Dobar dan svima. Moj, za našu županiju…
Vi tražite stanku je li tako?
Da, da, izuzetan važan prijedlog je stanka vezano za kršenje sporazuma, 8 sporazuma o sufinanciranju najma osnovnog i srednjeg školstva.
Hvala lijepo. Kolegica Ružica Vukovac.
Predsjedniče, ja bih također zatražila pauzu i mogućnost 5 minuta barem govora o krizi u mljekarskom sektoru nakon pauze.
Naravno, toliko i imate nakon stanke. U redu, određujem stanku od 10 minuta do 9,45. … [[Upadica se ne čuje.]] Dakle, imamo još i klub HDZ-a po prvoj točci. Imamo li još koji klub, oprostite nisam pitao po prvoj ili po drugoj točci? Nemamo. … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Izvolite. Po prvoj ili drugoj točci? … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite. Jeste li vi tražili riječ?
Da, ja bih tražila stanku od…
Ne, ne, ne, kolega.
Poštovani. Tko će?
Poštovani predsjedniče tražim stanku u ime kluba HSLS BUZ vezano uz… … [[Upadica se ne čuje.]]
… [[Govornica naknadno uključena.]] peticiju znanstvenika od, 5000 znanstvenika je potpisalo peticiju vezano uz financiranje znanosti i obrazovanja, htjela bih izvijestiti Sabor o tome. Hvala lijepo.
Dobro, u redu, sada smo se onda malo pomaknuli. Evo onda stanka do 9,50 minuta. Hvala. STANKA U 9,40 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Evo vrijeme je došlo. Dakle, prvo uvaženi zastupnik Radimir Čačić u ime kluba SDSS-a i Reformista. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo razlog za zahtjev kluba SDSS-a i Reformista za traženje stanke je tema koja je neposredno pred nama. Glasanje je za proračun, a u tom proračunu predviđa se potpuno jasno i neupitno kršenje osam Sporazuma o sufinanciranju najma za osnovne i srednje škole u Varaždinskoj županiji koji su potpisani 29.5.2013. godine. Ugovori se moraju poštivati, ovdje bi mnogi rekli pacta sum servanda ali šalu na stranu. Zaista temelj svake pravne države, temelj ugovornog prava je da se ugovor tretira kao zakon i obveze se moraju ispunjavati odnosno ako se ne ispunjavaju postoje i posljedice pravne i materijalne. Ovo o čemu ovdje govorimo je nešto što ja kao temu jako dobro poznam, jednostavno zato jer u trenutku kad smo postavili taj model i kad smo išli graditi te 32 škole i sportske dvorane tada smo obavili razgovor i sa Vladom, sa predsjednikom Vlade, tada Sanaderom, potpredsjednikom Polančecom jer je jedna škola to je 33 bila je u Koprivnici, gimnazija u Koprivnici i objasnili cijeli model, dobili podršku koja je i na konferenciji za tisak javno obznanjena da će dati podršku, dogovorili se za sufinanciranje 50% odnosno 55 koliko je sad. I nakon toga iz različitih razloga ne ulazim u to Vlada je od toga odustala, mi smo model realizirali i imamo tu jednu situaciju je Varaždinska županija jedina u Hrvatskoj koja ima 94% djece u osnovnoj i srednjoj školi u jedno smjenskoj nastavi sa centrima izvrsnosti, sa svim što to nosi, sa dva puta većim brojem studenata u odnosu na deset godina unazad kad smo pokrenuli model i sve one prednosti koje su iz toga proizašle. Danas je potpuno jasno da ništa drugo se ne bi ni moglo učiniti iz jednostavnog razloga što EU fondovi uopće ne predviđaju financiranje osnovnih i srednjih škola izgradnja osim stručnih. Dakle, sva ta priča