Добрий ранок, шановні депутати, гості Верховної Ради, представники Кабінету Міністрів, журналісти, радіослухачі, телеглядачі. Сьогодні 8 травня, парламент продовжує свою роботу. Я прошу депутатів зареєструватися, проводиться поіменна реєстрація. [[10:04:08]] Ранкове засідання оголошую відкритим. Шановні депутати! Користуючись нагодою і розуміючи, що завтра найбільше свято нашого народу – День Перемоги, я хотів би від вашого імені передати вітання усім ветеранам війни, учасникам бойових дій, учасникам підпілля, членам партизанських загонів, котрі залишилися в живих, дітям війни, сім’ям, які пам’ятають про подвиг нашого народу під час Великої Вітчизняної Війни. Привітати їх і побажати, найперше, доброго здоров’я, упевненості в тому, що спокій буде в нашій державі і у сім’ях буде перспектива для кращого життя, побажати їм терпіння, запевнити їх, що жоден із ветеранів війни, учасників, тим більше, бойових дій, не може собі докоряти нічим і ніхто не в праві докоряти в тому, що він такий прийшов життєвий шлях. Це був їхній подвиг, який залишиться в пам’яті всього народу навіки, назавжди, привітаємо їх з цим святом, я думаю, що це справді найбільше свято нашого народу. [[О п л е с к и]] Сьогодні день народження депутатів Куйбіди Василя Степановича, Одайника Миколи Миколайовича і Панасовського Олега Григоровича. Привітаємо їх. [[О п л е с к и]] Так, спасибі. То ви домовляйтеся вже там, де будете відзначати свято пізніше. Відповідно до нашої постанови у нас відводиться час на обмін думками з приводу ситуації і ефективності роботи парламенту всіх органів влади. Я прошу записатися на виступи з цього приводу. Спочатку від фракцій, а потім хто бажає. Будь ласка, тепер індивідуально. Враховуючи таку кількість, пропозиція поступила 45 хвилин. Немає заперечень? Давайте проголосуємо, бо це все-таки відміна від Регламенту, будь ласка, на 15 хвилин. [[10:07:56]] За-239. Це питання процедури, воно підтримане депутатами. Мендусь Ярослав Петрович від фракції соціалістів, будь ласка.
Шановний Олександре Олександровичу, шановні колеги! Хотів би почати виступ із популярного анекдота. За підсумками роботи третього Президента України другий президент визнаний демократом і законником, а перший зарахований до лику святих. Вчорашній день виявився знаковим, Віктор Ющенко відверто зізнався: його заповітна мрія – відміна політреформи, повернення до тієї авторитарної моделі влади, яка в 2004 році вивела людей на майдани. Такий крок - закономірний фінал для людини, яка ніколи не була демократом, а вбила собі в голову міф про власне месіанство. З часом публічна позиція Віктора Андрійовича стала лише оформленням факту відсутності будь-якої позиції з найважливіших питань державного будівництва. Три цитати. Віктор Ющенко. Серпень 2003 року. Цитую: „З тим, що політична реформа назріла згодні всі, наступний президент має поступитися частиною своїх повноважень уряду”. Квітень 2005 року, цитата: „Я вам даю слово: перегляду політ реформи, референдуму, або ще там чого, я ініціювати не буду”. І накінець, травень 2007 року: „Існує потреба проведення всенародного референдуму, на цьому я наполягаю”. Коментарі, як кажуть, зайві. У ході нинішньої державної кризи і в нашому суспільстві, і за кордоном остаточно поблякла репутація Віктора Ющенка як демократичного політика. Здивована Європа побачила, що гарант української Конституції є її головним порушником. Зараз ми вже не бачимо серед європейський лідерів публічної підтримки дій Віктора Андрійовича, а сам Віктор Ющенко понад усе побоюється у даній ситуації міжнародного посередництва. Ющенко приймає і відміняє будь-які укази, не звертаючи уваги на закон. Він відмінив один незаконний указ про розпуск парламенту, видав інший. Тепер він готовий відмінити і другий указ, видати третій. Через рік Ющенко визнав незаконним свій указ про відставку Генерального прокурора Піскуна і також його відмінив. Є і багато інших прикладів, коли свої нелегітимні укази Президент вимушений був відміняти, тому що вони прямо суперечать законодавству. Анекдотично виглядають слова Віктора Андрійовича про те, що про те, що опозиція повинна повернутися до парламенту для ухвалення ряду законів. По-перше, не може опозиція повернутися до парламенту без проходження відповідних процедур, тому що опозиція заявила, що вже склала депутатські повноваження. По-друге, навіщо Президентові зміни у виборче законодавство? Нехай Віктор Андрійович зекономить папір, не економить папір і видає нові укази, а Верховна Рада сама розбереться і визначить порядок своєї роботи. По-третє. Без припинення свавільного втручання у судову систему, без припинення блокування роботи Конституційного суду, парламент не може розглядати як першочергові, законодавчі ініціативи Президента. Тому що людина, що називає себе Президентом, дуже далеко зайшла у порушенні законодавства. І виправдовувати його свавілля рішеннями Верховної Ради не можна, бо в іншому разі, цей або інший Президент думатиме, що в Україні гарант дотримання Конституції може виступати як гарант беззаконня. По-четверте. Якщо парламент погодиться з якими-небудь незаконними діями Президента і залишить без правової оцінки факти незаконного втручання в роботу судової влади, наслідки будуть непередбачувані. Перш за все, це позначиться на ході майбутніх виборчих кампаній. Суддівський корпус переконається, що в державі немає протидії незаконним відставкам суддів. Суди стануть іграшкою в руках президентського секретаріату. Якщо і раніше контрольована Президентом суддівська влада була далека від стандартів європейської законності, то тепер всі формальності будуть відкинуті остаточно. Тільки відновлення статусу Конституційного суду і правові рішення щодо законності чи незаконності указів Ющенка можуть стати основою для політичного компромісу в суспільстві. Все інше, це правовий беспредел і узурпація влади, яка не може освячуватися Верховною Радою. І нагадаю всім ініціаторам беззаконня, ці злочини не мають терміну давності. Дякую за увагу.
Спасибі. Слово має Петро Симоненко замість Кравченка. За ним виступатиме Хара від Партії регіонів.
Дорогие ветераны Великой Отечественной войны, партизаны и подпольщики, труженики тыла, дорогие соотечественники! Позвольте мне от имени Коммунистической партии Украины сердечно приветствовать вас и поздравить с величайшем праздником эпохи и всех наших народов с славной годовщиной победы. 62 года назад именно советский народ в последствии при поддержки антигитлеровской коалиции разгромили фашизм. Ядром и ведущей силой был именно Советский Союз вынесший на себе основную тяжесть борьбы и на деле продемонстрирующий всему миру коренный преимущества системы власти, могущества государства. Очевидно, что наш народ, мы победили гитлеровцев не только оружием, но и твердостью духа, непоколебимой верой в правоту своего дела. Народ Украины внес достойный вклад в общую победу и мы этим гордимся, это победа, которая завоеванная великой кровью и великим потом в рядах Красной Армии, в партизанских отрядах, в цехах оборонных заводов выковали ее вместе со своими братьями с других республик. В нашей памяти навечно останутся имена великих полководцев и простых солдат великой победы, останутся имена Александра Матросова, Николая Гастелло, семьи Сосненых, молодогвардейцев, десантов Ольшанского, героев Аджи-Мушкая, всех тех, кто ковал на своем личном фронте эту великую победу. Громадные жертвы заплатил наш великий народ, который положил на наш алтарь, на алтарь борьбы с фашизмом и эти жертвы оказались не напрасными. Благодаря тем преобразованиям, которые были совершены в нашей стране отношением и дружбы наших народов бескорыстно помогавших друг другу Украина быстро возродилась из пепла и многие из депутатов Верховной Рады были очевидцами и свидетелями тех великих свершений, который дали возможность возродить нашу родною Украину. За исторически короткий срок она вошла в число самых экономических и культурно развитых стран мира. Сегодня в наш дом, к сожалению, пришла вновь беда. Начатые 16 лет назад так называемые реформы привели народное хозяйство краху, а подавляющее большинство украинцев – к нищете. И мы все прекрасно знаем как больно солдату победы смотреть на разруху в Украине сегодня. Разруха, которая привнесена теми, кто пытается уничтожить светлую память, уничтожить могилы. И я считаю, что в этот день мы должны, все депутаты, заявить решительный протест тому, что происходит в Эстонии и происходит в Европе, уничтожая памятники и могилы тех кто победил фашизм. Под благосклонным оком оранжевого Президента в Украине поднимает голову фашизм. Гитлеровские пособники из ОУН-УПА и дивизия «СС-Галичина» объявляются героями и борцами за национальное освобождение. Политические авантюристы по указке из-за океана стремятся установить в стране националистическую диктатуру. Для всех, кто хочет защитить это надругательство прошлое обеспечить народу достойное будущее, вновь стал актуальный лозунг, выдвинутый в Грозном в 1941 году «Наше дело правое – враг будет разбит и победа будет за нами». Мы всех сегодня призываем к единству. Мы уверены в том, что нынешние поколение патриотов своего народа, патриотов своего деда и прадеда они поймут, что победа в 1945 досталась нелегко. Но и сегодня эту победу вновь надо отстоять. Дорогие ветераны, 62 года назад вы спасли мир от фашизма. Низкий сыновий поклон вам за это. Будьте здоровы, счастливы и живите долго. Ваша мудрость и ваше мужество нужны нам сегодня как никогда. Вы – наша память и совесть. Вы сегодня вновь на передовой. Мы гордимся этим и заверяем вас в том, что мы продолжим эти великие подвиги в новом летоисчислении и в новом измерении.Но я хотел бы приветствовать сегодня ветеранов от всех нас, и обратиться и к нашей молодежи. Именно нам сегодня молодежи нужно передать этот опыт и научить их брать пример со своих дедов и прадедов. Они знают как громить фашизм и побеждать нищету и разруху, и наша победа вместе с будущими поколениями молодежи еще впереди. И, завершая свое выступление, уважаемые коллеги, я хотел бы попросить вашего согласия. Давайте мы одному из уникальных представителей этой великой победы– Ивану Александровичу Герасимову, который четыре раза в танке горел, возглавляет Ветеранскую организацию Украины, настоящий генерал армии, который заслужено носит эти звезды на своих погонах.
