivu koja se odnosi na korišćenje obnovljivih izvora energije. Treba istaći i da se ovim rešenjima potpuno otvara tržište električne energije i prirodnog gasa već početkom 1. januara naredne godine, a time se stvara mogućnost za pojavu novih energetskih subjekata na tržištu, što podstiče konkurentnost, a kupcima omogućava slobodan izbor snabdevača. Dakle, to je nešto što će direktno dovesti do veće konkurencije i uspešnijeg funkcionisanja tržišta i to je, po mom mišljenju, još jedan u nizu benefita koje ovaj zakon proizvodi. Ono što takođe želim da pozdravim jeste uvođenje obaveze pribavljanja saglasnosti za skladištenje nafte i naftnih derivata i goriva za sopstvene potrebe, za sopstvena vozila na sopstvenim stanicama jer se time stvara kontrola, uspostavlja se evidencija tokova naftnih derivata i u određenoj meri suzbija crno tržište, što je takođe jedan od efekata koje će ovaj zakon proizvesti. Reforma energetskog sektora je nešto što direktno i u velikoj meri utiče na opšti privredni razvoj u zemlji, kao i na porast investicionih aktivnosti i kvaliteta tržišta. To su sve razlozi zbog kojih podržavam ovaj predlog zakona i nadam se da ćemo u danu za glasanje usvojiti isti. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Aleksandar Antić. Izvolite.
Ja bih hteo da zahvalim gospodinu Markoviću, Jovanoviću, Mihajloviću i Bradiću na konstruktivnim diskusijama i predlozima koje smo moji saradnici i ja zabeležili, podršci koja se oseća iz svih poslaničkih grupa. To zaista celom mom timu, a verujem i kompletnoj Vladi izuzetno imponuje, jer je dokaz da ovaj rad koji smo imali mi sada i prethodno Ministarstvo energetike je dao rezultat kroz jedan opšti konsenzus da ovaj zakonski projekat ima kvalitet koji je na nivou onih očekivanja koja su bila pred nama. Naravno, ima uvek sugestija za to da može da bude nešto bolje ili drugačije. Ja hoću pre svega gospodinu Bradiću da iznesem jedno čvrsto uveravanje da ćemo mi čim završimo ovu sednicu se vratiti u ministarstvo i dobro pogledati sve amandmane. Naravno, duh zakona mora da prti duh reforme koju pokušavamo da uspostavimo i da uđemo u one trendove i tokove koji su deo našeg evropskog puta. Tu želim da se osvrnem na nekoliko elemenata. Kada je u pitanju liberalizacija tržišta, pa osnovni uslov liberalizacije je da ona ne bude diskriminatorska. Upravo iz tog razloga mi nismo mogli da otvorimo tržište na način da ga zatvorimo, da u njemu učestvuju samo domaće kompanije. Nažalost ili na sreću, to nije moguće i mi smo išli na rešenje koje opšta praksa i u svetu, pa naše kompanije će moći da trguju u inostranstvu. Javno preduzeće Elektroprivreda Srbije je otvorila kompaniju u Sloveniji iz koje će da trguje električnom energijom u čitavoj Evropi. Naprosto, to je trend, to je pravac i ne možemo sada da u tom pravcu vozimo malo levo, malo desno, malo da idemo iznad crte, malo da idemo ispod crte. Moramo u svakom trenutku da budemo na tom nivou. Ponavljam, pogledaćemo sve amandmane. Ako ima promil razloga da nečim unapređujemo tekst, verujte, ne postoji trunka sujete, prihvatićemo svaki amandman, mada se ovde do mene nakašljavaju, ali verujte da je to tako. Kada je u pitanju cena, vi ste pomenuli, vi jeste dobro uhvatili nit moje misli, kada sam govorio o razlici cena iz obnovljivih izvora i cena iz konvencionalnih izvora, ali me očigledno niste precizno čuli. Ja sam govorio koja je cena iz solara, iz vetra i koja je cena iz TENT-a i Đerdapa. Naravno, apsolutno uvažavam činjenicu da je reč o objektima koji su davno izgrađeni i koji su se, da kažem, već otplatili. Ja nisam zato rekao voda i ugalj, nego sam pominjao konkretne objekte. Moram da kažem i da je cena iz uglja, kada su novi objekti u pitanju, čini mi se, kada je u pitanju Termoelektrana novi blok u Kostolcu, da je neka cena koju smo imali iz visibility studije otprilike bazna cena 36 koma nešto evra, a u nekoj daljoj otplati, u nekoj projekciji rasta do 42 evra. Vidite, i iz novih objekata je ta cena značajno jeftinija kada su konvencionalni izvori u pitanju. Na kraju, jedno pitanje koje ste dotakli iz različitih uglova, vi i gospodin Neđo Jovanović, pitanja toplotne energije i pitanje mogućnosti uređenja za nivo lokalnih samouprava, naknade za uređivanje građevinskog zemljišta. Na primer, mi kao Ministarstvo i Vlada ne propisujemo cenu toplotne energije. To čine lokalne samouprave, ali na osnovu uredbe koju donosi Vlada Republike Srbije na predlog Ministarstva i to je uredba koju mi definišemo parametre za utvrđivanje cene toplotne energije, odnosno maksimalnu cenu, neću da kažem od do, mada određujemo i tu donju, jer ne smeju da pogreše ni na dole, pa da pojedu supstancu, ali definišemo sve elemente na osnovu kojih oni bukvalno ubace parametre i izbaci im cenu toplotne energije. Možda bi to mogao da bude neki mehanizam i za naknadu za uređivanje građevinskog zemljišta, mada mislim da to nije tako lako utvrditi kada je naknada za uređivanje gradskog građevinskog zemljišta u pitanju, zato što su razlike u toj nekoj atraktivnosti zemljišta, koja ipak mora da se uzme u obzir, suviše velike između različitih lokalnih samouprava.
Zahvaljujem. Pošto narodni poslanik Dejan Nikolić nije tu, reč ima narodni poslanik Ivana Dinić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri, predstavnici ministarstva, kolege narodni poslanici i poslanice, mi smo danas u skupštinskoj sali već dosta toga izrekli po pitanju Predloga zakona o energetici, tako da ću se truditi da se ne ponavlja. Prvo što ću reći jeste da će poslanici SPS podržati Predlog zakona o energetici. Ovo je još jedan korak Skupštine i još jedan načinjen korak Vlade Republike Srbije, nebitno u kom sastavu, u stvaranju zakonodavnog okvira za jedan od stubova energetske politike i garancije ispunjenja svih ciljeva evropskog saveta, koji identifikuju potrebu za potpunom energetskom bezbednošću i efikasnošću. Zbog toga ovaj Predlog zakona o energetici treba posmatrati kao mogućnost da energetska bezbednost, koja definitivno predstavlja jedan od velikih bezbednosnih problema svake države i činjenica je da jeste sastavni deo nacionalne bezbednosti svakog naroda, dostigne povoljan nivo za održivi razvoj privreda i društva, a takođe, uz neophodnost da se obezbedi diverzifikacija izvora energije. Danas primećujem dosta širi politički konsenzus po pitanju ovih tema u odnosu na proteklih nekoliko prethodnih godina i to me dosta raduje. Čak i u sredstvima javnog informisanja od ove nove Vlade od 2012. godine i Vlade 2014. godine postoji dosta manji komunikacijski šum što se tiče razumevanja ovog trećeg energetskog paketa propisa i beneficija koje on donosi. Naime, šta je bitno i šta je važno razumeti? Važno je da ovaj Predlog zakona o energetici prihvatimo kao predlog zakona koji treba da finalizira već započet proces reformi energetskog sektora u domenu funkcionalnosti i funkcionisanja unutrašnjeg tržišta za sve potrošače, stvaranje liberalizacije tržišta, odnosno otvaranja tržišta električne energije i tržišta prirodnog gasa za sve potrošače, unapređenje prava svih kupaca, a naročito energetskih ugroženih kupaca, zatim, obezbeđujući formiranje Agencije za energetiku, kao potpuno nezavisnog regulatornog tela i obezbeđujući regionalnu solidarnost u EU, garantuje snabdevanje energijom koja se odlikuje većom konkurentnošću, stabilnošću i održivošću. Ovim predlogom zakona mi treba da rešimo problem zaštite konkurencije i nediskriminatorskog ponašanja, koji su i osnova za dostizanje nacionalnih ciljeva koje mi imamo, a to je proizvodnja električne energije iz obnovljivih izvora energije i potrošnja biogoriva u transportu, zatim, suzbijanje nelegalnog tržišta nafte i derivata nafte. Primena predloženog pravnog okvira zapravo daje jedan ekonomski aspekt, a prvi i najznačajniji je uticaj energetskog sektora na privredni razvoj kroz fizičku otvorenost privrede, jer tek kada su na raspolaganju fizička sredstva za uvoz i izvoz robe i usluga, tek onda možemo reći da je privreda izložena međunarodnoj konkurentnosti. Imajući u vidu veličinu energetskog sektora u Republici Srbiji u odnosu na ostatak privrede, dolazimo do zaključka da je zapravo vrlo značajno učešće energetskog sektora u međunarodnoj trgovini, kako bi došlo do izgradnje odgovarajuće infrastrukture, jer jedino sa takvom infrastrukturom možemo omogućiti investicije u najznačajnijim ekonomskim pravcima. Međutim, mi sada možemo davati bezbroj detalja, ali pred nama stoji jedan važan zadatak. Najpre, Srbija mora pratiti globalnu i ekonomsku i energetsku situaciju. Srbija mora znati šta se danas dešava u svetu. Ono što je takođe bitno je da definitivno postoji ogroman pritisak u javnosti kada god dolazi do usaglašavanja propisa sa propisima EU. Ministarstvo energetike na čelu sa Aleksandrom Antićem se dobro bori, vodeći jednu zdravu energetsku politiku po Republiku Srbiju i dajući kvalitetne odgovore na globalne izazove. Kroz usvajanje ovako značajnih zakonskih dokumenata uspeva da reguliše energetski sektor. Ono što je, takođe, bitno jeste da stavimo u prvi plan mnoge faktore i, zapravo, glavne elemente ovog trećeg energetskog paketa propisa, a to su računovodstveno i pravno razdvajanje prenosa električne energije od delatnosti proizvodnje, distribucije i trgovine električne energije, osnivanje Agencije za energetiku Republike Srbije kao potpuno nezavisnog regulatornog tela i, ono što je vrlo bitno, obaveza Republike Srbije da promoviše upotrebu obnovljivih izvora energije, odnosno energije koja se proizvodi iz obnovljivih izvora energije u sektorima električne energije, grejanja, hlađenja, takođe i u sektoru transporta, kako bi se ostvario cilj da do 2020. godine udeo obnovljivih izvora energije u ukupnoj potrošnji energije u EU bude najmanje 20%. Svi smo svesni toga da energetska efikasnost zapravo određuje nivo zaposlenosti konkurentnosti u privredi Republike Srbije. Nedovoljno efikasno korišćenje energije dovodi do smanjenja stope zaposlenosti, a povećanja stope siromaštva, što definitivno jeste ograničavajući faktor u procesu evrointegracija za Republiku Srbiju, jer jedan od ključnih kriterijuma zapravo jeste da se stopa zaposlenosti u Republici Srbiji poveća, a stopa siromaštva smanji, naravno, uz određeni nivo privrednog razvoja, koji se može postići samo višestrukim povećanjem energetski konkurentnog i ne diskriminatorskog tržišta. Činjenica je da veliki broj zaposlenih u Republici Srbiji, zapravo, zaposleno u energetskom sektoru i da je to veliki udeo zaposlenosti u našoj privredi. Razvoj ovog sektora, u pogledu unapređenja i razvoja upotrebe obnovljivih izvora energije, se ogleda i u tome da se, na ovaj način, stvaraju resursi novih radnih mesta. Takođe, otvaranje energetskog sektora za strano tržište, uopšte za međunarodnu razmenu, omogućava povećanu zaposlenost i nivo zaposlenosti u sektorima koji su interakcija između sektora energetike i sektora transporta. Takođe, da bi otvorili sve ove mogućnosti koje nudi ovaj Predlog zakona o energetici i kako bi ih imputirali u zakonodavni okvir do 1. januara 2015. godine, odnosno kako bi otvorili tržište električne energije i tržište prirodnog gasa za sve naše potrošače, da bi svaki kupac, odnosno potrošač dobio slobodan izbor snabdevača, uključujući i domaćinstva od 1. januara 2015, godine poslanici SPS će podržati ove sistemske reforme u energetskom sektoru Republike Srbije, kroz realizaciju ciljeva upotrebe ovog trećeg energetskog paketa. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Matić, a neka se pripremi Borislav Stefanović. Izvolite, gospodine Matiću.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministri, saradnici, koleginice i kolege, mi danas imamo tri predloga zakona i fokusiraću se samo na jedan zakon, a to je Zakon o matičnim knjigama. Mislim da ove izmene i dopune Zakona o matičnim knjigama zaslužuju pažnju zato što je to zakon gde su svi naši građani posebno zainteresovani, jer se vodi lična evidencija o stanjima, odnosno o upisima u matične knjige, tako da su jako zainteresovani da se to uradi i kako treba i valjano i da jednostavno vode računa o svemu tome, kao i o svojim srodnicima. Ove izmene su iznuđene i mislim da ovaj zakon treba da pretrpi i neke buduće izmene, ali verovatno kada dođe vreme za to. Izmene su u članu 91. zbog rokova sa pet na sedam godina, jer lokalne samouprave nisu uspele da to urade do sada, verovatno zbog nedovoljno resursa, koji se prvenstveno ogledaju u ljudskom faktoru, verovatno obimnost i sve ono što prati takvu vrstu evidencije, odnosno da urade drugi primerak matičnih knjiga koje se vode preko elektronskih sredstava, kao i njihovo skladištenje. Ono što je jako bitno ili 98%, po mojoj proceni, u matičnim knjigama vode se činjenice o rođenju, braku i smrti. Ja sam podneo jedan amandman na član 11. osnovnog zakona, smatrajući da ne treba da poslove matičara radi isključivo neko ko je iz društvenog sektora, nego da to bude ujednačeno i za sva ostala zanimanja, tako da videćemo da li će Vlada odnosno nadležno ministarstvo prihvatiti to, ali smatram da je taj amandman na mestu. Mislim da će ovaj drugi amandman, predložio sam ga sa kolegom Birmančevićem, da sam rok stupanja na snagu zakona jednostavno morati da bude skraćen. Predloženo je da to bude osam dana, a s obzirom da 27. ističe rok od pet godina za završetak posla za drugi primerak matičnih knjiga i da je to rešenje iznuđeno. Ako se prihvate ova dva amandmana, mislim da će zakon dobiti i u kvalitetu i da će biti poboljšan. Mislim da i druge izmene treba da dođu na red, kao što su članovi 8. 9. i 10. i da jednostavno ne bude tako čvrsto ograničenje da jedan matičar treba da bude samo za jedno matično područje. Mislim da tu treba biti liberalniji i dozvoliti da jedan matičar i njegov zamenik može pokrivati i više matičnih područja. Toliko. Mislim da će ovi amandmani biti prihvaćeni. Mi ćemo glasati, kao i SNS, za ove izmene i dopune zakona. Hvala.
Reč ima šef poslaničke grupe Demokratske stranke, gospodin Borislav Stefanović.
Gospodine predsedavajući, uvaženi članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, ne znam kako možemo da uspešno razgovaramo o Zakonu o energetici kada ima 434 člana, koji su dostavljeni ovoj Skupštini pre možda dva dana, u momentu kada smo raspravljali budžet do jutarnjih časova. Ja ne znam da li ovde ima nekog poslanika koji je mogao zaista na posvećen, kvalitetan način da obradi ovu materiju i ovaj zakon koji će inače Demokratska stranka podržati. Podržaćemo zbog toga što u samom zakonu i pored ovako obimnog materijala zaista, pored određenih manjkavosti, ovaj zakon predstavlja u velikoj meri naše usklađivanje sa evropskim pravnim tekovinama i zbog toga je za nas prihvatljiv. Takođe, podržaćemo i Okvirni sporazum. Ostale predloge zakona nećemo podržati, kao što mi nije jasno kako može neko da bude matičar, a da bude hemičar, ili fizičar, ili atletičar, ali to zaista i pored najbolje volje ne razumem. Možda će neko uspeti da mi objasni. U poslovičnoj atmosferi donošenja zakona po hitnoj proceduri, ovih pet zakona se danas nalaze pred nama i moram da podsetim da je prethodni Zakon o energetici donet 2011. godine i nastavljena je samim tim reforma ovog sektora i u potpunosti je implementira drugi paket propisa EU u energetici. Treći paket propisa EU o energetici preuzima naše zakonodavstvo donošenjem upravo ovog zakona. Dakle, nije mi jasno i pored ovog dobrog normativnog dela, uz određene nedostatke, ne znam kako Vlada namerava da brine u budućnosti o svim segmentima našeg energetskog prosperiteta i perspektive i pored dobrih vesti iz Kostolca, dakle, mene zanima na koji način ćemo utvrditi jasnu ličnu subjektivnu odgovornost za ljude koji su napravili onakve propuste tokom prolećnih poplava i nedavno u Majdanpeku. Smatram da je to u interesu ljudi koji rade u elektroprivredi, u interesu Ministarstva energetike, u interesu Vlade, ali pre svega u interesu građana Srbije. Kako možemo biti sigurni u energetsku budućnost u Srbiji ako imamoVladu koja se neprekidno zadužuje na račun građana kako bi finansirala finansijske gubitke koje stvaraju veliki gubitaši u segmentu javnih preduzeća, tj. njihovi direktori. I naravno da tu postoji ta priča o EPS-u i o EMS-u i postoji priča o direktorima sektora kojih je jako puno i koji imaju jako velike plate. Dakle, zanima me da li postoji neki drugi način da se reformiše ovaj segment bez uplitanja politike i bez uplitanja stranke na vlasti. Imali smo zaista veliku krizu i probleme u snabdevanju u istočnoj Srbiji nedavno, i dobro je da je to na kraju ipak uspešno sanirano i mi odajemo priznanje ljudima iz EMS-a koji su na licu mesta, na terenu, rizikovali svoj život da osposobe energetski sistem u istočnoj Srbiji. Mi smo i tada i sada pokušavali da ukažemo na određene nedostatke koji nisu zlonamerni, koji služe pre svega, u pravcu poboljšanja i funkcionisanja naših sistema ministre. Nama je pao veliki broj dalekovoda tamo. Nikad nismo saznali ko je naručilac, ko je isporučilac opreme. Kako je sproveden tender? Ko su ljudi koji su učestvovali? Da li su ti dalekovodi imali sve karakteristike koje su neophodne da bi se zaštitili od elementarnih nepogoda? Zaista to pitam retorički, bez namere da bilo koga, na bilo koji način dovedem u vezu sa nečim što je loše, ali vi kao rukovodilac tog segmenta u Vladi možda bi mogli, mada ne tvrdim da znate određene informacije i da ih podelite sa Skupštinom. Kako ćemo biti sigurni u implementacije u odredbi ovog zakona kada postoji evidentno nestručna stranačka rukovodstva u EPS-u i EMS-u i kada su svoju nesposobnost krunisali krizom u Majdanpeku? Kako možemo biti sigurni u funkcionalnost i sveobuhvatnost zakona o energetici kada su nam trebale nedelje, meseci da ispumpamo svu vodu iz kopova?Kako možemo biti sigurni da će 434 člana ovog zakona dodirnuti suštinu kada znamo da postoje vrlo nejasne stvari oko dodeljivanja posla na ispumpavanju vode i blata, iz kopova. Kako možemo biti sigurni kada znamo da u ovom trenutku svi u Srbiji su potpuno svesni da je cena električne energije povećana nakon vaše političke pobede, a bilo je suprotno rečeno u predizbornoj kampanji, i da li možda znamo da će ponovo biti povećana cena električne energije? To je ono što građane zanima, kao što znate. Ja takođe bih voleo da kažem i to da zakon o energetici zaista, uz ogromne napore opozicije u ovoj skupštini, da pokuša da nađe tačku preloma naših različitih političkih i programskih pogleda, u tome nismo uspeli. Zato ćemo i podržati ovaj zakon. Tako i završavamo zakon o energetici. Iako bih želeo da iskoristim ovu priliku da ministar sa nama uz ova pitanja koja sam postavio, da podelite sa nama i da li postoje neki problemi u sprovođenju snabdevanja električnom energijom kod građana koji se tiču brojila? Vi znate da smo imali tender na kojem ni jedan domaći proizvođač nije mogao da učestvuje. Da li možete nešto više da nam kažete, pošto je bilo određenih kontraverzi u štampi, a danas su nas građani zvali da kažu, da tvrde, što ja ne tvrdim da su dve prosečne plate potrebne za odvajanje brojila, oko blizu 80.000dinara, a da je samo zahtev koji se podnosi 11.600 dinara. U pitanju je odluka koju ne donosi EPS, nego donosi vaše ministarstvo. Da li ministre vi ovo potvrđujete i da li je ovo nekako moglo da se uradi jeftinije? Eto, to je moje pitanje. Samo nemojte baš striktno da držite svaki broj. Informaciju smo dobili od građana. Za mene su ovi iznosi zaista previsoki, pa vas samo molim, pošto znate da u Srbiji ima dosta porodica koje u okviru jednog domaćinstva živi više generacija, ovo bi bio za njih zaista, čini mi se, preveliki udar. Izmena Zakona o planiranju i izgradnji se donosi dve nedelje nakon poslednjeg odlučivanja u Skupštini Srbije, što je potpuno neverovatno. Mi smo i ranije upozoravali da je bolje da donesete jedinstven zakonski propis ponovo, nego da dolazite u Skupštinu samo dve nedelje nakon što ste taj zakon već ovde doneli. Potkrala se greška na koju su vam ukazali određeni strani partneri, i ta greška se tiče toga da ste zaboravili da oslobodite naknade, one koji će da zidaju skladišta i proizvodne kapacitete, naknade za građevinsko zemljište. I sada ste se to setili pa ste to doneli. A inače, tu imamo vrlo interesantne stvari. Izražava se ozbiljna zabrinutost da bi se jedan, u ovom slučaju Zakon o energetici, vraćam se na njega, u tekstu koji je predložilo Ministarstvo rudarstva i energetike, mogli poništiti pozitivni pomaci učinjeni usvajanjem izmena i dopuna Zakona o planiranju i izgradnji. Dakle, ova dva zakona su povezana. Naime, projekat koji je radio USAID je potvrdio da za bolje uslove o poslovanju da bi procedura moglo biti manje nego što ih je sada u zakonu, kao i broj dana potrebnih za dobijanje upotrebne dozvole i pravo na sigurnost investitora bi bila ugrožena. U energetici se insistira na aktu o odobravanju za priključenje na mrežu koji Zakon o planiranju i izgradnji ne predviđa. Vi ste ministre danas to obrazložili, ja sam bio ovde u hodniku kada ste dali izjavu, meni se to čini logično što ste vi rekli. Meni je jedino žao što postoji očigledna, evidentna nesaglasnost između dva predloga zakona koja je ista Vlada podnela. Što može navesti na zlonameran zaključak, da vi u Vladi ne možete međusobno da se dogovorite ili vam Odbor za zakonodavstvo ne funkcioniše u Vladi. Kako je moguće da dva zakonska predloga o, neću da kažem istoj, ali sličnoj oblasti, na drugačiji način tretiraju rokove? Pri čemu izmene Zakona o planiranju i izgradnji daju kraće rokove, a Zakon o energetici duže. Vi ste objasnili da stojite uz to da je struka tu pokazala, dala pravu reč, da je bolje da se prethodno dobije dozvola itd. Ja to razumem, zaista. Samo vi nama objasnite zašto je to tako urađeno i zašto je to izazvalo negodovanje zainteresovanih stranih investitora u ovu oblast? Kako mislite to da otklonite, kada je očigledno da ljudi traže da imaju ranije mogućnost sa skraćenim rokovima? Vi ste rekli da postoji mogućnost da vi na interni način smanjite rokove, da ih skratite. Mi danas imamo predloge zakona ovde. Zašto sada odmah te stvari, i kroz amandmanski proces i sve ostalo, pa u redu, kroz amandmanski proces ne izmenimo, da ne gubimo vreme ovde. Dakle, moja kritika u tom smislu ide samo u tom pravcu, da se skrate rokovi, pošto su svi bili za to, i da ti skraćeni rokovi funkcionišu i u okviru zakona o energetici. Ništa drugo. I, naravno, moje političko pitanje je – zašto se ovo dešava i zašto dve nedelje kasnije dolazite sa zakonom, doduše predloženog od strane uvažene koleginice poslanice, a ne od strane ministarke u Vladi? Neće ministarka da donese svoj zakon posle dve nedelje, nego treba to da uradi poslanička grupa, ne želeći da umanji ničiju kompetentnost, molim vas. Ja govorim o političkoj hrabrosti onih koji govore o političkim kukavicama. Zašto ne dođe ministarka da brani zakon koji je dve nedelje bio ovde kada smo joj govorili da nije dobro, kada smo joj govorili da ne može ovako da funkcioniše i da treba da se izmeni na određen način, koji se sada definitivno potvrđuje, kroz većinu u Skupštini. Svaka čast vama, drage kolege u Skupštini, ali gde je predstavnik Vlade da se suoči sa svojom još jednom lošom procenom? Sa nedostatkom koordinacije? Sa skupštinskom većinom, koja mora neprekidno kao u slučaju ministra Selakovića, ispravlja greške izvršne vlasti. Kada će gospoda iz izvršne vlasti najzad da potvrde ono što se zalaže gospodin Bečić, on zna o čemu ja pričam, da mi idemo ka konvenskom sistemu objedinjavanja svih grana vlasti u Skupštini, pa da mi njima kažemo da oni nama ne smeju da upravljaju ovako kako rade sada? Znam, nekima nije jasno, ali gospodin Bečić zna tačno o čemu ja govorim.
