Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 124 narodna poslanika. Podsećam vas da članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji, ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 144 narodna poslanika, odnosno da su prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: prof. dr Žarko Obradović, Milorad Mijatović i Aleksandar Senić. Saglasno članu 86. stav 2. i članu 87. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, izuzetno za ponedeljak, dakle mimo dana utvrđenih u članu 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri Predloge zakona iz dnevnog reda koji je utvrđen u zahtevu Vlade. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv sednice Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2015. godini, koja je sazvana na zahtev Vlade, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije, članu 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članu 249. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je i zahtev za održavanje vanrednog zasedanja Narodne skupštine sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite za sednicu Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2015. godini određen je sledeći: D n e v n i r e d 1.Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani. 2.Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije. Narodni poslanik Vladimir Đukanović na osnovu člana 92. stav 2. i člana 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se obavi zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani i predlogu Zakona o izmenama i dopunama zakona o Vojsci Srbije. Da li narodni poslanik Vladimir Đukanović želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 151, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 13, od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Po Poslovniku dr Vladimir Pavićević ima reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Bečiću, smatram da su povređeni članovi Poslovnika 110, 111, 112. i 113. i nadam se da ćete mi dozvoliti da u dva minuta, na koja imam pravo, obrazložim kako je došlo do povrede Poslovnika. Jedan od narodnih poslanika, jedan od nas ovde, a ima nas 250, jutros je sprečen da uđe u veliku salu Narodne skupštine, a to je narodni poslanika Zoran Živković, poštovana gospodo. Molim vas, samo da vas podsetim, odlukom predsedavajućeg Jedanaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Skupštine, a to je upravo bio gospodin Bečić, narodni poslanik Zoran Živković, je udaljen sa sednice protivno odredbama članova 110, 111, 112. i 113. Poslovnika, čime je, poštovana gospodo narodni poslanici, nelegalno ograničena sloboda izražavanja jednog narodnog poslanika. Ja mislim, poštovana gospodo, da ovde nije reč samo o nelegalnosti, već i o nelegitimnosti ograničenja slobode izražavanja, kao i, i to je sada jedna nova informacija za sve nas ovde u odnosu na prethodne slučajeve, sprečavanje narodnog poslanika Zorana Živkovića da uđe u veliku salu, a ta novost tiče se neproporcionalnosti izrečenih mera na sednici koju sam ovde pomenuo. Moj predlog je, poštovani predsedavajući Bečiću, da se odloži izvršenje mere udaljenja sa sednice Narodne skupštine narodnom poslaniku Zoranu Živkoviću, dok se Ustavni sud ne izjasni o ustavnoj žalbi koju je povodom ovog slučaja Ustavnom sudu izjavio narodni poslanik Zoran Živković, poštovani gospodine Bečiću. Hvala vam.
Zahvaljujem. Samo momenat. Ja sam dužan da dam objašnjenje pre nego što pitam da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje. Vrlo dobro znate da je gospodin Živković udaljen po članu 111. Poslovnika. Takođe vrlo dobro znate da bi već sada Ustavni sud uvažio vašu molbu o privremenoj meri. Tako dok god se ne izjasni Ustavni sud, ova mera Poslovnika i po Poslovniku gospodin Živković mora da provede van skupštinske sale 20 radnih dana. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da.) Zahvaljujem. Po Poslovniku Aleksandar Marković.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dužan sam da reklamiram član 103. Poslovnika i mislim da se već više dana ovde zloupotrebljava član 103. važećeg Poslovnika od strane samostalnog poslanika koji je govorio pre mene. Očigledno da mu toliko nedostaje i fali prisustvo gospodina Zorana Živkovića, ali ja želim da mu skrenem pažnju da se polako navikava na odsustvo Zorana Živkovića, jer po povratku njegovog u parlament mi očekujemo, svi poslanici verovatno očekuju, da kao moralni čin gospodin Živković podnese ostavku. Podnese ostavku zbog javno izgovorene reči, zbog obećanja koje je dao, zbog opklade koju je izgubio, ali i zbog svog nedoličnog ponašanja. Pa je gospodinu Pavićeviću pametnije da se polako navikava na jedno duže odsustvo gospodina Živkovića. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Marković. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Objašnjenje je dato, kao i gospodinu Pavićeviću, koje je i predsednica parlamenta dala na prethodnim sednicama, tako da mislim da nije potrebno dodatno objašnjenje. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Reč ima gospodin Marijan Rističević, pa onda gospodin Šutanovac. Izvolite. Izvolite, gospodine Rističeviću.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, reklamiram član 103, 107. u vezi sa članom 113. Naime, član 113. kaže da mera udaljenja sa sednice nosi sa sobom neprisustvo 20 radnih dana, i o tome niko posebno ne odlučuje. Taj Poslovnik je donela stara postava Narodne skupštine. Dakle, donele su ga kolege na čijoj je listi izabran gospodin Pavićević. Dakle, ne mogu da verujem da je on stao na listu ljudi koji su prekršili Ustav, koji su doneli neustavni Poslovnik. Posebno ne mogu da verujem, s obzirom da verujemo u njegovu akademsku čestitost, da je gospodin Pavićević stao na listu ljudi koji su ovim Poslovnikom, donoseći ovaj Poslovnik kršili slobodu izražavanja. Ja sam na određen način iznenađen, tim pre što je Poslovnik u primeni gotovo desetak godina. Svi se sećamo da je na osnovu ovog Poslovnika po članu 113. udaljena cela jedna poslanička grupa na 20 dana. Mislim da je ostala samo jedna gospođa koja je zastupala sve svoje kolege koje su bili isključeni sa sednice. Ja sam možda kao poljoprivrednik oštećen više nego gospodin Pavićević, jer od nas dvojice ovde sam prisutan samo ja. Takođe, moram da vas upozorim, gospodine predsedavajući, da u skladu sa članom 103. stav 8. kada neko zloupotrebljava povredu Poslovnika, da ste u obavezi da vreme koje je upotrebio za diskusiju po povredi Poslovnika odbijete od vremena poslaničke grupe, te vas molim da gospodinu Pavićeviću odbijete od onih pet minuta dva minuta, s obzirom da on danima reklamira povredu Ustava, povredu Poslovnika, koji je donela poslanička grupa na čijoj je listi on izbran, sasvim ne primereno i neosnovano. Takođe, ne mogu da verujem da mera iz člana 113. ne obuhvata prisustvo na glasanje, ali gospodin Živković i gospodin Pavićević…
Vreme.
Samo da završim, gospodin Živković i gospodin Pavićević ne prisustvuju glasanju ni kada je u pitanju Zojin zakon i to kada čvrsto obećaju. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Rističeviću. Smatram da i ovo malo vremena koji ima gospodin Pavićević, ne želim da od tog vremena oduzimam vreme. Ako ikada budu ozbiljna poslanička grupa, kada budu imali više vremena, onda ćemo o tome da razmislimo. Gospodine Rističeviću, da li želite da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika? (Ne.) Izvolite gospodine Veselinoviću, nešto dobacujete? (Janko Veselinović, s mesta: Šta znači ozbiljna poslanička grupa?) Mislim, kada budu poslanička grupa sa više poslanika. Sada nisu poslanička grupa. (Marko Đurišić, s mesta: To nije ozbiljno. Tako može na pijaci, u autobusu.) Mislim da ne želim ovako sa vama. Gospodine Veselinoviću, ako želite nešto da kažete, prijavite se za reč, nemojte da dobacujete iz klupe, jer mislim da to nije u redu. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, povreda Poslovnika. izvolite.
Nisam tražio povredu Poslovnika, nego sam se javio po Poslovniku. Ako dozvolite, pre svega, da kažem da ne postoje ozbiljne i neozbiljne poslaničke grupe, gospodine predsedavajući. To je nešto što je možda terminološki vama blisko, ali nama nije. Ovde su sve poslaničke grupe podjednake, bez obzira na broj članova.
Da li ste se javili za repliku, koji član, na koji način sada diskutujete gospodine Šutanovac?
Javio sam se po Poslovniku, ako mi dozvolite da kažem. Imam dva minuta, jel tako?
Morate da citirate član Poslovnika na koji ste se pozvali.
Prvo sam citirao vas i dao sam vama već značaj nego članu Poslovnika. Član 97. stav 3, može?
Izvolite.
Zahvaljujem. Imajući u vidu da danas na dnevnom redu imamo dva izuzetno važna zakonska predloga…
Gospodine Šutanovac, molim vas, pretpostavljam da ćete da predložite da se vreme duplira, jel tako?
Da.
ali, još nije vreme. Pozvaću vas kada dođemo do tog momenta da možete da predložite.
Zahvaljujem.
Gospodine Pavićeviću? (Vladimir Pavićević, s mesta: Povreda Poslovnika.) Povredio sam Poslovnik kada sam zamolio gospodina Šutanovca da se javi, da li tada? Izvolite, gospodin Pavićević, ali pre toga reč ima Marko Đurišić, javio se pre vas takođe po Poslovniku. Izvolite gospodine Đurišiću.
Poštovani predsedavajući, smatram da ste povredili, vi lično, član 100. Poslovnika, koji govori o tome da predsedavajući, ukoliko želi da učestvuje u diskusiji može to da uradi tako što će sići ovde, u poslaničke klupe, prijavite se za reč i onda reći što ima. Vaše je pravo da odgovorite na reklamiranje povreda Poslovnika, a mislim da je način na koji ste vi to radili apsolutno neprimeren. Nemate vi pravo u komentaru da li je neko povredio Poslovnik ili ne, da govorite da li je neka poslanička grupa ozbiljna ili ne, da li je neko član neke ozbiljne poslaničke grupe ili ne. Molim vas, vi stalno praktikujete to pravo koje ste sami sebi dodelili, suprotno ovom poslovniku koji je ta mrska većina, pre nekoliko godina donela, vi ste u obavezi dok predsedavate ovom Skupštinom da ga poštujete. Ako vam se ne sviđa, promenite ga, imate većinu. Imate većinu već dve i po godine, mogli ste da donesete mnogi bolji Poslovnik ako vam ovaj ne valja, ali očigledno vam valja, pogotovo na način na koji ga vi primenjujete tako što ste sebi dali za pravo da radite samo ono što vi hoćete i da ga ne poštujete. Znači, ako imate neki problem i nešto hoćete da saopštite ovde građanima, siđite ovde, prijavite se za reč, prepustite predsedavanje nekom drugom, pa kažite to što imate. Ne primereno je sa tog mesta da dajete takve komentare i molim vas više to ne radite. Hvala vam.
Gospodine Đurišiću, kada pozivate nekoga da poštuje Poslovnike, voleo bih da to učinite prvo vi. Vi ste dobacivali sve vreme iz klupe, vi dobacujte sve vreme i ne poštujete Poslovnik i ovaj visoki dom, a meni sada, kao predsedavajućem, želite da uskratite moje pravo da dam objašnjenje narodnom poslaniku koji se pozvao na povredu Poslovnika. U mom objašnjenju o povredi Poslovnika i objašnjenju da smatram da nisam učinio povredu Poslovnika i na pitanje koje je postavio narodni poslanik koji se pozvao na povredu Poslovnika moram da odgovorim, gospodine Đurišiću, a vi želite to da mi uskratite. Kada mi je uputio pitanje gospodin Rističević, da smatra da treba da oduzmem vreme, rekao sam da mislim da ne trebam da oduzmem vreme gospodinu Pavićeviću, jer i onako malo ima vremena. Kada bude poslanička grupa, ozbiljna poslanička grupa, sada nije poslanička grupa, iako se u nekim trenucima poziva na to da misli da je poslanička grupa, upravo sam to rekao, kada bude poslanička grupa. Možda sam to „ozbiljna“ za uši opozicije nevešto izgovorio ili ne sa pravom, ali, u svakom slučaju, mislim da ne možete da mi uskratite pravo da dam odgovor poslaniku koji se pozvao na povredu Poslovniku. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, smatram da ste malopre povredili članove 27, 28, 29, 30. i 31, kao i 32. i 33. Poslovnika Narodne skupštine, a to su članovi koji se tiču delanja predsednika, odnosno potpredsednika Narodne skupštine. Poštovani gospodine Bečiću, smatram da vreme predsedavanja sednicom Narodne skupštine kada je predsednica Maja Gojković odsutna treba ravnomerno da se rasporedi između potpredsednika Narodne skupštine. Vi ste gospodine Bečiću potpredsednik koji najviše predsedava sednicama Narodne skupštine i, kao što svi možemo da primetimo, proporcijalno vremenu koje provedete na toj stolici tu, ja mislim, kršite i Poslovnik Narodne skupštine, gospodine Bečiću. Pazite, kao da ste srasli sa tom foteljom predsedavajućeg sednicom Narodne skupštine, gospodine Bečiću, a neki potpredsednici Narodne skupštine u ovom sazivu uopšte nisu imali priliku da predsedavaju. Na primer gospođa Čomić, koja je potpredsednica Narodne skupštine, poštovana gospodo, potom gospodin Ninoslav Stojadinović, koji je akademik, koji je možda jednom ili dva puta, gospodine Bečiću, imao priliku da predsedava Narodnom skupštinom. Moj predlog je sledeći, poštovani gospodine Bečiću, da se ravnomerno raspodeli vreme predsedavanja kako bi, poštovana gospodo narodni poslanici, svi potpredsednici mogu da vrše svoje dužnosti potpredsednika u Narodnoj skupštini, a ne da umesto toga, gospodine Bečiću, vi neprestano sedite tu i neprestano kršite Poslovnik Narodne skupštine. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću, ali, nažalost, vi o tome ne odlučujte. Po članu Poslovnika 32 – predsednika Narodne skupštine u slučaju privremene sprečenosti ili odsutnosti zamenjuje jedan od potpredsednika Narodne skupštine koga ona odredi, u čemu obaveštava sve potpredsednike i generalnog sekretara. Tako da, gospodine Pavićeviću, opet je isti moj odgovor. Kada na nekim sledećim izborima, ako ikada dobijete većinu da možete da rukovodite Narodnom skupštinom, vi ćete onda odlučivati ko će u ovom slučaju da vas zamenjuje. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, povređen je Poslovnik u članu 106. Pozivam i vas i ostale kolege, naročito kolege koji su najagilniji u reklamiranju povreda Poslovnika, da ih podsetim da su danas na dnevnom redu dva veoma važna zakona o izmenama i dopunama zakona i o odbrani i o vojsci. Srpska napredna stranka je spremna na takvu vrstu debate kako bi te zakone usvojili što pre. Ujedno bih pozvao i one koji sada, ali i u danima koji su iza nas, a verujem i u danima koji će nastupiti, tako agilno reklamiraju povredu Poslovnika. Da su bar malo ili bar delić te energije dali i pružili pre dva dana kada smo usvajali Zojin zakon, pa da su bar bili pola sata tu, pa da su bar glasali za taj zakon, da su glasali za tu decu, da se nikada nijednom detetu, nijednoj porodici tako nešto ne desi. Ne, nisu bili tu, nisu glasali, nisu želeli da pomognu srpskim porodicama, ali sada jasno mašu Poslovnikom i na taj način, evo, već koliko vremena nismo ušli u sednicu, nismo ušli u raspravu o zakonima koji su danas na dnevnom redu. Ja vas pozivam da uvedete ovu sednicu u normalne tokove i da krenemo da razgovaramo sa gospodinom Gašićem i sa ljudima iz Ministarstva odbrane.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Vaša primedba je na mestu. Zahvaljujem na tome. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, povreda Poslovnika.
Poštovani predsedavajući, smatram da je povređen član 107. Ja ću, za razliku od prethodnog govornika, reći za koji deo člana 107. smatram da je povređen. To je prvi stav koji glasi – govornik na sednici Narodne skupštine dužan je da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Mi smo sada čuli ovde optužbe kako neko neće da radi i kako, eto, do pre dva dana nije mogao da se usvoji neki zakon koji je za dobrobit građana Srbije. Mi smo ovde čekali da se vladajuća većina godinu i po dana smisli da je jedan takav zakon potreba građanima Republike Srbije. Kada je taj zakon došao konačno na dnevni red, posle godinu i po dana, a toliko je važan, mi smo ovde imali dovoljno političke pristojnosti da ne govorimo o tome zašto se tek sada raspravlja, odnosno tek pre dva dana o tom zakonu. Ovo je krajnje bezobrazno, da neko ko godinu i po dana nije dao da taj zakon dođe na dnevni red Skupštine sada nekome govori o tome da li je bio tu nije bio na glasanju kada je taj zakon konačno usvojen, samo zato što je javnost dovoljno pritisla vladajuću stranku da taj zakon stavi na dnevni red. Mislim da je ozbiljno narušeno dostojanstvo Skupštine ovakvim izlaganjem, gde se sada neko napada šta je radio po pitanju Zojinog zakona pre dva dana. Ponavljam, mi smo imali političku pristojnost da ne govorimo o tome zašto je taj zakon godinu i po dana stajao u parlamentu. Svaki put kada je gospodin Milisavljević predlagao taj zakon, on nije dobio dovoljno uvažavanja da poslanici vladajuće većine pritisnu to dugme, godinu i po dana, a sada ste se vi setili kako je to bitno i nekome spočitavate šta je radio pre dva dana.
Gospodine Đurišiću, da li vi bilo koji sledeći put kada ustanete da reklamirate Poslovnik i meni nešto spočitavate radite to sa pravom? Nisam hteo da vas prekinem, ali upravo ste sada zloupotrebili Poslovnik. Iskoristili ste prijavu po povredi Poslovnika za repliku. (Marko Đurišić, s mesta: A ono prethodno nije bilo?) Replicirali ste narodnom poslaniku, a sada dobacujete sa mesta. To govori o vama, gospodine Đurišiću, na koji način smatrate da ste samo vi u pravu kada vi govorite, kada vi zloupotrebljavate Poslovnik, a svi ostali to rade na način koji nije primeren, a vi što radite, to je sve primereno. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. (Marko Đurišić, s mesta: Niste me pitali da li želim da se glasa?) Da li želite da se glasa? (Marko Đurišić, s mesta: Naravno da želim.) Izvolite.
Gospodine predsedavajući, članovi 27. i 108. Još jednom apelujem da krenemo danas po tačkama dnevnog reda. Nemam problem da razgovaramo o svakoj temi, Skupština i jeste za raspravu o svakoj temi, ali bih podsetio vas, podsetio bih i ostale koleginice i kolege narodne poslanike, a podsetio bih i prethodnog govornika na razloge zbog čega je njegova poslanička grupa uložila najveći broj amandmana na Zojin zakon, zbog čega su narodni poslanici SDS bili uzdržani jer su rekli da je Zojin zakon protivustavan na sednici odbora, pa nisu ni glasali za njega [[Marko Đurišić, s mesta: Ovo nije replika?]]
Ono što sam dopustio vama, gospodine Đurišiću, dopuštam i gospodinu Babiću. Ne dopuštam da dobacujete i opomenuću sledećeg ko bude dobacivao s mesta.
Podsetiću i vas i prethodnog govornika da jedino poslanička grupa SDS nije dala potpis i nije se saglasila za održavanje sednice Narodne skupštine na kojoj se raspravljalo o Zojinom zakonu. Razlozi zbog kojih je Vlada Republike Srbije potrošila vreme je da se ovaj zakon upodobi sa ostalim zakonima. Ja sam zahvalan kolegi Milisavljeviću na korektnom odnosu, na prihvatanju amandmana koje je predložila Vlada Republike Srbije kako bi od tog zakona amputirali politiku, a ubacili da taj zakon bude primenjiv i upodobljen sa ostalim zakonima Republike Srbije. Ali, oni koji su najviše amandmana uložili, oni koji su rekli da je taj zakon protivustavan, oni koji nisu dali podršku da se održi takva sednica Narodne skupštine, oni koji na kraju krajeva nisu ni glasali za takav jedan zakon, zaista ne mogu da dozvolim da nam spočitavaju neke stvari koje nemaju veze sa istinom i realnošću.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Pošto ne mogu redovnim merama da održim red na sednici, a ne želim u ovom trenutku da dajem opomene, određujem pauzu u trajanju od dva minuta, da završimo sa ovim prijavama po Poslovniku. [[Posle pauze.]] Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvao da današnjoj sednici prisustvuju: Bratislav Gašić, ministar odbrane, Zoran Đorđević, državni sekretar u Ministarstvu odbrane, Biljana Babić, sekretar u Ministarstvu odbrane, Miloš Janković, pomoćnik Ministra odbrane, general major Bojan Zrnić, načelnik Uprave za odbrambene tehnologije u Ministarstvu odbrane, brigadni general Dragislav Lacković, načelnik Uprave za kadrove u Ministarstvu odbrane, pukovnik Saša Trandafilović, načelnik Uprave za budžet u Ministarstvu odbrane, pukovnik Slaven Bošković, načelnik odeljenja u Upravi za obuku Generalštaba Vojske Srbije, pukovnik Vjekoslav Bogunović, rukovodilac Grupe za pravne poslove u Inspektoratu odbrane i Slavica Jerković, viši savetnik, načelnik Pravne uprave u Ministarstvu odbrane. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obave zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda po tačkama 1. i 2, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničkih grupa. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, uvaženi gosti iz Ministarstva odbrane, pozivam se na član 97. stav 3. Sama činjenica da je danas ovde prisutan gotovo ceo vojni vrh Vojske Srbije na čelu sa ministrom i sa državnim sekretarom ukazuje da se danas planiraju razmatranja dva izuzetno ozbiljna zakona, Zakon o Vojsci i Zakon o odbrani. Nikada ovoliko prisustvo uniformisanih lica nije bilo u Skupštini Srbije kada se razmatrao neki zakon. To svakako razumem kao neophodnu podršku ministru odbrane, ali mislim da trebamo da damo podršku i nama poslanicima koji danas planiramo da raspravljamo o ovim zakonskim predlozima, te na osnovu člana 97. stava 3. predlažem da se, uz potpuno razumevanje hitnosti ovih predloga, iako mislim da je to moglo da ide i u redovnoj proceduri, vreme za razmatranje zakonskih predloga udvostruči. Nadam se da ne trebam da dajem obrazloženje. Zakon o vojsci, Zakon o odbrani nisu samo zakoni koji tretiraju našu Vojsku, odnosno samo našu odbranu. To su zakoni koji tretiraju celokupno naše društvo. Mislim da treba da pokažemo razumevanje zbog čega bi trebalo u parlamentu da imamo adekvatno vreme u kome bi mogli da raspravljamo o ovim zakonima na jedan kvalitetan način. Siguran sam da se ministar i pripadnici Ministarstva sa tim slažu. Verujem da nemaju preča posla nego da budu ovde jer ovo je izuzetno važno. Zato vas pozivam da stavite na glasanje i pozivam pripadnike većine koji, evo, posle godinu i po dana su prihvatili da glasaju o „Zojinom zakonu“, da prihvate i ovaj jedan predlog koji smatram da je izuzetno dobar i doneće samo kvalitet i ništa više od toga. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Šutanovac. Pošto ste predložili duže vreme rasprave, stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo 143, od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da ovaj predlog nije dobio potrebnu većinu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije. Da li želi reč predstavnik predlagača Bratislav Gašić, ministar odbrane? (Da) Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, pred vama su predlozi zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani i Zakona o Vojsci Srbije koji su pripremljeni u Ministarstvu odbrane nakon obavljenih sveobuhvatnih analiza unutar Ministarstva i Vojske, kao i temeljno sprovedene javne rasprave o pojedinim materijalnim rešenjima. Sistem odbrane prvi put je uređen na jedinstven način, donošenjem Zakona o odbrani krajem 2007. godine, zatim izmenama i dopunama iz 2009. godine, da bi Plan odbrane Republike Srbije bio usvojen 27. decembra 2013. godine. Cilj zakona je da se, na osnovu redovne analize i praćenja stanja u primeni zakona i godišnjim izveštajima u stanju priprema za odbranu i problema uočenih u pripremi plana odbrane, otklone uočeni nedostaci i reše pravni problemi u obezbeđivanju funkcionisanja sistema odbrane, sve to na osnovu utvrđenih bezbednosnih interesa i odbrambenih potreba i raspoloživih materijalnih i ljudskih resursa za efikasnu odbranu i bezbednost građana Srbije. Odlukom Narodne skupštine iz 2010. godine, obustavljena je obaveza služenja vojnog roka u Vojsci Srbije i služenje u civilnoj službi. Zakonom je uređen način dobrovoljnog služenja vojnog roka, a posle izvršene profesionalizacije Vojske. To nam je nametnulo potrebu da bolje uredimo način na koji građani, vojni obveznici izvršavaju obaveze za dodatno obučavanje i osposobljavanje za učešće u odbrani zemlje u vanrednom i ratnom stanju. Na osnovu sagledanog realnog stanja materijalne opremljenosti i razvoja Vojske Srbije i drugih snaga civilne odbrane, a u skladu sa donetim osnovnim planskim dokumentima u odbrani, predlaže se preciznije rešenje kada je reč o obaveznom donošenju akcionih planova. Njima se obezbeđuje bolja i efikasnija koordinacija svih organa koji upravljaju sistemom odbrane na izvršavanju dodeljenih misija i zadataka, vojne i civilne odbrane, kao i donošenje realnih procena i izazova, rizika i pretnji koje bi usvojila Vlada. U skladu sa utvrđenim zadacima u Planu odbrane i propisanim merama za obezbeđivanje realnih izvora finansiranja predviđenih programskim budžetom, predloženo je da se pravna lica rasterete nepotrebnih troškova za izvršavanje zadataka odbrane i to znači da je potrebno suziti krug pravnih lica koja, u skladu sa zakonom i iskazanim bilansnim potrebama iz plana, imaju obavezu pripremanja, donošenja i finansiranja sopstvenih planova proizvodnje i vršenja usluga za potrebe odbrane. Time će se ta obaveza odnositi samo na pravna lica od posebnog značaja za odbranu koja su registrovana za delatnost od posebnog značaja za odbranu. U delatnostima logističke podrške Vojske Srbije predviđa se mogućnost da određene vojne ustanove steknu status pravnog lica. Ono bi radilo za potrebe sistema odbrane i Vojske, a u delu slobodnih kapaciteta poslovalo u tržištu. Time bi značajno rasteretili troškove budžeta za finansiranje korisnika budžeta koji mogu da posluju i na tržištu. Predložena je i efikasna zaštita imovinskih interesa naše zemlje, kada je reč o racionalnijem korišćenju i raspolaganju vojnom imovinom koju koristi Ministarstvo odbrane i Vojska Srbije za potrebe vojne odbrane. Predviđena je i zaštita imovinskih interesa, kada je reč o bezbednosti u posebnom vojnom režimu, tako što se predlaže organizovanje vojnog pravobranilaštva u sastavu Ministarstva odbrane za poslove koje je i do sada obavljala Direkcija za imovinsko-pravne poslove, na osnovu ovlašćenja javnog pravobranioca. Na taj način izbegavaju se dodatni troškovi za obrazovanje posebnog organa, prenošenje obimne dokumentacije o vojnim objektima i obezbeđuju samousklađivanje organizacije rada, a u skladu sa nadležnostima i organizacijom koja se uređuje ovim zakonom. Značajan segment predloženih izmena je i uređivanje posebnih mera bezbednosti u odbrani koje se ne odnose samo na zaštitu tajnih podataka, kako je do sada urađeno, nego i na ovlašćenja za preuzimanje posebnih mera bezbednosti, kada je reč o organizovanju vojnih vežbi i merama bezbednosti u oblastima naučno-istraživačke delatnosti od značaja za bezbednost u odbrani, koju određuje Vlada. Tim rešenjima iz Zakona biće obuhvaćen i premer i katastar, koji se rade za potrebe planiranja i izgradnje vojnih kompleksa i vojnih objekata, kao i njihovo snimanje i prikazivanje u kartografskim podacima koje vrše nadležni vojni organi. Time se stvaraju mehanizmi za preduzimanje mera kada je ugrožena ili bi mogla biti ugrožena bezbednost u odbrani, za koje su, u skladu sa Zakonom, odgovorni Ministarstvo odbrane i organi uprave u njegovom sastavu. Izmene predviđaju da se uredi način na koji se vodi kancelarijsko i arhivsko poslovanje u Ministarstvu i Vojsci Srbije. Prilikom izrade Predloga, vodili smo računa o specifičnoj organizaciji Ministarstva odbrane, odnosno postojanju vojnih jedinica i vojnih ustanova koje su organizaciono i funkcionalno vezane za Ministarstvo, strukturu zaposlenih koji rade na poslovima državne uprave, kao i potrebu da se obezbedi zaštita i celovitost arhivske građe koja nastaje u radu resora na čijem sam čelu. Posebno bi trebalo naglasiti da je neophodno zaštititi arhivsku građu iz delokruga preuzetog arhiva oružanih snaga bivše SRJ, koji obuhvata i arhivsku građu saveznih organa odbrane i oružanih snaga koje su čuva u Vojnom arhivu. Predložena rešenja su usaglašavana i sa izmenama u pravnom sistemu, odnosno opštim zakonima koji uređuju delatnost od značaja za odbranu ili svojim odredbama upućuju na primenu Propisa o odbrani i o Vojsci Srbije. Kada te delatnosti obavljaju organi odbrane ili vojni organi, posebno u režimu vojnih delatnosti. Upravo to je predmet uređivanja ovog zakona ili posebnih zakona kojima se uređuje način harmonizacije opštih propisa u pogledu posebne prirode poslova odbrane i specifičnosti vršenja vojne službe, usklađivanje vojnog obrazovanja, vojno-zdravstvena delatnost, vojna plovidba i drugo. Najznačajnije izmene i dopune u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani su sledeće: preciznije definisanje postojećih pojmova i određivanje novih pojmova; odbrana Republike Srbije, vojnih postrojenja i vojnih skladišta, doktrinarnih dokumenata nižeg nivoa; srednjoročni plan i program razvoja sistema odbrane; standard odbrane Republike Srbije, tzv. SORS; propisivanje obaveza izrade akcionih planova za sprovođenje strategije nacionalne bezbednosti i strategije odbrane kojim se obezbeđuje utvrđivanje obaveza svih nadležnih organa i bolja koordinacija i izvršavanje svih poslova u odbrani i bezbednosti, kao i izvršavanje dodeljenih misija i zadataka civilne i vojne odbrane, u skladu sa zakonom i usvojenim planovima odbrane; preciziranje i dopuna nadležnosti Ministarstva odbrane u pogledu ovlašćenja predviđenih ovim ili drugim zakonom, a koje se odnose na: snimanje teritorije za potrebe premera, geodetskih radova i izrada i promet kartografskog materijala koji su u nadležnosti organa odbrane, zatim vođenje posebnog katastra, odnosno evidencija nepokretnosti koje se koriste za vojne potrebe, posebne mere bezbednosti i zaštite, određivanje sredstava posebne namene i posebnog režima pristupa i korišćenja vojnih objekata. Izmene će omogućiti praćenje stanja i zaštitu imovinskih interesa Srbije koje vrši vojno pravobranilaštvo, uređivanje kancelarijskog poslovanja u Ministarstvu odbrane i Vojsci Srbije, na jedinstven način. Izmenama i dopunama propisujemo nadležnosti organa komandovanja i rukovođenja Vojske Srbije za izradu dokumenta kojim se razrađuje doktrina Vojske Srbije, pružanje pomoći vojnim snagama bezbednosti i formiranje zajedničkih snaga, i to ne samo u slučaju ugroženosti graničnog pojasa, već i drugog dela teritorije na kojoj je ugrožena bezbednost, a na zahtev organa bezbednosti. Bliže uređivanje načina obučavanja građana za odbranu zemlje, imajući u vidu prelazak na dobrovoljno služenje vojnog roka, kako bi svi građani imali odgovarajuću obuku za učešće u odbrani, za slučaj vanrednog ili ratnog stanja. Preciznije uređivanje delatnosti logističke podrške Vojske Srbije. Još jedan zadatak zakona je da preciznije uredi obaveze dostavljanja podataka na osnovu kojih se priprema plan odbrane Srbije, preciznije određuju pripreme za odbranu koje sprovode drugi državni organi i sadržaj plana koji izrađuju i donose organi lokalne samouprave i pravna lica koja imaju obavezu pripremanja, izrade i donošenja sopstvenih planova proizvodnje i vršenja usluga, propisivanjem obaveza samo za pravna lica koja su, u skladu sa zakonom, određena od značaja za odbranu. Propisujemo i obavezne evidencije o nastradalim i nestalim licima u oružanim sukobima u cilju obezbeđivanja posebnih prava uređenih posebnim zakonima, kao i vrednovanjem, čuvanju i razvijanju vojne tradicije u saradnji sa nadležnim organima u čijem je delokrugu ostvarivanje prava vojnih veterana i zaštita spomen obeležja u cilju njihove zaštite. Cilj Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije je da se na osnovu redovne kontrole, praćenja i ocene rada u stanju Vojske Srbije, analiza postojeće organizacije i kadrovske strukture i očajni problemi u organizaciji, komandovanju i rukovođenju Vojskom Srbije, kao i ostvarivanje prava, obaveza i odgovornosti pripadnika Vojske Srbije, otklone uočeni problemi i obezbedi pravni okvir za odgovarajuću organizaciju i zaštitu prava pripadnika Vojske. Sve to u skladu sa prirodom i specifičnostima vojne službe i zbog obezbeđivanja potrebnih nivoa organizacionih, operativnih i funkcionalnih sposobnosti za efikasno izvršavanje dodeljenih misija i zadataka. Predlogom zakona preciznije se uređuje organizacija i sastav Vojske Srbije i način pripremanja i donošenja akta o organizaciji na strategijskom, operativnom i taktičkom nivou komandovanja, kao što je utvrđeno i u strategiji odbrane Republike Srbije. Predlaže se vraćanje naziva Ratno vazduhoplovstvo i protivvazdušna odbrana, koji je primereniji prirodi ovog vida, posebno u režimu vojnog vazduhoplovstva uređen u Zakonu o vazdušnom saobraćaju, pravilima vojne službe i negovanju tradicije Vojske Srbije. Preciznije se uređuje specifičnosti vojne službe koje obuhvataju letačku, padobransku i ronilačku službu koje se izvode u posebnim uslovima i uređuju posebnim pravilima, odnosno na vojnu službu koja se izvodi pod otežanim uslovima, naročito teškim, opasnim po život i za zdravlje štetnim radnim mestima, odnosno poslovima na kojima su profesionalna vojna lica izložena, posebnim naporima i povećanim rizicima na određenim formacijskim mestima, po kom osnovu ostvaruju i posebnu zaštitu u skladu sa ovim zakonom. Preciznije se uređuje nadležnost ministra odbrane u komandovanju i rukovođenju Vojskom Srbije, tako da odlučuje i u organizovanju zajedničkih vojnih vežbi u zemlji, odnosno učešću pripadnika Vojske Srbije u zajedničkim vojnim vežbama u inostranstvu. Zatim, o prestanku Službe oficira, odnosno podoficira, zaključno sa činom pukovnika po potrebi službe. Zbog potreba maksimalnog stepena kontrole upotreba ovog instituta, kao i upućivanje na školovanje i usavršavanje profesionalnih pripadnika Vojske Srbije. Briše se nadležnost za donošenje propisa u civilnoj vojnoj saradnji, jer je to materija doktrinarnih dokumenata. Takođe se briše nadležnost za određivanje vrsta i specifičnosti rodova i službi Vojske Srbije, jer je već sadržan u članu 4. stav 4. Zakona o Vojsci Srbije, čime se izbegava višestruko uređivanje istih nadležnosti. Preciznije se uređuje nadležnost načelnika Generalštaba Vojske Srbije u komandovanju i rukovođenju Vojske Srbije, tako da obuhvata i raspoređivanje oficira u Vojsci Srbije do čina kapetana i podoficira i profesionalnih vojnika, kao i donošenje doktorinarnih dokumenata nižih nivoa. Predlaže se ponovno uvođenje čina u rodu rečnih jedinica koje su neopravdano bile izostavljene u osnovnom zakonu. Uređujemo i vođenje posebne evidencije o pripadnicima Vojske Srbije, njen sadržaj i način zaštite podataka o vojnim licima, a sve u skladu sa prirodom vojne službe. To do sada nije bilo uređeno opštim Zakonom o evidenciji u oblasti rada. Predlogom zakona uređuje se posebna evidencija o licima na službi Vojsci Srbije u skladu sa prirodom vojne službe i načinom određivanja naziva jedinica i ustanova Vojske Srbije, radi očuvanja i negovanja tradicije, što je zakonodavna materija. Poboljšavamo i rešenje koji se odnose na uslove za prijem u profesionalnu vojnu službu, koja pored zdravstvene sposobnosti za vršenje vojne službe zahtevaju proveru posebne psihofizičke sposobnosti za vršenje vojne službe i tokom vojne službe. Izjednačavamo gornji limit godina života za prijem u profesionalnu vojnu službu na određeno i neodređeno vreme, koje će kod oficira biti 40, a kod podoficira 35 godina. Predlog propisuje uslove za ispunjavanje bezbednosti kriterijuma za Službu Vojske Srbije. Odsluženi vojni rok sa oružjem postaje uslov za oba pola, s obzirom da je izmenom Zakona o vojnoj, ratnoj i materijalnoj obavezi stvorena mogućnost i u tom smislu doneta odluka o obustavi obaveznog služenja vojnog roka za lica muškog pola i omogućeno dobrovoljno služenje vojnog roka licima oba pola pod jednakim uslovima. Dodaje se odredba o ništavnosti akta o prijemu u profesionalnu vojnu službu lica koja ne ispunjavaju propisane uslove, jer se shodno Zakonu o opštem upravnom postupku ništavnim može oglasiti rešenje koje sadrži nepravilnosti, koje po nekoj izričitoj zakonskoj odredbi predviđena kao razlog ništavnosti u cilju jačanja zakonitosti u radu nadležnih organa. Precizira se da kadet vojno visokoškolske ustanove može postati oficir posle završenog školovanja, ako u momentu prijema ispunjava sve propisane uslove za prijem u službu u skladu sa zaključenim ugovorom, osim u slučaju ako prestane da ispunjava ugovorene uslove, odnosno ako se steknu uslovi za raskid ugovora. Precizira se mogućnost da se profesionalni vojnik koji je primljen u službu na formacijsko mesto propisano za prijem na određeno vreme i koji je proveo devet godina u vojnoj službi po osnovu produžavanja ugovora o vršenju vojne službe neposredno primi u radni odnos na formacijsko mesto propisano za prijem na neodređeno vreme, bez javnog konkursa, u svojstvu civilnog lica na službi u Vojsci Srbije. Radi obezbeđivanja odgovarajuće kadrovske strukture u Ministarstvu odbrane i Vojsci Srbije treba imati u vidu da ugovor o vršenju vojne službe na određeno vreme nije isti pravni institut kao akt o zasnivanju radnog odnosa na određeno i vreme i da može da traje dok postoji potreba za popunu Vojske Srbije, u odnosu na prijem u radni odnos na određeno vreme koje može trajati najduže godinu dana. Bliže se uređuje sadržaj vojne legitimacije i identifikacione kartice koju koriste pripadnici Vojske Srbije i zaposleni u Ministarstvu odbrane i njihova izrada poverava Narodnoj banci Srbije, Zavodu za izradu novčanica i kovanog novca. To je podsećam u skladu sa prirodom podataka koje sadrži potreba da se obezbedi maksimalna zaštita podataka koji se nalaze na njima. Isto se uređuje i za vojne spomen medalje i vojne spomenice koje predstavljaju posebna najviša vojna priznanja, a zbog obezbeđenja posebnog kvaliteta i originalnosti. Uređuje se mogućnost i način upućivanja rada u inostranstvo pripadnika Vojske Srbije po osnovu izvršavanja obaveza preuzetih zaključenim međunarodnim sporazumom i potrebama vojne službe. Preuzima se uređenje obaveznog zdravstvenog osiguranja supružnika, premeštenog profesionalnog oficira, odnosno profesionalnog podoficira kome prestane stalno zaposlenje zbog premeštaja, takozvano produženo osiguranje. Naime, prelaznim i završnim odredbama člana 197. Zakona o Vojsci Srbije, odredbe o pravima na produžavanje osiguranja i na naknadu zbog prestanka zaposlenja i člana 59. i 59a Zakona o Vojsci Jugoslavije, ostaju na snazi do donošenja propisa o penzionom i invalidskom osiguranju. Tim zakonom nije ukinuta ova odredba, pa je i predloženo ovlašćenje Vlade da uradi način ostvarivanja ovih prava. Zbog usklađivanja godišnjih priliva i odliva kadra predlaže se da oficiru, odnosno podoficiru u službi na neodređeno vreme koji ispunjavaju neke od uslova propisanih ovim zakonom može prestati služba u vojsci po potrebi službe, s pravom na penziju, bez stavljanja na raspolaganje, ako je navršio najmanje 50 godina života i ako ima 20 godina staža u službi u svojstvu profesionalnog vojnog lica. Time se obezbeđuje zaštita prava po osnovu prestanka službe zbog organizacionih promena u Vojsci Srbije imajući u vidu da se radi o specifičnom zanimanju koja su vezana za vojnu službu. Predlaže se da Vlada uredi prijem civilnih lica na službi u Vojsci Srbije u celosti, a ne samo prijem bez javnog konkursa. Naime, na prijem javnim konkursom ne mogu se u svemu primeniti propisi o državnim službenicima, na koje upućuju odredbe važećeg zakona, s obzirom da civilna lica imaju i određena prava, kao i vojna lica shodno članu 134. Zakona. Propisuje se obaveza polaganja posebnog stručnog ispita pred ispitnom komisijom koju obrazuje ministar odbrane. Takođe se precizira koja lica su dužna da polože stručan ispit, vojni službenici koji imaju srednje obrazovanje u trajanju od četiri godine, odnosno visoko obrazovanje, a koja lica su oslobođena ove obaveze i dodato uređuju sadržina podzakonskih propisa iz nadležnosti Ministarstva odbrane, koja se odnosi na polaganje posebnog stručnog ispita. Preciznije se uređuje nadležnost izvršavanja o upravnim stvarima u prvom stepenu, tako što se podiže na nivo starešine komande, jedinice ili uslovne Vojske Srbije na položaju komandanta brigade ili starešine njemu ravnog, ili višeg položaja. Predviđeno je i da načelnik Generalštaba za rešavanje upravnim stvarima može izuzetno odrediti i starešinu položaj komandanta bataljona ili starešinu njemu ravnog položaja. Preciziraju se pojedine odredbe koje se odnose na disciplinsku odgovornost u Vojsci Srbije. Dame i gospodo narodni poslanici, zaključio bi svoje izlaganje time da sam uveren da ćete zbog važnosti materijala koji pokušavamo da unapredimo podržati predložene izmene i dopune. Zakon pre svega, omogućuje bolje funkcionisanje Ministarstva, ali i Vojske Srbije. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem gospodine ministre. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, pripadnici Vojske Srbije, kolege i koleginice, dame i gospodo, danas raspravljamo o izuzetno, kako je to već navedeno o izuzetno dva važna Predloga zakona. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani i Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije. Ja ću naravno, u ovoj načelnoj raspravi na prvom mestu govoriti upravo o drugoj tački dnevnog reda tj. o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o vojsci. Naravno, za to imaćemo vremena nešto detaljnije da raspravljamo i u raspravi u pojedinostima o svakom konkretnom članu, bez obzira o kom predlogu zakona da se radi sigurna sam da ima i amandmana koji idu u cilju poboljšanja upravo ovih zakonskih tekstova, ali naravno to ćemo ostaviti kada budemo raspravljali u pojedinostima. Naime, 2009. godine u tadašnjem sazivu Narodne skupštine Republike Srbije, poslanici su raspravljali o nekoliko predloga zakona, tačnije o radilo se o setu Predloga zakona, kao i dve strategije iz domena bezbednosti i odbrane. Pomenute strategije u tadašnjoj raspravi 2004. godine na koje se u istinu dosta dugo čekalo, kao i zakoni, odnosno predlozi zakona o vojnim službama, bezbednosti i upotrebi oružanih snaga u multinacionalnim operacijama, nekako su zavredile više pažnje i time potpuno, ne potpuno, ali bar donekle skrajnule i sklonile u zapećak tadašnji Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vojsci. Najviše kontraverzi i najviše primedaba tada u ovom domu, u Narodnoj skupštini, izazvalo je uvođenje tada potpuno novog člana 14a, kojim se suštinski u potpunosti, dakle, apsolutno zabranjuje svaki kontakt, odnosno svaki kontakt između profesionalnih pripadnika vojske i onih organizacija građanskih društava koji se bilo neposredno, bilo posredno bave pitanjima odbrane i bezbednosti. Kada se njima dodaju ista takva udruženja iz spoljnog udruženja koja se isto tako bave pitanjima odbrane i bezbednosti onda smo dolazili do broja udruženja do te cifre koja nije apsolutno, a ni malo zanemarljiva, čak je bila prilično upozoravajuća, mislim da se dovoljno pažnja na tako nešto nije ukazala. Ta zabrana imperativna, sadržana je i dalje u još uvek naravno, važećem Zakonu o vojsci, njegovom važećem članu 14a koji se ovim predloženim izmenama i dopunama i menja, dodala bih u prilično dobrom pravcu, ali sa druge strane mišljenja sam i u samo jednom delu, a naravno takva izmena ranije, prvo nije bila ni pravno utemeljena, a osim toga takva izmena je bila i protivustavna i ne samo što je bila pravno neutemeljena, nego je bila i protivustavna, ali više od toga bila je daleko retrogradna, vraćala nas je u neke one tužne i nesrećne 90-te godine, kada su udruženja građana u najmanju ruku bila etiketirana kao državni neprijatelji broj jedan, a samim tim i neprijatelji u potpunosti sistema, odnosno sektora bezbednosti. Članom 14. još uvek važećeg Zakona o vojsci profesionalnim vojnim licima kako se ovim Predlogom zakona vrši, rekla bih na potpuno ispravan i opravdan način i usklađivanje, odnosno potpuno terminološki uvođenje novih pojmova koji odgovara sadašnjoj strukturi, odnosno stanju u Vojsci Srbije, predviđeno je brisanje tog termina i njegova zamena terminom „profesionalni pripadnik vojske“. Sve u cilju kako bi se tako jedna zabrana bila šire postavljena i obuhvatila pripadnost određenoj političkoj stranci, koja će se odnositi na sve profesionalne pripadnike vojske, dakle, i profesionalna vojna lica, ali isto tako i na ona civilna lica, a koja su na službi u Vojsci Srbije i upravo, takav jedan član već je bio uskratio pravo na političku pripadnost konkretnoj političkoj stranci. Međutim, ono što je i tada Ustav Srbije predviđao, jer ga u međuvremenu menjali nismo, ne ograničava apsolutno pravo nikoga da učestvuje u aktivnostima udruženja građana, pa samim tim ni pripadnicima Vojske Srbije. Već sam rekla, drago mi je što se ovako postojeće rešenje menja, kada je u pitanju ovaj sporni član, a zasigurno predstavlja pomak, koji kao nov glasi da se profesionalnom pripadniku vojske može uz prethodnu saglasnost ministra odbrane odobriti učešće u udruženjima itd. neću čitati ceo predloženi član da ne oduzimam nikome vreme. Ono što je činjenica, jeste da se upravo ovakvim predlogom, meni je zaokupilo najviše pažnje, pa sam upravo tome i posvetila najviše vremena, otkanja jedan potpuni pravni apsurd, otklanja jedan paradoks, usudiću se da kažem, jedna potpuna besmislica koja iz nekog razloga jeste ostajala sve ovo vreme do danas u postojećem predlogu zakona, kojima je pripadnicima vojske bilo onemogućeno i zabranjeno da zauzmu učešće u aktivnostima domaćih udruženja, a da apsurd bude još veći, omogućavao je da učestvuju i da budu članovi stručnog stranog udruženja. Istine radi, moram da primetim da ovo poslednje nije menjano ni izmenama ni dopunama o kojima danas raspravljamo. Ovako predložena formulacija, barem meni lično, ukazuje na činjenicu da se sada radi o diskrecionoj oceni ministra odbrane, da li će ili neće nekom pripadniku vojske dati tu saglasnost, pa u vezi sa tim imam jedno pitanje, koje meni lično predstavlja nedoumicu. Naime, od čega će zavisiti davanje takve saglasnosti, koje se pretpostavke moraju ispuniti, da bi se takva saglasnost dobila i čime ćete ograničiti mogućnost selektivnosti koja je potencijalno moguća. Naravno, kao laik postavljam već ova pitanja, ali na osnovu nekih zaključaka do kojih sam došla, nakon razgovora sa eminentnim profesorima iz sfere bezbednosti i odbrane, ali isto tako i sa nekim pripadnicima vojske i čini mi se da je moguće da i ovako sada, a predloženi član uzrokuje svojevrsne probleme u praksi. Više sam stava i to je naravno moj lični sud. Dozvoliću sebi da pogrešim, jeste da je trebalo ići u pravcu potpunog brisanja ovog člana 14a. Ukoliko me pitate zašto i kako sam došla do takvog jednog zaključka, onda bih mogla prvenstveno na ovom mestu da kažem da je temelj demokratske civilne kontrole Sektora bezbednosti pored naravno, svih ostalih subjekata, mislim na parlamentarnu kontrolu od strane izvršne vlasti i unutrašnju kontrolu, sudsku proveru, počiva upravo na nadzornoj ulozi javnosti, apsolutno svih nas, i naravno građanskog društva. Zato sam iz navedenih razloga stava da član 14. u potpunosti treba brisati. Tamo gde je bilo neophodno da se izvrše određene izmene, to je i učinjeno, pa je članom 38. ovog predloga zakona predložena izmena i dopuna člana 90. usled neophodnosti i usklađivanja odredaba dva zakona koja su na pravnoj snazi u našoj zemlji, Zakon o vojsci i Zakon o spoljnim poslovima, i to po pitanju plata, dodataka, naknada i drugih primanja zaposlenih u diplomatsko-konzularnim predstavništvima, uz obuhvatanje specifične vojne službe. Ono što je novina i što zavređuje pažnju a mislim da je normiranje bilo svakako neophodno i u tom smislu pohvale i ministru odbrane i uopšte ministarstvu odbrane, odnosi se na predlaganje novog člana 90, a ovim predlogom zakona kojim se reguliše status profesionalnih pripadnika Vojske Srbije, upućenih na rad u inostranstvo, u slučajevima koji nisu bili obuhvaćeni, postojeći članom 90a odnose se na izvršavanje obaveza preuzetih zaključenim sporazumima. Mislim da takvo jedno rešenje i uvođenje ovog novog člana 90. predstavlja i više nego potrebno stvarnosti nametnuto rešenje da se ono sada i zakonski normira, budući da u praksi postoji i to predstavlja pomak u odnosu na onu dosadašnju praksu, a to je da se stvari koje sama stvarnost potvrđuje rešavaju sporadično, ad hok, donošenjem podzakonskih akata, odnosno da se pojedine stvari koje se tiču Vojske Republike Srbije uređuju uredbama i sada se to radi na jedan sistematičniji način. Konačno se takvo jedno pitanje i zakonski normira. Dobro je takođe što se vrše izmene člana 91. kojim se određenim licima, a koja su taksativno navedena u ovom novopredloženom članu ovog Predloga izmena i dopuna Zakona o Vojsci, a to su vojnik-učenik, kadet vojnoškolskih ustanova i lica na drugom stručnom osposobljavanju za oficira i podoficira, ministar odbrane određuje i druge naknade pored onih novčanih primanja koja su već dobro poznata. Polazeći upravo od evropskih standarda, republički organ koji je nadležan za poslove statistike više ne publikuje podatke o prosečnoj mesečnoj zaradi po zaposlenom u privredi Republike Srbije i to takođe predstavlja dobro rešenje. Nadam se da će i član 70 ovog predloženog zakona u potpunosti biti ispoštovan, te da će se u tom smislu propisi za izvršavanje ovog zakona zaista i doneti u onom roku koji je naveden u samom tekstu Predloga zakona i u njegovom obrazloženju, dakle u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu, jer uvek kada se regulisanje određenih pitanja, naravno, imam određenu skepsu da ma o kom predlogu zakona da se radi, kada se ostavlja rok za donošenje podzakonskih akata, sumnja uvek postoji, a najbolja je ona situacija gde se ujedno podzakonski akti donose, a takođe najređa kada su oni već u potpunosti pripremljeni odmah nakon stupanja na snagu određenog predloga zakona. Svakako je intencija predlagača i ovog Predloga zakona, kao i Zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani, usklađivanje važećih rešenja sa iskustvima u praktičnoj primeni Zakona o Vojsci Srbije i otklanjanje svega onoga što uzrokuje probleme, prvenstveno u praksi, a onda u tumačenju odredaba i kako to predlagač u razlozima za donošenje ovog zakona navodi, otklanjanje uočenih nepreciznosti, a ja bih dodala i otklanjanje kontradiktornosti, protivustavnosti, manjkavosti, praznih praznina, pa ukoliko želite na određenim mestima i dualiteta odredaba, a čime su u priličnoj meri obilovale poslednje izmene i dopune Zakona o Vojsci. Iskoristiću ovo vreme koje mi stoji kao ovlašćenom predlagaču poslaničke grupe SPO i DHSS da ukažem na činjenicu da ovakve izmene i dopune predstavljaju odraz stvarnosti, te da tu istu stvarnost oslikavaju, ma kakva ona bila, budući da se u ocenu naše opšte stvarnosti upuštati neću. Socijalni aspekt čini mi se da je od ključnog značaja kada govorimo o Vojsci Srbije, jer on u sebi sublimira i obnavljanje ugleda, ali isto tako, pored obnavljanja ugleda, i obnavljanje poverenja, obnavljanja atraktivnosti vojnog poziva, odnosno vojne profesije i to je već izvesno vreme i par godina unazad vidljivo, što je svakako opšte poželjno i tako nešto treba pohvaliti. Imali smo mi u ne tako davnoj prošlosti prilično mračne, usudila bih se reći čak i najmračnije godine naše vojske. Tu pomenutu socijalnu dimenziju vojska ne može nikada i nikako ni u jednoj zemlji ostvariti bez podrške javnosti, jer javnost je ta koja vojsku percepira ili kao deo sistema, što, kažem, u poslednjih nekoliko godina stanje je prilično poboljšano i to treba javno izgovoriti, ili kao državu u državi, a što je fakat ona bila u već tim pomenutim najmračnijim godinama upravo po našu vojsku. Čitajući određena vojna dela različitih autora, ovom prilikom izvinjavam se, autora ne znam pa mu ime ne mogu izgovoriti, ali parafraziraću jednu rečenicu koju sam donekle zapamtila i koja glasi otprilike ovako – da je reformski zamah u Srbiji započeo nakon petooktobarskih promena, da je onda stigao do vojske negde 2003. godine, ali da je već sa proleća 2004. godine drastično oslabio u jednom potpunom odsustvu, u potpunom nedostatku političke artikulisanosti i uopšte unutrašnje spremnosti za promene. Mislim ova rečenica je zaista oslikavala nešto što prošlosti i pripada. Naime, setimo se kraja 2004. godine, setimo se 2005. godine, pa i 2006. godine. Tada je u vojnim objektima širom Srbije, znate, u najmanju ruku stradalo toliko vojnika kao da smo bili u ratu, kao da u zemlji Srbiji nisu postojale mirnodopske prilike. Setite se ubijenih gardista Dragana Jakovljevića, Dražena Milovanovića, ubijenih u vojnom objektu „Karaš“ na Topčideru 5. oktobra 2004. godine. Setite se vojnika ubijenog u Leskovcu. Setite se vojnika ubijenih u Boru i u mnogim drugim kasarnama tih godina i svih mladih vojnika koji zapravo u želji da se odazovu vojnom pozivu, da čestito i časno služe ovoj državi, ali ne i ovakvoj državi, bili su u potpunosti žrtve jedne ratne politike, po mom sudu najnesposobnije Vlade u istoriji sa epitetom u javnosti poznate kao neobaveštene, a koja se u mirnodopskim uslovima zapravo pretvorila u skrivanje počinilaca ratnih zločina, što u istinu u navedenim godinama te Vlade to je očigledno bio i najznačajniji državni posao. Budući da sam se udaljila od ove teme, neću mnogo govoriti. Budući da je naša poslanička grupa podnela i nekoliko amandmana, naravno, amandmane uvek podnosimo u cilju poboljšanja zakonskih tekstova, o svemu detaljno raspravljaćemo u raspravi u pojedinostima. Na kraju želim samo da kažem u kontekstu pomenutih vojnika, mislim da ih Vojska Srbije ne treba nikada zaboraviti i nikako zaboraviti. Treba da bude ponosna što je tako čestite i poštene mlade ljude imala u svojim redovima. Ukoliko mi se učini da tako nešto vojska i zaboravi, uvek će postojati neko ko će biti tu da tako nešto podseti. Naravno, u danu za glasanje poslanički klub SPO i DHSS podržaće i glasaće za predložene izmene i dopune i Zakona o odbrani i Zakona o Vojsci Republike Srbije u prvom redu zato što oslikavaju stvarnost i potrebe našeg stanja u vojsci, a sa druge strane može se zaključiti da oni predstavljaju u dobroj meri jedno tehničko usklađivanje i time u potpunosti usavršavanje sa već neki važećim zakonima koji su na pravnoj snazi u našoj zemlji. Hvala.
Hvala vam, gospođice Batić. Reč ima narodni poslanik mr Đorđe Kosanić.
Zahvaljujem. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, pred nama su danas dva predloga zakona, o odbrani i Vojsci Srbije. Na samom početku reći ću da svakako poslanička grupa JS u danu za glasanje podržaće pomenute predloge zakona. Podržaćemo ih jer njihovim donošenjem obezbeđuje se efikasno funkcionisanje prvenstveno Vojske Srbije, a isto tako jedinstven i efikasan sistem odbrane. Na samom početku reći ću da kroz vreme srpski vojnik je uvek bio cenjen i poštovan, pa čak i od svojih protivnika, a celokupna vojna strategija Srbije, kao vojničke zemlje u poslednja dva veka bila je bazirana samo na samoodbrani. Danas svakako Srbija kao zemlja koja je vojno neutralna i, s druge strane koja ima saradnike i na istoku i na zapadu, gospodo, treba da ima jaku vojsku, vojsku koja ima jak moral i da razvija vojne potencijale i vojnu industriju. Podsetiću vas samo da se u nekadašnjoj Jugoslaviji, koja je na vrhuncu svoje moći izvozila vojnu opremu i vojno naoružanje u iznosu od, taj podatak verovatno niste čuli, od čak četiri i po milijarde dolara. Sada želim da kažem, prosto ovo ne mogu a da ne kažem, što se tiče prošle godine i vojne parade, ministre, svaka čast za ono što smo videli. U jednom trenutku, svi smo se osetili ponosim. Videli smo novo naoružanje, tehniku kojom raspolažemo i dostignuća naših stručnjaka. Ali, moram da kažem da ovde ostaje žal, gledajući sve to, da smo se možda u nekom prošlom vremenu prerano odrekli nekih borbenih sredstava i vojne opreme. Kada to kažem, izneću samo neke primere. Recimo, tenk T-55. Lako smo se odrekli velikog broja tog naoružanja. Mislim da je on i danas u upotrebi u velikom broju zemalja, a, sa druge strane, on se nalazi čak u upotrebi u jednoj velikoj vojsci Ruske Federacije koja, složićete se sa mnom, ima najsavremenije tenkove današnjice. S druge strane, pomenuću još jedan primer. Radi se o lakom prenosnom sistemu protivvazdušne odbrane Strela 2-M. Za one koji ne znaju, koristi se za borbu protiv niskoletećih aviona i helikoptera i u svom sastavu ga i dan danas ima preko 60 zemalja u svetu, ako se ne varam. S druge strane, on je pokazao svoje dobre karakteristike u Vijetnamu, preko 70 letilica je oboreno. Ali, ono što je meni važno ovde je da smo u nekom prošlom vremenu Vojska Jugoslavije i njene naslednice Vojska Srbije i Crne Gore i Vojska Srbije, kasnije imale preko hiljadu tih sistema. Nažalost, danas nemamo nijedan. Želim samo da kažem da ostaje žal možda što smo i neke druge sisteme prerano odbacili. Vraćajući se na sam Predlog zakona o odbrani i Vojsci Srbije, želim reći da donošenje ovih zakona predstavlja zakonodavnu materiju. Prosto, nije se moglo drugačije doći do promene ovog zakona, već donošenjem novog zakona. Izmene i dopune ova dva zakona trebalo bi da obezbede osnovne reformske procese u sistemu odbrane i Vojske Srbije. Podsetiću samo da su se poslednje promene, što se tiče ovoga, desile 2009. godine. Imali smo, da kažem, nedovoljno nejasnoća i bilo je dosta problema u njihovoj primeni. Isto tako, treba reći da su se neke izmene u ova dva zakona desile zbog toga što je bilo neophodno izvršiti usklađivanje i sa drugim donetim propisima, poput Zakona o javnoj svojini, Zakona o vazdušnom saobraćaju i Zakona o plovidbi na unutrašnjim vodama. Tako da, neke stvari su se morale preduzeti, jer naši zakoni često upućuju na opšte propise. Koje su novine u novom zakonu? Samo ću uzeti neke novine, da ne idem u detalje. Najpre, donošenje vojnog pravobranilaštva kao posebne institucije koja se bavi zaštitom imovinsko-pravnih interesa ministarstva, kako odbrane, tako i Vojske Srbije. Pored toga, predloženim zakonom predviđa se i obučavanje građana, što je i nekada bilo u praksi, ali ono što je važno, što bi ovde trebalo reći je da oslanjanje samo na profesionalnu vojsku ne dozvoljavaju sebi ni mnogo razvijenije zemlje od Srbije. Ovo sada što uvodimo, dovešće do efikasnijeg funkcionisanja sistema odbrane. Zatim, srpska avijacija ubuduće će se zvati ratno vazduhoplovstvo i protivvazduhoplovna odbrana. Promenom ovog vida Vojske biće omogućen njen kontinuitet i tradicija. Ovim promenama zadovoljeni su bivši aktivni letači, čija je podrška bila na strani starog naziva, koji je promenjen, ako se ne varam, 2004. godine. Isto tako, ovim zakonima po prvi put će biti definisan rad pripadnika Vojske za vreme trudnoće i u porodiljskom periodu. Šta donosi ta novina? U tom periodu oni neće biti razrešeni dužnosti, već će njihova funkcija biti zamrznuta i po dolasku na posao nesmetano će raditi svoj posao. Novina je i da se ovim promenama zabranjuje učešće u političkim strankama civilima i svim zaposlenima u Vojsci Srbije, a ne kao što je ranije bilo, samo profesionalnim vojnicima i licima. Ono što je najvažnije, precizirane su nadležnosti predsednika Republike, predsednika Vlade i ministra odbrane i Generalštaba. Na samom kraju ću reći da su ovi zakoni svakako veliki iskorak unapred i poslanička grupa JS u Danu za glasanje podržaće predložene zakone.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Vesna Besarović.