Спасибі. І Івану Олексійовичу спасибі, і Петру Миколайовичу за добрі слова спасибі. Слово має Хара Василій Григорович від фракція Партії регіонів.
Дорогие ветераны, мы ваши дети и внуки в очередной раз должны признаться, что так и остаемся перед вами, спасителями мира от гибели, в неоплатном долгу. Свыше 60 лет отделяет нас от светлого праздника Победы, а настоящей благодарности за ваш подвиг вы так и не получили. За время независимости Украины были попытки сделать нашу страну счастливой, богатой, а вас особыми гражданами Украины. И эти попытки были сделаны правительством Виктора Федоровича Януковича в 2004 году. Тогда минимальная пенсия, нищенская пенсия поднялась до прожиточного минимума, когда были увеличены социальные пособия. Но настал 2005-2006 год, и мы очень многое из всего этого утеряли. Сегодня в очередной раз Верховная Рада, коалиция, правительство Януковича делают гигантские шаги, не побоюсь этого слова, для того, чтобы решить социальные проблемы ветеранов Великой Отечественной войны и всего населения Украины. Кабинет Министров принял постановление, в котором в 2,5 раза увеличить нормы затрат на питание и медикаменты для ветеранов Великой Отечественной войны. Увеличивается прожиточный минимум в трижды в этом году, а значит и заработная. пенсии всех ветеранов. С 1 мая 2007 года Кабинет Министров установил минимальные пенсии особым категориям участник Великой Отечественной войны, инвалидам первой группы в размере 1041 гривну, что составляет стопроцентно от средней зарплатыпо экономике нашей страны. Сегодня это пенсия составляет 850 гривен, для инвалида второй группы – 937 гривен, что составляет 90 процентов средней заработной платы.экономики и для инвалидов третьей группы – 833 гривны, они сегодня получают 530. Это повышение коснется 388 тысяч инвалидов и участников боевых действий. Хочу подчеркнуть, что минимальные пенсии для этой категории не пересматривались с 2004 года. Увеличивается пенсия ветеранам труда, назначенная до 2005 года, так как до сих пор, к сожалению, они ниже тех пенсий, которые установлены после 2005 года. Повышается социальная защита всего населения страны. Минимальная зарплата с 1 апреля – 420, с 1 июля – 440, с 1 октября – 460. А это значит, что будет повышаться заработная плата всех категорий работающих. Впервые после 2004 года приступили к дифференциации оплаты труда. С 1 июня вводится второй этап единой тарифной сетки. Заработная плата врача и учителя увеличивается в полтора раза. Увеличивается зарплата и других работников бюджетной сферы. Средняя зарплата хирурга, например, увеличивается с 1380 практически до 2 тысяч, учителя с 1159 гривен до 1600. Заработная плата бюджетника только до октября возрастет на 40-50 процентов, а с 1 октября ожидаются новые повышения в связи с решением парламента и правительства. Это коснется 17 миллионов 200 тысяч граждан Украины. В десятки раз увеличивается компенсация лицам пострадавшим от Чернобыля. С 20 апреля в 5 раз увеличивается размер ежемесячных пособий на детей. Одним словом Украина выходит на новый более высокий уровень социальной защищенности всего населения и до конца этого года ожидается еще таких мер два раза. Все, казалось бы, замечательно и всем политическим элитам Украины нужно поддерживать поступательное движение страны к благополучию. Но не тут то было. Я не могу не сказать о парадоксе в очередной раз сложившемся в нашей стране. Вчера это было подчеркнуто на форуме всеми его участниками. Коалиция работает, Верховная Рада работает, как никогда эффективно, Кабинет Министров устранил экономические, финансовые, социальные и другие кризисы с августа по январь 2006 года подготовила целую перспективу развития экономики и социальной жизни страны. Темпы роста за первый квартал экономики составляют восемь процентов, а инфляция 1,3 процента. Готова программа развития экономики и социальной жизни до 2011 года. Как же понимать главу государства? Как же понимать, когда Президент и оппозиция требуют незаконных досрочных выборов? Кстати и Президент, и оппозиция, которые проигнорировали общенациональный общественный форум вчера. Что их не устраивает? Развитие экономики и решение социальных вопросов? Общество ждет не потрясений, улучшения качества жизни и спокойного труда. Уважаемые ветераны, хочу вас заверить, что партия регионов и в целом коалиция сделает все для того, чтобы нормализовать обстановку в стране и добиться высоких экономических и.
Дякую. Будь ласка, Степан Бульба, підготуватися Самойлик.
Степан Бульба, фракція соціалістів. Шановні співвітчизники, напередодні Дев’ятого травня фракція Соціалістичної партії України, Українська спілка ветеранів Афганістану щиро вітає народ України з Днем Перемоги в Великій вітчизняній війні, бажає доброго здоров’я і благополуччя фронтовикам, учасникам війни, усім, чиїми зусиллями здобуто перемогу над фашизмом, хто врятував людство від коричневої чуми. На жаль, замість безмежної вдячності за їх подвиг нерідко ми стаємо свідками подій, які не можна оцінювати інакше, як моральним виродженням. Демонстративний акт наруги над прахом радянських воїнів – дії естонських властей, які всупереч нормам міжнародного гуманітарного права, численним зверненням представників міжнародних організацій і відомих політичних діячів напередодні Дня Перемоги над фашизмом демонтували пам’ятник воїну-визволителю в центрі Талліна і здійснюють перепоховання останків загиблих воїнів без належного попереднього повідомлення України не можуть не викликати обурення. Принципова позиція наших ветеранів завжди полягала в тому, що право на гідне поховання, вшанування пам’яті загиблих воїнів, повага до місць поховання осіб, які загинули або померли внаслідок воєнних дій належить до фундаментальних прав людини. Водночас страусяча позиція офіційних українських властей не може не турбувати. Зрозуміло, що Президенту і його національно стурбованому оточенню ненависною є сама згадка про радянське, про радянських солдатів, але вони - ще не весь народ України Президент і його оточення. Ми ж не маємо права забути про мільйони співвітчизників, які полягли на полях брані в Європі і в Азії. Встановлено, що 2 з 20. вірніше, з 12 військовослужбовців, похованих біля пам’ятника воїну-визволителю в Таллінні, народилися в Україні. Це Варшавська Олена Михайлівна, 1925 року народження, уродженка Диканського району Полтавської області. Це Капікало Степан Іларіонович, 1920 року народження, уродженець Новосанжарського району Полтавської області. Українська спілка ветеранів Афганістану, фракція соціалістів підтримують всі рішучі кроки, які спрямовані на захист честі і гідності ветеранів війни, збереження пам’яті про загиблих воїнів. Історію треба пам’я.
Дякую. Будь ласка, Катерина Самойлик. Якименку підготуватися.
Дякую. Вельмиповажний Іване Олександровичу, шановні ветерани Великої Вітчизняної війни, ми напередодні самого святого свята – Дня Перемоги. Друга Світова війна – це сама кривава в історії людства, але в цій війні головний удар прийняв Радянський Союз. Вона стала Великою Вітчизняною. Вона стала священною для кожної сім’ї, для кожного громадянина. Перед ворогом люди згуртувалися, не бажаючи бути скореними. Для мене дивно було слухати, коли Тимошенко заявляє, що треба було б дев’ятого травня зібрати Верховну Раду України, щоб одержати ще одну перемогу. Пані маріонетко, схаменіться! Це лицедійство - ваша роль в житті. Але хіба можна порівняти великий подвиг, любов до своєї землі з вашими потугами зайняти найвищий щабель державної влади, для того щоб перетворити Україну, її народ в пекло, яке вже ми мали честь відчути все? Ви ж здатні лише відкрити експозицію, до речі, щоб знали ветерани, в Музеї Великої Вітчизняної війни завтра щодо батька Президента та батька Кетрін Чумаченко. А, може, б краще було захистити пам’ять про тих двох українців, над прахом яких глумляться сьогодні в Естонії?! Війною була охоплена 61 країна з населенням майже в два мільярди. Загинуло 50 мільйонів. Невже ж пам’ять відбило?! Ціна перемоги величезна і для нашого народу: 25 мільйонів загиблих радянських людей. Хтось недолюбив, хтось не дочекався батька, не відчув тепла його долонь, не відчув дійсно справжнього чоловічого характеру. Сьогодні в нашій Вітчизні нова навала. Не падають бомби, не лязгають танки, але вершиться безшумна, повзуча окупація нашої землі. Шановні ветерани, солдатські вдови, нащадки переможців, зі святом вас! Нехай ніколи не зітреться в пам’яті пам’ять про вашу мужність. Я хочу побажати вам усім, щоб вас більше ніхто ніколи в житті не зраджував, щоб ніхто вам не стріляв в спину підступно, щоб ніхто не добивав вас словами зради, щоб не топтав вашу пам’ять, щоб шаною оточила вас держава, сім’я і молодь. Міцного здоров’я вам, щастя. І ви як моральний чинник, дай вам Боже жити довго, щасливо в нашій країні, ім’я якій – Україна. Дякую.
Дякую, Катерина Семенівна. Будь ласка, Микола Якименко. Михайло Чечетов, прошу. Стоян, підготуватися.