Ništa ne razumem, ali nastavite.
Hvala vam na tome. Dakle, to je suština mojih pitanja i zamoliću ministre da učinite sve što možete na kraju, završavam izlaganje, da učinite sve što je u vašoj moći, kompetenciji, uticaju, da utičete na EMS da ne izgradi dalekovod u Vinči koji je štetan, kako pokazuju istraživanja, za građane Vinče. Ide iznad obdaništa, iznad škole, ljudi su uplašeni, ogorčeni i učinite nešto ako možete kroz formu vašeg političkog pritiska na SNS. Ja znam da je moć vašeg pritiska ogromna. Hvala puno.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Reč ima šef poslaničke grupe SNS, gospodin Babić. Replika, ili? (Zoran Babić, s mesta: Replika.) U redu, izvolite.
Mnogo je pitanja postavljeno o onima o povećanju struje. Ja ne živim u toj zemlji u kojoj je Vlada Aleksandra Vučića i Vlade u kojoj participira i učestvuje SNS povećala cenu struje i to znaju građani. To devalvira sve ono što i dalje neke stvari koje su izrečene. Ono što mi zaista smeta je da kada Vlada predloži neki zakon i uputi ga u proceduru Narodnoj skupštini, onda je Narodna skupština od strane bivšeg režima i narodnih poslanika bivšeg režima predstavljena kao protočni bojler. Kada zakone predlože narodni poslanici, onda se kaže – a zašto nije predložila Vlada? Ja bih vas samo zamolio, dogovorite se jednom šta želite, da predlaže zakone Vlada, ili da predlože zakone narodni poslanici? Legalno, legitimno, po Ustavu, po zakonu i po Poslovniku o radu Narodne skupštine mogu i Vlada i narodni poslanici. U svemu tome zaista ne vidim ništa loše, ali ono što je dobro sa Zakonom o planiranju i izgradnji, ja ne znam da li to gospodin Stefanović zna, a voleo bih da ga sada upoznam sa tim i dobijemo podršku i pozitivne komentare na zakon. Izdata je građevinska dozvola po novom planiranju i izgradnji za pet dana. Za pet radnih dana je izdata građevinska dozvola i mislim da je to uspeh i stvaranje povoljnije investicione klime. O EMS-u smo mnogo toga pričali. Više vremena bi mi trebalo i o svojim uspesima, poslovnim uspesima koje su postigli, ali o onome o čemu nismo pričali. Dalekovod Vinča, kao i trafostanica u Bloku 32 su urađeni po projektnoj dokumentaciji koja je nasleđena i o dozvolama koje su nasleđene u urađene u vremenu u kojem je stranka gospodina Stefanovića vedrila i oblačila i Beogradom i Srbijom, a na nama je ostalo da u kontinuitetu svega toga odradimo da bi se elektroenergetski sistem u državi i poboljšao, a ne sada da oni koji su postavili kablove tu gde su ih postavili, zacrtali tu trafostanicu u Bloku 32 i postavili je na to mesto gde su je postavili, sada kukaju i kažu a zašto se tamo gradi?
Vreme, gospodine Babiću.
Samo još jednu rečenicu, molim vas, kada smo kod tih dalekovoda. Imali ste jednu jako tešku sednicu, ja sam siguran da se gospodin Stefanović te sednice seća, kada smo ovde govorili o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika, koji su targetirali i odnosili se baš na one koji su krali dijagonale dalekovoda. Baš na one koji su napadali železnicu, baš na one koji su te sitne krađe koje su mnogo oštrije sankcionisane tim izmenama i dopunama zakona. Nismo dobili podršku. Nismo dobili saglasje. Tada se niste brinuli za dalekovode koji su sada pali.
Zahvaljujem.
Na osnovu toga što ste rekli, nisam znao da su dalekovodi u Srbiji izgrađeni, svi dalekovodi izgrađeni u protekle dve godine. Ako je tako, još jedna podrška i još jedna pozitivna stvar za Vladu Srbije.
Reč ima ministar Aleksandar Antić.
Naravno da nisu svi dalekovodi u Srbiji izgrađeni u poslednje dve godine. Nažalost, neki od njih su stari i po nekoliko decenija. Objektivno, moram tu bez namere da se branim i da pravdam bilo koga da još jedan podcrtam ogromne napore koji su „Elektroprivreda Srbije“ i „Elektromreža Srbije“ učinile i u normalizaciji u snabdevanju električnom energijom građana Srbije i čini mi se da mi uopšte nismo objektivni kada ocenjujemo aktivnosti naših javnih preduzeća i da uopšte se ne informišemo o tome šta se dešava u zemljama u okruženju, pa čak i u nekim od najrazvijenijih država sveta. Imali smo situaciju da u SAD pre nekoliko meseci usled vremenskih uslova da su čitava mesta, gradovi bili bez električne energije i po nekoliko nedelja. Čak smo imali neku situaciju, pošto sam morao da gledam te podatke, gde su naseljena mesta bila i po dva meseca bez električne energije. Tokom ovog nevremena i katastrofalnih meteouslova koji su zadesili istočnu Srbiju, sličnih problema bilo je i regionu. U Sloveniji je bilo drastičnih problema i nekoliko nedelja naseljenih mesta bez struje. Problemi u Austriji. Grad Budimpešta je jedno vreme bio bez napajanja električnom energijom. Problemi ogromni u Pragu. Jednostavno, molim da budemo realni. Šta više, ja sam spreman danas ovde da izađem i sa ocenom da su naša javna preduzeća zajedno sa kompanijama sa kojima sarađuju uspele da otklone te kvarove daleko brže nego što se to bilo gde drugo radi zato što naša preduzeća, naši ljudi rade i danju i noću, ne obazirući se na vremenske uslove i često mislim da ih ponekad i treba kritikovati zbog toga što se naši radnici ponekad izlažu nepotrebnom riziku da bi rešili problem i da bi rešili taj širi društveni faktor, zato što jednostavno, nama se nameće od strane ukupne javnosti, gledajući tu širu sliku i potrebu da rešimo problem, mi to radimo ponekad po svaku cenu. Ponavljam, pun respekt za sve zaposlene u „Elektroprivredi“, „Elektromrežama“, gomili kompanija iz Srbije, Republike Srpske, BiH koje su nam priskočile u pomoć. Mi smo imali nekoliko stotina najkvalitetnijih montera iz čitavog regiona koji su radili na otklanjanju pada nekoliko dalekovoda koje smo imali u okolini Majdanpeka. Mi smo usled ogromnog ledenog talasa, koji je bio specifičan i praćen olujnim vetrom, imali situaciju u istočnoj Srbiji gde je došlo do zaista ogromnih problema. Neki od tih problema će biti i dugoročni i to ne ovi na elektropostrojenjima. Nama je u Svrljigu, Knjaževcu, Boljevcu polomljeno šume, voćnjaka na desetine i stotine hektara. Nama je u tom regionu došlo do obaranja 759 stubova drvenih, betonskih, novih i starih. Tu se desila jedna potpuno neverovatna meteorološka i vremenska situacija u kojoj se sve, ljudi, zaledilo i sve što se zaledilo se na kraju i polomilo. Ne mogu da prihvatim ocenu o nestručnim stranačkim rukovodstvima u javnim preduzećima zato što javna preduzeća dobro rade i ja kao ministar apsolutno stojim iza rada naših javnih preduzeća. Vi ste ovde napomenuli „Elektroprivredu Srbije“ i „Elektromrežu Srbije“. Stojim iza „Transnafte“, „Srbijagasa“. Svi radimo u jednom ozbiljnom timu u energetskom sektoru koji pokušava da energetsku situaciju u zemlji drži pod kontrolom. Verujte mi, sve ocene meni postaju paušalne kada kao neko ko je na čelu resora zajedno sa ovim ljudima znam koliko su sve te kompanije i njihova poslovodstva bila odgovorna i na visini zadatku u najtežem vremenu kada smo napravili energetski bilans zemlje koja je imala ogroman energetski problem i uspeli smo da sve to rešimo i da sve to držimo pod kontrolom. Za to je potrebna velika stručnost i veliki menadžerski potencijal. Da se niko ne naljuti, ali ne moraju ni svi direktori javnih preduzeća u energetskom sektoru da budu elektroinženjeri, nekad je potrebno da budu dobri menadžeri, da mi organizuju posao u kompaniji i da znaju da pronađu kvalitetne inženjere koji će da rade svoj posao. Ja zaista verujem da imamo jednu takvu situaciju u javnim preduzećima. Moram da pomenem ispumpavanje vode u Kolubari. Prve procene nakon poplava od strane Svetske banke i ostalih referentnih institucija su bile da ćemo za Malo jezero, za Velike Crljene moći da ispumpamo vodu do 1. oktobra, a za ovo Veliko jezero, odnosno Tamnava - Zapadno polje, da je minimum vremena koji će trebati za ispumpavanje vode godinu do godinu i po dana. Mi smo sa eksploatacijom uglja na Velikim Crljenima krenuli 10. avgusta, odnosno dva meseca pre prvog roka koji nam je dat, a sa ispumpavanjem vode i proizvodnjom uglja na kopu Veliki Crljeni minimum pet meseci pre onog prvog roka koji nam je dat. Dakle, iza svega toga postoji zaista jedan ogroman stručan rad. Mi smo, da bi počeli sa impumpavanjem vode, morali da uradimo nekoliko ozbiljnih studija, počev od same geologije novog rudnika koji je bio žestoko oštećen u poplavnom talasu, preko studija o kvalitetu te vode, o uticaju na životnu sredinu, procena Instituta vodoprivrede „Jaroslav Černi“, projekat sanacije površinskog kopa, procena potrebnih ulaganja za potrebe rudarske mehanizacije na površinskim kopovima Tamnava - Zapadno polje i Veliki Crljeni. To su tri knjige koje su čini mi se veće nego što je bio budžet. Morali smo da pregovaramo i sa međunarodnim institucijama. Svetska banka oko finansiranja, a to nam je vezala bila za procenu uticaja na životnu sredinu. Morali smo da pregovaramo sa Dunavskom komisijom. Pa, ljudi, nismo mi tu vodu negde dislocirali. Mi smo tu vodu morali da iz kopa prevedemo u „Kolubaru“, odakle ide u Savu, zatim u Dunav, pa Crno more. Znači, čitav Crnomorski sliv. Mi smo sa Dunavskom komisijom to morali da ispregovaramo. Ljudi, morali smo da dokažemo na jedan vrlo ozbiljan naučni način da ispumpavanjem te vode neće uticati na kvalitet životne sredine. Ta voda prolazi pored beogradskih vodoizvorišta. Znači, morali smo to da uradimo mnogo ozbiljno, da bi dobili saglasnost da sa tim počnemo. Moram da kažem da iza toga stoji ozbiljan proces, ozbiljna naučna metodologija i naučni pristup da bi uopšte dobili dozvolu. Kada su tenderi u pitanju, ja zaista nemam te elemente, to je radio EPS zajedno sa „Kolubarom“. Ono što moram da kažem, meni je najvažnije da je meni danas krenuo ugalj, a sva ostala pitanja su za javna preduzeća koja sprovode tendere. Ponavljam, mi od danas imamo 10.000 tona uglja. To kada se prevede u struju, to je 250.000 evra dnevno. Mislim da je to za ovu državu najbitnija stvar. Odvajanje brojila. Ministarstvo rudarstva i energetike nema nikakve veze apsolutno sa bilo kojim finansijskim elementima, naknadama, taksama koje ima JP „Elektroprivreda Srbije“. Oni donose odluke o tome, a drugostepeni organ im je Agencija za energetiku, kod koje se ostvaruje pravo na žalbu. Problem brojila EBRD. Raspisan je javni poziv. Moram odmah da kažem, apsolutno nisam srećan činjenicom da su uslovi tendera takvi i da je ta lestvica dignuta toliko visoko, verujem i niko u Vladi, a znajući premijera, on je najmanje srećan zbog svih tih uslova. Ali, nažalost, to su ti parametri sa kojima uvek imamo problem kada imamo finansiranje od strane međunarodnih finansijskih institucija. Jednostavno, nažalost, nemamo para da to finansiramo sami. Pošto nemamo pare da finansiramo sami, mi smo u obavezi da obezbedimo finansiranje. Kada obezbedimo finansiranje od međunarodnih institucija, onda se tenderi sprovode u skladu sa njihovim procedurama. Meni uvek ostane pitanje da li je za nas bolje to što uzimamo kredite od tih institucija koje su povoljnije objektivno, jer to su najjeftinija sredstva, pa onda dižemo lestvicu visoko, ili bi možda čak bilo bolje da neki put uzmemo neki komercijalni kredit sa normalnim kamatnim stopama, pa mi diktiramo uslove? Ali, nažalost, uvek preovlada to – dajte da obezbedimo najjeftinije pare sa najvećim grejs periodom i najdužim rokom otplate, ali to su uvek ta sredstva i, kao što znate, uvek nam nameću te elemente i mi se uvek borimo za učešće naših kompanija. Iste stvari imamo i kada radimo sa Kinezima. Istu stvar smo imali i na mostu. Istu stvar imamo i u Kostolcu. Znači, uvek se borimo – dajte da ubacimo naše kompanije. Nadam se da ćemo i ovde uspeti u ovom procesu. Pošto je, ponavljam, tender otvoren do marta meseca i ima prostora za pitanja, ima prostora za korekciju dokumentacije, ja ću se lično za to zalagati. Zaista sam probao da odgovorim na sva vaša pitanja. Ako sam nešto preskočio, slobodno me podsetite. Što se tiče broja članova zakona, to ne mogu da vam odgovorim. Zakon je onoliki koliki jeste. Moram da kažem i to da ovaj zakon nije bio ni u jednom trenutku tajna, on je sve vreme bio na sajtu Ministarstva. Sve nacrte, sve izmene nacrta, svaku promenu smo mi ažurirali i on je od novembra meseca, kada je koleginica Mihajlović krenula prvi put u izradu zakona, odnosno u novembru je krenuo prvi put u javnu raspravu, a Predlog zakona je krenuo u izradu daleko ranije. Znači, on je u javnoj raspravi već 13-14 meseci. Konačno, sada ovo nije stvar da se hvalim, ali je zaista tako, niti je to samo za mene pohvala, 2014. godina je prva i jedina godina posle dužeg niza godina u kojoj nije došlo do povećanja cena električne energije. Mislim da je to jedna činjenica i jedna okolnost koja je dobra. Svih ovih prethodnih godina je bilo povećanje, osim 2014. godine. To vam kažem potpuno odgovorno i znam da to i vi znate. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodinu ministru. Molim gospodina Stefanovića i gospodina Toškovića da ne polemišu preko sale. Reč ima Katarina Rakić, kao predlagač.
Biću kratka, pošto sam prozvana kao predlagač ovog zakona. Prvo bih želela da kažem da mi je drago da sam čula da je prethodni govornik rekao vrlo glasno da neće podržati izmene ovih zakona koje će u daljem periodu svakako pokazati šta one znače za građane Srbije. Ja bih volela da ovog puta zaista i ostanu dosledni, za razliku od prošlog puta kada su rekli da će podržati izmene Zakona o legalizaciji, pa to nisu uradili. Ostanite ovog puta dosledni, a vreme će pokazati šta će one značiti za građane Srbije. Apsolutno ne vidim u čemu je problem da mi kao poslanici podnosimo zakon. To je naše pravo i to je naša obaveza. Naša je obaveza da donosimo zakone i da ih sprovodimo i da reagujemo svaki put, a ne da se ponašamo kao vi kako ste se ponašali u prethodnom periodu, kada ste imali zakon i imali 700.000 nelegalnih objekata, a nijednog trenutka niste reagovali nikakvim promenama. Mi ćemo reagovati svakog trenutka kada nam bilo ko ukaže na neku dobru promenu. Vi niste reagovali ni onda kada se pojavilo milion i po nelegalnih objekata, a naravno da niste mogli ni da reagujete jer su vam zakone o urbanizmu pisali ortopedi. Pošto ste imali primedbu da matičari ne mogu da budu fizičari, naravno da su vam ustavni sudovi obarali jer su vam ortopedi pisali zakone o urbanizmu.
Zahvaljujem, gospođice Rakić. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Opaske na komentar u obliku replike o dalekovodu kod Vinče i o jednom procesu koji je trajao između grupe građana koji imaju svoj stav i mišljenje i imaju pravo da se obraćaju raznima, odgovoru ministarstva i komentaru koji je dao predsednik poslaničke grupe da je to sve tako, jer je DS to sve uradila. Dakle, nije ništa tako dobro, kao dobar izgovor. Ja prosto sa strepnjom čekam kada će u ovoj sali da bude i nešto drugo sem dobrih izgovora. Svima koji su legitimnom voljom građana dobili odgovornost i zadatke na upravljanje DS je izgovor, a izgovore koriste samo oni koji, a) ili ne znaju; b) ili su nesposobni; c) ili ne razumeju da nisu opozicija ili vlast. U davnim govorima iz kojih se učimo mi koji hoćemo da besedimo ovde važila je rečenica kojom je jedan od govornika završavao sve svoje govore o tome da Kartaginu treba upozoriti. Ovde je strategija komunikacije da DS lažima, klevetama, pljuvanjem, kako god ih volja, udri, ne žali, zato što su oni za sve krivi. To je legitimna strategija komunikacije, i pokazuje inferiornost. Pokazuje vrlo ozbiljnu inferiornost za odgovornost i za ogromnu podršku, legitimnu i legalnu koja postoji. Tako da kad se kaže da je DS kriva, odnosno odgovorna za dalekovod to se onda podrazumeva da se tu sad ništa ne sme dirati. Interesantno pošto se za druge stvari i za druge teme za koje se isto traži izgovor u onome što je bila DS to nije problem da se menja. Mislim, da je to malo ambivalentno i da se mi vama mnogo sviđamo samo se stidite da nam kažete slobodno, vi ste vlast, mi smo opozicija. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima šef poslaničke grupe SNS gospodin Zoran Babić, replika. Izvolite.