o fondovima zaboravimo a budžet kao što znate pogledajte si situaciju sa budžetom za sljedeću godinu predviđa za cijelu Hrvatsku umjesto stotina sedam škola, sedam projekta. Tim tempom nikad mi kvalitetu obrazovanja postići nećemo. Za to ima puno razloga, tereti kolektivnih ugovora, troškova itd. situacija evo. Dakle, ovdje imamo na žalost sliku koja je opasna, koja šalje poruku u javnosti da se radi o napadu na interese građana Varaždinske županije. To vjerojatno sadašnjoj rekao bih duboko nesposobnoj županijskoj vlasti odgovara jer imaju alibi zašto neće moći napraviti ništa kad nisu već ni do sada. A što se tiče vladajućih oni nemaju naravno mogućnost da idu ili vrlo teško osim interno protiv prijedloga vlastite Vlade. I građani Varaždinske županije će izgubiti 15 milijuna kuna od 204 koliko je budžet 80% kao što ovdje uvaženi zastupnik Šuker često govori 80% kao i u državi već na fiksnim troškovima, plaćama, struji, vodi, svemu što ide. Šta je ostalo 45, trećinu razvojnog potencijala im uzimaš i ubijaš koga? Samo njih, samo Varaždinsku županiju. To nema nikakvog smisla. Istovremeno jedan model koji je neusporedivo uopće po težini i značaju u odnosu na osnovnu školu slabiji, iako je i to jako dobro da imamo ali nismo si to mogli priuštiti. Ovdje desetine tisuće djece koriste ove škole svaki dan. Sanader je primijenio model na sportske dvorane, na arene, bacio milijarde. Naravno dobro je i arene imati, samo je pitanje da li ih možeš izdržati. To država nastavlja plaćati deset puta veći iznos, a ovdje Varaždinska županija gubi. Ja plediram da se prepozna taj problem, da se reagira i da se to spriječi da se nađe mogućnost da se … [[Govornik se ne razumije.]] Jer ne radi se samo o 15 milijuna. Radi se o učešću u najmu slijedećih 20 godina. Mi razgovaramo, jer to su trideset godišnji ugovori koji su nota bene na razini kamatne stope od jedan do jedan i pol posto jer sam ih tako ugovarao. Hajde pokažite mi negdje još u Hrvatskoj tko ima takve kamatne stope. Ne? Dakle, dugoročno kvalitetno rješenje, e to ćemo ukinuti. Nadam se i očekujem, a imam otprilike jer sam razgovarao i sa ministrom obrazovanja i sa ministrom financija i sa ljudima koji zastupaju politički vladajuću koaliciju, imam neke naznake da će se taj problem prepoznati i nadam se, a imamo ovdje i Podolnjaka koji je naš Varaždinac ne'. Hvala.
Hvala lijepa. Evo sljedeći će govoriti uvaženi Ivan Šuker, u ime kluba HDZ-a.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege sad vidite koliko je bitna ona točka 4. prilikom donošenja zakona kad se kaže ocjena potrebnih sredstava i što je Zakonom o fiskalnoj odgovornosti definirano da se mora napraviti ocjena onih zakona i propisa koje donose što znače kratkoročno i dugoročno. Dakle, ovaj projekt je krenuo u trenucima kad je Hrvatska imala gospodarski rast od 4 do 5%, kad su plaće rasle i kad su godišnji prihodi u proračunima jedinica lokalne samouprave rasli od 11 do 15, 16% a prihodi u državnom proračunu su rasli na godišnjoj razini negdje oko 11%. Međutim, došla je gospodarska kriza i ta cijela priča se okrenula naopačke. Druga stvar, ovo je isto tako poruka ako želimo riješiti nekakav problem ne može se riješiti sa sporazumom da bi se politički zadovoljile nekakve