Zahvaljujem. Uvaženi gospodine predsedavajući, uvaženi predstavnici Vojske Srbije, uvažene kolege poslanici, obratila bih se u vezi sa dva zakona koja su danas na javnoj raspravi, odnosno na budućem glasanju. To su Zakon o narodnoj odbrani i Zakon o Vojsci. Što se tiče ova dva zakona, koja su pripremana dosta dugo i koja su prošla javne diskusije i pripreme u radnim grupama, osnovni zadatak izmena koje su preduzete je da se otklone uočeni nedostaci u praktičnoj primeni ovih zakonskih propisa, s jedne strane i s druge strane, da se izvrši potrebno usaglašavanje sa promenama koje su nastale u pravnom sistemu Republike Srbije, a odnose se na materiju koju uređuju ova dva zakona. Naime, ovi tekstovi, koji su danas nama predloženi, predstavljaju rezultat analize i pripreme radnih grupa i oni su nama dati danas da o njima raspravljamo u načelu i u pojedinostima. Što se tiče Zakona o odbrani, on pre svega donosi nova definisanja pojmova i usklađivanje izraza koji se koriste u ovom zakonu radi jednobraznog korišćenja i otklanjanja nekih nepreciznosti, koje su uočene u dosadašnjem radu, odnosno u dosadašnjoj primeni sada važećih propisa. Zatim, preciziraju se nadležnosti predsednika Republike, Vlade, Ministarstva odbrane i Generalštaba Vojske u oblasti odbrane i Generalštaba Vojske Srbije, takođe radi usaglašavanja sa nadležnostima koje su propisane u drugim zakonima, bilo da su oni prateći ili zakoni koji podržavaju Zakon o odbrani, na primer, Zakon o upotrebi Vojske Srbije i drugih snaga u multinacionalnim operacijama itd. Predloženim zakonskim izmenama bliže se uređuju ovlašćenja za donošenje podzakonskih propisa. To imamo bliže definisano u članu 16. Predloga zakona, za izvršavanje ovog zakona, što nije bilo precizno uređeno u važećoj, postojećoj zakonskoj materiji i zbog čega neki podzakonski propisi nisu mogli da budu doneti. Zatim, ovde se obraća velika pažnja inspekcijskom nadzoru u oblasti odbrane. Uvodi se čitav niz članova koji regulišu ovu materiju, pogotovo inspekcijske poslove, koje će obavljati inspektorat odbrane kao organ uprave u sastavu Ministarstva odbrane. Veoma je značajno što se ovim zakonom vrši i usklađivanje sa Zakonom o budžetskom sistemu, Zakonom o javnoj svojini, koji su u međuvremenu doneti, i konačno Zakonom o javnim nabavkama koji smo relativno skoro menjali i doneli. Takođe, utvrđuju se dokumenti planiranja odbrane, kao što su strategijsko-doktrinarni dokumenti, dokumenti planiranja razvoja i dokumenti upotrebe snaga i za svaki od njih se posebno definiše koji dokumenti ulaze u njihov sastav. Takođe, uvodi se institut, da tako kažem, srednjoročnog plana i programa razvoja sistema odbrane kao veoma važnog preduslova u razvojnoj politici sistema odbrane. Kao što sam već napomenula, proširuju se nadležnosti predsednika Republike, kao što je davanje saglasnosti na nacrte svih osnovnih dokumenata planiranja razvoja i ostalih osnovnih strategijsko-doktrinarnih dokumenata. Takođe, nadležnosti Vlade su vezane za ovu materiju, kao što je usvajanje procene vojnih i ne vojnih izazova, rizika, pretnji, donošenja akcionih planova za sprovođenje strategija itd. Preciznije se uređuju nadležnosti u oblasti planiranja i izgradnje vojnih objekata, zajedničkog civilno-vojnog sistema upravljanja vazdušnim saobraćajem, oblast saobraćaja na unutrašnjim plovnim putevima, a u pogledu posebnosti koji proizilaze iz takve vrste saobraćaja i iz činjenice da je reč o vojnom režimu saobraćaja, naravno, uvek za potrebe i iz delokruga Ministarstva odbrane. Time se ujedno vrši usklađivanje ovih odredbi, odnosno odredbi ovog zakona sa zakonima koji uređuju sličnu materiju, kao što je Zakon o planiranju i izgradnji, Zakon o vazdušnom saobraćaju i Zakon o unutrašnjoj plovidbi. Dodatno se uređuju i posebne dužnosti Ministarstva i ostalih državnih organa u postupku pripremanja i sprovođenja planova odbrane u poslovima i delatnostima koje se izvršavaju u vezi sa njihovim nadležnostima. Zatim, u članu 107. se, kao posebno značajna novina, apostrofiraju poslovi zaštite i zastupanja imovinsko-pravnih interesa Republike Srbije u pogledu imovine koju koristi Ministarstvo odbrane i Vojska Srbije, time što se u institut vojnog pravobranilaštva uvodi, a imajući u vidu obim i specifičnosti te imovine, odnosno specifičnost vojne organizacije kao takve, vojnih delatnosti, vojne službe, kao i postojeću praksu uporedno pravnu praksu koja postoji u drugim zemljama. U tom smislu, ja bih samo navela da je predloženo da vojno pravobranilaštvo bude posebna organizaciona jedinica Ministarstva odbrane koja će preduzimati pravne radnje i pravna sredstva radi ostvarivanja i zaštite imovinskih interesa Republike Srbije u pogledu sredstava koje koriste Ministarstvo odbrane i Vojska Srbije, a za potrebe odbrane i bezbednosti. Ovim rešenje se predlaže, imajući u vidu član 2. stava 3. Zakona o pravobranilaštvu, koje smo prošlog leta 2014. godine doneli, a kojim je propisano da će se posebnim zakonom urediti poslovi pravobranilaštva zaštitu imovinskih interesa i prava Republike Srbije u postupcima koji za predmet imaju prava i obaveze Republike Srbije u vezi sa delokrugom rada Ministarstva nadležnog za poslove odbrane, vojnih jedinica i vojnih ustanova koje su organizaciono vezane za Ministarstvo nadležno za poslove odbrane i vojske. To se pokazalo kao jedna dobra novina, osnivanje vojnog pravobranilaštva, a i na liniji je uporedno pravne prakse država koje takođe imaju slične institucije za poslove zastupanja imovinskih interesa koja vrše organi Ministarstva nadležnih za poslove odbrane. Takve institucije nalazimo u regionu, Makedonija, Hrvatska, Grčka, Italija, Turska, Rumunija, a i, naravno, van regiona. Kao sledeća novina, koju donosi ovaj zakon, je logistička podrška koju predviđa ovaj zakon, a kojima se daje ovlašćenje Vladi da osniva vojne ustanove sa statusom pravnog lica koje viškom kapaciteta mogu da pružaju usluge van Ministarstva odbrane i Vojske Srbije po tržišnim uslovima. Predviđene su i obaveze građana u članu 28, tako što se građanima daje, odnosno predviđa obaveza izvršavanja vojne radne i materijalne obaveze i obaveze da učestvuju u civilnoj zaštiti, kao i obaveze da učestvuju, što je novina, u obučavanju za potrebe odbrane, a u skladu sa zakonom i odlukama nadležnih organa. Kao jednu od značajnih izmena navela bih izmenu kojom se vrši dopuna zakona, a odnosi se na mere obezbeđenja vojnih objekata i reona u kojima se ti objekti nalaze, u pogledu fizičko-tehničkog obezbeđenja, bezbednosne zaštite, načina određivanja tih mera i načina kontrole kako se te mere sprovode. Sledeća novina koju ovaj zakon donosi jeste uređivanje načina izvršenja, način vršenja, pardon, istraživanja od značaja za odbranu i posebno za fizička i pravna lica u poslovima istraživanja, a koja su povezana sa osnovnom delatnošću Vojske Srbije, odnosno Ministarstva odbrane. Ta istraživanja mogu da imaju poseban značaj za razvitak sistema odbrane, za posebne mere zaštite tajnih podataka o odbrani i bezbednosti zemlje. Uređuje se materija planiranja odbrane, tako što se utvrđuju dužnosti pravnih lica od značaja za odbranu i time se ide napred, u susret novim rešenjima. Predviđaju se i mere vezane za zaštitu tajnih podataka. Što se tiče tih novih mera za zaštitu tajnih podataka, preduzimaju se mere bezbednosti u organizovanju, izvođenju vojnih vežbi, načinu određivanja tajnih podataka u odbrani i bezbednosti, zabrana pristupa i snimanja određenih vojnih objekata, koje smo imali i do sada, ali u korišćenju nove nomenklaturne tehnike, zatim zabrana građenja u reonima tih objekata, zabrana građenja u pograničnom pojasu, unošenje podataka o vojnim objektima u kartografske publikacije radi poštovanje tajnosti podataka itd. Svim ovim predloženim rešenjima treba da se otkloni nedostatak u zakonodavnom uređivanju ove materije, a koje je bila uređena ranijim propisima, a neki od tih propisa su u međuvremenu prestali da važe. Što se tiče drugog zakona koji je danas na dnevnom redu, Zakona o vojsci, ovde se izmene odnose na uređivanje materije koja u zakonu nije do sada bila uređena ili je bila vrlo okvirno uređena, pa se ovim novim Zakonom o vojsci taj način uređivanja pojedinih odnosa temeljnije reguliše ili se regulišu novi instituti koji do sada nisu bili regulisani. Na primer, tu je reč o vojnim legitimacijama, identifikacionim karticama, mogućnostima da se upućuje na rad u inostranstvo na osnovu izvršavanja obaveza koje su preuzete zaključivanjem međunarodnih ugovora, itd. Tu kao posebno važna tačka spada i materija koju treba bliže urediti, usaglasiti sa potrebama vojne službe, organizacije Vojske Srbije, specifična vojna služba i služba pod otežanim okolnostima, nadležnosti ministra odbrane, načelnika Generalštaba Vojske Srbije u komandovanju, rukovođenju Vojskom Srbije, uslovi za prijem u profesionalnu vojnu službu, rešavanja o stanjima u službi, prestanak službe po potrebi službe, plate, novčane naknade, prijem civilnih lica i slično. U vezi sa tim ja bih jednu sugestiju uputila parlamentu, a ona se tiče ovlašćenja koje je sada po novom Predlogu zakona o vojsci, ministar odbrane dobio. Meni se čini kao profesoru prava da su ta ovlašćenja veoma široka, ona imaju i elemente diskrecionog, što naravno u ovim okolnostima koje postoje su nekad vrlo potrebna i nužna rešenja. Ali, s druge strane vi sami znate da preširoka diskreciona ovlašćenja u sebi uvek kriju i jednu dozu opreza, da ne kažem opasnosti. Posebno bih apostrofirala, recimo, član 6. gde se kaže da profesionalnim pripadnicima Vojske Srbije umesto zabrane se omogućava da uz prethodnu saglasnost ministra odbrane učestvuju u aktivnostima udruženja, ili član 7, kojim se jasno uređuje specifična vojna služba pod otežanim okolnostima i precizira ovlašćenje ministra odbrane da uz saglasnost Vlade odredi poslove itd, ili član 8. opet, slična sintaksa ovlašćenje ministra odbrane u komandovanju i rukovođenju Srbije donosi jak akt, znači on je ovlašćen da donosi akta, kojima se uređuje organizacija Vojske Srbije. Čini mi se da je to veoma široko postavljeno. Tome bi dodala i član 14a, koji je koleginica Batić već pomenula. Znači, prosto mislim da bi možda trebalo uvesti neke parametre objektivnosti u ova po meni, dosta široka ovlašćenja ministra odbrane. Dalje, vezano za uvođenje posebnog stručnog ispita koji bi polagala civilna lica na službi u Vojsci Srbije to mi se čini da je sasvim dobro rešenje. Postavljaju se uslovi koji treba da se obezbede licima, kvalifikacioni stepen da bi mogli da učestvuju i koja su neophodna za njihov rad, da se ona ne mogu steći samo državnim ispitima u okviru struke, već da ta lica moraju da imaju i dodatna obrazovanja. Dodatne uslove moraju da ispune da bi mogli da uspešno obavljaju poslove i zadatke na svojim radnim mestima u Vojsci, odnosno u poslovima odbrane. Predlaže se utvrđivanje prava na produženo osiguranje i naknadu, znači jedno poboljšavanje ravnopravnog statusa lica koja su zaposlena u poslovima odbrane u Ministarstvu odbrane i u svim drugim pripadajućim institucijama, na primer zbog prestanka zaposlenja supružniku, premeštenog oficira, odnosno podoficira kome prestane radni odnos na neodređeno vreme itd, da sada ne ulazim u te detalje. Ali, po meni jedan vrlo dobar, jedan pozitivan, socijalni pomak u statusnom rešavanju ravnopravnih, odnosa lica koja su zaposlena u poslovima vezanim za odbranu i vojsku zemlje. Sva ta postojeća rešenja koja su predložena jednim i drugim zakonom imaju u stvari za zadatak da kao što sam na početku rekla, otklone nedostatke, učine da se izvrše potrebna usaglašavanja, popune pravne praznine tamo gde su postojale i da se unapredi sistem Vojske, odnosno sistem odbrane. Na kraju da kažem da će Socijaldemokratska partija Srbije glasati za oba zakona i za Zakon o odbrani i za Zakon o Vojsci u danu koji je određen za glasanje. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Bratislav Gašić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, želeo bih da odgovorim i gospođi Batić i gospođi Besarović na ova pitanje vezano za član 6. i član 14a. Ovime smo želeli da napravimo bliže uslove učešća profesionalnih pripadnika Vojske u radu različitih udruženja i naravno da ćemo i pod bližim podzakonskim aktima da uredimo osnov, a zavisiće od njihove stručnosti, naravno kompetencije i ono što je najbitnije u Vojsci Srbije, a to je da će i stručna služba Vojske Srbije morati da da pre toga svoje mišljenje da li pripadnici Vojske Srbije mogu da učestvuju u tim udruženjima ili ne. Naravno, saglasnost ministra odbrane je zadnji akt kojim se odobrava učešće pripadnika Vojske Srbije u tim udruženjima i naravno to mora da bude sagledano u stručnoj službi da se ne kosi sa pravilima vojne službe tj. ako nije sankcionisano Zakonom o Vojsci Srbiji i propisima u vojnoj disciplini, to je član 149. tačka 26. ako bi se tim učešćem povredila načela nepristrasnosti ili političke neutralnosti ili predstavljali izražavanje i zastupanje određenih političkih stranaka u tom kontekstu je taj član zakona 14a. Ono što morate da znate, a rekli ste za član 6. u vezi sa članom 14a. Jeste, profesionalna vojna služba se zasniva, pre svega na principu jednostarešinstva i subordinacije, s toga profesionalni pripadnik Vojske Srbije ne može učestvovati u bilo kakvoj aktivnosti van službe bez znanja svojih pretpostavljenih starešina. Hvala puno.
Zahvaljujem gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Gospodine ministre, članovi Ministarstva odbrane, pripadnici vojske, kolege poslanici, imamo danas izmene i dopune dva važna zakona i svi se slažemo da je posle više od pet godina vreme da se izvrše izmene i dopune Zakona o odbrani i vojsci, s obzirom da su u međuvremenu usvojeni neki zakoni koji su odredbe postojećeg zakona praktično izmenili ili ostavili nesprovodivim. Mislim da je dobro što su danas pred nama ova dva zakona. Ono što nisam uspeo da čujem danas od ministra, niti da zaključim na osnovu onoga što piše u obrazloženju ova dva zakona jeste zašto su ova dva zakona podneta u Narodnu skupštinu po hitnom postupku? Osim, ako to nije, a očigledno da jeste politika Vlade Republike Srbije, da praktično svi zakoni, bez obzira na njihovu sadržinu dolaze u Skupštinu po hitnom postupku, raspravljaju se bez mogućnosti da se vodi neka javna rasprava o njima i da se poslanici dovode pred svršen čin da nešto moraju da usvoje onako kako je predloženo, bez mogućnosti da kvalitetno utiču na izmene i promene ili da čujemo da postoje i neka druga rešenja. Ovo pogotovu govorim zato što je činjenica da su ove izmene i dopune plod javne rasprave koja je vođena u 2014. godini. Svestan sam toga i zato mi nije bilo jasno zašto je posle svega toga hitan postupak? U Zakonu o odbrani se uopšte ne kaže zašto je hitan postupak potreban, dok se u Zakonu o vojsci govori da postoji član 192. postojećeg zakona koji prestaje da važi sa 1. januarom 2015. godine, zapravo sa 31. decembrom 2014. godine. Danas je koliko znam, 26. januar 2015. godina. Dakle taj član zakona ne važni već 26 dana i ono što se nama iz opozicije često ovde postavlja kao pitanje kada kritikujemo zakone koji se donose dan, dva, tri pre nego što neki rok treba da istekne - šta će biti ako se ne usvoje ove izmene, onda danas postavljam pitanje – šta se to desilo 1. januara zbog čega je ovaj zakon trebalo doneti do 1. januara i kakva je šteta nastala u ovih 26, 27, 28 dana, koliko će biti dok se ovaj zakon ne usvoji?Ništa od toga nismo čuli od ministra, ali sada već po navici, imamo ponovo hitan postupak kod donošenja zakona, pa tako i ova dva bitna zakona. Najveći deo izmena i dopuna ovog zakona smatramo da su dobri i podržaćemo te izmene naravno uz nekoliko sugestija koje smo dali kroz amandmana. Da ovi zakoni nisu idealni ili najbolje mogući, govori sam postupak Vlade, koja je, a to ovde nije rečeno, sama dala pet amandmana na izmene i dopune Zakona o Vojsci 20. januara. Znači, 15. decembra prošle godine Zakon je usvojen, a onda je Vlada nešto malo više od mesec dana kasnije shvatila da je nešto pogrešno napisala u tom Zakonu o Vojsci, pa nam je dala amandmane. Tako da to ponovo govori o tome koliko je neozbiljno kada se zakoni donose po hitnom postupku i koliko sve to nema smisla. Da bi bilo mnogo bolje da radimo onako kako je predvideo i Ustav i Poslovnik ove Skupštine, da zakoni dolaze po redovnoj proceduri, da o njima može da se vodi rasprava, da se organizuju javna slušanja, pa tek onda da ulaze u Skupštinu. Ali, dobro, imamo to što imamo danas i ja želim da se osvrnem na neke stvari za koje mislim da nisu dobre. Iako je ministar objašnjavao da nije dobro da ostane član 14. u zakonu, koji govori o tome da pripadnici Vojske i službenici ministarstva sada ne mogu da učestvuju u nekoj saradnji sa nevladinim sektorom, odnosno da o tome ministar daje saglasnost, jer to ostavlja mogućnost arbitriranja ministra da nekome da, da nekome neda, pogotovu što postoji član zakona gde se pripadnicima Vojske i ministarstva omogućava saradnja sa stranim nevladinim organizacija i sa stranim organizacijama, pa nije jasno zašto se to ograničava na domaće. Takođe, smatramo da je potrebno na drugi način definisati ograničenje prava vojnih lica i pripadnika ministarstva na njihovu političku aktivnost. Smatramo da politička aktivnost ne treba da bude dozvoljena, ali mislimo da postoji i drugi način njihovog učešća u društvenom životu zajednice koji ne treba da bude predmet zabrane niti odobrenja ministra. Takođe smatramo da postojeći član 63. Zakona o Vojsci treba da ostane. Nije nam jasno da je razlog za brisanje određenih tačaka na osnovu kojih može da se pokrene postupak za utvrđivanje disciplinske odgovornosti je činjenica da se to do sada u praksi nije pojavilo. Mislimo da treba da ostane mogućnost, to govori o tome da vršenjem dužnosti u pravnom licu, bez odobrenja nadležnog organa, osnivanje privrednih društava, neprenošenje upravljačkih prava, a to sve može da dovede do eventualnog sukoba interesa, da to treba da ostane u zakonu, bez obzira što se to do sada u praksi nije pojavilo. Možda će se pojaviti, pa će se onda pojaviti problem što u zakonu ne postoji to ograničenje. Takođe smatramo da termin - vazduhoplovstvo i protivvazdušna odbrana, treba da stoji. Ne slažemo se da se uvede termin - i ratno vazduhoplovstvo. Mislimo da je istorija Srbije u poslednjih 20-ak godina toliko opterećena i da je pacifikacija na svakom mogućem mestu nešto što će doprineti boljoj budućnosti građana Srbije i naše dece. Smatramo da termin - ratno vazduhoplovstvo, ne treba da se uvodi da je primereniji termin i današnjem trenutku i budućnosti koju želimo za našu zemlju i našu decu da ostane termin - vazduhoplovstvo. Zakon o odbrani uvodi jednu važnu novinu. To je inspektorat odbrane i nadležnosti inspektorata odbrane i mi to podržavamo, ali smatramo da inspektoru odbrane treba zakonom omogućiti da se u određenim slučajevima može obratiti i nadležnom odboru Skupštine Srbije, kao što imamo slučaj da se inspektor, koji kontroliše rad VBA i VOA, može u određenim situacijama obratiti i nadležnom odboru Skupštine. Mi smo predvideli našim amandmanom da se ta mogućnost uvede, kao i da se uvede mogućnost da se jednom godišnje, ne mogućnost, nego obaveza da inspektorat odbrane jednom godišnje podnese izveštaj nadležnom odboru. Smatramo da je demokratska civilna kontrola Vojske vrlo važan segment našeg društva i bezbednosti svih nas. Smatramo da se nažalost ono što je predviđeno trenutno zakonskom regulativom ne sprovodi do kraja i da bi bilo bolje da se zakonima uvedu mogućnosti obaveze većeg učešća Narodne skupštine kao centralnog mesta u kome sede predstavnici građana, svi mi, jer da je to slučaj i da se na tome više radi i insistira, verovatno ne bi imali situaciju koja se dešava u poslednjih nekoliko dana, gde imamo sukob ministra odbrane sa jednom Ustavom definisanom državnom institucijom, institucijom Zaštitnika građana, gde se koriste krajnje neprimerene reči i optužbe od strane ministra na izveštaj i primedbe koje je Zaštitnik građana u skladu sa svojim ovlašćenjima dao. Da postoji i da se više radilo na demokratskoj i civilnoj kontroli rada Vojske i vojnih službi bezbednosti, da su se koristili svi mehanizmi kontrole koje ima ova Skupština, Odbor za kontrolu službi bezbednosti, verovatno bi već bio sazvan i tražio da se istraži sve ono što stoji u izveštaju Zaštitnika građana. Takođe, ministar odbrane bi, verujem, trebalo da ima više poštovanja prema Skupštini, pa bi ispunio svoju obavezu koju mu nalaže Poslovnik Skupštine, da tromesečne izveštaje podnosi nadležnom odboru, a ja kao član tog odbora želim da vas obavestim da ministar odbrane od jula meseca prošle godine nije bio na Odboru za odbranu i unutrašnje poslove i nije nam predočio izveštaj tromesečni za drugo, za treće ni za četvrto tromesečje 2014. godine. Šta je razlog toga da on izbegava da izvrši tu svoju obavezu - ne znam. Da li je želeo da izbegne da na odboru razgovaramo o svim onim pitanjima koja su bila interesantna za građane u prethodnih šest meseci? Ja ne znam i ne znam da li će ministar danas nešto od toga reći, ali u svakom slučaju, mesto za to je nadležni odbor. Da je nadležni odbor raspravljao, npr. o svemu onome što se dešavalo krajem septembra na dan kada je organizovana parada ponosa u Beogradu, verovatno ne bi danas u januaru vodili polemiku o tome, nego bi čekali. Slažem se u jednom delu da sud treba da utvrdi svačiju odgovornost, ali postoje pitanja koja nisu za sud. Na primer pitanja – ko je dao naređenje pripadnicima Vojske da budu pored brata premijera i brata gradonačelnika Beograda, ko je potpisao to naređenje, po kom osnovu i da li je tu bilo nekih zloupotreba? Naravno, kada ministar neće da poštuje parlament, kada nema kvalitetne demokratske civilne kontrole, onda imamo raspravu u medijima, onda imamo optužbe koje idu na neki lični nivo, potpuno su neprimerene jednom demokratskom dijalogu i zato pozivam ministra, prvo da prihvati naše amandmane, jer smatramo da će oni poboljšati predložene predloge zakona i nama omogućiti ove izmene i dopune zakona, a zatim i da poštuje zakone koje danas usvojimo, odnosno usvojimo za dva-tri dana, kada će već biti glasanje, ali i one zakonske odredbe koje se sada ne menjaju i koje važe, a koje podrazumevaju da on kao ministar ima određene obaveze da odgovara parlamentu Republike Srbije koji ga je izabrao za tu funkciju, a ne glavni odbor ili predsedništvo njegove stranke i da ima obaveze da jača demokratsku i civilnu kontrolu Vojske, jer je to preduslov za dalji razvoj Vojske Srbije kao bitnog segmenta našeg društva. Nadam se da će današnja diskusija i rešenja koja će biti usvojena doprineti da se Vojska Srbije dalje razvija, da bude jedan segment društva kojim RS može da se ponosi, koji, pre svega, ispunjavanjem međunarodnih obaveza koje je Republika Srbija preuzela prethodnih godina i učešće pripadnika naše Vojske u mnogim međunarodnim misijama, preko 500 pripadnika učestvuje i rizikuje svoje živote svakog dana kako bi međunarodni ugovor Republike Srbije, pre svega, bio povećan, da će se na tome nastavku rada i dizanja tog ugleda u budućnosti nastaviti, ali, ponavljam, preduslov za to je dalja demokratska i jača demokratska i civilna kontrola rada Vojske. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar gospodin Bratislav Gašić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Apsolutno poštujem ovu Skupštinu, sve poslanike u njoj, apsolutno poštujem Odbor, o kome vi pričate da ja nisam bio prisutan, znači, Ministarstvo odbrane je, na sve ono što je i kada je bilo pozvano na Odbor za kontrolu službi bezbednosti, uvek bilo prisutno. Nisam bio prisutan zadnji put zato što sam bio na službenom putovanju. Sve izveštaje koji su traženi od nas, mi smo uvek i na vreme predavali ovoj Skupštini. Javna rasprava, kada je ovaj zakon, kada su oba zakona u pitanju, prošla je prošle godine i skinuti su samo zbog nemanja vremena Skupštine da o njima raspravlja krajem 2014. godine. Ono što se nama desilo je upravo taj diskontinuitet člana 192. i onda se desio i veliki odliv pripadnika Vojske Srbije krajem 2014. godine, u decembru mesecu. Da smo tada usvojili ovaj zakon, mi bi obezbedili jedan miran odliv kadrova. Što se tiče amandmana koje je Vlada predala, ja vas molim, a oni su ovde, radi se samo o pravno-tehničkoj redakciji koja je izmenjena u tome, znači, ne radi se da je Vlada videla da nešto ne valja, pa je menjala. Molim vas da o tome, ako pričamo, ne koristimo se veštim političkim zamkama, nego da konkretno pričamo, sa papirima. Inspektorat odbrane je i do sada postojao. On se ne uvodi kao novi institut u Vojsku Srbije, ali do sada, po starom zakonu, njegove preporuke, njegovi nalazi nisu bili primenjivi. Oni su nalagali, za to nije postojala odgovornost ako se ne sprovedu odluke inspektorata. Upravo ovim zakonom i uvodimo inspektoratu odbrane jednu drugu nadležnost, da njegove preporuke moraju da budu jasno definisane i moraju da budu sprovedene u jedinicama koje su oni kontrolisali. U javnosti je bilo puno spekulacija oko toga šta je to inspektor odbrane, a šta je to Inspektorat odbrane. Inspektor odbrane je nezavisni organ koga postavlja Vlada Srbije, da kontroliše zakonitost u radu vojnobezbednosne i vojnoobaveštajne agencije i Ministarstva odbrane, a Inspektorat odbrane je drugo telo, molim vas. Kažem vam, sve izveštaje koji su bili traženi od nas, mi smo bez ikakvih problema, i uvek ćemo, naravno, držeći se Ustava, pre svega, i zakona Republike Srbije, uvek predati. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Gospođo Filipovski, pre nego što vam dam reč, samo da pitam dr Dragoljuba Mićunovića, po kom osnovu ste se javili? Gospodine Mićunović, po kom osnovu ste se javili? U sistemu ste, prijavili ste se. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ne radi sistem.) Ne, gospodine Šutanovac, sistem u ovom trenutku dobro radi. Moguće da je gospodin Mićunović slučajno pritisnuo. Reč ima narodna poslanica Dubravka Filipovski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Kolege i koleginice narodni poslanici, gospodine ministre, pozdravljam odluku današnju da, pored vas, državnog sekretara, na ovoj raspravi u parlamentu o izmenama i dopunama zakona o odbrani i Vojsci Srbije prisustvuje gotovo ceo vojni vrh. Mislim da jeto za svaku pohvalu, da to treba da bude i praksa ubuduće. Što se tiče zakona o odbrani i vojsci, izmena i dopuna zakona o odbrani i vojsci, mislim da su dva osnovna cilja za predložene izmene. Prvi je efikasnije funkcionisanje Vojske, a drugi je da se njime preciziraju određene odredbe koje postojećim zakonom, to nisu. Ovom prilikom želim da vam kažem da će Poslanička grupa NS u Danu za glasanje podržati i izmene i dopune zakona o Vojsci i o odbrani. Na početku svog izlaganja, u ime Poslaničke grupe NS, o izmenama i dopunama oba ova zakona, želim da istaknem, zbog građana Srbije, istraživanje jednog respektabilnog internet portala – „Global firepower“, koji prilikom rangiranja armija sveta uzima u obzir više od 50 različitih faktora da bi im izmerio snagu svake armije pojedinačno. Vojska RS je rangirana na 60. mestu od ukupno 106 država Sveta, čije armije su uopšte zavredele pažnju da budu u fokusu ovog istraživanja. Imajući u vidu činjenicu da smo od2008. godine u ekonomskoj krizi i da je i Ministarstvo odbrane imalo smanjenje u budžetu zbog toga, mislim da ne treba da budemo nezadovoljni ovim mestom i da, po mom mišljenju, ono daje određenu nadu i optimizam da će se stvari popraviti u budućnosti. Ukoliko napravimo poređenje samo sa našim najbližim okruženjem, Vojska Srbije je, recimo, bolje rangirana od tri zemlje u okruženju koje su članice EU. To su Mađarska, Bugarska i Slovenija, dok, recimo, armije Bosne i Hercegovine, Crne Gore, Makedonije i Albanije nisu uopšte u fokusu, ne nalaze se na listi. Jedino su Hrvatska, Rumunija i Grčka nešto malo bolje rangirane od nas. Takođe, mislim da je veoma važno da je, uprkos činjenici da se vojni budžet procentualno svake godine sve više smanjuje, za ovu godinu iznosi nekih 63 milijardi dinara, mislim da su se stvari u Vojsci Srbije znatno popravile, što je rezultat bolje unutrašnje organizacije. U tom smislu ću navesti samo nekoliko osnovnih parametara: potrošnja budžeta je sada 99,7%, dok je ranije bila manja za nekih 12%, takođe, popunjenost naftom i naftnim derivatima, kao i rezervama hrane je 70%, što je mnogo više nego ranije. Radi se i na snabdevanju novim kvalitetnim uniformama, dok je broj sati naleta borbenih aviona podignut sa dva na 40 sati u godini. Ovo su, naravno, relativno skromni rezultati, ali s obzirom na ukupnu ekonomsku i finansijsku situaciju u zemlji, nisu zanemarljivi i pokazuju da se u Vojsci i Ministarstvu odbrane počelo sa domaćinskim postupanjem, što je, svakako, za svaku pohvalu. Kada pogledamo šta se svakodnevno dešava u našem relativno bliskom okruženju, mislim da uloga Vojske dobija još više na značaju. Najnoviji teroristički akt u Parizu i ratovi koji se vode na prostoru Sirije, Iraka, Libije i Ukrajine govore nam da nam predstoji velika nepoznanica u pogledu daljeg razvoja događaja u svetu i to nas tera da se maksimalno fokusiramo na dalje jačanje ukupnih odbrambenih kapaciteta društva u celini, pa samim tim i Vojske Srbije. Nemamo samo ove spoljne rizike, imamo i unutrašnje rizike. Poplave koje su bile prošle godine u maju mesecu su pokazale veliko angažovanje Vojske Republike Srbije, jer je ona prva priskočila u pomoć, što je nekako i tradicija u našem društvu. Tako da, ni ovaj segment u ukupnoj ulozi vojske se nikako ne sme zanemariti kada se opredeljuju sredstva za njenu modernizaciju i operativno funkcionisanje. Mislim da je naša komparativna prednost u odnosu na vojske zemalja u okruženju i činjenica da smo mi očuvali našu namensku industriju koja bi, zahvaljujući svom dugogodišnjem iskustvu i dobrim referencama, trebala da predstavlja, ne samo logistički oslonac naše vojske, već treba da bude i jedna od najbitnijih elemenata u popravljanju našeg spoljnotrgovinskog salda. Što se tiče predloženih izmena i dopuna zakona, mislim da je dobro novo rešenje u članu 104. Zakona o odbrani, kojim se predviđa da Ministarstvo odbrane pod uslovima propisanim zakonom ima javno-privatna partnerstva, odnosno može da zaključi javno-privatna partnerstva, jer ti dugoročni sporazumi o uspostavljanju saradnje sa privatnim partnerima mogu da budu od velikog značaja za odbranu radi obezbeđivanja, ne samo finansiranja, već i izgradnje, rekonstrukcije, održavanja vojnih objekata, kao i pružanja usluga na osnovu usvojenih programa i projekata razvoja sistema odbrane. Pozitivan pomak u ovom zakonu je, po mom mišljenju, i preciziran sistem nadzora. Naročito je važno uvođenje izričite obaveze nadzora materijalnog i finansijskog poslovanja, kao i namenskog i zakonitog korišćenja sredstava korisnika u Ministarstvu odbrane i Vojsci Srbije. Prema važenjem rešenju, obaveza inspekcije materijalno finansijskog poslovanja u okviru Ministarstva odbrane i Vojske Srbije naložena je samo indirektno u članu 18. Zakona o odbrani. Sada su preciznije regulisana ovlašćenja i dužnosti inspektora, kao i drugih lica ovlašćenih za obavljanje poslova inspekcijskog nadzora. Važno je što im je eksplicitno dato ovlašćenje da pregledaju i opšte i pojedinačne akte, evidencije i drugu dokumentaciju, zatim, da pregledaju poslovne prostorije, objekte postrojenja, uređaje, predmete, robu i da uzimaju izjave i po potrebi pisana izjašnjenja od rukovodilaca i nadležnih službenih lica. Takođe, novi član 17a ovog zakona naglašava samostalnost u radu inspektora i ovlašćenih lica u granicama utvrđenim zakonom. Inspektorat odbrane povrh svega izveštava ministra odbrane o pojavama narušavanja samostalnosti, kao i nezakonitog uticaja na rad inspektora i drugih lica ovlašćenih za poslove inspekcijskog nadzora. Kao članica Ženske parlamentarne mreže u Narodnoj skupštini Republike Srbije, želim da kažem da mi je veoma drago što pojedina nova rešenja u Zakonu o Vojsci Srbije imaju za cilj da poprave ravnopravni i svaki drugi položaj žena, bilo da su one aktivno angažovane u profesionalnoj vojsci, a sve nas je više i u tom segmentu, bilo da su supruge profesionalnih oficira i podoficira. Tako, recimo, novim članom 72b propisuje se da supružnik premeštenog oficira, odnosno podoficira, ima pravo na penzijsko i invalidsko osiguranje, kao i na naknadu zbog prestanka zaposlenja u periodu od maksimalno šest godina u slučaju da u novoj sredini nema mogućnosti da se zaposli, a naravno pod uslovom da mu je prethodni radni odnos na neodređeno vreme prestao kao posledica premeštaja bračnog druga. Takođe, nova odredba u članu 75. kaže da se profesionalno vojno lice, koje je sprečeno da vrši dužnost zbog trudnoće, porodiljskog odsustva, nege deteta ili posebne nege deteta, ne razrešava o dužnosti i ima sva prava u skladu sa opštim propisima o radu. U istom smislu dopunjuje se i član 112. zakona, tako da se sada profesionalnom pripadniku vojske koji je u radnom odnosu na određeno vreme ovaj rok produžava do isteka korišćenja prava na odsustvo za vreme trudnoće, porodiljskog odsustva, odsustva sa rada radi nege deteta i odsustva sa rada radi posebne nege deteta. Na kraju ovog svog izlaganja, uz obaveštenje da će poslanička grupa Nove Srbije podržati obe ove izmene i dopune zakona, želela sam da vas pitam da li će se ove godine steći uslovi da Srbija dobije prvu ženu generala? Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Filipovski. Reč ima ministar Bratislav Gašić. Izvolite, gospodine Gašiću.
Gospođo Filipovski, pre svega, hvala na lepim rečima. Potvrdili ste samo ono što i mi u Vojsci Srbije i u Ministarstvu odbrane stalno tvrdimo, da je rodna ravnopravnost u Vojsci Srbije na jako visokom nivou i da sve više pripadnica Vojske Srbije jeste u redovima vojske. Voleo bih samo još jednu stvar oko učešća u udruženjima da raščistimo. Do sada, po starom zakonu, profesionalni pripadnici Vojske Srbije nisu mogli da budu članovi nikakvih, ni domaćih, a ni stranih udruženja čiji se delokrug rada odnosi na odbrambena pitanja. Po našem predlogu oni će moći da budu članovi tih udruženja, ali pod uslovom da podzakonskim aktima propišemo tačno šta je to što je potrebno da ispune da bi mogli da učestvuju u radu tih udruženja. Mislim da je građanima Srbije, vama i svima jasno zašto želimo da zadržimo to diskreciono pravo, jer postoje mnoga udruženja koja se ne bave svojim radom ovde samo da bi nešto, eto, radila, već da bi mogli da prikupljaju podatke koji su bitni za neke druge strane službe. U svakom slučaju, još jednom vam hvala na lepim rečima. Što se tiče žene generala, vi znate kako to nalažu pravila službe Vojske Srbije, da moraju da budu ispunjeni svi uslovi i da Generalštab bude taj koji predlaže ministru odbrane, a ministar odbrane predsedniku Republike, da bi došli do ukaza. Pre toga morate da zadovoljite sve one uslove koji stoje ispred i određeno vreme u činu pukovnika i prelazak na mesto generala. Naravno, iskreno, ja bih to voleo. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, uvažena damo i gospodo iz Ministarstva odbrane, mislim da je velika šteta što ove zakone usvajamo u vremenu jedne velike afere koja potresa kako Ministarstvo odbrane, tako i Ombudsmana i da je šteta što to nije rešeno na način na koji to zakon propisuje i koji omogućava, što bi rekli u ustavnoj kategoriji, Omudsmanu da radi svoj posao adekvatno. Podsetiću da su, kao što ste rekli, zakoni o odbrani i vojsci usvojeni 2009. godine, da je još 2011. godine uočeno da je neophodno urediti određene delove koji nisu bili funkcionalni i da je krajem 2011. godine oformljena grupa koja je trebala da izanalizira koje izmene i dopune zakona treba da se urade i šta je to što treba da se nađe u Skupštini Srbije. Ono što mislim da je jako loše, to je što uporedo nije rađena i izmena strategijskih dokumenata, Strategije odbrane i Strategije nacionalne bezbednosti, jer mislim da smo izgubili jedan tempo i da ćemo njih morati da menjamo jer se konačno bezbednosno okruženje, kako u regionu, tako i u svetu, potpun promenilo od 2009. godine i pitanje je da li Srbija danas ima određene nevojne izazove koji nisu definisani u Strategiji nacionalne bezbednosti, a definitivno postoje. Svedoci smo dešavanja u Parizu od pre nekoliko nedelja. Mislim da na jedan ozbiljniji način treba da pristupimo analizi tih tzv. nevojnih, odnosno asimetričnih pretnji. Upravo je to jedna od stvari koja, nažalost, u vašim izmenama i dopunama nije precizirana. Dakle, ako kažemo da ovi zakoni tretiraju vojne i nevojne pretnje, odnosno asimetrične pretnje, postavlja se pitanje ko će usvajati strategije o borbi protiv terorizma, ko radi nacrte, a ko usvaja, borbi protiv organizovanog kriminala ili protiv korupcije, imajući u vidu da to spada i u tzv. asimetrične pretnje, odnosno nevojne pretnje, ako znamo da je Strategiju nacionalne odbrane radilo Ministarstvo odbrane i ona se usvaja upravu u parlamentu Srbije? Takođe, postoji jedna stvar koja nije dobro, po nama, urađena, a tiče se situacije u kojoj, po važećem članu 2. tačka 4, Odbrana Republike Srbije sprovodi se samostalno ili u saradnji sa drugim državama u okviru institucije sistema nacionalne bezbednosti. Zašto govorim da ovo nije adekvatno, odnosno zašto mislim da je vreme pokazalo da to mora da se mnogo ozbiljnije uredi? Pa, jednostavno, imali smo situaciju prošle godine, tokom maja meseca, jednu katastrofalnu situaciju izazvanu usled vremenskih neprilika, ali isto tako katastrofalno lošu situaciju u koordinisanju svih elemenata sistema koji treba da funkcionišu u okviru vanrednog stanja. Nažalost, imali smo situaciju da vrhovni, da kažem, ne komandant, već operativni komandant naše Vojske, načelnik Generalštaba komanduje zaštitom jednog grada ili jednim bedemom, što ne može da bude slučaj, nikad u svetu nigde nije bio slučaj jer se postavlja pitanje ko je komandovao odbranom u nekim drugim opštinama i gradovima i zbog čega smo došli u situaciju da imamo samo jednog generala koji je vičan, a ja mislim da to nije istina, da komanduje odbranom u takvoj situaciji. Ono što mislim da isto nije adekvatno predloženo, postavlja se pitanje ko propisuje mere pripravnosti Vojske Srbije i ko propisuje način i postupak sprovođenja mobilizacije Vojske Srbije. To je nešto što fali i u Zakonu koji je još uvek važeći, a koji treba da se izmeni. Postavlja se pitanje takođe – zbog čega se poseban akcenat stavlja na finansijsko poslovanje, odnosno finansijsku službu i na materijalno-finansijsko poslovanje, pa je nejasno zbog čega u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani navodi se da Ministarstvo obavlja poslove koji se odnose na obrazovanje i organizovanje samo finansijske službe. Šta je sa ostalim službama? Zbog čega je ovde samo finansijska služba izvedena iz konteksta i zašto je njoj dat primat i zbog čega nema ostalih službi, kao što je tehnička, intendantska, ili već ne znam koja. Takođe, predlagač zakona, odnosno izmena je predvideo da se potencira organizovanje, unapređenje i informacionog sistema u oblasti materijalno-finansijskog poslovanja. Postavlja se pitanje – a šta je sa drugim informacionim sistemima? Znači, postoje informacioni sistemi koji se tiču vojnog zdravstva, čuveni KAIS koji se tiče vojnih kadrova, Vojevir koji se tiče obavezne odbrane, general Lacković to odlično zna. Zbog čega u ovom zakonu se i ti informacioni sistemi ne unapređuju, već samo materijalno-finansijsko poslovanje i da li je to uticaj u stvari nekih partikularnih delova sistema odbrane koje zanimaju finansije i materijalno poslovanje, ovo drugo zanemaruju? Jer, imali smo priliku da na Odboru za odbranu i bezbednost čujemo u stvari da je esencija i najvažnija stvar finansijsko poslovanje u sistemu odbrane. Razumeo bih to u situaciji u kojoj te finansije funkcionišu na adekvatan način, razumeo bih to u situaciji u kojoj nemamo smanjenje budžeta, u kojoj nemamo smanjenje plata svim ljudima koji sada sede pored vas, pogotovo oficirima su plate smanjene po prvi put od ne znam kad u sistemu odbrane. Znam da se hvalite nečim što je zaista veliki uspeh, da nakon dva rebalansa imate izvršenje budžeta od 99%. Ja moram da kažem da kada usvojimo rebalans rebalansa, pa opet rebalans i nemate 100% izvršenje, onda je to stvarno više nego degutantno hvaliti se time. Međutim, mislim da postoji niz drugih stvari koje treba da naglasimo i mi ćemo, kao Demokratska stranka, podržati ovaj zakon ukoliko, naglašavam ukoliko, dođe do usvajanja naših amandmana. Naši amandmani odnose se na više pitanja, nekih petnaestak ili malo više amandmana. Prvo, želim da kažem da delimično podržavam kolegu Đurišića – pitanje ratnog vojnog vazduhoplovstva je pitanje verovatno emocije koju nose naši oficiri iz nekog davno prošlog vremena. Nije to pitanje srpske tradicije jer bi onda išli na kraljevsko vazduhoplovstvo, itd. Postavlja se pitanje – ako smo imali ratnu mornaricu, zašto onda i flotila ne bude ratna flotila, ako već imamo tu vrstu emocije? Postavlja se i pitanje, ako znamo da imamo ratnu, odnosno mirnodopsku vojsku, koji deo vojske je taj ratni, zašto nemamo i ratnu kopnenu vojsku? Dakle, to je nešto što mislim da je moglo da se uradi na neki drugi način. Nije problem da vi modernizujete sistem i uspostavite novu tradiciju. Mogle su to da budu vazduhoplovne snage, kao što postoje negde u svetu itd. S druge strane, u članu 5. uvodite jednu stvar, za koju, iskreno, stručnjaci sa kojima sam razgovarao smatraju da je neustavna, a to je, da se izrazim vrlo jednostavno, zabranjuje se profesionalnim pripadnicima Vojske Srbije članstvo u političkim organizacijama. Kad kažem: „profesionalni pripadnici Vojske Srbije“, ne mislimo na oficire, podoficire i vojnike, već na vojne nameštenike, vojne službenike koji se sada, praktično, kao civili koji rade u sistemu odbrane, diskriminišu u odnosu na drugi deo građana Srbije i diskriminišu posebno u odnosu na državne službenike koji rade u Ministarstvu odbrane sa kojima sede često u istoj kancelariji, koji, po zakonu, mogu da bude članovi političkih organizacija, a oni ne mogu. Mislimo da je to u nesaglasnosti sa Ustavom i mislim da je to bilo u prošlom zakonu mnogo bolje definisano, odnosno profesionalno vojno lice ne može da bude član nijedne stranke, niti može da vrši političku agitaciju i to je nešto što je, po nama, bilo adekvatno. Uvodite ponovo mornaričke činove u jednom rodu koji više nije vid, koja je brigada, zahvaljujući delu pontonjerskih jedinica iz kopnene vojske nastala, smatram da je to potpuno disfunkcionalno. U isto vreme, znamo da činovi podoficira ne postoje u tim mornaričkim činovima. Mislim da je ovo nešto što je apsurd jer ne znam na kojim pozicijama mimo rečne flotile će se dodeljivati činovi, odnosno na kojim pozicijama u Ministarstvu ili Generalštabu će neko dobijati čin admirala, vice, kontraadmirala ili komodora. To je nešto što, po nama, treba da ostane kao što jeste i smatram da to nije modernizacija. Naprotiv, smatram da to ne doprinosi praktično ničemu. Ono što se postavlja pitanje, to je, u članu 6, koleginica koja je profesor prava žao mi je što to nije primetila, dakle, ovde se uvodi mogućnost da vojna policija, usled disciplinske odgovornosti, izvrši dovođenje profesionalnog pripadnika Vojske Srbije. Citiram baš „dovođenje“. Prvo, ne znam šta znači pravno-terminološki to „dovođenje“. Drugo, zanima me – gde ste to videli da zbog disciplinskog, odnosi se bilo gde, u bilo kom zakonu, neko dovodi, privodi ili hapsi? Dakle, ukoliko predsedavajući Bečić napravi disciplinsku grešku ovde, ili ja, budemo opomenuti, izrekne se kazna, ali nas niko ne dovodi, privodi ili nešto slično. I kako će to privođenje biti? Da li će to ličiti na ovo komunalno, kao što smo videli juče u Beogradu, kada se stavljaju lisice oficiru koji dolazi na proces koji je disciplinski i koji može da se vodi i bez njegovog prisustva i da se izrekne mera i bez njegovog prisustva? Dakle, mislim da oni oficiri, pretpostavljam, koji su pisali ovaj Predlog zakona, izmene i dopune, nisu adekvatno sagledali ovu stvar i mislim da ovakav član treba da se briše. S druge strane, gospodine ministre, apelovao bih na vas da imate razumevanje da se sistem odbrane modernizuje već duži vremenski period i da je vreme da se i ljudi koji vode Ministarstvo, konkretno i vi, i deo parlamenta modernizuju. Znate, kada poslanik u Skupštini Srbije napomene da smo se mi odrekli tenka T-55, očekujem da vi, kao vrsni znalac, sada ste tu već šest meseci, kažete da se mi nismo toga odrekli, nego je vreme pregazilo taj tenk T-55, kao što je pregazilo i neki drugi automobili ili drugo neko sredstvo, da se to više ne koristi ovde kao izgovor za neznanje, jer vi ste taj koji treba to da zna. Znači, mi imamo čak i više nego što nam je neophodno tenkova 84, imamo i u remontnoj rezervi, imamo i tenkova T-55, koje niko ne želi da kupi. Znači, postavlja se pitanje – zbog čega vi to prećutkujete i da li mislite da na taj način dovodite parlament i one poslanike koji su pričali ovde u ideju da je neko to uništavao zato što je to perspektivno oružje? Znate, otprilike, to bi bilo kao da koristimo mobilni telefon koji je nastao 1991. godine u 21. veku, u drugoj deceniji. Takođe, čuli smo jednu stvar koja je izazvala podsmeh oficira koji sede pored vas, žao mi je što kolega poslanik nije tu, a to je da je Strela-2M srušila 70 neprijateljskih letelica. Onda bi general Gordić dodao da je Kub srušio 150, a ne 220. Znači, mi smo više sa Strelom-2M porušili letelica inostranih nego što su srušene u svim ratovima koji su vođeni u poslednjih 20-ak ili 30 godina. Dakle, očekujem da vi na to reagujete, ne da se smejete sad, da kažete poslaniku - izvinite, ja razumem vašu intenciju i vašu ideju, da govorite o nečemu o čemu očigledno malo znate, ali da vam objasnim, nijedan avion nije srušen sa Strelom-2M, nijedan. Je li tako, gospodine generale? Da, znam. Eventualno kolega Drecun je u tim emisijama rušio te avione svakodnevno, ali to mislim da niko ozbiljan nije, više je to bilo kao misao. Po pitanju saradnje sa NVO sektorom mislim da je dobro što ste promenili član zakona koji se menja. Mislim, da je potpuno u redu da pripadnici sistema odbrane imaju mogućnost da učestvuju u radu nevladinog sektora, ali isto tako mislim da je dosta površno postavljena stvar i da treba da se uradi, ako nikako drugačije onda podzakonskim aktom, da to bude svima jasno, a ne da bude slobodna volja vaša ili slobodna volja nekog drugog ministra da li će se nekom odobriti da učestvuje u radu neke nevladine organizacije. Mislim da je naprosto neprimereno da pripadnici vojske imaju slobodu da sami o tome odlučuju i isto tako mislim da je neprimereno da mi nemamo konkretno saznanje kako će se o tome odlučivati, jer to dovodi u mogućnost da vi, neko drugi, treći, peti zloupotrebljava, recimo, za neke svoje partikularne interese pripadnike vojske, pa im dozvoljava da negde da učestvuju, negde da ne učestvuju. Ovo govorim da bi zaštitio i vas gospodine ministre, ali ceo sistem. Smatram da je to jedno od stvari koje treba da se precizira. Ako u ovom zakonu nije preciziran način na koji treba da se precizira, očekujem da to bude u jasnim podzakonskim aktima. Ove izmene i dopune Zakona o vojsci, pre svega, nažalost, u pojedinim članovima, to će kroz amandmane da vam i demonstriramo, su u koliziji sa Zakonom o vanrednim situacijama. Dakle, ceo taj sistem je nažalost u nekom delu postavljen loše i mislim da ste trebali da inicirate da se uporedo sa Zakonom o vanrednim situacijama, uporedo sa strategijskim elementima u parlamentu Srbije vrši rasprava i da se onda ceo taj sistem modernizuje, a ne da dolazimo u koliziju. Podsetiću vas da su čak i predstavnici vaše stranke na Odboru za odbranu i bezbednost govorili upravo o civilnoj zaštiti koja nije inkorporirana na adekvatan način i koja sada ima određeni dualizam koji je loš za ceo sistem odbrane. Hvala vam gospodine ministre, ako možete da odgovorite na neka pitanja ja bih bio rade volje da vas čujem, ako ne, imaćemo priliku da još vodimo debatu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se gospodine Šutanovac. Reč ima ministar u Vladi gospodin Bratislav Gašić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, uvek mi je veliko zadovoljstvo da vam odgovorim gospodine Šutanovac. Vama posebno, ne znam zašto. Bilo bi dobro da je ovaj zakon donet pre one afere, kao vi kažete. Aferu pravite vi. Ja sam već jednom prilikom to izjavio, a verujem da bi moj šef, premijer Aleksandar Vučić isto to rekao, ja ne tražim izvinjenje za mene i ne očekujem izvinjenje od toga ko veštački pravi aferu, ali očekujem izvinjenje od vas, od vas lično zato što ste pet godina proveli na čelu Ministarstva odbrane. Izvinjenje, ne meni, ne premijeru, nego svim časnim oficirima VBA sa kojima ste proveli pet godina, primali platu za to što ste bili na tom mestu i trebali ste da izađete i da kažete – ne, to je nemoguće što pričate. Malopre je neko rekao - izveštaj Zaštitnika građana. A, gde je izveštaj? Koji je to izveštaj? Da li ga je neko od vas video? Da li smo ga mi u vojsci dobili kao izveštaj? Nikada. Više puta smo ponovili, apsolutno se držimo Ustava i zakona ove zemlje, važećih zakonskih propisa. Na mestu sekretara Ministarstva je došao čovek koji je preko 20 godina viši vojni tužilac, vrstan pravnik. Znam da je sve u Vojsci Srbije počelo od vas, i vojno obrazovanje i vojno zdravstvo i sve ostalo je počelo od vas. I, hvala vam što smo uspeli, evo, da sad vas ja nasledim na ovom mestu, o kome pričamo. Kažete – pa vi ste doneli zakon 2009. godine da oficiri ne mogu da učestvuju u nevladinim organizacijama i strankama. To je vaš zakon. Mi smo sada produžili, proširili to da niko u Ministarstvu odbrane ne može više da bude član nijedne političke organizacije. Nema zašto bi nam to palo pred Ustavnim sudom. Niko ne može ko je član i pripadnik Vojske Srbije da bude član bilo koje političke stranke upravo da bi izbegli partijski da dolaze i partije da kontrolišu Vojsku Srbije. Razjasnio sam malo pre kada učešće u raznoraznim centrima, ovakvim, onakvim, Evro-atlanskim, evoroovim, evroonim, orjentacijama i udruženjima zašto mora da prođe kroz ceo sistem Vojske Srbije da bi neko mogao da učestvuje u radu tih takvih nevladinih organizacija. Nijedan deo ovog zakona nije prošao bez saglasnosti skupštinskih odbora Republike Srbije, nijedan da nije usaglašen sa evropskim propisima. Imali ste polemiku sa državnim sekretarom na odboru, vi, zadnji put kada su finansije u pitanju -zašto uvodimo, ne, ne skidamo mi kontrolu drugih delova ministarstva nego je kod njih već uvedeno, to nam je obaveza da kroz sektore sistema uvedemo finansijsku kontrolu, ne samo rešavanje finansija. Ne želim da uđem u polemiku oko rebalansa i svega ostalog. Ne, jer smo pokrivali dugove koji su nam ostali iz perioda pre 2012. godine sa time i deo tog budžeta koji je Vladadonela ovde, a o kome vi pričate podsmešljivo, jeste upravo subvencije poljoprivrednicima preko šest milijarde koje su ostale iz perioda pre 2012. godine. Da, učinili smo poljoprivrednicima da višak para i bolje punjenje budžeta možemo da pokrijemo subvencijama koje ste vi obećali, a niste im ispunili i niste im dali. Što se Ministarstva odbrane tiče, i tu očekujem od vas, bili ste pet godina u ovoj fotelji gde ja sad sedim, da kažete koliko je to više para vojska dobila za 2015. godinu nego što je do sada unazad šest godina bilo. Evo, vam ovde i koliko je učešće u BDP sada. Jedno ste u pravu, kursne razlike, da, ali dinarske. Mi imamo preko tri milijarde više u 2015. godini para zato što smo po prvi put odvojili Fond SOVO iz budžeta Ministarstva odbrane. Po prvi put je nezavisna kategorija, do sada je bio u ukupnom budžetu. To očekujem da kažete. Razumem da to vama teško ide zato što su to dobre stvari za Vojsku Srbiju. Razumem koliko vam teško pada i kada neko kaže – treba ukinuti ovo, treba ukinuti ono, ne treba tenk T54, ne treba mnogo toga. Znam i koliko vam teško pada vraćanje ovih naziva jedinica. Mogu da vam pročitam samo jedan intervju čoveka koje je oborio F117, koji je dao skoro. Pročitaću vam posle i to. I ovo su zahtevi koji dolaze iz vojske, iz sistema. Pitali smo i sistem šta misli o tome. Šta misli o penzionisanju. O članu 110. po novo zakonu. Šta misli o udruživanju političke stranke. Pitali smo po prvi put sistem i ove oficire ovde koji, složiću se sa vama, jako teško žive, jer im od 2008. godine niste povećali plate. Niste. Jako teško, teško, ali su svoj život posvetili ovoj uniformi. Od četrnaeste godine su u toj uniformi, spremni uvek da sebe stave za ovaj grb i ovu zastavu koju nose na svojoj uniformi. Jednu stvar takođe neću da vam oprostim i neću da dozvolim. Malo pre ste uvredili načelnika Generalštaba, šta on to traži u Šapcu. Načelnik Generalštaba treba i mora i boriće se uvek jer je to i njegov lični stav, ne samo komande koje je dobio za svaki život, svakog građanina Srbije, ma gde i na kojoj teritoriji, ma kakva opasnost da mu preti. Što ne znači da je umanjenja odbrambena sposobnost zemlje. Ja razumem za vaše lične animozitete prema načelniku Generalštaba. Razumem i za tekstove koji idu po određenim novinama, vašim žutim i znam za njih, ali načelnik Generalštaba je postavljen u vaše vreme i vidite i sami da vam pokazujemo da tu nema partijske pripadnosti kada su ta mesta u pitanju u Vojsci Srbije. Nema pomeranja generala, zato što oni nisu za SNS, gledaju se njihove karakteristike, njihovo znanje i njihov kvalitet. Dok sam ja prvi među jednakima, ja ću uvek da stanem i njih da zaštitim. Mene možete da vređate kao malo pre što ste me uvredili i to govori o vama, gospodine Šutanovac, ne o meni. Zato vam kažem, očekujem od vas, a moje pitanje vama, da li može VBA bilo koga samostalno da prisluškuje? Da li može? (Dragan Šutanovac, s mesta: Može.) Ne može. (Dragan Šutanovac, s mesta: Može.)
Molim vas gospodine Šutanovac, nemojte da dobacujete sa mesta.
Nemam komentar.
Gospodine Božoviću, nemojte da dobacujete. Izvolite gospodine Šutanovac, po kom osnovu? (Dragan Šutanovac, s mesta: Da li mogu da dobijem reč? Ministar me je pogrešno protumačio, tražio da se izvinim, itd.) Smatrate da su se ispunili uslovi da ja vama dam repliku? Gospodine Markoviću, javite se za reč, gospodine Nikoliću, i vi dobacujete … (Čuje se dobacivanje poslanika, ali se ne razume.) Izvolite gospodine Šutanovac, imate pravo na repliku.