Pa, ne bih se složio da SNS ima destruktivnu politiku ni prema kome. Mi želimo da gradimo našu državu, želimo da gradimo institucije, želimo da gradimo sistem, teško je kad se gradi nešto iz temelja, kad je nešto razoreno, razrušeno tu mislim na javne finansije, tu mislim na privredu, tu mislim na mnogo segmenata našeg društva. Nikada, ni prema kome nismo bili destruktivni, pa ni prema političkim protivnicima dobijali smo takve vrste pretnji. Setićete se pretnji i ukrajinskim scenarijom i bosanskim scenarijom, samo ako opcija demokratska, vaša opcija ne prođe na izborima kao da ima jedina to ekskluzivno pravo na vođenje ove države. Demokratsku stranku je razorila neodgovorna politika, neodgovorni ljudi koji su sprovodili tu politiku kroz privatizacije koje su bile veoma sporne, pljačkaške, kroz mnoge druge stvari. Nije razorila Demokratsku stranku Srpska napredna stranka razorili su je građani Republike Srbije na demokratski način na izborima i na biralištima. Ono što vi ne uspevate, a to je da se pogledate u ogledalo i da priznate sebi neke stvari koje ste radili. Zar je to toliko teško? Celokupna projektna dokumentacija, sve dozvole za dalekovod u Vinči je urađen u vreme kada je našu državu, ovaj grad elektroenergetski sektor sve vodila DS i to ste uradili, mi smo nastavili sa izvođenjem radova. Ali, kada kažete vi ne preuzimate odgovornost, da preuzeli smo odgovornost gospođo Čomić, izvršena su sva moguća istraživanja, sva moguća merenja i tamo gde ste dozvolili da se na trasi dalekovoda urade nelegalni objekti, tamo gde su ti objekti, mi nismo želeli da te objekte rušimo, ali je podignuta visina dalekovoda, da bi takvo zračenje ne bilo svedeno na minimum, nego da uopšte ne bude. E, to je preuzimanje odgovornosti i to je nešto što se ispravljaju greške prošlosti. Zar je teško da ustanete i da kažete – da, mi smo projektovali, mi smo to uradili, ili je lakše biti…
Gospodine Babiću, ne mogu dozvoliti dalju repliku. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić, replika. Izvolite.
Replika za izlaganje koje je šef poslaničke grupe podelio sa nama. Ja upravo o tome i pričam. Imamo problem za manjkavost opšte koristi koja bi mogla da nastane u ovoj sali zato što na legitiman i legalan način vi birate komunikaciju dobrih izgovora, ali to pokazuje da kao da nemate svest o tome koliko odgovornosti imate i koliku vlast imate u zemlji. To nije dobro ni po koga. Nemam ništa protiv da vi nastavite, niti mogu da imam, to je vaša volja, vaše pravo, pogotovo ako to nailazi na dobar odgovor onih koji glasaju, koji su vam podrška, da nastavite sa komunikacijom – ove demokrate krive za sve. To je kao iz one gorke šale da su za Drugi svetski rat krivi Jevreji i biciklisti, a onda ovi pitaju, a što biciklisti? Mi smo tu da vi nastavite sa tom komunikacijom, ali je to manjkavo za dijalog koji treba ovde izgraditi. U dijalogu učestvujemo i mi i vi. Ne mislim stranački mi i vi, ili ja i vi, nego bilo ko ko ima obavezu obavljanja javnog posla i način na koji smo sada podelili informacije o dalekovodu u Vinči je potpuno drugačiji od stila komunikacije prethodnog. Ne radi se ni o bežanju odgovornosti, ne radi se ni o nedostatku ogledala, radi se o sameravanju sa onom pozicijom u kojoj smo mi smo sa našom pozicijom, opozicije sameren i svoju ćemo ulogu ustavnu i zakonsku raditi. Ja vas molim da i vi uz našu pomoć budete samereni sa pozicijom vlasti koju imate i onda ćemo razumeti da kada ja pomenem Aleksandra da je to dobro za Aleksandra i za vas, a ne da bude predmet - nemoj nikako, ni Vladu.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Reč ima šef poslaničke grupe SNS narodni poslanik Zoran Babić, replika, i time zatvaramo krug replika.
Meni je drago što je gospođa Čomić sada detektovala odgovornost. Odgovornost DS prilikom projektovanja dalekovoda u Vinči i prilikom dozvole da se izgrade nelegalni objekti na trasi dalekovoda, kao i za projektovanje trafostanica u Bloku 32. Zašto je to dobro? Zbog dve stvari. Jedna stvar, neke stvari moraju da imaju kontinuitet. Znate, mnogo je ono – e sada ćemo mi na desnu stranu, pa neko će sutra dođi, pa će ući na levu stranu. I to desno, levo, gore, dole,stojimo u mestu. Zašto je problem da nešto što je projektovano i napravljeno da mi sada ne izgradimo u tom delu. Poštujući sve zakone, sve principe, podižući cenu, odnosno podižući visinu dalekovoda da bi ljudi koji žive u nelegalnim objektima, koji su uzgred izgrađeni u vreme kada ste vodili grad Beograd i dozvolili ste im da to urade, da budu bezbedne. Ali, je neodgovorno, gospođo Čomić, neodgovorno da potpirujete bilo šta kod tih ljudi koje ste stavili u tu poziciju dajući ima neku, dajući im neku vrstu podrške da to strašni naprednjaci grade dalekovod kojim truju ljude u Vinči, a ne reći mi smo to isprojektovali jer smo imali dobru nameru. Mi smo dali sve te dozvole jer smo imali dobru nameru. Ti ljudi koji sada to rade imaju dobru volju, jer hoće da izgrade sve to, a da vi budete bezbedni. Ne, računate samo brojkom podrške, sada će to biti neki glasovi, dajte tapšaćemo ih po ramenu, to rade neki grozni i odvratni naprednjaci. E, to je neodgovorno i ima dovoljno ogledala, ali nema dovoljno vaše volje da se u to ogledalo pogledate.
Zahvaljujem. Reč ima ministarka, gospođa Joksimović.
Bilo bi stvarno neumesno da mi koji predstavljamo Vladu Republike Srbije ovde, ne možemo da, dakle, ne želimo da odgovorimo na ovakve konstatacije posebno oko tih konfuznih strategija komunikacije, jer mi smo valjda u problemu sa strategijom komunikacije. Znate kako, vaša konstatacija da mi imamo strategiju komunikacije loših izgovora ili dobrih izgovora, ja sam takvu uspešnu strategiju komunikacije videla kod DS jedno 10 godina, ubedljivih 10 godina te strategije dobrih izgovora za devedesete. Koliko god je to bilo relativno tačno, kao što je i sada tačno da čak i ovakve poruke koje mi šaljemo da ste nekada vi za nešto bili odgovorni, a kada kažem vi, ne mislim da kvad persona ništa, zaista je tako. Ne mislite valjda da će bilo ko iz Vlade Republike Srbije da se na bilo koji način ustručava da to kaže, jer kada uđete u sistem i vidite ono što možda van izvršne vlasti niste videli, onda sa punim pravom možemo da se pozovemo na neke loše rezultate prethodnih vlada. Mislim da je strategija komunikacije i da je to ubedljivo pokazala rasprava ove nedelje u parlamentu, strategija dobrih rezultata, početnih dobrih rezultata i projekcije još boljih rezultata i strategija odlučnosti u sprovođenju reformi. To je naša strategija komunikacije. Oko konfuznih poruka, mogu samo da konstatujem da možda neke konfuzne poruke dolaze iz vaše poslaničke grupe. Nedavno je šef vaše poslaničke grupe rekao da politika stranke ostaje ista, ali da je loše što građani prepoznaju DS po jednom problematičnom periodu i teškom periodu i ne pamte po dobrom, period vladavine vaše stranke, a da istovremeno ostajete na istim pozicijama. Šta onda nudite? To su konfuzne poruke i to su loše strategije komunikacije i da ne treba da budete percipirani, kako je takođe rekao šef poslaničke grupe, kao neko ko je samo protiv Vučića, već da imate jasnu političku poruku. Slažem se. Svaka stranka treba da ima jasnu političku poruku. Mislim da imate konfuzne političke poruke. Možete da kritikujete Vladu i treba da kritikujete Vladu, ali naše poruke su, ja mislim, građanima Srbije savršeno jasne.
Zahvaljujem. Gospođo Čomić, vi ste se javili da replicirate ministarki? Ja bih više voleo da se vratimo na raspravu o zakonu, ali ako insistirate, izvolite.
Zahvaljujem. I ja bih volela da se vratimo na raspravu, ali ovo je deo rasprave, da otklonimo nesporazum. Ja uopšte ne sporim jasnoću poruke i vladajuće većine i Vlade onima koji je podržavaju. Strategija komunikacije obraća se samo svom biračkom telu i svojoj podršci je legitimna, ali bila bih prijatno iznenađena, da bilo koji član ili članica Vlade, bilo ko od koalicionih stranaka, da bude deo i da kaže da razume i da pozitivno ocenjuje poruku DS-a, a to bi značilo da biste glasali za DS, što bi bilo sasvim neverovatno, mada to čovek nikada ne zna. Ne radi se samo o legitimnosti jedne strategije komunikacije i o vašem pravu da procenite ovakvu ili onakvu konfuznost ili jasnoću poruke DS. Radi se o vrsti dijaloga koju onda takva komunikacija tvori. Vi ste sa punim pravom kazali da ste slušali da se Vlade u kojoj je DS bila deo koalicije, imala izgovore. Tada ste mislili da to nije dobro, ali sada radimo isto. O tome se radi. Ja ne kažem ni da je tada bilo dobro, ni da je sada bilo dobro. Jesam za dijalog o kontekstu u kojem smo sada i niko srećniji od mene da Vlada, bar u sektoru u kome ste vi, stvarno pokaže rezultat. Meni je potpuno prirodno da kažem znajući šta o vašem radu misle u evropskim institucijama, šta govore i čemu sam svedočila, da sam sigurna da ono što kažete da će biti do marta i do kraja aprila, da će biti urađeno. Ja sam na početku rasprave to pozdravila. To je promena komunikacije koju ja pokušavam, da bude promena za koju se zalažem, a to je da svako koristi obraćanje onima od kojih traži podršku, ali da ne gubimo iz vida nas sve. To je sve. Nemamo mi tu neki spor.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, povreda Poslovnika.
Reklamiram povredu Poslovnika, član 107. i dostojanstvo parlamenta. Zašto? Zato što nam se ovde zaista na pomalo uvredljiv način prigovara kako mi tražimo nekakve izgovore, kako bi izbegli odgovornost. Ne da to ne radimo, nego evo baš kada se spominje to u Vinči, mi rešavamo taj problem. Da su oni ostali na vlasti, nikada se ne bi rešio. Zaista bih vas zamolio da se reaguje na to. Mi baš preuzimamo tu vrstu odgovornosti kako bi nekome rešili problem. Zaista nije ovako nešto korektno da nam se prigovara i stavlja, zato što to nema veze sa istinom. Mi rešavamo taj problem na osnovu nečega što su oni projektovali i na osnovu onoga što su oni doneli kao neko zakonsko pravilo, ali prosto moramo to da poštujemo i želimo tim ljudima da izađemo u susret. Da su oni ostali na vlasti, to se nikada ne bi rešilo.
Zahvaljujem gospodine Đukanović. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Ne mogu ulaziti u deo oko replika koje se ovde izgovaraju u Narodnoj skupštini i u objašnjenja oko tih replika. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne) Reč ima ministar Jadranka Joksimović. Time zatvaramo krug replika, a zatim ima reč Marijana Đoković.
Slažem se, vrlo kratko ću, ali da ne ostanemo nedorečeni, niti da izbegavamo bilo kakvu vrstu diskusije. Da, mi smo deo Vlade, ova Vlada postoji osam meseci i sa prethodnom neka bude dve godine i osam meseci i ni jednog trenutka zaista, nemam nameru da ne kažem da se ova Vlada susrela sa ekonomskim stanjem u zemlji koje je, da se produžilo, direktno je moglo da odvede Srbiju u grčki scenario. To je istina. Mi smo to sprečili pokušavamo da sprečimo i pravimo reformski zaokret. Pomenute su poplave, prirodne katastrofe koje su pogodile Srbiju nekoliko poslednjih decenija, mislim da je to bilo nešto od najtežih prirodnih katastrofa i mi smo pomogli postradalim područjima. Izgradili smo i obnovili kuće. Mislim da već sada od ovih sredstava, koja smo imali, da su završene skoro sve kuće i to na potpuno transparentan način, jasan način. Bili smo veoma ažurni da mobilišemo sve strane donatore i iz EU, bilateralnih donacija da obezbede značajnu pomoć. Mislim da u Srbiji posle dve velike prirodne katastrofe, one iz maja i ove nedavno u istočnoj Srbiji, vrlo mali broj korisnika nema uopšte struju. Pogledajte u drugim zemljama kakva je situacija, što znači da je ova Vlada uspela da brojne izazove sa kojima se suočila drži pod kontrolom. Da li je sve idealno? Nije. Da li nam je lako da preokrenemo trend koji je postojao, ekonomski, negativan trend da se oporavi privreda, da se javne finansije dovedu u red i da se stvore uslovi za održivi privredni rast, mislim da to nije lako. Mislim da građani razumeju da to nije lako i mislim da cene i vrednuju ono što veoma transparentno i operativno ova Vlada radi. Mi očekujemo podršku opozicije za to. Dakle, naravno, tamo gde se ne slažete, ne slažete se. Nije problem ko kada postavlja problem opoziciji da kritikuje, ali taj politikantski manir da kritikujemo baš sve i da kažemo – ne, vi ste nasledili savršeno ekonomsko stanje i sada ste samo nedovoljno sposobni da ga nastavite, nije tačan. Bez želje da se upuštam dalje u raspravu, želim samo da vam poručim da čak i u domenu evropskih integracija, za koje ih jeste započeli i da kažem, deklarativno, uvek bili za evropske integracije i sa tim se slažem, ali nažalost, suštinski institucionalni reformski zaokreti koji bi trebalo da su za tih sedam, osam godina, a bilo je više, započeti, a nisu započeti. Dakle, deklarativno je bila proevropska politika i priča, vrlo često ideološki obojena, puna evrofanatizma, a na terenu i u praksi i u institucijama nismo uradili puno. Dakle, ne negiram da ništa nije urađeno, urađeno je. Da je urađeno koliko je moglo, nije. I tu nije bilo onakvih rezultata za koje bi sada mogli da kažemo da smo nasledili idealno stanje, pa sada nešto još unapređujemo. Prema tome, ja vas molim, kada govorimo o strategiji komunikacije i o tome ko se kome obraća, mi se obraćamo građanima Srbije. Vi ste opozicija i vi se obraćate građanima Srbije. I jedni i drugi smo građani Srbije i trebalo bi da imamo iste interese, makar u domenu poboljšanja onoga što je najvažnije za naše ljude, a to je ekonomski napredak. Hvala.
Povreda Poslovnika, dr Vladimir Pavićević. Ja sam zamolio gospodine Pavićeviću da se vratimo na temu, ali to ne vredi. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Antiću, poštovana ministarko Joksimović, poštovani saradnici iz ministarstva i iz Kancelarije za evropske integracije, gospođo Ilić, gospodine Bečiću, prekršili ste ponovo po ko zna koji put Poslovnik Narodne skupštine, član 108. koji definiše da se predsedavajući odnosno predsednik Narodne skupštine brine o redu na sednici Narodne skupštine. Poštovana gospodo, red na sednici Narodne skupštine znači da se pridržavamo Poslovnika Narodne skupštine. U Poslovniku Narodne skupštine piše da kada neki gost, a gospođa Joksimović je danas ovde gošća, ili neki narodni poslanik dobije pravo na republiku, da ta replika ne može da traje duže od dva minuta, poštovana gospodo. Volim da slušam gospođu Joksimović, nemam zamerku u tom smislu, ali imam zamerku da neki član ili članica Vlade kada dobije pravo na repliku, umesto da govori dva minuta, što bi bilo pridržavanje Poslovnika govori gospodine Bečiću skoro četiri minuta. Evo gospođa Joksimović može ovde da potvrdi da se to zaista desilo. Poštovana gospodo, šta je onda zaključujem? Onda ja ne zaključujem samo da je prekršen Poslovnik, nego ja zaključujem da se ova poslanička većina ovde i vi gospodine Bečiću kao predsedavajući, stavite u jedan, da kažem, ponizni odnos prema izvršnoj vlasti. Vi izvršnoj vlasti, gospodine Bečiću, ovde duplirate vreme mimo Poslovnika, a narodnim poslanicima koji se pridržavaju Poslovnika, a ja sam jedan od njih, prekidate ih u sred govora…
Gospodine Pavićeviću… (Vladimir Pavićević, s mesta: I ponovo ste me prekinuli gospodine Bečiću.) Drugačije ne mogu da dam informaciju koja će vas uveriti da grešite zbog ovoga što govorite. (Vladimir Pavićević, s mesta: Isteklo je dva minuta, ja nisam završio obrazloženje gospodine Bečiću, molim vas da mi date četiri minuta kao što je imala i gospođa Joksimović. Četiri minuta tražim sada za ovu povredu Poslovnika. Gospođo Joksimović, da li ste saglasni?) Gospodine Pavićeviću, dozvolite. (Jadranka Joksimović, s mesta: Apsolutno.) (Vladimir Pavićević, s mesta: Saglasna je gospođa Joksimović. Gospodine Babiću, da li ste saglasni?) (Zoran Babić, s mesta: Samo da se poštuje zakon.) (Vladimir Pavićević, s mesta: Svi su ovde saglasni, četiri minuta hoću ovde da dobijem pravo.) Gospodine Pavićeviću, da ste mi dopustili da kažem, ja bih rekao da gospođa Joksimović nije dobila repliku. (Vladimir Pavićević, s mesta: Jeste, dobila je.) Dobila je kao član Vlade, ovlašćeni predstavnik Vlade. Dopustite, ja sam vas slušao. (Vladimir Pavićević, s mesta: Vi ste rekli gospodine Bečiću, pa ovde zaokružujemo ciklus replika, svi smo vas čuli gospodine. Ovo je uzurpacija institucije gospodine Bečiću, mogu da objasnim šta to znači.) Gospodine Pavićeviću, da li po Poslovniku član Vlade po načelnoj raspravi ima pravo da govori bez ograničenja? Ima. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika dva minuta svi.) Gospođi Joksimović nije data replika, samo sam rekao davajući reč... (Vladimir Pavićević, s mesta: Pitajte je, gospođo Joksimović, molim vas…) Gospodine Pavićeviću, dopustite, vi ste profesor, vi ste ugledan čovek, dopustite, ovo što vi sada radite, dobacujete iz klupe, nije u redu… (Vladimir Pavićević, s mesta: To je kao kada gospodin Babić kaže…) Gospodine Pavićeviću, ja vas molim, da li vi želite da dobijete sada opomenu? Ne želite sigurno. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ja želim da dobijem svoje pravo na dva minuta da obrazložim povredu Poslovnika, gospodine Bečiću. Vi ste mi to uskratili.) Gospodine Pavićeviću, ja sam sada rekao upravo dao vam objašnjenje da gospođa Joksimović nije dobila repliku. Rekao sam samo na kraju, posle javljanja gospođe Joksimović se vraćamo, zatvorili smo krug replika koju je imao gospodin Babić, gospođa Čomić. Gospođa Čomić ima pravo na reč, zatvorili smo krug replika, dobila je reč gospođa Joksimović i time idemo ponovo po redosledu narodnih poslanika… (Vladimir Pavićević, s mesta: Uzurpacija.) … a nisam rekao da je dobila gospođa Joksimović pravo na repliku, jer ona nema razloga da dobije pravo na repliku jer ona kao član Vlade govori, ima neograničeno vreme. Vi to ne razumete gospodine Pavićeviću, vi sve što znate da dobacujete iz klupe, da se ponašate kako se ponašate i to nije u redu. Molim vas da u skladu sa civilizovanom raspravom u Narodnoj skupštini, vi ste ugledan čovek profesor, mislim da ovo nije vaša narav i molim vas nemojte to da radite. Zahvaljujem. Izvolite po Poslovniku, reč ima Zoran Babić. Mislim da nisam prekršio Poslovnik, dao sam objašnjenje. Da li želite da se Skupština izjasni? (Vladimir Pavićević, s mesta: Obavezno.) Obavezno, hvala gospodine Pavićeviću. Izvolite gospodine Babiću.