Уважаемые коллеги, уважаемые ветераны войны, со времен окончания Великой Отечественной войны прошло уже более 60 лет. Но интерес к ее истории не ослабевает. Невиданные жестокости войны, многие десятки миллионов человек погибших, искалеченных на войне в гитлеровских концлагерях, потерявших родных и близких, испытавших ужасы войны, заставляют даже не воевавшие поколения задаваться вопросами: кто виноват и что делать, чтобы это не повторилось? Война явилась жестоким экзаменом для стран с различными социальными системами, системами нравственных ценностей, традициями, культурой. Главную роль в победе над фашизмом сыграл великий советский народ, его вооруженные силы. В этом подвиге, равного которому еще не знала история, слились воедино и высокий профессионализм военачальников, и величайшее мужество воинов, и самоотверженность тружеников тыла. В День Победы мы воспеваем славу беспримерному подвигу нашего народа воинам на фронте, за линией фронта, тружеников тыла, поем гимн беспримерному героизму, храбрости, бесстрашию, самоотверженности советских людей, которые все отдали для Победы: труд, кровь, а 20 миллионов из них – жизнь. День Победы – это день скорби, день памяти об этих 20 миллионах погибших на фронте, в концентрационных лагерях, на временно оккупированной фашистами территории. День Победы - это суровый урок и грозное предупреждение тем черным силам, которые вынашивают идею о новой войне, которая грозит гибелью человечеству. День победы – это торжество разума над безумием, это день мира. День надежды на то, что никогда человечество не испытает ужасов войны, что вечный мир восторжествует на нашей чудесной планете, имея которой Земля. Сегодня мы чувствуем героев-защитников нашей Родины, подвиг которых золотыми буквами навечно вписан в героическую летопись истории отечества. О них всегда будут помнить благодарные потомки. Очень важно чтить паять о ветеранах для будущих поколений, чтобы это знание стало для них уроком. Уважаемые и всеми любимые наши ветераны, среди многочисленных праздников этот день занимает место в истории нашего государства, особое место в истории нашего государства. Поздравляем вас со знаменательной датой, низкий вам поклон и восхищение за проявленный героизм. Спасибо вам за великий жизненный опыт, мудрость, гражданственность, патриотизм. От всего сердца желаем вам оптимизма, здоровья, неиссякаемой жизненной энергии в служении будущему Украины. Ваша юность, дорогие наши ветераны, опалена Великой Отечественной войной. Вы не щадили себя ни при каких обстоятельствах, обеспечивая могущество, непобедимость Отчизны. Сегодня Кабинет Министров Украины приложил немало усилий для того, чтобы изменить философию отношения к ветеранам. Удалось начать системную широкомасштабную работу по улучшению социального обеспечения инвалидов войны, участников боевых действий, тружеников тыла, детей войны. Наш внутренний национальный диалог по поиску исторической правды сегодня продолжается. Нам всем нужно сегодня учиться продолжать его без эмоций, без разделения на фронты, а тем способом, который продемонстрирует высокую культуру нашей нации. Спасибо за внимание.
Дякую. Будь ласка, Олександр Стоян. Підготуватися Слободянюку.
Олександр Стоян, фракція Партії регіонів. Шановні співвітчизники, шановні колеги. Днями ми були свідками, коли перший віце-прем’єр Микола Азаров виклав цілу серйознішу програму соціальної політики нашої держави. Повірте мені, людині, яка 12 років очолювала Федерацію профспілок, яка працювала з усіма урядами по соціальній політиці, людина, яка очолює підкомітет соціальних гарантій, для мене це було великим відкриттям тих дій, який зробив цей уряд за невеликий термін. І мене дуже дивує, коли зразу ж опозиція сказала, та нічого подібного, це під вибори зробив чергову соціальну політику уряд. І більше того, цинічно заявляють, треба кожний рік проводити вибори, і кожний рік буде покращуватися соціальне життя. Да нічого подібно. Я хочу ще раз нагадати, про що казав мій колега Василь Хара. 2004 рік. 2003, 2004. Професіональний уряд Віктора Януковича. Підінімається пенсія на рівні прожиткового мінімуму. Піднімаються заробітні плати, починає вводитися єдина тарифна сітка. Не встигли до кінця довести, і приходить уряд Тимошенко-Ющенко, 2005 рік. Що вони зробили? Я нагадаю: ні єдиної копійки не виділили на повернення заощаджень громадян. Але встигли Тимошенко, в черговий раз кажу, підняти заробітну плату собі до 28 тисяч, міністрам – до 17 тисяч, підняти ціни на цукор, на бензин і на таке інше, і вони не змогли спрацювати, як професіонали. І знову у 2006 році приходить професійний уряд Януковича, шість місяців знадобилось для того, щоби ліквідувати ту кризу, яку створив попередній уряд. І що ми сьогодні бачимо, шановні колеги? Вдумайтесь в цифри, я називаю їх спеціально для наших інвалідів війни. Інвалід війни отримував 851 гривню, буде отримувати 1 тисячу 41 гривню, інвалід війни II групи буде отримувати 937, отримував 659. Більше того, хочу сказати спеціально для наших пенсіонерів, які отримують середню пенсію, буде переглядатися пенсія, яка призначалась до 2004 року і такий же самий був. заробітна плата, як у 2006 році, і це збільшить середню пенсію з 508 до 588 гривень. Я хочу сказати, що вперше вводиться єдина тарифна сітка для вчителів, для лікарів. Ось дві цифри, сьогодні лікар отримує 840 гривень, буде отримувати ближчим часом 1 тисячу 146, вчитель – 786 гривень зараз, буде отримувати 1 тисячу 83. Оця соціальна політика, яка дійсно буде сприяти підвищенню життя рівня людей, вона і „бісить” опозицію, вони нічого кращого не придумали, як придумали, що треба робити чергові вибори. Не допоможуть вони, вони відкинуть ще економіку нашу півроку, відкинуть соціальну політику. Тому як депутат, незважаючи на те, що наша політична сила приймає рішення про позачергові вибори, я проти позачергових виборів, я за стабільність в нашій державі, за стабільність уряду, за стабільність роботи нашого парламенту. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Слободанюк передає слово Пеклушенко. Прошу, Олександр. Підготуватися Ганні Герман.
Фракция регионов, Пеклушенко. Уважаемые избиратели, уважаемые коллеги, в канун светлого праздника Дня Победы – 9 Мая, нам, политикам, кроме поздравления нашим ветеранам надо сказать главное. Политический кризис, который со 2 апреля начал приобретать угрожающий характер для страны и народа, сегодня остановлен. В то же время, мы, политики, должны осознать хрупкость мирного диалога и этого процесса. Для того, чтобы процесс стабилизации был не обратим нужно говорить правду, и прежде всего, самим себе, друг другу и нашим избирателям. А правда заключается в том, что есть 5 парламентских партий, которые разделились по своему количественному, политическому, региональному признакам практически 50 на 50. И кто бы сегодня или завтра не был в більшості, или в оппозиции, если мы в этом зале не выработаем цивилизованные правила поведения и жизни, мы никуда не двинемся и потеряем все наработанное за 15 лет. Еще один важный аспект, Переговорный процесс имел несколько форматов – формат Президент-Премьер, коалиция-оппозиция. И когда в формате переговоров Президент-Премьер Виктор Федорович Янукович высказал возможное предложение о политическом решении досрочных выборов, заявление Виктора Федоровича стало сигналом перехода к мирному политическому разрешению конфликта. И надо четко понимать, что этот пусть мы, регионалы, пройдем только вместе с нашими коллегами по коалиции: фракцией коммунистов и фракцией Социалистов. Коалиция не рушима, и едина. Еще один очень важный момент. Ситуация показала, что сегодняшней конституционной норме, статья 90, есть только три пункта по которым может быть распущен парламент. В указах сколько бы не ссылались во втором варианте, нет фактических условий для роспуска, никогда не было, и никогда не будет. В тоже время мы видим, что де-факто, когда оппозиция опираясь на весь потенциал института Президента, фактически, политически, а после указов юридически и экономически пытается парализовать законодательнуюи исполнительную власть в центре. Поэтому мы не исключаем возможности, что может быть политическое урегулирование. Для этого должна быть разработана здесь конституционная норма, и если мы все 5 политических партий придем к выводу, что другого выхода нет как выборы, мы должны конституционно закрепить эту норму, проголосовать и на основании только этого мы можем идти на досрочные выборы. Незаконные указы в стране не пройдут!
Дякую. Герман Ганна виступає.
Шановні колеги, ”у політиці немає вічних друзів, є вічні інтереси” - цю фразу в різні части повторювали різні політики. Ми з вами, у нашому коаліційному партнерстві ніколи не керувалися нормами толеранівської моралі. Наш вічний інтерес – це інтерес народу, а друзів у нас не прийнято зраджувати. Таких принципів нас вчили і такі люди, як Іван Олександрович Герасимов, і всі наші ветерани Великої Вітчизняної, і всі патріоти України, які багато зробили для її незалежності, для її свободи. І тому наша в цьому сила, в тому, що ми не зраджуємо, і тому нас сьогодні називають найміцнішою коаліцією за всю історію українського парламентаризму, і тому це їм треба очищуватися. І, до речі, день 14 жовтня, який уже називає преса, як можливий термін дотермінових виборів – це добрий день, бо це свято Покрови Пресвятої Богородиці, прекрасний день для очищення. Але я сьогодні перед Днем Перемоги хотіла сказати інше. Як би не склалися події в Україні: будуть дотермінові вибори, чи їх не буде, будемо ми тут формувати нову коаліцію, чи не будемо – ми всі повинні керуватися у своїх рішеннях нашим досвідом, тим, як вміли ми працювати у нашій коаліції. Ми повинні пам’ятати, як тут свистіли дудки, а ми ухвалювали закони; як тут застеляли синьо-жовтими китайками крісла, а ми ухвалювали закони; як тут кидалися депутатськими мандатами, але при цьому брали безкоштовно депутатські квартири, а ми ухвалювали закони. І коли ми у своїх рішеннях, нинішніх і майбутніх, будемо керуватися цим нашим досвідом і пам’яттю про ці події ми завжди будемо переможцями і не лише в День перемоги, а кожен день.
Спасибі. Ігор Алексєєв передає Петру Цибенку, будь ласка.