potrebe kao što se napravilo prije 3, 4 godine. Da se to napravilo sukladno Zakonu o proračunu i onako kako trebaju javno i transparentno funkcionirati svi oni koji koriste sredstva iz državnog proračuna onda danas bi se naprosto ta sredstva morala osigurati, ne bi se mogla mimoići jer bi netko morao obrazložiti zašto tu poziciju ukida. A ovako su ta sredstva u nekakvoj masi i sad netko može misliti ovako i onako. Međutim, ja ću se ipak malo osvrnuti na neke stvari oko kojih smo mi u raspravi u proračunu prošli poprilično onako nezainteresirano, a to je da u Ministarstvu gospodarstva ove godine s osnova faktoringa treba platiti bankama 500 milijuna, faktoring iz 2013., 2014. i 2015. A trošak tog faktoringa je negdje između 35 i 37 milijuna kuna. Da nema tog troška faktoringa mi bi praktički pokrili i ove škole, a pokrili bi i ona sredstva koja trebaju za visoko obrazovanje, praktički samo sa jednom cifrom. Ja sam isto tako u ime kluba govorio o financijskim planovima izvanproračunskih korisnika zapravo u pojedinačnoj raspravi o kojima nitko nije govorio. To su jedina sredstva gdje jedinice lokalne samouprave mogu nešto napraviti. Međutim, totalno nezainteresirano u ovom Visokom domu i onda se nađemo u ovakvoj situaciji u kojoj se nalazimo. I sigurno da će klub HDZ-a pokušati sa resornim ministrima iznaći mogućnost da se to riješi. Kažem, s obzirom da nije fiksna pozicija u proračunu određenim preraspodjelama među pozicijama se to može riješiti jer naprosto bez obzira koja politička opcija je gdje u kojoj jedinici lokalne samouprave na vlasti ima nešto što je iznad toga, a to su naša djeca. To su sportske dvorane koje koriste djeca. A kad govorimo o ovisnosti, o borbi protiv raznoraznih ovisnosti nema bolje borbe protiv ovisnosti od bavljenja sportom djece. Ja ovdje plediram ne samo na ovo nego plediram na nešto drugo. Ja sam to nekad davno kao gradonačelnik donio međutim nažalost to nisam mogao nikako promijeniti ali valjda ću sa ministrom Šustarom dogovoriti da naprosto te sportske dvorane do 10 sati navečer ne mogu biti rekreativci nego da ih isključivo mogu koristiti mladi koji sudjeluju u sportskim aktivnostima. Onda će to biti efekta. Isto, kad govorimo o ovim športskim dvoranama, nije problem u športskim dvoranama nego je problem u njihovom upravljanju. Da se one koriste onako kako bi trebale onda vjerojatno je bi bio toliki problem a s druge strane sad pa sljedećih 15 godina Hrvatska može kandidirati za bilo kakvu svjetsku manifestaciju. Ima infrastrukturu za to. Ali kažem situacija je ovakva kakva je, ja sam samo naveo jedan trošak, a mogao bi ih ovdje pobrajati o-ho-ho koje možemo gledati. Kad sam govorio o svrsishodnosti proračuna onda sam govorio o mnogim agencijama, uredima itd. koji naprosto ne odgovaraju poslu za koji su osnovane. I tu ima prostora da se namakne ovih 15-ak ili 20 milijuna koliko treba. Zato kažem mi u klubu HDZ-a ćemo sa svojim resornim ministrima pokušati naći ovo jer naprosto djeca na sjeveru Hrvatske, dakle u županijama, prije svega u Varaždinskoj županiji to njih ne treba brigati kako ćemo mi ovdje odlučiti. Mi naprosto moramo osigurati da te dvorane budu njima na uporabi. A građani te županije ne smiju osjetiti naprosto da se dogodilo