Gospodine ministre, ne treba ovo da bude vaša i moja rasprava o tome ko je bolji ministar, jer tu ne postoji dilema. Nemojte da imate dilemu. Ispred vas sedi oficir, koliko vidim, vezista, a ako kojim slučajem VBA ima mobilni aparat za tajnu kontrolu telefonskih razgovora, da li može da izvrši kontrolu telefonskih razgovora, a ja vam kažem da ima taj aparat. Mogu da se izvinim samo građanima Srbije što ste nasledili jedan uređen sistem, ne vi, nego gospodin Vučić, koji je rekao da je to najbolji sistem u državi i činjenica, jeste da vi imate razloga da budete nezadovoljni, jer ono što su vam ostavili vaši prethodnici, gospodin Rodić i Vučić, je daleko gore i lošije, nego što su oni nasledili, samo što vi ne vidite čija je tu odgovornost. Izveštaj ombudsmana da se pošalje Ministarstvu odbrane? Zašto bi se slalo Ministarstvu odbrane? Zašto bi se slao izveštaj ombudsmana koji smo mi birali u parlamentu, Ministarstvo odbrane je pre parlamenta, potpuno nerazumevanje funkcije ministra, odnosno ombudsmana. Gospodine ministre, nisam govorio o tenku T54, jer ne znam da postoji takav tenk, to ste vi sada nešto rekli, tenk T54, videćete u stenografskim beleškama. Druga stvar, treba da znate, da je 2007. godine sistem dugovao 2,7 milijardi dinara, da je gospodin Vučić nasledio dug nula. Znači, za tih pet, šest godina se dug spustio na nula sa 2,7 milijardi dinara, što ako je evro bio 75, recimo red veličine ili 35 ili 40 miliona evra …
Vreme.
Nemojte me prekidati u pola rečenice …
Moram da vas upozorim na vreme.
Treća stvar, kada govorite o visini budžeta i poredite ga sa BDP, svakako da će biti i veći, zato što je BDP devastiran pod vašom vlašću, znači u svim oblastima … [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem gospodine Šutanovac. Reč ima ministar Bratislav Gašić.
Dame i gospodo narodni poslanici, imali smo jednu rečenicu – zašto bi gospodin zaštitnik građana morao da dostavlja informaciju generalnom inspektoru? Generalni inspektor je, da bi javnost znala i da bi građani Srbije znali, dobio nalog da izvrši kontrolu, navode izrečenih u medijima i gde je rečeno da postoje određeni dokazi i samo je zatražio da mu budu, ako je to moguće, to pismo imam ovde kod sebe i pokazaću ga javnosti Srbije, da dostavi te dokaze da bi mogao da uđe u kontrolu VBA. Znači, niko od nas nije želeo, niti rekao da je dužan Zaštitnik građana da dostavi bilo kakav dokument, ali pošto su izrečene sumnje, a ne postoji ni jedan izveštaj, ne postoji ni jedan akt kome se to dokazuje, generalni inspektor je tražio, jako umilno, onako kako to i treba, da bi mogao da izvrši kontrolu rada VBA. Sada ću da vas podsetim, pošto ste me vi podsetili da može, pošto kažete da može da kontroliše, uređaj o kome mi vi pričate, gospodine Šutanovac, a ja sam spreman uvek da povedem i predstavnike novinara je kupljen za vreme vašeg mandata i kupljen je za JO2, a da o tome VBA nije imalapojma da je kupljen, po saznanju, a za to postoji uredna dokumentacija, tražili su da se taj uređaj donese i zajedno sa proizvođačem, sa svim mobilnim operaterima, uskraćena je ta mogućnost da može. Ko je hteo da prisluškuje građane Srbije? Ja ili vi? Ko je kupio uređaj? Ja ili vi? Taj uređaj, uskraćena je svaka komunikacija i svako prisluškivanje mobilne telefonije koja radi na teritoriji Republike Srbije i to odgovorno tvrdim građanima Srbije. Samo zahvaljujući ljudima iz VBA, zahvaljujem.
Zahvaljujem ministru Gašiću. Gospodine Šutanovac, na žalost, sada ne možete da dobijete reč, zato što se po povredi Poslovnika javila gospođa Gordana Čomić.
Hoću da vas podsetim da ste tokom prethodnog izlaganja ministra Gašića, propustili da primenite članove Poslovnika koji vas obavezuju da vodite računa o redu na sednici, član 27. koji podrazumeva da su prava svih učesnika na sednici ista i da, ako, sasvim u pravu, opominjete narodne poslanike da se ne obraćaju direktno jedan drugome ili jedna drugoj i da ne dobacuju, da je ministar Gašić na osnovu Poslovnika u potpuno istoj poziciji, kao i bilo koji drugi učesnik ove sednice i kao bilo koji drugi narodni poslanik, kao što je to svaki ministar, kao što je to predsednik Vlade, kao što su to lica koja bi ili predsednica Skupštine pozove da prisustvuju, a mogu da prisustvuju, poput revizora, Zaštitnika građana, Poverenice za ravnopravnost ili bilo koga drugog ko se obraća Narodnoj skupštini. Potpuno razumem, ako imate teškoća da Poslovnik primenite potpuno isto na sve učesnike sednice i upravo zato postoji pravo narodnog poslanika da se javi i da ukaže vama na povredu Poslovnika, od toga da Poslovnik važi za narodne poslanike, a ne važi za ministre, može biti samo zajedničke štete i ništa više i ne mislim da time ministru činite uslugu, smatrajući da on ne ume da argumentuje ono što želi da kaže ili da smatra da može da se ponaša prema narodnim poslanicima direktnim obraćanjem, što nije dozvoljeno ni jednom drugom narodnom poslaniku. Takođe bih vas zamolila, pošto je u međuvremenu bilo pokušaja nekih narodnih poslanika da mi narede da spustim crvenu knjigu, da ako to ne čujete, da ih podsetite da to ne može, ni da se naredi ni da bude tišina. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Vi želite da sada kažete da je gospodin Gašić dobacivao kao gospodin Marković, gospodin Božović i gospodin Nikolić? Ja nisam primetio u momentu kada sam opominjao da je gospodin Gašić dobacivao, tako da ne razumem o čemu ste govorili. Vidim da nije potrebno dalje objašnjenje. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? (Ne) Hvala. Reč ima narodni poslanik, šef poslaničke grupe SNS… (Dragan Šutanovac, s mesta: Pomenut sam imenom i prezimenom.) Gospodine Šutanovac, kada budete vodili Skupštinu, možete da određujete, da se javljate, da uzimate reč i da radite sve što želite da radite. Kao predsedavajući, ja moram da poštujem Poslovnik. Na vaše izlaganje, a prednost je imala gospođa Čomić, samo zato što se javila po Poslovniku, za repliku se javio gospodin Babić. (Dragan Šutanovac, s mesta: Na moje izlaganje?) Vi ništa ne razumete, gospodine Šutanovac. Na vaše izlaganje se javio gospodin ministar, na repliku, i gospodin Babić. Gospodin ministar ima preče pravo po Poslovniku, pa tek onda gospodin Babić. U međuvremenu se javila gospođa Čomić, po Poslovniku, i ona je po pravu, po Poslovniku dobila reč. Sada reč dobija gospodin Babić, jer sam procenio da je imao pravo na repliku, jer ste pomenuli stranku, pomenuli ste predsednika stranke i sve ostalo. Posle toga, kada završi gospodin Babić, ja ću kao predsedavajući proceniti da li vi imate pravo na repliku na izlaganje gospodina Gašića. Izvolite, gospodine Babić. Prijavite se ponovo, da bih vam dao vreme.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Gospodine Gašiću, zahvalan sam vam na ovim pojašnjenjima kada je i zbog kojih razloga su kupljeni i opremljeni VBA sistemima za prisluškivanje, ali je simptomatično odmah javljanje po Poslovniku i razlog da se vi ućutkate, kada god se priča o činjenicama i istinama koje su vezane za Ministarstvo odbrane, jer, bože moj, ministri ne dolaze u Skupštinu ili kada dođu u Skupštinu ne bi smeli da govore. Što se tiče Ombudsmana, isuviše je stvari izrečeno ovde da bi se manipulisalo javnošću. Ombudsman Narodne skupštine, gde je izabran, šalje izveštaje o radu, o godišnjem radu. Podsetiću one koji su zlonamerno tako nešto prevideli, da do 2013. godine svaki izveštaj Ombudsmana koji je došao u Narodnu skupštinu služio je samo da se krčka u nekoj arhivi. Ni o jednom izveštaju Ombudsmana bivši režim nije ni raspravljao u Narodnoj skupštini. Da li mu nije odgovaralo to što će Ombudsman reći, ili ne, ne znam, ili nepoštovanje, ili nerazumevanje? Do 2013. godine nijedan izveštaj Ombudsmana nije doživeo raspravu u Narodnoj skupštini. Mi nemamo čega da se plašimo. Poštujemo Ombudsmana, ma kako se on zvao, Saša Janković, Zoran Babić, Bratislav Gašić ili Dragan Šutanovac. Poštujemo ono šta to znači u našem društvu. Podsetiću vas da je u 2014. godini 94% svih sugestija Ombudsmana državni organi na različitim nivoima su, iako ne postoji mehanizamkojim bi se oni naterali na tako nešto, prihvatili sugestije i izvršili izmene u svom radu. E, to je razumevanje značenja Ombudsmana, e to je poštovanje značenja Ombudsmana, a ne ono što ste radili.
Vreme.
Još samo jedna rečenica, molim vas. To da je u Ministarstvu odbrane bilo znatno bolje do 2012. godine mi liči kao kada Bojan Pajtić izađe i kritikuje svoj zakon o radu, koji je on doneo, a ne snosi konsekvence i ne podnese ostavku na mesto premijera Vlade AP Vojvodine.
Reč ima ovlašćeni predstavnik Konstantin Arsenović. Gospodine Šutanovac, dobili ste već jednu repliku. Ministar je odgovorio na vašu repliku, tako da nemate više prava [[Dragan Šutanovac, s mesta: Izvinite, tražio sam repliku. Sada me je spomenuo gospodin Babić.]] U pozitivnom kontekstu. Sigurno nije vaše ime. Nabrajao je nekoliko prezimena i pomenuo je i vaše, ali ne u negativnom kontekstu. Ne mogu da stavim vaše prezime u kontekstu i drugih prezimena, poput gospodina Gašića i ostalog, u negativnom kontekstu. Zahvaljujem se. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pomenuo je predsednika stranke, a ja sam ovlašćeni predstavnik.) Reč ima ovlašćeni predstavnik Konstantin Arsenović, već sam mu je dao, a vi ćete dobiti posle toga.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre sa saradnicima, imam želju pre svega da na početku izrazim svoje zadovoljstvo na ugledu i poverenju koje Vojska uživa u našem narodu. U to ime ja vam čestitam. Takođe, želim da izrazim svoje zadovoljstvo na profesionalno odrađenoj paradi i na nesebičnom zalaganju, vezano za otklanjanje vanrednih prilika usled elementarnih nepogoda. Tu je Vojska pokazala da je uz svoj narod, rešavajući probleme, pre svega, sudbonosne probleme naših građana. Kad je reč o ova dva zakona, na početku moram da ukažem, čini mi se i imam osećaj kao da se na neki način poistovećuju ova dva zakona. Hoću da kažem da je Zakon o odbrani jedan krovni zakon koji reguliše obaveze i zadatke svih struktura jedne države, pa i naše, a da je Zakon o Vojsci izveden iz ovog zakona. U tom smislu, ne bi smeli poistovećivati ova dva zakona. Vojska kao sistem odbrane ili deo sistema odbrane je najvažniji nosioc sistema odbrane i u tom smislu sigurno da zaslužuje posebnu pažnju, ali je veoma bitno da u ukupnoj odbrani moramo shvatiti da veoma značajnu ulogu imaju i druge strukture u našem društvu, od običnog građanina, preko radnih organizacija, preko drugih ministarstava, lokalne samouprave, itd, itd. To se u ovom zakonu jasno vidi, koje su to obaveze i uloga. Kad je reč o ovim izmenama i dopunama zakona, mislim da su one bile u najvećem delu i neophodne. Oba ova zakona imaju za cilj da definišu i urede zadatke i nadležnosti svih subjekata u našem društvu, jasno, svako u svojoj oblasti i svojoj nadležnosti, kako bi se postigao krajnji cilj, a to je odvraćanje od napada i suprotstavljanje voljnim i nevoljnim pretnjama i zaštiti nezavisnosti i suvereniteta celovitosti Srbije. Odbrana slobode i nezavisnosti je pravo i obaveza svakog građanina, i to je uzvišeni cilj, nažalost, veoma skup, koji se plaća u određenim momentima i životima, onim što je najvrednije čoveku. Međutim, kada se izgubi sloboda, onda se i shvati koliko je ona vredna i veoma bitna za jedan narod. Smatram da oba zakona stvaraju zakonske pretpostavke da se sistem odbrane organizuje, uredi i osposobi da se ciljevi ostvare. Nijedan zakon nije toliko dobar da ne može biti bolji, niti toliko loš da ne može biti lošiji, ali, valjanost svakog zakona zavisi pre svega od nas, od onih koji su u obavezi da ih sprovedu i da realizuju predviđene obaveze. Od sprovedenih priprema i obučenosti, umnogome će zavisiti otpornost našeg odbrambenog sistema. Svakako da je materijalni faktor jedan od bitnih preduslova za ostvarivanje ovih ciljeva. Nažalost, moramo konstatovati da u ovoj sadašnjoj situaciji, bar unazad 10-ak godina, taj faktor nam nije išao na ruku i otuda možemo imati i određene primedbe, ili, bolje rečeno, žal zašto nismo na ovom ili onom nivou. Ali, objektivna situacija je takva i mi se jednostavno moramo prilagoditi, da učinimo u granicama onoga sa čime raspolažemo maksimalno što možemo da sistem funkcioniše što je moguće bolje. Moram da vam kažem da je organizacija svakog sistema veoma bitna. Bio sam zadivljen kada su se naši građani odazvali da idu i da pomognu u rešavanju problema koji su nastali usled poplava u Obrenovcu, Šapcu, itd. Veliki broj mladih se odazvao. Moram isto tako da vam kažem, znajući da je to jedan humani gest svih naših građana, ali sam imao i strepnju i bojao sam se od eventualnih posledica, jer ko zna sistem, zna da je to ipak bio neorganizovan potez. Sva sreća, sve je završeno dobro, ali da je bilo, ne daj Bože, nekih drugih posledica, onda da bi bilo izuzetno problematično pitanje. Ovde želim posebno da naglasim, to je i ministar naglasio, da se ovim zakonom posebno daje značaj vojnoj proizvodnji. Vojna proizvodnja kao sistem svake države veoma je bitna za državu. Mislim da je to dobro opredeljenje, ne samo zbog toga što se ostvaruje određena samostalnost u obezbeđivanju određenih sredstava naoružanja i vojne opreme, nego on je jedna pokretačka snaga ukupnog razvoja privrede. To je, pre svega, dobro, ljudi koji su vojnom sistemu ranije bili u onoj Jugoslaviji, šta je značilo proizvodnja naoružanja vojne opreme, počevši od tenkova, artiljerijskog naoružanja, aviona itd. To je bila jedna pokretačka snaga, a pre svega ona utiče na modernizaciju, usvajanje novih sistema, novih tehnologija, novih znanja itd, tako da koliko god vojska kao sistem i kao nužno zlo, da kažem, s obzirom da živimo u svetu kakav jeste, da je problem bezbednosti, sigurnosti i slobode uvek pod znakom pitanja. Bio bih najsrećniji da ne moramo da imamo vojsku, to znači da bi imali idealno civilno društvo uopšte u svetu. Međutim, to je nužno zlo. Zato smatram da se u tom pogledu, kada je to već tako kako jeste, onda mi moramo biti svesni da moramo dovoditi naš sistem odbrane na nivo koji želimo, za koji želimo da obezbedimo koliko toliko sigurnost. To u krajnjem slučaju mi i postižemo kroz razvijanje vojne proizvodnje i ukupne privrede u našoj državi. U suštini bih mogao da kažem i da stavim tačku ovde, ali imam potrebe da ipak neke stvari prokomentarišem i u jednom i u drugom zakonu, iz prostog razloga što smatram i želim, one su dobronamerne, na neke sam dao amandmane, da li ćete ih prihvatiti ili ne. Ono što je za mene problematičnije, to ću posebno reći, ali jednostavno, želim da ukažem iz prostog razloga da u nekoj budućoj izmeni i dopuni zakona jednostavno to imamo u vidu. Smatram, pre svega, da su neke definicije, pre svega u Zakonu o odbrani, da me ne shvatite, ali da upotrebim reč rogobatne, opširne, opterećene čak nepotrebnim rečima i mislim da su se mogle mnogo jednostavnije definisati. U krajnjem slučaju, nisu morale da budu sastavljene od jedne rečenice. Mogle su da budu od dve rečenice. To vam je kao slučaj definicije postrojenja, vojnog skladišta i td. S druge strane, pitanje civilne odbrane, čini mi se, da je civilnoj odbrani dat preveliki značaj, ili ja to tako vidim. Moram da vam kažem, jednostavno ne vidim da to civilna odbrana može da realizuje, bar u onom smislu kako je ja vidim. Zato ću samo deo da pročitam iz ovog zakona, iz prostog razloga da imate u vidu, možda ja nisam u pravu, ali se kaže – civilna odbrana Republike Srbije, koja obuhvata skup mera i aktivnosti itd, obezbeđuje uspešno … Pazite, ona treba da obezbedi uspešno funkcionisanje državnih organa, organa AP, jedinica lokalne samouprave, privrednih društava i drugih pravnih lica, zaštita i spasavanja, obezbeđenje uslova za život i rad građana i zadovoljenje potreba snaga odbrane u vanrednom i ratnom stanju. Nisam siguran, ili mislite, ako se misli civilna odbrana kao ukupan sistem, gde se podrazumevaju i Vlada i državni organi, onda u redu. Ja civilnu odbranu malo drugačije gledam, kao organizaciju koja izvršava namenske zadatke u onom prethodnom sistemu koje je imala. Možda je iz tog, da kažem, razloga ta nedoumica. U svakom slučaju, to navodim kao potrebu za razmišljanje. U poglavlju u kojem se definišu nadležnosti Ministarstva odbrane, pored ostalog, predviđeno je da Ministarstvo odbrane određuje program obuke i uređivanja načina i postupka planiranja i sprovođenja planova obuke građana preko nadležnih teritorijalnih organa. I to je u redu, nemam primedbu. Međutim, ono što meni nedostaje, bar ja nisam uspeo nikakvu odrednicu u pogledu obuke ratnog sastava vojske, ratne armije, građana. Jeste vi tu nagovestili, ali šta hoću da kažem? Mislim da bi trebalo, vojska se sastoji iz mirnodopske i ratne vojske. U jednom sistemu ratna vojska se na poseban način podučava, kroz razne vežbe itd. Mislim da bi bilo uputno u jednoj ovakvoj naznaci da se da obaveza Ministarstvu odbrane da tu aktivnost organizuje, uredi itd. Vi znate da smo ukinuli služenje vojnog roka. Otuda postaje problem uopšte regrutovanja ratnih jedinica. Ovo dobrovoljno služenje vojske mislim da nije dovoljno da bi popunilo ratne jedinice, a generacijski već koliko godina gubimo generacije koje su nesposobne za vođenje rata. Osposobite jednog artiljerca, jednog nišandžiju, jednog tenkistu itd. To je jedan proces koji zahteva ne samo vreme, zahteva i obnavljanje znanja itd. Smatram da bi bilo dobro da je u ovom – nadležnosti ministra odbrane to bilo regulisano. Ako imate u obzir glavu 5. zakona, u članu 47. i 48. se kaže da građani Srbije imaju pravo i obavezu da izvršavaju vojne i materijalne obaveze i da je pravo i dužnost građana da se pripremaju i osposobe za učešće u odbrani, to je lepo definisano. Protiv ove definicije nemam ništa. Ali, pitam se šta je sa ovim ljudima koji nisu služili vojsku? Gde je to njihovo pravo? Na koji način će oni da ostvare pravo i obavezu? Kada je reč o Zakonu o vojsci, mislim da je to član 3, gde se definišu vidovi vojske, a u članu 12. su definisani činovi. Predviđaju se mornarički činovi, a vid kao mornaricu nemamo u vojsci. Nije mi logično da imate činove u vojsci za vid koji ne postoji. Ako ste već hteli to da uradite, onda je taj vid rečne jedinice možda trebalo ugraditi kao oblik organizovanja u vojsci. Oni se nigde ne pojavljuju, ne vide se u Zakonu o vojsci, ni o odbrani. Zatim, imam primedbu, mislim da je suvišno, u članu 4. Zakona o vojsci pored ostalog se kaže da pripadnik Vojske Srbije u vršenju službe dužan je da postupa u skladu sa Ustavom, zakonom, drugim propisima i aktima komandovanja prema pravilima struke, nepristrasno i stranački neutralno. Po mom mišljenju ova reč „stranački neutralna“ je suvišna, nepotrebna. Jednostavno ne vidim razloga zašto to potenciramo. Ako smo uredili da pripadnici Vojske ne mogu biti stranački organizovani, pored toga, ako je u obavezi da poštuje zakone, norme itd, onda je samo po sebi logika da je on stranački neutralan. Da li prilike, po ovo sadašnje, politika to nameće da se ova reč ovako ubaci, verovatno je to razlog, ali ja mislim da je to suvišna reč i da bi je jednostavno trebalo izostaviti. Ono što mislim da će biti veliki problem, gospodine ministre, to je član 44, kojim je regulisano penzionisanje oficira i podoficira. Ja sam dao amandman doduše. Znam da, ovako kako sam ga ja dao, ne može biti prihvaćen, svestan sam toga. Više sam ga dao iz razloga, i ja ću o tom detaljnije obrazložiti, što su, upoređujući odredbe koje ste vi dali ovde sa odredba Zakon o penzionom sistemu, one suprotnost. I što je najgore, gospodine ministre, doći će nam budući penzioneri, koji budu penzionisani, u situaciju da će biti u suštini i kažnjeni. Ja ne verujem. Zakon o Vojsci i Zakon o penzionisanju se moraju uskladiti, moraju ispoštovati. Bojim se da Ministarstvo za rad i socijalnu politiku, koje utvrđuje penzije, neće ispoštovati Zakon o Vojsci, jer je on u suprotnosti. Sa druge strane, ima jedan ozbiljan problem. U zakonu je sada produžen radni vek do 65 godina. Onaj ko ode ranije, sada je 60 godina za profesionalna vojna lica, na njega će se morati primeniti kaznena odredba, recimo, ako ode u 50-oj godini, za 10 godina, a mesečno mu se za 0,34% umanjuje penzija. Znači, molim vas, da ovaj problem ne bi doveli u situaciju, dosta mi je, verujte, od kada sam u Skupštini stalno branim interese vojnih penzionera zbog raznih propusta koji su učinjeni u prethodnom sistemu, mislim da sam čak postao i dosadan, da ovaj član 44. ozbiljno pogledate. Svestan sam da on odgovara vojsci. Samo ukazujem da će budući penzioneri imati problem i to se mora uskladiti. U tom smislu, molim vas da učinite napor i da se taj problem razreši. Po meni bi bilo najnormalnije, gospodine ministre, da vi jednostavno vojne penzionere vratite u prethodni sistem Fonda PIO i onda više neće biti nikakvih problema, onda će se poštovati Zakon o vojsci, nema nesuglasica, nema nesporazuma itd. Prelaskom, moram da vam kažem, u sistem Fonda PIO nastalo je mnogo problema kada je reč o vojnim penzionerima. Kada sam već spomenuo vojne penzionere, gospodine ministre, sa ovim ću završiti, podržavam, ne samo ja, nego cela poslanička grupa, oba ova zakona, ali situacija je danas nametnula i moram da vas zamolim, pitao sam vezano za onaj dug, vi to znate, ali postoji jedan drugi problem. Grupa ljudi koja se organizovala i vršila protest sada je primana…
Vreme.
… od strane državnog sekretara, ali se zaobilazi Udruženje vojnih penzionera, kao legitimni organ koji je zastupnik vojnih penzionera. Molim vas da u te razgovore, nemam ništa protiv da te ljude primate, ali i da uključite Udruženje vojnih penzionera. Imam informaciju da su dobili poziv, ali iako su tražili da budu uključeni, njih niko ne zove. Molim vas da imate u vidu.
Vreme.
Još jednom da kažem da ćemo podržati oba ova zakona i želim vam da očuvate ovaj ugled koji vojska ima. Hvala.
Reč ima ministar u Vladi gospodin Bratislav Gašić. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako ja nisam dobio reč?) Gospodine Šutanovac, molim vas sačekajte. Ministar ima prednost. Dobićete reč kada završi ministar. (Narodni poslanik Dragan Šutanovac dobacuje s mesta.) Gospodine Šutanovac, pročitajte malo Poslovnik, već sam vas to zamolio. Izvolite.
Gospodine Arsenoviću, zahvaljujem na ovako lepim rečima. Malo ljudi zna da ste vi penzionisani general Vojske Srbije i zato se ovako odnosite prema ovom zakonu i hvala vam na tome. Kada je su u pitanju činovi, znate da je svojevremeno Vojska Srbije morala da prihvati NATO standarde i da uvede napredovanje u službi i sve činove po NATO standardu. Tada je dovedeno do toga da imamo čin brigadnog generala, general majora, general potpukovnika, pa onda idemo ponovo na generala, što je general Diković danas. Skinuli smo general pukovnika. Skinuli smo generala armije, što bi trebalo da bude normalno, ali kod nekih drugih nije tako i to smo prihvatili. Znate da smo izgubili čin kapetana prve klase. Kada je rečna flotila u pitanju, imamo jako puno oficira koji su završili vojnu pomorsku akademiju, a koje trebamo karijerno da vodimo, jer i oni treba u jednom trenutku da napreduju sa svojim činom i zato uvodimo ovu kategoriju i ove činove, jer ti ljudi imaju pravo na to. Ne možemo prosto da prekinemo njihovo napredovanje. Moram da budem iskren prema vama, i vi to odlično znate, mnogima se ne sviđa to što ste vi to rekli. Ne sviđa se mnogima i zato napadi na Vojsku Srbije i Ministarstvo odbrane idu ovako kako idu, što je Vojska Srbije počela da podiže svoju glavu, jer su određeni krugovi imali naređenje da Vojsku Srbije unište, da je naprave da bude civilna zaštita do 2016. godine, zato su pojedinci leteli avionima na nosače aviona, da dobiju zadatke, bez znanja ambasadora, bez znanja vojnog izaslanika, bez znanja pratioca, jer je trebalo Vojsku Srbije uništiti. Zato napadi idu na VBA i na sve ostale. Idu napadi zbog Vojne parade, jer su mislili da je sve to pretopljeno, da je sve to uništeno. Kada postavljate pitanje za vojne penzionere, vi znate da to nije nadležnost Ministarstva odbrane, ali smo želeli da pomognemo, i to su pripadnici Vojske Srbije i mi se o njima i danas odnosimo sa maksimalnim uvažavanjem, kao da su deo našeg sistema. Znate da smo imali sa svim vojnim udruženjima sastanak, a pogotovo sa udruženjem koje još uvek nije formalno pravno registrovano, nemaju svoje predstavnike, nego jednom dođu jedni, drugi put dođu drugi, gde smo ih molili da se organizuju i da je Vlada Republike Srbije, premijer je naredio da se napravi radna grupa koju će da sačinjava ministar finansija, ministar rada i socijalne politike i neko iz Ministarstva odbrane, da li ja ili državni sekretar, i da non stop imamo sa njima sastanke kako bismo iznašli rešenje, jer to jako dugo traje i to su ogromne pare, a reći ću vam da 50% tih sredstava, a to je preko 20 milijardi u ovom trenutku, sa 40.000 tužbenih zahteva, ide na sudske troškove i advokatske usluge. Naravno da nekima odgovara da tolike pare uzme iz budžeta Republike Srbije i naravno da će uvek da podgrevaju tu priču. Da li će to da dođe do naših penzionera, mi bi prvo želeli da dođe do njih i da oni budu zadovoljniji time što im je neko u nekom trenutku obećavao, a nije ispunio i nije sproveo. Hvala puno.
Zahvaljujem gospodine Gašiću. (Konstantin Arsenović, s mesta: Ministar me je spomenuo.) Gospodine Arsenoviću nemate mogućnost za repliku. Izvolite, daću vam reč samo da objasnite.
Gospodine ministre, nemam repliku nego jednostavno niste mi odgovorili na deo pitanja. Kada je reč o sastancima sa Udruženjem penzionera, ja sam molio vas da u te sastanke, u te razgovore, uključite i Udruženje. Ono sada nije uključeno. To samo kao dopuna.
Zahvaljujem gospodine Arsenoviću. Uključio sam mikrofon samo da čujem šta govorite, jer ne čujem, daleko ste. Izvolite, gospodin Šutanovac, replika na izlaganje gospodina Babića, pominjan je predsednik stranke. Izvolite.
Gospodine Bečiću, ako dozvolite, tražio sam repliku i ministru. On me je pominjao imenom i prezimenom, gospodin Babić je pominjao stranku. Ja vas molim, pošto izgleda niste svesni, mi imamo preko 20 amandmana, da može to da traje u nedogled, ako budete ovako vodili sednicu i da bude u skladu sa Poslovnikom.
Da li vi to meni pretite gospodine Šutanovac?
Ne, ja sam vas zamolio…
Gospodine Šutanovac, možete da imate i 520 amandmana. Ne možete da pretite predsedavajućem Narodne skupštine. Zbog toga vam izričem opomenu gospodine Šutanovac. Zahvaljujem. Nastavite.
Izvinite, zbog čega ste mi izrekli opomenu?
Zbog pretnje koju ste uputili predsedavajućem Narodne skupštine.
U kojoj rečenici sam ja vama pretio?
U rečenici da imate 20 amandmana i da ćete blokirati sednicu Skupštine ako mi nastavimo da vodimo na ovakav način.
Nije tačno.
Tačno je gospodine.
Možemo da vidimo u stenogramu.
Ako kažete da nije tačno, onda povlačim opomenu.
Nije tačno.
Jeste tačno, to ste rekli.
Možemo da pogledamo stenogram.
Nećemo se ubeđivati gospodine Šutanovac.
Vidim da postoji velika nervoza. Uzeli ste mi sad ceo minut vremena.
Imate pravo na repliku. Dobili ste na izlaganje gospodina Babića. Nastavite.
Ovde je traženo od mene da se izvinem načelniku generalštaba Vojske Srbije, generalu Dikoviću. Mogu da mu se izvinim i za čin i za stan i za napredovanje, ali niko ga nije ponizio kao, u to vreme, Vlada Srbije koja ga je postavila da brani jedan nasip u jednom gradu u Srbiji, a u isto vreme se postavlja pitanje – ko je branio Obrenovac, Palanku, Svilajnac itd? Činjenica jeste, gospodine ministre, da je nabavka obavljena u neko moje vreme, započeta pre mene, ali se danas u Ministarstvu odbrane sa setom priča o nabavkama. Znate, pričaju jednom davno, nekad smo nešto nabavljali, jer ako nije tako recite mi, šta je od 2012. godine nabavljeno i šta je, u stvari na paradi prikazano novo, novije od 2012. godine? Evo, imate priliku. Još jednu stvar, gospodine Arsenoviću, žao mi je što ste izašli, i ja bih čestitao …
Gospodine Šutanovac, niste dobili repliku na izlaganje gospodina Arsenovića.
Imam samo još 15 sekundi, da završim.
Izvolite.
Znači, i ja bih čestitao Vojsci Srbije na ugledu. U moje vreme vi ste bili najuglednija institucija u Republici Srbiji, danas ste četvrti. Prvo je, kažu, premijer, pa Vlada i to loša Vlada, pa Srpska pravoslavna crkva, pa Vojska Srbije i to kaže ministar odbrane, ponosan zato što je to tako. To je nešto o čemu treba da se zabrinete svi zajedno.
Zahvaljujem gospodine Šutanovac. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Ja se izvinjavam uvaženi predsedavajući, član 107. - vređanje dostojanstva parlamenta i čitavog naroda. Odakle nekom pravo da na taj način možda i unižava kompletan narod ako ima poverenje u nekoga? Ako se narod izjasnio da ima poverenje u premijera najviše, pa izvinite to je pravo tog naroda. Da li će verovati u vojsku, to je opet pravo tog naroda, ali na takav način, uvredljivo se izražavati prema kompletnom narodu, to je zaista skandalozno i bili ste dužni da opomenete poslanika. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Đukanoviću. U pravu ste, ali nisam hteo da izreknem drugu opomenu, tako da imamo vremena. Mislim da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne) Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Replika na repliku, iako je prethodni govornik i tu ne mislim na gospodina Đukanovića, dobio repliku na moje i ono što sam ja rekao, nijednom jedinom rečju, nije nam odgovorio kada će Bojan Pajtić podneti ostavku na sve one kritike koje je uputio ka svom Zakonu o radu, koji je neevropski, necivilizacijski, protiv zaposlenih u Srbiji, koji je omogućio da 400.000 ljudi, između 2008. i 2012. godine ostane bez posla? Kada će snositi konsekvence iste one koje je tražio, jer je mislio da se to odnosi o novom Zakonu o radu za koji smo i dobili podršku, ne samo Međunarodne zajednice, već i ljudi u Srbiji, zato što se stopa nezaposlenosti konačno, ne samo zaustavila, nego i smanjuje se. Ono što mi je zasmetalo, a to je da je neko omalovažen, a u tim danima i satima kao i hiljade i hiljade, pripadnika Vojske Srbije, kao i hiljade volontera, građana Republike Srbije, sam bio zajedno sa gospodinom Dikovićem, na bedemima Šapca i nije to jedan bedem. To su bedemi i kod silosa i kod Čevrentije, gde su pripadnici Vojske Srbije branili i odbranili jedan veliki grad u Srbiji, branili bedeme u dužini od 25 kilometara, i da zaista u tom trenutku nije bilo pripadnika Vojske Srbije, da nije bilo čvrste komandne ruke gospodina Dikovića, nisam siguran, sa takvom vlašću grada Šapca i nepripremljenošću lokalne samouprave, šta bi bilo od Šapca. Čast je braniti, ne samo te bedeme, čast je braniti živote građana Republike Srbije, živote građana Šapca i na tome čestitam i pripadnicima Vojske Srbije i gospodinu Dikoviću lično.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Profesor dr Janko Veselinović, povreda Poslovnika.
Da, poštovani predsedavajući, povredili ste Poslovnik član 106. u kome jasno kaže – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Gospodin Babić je polovinu…
Gospodine Veselinoviću nastavićete, ali samo, da li znate po kom osnovu se javio gospodin Babić? Znači, nije govorio po dnevnom redu, nego na repliku na izlaganje gospodina Šutanovca. U replici može da se nešto bar kaže, gospodine Veselinoviću. Nastavite. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, dakle član 106. je veoma jasan. Govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Do replika ovog tipa ne bi dolazilo da govornici govore o tački dnevnog reda o kojoj se raspravlja. Kada mi iz opozicije kažemo i šire obrazlažemo naše predloge, amandmane itd. vi nas opomenete, novčano kaznite, oduzmete nam reč i to redovno radite i nema poslanika pozicije koji je opomenut ili novčano kažnjen u ovom zasedanju od kada ste vi predsedavajući, a svakog dana kažnjavate poslanika opozicije, a nema manje uvreda sa strane ove strane, odnosno mi se krećemo u okviru Poslovnika, oni se ne kreću. Kakve veze sada ima Vlada Vojvodine i procenat i ne znam šta, o čemu je govorio prethodni govornik, sa Vojskom Srbije? Videćemo, kada ja budem govorio danas, kada budem obrazlagao svoj deo izlaganja, da li ćete mi dozvoliti da govorim i da ja obrazložim na način kako ja mislim svoje stavove.
Gospodine Veselinoviću, ja znam vašu i vidim vašu potrebu da branite Vladu Vojvodine, isto ne znam kakve to ima veze sa vama, Vlada Vojvodine, ali dobro, vi imate pravo da branite Vladu Vojvodine. Ali sada osporavate poslaniku da u replici, ono što ste vi tražili mnogo puta za vas, osporavate poslaniku da u replici kaže ono što smatra da je pogrešno protumačen, da je od nekoga pomenut, da je pomenut u negativnom kontekstu, vi to sada osporavate poslaniku pozicije, samo zato što je poslanik pozicije. Sigurno da ćete i vi imati mogućnost i pravo da ako dobijete pravo na repliku, da govorite i da obrazložite zašto ste se javili za repliku, a normalno je u onome što govorite da u diskusiji o dnevnom redu mora da se govori o dnevnom redu, ali gospodin Babić nije govorio o dnevnom redu nego je dobio pravo na repliku. Tako da mi nije jasno vaše pozivanje na povredu Poslovnika, koji ste takođe iskoristili kao neka vrsta replike. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da) Zahvaljujem. (Janko Veselinović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Kako sam napravio ponovo povredu, obrazlažući vama zašto smatram da nisam povredio? (Janko Veselinović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Ne možete se na ovakav način igrati sa Skupštinom, gospodine Veselinoviću. Reč ima narodna poslanica Olena Papuga.
Žao mi je što niste dali reč poslaniku Veselinoviću.
Gospođice Papuga, ja samo poštujem Poslovnik i nema mogućnosti da na osnovu obrazlaganja povrede Poslovnika od strane predsedavajućeg da se ponovo neko poziva na Poslovnik.
Dobro. To je vaše pravo. Poštovani predsedavajući, ministre – koji izlazi, predstavnici Ministarstva, kolege poslanici, danas kada raspravljamo o temi Vojske bitno je naglasiti da budućnost države Srbije i njene Vojske treba staviti u formu nove svetske realnosti koja nas okružuje, a sve u skladu sa opredeljenjima države. Po mišljenju poslanika iz lige Socijaldemokrata Vojvodine, vojna neutralnost Srbije, iako lepo zvuči i o toj ideji se pozitivno izjašnjava veliki broj građana i građanki Srbije, nije održiva. Prvenstveno iz ekonomskih razloga. Da bi Srbija mogla da bude vojno neutralna, budžet izdvojen za Vojsku bi morao da bude dramatično veći, a to u ovoj situaciji nije moguće. Dovoljan broj opremljenih vojnika, svi rodovi vojske u punom sastavu i sa svom potrebnom opremom koštaju mnogo više nego što mi u ovom momentu možemo da platimo. Uzmimo za primer probleme koje imamo po pitanju finansiranja našeg vazduhoplovstva. Uključivanjem Srbije u neki vojni savez efikasnost naše vojske bi se povećala, a troškovi smanjili. To je već pitanje za neku drugu raspravu i za donošenje političke odluke - da li se Srbija treba približavati NATO-u i na koji način. Prošle godine svi smo bili svedoci da se u periodu kad su elementarne nepogode zahvatile Srbiju Vojska pokazala kao najstabilniji i najvitalniji najpouzdaniji deo društva, čija uloga je bila nezamenjiva u situacijama koje su zahtevale posebnu vrstu znanja i umeća kada je bilo potrebno pomoći građanima. Naravno, videli smo i određene manjkavosti i haotičnost u organizaciji i realizaciji na terenu. S toga, ove predložene izmene i dopune Zakona o Vojsci predstavljaju logičan slet događaja kako bi se unapredio ovaj sektor bezbednosti, tim pre što se u vrhu kriterijuma za prijem u NATO i EU nalazi zahtev za uređenje ove oblasti po modelu modernog i stabilnog društva. U svom izlaganju posebno ću se osvrnuti na one odredbe izmene u Zakonu o Vojsci, koje bi u bliskoj budućnosti trebale da se realizuju većom operativnošću i sveukupnom organizacionom spremnošću i gotovošću Vojske Srbije. Naročito, imajući u vidu nove bezbednosne rizike. Pored toga što je izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije omogućeno bolje funkcionisanje i izvršenje njenih zadataka, neke od novina koje bi trebalo da donose ovo zakonsko rešenje jesu vojna legitimacija i način kako bi ona izgledala i šta bi sve sadržala - mogućnost rada u inostranstvu, komandovanje i posle isteka profesionalne službe, a precizan je i rad na opasnim mestima. Novina je da neće više biti potrebno ni polaganje stručnih ispita za rad u vojnoj službi, već će biti dovoljan položen državni ispit. Posebno bih se osvrnula na član 35. Predloga zakona, gde se predlaže izmena člana 75. st. 2. i 3. kojim će prvi put zakonski biti definisan rad pripadnica Vojske za vreme trudnoće i u porodiljskom periodu. Ovu izmenu pre svega uslovila je potreba za usaglašavanjem sa odredbama opštih propisa o radu i izričito se navodi koja lica se ne razrešavaju dužnosti, a u cilju zaštite profesionalnog vojnog lica za vreme trudnoće, porodiljskog odsustva, nege deteta ili posebne nege deteta. Ova izmena predviđa da pripadnice Vojske neće biti razrešene dužnosti, već će njihova funkcija biti zamrznuta za vreme odsustva. Ovaj segment je od izuzetne važnosti i ravnopravno učešće žena i muškaraca u javnom i političkom životu jedan je od uslova demokratije. Ovom izmenom zakonodavac je izjednačio položaj žena i muškaraca u Vojsci, kao i mogućnost za njihovo podjednako napredovanje u karijeri. Ova činjenica još više dobija na važnosti ako se uzme u obzir da je 19,5% žena zastupljeno u Ministarstvu odbrane i Vojsci Srbije. Iako je ovaj procenat pojedinačno gledano, još uvek daleko ispod evropskih standarda, ipak novina u zakonu ohrabruje žene da se opredeljuju za poslove iz ove oblasti koji su se tradicionalno smatrali muškim poslovima. Želimo da pozdravimo izmenu koju donosi član 5. Predloga zakona, koji nalaže izmenu u članu 14. stav 2. Ova izmena kaže da se zabrana članstva u političkim strankama odnosi na sve profesionalne pripadnike Vojske RS, kako na profesionalna vojna lica, tako i na civilna lica u Službi Vojske. Ovo je dobar put da se depolitizuje Vojska. Vojska kao državni organ ima odgovornost samo prema državi i kao takva mora biti neutralna prema politici i političkim ljudima koji se nalaze na državnim funkcijama. U Vojsci stručnost mora da bude iznad pojedinačnih i ličnih interesa. Vojna profesija mora da bude autonomna u odnosu na politička dešavanja u društvu. Predlog zakona, odnosno izmene i dopune Zakona o odbrani donose reforme sistema odbrane koje predstavljaju složen posao koji predviđa neodvojiv deo reforme celokupnog društva. Do danas urađeno je mnogo posla kako bi se unapredili celokupni sektor bezbednosti u RS. Zahvaljujući tome mogu zaključiti da ovim izmenama i dopunama Zakona o odbrani reforma nije na samom početku, već predstavlja nadogradnju i proširenje već postojećih normativnih akata i to je dobro. Izmenama i dopunama Zakona o odbrani uređuje se sistem odbrane Srbije, nadležnosti državnih organa i Vojske Srbije u odbrani, prava i dužnosti državnih organa, autonomnih pokrajina, jedinica lokalne samouprave, građana, privrednih društava i drugih pravnih lica. Najznačajnija novina odnosi se na uređenje vojnog pravobranilaštva u cilju zaštite imovine Vojske Srbije. Član 107. a kaže da je vojno pravobranilaštvo posebna organizaciona celina Ministarstva odbrane koja preduzima pravne radnje i pravna sredstva radi ostvarivanja i zaštite imovinskih prava i interesa RS. Nadalje, član 17. b preciznije pojašnjava ovlašćenja vojnog pravobranilaštva. Mnoge zemlje imaju posebno vojno pravosuđe. Međutim, u njima ne postoji vojno pravobranilaštvo kao poseban organ koji bi pred sudom zastupao državu u privatno pravnim odnosima koji potiču iz rada vojnih državnih organa. U Americi gde je veoma razvijeno vojno pravosuđe sa posebnim vojnim sudovima i tužilaštvima, odnosno vojnom pravosudnom službom zastupanje države pred sudovima i drugim nadležnim telima u svim pravnim odnosima uključujući i odnos u vezi rada Ministarstva odbrane i oružanih snaga obavlja isključivo državno pravobranilaštvo. Ova vojna pravosudna služba u oblasti privatno pravnih odnosa ovlašćena je jedino da zaključi van sudsko poravnjanje, dok je zastupanje države pred sudom isključivo rezervisano za državno pravobranilaštvo. U Italiji, koja takođe ima dugu tradiciju vojnog pravosuđa o posebnim vojnim tužilaštvima i sudovima ne postoji vojno pravobranilaštvo, već zastupanje države i odnosima povodom rada Ministarstva odbrane i Vojske obavlja takođe državno pravobranilaštvo. Među pohvalnim odredbama u izmenama Zakona o odbrani izdvaja se i jačanje inspektorata odbrane kao mehanizma unutrašnje kontrole. Naročito je vredno pažnje uvođenje eksplicitne obaveze nadzora materijalnog i finansijskog poslovanja, kao i namenskog i zakonitog korišćenja sredstva korisnika u Ministarstvu odbrane i u Vojsci Srbije, što je do sada bio slučaj samo indirektno. Bitno je naglasiti da se u sklopu inspekcijskog nadzora predviđa i ovlašćenje da se pregledaju opšte i pojedinačne akte, evidenciju i drugu dokumentaciju, zatim da pregledaju poslovne prostorije, objekte, postrojenja, uređenja itd. Ovlašćenja se nadalje protežu na mogućnost da uzimaju izjave i po potrebi pisana izjašnjenja od rukovodilaca i nadležnih službenih lica. Izmenom zakona inspektori i ovlašćena lica bi takođe imala pravo da određuju primeren rok za dostavljanje izveštaja podataka i akata i druge dokumentacije. Uvodi se novi član 17. a, kojim je istaknuta samostalnost u radu inspektorata i inspektora i ovlašćenih lica u granicama utvrđenim zakonom i drugim propisima. Povrh toga, inspektorat odbrane izveštava ministra odbrane o pojavama bitnog narušavanja samostalnosti i nezakonitog uticaja na radinspektora i drugih lica ovlašćenih za poslove inspektorskog nadzora. Lica socijaldemokrata Vojvodine podržava izmene koje se odnose na član 14. Naime, još 2009. godine prilikom usvajanja izmena i dopuna Zakona o Vojsci napravljen je propust gde je donesen novi član 14. koji kaže – profesionalnom pripadniku Vojske Srbije nije dopušteno učešće u aktivnostima udruženja kojima se ostvaruju sledeći ciljevi- reforma sistema obrazovanja i Vojske, usklađivanje propisa itd. Ovakva postavka zakonodavca nije bila u skladu sa Ustavom Republike Srbije, gde član 141. kaže da je Vojska Srbije pod demokratskom kontrolom, nadalje, ovako usvojen član 14, a nije bilo u sinergiji sa Zakonom o Vojsci Srbije, u kome stoji da demokratsku i civilnu kontrolu Vojske Srbije vrše Narodna skupština, Zaštitnik građana i drugi državni organi u skladu sa svojim nadležnostima i građani i javnost shodno sadržini člana 14, a jasno je da je u ovom slučaju izostala kontrola vojske od strane građana. Sada ovaj član je ovom izmenom i dopunom Zakona donekle popustio vezu profesionalnih vojnika sa organizacijama građanskog društva, koja se posredno ili neposredno bave pitanjima odbrane i bezbednosti, kao i sa udruženjima koja se bave evropskim integracijama. Sada zakonodavac kaže da profesionalnom vojniku Vojske Srbije može se, uz prethodnu saglasnost ministra odbrane, odobriti učešće na skupovima građanskog društva koja se bave pitanjima bezbednosti, ali i na skupovima udruženja koja se bave evropskim integracijama. Liga socijaldemokrata Vojvodine će podržati ove izmene i dopune, ako nam se prihvate amandmani koje smo uložili na ove izmene i dopune. Hvala.
Zahvaljujem, gospođice Papuga. Reč ima ovlašćeni predstavnik Socijalističke partije Srbije, narodni poslanik Vanja Vukić. Izvolite gospodine Vukić.
Zahvaljujem se. Poštovani predsedavajući, državni sekretaru gospodine Đorđeviću, poštovani gosti iz Ministarstva odbrane, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su danas, pred nama, narodnim poslanicima, su danas dva izuzetno bitna zakona, odnosno izmene i dopune zakona kojima se uobličava sistem nacionalne bezbednosti u zemlji. To su Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani, kao i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vojsci. Iz ova dva predloga zakona se može zaključiti da Vlada i Ministarstvo odbrane žele da, na osnovu analize i praćenja stanja i dosadašnje primene zakona i uočenih problema u realizaciji plana odbrane, otklone nedostatke, razreše pravne probleme, eliminišu pravne praznine. Iako je na samoj sednici Odbora za odbranu i unutrašnje poslove, kao i u dosadašnjem delu sednice bilo reči o pitanjima koja nisu vezana za ove tačke dnevnog reda, odnosno ove zakone koje su na današnjem dnevnom redu, moja diskusija će biti usmerena isključivo na suštine izmene i dopune ova dva akta. Analizirajući sve promene zajedno sa ljudima koji su stručni u ovim oblastima, sa ljudima kojima se bave nacionalnom bezbednošću, profesorima, analitičarima, bivšim vojnim starešinama, Poslanička grupa SPS donela je odluku da u Danu za glasanje u potpunosti podrži oba ova predloga, zajedno sa amandmanima koje je podnela Vlada Republike Srbije. Zakon o izmenama i dopunama Zakona o odbrani na drugačiji, potpuniji način definiše najvažnije pojmove u sistemu nacionalne bezbednosti. Pre svega, imamo novu definiciju sistema odbrane, zatim vojne odbrane i civilne odbrane. Uvode se i novi pojmovi koji do sada nisu bili definisani zakonom, a značajni su za funkcionisanje odbrambenog sistema države, a to su vojna postrojenja i vojna skladišta. Zakon predviđa dugoročni plan razvoja sistema odbrane, kao i dosadašnji zakon, ali se ovim zakonom reguliše i srednjoročni plan i program i razvoj sistema odbrane, što postojećim zakonom nije bilo regulisano. Zakonom se regulišu i definišu neka dokumenta nižeg ranga koja nisu bila definisana zakonom, verovatno nekim drugim aktima, a to su doktrinirana dokumenta nižeg nivoa koja se donose na operativnom nivou komandovanja, a na osnovu doktrine Vojske Srbije. Članom 2. zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani uvodi se još jedan, po mom mišljenju, izuzetno bitan i značajan pojam, odnosno dokument, a to je standard odbrane Republike Srbije, kojim se definišu specifične potrebe odbrane i kojisadrži, kako piše u ovom članu, tehničke specifikacije ili kriterijume kojima se obezbeđuje da materijali, proizvodi, procesi ili usluge odgovaraju nameni. Za trenutak bi se zadržao kod ovog člana i upitao gospodina ministra – da li ova je oblast do sada uopšte bila regulisana, na koji načine je bila regulisana? Ukoliko nije bila regulisana, da li to znači da su postojali materijali, proizvodi, usluge koji nisu odgovarali nameni? Da li to znači da je novac poreskih obveznika trošen na nešto što nije bilo potrebno, odnosno da li to znači da je bilo zloupotreba? Dobro znamo da su neki slučajevi završavali pred sudom. Još jedno pitanje mi prolazi kroz glavu, a to je – da smo imali ovu odredbu u zakonu ranije, da li bi se desilo da Vojska Srbije zakupljuje satelite, a, figurativno rečeno, u tom trenutku nema ni satelitske antene? U ovom smislu bih pomenuo i pohvalio još jedan segment, a to je novina u Zakonu o budžetskom sistemu, koja je izuzetno bitna i vezana za ovu temu kojom se zahtevalo uvođenje finansijske službe i na taj način su rešene mnoge od mnogobrojnih afera koje su postojale u prošlosti, odnosno te 2012. godine, kao što su „Tales“, „Tadiran“ i „Megalink“. Takođe, ovim zakonom se proširuju i neke nadležnosti predsednika Republike, zatim nadležnosti Vlade Republike Srbije. Ovim zakonom proširuju se i nadležnosti Ministarstva odbrane i te nadležnosti se na jedan drugačiji način definišu i sistematizuju. Pomenuo bih, kao i ostali poslanici, inspekcijski nadzor u oblasti odbrane koji je do sada bio skromno regulisan. Ovim zakonom se proširuju nove nadležnosti u Ministarstvu odbrane, što Inspektoratu omogućava kvalitetniji rad i kontrolu sprovođenjai pridržavanje zakona i ostalih akata koji su od značaja za odbranu i Vojsku Srbije. U Predlogu zakona uvodi se novi član 17a kojim se u stavu 1. predviđa samostalnost u radu ovlašćenih inspektora ili drugih ovlašćenih lica, što u dosadašnjem zakonu nije postojalo. Važeći zakon u članu 21. predviđa upravljanje vazdušnim saobraćajem za potrebe odbrane, ali ne i unutrašnjim plovnim putevima, pa je ovaj Predlog zakona regulisao i tu oblast. S obzirom da Srbija ima nekoliko međunarodnih plovnih puteva, regulisanjem ove oblasti se nivo nacionalne bezbednosti podiže na jedan viši nivo. Posebno bih istakao uvođenje novog člana 23a kojim se uvode evidencije o nastradalim i nestalim licima u oružanim sukobima i na taj način se upotpunjuje Arhiva Ministarstva odbrane, jer se ovi podaci čuvaju trajno. Moram da priznam, odnosno moje mišljenje je da jedino Ministarstvo odbrane je to koje može ovakve podatke da skupi na jednom mestu, jer je ono jedino koje, po mom mišljenju, u potpunosti i poseduje. Smatram da je to naša dužnost prema licima koja su nastradala na ovim područjima u poslednjim ratovima, dakle na područjima bivše SFRJ. Pomenuo bih i novu glavu, glavu 9a ovog Predloga zakona kojom se uvodi vojno pravobranilaštvo kao posebna organizaciona jedinica Ministarstva odbrane, koja podrazumeva pravne radnje, pravna sredstva, radi ostvarivanja i zaštite imovinskih prava i interesa Republike Srbije u pogledu sredstava koje koristi Ministarstvo odbrane i Vojska Srbije. Smatram da ovim rešenjem na efikasniji, ekonomičniji način se štiti imovina i interesi ministarstva od strane samog ministarstva, što predstavlja mogućnost domaćinskog upravljanja ministarstvom. Na kraju diskusije o ovom zakonu bih istakao kao dobro rešenje to da se delatnostima logističke podrške Vojske Republike Srbije predviđa mogućnost da određene vojne ustanove steknu status pravnog lica, koje bi radile za potrebe sistema odbrane i vojske, a u delu slobodnih kapaciteta poslovalo na tržištu, čime bi se obezbedilo značajno rasterećenje troškova budžeta za finansiranje korisnika budžeta koji mogu poslovati na tržištu. Kada je u pitanju Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vojsci, dobro je što je jasnije precizirana organizacija Vojske Srbije, kao i nadležnosti određenih organizacionih jedinica. Tako se članom 3. Predloga zakona Vojska Srbije prema strukturi deli na vidove, rodove i službe, a rodovi i službe na vrste i specijalnosti. Pored toga, značajna izmena je vraćanje naziva „ratno vazduhoplovstvo“, čime se nastavlja tradicija i vraća pun značaj ovom rodu vojske, koji ima izuzetan značaj u odbrani vazdušnog prostora svake, pa i naše države. Zatim, preciznije se definiše i specifična vojna služba i služba pod otežanim uslovima. Pored opšte odredbe koja definiše specifičnu vojnu službu, koja je regulisana i postojećim Zakonom, u ovom slučaju se navode i koje su to konkretne službe, a to su letačka, padobranska i ronilačka služba u Vojsci Srbije. Ministar odbrane i u ovom Zakonu ostaje taj koji određuje poslove, radna i formacijska mesta u Vojsci Srbije i Ministarstvu odbrane na kojima se vrši specifična vojna služba, odnosno služba pod otežanim uslovima, ali ovoga puta, što je izmena u ovom Zakonu, uz saglasnost Vlade. Jedno od značajnih promena se odnosi na član 14a, koji su skoro svi poslanici ovde spomenuli, i prestavlja veliki korak unapred kada je u pitanju angažovanje profesionalnih vojnika u aktivnostima pojedinih udruženja. Zakonom se unapređuje saradnja u civilnom sektoru kroz mogućnost da se uz prethodnu saglasnost ministra omogući učešće profesionalnih vojnika u programima nevladinih organizacija. Brisanjem reči: „nije dopušteno“, koje se ovim zakonima brišu, u ovom članu predstavlja iskorak u demokratizaciji društva. Kada se brišu reči: „nije dopušteno“, gde god se one nalazile, to predstavlja značajan napredak u demokratizaciji jednog društva. Zatim, Predlogom zakona o Vojsci uvode se novi činovi u rečnim jedinicama, a to su: potporučnik, poručnik korvete, poručnik regate, kapetan korvete, kapetan fregate, kapetan vojnog broda, komodor, kontraadmiral, viceadmiral i admiral. Na ovaj način se daje na značaju pripadnicima jednog dela vojske koji su u proteklom periodu bili možda i zanemareni, a značajni su zbog specifičnosti službe koju obavljaju. Predlogom zakona o Vojsci omogućava se vođenje evidencija o profesionalnim vojnim licima i licima na službi u Vojsci Srbije, u skladu sa Zakonom o zaštiti podataka o ličnosti. Ovim zakonom se sistematizuje koji su to podaci koje vojska može da skuplja, da čuva i na koji način ih koristi. Zatim, na mnogo detaljniji način nego do sada je definisan i član 51, koji se odnosi na vojnu legitimaciju. Uređuje se ko ima pravo na vojnu legitimaciju, njen izgled, način primene, kao i podatke koje te legitimacije mogu da sadrže. Istakao bih kao dobro rešenje i to da će legitimacije izrađivati Narodna banka Srbije, odnosno Zavod za izradu novčanica i kovanog novca. Zašto je to dobro? Pre svega, zato što ova ustanova je zadužena za izradu ličnih dokumenata građana, pasoša, ličnih karta, saobraćajnih i vozačkih dozvola i, kao što uvek napominjem, do sada nije zabeležen nijedan falsifikat ovih dokumenata, tako da pretpostavljam da i kod vojnih legitimacija neće biti falsifikata, što podiže nivo bezbednosti ovih dokumenata na najviši nivo. Takođe, napomenuo bih i član 30. kojim se menja član 66, gde vojne spomen medalje i vojne spomenice oficira takođe izrađuje Narodna banka Srbije, odnosno Zavod za izradu novčanica i kovanog novca. To je izuzetno značajno, jer ja smatram da oficiri zaslužuju da im ta odlikovanja traju dugo. Za nas socijaliste, odnosno za Socijalističku partiju Srbije posebno je važna odredba koja reguliše status supružnika premeštenog oficira, odnosno podoficira kome je prestao radni odnos zbog premeštaja supružnika. Predviđeno je da u slučaju prekida radnog odnosa na neodređeno vreme supružnik ima pravo na penzijsko i invalidsko osiguranje, kao i na naknadu zbor prestanka zaposlenja. Na kraju bih pozdravio i novo rešenje kojim se profesionalno lice, u slučaju trudnoće ili porodiljskog odsustva, nege deteta ili posebne nege deteta, ne razrešava dužnosti i ima sva prava koja su predviđena Zakonom o radu. Ovo je još jedan korak unapred kada je u pitanju rodna ravnopravnost polova u sistemu odbrane. Analogno tome, pomenuo bih i član 112, gde se ista odredba primenjuje i na lica koja su ugovorom zasnovala radni odnos na određeno vreme, koji predviđa produženje ugovora do isteka korišćenja prava na odsustvo za vreme trudnoće i porodiljskog odsustva. Uz napomenu da će o pojedinim odredbama ova dva predloga zakona govoriti i moje kolege narodni poslanici, članovi poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, još jednom bi kao ovlašćeni predstavnik Socijalističke partije Srbije naglasio da ćemo mi u Danu za glasanje u potpunosti podržati ova dva predloga zakona o izmenama i dopunama zakona, kao i amandmane koje je podnela Vlada. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Vukić. Reč ima ministar Bratislav Gašić. Izvolite, gospodine Gašiću.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospodine Vukiću, postojeći zakon do sada nije definisao SORS, Standard odbrane Republike Srbije, već su se u praksi primenjivala dokumenta nastala u nekom prethodnom periodu, a to je JNA, koji su se zvali standardi narodne odbrane i zato sada definišemo po prvi put. Što se tiče specifičnih tehničkih vojnih propisa, o kojima ste malopre pričali, nije bilo, ne mogu da budem neiskren, zloupotreba u prethodnom periodu, ali sada samo definišemo i uređujemo pravno kako to treba da bude, da ne mora da bude širi spektar, kao što je to ranije bilo. Što se tiče izrada legitimacija koje idu Narodnoj banci, naravno da je to najsigurniji način, ali bih zadržao pravo kada budu poslanici opozicije ovde da vam odgovorim za spomen medalje i za ostalo, zašto se to daje Narodnoj banci. Upravo zbog tih zloupotreba koje su bile u prethodnom periodu. Molim vas da posle odgovorim na to vaše pitanje.Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Gašiću. Reč ima ovlašćeni predstavnik SNS-a, narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Pre nego što počnem da izlažem o samom zakonu, moram da kažem da nam je danas ministar ovde izrekao jednu zastrašujuću činjenicu, a to je da je neko ranije kupio sistem za prisluškivanje za Vojnobezbednosnu agenciju, a da niko o tome izgleda nije imao pojma. Nisam baš primetio ni da je Zaštitnik građana ikada išta rekao o tome, kao što to danas inače obilato pokušava da uradi. Meni je drago da ste vi, ministre, rekli da je taj sistem uklonjen i da nije u upotrebi, što je dobro, ali mogu da posumnjam da je neko onda u ranijem periodu i te kako koristio taj sistem za prisluškivanje građana, a opet kažem, Zaštitnik građana nije ni reč tada rekao o tome. Ono što mene tu zabrinjava, i tu se slažem sa vama, gospodine ministre, današnji napadi na Vojnobezbednosnu agenciju pre svega, a samim tim i na samo Ministarstvo odbrane i uopšte Vojsku u celini, su duboko sračunati upravo kako bi se degradirala Vojska kao institucija, u koju narod veruje. Jer, znate, ako tako prospete informaciju negde da VBA prisluškuje sindikate, onda se ljudi zapitaju – čekajte, mi ovde u vojnoj hunti živimo? O čemu se radi? Da li to neko namerno radi, bez ijednog jedinog dokaza prospe takvu informaciju i onda mi oko toga moramo da se raspravljamo? To se inače radi, čini mi se, zato što je upravo VBA počela da radi svoj posao u ovoj državi i da obaveštajno i kontraobaveštajno štiti ovu državu, a pre svega vojsku. Ja moram da im čestitam na nekim stvarima. S obzirom da sam i član Odbora za kontrolu službi bezbednosti, imamo prilike da dobijemo neke njihove izveštaje, ali to su stvari koje nisu za javnost. Ja im čestitam na radu. Samo neka nastave dalje, a ovakvi napadi mogu samo da ih ojačaju. Što se tiče samih zakona, i tu moram da vam čestitam, zato što sagledavate kao Ministarstvo globalna kretanja i samim tim tako definišete sistem odbrane i uopšte odbranu Republike Srbije, to je daleko drugačije od onoga kako je to do sada bilo definisano. Čini mi se da je veoma važno što potencirate da Vojska Srbije služi da zaštiti suverenost, teritorijalni integritet i bezbednost Republike Srbije, odnosno teritorijalnu celovitost Republike Srbije, što do sada nismo imali u samom Zakonu odbrane. Zašto? Pa, znate, i sinoć se dogodilo nešto što dosta menja i svet i Evropu, hteli mi da priznamo ili ne. U jednoj prijateljskoj našoj državi dogodila se jedna prilično jaka promena i mi moramo da vodimo računa. Ne možemo da budemo slepi i nemi na ono što se zbiva trenutno u celom svetu, a činjenica je da sve države rade sve više na tome da se same zaštite, nego što se baš radi toliko na toj nekoj globalnoj zaštiti. Ako ćemo mi kompletnu vojsku, kao što je to do sada bio slučaj, da svedemo da se bori protiv terorizma, ja mislim da je to jako pogrešno. Naravno da ona mora da se uključi u tu borbu, ali, izvinite, ona mora da štiti pre svega ovu državu, za šta je mi i plaćamo. Mislim da je ovakva definicija sistema odbrane koju ste vi ovde dali i uopšte odbrane Republike Srbije nešto što je veliki napredak u samom zakonu. Takođe, veoma važna stvar je što ste definisali ko su subjekti odbrane. To je vrlo bitna stvar, zato što to do sada nismo imali precizno definisano. Subjekti sistema odbrane su pre svega građani, državni organi, organi autonomnih pokrajina, organi jedinica lokalne samouprave, privredna društva, što je veoma bitno, druga pravna lica, preduzetnici i Vojska Srbije. Znači, kompletna država je u sistemu zaštite teritorijalnog integriteta i svega što ste ovde nabrojali, što je veoma važno. Ono što mene ovde zanima, čini mi se da je i sama vojna odbrana mnogo bolje definisana nego u ranijem periodu, gde smo zaista videli da se sve to nekako svodilo na nekakvu globalnu borbu protiv terorizma, a danas je vojna odbrana, kako ste i vi ovde definisali, deo odbrane Republike Srbije koji obuhvata skup mera i aktivnosti usmerenih na pripreme za odbranu i odbranu Republike Srbije upotrebom Vojske Srbije. Znači, suština je da se štiti država najpre. To je ono što je važno. Ali, ovo što se tiče civilne odbrane, jako je lepo što je ovo ubačeno u zakon i podržavam to apsolutno. Ali, da bi se ovo izvelo, vi morate da imate neku osnovnu obuku građana, posebno još dok su u školi. Govorim o deci koja pohađaju nastavu u osnovnoj ili u srednjoj školi. Interesuje me da li se planira, pošto vidim da je ovde data mogućnost Ministarstvu odbrane, tj. vama kao ministru, da propište kako će se civilna odbrana ubuduće manifestovati, kako će se ona izražavati, odnosno da li će se u školama možda uvesti taj predmet, kao alternativni ili kakav god. Mislim da bi trebalo da naši đaci ipak prođu početnu obuku vezanu za samu civilnu odbranu, ako već čak i građane definišemo kao ljude koji su subjekti sistema odbrane. Znači, ipak moraju da imaju neko elementarno znanje. Na kraju krajeva, videli smo da je to potrebno kroz ove poplave, gde zaista da nije bilo vojske, pitanje je kako bi smo se organizovali. Mogu samo da čestitam Vojsci Srbije što je pomogla narodu i hvala generalu Dikoviću i za njegovo komandovanje u Šapcu i svim ljudima koji su se, naravno, odazvali, ali da bi to bilo organizovano mislim da bi zaista moralo da se prođe kroz neku vrstu obuke. Takođe, moram da istaknem doktrinu koju ste ovde propisali, doktrina Vojske Srbije i svi ovi niži dokumenti. Zašto? Zato što mi do sada nismo imali nikakvo planiranje. Zapravo, imali smo, ali to je bilo jako loše, u vojsci. Vi sada imate i uvodite sistem jednogodišnjeg, srednjoročnog planiranja i uopšte nekog planiranja na neki duži period, morate da sagledavate kakva će biti globalna kretanja i kakvo će biti okruženje naše, što je veoma važno. Samim tim, smatram da bi tu vojska i te kako mogla, pošto imamo ovde civilnu i vojnu saradnju, da sarađuje sa određenim našim naučnim institutima, posebno koji prate ta globalna kretanja. Čini mi se da naša država veoma malo sarađuje sa naučnim institutima u ovoj zemlji i oni pišu nekakve zbornike, a to skuplja prašinu, nažalost, i niko to ne upotrebljava. Mislim da bi trebalo da se i te kako povežemo, kao država, pošto to plaćamo svakako, trebalo bi da se država mnogo više poveže sa tim institutima i na taj način bi vojska imala, naravno, uz ono što ona sama prati, i te kakvu pomoć državnih naučnih instituta. Ono što mi je zapalo za oko, to su, naravno, nadležnosti Ministarstva odbrane i što se tiče inspekcijskih nadzora, ovo je odlično što se proširuju nadležnosti inspekcije i što će konačno to što inspekcija dostavi, govorim o vojnoj inspekciji, što negde nekom dostavi, moći će sada i da naloži negde nekom i da zabrani neki dalji rad, što je veoma dobro, do sada to nije moglo, i mislim da se ovde uvodi neki red u sam sistem odbrane. Ono gde bih vam posebno čestitao i što je dobro što ste uveli u Zakon o odbrani, a to je zaštita vojnih institucija, u smislu beleženja u kartama i uopšte eventualnih slikanja vojnih objekata itd, dobro je da to više ne može da se radi i da za to možete krivično da odgovarate. Mi smo imali do sada situaciju da su pojedini naši vojni objekti, uopšte vojni resursi, bili na izvolte. Ovim zakonom se to sad ponovo, i to je dobro što se ponovo zabranjuje, neće moći bilo ko na kartama da ucrtava vojno zemljište ili vojne objekte, nego će, naravno, to i te kako da se brani ovim zakonom i taj ko to bude radio ogrešiće se i te kako o ovaj zakon, a moraće i da odgovara. Po tom pitanju, zaista apsolutno to podržavam. Što se tiče samog Zakona o Vojsci, tu ima jako dobrih definicija. Pre svega, sama Vojska Srbije kako se organizuje? Ova do sada kako je bilo nije bilo dobro. Dobro je što se to menja. Vojska Srbije ubuduće će se organizovati na strategijskom, operativnom i taktičkom nivou, to jasno tu definišete. Bogami, biće kao mirnodopska i kao ratna, što je velika promena. Nemam ništa protiv naziva ratno vazduhoplovstvo, mislim da je to adekvatan naziv i trebalo bi da bude ratno vazduhoplovstvo i protivvazdušna odbrana zato što mi pilote u vojsci ne školujemo da vrše lupinge i da učestvuju na nekim aeromitinzima, nemam ništa protiv, oni tu vežbaju, to je jako lepo, ali, izvinite, oni se pre svega školuju da ne daj Bože u slučaju nekog ratnog sukoba dejstvuju kao ratno vazduhoplovstvo i protivvazdušna odbrana. Meni je jako bilo drago kada sam video „Striži“ ovde na našoj vojnoj paradi, ali to je sve nekako bilo više za publiku, a ipak se ti piloti školuju i rade nešto da bi branili zemlju pre svega. Tako da, sam termin „ratno vazduhoplovstvo“, ne bih čak imao ništa protiv da uvedete ovo „ratna rečna flotila“, mislim da bi to bilo daleko adekvatnije. Što se tiče uvođenja vojnog pravobranilaštva, to potpuno podržavam. Mene lično ako pitate, uveo bih vojni sud i vojno tužilaštvo. Nažalost, znam da sam u manjini danas i ne bi se to prihvatilo, ali možda nekad u budućnosti bi mogli tako nešto da uvedemo, ne bih imao ništa protiv. U svakom slučaju, ovo su dobre izmene i dopune i ovo bi valjalo podržati, pre svega zato što se uvodi red u vojsku i u sam sistem odbrane. Puna podrška za ovako nešto. Mogu samo da vam čestitam i svi poslanici SNS glasaće za ovo.
Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda ove sednice. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15,00 časova. Zahvaljujem.
Dame i gospodo narodni poslanici nastavljamo sa radom. Reč ima prvo narodni poslanik Goran Bogdanović.
Hvala gospodine predsedavajući. Poštovani ministre, poštovani gosti iz ministarstva, poštovani narodni poslanici, svakako da je jedna od osnovnih funkcija države da obezbedi odbranu i bezbednost Republike Srbije i njenih građana u miru, ratnom stanju i u situaciji vanrednog stanja. Iz tog razloga je dobro što danas raspravljamo o dopunama i izmenama Zakona o Vojsci Srbije i Zakonu o odbrani. Poslanička grupa SDS podržava ona rešenja iz predloga zakona kojima se postiže obezbeđivanje jedinstvenog i efikasnost funkcionisanja sistema odbrane. Postoje određeni segmenti koji mogu da se poprave i unaprede u ovom zakonu. Trudiću se da ukratko, koliko mi vreme bude dozvoljavalo da objasnim pre svega stvari koje mi vidimo, koje bi mogle u ovom zakonu da budu popravljene. Pre svega, ovde imajući u vidu da je vrlo jako važno pitanje svakako unutrašnji sistem kontrole zakonitosti. Iz tog razloga pozdravljamo suštinu predloženih izmenama po kojima Inspektorat odbrane izveštava ministra o uočenim nepravilnostima i nezakonitostima, zato pozdravljamo načelo samostalnosti o radu inspektora. Ima ovde nekoliko nedostataka. Moguće je da ministar naruši samostalnost inspektora. Naravno, da ne bi samo mi sumnjali u sve to iz tog razloga tražimo da se propiše da inspektor izvršava ne samo naređenja ministra tj. ne samo da ministar obaveštava ne samo ministra nego i Narodnu skupštinu. Iz tog razloga je poslanička grupa i podnela amandman gde tražimo da inspektor obaveštava Skupštinu tj. nadležni odbor bar jedanput u toku godine, u toku kalendarske godine, jer ovakvo rešenje već postoji i uspostavljeno je u slučaju generalnog inspektora vojnih službi. Tako da ne vidimo razlog da ovakvo rešenje ne bude i u ovom zakonu. Da bizakon bio efikasniji smatramo da je potrebno izmeniti i deo koji se tiče logističke podrške i iz tog razloga smatramo da na neki način je problematičan član 45. gde je predložena izmena koja reguliše logističku podršku vojske. U stavu 3. pomenutog člana predviđa se da logističku podršku mogu pružati samo vojne ustanove koje su funkcionalno vezane za Ministarstvo odbrane. Mišljenja smo da u nekim od definisanih oblasti nije neophodno sužavati izbor isključivo na vojne ustanove, a ovde pre svega mislim na prevoz tj. obezbeđivanje prevoza za pripadnike Vojske. Neke delatnosti ne treba uopšte da budu u delokrugu vojske kao što je lovno-šumska delatnost. Prosto, ne vidimo potrebu da to stoji u ovom zakonu. Iz tog razloga mi smo i podneli amandman i verujem gospodine ministre, da ćete jako pažljivo pročitati to i da ćete prihvatiti naše sugestije i predloge koje smo izneli u ovom amandmanu. Što se tiče izmena i dopuna Zakona o Vojsci i kada je reč o nacrtu tog zakona izdvaja se nekoliko predloženih promena, ali takođe je primećeno da je zakonodavac propustio da predloži neke potrebne promene. Ovde je bilo reči, oko sindikalnog angažovanja pripadnika vojske i upravu pred početak ove sednice mi smo dobili jedan dopis od sindikata Vojske Srbije gde su nam poslali, ali na žalost kasno da predložimo određene amandmane na predloženi zakon. Prosto, ovde se vidi iz ovog dopisa da kada se radio ovaj zakon da je vrlo malo konsultovano ili nije ni malo konsultovan sindikat Vojske Srbije, što smatram da je jako loše. Kažem vam, mi smatramo da je ovim zakonom obesmišljeno sindikalno angažovanje pripadnika Vojske Srbije. Jedan od propusta odnosi se na član 14. koji reguliše pravo na političku i sindikalno angažovanje profesionalnih vojnih lica. Izmene zakona u ovom članu predlaže promene naziva profesionalno vojno lice što apsolutno prihvatamo tj. zvaće se profesionalni pripadnik vojske što je u duhu profesionalizacije ove službe prelaskom na profesionalno vreme. S druge strane, član 14. iako dopušta sindikalno delovanje svojim odredbama uskraćuje njihov domet i sprečava neka sindikalna pitanja. Sindikatima naime nije dozvoljeno da polemišu opremljenosti vojnom opremomniti rukovođenjem. Podsetiću vas da je ovakav član ili stav već regulisan u Zakonu o Ministarstvu unutrašnjih poslova tj. o Zakonu o policiji u članu 134. gde dozvoljava pravo na sindikalno delovanje na zakonom utvrđeni način. Znači, i tu je praksa pokazala, sećate se svi, da policija nažalost unazadnekoliko godina nije bila opredeljena, da su imali protest, da su imali sugestije, predloge i da je to na neki način urodilo plodom. Zato smatramo da i u vojsci treba da postoji takav vid otpora ili takav vid sugestije i predloga. S druge strane, mišljenja sam da sindikat ima prvo da raspravlja o rukovođenju organizacionim jedinicama, ali da nema pravo da preispituje komandovanje, jer odnos zaposlenih prema rukovođenju jeste sindikalno pitanje koje se mnogo efikasnije može rešavati medijacijom preko sindikata nego u odnosu starešina podčinjenih jer ukoliko se potčinjeni žali na rukovođenje starešini, bojim se da to neće na neki način biti prihvaćeno. Podsetiću vas na jedan sličan slučaj koji se desio 2011. godine kada smo imali da je jedan obaveštajac iz VOA se žalio upravo na jedan sličan primer. Sasvim na kraju reći ću da što se tiče SDS da li ćemo glasati za ovaj zakon zavisi od prihvatanja naših amandmana. Videćete da smo se stvarno trudili da sa ovim amandmanima poboljšamo ovaj zakon. Znači, nismo ni na koji način želeli da politizujemo ili bilo šta drugo nego da prosto poboljšamo i da unapredimo ovaj zakon koji će u budućnosti delovati dobro i prema pripadnicima Vojske Srbije, a i prema građanima Republike Srbije. Hvala vam.
Reč ima ministar Gašić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Bogdanoviću, mislim da ste tu izvršili zamenu teza šta je inspektorat i koje su njegove nadležnosti i da je to jedan od sastavnih delova Ministarstva odbrane i šta je generalni inspektor koji je dužan da Narodnoj skupštini predaje izveštaj, a inspektorat vrši kontrolu unutar Ministarstva odbrane zakonitosti i postupanja pripadnika Vojske Srbije u jedinicama i njegov izveštaj je u okviru Ministarstva odbrane koji se predaje Narodnoj skupštini. Znači, imate dva pojma, dva termina i plašim se da to jedno s drugim ne može da ide. Što se tiče transporta, mi nismo registrovani za transport. Zato je i stavljena ta odredba da možemo da koristimo sredstva drugih. Što se sindikata tiče, nijedan sindikat u Vojsci Srbije nema reprezentativnost. Prilikom izrade ovog zakona, mi smo uzeli pozitivna iskustva zemalja u okruženju, zemalja EU i ovaj član zakona koji je danas pred vama je prepisan iz francuskog zakona o vojsci, od „a“ do „š“. To što kažete da imate primer vojnog obaveštajca,to vam je došlo od Zaštitnika građana kao informacija, pošto je on pre par godina kontrolisao, tako da znam odakle podatak. Niste smeli da kažete, ali ja vam kažem. Trebali ste da kažete i da je tada vojska postupala po zakonu i po Ustavu i onako kako je došao zaključak tada, na bazi te pritužbe. Što se sindikata tiče, mi nismo ukinuli sindikate. Imaju pravo organizovanja, ali svi ovi oficiri ovde mogu da vam kažu da bi onda i prekomanda i sva dalja postupanja koja pravila službe nalažu u Vojsci, na način kako vi to tražite od nas, bila prosto nemoguća. Jer, onda biste imali pritužbe svaki put kad trebate nekoga da pošaljete u prekomandu ili svaki put kad trebate nekoga da pošaljete na izvršenje određenog zadatka da kaže – neću i da se požali svom sindikalnom vođi, koji bi došao sutradan i davao određene prijave. Znači, urađeno je apsolutno u skladu sa evropskim zakonodavstvom. Kažem vamodakle smo prepisali i mogu da vam pročitam koliko zemalja u našem okruženju, u Evropi, uopšte nema sindikate organizovane u svom zakonu. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, uvaženi gosti iz ministarstva i Vojske Srbije, mogu da kažem da ću i ja, kao i poslanici SNS, glasati za ove predloge izmena i dopuna zakona o Vojsci i odbrani, zato što su to dobri predlozi. Čujemo i od opozicije, takođe, da je veći deo tih predloga opravdan, da su dobri, tako da Ministarstvo odbrane može da bude zadovoljno i samo treba da bude pohvaljeno zbog toga što je do sada činilo i što je učinilo ovim izmenama. Jedino mogu da kažem da mi je žao što nismo to stigli da odradimo u decembru mesecu, kada je bilo potrebnije, ali, evo, završavamo sada, mesec dana kasnije. Neke druge stvari su nam se isprečile, ali bitno je za Vojsku i za naš ceo odbrambeni sistem da ovo krene na bolje. Mnoge promene su usklađivane sa drugim propisima i donose razne promene, već smo ovde govorili o tome. Ja ću samo da navedem par. Na primer, da se dodatno uređuju pitanja koja se odnose na specifičnu vojnu službu i službu pod otežanim uslovima, što je bitno, kao i da pored zdravstvene, a to je po meni veoma bitno, setite se zakona koji smo donosili o ovim firmama za fizičko-tehničko obezbeđenje, privatnim agencijama za obezbeđivanje imovine i lica, gde smo im uveli obavezno licenciranje, tj. zdravstveni pregled jednom godišnje. Ovde se sada u Predlogu zakona o Vojsci precizira da pored zdravstvene, lice koje se prima u profesionalnu vojnu službu, ima i psiho-fizičku sposobnost, tj. da se i ona utvrđuje, što je takođe veoma bitno. To nije pisalo u prethodnom predlogu zakona. Pisalo je da je samo zdravstvena sposobnost potrebna da bi neko bio profesionalni pripadnik Vojske Srbije. Nekada kao pripadnik ratnog vazduhoplovstva i protivvazdušne odbrane, sada se vodim u rezervnom sastavu, slažem se i sa ovom promenom u zakonu, a to je da umesto: „vazduhoplovstvo i protivvazduhoplovna odbrana“ stoji: „ratno vazduhoplovstvo i protivvazduhoplovna odbrana“. Znači, neko ko je bio pripadnik tih jedinica i kada smo branili našu državu od agresije i bombardovanja NATO pakta, koja je bila ne pravna, mogu da kažem da je to nešto što je naša tradicija i nije je trebalo prekidati. Trebalo je da ostane takav naziv. Zadovoljstvo mi je, a i znam mnoge oficire sa kojima sam se čuo i video neke vojne penzionere koji se slažu sa ovim da ovakav naziv treba vratiti i da to treba da bude sastavni deo zakona. Želim da kažem i nešto kao šef delegacije našeg parlamenta u Parlamentarnoj skupštini NATO pakta, a što se tiče rada ministarstva i Vojske Srbije. Što se tiče Srbije, tu je zaista mnogo toga urađeno i tu je Srbija jedna od država koja je članica Partnerstva za mir, kao vojno neutralna država, ima ih još, reći ću primer da je takav slučaj i sa Švedskom, Finskom, Austrijom, Švajcarskom, da Srbija zaista tu sarađuje maksimalno i prima sve pohvale, i njena vojska i naš odbrambeni sistem, gde god se pojavim i sa kim god da razgovaram. Od strane Srbije je urađen i PARP, tj. periodični proces pregleda i ocene rada, koji treba da olakša naše reforme sistema odbrane i doprinese tome da naše oružane snage dostignu najviše operativne standarde, kao i individualni akcioni plan partnerstva, ili IPAP, koji je najviši oblik saradnje sa NATO kroz Partnerstvo za mir, a ne podrazumeva članstvo, jer mnogi često to zamenjuju, odnosno te teze. On predviđa redovne cikluse dijaloga sa NATO paktom u četiri grupe pitanja, političko-bezbednosnim, vojno-odbrambenim, administrativnim i pitanjima javne diplomatije, naučne saradnje i planiranja u vanrednim situacijama. Kada sve ovo nabrojim, videćete koliko je to sve nama potrebno i dobro da sarađujemo sa svetom i sa tom vojnom alijansom po tom pitanju, naravno, ali i sa svima ostalima. Kažem, treba uvek da pratimo iskustva onih koji su veoma uspešni u tome, poput Austrije ili Švedske, jer oni su dobri primeri vojske i odbrambenog sistema koji sarađuju u okviru Partnerstva za mir. Ja neću ovde izražavati, jer želim da dampodršku Vojsci Srbije i Ministarstvu odbrane za budući period. Ja neću ovde izražavati žal za nekim ranijim vremenima, za nekom ranijom tehnikom i opremom, jer je činjenica da je Vojska Srbije u tehničkom smislu, hajde da kažemo da ima problem, da nije na nivou na kome bi trebalo da bude i koji zaslužuje i koji je potreban našem odbrambenom sistemu, koji je potreban onome i što Vojska zaslužuje, pa i naši oficiri sa znanjem koje imaju, i kakvo naoružanje i opremu treba da imaju. Mi moramo da uložimo i mi to moramo da shvatimo zbog svega što se dešava trenutno u svetu. Čuli smo ovde primere, ne vojnih pretnji koje imamo, jer u svetu se mnogo toga dešava. Imali smo i to „Arapsko proleće“, imamo i situaciju u Ukrajini, imamo izuzetno veliku opasnost ko to shvatio ili ne, veliku opasnost iz nečega što se zove islamska država i što se okreće, što mora da bude okrenuto i prema našoj sigurnosti i sigurnosti naših građana. Zato je potrebno da, između ostalog, kao deo odbrambenog sistema i Vojska Srbije bude što bolje opremljena i spremna da odgovori na te izazove. Našu Vojsku moramo bolje da opremimo i zbog toga našu Vojsku treba da, bez obzira na sve, teška su vremena, ali naš odbrambeni sistem zaslužuje da mu kroz budžetska sredstva opredelimo u budućem periodu i apelujem na sve poslanike da tako nastupamo, više sredstava za Vojsku Srbije. Ove zemlje o kojima sam govorio imaju taj neki nivo od 2% BDP da se izdvaja za vojsku. Mislim da je to neki minimum, s obzirom da smo ranije zakidali na račun nekih drugih sistema, ali nije pravedno kada svi znamo i kada ovde govorimo, ako nam je nešto za ponos, onda je to naš odbrambeni sistem i Vojska Srbije. To i građani Srbije kroz sve ankete pokazuju. Znam da nam je na tom nivou organizovan zdravstveni sistem, obrazovni sistem, pravosuđe, da bismo mi već bili na nivou na kome je organizovan odbrambeni sistem ili Vojska Republike Srbije, mi bismo već mogli da budemo član EU kao jedna veoma razvijena država, ali nisu ostali sistemi na tom nivou, a to je samo zato što su ti ljudi patriote, što su štedljivi, što su stručni, što znaju šta rade i doveli su na taj nivo sistem. Njima treba i dalje pomoći, jer to je za dobrobit naših građana. Ako imamo bezbednu državu, ako smo u bezbednom okruženju, saradnjom sa svima ostalima, mi onda možemo i bezbedno da razvijamo i privredu, jer to gledaju i privrednici, između ostalog, kada se odlučuje gde će da investiraju i gde će imati sigurnije okruženje da bi mogli da stvaraju profit, da zarađuju, da rade, da prave proizvode koje rade. Prema tome, ja bih apelovao na sve da podrže ova dva predloga zakona, izmene i dopune, jer su dobro urađeni i da podrže Vojsku Srbije i naš odbrambeni sistem, jer oni to zaslužuju i da u budućem periodu obratimo na to pažnju kako bismo i u tehničkom smislu Vojsku Srbije opremili bolje nego što je danas. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Darko Laketić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, uvažene kolege narodni poslanici, zaista razumem potrebu za donošenjem novih zakona iz paketa vojnih zakona, pre svega iz razloga što smatram da će se na taj način otkloniti problemi i nedostaci koji su uočeni u toku praćenja, sprovođenja već važećeg zakona, Zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani. Ono što mogu reći kao svoj lični stav jeste da se na taj način vrši preko potrebno usaglašavanje pravnog sistema, odnosno promena pravnog sistema u Republici Srbiji koje su stupile na snagu nakon donošenja prethodnog, dakle, važećeg zakona o odbrani. Takođe, smatram da je jedan od vrlo bitnih razloga za donošenje ovog zakona upravo otklanjanje višestrukog uređivanja istih ili sličnih nadležnosti, što je vrlo bitno, ali isto tako mislim da je u ovom zakonu takođe lepo obuhvaćeno i to da se više nadležnosti koje se ponavljaju u nekoliko zakona koji regulišu oblast odbrane, na taj način urede, a sve ovo zajedno doprinese efikasnijem funkcionisanju sistema odbrane. Međutim, ja ću navesti takođe i nekoliko momenata gde mislim da je napravljen vrlo značaj pomak u odnosu na raniji zakon. Navešću sledeće. Samo donošenje zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani možemo reći da danas ima apsolutno pravno utemeljenje. Podsetiću da je članom 7. stav 2. alineja 1. definisan godišnji plan upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama. Kada je donošen prethodni zakon, dakle važeći zakon o odbrani, sporno je bilo upravo utemeljenje ovog plana u strateškim dokumentima. Naime, tada se zakonopisac pozivao na Strategiju nacionalne bezbednosti Republike Srbije, na Strategiju odbrane Republike Srbije i Strategijski pregled odbrane Republike Srbije. Međutim, ono što je vrlo značajno jeste da su upravo ovi strategijski dokumenti bili u skupštinskoj proceduri i ono što je vrlo značajno jeste da čak i nacrt strategijskog pregleda nije ni bio dostupan javnosti. Za razliku od toga kako se tada radilo, danas već postoje usvojeni strateški dokumenti, tako da i ovaj zakon ima apsolutno pravno utemeljenje. Drugi momenat koji je takođe vrlo bitan jeste jedna velika zamerka u ovom prethodnom važećem Zakonu o Vojsci jeste član 14a. Ta zamerka još kada je bio donošenje više puta iznesena. To je član kojim se zabranjuje profesionalnim pripadnicima vojske da učestvuju u udruženjima koja se bave tematikom odbrane. Ovim članom tadašnje Ministarstvo obrane je upravo manifestovalo zatvorenost prema građanskom društvu. Isto tako, ovakvo rešenje je, što je vrlo bitno, u suprotnosti sa načelima demokratskog civilnog društvo. Što je još gore, taj član je takođe bio sporan iz razloga što je bio suprotan članu 141. Ustava koji propisuje da je Vojska Srbije pod demokratskom civilnom kontrolu. Ali, suprotno Zakonu o Vojsci, tačnije članu 29. Zakona o vojsci, koji kaže takođe o demokratskoj civilnoj kontroli koja propisuje da su subjekat ove kontrole, između ostalih, i građani, pa samim tim i njihova udruženja. Podsetiću da je ovaj zakon izglasala bivša vlast 2009. godine. Članom 6. novog zakona predlaže se upravo izmena u članu 14a kojom se profesionalnim pripadnicima Vojske Srbije, umesto zabrane, omogućava da, uz saglasnost ministra, oni aktivno participiraju u udruženjima gde je upravo tematika odbrane, odnosno gde se ostvaruju značajni ciljevi vezano za odbranu i vojsku naše zemlje. Na taj način se omogućava načelo demokratske civilne kontrole nad vojskom, ali i prezentuje se apsolutna otvorenost Ministarstva odbrane prema građanskom društvu. Upravo je to jedan neposredan odgovor na neargumentovane napade Zaštitnika građana na vojsku, ministra, VOA. Kada smo već kod VOA-e, ne mogu a da ne pomenem upravo ono što je maločas izrečeno, a to je kupovina opreme za prisluškivanje u vreme prethodne vlasti. Dakle, moje pitanje je upućeno direktno ministru odbrane i to je nešto što nije samo pitanje mene kao narodnog poslanika, već nešto što sigurno interesuje građane Srbije, a to je – da li su tadašnji opozicioni lideri bili prisluškivani u periodu bivše vlasti, ko je prisluškivan, koga je tadašnji ministar, odnosno nadležne službe prisluškivale, zašto je oprema kupljena bez znanja i saglasnosti naših nadležnih službi koje odlučuju o tome? Molim vas, pre svega u cilju informisanja javnosti inaših građana, da nam date odgovor na to pitanje i jednom detaljnom istragom ustanovite o čemu se ovde zapravo radi. Moj lični odgovor i odgovor poslaničke grupe SNS svakako je da mi menjamo zakon tako da sve što radimo bude još transparentnije. Hvala puno.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici ministarstva, uvaženi ministre, moram reći da imam ozbiljnu tremu. Pre svega, na mestu predsedavajućeg je general, ispred mene su desetak generala, pukovnika i moram reći da, pamteći svoje služenje vojske, imam ozbiljnu tremu, ali nemam strah. Strah imam više od ministra, imajući u vidu reči koje je on ovih dana izgovorio, koje su bile prilično teške. Ja se nadam da danas neće biti tako teških reči u odnosu na poslanike, kao što su bile one prema Zaštitniku građana. Ministre, niste dali odgovor na pitanje zbog čega hitan postupak, kakva je preša bila da se zakon iz oblasti vojske i odbrane, iz oblasti posla državnog, koji se ne donosi tak preko noći, zakon iz te oblasti. Dakle, nije uobičajeno da se u modernim demokratijama, ako hoćemo da budemo, zakoni iz oblasti odbrane i koji se odnose na vojsku donose po hitnom postupku. Znam da vi ne želite da zaostajete za ministrima iz drugih resora. Međutim, ova oblast je, ministre, vrlo osetljiva, vidite kako je ovih dana to iskočilo iz nekog koloseka, koji znači dobro uređenu državu, da je vojska na neki način, odnosno službe neke, prilično se otela kontroli. To tako izgleda, ministre. Nekoliko ću stvari reći nemam puno vremena. Prva stvar se tiče nadležnosti predsednika Republike kada je u pitanju Zakon o odbrani. Tu se proširuju neka ovlašćenja predsednika i to smo možda mogli da detaljnije izanaliziramo da smo imali mogućnost da detaljnije pogledamo zakon. Međutim, ne znam, ministre, zašto niste predložili izmenu i člana 17. Zakona o vojsci? U tom članu se takođe daju neke nadležnosti predsednika Republike, a one su bile vrlo aktuelne kada je bila u pitanju Vojna parada. Dopis koji ste vi potpisali i poslali mi odgovor na moje poslaničko pitanje od 1. decembra 2014. godine, kada govorite ko je naredio održavanje Vojne parade četiri dana pre nego što je Beograd oslobođen, kaže da je to uradio predsednik Republike. Možda bi bilo dobro da smo ovaj član precizirali, a možda i utvrdili to da, recimo, predsednik Republike ne može da se kreće mimo uslova i zakona i mimo kalendara, crkvenih, vojnih, bilo kakvih kalendara, da ograničimo tu mogućnost predsednika, ako je on već kriv. Sledeći deo odgovora tiče se vas, niste dali odgovor, ministre, koliko je koštala Vojna parada. Nešto ste naokolo, kao kiša oko Kragujevca, niste rekli koliko je koštala, da li je milion dolara, 10 miliona dolara, 50 miliona dolara. Znamo samo da su tamo ministri kisnuli umesto da su se bavili nekim ozbiljnim državnim poslovima. Međutim, rekao je moj kolega Bogdanović da su nam pisali i vojni sindikati i naravno, mi žalimo što ste vi vojnim licima smanjili plate. Veliko žaljenje imamo i zbog toga što ste vojnim penzionerima smanjili penzije. Vi kažete ovde u članu 90. koji menjate, kaže – profesionalnom vojnom licu raspoređenom van Vojske Srbije pripada plata i u prethodnim članovima se govori da vojnicima pripada plata. Kakva plata? Da li se od te plate, ministre, može živeti? Da li vojna lica mogu da steknu stan, da li mogu za vreme svog radnog veka? Ministre, kažete da mogu, a nije nijedan stan za vreme vaše vlasti sagrađen, nijedan stan nijedno vojno lice nije dobilo. Pre toga je u toj oblasti bilo mnogo bolje. Zbog toga vas pitamo, ministre, šta ćete uraditi da bi vojska funkcionisala? Ljudi koji rade tamo bi morali imati neku adekvatnu naknadu. To su ljudi koji su se školovali, završili teške škole. To nisu nikakvi privatni fakulteti, nikakvi masteri koji su stečeni na privatnim fakultetima. Siguran sam da tu nema takvih ljudi. To su ljudi koji su dobro zagrejali stolicu da bi postali to što jesu i da bi nosili ova odlikovanja. Neki dan šetam Novim Sadom i vidim oglas – prodajemo odlikovanja. Znate dokle je došla država kada ljudi prodaju svoja odlikovanja. Znate dokle je došao vojnik ili oficir ili neko ko je bio u nekom ratu, pa prodaje odlikovanja. Uvaženi ministre, mi ćemo ako prihvatite neke amandmane podržati ovaj zakon, zato što smatramo da on jeste određeni pomak, ali ne rešava ključna pitanja. Ne rešava položaj vojnika, oficira. Ovde vi ukidate neka prava. Ne znam da li je to danas neko spomenuo, kada je u pitanju odlazak u penziju. Do sada su sva lica koja odu u penziju, a vojnici su, vojna lica, imali neku otpremninu. Sada se to ukida. Ostaje samo za ona lica koja odlaze u invalidsku penziju. Ne znam, kod sindikata nisam video taj prigovor i primedbu, ali je to tačno. Ima tu još nekih pitanja koja se tiču naziva, termina. Ratno vazduhoplovstvo, mislimo da nije primereno. Zašto niste recimo išli na termin vojno vazduhoplovstvo, pa bi se razlikovalo, recimo, od civilnog vazduhoplovstva, a ne bi asociralo na to da se pripremamo za, ne daj Bože, neki rat? Hvala.
Vreme. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, član 106. stav 1. Neću tražiti da se glasa o povredi Poslovnika, ali mislim da je prethodni govornik govorio o svemu drugome, a najmanje ili gotovo ništa o samim predloženim zakonima. Govorio je o crkvenim kalendarima, o paradi, o platama, o privatnim fakultetima, o prodaji odlikovanja. Nigde nisam, a pažljivo sam pročitao i jedan i drugi predlog zakona, nigde nisam našao bilo šta i bilo kakvu sponu crkvenih kalendara i prodaje odlikovanja ili bilo kakvih odlikovanja sa predloženim zakonima. Povređen je član 106. stav 1. S druge strane, gospodine predsedavajući, mogli ste da podsetite gospodina Veselinovića da mu nije smetalo kada je gospodin Tadić bio i predsednik države i predsednik DS i predsednik Vlade i predsednik svega i svačega. Tada mu je aplaudirao i vrhovni komandant i ne znam sve šta. Tada mu je odgovaralo što je bio i protiv Ustava i predsednik države i predsednik političke stranke, a sada mu smeta što čovek koji je direktno izabran na izborima, koji je predsednik svih građana Republike Srbije dobija šira ovlašćenja. Ta vrsta nedoslednosti je remećenje i demokratskih odnosa, ali i dostojanstva Narodne skupštine, tako da je povređen i član 106. stav 1. i član 107. Poslovnika.
Gospodine Babiću, kao predsedavajući ne mogu da opovrgnem to što ste rekli, ali moraćete da razumete, gospodin Veselinović je na početku govora izrazio dozu straha zbog predsedavajućeg i zbog prisustva ovoliko oficira i ministra. Ja sam se uplašio da čovek ne dobije stres i zbog toga sam ga tolerisao. Razumećete. (Zoran Babić, s mesta: Poštujem. Hvala.) Reč ima ministar.
Gospodine predsedavajući, kada sedite iza mene i ja imam dozu straha, kao bivši general u penziji. Nemojte da se plašite, gospodine Veselinoviću, građani Srbije mogu da budu bezbrižni. Vojska Srbije, oficiri, časni oficiri Vojske Srbije svoje zadatke izvršavaju u skladu sa Ustavom, zakonskim ovlašćenjima, tako da ni vas ni bilo koga drugog ne treba da bude strah od Vojske Srbije. Znam da vreme i postojanje Vojske Srbije počinje od perioda 2006, 2007. i 2008. godina. Sve pre toga ništa nije postojalo, 170 i nešto godina vojnog obrazovanja je palo u vodu, ali od 2008. godine je to krenulo i to je u redu. Međutim, morate da znate da smo u 2014. godini zgradu na Bežanijskoj kosi, koja je počela 90-ih godina da se gradi za vojna lica, završili i tu smo podelili 82 stana. Tokom 2015. godine biće završena, to je broj 29, zgrada na Bežanijskoj kosi, vojna lica odlično znaju to. U 2015. godini očekujemo na Bežanijskoj kosi da završimo dodatnih 150 stanova. Radi vaše informacije, vojno pravobranilaštvo koje uvodimo i vraćamo nazad bilo je, kao što su i vojni sudovi bili ugašeni u to vreme, skrajnuto da bi mogla da se rasprodaje imovina Vojske Srbije na način kako je to rađeno u tom periodu do 2012. godine, da bi mogli da se daju određeni pašnjaci, da se grade zgrade, da se prave razno-razne stvari, e mi zato to vraćamo nazad sada. Kada su otpremnine u pitanju, vi ste narodni poslanik i videli ste i reakciju svih oficira pored mene, to što ste izrekli apsolutno nije tačno. Otpremnine ostaju kao što su bile i ranije. Nemojte samo da unosite bez veze zabunu, jer to nije tačno. Naravno da vodimo računa o socijalnom statusu naših pripadnika. Pitali ste za hitnost postupka. Ja sam vašem kolegi objasnio da je ovaj zakon bio već u skupštinskoj proceduri. Zbog nemanja vremena nismo uspeli da uđemo u skupštinsku raspravu pre Nove godine. Završili ste zasedanje i zato smo ga prebacili za ovaj termin. Međutim, znate i sami, kao što sam malopre rekao, član 192. je u tom trenutku rezultirao time da je veliki broj pripadnika Vojske Srbije, visokog čina, došao sa zahtevom da iskoristi zakon, jer bilo pitanje kada će ovaj zakon da uđe, kada će to da bude prebačeno na 110, kad će moći ponovo da odu u penziju, a da iskoristi uslove za penzionisanje u tom trenutku. Zbog tog kontinuiteta i zbog karijernog upravljanja pripadnika Vojske Srbije, mi smo tražili sada da se ovaj zakon što pre usvoji, da ne bi imali taj diskontinuitet, i to sam malopre objašnjavao. Izrekli ste, takođe, nešto što, znajući vas, uz vas ne ide - služba se otrgla kontroli. Da, ali kojoj kontroli se služba otrgla? Otrgla se da više ne možete da upravljate sa njom kada treba da se proveri afera „Satelit“, kada treba da se uhapse oni koji uzimaju novac za mito i kupuju sredstva na Vojnomedicinskoj akademiji. Otrgla se za one koji kupuju radare bez saglasnosti stručnih službi Vojske. Otrgla se služba da više ne mogu da se dobijaju informacije od pojedinaca koji su bili u toj službi. Nije se otrgla od zakona. Nije se otrgla od građanske kontrole, od civilne kontrole VBA. Nije, ali se otrgla u ovom drugom delu, jer je počela, malopre ste čuli, neko od vas poslanika je rekao, da radi svoj posao. Ono što je bilo godinama branjeno, počela je da radi svoj posao, gde više ne može da se desi da vam neko zauzme magacin oružja i municije, kao što se to dešavalo 2011. godine. Tu se služba otrgla i zato je treba napasti. Čak pojedini koji sede u ovoj sali su na pojedinim forumima tražili da dođu kontrolni inostrani elementi i da se bave kontrolom službe VBA, da dođu iz NATO-a, da dođu iz EU, da dođu neke nevladine organizacije koje su jako zainteresovane da kontrolišu rad VBA. Pročitali ste moj dopis kojim sam vama odgovorio na vaše poslaničko pitanje, kako je procedura, i da ste želeli da ga pročitate, i kako se naređuje početak pripreme vojne parade, kao i naš predlog, koji smo dali, da bude 16. oktobra, predsedniku Republike tada. Nisam vam odgovorio koliko košta vojna parada tačno. Rekao sam vam da to apsolutno nije podatak koji je tajan, da mi prosto raspravljamo o Vojsci i ovde su samo ljudi koji su zaduženi za te resore u Vojsci Srbije. Šta to znači i da li nam je trošak vojne parade… Ako možete da nam pomognete, hvala vam. Ja bih voleo da nam vi pomognete u tome. Da li je to što je Vojska tog dana ili tih dana jela u Beogradu trošak vojne parade, jer smo morali te obroke da damo i dole u Vranju, morali smo da damo i u Zrenjaninu, morali smo da damo i u drugim mestima? Da li je to što smo potrošili gorivo i vreme naleta naših pilota trošak parade jer nisu obavili svoju obuku u martu mesecu, koju su morali da imaju da bi imali određeni broj sati naleta i piloti i helikopter, piloti lovačke avijacije i svega ostalog što imamo? Nismo imali, nažalost, akumulatore, jer neko je želeo da uništi to sve. Imamo problem sa „Krušik akumulatorima“ koji je prodat i privatizovan 2012. godine, a koji je snabdevao Vojsku sa time. Da li je trošak parade to što smo uvežbavali strojevi korak? To smo morali da radimo i u Vranju i u Nišu i u Kruševcu i svuda. To je samo dilema koju imamo i ja bih voleo da mi pomognete, ali je svaka stavka u Vojsci Srbije evidentirana i na raspolaganju javnosti. U našem završnom računu biće prikazano sve. Biće prikazano da smo u odnosu na neki period od pre 2012. godine uštedeli samo na putovanju u zemlji i inostranstvu 500 miliona dinara. Samo na te dve stavke smo uštedeli 500 miliona dinara. Biće zapisano u tome da smo po prvi put došli na 75 popunjenost ratnih i mirnodopskih rezervi naftnih derivata, za 15 godina se to nije desilo, da smo po prvi put došli do 70% popunjenosti naših ratnim i mirnodopskih rezervi hrane. Takođe, toga nije bilo nigde. Tako da nemojte da brinete. Vojska Srbije i Ministarstvo odbrane ni jedan detalj ne želi da sakrije od javnosti. Uvek smo javni i transparentni, ali samo imamo problem kako da prikažemo ovo, ništa drugo. Kada kažete odlikovanja, prodaja nekog odlikovanja, meni je žao, ali mislim da su to pre oni muzejski eksponati. Malopre sam imao pitanje iz SPS – zašto dajemo da se rade odlikovanja, medalje i sve ostalo u Narodnoj banci? Upravo da ne bi došlo do zloupotreba u izradi tih istih, da bi mogli da imamo evidenciju. Gospodine predsedavajući, kao general zna, a i ovi ljudi pored mene, koji nose svoja odlikovanja na grudima, koliko je to važno, a ne da se to radi kao u prethodnom periodu, pa onda možete da dobijete jedno ovakvo odlikovanje koje je radio bivši ministar odbrane i na kome piše njegovo ime i prezime. Upravo zato dajemo Narodnoj banci da radi, da ne bi dolazilo do ovakvih stvari. To je odgovor i za gospodu iz SPS-a. Mislim da sam odgovorio na veći deo vaših pitanja, gospodine Veselinoviću. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Gospodine Veselinoviću, po kom osnovu se javljate? (Janko Veselinović, s mesta: Replika. Nekoliko puta me je spomenuo.) Gospodine ministar je odgovorio na vaša pitanja. Nije vas spomenuo u negativnom kontekstu. Mislite da ste u negativnom kontekstu spomenuti? (Janko Veselinović, s mesta: Jeste.) Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Dakle, ministre, nemojte da menjamo teze. Nisam rekao da se bojim oficira. To je jako važno. Rekao sam da imam tremu od njih, sećajući se svojih vojnih dana služenja u vojsci, časnog služenja u vojsci. Mislim da su to svi oficiri, koji su ovde bili, mogli da čuju. To sam rekao i predsedavajućem, takođe, da imam tremu, a rekao sam da se vas bojim, odnosno plašim, imajući u vidu vaše ovonedeljne istupe prema nekim drugim nezavisnim regulatornim telima, pa sam računao da ćete se tako poneti i prema meni, kao narodnom poslaniku. Moram priznati da sam prošao mnogo bolje od gospodina Jankovića. Veselinović je prošao bolje od Jankovića. Janković vam je na pameti, pa ste mene nazvali Jankovićem. Znam da nije bilo loše namere i verovatno vam je on, na neki način, noćna mora. Nisam imao nikakvu zlu nameru kada sam govorio o danima i mesecima i kada je u pitanju vojna parada. Međutim, želeo sam samo jedno pitanje i u tom smislu jeste moj odgovor kada je u pitanju ono, vi ste nekoliko puta rekli – otrgli kontroli. Hoću kao narodni poslanik da znam koliko je koštala vojna parada. Hoću da znam. Ako kažete da nam ne možete reći, onda je to već neki drugi problem. Hoću kao narodni poslanik da znam da li su pripadnici neke obaveštajne službe ili pripadnici jedinice napali žandarmeriju prilikom obezbeđivanja brata Aleksandra Vučića? Hoću da znam. Dođite na odbor [[Isključen mikrofon]]
Gospodine Veselinoviću, ja vas molim. Vrlo dobro znate po Poslovniku kad je dan za pitanja, vi možete da uputite pitanja, nadležno ministarstvo će odgovoriti. Sada ste imali mogućnost za repliku na izlaganje gospodina ministra, sami ste rekli da ste pomenuti u negativnom kontekstu što smo videli da nije tačno, jer ste rekli sada da znate da, kada je lapsus oko vašeg imena, da to nije bilo zlonamerno, tako da smatram da više nemate mogućnost za repliku. (Janko Veselinović, s mesta: Dozvolite mi da završim.) Upravo ste završili gospodine Veselinoviću. Reč, po Poslovniku ima narodni poslanik Dragan Šormaz.
Ja moram predsedavajući, da vam uputim, bez obzira na ovu reakciju, ali posle minut i pedeset sekundi izlaganja kolege Veselinovića, kritiku, ja mislim da ste povredili član 27. i ne prvi put danas. Više puta sam prećutao, ali, ovo je načelna rasprava, ovo je Poslovnik protiv kojeg sam ja glasao kao narodni poslanik, ali on je važeći. Zna se ko ga je predložio. Ovo je načelna rasprava, poslanici govore, ako postave neko pitanje dobiju odgovor od ministra. Šta posle? Znači, tako možemo, i drugi poslanici čekaju, imamo pet sati rasprave. Vi ako svakome date repliku, onda će se to produžiti na onih 10 sati za koje nismo glasali, znate? S druge strane, apsolutno ja ne vidim ni jedan razlog zbog kojeg ste dali gospodinu Veslinoviću da govori, plus što ste došli, kada je on počeo, vi niste predsedavali nego gospodin Konstadinović je predsedavao… U svakom slučaju, Arsenović, izvinite generale. U svakom slučaju, ne vidim razlog zbog čega. Ministar je objasnio, a sve vreme već je bila jedna primedba od gospodina Babića, nije govoreno uopšte o zakonima, kao ni sad. Njega interesuje, ne znam ovo, ne znam ono, cena, zaštitnik, itd. Ma ima dan za postavljanje pitanja, može u pisanoj formi da postavi pitanje, ima odbore gde može da postavi pitanje i da dobije odgovore. Sada je tačka dnevnog reda Zakon o odbrani i Zakon o Vojsci. Izmene i dopune. I to je to. I molim vas da vodite računa o tome.
Zahvaljujem. Reč, po povredi Poslovnika, ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Bečiću, prekršili ste član 108. a samim tim i član 107. Evo obrazložiću ukratko. Dakle - o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik ili predsedavajući, u njegovom odsustvu, Narodne skupštine. Ne mogu da verujem da možete da dozvolite da poslanik pozicione većine drži vama predavanje kako i na koji način treba da vodite Narodnu skupštinu, a da pri tom ne reagujete i da pri tom čak taj poslanik pozicije dobije aplauz od strane svojih kolega. Dakle, ukoliko ste pod pritiskom vladajuće većine, molim vas da tražite onda pauzu od pet minuta da bi se šefovi makar poslaničkih klubova sastali pa ovaj problem rešili do kraja. Ali, vama neko da sugeriše da li vi imate pravo da date nekome repliku ili ne, ovde onda pričamo o demokratskim procedurama ili nekim ustaljenim običajima koji postoje u parlamentarnim društvima, kako očigledno ovaj poslanik misli da Srbija nije. Zaista verujem da ćete uspeti da se odbranite od ovakvih nasrtaja pojedinih poslanika, koji vama ovde pred svim očima javnošću ovde govore da li vi imate pravo da dajete repliku ili ne. To jeste vaše pravo da odredite, ali on vam sugeriše da to ne radite. Zato što mu se žuri jer već pet sati raspravljamo o njegovom mišljenju o veoma nebitnim stvarima. Po našem mišljenju, o veoma bitnim stvarima, stvarima koje se tiču bezbednosti građana, pre svega, naravno Republike Srbije, i u tom smislu vas molim da u buduće opomenete one koji tako diskutuju. Zahvaljujem.
Gospodine Božoviću, dužnost je da odgovorim na vaše prozivanje na povredu Poslovnika. Gospodin Šormaz mi je ukazao da je gospodin Veselinović iskoristio mogućnost, pošto sam ja bio van sale i ispunio obećanje da u svom govoru neće govoriti o temi. I upravo mi je to kroz povredu Poslovnika objasnio gospodin Šormaz, da je to gospodin Veselinović i uradio, da je ipak ispunio obećanje koje je dao u prepodnevnoj raspravi, da kad dođe na red po redosledu govornika da neće govoriti o temi. Ja sam morao da saslušam gospodina Šormaza, da zaključim zbog kvaliteta i ozbiljnosti rasprave je, nažalost, u pravu i da ću se truditi da u nastavku rasprave da ću uputiti govornike da govore o temi. Zahvaljujem. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne) Hvala. Gospodin Bratislav Gašić, ministar u Vladi. Izvolite. Odustajete? Zahvaljujem. Gospodin Šutanovac, vi ste se javili. Po kom osnovu?
Vrlo eksplicitno kao bivši ministar. Ministar je držao kako je rekao …
Gospodine Šutanovac, molim vas, pre nego što nastavite. Ja sam pažljivo slušao ono što je govorio gospodin Gašić, ni jednog trenutka nije pomenuo vaše ime. Pomenuo je bivšeg ministra. Ja sam zamolio da mi se da ta medalja da pogledam, ali ovde ja vidim nečitko ime i prezime, verujte da ne mogu da pročitam. Ako ste se vi prepoznali na tome izvolite, imate pravo na repliku.
Gospodine Bečiću, zahvaljujem se, jer upravo moja ideja je da ovu raspravu podignemo na malo viši nivo. Postoji Zakon o ordenju po kome predsednik republike dodeljuje ordenje. To što vi držite u ruci gospodine Bečiću, to se zove žeton. To što to ne zna gospodin Gašić pa to naziva ordenom je fascinacija žetonom za koji sam siguran da ima i gospodin Šormaz. Dobili ste od nekog oficira strane vojske, pretpostavljam i to je nešto što je uobičajeno za one zemlje koje nemaju novac da prave neke velike prezente. Razumete, pa je pravljen taj medaljon, odnosno žeton na kome je ime ministra odbrane, zato što taj ministar odbrane nije delio bogate poklone, nije kupovao ono što Ministarstvo nije moglo da kupi i to je jedini razlog. Inače to gospodine Bečiću, kao što znate nije ni orden, ni medalja, ništa od toga to nije. Vi bi trebali da opomenete gospodina ministra kada priča nešto, a vi ste bili u parlamentu 20 godina poslanik, usvajani su zakoni koji se tiču ordenja, u ovom parlamentu, pa da ma kažete – gospodine ministre, dezavuišete i parlament i javnost, ovo je jedan žeton. Bezmalo košta koliko i onaj u luna parku za vožnju u automobilčićima. Jeste fascinacija pojedinaca, ali to ne da nije ozbiljno, nego je neozbiljno da ministar odbrane to vadi i sa time maše. Molim vas da stavite na uvid kamerama, da vide kako to izgleda. Da ima bar neku mogućnost da se zakači, okači oko vrata ili tome slično, nema. Vidim da ste se i sami sada našli u čudu, ali verujte mi, ovo što vam govorim je jedina istina i svi oficiri koji sede ovde, evo, general Zrnić, jeste li imali priliku da dobijete to od vaših stranih kolega? Jeste.
Pre nego što dam reč gospodinu Gašiću, malo pokušavate gospodine Šutanovac da vređate inteligenciju poslanika. Prvo ovo ne može da bude žeton iz luna parka, evo konsultovao sam se sa gospodinom generalom. On ni u jednom slučaju nije potvrdio da je ovo žeton. Ovo je nešto što može biti kao poklon ili na neki način može biti odlikovanje nekom gostu u Međunarodnoj zajednici, pošto je na engleskom jeziku. Evo može da prosudi i javnost da li je to žeton iz luna parka. Reč ima ministar Gašić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Iskreno nisam želeo da pričam i upravo sam i želeo da bude na jednom višem nivou rasprava danas o ova dva važna zakona za Ministarstvo odbrane. Imao sam pitanje od poslaničke grupe SPS - zašto dajemo zavodu za izradu novčanica da nam se rade odlikovanja? Upravo da bi sprečili ovakve zloupotrebe, da neko pare iz budžeta Ministarstva odbrane troši na žetone za luna park.
Zahvaljujem gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite gospodine Markoviću.
Hvala uvaženi predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, poštovani predstavnici ministarstva, poštovani oficiri, dame i gospodo narodni poslanici, drago mi je, gospodine predsedavajući, da ste odlučili da se vratimo na ono što je tačka ovog dnevnog reda. Pred nama su danas izuzetno važni predlozi zakona, Predlog zakona i izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani. Ono što bih voleo da odmah na početku svog izlaganja u načelnoj raspravi istaknem je da snažno podržavam ove predloge zakona, ali i sve ostale napore Ministarstva odbrane i Vojske Srbije da se na najbolji način uredi ova veoma značajna oblast. Za Srbiju je ova oblast još važnija činjenicom da se odnosi na onu sferu na koju možemo biti ponosni, pogotovo kada su sferu posmatramo iz ugla tradicije i istorije. Mislim da ne treba posebno i naročito napominjati koliko smo puta u istoriji imali mogućnost da budemo ponosni upravo na tu srpsku vojsku i upravo na tog srpskog vojnika. Samo protekla 2014. godina je godina kada smo obeležavali Stogodišnjicu velikog rata, Stogodišnjicu Prvog svetskog rata, kada smo obeležavali stogodišnjicu od dve velike bitke, Kolubarske bitke i Cerske bitke u kojima je Srbija svima pokazala i objasnila šta zapravo znači odbrambena sposobnost jedne zemlje, šta zapravo znači i šta je to motivacija da se zemlja brani i odbrani i konačno, šta je to moral i čast srpskog oficira i srpskog vojnika. Podržavam donošenje ovih izmena iz zakona zato što smatram da će se time otkloniti i svi nedostaci i sve manjkavosti koji su do sada primećeni, zato što se ovim predlozima preciznije definiše, odnosno definišu mnogi pojmovi vezani za Vojsku Srbije i Ministarstvo odbrane, a sve u cilju boljeg, funkcionalnijeg i efikasnijeg delovanja Vojske Srbije, ministarstva, ali i celokupnog sistema odbrane naše zemlje. Ne mogu a da se ne osvrnem i da ne istaknem kao poseban deo Zakona o odbrani koji se odnosi na uspostavljanje vojnog pravobranilaštva kao posebnu organizacionu jedinicu ministarstva koja će moći da zastupa Ministarstvo odbrane i Vojsku Srbije pred sudovima i drugim državnim organima, kao i da preduzima sve pravne radnje i sredstva u pogledu zaštite imovinskih prava i interesa Srbije, kao i sredstava Ministarstva odbrane i Vojske Srbije potrebne za odbranu i bezbednost. To je nešto što mislim da je dobro. To je nešto što mislim da je najznačajnija novina koju ovaj predlog zakona uvodi. Kada je reč o Predlogu zakona o Vojsci podržavam sve one predložene izmene, odnosno sve ono što taj Predlog zakona i definiše. Precizno i funkcionalno se uređuje nadležnost Vojske, organizacija, sastav i načela službi u Vojsci, specifična vojna služba i služba pod otežanim uslovima, zatim komandovanje i rukovođenje Vojskom Srbije, zatim deo kojim se uređuju činovi u Vojsci Srbije, simboli i obeležja vojske, zatim vojni praznici, nazivi jedinica i ustanova, verska služba i sve ostalo. Mislim da je na adekvatan način uređena i oblast koja obuhvata odgovornost za nastalu štetu, demokratsku i civilnu kontrolu, javnost rada i sve ostalo. Nalazim za shodno da istaknem i vraćanje nekih tradicionalnih naziva. Naime, reč je o nazivu - ratno vazduhoplovstvo, kao i vraćanje mornaričkih činova oficirima rečne flotile za koju lično smatram da su primereniji i adekvatniji nego dosadašnji predlog. Ne mogu a da se ipak ne osvrnem na jednu temu koja se danas nametnula u toku rasprave, a odnosi se na prislušni uređaj u VBA, odnosno u Vojno bezbednosnoj agenciji i ja želim da postavim neka pitanja, a to je, obzirom da je kupljen u vreme bivšeg režima, želeo bih da znam i moram da pitam - da li ministar ili neko od predstavnika ministarstva ima saznanja da li je on kupljen na osnovu nekih validnih odluka, na primer, na osnovu odluke Vlade ili je kupljen na osnovu privatne želje tadašnjeg ministra odbrane?
Gospodine Markoviću, isto važi i za vas kao i za gospodina Veselinovića. Imamo dan za pitanja. U tom danu ćete postaviti pitanje i upitati ministra. Zahvaljujem.
Vraćam se na dnevni red. Ovo su vrlo značajna pitanja i mislim da zaslužujemo odgovore, gospodine predsedavajući. U najmanju ruku onoliko koliko zaslužujemo odgovor na pitanje – koliko je koštala izrada ovog odlikovanja o kome ste malopre i govorili. Na samom kraju, uz sve navedene dobre strane koje karakterišu ove zakone, dodajem i jedan lični sud da je prikazanom ozbiljnošću u izradi ovog teksta Vlada Srbije pokazala da visoko uvažava Vojsku kao instituciju, njen značaj i njenu poziciju u državi. Ovakvim odnosom Vojsci Srbije se pre svega od strane države vraća važnost i uloga koja joj i pripada. Iz svih ovih razloga želim da pozovem sve poslanike da podrže ove zakone za koje mislim da će vrati Vojsku Srbije na mesto koje joj zasluženo i pripada. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Gospodin Šutanovac, replika, ali po kom osnovu? (Dragan Šutanovac, s mesta: Rekao je – želim da pitam bivšeg ministra.) Znam gospodine Šutavac, ali morate shvatiti zbog sednice Skupštine i zbog ozbiljnosti rasprave, zbog svih narodnih poslanika da ne može svaki put kada se pomene neki bivši ministar da je to vama dovoljan osnov za repliku. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pitajte da li se odnosi na mene.) Molim vas, gospodine Šutanovac. Imate pet minuta na kraju rasprave. Zabeležite sva pitanja i molim vas tada odgovorite na njih. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pitajte da li se odnosi na mene.) Ne može svaki put kada neko kaže – bivši ministar da vi imate pravo i osnov na repliku. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ako je na mene mislio...) Gospodine Marković, da li želite da odgovorite na ovo pitanje? Nije čuo pitanje. (Aleksandar Marković, s mesta: Našli ste se prozvani.) Narodna poslanica Jasmina Obradović ima reč. Po kom osnovu?