Фракция коммунистов, председатель Комитета по делам пенсионеров, ветеранов, инвалидов Петр Цибенко. Уважаемые избиратели, уважаемые коллеги, Украина, мир, человечество в преддверии самого святого, самого главного праздника, очередной 62-й годовщины великой победы над фашизмом. Все другие праздники и памятные даты в нашей истории производные от него. Не было бы этой великой победы над фашизмом, не было бы ничего. Сегодня в преддверии этой святой даты я хотел бы низко поклониться героическим фронтовикам, бесстрашным партизанам и подпольщикам, славным труженикам тыла за их великий подвиг, за то, что они сделали для страны, для народа, для человечества. Историки и философы утверждают, что в жизни каждого поколения есть своя война. Так вот, если бы эти чудо-богатыри в своей жизни сделали только одно – сломали хребет гитлеровскому фашизму, то и тогда каждому из них персонально при жизни следовало бы поставить памятник. По счастью, они сделали много больше, это их потом и кровью восстановлена страна после тяжелейших из воин. Это их трудом освоены целинные залежные земли. Это они подняли в заоблачную высь космические корабли и вывели нашу общую великую Родину в Союз Советских Социалистических Республик в десятку самых развитых стран мира. Хочу сказать еще об одном. Сегодня тому поколению, которому славные фронтовики передали славную эстафету поколений как зеницу ока нужно беречь правду о войне, правду о победе, правду о той цене, которой она достигнута. Потому что если и дальше господа Сергейчуки и Юхновские будут столько активно переписыватьнашей страны, перевоевывать Великую Отечественную войну, то завтра окажется, что Берлин брали американские войска в купе с вояками ОУН-УПА. Горько осознавать, что в эти священные майские дни духовные наследники фашизма готовят очередную победу над свои народом. Большего кощунства придумать невозможно. С учетом возраста состояния здоровья ветеранов каждую годовщину великой победы мы обязаны отмечать сегодня как самую юбилейную, самую значимую, самую великую, мы обязаны спешить возвращать свой извечный долг этой категории людей. Хочу еще раз сказать, живите долго, передавайте свой бесценный опыт подрастающему поколению, своим детям и внукам! Спасибо.
Александровська Алла Олександрівна має слово, за нею Бондарчук.
Уважаемые коллеги! Уважаемые наши избиратели и ветераны Великой Отечественной войны и те, кто пережил эту войну, кто восстанавливал нашу родную страну! Мы сегодня поздравляем ветеранов, мы в преддверии такого светлого, великого праздника говорим о них, но я бы хотела еще раз обратится к тем проблемам, которые сегодня волнуют ветеранов. Сегодня мои коллеги, вот и Хара, и другие уже говорили о том, что мы, выполняя свой долг перед избирателями, перед народом Украины, в том числе перед ветеранами стараемся принять те решения, которые помогут им лучше жить, создадут действительно условия для их жизни, мы понимаем, что мы не вернем им молодости, не вернем им здоровья, но мы хотим, чтобы их старость была более благополучной и более счастлива. Вместе с тем, вот на встречах с ветеранами я услышала следующие слова: «Алла Александровна, часто очень вы говорите, обращаясь к ветеранам, что память о нашем подвиге будет вечна. Но ведь давайте скажем честно, что и жизнь человеческая конечна, и память, к сожалению, может уйти с этой жизнью, если это память не станет политикой государства, если это память не станет политикой, которая будет реализоваться всем обществом. И в этом смысле, сегодня говорят, мы не можем. нас не могут не тревожить те процессы, которые происходят в Украине, ведь сегодня приходят внуки со школы и говорят о том, что дедушка как же так может быть ты нас рассказывал, а нам вот на уроке истории рассказали, что Советский Союз вместе с фашистами побеждали, захватывали Польшу, а потом не смогли поделить ее и поэтому пошли войной друг на друга. Вот так вот сегодня нашим детям и внукам победителей рассказывают о том подвиге, которые совершили их деды. И поэтому, я думаю, наша задача решать и материальные стороны, обеспечить и материальную сторону жизни нашего народа и ветеранов. Но обязательно обратиться к вопросам морали. Насколько морально является та власть, которая завтра в колонах с цветами пойдут к памятникам погибшим у Великой Отечественной Войны и вместе с тем своей сегодняшней политикой растаптывают эту память, унижают этих ветеранов и делают все, чтобы память об этом подвиге была забыта. И мы должны обязательно судить этих политиков и, к сожалению, ярким таким примером такого политика является наш Президент. И вот ветераны мне говорят, нас не может этот не волновать и мы не испытываем никакого чувства благодарности к этому человеку, который, от которого много зависит в нашей стране. И то, что было устроено в преддверии Победы – это не добавляет нам покоя, это не добавляет нам уверенности в том, что наши дети, наши внуки и правнуки, в том числе ради которых мы отдавали, действительно, свою жизнь, свою молодость, свое здоровье, что они будут жить счастливо. И это самая главная тревога ветеранов и мы на ее своей работой обязательно должны дать ответ. Я всех поздравляю с наступающим праздником.
Спасибі. Бондарчук, за ним Шибко. А Шибко, за ним Бондарчук, давайте. Я думав, так як традиція була в заключении виступить товариш Шибко, ну а тепер уже не в заключении.
Это было в прежние времена, Александр Александрович, а сейчас несколько другие времена. Шановні колеги, Шибко, Соціалістична фракція. Мені весь час приходиться спілкуватися з нашими колегами з парламентів з інших країн. І я хочу сказати, що нічого іншого, як здивування і розчарування не викликають сьогодні події, в тому числі і Президента і події, які складаються в Україні. Я можу назвати вам прізвища тих людей, з якими мені приходиться спілкуватися, - це і європарламентарі Слобода, Мускат, Жешев, Добулі, а також депутати національних парламентів Швеції Алія Польщі, і Вінський, і інші. Вони здивовані тим фактором, що як можливо знехтувати рішенням Парламентської асамблеї Ради Європи і тим самим скасувати діяльність Конституційного Суду. Але ж весь час вся ця резолюція, вона підкреслювала саме необхідність проведення засідання Конституційного Суду для того, щоб він визначив і дав оцінку, наскільки легітимні були укази Президента один і другий. Це перше. Друге. Здивування і непорозуміння викликає також взагалі діяльність на сьогоднішній день секретаріату Президента, коли можна домовлятися попередньо про якісь поїздки Президента, офіційні поїздки, наприклад, у Росію або Італію, а тоді в останній час якось беруть на себе відповідальність скасувати ці поїздки, пояснюючи це якимись такими обставинами, які у тих країнах розуміють. Я не заздрю сьогодні працівникам наших посольств, коли їм приходиться пояснювати, чому саме глава держави, який повинен був нанести офіційний візит, сьогодні відмовляється їхати до тієї чи іншої країни. І не заздрю тій приймаючій стороні, як не може зрозуміти причини таких дій Президента. Я хочу сказати, що мені весь час, спілкуючись із нашими колегами за кордоном, приходиться чути, а чи готові ви на сьогоднішній день панове про те, що ви сьогодні взяли на себе зобов’язання провести засідання Політичного комітету Парламентської асамблеї Ради Європи 21 і 22 травня? Чи це не завадить вашій темі, яка на сьогоднішній день тут так активно розглядається, для проведення такого, можливо, міжнародного форуму? А інше, чи не завадить сьогодні та ситуація, яка є в Україні, провести Парламентську асамблею Ради ОБСЄ, яка запланована на липень місяць? І звісно, що тут відповідати дуже важко. Але здивування викликають у колег і те, чи готові ми сьогодні до „Євро” 2012 року? Вони кажуть: шановні панове, вам же довірили сьогодні розбудувати країну, а ви на сьогоднішній день навіть толком не змогли зробити цей комітет, який би займався цими питання. Тому я хочу зазначити, дуже важко завойовувати довіру у закордонних і зарубіжних партнерів, але дуже важко її розвалити, і про це каже попередній досвід президентства, який закінчився у 2004 році.
Ви хотіли сказати, дуже легко розвалити, так, розгубити, бо ви сказали знову: важко. Важко створити і легко розгубити. Іван Миколайович Бондарчук виступає.
Шановні колеги, найперше, я хотів би привітати своїх земляків вінничан – учасників війни, фронтовиків, партизан, підпільників, трудівників тилу з 62 річницею нашої великої Перемоги у Великій вітчизняній війні, побажати ветеранам, які є моральним стрижнем нашого суспільства жити довго серед нас і надавати нам необхідне спрямування. А у виступі хотів би торкнутися лише одного питання, яке широко мусується сьогодні, як ми будемо працювати. Я хотів би усіх заспокоїти, ми повинні і будемо працювати у строгій відповідності до Конституції та Регламенту Верховної Ради, Президент фактично хоче розтоптати Основний закон держави, якщо не відмінити Конституцію взагалі, то, як мінімум, призупинити її дію. Він втратив орієнтири у просторі і в часі. Тільки цим можна пояснити його милостивий дозвіл Верховній Раді зібратися на півдня аби проштампувати ті закони, які підготує, точніше нав’яже канцелярія їх величності Зварич і Балоги та іже з ними. Він, судячи з усього, хотів би зробити із сесії Верховної Ради такий собі репортаж з петлею на шиї. Я як народний депутат України, який має честь і власну гідність, не збираюся підігрувати йому. Вибачте, не збираюся розслаблятися і одержувати задоволення у відомій ситуації. Переконаний, мою точку зору поділяє абсолютна більшість колег депутатів. Я виходжу з того, що політичне рішення про проведення дострокових виборів де-факто прийнято. Але все, що стосується забезпечення правової сторони, юридичної чистоти процедури дострокових виборів – це прерогатива або виключне право парламенту, нас з вами, шановні колеги. Варто нагадати пану Президенту, який, очевидно, читає Конституцію, на якій він присягав українському народу вибірково, що він не є самодержцем всєя України, Криму та острова Зміїний, а Верховна Рада не структурний підрозділ його Секретаріату, це – найвищий представницький та єдиний законодавчий орган держави, рівень легітимності якого аналогічний президентському. Ми не підпишемо вирок парламентаризму, іншими словами народовладдю в Україні, ми не поставимо в безправне становище тих, хто прийде до цієї зали після виборів, не дозволимо узаконити дурдом. І на завершення хочу зробити оголошення, що завтра киян усіх ми запрошуємо на 10 годину на Бесарабську площу для участі у торжествах, присвячених Дню Перемоги. Дякую.