Hvala predsedavajući. Cenim vašu želju da ovu sednicu vodite, iako ste pod stalnim pritiskom i pretnjama da vodite u jednom normalnom toku, jednom normalnom duhu. Međutim, ono preko čega ne mogu da pređem, a to je da li je to ta želja prethodnog govornika da ponižava druge i da na takav način gleda prema Narodnoj skupštini, ali ono što je izrečeno je zaista i iritirajuće i zahteva odgovarajući i odgovor, a to je da Vlada Republike Srbije ponižava Narodnu skupštinu. Čime? Da li time što je za vreme izglasavanja Zakona o budžetu ili Zakona o rebalansu budžeta bilo više ministara u Narodnoj skupštini nego što je bilo narodnih poslanika bivšeg režima? Da li je ponižavanje to što je bio premijer Vlade Republike Srbije ovde kada su predlagači amandmana bili u restoranu? Nešto iznenada su dobili neki napad panike i napad manjka želje sa komunikacijom i za dijalogom. Reći ću vam, gospodine predsedavajući, šta je poniženje. Poniženje je kada, kao što je to uradio Zoran Živković, kada vas, kada sve narodne poslanike, kada građane Srbije, nazove „stokom“. Poniženje je kada Dragan Šutanovac, kao što je to uradio pre nekoliko dana, vas sve narodne poslanike, građane Republike Srbije nazove „ološem“. To je poniženje Narodne skupštine, a ono što radi Vlada, radi Ustavom i zakonom što je zagarantovano da upućuje zakone u proceduru, predloge zakona u proceduru, da dolaze ovde, da brane te zakone, da daju odgovarajuće odgovore, odbiju ili prihvate amandmane, komuniciraju i to je ono što rade i što će siguran sam raditi u budućnosti. To što vama ne odgovaraju ti zakoni, što vam se ne sviđa reformska politika, o tome morate da se zapitate na narednim izborima.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne) Hvala. Reč ima dr Vladimir Pavićević, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Joksimović, poštovani gospodine Antiću, poštovani gosti iz ministarstava i iz Kancelarije za Evropske integracije, tu je gospođa Ilić, koliko ja razumem, gospodine Bečiću, ponovo ste malo pre prekršili Poslovnik Narodne skupštine, ovog puta član 103. koji definiše pitanje povrede Poslovnika Narodne skupštine. Na dva načina ste to uradili, gospodine Bečiću. Prvo, omogućili ste gospodinu Babiću da ponovo govori duže nego što po Poslovniku ima pravo. Gospodin Babić je kao i svi narodni poslanici imao pravo sada da govori dva minuta, a gospodin Babić je, evo ja sam ovde sada merio, govorio dva minuta i 16 sekundi. Gospodine Bečiću, kada ja dobijem pravo da reagujem po Poslovniku ili na repliku, vi mene upozorite da mi je vreme isteklo na minut i 55 sekundi. Taman posla da doživim dva puna minuta. Malo pre ste me isključili na minut i 52, gospodine Bečiću, to je jedna vrsta prekršaja, poštovani gospodine Bečiću. Druga vrsta prekršaja, gospodin Babić se ovde javio po povredi Poslovnika. Umesto da obrazloži kako je povređen Poslovnik, gospodin Babić je replicirao na moj govor kada sam pokušao da obrazložim zašto ste vi prethodno povredili Poslovnik, gospodine Bečiću. Mogao bih i ja tako da govorim da je predsednik Vlade ponizio Skupštinu, da je postao uzurpator pominjući neke termine poštovana gospodo, ali nisam to uradio, a gospodin Babić jeste,a vi ste prekršili Poslovnik.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. (Vladimir Pavićević, s mesta: Opet ste me isključili.) Upravo sam kada je isteklo vreme. Evo dao bih vam obaveštenje da koje će vas uveriti da nije baš to tačno što vi kažete. (Vladimir Pavićević, s mesta: Dva minuta i 16 sekundi.) Dozvolite gospodine Pavićeviću. Ko god je danas govorio i ubuduće da znate… (Vladimir Pavićević, s mesta: Čitam vaše misli gospodine.) Dozvolite gospodine Pavićeviću da jednom ja nešto kažem. Nemojte, videćete da niste dobro pročitali. Evo i sada dajem obaveštenje ua sve narodne poslanike da svakoga ću upozoriti na dva minuta, ali ne tražim automatski da neko na ta dva minuta stane u istoj sekundi. Znači, slobodno uvek završite rečenicu i uvek ću vam dozvoliti da na ta dva minuta, upozoriću vas da je isteklo vreme, da onda završite rečenicu. Da li je to dva minuta i 10 sekundi, pet sekundi, 16 sekundi, nije nikakav problem. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ja nemam pravo ni na dva minuta.) Gospodine Pavićeviću, evo dajem sada obećanje, vi ćete uvek biti upozoreni na dva minuta i slobodno završite rečenicu, koliko god to bude trajalo. (Vladimir Pavićević, s mesta: Hajde proveriću.) Tako su i drugi narodni poslanici danas imali prilike da vide, kao i gospodin Božović, tako da nemojte da uvek imate taj utisak da predsedavajući imaju nešto protiv vas. Ja vas veoma uvažavam kao čoveka i kao profesora, gospodine Pavićeviću. Reč ima narodna poslanica Mirjana Đoković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri sa saradnicima, kolege poslanici, kao i građani koji prate javnost rada ovog parlamenta, na današnjem dnevnom redu je objedinjena rasprava pet predloga zakona, ali ja ću svoje izlaganje bazirati uglavnom na Zakon o energetici. Kada je 2004. godine donet Zakon o energetici, započet je proces reformi energetskog sektora sa ciljem obezbeđenja uslova za razvoj i efikasniji rad svih subjekata koji obavljaju energetske delatnosti prema tržišnim principima poslovanja, kao i usaglašavanje ovog zakona sa principima, propisima EU. Bitno je reći da će usvajanjem trećeg energetskog paketa doći do velikih promena uopšte u reformskom smislu, a njegova implementacija će usloviti niz promena koje će naše zakonodavstvo morati da uskladi sa evropskim. Ovim zakonom propisane su norme u pogledu organizovanog tržišta, odnosno stvoreni su uslovi za osnivanje i funkcionisanje berze električne energije. Kada je upitanju Agencija za energetiku, zahtev je da se obezbedi pojačana uloga Agencije kroz proširivanje nadležnosti i jačanje funkcionalne i finansijske nezavisnosti, što opet zahteva dodatno povećanje kadrovskih kapaciteta same agencije. O razlozima za donošenje ovog zakona neću govoriti iz prostog razloga što je to ministar obrazložio u svom uvodnom izlaganju, a čulo se danas i od kolega poslanika. Na pitanje zašto donosimo zakon po hitnom postupku, rekla bih da je Srbija još 2011. godine preuzela obavezu da direktive iz trećeg energetskog paketa ugradi u svoj zakonodavni sistem od 1. januara 2015. godine, kao i da se u potpunosti otvori tržište električne energije i prirodnog gasa, tako da bi svi kupci uključujući i domaćinstva imali pravo na slobodan izbor snabdevača. Što se tiče analize efekata, na koga će i kako uticati rešenja o ovom zakonu, rešenja sadržana o Zakonu o energetici, o kome danas govorimo, imaće uticaj na kupca, mislim na krajnjeg kupca iz kategorije domaćinstva, koji mogu slobodno da biraju svog snabdevača svog snabdevača na tržištu električne energije, imaju pravo na besplatnu promenu snabdevača, zatim svakog trenutka mogu biti obavešteni o promeni cena o sopstvenoj potrošnji, čime se vrši određena racionalizacija sopstvene potrošnje, pa čak i da se ostvari pravo na status energetski ugroženog kupca električne energije. Zatim, ovaj zakon ima veliki uticaj na energetske subjekte kojima se propisuju dužnosti u cilju obezbeđivanja uslova za sigurno, pouzdano i kontinuirano snabdevanje električnom energijom, uspostavlja se svojina na mrežama koje su po Zakonu o javnoj svojini dobra od opšteg interesa. Takođe, ovaj zakon ima veliki uticaj i na investitore. Predloženim rešenjima se u velikoj meri precizira administrativna procedura čime se stvaraju uslovi za ulaganje u energetske objekte koji koriste obnovljive izvore energije. Što se tiče fizičkih lica, omogućava fizičkim licima da steknu status povlašćenog proizvođača u elektranama instalisane snage do 30 kilovata. Stvoriće se uslovi za veći broj elektrana, a obnovljive izvore energije u elektroenergetski sistem. To će dovesti i do novih svakako radnih mesta u oblasti proizvodnje i tehničkih usluga, pogotovo značajno u manje razvijenim krajevima gde postoje značajni potencijali obnovljivih izvora energije. Zatim, ovaj zakon ima veliki uticaj na Agenciju za energetiku kojoj se novim rešenjima uvode značajnija ovlašćena i odgovornosti. Ima uticaj na državne organe zbog pripreme propisa, čija izmena će inicirati izmene pojedinih odredbi Zakona o energetici, Zakona o Vladi, Zakona o ministarstvima, Zakona o javnim preduzećima, a u vezi odredbi o razdvajanju operatora sistema, odredbi o sertifikaciji sistema, kao i oko javne usluge. Zatim, veliki uticaj ima i na organe autonomne pokrajine i jedinice lokalne samouprave. Da li se zakonom podržava stvaranje novih privrednih subjekata na tržištu i da li se sprovodi jedna dobra tržišna ekonomija? Pa, svakako da predložena zakonska rešenja imaju pozitivan efekat u smislu povećanja broja energetskih subjekata na tržištu električne energije i prirodnog gasa, što će dovesti do veće konkurencije i do uspešnijeg funkcionisanja tržišta. Da li su zainteresovane strane prilikom donošenja i predlaganja jednog ovakvog zakona imali šansu da kažu svoje? Pa, svakako. Odbor za privredu i finansije je još 17. decembra 2013. godine doneo odluku o sprovođenju javne rasprave i nakon te rasprave obrađene su sve pristigle primedbe i mislimo da je radna grupa prihvatila sve te primedbe, a opet u cilju poboljšanja teksta samog zakona. Mere koje će da se preduzmu u cilju ostvarenja onoga što se donošenjem zakona namerava - organizovaće se stručni seminari o promociji korišćenja obnovljivih izvora energije, analiziraće se pravna rešenja u zemljama EU i u regionu, u redovnoj komunikaciji sa stranama u postupku, pa i sa investitorima u ovoj oblasti prepoznati su nedostaci i određene administrativne barijere. Ono što želim samo iskustveno da kažem i koliko nam je jako bitno da se bavimo tim obnovljivim izvorima energije, jeste najpre podatak da u mom gradu, konkretno, iz koga ja dolazim, u Čačku, ako je budžet tri milijarde i 100 miliona dinara i ako grad Čačak na godišnjem nivou izdvaja 461 milion 250 hiljada dinara, od čega samo 340 miliona dajemo za grejanje, 55 miliona dajemo za uličnu rasvetu, osnovne škole 12 miliona i 750 hiljada, srednje škole 30 miliona, 15 miliona se izdvaja za predškolske ustanove, što ukupno svega iznosi 461 milion i što ćete se zajedno samnom složiti da je to zaista jedna velika cifra i da treba maksimalno pažnju da posvetimo da iznalazimo šanse da na drugi alternativni način upravo snabdevamo sa električnom energijom. Takođe bih rekla da Moravički okrug poseduje zaista velike energetske kapacitete. Već je davne 1989. godine donet katastarski plani određeno je negde oko 70 lokacija, pogotovo u ruralnim područjima, kao što je, na primer, Ivanjica gde je određeno katastarski preko 70 lokacija za izgradnju mini hidrocentrala i već su neke dozvole izdate i mislimo da je gradnja upravo počela,a što se tiče grada Čačka i njegovih potencijala, postoji studija koja jasno govori, koju je radio prof. Saša Milenić sa Rudarsko-geološkog fakulteta, koja govori da maltene grad Čačak leži na geotermalnim izvorima čija je temperature vode negde oko 15 stepeni. Veliku pogodnost grad Čačak ima i u tome što ima na svojoj teritoriji tri banje – Ovčar Banju, Trepču Banju i Slatinsku Banju. Iskreno verujemo da će jačanjem tih kapaciteta i jačanjem tih obnovljivih izvora energije, privlačenje novih investicija dovesti do toga da grad može da puni svoje kapacitete i jačanjem samog turizma. Tu vidimo veliku šansu da se uveže kroz te obnovljive izvore energije, da se uveže proizvodnja električne energije, zatim da određene pomake činimo i u oblasti zdravstva i u oblasti turizma. Verujte da je konkretno bio veliki broj investitora koji je dolazio unaš grad, ali recimo u poslednjih 15 godina tu nije bilo nikakve ozbiljne investicije. Moram da naglasim da bi bilo dobro da, ukoliko imamo saznanje i resorni ministar ukoliko ima podatke da grad Čačak raspolaže ovakvim potencijalima, da ne bi bilo loše da se u nekom narednom periodu razmišlja o nekoj ozbiljnoj investiciji bar na ovom planu. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem. Predsednice Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri, ono što sam želeo na samom početku da kažem, a tiče se Zakona o energetici, jeste da, pored toga što je zakonsko rešenje u nekoliko bolje nego ovo postojeće i pored toga što je ovaj zakon, ruku na srce, zaista dobro pripremljen, ono što nas zabrinjava kod svih zakona, a preko 95% je takvih situacija, je da on po hitnom postupku ušao u proceduru. Opet je transparentnost ta koja je postala nekako manija vladajuće većine, pa taj manjak transparentnosti se ogleda u tome što građani ne mogu na vreme da procene kakvi će efekti zakonskih rešenja da budu po njihov život i u narednoj godini. To smo imali i sa budžetom i sa mnogo drugih zakona. Ono što zbog čega mi glasamo sam naveo, ali još jedna stvar vama ide na ruku, to što ste imali hrabrosti da dođete lično i da predložite i obrazložite ovo zakonsko rešenje, za razliku od ministarke Zorane Mihajlović, koja se nekako krila iza 122 poslanika poslanika SNS, pa nije svega nekoliko nedelja nakon usvajanja izmena i dopuna našla za shodno da opet preuzme odgovornost i da hrabro predloži nove izmene i dopune kada je u pitanju Zakon o planiranju i izgradnji. Još samo jednu rečenicu, gospodine Antiću, ukoliko budete zaista imali volje, a mislim da je malo volje potrebno, u vezi te situacije koju Grad Beograd ima u Vinči, da se i lično pozabavite tim problemom, i da lično svojim autoritetom utičete na EMS, koji je kada je u pitanju izgradnja dalekovoda, koji se pozvao na urbanistički plan iz 1987. godine i projekat, gde tamo danas postoje ne samo kuće, ne samo stambeni objekti, već pre svega škole i obdaništa, najveća škola na Balkanu, najveće obdanište u Srbiji, koji se nalaze u neposrednoj blizini tog dalekovoda, o čemu, takođe, govore i podaci da Svetska zdravstvena organizacija tretira takve slučajeve kao visokorizične, i u tom smislu građani su uznemireni i žele nečiju podršku. Isto tako, kada su u pitanju i ostale ugrožene grupe i kada su u pitanju i advokati i zdravstveni radnici, DS, kao i za Vinču, podržava građane, zato što nema ko da stane iza njih i da zaštiti njihova prava danas u Srbiji. Kada su u pitanju izmene i dopune Zakona i o planiranju i izgradnji, pored svega onoga što smo rekli tog 8. decembra, kada su se te izmene i dopune donosile, taj zakon je ostavio nebrojeno mnogo mogućnosti za ogromnu količinu korupcije koju Srbija nikad u svojoj istoriji nije videla. Ja sam o tome lično obavestio u ovom domu i ministra policije gospodina Stefanovića, koji je dao obećanje da će sigurno pokušati sa specijalnim timovima iz MUP da istraži da li postoji mogućnost za korupciju. Kada je u pitanju, pre svega, čupanje konverzije iz tadašnjih izmena i dopuna, a današnjeg Zakona o planiranju i izgradnji, ono što se dešava jeste da su očigledne promene sistemskih zakona donošene na brzinu, što govori o manjku reformskog kapaciteta ove Vlade. Ko zna koliko još grešaka je napravljeno u prvim predlozima izmena i dopuna. To nisu reforme koje vladajuća većina u Srbiji treba da sprovodi. To nisu reforme koje građani Srbije na kraju i zaslužuju. U samom članu 97. ovih izmena i dopuna Zakona stav 3. se menja i glasi – da koeficijent zone iz stava 2. ovog člana ne može biti veći od 0,1, a koeficijent namene ne može biti veći od 1,5, kao i stav 4. kod predlagača izmena i dopuna se briše. To znači da je ukinuto pravo lokalnih samouprava da donose bilo kakvu odluku o visini naknade za uređenje građevinskog zemljišta. To je, naravno, pravo garantovano i po ustavu i po Zakonu o lokalnoj samoupravi i DS će se zalagati da ustavnom žalbom preispita ustavnost ovakvih izmena i dopuna zakona, ukoliko on uopšte i bude usvojen. Na ovaj način se predviđa svojevrsna centralizacija sa jedne strane, sa druge strane i ogromno umanjenje prihoda. Ja ću samo ilustrovati koliko prihoda manje će i Grad Beograd kao glavni grad, ali i neke lokalne samouprave u Srbiji imati po usvajanju ovako pogubnih rešenja. Grad Beograd gubi od 50 do 70 miliona evra ili 10% svog budžeta. Na primer, opština Čajetina je prošle godine ubrala 660 miliona na ovaj način, ovim parafiskalnim nametom, što je 30% budžeta lokalne samouprave. Ovim izmenama se zabranjuje lokalnim samoupravama da naplaćuju uređenje građevinskog zemljišta. U procesu izdavanja građevinskih dozvola ni jedan jedini dinar, kada su u pitanju procedure i takse, neće se naplaćivati i zahvaljujući ovome, vi ćete na Doing business report skočiti za 10 ili 100 mesta, kao što je i obećavao premijer pre nekoliko dana u ovoj sali, ali to je isključivo tabela, to je isključivo šminka. Bez suštinskih izmena, ove izmene i dopune neće povećati broj investicija u Srbiji. Ko će da plaća na kraju obezbeđenje komunalne infrastrukture? To ne zna niko. Imaćemo situaciju u kojoj će biti moguće da ljudi grade i da investitori grade, a da npr. u stambenim zgradama na poslednjem spratu neće imati vodu, iz prostog razloga što će novac za izgradnju komunalne infrastrukture nedostajati u svim lokalnim samoupravama. Sve se radi napamet, reformski u tom smislu zakoni ne postoje. Ovo je sistemski zakon i ovaj zakon je morao biti …
Vreme.
Završavam. Kao kada je u pitanju konverzija, i u ovom slučaju ustavnom žalbom DS će preispitati ustavnost ovog zakona.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Ja se slažem da je u papirologiji i u dokumentaciji detaljan urbanistički plan za predmete i dalekovode iz 1987. godine, ali ono što namerno preskače gospodin Božović, namerno preskače da je rešenje kojim je data saglasnost Ministarstva životne sredine i prostornog planiranja na Studiju o proceni uticaja na životnu sredinu projekta dalekovoda u Vinči izdat 31. decembra 2010. godine. Kako je nešto što je bilo bezbedno na kraju 2010. godine sada nebezbedno? Kako je to? Da li je onda odgovoran ortoped o kome je govorila koleginica Rakić? Da li on nije mogao dobro da radi svoj posao? Da li je taj dokument lažiran? Ko je odgovoran ako je taj dokument lažiran? Ko je odgovoran ako je na kraju 2010. godine, dalekovod, kako je projektovan bio bezbedan za građane Vinče, a onda odjednom, kako niste više na vlasti, on nebezbedan? Kada ste želeli da prevarite ljude u Vinči, sada kada politizujete ceo slučaj? Ja ću vam reći, gospodine Božoviću, potpuno je netačno da dalekovod prelazi preko osnovne škole i obdaništa, pošto se ti objekti nalaze izvan planiranog koridora dalekovoda, dok preko dela nelegalno sagrađenih objekata, a ima ih, zato što ste im dozvolili da budu nelegalno sagrađeni, dalekovod prolazi, zbog čega su u projektu preduzete odgovarajuće mere, povećane visine stubova i provodnika i osigurana potpuna bezbednost okruženja adekvatnim tehničkim rešenjima. Ali, ostajete dužni, kada se tako glasno borite i kažete da je taj dalekovod nebezbedan, ko je odgovoran na pozitivno rešenje koje je dalo Ministarstvo životne sredine i prostornog planiranja o proceni uticaja na životnu sredinu? Kada ste te ljude dovodili u zabludu, tada kada ste davali pozitivno rešenje i pozitivno mišljenje ili sada kada politizujete ceo slučaj? Ja i dalje tvrdim na osnovu odgovornih ljudi u EMS da je objekat dalekovoda u Vinči bezbedan za građane Vinče, a vi što dajete neodgovorne i paušalne ocene, recite kada ste grešili, 2010. godine? Ko je odgovoran 2010. godine?
Ja se izvinjavam, kijala sam, pa vas nisam prekinula. Ja sam bila problem. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, replika.
Zahvaljujem. Iako ste vešto izbegli da mi odgovorite kada je u pitanju Zakon o planiranju i izgradnji, koji mi zovemo tajkunski zakon u Srbiji, iz prostog razloga što dozvoljava neverovatnu, odnosno, ne kažem da postoji korupcija, kažem da omogućava najveću korupciju u istoriji ove zemlje zato što je nekome dozvoljeno da gradi na zemljištu gde ima pravo korišćenja bez prava svojine, ali kada je u pitanju dalekovod, ja lično na temu ovu kojom se bavi Svetska zdravstvena organizacija znam malo. Verujte mi, po ovome što ste sada rekli, vi znate manje od mene. Ono što znam ja, definitivno, i zbog čega sam zamolio gospodina Antića da to proveri, jeste zbog toga što je to što ste malo pre pokazali Ministarstvo dalo i reklo da je u skladu sa zakonom u Srbiji, zato što je po zakonu dozvoljeno u Srbiji, gospodine Antiću, ako grešim ispravite me, 40 mikrotesli zračenja, dok Svetska zdravstvena organizacija od 1987. godine do danas, vršeći razna istraživanja, maksimum daje četiri mikrotesla zračenja. U mnogim državama EU standard je 0,4 mikrotesla zračenja. Postoji mogućnost da u Vinči bude do 100 mikrotesla zračenja ukoliko bi se kroz taj dalekovod, na primer, izvozila struja. I to je jedina stvar koja remeti mir građana koji tamo žive. Ja ništa drugo ne tvrdim. Ovo jeste i danas u skladu sa zakonom i vi i ja se tu slažemo. U skladu sa zakonom, da, ali zakonom koji je zastareo, koji se dugo nije menjao i koji nije u skladu sa preporukama Svetske zdravstvene organizacije. Samo sam iz tog razloga gospodinu Antiću rekao, ne da je ovo nelegalna stvar, nego da ovu stvar, ukoliko može, svojim autoritetom ispita. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Postaviću opet neka pitanja na koja neću dobiti odgovor. Da li su tada, 2010. godine, važila pravila Svetske zdravstvene organizacije? Da li je postojala Svetska zdravstvena organizacija 2010. godine? Verovatno da nije, jer su tada važili neki leks specijalis u Srbiji. Ovo je urađeno po zakonu. Dali ste rešenje, data je saglasnost Ministarstva životne sredine i prostornog planiranja na Studiju o proceni uticaja na životnu sredinu projektovanog dalekovoda. Te 2010. godine nije postojala opasnost za građane koji žive tu. Kako to da 2014. ili 2015. godine postoji opasnost? Šta se to desilo za ove četiri godine? Koje su to norme promenjene? Ako su promenjene norme, zašto ih tada niste prihvatili? Zašto tada niste taj standard sa 40 sveli na četiri ili na 0,4 pa rekli – nemate pravu. I u redu, nemate pravo, ne bi se gradilo, ne bi se išlo u dalje troškove. Šta sada hoćete? Nešto što važi u SAD, u Rusiji, u Kini, bilo gde, da se primenjuje ovde? U Srbiji važe zakoni Srbije. Mi donosimo te zakone. Kako može sada po nekim pravilima koji važe bilo gde drugde? Mi nikada ništa ne bi uradili, jer ako važi nešto za EU, neko će se pojaviti i reći – da, ali to ne važi u Africi, zašto nije urađeno pod uslovima koji su u Africi, po zakonskim predlozima koji važe tamo? Sada ste priznali da se taj dalekovod radi po zakonu, da je bezbedan i ja vas molim da te ljude više ne varate, da tim ljudima više ne manipulišete i da ne manipulišete ovom temom. Po propisima, po zakonima koji važe u Srbiji, podigli smo visinu stubova, dodatno obezbedili i ovo je bezbedno za građane Vinče.