Član 108. Poštovani predsedavajući, neću vas podsećati koji je stav ovog člana, vi to sigurno znate, ali prosto je neshvatljivo, recimo, samo danas tri puta sam podigla Poslovnik i nisam dobila šansu da kažem da je nedopustivo da se neke stvari sa skupštinske govornice iznose u javnost. Vređaju intelekt, pretpostavljam, svih ovde…
Gospođo Obradović, molim vas…
Dozvolite. …dok vi vodite polemiku sa gospodinom Šutanovcem koji sedeći udobno u skupštinskoj klupi sa vama raspravlja.
Gospođo Obradović, sada vi rizikujete da vam izreknem opomenu. Gospođo Obradović, vrlo dobro znate da možete da se javite neposredno kada je prekršen Poslovnik od strane predsedavajućeg. To niste uradili jer pre vas je govorio gospodin Marković. Takođe vrlo dobro znate da nije dovoljno da neko podigne Poslovnik, to sam govorio i gospođi Čomić ili bilo kome drugom u ovoj sali, a da niste u sistemu. Znači, morate istovremeno kada podignete Poslovnik i da se prijavite i tražite. (Jasmina Obradović, s mesta: Toliko znam, gospodine predsedavajući.) Toliko znate. Niste nijedan put u toku današnjeg dana bili u sistemu. Sada ste prvi put i nemojte da obmanjujete Skupštinu. Takođe, da ste nastavili bila bi vam izrečena opomena, gospođo Obradović. (Jasmina Obradović, s mesta: Nemam reči.) Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? (Jasmina Obradović, s mesta: Ne.) Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Poštovani predstavnici Ministarstva, poštovani predstavnici Vojske Srbije, evidentno je da su pred nama dva izuzetno važna i značajna zakonska predloga. Značajna ne samo za Ministarstvo odbrane i Vojsku Srbije, već bih rekao i za čitavo društvo u celini. Najpre želim da kažem da Zakon o odbrani uređuje sistem odbrane zemlje, nadležnosti državnih organa i Vojske Srbije u odbrani, prava i dužnosti državnih organa, jedinica lokalne samouprave, građana, privrednih subjekata, preduzetnika i, naravno, bavi se i ostalim pitanjima koja jesu vezana za odbranu. Sa druge strane, Zakon o Vojsci u celini uređuje položaj i nadležnosti Vojske Srbije, organizaciju, sastav, načela delovanja, specifičnosti obavljanja vojne službe, komandovanje i rukovođenje. Naravno, on uređuje i činove i zvanja u Vojsci Srbije, simbole i obeležja, demokratsku i civilnu kontrolu i druga pitanja koja takođe jesu od važnosti i značaja za Vojsku Srbije. Ova dva zakonska predloga, dakle, i Zakon o Vojsci i Zakon o odbrani, već je o tome bilo reči, usvojena su 2007. godine. Poslednje izmene i dopune Zakona o Vojsci i izmene i dopune Zakona o odbrani usvojene su krajem oktobra 2009. godine. Od trenutka usvajanja do danas, dakle, vreme iza nas je pokazalo da su oba zakonska predloga nedovoljno jasna i da je dosta problema u njihovoj primeni. Sasvim je logično da nakon jedne, rekao bih, sveobuhvatne analize, jedne vrlo iscrpne i kvalitetne javne rasprave, danas u republičkom parlamentu govorimo na temu izmena i dopuna Zakona o odbrani i izmena i dopuna Zakona o Vojsci Srbije. Naravno, već je o tome bilo reči i ovlašćeni predstavnik poslaničkog kluba Socijalističke partije Srbije, gospodin Vukić je rekao da će poslanički klub Socijalističke partije Srbije u danu za glasanje podržati oba zakonska predloga. Naime, podržavajući ove zakonske predloge mi zapravo želimo da podržimo jasno i precizno definisane ciljeve koji se žele postići usvajanjem ovih zakonskih predloga, a to je obezbeđivanje efikasnog i jedinstvenog sistema odbrane, odnosno efikasnijeg komandovanja i rukovođenja Vojskom Srbije i obezbeđivanje efikasnog funkcionisanja Vojske Srbije. Očekujemo da će usvajanjem ovih zakonskih predloga biti preciznije definisana rešenja za određene oblasti, da će takođe biti definisane oblasti koje do sada nisu obuhvaćene ovim zakonskim predlozima i da će oba zakona biti usklađena sa ostalim propisima Republike Srbije. Takođe, verujemo da će ovi zakonski predlozi nakon usvajanja obezbediti osnovne reformske procese u oblasti odbrane i Vojske Srbije, odnosno da preciziraju obaveze svih subjekata u oblasti planiranja, nadležnosti državnih organa u ovim oblastima i, naravno, u pravcu profesionalizacije vojske. Kao što sam već rekao, kada je reč o predloženim izmenama i dopunama Zakona o odbrani, mi verujemo da će ove izmene bolje i preciznije regulisati nadležnosti u cilju što boljeg funkcionisanja sistema odbrane. Bilo je već reči o novinama koje donosi ovaj zakonski predlog. Dakle, tačno je, precizirane su nadležnosti predsednika Republike kao vrhovnog komandanta, ali i nadležnosti Vlade Republike Srbije, nadležnosti Ministarstva odbrane i načelnika Generalštaba. Proširene su i nadležnosti Inspektorata odbrane, precizirana ovlašćenja, ojačana njegova uloga i pozicija i funkcija u sistemu odbrane, što je takođe veoma važno. Po mišljenju poslaničkog kluba Socijalističke partije Srbije, jedna od najznačajnijih novina koju donosi ovaj zakonski predlog jeste vraćanje vojnog pravobranilaštva kao posebne institucije koja će sprovoditi imovinsko-pravnu zaštitu Ministarstva odbrane i vojske. Osnovni razlog, i o tome je već bilo reči, svakako jeste posebna priroda ovih dobara, ali i raspolaganje prema merilima Vojske Srbije. Naravno, ovakve institucije postoje i u oružanim snagama i ministarstvima odbrane i drugih država. Pored toga, izmenama je precizirana i obuka građana za potrebe odbrane. Ovo rešenje, odnosno ova odredba jeste ranije postojalo i mi smatramo da ona ide u pravcu boljeg funkcionisanja sistema odbrane. Takođe, ovim predlogom definiše se i planiranje i izgradnja vojnih objekata, nadležnosti izrade planova za odbranu u vanrednim ili ratnim situacijama. Ono što smatramo da je takođe važno, jeste da su povučeni i određeni potezi u cilju veće bezbednosti na vojnim vežbama. Što se tiče Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije, već sam rekao, mi verujemo da će ovaj predlog omogućiti bolje funkcionisanje Vojske Srbije i izvršenje zadataka koji se postavljaju pred Vojsku Srbije. Želim da istaknem samo neke novine koje donosi ovaj zakonski predlog, a koje nas navode da idemo ka stavu da u Danu za glasanje podržimo i ovaj zakonski predlog. Dakle, predviđa se vraćanje naziva ratno vazduhoplovstvo i protivvazduhoplovna odbrana, kako bi se nastavila tradicija i kontinuitet ovog roda vojske. Obzirom da Srbija ima rečne jedinice, predviđeno je i vraćanje činova pripadnicima roda rečnih jedinica, imajući na umu da oni nose uniforme i činove tog roda. Ono što možda smatramo i kao najvažniju novinu kada je reč o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci, jeste da je prvi put rešen, odnosno definisan rad pripadnica Vojske Srbije za vreme trudnoće i u porodiljskom periodu. Dakle, neće biti razrešene dužnosti, već će njihova funkcija biti zamrznuta za vreme odsustva. Takođe, preciziran je i rad na radnim mestima sa povećanim rizikom. Novina je i mogućnost rada u inostranstvu. Mi smatramo da je ovo pozitivno rešenje, jer će na ovaj način pripadnici Vojske Srbije biti aktivni u zastupanju i predstavljanju interesa vojske, a verujemo da će uticati, odnosno sticati nova znanja i upoznavati se sa uporednom praksom drugih država. Ovaj zakonski predlog ide u pravcu jedne, rekao bih, potpune depolitizacije Vojske Srbije, što u potpunosti podržavamo. Naime, predviđena je zabrana članstva u političkim strankama i odnosi se na sve profesionalne pripadnike Vojske Srbije. Takođe, usvajanjem ovog zakonskog predloga ide se u pravcu obezbeđivanja adekvatne kadrovske strukture zaposlenih na jednoj strani u Vojsci Srbije, a na drugoj strani vodi se računa i o održavanju operativnih sposobnosti Vojske Srbije. Naime, sa ciljem da se obezbedi adekvatna kadrovska struktura zaposlenih u Vojsci Srbije i Ministarstvu odbrane, ovaj predlog definiše mogućnost da se, ako potrebe službe zahtevaju, u svojstvu civilnog lica bez javnog konkursa može primiti i profesionalni vojnik koji je u radnom odnosu proveo najmanje devet godina bez prekida. Na drugoj strani, sa ciljem održavanja operativnih sposobnosti Vojske Srbije, a imajući na umu i godišnji priliv i odliv kadra, uvodi se mogućnost da se oficiru, odnosno podoficiru omogući da sa napunjenih 50 godina života i najmanje 20 godina radnog staža u službi u svojstvu profesionalnog lica može otići u penziju. Dakle, izmene i dopune Zakona o Vojsci i odbrani su po našem mišljenju operativne i strategijske i njima se svakako želi unaprediti sistem odbrane i Vojske Srbije. U operativnom smislu vojska će biti i bolje organizovana, sistem komandovanja i izvršavanja biće unapređen, a i samim oficirima i vojnicima će biti lakše da izvršavaju dobijene zadatke. Propisani su jasni uslovi za sva vojna lica od početka školovanja do završetka profesionalne karijere. Verujemo da će sve ove izmene ukloniti ono o čemu sam već govorio, uočene nedostatke, poboljšati efikasnost i organizaciju vojske i punu realizaciju onoga što jesu postavljeni zadaci. Podsetio bih da je dobar rad vojske prepoznat i od strane građana Srbije, koji u vojsku imaju puno poverenje, a to na drugoj strani pokazuje i sve veći broj mladih ljudi koji se prijavljuju, kako za dobrovoljno služenje vojnog roka, tako i za školovanje, kako srednjoškolnog, tako i akademskog. Ono što sam želeo na samom kraju da kažem, a sačekao sam vas, gospodine ministre, da se vratite, prosto zarad javnosti, da ne bi bilo nekakvih nedoumica, maločas je u par navrata pomenut ovlašćeni predstavnik Socijalističke partije Srbije, a tiče se upravo Zavoda za izradu novčanica i kovanica Narodne banke Republike Srbije. Ja želim potpuno jasno i potpuno precizno da kažem da mi kao poslanički klub pozdravljamo ovakvo rešenje i smatramo da je ovo zaista dobro rešenje, jer otklanja mogućnost bilo kakve zloupotrebe. U tom kontekstu je govorio i ovlašćeni predstavnik, gospodin Vukić. Dakle, spremni smo, naravno, na raspravu u pojedinostima, raspravu o amandmanima, ali još jednom ću reći da će poslanički klub Socijalističke partije Srbije u Danu za glasanje podržati oba zakonska predloga. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Reč ima narodni poslanik Momir Stojanović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani gospodine ministre, poštovana gospodo iz Ministarstva odbrane, mi danas u načelu raspravljamo o izmenama i dopunama dva sistemska zakona koji uređuju oblast odbrane, odnosno o izmenama i dopunama Zakona o odbrani i izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije. Radi se o sistemskim zakonima i otuda je pažnja poslanika i govornika pre mene usmerena na poboljšanje predloženog zakonskog teksta. Odmah da kažem da su predložena rešenja u izmenama i dopunama oba zakona jako solidna. Doprinose uređenju sistema odbrane u celini i unapređuju funkcionisanje i organizaciju i rad Vojske Srbije. Ukazaću na neka izuzetno dobra rešenja, a i ukazati na neke, čini mi se, nedorečenosti, propuste ili slabosti koji mogu biti predmet razmatranja nekih novih izmena i dopuna postojećih zakona. Naime, gospodine ministre u članu 4. tačka 1a kaže se – da odbrana Republike Srbije obuhvata civilnu i vojnu odbranu. Meni se čini da predloženim izmenama i dopunama Zakona o odbrani je potpuno uređen element vojne odbrane, ali delim mišljenje i nekih mojih kolega da ta druga komponenta civilna odbrana nije tako dobro razređena u predloženim zakonskim rešenjima. Inače, taj problem se ukazao i neuređenosti cele te strukture civilne zaštite, vanrednih situacija i civilne odbrane. Meni se čini da postojeći Zakon o vanrednoj situaciji, postojeći Zakon o civilnoj zaštiti i postojeći Zakon o odbrani potrebno je da Ministarstvo odbrane zajedno sa ostalim ministarstvima usaglasi rešenja, jer mi nemamo ukoliko ne razradimo tu komponentu civilne odbrane. Mi smo nekad imali Opšte narodnu odbranu i društvenu samozaštitu pa su se sa podsmehom odnosili prema tom konceptu, a ja tvrdim da mnoga rešenja iz tog koncepta ne aludirajući da trebaju sva rešenja biti prihvaćena, jer je neka rešenja vreme pregazilo, ali neka rešenja iz tog koncepta su i te kako prihvatljiva za organizaciju sistema odbrane danas u Republici Srbiji. Nedopustivo je, neki komentari za Odboru za odbranu i unutrašnje poslove, na moju primedbu upravo oko ovog rešenja kažu da je u nadležnosti Sektora za vanredne situacije MUP-a Republike Srbije. Neshvatljivo da jedan ceo sistem civilne odbrane, da je u nadležnosti jednog sektora, jednog ministarstva, u ovom slučaju MUP. Suviše ozbiljna tema. Da se ne razmatra, da se usaglase postojeći zakoni kako sam rekao, o civilnoj zaštiti, o vanrednim situacijama i Zakon o odbrani. Mi nemamo propisane ovde jedinice za spašavanje iz ruševina, nemamo jedinice prve pomoći, jedinice za uklanjanje posledica atomskih, hemijskih, bioloških udara i mnoga druga rešenja nemamo koncipirana u ovim predloženim zakonskim rešenjima. Predložena zakonska rešenja predviđaju pored postojećih dugoročnog plana razvoja sistema odbrane postojanje i srednjoročnih planova razvoja sistema odbrane. To je po meni jako dobro. Član 7. predviđeno je da pored kao i do sada postojanja plana odbrane Republike Srbije postoji i plan upotrebe Vojske Srbije. Ovo rešenje je promaklo nekim diskutantima pre mene kao sporedno, a o čemu se u stvari radi. Dosadašnjim rešenjima plan odbrane Republike Srbije je sadržavao i plan odbrane, plan upotrebe Vojske Srbije. Ako nekim drugim pravnim licima, preduzetnicima, subjektima, lokalnim samoupravama dostavljamo plan odbrane Republike Srbije oni su iako nekompetentni, nepozvani da se upoznaju, upoznati automatski i sa planom upotrebe Vojske Srbije. Ovim predloženim rešenjem koje je jako dobro izvod iz plana odbrane Republike Srbije se dostavljaju lokalnim samoupravama u slučaju, a ne više autonomnim pokrajinama i to pozdravljam, nego lokalnim samoupravama koji prave sopstveni plan odbrane u slučaju neposredne ratne opasnosti i ratnog stanja čime nisu u mogućnosti da se upoznaju sa planom upotrebe Vojske Srbije. Time zadovoljavamo neku elementarnu zaštitu podataka koji predstavlja plan upotrebe Vojske Srbije, predstavlja državnu tajnu. Bilo bi jako neozbiljno da takav jedan plan bude dostupan svakoj lokalnoj samoupravi, svakom privatnom preduzetniku ili preduzećima koja obavljaju oblasti od posebnog značaja za odbranu zemlje. Rešenjima u članu 11. jako je dobro regulisano da predsednik Republike više ne uređuje unutrašnji red i pravila službe u vojsci već to radi ministar odbrane i to je oduvek trebalo da bude tako. Sporan je član 12. koji propisuje nadležnosti Vlade u sistemu odbrane koji kaže, član 1. da Vlada zajedno sa predsednikom podnosi Skupštini predlog za proglašenje vanrednog i ratnog stanja. Šta ako Vlada i predsednik nemaju isti stav da li su stvoreni uslovi da se proglasi neposredna ratna opasnost, vanredno stanje ili rat? Pa, recimo, da predsednik potiče iz jedne političke opcije koja ceni da nisu stvoreni uslovi da se proglasi neposredno ratno stanje, a Vlada iz druge političke opcije koja smatra da su stvoreni uslovi ili obrnuto. Šta li će onda da radi Skupština Srbije i kako će da se opredeli Skupština Srbije? Mora da predlaže ili Vlada ili predsednik Republike. Čini mi se da u dosadašnjim rešenjima je bilo da je to predsednik Republike predlaže Narodnoj skupštini, ali svejedno i ako se opredelimo da Vlada predlaže i ako se opredelimo da predlaže predsednik sasvim je svejedno, ali ne mogu oboje zato što stvaramo mogućnost da dođe do nesporazuma i da Skupština mora da se opredeli ili za predlog Vlade ili za predlog predsednika Republike. U predloženoj tački 1a člana 12. Vlada usvaja procenu nevojnih i vojnih izazova, rizika i pretnji po bezbednost zemlje na predlog ministra odbrane. Gospodo, Ministarstvo odbrane je nadležno za praćenje vojnih izazova, rizika i pretnji. Kako će Ministarstvo odbrane predlagati nevojne, ponavljam nevojne izazove, rizike i pretnje? To u najmanju ruku bi mogao da radi Savet za nacionalnu bezbednost. Da kažemo nevojne pretnje jesu globalno zagrevanje, glad, terorizam, da ne kažemo koje su sve to nevojne pretnje. Da li je kompetentno Ministarstvo odbrane da predlaže nevojne izazove, rizike i pretnje i da Vlada usvoji tako predloženo. Mislim da je Ministarstvo odbrane kompetentno da predlaže vojne izazove, rizike i pretnje sa kojima je suočena Republika Srbija. Zato treba formulisati ili da to radi Biro za koordinaciju službi bezbednosti ili po meni, Savet za nacionalnu bezbednost predlaže nevojne bezbednosne izazove, rizike i pretnje sa kojima je suočena Republika Srbija. Prema predloženim rešenjima Vlada ne propisuje organizaciju i rad Službe za osmatranje, obaveštavanje i uzbunjivanje. Moje pitanje – ko to sada radi? Ko se bavi problemom osmatranja, obaveštavanja i uzbunjivanja u Republici Srbiji? Izmenom člana 17. jača se uloga Inspektorata odbrane, što je jako dobro i jedno od jako pozitivnih rešenja s time što, meni se čini, a ministar će to verovatno to pojasniti i kolege iz Ministarstva odbrane kome Inspektorat odbrane je potčinjen, predsedniku ili ministru odbrane. U redu, znači ministru odbrane. Izmenama člana 62. stav 1. predviđeno je da poslove odbrane vrše pravna lica, preduzetnici od značaja za odbranu zemlje. Nadam se da postoji registar organizacija, preduzetnika, pravnih lica koja obavljaju delatnost od posebnog značaja i to je jako dobro. Ali, meni se čini da smo zapostavili ostale preduzetnike i ostala lica. Svaki građanin, svaki preduzetnik, svako pravno lice ima neku obavezu u odbrani zemlje. Ovde smo samo apostrofirali da ona pravna lica i oni preduzetnici koji obavljaju delatnosti od posebnog značaja za odbranu zemlje, a meni se čini da smo zapostavili ostale preduzetnike i mislim da svi u ovoj državi imaju neke obaveze prema odbrani zemlje. Sada će mi vojni, odnosno udruženje građana, odnosno član 76. koji propisuje udruženje građana sa aktivnostima od značaja za odbranu zemlje. Gospodine ministre, ja to moram da vas pitam, u ime organizacije rezervnih vojnih starešina Republike Srbije i moram da vas zamolim, jer verujem da ste svesni i vi i kolege iz Ministarstva odbrane, od kakvog značaja da sva udruženja nisu od podjednakog značaja za odbranu zemlje, u samom vrhu je značaj organizacije rezervnih vojnih starešina, pogotovo rešenjima koja smo do sada imali po pitanju obuke i obučavanja i stručnosti i rezervnog sastava za popunu ratnih jedinica. Do sada su organizacije rezervnih vojnih starešina bile na budžetu lokalnih samouprava. Dame i gospodo, retko koja lokalna samouprava je planirala novčana sredstva u budžetu za finansiranje ovih organizacija, tako da su ove organizacije suočene sa ozbiljnim problemima. Moj predlog jeste da se u budžetu Ministarstva odbrane planiraju sredstva za finansiranje rada organizacije rezervnih vojnih starešina Republike Srbije, upravo zbog značaja koje ta organizacija ima, nije smisleno i uputno je tretirati kao ostala udruženja za negovanje tradicije, oslobodilačkih ratova, SUBNOR-a, što ne umanjuje značaj i tih organizacija. Što se tiče odbrane, značaj ove organizacije je prioritetan. Jako dobro rešenje, to gospodine ministre članom 83. uređujete da više AP iz poznatih razloga ne, na osnovu generalnog plana odbrane, prave svoje planove, što rade lokalne samouprave i to je jako dobro rešenje. I na kraju, još govorim o zakonu o odbrani, izuzetno zadovoljstvo što ste uveli novu Glavu IXa, a koja se tiče vojnog pravobranilaštva. Nakon ukidanja vojnih sudova i vojnih tužilaštava, pre desetak godina, možda 2004. godine, evo kolega iz vojnog pravosuđa, niko nije mogao da štiti vojnu imovinu i prava Ministarstva odbrane i Vojske Srbije. Radili su to u pravobranilaštvu koje je bilo neuređeno, tako da se ogromna sredstva i ogromne nepokretnosti, odlivale su se od drugih subjekata u ovoj državi i time je naneta ogromna šteta Ministarstvu odbrane i Vojske Srbije. Ovako uređeno pravobranilaštvo, kako Predlog izmena i dopuna zakona sadašnjeg u odbrani regulišu, daje garant u slučaju da ovaj zakon, a verujem da će biti prihvaćen, da će vojna imovina preko vojnog pravobranilaštva biti adekvatno zaštićena. Mi smo vojne nepokretnosti poklonili nekim lokalnim samoupravama, dali MUP-u, Žandarmeriji, nekim institucijama pravosuđa, a rekli smo da otuđenja viška vojne imovine planiramo da postignemo dva cilja. Prvo, da tehnološki ojačamo našu vojsku i da stambeno zbrinemo naše pripadnike i otuda nema Ministarstvo dovoljno sredstava, zato što neadekvatno pravobranilaštvo, mi smo zastupali vojne objekte u proteklih 10 godina u bescenje, odnosno poklanjali drugim državnim organima ili subjektima. Kada je u pitanju Zakon o Vojsci Srbije, gospodine ministre, očekivao sam, a nije se desilo i zato vas molim da sa kolegama iz Ministarstva u nekom sledećem pokušaju izmena i dopuna Zakona o Vojsci Srbije, pokušate da promenite član 2. koji kaže – Vojska Srbije je organizovana oružana snaga koja brani zemlju od oružanog ugrožavanja spolja i izvršava druge misije i zadatke u skladu sa Ustavom. Dame i gospodo, ova odredba otežava i u ratu oružanim sukobima na Kosovu i Metohiji i prilikom raspada SFRJ, otežavala je odluku o upotrebi Vojske u slučaju oružane pobune, u slučaju većih terorističkih akata, u slučaju većih nemira, a vi ste svedoci da nakon napada na ovu redakciju satiričnog lista u Parizu, da je Vlada Francuske mobilisala 10.000 vojnika, da uspostavi red i zaštiti vitalne objekte, odnosno objekte od vitalnog značaja za funkcionisanje države. Da li naša Vlada može adekvatno u članu 2. Zakona o Vojsci, da naredi angažovanje Vojske za, da kažem figurativno, unutrašnju upotrebu? Zato je potrebno doraditi ovaj član 2. i predvideti mogućnost angažovanja Vojske u slučaju većih oružanih pobuda, u slučaju secesija, u slučaju da MUP i druge snage bezbednosti ne mogu da zavedu red u državi, a takvih situacija smo imali u skoroj prošlosti na KiM, kada su mnogi strani faktori stavljali primedbu oko angažovanja Vojske, zato što nije zakonom predviđena mogućnost njenog angažovanja na gušenju oružane pobune. Član 39. propisuje i to je jako dobra stvar, u svojstvu podoficira do 35. godine, u svojstvu oficira do 40. godine, ali ovaj član koji vi menjate, koji mi napokon danas po zakonskim rešenjima imamo da vojnici po ugovoru produžavaju rad po ugovoru do 45. godine, jel tako Lackoviću, života, a posle 45. godine ljudi odlaze na ulicu, iako postaju do 45. godine vrhunski stručnjaci u Vojsci Srbije, kada su u pitanju neke kritične specijalnosti, kao što su operateri na lanserima za lansiranje raketa, kao što su nišandžije na topovima, kao što su vozači tenkova, kao mnoge druge specijalnosti koje mogu da prihvate vrhunski obučene vojnike po ugovoru, da ostanu, da budu primljeni za stalno. Vi ćete i pored jednog drugog zakonskog rešenja, koje ću kasnije izneti, gospodine ministre, ostati upamćeni ovim izmenama i dopunama koje omogućavaju da kvalitetni vojnici po ugovoru budu primljeni za stalno u radni odnos u Vojsci Srbije i to je izuzetan pomak ovih izmena i dopuna Zakona o Vojsci. Drugo, što ćete biti upamćeni, a što gospodinu Šutanovcu nije uspelo za pet godina za rukom, pripadnici Vojske će vas slaviti zbog predloženog člana 72b koji predviđa da – ako aktivno pripadnik, aktivno vojno lice dobije prekomandu po potrebi službe, supružnik ili supruga ima pravo na socijalnu i zdravstvenu zaštitu i novčane prinadležnosti narednih šest godina, obzirom da ostaje bez posla. Najveće, dame i gospodo, žrtve dezintegracionih procesa na teritoriji bivše SFRJ su oficiri. Mešoviti brakovi su se raspali, ali mi ništa kao društvo nismo uradili da ono što je do nas, a to sada činimo ovim članom 72b, da na neki način zaštitimo standard naših profesionalnih pripadnika Vojske. Ovim gospodine ministre, jako dobrim rešenjem, vi omogućavate da čovek koji dobije prekomandu, ne po sopstvenom zahtevu, nego po potrebi službe, da šest godina supruga ili suprug mogu da imaju socijalno i zdravstveno osiguranje, dok se ne snađu i nađu novi posao. Dosadašnjim rešenjima, mi smo pravili sirotinju od naših oficira i svaka prekomanda značila je potpuni haos u porodici, ostajanje bez posla, dece, supruge, ostalih i faktički, svodimo, odnosno ovim štitimo, ovim se korektno nosimo prema našim oficirima koji rade jako odgovoran i častan posao, a to je priprema za odbranu suvereniteta i teritorijalnog integriteta ove zemlje. Malo smo diskutovali u pauzi gospodine ministre, iako malo čudno zvuči, tu se slažem sa gospodinom Šutanovcem, da vojno lice može biti član stranog stručnog udruženja, što jako pozdravljam, ali domaćeg, samo uz odobrenje ministra odbrane. Hajde da proširimo da može i stranog, uz odobrenje ministra odbrane, pa da to izjednačimo. I na kraju, hteo bih, ovde je bila polemika, 'ajmo prodaja odlikovanja. Moje kolege oficiri koji su ovde znaju kako se krvavo stiče svako odlikovanje i koliko rada i truda treba. Međutim, primedba da u Novom Sadu neko prodaje odlikovanja, verujem da su to deca onih koje je bivši režim doveo do prosjačkog štapa, pa da bi preživeli, prinuđeni su da prodaju i odlikovanja na buvljim pijacama. Što se tiče jezivog termina „ratno“, u opštoj najezdi demilitarizacije ovog društva mi smo toliko otišli u „ef“ u ovoj zemlji da i ne smemo i da pomislimo da Vojska Srbije služi za odbranu suvereniteta, teritorijalnog integriteta, celovitosti zemlje. Pa kako će da brani? Zašto služi Vojska Srbije nego da se priprema da svim sredstvima, uključujući i oružana sredstva, brani suverenitet svoje zemlje? Pa zašto mi bežimo, gospodo, od ratnog vazduhoplovstva? Možemo da ga nazovemo vojno, da se razlikuje od civilnog, ali obzirom kako smo aerodrom „Lađevci“ kod Užica i kod Kraljeva preimenovali u civilne aerodrome, bojim se da to ratno vazduhoplovsto neće imati više gde da sleti, niti će imati infrastrukturu. Kako im polako oduzimamo aerodrome, bojim se da to ratno vazduhoplovstvo neće imati više gde da sleti, niti će imati infrastrukturu. Kako im to lako oduzimamo aerodrome, imaćemo samo aerodrom Niš polovično i aerodrom Batajnica. Svešćemo ga na jedan aerodrom. Zašto nismo predvideli da svaki naš civilni aerodrom može biti i vojni aerodrom, kako je to rešenje u drugim zemljama? Dobro je što ste vratili ratno vazduhoplovstvo i protivvazhduhoplovnu odbranu. Možete i da ga zovete vojno vazduhoplovstvo, ako nekome baš toliko remeti ratno, da ne izazivamo. Hvala Bogu, vojska se ne sprema za rat. Mi smo samo namenjeni za mirovne misije i za paradiranje. Inače, ne sme vojska da se sprema za rat. Ja mislim da je ključna uloga svakog vojnika da bude spreman kao da nikada neće biti rata, a da bude spreman kao da će sutra biti rat. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi Bratislav Gašić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospodine generale, vi koji ste takođe čitav svoj radni vek proveli u vojsci, kada iznesete primedbe, one su često i opravdane i zato imam potrebu da odgovorim na par stvari. Član 50. stav 3. važi i za međunarodne organizacije isto uz saglasnost ministra odbrane. Odgovor na vaše pitanje zašto ministar daje saglasnost za organizacije unutar zemlje, a ne i za međunarodne. Što se tiče toga ko daje naredbu o uvođenju rata ili vanredno stanje, kada Narodna skupština nije u mogućnosti da se sastane, odluku o proglašenju rata ili vanrednog stanja donosi zajednički predsednik Skupštine, predsednik Republike i predsednik Vlade, član 200. i 201. Ustava Republike Srbije. Ovim zakonom se utvrđuje ko podnosi predlog Narodnoj skupštini za uvođenje vanrednog stanja ili ratnog stanja, tako da time definišemo i ko je nadležan za to. Ono što smo vi i ja komentarisali u pauzi, ja ću da vam pročitam iz mog uvodnog izlaganja. Izmenama i dopunama propisujemo nadležnosti organa, komandovanje i rukovođenje Vojskom Srbije za izradu dokumenata kojim se razgrađuje doktrina Vojske Srbije, pružanje pomoći vojnim snagama bezbednosti i formiranja zajedničkih snaga i to ne samo u slučaju ugroženosti graničnog pojasa kada definišemo agresora spolja, već i drugog dela teritorije na kome je ugrožena bezbednost, a na zahtev organa bezbednosti. Vaše treće pitanje se odnosilo na udruženja. Vi ste apsolutno u pravu, nama su od ogromne važnosti sva udruženja rezervnih vojnih starešina i niz drugih vojnih udruženja. Znate, ima puno i onih ne vojnih, oni su se prikačili Ministarstvu odbrane, da smo imali sastanke sa njima, da smo prihvatili finansiranje dela njihovih troškova koje imaju, kancelarija, telefona, struje, grejanje i svega ostalog što imaju, ali samo želimo sada da napravimo jedan registar udruženja i da mogu da budu bezbrižni da ćemo mi … To je propisano i u članu 37. novog zakona koji kaže – kriterijumi i postupak dodele sredstava iz stava 2. ovog člana propisuje Vlade na predlog Ministarstva odbrane, tako da ćemo sigurno jako da se staramo o ljudima koji su nam jako bitni za funkcionisanje Vojske Srbije i za bezbednost zemlje. Hvala.
Zahvaljujem, ministre Gašiću. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Gospodine Šutanovac, uključiću mikrofon samo da mi obrazložiti osnov vašeg javljanja. Izvolite.
Osnov mog javljanja je u izlaganju poslanika Stojanovića koji je rekao da će ministar Gašić biti upamćen kao istorijska ličnog Ministarstva odbrane, a da ja, Dragan Šutanovac, imenom i prezimenom nisam učinio i tri tačke, pa ako dozvolite.
Ako je pomenuto vaše ime i prezime, izvolite.
Prvo, ne znam da je to neka novina da supružnici vojnih lica imaju zdravstvenu zaštitu. To je otkako je sveta i pamtiveka. Evo, oficiri su tu - da li vaše supruge koje nisu zaposlene imaju zdravstvenu zaštitu, da li se leče u vojnom sistemu? S druge strane, gospodine Stojanoviću, rekli ste da, evo, napokon se uvodi prevobranioc, pa će zahvaljujući tome da se spreči mogućnost zloupotreba koje su navodno bile u prošlosti, kada je nešto dodeljivano bez nadoknade i tome slično. Kako to izgleda? To izgleda recimo ovako. Znači, dodeli se kasarna bivši „4. juli“ ili „Stepa Stepanović“ u zamenu za 21% izgrađene površine plus finansije za plaćanje komunalija za površinu koja je postojala, a sada će taj pravobranilac da potpiše ugovor, ako ga već nije potpisao, da se zameni kasarna u Zemunu na boljoj lokaciji nego što je na Voždovcu za 12% izgrađene površine, pa će se stanovi uzeti u „Stepi Stepanoviću“. Ako je to novi način organizovanja i ako to podržavate, gospodine Stojanoviću, moram da vam kažem da izuzetno grešite. Ni jedna lokalna samouprava nije dobila vojni objekat besplatno, a ova Vlada je VTI zgradu kod hrama Svetog Save dodeli besplatno Ministarstvu pravde. Dakle, ako govorite o argumentima, onda kažite šta je istina i navedite koja opština je dobila besplatno i koji objekat. Inače, Direkcija za imovinu vrši prodaju i zamenu nekretnina svih u Srbiji, pa i nekretnina kojima raspolaže Vojska Srbije, odnosno Ministarstvo odbrane.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Momir Stojanović.
Tražena je argumentacija za moju prethodnu tvrdnju da su neki objekti davani. Postoji plan otuđenja viška vojnih kompleksa – Master 1, 2 i 3. Nekada sam kao zamenik komandanta kopnenih snaga učestvovao u izradi tog plana, po kome se prvo ponudi lokalnim samoupravama, ako nisu zainteresovane, a mahom su zainteresovane da dobiju za džabe i onda se pristupa tom planu. Problem jeste kada su te vojne nepokretnosti postale državna imovina, a ne vojna i za to je zadužena Uprava za imovinu Vlade Republike Srbije, koja ništa ne radi da se reši problem viška vojne imovine. Vi me pitate gde je to moguće. Evo recimo kasarna „Bubanjski heroji“ u Nišu je jedan ogroman kompleks u centru grada koji vredi daleko više. Zbog toga što je DS u to vreme bila na vlasti u Nišu prodata je za milion i po dinara. To svi stručnjaci finansijski kažu da je u bescenje data. Imate i objekat Vrhovnog kasacionog suda ovde gde je bivša Komanda odbrane grada Beograda. Jel je poklonjena? Jel je žandarmeriji poklonjen neki objekat? Da li je poklonjeno ministarstvu ovome? Jesu li u vaše vreme tako ustupani objekti, to je moje pitanje.
Zahvaljujem, gospodine Stojanoviću. Reč ima ministar Bratislav Gašić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Jednako kako mi sedimo u ovoj sali, izlazi na Tviter profilu gospodina bivšeg ministra, koji je već stigao da napravi moj koen sa mojim likom i da ga pusti, pa pošto mi stižu od novinara pitanja da li je foto montaža ili šta je već, toliko o ovome što ste dobili. To je već izašlo odavde. Jednako tako izlazi informacija koju evo sada čujete svi, iako nikada ne očekujem da narodni poslanik …, ali od takvih narodnih poslanika mogu da očekujem tako nešto. Prvo, da izađe na istinu, zgrada VTI je data za lokaciju od 32 do 36 Ministarstvu pravde plus Timočka gde je Četvrti opštinski sud. Znači, nije data bez para. Kada je „Aleksa Dundić“ u pitanju, procenjena vrednost od strane Poreske uprave, od Republičke poreske uprave je bila 12 miliona evra. Za izgrađene stanove iste vrednosti smo dobili, vrednosti od 12 miliona evra, stanove u Novom Sadu i Beogradu, što iznosi 12%. Kada spominjete „Vojvodu Stepu“ zaboravljate da je tada država davala subvencije za razliku Republičkoj direkciji i to je ogromna razlika. Moje pitanje za vas – gde su pare od Grošnice? Zašto su te pare nenamenski otišle u aerodrom Lađevci i utrošene u neku tamo zgradu koju ste pravili, a to je verovatno ona zajednička investicija sa Turcima? Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Gašiću. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika. Postavio mi je pitanje.) Gospodine Šutanovac, izvolite, ali mi morate ipak reći osnov, zato što se govorilo o bivšem ministru. Znači, ja moram biti siguran da ste to vi.
Čekajte samo sekund. Znači, ministar je rekao – odgovorite mi na pitanje, gledao u mene i mene je pitao. Ne znam zašto mislite da ima ovde još neki bivši ministar? Pitao je mene lično, a gospodin Stojanović me je pomenuo imenom. Da li je moguće da postoji toliki strah, ljudi, ovde, da neko odgovori…
Izvolite. Pre nego što dobijete reč, samo gospodin Gašić da dopuni svoje izlaganje da li je mislio na vas. Izvolite, gospodine Gašiću.
Još jedno pitanje. Zgrada Vrhovnog vojnog suda u Ustaničkoj 29, data bez naknade, bez bilo kakvog zaključka Vlade, Ministarstvu pravde. Evo, i na to neka mi neko odgovori zašto je data imovina Vojske Srbije?
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Sada sam siguran da imate pravo na repliku. Izvolite.
Nije problem da analiziramo šta je sve dato. Samo, gospodine Gašiću, da ubacimo to u vremenski kontekst u kome mi živimo, politički. Dakle, ja sam vodio Ministarstvo 15. maja 2007. godine. Tačno je da je tada prvi put Vojska Srbije, posle dugog niza godina, zaživela. Taj objekat koji pominjete je dodeljen, bila je Vojska Srbije i Crne Gore, Vojska Jugoslavije, JNA, šta vam je ljudi, zbog čega dobacujete, ne razumem? Pitajte oficire kada su poneli oznake Vojske Srbije? Dakle, da se vratim na temu. Tačno je. I ne samo tu, nego i u Nemanjinoj ulici je data zgrada bivšeg vojnog tužilaštva, ili šta je već bilo, koja je porušena, za nekih 800 stanova. Nikad nije realizovano. Urađeno je u vremenu Vlade SPS-a i Srpske radikalne stranke. Ali, dajte da vratimo to u kontekst vremena u kome mi živimo. Mene zanima kako je to, vi kažete – procenila je poreska uprava, pa 12% od 12 miliona. Trebali ste da tražite 21%, jer bi nama bilo 12% toliko isto na „Vojvodi Stepi“, pa bi to bilo 500 stanova manje za pripadnike Vojske Srbije. Malo pre se hvalite da ste u prošloj godini dodelili ključeve 84 stana. Delili ste vi u „Stepi“ ono što nema veze objektivno sa vama. Ovde govorimo danas o 500 stanova na boljoj lokaciji. Znate li kako je to bilo ranije? To je VBA istraživala. Evo, gospodin Stojanović neka kaže. Kada je bilo u Kumanovskoj 12%, šta ste radili vi kao VBA? Da se nije možda sad VBA otrgnula…
Molim vas, gospodine Šutanovac, nemojte se obraćati direktno drugom narodnom poslaniku.
Rekao sam, neka kaže, nisam rekao njemu.
Molim vas, ne možete po Poslovniku to na takav način da radite.
Ja vas molim da razgovaramo o realnim stvarima. Realna stvar je 21%, realna stvar je 12%. Znači, duplo manje.
Vreme.
Ako ćete da nas ubedite da je tada Vlada radila dobro, samo da završim rečenicu, i subvencionisala građevinsku industriju, jeste. Ta Vlada je to radila. Što ne radi ova Vlada? Što ministar građevine ne omogući da i vi dobijete 21% i da bude 500 stanova više za pripadnike Vojske Srbije?
Zahvaljujem. Ovo nije jedna rečenica. Reč ima ministar.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, vešta zamena teza, tviteraška fora, moram tako da se obratim i da se izvinim građanima Srbije. Gospodine narodni poslaniče, ovde se radi o razmeni vrednosti. Znači, ne radi se o odloženom dobijanju stanova, kao što je to bio postupak u „Vojvodi Stepi“. Znači, mi istog trenutka za 12 miliona evra dobijamo gotove stanove u Beogradu i Novom Sadu. Apsolutno nema veze i paralele između te dve stvari o kojima vi pričate. Radi vaše informacije, od dolaska Aleksandra Vučića na mesto ministra odbrane do dana 31. decembra 2014. godine, Vojska Srbije je podelila 1.420 stanova. To je rezultat dve i po godine. Da li su oni bili započeti u vreme Tita, Slobodana Miloševića, nekog trećeg u periodu do 2000. godine, mi smo ih završili. Ona su pravosnažna, ti ljudi su pravosnažna rešenja dobili i uselili su se u svoje stanove. Kada su započeti, nije bitno. Naravno, postoje tu još neka pitanja. Verujem da ću imati prostora i posle takva pitanja da postavljam, kada je „Srpska banka“ u pitanju, pa ćemo i tu imati interesantnu diskusiju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Po redosledu govornika, reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, poštovani gosti, izmene i dopune zakona šalju građanima Srbije tri veoma loše poruke. Prva poruka je da ova zakonska rešenja ne unapređuju sistem bezbednosti. Druga poruka je da se daju šira ovlašćenja pripadnicima vojne policije prema građanima, odnosno civilima. Treća poruka je da je moguć zakonski upliv vladajuće stranke u sistem odbrane, odnosno da se ozakoni ono što je Zaštitnik građana govorio pre nekoliko dana u jednoj od do sada najvećih afera u Srbiji, afera „Prisluškivanje“, koja je do sada rađena mimo zakona i znanja, odnosno naloga suda. Obrazložiću i zašto. Kada je u pitanju Predlog zakona, gde se ne unapređuje sistem bezbednosti, više se održava sadašnje stanje političke moći, koncentriše se vlast ka ministru odbrane, odnosno Vladi Republike Srbije, a smanjuje se ovlašćenje predsednika Republike i načelnika Generalštaba. Da li postoje disonantni tonovi na relaciji predsednik Republike – Vlada Republike Srbije, to nije predmet našeg interesovanja. U svakom slučaju, ne želimo da taj odnos bude na taj način postavljen, da kolateral u tom odnosu pripajanja i borbe za moći građani budu kolateral. Zatim, zakoni daju šira ovlašćenja pripadnicima vojne policije prema građanima, odnosno civilima i pomera se težište sa obaveštajno-bezbednosnog sistema na bezbednosni aspekt. Dakle, sa inostranog idemo ka unutrašnjem neprijatelju i protivniku, odnosno ka mogućem političkom protivniku na domaćoj sceni. Podsetiću vas na ono što sam rekao na početku. U poslednjih nekoliko dana Zaštitnik građana gospodin Saša Janković je dobio informacije da su bez naloga suda pojedini pripadnici vojno-bezbednosnih službi, odnosno vojne policije prisluškivali, pratili, snimali…
Gospodine Božoviću, molim vas, u pravu su poslanici koji pozivaju da govorite o temi. Molim vas, vratite se na temu.
Ovo upravo jeste tema dnevnog reda iz prostog razloga što govorimo o zakonskom rešenju, odnosno predlogu zakonskog rešenja koji može ove stvari koje sam sada naveo da ozakoni. Molim vas da mi samo dozvolite da završim. U suprotnom, mogu da vam svoje pripremne beleške ubuduće dostavljam, pa da unapred kažete da li smem ili ne da govorim.
Nemojte, molim vas. Samo vas molim da se više približite temi. Vrlo dobro znate koji su zakoni na dnevnom redu.
Druga zamerka ovim izmenama i dopunama, podsetiću vas, jeste bila ovlašćenje pripadnicima vojne policije prema građanima civilima. U tom smislu, izjave Zaštitnika građana da se nakon objavljivanja informacija ne oseća bezbedno govore o tome da mnogi građani Srbije danas, ukoliko se Zaštitnik građana ne oseća bezbedno, takođe, ne mogu da se osećaju bezbedno. Ministar Gašić je, ovde prisutan, koji je inače predlagač izmena i dopuna zakona, odbijao da sarađuje, uz tvrdnju da se različito tumače pravne norme od strane Zaštitnika građana i njega lično. Ukoliko jeste tako, onda sami govorite da ne postoji pravna sigurnost u Republici Srbiji, što je jedna veoma loša poruka građanima Srbije. Moje pitanje, konkretno, ukoliko nije tako, zašto krijete, pa niste izašli u susret Zaštitniku građana sa potrebnim informacijama koje traži od Ministarstva odbrane ili vojno-bezbednosnih agencija? U suprotnom, potvrdićete da ne postoji bilo kakva pravna sigurnost u Srbiji. S druge strane donosite predlog u Skupštinu Srbije, kako bi, po našem dubokom uverenju, na mala vrata legalizovali sve ono što je do sada bilo stanje, a govori o očiglednim zloupotrebama VOA, odnosno prava građana. Šta se u tom slučaju dešava sa pravnom sigurnošću, sa ljudskim pravima, sa dostojanstvom pojedinaca? Šta se dešava sa pravom na privatnost? Ako je sve to ugroženo, onda su ugroženi temelji demokratije, a mislim da je potpuno nepotrebno da bilo ko iz Vlade Republike Srbije radi bilo šta kada je u pitanju sloboda građana Srbije. Mislim da se na ovaj način neko u Vladi Republike Srbije, koji vam je izdao naloge, naređenja, ili možda vi lično, ili možda neko mimo vašeg znanja, koji vas stavlja u zabludu, igra sa slobodom građana Srbije. Onaj koji zna istoriju svog naroda, istoriju naroda u Srbiji, onda zna da je sloboda imperativ naših građana, da su mnogo istoriji dali da bi se izborili za nju i mislim da se ne može na ovaj način vladati njima. Pod broj tri, zakoni dozvoljavaju moguć upliv vladajuće stranke u sistem odbrane, pre svega, kroz članove koji omogućavaju prijem civilnih lica u vojsku bez konkursa, to je omogućeno ovim izmenama i dopunama zakona, ili sklapanje poslova sa privatnim partnerima na duži rok u poslovima oko vojne infrastrukture i logistike. Danas je o tome bilo reči, a ukoliko znate, a mislim da ste potpuno sigurni, ne samo kao ministar vojni, već i kao potpredsednik najveće vladajuće i uopšte najveće stranke u Srbiji, koja je danas ovisna od istraživanja javnog mnjenja. Mislim da ta istraživanja govore ono što građani ne znaju, a to je da je strah dominantno osećanje kod građana Srbije, strah od različitih stvari, između ostalog i od ne bezbednosti, između ostalog i strah od rata, između ostalog i od onih stvari koje se uređuju ovim izmenama i dopunama zakona. Ne može se vladati na način da građani osećaju strah, a da neko pokušava da partijske interese ozakoni ovim izmenama i dopunama. Kada je u pitanju Zakon o Vojsci, konkretno…
Zahvaljujem što ste se vratili na zakon, jer ako nastavite politički govor da govorite, mislim da nije u redu.
Nije politički govor sve što je u interesu građana Srbije. U ovom zakonu se ispravljaju pojedine nelogičnosti ili se tumače neke nove okolnosti i praksa nastala u poslednjim godinama i da je samo to u pitanju mi bi glasali za ovaj zakon. Pošto ima uočljivih drugih stvari, onda ću ih i obrazložiti. Uočljivo je da se smanjuju određena ovlašćenja načelniku Generalštaba u domenu predlaganja vojne organizacije, kada je u pitanju Vojska, takođe i određena ovlašćenja u poslovima postavljanja oficira i podoficira u vojsci, konkretno u članu 3. Takođe, u članu 3. Predlogu izmena, naziv „vazduhoplovstvo i protivvazduhoplovna odbrana“, dakle PVO, vraća se u raniji naziv „ratno vazduhoplovstvo i protivvazdušna odbrana“ dodavanjem reči „rat“. Ova nam se izmena potpuno čini bespotrebnom i kozmetičkom i govori o jednom demagoškom porivu da se promene određeni nazivi veoma važnih stvari unutar Vojske Srbije i određenih delova Vojske Srbije, kako bi se negde isticala prevelika želja za nekim sećanjima na neka stara vremena. Ovom izmenom ne menja nikakva suština stvari, već naprotiv, ni za jedan jedini procenat se ne popravlja stanje u vazduhoplovstvu koje je više nego na kritičnom nivou. Smatramo da je neprihvatljivo što aktuelna vlast pokazuje potpunu nebrigu kada je u pitanju stanjeu vazduhoplovstvu, koji je jedan od osnovnih resursa odbrane, da ne pričam o obezbeđivanju sigurnosti vazdušnog prostora upotrebom lovačke avijacije, čiji su avioni, a to i sami znate, na granici resursa, a ima ih svega nekoliko. U članu 27. st. 8. i 9. veoma je sporno, i to je isto jedno od pitanja, proširenje ovlašćenja Vojne policije, jer se ono tiče sigurnosti građana koji žive u Srbiji, a u slučajevima kada postoji sumnja da je civil učinio krivično delo prema Vojsci Srbije. Ko garantuje građanima, bilo da je neko opozicioni lider, bilo da je pripadnik neke opozicione političke stranke, a bilo da je običan građanin Srbije, da će se na ovaj način i ovim rešenjima omogućiti da neko zaista ima pravo na privatnost i na svoje lično dostojanstvo? Niko. Iz ranije prakse ovakve odredbe nam se čine veoma diskutabilnim i prilično široko primenjivanje može dovesti do ogromnih zloupotreba. Kada je u pitanju Zakon o odbrani, uočava se preciznije definisanje sistema odbrane. Takođe, iz predsednikove nadležnosti se izuzima deo i prenosi na Vladu i Ministarstvo, što je verovatno deo onih disonantnih tonova koji Srbijom kruže već više od godinu dana. U članu 9, kada je u pitanju Inspektorat Ministarstva odbrane i njegove nadležnosti koje nisu do kraja loše postavljene, nije jasno kakav je odnos samog ministra odbrane, odnosno vas, gospodine Gašiću, i predsednika Republike koji bi u određenim situacijama trebalo da podstakne, odnosno naredi Inspektoratu istražne radnje i potom da preduzmu određene korake. Ovako je sve ostavljeno Inspektoratu, od istrage do primene onog što je nađeno kao sumnjivo ili neispravno. U članu 20, kada je u pitanju, takođe, Zakon o odbrani, nije jasno zašto se u definiciji menja naziv iz „obaveštajno-bezbednostnih“ u „bezbednosno-obaveštajne poslove u Ministarstvu“ i zašto se to težište sa obaveštajnog pomera na bezbednosno? Dakle, sa inostranog na unutrašnje protivnika, što daje, takođe, sumnje da je demokratski sistem vladavine u Srbiji doveden pod znak pitanja. Ukoliko pripadnici VOA budu imali ovlašćenja da prisluškuju opozicione lidere, to će onda potpuno ovu stvar odvesti u jednom drugom pravcu. Član 45. o zaključivanju dugoročnih sporazuma i uspostavljanju saradnje sa privatnim partnerima u delatnostima od značaja u poslovima izgradnje, rekonstrukcije i održavanja vojnih objekata otvaraju se, takođe, pitanja o mogućim zloupotrebama i mogućoj korupciji unutar Vojske Republike Srbije. Kada je u pitanju Zakon o Vojsci, ostaćete upamćeni kao ministar za čije Vlade je bila jedna najveća afera, afera prisluškivanje. Kada je u pitanju Zakon o odbrani, takođe ćete ostati upamćeni kao ministar za čije vreme pojedini pripadnici, po informacija Zaštitnika građana, Vojske Republike Srbije, odnosno Vojne policije su štitili određene korupcionaške afere i dela pojedinaca koji su, umesto u zatvor, odlazili u penziju. Mislim da je recept kojim pokušavate, ali da mi ne pretite, nego da me saslušate…
Gospodine Božoviću, ja vas po treći put molim, zbog vas imam javljanje po povredi Poslovnika, da se vratite na temu, da ne komunicirate na takav način sa članovima Vlade, da ne pretite članovima Vlade. Molim vas da se vratite na temu.
Uzeli ste mi dosta vremena, a nisam pretio ja, nego mi se obraćao gospodin ministar sa mesta, što je takođe nedopustivo u ovom domu. Dakle, recept ovih izmena i dopuna, kojim pokušava vladajuća stranka da Vlada u Srbiji, nije dobar sa stanovišta ljudskih prava i demokratije. Ona su ugrožena u Srbiji, i to jeste tema dnevnog reda. Mislim da o tome ne mogu, a da ne govorim, a u suprotnom možete da mi oduzmete reč i da me opomenete, ukoliko smatrate da je demokratija tema koja je zabranjena u Narodnoj skupštini Republike Srbije.
Ne, demokratija je upravo dozvoljena u Skupštini Srbije, ali demokratija nije da vi kršite Poslovnik, da govorite van dnevnog reda. Ako ne znate, ja ću vam pročitati koji zakoni su na dnevnom redu, a trenutno na dnevnom redu su Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vojsci. Tako da gospodine Božoviću, ako želite da nastavite da govorite o ovim zakonima možete, ako želite i dalje da govorite o svemu i svačemu i neki napisan govor koji imate možete da pročitate u nekom drugom trenutku, a ne sada. Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Da li želite da nastavite po dnevnom redu?
Želim da nastavim i da završim da rečenicom da je demokratija ugrožena, da ste mi uzeli dva minuta za koje pretpostavljam da ćete ih vratiti, da je demokratija ugrožena, da su ljudska prava ugrožena u Srbiji i molim vas da kao predsedavajući dozvolite jednu demokratsku debatu o zakonima koji znače građanima s obzirom da je strah…
Upravo to gospodine Božoviću, ja želim da omogućim debatu o zakonima koji su na dnevnom redu, a ne o tome o čemu vi govorite. Ja sam svesan da vi želite da izazovete, bolje da se uzdržim od ovoga što hoću da kažem, ali vaša namena u ovom trenutku nije dobronamerna kada je u pitanju sednica Narodne skupštine važni zakoni koji su na dnevnom redu i mi ćemo da nastavimo po dnevnom redu. Povreda Poslovnika, izvolite Vladimir Đukanović.
Uvaženi predsedavajući, reklamirao bih 106. i 107. mada 106, ste opomenuli malopređašnjeg govornika da može da se drži samo tačke dnevnog reda, ali 107. je stvarno više vređanje dostojanstva i opšte i nas u Skupštini i kompletne javnosti. Znate, ovde se prosipa informacija da postoji neka afera prisluškivanja. Ja molim te koji prosipaju tu informaciju da nam daju gde je to vojno-bezbednosna agencija prisluškivala sindikate ili političke partije i da nam kažu konkretan dokaz, jer ne možemo ovo da dopustimo više. Ovde se stvara paranoja u društvu i neko to svesno radi kako bi izazivao navodno neki strah koji ovde neko pokušava da nam nametne kao da to postoji. Ovako više ne možemo da se ponašamo, jer se ruši kredibilitet vojske, ruši se kredibilitet VBA i urušava se kredibilitet čitavog društva na ovakav način kada neko ovakve lažne informacije plasira u javnost. Ja vas molim da ubuduće opomenete ovakve poslanike. Hvala vam.