Дякую вам. [[О п л е с к и]] Ми використали час, відведений для виступів, оголошень і висловлювання міркувань від фракцій і індивідуально депутатами. Можна підбити коротенький підсумок, який зводиться до того, що сьогодні все-таки переддень найбільшого у нашій державі свята і природно, що це відбилося у виступах багатьох депутатів. Я гадаю, що буде правильно, якщо ми іще раз свої слова вдячності ветеранам війни, всім тим, до кого такі слова можуть відноситися, хто забезпечує перемогу і мир нашій землі, висловимо слова і вітання, і подяки, і пошани. Хочу сказати, що політична ситуація нині справді складна, а хоч ми розуміємо прекрасно, що вона штучно створена. Але ця штучно створена час від часу підігрівається деякими речами, які треба аналізувати уже з юридичної, а то і з кримінальної точки зору. От був запрограмований теракт із поїздами. Ви знаєте, зовсім недавно трапилося і сьогодні слідство переконується в тому, що це справді терористичний акт, який, ну дякуючи Богу, не завершився життєвими трагедіями. Ми повинні на це все звертати увагу. Чому це робиться? Та робиться для того, щоб показати, бачите, влада виконавча, уряд не справляються з цими обов’язками. Ми не один раз зустрічали подібні речі в інших країнах, але не хотілося, щоб це було в Україні. І хотілося б попередити тих, хто вдається до таких кроків, що нічого тайного не буває безконечно тайним, воно стає в кінці-кінців явним і за все доводиться відповідати. Є підозри для того, щоб робити відповідні висновки по аварії на газопроводі Помари-Уренгой-Ужгород, бо. Уренгой-Помари-Ужгород, оскільки це на моїй батьківщині трапилося, мені ближче це відомо. 30 метрів трубопроводу, що вилетіло в повітря і, теж дякувати Богу, немає там людських жертв, але це дуже серйозна справа, і не випадково там працівники Служби безпеки зроблять перевірку чи не причетні до того лихі люди з якоїсь відомої причини, а, скоріше всього, з тієї причини, про котру я вам говорив. Ми будемо сподіватися, що СБУ в даному випадку керуватиметься об’єктивним аналізом справ, а не, скажемо там, політичної залежності чи службовою залежністю від конкретних посадовців. Тут згадував Віктор. Віталій Якович про те, що ми повинні буквально через місяць провести Парламентську асамблею ОБСЄ в Україні. Кожна країна виборює це право. Мені доводилося бути на таких засіданнях асамблеї в Швейцарії, Швеції, Польщі свого часу, і мушу сказати, що кожна країна, яка береться за таку справу, вважає її великою честю. Тисячу представників, близько тисячі представників від інших держав, близько 200 журналістів акредитовано на цьому заході будуть в Україні, будуть дивитися як ми працюємо, як ми живемо, яка наша перспектива, у тому числі з точки зору участі України в забезпеченні системи безпеки і співробітництва в Європі, які наші пропозиції можна врахувати і так далі. Ми готуємо, як ви бачите, зараз у дворі нашого парламенту зал засідань для такої конференції. І мушу сказати, що представники, так я розумію, інституту Президента ніби не надають цьому значення. Ми в бюджеті виділили на це кошти. Це лице України, я хочу сказати. Я би хотів, щоб вони зараз розвернули свою увагу саме до цієї проблеми, і не займалися дурницями, а допомагали все-таки вирішити її таким чином, щоб ми достойно представили Україну в міжнародному співтоваристві. Або візьміть таку тему, як підготовки до „Євро-2012”: чемпіонат Європи з футболу в Україні і Польщі. Польщі легше буде готуватися, я хочу сказати, бо вони в соціальній інфраструктурі пішли далеко вперед. А нам близько 10 мільярдів доларів треба вкласти, в тому числі інвестицій іноземних, для того щоб збудувати наші стадіони, спортивні інші споруди, щоб збудувати готелі, дороги і так далі. Ми не повинні вдарити лицем в грязь. Це одна справа, але ще важливіша справа: ми повинні скористатися моментом, оскільки світ до нас їде, підтягнути соціальну сферу. Це вищий рівень, який характеризує відповідним чином Україну. Треба тим займатися. Ні, ми починаємо один одному подавати політичні дулі, бо думаємо, що на цьому хтось щось виграє. Нічого подібного. Тому наш підхід залишається попереднім: Конституція в основі всього, закони в основі всього. Все можна робити: дострокові вибори можна через два місяці проводити завжди, якщо так записано в Конституції, якщо так передбачено в нашому законодавстві. Тому тут виступав Олександр Пеклушенко, і, на мій погляд, був переконливий в своїх аргументах. Будь ласка, заходьте до зали, вносимо зміни до Конституції, вони не складні, до речі, підготовлені зміни, голосуємо, приймаємо рішення, потім на основі цього уточнення в Конституцію приймаємо відповідний закон, визначаємо строк – і вперед. І доводьте людям, що ви кращі, що ви добра їм хочете, що це ви добилися підвищення заробітних плат, пенсій, хоче на „ICTV” бачив із представників БЮТу говорив, що копійки додали. Ну, подивіться, як із 380 до 590 можна підняти середню пенсію і вважати, що це копійки, ну, і так далі. Але треба, щоб ці закони були підписані, треба, щоб вони діяли. А коли ми одержимо проект постанови, де записується: „визнати тим, щоб були законно проголосовані такі-то документи”. А хто сумнівається? Є в Конституції порядок, не постановою Верховної Ради це визначається. А скріплюється підписом Президента, щоб він його виконував, цей Закон. І такий порядок буде забезпечений. Тому я хотів би і нашій робочій групі, зустрічався сьогодні з ними, говорив: ви відстоює позиції не фракції, не коаліції, ви відстоюєте позицію правди і Конституції. Тоді ми на такій основі зможемо найти компроміс. Іншої основи не буває. Ще раз із святом усіх, кого це стосується, наших громадян, весь народ. А ми продовжуємо наше засідання. Спасибі. Нам пропонується за скороченою процедурою розглянути питання: проект Закону про внесення змін до статті 6 Закону "Про розмежування земель державної та комунальної власності". І проект Закону „Про внесення змін до деяких законів у зв’язку із перейменуванням окремих урядових органів управління”. Якщо ви підтримуєте процедуру таку скорочену. То я поставлю на голосування. Будь ласка. [[11:04:44]] За-252 Рішення прийнято. Розглядається проект Закону „Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності", реєстраційний номер 3175. І доповідає цей проект перший заступник міністра охорони навколишнього середовища Куруленко Святослав Сергійович. Будь ласка, у вас 2 хвилини.
Добре. Шановний Олександр Олександрович, шановні народні депутати, проект Закону „Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності, розробленої на виконання доручення Кабінету Міністрів України у зв’язку з прийняттям Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері вищої освіти” та з метою приведення Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності” у відповідність до вимог Земельного кодексу України, Закону України „Про освіту”. Проект Закону України "Про внесення зміни до статті шостої Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності” спрямований на реалізацію положень діючого земельного законодавства. Цим законопроектом передбачається внесення зміни до Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності” у частині доповнення переліку земель державної власності, які не можуть передаватися до комунальної власності. Згідно з частиною другою статті 63 Закону України "Про освіту” земельні ділянки державних навчальних закладів, установ та організацій системи освіти передаються їм у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Відповідно до пункту „в” та „є” частини три статті 83 Земельного кодексу України земельні ділянки, які закріплені за державними професійно-технічними навчальними закладами та вищими навчальними закладами державної форми власності не можуть передавати це із державної комунальної власності. Внесення змін до статті шість Закону України "Про розмежування земель державної комунальної власності” щодо заборони передачі з державної у комунальну власність земельних ділянок, на яких розташовані професійно-технічні та вищі навчальні заклади державної форми власності, дозволить узгодити цей закон із Земельним кодексом України та сприятиме забезпеченню нормативно-правового регулювання розмежування земель державної та комунальної власності. Зважаючи на вищевикладене, міністерство пропонує прийняти даний проект закону України за основу. Дякую за увагу.
Дякую. Сідайте, будь ласка, Святославе Сергійовичу. Ядуха Василь Степанович, член Комітету з питань аграрної політики та земельних відносин.
Шановні колеги. Комітет з питань аграрної політики та земельних відносин 25 квітня цього року розглянув проект закону про внесення змін до статті шість Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності”, реєстраційний номер 3175 від 15.02.2007 року, яким пропонується привести цю статтю у відповідність із статтею 84 земельного кодексу України і відмічає наступне. Редакція запропонована Кабінетом Міністрів України суперечить редакції статті 84 Земельного кодексу і у разі прийняття у запропонованій редакції необхідно буде вносити зміни до кодексу. Про цю неузгодженість зазначає у своєму висновку і Головне науково-експертне управління Верховної Ради України, тобто цей законопроект не вирішує головного – кодифікації земельного законодавства і відповідно не може бути прийнятий в цілому як закон. Крім того на засіданні комітету виникали запитання іншого характеру. Згідно зміни до статті 6 даного закону зводяться до того, що при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності земельні ділянки, на яких розташовані професійно-технічні ат вищі державні навчальні заклади державної форми власності. Зразу виникало запитання, а яка доля середніх спеціальних навчальних закладів типу коледжів, технікумів, а також доля земельних ділянок так званої інфраструктури: стадіони, спортивні майданчики, їдальні, дослідні ділянки і таке інше. Тобто до другого читання є над чим працювати. Комітет з питань науки і освіти пропонує прийняти законопроект в цілому як закон. Комітет з питань культури і духовності пропонує прийняти законопроект у першому читанні. З огляду на вищевикладене Комітет з питань аграрної політики та земельних відносин пропонує, рекомендує Верховній Раді України прийняти зазначений законопроект за основу. Дякую.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Так, скорочена процедура, два за, два проти. Прошу записатись. Так, будь ласка, Михайло Чечетов. Мікрофон з місця.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги! Пропонується, законопроектом пропонується до переліку земель державної власності, визначеного статтею 6 Закону України „Про розмежування земель державної та комунальної власності”, включити земельні ділянки, на яких розташовані професійно-технічні та вищі навчальні заклади державної форми власності. Я повністю погоджуюсь з думкою виступаючого колеги, що є певні неузгодженості з іншими законодавчими актами, але проблему цю потрібно розв’язувати. Тому підтримую думку комітету, прийняти цей законопроект за основу, а пропозиції і зауваження, які були, врахувати в процесі підготовки до другого читання. Дякую.