Hvala. Samo sačekajte da vam replicira i Katarina Rakić, pa ćete onda vi. Izvolite.
Pošto pominjete da ne dobijate odgovore, ja ne dobijam priliku da vam dam odgovore. Kažete da ste ukazali na korupciju ministru policije. Pa naravno, kada pomenete Zakon o planiranju i izgradnji, vi pomislite na korupciju, jer je ranije taj zakon vama bio sinonim za korupciju. U vašem izlaganju prosto ne mogu da shvatim da li vi niste razumeli ono što ste pročitali, ili zaista mislite to što pričate? Kako možete jasno da kažete da mi ovim izmenama ukidamo jedinicama lokalnih samouprava da naplaćuju naknadu? Znači, ili niste pročitali, ili ne razumete to što ste pročitali. Stavom kojim danas ukidamo, koji se briše, brišemo drugačije koeficijente. Tačnije, da lokalne samouprave svojom odlukom mogu utvrditi drugačije koeficijente od onih koji su zakonom propisani, kao što sam već rekla da ne mogu neke lokalne samouprave imati pravo da možda u nekoj zoni odluče da ne naplate uopšte određenu naknadu za građevinsko zemljište. To se ukida. Ne naknada. Naknada, naravno, ostaje kao prihod lokalne samouprave i to je propisano zakonom da se donese od 17. januara, ako ste uopšte čitali zakon. Ono što je jako interesantno jeste kako se vi uzbudite svaki put kada pomenete pitanje konverzije, kako ste skakali prošli put kada se radilo o konverziji. Naravno, ovaj zakon dozvoljava pravo gradnje i konverzija je isključena. A zašto ste vi nervozni? Da je konverzija urađena, oni bi dobili i pravo vlasništva i pravo prodaje. Jel ste nervozni zato što to tajkuni kojima ste vi dozvolili da budu vlasnici ne mogu sada i da urede? Mogu da grade, pa da postanu vlasnici, oni bi to i prodali. Tada bi bila veća šteta.
Vreme. Ja sam ubeđena da ćete dobiti još jednu repliku. Izvolite.
Samo još jednu rečenicu. Pošto je prozvao da ministarka Mihajlović danas nije tu, zaista se ministri u ovoj Vladi ne plaše, evo i sada, iako ih ima dvoje, više ih je nego svih vas u poslaničkoj grupi.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Replika.
Nije sve u kvantitetu, nešto je i u kvalitetu. Hteo sam da kažem da ovde piše – doprinos za uređivanje građevinskog zemljišta ne obračunava se za objekte javne namene u javnoj svojini, objekte komunalne i druge infrastrukture, proizvodne i skladišne objekte. To znači, ko dođe da zaradi, u Beogradu ili nekoj lokalnoj samoupravi, taj ne plaća. Onaj ko ostane da živi, taj plaća. Toliko o tome. Mali preduzetnici plaćaju, onaj ko dođe da gradi fabriku, taj ne plaća. Kada je u pitanju uticaj na zaštitu životne sredine, i da se vratim na ovu temu, uticaj na zaštitu životne sredine, dakle, ne postoji procena rizika zaštite životne sredine u ovom slučaju. Gospodin Saša Janković, kao zaštitnik građana, takođe u jednom dopisu EMS-u, čini mi se, ili ministarstvu, nisam tačno siguran, nemojte me držati za reč, je rekao da ne bi bilo zgoreg da se prvo ispita uticaj na procenu zaštite životne sredine, pa tek onda da se pristupi izgradnji. Gospodine Babiću, ja ne tvrdim i ne želim da nikoga tamo stavljam u paniku, ja ne tvrdim da je to štetno, ja sam samo želeo ministru da kažem, pošto se građani, više hiljada njih, boje za svoje zdravlje i zdravlje svoje dece, da svojim autoritetom to ispita do kraja. Što se tiče konverzije, potpuno niste u pravu. Ja se čak možda i lično zalažem, ne računajući stavove moje stranke, za konverziju bez naknade, zato što bi u tom slučaju tajkuni plaćali porez na imovinu, a danas ne plaćaju ni to, nego na zemljištu sa pravom korišćenja imaju pravo izgradnje. I onda neko ko je platio neko preduzeće u pljačkaškoj privatizaciji, kako kažu, za vreme Vojislava Koštunice, 10 miliona evra, danas to zemljište….
Hvala vam. Obećali ste 15 sekundi a sada tražite duže od dve minute. Zahvaljujem. Reč ima Vladimir Petković, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministri, poštovani gosti, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 106. – dostojanstvo Narodne skupštine. Želim da iskažem svoje nezadovoljstvo, iz jednog prostog razloga što prethodni govornik, smatram da nije bio u mogućnosti da proveri sve navode pre nego što iznese neke činjenice. Naime, pre izvesnog vremena, prethodni govornik je napomenuo jedan objekat elektroenergetski u bloku 32, koji je jednostavno, kako je rekao- štetan i opasan po zdravlje građana. Ono što ja mogu da kažem, i da tvrdim, jeste da prethodni govornik nije imao precizna saznanja oko pomenutog objekta u bloku 32. Naime, pomenuti objekat u bloku 32 apsolutno zadovoljava sve kriterijume u odnosu na zaštitu životne sredine i zdravlje ljudi. Institut „Nikola Tesla“ je izvršio potrebna merenja i ona su 50 puta ispod granica dozvoljenog. Ono što bih takođe želeo da napomenem, to je da zaposleni…
Poslaniče, to nije povreda Poslovnika.
Ja se izvinjavam, ali sam želeo samo da kažem da prethodni govornik nije bio u temi, u smislu da ne vlada preciznim podacima i hteo sam da napravim paralelu sa ovim dalekovom iz Vinče. Ja se zahvaljujem.
Hvala vama. Neću davati nikakvo objašnjenje. Član 107 – dostojanstvo Skupštine. Mislim da niste u pravu. Nadam se da nećete tražiti da glasamo o povredi Poslovnika. (Ne) Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Drago mi je što polako stavljamo tačku na tu temu, ali ja bih vas podsetio da na tu tačku podsetite i ostale kolege iz vaše poslaničke grupe, gospodine Božoviću. Mi smo verovali Studiji o proceni uticaja na životnu sredinu tog projekta odnosno dalekovoda u Vinči. Verovali smo da su tu studiju radili ozbiljni ljudi, odgovorni ljudi. Stavili su svoj pečat, karijeru su stavili i garantovali da tom studijom da ne postoji negativan uticaj na životnu sredinu i na ljude koji žive u Vinči, u blizini tog dalekovoda. Delimično smo verovali na saglasnost Ministarstva životne sredine, delimično baš zbog ovog ortopeda o kojem je govorila gospođa Rakić i zbog toga smo, gospodine Božoviću, ispunili neke zahteve, hoću da kažem sve zahteve i dodatno poskupeli projekat, jer šta je cena u odnosu na zdravlje ljudi, na bezbednost ljudi, da ti ljudi budu mirni. S obzirom na to da su svi stubovi tog dalekovoda podignuti i povećana su rastojanja provodnika od tla, tako da sada, bez obzira na cenu minimalna visina provodnika duž cele trase dalekovoda iznosi 21 metar, znatno više od projektovanog, zato što smo želeli da sprečimo da se ljudi koji žive u nelegalno izgrađenim objektima ispod trase dalekovoda, ja ne bih voleo da verujem u to da je najveći vrtić u Beogradu izgrađen nelegalno ili da je neko dao saglasnost da se takav vrtić izgradi na trasi dalekovoda.
Hvala. Reč ima ministar Antić.
Pre svega, ja bih hteo gospođi Đoković, koja je govorila ranije da se zahvalim na podršci zakonu i na zaista jednom doprinosu ovoj raspravi i razumevanju zakonskih odredbi koje su implementirane u novi zakon o energetici i da kažem da ćemo zaista pokušati da analiziramo sve predloge koji su vezani za Čačak i pokušati da nađemo neke projekte koji su vezani za obnovljive izvore koji mogu biti interesantni za teritoriju tog grada. Ono što želim da prokomentarišem kada je diskusija gospodina Božovića u pitanju, naravno uz zaista jedan dobar odnos na temu što u Zakonu o energetici imamo dosta razumevanja od strane opozicionih poslanika i najave mogućnosti da čak i u danu za glasanje podrže zakon, hitnost postupka sam objasnio u prepodnevnom delu i zaista molim za razumevanje objašnjenja koje smo dali. Vlada je izabrana 27. aprila, u maju smo imali poplave, u junu formirali radnu grupu, imali veliko usaglašavanje i sa Energetskom zajednicom i drugim institucijama. Nacrt zakona uputili u Vladu na mišljenje ostalim ministarstva 5. novembra, ozbiljna procedura usaglašavanja unutar Vlade i 19. decembra konačno usvojen Nacrt zakona i našli se pred poslanicima. Važno je da od 1. januara stupi na snagu zbog obaveza koje smo preuzeli, ali koje nisu do te mere fiksne, jer ponavljam, mi ćemo biti jedina država iz ugovora o Energetskoj zajednici, koja će u potpunosti ažurirati svoje zakonodavstvo i prilagoditi ga ostalim zemljama članicama EU, nego pre svega iz razloga što time zaista dižemo kredibilitet naše zemlje i mogu slobodno da kažem i u ovom segmentu pokazujemo da smo apsolutno lider i regionu. Kada je u pitanju dalekovod Vinča, on je deo važnog projekta Beograd 20 i pošto smo pre nekoliko godina sarađivali u Gradu Beogradu, ja mislim da i gospodin Božović razume značaj tog projekta. Gradska uprava u to vreme je imala izuzetno dobar odnos prema realizaciji tog projekta i šta više, uspostavila 2012. godine partnerski odnos sa „Elektromrežom Srbije“ u pokušaju da se ovaj projekat konačno završi, jer ponavljam, izuzetno važan projekat koji treba da obezbedi stvaranje tog prstena oko Beograda, koji garantuje apsolutno sigurno snabdevanje Beograda, koje nije važno samo za Beograd, nego je važno za ukupnu elektroenergetsku stabilnost naše zemlje. Jednostavno apelujem danas sa ovog mesta, kao neko ko pokušava da odgovorno vodi resor kojim upravlja, da pokušamo da se svi zajedno suzdržimo oko politizacije nekih tema koje jednostavno to ne dozvoljavaju zato što politizacija takvih tema može dovesti do ozbiljnog uzbunjivanja javnosti i stvaranja jedne loše atmosfere među građanima koja posle može da nam se širi i da imamo problem u svakoj investiciji i u svakom novom projektu. Ja imam informacije koje govore na temu da je ovaj projekat u potpunosti urađen na kvalitetan, zakonit način, uvažavajući najviše standarde zaštite životne sredine. Mogu potvrdim ovo o čemu je gospodin Babić govorio. Na projektu su rađene izmene. Te izmene su izvršile poskupljenje samog projekta, urađene studije uticaja, izrađena, usvojena pozitivna. Uopšte nemam problem da sa poslovodstvom „Elektromreže Srbije“ još jedanput sednem i prođemo kroz sve te papire, ali, ponavljam projekat je urađen u skladu sa zakonom, uvažavajući propise i standarde i zaštite životne sredine. Radi mira u kući mi ćemo to još jedanput pogledati, mada ponavljam, informacije i podaci kojima mi u ministarstvu raspolažemo govore da je reč o projektu koji je u potpunosti bezbedan za život i zdravlje ljudi koji žive duž trase. Uopšte me ne interesuje to što oni žive u nelegalnim objektima, moramo da vodimo računa o zdravlju svih ljudi i mislim da to i na ovom projektu radimo potpuno odgovornost.
Zahvaljujem gospodine Antiću. Gospodine Božoviću, mislim da nemate osnova u izlaganju gospodina Antića. Jedino, ako stvarno mislite da imate nešto važno da kažete, što bi bilo značajno. (Balša Božović, s mesta: Samo u prilog tome, želim da podržim.) Izvolite.
Želim samo da kažem da bi bilo potpuno jasno. Mi se ne zalažemo protiv izgradnje dalekovoda, molim vas, to je jako važna stvar, kada je u pitanju energetski sistem u glavnom gradu i u Srbiji. Dakle, mi nismo protiv izgradnje. Mi se samo zalažemo da se ne u skladu sa zakonom koji je zastareo, jer je donesen osamdesetih godina, nego u skladu sa standardima Svetske zdravstvene organizacije ispita loš uticaj kada je u pitanju zaštita životne sredine pa ukoliko nema problema da se gradi tom trasom. Ukoliko ima i ukoliko nam to istraživanje kaže da je veoma visok rizik po oboljenja i razne bolesti koje to zračenje može da izazove, da se onda samo promeni trasa, a da se dalekovod, naravno izgradi. Zašto? Zato što nas zabrinjava jer je 15 metara od školskog dvorišta ili 46 metara od krova škole. Dakle, izražavamo zabrinutost jer mislimo da građani koji, sasvim sam siguran i gospodin Antić takođe isto tako misli i drago mi je što se tu slažemo, bez obzira da li u Srbiji ima mnogo nelegalnih objekata i to što je neko tamo morao da izgradi školu i obdanište, to je opet negde bila potreba tog dela grada. Ali mislimo da moramo o svakome voditi računa, da svako ima prava da zna kao i građani u bloku 23 na Novom Beogradu. Oni imaju pravo da znaju da li je to štetno po njihovo zdravlje i zdravlje njihove dece ili ne, ta trafo stanica. Ovde dalekovod, tamo trafo stanica i to je sve, samo da budemo transparentni. Ništa drugo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Božoviću. Reč ima narodna poslanica Irena Aleksić.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri i saradnici, uvažene kolege narodni poslanici i poslanice, danas diskutujemo o nekoliko predloga zakona, a između njih je i jedan sporazum. Ja bih se u svom izlaganju osvrnula pre svega na Zakon o energetici i na sporazum koji se tiče IPA 2 fondova. Nekoliko je razloga za donošenje Zakona o energetici. Jedan od njih je svakako usklađivanje našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU. Jedan od razloga jeste i to što se postojeći zakon, odnosno njegova praktična primena je pokazala da ima i te kako nedostataka. Navešću samo nekoliko nedostataka. To je crno tržište derivata nafte, zatim problem neovlašćenog korišćenja električne energije i problem praćenja kvaliteta isporučene električne energije i prirodnog gasa. Isto tako, ništa manji problem je to što se u blizini brojnih elektroenergetskih objekata vrše različiti radovi i podižu različiti objekti, što je svakako nedopustivo. Ukoliko se ovaj Predlog zakona usvoji, biće primenjene apsolutno sve mere koje su predviđene trećim energetskim paketom. To će se svakako jako pozitivno odraziti na čitav naš energetski sistem, a samim tim, naravno, trebalo bi da se očekuju jako pozitivne posledice da osete i građani i građanke Srbije, što i jeste krajnji cilj. Ono što se očekuje, jeste jedno sigurno snabdevanje električnom energijom i prirodnim gasom, ne samo sigurno, nego i kvalitetno. Značaj sigurnosti je izuzetno velik, kako bi se tome konačno stalo na put i kako se građani više ne bi pitali i strahovali da li će biti dovoljno prirodnog gasa i električne energije. Zatim, onošto će se takođe postići jeste jačanje konkurentnosti na tržištu, zaštita kupaca i korišćenje obnovljivih izvora energije. Ono što bih posebno istakla kada je ovaj zakon u pitanju, što mislim da je jako pozitivno i dobro, jeste to što se stvara jedna klima koja je mnogo pozitivnija za investitore. Zašto? Zato što je do sada investitor, kako bi dobio dozvolu, odnosno pravo na priključak, morao da prođe jednu izuzetno dugu proceduru, a sada se ta procedura, vršila se reforma administracije, predviđenim zakonom zaista značajno pojednostavljuje i značajno skraćuje, što je svakako više nego dobro. Zatim, ono što je novina, a predloženo je ovim zakonom, što smatram takođe da je jako dobro, jeste što se stranom pravnom licu omogućuje da se slobodno i nesmetano bavi delatnošću snabdevanja električnom energijom na veliko, a da pri tom nije registrovano na teritoriji Republike Srbije, što je jedna značajna olakšica. Naravno da sve ove mere koje sam nabrojala do sada u značajnoj meri poboljšavaju jednu investicionu klimu, što mislim da je jako povoljno i uopšte uzev mislim da je Predlog zakona jako kvalitetan i da ga treba podržati. Kada je Sporazum vezan za IPA 2 fondove u pitanju, mislim da se radi o sporazumu koji je jedan od najvažnijih, ukoliko ne i najvažniji sporazum za našu zemlju. Naime, radi se o sporazumu koji predstavlja jedan pravni instrument koji treba da omogući Republici Srbiji da dobije bespovratnu pomoć koja iznosi 1.5 milijardu evra u vremenskom intervalu od 2014. do 2020. godine. Sredstva će biti iskorišćena u različitim oblastima. Sada je trenutno energetika u fokusu. Međutim, sredstva će biti iskorišćena, naravno, i u drugim oblastima, kao što je prosveta, kao što je saobraćaj, kao što je poljoprivreda, ruralni razvoj i ostale oblasti. Ono što je novina kada su IPA 2 fondovi u pitanju, pored toga što sada postoji jedan sektorski pristup, jeste što pravo pristupa fondovima imaju i države koje su kandidati i države koje su potencijalni kandidati. Znači, ne pravi se nikakva razlika između njih. Ono što je posebno značajno što ovaj sporazum donosi, jeste to što će građani Srbije konačno videti koja je to praktična korist od EU, koji je to razlog zbog kojeg se naša Vlada toliko zalaže za evrointegracije. Ukoliko su sredstva koja smo sada dobili ovako značajna, sredstva koja ćemo dobiti kada budemo članovi EU biće najmanje duplo veća, što je više nego značajno i što je i te kako motiv da se nastavi ova politika evrointegracija. Ono što će EU očekivati od nas i na čemu ona potencira jako puno, jeste regionalna saradnja. Naime, sve zemlje zapadnog Balkana moraće da rade na što većem međusobnom povezivanju i to u svim oblastima. Zaista je jedan veliki akcenat na jačanju svih aspekata regionalne saradnje. Naravno, jako bitno za EU jeste i jedna kvalitetna ekonomska reforma. Znači, ekonomija predstavlja jednu osnovu, bazu svakog društva i upravo od kvaliteta te osnove zavisi koliko će kvalitetna biti i nadgradnja. Dva su osnovna preduslova za pravilno korišćenje IPA 2 fondova. To su odgovarajući administrativni kapaciteti i projekti. Ono što bi htela da istaknem, jeste da je naša država među prvima koja je obrazovala Nacionalni odbor za investicije. Taj odbor ima za cilj da odredi koji su to projekti najkvalitetniji, najbolji, koji imaju najbolju ideju, ali i koji su tehnički spremni. To znači da može neki projekat da ima sjajnu ideju, ali ukoliko tehnički nije dovoljno pripremljen, sve pada u vodu. Na samom kraju, ono što bih htela da istaknem, možda i ono što je najbitnije, jeste stepen iskorišćenosti IPA fondova. Nadam se da ćemo iskoristiti šansu koju smo dobili, štaviše sigurna sam u to i mislim da je to sjajna prilika, kao i da ćemo kao društvo pokazati da imamo dovoljno zrelosti, a i spremnosti da na najbolji mogući način iskoristimo sredstva koja nam se pružaju. Naravno, moraćemo i mi mnogo da radimo, pre svega kada je u pitanju naša administracija, a isto tako i kada je u pitanju usklađivanje našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU, na čemu se uveliko radi. U svakom slučaju, mislim da je to i te kako vredno truda zato što imamo jasan cilj pred sobom. Zbog svega ovoga, smatram da ovaj sporazum i te kako treba podržati, kao i ostale predloge zakona o kojima danas diskutujemo. To bi bilo to. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi, Jadranka Joksimović. Izvolite.
Mi danas dosta govorimo o Okvirnom sporazumu i korišćenju IPA 2 i meni je drago da su, čini mi se, svi poslanici i pozicije i opozicije prepoznali značaj i važnost ovog sporazuma, a posebno ovako jedne ubrzane dinamike koja svakako nije išla na štetu ni kvaliteta, a ni javne rasprave, ali svakako je dobro uvek diskutovati, posebno zbog građana Srbije, o ovim finansijskim instrumentima predpristupne pomoći koji nama stoje na raspolaganju. Poslanica je pomenula taj sektorski pristup i pošto smo danas dosta pričali o tome, samo vrlo kratko da pojasnimo na koji način će biti identifikovani prioriteti u finansiranju IPA. Najveći deo podrške, to je već izvesno, će biti usmeren ka potrebama koje su identifikovane u pregovaračkom procesu i prioritetima koji su identifikovani u nacionalnom programu za usvajanje pravnih tekovina EU. Dakle, među posebno važnim oblastima nova strategija proširenja EU određuje vladavinu prava, ekonomsko upravljanje, konkurentnost i reformu javne uprave. Naravno, regionalna dimenzija, posebno povezivanje infrastrukture koja je deo zajedničke transevropske mreže, je posebno značajna i mi smo upravo zbog toga imali i krajem avgusta u Beogradu regionalnu konferenciju, koju sad već označavamo kao „Berlinski proces“, koja je zapravo bila početak jedne izuzetne dinamike koja će, čini mi se, već u narednoj godini, odnosno u narednim godinama, u srednjoročnoj perspektivi značiti bolje povezivanje regiona i finansiranje i traženje različitih izvora sredstava finansiranja zajedničkih regionalnih infrastrukturnih projekata. Kada kažem regionalni, mislim na zemlje zapadnog Balkana, jer je upravo to prepoznato i kao kljuni faktor rasta, otvaranja novih radnih mesta i zapošljavanja. To je ta Strategija 2020. koja zapravo definiše te ključne parametre. Mislim da je jako važno da napomenemo, mislim da to nisam pomenula, da Srbija ima jedan dokument koji je i te kako značajan za planiranje upotrebe međunarodne razvojne pomoći, a to je jedinstveni pregled prioritetnih infrastrukturnih projekata. Mi smo tu među boljima u regionu, možemo da se pohvalimo. To znači da imamo jasnu metodologiju za prioritizaciju projekata, što ni malo nije beznačajno kada se radi o kandidovanju projekata i kada se radi o tome da kroz IPA 2 možemo, ako budemo efikasni i ako budemo dobri u pripremanju projekata i izvođenju projekata, da dobijemo čak i dodatna sredstva. Samo jedna mala ispravka. Vi ste pomenuli da strukturni fondovi koji bivaju dostupni trenutkom stupanja u članstvo EU su dva puta veći. Oni su pet do 10 puta veći. Tada se ne govori već o 200 miliona na koliko danas Srbija kao zemlja kandidat može da računa, već u proseku oko jedne milijarde, godišnje, naravno. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević, a neka se pripremi narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite doktore Pavićeviću.