nešto drugo jer kažem situacija u trenutku donošenja odluke i danas je dijametralno suprotna. Nemojmo zaboraviti da se netko sa nekakvim egzibicijama igrao i jedinicama lokalne samouprave prije 2 godine uzeo milijardu i 800 milijuna kuna. Da nije uzeo tih milijardu i 800 milijuna kuna vjerojatno bi Varaždinska županija danas sa svojim jedinicama lokalne samouprave imala jedno 40-ak milijuna više u proračunu i možda ovaj problem ne bi bio 20 nego bi bio 5, 6 ili 7 milijuna pa bi se lakše riješio. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prije nego što prijeđemo na sljedeće moram reći da sam i dan danas nesretan što smo prihvatili u naslovu zakona faktoring, a i sad ponovno rabimo riječ faktoring iako se to može, doduše sa dvije riječi, reći i na hrvatskom jeziku. Ali dobro. Sljedeća se javila u ime kluba MOST-a uvažena zastupnica Ružica Vukovac, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege zastupnici iskreno se zahvaljujem na dobivenoj prilici progovoriti sa ovog mjesta o velikom i važnom gospodarskom problemu o kojem tako malo govorimo. Brojka od 3,5 tisuće muznih krava koje su od početka ove godine poslane u klaonicu primorale su me zatražiti pauzu i potaknule su me zapravo progovoriti o kaotičnom stanju u govedarskom sektoru. Svjedoci smo drastičnog smanjenja obima poljoprivredne, odnosno stočarske proizvodnje na obiteljskim gospodarstvima u posljednjih 20-ak godina. Dobrim dijelom to je rezultat neadekvatne agrarne politike koja nije uzimala u obzir specifičnosti naših gospodarstava a to su maleni posjedi, starije stanovništvo, niža razina obrazovanja. Već se pokušalo od takvih ljudi i gospodarstava stvoriti proizvođače koji će biti konkurentni proizvođačima razvijenih zemalja koji posluju u uređenom tržišnom okruženju već desetljećima. Male proizvođače prepustilo se milosti i nemilosti tržišne utrke znajući u startu da su gubitnici. Rezultati ovakvog odnosa prema malim i srednjim poljoprivrednicima su poražavajući. Brojke su neumoljive. Uzeti ću u primjer samo pada broja proizvođača mlijeka u razdoblju od tek nekoliko posljednjih godina, broj proizvođača mlijeka pao je sa 68 tisuća 2011. godine na manje od 4 tisuće a ova brojka se svakodnevno smanjuje. Problemi koji prate hrvatsku poljoprivredu duži niz godina ulaskom u Europsku uniju su se produbili i postaju sve veći. Između ostalog to su tržišna nestabilnost, tehnološka zaostalost, obrazovna neusklađenost s potrebama poljoprivrede, visoka zaduženost, neadekvatna porezna i fiskalna politika, nedostatak specijaliziranih financijskih institucija, erozija i zapuštenost prirodnih zemljišnih potencijala, egzodus stanovništva iz seoskog prostora, zastrašujuća loša zemljišna politika. Opasnost koja proizlazi iz nabrojanih problema jasno i nedvojbeno očituje se u hrvatskoj prehrambenoj ovisnosti. Dakle prema statističkim pokazateljima uvozimo 58% više nego li proizvedemo a žalosno je jer uvozimo osnovne životne namirnice a to su dakle prije svega mlijeko, meso i kruh. Sve navedeno ukazuje na ozbiljnu ugrozu suvereniteta naše zemlje i ponajprije je to sve skupa zbog upravo naših propusta. Država bi trebala aktivno podržati pregovaračko organiziranje malih proizvođača mlijeka na način za koji se to