Zahvaljujem se, gospodine Đukanoviću. Narodni poslanici su imali prilike da vide da sam upotrebio i molbe i nekoliko puta sam upućivao i pozivao poslanika koji je govorio, gospodina Balšu Božovića da govori o temi, ali vidim da je on želeo da pročita svoj govor, da ono što mu je pripremljeno kaže i da nije mogao ništa da govori van toga. Zahvaljujem se, gospodinu Đukanoviću. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Reč ima ministar u Vladi, Bratislav Gašić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, komentar mojih saradnika u jednom trenutku kada se gospodin Božović obratio je bio - koji tekst on ovo čita, o čemu on ovo priča, jer ovo opet ona priča Pajtićeva napada sam svoj zakon koji je on doneo? Tako i gospodin Božović je napadao isti zakon koji mi sada menjamo. Član 27. glasi – članu 53. posle stava 5. dodaje se novi član 6. koji glasi. To su izmene. To što ste vi napadali, napadali ste svoj zakon. Ovlašćena službena lica vojne policije postupaju po zahtevu vojno-disciplinskog tužioca i predsednika vojno-disciplinskog suda za dovođenje profesionalnih pripadnika Vojske Srbije i Ministarstva odbrane, za koje postoji osnovi sumnje da su izvršili disciplinski prestup ako izbegavaju saslušanje o disciplinskom izviđanju ili na glavnom pretresu pred vojno-disciplinskim sudom. Dosadašnji stav 6. postaje stav 7. U dosadašnjem stavu 7, koji posle postaje stav 8. posle tačke 3. dodaje se tačka 3a, koja glasi – kada postoji osnovi sumnje da su učinili krivično delo protiv Vojske Srbije za koje se gone po službenoj dužnosti. U dosadašnjem stavu 8, koji postaje stav 9. reči „civilnog lica“ zamenjuje se rečju „civili“, ja ne razumem vi čitate vaš član i sada ovde unosite, ali vam hvala gospodine Božoviću. Dozvoliće mi predsedavajući da mogu napokon građanima Srbije da kažem sve ono što ćutim 10 dana, ali moram da bi zaštitio sve ove časne oficire srpske i da jednom kažem sve to iza čega stojite vi, jer vi želite da napravite aferu, želite da raščistite prostor ispred Aleksandra Vučića, ali neće da vam pođe za rukom to. Vi želite da umanjite bezbednost predsednika Vlada time i ja ću sada sve jedan po jedan dokument da pokažem. Kada je u pitanju član 20. vi ne baratate terminima šta je VOA i šta su njene nadležnosti, šta je VBA i šta su njene nadležnosti. Ovde kaže u članu 20. – bezbednosno obaveštajni poslovi od značaja za odbranu su bezbednosni poslovi, kontraobaveštajni poslovi, obaveštajni poslovi, vojnopolicijski poslovi koji se obavljaju u skladu sa posebnim zakonima. Termini obaveštajno bezbednosni poslovi zamenjuju se terminom bezbednosno obaveštajni poslovi, čime se vrši pojmovno usaglašavanje sa Zakonom o VBA i VOA. Ujedno se i preciziraju bezbednosno obaveštajni poslovi od značaja za odbranu. Šta je tu problem? Zašto su građani Srbije ugroženi zato što usaglašavamo zakon sa Zakonom o VBA? Napali ste takođe stranku čiji sam ponosni potpredsednik, hvala vam na lepim rečima, da najveći smo i dugo godina ćemo biti najveći. Prijem bez konkursa, civila, postoji u Vojsci Srbije od 2007. godine, član 120. i 121. Zakona o Vojsci Srbije, na određenim formacijskim mestima, a postupak uređuje Vlada. Vlada Republike Srbije koju vodi Aleksandar Vučić je zabranila prijem na ovaj način, kako je u prethodnom periodu bilo. Ono što vas najviše interesuje, upravo želja da se raščisti prostor, želja da se umanji vrednost svega onoga što je uradila Vlada Aleksandra Vučića u prethodnih deset meseci, ne šest, nekima sporo vreme prolazi, šta da radimo, jeste značajan deo iznela i Vojska Srbije. Jeste da je krenula da razčišćava sva ona kriminalna dela u borbi protiv korupcije i kriminala, jeste da pronalazi kamere vaših finansijera koje su pripremljene tamo gde treba predsednik Vlade da održi sastanak, jeste da je uhapsila sve one koji su uzimali mito i koji su pisali i oštetili VMA, jeste da je uhapsila one koji su kupili radar bez saglasnosti svih službi u Vojsci Srbije i jeste niz drugih stvari koje radi. Upravo je izašao Poverenik za informacije, gospodin Rodoljub Šabić da traži od Vlade, i to je još jedan, reći će – pa da sad mi napadamo itd. već su pripremili odbrambenu strategiju, sada niko zaboga nas ne sme da pita ništa, nije tačno. Rodoljub Šabić je izašao sa vešću, evo sada dobijam poruku, da natera Vlada ministra odbrane da da podatke koje on traži. Moje pitanje za vas, da li je to što ja ne dam nešto što je Rodoljub Šabić tražio 2008. godine od tadašnjeg ministra odbrane? I tada je Ministarstvo odbrane dalo sve ono što ne zadire u deo vojne tajne. Kada sam izašao i rekao, prvo nek građani Srbije znaju da ja odgovaram pred Rodoljubom Šabićem za nešto što prethodni režim nije želeo da mu da, a vi ga zdušno podržavate pa kažete – ne zna ministar da ne postoji vojna tajna i sada ću da vam pročitam da postoji vojna tajna. Vojna tajna kao krivično delo postoji još uvek u zakonodavstvu Srbije. Ja trebam da odgovaram i odgovaram i razvlačiće me po raznim žutim štampama zato što ne dam nešto za šta je bio zadužen da da prethodni ministar odbrane. Da nije bila vojna tajna, što tada 2008. godine niste dali? Odnosi se na broj aviona i broj naleta pilota Vojske Republike Srbije. Rekao sam – kažnjavajte me, meni to niste tražili, tražili ste prethodnom ministru, ali ne mogu da dam, jer sutradan ja za razliku od nekih ne mislim da sam večan u fotelji ministra i sutradan će neko da podigne krivičnu prijavu i da treba da odgovaram za izdavanje vojne tajne, to neću da dozvolim. Dosta je Vojska Srbije davala podatke koje su drugi tražili od nas i bila je na tapetu za ovih zadnjih 12 godina. U vezi tvrdnje Poverenika za informacije od javnog značaja da je ukinuta vojna tajna, treba imati u vidu da je interni propis Ministarstva odbrane i Vojske i dalje propisuju vojnu tajnu. Takođe, treba imati u vidu i da je u Krivičnom zakonu u članu 415. propisano krivično delo odavanja vojne tajne. U navedenom članu Krivičnog zakonika propisano je da se vojnom tajnom smatraju podaci koji su zakonom i drugim propisima naglašeni vojnom tajnom za Ministarstvo odbrane Vojske Srbije i internim propisima koji regulišu tajnost podataka i koji su i dalje na snazi. Takođe, ono što stalno napominjem, a to je da je ovo zahtev Poverenika za informacije od pre osam godina za list „Danas“ - koliko je koštala popravka migova, šta je to urađeno na našim migovima i koliko to mi migova imamo i koliko sati piloti Vojske Srbije imaju naleta. Ajmo da otvorimo sve onda. Onda dolazimo u onu situaciju za koju je Stojanović malopre rekao – pa ništa u ovoj zemlji više nije sveto, znači možemo da budemo otvoreni za sve. Što se tiče Zaštitnika građana, gospodo draga, dana 26.09., i namerno ću da podižem svaki papir da građani Srbije mogu da vide sve, da vide da ništa ne krijemo i da odavde sa ovog mesta mogu da odu zajedno sa Zaštitnikom građana da uradi proveru VBA i garantujem da će sve da bude u redu i u skladu sa zakonom i Ustavom, ali to njima ne odgovara zato što imaju drugu nameru. Obratio se Ministarstvu odbrane i VBA, sa zahtevom, citiram – poštovani gospodine Cvetkoviću, želim da vas u duhu saradnje i Ustavom i zakonom uređenih odnosa dva državna organa najavim preventivnu kontrolu posete VBA. Kasnije je pričao o sistemskim, o preventivnim o Zaštitniku građana. Ne poznaje ni preventivnu ni sistemsku kontrolu. Poznaje kontrolu u kojoj za sedam godina postojanja Zaštitnika građana nikad nije došao u VBA. Dolazili su pojedinačno po zahtevima pojedinaca, ali u kontrolu Agencije koja uredno dostavlja svoje izveštaje i Odboru za bezbednosti i kontrolu službi bezbednosti i imali su dva dana pre toga usvojen izveštaj u odboru skupštinskom. Tada su neki koji su posle toga podržali trebali da kažu – pa gospodo mi smo usvojili njihov izveštaj pre dva dana i bili u poseti VBA i kontroli i nismo ustanovili nikakve nepravilnosti. Znači, dezavuisao je svojom pričom ovih proteklih deset dana i skupštinski Odbor za kontrolu službi bezbednosti, gde kaže – cilj posete biće u najširem smislu zakonitosti i pravilnosti obavljanja poslova iz nadležnosti VBA koji su od značaja za ostvarivanje garantovanih prava i sloboda građana. Tokom posete posebna pažnja biće usmerena na posebne postupke i mere preduzete na osnovu naloga direktora VBA ili službenog lica koje je direktor ovlastio i tačka 2. – napredovanje pripadnika VBA. Preventivna kontrola biće realizovana u utorak 25. novembra 2014. godine sa početkom u 12,00 časova. Pripremni sastanak biće organizovan u petak 21. novembra 2014. godine u 12,00 sati. To je zahtev koji smo mi dobili dva dana pre održavanja parade ponosa. Dva dana. Dešava se incident koji se dešava. Dana 1.10. ministar odbrane na osnovu člana 18. stav 1. tačka 1. naređuje – preduzeti mere iz svoje nadležnosti radi ispitivanja okolnosti utvrđivanja činjeničnog stanja pod kojim je 28. septembra 2014. godine u Beogradu fizički napadnuti pripadnici bataljona vojne policije specijalne namene „Kobre“ od strane pripadnika žandarmerije, MUP-a u toku izvršavanja zadatka. Nosilac VBA uprava vojne policije. Rok – odmah. Nakon ispitivanja okolnosti tačka 2. i utvrđivanja činjeničnog stanja pod kojima su fizički napadnuti pripadnici vojne policije specijalne namene „Kobre“ predložiti mere koje su potrebne preduzeti za sprečavanje nastanka ovakvih događaja u narednom periodu, a radi planskog i bezbednog izvršavanja zadataka pripadnika Vojske Srbije. Takođe, građani Srbije mogu da vide. Dana 2. oktobra Prvo osnovno javno tužilaštvo u Beogradu pod broj 54622014. od Vojske Srbije i Generalnog štaba Vojske Srbije i uprave vojne policije -zahtev za pružanje potrebnih obaveštenja. Potrebno je da nas obavestite da li je vojna policija ili neka druga služba u okviru organizacione celine Vojska Srbije postupila u vezi događaja koji su privilegovanih lica, a prema novinskim člancima povređena dva pripadnika Vojske Srbije i nalaže nam da svu dokumentaciju koju imamo dostavimo javnom tužiocu. Znači Prvo osnovno javno tužilaštvo u Beogradu. Evo ga papir gde nam tužilac nalaže da mu dostavimo sva predmetna dokumenta. Godine 2014. 3.10. Zaštitnik građana se obraća ponovo Kabinetu ministra ovog puta i kaže – molimo vas da nam odmah, a najkasnije od 15 dana od dana prijema dostavite celokupnu dokumentaciju kao sve relevantne podatke koje ste pribavili u vezi sa događajem koji se odigrao u vreme održavanje parade ponosa, radi donošenja odluke Zaštitnika građana o potrebi pokretanja postupka iz svoje nadležnosti. Uvereni da ćemo ostvariti zakonom propisanu saradnju u interesu efikasnog… Evo ga dopis Zaštitnika građana od trećeg. Vojnobezbednosna agencija dobija od ministra odbrane 3.10.2014. godine na bazi molbe Zaštitnika građana takođe dopis i naređenje dostavljeno u aktu Zaštitnika građana broj taj i taj od tog i tog datuma, sa molbom za dostavljanje celokupne dokumentacije. Ministar odbrane je upoznat sa predmetnim aktom i naredio je da se u VBA sačini nacrt pisma Zaštitnika građana kojim će navesti sledeće – da je Ministarstvo odbrane preduzelo sve mere u skladu sa svojim nadležnostima po pitanju utvrđivanja činjeničnog navedenog stanja, da uovom trenutku nije moguće dostaviti podatke obzirom da je zvanična istraga u toku. Citirati zakonske odredbe i da će nakon utvrđenog činjeničnog stanja i završetka istrage traženi podaci i materijal biti dostavljeni Zaštitniku građana po njegovom zahtevu. Evo, takođe dopis koji je otišao iz Kabineta direktora VBA. Vojnobezbednosna agencija odgovara 15.10.2014. godine Zaštitniku građana. Nijednog trenutka ne kaže – ne želimo da vam damo, nego kaže – VBAje proučila vaš zahtev za dostavljanje dokumentacije i relevantnih podataka o događaju koji se desio u Beogradu 28. septembra na uglu ulica tih i tih. Budući da u vešem aktu nije naveden konkretan događaj o kome je rečpod pretpostavkom da mislite na sukob između pripadnika žandarmerije i vojne policije koji se dogodio tog dana, obaveštavam vas da VBA i Ministarstvo odbrane preuzelo sve mere iz svoje nadležnosti da se utvrde činjenice i okolnosti tog događaja. U smislu odredaba Zakona o krivičnom postupku član 43. stav 2. tačka 1. za utvrđivanje činjenice i okolnosti navedenog događaja, kao i kvalifikacije dela odgovoran je nadležni javni tužilac i jedino je on ovlašćen za ustupanje podataka drugim organima i licima. S toga nismo u mogućnosti da udovoljimo vašem zahtevu jer bismo time povredili tajnost predistražnog postupka koji je u toku zbog čega predlažemo da se obratite nadležnom javnom tužiocu. To je odgovor koji je VBA dala Zaštitniku građana. Nismo rekli – ne, ne želimo. Ali, imamo započet predistražni postupak. Sutradan će neko da nas optuži da smo uticali na istražne radnje. Uvređen time što je dobio 12. januara 2015. godine gospodin Saša Janković odgovara VBA – gospodine Cvetkoviću, obaveštavam vas da otkazujem preventivnu kontrolnu posetu VBA dogovorenu za 25. novembar. Znači, otkazuje preventivnu, gospodo narodni poslanici. Nema nijedne tvrdnje o kojoj pričamo. Posetu neću obaviti sve dok Agencija ponovo ne uspostavi puno poštovanje svojih zakonom propisanih obaveza u pojedinačnim postupcima kontrole, bez izuzetaka, koji su prekinuti nezakonitim odbijanjem Agencije da ovom organu dostavi podatke koje poseduje o događaju koji se desio 28-og. Onda piše meni gde kaže da je odbilo ministarstvo tj. VBA. Takođe se kaže da je Ministarstvo odbrane otelo snimke i saslušavalo civile. Evo gospodo, dana 2. oktobra 2014. godine zahtev Komercijalnoj banci. Niti smo sa bilo kojih lokala, niti smo protivpravnog, nego po zakonu. Pročitaću i na koji zakon se pozivamo. Uputili smo zvanično pismo Komercijalnoj banci i Alfa banci koje su u blizini, ali je to upravo problem – šta se vidi na tim snimcima. To je ono što interesuje neke druge. Uputili smo dopis u kome kažemo – u cilju preduzimanja mera iz nadležnosti VBA na rasvetljavanju okolnosti napada na ovlašćena službena lica vojne policije dana tog i tog u neposrednoj blizini vaše ekspoziture na osnovu člana 286. Zakona o krivičnom postupku „Službeni glasnik Republike Srbije“ 72, 101, 121, 32 iz 2013. godine, 45 iz 2013. godine i 55 iz 2014. godine, kao i član 9. Zakona o VBA i VOA potrebno je da ovlašćeno lice službenim licima VBAdostavi u elektronskom obliku snimke spoljnih kamera sa vaše ekspoziture za 28.9.2014. godine u vremenskom periodu od 10 do 15 časova. Ista su u zapisniku preuzeta službena lica Komercijalne banke i pripadnik Vojnobezbednosne agencije. Apsolutno i sve je isključivo u skladu sa zakonom. Nijedno civilno lice nije saslušano, niti legitimisano od strane Vojnobezbednosne agencije, ali se zato na snimku vidi ko jeste to radio. E, to je problem, gospodo narodni poslanici i građani Srbije. To je veliki problem sada za neke. Takođe, mi, Vojnobezbednosna agencija upućuje pismo javnom tužiocu, gde javnog tužioca obaveštavamo da imamo zahtev od strane Zaštitnika građana, koji od nas traži da mu se dostave podaci, i da tražimo njihovu saglasnost po zakonu, onako kako to zakon nalaže, da nam daju odobrenja da možemo da mu dostavimo dokumenta, jer je jedini vlastan u ovom trenutku javni tužilac. Pre nego što mi nađu i ovaj dokument, da vam pokažem za tužioce. Alfa banci takođe upućujemo pismo sa molbom da nam se dostave snimci shodno zakonu i takođe zapisnički konstatujemo da smo dobili taj CD u ovom vremenskom intervalu. Ovde je Prvo osnovno javno tužilaštvo i njemu se obraćamo 9. decembra, gde kažemo – ministru odbrane obratio se Zaštitnik građana tražeći da mu se dostave podaci o incidentu od 28. septembra u Beogradu, u kojem su učestvovali pripadnici žandarmerije i vojne policije. Ministarstvo odbrane je odbilo da postupi po zahtevu Zaštitnika građanina jer smatra da se na taj način hoće prekršiti odredbe člana 17. stav 3. Zakona o Zaštitniku građana, pred kojim Zaštitnik građana nije ovlašćen da kontroliše rad Narodne skupštine, predsednika Republike, Vlade, Ustavnog suda, sudova i javnog tužioca. Naše je mišljenje da je smisao odredbe kao napred takav da zakonodavac smatra da bi ustupanje podataka trećim licima, a radi vođenja nekog drugog postupka, različitog od krivičnog, moglo da ima prejudicirajući karakter u odnosu na rad pravosudnih organa, odnosno nadležnog javnog tužioca koje za vođenje krivičnog postupka ima izvornu nadležnost. Jer, u smislu odredbe iz člana 5. stav 1. Zakona o krivičnom postupku, podsećam da je jedini ovlašćeni tužilac za krivična dela za koja se goni po službenoj dužnosti javni tužilac. Odnosno, krivično gonjenje započinje prvo radnjom javnog tužioca ili ovlašćenog službenog lica policije na osnovu zahteva javnog tužioca. Preduzeto je u skladu sa ovim zakonom radi provere osnovne sumnje da je učinjeno krivično delo ili da je određeno lice učinilo krivično delo. Naročito nas obaveštava Prvo osnovno javno tužilaštvo da je Više javno tužilaštvo preuzelo predmet i da je predmet kod njega. Mi se i njima obraćamo jednim pismom sa objašnjenjem da nam Zaštitnik građana traži i da tražimo njihovu saglasnost za materijale. Šta su materijali? To su ova dva snimka koja imamo i to su izjave tri pripadnika vojne policije, specijalne namene „Kobra„ njihove izjave koje su date. Sve je to malo. Pojavljuje se predsednik Kasacionog suda i predsedniku Kasacionog suda upućujemo posle te izjave na televiziji i pismo gde mu kažemo – Gospodine predsedniče, bez da utičemo na sudstvo, dajte nam saglasnost da damo podatke Zaštitniku građana, koji su predmet procesa i nalaze se kod javnog tužioca, ako već kažete da trebamo nešto da damo. Mi apsolutno postupamo po zakonu i onako kako to zakon nalaže. Onda se širi tema, pa kažemo – da, mi prisluškujemo sindikalne lidere. Jedini put kada je Vojnobezbednosna agencija imala postupanja, ne prisluškivanja, jer i u ovom trenutku Vojnobezbednosna agencija ne prisluškuje nikoga, za to je potrebna odluka suda i saradnja sa drugim bezbednosnim službama, a Vojnobezbednosna agencija nema instrumente da može bilo koga da prisluškuje, niti je ikada postupala na taj način bez odluke suda i odobrenja suda, ali jedini put kada imamo informaciju da je rađen operativno predsednik sindikata, jeste 2011. godina. Ova informacija koja je u mojim rukama je data tadašnjem ministru odbrane. Takođe, imam i pisanu izjavu koja je došla na ime premijera, gde se kaže da su prilikom zadnjeg štrajka u „Zastavi oružje“ pojedini političari pokušavali da ih nateraju da ponovo zauzmu magacin naoružanja. I tu izjavu u pisanoj formi imam ovde kod sebe. Onda se to proširilo na priču oko toga kako se, zaboga, prisluškuju političari. Ja sam naredio inspektoru odbrane, koji je imenovan od strane Vlade Republike Srbije, da zatraži dokaze od Zaštitnika građana i da na bazi tih dokaza koje bi dobio od njega izvrši kontrolu Vojnobezbednosne agencije. Rečeno je – pa, nismo mi ti koji vama treba da damo dokaze. U redu, mi smo samo tražili da nam date put. Ako već kažete da postoje određeni dokazi, dajte nam dokaze za to, jer ste to izneli javno medijima. Urađena je analiza i od svega toga, ja imam zapisnik generalnog inspektora, ništa od ovoga nije utvrđeno. Takođe, zamena teza. Tada je rečeno – prethodnica prethodnice premijera, ta prethodnica je krenula, vidi čuda, prema kući premijerovih roditelja i bio je tu i brat premijera. Pa? Čudna li čuda! Onda kaže – ja sam se i tada oglasio kada je obezbeđenje bivše ministarke pravde, ali nisam hteo javno. E, ja ću javno da kažem, bivša ministarka pravde po naređenju tadašnjeg ministra odbrane je bila čuvana do 23. decembra 2014. godine. Kod nje su bila i vozila i protivpravno joj je data kuća Ministarstva odbrane na korišćenje preko pet godina. Onda dolazimo do toga da nema pravo bivši ministar odbrane, gospodin Aleksandar Vučić na obezbeđenje „Kobri“, jer treba raščistiti prostor, treba njegovu bezbednost umanjiti. Pitamo li se koga to mi sve na bazi odluka bivše vlasti čuvamo u ovom trenutku? Koliko njih iz bivše vlasti čuvamo u ovom trenutku i koliko to košta Vojsku Srbije? Onda je krenulo, naravno, gomilu pisama koja sam od građana dobio, ali ne želim o tome. Gospodo draga, sve su ovo podaci i dokumenta koja pokazuju da Vojnobezbednosna agencija postupa isključivo u skladu sa Ustavom i sa zakonom utemeljenim odlukama. Vidite i sami da smo sva postupanja koja smo imali u tom trenutku uradili u skladu sa zakonom i predali javnom tužiocu. Rečeno je – policija je nama dostavila dokumenta, a vojska neće. I ono što je objavljeno, i tada je bilo – objaviću dokumenta, a objavili su samo službene beleške koje su pripadnici žandarmerije dobili i to ste objavili. Nisam video da je ovde nijedan zvaničan dokument naslovljen na ime Zaštitnika građana odbijen od policije. Nije sporno da sve ovo što imamo i što smo pronašli u predistražnim radnjama, ako nam dozvoli javni tužilac, damo Zaštitniku građana. Nikakvih problema nema. Ponoviću još jednom, odavde, sa ovog mesta, kad god, kontrolu Vojnobezbednosne agencije može da uradi svako ko je zakonom ovlašćen da to uradi. Apsolutno sam siguran u sve ove oficire da sve to rade u skladu sa zakonom. Ali, ovde je namera drugačija. Namera je da se uvede i nezavisni faktor koji će da kontroliše Vojnobezbednosnu agenciju. Namera je da se zaustave kontrole koje su započete, a najlakše je na ovaj način. Zahvaljujem vam se na pažnji.
Zahvaljujem se ministru Gašiću. Pošto imamo više prijavljenih, samo da vidim koji su poslanici prijavljeni po povredi Poslovnika. Dr Vladimir Pavićević, povreda Poslovnika.
Hoću dame i gospodo narodni poslanici još jednom da se obratim, naravno poštovanim narodnim poslanicima, poštovanom ministru odbrane ovde, poštovanim pripadnicima i predstavnicima Vojske Srbije i naravno poštovanom predsedavajućem gospodinu Bečiću, koji je po mom sudu malopre još jednom prekršio Poslovnik ovog puta, članove 157, 150. i 108. poštovani gospodine Bečiću. Ova tri člana Poslovnika prekršili ste zbog toga što našeg gosta u Narodnoj skupštini ministra odbrane, gospodina Gašića niste upozorili da u ovu Narodnu skupštinu ne sme da dolazi da vrši jedan težak udar na našu instituciju i na instituciju Zaštitnika građana, koja je trajala gospodine Bečiću skoro pola sata, poštovani gospodine Bečiću. Umesto da precizno odgovara na pitanja narodnih poslanika, umesto da u ime Vlade, kao jedan član Vlade Republike Srbije za rad u svom sektoru odgovara nama narodnim poslanicima, vi ste gospodine Bečiću našem gostu u Narodnoj skupštini ministru odbrane, gospodinu Gašiću dozvolili da nastavi obračun sa institucijom Zaštitnika građana. Gospodine Bečiću, Narodna skupština je ustavna kategorija, Zaštitnik građana je ustavna kategorija, moje je očekivanje bilo da će u ovom tridesetminutnom govoru gospodin Gašić kada se već njegov govor ticao delanja Zaštitnika građana reći – izvinite gospodine Jankoviću, zbog svega što sam vam saopštavao u prethodnih nekoliko dana.
Vreme.
Umesto izvinjenja imali smo obračun Zaštitniku građana ovde u našoj Narodnoj skupštini.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Govorili ste tačno dva minuta. Ja imam razumevanja da ste vi nov poslanik, da dovoljno ne poznajete Poslovnik. Takođe imam razumevanja i nešto drugo, ali da ste malo pažljivije pratili sednicu Skupštine videli biste da pre nego što se obratio gospodin Gašić, govorio je jedan drugi narodni poslanik, koji je u svom govoru imao nešto što bi ja kao predsedavajući mogao da zaključim, uznemiravanje građana. I, bilo je veoma važno da gospodin Gašić, upravo to što ste vi rekli odgovara na pitanja narodnih poslanika, odgovori na sva pitanja i da su ostala ne odgovorena po meni bi odavde izašli i ja kao građanin takođe uznemiren govorom gospodina Božovića. Samim tim sam veoma zahvalan gospodinu Gašiću koji je iscrpno odgovorio na sva pitanja, objasnio i ja sam posle ovoga, a smatram i svi građani, veoma sigurni da ono što je jedan od prethodnih govornika govorio nije istina. Zahvaljujem se gospodine Pavićeviću, smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni? (Vladimir Pavićević, s mesta:Da). Da. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik, šef poslaničke grupe Srpske napredne stranke Zoran Babić, replika na izlaganje gospodina Božovića. Povreda Poslovnika, izvinjavam se gospodine Babiću. Prednost ima povreda Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 96, član 107. Poslovnika Narodne skupštine, u vezi govora uvaženog kolege Pavićevića, koji je predlagača akta, ovog puta ministra odbrane, nazvao gostom. Dakle, smatram da je u skladu sa članom 96. gospodin Gašić ovde predlagač akta koji danas razmatramo i nikako ne može da bude gost. Gosti mogu da budu oni koji ne obrazlažu akt, gosti mogu da budu i na galeriji, ali gospodin ministar odbrane ne može nikako da bude gost i time je narušeno dostojanstvo Skupštine, jer ministar odbrane po članu 96. kaže – predlagač akta, odnosno ovlašćeni predstavnik grupe predlagača akta koji je dobije reč kad je zatraži i na njega se ne odnosi ograničenje u pogledu trajanja izlaganja. Dakle, gospodin Gašić je mogao da govori i 30 minuta. On je predlagač akta, ne može da bude gost i ovo je ne znam koji put da Poslovnik u stvari krši onaj koga ne bi smeo da krši, a to je gospodin Pavićević svojom čestom reklamacijom. Ja vas ponovo upozoravam da ubuduće takvim poslanicima treba odbijati vreme koji nedozvoljeno, odnosno neprimereno reklamiraju Poslovnik, a da se ne radi o kršenju tog Poslovnika. Ne tražim da se glasa o ovoj povredi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Rističeviću. Vi ste dugogodišnji poslanik i imajte razumevanja za poslanike koji još nedovoljno poznaju Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni? Ne. Zahvaljujem. Gospodin Marko Đurišić. Izvolite. Povreda Poslovnika.
Hvala. Smatram da je povređen član 106. koji govori da govornik može da govori samo o temi. Čuli smo sada da ministar nije gost, nego da je govornik. U tom slučaju on je mogao da govori samo o tački dnevnog reda. Ako je imao potrebu da odgovori na neka pitanja koja su se pojavila ovde u raspravi danas, onda je mogao da koristi repliku, kao i svi mi drugi, jer se ovaj Poslovnik odnosi i na njega i da proba u dva minuta da nam objasni to što ima da nam objašnjava 26 minuta, jer mi ovde u ovoj raspravi treba da budemo ravnopravni. Ako je ministar govorio 26 minuta kao repliku, molim vas da se i nama dozvoli da 26 minuta najmanje odgovorimo ministru na sve ono što je on ovde izneo, što nema nikakvog dodira sa tačkom dnevnog reda. Tačke dnevnog reda su izmene Zakona o odbrani i izmene Zakona o vojsci, da pojavile su se ove teme, da govorili smo o njima i pravo na repliku imao ministar u trajanju od dva minuta, a ne 26 minuta sada u šest sati kada je najveća gledanost Skupštine, tek sad se ministar setio da vadi ovde papire, samo one koji njemu odgovaraju i da građanima predstavlja samo jednu stranu priče. Biće Odbor za kontrolu službi bezbednosti, pa će se na njemu čuti i druga strana gospodine ministre, niste vi jedini koji imate šta da kažete u ovom slučaju i u svih tih 26 minuta niste odgovorili na pitanje koje sam vam postavio jutro u 11 sati kada sam govorio. Ko je potpisao naređenje da pripadnici Vojne policije budu sa bratom predsednika Vlade kada je bio incident?
Gospodine Đurišiću, ja nekad se pitam da li su ovo dve stranke ili jedna? Niti ste govorili, niti ste postavili pitanja, žalite se zašto je ministar odgovorio na pitanja neke druge poslaničke grupe, sve to mi nije jasno. Možda ja i nemam dovoljno razumevanja. Gospodine Đurišiću, ja sam dužan da vam obrazložim zbog čega i mislim da dalje objašnjenje nije potrebno i vi to savršeno razumete da ste želeli da zloupotrebiti Poslovnik i javljanje po Poslovniku da bi odgovorili ne znam kome, na ne znam koja pitanja. Da li želite da se skupština izjasni u danu za glasanje? (Marko Đurišić, s mesta: Da.) Gospodine Pavićeviću vi se javljate na to, da kada sam se obraćao gospodinu Đurišiću zloupotrebio Poslovnik? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani pripadnici i predstavnici Vojske Srbije, poštovani ministre Gašiću i poštovani predsedavajući Bečiću, smatram da ste malo pre, evo, upravo malo pre tokom izlaganja gospodina Đurišića, a naročito nakon njegovog izlaganja povredili članove 27 do 33. Poslovnika Narodne skupštine, gospodine Bečiću. Mislim da ovo poslednje kršenje Poslovnika u ovih nekoliko članova jeste zapravo prilika da vas podsetim na moju jutrošnju inicijativu, gospodine Bečiću. Meni se čini da je vama pažnja malo popustila, da nemate dovoljno koncentracije da predsedavate sednicom Narodne skupštine zato što ceo dan, gospodine Bečiću vi predsedavate…
Dovoljno je gospodine Pavićeviću. (Vladimir Pavićević, s mesta: Zašto ste mi isključili mikrofon? Molim vas uključite mi mikrofon. Dva minuta još nije prošlo. Nije dovoljno, nisam iskoristio svo vreme da obrazložim povredu Poslovnika.) Dovoljno je. Po Poslovniku se kaže imate pravo do dva minuta dokle predsedavajućem, i u ta dva minuta može da mi bude jasno šta ste želeli da kažete i u 30 sekundi, a mogu i da sačekam dva minuta da mi to dovoljno dobro objasnite i da me ubedite da sam prekršio Poslovnik. Sada sam već video vašu nameru da zloupotrebite Poslovnik, prijavu po Poslovniku… (Vladimir Pavićević, s mesta: Molim vas imam dodatak.) Gospodine Pavićeviću nemojte tako, vi ste profesor, verujem da niste navikli i niste navikli sa studentima tako da se u amfiteatru dovikujete. Tako da smatram da nisam prekršio Poslovnik gospodine Pavićeviću. Zahvaljujem što ste se javili. Nastavljamo dalje. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Prekršen je Poslovnik, član 107, a u vezi člana 96. stav 2. zato što kolega Pavićević i gospodin Đurišić zloupotrebljavaju dokument koji su pisali, koji su kreirali. Pozvaću ih da pogledaju član 96. stav 2. gde se kaže – predsednik Vlade i članovi Vlade dobijaju reč kad je zatraže i na njih se ne odnosi ograničenje u pogledu trajanja izlaganja. Lepo je to bilo kada su pisali i mislili da će ostati na vlasti do kraja života, do kad oni hoće, a onda kada mi poštujemo ovaj Poslovnik, zaboga, onda je to protiv pravila. Ja vam se zahvaljujem gospodine Gašiću na odgovorima koje ste dali, na dokazima koje ste pružili Narodnoj skupštini. Znam da zbog tih dokaza, zbog tih papira, zbog toga što je u ovim danima i mesecima, godinama, Vojno-bezbednosna agencija, Ministarstvo odbrane, Vlada Republike Srbije, radila u skladu sa zakonima…
Gospodine Babiću, dozvolite samo…
Gospodine Bečiću, samo da završim…
Dozvolite samo, da ne bi bio zloupotrebljen Poslovnik, vi imate pravo na repliku koju sam upravo želeo da vam dam i sada vam dajem repliku dva minuta na izlaganje gospodina Božovića. (Vladimir Pavićević, s mesta: Po Poslovniku.)
Koristiću je. Što se tiče gospodina Božovića, izrečeno je, da li mogu da pitam vas gospodine predsedavajući ili gospodina Pavićevića kada mogu da dobijem reč?
Vidite, gospodin Pavićević se trudi da je on merodavan za davanje reči u Narodnoj skupštini, ali još uvek ga upućujem na Poslovnik koji treba da prouči još jednom, da vidi da predsedavajući odlučuje da li ima neko pravo na repliku, pravo da se javlja, u kom trenutku može da se javi, tako da ste dobili reč gospodine Babiću da bih vam vratio vreme iz početka. Izvolite, javite se, imate dva minuta, replika na izlaganje gospodina Božovića.
Mislim da najveći broj pitanja, da na gotovo sva pitanja koja su danas postavljena, pa i na pitanja od gospodina Balše Božovića, gospodin Gašić je dao odgovore. Ja ću dati odgovor na samo jedno pitanje, a to je da je SNS kao najveća stranka zavisna od istraživanja. Zavisnost je bolest. Zavisnost je jedna teška reč koja je ovde upotrebljena, ali ću onda istim žargonom na žalost, jer takvim ljudima morate istim žargonom da odgovorite, da bi vas shvatili i čuli, od čega je onda zavisna DS gospodina Božovića kada drži vlast u Vojvodini punih 15 godina sa nepunih 6% podrške? Da li je to zavisnost od bahatosti? Kakva je zavisnost kada kritikujete svoj Zakon o radu, onako zajapureni, srećni što se o vašoj zemlji nešto loše čuje, ako to nije zavisnost od mržnje, kako definisati zavisnost kada vam se stranka raspada, deli, cepa, frakcije, kada glavni odbor izgleda kao bojno poprište, a vi stalno gledate u tuđe dvorište i pokušavate da pravite sukobe tamo gde ih nema, sukobe na relaciji premijera i predsednika Vlade, ali mi ovo više deluje i sve ono što je gospodin Božović rekao, ne kao zavisnost, već kriziranje, jer svaki zavisnik kada ostane bez onoga, bez čega se navikao, krizira, bez bahatosti krizira, bez mržnje krizira, bez svih onih lopovluka i svega onoga čime su bili izloženi zadnjih 12 godina i kada su ostali bez toga, to je odnos čoveka koji krizira i političke opcije koja krizira.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Gospodine Božoviću, imate pravo na repliku, ali pre nego što dam vama reč, gospodin Pavićević se ponovo javlja po povredi Poslovnika. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika, na izlaganje ministra Gašića i dva puta je pomenut Bojan Pajtić.) Gospodine Šutanovac, pomenuta je DS, dozvolite mi, bićete zadovoljni kada mi dopustite da završim rečenicu. Gospodine Šutanovac, pomenuta je DS, vi ste ovlašćeni predstavnik DS na današnjoj sednici i ako ste se javili i vi i gospodin Božović, imate prednost zato što ste ovlašćeni predstavnik i dobićete reč. Samo imajte strpljenja, da gospodin Pavićević kaže ono zbog čega reklamira Poslovnik. Molim vas, gospodine Toškoviću, nemojte da dobacujete. Izvolite, gospodine Pavićeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani pripadnici i predstavnici Vojske Srbije, poštovani ministre Gašiću i poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, malopre ste i još jednom danas po ko zna koji put, po mom mišljenju prekršili Poslovnik, a ovog puta u članovima 109, 110, 111. i 112, gospodine Bečiću i pokušaću u dva minuta da obrazložim zašto smatram da ste povredili Poslovnik Narodne skupštine? Kada je gospodin Babić malopre govorio, gospodine Bečiću, on je rekao da smo gospodin Đurišić i ja pisali Poslovnik Narodne skupštine, gospodine Bečiću…
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Dovoljno ste rekli da ste mi obrazložili zbog čega mislite da sam ja prekršio Poslovnik, dovoljno je. Ključno je to da je gospodin Babić pomenuo gospodina Đurišića i vas. Gospodin Babić je to rekao u kontekstu da vi pripadate poslaničkoj grupi ili ste pripadali ili sada pripadate poslaničkoj grupi koja je pisala Poslovnik i to je osnov. Gospodin Babić ni jednog trenutka nije mislio i ja ga tako nisam razumeo, da ste vi lično personalno pisali ovaj Poslovnik. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ja nisam pisao.) …nego poslanička grupa kojoj je tada pripadao gospodin Đurišić, a sada pripadate i bili ste na izbornoj listi, gospodine Pavićeviću, vi, tako da smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? Da, zahvaljujem. Pravo na repliku ima Balša Božović, izvinjavam se, prvo gospodin Šutanovac, ali prijavite se kada tražite reč. Gospodin Šutanovac, replika na izlaganje gospodina Babića.
Moram da kažem da ne delim ushićenje kolega koje su malopre aplaudirale i radosni i veseli, jer mislim da je ovo bio jedan izuzetno tužan trenutak i za Skupštinu Srbije i za Ministarstvo odbrane. Nikada se nije ni jedan ministar ovde nije pravdao 30 minuta, nikada se to nije desilo da imamo situaciju da u jednom nervoznom maniru, nadahnutom govoru se ministar pravda nama koji tvrdimo da postoje afere. Šta je afera?
Gospodine Šutanovac, dobili ste reč i repliku na izlaganje gospodina Babića.
Ne, ne, ne…
Ministar Gašić ni jednog trenutka nije pomenuo vas da bi dobili mogućnost da replicirate…
Samo sekund, pomenuo je Bojana Pajtića, imenom i prezimenom, a ja bi trebalo da imam dve replike, jednu gospodinu Gašiću…
Izvolite. Ako je uvredio vašeg predsednika, koga vi uvažavate, izvolite, nastavite.
Nije smešno, ja samo molim da mi vratite vreme, da mi resetujete tih pola minuta. Dakle, gospodine Gašiću, jedino što ste uspeli da nas uverite da postoji problem, rekli ste malopre da je VBA 2011. godine pratila, obrađivala, klimate glavom, a vi ste na vlasti već tri pune godine i šta ste čekali i što niste to sankcionisali? Zašto ste do dozvolili? Znam, vi ćete to lako. Gospodine Gašiću, imam potpuno razumevanje za vašu poziciju i znam da ta fotelja nije ni malo udobna, da je teško biti u njoj, ali vidim da ste prikupili manire koji ne idu uz tu poziciju. Malopre ste mahali nekim papirima za koje isto ne znamo da li su službene beleške, da li su stepenovane kao tajnost, da li nisu, da li je moguće da VBA šalje izveštaj ministru koji nije poverljiv, koji ste vi malopre pokazivali ovde? I sve to bih ja vama poverovao, ali zaista bih, da malopre niste nešto uradili što je nedozvoljeno. Rekli ste, gospodin Šutanovac u maniru…
Vreme.
…klikeraških fazona je nešto kačio na Tviter. Gospodine ministre, Nenad Dejanović, član izvršnog odbora vaše stranke i glavnog odbora je okačio na Fejsbuk zlatnike sa vašim likom. Vaš član stranke je to okačio. To je istina.
Gospodine Šutanovac, govorili ste dva i po minuta. Pažljivo sam slušao i pokušavao da čujem izgovoreno od vaše strane gospodin Pajtić, jer ste dobili repliku zbog pominjanja predsednika Pajtića, predsednika DS. U vašem obraćanju od dva i po minuta nijednom nisam čuo – moj predsednik gospodin Pajtić. Replika,gospodin Balša Božović, zbog pominjanja. Izvolite. Replika na izlaganje gospodina Babića.
Takođe ponosan na predsednika Pajtića.
Ne možete, gospodine Božović. Vi niste ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe.
Mogu da budem ponosan?
Gospodine Božoviću, molim vas, niste dobili reč po osnovu pominjanja predsednika vojvođanske Vlade. Dobili ste reč zbog pominjanja vašeg imena i prezimena. Izvolite, obrazložite u dva minuta repliku.
I gospodin Babić i ja znamo koja je uloga narodnih poslanika. Jednoglasno je u ovoj Skupštini izabran Zaštitnik građana. Dužnost i mene, čvrsto verujem i gospodina Babića, jeste pred ministrem Gašićem da mi branimo nezavisnu instituciju Zaštitnik građana i u ovom slučaju Sašu Jankovića, pošto je igrom slučaja na toj funkciji. Kada bude bio neko drugi, branićemo tog nekog drugog. To je jedna stvar. Druga stvar, gospodin Gašić je izjavio povodom diskutovanja na moju kritiku izmena i dopuna da sve što je vojna tajna on kao ministar nema obavezu da odgovori nezavisnim institucijama koje te informacije traže. Zar ne? Rekli ste da zbog vaših internih propisa mnoge stvar mogu postati vojna tajna, pa tako i prisluškivanje opozicionih lidera. Možete reći – da, i to je vojna tajna, pa onda ne želim da odgovorim ni Povereniku ni Zaštitniku građana na informacije koje su zahtevane od Ministarstva odbrane. Nas zanima samo jedna stvar, a govorili ste 25 minuta i malo duže o tome, a nismo uspeli da razotkrijemo, šta krijete, ministre Gašiću, pa ne želite da sarađujete sa nezavisnim institucijama u Srbiji? Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Reč ima ministar Bratislav Gašić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, ima više pitanja na koje moram da odgovorim. Gospodine Božoviću, ja sam bio narodni poslanik u vreme kada je gospodin Saša Janković izabran za Zaštitnika građana. Kada mi kažete da nešto krijemo, mogu to da doživim kao uvredu iz razloga što mi ništa ne krijemo. Mi samo kažemo – svu dokumentaciju koju imamo, a koja je predmet predistražnog postupka, predali smo javnom tužiocu. Krivično delo, to je stari zakon. Ovde je sekretar Ministarstva koji je pisao te odgovore, koji je magistar pravnih nauka, koji je preko 20 godina viši vojni tužilac bio. Pisao je odgovor. Ako nam javni tužilac kaže da možete da date Zaštitniku građana, nikakav problem nema. To su tri izjave naših pripadnika Specijalne jedinice „Kobre“, koji su bili na licu mesta i tu su snimci dve kamere sa „Komercijalne banke“ i „Alfa banke“, preuzeti sa zvaničnim dopisom, sa zapisnikom od strane zaposlenih u „Komercijalnoj“ i „Alfa banci“ sa vremenskim intervalima i jasno je definisano po zakonu šta možemo. Očigledno je da ste mnoge stvari pobrkali ovde. Nije to čudno. Vi niste služili vojsku ni civilno, ni ovako. Nije to čudo što termine ne razumete i kako je postupanje Vojne policije. Što se gospodina Đurišića tiče, ja sam potpisao akt o obezbeđenju na osnovu Biroa za koordinaciju službi bezbednosti o čuvanju tadašnjeg ministra odbrane, a u nastavku premijera Srbije Aleksandra Vučića. Posle toga je postupala VBA sa procenom ugroženosti štićenog lica. Posle toga je Vojna policija donela svoja akta, dala nalog. Neposredni rukovodilac obezbeđenja premijera Aleksandra Vučića napravio je plan angažovanja gde je jasno definisan svaki zadatak kod svakog pripadnika Specijalne jedinice „Kobre“, koji su u neposrednom obezbeđenju premijera Aleksandra Vučića. Pošto ste imali malopre pitanje ko je potpisao – ja sam potpisao. Brat je bio. Pošli su tog dana. Neposredno pre tog događaja smo se premijer i ja vratili, podsetiću vas, iz poplavljenog područja kod Kladova i trebali su da odu na ručak kod svojih roditelja, a to je u neposrednoj blizini. Što je greh što su se našli na ulici? Što je greh? Ja sam potpisao? Jednako sam potpisao i akt o čuvanju vašeg predsednika koji posle toliko godina više nije predsednik države, a obezbeđuju ga „Kobre“. Ja, niko drugi. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem ministru Gašiću. Replika, šef poslaničke grupe SNS Zoran Babić. Izvolite.
Žao mi je što je gospodin Božović izašao, jer siguran sam da bi dao odgovor na pitanje koje ću postaviti. Koji godišnji izveštaj Zaštitnika građana, ma kako se on zvao, je bio razmatran i usvajan u Narodnoj skupštini Republike Srbije do 2012. godine? Nijedan. Od uvođenja Ombudsmana u naš sistem nijedan izveštaj nije doživeo raspravu u Narodnoj skupštini, nije doživeo usvajanje. Ko tu onda nešto krije, oni koji su te izveštaje koristili samo da se popunjava arhiva ili skupštinska većina u kojoj učestvuje SNS, koja je glasala i bio sam sa vama tu, gospodine Gašiću, kada smo glasali za gospodina Sašu Jankovića i koji smo usvajali te izveštaje i raspravljali o njima, ponekad i teško u ovoj Narodnoj skupštini? Ko tu onda krije? Ovi koji su ponižavali Ombudsmana time što su mu tražili da pošalje izveštaj, a nisu ga ni usvajali, ni raspravljali o njemu. Zakon mora da se poštuje. Zakon važi i za Zaštitnika građana, za narodne poslanike, za ministre. Zakon važi za sve građane podjednako. Kao što je više tužilaštvo adresa, a ne Ministarstvo odbrane, tako mislim da za gospodina Jankovića, ukoliko se oseća nesigurno, a ne bih voleo da se i jedan građanin Republike Srbije oseća nesigurno, nisu adresa mediji. Adresa su nadležni državni organi, ukoliko ima takva saznanja ili se oseća nesigurno. Jedino ako svi poštujemo institucije, jedino ako svi poštujemo državu Srbiju, jedino ćemo na taj način izgraditi pristojnu i uređenu državu, a ne na način što ćemo sada iz opozicije nekom naknadnom pameću se setiti da je izveštaje neophodno usvajati ili motivisati da se odgovori traže na drugim mestima, a ne na onima na kojima treba da se traže.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. (Marko Đurišić, s mesta: Replika.) Gospodine Đurišiću, na čije izlaganje? (Marko Đurišić, s mesta: Na izlaganje gospodina ministra.) Nemate mogućnost za repliku na izlaganje gospodina ministra. (Marko Đurišić, s mesta: Govorio je o meni lično i o predsedniku stranke.) Znam da je pomenuo vaše ime i prezime. Nije u negativnom kontekstu. Ako smatrate da je predsednik vaše stranke pomenut u negativnom kontekstu, izvolite, imate dva minuta.
Hvala. Koliko sam shvatio odgovor ministra na moje pitanje je da su se pripadnici Vojne policije i „Kobre“ našli slučajno pored brata premijera tog dana. Znači, nije nikakva procena bila da je njemu bezbednost ugrožena. Oni su svi zajedno krenuli kod mame na ručak. Ja sam to tako razumeo, ali bilo bi dobro da se u utvrđivanju Odbora za kontrolu službi bezbednosti, a bogami i Odbora za odbranu i unutrašnje poslove te stvari do kraja dovedu i da vidimo da li je to zaključak, kako sam ja sada razumeo ministra. Takođe, da ne bi ostalo možda nejasno građanima Srbije, predsednik moje stranke je dva puta biran na demokratskim slobodnim izborima za predsednika Republike. Zato, po proceni, pretpostavljam, nadležnih organa je utvrđeno da mu je potrebno obezbeđenje, ne zato što predsednik jedne opozicione stranke, jer kao takav ne bi mogao sigurno da dobije nikakvu brigu od ove države, pošto ni mi ovde ne može da dobijemo ni reč. Ali, kao bivši predsednik ove države, biran na slobodnim izborima, dva puta za predsednika Republike, po proceni nadležnih organa, pretpostavljam, ne po vašoj ličnoj volji, vi na to nemate pravo. Imate pravo da utvrdite da li je nekome potrebno dati obezbeđenje i onda potpišete tu naredbu. To nije stvar vaše lične volje. Pretpostavljam da je to tako.
Zahvaljujem. Ne znam da li ste vi govorili ili neko drugi, pošto kažete da nemate prava da govorite. Zahvaljujem se još jednom što niste zloupotrebili Poslovnik i u drugom delu vaše replike ste pomenuli ime predsednika stranke. Reč ima ministar.
Zahvaljujem. Bivši predsednik Republike Srbije po Zakonu o predsedniku ima pravo na jednog pratioca, šofere i jedan auto i to je nesporno. Pošto se postavilo pitanje sa vaše strane, u prethodnih desetak dana mnogi su se pitali – zašto „Kobre“ obezbeđuju premijera? Za stepen ugroženosti, ja o njemu neću da pričam, to je takođe stroga tajna. Ali, ne postavlja se pitanje da predsedniku, ono što mu pripada po zakonu, obezbeđenje bivšeg predsednika treba, mora ili može da koristi. To nije sporno uopšte. Sporne su neke druge stvari koje se tu dešavaju, tako da vas molim da o tome ne raspravljamo ovde u ovom domu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika na izlaganje gospodina Babića. (Zoran Babić, s mesta: Kako kada je tu ovlašćeni predstavnik?) Drugi narodni poslanici su u pravu kada mi daju primedbu. Sačekaćemo da izađe gospodin Šutanovac. Sada možete da dobijete reč.
Kartica nije tu, čak i da je gospodin Šutanovac prisutan.
Ali, kada je gospodin Babić dobio reč, gospodin Đukanović nije bio u sali. Moramo da ispoštujemo proceduru. Izvolite.
Hvala. Ima nekoliko stvari koje ne treba uopšte komentarisati, ali na neke moramo reagovati. Prvo, ne postoji ni jedan zakon koji je iznad Ustava Srbije, pa bio to i Zakon o krivičnom postupku. Ne postoji ni jedno tužilaštvo koje može da onemogući Zaštitniku građana da dođe do izveštaja VBA. Ne postoji apsolutno ni procesno, ni pravno-materijalno mogućnost da bilo ko kaže – mi smo to predali tužilaštvu, e dok oni ne kažu, mi … Dakle, to je delatnost koja je direktno protiv zakona i ustavnog poretka u ovoj zemlji. Da se razumemo, možemo drugačije da tumačimo. Ja vam kažem da je takva situacija. Zašto? Zato što se na proceduralnu ravan prebacuje ono što je definitivno i dokazivo i jasno obaveza organa uprave u ovom slučaju. Ako organ uprave odbija, vadeći se na aktivnost tužilaštva, to je pravna evazija. To je prva stvar. Druga stvar, ja ili bilo ko u ovoj sali ne treba ni na koji način da raspravljamo o tome da li se usvajao nečiji izveštaj u Skupštini, ili nije. Nije se usvajao. Dobro je da se kasnije usvajao, ali to uopšte nije tema ove rasprave ni na koji način, nego je pitanje zašto sada 2015. godine taj čovek ne može da radi, podneo izveštaj, ne podneo izveštaj. To je tema. Da li je podnosio ranije? Nije i kažem to potpuno pošteno. Kažite vi meni sada, gospodo, šta vi radite? Sada je ono što građane interesuje šta ćete uraditi ili šta ste uradili. Nula. Dakle, to, a ne da li neko ima koliko procenata. Ti procenti kojima se gađate su loš bumerang u političkom smislu. Nemojte da ga vadite bez osećaja za odgovornost i čast, jer će vam se vratiti u političkom smislu.
Vreme. Da bih ja kao predsedavajući mogao da nepristrasno nastavim da vodim rad Narodne skupštine, moram sada da uputim jednu konstataciju, jer kao član Odbora za kontrolu službi bezbednosti, a tu su i moje kolege iz opozicije, kada idemo u kontrolu da li vojno-obaveštajne službe ili BIA, uvek imamo primedbu ako su neki slučajevi u toku i istraga nije završena, da imamo ograničenja kod kontrole tih predmeta. Bez ikakve kontrole možemo da kontrolišemo predmete na kojima je završen rad i nikakvog problema nema oko toga. Gospodine Stefanoviću, smatram da kada ovde neki narodni poslanici s pravom upućuju primedbu da slučajevi koji su u toku i gde nije završena istraga ili gde je tužilaštvo ili neki drugi organi koji u ovom trenutku imaju taj slučaj u radu, da imaju pravo da osporavaju da određene informacije budu dostupne javnosti, radi toga da nema ometanja istrage. Kao član Odbora za kontrolu službe bezbednosti se pitam da li pravilno razmišljam? Voleo bih da na to dobijem odgovor, da bih mogao da u daljem vođenju sednice Narodne skupštine da dajem pravo na repliku ako procenim da li neko ima pravo ili ne. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika na izlaganje gospodina Stefanovića.
Zahvalan sam prethodnom govorniku zato što je potvrdio moje reči, da ni jedan izveštaj ombudsmana, Zaštitnika građana do 2012. godine nije bio ni usvajan, nije se raspravljalo o njemu u Narodnoj skupštini i da je na taj način bivši režim pokazao nepoštovanje prema procedurama, prema nezavisnim državnim organima, na taj način nepoštovanje i prema Zaštitniku građana. Postavljeno je pitanje – šta sada? Vrlo rano ću odgovoriti, koristeći argumentaciju gospodina Saše Jankovića, izrečenu na sednici Administrativnog odbora i ja sam mu zahvalan na toj iskrenosti, a to je da je 94% u prošloj 2014. godini upućenih zamerki, sugestija gospodina Zaštitnika građana, da su državni organi odreagovali, u 2014. godini odreagovali na 94% sugestija Zaštitnika građana. Gde je tu veće poštovanje? Oni koji ni izveštaj nisu usvajali u Narodnoj skupštini ili nas i ove Vlade i državnih organa koji su na 94% svih sugestija ombudsmana odreagovali i napravili ispravku? Ogromna je razlika u prihvatanju i shvatanju i onoga što je bilo pre u odnosu na ovo što je sada. Ne vidim ništa sporno u tome što je Ministarstvo odbrane uputilo i obavestilo Zaštitnika građana da je adresa Više javno tužilaštvo. Valjda je tužilaštvo, odnosno pravosuđe nezavisna grana vlasti. Valjda je tako prihvatamo i shvatamo. Šta je problem višem javnom tužiocu da kaže – da, dajte materijal koji imate ili da dostavi sam? Šta je u tome sporno? Šta je u tome greška Vlade Republike Srbije? Šta je u tome greška Vojske Srbije? Greška je što su radili po zakonu. Ja vas molim, gospodine Gašiću, vi i vaši saradnici nastavite da radite po zakonu.
Reč ima ministar.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, ja ne vidim nikakav problem, sem za konkretan slučaj. Znači, vrata Ministarstva odbrane, vrata VBA, VOA, su Zaštitniku građana otvorena 24 sata na dan i niko od nas nema nameru da mu uskrati bilo kakvu informaciju. Ali, ovo je postupak u toku i mi smo, tumačeći pozitivnu zakonsku regulativu Republike Srbije, odgovorili onako kako smatramo i kako su nam drugi organi rekli da moramo da postupimo. Da je tada bila namera da se krene preko novina i da se napravi kako neko nekome, zaboga, ne da da dođe u kontrolu, evo, piše i u ovom dopisu Zaštitnika građana, 12. januara: „Ako nam ne dostavite podatke koje posedujete o događaju koji se desio 28. 09. 2014. godine u Beogradu, o otkazivanju kontrolne posete će na odgovarajući način biti obaveštena javnost“. Šta je to sad? Ne razumem? Pretnja? Ko brani u ovom trenutku bilo kome, i Zaštitniku građana i Povereniku za informacije i svim nezavisnim organima, da dođu u kontrolu VBA? Ali, nekome je nasušna potreba da od ovoga napravi, kako oni to zovu – aferu, da oni naprave da se raspravlja o tome kada, kako, koliko to ljudi čuva Aleksandra Vučića, gde ga čuva, gde idu, kako idu, zašto idu da obezbede prostor u kome je mogla da bude bomba pre sastanka koje je on imao u „Kraun plazi“ ili nekom drugom hotelu ili nekom drugom mestu, e, to je potreba koja se ovde raščišćava, a da bi se zaštitili neki drugi. Videli ste i sami da se to prikazuje u predistražnom postupku, a nije u redu da se prikazuje snimak gde se žandar sapleo, a kaže – udario ga je nogom. Ali, to niko ne vidi. Ali, neko donosi zaključke. Ja vas molim, gospodine Stefanoviću, apsolutno su vrata VBA i Ministarstva odbrane otvorena za Zaštitnika građana i nemojte nijednog trenutka da iskažete ni promil sumnje da ćemo bilo kome od nezavisnih organa da uskratimo da u svakom trenutku dođe u kontrolu rada, zakonitosti rada i poštovanja Ustava Republike Srbije od strane svih struktura Ministarstva odbrane i Vojske Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem ministru Gašiću. Reč ima narodni poslanik Borislav Kovačević. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, ja sam pre skoro sat i po vremena dobio nalog da se pripremim za diskusiju. Da sam sportista ne znam kakav, do sada bih pregrejao od pripreme. Više od sat vremena traje rasprava u ovoj Skupštini koja nema nikakve veze sa dnevnim redom. Razumem ja da je tema intrigantna, aktuelna i značajna. Ali, to se u Skupštini drugačije raspravlja, ja bar mislim. Ili uz prisustvo predstavnika aktera kojih se tiče tema, ili Skupština formira anketni odbor, anketni odbor to sve ispita i onda izađe pred Skupštinu. Ovako, Poslovnikom je predviđeno i ostavljena mogućnost predsedavajućem, meni je žao što ode dosadašnji predsedavajući, ali ja ću to reći, predviđeno je da predsedavajući može da prekine repliciranje. Predsedavajućem skoro sat i po vremena nije palo na pamet da to učini. Poslovnikom je predviđeno to i zbog toga da bi se Skupština u raspravi vratila na temu, a ja sam pripremio izlaganje upravo na temu. Poslovnikom je to predviđeno i zbog toga što se pretpostavlja da će naredni učesnik u raspravi odnosno poslanik imati da kaže nešto pametno o temi koja se raspravlja. Ja nisam umišljen i ne mislim da bi rekao ne znam koliko pametno, ali ja sam rešio da napravim presedan kao poslanik, jer to do sada niko nije uradio, od kada sam ja poslanik. I ne zato što će Skupština izgubiti mnogo jer neće čuti, zaboga, moje pametne misli, nego zato da bi izazvao pozornost nas ovde u Skupštini da se ovako rasprava od strane bilo kog predsedavajućeg ne može i ne sme voditi. Ja molim predsedavajućeg neka uzme stenogram i neka je proanalizira, da vidi kako je vodio ovaj deo sednice. U to ime, kao svoj revolt na tako nešto i želju da to više ne bude tako, ja odustajem od diskusije.
Zahvaljujem. Gospodine Kovačeviću, vi želite da ja kao predsedavajući uskratim pravo narodnim poslanicima kojima Poslovnik dozvoljava da se javljaju po dnevnom redu, da se javljaju po replikama? Ja bih vrlo rado, kao i vi, želeo da narodni poslanici govore o temi, da se ne javljaju za replike i da se ova rasprava završi u nekoliko sati. Nažalost, Poslovnik, koji je prethodna većina donela, dozvoljava narodnim poslanicima da se javljaju po Poslovniku, da se javljaju po replici, da u replici od dva minuta repliciraju i govore o čemu god hoće da govore i mi tu, kao predsedavajući, nismo u mogućnosti da im uskratimo da govore šta žele u dva minuta replike, kao i da se javljaju po povredi Poslovnika i da je zloupotrebljavaju po javljanju i po želji da repliciraju. Ako sada date predlog i Skupština se izjasni da se ovaj Poslovnik stavi van snage, i ako to poslovnički nije moguće, vrlo rado ću vam učiniti i neću dozvoliti da se poslanici javljaju i da govore po pravu o replici. Reč ima narodni poslanik Siniša Maksimović.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, poštovani predstavnici Ministarstva odbrane i Vojske Srbije, mislim da su naši građani, prateći rad parlamenta danas, pomalo i zbunjeni. Zašto su zbunjeni? Zato što građani imaju veliko poverenje u Vojsku Srbije i Vojska Srbije je oduvek bila poštovana i snažno podržavana kao najznačajniji faktor odbrane i bezbednosti države. Danas razgovaramo o dva vrlo važna zakona za svakog od građana Srbije. Čini mi se da smo u pojedinim momentima dosta odstupili i ušli u neke druge teme za koje ne kažem da nisu važne i da o njima ne treba raspravljati, ali treba raspravljati kada se za to budemo odlučili i kada za to budemo imali i odgovarajući materijal za raspravu. Srbija nikada nije vodila osvajačku i hegemonističku politiku, ali je zbog toga što se nalazi na raskrsnici važnih puteva i različitih interesa brojnih osvajačkih sila oduvek poklanjala pažnju svojoj vojsci, njenoj snazi, moralu i opremljenosti. U vreme SFRJ bili smo jedna od pet najsposobnijih vojski, uvek spremni za odbranu, a ne za napade na druge države i narode. No, tada se u mnogome promenila politika u regionu. Tokom 90-ih, posebno za vreme bombardovanja Srbije, naša vojska je pokazala koliko je moralno snažna, koliko je sposobna da se nosi sa mnogo nadmoćnijim neprijateljem. Zamolio bih kolege narodne poslanike da ne dobacuju, jer nikome nisam u ovom parlamentu dobacio ni jednu jedinu reč, a ponekad podržavam ove što dobacuju. Hvala. Socijalistička partija Srbije je oduvek, pa i sada to čini, odavala priznanje svima koji su bili na braniku slobode uvek kada je to trebalo, posebno onim vojnicima, oficirima i građanima koji su svoje živote dali u odbranu naroda i države. Nažalost, kao što je poznato posle 2000. godine, vojska je oslabljena, oprema rasprodata ili prodata kao staro gvožđe. Ne mogu a da ne spomenem jedan primer iz mog Kruševca, i ministar odbrane, gospodin Gašić, se verovatno toga seća, kada je jedan od ministara vojnih došao da jednu fabriku namenske proizvodnje, koja je napravljena za vreme sankcija i NATO bombardovanja, na neki način prisustvuje njenom uništenju. A uništen je srebrni reaktor za hemijske sinteze. Ovde ima ljudi koji su iz ove struke i znaju šta bi ovaj reaktor mogao da proizvodi, koliko košta i za koje namene je mogao da se koristi u mirnodopskim uslovima. Došlo je, međutim vreme kada moramo ponovo da osnažujemo vojsku, da definišemo njene nove zadatke u sistemu odbrane, preciziramo zadatke koje ima u miru, a njih je sve više. Naravno, vojska ima prioritetni zadatak da brani zemlju. Zato želim da pohvalim rešenje kojim se utvrđuje da Vojska Srbije deluje ne samo kada je ugrožena granica ili cela teritorija zemlje, već kada je ugrožen i jedan deo njene teritorije. Izmene Zakona o odbrani predstavljaju sveobuhvatnija rešenja kojima se preciznije definiše uloga odbrambenih snaga, procedure donošenja i primena odbrambenih dokumenata i delovanje vojske u vanrednim situacijama u kojima se usled elementarnih nepogoda i prirodnih katastrofa može naći stanovništvo. Osvrnuću se i na samo nekoliko pitanja, imajući u vidu da su i moje kolege dosta toga govorile. Kao veoma dobro zakonsko rešenje ističem to što su mnogo preciznije uređene i okolnosti u kojima se pruža logistička podrška Vojske Srbije ne samo u realizaciji operativnih potreba Vojske Srbije u održavanju naoružanja i vojne opreme, snabdevanju naoružanjem i vojnom opremom i drugim sredstvima, već i u situacijama koje se odnose na vanredne situacije izazvane elementarnim nepogodama i prirodnim katastrofama. U prošloj godini smo imali katastrofalne poplave čije se posledice ne bi mogle sanirati tako brzo i efikasno da se vojska nije uključila. Zato pozdravljam preciziranje i ovakve uloge vojske kroz odredbe koje kažu – da vojska učestvuje i u planiranju i izgradnji, rešenju, uklanjanju i održavanju objekata infrastrukture, saobraćaju i transportu ljudi i sredstava, zdravstvenoj zaštiti, veterinarskoj zaštiti, bezbednosti i zdravlju na radu, zaštiti životne sredine, zaštiti od požara i eksplozija. Očigledno je da su ovakva zakonska rešenja proistekla upravo iz iskustva naše vojske u prošlogodišnjim poplavama, i to je dobro da organizacija i delovanje vojske prate potrebe života. Posebno želim da istaknem novo zakonsko rešenje prema kome će se u Ministarstvu odbrane voditi evidencija o poginulim, nestalim, ranjenim, zarobljenim i ubijenim pripadnicima oružanih snaga, bivše SFRJ, za period 1991-1992. godinu, i evidencija o nestalim i poginulim pripadnicima Vojske Jugoslavije na teritoriji AP KiM 1998. – 1999. godinu, radi izdavanja isprava u vezi sa ostvarivanjem prava po osnovu učešća u oružanim sukobima i borbenim dejstvima. Ja želim samo da razjasnim jedno pitanje, čini mi se da smo se pogrešno razumeli, jer mi u SPS u potpunosti podržavamo ne samo kada je u pitanju vojska, nego i sve druge državne institucije, da sve ono što mogu da rade državne ustanove i državna preduzeća za njihove potrebe i rade. Upravo želim da podržim ministra Gašića, kada je u pitanju izrada raznoraznih odlikovanja, legitimacija i sve ono što je potrebno za Vojsku Srbije da bude rađeno u Zavodu za izradu novčanica naše države. Ovim rešenjem država se upravo pridružuje onim institucijama koje su od interesa za državu i njene građane. Iz razloga koje su navele moje kolege, iz razloga koje sam i ja izneo, želim da kažem da će poslanička grupa SPS u danu za glasanje podržati Zakon o odbrani i Zakon o vojsci Srbije, o kojima danas raspravljamo. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić. Nije tu. Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić.