Poštovane dame i poštovana gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Bečiću, poštovani gosti iz Vlade Republike Srbije, gospodine Antiću, mi ćemo da glasamo protiv Predloga zakona o energetici. Naši razlozi, poštovana gospodo, su principijelni, jer smatramo gospodine Antiću da su vaši argumenti za hitnost postupka slabi. Moram da se vratim na taj argument. Pazite, poštovana gospodo i narodni poslanici ovde, danas je 26. decembar. Mi smo 22. decembra ovde u Skupštini primili Predlog zakona o energetici. To je bilo onog dana kada jepočela rasprava o budžetu za 2015. godinu i o izmenama Zakona o budžetu za 2014. godinu. Mi smo svi učestvovali u toj raspravi. To traje svih ovih dana. Predlog zakona, koji je uputio gospodin Antić, ima 434 člana. O budžetu smo raspravljali do juče ujutru u osam sati, poštovana gospodo. Dan i noć. Ja sam svoje argumente obrazlagao 15 sati ovde bez pauze. Gospodine Antiću, kada je da pročitam vaših 434 člana Predloga zakona o energetici? Kada? Ako pretpostavim da sam čitao i budžet za 2015. godinu, što jesam, i rebalans za 2014. godinu, što jesam, i prethodno 513 članova zakona Narodne banke Srbije, poštovana gospodo. Pa očekivanje od jednog narodnog poslanika, naravno, ako nije upućen u materiju da se konsultuje, ali ipak i sam da pročita predlog zakona. Ja ne mogu, poštovana gospodo, da glasam za predlog zakona, a da ga nisam pročitao. Kako ja da glasam danas kada nije bilo teoretske šanse, gospodine Antiću, da ja pročitam ovo? Iz principijelnih razloga glasaću protiv. Druga stvar, poštovana gospodo narodni poslanici. Glasaću i protiv Predloga zakona o izmenama Zakona o planiranju i izgradnji. Evo, gospođe Rakić ovde, da kažem i gospodinu Babiću i gospođi Vlahović i ostaloj gospodi, Giriću i Atlagiću. Pazite, poštovana gospodo, pre dve nedelje poslanici napredne stranke glasali su za izmene i dopune istog ovog zakona. Pazite, poštovana gospodo, pre dve nedelje niste ni hteli da nas čujete kada smo argumentovali da nam treba potpuno novi zakon o planiranju i izgradnji. Potpuno novi, poštovana gospodo. Šta se dešava? Danas raspravljamo o izmenama zakona koji smo menjali ovde pre dve godine. Pazite, poštovana gospodo, ja sam čitao u literaturi ima naziv za to. Mi od jednog zakona pravimo krpež od zakona. Evo u rečniku šta znači krpež, poštovana gospodo. Rečnik srpskog jezika „Matice srpske“. Evo, da vam pročitam, pa da vidimo ko će da glasa za taj krpež od zakona. Evo, kaže: „Krpež, ono što je urađeno ili sastavljeno loše, nevešto, neskladno, kako bilo, ono što je sklepano, skrpljeno“. Poštovana gospodo, pa mi smo vam pre dve nedelje predložili da sačekate evo do kraja marta, a da vam mi iz Nove stranke podnesemo predlog novog Zakona o planiranju i izgradnji i podnećemo do kraja marta. Mi ćemo u skupštinsku proceduru da uputimo apsolutno novi predlog Zakona o planiranju i izgradnji, poštovana gospodo, umesto da krpimo na ovaj način ovde zakon. Pa, naša Skupština, koliko puta ponavljam ovde, je svetilište političkog života. Sadržina zakona koji usvajamo mora da bude najbolja, najkvalitetnija, a ne na svake dve nedelje da menjamo izmenama i dopunama, izmene i dopune jednog te istog zakona, gospodo. Treća stvar, glasaćemo za usvajanje ovog predloga zakona o IPA 2, gospođo Joksimović. Glasaćemo za, ali moram da vas pitam nešto. Gospođo Joksimović, mi smo diplomirali na istom fakultetu. Gospođo Joksimović, vi ste bili studentkinja generacije. Ja sam bio student generacije na tom fakultetu. Ja znam da vi znate, gospođo Joksimović, šta su evropske vrednosti, šta je vladavina prava, šta je podela vlasti, a sve to je zapisano u našem Ustavu. Pitam se, gospođo Joksimović, kako to da na jednoj sednici Vlade da se ne javite i da postavite pitanje odnosa izvršne vlasti prema Skupštini? Pa, vidite li vi kako teče naša rasprava danas? Po hitnom postupku, uz pozivanje na evropsku praksu, a onda gospodin Antić kaže – evropska praksa zaobilaženje Skupštine. Skupština se posmatra kao prečica, ili ovi krpeži od zakona, gospođo Joksimović. Kako to da vi ne reagujete na to kao ministarka koja se bavi evropskim integracijama, u čijem temelju je vladavina prava, poštovana gospođo Joksimović? Strašno me interesuje odgovor na to pitanje. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Vidite da sam vas upozorio na pet minuta, da ste govorili pet minuta i 16 sekundi. Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Replika, gospodin Zoran Babić, a onda gospođa ministarka Joksimović i ministar Antić.
Zahvaljujem se i gospođi Joksimović i gospodinu Antiću zato što poštuju Narodnu skupštinu i što su mi dali prednost. Iz govora prethodnog govornika se vidi energija, ali bih više voleo da je tu energiju uložio u čitanje zakonskih predloga, jer mislim da bi taj spisak zakona koje bi podržao bio daleko veći od ovog, iako mi je drago zbog reči koje cela Srbija zna i zbog koje je Jadranka ponos SNS. S druge strane, dalje od dnevnog reda, na žalost prethodni govornik nije prošao. Možda je neki od ovih zakonskih predloga krpež, ali je prethodni govornik dao podršku političkoj stranci, a i njegov lider je vodio političku stranku koja je gotovo sve građane Srbije naterala na trpež, a njima dala priliku za drpež. I zbog toga bih zamolio prethodnog govornika da pronađe šta znači i trpež i drpež. Srpska napredna stranka drpež smešta u zatvor i u pravosudni sistem, a borimo se da građani Srbije više nikada ne osete trpež.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Reč ima [[Vladimir Pavićević, s mesta: Neposredno repliku molim.]] Dobićete repliku, gospodine Pavićeviću. Ne mora, gospodine Pavićeviću, jer vaše izlaganje takođe ima nešto da kaže i gospođa Joksimović i gospodin Antić i onda ćete vi imate priliku na repliku. Izvolite, reč ima ministar gospođa Jadranka Joksimović.
Poštovani gospodine Pavićeviću, prvo, hvala vam na lepim rečima, nisam očekivala ali svakako je lepo čuti i znam da smo kolege, ali što se tiče vašeg pitanja. Prvo, moram da kažem deo vezan za hitnost procedure što se tiče IPA2 ja sam to danas objašnjavala. To je u redu, da li je tako? Dobro. Postoji jedna zamka i ja sam na to ukazala kolegama iz Narodna skupština Republike Srbije koja se čak manifestovala u izveštaju o napretku. Dakle, Evropska komisija za prošlu godinu, a to je da smo mi neprecizno, skraćeni postupak nazvali hitnim postupkom. Skraćeni postupak nije isto što i hitna procedura. Dakle, brojni zakoni za koje smo dobili izvesne kritike da su išli kroz hitnu proceduru, zapravo nisu prošli hitnu proceduru. Naša je greška što smo preveli na engleski kao hitnu proceduru ono što je skraćena procedura. Skraćena procedura znači da je predlog zakona prošao sve faze u proceduralnom smislu koje mora da prođe kroz Skupštinu samo što kraće stoji u Narodnoj skupštini. Ali, dakle, nijedan segment procedure nije zaobiđen. Što se tiče Zakona o energetici, moram da vas podsetim, takođe na izveštaj Evropske komisije u kojem se u delu koji se tiče energetike, odnosno postoji pet nekih delova, a to je prvo sigurnost snabdevanja, unutrašnje energetsko tržište, obnovljivi izvori energije, energetska efikasnost, ali i nuklearna energija, nuklearna sigurnost i zaštita od zračenja. Dakle, to su važni delovi. Jedan od najvažnijih delova koji je boldovan nije urađen, iako je umeren napredak konstatovan, jeste usklađivanje sa trećim energetskim paketom. Zbog raznih međunarodnih implikacija okolnosti o kojima ne moramo sada da diskutujemo, ja smatram da je zaista Zakon o energetici toliko važan i toliko nam skinuo problem usklađivanja sa trećim energetskim paketom, da mislim da je zaista imao elemente hitnosti. Ako to uvažavate kao argumentaciju ja drugu nemam. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, dajete prednost gospodinu Pavićeviću. Izvolite, dr Vladimir Pavićević, replika.
Poštovane dame i poštovana gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Bečiću, poštovani gosti, iz Vlade Republike Srbije cenim ovaj sada postupak gospodina Antića. On na neki način pokazuje sada, ali naknadno jedno uvažavanje prema narodnim poslanicima. Dve su stvari koje moram ovde da kažem. Prvo, gospodin Babić kaže – šta ovaj čovek priča, kada nije pročitao Predlog zakona. Nisam pročitao poštovana gospodo, ali ja pitam sada ovde ko bi moga da pročita Predlog zakona koji čine 434 člana Zakona, nakon četvorodnevne rasprave o budžetu za 2015. godinu, nakon uloženih 65 amandmana koje sam ja ovde obrazlagao, sedam je usvojeno, prethodno Narodna banka Srbije 513 amandmana i na 530 članova, prethodno Zakon o planiranju i izgradnji. Poštovana gospodo, jedino da jedan čovek ne spava ni jednu noć u poslednjih mesec dana. Pa ko je to mogao da pročita poštovana gospodo? Iz principijelnih razloga gospodo ja ne mogu da se izborim sa svojom savešću pa da glasam za neki predlog zakona koji teoretske šanse nije bilo, nisam mogao da pročitam. Druga stvar, druga napomena poštovana gospodo i gospođo Joksimović, vi kažete Zakon o energetici je toliko važan da je time opravdana hitnost, da ipak tako nazovemo, tako piše u Poslovniku postupka, a ja ovako razmišljam gospođo Joksimović, ako je neki predlog zakona toliko važan, najozbiljniju raspravu o takvom predlogu zakona poštovana gospodo moramo da vodimo u instituciji koja je centralna, politička i institucija u našem ustavnom sistemu, a to je naša Narodna skupština. Ja ne zameram članovima i članicama Vlade, ali zameram poslanicima, pre svega Napredne stranke, što jednom ne pokažu otpor izvršnoj vlasti, da se izborimo za dostojanstvo Narodne skupštine, poštovana gospodo. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Reč ima ministarka gospođa Jadranka Joksimović.
Dakle, ja mislim da sam vam zaista razložno obrazložila šta znači hitna procedura i šta znači skraćena procedura i mislim da je to vrlo, ako smo mi pogrešno preveli na engleski, to ne znači da nemamo pravilnu definiciju u našem jeziku. Što se tiče važnosti i raspravljanja u najviše zakonodavnom telu, kao što je Narodna skupština, mislim da razlozi koji su prosto rukovodili Vladu da izađe sa Predlogom zakona u toku ove godine, pre svega se odnose na ovaj deo koji sam vam rekla u odnosu usklađivanja sa trećim energetskim paketom, jer to kao što vi vrlo dobro znate, s obzirom da ste sa političkih nauka i da poznajete važnost međunarodnih odnosa implicira brojne stvari. Dakle, i u energetskoj stabilnosti, bezbednosti, a da ne govorimo i o međunarodnoj poziciji Srbije, ako hoćete sa aspekta energetske bezbednosti. Prema tome, ja zaista neću dalje da se upuštam u tehničku raspravu da li je procedura poštovana do kraja ili ne, mislim da apsolutno postoje razlozi za hitnu proceduru ili za skraćeni postupak, jer ja zaista nisam sigurna da Predlog zakona o energetici nije prošao nikakvu javnu raspravu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Zoran Babić, replika i time zatvaramo krug replika. (Vladimir Pavićević, s mesta: Kako to, ja jedan a njih troje i zatvaramo krug replika? Gde je tu pravda?) Molim vas gospodine Pavićeviću. Dobro, dobićete vi i onda zatvaramo krug replika. Izvolite.
Mislim da je dosta reči izgovoreno ovde kojima se traži zaštita ugleda Narodne skupštine, ali bih voleo da prethodni govornik ne mislim naravno na gospođu Joksimović, ona je ponos, ali da prethodni govornik kada govori o dostojanstvu prvo u korist predsednika svoje stranke, zbog onoga što nas je častio vrlo lošim vestima koje nisu primerene ni za jedan objekat, a kamoli za centralnu političku instituciju, kao što je Narodna skupština Republike Srbije. Vi ste, odnosno gospodin Živković ste takvu instituciju i sve nas častili nazivajući nas „stokom“, gospodine Pavićeviću. Što se tiče broja amandmana i broja članova, matematika je veoma egzaktna, ja matematiku volim, studirao sam, ne matematiku mašinstvo, ali ona je sastavni deo mašinstva. Kada bi sada pogledali broj članova ovog zakona i koliko vremena smo svi imali da se pripremimo za taj zakon, koliko je vremena sada ostalo gospodinu Antiću da pregledam sto amandmana, da ne kažem petsto i šesto kojima smo bili bombardovani u prethodnom periodu, pa se mi nismo bunili. Sutra je Vlada, čini mi se, ujutru. Gospodina Antića i njegove saradnike očekuje besana noć i nijednom nisu rekli, mnogo je amandmana, zašto predajete amandmane, nećemo stići, pa stići ćemo. Kao što je Narodna banka uspela da obradi, kao što su sva ostala ministarstva stigla da urade i da smisleno odgovore na nesmislene amandmane „briše se“ sa identičnim obrazloženjem.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima dr Vladimir Pavićević i pokušajmo da u ovom krugu zatvorimo replike. Izvolite.
Poštovane dame i poštovana gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući Bečiću, poštovani gosti iz Vlade Republike Srbije, uključujući i goste iz Kancelarije za evropske integracije. Dve su stvari koje sada ovde moram da napomenem u replici, i gospodinu Babiću i gospođi Joksimović. Pazite, poštovana gospodo, mislim da nije velika matematika da se prebroji broj članova nekog predloga zakona, pošto vidim da gospodin Babić smatra da je to neka visoka matematika ili broj stranica koji čine neki predlog zakona ili predloge zakona. Razumem da možda i saradnici gospodina Antića, da ih čeka naporna noć, naporni dan, jer ćemo prekosutra razgovarati o amandmanima. Poštovana gospodo, oni će da analiziraju te predloge dva dana. Mi prethodna četiri dana imamo ovde budžete, uz budžete još deset predloga zakona, a prethodno Narodna banka sa dva od 513. Ja sve to moram da čitam, a gospodin Antić ima dva dana za čitanje možda 80 amandmana. Samo da vam kažem, samo je stvar naše dobre volje što nismo na ovaj predlog zakona iz principijelnih razloga podneli 434 amandmana „briše se“ na 434 člana, nismo. To je stvar naše dobre volje, poštovana gospodo. Druga stvar, gospođa Joksimović kaže, važnost zakona je obrazložena dobro. Gospođo Joksimović, ja sam pažljivo slušao gospodina Antića, a on kaže – ovaj sporazum moraju da primenjuju druge države. Gospodin Antić je rekao večeras. Nijedna država neće biti toliko spremna da primenjuje kao Srbija. Na šta onda mi jesmo spremni ovde, poštovana gospodo? Mi smo spremni da ponizimo našu najznačajniju instituciju, da znamo da drugi neće biti spremni to da rade. Zašto, poštovana gospodo? Zato što je postojala neka neodgovornost prema Narodnoj skupštini, gospođo Joksimović, a to je onda vladavina prava, to su evropske integracije i to nije tehničko pitanje, gospođo Joksimović, ja mislim.
Reč ima ministar Joksimović.
Zaista neću više da vam repliciram, ali ako već govorite o poštovanju i ugledu Narodne skupštine i ako osećate, a trebalo bi, svaki narodni poslanik, i ja sam bila narodni poslanik, čast da sedi u Narodnoj skupštini, onda bi, kao prvo, trebalo da se vodi računa o rečniku koji se koristi u Narodnoj skupštini. To je prva stvar. Druga stvar, dakle, nisam rekla „Rečnik“, vi govorite o „Rečniku“, niste me razumeli, ja nisam govorila o vama, nego o vašem kolegi koji sa vama sedi i koga, žao mi je, niste intervenisali nijednog trenutka, nažalost gospodine Pavićeviću, vi koji se pozivate na čast i dostojanstvo pripadanja Narodnoj skupštini, niste intervenisali na ono što je gospodin Živković pre nekoliko dana ovde izgovorio i to je nedosledno. S druge strane, najavili ste mogućnost da je stvar, dakle, samo vaše dobre volje, da li ćete da kažem zloupotrebljavate proceduru i da zloupotrebljavate Poslovnik i da date 434 amandmana „briše se“ na nešto što niste ni pročitali. Ako je to poštovanje, dakle, Narodne skupštine i Predloga zakona onda ja mislim da opstrukcija, zloupotrebom procedure može da bude legalna, ali nije legitimna ako se već osećate kao počastvovani član, izabrani predstavnik naroda u Narodnoj skupštini, ali ja više zaista neću da polemišem, uostalom drago mi je što ćete da glasate bar za jedan zakon i to je u redu.
Zahvaljujem, gospođice Joksimović. Reč ima šef poslaničke grupe SNS, gospodin Babić, replika.
Ja već vidim da je nastupio raskol u Novoj stranci. Raskol. Sve ono što je Živković radio pre nekoliko dana i omalovažavao Narodnu skupštinu, nazivajući nas stokom, evo, sada gospodin Pavićević kaže – čuvati dostojanstvo, voditi računa u Narodnoj skupštini. Raskol, ljudi, Nova stranka podelila se sa dva člana na pola. Svako na svoju stranu. Evo, ja vidim raskol. Gotovo. Znam da brojke umeju da zabole. Bole Pajtića zato što sa 6% vrši vlast u Vojvodini, ali tim brojkama ne predstavljajući ih kao visoku politiku, ja sam želeo da gospodina Pavićevića uvedem u tekst, da ga uvedem da okrene drugu stranu, da ne gleda samo naslov. Znate, mnogo toga dobrog stoji u tekstu zakona. Ja sam time želeo samo da iniciram da uđete u sam tekst, u samo štivo. Sa druge strane, da ste malo više vršili analizu onih kojih sada nema više u sali, pa im nije interesantna Narodna skupština, imaju pametnija posla i time pokazuju verovatno veliko poštovanje prema Narodnoj skupštini, a mislim na koalicione partnere gospodina Pavićevića iz DS, nije vam bilo interesantno, ni bitno kada smo i 2010. i 2011. godine imali spojeno ne ovih šest, sedam zakona, 78, 56 u februaru 2010. godine, po trideset i nešto, ne da nismo mogli da pročitamo, nismo mogli da donesemo u salu toliko štivo gospodine Pavićeviću, ni naslove nismo mogli da zapamtimo, a kamoli tekstove. Tada vam to nije smetalo, ali ovaj raskol je mnogo interesantniji, to je nova deoba, novi potresi na političkoj sceni Srbije.
Zahvaljujem. Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Bečiću i poštovana gospodo iz Vlade Republike Srbije, moram da se usmerim na jedan deo izlaganja gospodina Babića, a taj deo se tiče poverenja. Ja ne mogu da verujem čoveku koji je nama na sednici Narodne skupštine dok je sedeo u ovoj klupi i rekao – ja nisam tu. Poštovana gospodo, čovek sedi kaže – ja nisam tu, i sada treba da imam neko poverenje u to što čovek koji je sedeo i rekao – ja nisam tu, kaže. Molim vas, druga stvar cilj, Nove stranke, samo da vam kažem, nije nikakva opstrukcija ili nešto drugo. Cilj Nove stranke, poštovana gospodo, jeste dekonstrukcija jedne loše vlasti. Dekonstrukcija. Oko dekonstrukcije možemo da krenemo od rečnika srpskog jezika, ali postoji i mnogo bolje štivo da se sazna šta to znači poštovana gospodo. Treća stvar, gospođo Joksimović podnošenje amandmana narodnog poslanika ili narodnih poslanika nikada ne može da se tretira kao zloupotreba, a vi ste to malopre rekli da jeste. (Vladimir Đukanović, s mesta: Može.) Ne može, poštovana gospodo. Kada se podnese jedan amandman to znači da jedan narodni poslanik koristi jedno svoje pravo definisano Poslovnikom Narodne skupštine zakonom i Ustavom. Ne možete vi ono što je nečije pravo i kada neko koristi to pravo da korišćenje onoga prava nazivate zloupotrebom, a kada se tiče dostojanstva Skupštine ono je, ja mislim, najviše dovedeno u pitanje kada je predsednik Vlade poslanike nazivao uličarima, poštovana gospodo. Kada gospodin Babić mene zove mrziteljem ovde, a da nikada ni jednu uvredljivu reč nisam rekao u ovoj Narodnoj skupštini, niti na bilo kom drugom mestu, poštovana gospodo. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Reč ima ministar gospođa Jadranka Joksimović.