izjasnio i Europski parlament. Danas se veliki otkupljivači mlijeka svim sredstvima pa i onim nedozvoljenim protive promjeni dosadašnjeg stanja u kojemu su oni doslovce gospodari života i smrti članova obiteljskih gospodarstava koji se bave proizvodnjom mlijeka. Iako to rade u direktnom sukobu sa europskim uredbama svejedno bilježimo slučajeve prijetnji proizvođačima, prestankom preuzimanja mlijeka ukoliko se priključe proizvođačkoj organizaciji. Radi se o nekolicini tvrtki koje kontroliraju gotovo 70% tržišta a to su Dukat, Vindija, Megle i Belje. Podsjećam na korisnike operativnih programa za razvoj stočarstva Republike Hrvatske koji su preživjeli mjeru, ponavljam naziv mjere, operativni program za razvoj stočarstva Republike Hrvatske tek u nešto više u 30%-tnom iznosu. No ovakvim pristupom ni njih uskoro neće biti, nemogućnost povrata kredita HBOR-u rezultira obiteljskim bankrotom, raspadima obitelji pa čak i samoubojstvima stočara. Oni koji još uvijek proizvode mlijeko posredstvom države dovedeni su u robovlasnički položaj gdje su okovani ugovorima kako bi cijeli svoj život bili prisiljeni proizvoditi jeftinu sirovinu za moćnog gospodara. U izuzetno velikom broju slučajeva stočari se bore s manjkom površina za ispašu, proizvodnju krme što značajno poskupljuje troškove ishrane i dodatno pogača već oslabljene obiteljske proračune u situaciji gdje su već ionako opterećeni visokim cijenama inputa. Iako plemenita ideja mjere direktne dodjele zemlje stočarima bez zemlje svojom provedbom zapravo je opet upravo stočara ostavila bez zemlje. Odvila se prava otimačina obradivih površina čiji razmjeri polako postaju javnosti poznati. Stočari iza stoji danonoćna proizvodnja po tko zna koji put je marginaliziran, ponižen, prepušten sam sebi. Aludiram na sve vas u ovom Hrvatskom saboru kolege i kolegice, pomozite nam u senzibiliziranju odgovornih kao i javnosti o veličini i ozbiljnosti ovog problema. I za kraj, više je nego očito da hrvatsko govedarstvo ima veliki potencijal i da predstavlja resurs koji nije ni izbliza stavljen u funkciju već mu je dapače sustavnim zapostavljanjem umanjena vrijednost i učinkovitost u usporedbi sa zemljama koje nam sliče. Odluka da li će tako ostati ovisi o nama samima. Ili ćemo se trgnuti i početi odgovorno upravljati proizvodnim procesima ili nam preostaje perspektiva zemlje uvoznice hrane često sumnjivog porijekla i kvalitete zakorovljenog krajobraza, zapuštenog sela i nezadovoljnih ljudi. I dopustite mi za kraj samo da izrazim divljenje prema svim onim proizvođačima mlijeka koji u ovim uvjetima koje smo i mi stavili pred njih i dalje uspijevaju proizvoditi mlijeko. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. I sljedeće je uvažena zastupnica Gordana Rusak koja će govoriti u ime kluba HSLS BUZ. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Neposredno prije početka ove sjednice zaprimila sam, odnosno primila sam delegaciju znanstvenika koja mi je predala peticiju vezno uz financiranje znanosti i obrazovanja a koje je potpisalo nešto manje od 5 tisuća ljudi. Stoga sam dužna ovu peticiju ovdje u ovom velikom Domu pročitati u cijelosti. Zahtjev Vladi i Saboru pretvorite znanost i obrazovanje iz gubitnika u dobitnike. U prijedlogu proračuna za 2016. godinu sredstva Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta su smanjena za 158 milijuna kuna. Znanost i obrazovanje su među najvećim gubitnicima ovoga prijedloga proračuna a time je ustvari najveći gubitnik budućnost Hrvatske. Ovom peticijom zahtijevamo od Vlade da znanost i obrazovanje od gubitnika pretvori u najveće dobitnike i time sačuva nadu u budućnost Hrvatske. Stoljeće u kojem živimo neće biti samo stoljeće znanja nego stoljeće znanosti. Zemlje i društva koja su to shvatila postavile su obrazovanje i znanost kao prioritet i u njih ulažu sve više sredstava kako bi njihovi građani što bolje iskoristili mogućnosti koje budućnost donosi ali i sudjelovali u stvaranju takve svjetlije budućnosti. U međuvremenu u Hrvatskoj stvari ne idu dobro. Za znanost i obrazovanje smo i do sada odvajali iznimno malo sredstava. Poštovane kolegice i kolege, ja mislim da ova tema zaslužuje itekako pažnju. Radi se o tome da naše društvo ide u krivom smjeru. Od zemlje znanja postati ćemo zemlja neznanja i zemlja koja ignorira ovu temu. Molim vas za malo pozornosti. A posljednji prijedlog proračuna u ovome resoru je dodatno nastavio negativan trend. Znanost i obrazovanje opet nisu među prioritetima našeg društva dok se istovremeno neki drugi dijelovi sustava, uglavnom zbog politikanskih razloga obilno financiraju. U trenutku kad mnogi drugi dijelovi proračuna rastu i po nekoliko puta smanjivanje proračuna Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta je nedopustiv, politički i civilizacijski kratkovidan potez. Svjesni smo teške financijske situacije u kojoj se nalazi cijela Hrvatska, stoga je važno napomenuti kako ovaj zahtjev nije borba za plaće znanstvenika i nastavnika. Ovo bih naglasila, nije borba za plaće već je apel Vladi Republike Hrvatske da ojača upravo razvojnu komponentu znanstveno-obrazovnog proračuna. Upravo je razvojni dio pretrpio najveće rezove kako kroz ukupan iznos, tako i posebno zabrinjavajućom preraspodjelom unutar proračunskih stavki samog ministarstva. Razvoj obrazovanja i znanosti nema alternative. Budućnost naše djece nema alternative, stoga tražim od Vlade Republike Hrvatske i Hrvatskog sabora da znanost i obrazovanje u postotku postanu najveći dobitnici ovog proračuna. Nastavak reforme obrazovanja kroz kurikularnu reformu, žurni početak promjene sustava znanosti, visokog obrazovanja na temeljima povećanja kompetitivnosti, internacionalizacije, odgovornosti prema širem društvu. Neodgodiva implementacija svih mjera i aktivnosti predviđenih u Strategiji obrazovanja, znanosti i tehnologije. A ovdje bih bila toliko slobodna da upozorim da je ova Strategija koju spominjem u posljednjoj rečenici usvojena. Mi smo dužni djelovati prema toj strategiji. Pročitati gotovo 5000 potpisa ne mogu u ovom kratkom vremenu, ali kažem samo jedno. Mi mišljenje ovih ljudi ne možemo ignorirati, ovo je 5000 ljudi. Ovo je najjači akademski potencijal koji Hrvatska ima. Iza toga stoji taj potencijal. Pokušajmo to ignorirati i znajmo da idemo u krivom smjeru, brod tone dragi moji. Ako mi zadnji pojas za spasavanje koji imamo na tom brodu bacimo i kažemo brod tone ali taj pojas za spasavanje ga opterećuje, moramo ga odbaciti mi ćemo sigurno potonuti. Hvala lijepo.