Дякую. Інших бажаючих виступити немає. Шановні колеги, тоді я ставлю на голосування пропозицію про прийняття за основу в першому читанні закону про внесення змін до статті 6 Закону України „Про розмежування земель державної та комунальної власності”. Реєстраційний номер 3175. Прошу голосувати. [[11:11:29]] За-245 Рішення прийнято. Була пропозиція в цілому як закон, ні? Тоді добре, тоді працюємо, хоча там роботи не так багато, дійсно узгодити ці зміни до закону і з чинною редакцією Земельного кодексу, де на мій погляд, точніше, виписана ця норма, а саме, що стосується державних навчальних закладів чи закладів навчальних державної форми управління. Розглядається Проект Закону про внесення змін до деяких законів України [[у зв’язку з перейменуванням окремих урядових органів управління]]. Реєстраційний номер 2712. Лебедєв Павло Валентинович, автор. Не бачу. Будь ласка, Галуненко Олександр Васильович, голова підкомітету, комітету з питань транспорту і зв’язку. Прошу.
Уважаемый Адам Иванович, уважаемые народные депутаты, комитетом Верховной Рады по вопросам транспорта и связи, рассмотрен законопроект о внесении изменений в некоторые законные Украины относительно приведения в соответствии законодательных актов в связи с переименованием отдельных правительственных органов управления, внесенный народными депутатами Украины Лебедевым и Круком. Указанный законопроект внесен с целью проведения всоответствие законодательных и нормативных актов в связи с реорганизацией и переименованием отдельных центральных органов исполнительной власти. Для этого предложено дать им определение за существующей юридической практикой как центральным органам исполнительной власти по вопросам, которые относятся к их компетенции. Это даст возможность предотвратить в последующем практику внесения изменений к законам в случае переименования указанных государственных органов управления. Принятие закона дает возможность исправить несоответствие в законах о Воздушном кодексе Украины, Кодексе торгового мореплаванья, о транспорте и других, и избежать правовых коллизий и несоответствий при принятии новых законодательных актов, которые разрабатываются ссылкой на отмеченные законы. Главное научно-експертное управление аппарата Верховной Рады Украины предлагает указанный законопроект принять за основу с учетом замечаний. Комитетом получены также выводы по этому законопроекту от Комитета по вопросам бюджета, Комитета по вопросам европейской интеграции, Комитета по вопросам государственного строительства, региональной политики и местного самоуправления, Комитета по вопросам правовой политики. Возражений против принятия Верховной Рады Украины указанного законопроекта нет. Учитывая вышесказанное, комитет считает возможным просить Верховную Раду Украины принять этот законопроект за основу. Прошу поддержать. Спасибо за внимание.
Дякую, Олександре Васильовичу, сідайте, будь ласка. Так хто бажає взяти участь в обговоренні? Два „за” – два „проти”, прошу записатися. Сергій Чукмасов, будь ласка, мікрофон.
Спасибо, Адаме Ивановичу. Уважаемые коллеги! Действительно то, что было сказано с трибуны, закон чисто технический, потому что за время принятия предыдущих законодательных актов были смены в названиях различных учреждений, министерств. Поэтому нам нужно привести их в соответствие ряд законов, для того, чтобы не было потом недоразумений. Я за то и тоже вас призываю, чтобы этот законопроект был принят с учетом замечаний Юридического управления. Спасибо.
Дякую. Ткаченко, будь ласка мікрофон, або на трибуну можна, будь ласка.
Дякую. Ткаченко, фракція комуністів. Шановні колеги, я думаю, що Закон, який сьогодні винесений на розгляд, безперечно, його потрібно приймати за основу, питань немає. Але я хотів вашу увагу звернути на те, що не так давно Кабінет Міністрів прийняв антидержавне рішення, ліквідувавши Держкомзем. В той час, коли ми тільки місяць тому прийняли Закон про кадастр землі, через сім місяців закінчується мораторій на купівлю-продаж землі і в цей час Кабінет Міністрів антидержавний Закон приймає про ліквідацію і підпорядкування Міністерству природи. Цинізм елементарний. Я не звинувачую міністра екології, я розумію, що в нього там багато питань, над якими потрібно працювати. Ну як можна міністерству підпорядковувати специфічний держкомітет. який повинен займатися основою основ нашого буття – землею? Тому я вважаю, що нам потрібно прийняти цей закон, але у найближчі дні після святкування Дня Перемоги ми повинні повернутися до цього питання і заставити і Януковича, і Кабінет Міністрів в цілому відмінити рішення і поновити не Держкомзем, а Міністерство земельної політики, яке повинні найближчим часом винести на розгляд сюди в цей зал Закон про ціновий механізм на землю, якщо ми думаємо, що з нового року земля стане товаром. Якщо ми цього не зробимо, всі ті рішення, які ми приймали, включаючи і Конституцію, і зміни до Конституції, нічого не варті проти одного Закону про земельний кадастр і ціновий механізм на землю. Спасибі.
Так, шановні колеги, обговорення питання завершено. Прошу підготуватися до голосування. Ставиться на голосування пропозиція про прийняття за основу в першому читанні Закону про внесення змін до деяких законів України у зв’язку з перейменуванням окремих урядових органів управління. Реєстраційний номер законопроекту 2712. Прошу голосувати. [[11:18:20]] За-248 Закон прийнято у першому читанні. Нам потрібно включити до порядку денного і розглянути проект Закону про внесення змін до Закону України „Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру” [[щодо ринкового визначення ціни цукру]]. Реєстраційні номери: 3199 і 3199-1. Ставиться на голосування пропозиція про включення до порядку денного. [[11:19:07]] За-251 Рішення прийнято. Переходимо до розгляду законопроектів. Слово має, Суслов Євгеній, я не бачу. Будь ласка, Калетнік Григорій Миколайович, прошу. 3199-1, я так зрозумів, так? Хвилин скільки? А скільки ви просите? П’ять хвилин, будь ласка. Підготуватися від комітету Рижуку.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги, я одночасно хотів би звернутися до наших всіх трудівників бурякосіючих господарств, цукровиків нашого багатостраждального сільського господарства, тому що якраз цей законопроект пов’язаний з вирішенням однієї із проблем. Так, в минулому році на цукрові заводи надійшло 22,2 мільйона тонн цукрових буряків, або це найвищий валовий збір за останні роки незалежності і це дало можливість виробити понад 2 мільйона 600 тисяч тонн цукру при внутрішній потребі близько 2 мільйонів тонн через подорожчання цукрової сировини енергоносіїв, вартості переробки, собівартість цукру його виробників становить в середньому 3 тисячі 100 гривен за тону. Втрата традиційних зовнішніх ринків збуту, перенасиченість внутрішнього ринку та безконтрольне його функціонування призвели до демпінгових процесів і падіння оптово-відпускних цін на цукор до рівня, який не покриває витрат на виробництво. Відсутність обігових коштів необхідних для розрахунків, погашення кредитів, забезпечення поточних витрат змушують цукрові заводи товаровиробників за різними фінансовими схемами реалізовувати цукор у збиток собі по ціні 2100-2300 гривен за тону, що значно нижче встановленої Кабінетом міністрів України мінімальної ціни, яка встановлена – 2850. Збитки виробників від реалізації цукру квот А і Б за ціною нижче встановленої мінімальної ціни складуть понад 1 мільярд гривень. В минулому році не було здійснено в повному обсязі, на превеликий жаль, стабілізаційних заходів в частині надання фінансової підтримки підприємствам галузі через механізм пільгового кредитування, а також не було закуплено аграрним фондом державного продовольчого резерву у кількості 185 тисяч тон цукру. Слід також зазначити, що понад 50 відсотків цукрових буряків перероблялися за давальницькою схемою. Така ситуація з реалізації цукру призводить до банкрутства та закриття цукрових заводів, а також сільськогосподарських підприємств, які скорочують площі посіви цукрових буряків, втрачаємо робочі місця і зменшуємо надходження до бюджетів усіх рівнів. Сьогодні внутрішній ринок цукру знаходиться в серйозній проблемі. Певні структури реалізацію цукру блокують, цукрові заводи товаровиробники формально підпадають під штрафні санкції, що потім оскаржуються в судах через суперечності в діючому законодавстві. Ситуація на внутрішньому ринку цукру залишається до цього часу складною і характеризується перевищенням пропозицій над попитом, який останнім часом навіть знизився. Розрахунково наявні залишки цукру на 1 травня складають щонайменше 1780000, з яких 700 тисяч тон – це обсяг цукру для внутрішнього споживання на період з 1 травня до 1 вересня, 507 тисяч – це перехідні залишки цукру на 1 вересня на складах цукрових заводів і товаровиробників, це обов’язкова його наявність в обсязі трьохмісячної потреби внутрішнього ринку. 573 тисячі залишається експортний потенціал. З метою розблокування ситуації на ринку цукру, надання можливості товаровиробникам та цукровим заводам поповнити власні обігові кошти і уникнути застосування штрафних санкцій до суб’єктів господарської діяльності в разі реалізації цукру, Кабінетом Міністрів, встановлений Кабінетом Міністрів пропонується законодавчо врегулювання цього питання шляхом наступних змін. Прийняття зазначеного закону дасть можливість Кабінету Міністрів змінювати рівень мінімальної ціни на цукор у разі зміни кон’юнктурної ринку цукру. кон’юнктури ринку цукру протягом маркетингового року, розблокувати ринок цукру та дозволить частково забезпечити підприємства галузі обіговими коштами, у тому числі для здійснення стабільних розрахунків податків до бюджетів усіх рівнів. Проект зазначеного закону України підтримується Міністерством аграрної політики. Прийняття даного закону не потребує додаткових витрат бюджетних коштів. Тому прошу при розгляді законопроекту прийняти його за основу і в цілому як закон. Дякую за увагу.
Дякую. Якщо є запитання, прошу записатись. Будь ласка, Ткаченко Олександр.
Шановні колеги, я хотів сказати, що нам потрібно підтримати цей законопроект, який вносить народний депутат Калетнік. Справа в тому, що ми повинні дати Кабінету Міністрів право по ходу на протязі року міняти зміною кон’юнктури, міняти ціновий механізм, і на сировину, і на самий цукор. Тому, я думаю, що цей законопроект і його пропозиція, яка внесена своєчасна і ми повинні його підтримати. Спасибі.
Дякую. Це побажання. Будь ласка, Парубок.