Ja zaista, iako sam obećala da neću da se više javljam, mislim da, prosto, vi mene izgleda niste dobro razumeli ili vi ne poznajete duh parlamentarizma. Dakle, građani Republike Srbije plaćaju narodne poslanike da čitaju zakone i da podnose razumne, suvisle ili kakve god, ali na osnovu pročitanog i na osnovu saznatog. Prema tome, ja mislim da postoji mogućnost da bude i da postoji opstrukcija podnošenjem amandmana ako ćete podneti amandmane na ono što niste pročitali zašta tvrdite da neznate šta je. Samo moje obrazloženje, a za to sigurno građani Srbije ne treba da plaćaju nikoga. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo ministarko. Reč ima šef poslaničke grupe SNS gospodin Zoran Babić, izvolite.
Danas sam čitao jedno zanimljivo štivo u jednim dnevnim novinama, da isuviše dug boravak u jednoj prostoriji, a mi smo budžet izglasavali nekih dvadeset i dva - tri sata, dovodi stanje organizma u neko stanje kao da smo u alkoholisanom stanju. (Marko Đurišić, s mesta: Jeste, moju sliku su stavili.) To je, ja ne utičem gospodine Đurišiću na nezavisnost medija, jer ne želim i ne znam koja je i kakva je slika, ali je takav tekst bio. Po ovome što je malopre izrečeno ja jedino mogu toj vrsti stanja da pridodam i pripišem. Niti je premijer ikada ikoga nazvao u ovoj sali uličarem, ali političkom kukavicom da, i to ćemo ponavljati zato što to jeste, niti sam se bavio fatamorganama jesam tu-nisam tu, ali, hajde da to pridodamo potvrdi ovog teksta koji sam danas pročitao, vrlo zanimljivog teksta sa ne tako lepom slikom. Što se tiče dekonstrukcije. Dekonstrukciju vrše vlasti kao i konstrukciju vrše građani na izborima. Građani na izborima su konstruisali koristeći se terminologijom prethodnog govornika, konstruisali su podršku Aleksandru Vučiću, SNS, politici reformi, a oni koji su u svojoj dekonstrukciji palili ovo svetilište i centar političkih zbivanja toliko ga poštujući, a danas ga upoređujući sa štalom, jer u štali živi stoka više govori o vama i o raskolu u Novoj stranci. Ali, mi ostadoste nemi kod onog i trpeža i drpeža koji ste podržavali, gospodine Pavićeviću.
Zahvaljujem. Obaveštenje narodnim poslanicima da nismo više od ovog momenta u direktnom prenosu. (Vladimir Pavićević, s mesta: Čime se služe.) Gospodine Pavićeviću, stvarno ovo nema smisla. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ovo je stvarno ponižavajuće.) Gospodine Pavićeviću, stvarno nema smisla šta ovo radite. Dobio sam obaveštenje od RTS da od 20 časova više nismo u direktnom prenosu. Biće odloženo u nekom terminu posle dva do tri sata, tako da gospodine Pavićeviću, nemojte na takav način da obmanjujete Skupštinu, to uporno radite. Reč ima ministar Aleksandar Antić. Izvolite.
Dobro, koliko vidim, ovde sam jedino ja video deo tog prenosa i deo slave koji sam predao gospodinu Pavićeviću.
Izvinjavam se na tome, gospodine Antiću.
Apsolutno sam ovde zato što uvažavam Skupštinu Republike Srbije, a ne zbog TV prenosa. Nisam hteo da budem deo polemike i ne želim da budem ni u ovom trenutku. Hoću da izrazim nadanja da će gospodin Pavićević imati vremena da pročita Zakon o energetici, pošto do glasanja ima sigurno 48 časova. Ako bi se malo manje bavio rečnikom, a više Zakonom o energetici verujem da bi stekao predstavu o samom zakonu. I tokom rasprave o budžetu i u pripremi budžeta mislio sam da je Zakon o energetici malo zanimljiviji, pošto budžet su samo brojke, a ovde su uglavnom slova pa je bolje za čitanje. Ono što je sada ozbiljni deo ovog mog javljanja je samo jedna mala ispravka. Ja nisam nijednog trenutka rekao da je način usvajanja ovog zakona neka evropska praksa, kao što ste rekli. Ja sam dao jedno objašnjenje i pokušao da opravdam činjenicu zbog čega je ovaj zakon ušao u proceduru na način na koji jeste i na način zbog koga nisam u potpunosti srećan. Naravno, voleo bih da su narodni poslanici imali više vremena za pripremu kada je ovaj zakon u pitanju i otprilike sam objasnio koliko rada i usaglašavanja je bilo na ovom zakonu od formiranja radne grupe za finalizaciju ovog zakona, koji je koleginica Mihajlović počela još 2013. godine. On je u novembru mesecu 2013. godine bio i u javnoj raspravi. Od juna nova radna grupa, od juna više krugova usaglašavanja sa Energetskom zajednicom. Naravno, ponovo ceo krug usaglašavanja sa svim energetskim kompanijama, najave da će zakon ići u usvajanje do kraja godine. Sve vreme je nacrt zakona uvek ažuriran na internet stranici Ministarstva rudarstva i energetike. Hoću da kažem da nismo bežali od javnosti. Javnost je sve vreme bila uključena. I u ovom trenutku dok ja sa vama polemišem stižu mejlovi iz različitih grupacija vezano za određene zahteve, vezano za dodatno usaglašavanje oko zakona. Ponavljam ono što sam rekao i što je koleginica Joksimović potvrdila, duboko verujem da je u interesu naše države da se ovaj zakon usvoji, da počne da se primenjuje od 1. januara. To je dobro za kredibilitet naše zemlje i, ponavljam, verujem da je dobro da dobijemo tu ocenu da smo prva zemlja iz Ugovora o Energetskoj zajednici koja je u potpunosti ažurirala svoje zakonodavstvo sa svim energetskim direktivama, odnosno sa zakonodavstvom EU. Žao mi je što niste uspeli da analizirate ovaj zakonski projekat. Pretpostavljam da je velikim poslaničkim grupama lakše da vrše pripremu jer imaju podelu zaduženja kada su poslanici u pitanju. Ponavljam, pred nama su i neki drugi zakoni koje će moje ministarstvo predlagati. Pokušaćemo da Narodna skupština ranije bude deo samog zakonodavnog procesa, odnosno procesa usvajanja zakona.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. (Vladimir Pavićević, sa mesta: Replika.) Ne možete čitavo veče da dobijate replike. (Vladimir Pavićević, sa mesta: Svi dobijaju.) Na čije izlaganje? (Vladimir Pavićević, sa mesta: Na izlaganje gospodina Antića.) Gospodine Pavićeviću, već sam dao reč gospodinu Đukanoviću. (Vladimir Pavićević, sa mesta: Ja sam se javio pre toga.) Niste bili u sistemu. (Vladimir Pavićević, sa mesta: Jesam.) Niste. (Vladimir Pavićević, sa mesta: Moraću da se javim po Poslovniku ako mi ne date pravo na repliku.) Već je dobio reč gospodin Vladimir Đukanović. (Vladimir Pavićević, sa mesta: Niste mu dali reč. Nije mu uključen mikrofon.) Dobićete reč kada završi gospodin Đukanović. Ne možete svaki put da nekome dam reč i da moram da oduzimam da bih dao vama reč. Kada završi gospodin Đukanović, dobićete reč. Izvolite, gospodine Đukanoviću.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Ne vidim razloga da se ljuti neko ko… Da li može malo tišine? Ipak je ovo jedan ozbiljan zakon i pristalica sam da se o ovako ozbiljnim stvarima na ozbiljan način razgovara. Znate, neko ko se bavio podnošenjem amandmana da pomera zarez i tačku i tome slično, da nije to radio možda bi pročitao ovaj zakon, tako da šta da se radi. Znate, razlika je u tome da li hoćete da nečemu pristupite konstruktivno ili destruktivno, ali to je već stvar onoga ko podnosi amandmane. Nekoliko stvari bih ovde rekao. Prvo, meni je veoma važan dopis Energetske zajednice, koji sam ovde i pokazao, gde direktor Energetske zajednice, odnosno zamenik direktora, zapravo šef pravnog odeljenja je potpisao i apsolutno pohvalio i Vladu Republike Srbije i sve one ljude koji su učestvovali u izradi ovog zakona za sam zakon. Prema tome, ne možemo da kažemo da struka nije konsultovana ili da se recimo ne ide ka evropskim integracijama. Ovaj zakon, kao što je gospođa Joksimović rekla, je nešto što nama skida dosta toga sa grbače. Ja ću pročitati u zaključku šta je čovek naveo. Kaže: „Dozvolite mi da vam se još jednom lično zahvalim na vašem vođstvu ovog izazovnog zadatka, izrade novog zakona o energetici. Kako stvari stoje danas, Srbija ne samo da bi mogla da ispuni rok od 1. januara 2015. godine, već bi mogla da bude i prva ugovorna strana koja je završila proces ažuriranja svog zakonodavnog okvira. To bi bio veliki uspeh po sebi. Mi ćemo vam biti na raspolaganju tokom zakonodavnog procesa i nakon usvajanja“. Ovakva jedna pohvala je nešto što može samo da nam godi. Međutim, nekoliko stvari mi ovde moramo, gospodine Antiću da raspravimo. Prvo, mi smo duboko svesni da kao država ulazimo u takav sistem da, posebno prilikom distribucije električne energije, moramo da liberalizujemo tržište. Nažalost, nije tu ministar, ali verujem da ćete mu preneti. Plašim se da u to ulazimo prilično nespremni zato što je neko u nekom ranijem periodu potpuno upropastio naš elektroenergetski sistem. Sada je situacija onakva kakva jeste. Moramo da ispunimo ono što su ti koji su to inače upropaštavali potpisali i mi od 1. januara liberalizujemo tržište. Moći će da se pojavi privatni distributer električne energije. Pravna lica već mogu, a čini mi se da će i fizička lica moći da izaberu od koga će kupovati struju, odnosno električnu energiju. Mislim da naša „Elektroprivreda Srbije“ kaska za tim uvođenjem korporativnog upravljanja. Dobro je da se u to kreće i dobro je da se to najavljuje, ali se plašim da ne pripremljeni ulazimo u tržišnu utakmicu. Videćemo kako će to izaći. Ne krivim ovu Vladu, daleko bilo, krivim one koji su do toga doveli, jer mi smo imali jedan genijalni sistem u kome je monopolsko preduzeće, kao što je „Elektroprivreda Srbije“, završilo čini mi se 2011. i 2012. godinu sa 400.000.000 dinara gubitka. Kako je to neko uspeo da izvede, ja mu čestitam, ali ako imate jedno jedino preduzeće koje jedino može da vrši distribuciju električne energije, a da bude u minusu, to je zaista fascinantan uspeh i ja sam prosto šokiran kako je neko takvo preduzeće uništio i upropastio. Ono što se ovde vodi jedna polemika, mi moramo da budemo svesni da po našem Ustavu Mreža je u 100% vlasništvu Republike Srbije i mi ne možemo sada da to tek tako dajemo te priključke i da se svako kači na naše mreže. Jednostavno, ili ćemo da menjamo Ustav ili da menjamo neke zakonodavne okvire. Ne mogu da prihvatim tu tezu da može ko god hoće da vam se priključi na mrežu. Prosto, moramo da vodimo računa o nekim državnim interesima. To je javno dobro i dobro je da je Vlada to prepoznala i da takve stvari, koje su možda u Zakonu o planiranju i izgradnji malo konfuzno i brzo donete da se ovim, recimo, ovako nešto ispravlja. Što se tiče našeg preduzeća, retko ko ovde danas spominje, ali je to veoma važna rečenica samog premijera da ubuduće, na primer, „Srbijagas“ više neće dobijati dinara subvencije od države i neće dobijati nijedno preduzeće. To je veoma važna stvar i moramo konačno da shvatimo da naša energetska preduzeća nisu socijalna preduzeća nego su to preduzeća koja moraju da donose dobit Republici Srbiji. Znate šta, ili ćemo da se naviknemo na tržište ili da prosto idemo u bankrot. Ne može da se događa više da neko ne plaća kazne, da neko ne plaća struju. To je nešto što mora da se promeni u svesti samog naroda da je to neka naša obaveza. Zašto je to neko dopuštao ranije? Zašto imamo preduzeća u restrukturiranju koja nisu plaćala električnu energiju? Meni to nije jasno, ali je time doveo potpuno u kolaps naš elektroenergetski sistem zato što je uveo takvo jedno sumanuto pravilo da ono preduzeće koje uđe u restrukturiranje ne plaća električnu energiju. To je mimo bilo kakve tržišne logike, ali nažalost, mi smo bili svedoci da se to dešavalo i godinama je tako uništavano sve u ovoj državi. Takođe, nije mi jasno svojevremeno, i dobro je da se sa tom praksom prekinulo, vezano za ono čuveno posredovanje u kupovini električne energije. Tu su razne firme imale neverovatne uticaje. Dobro je da se sa tom praksom prekida. Imali smo zaista jedno preduzeće koje je tašna-mašna sistem, ali oni su najviše kupovali električnu energiju npr. u letnjem periodu kada je ona dosta jeftinija, a onda tu istu električnu energiju prodaju EPS u zimskom periodu kada je ona skuplja. Naravno da su zarađivali na toj razlici debelo, a država je bila oštećena. Ko je njima omogućavao takav posao? Zna se o gospodinu Hamoviću i o Lazareviću mnogo toga što može ovde da se istakne. Ja sam šokiran kada je bio onaj čuveni anketni odbor ovde, koji je gospodin Vučić predvodio, ali takve stvari su ovde iznošene, da me čudi da tužilaštvo nikada do sada za takve stvari nije reagovalo. Voleo bih da zabeležite to, gospođo Filipović, dobio sam od jedne nevladine organizacije, odnosno potrošačke organizacije „Prosperitet“ iz Novog Sada jedan mejl. Oni su tražili da u sam zakon uđe i ova kontrola sirove nafte. Mislim da nisu bili dovoljno upoznati, tražili su to kroz tačku 29. u članu 16. da se to definiše, ta kontrola sirove nafte i njenog kvaliteta, pa bih voleo da se to možda malo pojasni, ako bi ministar bio u stanju, eventualno da mu prenesete. Čini mi se da se to u zakonu nekim naknadnim članovima uvodi, ali ljudi možda ne znaju, nisu dovoljno to pročitali. Bilo bi jako dobro da se o tome informišu. Na kraju krajeva, što se tiče same kontrole nafte, dobro je što je uvedeno ovo markiranje. Vidim po podacima koje ste nam ovde dostavili, 30 miliona evra, između ostalog, je veći prihod od svih tih silnih akciza i zaista je to nešto što je dobro, ali čini mi se da ta kontrola mora da bude još rigidnija kako bi se naplata povećala i kako država više ne bi imala štetu, mada vidim kroz pad ove cene nafte da ima i manje šverca, ali je dobro da se taj šverc apsolutno suzbije. U svakom slučaju, veoma je važno da se ovaj zakon što pre usvoji. Mislim da je ovo jedan dobar zakon i puna podrška kada dođe vreme glasanja. Ne mogu da shvatim one ljude koji retorički zalažu kao za ulazak u EU, da će glasati protiv ovako nečega, ali opet kažem, da su više čitali zakon, a da nisu podnosili amandmane tipa jedna tačka ili dve tačke da se izmene, verovatno bi pročitali i možda bi za ovako nešto i glasali.Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Dušica Stojković nije tu, pa reč ima narodni poslanik Dalibor Radičević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici, u svom obraćanju osvrnuću se na Zakon o energetici. Zakon o energetici donet je 2004. godine i njegovim donošenjem započet je proces reformi u energetskom sektoru. Imao je zadatak da obezbedi uslove za efikasniji rad i razvoj svih subjekata koji se bave energetskom delatnošću po tržišnim uslovima poslova, kao i usklađivanje propisa sa propisima EU. Ovim zakonom implementirane su odredbe drugog paketa propisa EU i stvoren je osnov za primenu propisa, koji se odnosi na obaveze razdvajanja energetskih subjekata. Na osnovu ovoga, izvršeno je računovodstveno i pravno razdvajanje prenosa električne energije, kojom se bavi JP EMS, kao i proizvodnja, distribucija i trgovina električnom energijom, koju je preuzelo JP EPS. Na osnovu ovog zakona osnovana je i Agencija za energetiku Republike Srbije, sa zadatkom da obavlja poslove na unapređenju i usmeravanju razvoja tržišta energije, kao i aktivnosti energetskih subjekata na obezbeđenju redovnog snabdevanja kupaca energije. Nakon donošenja zakona 2005. godine potpisan je ugovor o osnivanju Energetske zajednice sa Evropskom zajednicom i zemljama iz okruženja. U ugovoru su definisani uslovi i pravila za unutrašnje tržište električne energije, prirodnog gasa, kao i prekogranične razmene energije. U međuvremenu, EU je donela treći paket propisa o unutrašnjem tržištu energije. Njegov cilj je otklanjanje sistemskih problema u funkcionisanju tržišta električne energije i prirodnog gasa. Glavne smernice trećeg paketa propisa su strožiji uslovi za razdvajanje operatora prenosnih sistema, jačanje ovlašćenja, kao i funkcionalne i finansijske nezavisnosti regulatornih tela, kao i unapređenje zaštite potrošača električne energije i prirodnog gasa. Odlukom Ministarskog saveta Energetske zajednice utvrđena je obaveza za Republiku Srbiju za implementira navedene propise iz trećeg paketa do 1. januara 2015. godine. Zakonom o energetici iz 2011. godine nastavljena je reforma energetskog sektora i u potpunosti je implementiran drugi paket mera i započeta implementacija trećeg paketa. Cilj novog Predloga zakona o energetici je da dovrši započeti proces implementacije trećeg paketa propisa, čime se stvaraju uslovi za sigurno, kvalitetno i pouzdano snabdevanje električnom energijom i prirodnim gasom, podsticanje konkurentnosti na tržištu, razvoj energetske infranstrukture i uvođenje savremenih tehnologija, zaštita kupaca, kao i korišćenje obnovljivih izvora energije. Novi Zakon o energetici sadrži detaljno propisane norme koje za cilj imaju rešavanje problema koji su uočeni u primeni važećih propisa važećeg Zakona o energetici. Neki od problema koji se rešavaju novim zakonom su: preuzimanje merno razvojnih ormana i mernih uređaja, donošenje i realizacija planova za njihovo preuzimanje, problemi praćenja kvaliteta isporučene električne energije ili prirodnog gasa, kao i kvaliteta snabdevanja električnom energijom i prirodnim gasom, problemi ugrožavanja energetskih objekata izgradnjom, izvođenjem drugih radova u njihovoj blizini, problemi neovlašćenje potrošnje električne energije, problemi praćenja tokova derivata nafte, suzbijanje crnog tržišta derivata nafte i slični problemi. Donošenje novog Zakona o energetici će pored prilagođavanja i usklađivanja regulatornog okvira sa pravnim tekovinama EU u oblasti energetike uticati i na uslove za sigurno snabdevanje tržišta Republike Srbije energijom i energentima, a predloženim rešenjima se ostvaruju i uslovi za ulaganje u energetske objekte koji koriste obnovljive izvore energije. Potrebno je ukazati na to da Predlogom zakona o energetici nisu propisani novi troškovi privredi građanima u odnosu na postojeći zakon, osim u onom delu koji se odnosi na formiranje rezervi energenata. Imajući sve prethodno navedeno u vidu, dolazim do zaključka da je pred nama kvalitetan predlog zakona i da ću u danu za glasanje dati podršku za usvajanje Zakona o energetici. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik mr Miloš Tošanić.