Hvala. Sada bismo prešli na prvu točku današnjeg dnevnog reda. Sada bismo prešli na prvu točku današnjeg dnevnog reda, a to je - Prijedlog odluke o proglašenju 2016. "Godinom Nikole Šubića Zrinskog" Predlagatelj Odluke je Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Predlagatelj odluke je Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu temeljem članka 159. Poslovnika. Materijal vam je dostavljen u pretince. Vlada je dostavila mišljenje koje vam je podijeljeno na klupe. Želi li predstavnica predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena predsjednica Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu gospođa Rusak Gordana. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Meni je zapravo čast što danas mogu progovoriti o jednoj temi koja nas ne razjedinjava nego vjerujem ujedinjava. Stoga ću pročitati par rečenica vezanih uz ovaj prijedlog. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora na trećoj sjednici održanoj 23. veljače 2016. godine razmotrio je inicijative Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti i što je zanimljivo župana Međimurske županije upućene predsjedniku Sabora da se 2016. godina proglasi godinom Nikole Šubića Zrinskog. S povijesnog aspekta 2016. godina iznimno je značajna godina za Republiku Hrvatsku budući da ista simbolizira 450 obljetnicu Sigetske bitke odnosno herojske obrane Sigeta od Turaka, a time i obljetnicu smrti Nikole Šubića Zrinskog. Još jednom se u povijesti pokazalo da Hrvatski narod, hrvatska krv brani Europu od pogibelji u tom slučaju Turaka. U spomen na 450 sigetsku obljetnicu u Republici Hrvatskoj i što je zanimljivo Mađarskoj obilježit će se nizom prigodnih manifestacija pod pokroviteljstvom predsjednice Republike Hrvatske Kolinde Grabar Kitarović, mađarskog predsjednika Janoša Adera i turskog predsjednika Erdogana. Isto tako u spomen na Sigetsku bitku i obitelj Zrinski u 2016. godini održat će se niz znanstvenih i kulturnih manifestacija. Podsjetit ću se da je glava Nikole Šubića Zrinskog pokopana u Međimurskoj županiji, te će dio tih aktivnosti biti proveden i u Čakovcu. Na temelju svega navedenog, iznesenog Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu predlaže da se godina 2016. proglasi godinom Nikole Šubića Zrinskog. I još jednom na kraju nadam se da je ova tema ona koja će ujediniti nas, gdje neće biti nekih otvaranja rana na povijest, na ovu bližu povijest, a ona daljnja očito da zaslužuje naše divljenje i ujedinjuje nas. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I prelazimo na raspravu. Prvo u ime Kluba zastupnika MOST-a uvaženi Maro Kristić. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Dozvolite mi da rečem nekoliko riječi, odnosno stajališta MOST-a nezavisnih lista u svezi prijedloga da se 2016. godina proglasi godinom Nikole Šubića Zrinskog. Dakle, nema nikakve sumnje da je ovogodišnji jubilej 450 obljetnice Sigetske bitke iznimno značajan ne samo za nas Hrvate i naše susjede Mađare nego i za sve narode u srednjoj Europi i okruženju. Time je zaustavljen prodor dotad nepobjedivih turskih osvajača. Što je još važnije dan je jedan primjer iznimnog, osobnog junaštva Nikole Šubića Zrinskog i njegove žrtve za Domovinu. Siguran sam da su to činjenice i vrijednosti oko kojih postoji konsenzus ne samo u ovoj sabornici nego i daleko šire u našem cijelom društvu. Stoga je hvale vrijedna inicijativa HAZU-a i Međimurske županije da se 2016. godina proglasi godinom Nikole Šubića Zrinskog. Međutim, htio bih danas ovom prigodom skrenuti pažnju na dvije stvari. Prvo što osim lijepih riječi, prigodnih ceremonija polaganja vijenaca i znanstvenih izdanja još može učiniti za našu kulturnu baštinu koja predstavlja iznimno vrijedan dio onoga što su nam ostavili Zrinski. Primjer kao što je Zrin na Banovini kraj Hrvatske Kostajnice koji je bio sjedište