Poštovani predsedavajući generale, dame i gospodo predstavnici Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, kada bi danas u ovoj državi pitali građane kome najviše veruju, i u ovoj i u prethodnoj državi i u prethodnoj od prethodne, kada bi ih pitali kome veruju i u koga imaju najviše poverenja, rekli bi u SPC i u Vojsku Srbije. Sa jedne strane zato što je Srbima bila sveta uvek duhovnost i sveta sloboda, ali sa druge strane zato što je vojska, godinama, decenijama, a i čitavog stoleća svojom odgovornošću, ozbiljnošću, disciplinom, patriotizmom i čašću zaslužila to poverenje kod građana Srbije. Onda je došla 1999. godina i naša vojska je tri meseca odolevala NATO agresiji, hrabro branila svoju zemlju i svoju nejač i poštovana Ustav Srbije, ali kada se sve to završilo i kada je došao peto oktobarski haos i postpetooktobarski haos, kada je spaljena ova skupština i opljačkana, a i postpetooktobarsko kada je opljačkana i spaljena čitava zemlja, sve je trebalo urušiti i sve je trebalo poniziti i uništiti, pa tako i Vojsku Srbije. Krenulo se u reforme posle te 2000. godine, a prva reforma je bila da se uvede civilno služenje vojske, kako bi potomci nekadašnjih slavnih boraca sada vojsku služili tako što će negovati starce u staračkim domovima, i umesto puške nositi guske i lopate po odeljenjima u bolnicama. I treba tako na neki način osramotiti tu tradiciju sa jedne strane, a sa druge strane je trebalo uništiti kompletan arsenal oružja i stopi i pretopiti i prodati svu mehanizaciju i ono što je bilo vredno u vojsci. Treća stvar, ne manje bitna to je preko noći penzionisati sve generale, pukovnike, ozbiljne profesionalce, stručnjake i prave patriote. Sve se to završilo i krenula je nova reforma u kojoj se u tri misije trebalo sve to raditi. Prava misija je bila zaštita naše teritorije, druga zaštita građana i naroda od elementarnih nepogoda i treća misija učešće naše vojske u mirnodopskim operacijama. Prve dve su oslabljene, a ta druga se videla i kod ovih poplava, da su inžinjerske jedinice vojske potpuno uništene, desetkovane. Inžinjerske jedinice koje su nekada bile do veličine inžinjerskog puka svedene su na mali broj ljudi sa opremom koja je potpuno rasturena. Ali, ti ljudi su i pored toga tako oslabljeni odgovorili zahtevima i svom teškom situacijom koju je poplava napravila i uspeli su nadčovečanskim naporima da spasu sve što se moglo spasti u datoj situaciji. Treća stvar je učešće naše vojske u međunarodnim operacijama, u kojoj se naša vojska pokazala časno braneći ugled ove zemlje, od početka sa VMA, pre svega u zdravstvu, a kasnije šireći to i na druge operativne jedinice. Pored inžinjerije koja je toliko uništena, želim da obratim pažnju i da upozorim da urušavanje jedne institucije koja je bila ugled i ponos ove zemlje, a to je VMA. Ona se danas srozava da hirurgija koja je udarna igla te akademije se svodi na opštu bolnicu, a ne na ono što je u zdravstvenom sistemu tercijalna ustanova. Dešava se da VMA duži vremenski period nema osnovna sredstva, da nema hidrogen za previjanje rana, da nema barijum za irigografije, da nema maske, da se broj intrahospitalnih infekcija povećava više nego ikad što je bio, da se kadrovska politika vodi tako što se mnogi kvalitetni doktori, profesori ugledni u svetu smenjuju, da bi na njihova mesta došli ljudi koji ne mogu adekvatno da odgovore zahtevima i odgovornosti datog mesta. Mnogo toga ima, a ja zbog ugleda te institucije neću sada sve govoriti o klinikama i šta se dešava u svim klinikama VMA, ali se nadam da ćemo u narednom periodu to višegodišnje srozavanje tako ugledne institucije zaustaviti i da to nećemo dozvoliti, jer je to je stub i osnov našeg zdravstva. Ono što želim da kažem, ovde je bilo reči i neko je počeo da kuka nad sindikatima u vojsci, da im je smanjena uloga. Što se mene tiče, ne bi trebali ni da postoje. Ko hoće da bude vojnik, neka bude vojnik, a ko hoće da se bavi sindikalnom borbom, neka se bavi sindikalnom borbom. Vojska ima jasna pravila službe. Vojska ima jasan sistem komandovanja, odgovornosti i rukovođenja. Vojska ima svoja pravila po kojima mora da radi, da štiti ustavni poredak, zemlju, da brani narod i to je jasno. Druga stvar koju želim da pohvalim, to je da se vojnici po ugovoru mogu primati posle devet godina u stalni radni odnos. To je dobro, zato što se mogu po kriterijumima kvaliteta, bez konkursa odrediti ljudi koji i po potrebi službe vojske mogu popuniti određena mesta. Treća stvar koju želim da kažem, to je da je standardizacija odbrane svakako jako bitna, zatim, da plan upotrebe vojske svako treba odvojiti od plana odbrane. Svako treba svoje da radi. Suviše je to ozbiljno da bi se sva ta dokumenta mogla mešati, da bi svako do njih mogao da dođe. Prema tome, analizirajući sve ovo, mogu samo da pozdravim donošenje ova dva zakona, da kažem da ćemo mi Zakonom o Vojsci sigurno popraviti efikasnost vojske i da ćemo popraviti jedinstvenost odbrane ovim novim zakonskim rešenjima. Zato, kako vojska kaže, služite narodu i dalje, to je vaša društvene uloga. Hvala vam lepo.
Reč ima narodni poslanik Boban Birmančević.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege poslanici, poštovani gosti iz Ministarstva, poštovani građani, na današnjem dnevnom redu imamo dva veoma važna i značajna zakona, Zakon o odbrani i Zakon o Vojsci. Duga je rasprava, koja je počela jutros u 10 i nešto. U ovoj raspravi, koja traje već nekoliko sati, poslanici bivšeg režima nisu izneli nijedan ozbiljan razlog, osim kritike radi kritike, kako bi osporili ovaj zakon, odnosno ova dva predloga zakona. Naravno da uopšte nema sumnje da će u danu za glasanje ovi predlozi biti usvojeni. Ovo su izuzetno ozbiljni zakoni, koji se odnose na celokupno društvo, a ne samo na pripadnike Vojske Republike Srbije, nego na celokupno društvo i uopšte na ambijent u društvu i na očekivanja koja građani imaju. Učestvovanje Vojske Srbije u životu jedne države kao što je Srbija veoma je značajno i to se pre svega ogledalo u vanrednoj situaciji koju smo imali polovinom prošle godine, gde su građani, kako god i šta god ko pričao, i ne samo građani, svi su imali prilike da se uvere u to ko je onaj ko može da pomogne i ko je onaj ko je pomogao i ko će u svakoj prilici pomoći građanima, a to je svakako Vojska Republike Srbije i to jednostavno niko nikada nije ni dovodio u pitanje. Ovakvim Zakonom o Vojsci pripadnici vojske će jasno znati šta je ono što se od njih očekuje, šta je ono što oni imaju prava, a šta je njihova obaveza, a to je u suštini i bitno za ovaj zakon koji uvodi red u onim detaljima gde je zakonom od 2007. godine na ovamo bilo propusta. Imali smo prilike i dovoljno vremena da uočimo greške i da te greške budu ispravljene upravo ovim predlogom izmena Zakona o Vojsci i Zakona o odbrani. Imao sam tu čast da budem zamenik komandanta Štaba za vanredne situacije generala Ljubiše Dikovića i verujte da su, imajući u vidu njegov rad, rad celog Ministarstva i rad Vlade, građani ubeđeni da će u slučaju vanrednih situacija i bilo kojih drugih opasnosti biti preduzete maksimalne mere i sve ono što je potrebno kako bi bezbednost građana bila na najboljem mogućem nivou. Da je lako, nije. Ali, šta god i kako god osporavali i pričali i poslanici bivšeg režima i neki ljudi koji nisu bili dovoljno upućeni u dešavanja u vanrednim situacijama, to sam već rekao i ranije, ali moram ponoviti zarad građana, da je istina o poplavama, o vanrednoj situaciji i uopšte istina o delovanju Vojske Republike Srbije samo jedna i svakako da ovo Ministarstvo, ova Vlada, pa i ova Narodna skupština upravo insistira na toj istini. Ove afere koje se pominju i koje su tema i današnjeg razgovora, odnosno današnjih debata, jednostavno nisu na dnevnom redu ova dva zakona, ali i kada je to u pitanju, istina o tome je, naravno, samo jedna i upravo će ovo Ministarstvo i ova Vlada tu istinu izneti pred svoje građane. Javnost i transparentnost u radu upravo su odlika ovog Ministarstva, ove Vlade i ove Narodne skupštine. Svi narodni poslanici, nije bitno da li su pozicija ili opozicija, da li su bivši, biće i budućih, vrlo dobro znaju šta je uloga vojske i mislim da je i neozbiljno osporavati značaj jednog ovakvog zakona, pri čemu nema nijedan ozbiljan argument koji bi osporio usvajanje ovog zakona. Podršku za usvajanje ovog zakona obrazlagati sa nekom pričom – ukoliko usvoje naša dva amandmana ili ukoliko usvoje naše amandmane, mi ćemo glasati, ovaj predlog zakona koji je potpisao predsednik Vlade je svakako usklađen i sa interesima građana, interesima samih pripadnika Vojske Srbije i interesima Ministarstva i jednostavno specifičnosti koje Srbija ima kao država su ugrađene upravo u ova dva predloga zakona. Kroz istoriju vojska je i pokazala i dokazala šta i kako može i koliko može, a ovi će zakoni samo dati još veću snagu i još veću sigurnost da je to jednostavno izvodljivo. U ovoj Vladi sede ljudi koji u skladu sa onim obećanjima od osnivanje Vlade predlažu zakone u svim oblastima i ovaj zakon će sigurno dati stabilnost, a garant da je ovaj predlog zakona, koji će biti na dnevnom redu i koji će biti usvojen, kvalitetan i da će, što je najbitnije, zaštiti pre svega interese građana i suverenitet Republike Srbije, garant za to su i načelnik Generalštaba, general Diković i ministar Vojske Republike Srbije, Gašić i, naravno, premijer Vlade, Aleksandar Vučić, koji je i potpisao ove predloge. Ono što bi još trebao reći i zaista ću privesti kraju svoje izlaganje, imajući u vidu da su prethodnici pre mene izneli dosta toga, jeste da je odbrana slobode i odbrana države svakako privilegija, čast i obaveza svih nas. Ono što će sigurno biti, bez obzira na to da li je ovaj zakon to dotakao ili ne, u slučaju bilo kakve opasnosti i vanredne situacije i neke druge, ne daj Bože, ratne opasnosti, svi ćemo biti tu da pomognemo svojoj državi. Pravo na odbranu slobode i odbranu svoje države imamo svi. Pominjane su medalje i pominjani su ordeni. Naravno da je to nešto što mora ostati u domenu ozbiljnosti i tu zaista nema mesta nekim improvizacijama. Naravno da ratno vazduhoplovstvo Vojske Republike Srbije mora da nosi prefiks ratnog vazduhoplovstva. Između ostalog, to vazduhoplovstvo ne leti zbog komaraca, nego da bi bilo spremno da odbrani Republiku Srbiju u slučaju ratne opasnosti. Još jednom zahvaljujem na ovako lepom predlogu i kvalitetnom predlogu zakona gostima iz Ministarstva i podržavam sve poslanike da ovakav kvalitetan zakon podrže. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ivana Stojiljković. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani gosti iz Ministarstva odbrane, dame i gospodo poslanici, pred nama su izmena i dopune dva izuzetno bitna zakona za Republiku Srbiju i za njene građene – Zakon o odbrani i Zakon o Vojsci Srbije. Osnovni razlozi za izmene oba ova zakona su usklađivanje sa promenama u pravnom sistemu i otklanjanje nedostatka koji su uočeni praktično primenom dosadašnjih zakonskih odredbi. Ono što je cilj je efikasnije funkcionisanje sistema odbrane i efikasnije komandovanje i rukovođenje Vojskom Srbije, kao i ono što je jako bitno saradnja civilnog i vojnog sektora. Sistem odbrane garantuje odnosno trebalo bi da garantuje nezavisnost teritorijalno celovitost Republike Srbije, zatim zaštitu nacionalnog identiteta, unutrašnju bezbednost u svakom smislu, zaštitu života, zaštitu zdravlja, zaštitu životne sredine kao i očuvanje regionalne stabilnosti. Kao što se kaže zaštićena kuća obično nije meta lopova, tako je i sa državom koja ima dobru odbranu. Usvajanjem ovih zakona omogućiće se dalji razvoj institucija odbrane kako bi se adekvatno reagovalo na sve izazove, rizike i na sve pretnje. Svima je poznato da u vremenima koja su iza nas, naročito u onim ratnim vremenima nažalost, bilo je slučajeva nesuglasica zbog preklapanja funkcije i nadležnosti u Vojsci Republike Srbije, odnosno problema šta se nalazi pod čijom kontrolom. Ove izmene Zakona o odbrani preciznije će definisati i urediti nadležnost predsednika Republike Srbije, Vlade, ministarstva i Generalštaba u odbrani. Zbog toga samo želim da napomenem, radi javnosti, da sa sistemom odbrane upravlja Narodna skupština Republike Srbije, upravo ovako donošenjem zakona, zatim predsednik Republike koji komanduje Vojskom u ratu i u miru, Vlada Republike Srbije koja utvrđuje i vodi politiku odbrane, ministar odbrane koji rukovodi Vojskom Srbije i načelnik Generalštaba i starešine Vojske Srbije koji komanduju Vojskom Srbije u skladu, naravno sa zakonima i aktima pretpostavljenih. Čuli smo i neke od odredbi zakona a ja ću samo da pomenem par njih. Što se tiče Zakona o odbrani tu se zabranjuje vojnim licima članstvo i prisustvo na političkim dešavanjima, takođe pravo profesionalnim pripadnicima na sindikalno organizovanje, ali to je uslovljeno kao što smo više puta čuli posebnim, da ne dođe do ugrožavanja operativnih i funkcionalnih sposobnosti Vojske i otkrivanje bitnih podataka za Vojsku, kao i to da naravno, pripadnici Vojske Srbije nemaju pravo da štrajkuju. Ono što se tiče Zakona o Vojsci Srbije, uvedene su neke novine, odredbe su jasnije definisane, kako terminološki, tako i po pitanju uređenja i nadležnosti, zatim uređena su pitanja koja se odnose na specifičnu vojnu službu i službu pod otežanim uslovima i više puta smo čuli ono što je u diskusijama bilo da se nazivu vida, vazduhoplovstvo i protivvazduhoplovna odbrana dodaje reč „ratno“ u naziv kako bi se nastavila tradicija i kontinuitet ovog vida. O izmenama su detaljnije govorili, verovatno će govoriti ljudi koji su više iz struke, a ja bih se osvrnula na Vojsku Srbije u prethodnom periodu, naročito od 2012. godine pa do danas, jer u ove prethodne tri godine Vojska Srbije velikom brzinom jača ugled među građanima Srbije i stiče ponovo veliku podršku građana. Doneti su brojni zakoni u ovoj Skupštini, naročito od kada mi zasedamo, znači učešće Vojske u multinacionalnim operacijama, brojni sporazumi o saradnji i zajedničkim vežbama, trgovina naoružanjem i vojnom opremom, saradnja u oblasti odbrane i zbog toga danas je Vojska Srbije ambasador mira u svetu, jer učestvovanje u multinacionalnim mirovnim operacijama predstavilo je spremnost i gotovost Vojske Srbije po ovom pitanju. Želim još jednom ponovo da napomenem da tokom neosnovanog povećanja plata i penzija 2008. godine, toga su bili lišeni profesionalna i aktivna vojna lica kao i penzioneri, tako da su oni sada možda i dvostruko oštećeni ovim smanjenjem, ali nikada nismo čuli da su se oni žalili, već i dalje rade na najvišem nivou svoje zadatke. To su bile godine kada se vojni sistem potpuno urušavao, kada su aktivna vojna lica masovno prevremeno penzionisana i to vrhunski stručnjaci u Vojsci Srbije i kada su im bila uskraćena brojna prava pa i po pitanju stambenog zbrinjavanja. Srećom, to nesrećno vreme po Vojsku Srbije je daleko iza nas i od 2012. godine zaustavljeno je sistemsko urušavanje Vojske Srbije. Želim samo da napomenem nekoliko značajnih, najznačajnijih lepih situacija, ali nažalost i onu tešku u kojoj su se za ove dve i po godine našla Vojska Srbije. Dakle, 2012. godine, sigurno mnogi od nas neće zaboraviti aeromiting Batajnica povodom stogodišnjice srpske avijacije. Na ovom aeromitingu učestvovale su sve vojne velesile, istovremeno je predstavljen i nov domaći školski avion „Lasta“, 2013. godine održan je sajam naoružanja – partner na kojem je sklopljen veliki broj ugovora u namenskoj industriji, koja je naravno isto do 2012. godine, bila zapostavljena. Samo želim da napomenem, pošto dolazim iz Užica, da samo u Užicu namenska proizvodnja „Prvi partizan“ prodaje municiju u 68 država, a godišnji izvoz je 80 miliona dolara. Fabrika je samo u poslednje tri godine od svojih sredstava investirala 28 miliona u nove pogone i proizvodnju, što će u narednom periodu Užicu omogućiti otvaranje 200 novih radnih mesta. Godine 2014. Vojska je svim snagama učestvovala u onom nemilom događaju koji nas je zadesio najtežojvanrednoj situaciji u našoj zemlji, u majskim poplavama i tu je pokazala najviši stepen organizovanosti i gotovosti i sve čestitke na tome. Pored svih redovnih godišnjih vojnih parada imali smo prošle godine čast da budemo deo veličanstvene vojne parade „Korak pobednika“ organizovane povodom stogodišnjice velikog rata. Ko god je imao čast da prisustvuje ili mitingu, aeromitingu ili ovim vojnim paradama, razuma zašto je danas Vojska Srbije povratila ugled među građanima Srbije i zašto je povratila poverenje. Zato i ne čudi što sve veći broj mladih ljudi odlazi da služi vojni rok iako to više nije obaveza i zašto veliki broj mladih ljudi upisuje vojne akademije,a među njima i sve veći broj žena. Iako ravnopravnost polova u Vojsci Srbije na najvišem mogućem nivou, mi žene se radujemo prvoj, da tako kažem, generalici u Vojsci Srbije, zato što će to definitivno biti značajan korak u budućnosti. Za svu aktivnost, afirmaciju Vojske i rezultate sve čestitke Ministarstvu odbrane i ministru Gašiću, i puna podrška poslanika SNS u danu za glasanje ovim zakonima. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Jasmina Obradović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, gospodo oficiri, kolege poslanici i poštovani građani, Predlogom zakona o odbrani, odnosno izmenama i dopunama postojećeg zakona postiže se obezbeđivanje jedinstvenog i efikasnog funkcionisanja sistema odbrane. Važno je da građani znaju da se donošenjem ovog zakona otklanjaju problemi višestrukog uređivanja istih ili sličnih nadležnosti i njihovo ponavljanje u više zakona kako i dopuna nadležnostima koje su nejasno i neprecizno uređene ili uopšte nisu uređene, a neophodne su za efikasnije funkcionisanje sistema odbraneza koji je odgovorno Ministarstvo odbrane. Ovo što sam sada rekla pročitala sam samo deo objašnjenja Ministarstva u Predlogu zakona. Kao žena o vojsci profesionalno nemam šta reći, ali kao žena koja prati sve ono što se dešava u našoj zemlji i žena koja je deo tima spremnog da menja ovu zemlju, naravno da je menja na bolje, osvrnuću se na nekoliko delova iz ova dva zakona koji su na mene ostavili utisak. Dakle, poštovani građani i poštovani ministre, drago mi je da ste tu, navešću nekoliko primera bitnih izmena, odnosno dopuna koji ovaj zakon čine dobrim zakonom. Zakon propisuje izradu srednjoročnog plana odbrane, a do sada je to bio dugoročan plan, što će reći, da sada u stvari postoji mogućnost bržeg i kvalitetnije prilagođavanja odbrane, odnosno uvođenja savremenih standarda odbrane. Pored izrade plana odbrane Republike Srbije postojaće i plan upotrebe Vojske Republike Srbije. Dakle, odgovorna vlast radi sve planski. Ovim zakonom jača se uloga Inspektorata odbrane. Ovo nije samo puka forma, Inspektorata dobija šira ovlašćenja i mogućnosti da obavlja ono što mu jeste svrha. Po prvi put se ovim zakonom, odnosno izmenama postojećeg zakona reguliše upravljanje saobraćajem na plovnim putevima za potrebe odbrane. Ja dolazim iz mesta koje se čitavom dužinom naslanja na plovni Dunav i znam ona loša vremena koja su iz nas šta su značile izgrađene kuće uz samu blizinu obale, odnosno u stopi odbrane reke. Novi član 23a. propisuje kao obavezu Ministarstva odbrane vođenje evidencije o nastradalim i nestalim licima u vojnim sukobima. Lično, nikada ne trebalo ali iskustvo koje smo proživeli u bliskoj prošlosti ovaj član čini veoma bitnim. Član 83. izmenjen je na način da ubuduće plan odbrane prave opštine, a ne kao do sada autonomne pokrajine i opštine. Na kraju, Zakon o odbrani u poglavlju 9. predviđa vojno pravobranilaštvo čiji bi, između ostalog, najvažniji zadatak bio da štiti vojnu imovinu. Iz onog što je ministar danas rekao, sasvim je jasno da je vojna imovina bila nešto o čemu se nije vodilo dovoljno računa, a verujem da je i formiranjem ovog vojnog pravobranilaštva upravo ova Vlada i ovo ministarstvo rešeno da se o vojnoj imovini vodi računa. Kada je Zakon o vojsci u pitanju, sasvim je jasno da je cilj donošenja ovog zakona upravo efikasnije komandovanje i rukovođenje Vojskom Srbije kako bi se obezbedilo efikasno funkcionisanje Vojske Srbije. Kod ovog zakona osvrnuću se na samo dve promene za koje smatram da će u mnogome promeniti kvalitet života zaposlenih pri vojsci, kako njih, tako i njihovih porodica. Krupna promena je da državljanin Republike Srbije iz civilne biti primljen u aktivnu vojnu službu u svojstvu podoficira do navršene 35 godine života i u svojstvu oficira do 40-te godine života. Radi poređenja, do sada su radili na određeno vreme po tri godine do navršenih 40 godina života kada su po sili zakona napuštali službu. Moj zaključak je, ako sam dobro razumela, sada najbolji sa iskustvom i sa ispunjenim uslovima mogu da ostvare status stalno zaposlenih. Na kraju, član 72b., i na tome vam gospodine ministre u ime oficirskih porodica, hvala. Po prvi put regulišete radni status supružnika vojnog lica. Dakle, ovim članom se, ukoliko zbog potrebe službe, vojno lice dobije prekomandu, a supružnik zbog toga mora da napusti stalno zaposlenje, stiče pravo da u narednih šest godina, odnosno dok ne nađe stalno zaposlenje, a najduže do šest godina, ima zdravstveno i penziono osiguranje kao i novčanu naknadu. Poštovani ministre, pripadam generaciji koja jednako žali za uništenom privredom kao i za razorenom vojskom. Trebaće vama ministre, mnogo truda i volje da vojsku uvedete i uredite po postavljenim standardima. No, kako se na održanoj paradi moglo videti, rezultati su već sada vidljivi. Nastavite sa reformama. Imate našu podršku i u danu za glasanje sa zadovoljstvom ću glasati za oba ova zakona. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, poštovani saradnici ministra odbrane, poštovane kolege poslanici i poslanice, poštovani građani i građanke Srbije, pred nama se danas nalaze dva sistemska zakona, Zakon o odbrani i Zakon o Vojsci Srbije. Moram da kažem da je cilj izmene i dopuna i jednog i drugog zakona u stvari terminološko usklađivanje, zatim otklanjanje mnogih nedorečenosti i nejasnoća koja se u prethodnim zakonima iz 2009. godine bila regulisana, kao i naravno stvaranje pravnog okvira za donošenje podzakonskih akata kako bi i jedan i drugi zakon bio implementiran u realnom životu, odnosno bio je implementiran u sistemu odbrane i sistemu Vojske Srbije. Ono što najpre želim da kažem za zakon koji se odnosi na odbranu, to su, pre svega, nekoliko aspekata. Prvi aspekt, to je aspekt planiranja. Za funkcionisanje bilo koje institucije je vrlo važno planiranje aktivnosti. Sistem odbrane, i te kako važan sistem za Republiku Srbije ali i te kako važan sistem za bezbednost i sigurnost svih građana naše Republike. U tom smislu planiranje, kako dugoročno, tako i srednjoročno kako sada predviđate je i te kako važno. Samo one institucije i oni sistemi koji imaju adekvatne planove i koji naravno ispunjavaju te planove, a ovde su predviđeni i akcioni planovi gde će se na jedan koordinatorski način ispuniti sve planirane obaveze, može da bude efikasan. Zakonom o odbrani, takođe se predviđaju nadležnosti predsednika Republike Srbije, nadležnosti Vlade, nadležnosti ministra odbrane i nadležnosti generalštaba kao najvišeg stručnog, odnosno štabnog organa u komandovanju Vojskom Srbije u ratu, u vanrednim situacijama i u miru. Takođe, ono što želim da naglasim to je jačanje uloge inspektorata, vojnog inspektorata što i te kako značajno, a u cilju obavljanja, odnosno, a u cilju sprovođenja zakona i u cilju zakonitosti svih odluka i ono što posebno želim da naglasim, to je glava 9. koja se odnosi na vojno pravobranilaštvo, pre svega sa aspekta zaštite vojne imovine i sa aspekta zastupanja Vojske Srbije u svim onim postupcima koji se vode pred sudom. Moram da naglasim da što se tiče vojnog pravobranilaštva ono je apsolutno u skladu sa uporedno pravnim rešenjima u odnosu na zemlju u okruženju, jer sve zemlje u okruženju imaju ili vojne advokate, ili vojne pravo branioce koji štite imovinsko pravne odnose Vojske Srbije. Što se tiče Vojske Srbije, ono što želim takođe da naglasim, odnosno ono što želim da potenciram, to je član 33. koji se odnosi na član 72, odnosno 72b, a koji se odnosi da supružnik premeštenog podoficira, odnosno oficira koji nema stalno zaposlenje u mestu gde je podoficir, odnosno oficir premešten, ima pravo na zdravstvenu zaštitu, ima pravo na doprinose za penzijsko i invalidsko osiguranje, ima pravo na novčanu nadoknadu u trajanju od šest godina. Naravno, ove uslove i kriterijume utvrdiće Vlada Srbije. Takođe, želim da pohvalim vraćanje činova rečnim jedinicama i to od čina potporučnika do čina viceadmirala, odnosno admirala, jer je više nego jasno da jedinice, rečne jedinice postoje da nose činove i da njima naravno u zakon treba vratiti činove koji im i pripada. Takođe, želim da naglasim član 35, a koji se odnosi na član 75. stav 2. i 3, a koji se odnosi na to da nije moguće razrešenje podoficira, oficira i profesionalnog vojnika za vreme trudnoće, za vreme porođaja, za vreme nege i posebne nege deteta. Moram da naglasim da u Vojsci Srbije ima ukupno 217 žena oficira, od tih 217 žena oficira, 166 je u činu potporučnica, a imamo i jednu ženu pukovnicu, ona je inače doktor nauka. Moram da naglasim i to da su žene u Vojnu akademiju prvi put upisane 2007. godine i naravno sa ispunjavanjem onih zakonskih i proceduralnih uslova, steći će se i uslovi za napredovanje žena, odnosno za sticanje viših činova. Takođe želim da naglasim i član 42, koji se odnosi na član 97, a koji se odnosi na vojnu službu pod otežanim uslovima, pre svega na vojnu službu onih koji rade na brodovima i drugim plovnim objektima, s obzirom da su oni izloženi povećanom riziku, odnosno riziku od jonizujućeg i elektromagnetnog zračenja radara, izloženi riziku od povećane buke, od skučenog prostora, od povećane vlage. Naravno, to su sve neprirodni uslovi. Takođe oni rade 40 sati nedeljno plus 16 sati službenog dežurstva i sve to naravno spada u povećani rizik. Ono što takođe želim da naglasim, a odnosi se na učešće žena u Vojsci Srbije, to je da među profesionalnim vojnicima ima 2,6% žena, da ukupan broj žena u Vojsci Srbije je 8% i da je to u proseku sa zemljama u okruženju, a da ukupan broj žena u Vojsci Srbije i Ministarstvu odbrane je 19,39%. Takođe, želim da naglasim da se vraća naziv Ratno vazduhoplovstvo i protivazduhoplovna odbrana, što je u skladu sa nastavljanjem kontinuiteta i u skladu sa tradicijom Vojske Srbije. Takođe, želim da naglasim da se sada utvrđuje lista kandidata za napredovanje ne samo oficira, nego i lista kandidata za napredovanje i podoficira i ta lista kandidata utvrđuje se na predlog ministra. Na kraju želim da istaknem da je za Srpsku naprednu stranku najbitnije da građani imaju poverenje u ono što ova Vlada na čelu sa premijerom Aleksandrom Vučićem radi. Gospodine ministre odbrane, moram da kažem da građani Srbije imaju visoko poverenje u instituciju koju vi predvodite, a to je Ministarstvo odbrane i Vojska Srbije. Te dve institucije u svim istraživanjima, u svim anketama kod građana prepoznate su kao institucije od najvećeg poverenja. To je ono što je za Srpsku naprednu stranku jako važno, a vi ste to i konkretnim primerom, nažalost u vanrednim uslovima, ali na sreću tih građana pokazali da ste u svakom momentu zajedno uz svoje građane i da im stojite na usluzi. Sve su to razlozi zbog čega će Srpska napredna stranka podržati ova dva zakonska predloga. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Irena Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici i poslanice, predlozi zakona o kojima danas raspravljamo, a to su Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci i o odbrani, imaju jedan osnovni cilj, a to je da se uspostavi što bolji sistem odbrane, što efikasniji, što kvalitetniji, što je u svakom slučaju od suštinskog značaja kako za našu državu, a isto tako i za naše građane. Ono što bih želela da napomenem jeste da ono što je veoma bitno za svakog građanina ove zemlje i svake zemlje jeste, pored jedne ekonomske sigurnosti i stabilnosti, ono što mu je jako bitno jeste spoznaja da živi u državi u kojoj postoji jedan veoma siguran, moćan mehanizam odbrane. To je zapravo ono što daje osećaj sigurnosti svakom građaninu. Našim građanima možda čak i više, s obzirom na našu istoriju i s obzirom na brojne promene i brojne transformacije koje smo doživeli i mi kao društvo, a i naša vojska. Možda jedna od najvećih takvih transformacija koju je doživela naša vojska, a desilo se 2010. godine, kada je ukinuto obavezno služenje vojnog roka i kada je učinjena profesionalizacija vojske. Predloženim izmenama i dopunama predlaže se preciznije rešenje u donošenju obaveznih akcionih planova. To bi trebalo da doprinese jednoj efikasnijoj, kvalitetnijoj međusobnoj koordinaciji između svih organa koji se tiču poslova odbrane. Zatim, predloženim izmenama i dopunama, to je ono što bih naročito pohvalila i što mislim da je jako dobro, ide se ka jednoj racionalizaciji troškova, pa se tako planira i predlaže sužavanje kruga pravnih lica koji rade na poslovima i zadacima koji su vezani za poslove odbrane, tako da će sada te delatnosti, naravno, u skladu sa zakonom, biti upućene samo na pravna lica od posebnog značaja za odbranu. Takođe, u istom tom pravcu maksimalno će se raditi na racionalizaciji, odnosno da se vodi računa o tome kako se troši vojna imovina, stoga će biti organizovano vojno pravobranilaštvo u sastavu Ministarstva odbrane, a do sada je te poslove i zadatke obavljala Direkcija za imovinsko-pravne poslove. Mislim da je sve to jako pozitivno, s obzirom da živimo u veoma teškim ekonomskim vremenima, tako da sve što predstavlja jednu uštedu mislim da je jako dobro. Ono što je posebno privuklo moju pažnju kada je u pitanju Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci, jesu promene koje se tiču člana 14a. Kako sam slušala svoje kolege koje su pričale pre mene i oni smatraju da je to nešto jako pozitivno. Sada se tim promenama omogućava aktivnim pripadnicima Vojske Srbije umesto zabrane, koja je nekada bila izričita, sada se omogućava, naravno, uz prethodnu saglasnost ministra, da mogu da učestvuju u različitim aktivnostima različitih građanskih udruženja koja se tiču odbrane, zatim kako da uspostavimo, kako da uskladimo naše zakone sa zakonima EU, tako da mislim da je to jako dobro iz više razloga i jako mi je drago što je prepoznata ta potreba da se taj član promeni, prvo, zato što mislim da zatvorenost nijednog tipa nije dobra i da ne može doneti ništa dobro, a drugo, ko bolje od naših vojnika poznaje okolnosti vojske, odbrane, tako da smatram da oni svojim učestvovanjem na taj način mogu samo da pomognu i uopšte mislim da je promena ovog člana jako dobra, uopšte taj aktivan pristup, aktivan princip. Kada su u pitanju izmene i dopune Zakona o odbrani, sada su vrlo precizno i vrlo detaljno izdvojene koje su to nadležnosti koje ima i Vlada Republike Srbije zato što u postojećem zakonu neke nadležnosti nisu bile dovoljno precizno i dovoljno jasno definisane, što u ovoj oblasti nikako ne može da se toleriše, tako da je to predloženim izmenama i dopunama to ispravljeno, tako da neće sada dolaziti do situacije da imamo neke praktične probleme kao što je to bilo zbog, kao što sam već rekla, nekih nedovoljnih jasnoća u postojećim zakonskim regulativama. Takođe, vrlo precizno je definisano koje su to nadležnosti predsednika Republike. U nekim delovima nadležnosti predsednika Republike su proširene. Takođe, došlo je i do brisanja određenih tačaka, tačnije tačke 9. i tačke 12. iz jednog jednostavnog razloga – zato što je materija koju pokrivaju te tačke već regulisana drugim zakonima, konkretno Zakonom o upotrebi Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama van granica Republike Srbije, to je tačka 9. i Zakonom o Vojsci Srbije, tačka 12. Na samom kraju ono što bih volela da istaknem, da pomenem još jednom, jeste da je Vojska Srbije jedna izuzetno značajna institucija za sve njene građane. Možda najbolje u prilog tome govori i činjenica da je nekada dok je postojalo obavezno služenje vojnog roka pa možda jedan od najsvečanijih činova u životu svakog mladog čoveka bio ispraćaj u vojsku i to ne samo njega, nego od njegovih roditelja, čitave porodice, a onda je u jednom vremenskom periodu došlo do jednog nepravednog zanemarivanja Vojske, slobodno tako mogu da kažem. Jako mi je drago da primećujem da se poslednjih godina to i te kako menja. Najbolji primer i dokaz za to jeste vojna parada koja je održana ove godine, kada se vojska pokazala u svom punom sjaju, gde su građani zaista mogli da budu u pravom smislu te reči ponosni na svoju vojsku, da je vide da je jako moćna, da je jako dobro organizovana i da vide da može da ispuni svoju osnovnu namenu, a to je da u pravom smislu te reči brani slobodu svojih građana. Srpska napredna stranka će uvek podržati sve što može da unapredi tako našu vojsku, tako i naš sistem odbrane u celini. Smatram da predložene izmene i dopune idu u tom pravcu, tako da će u danu za glasanje definitivno imati podršku SNS. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Krstimir Pantić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, poštovani gosti iz Ministarstva odbrane, dame i gospodo narodni poslanici, Vojska Srbije je jedna od najuglednijih institucija u Republici Srbiji i taj svoj ugled i poštovanje koje Vojska Srbije ima u građanima Srbije sticano je i građeno vekovima. Danas je Vojska Srbije poželjan i ravnopravan partner svima u svetu. Vojska Srbije učestvuje u velikom broju međunarodnih misija pod okriljem UN, a sa ciljem očuvanja mira u svetu. Ukoliko se ne varam, reč je o ukupno sedam misija u kojima učestvuju pripadnici Vojske Srbije. No, to nije jedini uspeh i jedina pozitivna strana koju Vojska Srbije prikazuje i danas i u Republici Srbiji i van granica naše zemlje. Setimo se samo požrtvovanosti pripadnika Vojske Srbije u vreme prošlogodišnjih poplava kada su nesebično pomagali građanima da se evakuišu iz poplavljenih područja. Setimo se samo njihove energičnosti i požrtvovanosti na saniranju posledica poplava, kao i stvaranju uslova da se stanovništvo iz ugroženih područja vrati svojim domovima. Takođe je vredno pažnje pomenuti i prošlogodišnju vojnu vežbu, koju je Vojska Srbije u novembru mesecu održala zajedno sa oružanim snagama Ruske Federacije i koja je ocenjena najvišim ocenama. Od otvorenog neprijateljstva koje je Vojska Srbije imala sa NATO paktom 1999. godine i rata koji se tada desio, došli smo u situaciju da Vojska Srbije danas aktivno sarađuje sa ovom istom organizacijom i da je Srbija članica partnerstva za mir. Zato je naša obaveza da poštujemo i cenimo pripadnike Vojske Srbije, da ne dozvolimo da se oni na bilo koji način blate u javnosti, da ne dozvolimo da padne sumnja na njihov rezultat i zato ćemo u danu za glasanje podržati ove zakone. Siguran sam da će to učiniti i svi poslanici SNS. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Žarko Mićin. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, predstavnici Vojske Srbije i Ministarstva odbrane, poštovani građani Republike Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se danas nalaze zakoni o izmenama i dopunama Zakona o odbrani i zakon o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije, koji su vitalni za pravilno funkcionisanje sistema odbrane Republike Srbije. Ove izmene i dopune Zakona o odbrani i Vojsci Srbije su doneti na osnovu iskustava iz prakse i detaljnih analiza o primeni postojećih zakona na funkcionisanje Ministarstva odbrane i Vojske Srbije. Osnovni cilj predlagača ovih izmena zakona je da se ovim izmenama izvrši usklađivanje sa postojećim zakonima i propisima, kao i da se omogući efikasniji rad Ministarstva odbrane uz maksimalne uštede, te da Vojsku Srbije učini efikasnijom i modernijom oružanom snagom. Osnovne izmene u Zakonu o odbrani se odnose na proširenje nadležnosti predsednika Republike u oblasti odbrane, pa tako predsednik Republike sada daje saglasnost na nacrte svih osnovnih dokumenata planiranja razvoja, a ne samo na nacrt strategijskog pregleda odbrane Republike Srbije. Proširene su nadležnosti i Vlade Republike Srbije, pa tako sada Vlada Republike Srbije ima ovlašćenja za donošenje akcionih planova za sprovođenje donetih strategija radi efikasnosti u njihovoj primeni. Značajna je izmena Zakona o odbrani koja se odnosi na znatno preciznije uređivanje materije inspekcijskog nadzora u Vojsci Srbije, čime će se obezbediti efikasnije sprovođenje inspekcijskog nadzora i kontrola postupanja sprovođenja u skladu sa zakonom. Takođe, možda i najznačajnije rešenje je upravo uvođenje institucije vojnog pravobranilaštva, koje predstavlja posebnu organizacionu jedinicu Ministarstva odbrane, čiji je zadatak da preduzima pravne radnje i pravna sredstva radi ostvarivanja i zaštite imovinskih interesa Republike Srbije u sistemu odbrane. Osnivanje vojnog pravobranilaštva je izuzetno značajno zato što smatram da posebna služba koja je formirana i funkcioniše unutar Vojske Srbije, kao što je vojno pravobranilaštvo, može mnogo bolje da štiti interese Vojske Srbije nego neko pravno lice van sistema Vojske Srbije. Što se tiče izmena Zakona o vojsci, pored značajnih izmena kojima se vrši usklađivanje i harmonizacija sa postojećim propisima i pravnim sistemom u cilju efikasnije primene ovih zakona, novim izmenama Zakona o vojsci se ponovo uvodi mogućnost da pripadnici vojske uz prethodnu saglasnost ministra odbrane učestvuju u aktivnostima udruženja civilnog sektora, kojima se ostvaruju ciljevi reforme sistema odbrane i Vojske Srbije. Ovakvo rešenje kojim se omogućava pripadnicima vojske da učestvuju u aktivnostima civilnog sektora je vrlo značajno, jer je u skladu sa članom 141. Ustava Republike Srbije, koji definiše da je Vojska Srbije pod demokratskom i civilnom kontrolom. Ova izmena Zakona o vojsci će vratiti nadzornu ulogu javnosti građanskog društva, što predstavlja jedan od stubova demokratske civilne kontrole sektora bezbednosti. Takođe, izmenama Zakona o Vojsci Srbije se preciziraju specifična zanimanja Vojske Srbije koja se obavljaju u posebno teškim uslovima, čime će se bolje zaštiti prava ovih pripadnika Vojske Srbije koji rade u teškim i opasnim uslovima, kao što su piloti, ronioci, padobranci. Izmenama zakona se definiše i mogućnost da pripadnik Vojske Srbije nakon devet godina provedenih u statusu profesionalnog vojnog lica može biti primljen u stalni radni odnos kao civilno lice bez javnog konkursa, čime će se omogućiti ovim licima da i nakon ovog perioda nastave svoj rad i daju doprinos sistemu odbrane Republike Srbije. Pre nego što završim svoje izlaganje, hteo bih da se osvrnem na neke pozitivne stvari u Vojsci Srbije i Ministarstvu odbrane, koje su se desile od kada ste vi, gospodine ministre, preuzeli dužnost. Kao što ste rekli Vojska Srbije po prvi put za 15 godina ima 75% popunjenosti rezervi naftnim derivatima i avionskim gorivom, dok je za vreme ministra koji je upravljao Ministarstvom odbrane do 2012. godine goriva bilo samo za dnevne potrebe, dok su ratne rezerve bile na nuli. Takođe, neko iz opozicije je danas rekao da je stanje u vazduhoplovstvu kritično. Evo, postavljam pitanje – u kakvom je stanju bilo vazduhoplovstvo u vreme pre 2012. godine, ako znamo da je u to vreme prosečan nalet pilota lovačke avijacije bio dva i po sata, a sada nalet ovih pilota iznosi 40 sati? Toliko o tome kakvo je stanje u vazduhoplovstvu bilo nekada i kakvo je sada. Takođe, racionalnim korišćenjem sredstava od uštede u prošloj godini, Vojska Srbije je uspela da kupi preko 30 hiljada gas maski. Opet osnovano postavljamo pitanje – šta se sa tim novcem dešavalo pre 2012. godine? Gospodine ministre, hvala vam na veličanstvenoj Vojnoj paradi koja je pokazala da građani Srbije imaju oružane snage na koje mogu da se ponose. Smatram da je zaista lepo bilo videti ponos u očima srpskih vojnika koji su prolazili pored ogromnog broja građana koji su došli da vide tu Vojnu paradu. Smatram da će ove izmene i dopune Zakona o odbrani i Vojsci Srbije znatno doprineti efikasnijem i boljem funkcionisanju sistema odbrane i Vojske Srbije, čime će ove institucije zadržati zasluženi ugled i poverenje građana Srbije. Upravo iz ovih razloga ću podržati ove izmene zakona. Pozivam vas da i vi isto učinite. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić.
Zahvaljujem. Gospodine ministre, gospođo i gospodo iz Ministarstva odbrane, za razliku od kolega koji su danas primetili veliki broj uniformi, meni je izuzetno zadovoljstvo da ovoliko visokih zvaničnika Vojske Srbije učestvuje u današnjoj raspravi, na čelu sa gospodinom ministrom. Ja sam bio dosta dobar vojnik. Nakon donetih zakona 2007. godine i njihovih izmena i dopuna u oktobru 2009. godine, uočenih problema i nedostataka, otklanjanje istih ili sličnih nadležnosti, dopune nadležnosti koje su nejasno ili neprecizno uređene ili uopšte nisu uređene, pristupilo se izmenama i dopunama navedenih zakona, a sve u cilju obezbeđenja jedinstvenog i efikasnog funkcionisanja sistema odbrane i efikasnijeg komandovanja i rukovođenja Vojskom Srbije, kao i efikasnijeg funkcionisanja iste. Javan rasprava o nacrtima oba zakona, odnosno oba zakonska predloga obavljena je početkom 2014. godine u više gradova u Srbiji. Ono što bih posebno istakao u oba predloga izmena i dopuna zakona je sledeće: predlog da se Vojska Srbije strukturno deli na rodove i službe, rodovi i službe na vrsta, a vrste na specijalnosti. Izmenom i dopunom zakona predviđeno je da se pojedini rodovi Vojske Srbije grupišu u vidove pri čemu su predviđeni vidovi Vojske Srbije: kopnena vojska, ratno vazduhoplovstvo i protivvazduhoplovna odbrana. Posebno ističem, kao i većina mojih kolega u raspravi, da je zbog tradicije ponovo vraćen naziv – Ratno vazduhoplovstvo i vazduhoplovna odbrana. U javnoj raspravi je bilo sasvim suprotnih i iznetih primedbi na onaj naziv „ratno“, kao i da ukažem na to, obzirom da Vojska Srbija ima rečne jedinice, na povratak mornaričkih činova ovim predlogom zakona. Predlogom zakona rodove i službe određuje predsednik Republike na predlog ministra odbrane, dok vrste i specijalnosti rodova i službe Vojske Srbije određuje ministar na predlog načelnika Generalštaba. Predlogom zakona je navedeno da se organizacione promene Vojske Srbije realizuju u skladu sa odredbama dugoročnog razvoja sistema odbrane, strategijskog predloga odbrane Srbije, kao i srednjoročnog plana i programa razvoja sistema odbrane. Zakonom o odbrani uređuje se sistem odbrane, nadležnosti državnih organa i Vojske Srbije u odbrani, kao i prava i dužnosti državnih organa, lokalnih uprava, pojedina, tj. građana, privrednih društava i drugih pravnih lica i preduzetnika u odbrani. Zakonom o vojsci uređuje se organizacija, sastav i način delovanja, položaj i nadležnosti Vojske Srbije, specifičnosti obavljanja vojne službe, komandovanja i rukovođenja. Takođe, predlogom zakona uređuju se činovi i zvanja u Vojsci Srbije, obeležje i simboli, vojni praznici, javnost rada, demokratski civilna kontrola, verska služba i mnoga druga pitanja od značaja za Vojsku Srbije. Ono što bih na kraju posebno istakao je predlog da oni koji provedu devet godina bez prekida, kao profesionalni vojnici, mogu bez konkursa biti primljeni u oružane snage, kao civilna lica, ukoliko se za to ukaže potreba, kao i na predlog da se porodilje i trudnice ne razrešavaju dužnosti dok su na porodiljskom i trudničkom odsustvu, već da po završetku se vrate na svoje radno mesto. Ubeđen da će ove izmene i dopune poboljšati sveukupno stanje u Vojsci Srbije i očuvanje svetlih tradicija njene bogate prošlosti, u danu za glasanje podržaću izmene i dopune predloženih zakona. U ovom trenutku pomenuo bih žeton, koji smo danas pominjali. Video sam žeton i on mi mnogo liči na neki žeton koji sam davno dobio od bivše američke ambasadorke u Srbiji. Jedino što nije imao četiri ocila, nego je imao orlove. Hvala.
Reč ima mr Miloš Tošanić.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, gospodo iz Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, ministar Bratislav Gašić je u izlaganju na početku prezentovao ova dva zakona izuzetno podrobno i detaljno i vrlo dobro nas usmerio na delove koje ćemo izlagati i na delove o kojima ćemo raspravljati, tako da ću se ukratko osvrnuti na oba ova zakona, s tim što u prethodnim izlaganjima, koliko sam mogao da primetim, nisam primetio ništa puno loše što se tiče ovih zakona, čak naprotiv. Što se tiče samog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije, njima je izvršeno usklađivanje sa novodonetim propisima i uredbama, kao nižim hijerarhijskim dokumentima, kao što su Uredba o rodovima i službama, verskoj službi, simbolima, obeležjima, komandovanju, rukovođenju i drugo. Precizno je definisano šta je specifična vojna služba i vojna služba pod otežanim uslovima. Takođe, dopunjeni su sadržaji delokruga nadležnosti Ministarstva odbrane i načelnika Generalštaba Vojske Srbije šta donose, potpisuju i propisuju. Detaljno je uređena nova oblast u vezi vođenja evidencije stanja u službi profesionalnih pripadnika i civilnih lica, a takođe su detaljno dopunjeni sadržaji u vezi stanja pripadnika u službi, kao što su: napredovanje, penzionisanje, plata, naknade, prestanak službe, odgovornost, disciplinske mere, odlikovanja, priznanja itd. Razlog za donošenje ovog zakona je potreba usklađivanja važećih rešenja sa iskustvima u praktičnoj primeni Zakona o Vojsci Srbije i usaglašavanja sa promenama u pravnom sistemu Republike Srbije izvršene nakon stupanja na snagu izmena važećeg zakona izvršenih po zakonu o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije. Takođe, razlog za donošenje ovog zakona je otklanjanje uočenih nepreciznosti u pojedinim rešenjima koje stvaraju teškoće u tumačenju odredaba zakona i potreba preciziranja pojedinih ovlašćenja za donošenje podzakonskih akata koje je moguće doneti za izvršenje ovog zakona. Cilj koji treba postići podnošenjem ovog zakona je efikasnije komandovanje i rukovođenje Vojskom Srbije i obezbeđivanje efikasnog funkcionisanja Vojske Srbije. Što se tiče zakona o izmenama i dopunama Zakona o odbrani, ovde je sada precizno definisano mnogo pojmova, kao što su: šta je to sistem odbrane, šta je odbrana, koji su subjekti sistema odbrane, šta je civilna, a šta vojna odbrana. Takođe, definisani su pojmovi: šta je doktrina Vojske Srbije, šta su doktrinarni dokumenti, šta su srednjoročni i dugoročni planovi i pregledi odbrane u kojima se definišu ciljevi i procenjuju potrebna finansijska sredstva. Istaći ću da je veoma pozitivna dopuna člana 14. prema kojem je veoma detaljno obuhvaćena nadležnost i poslovi Ministarstva odbrane po specifičnim oblastima i funkcijama, tako da se sada predlaže 59 zadataka. Ovim zakonom je detaljno dopunjen sadržaj u vezi inspekcijskog nadzora u Ministarstvu odbrane, u svim oblastima odbrane propisanih zakonima i drugim propisima. Detaljno je dopunjen važan sadržaj u vezi logističke podrške Vojske Srbije, a radi zadovoljavanja suštinski važnih operativnih potreba Vojske Srbije. Značajno je dorađen sadržaj u vezi opšte i delimične mobilizacije. Unete su novine u vezi uređenja javno-privatnih partnerstava, a radi zaključivanja ugovora o delatnostima značajnim za odbranu, rekonstrukcije i održavanje vojnih objekata, pružanja usluga i slično. Detaljno su dopunjeni važni sadržaji u vezi sa vojnim pravobranilaštvom i sudovima. Osnovni razlog za donošenje ovog zakona je potreba otklanjanja problema i nedostataka uočenih u postupku redovnog praćenja primene propisa i akata, a kojima se uređuje sistem odbrane i usaglašavanja sa promenama u pravnom sistemu Republike Srbije izvršenim nakon stupanja na snagu poslednjih izmena važećeg zakona izvršenih u zakonu o izmeni Zakona o odbrani. Poseban razlog za donošenje ovog zakona je otklanjanje višestrukog uređivanja istih ili sličnih nadležnosti i njihovog nepotrebnog ponavljanja u više zakona i dopuna nadležnostima koje su nejasno ili neprecizno uređene ili uopšte nisu uređene i neophodne su za efikasnije funkcionisanje sistema odbrane za koje je odgovorno Ministarstvo odbrane. Cilj koji treba postići donošenjem ovog zakona je obezbeđenje jedinstvenog i efikasnog funkcionisanja sistema odbrane. Na kraju, želim da kažem da je gospodin ministar Bratislav Gašić, na mestu na kome se nalazi, izuzetno dobro obavio svoj zadatak, da je pokazao da je dosledan i dostojan mesta na kome se nalazi, da će vojsku i odbranu dovesti na nivo, na taj pijadestal gde će biti na samom vrhu, da će podići maksimalnu borbenu gotovost Vojske Srbije. U to ime, ministru želim puno uspeha u radu, uz napredno vam bilo, a svima ostalima se zahvaljujem na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Milan Stevanović.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Gospodine ministre, državni sekretaru, generali, viši oficiri Vojske Srbije, hteo sam jedan segment da pomenem, a to je segment tržišne orijentisanosti naše namenske industrije. Pre 25 godina naša namenska industrija bila je jedna od vodećih na svetu i bolje je da kažem šta nismo proizvodili, nego šta smo sve radili, s obzirom na veličinu zemlje: kompletno pešadijsko naoružanje je bilo naše, artiljerija, poznati raketni bacači, čak smo proizvodili i podmornice i bili smo izvozno orijentisani. Nismo uspeli da sačuvamo taj trend. Imao sam sreću da sam radio za našu vojsku pre 25 godina u Naučno-istraživačkom institutu „Mihajlo Pupin. Radili smo na kviziciji radarskih podataka i garantujem da smo tada bili na nivou NATO-a. Ali nismo uspeli da sačuvamo te naše stručnjake koji su bili odlični. I sada znam da su naši konstruktori izuzetno dobri, izuzetno cenjeni, samo je pitanje menadžmenta, a sada imamo šansu da sve to pokrenemo. Što se tiče trendova upravo zbog toga treba da čuvamo naše kadrove zato što su trendovi u vojsci ka dronovima i robotima. Vodeće svetske armije više neće imati kuda. Da bi držali taj tehnološki nivo moramo da sačuvamo naše kadrove. Najskuplja pamet je uvezena pamet. Moram da kažem nešto što se tiče aparata. Zamislite da treba da promovišemo jedan naš proizvod, proizvod naše namenske industrije koje smo tada videli, naše oklopne transportere i naše dronove. Zamislite da tog trenutka imamo armiju svetskih novinara, 700 i da smo medijska prestonica sveta, zar da ne iskoristimo takvu priliku? Razumem kritiku opozicije, ali ne razumem kada uradimo nešto što nam svima treba. To nije samo imidž zemlje, tada smo bili centar sveta. Treba da govorimo koliko smo tona goriva potrošili, to je ništa u odnosu na ono što smo dobili. Što se tiče činova u jednom trenutku mi se učinilo da imamo četiri nivoa generala, četiri u ratnoj mornarici iako je komandant ratne flotile pukovnik, međutim ako moramo da pratimo te ljude koji su završili pomorsku akademiju, onda se slažem sa tim. Još nešto, 1944. godine vermaht je imao 12 miliona vojnika i oko 3.000 generala. Znači, na 17.000 vojnika jedan general. Znam da ne možemo da pravimo paralelu, ali imam utisak da imamo više generala nego što je našoj vojsci potrebno. Takav je moj laički utisak. Još jedna stvar, gospodine ministre, želim da nam obećate da nikada niko neće kovati žetone sa svojim likom i da vi to nikada nećete da uradite za vreme vašeg mandata. Hvala.
Reč ima ministar Gašić.
Obećavam.
Zahvaljujem gospodine Gašiću. Reč ima narodni poslanik Milorad Cvetanović.
Gospodine predsedavajući, uvaženi ministre Gašiću sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, govoriću o predlogu izmene i dopune zakona o odbrani i Vojsci Srbije. Strategija odbrane Republike Srbije predstavlja osnovni strateški dokument kojim se usmerava angažovanje resursa odbrane i razvoj normativnih, doktrinarnih i organizacijskih rešenja sistema odbrane Republike Srbije. Doktrina Vojske Republike Srbije je osnovni dokument u kojem se definišu opšta opredeljenja o vojnoj delatnosti, organizovanju, pripremama, upotrebi i obezbeđenju Vojske Srbije u miru, ratnom i vanrednom stanju. Ovim dokumentom razrađuju se utvrđeni osnovi za izgradnju profesionalne i efikasne Vojske Srbije, materijalno-finansijski održive, interoperabilne sa vojskama država partnera, moderno opremljene i osposobljene za realizaciju misija i zadataka. Povećana međuzavisnost država na globalnom planu umanjuje opasnost od tradicionalnih vojnih pretnji. Uprkos tome, svet se danas suočava sa kompleksnom bezbednosnom situacijom koju karakteriše brze i teško predvidive promene, što rat i oružane sukobe i dalje čini konstatom međunarodnih odnosa. Najveći broj država u svetu opredeljeno je da pitanje sopstvene bezbednosti rešava u okviru sistema kolektivne bezbednosti, organizacije UN, koja i dalje predstavlja važan faktor globalne bezbednosti i kojom je predviđeno reagovanje Međunarodne zajednice u slučaju kršenja međunarodnog pravnog poretka i ugrožavanje mira. Vojska Republike Srbije je na 60 mestu svetske liste „global fajer pauer indeks“ koja rangira vojske ukupno 106 zemalja sveta. Procena se vrši na osnovu ljudskog potencijala i opreme, ali i drugih bitnih faktora kao što je vojni budžet. Kao što je poznato Republika Srbija je programom NATO partnerstva za mir pristupila 2006. godine. Partnerstvo za mir je vojno-politički program praktične bilateralne saradnje između partijskih zemalja i NATO. Ono omogućava partnerima da izgrade individualni odnos sa NATO, birajući sopstvene prioritete za saradnju. Na osnovu privrženosti i demokratskim principima koji čine osnov same alijanse svrha partnerstva za mir je da poveća stabilnog, umanji pretnje po mir i da bezbednosno ojača odnose između partnerskih zemalja i NATO. Upravo ovim predlozima zakona ćemo znatno ojačati našu poziciju u svetu i podići je na znatno viši nivo osnovno strategijskog doktrinarne dokumente u koje spadaju Strategija nacionalne bezbednosti Republike Srbije, Strategija odbrane Republike Srbije i Doktrina Vojske Srbije. Veoma važna promena u sistemu odbrane je što sada i organi autonomnih pokrajina, kao i jedinice lokalne samouprave čine jedinstven odbrambeni sistem zemlje, uključujući i privredne subjekte u njima koji u skladu sa svojim nadležnostima planiraju sistem rada i bezbednosnih mera u vanrednim i ratnim okolnostima. Ministarstvo odbrane može sklapati ugovore sa privatnim subjektima u poslovima i organizacijama vezani za odbranu, rekonstrukciju ili za bilo koju svrhu za podizanje borbenosti zemlje. U okviru Predloga zakona o Vojsci Republike Srbije značajne novine možemo prepoznati u uređenju nadležnosti i položaja Vojske Srbije tako što načela unutrašnjeg uređenja i sistematizacije formacijskih mesta u Vojsci Srbije donosi Vlada na predlog ministra odbrane. Promena činova u rečnim jedinicama je jedna od novina, kao i odličan predlog da se u slučaju otkrivanja korišćenja nedozvoljenih sredstava opijata kod oficira ili bilo kojih drugih lica na službi u Vojsci Srbije izriče mera udaljenja sa dužnosti koja je značajan napredak u odnosu na dosadašnji član zakona koji je omogućavao lečenje od istih i tek nakon toga ako bi se slučaj ponovio bi došlo do disciplinske mere udaljavanja sa dužnosti ili funkcije. Jedinicama Vojske Srbije ili ustanovama je omogućeno davanje imena istaknutih ličnosti ili događaja vezanih za istoriju Vojske Srbije, što nedvosmisleno govori o nameri, o očuvanju svetle junačke istorije naše zemlje koja nikada kroz vekove nije bila agresor, već samo zaštitnik svoje teritorije bez ikakvih pretenzija prema bilo kome. Svoje istorije kroz ratove i sukobe treba uvek sa ponosom da se sećamo, još od prve čete redovne srpske vojske koja je formirana 1829. godine od strane vojvode Podrinjskog Jevrema Obrenovića, preko majora Gavrilovića koji je 7. oktobra 1915. godine vojnicima koji su branili Beograd rekao da nemaju čega da se boje jer njihovi životi više ne postoje, s obzirom da je vrhovna komanda izbrisala njegov puk iz vojnog stanja. Zapravo vrhovna komanda nikada nije izdala takvu naredbu i čije se reči i dan danas da ponosom izgovaraju i na Japanskoj vojnoj akademiji, pa preko Stepe Stepanovića, Živojina Mišića, majora Milana Tepića i mnogih drugih. Ove predloge zakona nedvosmisleno trebamo usvojiti u danu za glasanje i kroz njihovu primenu poboljšati, unaprediti i podići na viši nivo, stepen profesionalnosti u organizaciji, rukovođenju i komandovanju jedinica Vojske Republike Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani pripadnici i predstavnici Vojske Srbije, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću i poštovani gospodine Gašiću saglasan sam da zakonima treba da otklonimo probleme koji su uočeni u postupku praćenja primene zakona, što piše u obrazloženju za prvi predlog zakona. Saglasan sam, gospodine Gašiću, i da zakonima treba da otklonimo nepreciznosti koje su nastale višestrukim uređivanjem istih ili sličnih nadležnosti i za mene tu nema nikakvih dilema. Saglasan sam, ministre Gašiću, da nam treba efikasnije komandovanje i rukovođenje Vojskom Srbije, što takođe piše u obrazloženju za drugi predlog zakona i cenim, ministre Gašiću, što, za razliku od većine ministara u Vladi, u Skupštinu šaljete relativno dobro pripremljene i obrazložene predloge zakona. Moram ovde da kažem, imali smo iskustva sa ministrima koji su po dva ili tri puta dolazili da menjamo te jedno. Gospodine Gašiću, sa vama to nije slučaj i kao narodni poslanik, jedan od 250, ovde želim jasno da kažem da to cenim. Ali, ministre Gašiću, želim ovde i da vam postavim jedno, da ga nazovem, topovsko pitanje. Topovsko pitanje je, poštovana gospodo, čisto da podsetim ovde i uvaženu gospodu goste i narodne poslanike, pitanje artiljerijskog preoružanja i modernizacije srpske artiljerije koje je potrajalo, poštovana gospodo, od 1904. do 1906. godine. Poštovana gospodo narodni poslanici, zbog topovskog pitanja, izbila je politička afera, ali i nekoliko kriza vlada u ovom periodu, a povodom topovskog pitanja kralj Petar se preispitivao i promenio stav, poštovana gospodo. General Putnik, koji je zauzimao mesto ministra vojnog u nekoliko navrata govorio je da čovek kada ide na pijacu da kupi pile, da ga zagleda sa ove i sa one strane, da se ne bi prevario. A vi ste se, gospodine Gašiću, ja mislim i danas, tokom današnje rasprave, a i prethodnih nekoliko dana u javnim nastupima prevarili u sudovima, o onom pitanju o kome smo danas već diskutovali, gospodine Gašiću. Ja sada ovako razmišljam. Kako da sudim o vašem delanju, ministre Gašiću, kada znamo da su predlozi zakona relativno dobri, kada znamo da i kralj može da se preispituje, da je general Putnik mogao da se preispituje, jedino se vi, ministre Gašiću, ne preispitujete povodom, ja mislim, svog neprimerenog ocenjivanja rada jednog čoveka koji nastupa u ime jedne institucije, pa i danas, u ovoj Skupštini, u našoj raspravi, gospodine Gašiću, a to je Zaštitnik građana. Moram ovde da kažem, poštovana gospodo, to je bio deo naše debate…
Ja vas molim, gospodine Pavićeviću, i moram ovo da kažem, da ne zloupotrebljavate Poslovnik i da ne govorite o nečemu što nije tema dnevnog reda. Izvolite, nastavite.