Шановний Адаме Івановичу, шановні депутати. Я вношу пропозицію, що цей закон треба приймати у першому і другому читанні, тому що він ні в якому случаї не ущемляє, як кажуть, наш бюджет, а ущемляє товаровиробника і покупця. Ми бачили, що до березня місяця, от приміром у Жашківському районі до мене звернулося 12 керівників господарств, де накопичилося більше 10 тисяч тон цукру, по ціні 2,85 за кілограм ніхто не хотів говорити. Як тільки сказали, що там 2,30, зразу почали забирали цукор. І так вийшли з положення: закупили ГСМ, закупили мінеральні добрива, відремонтували техніку і як-то ще й посіяли. Так що я считаю, що цей закон треба прийняти у другому читанні і не довго з ним треба возиться.
Я дякую за такі збалансовані питання. Думаю, що мені можна вже йти на своє місце.
І ви правильно думаєте. Присядьте поки що, будь ласка. Від комітету Рижук Сергій Миколайович – голова підкомітету Комітету з питань аграрної політики та земельних відносин. Будь ласка, у вас є 5 хвилин.
Шановні народні депутати, Комітет Верховної Ради України з питань аграрної політики та земельних відносин на своєму засідання розглянув проект Закону про внесення змін до статті 6 Закону України „Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру”, внесений народним депутатом Калетніком, і підтримав повністю цей законопроект. І також комітет підтримав і пропонує Верховній Раді цей законопроект розглянути, прийняти не тільки в цілому як за основу, але і в цілому як закон, як зараз і пропонував шановний колега Омелян Никонович Парубок. Чому? По-перше, ми даємо можливість Кабінету Міністрів виявляти гнучкість у господарській політиці і оперативно реагувати на кон’єктуру ринку і в такій важливій галузі і продукції як цукор. По-друге, значно змінилася взагалі ситуація з управлінням державним і господарським. Уряд у нас коаліційний, і Верховна Рада завжди у разі необхідності зможе підкорегувати, проконтролювати і ввести відповідні зміни. Так що, якщо ми вже маємо уряд призначений Верховною Радою, то потрібно позбавлятися Верховній Раді дедалі більше, якщо не зовсім, господарських функцій, питань, і передати їх безпосередньо виконавчій владі, в даному випадку Кабінету Міністрів. Перший крок стосовно реалізації цукру з цин, регулювання цінової політики, ми, приймаючи цей закон, з вами зробимо. Дякую за увагу.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Хто бажає взяти участь у виступах, записуйтеся спочатку від фракцій. Хто від депутатів ще бажає? Почекайте, Михайле Васильовичу, ще запис іде від депутатів, я подивлюся, тоді ми будемо. Я так зрозумів, що немає. Будь ласка, Михайло Васильович Чечетов, фракція Партії регіонів.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги! Ми розглядаємо зараз два законопроекти: законопроект 3199 народного депутата Суслова і 3199-1 народного депутата Григорія Калетника. Проектом 3199 передбачається внесення змін до статті 1 та 6.9 Закону шляхом вилучення положень, якими встановлені мінімальні ціни на цукор та пропонується скасувати дію положень, якими передбачено штрафні санкції за порушення встановленого порядку ціноутворення у разі поставок цукру на внутрішній ринок понад встановлену квоту або реалізацію за цінами, що нижчі від визначеної мінімальної ціни. Вважаю, що внутрішні ціни на цукор підпадають під вплив сезонних коливань, а у зв’язку з чим може виникнути певний дефіцит продукції. Крім того, скасування квот поставок може призвести до руйнування галузі взагалі. Проектом 3199 народного депутата Григорія Калетника передбачається не скасувати повноваження Кабінет Міністрів України щодо встановлення мінімальних цін на цукор, а навпаки надати уряду право оперативно реагувати на зміну кон’юнктури ринку. І на мій погляд, і на погляд фракції цей закон народного депутата Калетніка 3199, він відповідає сьогоденню, направлений на розвиток галузі, і ми пропонуємо його прийняти не тільки в першому читанні, а підтримуємо і думку комітету, і уряду прийняти цей закон в цілому. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Іван Бондарчук, фракція соціалістів.
Шановні колеги! Народний депутат Бондарчук, фракція Соціалістичної партії України. Як представник Вінниччини, а це – цукровий Донбас, я, безумовно, буду голосувати, підтримувати законопроект земляка свого Григорія Миколайовича Калетніка, і наша фракція теж проголосує за цей законопроект. Його переваги порівняно з іншими, вірніше з іншим законопроект, уже сформульовані чітко Михайлом Чечетовим, тому є необхідність дійсно його проголосувати не лише за основу, а й в цілому. Я переконаний, що прийняття цього закону і введення його в дію дасть можливість, крім всього іншого, не провокувати в майбутньому цукрові кризи, як це зробила у свій час Юлія Тимошенко. Тому я зрошую чи закликаю проголосувати зараз за цей законопроект.
Дякую. Шановні колеги, обговорення питання завершено. Будемо визначатися. Я ставлю на голосування, будьте уважні, я ставлю на голосування про прийняття за основу, бо тут два законопроекти, законопроект за номером 3199, автор – Суслов Євгеній Іванович. Прошу визначатися. [[11:32:21]] За-18 Шановні колеги, я бачу, що відсутність опозиції привела до того, що ми трошки почали розслаблятися, будьте уважні. 18 голосів набрав законопроект. Тепер ставиться на голосування про прийняття за основу в першому читанні законопроект за номером 3199-1 – проект Закону про внесення змін до Закону України „Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру, автор законопроект колега Калетнік. Прошу голосувати. [[11:33:05]] За-249 Рішення прийнято. Так, були у нас пропозиції, щоб прийняти. комітет пропонує прийняти в цілому, але є певні зауваження Науково-експертного управління. Так, а саме тут вони стосуються бюджету. Пропонується, так, закон у нас ввести з дня опублікування, але він має вплив на бюджетну частину. На бюджет має вплив цей закон? Будь ласка, мікрофон Калетнік.
Дякую, Адаме Івановичу. Науково-експертне управління дало зауваження щодо зміни поняття маркетингового року на маркетинговий період. Але ми, розглянувши все-таки, пропонуємо Верховній Раді прийняти так, як записано в законопроекті – „маркетинговий рік”, бо якраз маркетинговий рік прив’язаний і до всіх бюджетів і прийняття бюджетів, і таке інше. Що ж до впливу на бюджет, то я про це сказав з трибуни і всі розрахунки говорять про те, що, навпаки, введення цього законопроекту якраз не впливає негативно на дохідну частину бюджету. Дякую.
Це на ваш погляд як члена бюджетного комітету. Добре. Врахуємо. Тоді, якщо немає заперечень, я ставлю на голосування про прийняття в цілому як закону Закону про внесення змін до Закону України „Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру”. Реєстраційний номер 3199-1. Прошу голосувати. [[11:35:18]] За-255 Закон прийнято в цілому. Шановні колеги. Так, будьте з цукром. Я пропоную включити ще до порядку денного і розглянути сьогодні проект Постанови про відзначення 90-ліття від часу заснування Національної академії наук України, реєстраційний номер 3503. Прошу голосувати про включення і розгляд сьогодні. [[11:36:00]] За-249 Питання включено до розгляду. Будь ласка, автор і від комітету голова Комітету з питань науки і освіти Самойлик Катерина Семенівна.
Шановні. Скільки хвилин? Я не пам’ятаю за скороченою.
П’ять хвилин.
Шановні колеги, в листопаді 2008 року, а ми з вами будемо працювати ще дуже довго і плідно, я більш ніж впевнена, виповнюється 90 років від часу заснування Національної академії наук. І, враховуючи це і враховуючи великий вклад в розвиток Національної академії наук, розвиток науки та економіки, Комітет Верховної Ради України з питань науки і освіти і пропонує нам всім долучитися до відзначення цієї дати і прийняти відповідну постанову. Ви знаєте про те, що Національна академія наук України принесла на вівтар науково-технічного прогресу чимало результатів фундаментальних, прикладних досліджень світового рівня. І на їх рахунку понад 90 відсотків відкриттів, зроблених від усіх відкриттів, які зроблені в Україні, та ряд інших досягнень, що знайшли широке використання в промисловості, сільському господарстві та в інших галузях народного господарства. Я думаю, не треба називати, всі ви знаєте, що в академії сформувалося дуже багато наукових шкіл, якими ми пишаємося, не тільки в нашій державі і в бувшій нашій державі – Радянському Союзі, але і пишаємося на світовому рівні. Це і вчені-математики Граве, Крилов, це і відомі українські школи електрозварювання, кібернетики Глушкова, набули широкого визнання економічні, гуманітарні школи, які очолювали економісти Втуха та Ваблій, історики – Грушевський, Яворницький і таке інше. За роки переходу України уже на ринкові економічні, ринкові економіки, вчені Національної Академії Наук України розробили десятки нових технологій, які ви.ю, які застосовуються в нашій державі і за її межами. Національна Академія Наук докладає багато зусиль для розвитку міжнародних наукових зв’язків, інтеграції в світове наукове співтовариство. І воно встановило творчі контакти з п’ятдесятьма країнами світу і в тому числі з провідними країнами в нашому світі. Національна Академія Наук України бере участь у роботі понад 20 авторитетних міжнародних організацій, серед яких ЮНЕСКО, МАГАТЕ та інші. Ми пропонуємо невелике таке, невелику нашу постанову, якою пропонується урочисто відзначити в листопаді наступного року на державному рівні дев’яносторіччя заснування Національної Академії Наук. Ми рекомендуємо Кабінету Міністрів України затвердити план заходів щодо визначення 90-ої річниці заснування Академії. Ми також пропонуємо, чому я просила саме зараз прийняти, до того, як ми почнемо з вами обов’язково будемо розглядати державний бюджет України, щоб ми вже могли якісь кошти до цієї дати також передбачити. Ми пропонуємо Державному комітету з телебачення і радіомовлення висвітлювати от всі ці здобутки, які єсть в Національній Академії Наук в різних галузях нашого господарства, як вони втілюються в життя. А також, звичайно, провести дуже широку таку інформаційну роботу щодо відкриттів, які зроблені вченими нашими Національною Академією Наук, наукових досягнень і таке інше. І, безумовно, і те що стосується абсолютно таких речей, які уже стали у нас просто чисто механічними. Це і знаки, це і монети, це і марки, і таке інше. Я думаю, що і кращою нашою підтримкою Національної академії наук буде, щоб під час розгляду Державного бюджету України значно покращили, хоча ми робимо поступові кроки щодо фінансування нашої науки. А я думаю, що науковці також повинні віддавати все належне нашій економіці, менше займатися політичними розміркуваннями. Тут є кому займатися. Є, слава Богу, політичні партії, і є у нас опозиція і коаліція, і тому ми розберемося у цих питаннях. А ось щодо втілення наукових досягнень, я думаю, треба якраз ще нам працювати. Виходячи з цього, я просила б вас підтримати дану постанову. Дякую за увагу.