Poštovani predsedavajući, gospođo ministarko Joksimović, dame i gospodo iz ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, u ovoj objedinjenoj raspravi ću govoriti o Zakonu o energetici, tačnije o delu koji je posvećen obnovljivim izvorima energije, u delu koji je sadržan u zakonu od 65. do 87. člana. Novi Zakon o energetici je pojednostavljen u svim segmentima u kojima je to moguće, prilagođen i dopunjen prema novim uslovima koje energetika danas traži od nas, novim svetskim tokovima u energetici, kako kod korišćenja postojećih energenata, tako i kod proizvodnje i distribucije novih vidova dobijanja energenata, posebno iz obnovljivih izvora. Ovaj zakon upravo ima za cilj da sve manjkavosti i nedostatke u prethodnom zakonu ispravi, dopuni i precizira, a sve prema evropskim propisima i svetskim kretanjima razvoja energetike. Nacrt zakona je prilagođen novim tehnologijama kroz nove tržišne uslove, gde se kod pravaca razvoja sistema energenti u tim segmentima razdvajaju kroz zasebne celine, što omogućuje što lakše definisanje smernica daljeg razvoja u tim oblastima. Ovim nacrtom zakona predviđeno je ukidanje monopola na tržištu. Tu je u svakom segmentu energetske delatnosti tačno definisano koje uslove treba da ispuni energetski subjekt da bi to i postao, pa do opstajanja u toj delatnosti i nastavka daljeg rada. Zamišljeno je tako da ne dođe do monopola. Uz poštovanje načela izbegavanja diskriminacije i međusobnog subvencionisanja. Novi Nacrt Zakona o energetici poznaje kategorije socijalno ugroženih potrošača i posebno vodi računa o toj kategoriji krajnjih korisnika. Ovaj zakon je sigurno nešto pozitivno i nešto dobro. Prilagođen novim energetskim zahtevima za svetska energetska tržišta i kao takav će biti u službi obezbeđenja energetske stabilnosti i energetske bezbednosti Srbije. Ovim zakonom smelo kucamo na vrata i otvaranju Poglavlja 15, vezanim za energetiku u pregovorima sa EU, što nedvosmisleno govori o kvalitetu ovog zakona. Ako nam je poznato koliki nam je značaj da imamo članstvo u energetskoj zajednici i procesu pridruživanja Uniji, onda je donošenje ovog zakona u ovom obliku prava vrednost na tom putu. Takođe, ovaj zakon otklanja uočene nedostatke, kako u proizvodnji, tako i distribuciji, snabdevanju toplotne energije, kao i načinu formiranja cene. Mišljenja sam da će se ovom zakonu posebno obradovati investitori koji žele da investiraju kod nas u obnovljive izvore energije, jer se razlika u odnosu na prethodni zakon ogleda u preciznijim i bolje uređenim administrativnim procedurama i otklonjeni su nedostaci što se tiče izdavanja energetskih dozvola i sticanja statusa povlašćenih proizvođača električne energije, pa će samim tim investitori ovim zakonom dobijati sigurnije uslove za planiranje investicija. Želim da napomenem da se ovim zakonom dosta kvalitetnije uređuje oblast što se tiče obnovljivih izvora energije, kao i da će se sa ovim zakonom i podzakonskim aktima, koje je neophodno doneti po usvajanju ovog zakona, energetska efikasnost Srbije podići na viši nivo i da ćemo moći da kažemo, posle 2016. godine, da smo energetski efikasna zemlja. Ovo je jeste sistemski zakon. Slobodno mogu reći jedan moderan zakon, jer je kao takav preuzeo odrednice i članove modernih zakona iz zemalja EU koje su prilagođene našim uslovima i raspoloživim resursima. Naravno da je jedan od najvažnijih ciljeva ovog Predloga zakona o energetici primena trećeg energetskog paketa, direktiva Evropskog parlamenta i saveta o jedinstvenim pravilima internog evropskog tržišta električne energije, koji je stupio na snagu marta meseca 2011. godine. Ovaj zakon propisuje uslove i postupke za sticanje povlašćenog proizvođača, proizvođača iz obnovljivih izvora energije i privremenog povlašćenog proizvođača. Takođe je bitno istaći da se ovim zakonom omogućuje fizičkim licima da steknu status povlašćenog proizvođača električne energije u elektranama instalisane snage do 30 kilovata, što će svakako omogućiti veći broj novih radnih mesta u oblasti proizvodnje i tehničkih usluga. To će se najviše odraziti u manje razvijenim krajevima, gde postoje značajni potencijali obnovljivih izvora energije. Tokom izrade ovog predloga zakona, pored svih relevantnih činjenica iz oblasti energetike, kao i obavljanje javne rasprave, obavljene su konsultacije sa Sekretarijatom energetske zajednice jugoistočne Evrope koja je, napominjem, 6. novembra 2014. godine iskazala pozitivno mišljenje na ovaj predlog zakona. Nisam ovde da branim ovaj zakon. On će svojim kvalitetom da odbrani sam sebe, ali jesam tu da mu dam podršku, kao što i dajem podršku Vladi premijera Vučića, koji je danas na Tamnavi – Zapadnom polju otvorio novi sistem i uštedeo državi oko 40 miliona evra, jer je pet meseci pre roka krenula eksploatacija uglja sa Zapadnog polja. U to ime, Vladi i svima u sastavu Vlade, želim puno sreće i uspeha u radu, a svima prisutnima se zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko, saradnici ministarstva, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani i građanke Srbije, nema dileme da će SNS u danu za glasanje podržati sve predložene zakone. Najpre bih se osvrnula na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju koji je već obrazložila moja koleginica, ovlašćeni predlagač Katarina Rakić i koja je istakla da je upitanju promena člana 97. Zakona o planiranju i izgradnji. Naime, promenom ovog člana zakona postiže se privlačenje ekonomskih investitora, odnosno onih lica koji su spremni da investiraju u proizvodne kapacitete, u skladišta, u podzemne etaže, a biće oslobođeni poreza, odnosno doprinosa za uređenje građevinskog zemljišta. U skladu sa njim, doći će do povećanja broja zaposlenih, odnosno stvaranjem novih privrednih subjekata doći će do mogućnosti zapošljavanja građana Srbije. Prema tome, sa tog aspekta, ove izmene i dopune zakona su itekako važne i moram da istaknem da je cilj SNS da sve zakone koje donosimo, naravno da su zakoni reformski, Zakon o planiranju i izgradnji, ali da zakoni moraju da imaju realno utemeljenje i da budu realni u realnom životu, da građani, investitori imaju koristi od njih. Ako građani, investitori imaju koristi, onda će svakako i država imati kroz poreze i doprinose. Želim da istaknem da se radi o izmeni i dopuni Zakona o upisu prava svojine na objektima koji su upisani po posebnim propisima, a u stvari tu se radi o zabrani rušenja objekata koji su u postupku legalizacije, odnosno zabrani rušenja onih objekata koji su u tom postupku sve do pravosnažnog rešenja o legalizaciji, kao i o pravu rušenja i obustavi svih inspekcijskih poslova vezanih za rušenje onih objekata koji su u skladu sa ovim zakonom upisali pravo svojine nad tim objektima. Naravno, u katastru je stavljena zabeleška da su na osnovu tog zakona upisani i da će se naknadno pribaviti građevinska dozvola. Prema tome, izmene i dopune oba ova zakona, koje predlaže SNS, jesu u interesu građana, jesu u interesu ekonomskog razvoja, jesu u interesu investitora i jesu u interesu funkcionalne države, odnosno u interesu Republike Srbije. Zakon na koji bi se takođe osvrnula jeste Zakon o energetici. On je značajan, pre svega, sa aspekta implementiranja trećeg paketa, odnosno implementiranja evropskih propisa. Značajan je sa aspekta građana, onog krajnjeg korisnika, odnosno korisnika energije, običnog čoveka, iz razloga što će on moći da bira ko će mu biti snabdevač, moći će da odustane od snabdevača ako mu ne odgovaraju uslovi, bez ikakve naplate i naknade, energetski subjekt će morati blagovremeno i na vreme da ga obavesti o promeni cene, energetski subjekt će biti u obavezi da formira organizacionu jedinicu, gde će građanin, korisnik električne energije moći da uloži prigovor i da na taj prigovor traži objašnjenje i odgovor po prigovoru Osim građanina koristi od ovog zakona imaće investitori zato što će biti utvrđena jasna procedura, jasni administrativni okvir i investitori će mnogo pre doći do realizacije investicija za koje su inače planirali u ovom segmentu. Naravno, htela bih se osvrnuti i na potvrđivanje sporazuma o korišćenju IPA fondovima iz razloga što smatram da su oni i te kako značajni sa aspekta društvenoekonomskog razvoja naše države sa aspekta jačanja svih kapaciteta Republike Srbije sa jačanja demokratskih institucija naše zemlje, sa aspekta jačanja administracije, sa aspekta jačanja regionalnog povezivanja, sa aspekta jačanja socijalne politike, socijalne zaštite, obrazovanja, poljoprivrede, ruralnog razvoja. Naravno, sredstva koja se mogu povući za period 2014. – 2020. godina, jedna i po milijarda evra, sredstva koja su obezbeđena za 2014. godinu su u ukupnom iznosu od 62 miliona evra i ona su namenjena pre svega, za otklanjanje šteta od elementarne nepogode, odnosno od poplave koja nas je zadesila. Na kraju bih htela samo da istaknem i da se zahvalim i ministarki Jadranki Joksimović, i ministru energetike koji su zajedno sa kompletnom Vladom i naravno na čelu sa Aleksandrom Vučićem, pokazali veliku spremnost da se u vreme velike katastrofe koja je zadesila našu zemlju, svako sa svog aspekta, na najbolji način stave na raspolaganje građanima. Smatram da se i kroz povlačenje sredstava iz IPA fondova i te kako može i treba da utiče na poboljšanje života građana, odnosno običnog čoveka Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Jeftović Vukojčić. Reč ima ministar u Vladi gospođica Jadranka Joksimović.
Zahvaljujem. Samo, tačno je, lepo ste sve zaista analizirali, i tačno je sa svih aspekata koje ste pobrojali, IPA sredstva su važna, IPA fondovi su važni, samo jednu malu ispravku, dakle za 2014. godinu, nije ukupno 62 miliona, to je samo od ukupne sume prenamenjeno za sanaciju posledica poplava, a imamo još 115 miliona za razne druge reforme, prosto samo zbog preciznosti. Ništa drugo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Boban Birmančević. Neka se pripremi Miodrag Linta, koji se u međuvremenu vratio, a na listi je. Izvolite, gospodine Birmančeviću.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, poštovani gosti iz ministarstva, poštovane kolege, privodimo kraju današnju raspravu o veoma važnim zakonima, pre svega Zakon o energetici, jedan u nizu važnih zakona koji je ova vlada predložila, a koje naša Skupština razmatra, pokušava sa svojim amandmanima da popravi, a potom usvoji, i jednostavno na dobrom smo putu da ono što je obećano bude i učinjeno, a to je da uvođenjem zakona u državi u svim oblastima uvedemo red, jer bez zakonskih normi, bez prava nema ni uređene države, nema ni građana koji će moći da žive u skladu sa zakonom. Zakon o energetici svakako je krovni zakon, najviši pravni akt u toj oblasti i kao takav izuzetno je važan. Donošenjem ovog zakona svakako će doprineti boljem životu građana, lakšem radu privrede, bolje funkcionisanje države. ovim zakonom biće ispunjeni uslovi za investiranje za nova radna mesta. Ono što je jako bitno navesti to je da se uvodi mogućnost dva ili više operatera u trgovini energentima, u ovom slučaju električnom energijom, to je kao npr. Telekoma izuzetno pozitivino pre svega za potrošače, a mislim da su potrošači odnosno građani, i privredna i pravna lica svakako bitni i upravo ovaj zakon koji je, po nekima preobiman, a po nama jasan, tačan i precizan, 185, strana, 434 člana samo govori o pažljivom i preciznom definisanju svih potrebnih zakonskih normi kako bi se ova oblast, koja je zaista važna, pre svega, uskladila sa potrebama građana kako bi njihove potrebe bile na pravom mestu, naravno, istovremeno usklađivanje pravilima i zakonima EU. Jednostavno, svi ovi zakoni vode ka jednom cilju, a to je stvaranje pravne jake pravne države, i ne samo to, ulazak u EU. Ono što ovaj zakon svakako obezbeđuje, to su uslovi za otvaranje berze, trgovinu energentima, jednostavno sve ono što je bitno, sublimirano je u ovom zakonu u ovih 185 strana, reformski zakon u svakom slučaju. Jasno propisuje ovlašćenja, to je jako bitno da Vlada ima moć da zaštiti krajnjeg kupca, i da jednostavno ima tu kontrolnu ulogu koja je, pre svega na ministarstvu, ali naravno, iznad svega toga dođe Vlada. Jako je bitno reći da u definisanju cena toplotne energije i usluga to je građanima svakako bitno, moram pročitati samo jedan deo člana 362. – Vlada donosi metodologiju i određivanje cene snabdevanja krajnjeg kupca toplotnom energijom, pri čemu metodologiju iz stava ovog člana naročito uređuju elementi za obračun i način utvrđivanja maksimalne visine prihoda za obavljanje delatnosti proizvodnje, distribucije i snabdevanja toplotnom energijom, elemente za obračun i način obračuna cene, pristupa sistemu za distribuciju toplotne energije. Građani će biti sigurni i zaštićeni. Vlada je ta koja odlučuje o metodologiji pravljenja cene, pri čemu energetski subjekt koji obavlja energetsku delatnost snabdevanja toplotnom energijom utvrđuje cenu snabdevanja krajnjih kupaca, ali naravno u skladu sa metodologijom koju određuje Vlada. Ono što je jako bitno saglasnost cene ovog člana daje jedinica lokalne samouprave. Ovaj zakon obezbeđuje da jedinica lokalne samouprave i Vlada ipak utiču na cenu koju će građani morati da plate za snabdevanje krajnjeg kupca, odnosno snabdevanje toplotnom energijom. Kada je u pitanju odgovornost koja je pominjana u toku današnje rasprave, moramo se vratiti na taj, u ovom trenutku je aktivan dalekovod u Vinči, kada mi uradimo izgradimo neki most, pripadnici bivšeg režima kažu da su oni započeli taj most, nije bitno što smo ga mi izgradili i pustili u rad, a kada je u pitanju dalekovod u Vinči za koji je dobijeno rešenje Ministarstva zaštite životne sredine od 31.12.2010. godine, oni tvrde da oni nisu odgovorni za to. Pitanje odgovornosti kada je u pitanju ova vlast i kada je ova skupština u pitanju sigurno neće biti dovedena, jer mi od odgovornosti za ono što smo uradili i odlučili nećemo postavljati, bićemo odgovorni za ono što odlučujemo. Moram napomenuti i u izmeni Zakona o planiranju i izgradnji da je vrlo nekorektno tu izmenu člana koja se odnosi na član 97. a glasi – doprinos za uređivanje građevinskog zemljišta ne obračunava se za objekte javne namene, u javnoj svojini, objekte komunalne i druge infrastrukture, proizvodne i skladišne objekte, podzemne, etažne objekte i vosokogradnje, prosto namenjen za garažna vozila, podstanica, trafo stanice, ostave, vešernice, osim za delove i podzemne etaže koji se koriste za komercijalne delatnosti, otvorena dečija igrališta, odnosno otvorene sportske terene i atletske staze. Jednostavno naplata doprinosa za utvrđivanje građevinskog zemljišta neće biti za investitore za izgradnju objekata gde će biti otvorena nova radna mesta, gde će u postupku plaćanja poreza i obaveza na zaposlene i zaradu svakako u produženom efektu, odnosno u produžetku doći do potrebnih prihoda za državu, ali ono što je bitno biće omogućeno otvaranje novih radnih mesta i nema potrebe stopirati i zbog neke kritike radi kritike, osporavati ovaj član zakona. Peta tačka dnevnog reda današnjeg zasedanja je svakako najbitnija u ovom trenutku, bez obzira što se nalazi na petom mestu – Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma između Republike Srbije i Evropske komisije o pravilima i sprovođenju finansijske pomoći Evropske unije Republici Srbiji. Neću dužiti puno o ovom sporazumu, ali, ono što je ključno, to je da upravo ovaj Sporazum pokazuje da ovo ministarstvo, ova Vlada i ovaj premijer rade stvari koje su u skladu sa našim postavljenim ciljem, a to je ulazak u EU u najkraćem mogućem roku. Kao pokazatelj da smo na dobrom putu, upravo je i ovaj Okvirni sporazum koji smo dobili na razmatranje i koji će, nadam se, vrlo brzo biti prihvaćen, verovatno sa podrškom i pozicije i opozicije. Hvala još jednom.
Zahvaljujem, gospodine Birmančeviću. Reč ima kao poslednji prijavljeni govornik narodni poslanik Miodrag Linta. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, poštovana gospođo Joksimović i drugi gosti iz Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću govoriti o dve tačke današnjeg dnevnog reda. Prva se tiče Predloga zakona o izmeni i dopuni Zakona o posebnim uslovima na upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Jedan od velikih problema u ovoj oblasti jeste činjenica da imamo preko milion i 300 hiljada nelegalno sagrađenih objekata. Od tog broja, prema prethodnom Zakonu o planiranju i izgradnji, za oko 700 hiljada objekata je podnet zahtev za legalizaciju, ali imamo i dalje preko 600 hiljada objekata za koje čak i nema zahtev za legalizaciju. Šta je cilj ovog zakona koji je usvojen nedavno? Svi objekti, bez obzira da li su stambeni ili poslovni, vikendice, pomoćni objekti, ekonomski objekti itd, treba da se upišu u katastar i da vlasnici tih objekata znaju da su ti objekti sada tretirani u skladu sa zakonom. Međutim, treba voditi računa da je to samo delimična legalizacija ili katastarska evidencija. Naime, pored svakog takvog objekta postoji jedna zabeležba da ta lica, vlasnici tih objekata, nisu platili naknadu za uređenje građevinskog zemljišta, nisu platili naknade za opremanje komunalnom infrastrukturom i nisu platili razne dažbine i takse. Ono što je veoma važno istaći jeste da je ovo sada jedna prilika da se pokuša pronaći mehanizam da se podstaknu vlasnici tih milion i 300 hiljada nelegalnih objekata da urade i završnu, odnosno konačnu ili finalnu legalizaciju, što znači da su platili troškove vezano za dobijanje građevinske i upotrebne dozvole. Pozdravljam izmene i dopune ovog zakona, pre svega zbog činjenice što je zaista u praksi bilo dosta primera zloupotreba od strane inspekcijskih službi koji su u obe varijante, i kod lica koja su već upisana u katastar i kod lica koja još nisu podnela zahtev, donosili rešenja o rušenju tih objekata. To je zaista neprihvatljivo i ova izmena ima puno opravdanje, iz razloga što se nijedan objekat neće moći rušiti bez pravosnažnog rešenja od strane nadležne instance. Na koji način bi se moglo podstaći da svi ovi građani koji imaju nelegalne objekte, koji će upisati pravo svojine u katastar, ali to će biti delimična legalizacija, da urade konačnu legalizaciju? Želim da podsetim javnost u Srbiji da ovde živi preko pola miliona proteranih lica sa područja Hrvatske i Federacije BiH, da živi preko 200 hiljada proteranih lica, odnosno interno raseljenih lica sa područja KiM i da imamo zaista i veliki broj građana iz redova domaćeg stanovništva koji se nalaze u jednoj teškoj socijalno-ekonomskoj situaciji. Šta je moj predlog? Ja predlažem da se usvoji jedan amandman na Zakon o planiranju i izgradnji da ove tri kategorije građana – izbegla lica, proterana lica iz Hrvatske i Federacije BiH i interno raseljena sa KiM i značajan broj građana iz redova domaćeg stanovništva, dobiju popust za konačnu legalizaciju. Naime, da se donese odluka da kada lokalne samouprave odrede naknadu za plaćanje građevinskog zemljišta, za komunalnu infrastrukturu, da se kaže: za ove tri kategorije lica biće popust 50% od cene koju odredi lokalna samouprava. Na primer, kuća od 200 kvadrata, koja je sagrađena, recimo, na periferiji Novog Sada, konačna legalizacija košta oko 2.000 evra. Ono što je dodatni predlog, to je da se taj popust odnosi na prvih 100 kvadrata. Znači, da se uzme u obzir situacija i način na koji su ti ljudi došli, odnosno da su proterani iz svojih krajeva, da se uzme u obzir domaće stanovništvo koje ima nelegalno sagrađene objekte i da se kaže – za prvih 100 kvadrata stambenih objekata biće popust 50%, za ostale kvadrate, ako je kuća od 200 kvadrata, vlasnik će plaćati punu cenu, kao i ostali građani, od 100 do 200 kvadrata. Mislim da bi na taj način uputili jednu snažnu poruku ovim kategorijama građana, da država ima u vidu njihovu tešku situaciju, s jedne strane, da ima u vidu način na koji su došli u Srbiju i da im se na taj način oduži i pokaže jedno razumevanje zbog tragedije koju su doživeli. Ovaj predlog je dobar i sa drugog stanovišta. Naime, to će podstaći veliki broj tih ljudi iz ovih navedenih kategorija da se odluče da urade i tu završnu legalizaciju, da kažu – ovo košta dve hiljade evra, ja sad dobijam popust, to će sada biti hiljadu evra, ja ću to da platim i da postanem u pravom smislu vlasnik, odnosno da tu kuću mogu da otuđim ili da dignem kredit, da počnem nekakvu proizvodnu aktivnost ili nešto slično. Mislim da bi to bila jedna pravedna i dobra stvar za ove građane. Takođe, na kraju bih želeo kratko da podsetim javnost Srbije za jedan problem koji postoji. Naime, sredstvima međunarodnih organizacija izgrađeno je u prethodnih 20 godina oko 3.500 stambenih objekata vezano za rešavanje problema izbeglih i interno raseljenih lica. Po Zakonu o izbeglicama iz maja 2010. godine, oko 3.000 vlasnika tih stambenih jedinica ima pravo otkupa. To pravo otkupa samo nema 530 porodica čija su sredstva izrađena kroz SIRP sredstva, odnosno sredstva italijanske Vlade. Mislim da je nepravda da imateda recimo imate u jednom Nišu zgradu, hajde da uslovno kažemo nemačke vlade i da ti ljudi nisu plaćali kiriju godinama i da imaju sada pravo otkupa, a da sada ti isti ljudi, te iste populacije u zgradi pored ove zgrade koja je izgrađena sredstvima italijanske vlade su plaćali veliku kiriju i još nemaju pravo da otkupe te stanove. Apelujem na nadležne ministre u Vladi, gospođu Mihajlović, gospodina Vujovića, gospodina Vulina da pokušamo naći rešenje i da izjednačimo te ljude u svojim pravima.To je isto kada imate troje dece i sada za dvoje dece kupite patike, a trećem detetu ne kupite patike. Znači, ili imate isti odnos prema svima da niko nema pravo otkupa od tih 3.500 porodica ili imaju svi pravo otkupa. Mislim da je to relativno lako rešiva stvar i da uz malo volje mislim da možemo ispraviti tu nepravdu prema 530 porodica, korisnika SIRP programa. Podsećam da u toj grupaciji od 530 porodica imamo i 20% domaćeg stanovništva, socijalno ugroženog stanovništva koji takođe podržavaju ovu inicijativu i zaista bi bili zahvalni nadležnim ministrima da ovaj problem nakon šest godina agonije se reši. Na kraju želim samo da kažem da ću u Danu za glasanje podržati ovaj paket zakonskih predloga jer mislim da je dobar i da doprinosi daljoj afirmaciji politike Vlade čiji je cilj stvaranje jedne uređene, moderne države. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Linta. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, a pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima ministar u Vladi, gospodin Aleksandar Antić.
Zaista uvažavajući i vreme koje smo proveli u ovoj raspravi i kvalitet rasprave ne želim dugo da još koristim vaše vreme. Pre svega, biću slobodan da se zahvalim i u ime koleginice Joksimović i u ime koleginice Udovički koja je bila sa nama dobar deo današnje rasprave, na jednoj izuzetno kvalitetnoj i konstruktivnoj raspravi o setu zakonskih predloga koji su bili danas na dnevnom redu. Naravno, uvažavamo i one kritičke tonove kojih je bilo danas i u samoj obradi sada amandmana koje su narodni poslanici podneli pokušaćemo naravno da napravimo analizu i tamo gde postoji prostor za poboljšanje zakonskih projekta, mi ćemo to bez ikakve dileme učiniti. Još jednom, hvala na kvalitetnoj raspravi, korisnoj raspravi za sve nas i vidimo se u raspravi o amandmanima.
Zahvaljujem se gospodine Antiću. Zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima iz tačaka od jedan do pet dnevnog reda. Nastavak sednice nedelja 28. decembar 2014. godine u 09.00 časova u pojedinostima na tačke od jedan do četiri. Zahvaljujem.