Molim vas samo za malo strpljenja, gospodine. Znam da ste vi lično na izmaku snaga, ceo dan predsedavate sednicom Narodne skupštine, ali evo još jedan minut ili minut i po, gospodine Bečiću. Dakle, šta je sada meni tu jedna velika dilema? Ja sam dao ocenu pristupa ministra Gašića povodom predloga zakona. Ali, i ocenu njegovog delanja u poslednjih nekoliko dana i danas. Sada ja ovako razmišljam: kako, poštovana gospodo, da se pomiri dobar pristup u pripremi predloga zakona i jedno, po mom sudu, situaciono, ustavno, nesnalaženje jednog od ministara u Vladi, u ovom slučaju gospodina Gašića? Moj predlog je sledeći. Hajde da usvojimo ove predloge, poštovana gospodo, ali, ako ne zbog drugih razloga, a ono zbog pijeteta prema vašim slavnim prethodnicima na tom mestu, gospodine Gašiću. Kažite ovde – pogrešio sam. To može samo da učvrsti vaš autoritet, gospodine Gašiću, u ovoj Vladi. Poštovana gospodo, ja sam spremio i jednu knjigu ovde „Govore“ Jovana Skerlića, pre mesec i nešto dana poklonio sam predsednici Narodne skupštine, gospođi Gojković. Za vas sam pripremio, gospodine Gašiću, da eho ovog izvinjenja ne bi delovao toliko strašno, jednu knjigu koja je izašla prošle godine, izdao je Institut za savremenu istoriju, to je zgrada do, blizu, „Top, vojnik i sećanje, Prvi svetski rat i Srbija 2014. do 2009. godine“ i nadam se, gospodine Gašiću, da će ovo pomoći i u vašem preispitivanju vašeg rada kao ministra i nadam se da vam ne smeta da čitate ovo štivo.
Vreme, gospodine Pavićeviću. Ja imam žal što ja nisam dobio knjigu od vas, gospodine Pavićeviću. Gospodine Pavićeviću, ja vas molim, sledeći put kad budete delili knjige, ja bih voleo da dobijem od vas knjigu. Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Izvolite, reč ima Bratislav Gašić.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću, na poklonu. Evo, upravo ste i vi potvrdili ono što i ja znam, kada ste pričali o zakonima koje Vojska Srbije i Ministarstvo odbrane daje u raspravu u ovoj Skupštini, u ovoj cenjenoj Skupštini, da pravnici svoj deo posla odrađuju valjano i pohvalili ste kompletnu pravnu službu i sekretarijat Vojske Srbije koji priprema ove zakone i sve prateće službe koje su danas ovde. Gospodine Pavićeviću, meni nikad nije teško da se izvinim i da kažem – da, pogrešio sam. Ja nemam ovde osnov zato što tražim od tužilaštva da mi se oglasi i da kaže – da, vi možete da date papire Zaštitniku građana, to neće da prejudicira istražni i predistražni postupak i ja čekam njihov papir. Znači, nemamo nikakav problem da Zaštitniku građana damo, ali mora tužilaštvo da nam kaže – da, dajte, jer ista ta akta koja sam ja danas pokazao vama ovde su spremali ti isti vrsni pravnici, a jedan od njih je ovde i sekretar Ministarstva odbrane, godinama na jako visokom položaju, sudija Višeg vojnog suda. Dakle, onog momenta kada neko kaže – da, ovaj zakon je bio stariji, Zakon o Zaštitniku građana je stariji od krivičnog postupka, ja ću da kažem – da, izvinite, mi nismo znali u Ministarstvu odbrane, ja kao prvi među jednakima nisam to znao, načinio sam grešku. Ali, dovoljno je valjda ako kažem malopre da nikakav problem nemamo u ovom trenutku da nam dođe bilo koja civilna kontrola u Vojnobezbednosnu agenciju. Moram radi javnosti, radi građana Srbije i radi vas ovde. Evo, već sada ide vest – VBA u ovom trenutku ne prisluškuje nikoga, kao da smo nekada prisluškivali nekoga. Zna se zakonska procedura da bi mogli da uđemo u bilo kakav proces. Moram da kažem radi javnosti i ono što sam malopre spomenuo za 2011. godinu kada je reč o sindikatima, i to je bilo isključivo uz odobrenje suda. Znači, nije namera da za bivšeg ministra kažemo da je on učinio nešto protiv zakona. Naprotiv, rađeno je u skladu sa zakonom i uz odobrenje suda zbog… (Dragan Šutanovac, s mesta: Znači, padne sa lustera…) Dobro, gospodine Šutanovac, dozvolite mi da kažem.
Molim vas, gospodine Šutanovac, dopustite da ministar završi izlaganje.
Ja nisam ni danas rekao da je to rađeno tada na nelegalan način, protivzakonit način i meni je jako stalo da čast ovih poštenih srpskih oficira sačuvam, jer su nepravedno napadnuti. Rekao sam na početku svog obraćanja da mene možete da zovete kakvim god hoćete imenima, o meni možete da pričate kakve god hoćete priče, ali neću da dozvolim da časni srpski oficiri, koji danas sede pored mene ovde, zbog toga ispaštaju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Gašiću. Gospodine Pavićević, zašto mislite da imate pravo na repliku? Ako ste mi obećali knjigu o istoriji i poklonili ministru knjigu o istoriji, ne morate sada da mislite da samo zbog toga imate pravo na repliku. Ali, evo, obrazložite zašto mislite da imate pravo na repliku.
Na osnovu člana 104. imam pravo na repliku, jer mislim da gospodin Gašić nije dobro razumeo jedan deo mog izlaganja. Vi, gospodine Bečiću, nemojte da brinete, pripremiću odgovarajuću knjigu za odgovarajući trenutak ovde u Skupštini.
Zahvaljujem. Radujem se tom trenutku.
Dakle, poštovana gospodo narodni poslanici, poštovani pripadnici i predstavnici Vojske Srbije, poštovani predsedavajući, gospodine Bečiću i poštovani ministre Gašiću, ja smatram, ministre Gašiću, da nije bilo primereno da jednom čoveku koji nastupa u ime jedne institucije koja je Ustavom definisana, članom 138, gospodine Gašiću, da za tog čoveka kažete, a ja sam vas slušao, ne samo da je pogrešio, nego da govori gluposti. Vi ste, gospodine Gašiću, rekli da taj čovek jeste uradio nešto za šta je vas sramota da kažete kako biste opisali to što je on uradio. Poštovani gospodine Gašiću, taj čovek nastupa u ime jedne institucije, koliko sam ja razumeo, dela po zakonu. Taj čovek se pridržava izvesnih pravila i kako ja razmišljam, gospodine Gašiću, ja smatram da ako je kralj mogao da promeni stavpreispitujući se, ako je general Putnik, koji je bio ministar vojni, mogao da se preispituje, poštovana gospodo, da menja stav, pa zašto vi, gospodine Gašiću, ne biste mogli da kažete da vam je žao što ste za gospodina Jankovića, rekli da govori gluposti, i da vam je žao, gospodine Gašiću, što ste rekli da vas je sramota da izgovorite tu reč koja vam je pala na pamet, da biste opisali njegovo delanje. U pitanju je odnos…
Vreme.
U pitanju je odnos prema institucijama, gospodine Gašiću. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Pavićeviću. Isto kao koje pravo tražite za ministra Gašića, to isto možete da uputite i Povereniku Jankoviću. Izvolite, gospodine Gašiću, dobićete reč. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Ne znam da li koristim repliku ili imam pravo kao ministar da se obratim. Ali, i moja fotelja i moja funkcija jeste neka institucija i nju ne može da neko bez ijednog argumenta, zato što želi da zaštiti neke tamo interese, zato što želi da spinuje određene informacije, zato što želi nešto da dođe do nečega. Ne znam kako biste vi nazvali to isto tako pojavljivanje, objavljivanje u medijima bez da saslušate drugu stranu i da kažete – da, vaši argumenti su zbog da, zakona. Niste u pravu, dužni ste, ili niste dužni, a čak i da sačekamo da nam kaže, da nam tužilaštvo kaže, da nam kaže sud da, dužni ste. Mi ćemo to da dostavimo jer nećemo da remetimo postupak koji je u toku, nego izlazite i vi dajete neke informacije i pre toga osuđujete VBA, a da niste došli za sedam godina u kontrolu i našli bilo kakav propust. Ne zaboravite, samo još jednu stvar, skupštinski Odbor za kontrolu službi bezbednosti je dva dana pre izlaska ovih informacija u medijima, prihvatio izveštaj i završio kontrolu VBA. Znači, da ta neka institucija dezavuiše skupštinski odbor za kontrolu službi bezbednosti. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Gašiću. Kao što sam i rekao ja pre toga, kao što vi imate odgovornost ima i druga strana odgovornost. Gospodine Pavićeviću, mislim da nemate više prava na repliku. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ali mogu li da obrazložim? ) A šta sada? (Vladimir Pavićević, s mesta: Da obrazložim.) Da obrazložite, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani pripadnici i predstavnici Vojske. Gospodine Bečiću, molim vas da intervenišete poslanici SNS ustaju, ne dozvoljavaju mi da govorim. O čemu se radi, poštovana gospodo? Naša Skupština je, moram da vas podsetim, …
Gospodine Pavićeviću, molim vas nemojte da replicirate sa narodnim poslanicima.
Onda umirite narodne poslanike.
Molim vas, gospodine Pavićeviću, ja sam dozvolio samo da mi kažete u jednoj rečenici zašto smatrate da imate pravo na repliku. Samo da se ograničite na to, molim vas.
Tako je, to sam i krenuo da kažem. Evo, gospodine Bečiću, sada da vam kažem zašto ja imam pravo na repliku. Mislim da ministar Gašić i ja razgovaramo o jednoj stvari oko koje nema razumevanja.
Gospodine Pavićeviću, smatram da to nije dovoljan osnov za repliku i ne mogu da vam dopustim da imate pravo na repliku, a vas bih takođe zamolio kada odlučite o onom trenutku kada ćete mi pokloniti knjigu da to ne bude sećanje kako sam jednom bio poslanik. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, kao bivši vojnik, nosilac bivšeg čina, mislim da kada vojna pitanja dođu na redosled… Šta vas zanima moj čin? Razvodnik prve klase ili desetar. Objasniću vam. Moj vojni rok je trajao 452 dana. Oficiri koji su ovde vrlo dobro znaju, služio sam u Mekuše Kamenskom, dvesta dana mi je trajala obuka. Obučavali su me 200 dana, a onda sam ja 252 dana obučavao druge. Tek toliko kada imamo pitanja opozicije da objasnim da kao vojnik imam pravo da tražim da prvo mi koji smo služili vojsku i žene koje to ne moraju dobijemo po vojnim pitanjima pravo prvenstva kada se govori o pitanjima vojske, pitanjima naoružanja i tako dalje. Verujem da oni koji nisu služili vojsku, verujem da oni koji su nosili guske i patke, verujem da oni koji su nosili tamo neke metle, četke i tako dalje, verujem da oni malo manje znaju o služenju vojnog roka nego mi. I, kao poljoprivrednik ja moram da kažem, ako treba reći gde sam služio, Karlovac i Bihać, bio sam i kopnena vojska, bio sam i tada se to zvalo ratnovazduhoplovstvo i protivvazdušna odbrana, a sada je protivvazduhoplovna odbrana. Dakle, bio sam i jedno i drugo. Bio sam vojnik bez obzira što ideološki to nije bila moja vojska, ta vojska je bila snažna i ja se ponosim što sam služio vojni rok za vreme kada je ta vojska bila značajna sila, ne samo u regionu već i u Evropi, a možda i u svetu. Oni koji to nisu uradili, oni koji nisu služili vojsku, oni koji su izbegavali vojnu obavezu na razne načine, a moji su vršnjaci ostavljam njima na čast da kasnije iako nisu služili, iako nisu slušali nisu bili spremni da komanduju jer to je staro vojničko pravilo, ako ne umeš da slušaš onda nisi dobar ni za komandovanje. Mogu da zamerim onima koji nisu služili, mogu da im oprostim, ali ne mogu da im oprostim što su sebi uzeli pravo posle da komanduju. Nisu služili državi, ali su zato državom i te kako služili. Seljaci su oduvek voleli vojsku i crkvu. Srpska država je nastala moderna na srpskom tronošcu koji se zvao seljak, vojska, crkva. Seljak je voleo da ide u crkvu, seljak je rado išao u vojsku, ostavljao je plug, latio se puške i sinonim pravog srpskog vojnika je Dragutin Matić,iz Gačinog Hana. Dakle, nije teško pretpostaviti da je on simbol ne samo Drugog svetskog rata već simbol jednog časnog, poštenog vojnika koji je služio vojni rok, išao u ratove osam godina. Dakle, ostavio je plug, 1910. godine, otišao na služenje vojnog roka. Godine 1912. bio u Prvom balkanskom ratu, a 1913. godine u Drugom balkanskom ratu, 1914. godine je otišao u Prvi svetski rat, kako ga zovu u prvi veliki rat. Vratio se. Nastavio da radi. Nastavio da finansira vojsku i u svom selu, bez ikakve penzije, bez dva svedoka dočekao starosti i umro u selu u kome je živeo i do kraja bio odan svojoj otadžbini. Imao mi i drugi primer nečasnih vojnika, gospodin Franjo Pirc koji je 1941. godine izdao vazduhoplovstvo, prebegao na stranu Ante Pavelića, vratio se 1944. godine na čudan način i prvo što je uradio, pokupio je svoje kolege pilote koji nisu izdali i postreljao ih u selu Jabuka kod Pančeva. Tek toliko da znamo šta je časna srpska vojska, šta je naša tradicija, šta je naša budućnost, kako treba biti odan vojsci i otadžbini i zemlji, a šta znači izdaje, to moramo uvek da razdelimo. Delila su se i onda odlikovanja. Delile se Karađorđeve zvezde. Delili se orlovi. Delila se Obilić medalja. Samedaljom Obilića prešli smo na žeton zgrabi novca. Gotovo je neverovatno na čega su oni pre nas bili sveli vojsku. Verujem da su i ovaj žeton, neko ugradio, pitanje koliko, koliko je naštampano, koliko je podeljeno, koliko je prodato. O tome ćemo valjda jednog dana dobiti odgovor. Ali, činjenica je da mi u Sremu, a gospodin Martinović to najbolje zna, imamo žetone druge vrste. Ubaciš žeton u nešto, srušiš nevidljivi ćiu- ćiu tup. Znači, to je pravi srpski žeton, ovaj na engleskom možda služi za neki tamo Ohajo, nosač aviona,da se ukrcaš u neki Diznilend ili tako dalje. Onaj čestiti koji bi upotrebio, onaj čestiti žeton koji ubacuju sremci, raketaši itd, on otprilike pogodi F117, onaj nevidljivi, sad ga ne vidiš, ali ga posle vidiš na zemlji – ćiju, ćiju tup. Dakle, imamo i tu drugu vrstu žetona i ja se ponosim na to što smo, bez obzira na manjak naoružanja, pokazali da možemo maltene i sa praćkom da oborimo ono što niko oborio nije. Stara poslovica kaže da - nije sramota pasti, sramota je ostati ležati i sramota je ne dići se. Mi ne treba da puzimo, mi treba da se uspravimo. Da bi se uspravili ja se zalažem za uvođenje obaveznog služenja vojnog roka ili obavezne obuke civilnog stanovništva u najbližoj kasarni, makar nekoliko nedelja, makar desetak vikenda, iz prostog razloga što ćemo tako dobiti rezervni sastav, a na takav način omladinu uvesti u neke tokove, jel i mi smo bili mladi od neposlušnih, u vojsci smo postali poslušni, od nemirnih smo postali mirni, od lenjih smo postali vredni, od svakakvih postajali smo nekakvi. Dakle, vojska nije samo da se nauči baratanjem oružjem, rukovanje oružjem. Vojska na određen način uobliči mladića, nauči ga nekoj poslušnosti, nauči ga disciplini, nauči ga redu, nauči ga radu, dakle ja se zalažem da se na određen način vrati služenje vojnog roka, makar na nekoliko nedelja, da se muško stanovništvo, a i žensko koje želi, obuči u rukovanjem oružjem, a da onaj profesionalni sastav bude moderan. Ja se zalažem da paralelno sa ekonomijom dižemo i našu vojsku, da joj nabavljamo savremenu opremu, pre svega da bude sila odvraćanja, da ima najmodernija sredstva, najmodernije avione, najmodernije raketne sisteme u regionu i da na takav način budemo ponovo neka vojska koja će u regionu biti sila za odvraćanje, a nikako sila za agresiju. Ja smatram da uporedo sa dizanjem ekonomije mora da se diže vojska, stara poslovica kaže – što plug zaradi, mač mora da odbrani. Tako i sada mislim da ono što seljaci proizvedu da radnici treba da prerade, da dignemo svoju ekonomiju, a da vojska treba da odbrani i ekonomiju i suverenitet zemlje. Mi treba da dignemo ekonomiju, to je svakako, mi treba da obratimo pažnju na vojsku, mi ponovo moramo da dižemo na svoj način, ne topovskim pitanjem, ne pitanjima satelita, prethodnici su zaboravili da je predsednik jedne partije učestvovao u kupovini satelita, zakup satelita smo platili 42 miliona eura, snimke koji će dolaziti za 24 sata zakašnjenja, da je to naručila SCG, da su glasala dva ili tri Crnogorca, a da je Republika Srbija, platila to isključivo iz svog budžeta, da je to bila jedna od najvećih afera i da smo pukli 42 miliona evra. Takođe su svi zaboravili da su naručivali tri šlema po vojniku, po borbenom vojniku, po borbenom sastavu, tri pancira, kao da će vojnik nositi tri pancira, tri šlema odjednom ili treba jedan šlem da nosi na glavi, a iz drugog da jede. To su zaboravili i danas postavljaju pitanja, pitanja topovske iz 1904. do 1906. godine. Ja predlažem da mi svi zajedno provedemo vreme u trudu i znoju, da podignemo svoju glavu i svoju zastavu. Budite svesni da su ljudi smrtni, ali slava boraca za slobodu nikad ne umire. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Rističeviću. Reč dr Marko Atlagić, kao poslednji prijavljeni govornik. Izvolite gospodine Atlagić.
Uvaženi gospodine potpredsedniče, poštovani gospodine ministre, vojni sa sa radnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, pre nego što se osvrnem na Zakon o odbrani, dozvolite gospodine predsedavajući Bečiću, da se zahvalim javno i otvoreno ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije, Vojsci Republike Srbije na čelu sa načelnikom Generalštaba Vojske Srbije, generalom Dikovićem, i Ministarstvu odbrane Republike Srbije na čelu sa vama ministre, vojni gospodine Gašiću, što ste u katastrofalnim poplavama u maju gospodnje 2014. godine, koje su zadesile deo naših građana i naše zemlje, dali ogroman doprinos kako na zbrinjavanju evakuisanih lica, tako i izgradnji nasipa, postavljanju mostnih prelaza, čišćenju sanacije klizišta, vodosnabdevanju, ispumpavanju vode i pružanju pomoći svake vrste kao uostalom i čitava Vlada Republike Srbije. Gospodine ministre Gašiću, građani Srbije su to veoma dobro prepoznali i oni će vam zaista zahvaliti što ste učinili u poplavama. Poštovani predsedavajući, dobro je što je Ministarstvo predložilo ove izmene i dopune zakona o odbrani, jer se i Zakon o odbrani, a i Vojska Srbije modernizuje u skladu sa sveukupnom modernizacijom naše zemlje koju je promovisao naš premijer u ekspozeu, kojeg je predstavio nama građanima Srbije 27.04. gospodnje 2014. godine. Pošto neki zaboravljaju samo u jednoj rečenici da napomenem, da je ovo najsveobuhvatniji, najbolji i najprecizniji i najveći ekspoze od svih prethodnih 72 ekspozea od 1805. godine, od prvog predsednika Vlade, gospodina Mateje Nenadovića, do danas. Vrlo dobro je, gospodine ministre što se ovim Predlogom zakona o odbrani, menjaju uočeni nedostaci u redovnoj primeni propisa i akata. Odlično je, poštovani narodni poslanici, što će ovaj zakon biti usaglašen sa promenama koje Vlada Republike Srbije uvodi u pravni sistem Republike Srbije, a u skladu sa modernizacijom Srbije, koja je promovisana, kako sam rekao 27.04.2014. godine, ovde u Narodnoj skupštini. Dobro je, gospodo narodni poslanici što se ovim zakonom definišu i pojmovi koji nisu bili uopšte definisani. Isto tako, vrlo dobro je poštovani predsedavajući što se ovim Zakonom o odbrani preciznije određuju i proširuju nadležnosti predsednika Republike Srbije u oblasti odbrane. Odlično je, gospodo narodni poslanici, što se menjaju i poboljšavaju članovi zakoni koji se odnose na nadležnost Vlade Republike Srbije u oblasti odbrane, a posebno naglašavam kada su u pitanju ovlašćenja Vlade Republike Srbije za usvajanje procesnih, vojnih i nevojnih izazova, rizika i pretnji po bezbednost naše otadžbine. Odlično je, gospodine ministre, što će se izmenama ovog Zakona preciznije urediti poslovi ovlašćenja Ministarstva odbrane Republike Srbije a predložena rešenja su usaglašena sa Zakonom o ministarstvima, sa Zakonom o planiranju i izgradnji, bar što se tiče onih članovi, što se tiče vojnih objekata. Vrlo dobro je što se ovim zakonom preciznije uređuju ovlašćenja Generalštaba Vojske Srbije za pripremu doktrinalnih dokumenata i dopune poslova u pogledu geotopografskog obezbeđenja. Odlično je što se preciznije određuju i uređuju bezbedonosno odbrambeni poslovi iz delokruga Ministarstva odbrane i Vojske Srbije. Vrlo dobro je, gospodine ministre, što Ministarstvo odbrane primenom ovog zakona uvodi evidenciju o poginulim, nestalim, zarobljenim i ubijenim pripadnicima oružanih snaga bivše SFRJ za period od 1991. do 15.05.1992. godine i evidenciju o nestalim pripadnicima Vojske Jugoslavije na teritoriji AP KiM 1998. i 1999. godine. Odlično je što se ovim zakonom preciznije određuju posebno dužnosti civilnih organa i postupaka o pripremanju sprovođenja planova odbrane iz delokruga njihove nadležnosti. Na kraju, gospodine ministre, ovih dana čuli smo nedobronamerne, tendenciozne a i danas ovde u Narodnoj skupštini i neistinite kritike na vaš račun. Verovali ili ne, poštovani građani Srbije, ali je istina, one dolaze od onih koji su doveli Vojsku Srbije na najniži nivo u svojoj bogatoj istoriji. Verovali ili ne, oni dolaze čak i od bivših ministara odbrane bivšeg režima. Niste vi, gospodine ministre Gašiću, nego bivši ministar u bivšoj Vladi, a sedi među nama, oštetili budžet Republike Srbije za 270 miliona na kursnim razlikama prilikom nabavke mobilnog sistema radio-relejnih veza preko „Jugohemije“, izveštaj državnog revizora, objavile „Večernje Novosti“ 18. jula 2012. godine, strana 17. Niste vi, gospodine ministre Gašiću, nego bivši ministar u bivšoj Vladi, a sedi danas ovde među nama, oštetili budžet Republike Srbije kada je platio nadogradnju softvera za VMA 850 hiljada evra, što je čak četiri puta više nego što je novi koštao. Niste vi, gospodine ministre Gašiću vojni, nego bivši ministar u bivšoj Vladi, a sedi danas ovde među nama, dodeljivali državne poslove od 156 miliona dinara svom najboljem prijatelju. Niste vi, gospodine ministre Gašiću, nego bivši ministar u bivšoj Vladi, a danas sedi u Skupštini ovde sa nama, od 2008. do 2007. potpisali nekoliko desetina ugovora. Niste vi, na kraju, gospodine ministre Gašiću, nego bivši ministar u bivšoj Vladi, a sedi među nama, veliki deo starešinskog kadra penzionisali u najboljim godinama, kada su bili uveliko radno sposobni i iskusni. To nije radila niti jedna vojska u istoriji ratovanja. Na samom kraju, dozvolite, gospodine ministre, da vam prenosim mišljenje većine građana Srbije da imate ogromnu podršku vi kao ministar, vojska i Ministarstvo odbrane Republike Srbije. Pozivam vas, gospodo narodni poslanici, posebno vas malobrojnih što ste ostali ovde večeras iz opozicionih klupa, da podržite bar ova dva zakona, jer ćete tako bar malo, makar i na taj način pokazati da vam je stalo do modernizacije Srbije za koju se tako zdušno zalaže predsednik Vlade gospodin Aleksandar Vučić sa čitavom Vladom Republike Srbije, potpomognutom od predsednika Srbije Tomislava Nikolića i većine građana Srbije, kao i većine poslanika u ovoj Skupštini. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Atlagiću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje prvo iz člana 96. Poslovnika? (Da) Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite. Vaše vreme je pet minuta i 12 sekundi.
Zahvaljujem. (Poslanik Srpske napredne stranke, s mesta: Budi dobar.) Hoćete biti ljubazni da opomenete gospodina koji meni dobacuje da budem dobar. Ako hoće da digne samo ruku da vidim ko je to.
Molim vas, ako je neko uputio takvu molbu narodnom poslaniku koji se sprema da govori, molim vas da to više ne činite.
Vratite vreme.
Ponovo se prijavite. Izvolite.
Zahvaljujem. Moram da kažem da kada slušam bivšeg ministra SAO Krajine, koji je tako isto narod u Krajni ubeđivao da nikada se neće desiti to što će se desiti, prosto mi suze naviru na oči i naravno da se tako to i desilo kada takvi ljudi imaju priliku da rukovode. Ovde nije bilo rukovođenja, ovde je više bilo… ali da se ne izražavam dalje. Gospodine ministre, ne bih želeo da ponovo otvorimo one teme koje nisu teme dnevnog reda. Niste mi dali odgovor, zbog čega ne znam, u važećem članu 2. Zakona o odbrani kaže se da odbrana Republike Srbije sprovodi se samostalno, a može se sprovoditi i u saradnji s drugim državama u okviru institucija sistema nacionalne odbrane itd. Zbog čega nije precizirano na koji način bi se ta saradnja sprovodila, ko bi bio nadležan, ko bi komandovao, ko bi vodio operativnu komandu, jer smo svedoci opšteg haosa u državi u vreme poplava, opšteg haosa o državi? Da nije vojska upala da pomogne, desio bi se Obrenovac na još nekim mestima. Podsećam samo da u tom haosu je čak jedan poslanik Skupštine Srbije bio šef kriznog štaba u Šapcu, a bio je u Šapcu možda prvi ili drugi put u životu. Znači, to je stvar na koju stručnjaci Ministarstva odbrane moraju da daju odgovor. (Aleksandar Martinović, s mesta: Da li je to tema?) Gospodine predsedavajući…
Ja vas molim da, poslaniče Šutanovac, vaše obraćanje prilagodite dnevnom redu i temi koja je danas na dnevnom redu.
Mene molite zato što meni dobacuju?
Ja vas molim da ne izazovete replike narodnih poslanika koji će sa pravom da se javljaju za reč.
Pa, nemam ja problem sa replikama. Zašto, gde se vama to žuri toliko pa sad ne možemo da pričamo?
Ne žuri mi se, ali ja vas molim da poštujete dostojanstvo Narodne skupštine i da govorite, po Poslovniku, o temi koja je na dnevnom redu. Izvolite.
Opet ste mi uzeli određeno vreme.
Nadoknadiću vam to.
Zahvaljujem. Dakle, nisam dobio odgovor. Ako kažemo da postoje vojne i nevojne pretnje, ako je definisano jasno ko predlaže strategiju odbrane, odnosno Strategiju nacionalne bezbednosti i ko je usvaja, a nevojne pretnje i asimetričnim pretnjama smatramo terorizam, organizovani kriminal, ko predlaže Strategiju borbe protiv terorizma, korupcije i ko je usvaja? Zbog čega i ona nije inkorporirana kao deo sistema odbrane? Ovo vam govorim sa potpunim uverenjem da ste svesni da su neke vaše kolege učestvovale u ovim amandmanima, aktivni oficiri Vojske Srbije, što nije zabranjeno, jel tako, da se konsultujemo oko stvari koje su logične. S druge strane, gospodine pukovniče Nikoliću, koliko ja znam, vi niste bili tužilac nikada. Da li je tako? Bili ste sudija Vrhovnog vojnog suda. Sada ste starešina Vojno-disciplinskog suda, gospodin ministar je malopre pogrešio. Gospodine Nikoliću, da mi kažete vi ili ministar, gde, u kom sistemu postoji mogućnost da se neko zbog disciplinskog prekršaja dovodi i gde se dovodi? Znači, ovde ste rekli da ovlašćena službena lica Vojne policije postupaju po zahtevu vojnog disciplinskog tužioca i predsednika, odnosno vas, za dovođenje. Tonema nigde. Dajte neko preduzeće da neki disciplinski prekršaj uradi i sada ga neko dovodi, pretpostavljam s lisicama, kao što se privode ove štonemaju kartu od 70 i nekoliko dinara. Takođe, ja sam ubeđen, član 20. stav 2. Ustava Republike Srbije koji propisuje da se dostignuti nivo ljudskih i manjinskih prava ne može smanjivati. Pređašnjim zakonom je definisano ko može, a ko ne može biti član političke organizacije. Vi sada smanjujete dostignuti nivo ljudskih prava u okviru Ministarstva odbrane. Dovodite u situaciju državne službenike koji rade u Ministarstvu odbrane da imaju više ljudskih prava u odnosu na vojne nameštenike i na vojne službenike. To, naprosto, ne može. To je stvar koja ne sme da se dešava, jer u suprotnom ja sam duboko ubeđen da će doći do procesa pred Ustavnim sudom koji će da razmatra ovu stvar. Ja razumem, gospodine Gašiću, kada vi kažete da ste vi razgovarali sa oficirima i oni su vam to rekli, ali ne treba Zakon o Vojsci da uređuje sama Vojska. Znate, često se govori – Vojska se reformisala. Ne, Vojska se nije reformisala. Civilna vlast reformiše vojsku i daje strategijske poteze koje treba da omoguće da se vojska adekvatno pripremi za odbranu zemlje…
Vreme. Dobili ste onih 15 sekundi koje sam vam oduzeo.
Petnaest sekundi? Kako vaše vreme tako brzo prođe, gospodine Bečiću? Evo, i ja ću, kada mi budete rekli šta čitati, da vam poklonim knjigu, samo da znam koju vrstu literature. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Šutanovac. Za reč se javio ministar Bratislav Gašić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Da, pitali smo i sistem. Nismo rekli da je sistem donosio ovaj zakon i da su vojna lica pisala… Jesu pisala vojna lica, ali nije presudno. Pitali smo sve u javnoj raspravi šta misle o zakonu. Državni službenici nisu profesionalni pripadnici Vojske Srbije, jesu oficiri, podoficiri, vojni službenici i profesionalni vojnici. Malopre sa strane opozicije je rečeno – pa ne mogu samo vojna lica da im bude uskraćeno da budu pripadnici neke političke organizacije, a sada kažete – pa ne valja što se sada to širi i uskraćuju se ta prava, tako da morate da izaberete šta je to. Drugo, član 2, kada su vanredne situacije u pitanju i taj član se odnosi pre svega na saradnju sa zemljama u okruženju kada su vanredne situacije u pitanju. Vi znate da je komandant Štaba za vanredne situacije predsednik Vlade, tako da eto odgovora i na to pitanje koje ste mi postavili. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Gašiću. Razumem to što mislite, gospodine Šutanovac, ali ja bih mogao da vam poklonim jednu knjigu, a to je Poslovnik i Zbirka propisa, gde imamo i Poslovnik o radu Narodne skupštine. To bi vam toplo preporučio što pre da pročitate. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika. Loše sam protumačen.) Gospodine Šutanovac dozvolite meni da nešto kažem [[Dragan Šutanovac, s mesta: Imam pravo na repliku. Dozvolite mi da pojasnim.]] Gospodine Šutanovac pre nego što razmotrim mogućnost da li imate pravo na repliku, ja imam pre vas ljude koji su se javili i imaju pre vas mogućnost da dobiju repliku, tako da morate biti strpljivi, na vaše izlaganje, gospodine Šutanovac, morate biti strpljivi i sačekati. Gospodine Birmančeviću, nemate pravo na repliku. Vrlo dobro to znate da po Poslovniku nemate pravo, jer niste ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, nažalost, tako da ćete morati drugi put da odgovorite Draganu Šutanovcu. Gospodin Zoran Babić ima reč, pravo na repliku. Izvolite. Na vaše izlaganje, pomenuta je stranka.
Dozvolite da objasnim, gospodine predsedavajući. Prepoznao sam se u rečima gospodina Šutanovca, ja sam taj narodni poslanik. Ne znam zbog čega gospodine Šutanovac ne sme da pomene ime i prezime, nemamo problem ovde da pričamo o imenima i prezimenima, koji je nekoliko sati, jedan kratak vremenski period bio šef kriznog štaba u Šapcu. Nisam bio srećan tih nekoliko sati, bio sam smrtno uplašen, ali ne bih bio to da su ljudi koje ste vi podržavali i vi postavili u Šapcu i za gradonačelnika, pa redom, ponašali se kao da idemo na Savu na pecanje i na kupanje, a ne da je Sava u tom trenutku, koja je nailazila, imala nivo metar iznad istorijskog maksimuma. Ja sam zahvalan zato što sam tih sati, tih dana bio i čast mi je bila što sam bio deo tima gospodina Dikovića, pomagao koliko sam mogao i umeo, ali osnovno pitanje - a gde ste vi bili? Gde ste vi bili kada je gospodin Vučić spašavao decu iz smetova u Feketiću? Gde ste vi bili kada je hiljade i hiljade ljudi spašavalo i Obrenovac i Šabac i Krupanj i sve one ostale opštine i gradove koji su bili napadnuti? Da li ste bili zauzeti tvitovanjem ili zanimljivim sastancima sa tajkunima na Kopaoniku? Gde ste vi bili? Koji doprinos ste dali? Da, bio sam, ali mnogo češće u Šapcu nego tih jedan ili dva puta. Šta su uradili vaši ljudi u Šapcu? Igrali preferans, pasijans igrali na računarima i nisu imali dve lopate, a spašavali grad. Šta bi bilo da se nije uključio gospodin Diković i vojnički komandovao odbranom 25 kilometara Čevrentije i bedema kod Silosa u Šapcu? Mnogo bi bilo lakše da ste se vi manuli društvenih mreža, a uhvatili lopate, peska i džakova i pomogli u tom poslu.
Zahvaljujem. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Morate mi objasniti zašto. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pita me čovek gde sam bio deset puta i sad moram da vam objasnim da li me je neko pomenuo.) Gospodine Šutanovac, dovoljno je bilo samo da kažete, pošto ste se vi pre toga javili za repliku i sada odjednom taj osnov za repliku ne stoji. Stoji osnov na izlaganje gospodina Babića. Pošto sam procenio da imate repliku na izlaganje gospodina Babića, izvolite, imate repliku, dva minuta.
Kako sad, dajete mi repliku na izlaganje gospodina Babića, a ja ne želim sa njim da komuniciram, pošto je čovek bio šef kriznog štaba, a ja nisam bio tamo? Kao da je Sava imala samo jednu obalu, a drugu nije imala, pa eto, član DS, gospodin Ješić je komandovao ovom drugom obalom, pa se nije poplavila ni druga. (Zoran Babić, s mesta: Gde si ti bio?) Nemojte mi dobacivati. Šta je smešno? Šta je problem?
Nastavite, gospodine Šutanovac.
Ja prihvatam večeras celu noć ovde da razgovaram. Nemojte se plašiti, nemojte mi dobacivati. Imamo vremena. Gospodine Gašiću, govorim o članu 2. koji kaže – odbrana Republike Srbije za vreme vanredne situacije sprovodi se samostalno, a može se sprovoditi i u saradnji sa drugim državama. Dakle, ne pričamo o vanrednim situacijama. Ako smo imali haos u vanrednim situacijama, imate li ideju kako bi izgledalo da sada neka druga država sa svojom vojskom uđe u Srbiju da nam pomogne oko nečega, a nismo definisali u zakonu ko bi rukovodio na koji način, gde bi se potčinili, kako, osim ako nije ideja, evo, general Lacković vam suflira, možda će biti ideja da to bude neki podzakonski akt, pa ćemo nešto da uradimo kao manje važno. Druga stvar, nisam ja pomešao, gospodine ministre, znam odlično ko su državni službenici, ko su vojni nameštenici i vojni službenici. Ali, isto tako znam da u vašoj kuli gde sedite, a čujem da se selite sada u stari Generalštab, tamo će vam biti izgleda prijatnije, tako se priča, znači, tamo u istim kancelarijama sede državni službenici i vojni nameštenici zajedno i rade gotovo identičan posao. Jedni imaju ispoštovana svoja ljudska prava da se angažuju politički, da budu članovi, ne moraju da se angažuju, a drugi nemaju. Izvinite, kako je to moguće i kako možete sada da smanjujete prava onima kojima su prava već data? Znam da je to vama smešno. Vidim da se i državni sekretar smeje. Ali, ja mislim da je to veoma važna stvar.
Zahvaljujem. Reč ima ministar.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, da li možemo, gospodine Šutanovac, da u ovoj Skupštini pričate sa mnogim, a da ne bude rekla - kazala? Da li možemo da pričamo o nečemu a da nisu – rekao mi ovaj ili rekao mi onaj, kao što se dešava oko Zaštitnika građana? Da li je moguće uopšte, kao što sam vas pitao malopre, da VBA bilo koga samostalno prisluškuje? Ne može. Da li ima opremu za to, gospodine Šutanovac? Nema. Da li ima uslova da Ministarstvo odbrane pređe u stari Generalštab? Nema. Rekla – kazala. Gospodine Šutanovac, kao što se vaš predsednik stranke, vajni, pre neki dan oglasio o Zakonu o radu, tako vi danas napadate zakon koji mi ne menjamo, koji ste vi doneli. Član 2. stav 4. je nešto što je u starom zakonu i što mi ne menjamo. Vi sada tražite da vam objasnim nešto što ste vi napisali i vi ga napadate. Ne razumem, ne znam šta da vam odgovorim? Šta ste vi planirali kada ste doneli član 2. stav 4, gde kažete- odbrana Republike Srbije sprovodi se samostalno, a može se sprovoditi i u saradnji sa drugim državama u okviru institucija sistema nacionalne, regionalne i globalne bezbednosti. Hajde, prosvetlite nas, kažite nam šta ste mislili, ko će da komanduje, a meni nije problem da vam odgovorim kako se i šta se mislilo u ovom članu, šta ste vi tada mislili, pošto sad napadate član koji ste vi doneli, a koji mi ne menjamo. Čitav dan na rekla – kazala moram da odgovaram, objašnjavam. Ništa general Lacković ne suflira van onoga što piše u papirima. Zato su moji saradnici, ja im se neizmerno zahvaljujem. Zajedno su sa mnom jedanaesti sat ovde i neizmerno sam zahvalan svima njima na pomoći koju su mi dali danas da zajedno sa vama mogu da razgovaram. Voleo bih da imaju pravo i oni da mogu da vam odgovore na mnoge stvari. Sigurno je da bi mnogo stručnije od mene odgovorili i pukovnik Nikolić i general Lacković i general Zrnić i svi koji su danas ovde sa mnom. Hvala.
Zahvaljujem. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Nemate ponovo mogućnost. Ne možete svaki put kada se prepoznate ili kada mislite da ste se prepoznali da govorite i ne možete svaki put kada budete pomenuti da govorite. Dovoljno ste danas imali mogućnosti za repliku i da kažete ono što ste smatrali da treba da kažete. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pomenut sam nekoliko puta.) To nije dovoljno. Budite strpljivi, možda ćete imati mogućnost. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pomenut sam uvredljivo.) Izvolite, ako vam je toliko stalo. Jeste da kršim Poslovnik, jer omogućavam da vi danas pravite od Narodne skupštine i od ove sednice nešto što ne bi trebalo da bude. Izvolite.
Ja se zaista trudim da idem potpuno po zakonu. Pričamo o zakonu. I sve ove stvari koje pričamo su zakonske. Znači, zašto smo stavili 2009. godine? Pa, pogrešili smo. Šta je problem? Vama sufliram da promenite, da poboljšate. Ja sam izdao naređenje 2011. godine da se pristupi izmeni i dopuni Zakona o vojsci i Zakona o odbrani. To nije problem. Gospodine Gašiću, da vas pitam jednu stvar. Vi ste kao ministar odbrane obavezani i Ustavom, pretpostavljam, da mi kažete da li su građani Kosova građani Srbije? Jesu. Da li ovaj uređaj može da prisluškuje naše građane? To ću da vas pitam posle, ne moramo sada sve ovde. Znači, pričam o nečemu o čemu očigledno znate manje od mene, a imate pretenziju da me ubedite da ja ne znam. Treća stvar, apropo rekla kazala, pričali ste danas o tome kako smo mi nešto sa Zaštitnikom građana, kako smo mi napravili celu aferu, kako smo mi to u medijima, žuti, naduvali. O čemu pričate gospodine? Rekli ste da ćete poneti papire da pokažete da smo mi umešani u to. Znači, to je rekla kazala. Rekao sam vam da sam se čuo sa ovima iz Generalštaba. U starom Generalštabu se sprema neka kancelarija. Ako nije, izvinjavam se. Da li je to neki problem? Ja vam govorim, čoveče, o stvarima koje su važne za državu, suštinski važne, a vi meni sve to svedete na to rekla kazala. Pa, ne, recite mi samo, dajte taj papir na kome se vidi da imamo ikakve veze sa time šta radi Ombdusman Janković. Malopre ste rekli da ćete dati papire. Dajte jedan papir u javnosti i da konačno stavimo tačku da smo mi najveći zaverenici koji čiste put pred Vučićem. Šta vam to znači? Potpuno besmisleno. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, povreda Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, član 107. Danas sam vas bio upozorio. Ovo su neverovatne stvari. Ovde se vređa kompletno dostojanstvo i prosipa se strah u narodu. Ovde se ljudima baca da budu u paranoji. Ovo sada što smo čuli je nešto neverovatno i sada saznajemo da neko može da nas prisluškuje kako god hoće i to nam kaže bivši ministar odbrane, kao i da su u to vreme kupljeni neki uređaji. Sada molim ministra Gašića da nam kaže da li su tada u to vreme, u vreme malopređašnjeg poslanika, dok je bio ministar, građani bili prisluškivani? Tada se Zaštitnik građana nije ni jednom oglasio. Ako se to sada prosipa da ovde može da se prisluškuje, navodno VBA to radi, meni se čini da ovde neko pokušava da uruši kredibilitet VBA, jer neko je navikao da to radi u nekom prethodnom periodu. Molim vas, gospodine Gašiću, vi ste tu, a i vas gospodine predsedavajući, da opomenete takve poslanike zato što šire paniku u narodu. Nije normalno šta se radi. Pogledajte šta sve ovde preživljavamo, a vas, gospodine Gašiću, molim da odgovorite da li je u to vreme neko zaista prisluškivao građane? Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Smatram da nisam prekršio Poslovnik, ali sam, takođe, kao i vi, kao građanin, kao član Odbora za kontrolu službi bezbednosti, zabrinut, jer sada vidim da postoji mogućnost da neko više zna od nas da se nešto može desiti što mi ne znamo. Reč ima ministar Bratislav Gašić.
Dame i gospodo narodni poslanici, čuli ste svi da neko više zna o prisluškivanju građana od mene. Drago mi je zbog tog priznanja. Godine 2009. tajno je nabavljen uređaj o kome gospodin Šutanovac priča, bez znanja VBA, koji je po saznanju, citiram izveštaj koji stoji u ovom trenutku u VBA, dat i po saznanju VBA dopremljen u VBA i zajedno sa operaterima mobilne telefonije, koji rade na teritoriji Srbije, ograničeno prisluškivanje mobilne telefonije, a samo zahvaljujući ljudima iz VBA. Taj uređaj je u podrumu VBA i nikada nije stavljen u upotrebu posle saznanja VBA da je kupljen tajno. Ne znam da li je to krivično delo. Neka o tome raspravljaju tužioci, ali sam spreman, samo da ne ugrozim šta je vojna tajna i šta je tajna, taj uređaj stoji i nije nikada stavljen u upotrebu. To je istina u ovom trenutku. Zahvaljujem.
Sada kao član Odbora za kontrolu službi bezbednosti sam miran, jer znam da je, koliko god je skupo plaćen, taj uređaj van funkcije. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, sa vremenom ovlašćenog predstavnika. (Dragan Šutanovac, s mesta: Nema karticu.)
Dame i gospodo narodni poslanici… (Dragan Šutanovac, s mesta: Ovlašćeni predstavnik sedi u sali.)
Gospodine Šutanovac, ja ne vidim gospodina Đukanovića u sistemu. Molim vas, gospodine Đukanoviću, pošto vas ne vidim, ne vidi vas ni gospodin Šutanovac. Gospodine Martinoviću, molim vas, prijavite se ponovo. Imate devet minuta i 26 sekundi.
Hvala vam, gospodine Bečiću. Gospodin Šutanovac je po svom dobrom običaju nervozan, govori kafanskim rečnikom, mislim da ste trebali na to da ga upozorite zato što se pre svega krajnje neumesno izražavao o profesoru doktoru Marku Atlagiću, rekavši za njega da je bio nekakav ministar u SAO Krajini. Što se mene lično tiče, ponosan sam što sam kolega sa gospodinom Atlagićem, koji je bio jedan od onih Srba, zahvaljujući čijoj aktivnosti je sprečeno da se u srpskoj Krajini ponovi 1941. godina. Što se tiče pitanja koja su postavljena danas ministru odbrane, ja ću se osvrnuti samo na neka od njih. Oni koji pitaju koliko košta vojna parada, ne pitaju to zato što njih zaista zanima cifarski koliko to iznosi, oni pitaju koliko košta vojna parada zato što ne smeju javno da kažu da su protiv vojne parade, zato što su bili protiv toga da Vojska Srbije posle dugo godina pokaže stanje svoje borbene gotovosti i zato što ne smeju javno da kažu da su protiv toga da toj vojnoj paradi prisustvuje predsednik Ruske Federacije Vladimir Vladimirović Putin, pa zbog straha od toga, pitaju koliko to košta. Ja mogu odmah da vam kažem da to košta mnogo manje nego sve ove malverzacije i mahinacije na koje su ukazivale moje kolege, a u koje je bio umešan, i to do guše umešan, i gospodin Šutanovac. Što se tiče Zaštitnika građana i tajnih dokumenata, odnosno dokumenata koji nose oznaku tajnosti, ono što poslanici bivšeg režima uporno pokušavaju da sakriju od građana, to je sledeće: Zaštitnik građana je državni organ kao i svi drugi državni organi; deo je pravnog sistema Republike Srbije; na njega se odnose svi zakoni koji se odnose i na sve druge državne organe, uključujući, kao što je lepo objasnio i ministar Gašić, i Zakonik o krivičnom postupku. Zaštitnik građana nije nepogrešiv. Koliko ja znam, u današnjem svetu postoji samo jedan čovek za koga jedan deo čovečanstva misli da je nepogrešiv, a to je poglavar Rimokatoličke crkve. Ta dogma je ustanovljena 1870. godine, na tzv. Prvom vatikanskom koncilu, kada je usvojena dogma o tome da Papa ne može da pogreši kada govori o verskim pitanjima „eks katedra“. Svi drugi ljudi su, koliko ja znam, u mogućnosti da pogreše, pa i Zaštitnik građana. Ono što poslanici bivšeg režima takođe pokušavaju da sakriju od građana, to je da Zaštitnik građana ne može da dođe u bilo koji organ uprave, ni u Ministarstvo odbrane, ni u VBA i da kaže – dajte mi sve papire na uvid, ja sam došao u nekakvu preventivnu kontrolu. Postoji Zakon o Zaštitniku građana koji reguliše proceduru po kojoj postupa Zaštitnik građana. Zaštitnik građana i sam naziv mu kaže – štiti građane od tzv. loše uprave i on postupa po pritužbama građana na rad organa uprave. On nema pravo da vrši generalnu kontrolu svih dokumenata koje poseduje Ministarstvo odbrane i svih dokumenata koje poseduje VBA, a posebno ne onih koje nose oznaku da su poverljiva ili da su strogo poverljivi. Tu je stvar potpuno jasna. Što se tiče tajnih dokumenata, mene prosto čudi da poslanici bivšeg režima od kojih su neki bili i ministri, od kojih su neki vedrili i oblačili Srbijom godinama unazad, ne znaju da na primer Velika Britanija i dan danas ima tajne dokumente iz Drugog svetskog rata i neće da ih obelodani. Nema tog zaštitnika građana u Velikoj Britaniji ili bilo gde na kugli zemaljskoj koji može da natera Ministarstvo odbrane ili Ministarstvo inostranih poslova Velike Britanije da otkriju određene dokumente iz Drugog svetskog rata. Vi ste imali jednu britansku tajnu službu Special Operations Executive koja je imala direktnu ulogu u tome da Velika Britanija 1943. godine, njena zvanična spoljna politika umesto da nastavi da podržava pokret Draže Mihajlovića pređe na stranu partizana. Ti dokumenti su tajni i nikome u Velikoj Britaniji ne pada na pamet da o tome priča. Zašto? Zato što se smatra da je to u državnom interesu. Samo je u Srbiji moguće da neko smatra da je u državnom interesu da na izvol'te date sve dokumente koji nose oznaku poverljivo, vojna tajna, vojna tajna interno, ili strogo poverljivo. Ovde je bivši ministar odbrane pričao onako podrugljivo na sebi svojstven način o tome kako je neko privodio nekog u disciplinskom postupku. Hajde malo da se podsetimo, izvinite, ko je privodio na onako bestijalan način Slobodana Miloševića, bez bilo kakvog pravnog osnova? Kako je general Zdravko Tolimir preko noći iz Srbije završio u Republici Srpskoj, da bi se utvrdilo da nije uhapšen u Srbiji, nego da je navodno uhapšen u Republici Srpskoj? Čovek koji je teško bolestan, koji je čamcem prebačen preko Drine. I ti isti danas… Šta je sa braćom Banović, koja su onako brutalno pretučena? Šta je sa mnogim drugim slučajevima u kojima je učestvovao bivši režim, a da nije imao pravnog osnova za takvo postupanje? Što se tiče prisluškivanja, meni je drago da je Demokratska stranka i ova Socijaldemokratska stranka, da su se one vratile svojim komunističkim korenima. Komunisti su, znate, jako voleli da jedni druge optužuju za prisluškivanje. Ja sad ne znam da li je Šutanovac ili Marko Đurišić, ko je sad ovde Aleksandar Ranković, a koJosip Broz Tito? Ja im savetujem da zamole novu predsednicu Hrvatske, Kolindu Grabar Kitarović da im omogući da na Brionima organizuje novi plenum, pa da se dogovore koje tu koga prisluškivao. Da vas podsetim, Ranković je pao i izgubio sve državne funkcije 1966. godine, na Brionskom plenumu Centralnog komiteta Saveza komunista Jugoslavije, zato što je bio optužen od strane Tita i njegove vrhuške da je navodno prisluškivao Josipa Broza. To je omiljena tema u ovim strankama komunističke orijentacije, pa bi bilo dobro da se organizuje neki novi plenum i da se dogovore ko je tu koga prisluškivao. Ministar odbrane je danas na uverljiv način pokazao i to dokumentima da VBA nikoga nije prisluškivala niti ima nameru da bilo koga prisluškuje. Ovde je bivši ministar odbrane rekao – pokažite nam papir. Ja sada pitam bivšeg ministra odbrane i sve poslanike bivšeg režima, pokažite vi nama papir da je VBA bilo koga prisluškivala, sem što je Bojan Pajtić na sednici glavnog odbora DS u Kruševcu izneo tu neistinu, da VBA navodno prisluškuje sindikalne lidere i lidere opozicije. Čuj, prisluškujemo lidere opozicije koja sve skupa daj bože da sada kada bi se raspisali izbori, bi prebacila 5%. Vi ste tako moćni da, zamislite VBA mora da prisluškuje Dragana Šutanovca, Bojana Pajtića, Ćurišića, Janka Veselinovića, Dušana Petrovića itd. to su besmislice. Gospodine Gašiću, želim da ponovim da će SNS glasati za oba predloga zakona. Želim da vam se zahvalim i da ponovim ono što je rekao gospodin Marijan Rističević, što ste svojom aktivnošću uspeli da održite visok nivo poverenja u Vojsku Srbije koja ima gotovo isti stepen poverenje u narodu kao i SPC, hvala vam na tome. Nastavite sa daljim reformama u vojsci. Srbija je potrebna snažna i dobro organizovana vojska.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, replika.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, gospodo oficiri, ja se svoje političke prošlosti ne stidim, DS nema nikakav koren u komunizmu, naprotiv, lideri DS su bili borci protiv komunizma. Zanima me da li je uvaženi kolega koji je pričao pre mene se i dalje stidi svoje prošlosti radikalne, ili i dalje ima isti stav prema naprednoj stranci o kojoj je govorio dok je bio u radikalima, bezmalo više meseci kada je prešao nakon toga u SNS? Ni jednog momenta gospodo oficiri, pre svega, gospodine ministre, nisam rekao da je VBA prisluškivala. Rekao sam da može. I ne samo to, pošto je u raspravi u parlamentu to dosta nizak nivo ako mi svedemo aktivnosti jedne agencije samo na tajnu kontrolu telefonskih razgovora. U zakonu o BIA smo definisali tačno koje su mere i praćenje, i tajno snimanje i razne stvari koje postoje kao mogućnost. Da li postoji mogućnost – postoji. Da li jeste – ja to ne mogu da kažem, niti tvrdim, niti želim da pomislim da jeste. Ali, način na koji se danas raspravlja o nečemu što nije tačka dnevnog reda ukazuje da postoji problem. Da li je stvar dima i vatre, ali definitivno postoji problem i mislim da će i vama i svima nama biti mnogo lakše da što pre taj problem razrešimo, da ga stavimo ad akta. Ali, ne možemo tako što će se pričati ovde da DS nije stranka, što bi VBA nas pratila itd. te manire smo videli ranije i verujem da ih više nema, ali što bi mi sada na poverenje.
Vreme.
Još jedna stvar, ako dozvolite, jedna rečenica. Gospodine ministre, mi smo podneli nekih 20 i više amandmana. Nemamo ništa protiv protiv ovih zakona, naprotiv ako uvažite naše amandmane i pokažate fleksibilnost, a kažem da znate, amandmane su pisali ljudi koji su stručni, čak i više činova od vaših kolega koji su danas ovde, od svih zajedno, možemo da podržimo zakon. Ako ne uvažite, žao mi je. Hvala.
To ćemo u raspravi u pojedinostima. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, replika. Time zatvaramo krug repliki.
Dame i gospodo narodni poslanici, sada zaista ne bih ulazio u ove ideološke sukobe u DS - da li su oni komunisti ili nisu komunisti? Evo, ja ću vam pročitati današnju izjavu Borka Stefanovića, šefa poslaničke grupe DS, koji kaže – DS treba da ide više ulevo i da bude stranka koja propagira socijalnu pravdu, borbu malog čoveka protiv krupnog kapitala, nešto poput grčke Sirize. Šta je ovde komunistički, šta je antikomunistički, to prepuštam poslanicima DS da … (Dragan Šutanovac, s mesta: Dva puta je pomenuta stranka.) Da, da, dva puta sam pomenuo, gospodine Bečiću, DS i molim vas da to evidentirate. Samo ne znam da li je ona komunistička ili antikomunistička. Bilo bi dobro da to gospodin Šutanovac objasni. Što se tiče moje političke prošlosti, gospodine Šutanovac, reći ću vam sledeću stvar. Godine 2003. kada je Vojislav Šešelj … (Dragan Šutanovac, s mesta: Nemojte meni da se obraća, gospodine predsedavajući. Obraća mi se direktno.)
Molim vas, gospodine Šutanovac, vas su pažljivo slušali dok ste obrazlagali repliku. Nemojte da se plašite onoga što bi rekao gospodin Martinović. Dozvolite da završi gospodin Martinović, pa zatvaramo krug replika i završavamo sednicu. Gospodine Martinoviću, molim vas završite.
Dakle, pošto je gospodin Šutanovac pominjao moju političku prošlost, 2003. godine, gospodine Šutanovac, nadam se da se vi toga sećate, Vojislav Šešelj je rekao da on odlazi u Hag da pobedi Haški tribunal, a da ostavlja nama da pobedimo dosmanlijski režim. Ispostavilo se da su dosmanlijski režim pobedili Tomislav Nikolić i Aleksandar Vučić, a da je SRS, a sada je to pokazala i ova poslednja rekonstrukcija pokrajinske Vlade, postala puko oruđe u rukama DS. To je jedan od razloga zašto sam ja napustio SRS. To da sam pomenuo DS, gospodine Šutanovac … (Dragan Šutanovac, s mesta: Vreme!)
Oduzeli ste mu vreme, gospodine Šutanovac, dok ste se ubacivali i replicirali s mesta. Izvolite, završite.
Istina je da sam pominjao DS, gospodine Bečiću, samo bi bilo dobro da nam gospoda iz DS objasne da li su oni kapitalistička stranka, komunistička stranka, za šta se oni u stvari zalažu.
Zahvaljujem, gospodine Martinoviću. Po Poslovniku se javlja narodni poslanik Balša Božović.
Gospodine Bečiću, dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 107, a u pitanju je dostojanstvo Narodne skupštine, iz prostog razloga što ste dozvolili gospodinu Martinoviću da vređa sve članove i članice DS, sa jedne strane. S druge strane, ukoliko se on stidi antifašističke istorije Srbije …
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Vi želite da zloupotrebite Poslovnik, da iskoristite pravo po povredi Poslovnika za repliku, a to vam neću dozvoliti. Zatvorili smo krug replika. Reč ima Bratislav Gašić, ministar. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, kao što sam malo pre pričao o pričama rekla-kazala, pa izađe neko bez i malo odgovornosti i optuži vojsku za ovo i za ono, te nećemo ovo, te nećemo da sarađujemo sa onima, tako isto i vlada iz lada ili vlada iz hlada može da kritikuje i da daje neka svoja rešenja. No, meni je jako drago da je jedan vrhunski pravni stručnjak potvrdio moje činjenice danas na pravno valjani način i jako sam zadovoljan današnjom raspravom. Zahvaljujem se svim mojim saradnicima i zahvaljujem se svima vama na vremenu koje smo danas proveli ovde i raspravljali o za Vojsku Srbije i Ministarstvo odbrane jako važnim zakonima. Nadam se da ćemo ovako konstruktivnu raspravu da imamo uvek kada je Vojska Srbije i Ministarstvo odbrane u pitanju. Još jednom veliko hvala.
Zahvaljujem, gospodine Gašiću. Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka 1. i 2. dnevnog reda. Sa radom nastavljamo u sredu, 28. januara 2015. godine, sa početkom u 10,00 časova, raspravom u pojedinostima. Zahvaljujem.