Дякую. Не йдіть, Катерино Семенівно. Можливо, запитання до вас є. Є запитання? Немає. Тоді присядьте, будь ласка. Хто бажає взяти участь в обговоренні? Я так розумію, що день, прожитий без слова Сулковського, це марно втрачений день. Будь ласка, Сулковський, мікрофон з місця.
Ну, Адаме Івановичу, не даремно кажуть, що ви мій друг. Спасибі. Я тільки що прослухав доповідача, свою колегу. І хочу сказати, що мені відомо, що з цього питання, хоч ми ще у парламенті постанови не прийняли, але уже Прем’єр-міністром Віктором Федоровичем Януковичем та віце-прем’єром паном Табачником уже дано доручення працювати над цим питанням. Тому, дійсно, ця постанова практично, вона тільки допоможе уряду. І, я думаю, що уряд зробить все для того, щоб на відповідному рівні відзначити цю дату. А стосовно голосування, тому й не було запитань практично до доповідача в парламенті, тому що ніхто сьогодні з парламентарів крім популістів, яких сьогодні нема, гастролюють по Україні, ніхто тут у залі не проти, а тільки за підтримку такої постанови. Тому я думаю, що треба дійсно проголосувати за цю постанову і нам тільки подякують вчені і Україна. Дякую.
Дякую. Але, якщо бути точнішими, гастролі їхні пролягають далеко за межами України. Бондарчук, будь ласка.
Шановний Адам Іванович, я думаю, що дійсно потрібно голосувати, оскільки питання цілком зрозуміле. Тим більше дійсно вчора на засіданні урядового комітету вже розглядалося це питання, затверджений толковий план і я думаю, що він буде реалізований і ми гідно використаємо цей ювілей для підтримки нашої вітчизняної науки. Дякую.
Дякую, шановні колеги. Обговорення питання завершено. Те, що виступаючі наголошували, що і Кабінет Міністрів долучився до цього, свідчить лише про одне, що співпраця Кабінету Міністрів і коаліції тісна як ніколи і працюємо в одному ключовому полі. Давайте дійсно ми проголосуємо, ми проголосуємо в цілому за постанову щодо відзначення 90-ліття від часу заснування Національної Академії Наук України, реєстраційний номер 3503, і дамо можливість уряду в повному обсязі здійснити ці ювілейні заходи. Прошу голосувати. [[11:44:44]] За-250 Рішення прийнято. Постанова про відзначення 90-ліття Національної Академії Наук прийнята в цілому як документ Верховної Ради. Переходимо до розділу для включення до порядку денного сесії. ставиться на голосування про включення до порядку денного сесії проекту закону про внесення зміни до статті 101 Кримінально-процесуального кодексу України. Реєстраційний номер 3285. Прошу голосувати. [[11:45:32]] За-251 Питання включено до порядку денного. Ставиться на голосування пропозиція про включення до порядку денного сесії проекту Закону про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу. Реєстраційний номер 3286. Законопроект Кабінету Міністрів. Прошу голосувати. [[11:46:06]] За-252 Рішення прийнято. Ставиться на голосування пропозиція про включення до порядку денного сесії проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо здійснення державної реєстрації нормативно-правових актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Реєстраційний номер 3408. Суб’єкт законодавчої ініціативи Кабінет Міністрів. Зніміть голосування. Будь ласка, Кузьменко.
Сергій Кузьменко, комітет з питань державного будівництва. Адам Іванович, ми направили з приводу цього проекту закону ввести до місцевих органів влади, оскільки, безпосередньо їх стосується, ми ще не все отримали. І комітет не розглядав це питання, тому ми просимо його сьогодні не розглядати.
А ми сьогодні його і не розглядаємо, ми зараз перейшли до розгляду включення до порядку денного на цю сесію. Коли будете готові, тоді і будемо розглядати, тому йде мова не про розгляд. Я ставлю на голосування пропозицію про включення до порядку денного сесії проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо здійснення державної реєстрації нормативно-правових актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Реєстраційний номер 3408. Прошу голосувати. [[11:47:42]] За-247 Питання включено. Ставиться на голосування пропозиція про включення до порядку денного сесії Проекту Закону про внесення змін до статті 25 Закону України "Про військовий обов’язок і військову службу" [[щодо відшкодування вартості утримання військовослужбовців]] реєстраційний номер 3390 суб’єкт законодавчої ініціативи Кабінет Міністрів. Прошу голосувати. [[11:48:17]] За-254 Рішення прийнято. Ставиться на голосування пропозиція про включення до порядку денного сесії Проекту Закону про товарну біржу реєстраційний номер 3256 суб’єкт законодавчої ініціативи Кабінет Міністрів. Прошу голосувати. [[11:48:46]] За-255 Рішення прийнято. Ставиться на голосування пропозиція про включення до порядку денного Проекту Закону про внесення змін до Закону України "Про спеціальний режим інноваційної діяльності технологічних парків" [[щодо уточнення строків та умов виконання проектів]] реєстраційний номер 3387. Суб’єкт законодавчої ініціативи Кабінет Міністрів. Прошу голосувати. [[11:49:21]] За-257 Рішення прийнято. Ставиться на голосування пропозиція про включення до порядку денного сесії Проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань аудиторської діяльності. Реєстраційний номер 3471. Суб’єкт законодавчої ініціативи – Кабінет Міністрів. Прошу голосувати. [[11:49:54]] За-255 Рішення прийнято. Ставиться на голосування пропозиція щодо включення до порядку денного сесії Проекту Закону про внесення змін до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" реєстраційний номер 3391, суб’єкт законодавчої ініціативи, Кабінет Міністрів. Прошу голосувати. [[11:50:26]] За-255 І ставиться на голосування про включення до порядку денного проекту Закону про державні лотереї та інші азартні ігри. Реєстраційний номер 3491, суб’єкт законодавчої ініціативи Кабінет Міністрів. Прошу голосувати. Будь ласка, зніміть голосування, Самойлик.
Шановний Адаме Івановичу, я і до вас звертаюся, тому що ви дуже знані в Регламенті і підкажете нам. Ми в минулому скликанні, автори законопроекту, подібного законопроекту, ми прийняли в першому читанні Закон, який практично по суті один і той же, що сьогодні на пропонується. Ці автори законопроекту в залі: Матвієнков, Цушко [[бувший народний депутат України]], я і інші - там п’ять чоловік. Я не розумію навіщо нам, коли ми в першому читанні вже прийняли законопроект і він практично готовий до другого читання, навіщо нам ще один приймати. Я цього не розумію, я не розумію, що для цього необхідно. І просто трошки по іншому він називається, „Про державне регулювання лотерей та розиграшів”, чуть-чуть по іншому, а суть одна і та ж, не міняється. То навіщо нам їх накопичувати оце стільки?
З одного боку ви праві, а з другого боку нам важко сказати, одна, чи не одна суть, бо ми його ще не розглядали, а ми тільки включаємо до порядку денного. Включивши до порядку денного комітет дасть нам висновок, що робити далі із цим законопроектом. Це одне. А друге, звичайно, ми повинні працювати над тим законопроектом, я не можу пам’ятати в якій він ситуації, що прийнятий у першому читанні, якщо він готується до другого читання. І не виключено, що тоді буде враховане положення із цього законопроекту. І третє, найголовніше. Давайте не будемо забувати, що ми коаліція парламентсько-урядова тобто ми працюємо спільно з урядом, який ми створили і ми повинні будемо врахувати побажання і пропозиції уряду створеного більшістю парламенту. Я тут не бачу проблем, все буде нормально. І Сулковський з цим погоджується. Я ставлю на голосування. Ні, він хоче сказати слово. Ну, будь ласка.
Дякую, Адаме Івановичу. Я дійсно, хотів вас підтримати і тому прошу проголосувати за пропозиції Адама Івановича. Дякую.
Дякую. Я думаю, ви щось сьогодні дуже миролюбний, про політику ні слова. Це мене радує. Я ставлю на голосування про включення до порядку денного проекту сесії, порядку, проекту Закону про державну лотерею та інші азартні ігри, реєстраційний номер 3491. Прошу голосувати, а там розберемось. [[11:53:33]] За-249 Питання включено до порядку денного. Шановні колеги, те, що було заплановано у нас на сьогоднішній пленарний день ми з вами виконали. Завершуючи наше засідання сьогодні я ще і ще раз хотів би сказати ті слова, які багато із вас говорили сьогодні на початку нашого ранкового засідання, як син фронтовика, я хотів би від усієї душі привітати кожного, хто брав участь і кував нашу перемогу. Спасибі їм за це велике синівське. І друге, давайте ми всі з вами зробимо завтра все для того, щоб гідно відзначити цей святий день для нашого народу. Я кличу, прошу бути усіх народних обранців з ветеранами для того, щоб відзначити це свято. І наступне оголошення, ми з вами працюємо в режимі прийнятої постанови, яка дає можливість Голові Верховної Ради чи Першому заступнику в разі необхідності скликати пленарне засідання. Коли це буде, ми вам скажемо, а поки що працюємо так, працюємо в комітетах і фракціях за нашими планами. І просив би саме в комітетах попрацювати над законами, бо поскільки ми з вами безперервно майже працюємо, не майже, а точно працюємо безперервно уже місяць, то у нас практично і не залишилось законів, які розглядати. Всього доброго. Ще раз із святом Перемоги, шановні колеги. Ще раз із святом Перемоги вас, шановні колеги, і всі, хто нас слухає. На цьому ранкове засідання Верховної Ради оголошую закритим. Щасливо.