ove velike velikaške obitelji i pod kojom su oni uostalom i dobili ime. On je u ruševinama i u teškom stanju, no uz pomoć Ministarstva kulture i radom Hrvatskog restauratorskog zavoda ondje se godinama provode arheološka istraživanja i radovi, međutim zbog malih sredstava u Hrvatskom proračunu koji se izdvajaju za te radove njegova obnova bi trajala desetljećima. Nedaleko i kaštel Gvozdansko koji je također poprište jednog sličnog junaštva i ne zovu ga bez razloga hrvatski Alamo. I također je u urušenom stanju. Ne bi li najbolji način poštivanja prema kulturnoj baštini bio da mi u Hrvatskom saboru i Ministarstvu kulture prilikom sljedeće izrade proračuna za 2017. godinu predvidimo značajna sredstva za njihovu obnovu i da ih što prije stavimo u funkciju i tako odamo priznanje i Nikoli Šubiću Zrinskom i svemu onome što je on učinio za hrvatsku domovinu i da pretvorimo tu vrijednost u jednu turističku atrakciju kao što to rade sve zemlje u našem okruženju. Drugo, postoji još jedan vrlo važan jubilej koji podsjeća da su Hrvati dali svoj veliki doprinos europskoj kulturi a to je Zakon o ukidanju trgovine robljem koji u siječnju 1416. godine donijelo Veliko vijeće Dubrovačke Republike. Dubrovačka Republika je među prvim državama u Europi i svijetu zabranila kupoprodaju robljem. Učinila je to zakonom koji je donesen u ponedjeljak prije točno 600 godina. Taj zakon jedan u mnogočemu od pionirskih prinosa naših predaka naših predaka i hrvatskog naroda u cjelini svjetskoj i uljudbenoj baštini. Početak pravne jednakosti i ljudske ravnopravnosti u Hrvatskoj. Njegova veličina odskače u svjetlu činjenica da je Engledska ukinula trgovinu robljem tek 391 godinu iza a Zakonom iz, to je bilo Zakonom iz 1907. godine. A sjedinjene Američke Države su učinile tek to 450 godina iza Dubrovačke Republike, tek 1865. godine. U tome su zakonskom tekstu naši predci početkom 15. stoljeća izrazili svoj odnos prema trgovini robljem i istaknuli da je ona sramotna, opaka i nečovječna i protiv svake ljudskosti. No za nas je danas također iznimno bitno da je to dokument koji je već tada bio u službi promicanja ljudskih prava ali i izgradnje vladavine prava u kojoj vrhovništvo pripada zakonu a ne ljudskoj samovolji. Povodom ovog velikog jubileja ove godine je nažalost premalo spominjano u stručnoj i ostaloj znanstvenoj literaturi i nedostupnoj širokoj javnosti. Dubrovačka Biskupija ove godine organizira jednu znanstvenu konferenciju čije je pokroviteljstvo prihvatila i predsjednica Republike Hrvatske. S ove govornice stoga ako mogu dajem prijedlog da se pokrene inicijativa da se i ova godina također proglasi jubilejskom godinom povodom 600.-te obljetnice ukinuća trgovine robljem i da Hrvatski sabor tu visoko vrijednu i hvale vrijednu obljetnicu dostojno obilježi. Hvala.
Hvala vam lijepo. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Željka Glasnovića. Izvolite.
Svaka pohvala ovoj inicijativi a trebamo malo dublje ići da neke probleme riješimo jer Hrvatska još nema povijesni vojni muzej. Gubimo i sjećanje ne samo iz ovog zadnjeg rata gdje su postrojbe … [[Govornik se ne razumije.]] gardijske brigade itd., nego i iz dublje povijesti. Npr. imamo Lepantsku bitku gdje su … [[Govornik se ne razumije.]] najveća … [[Govornik se ne razumije.]] galija u povijesti a nažalost pošto je kod nas uništena ta kolektivna svijest. Mi znamo koji dimnjačar i Boško Buha, nikad nismo čuli i o Petar Rajkovčiću, Odžaku, zadnja bitka Drugog svjetskog rata itd., Nito Gali i svetog Trifona koja je napala Turke tamo desno krilo, o najvećoj bitki u pomorskoj povijesti, galija itd.. Treba ovo nastaviti ali treba skinuti to breme kolektivnog … [[Govornik se ne razumije.]] i da idemo dalje, da stvorimo taj hrvatski vojni muzej u našoj, dok smo živi, hvala.
Hvala. Sljedeći će u ime kluba SDP-a govoriti uvažena zastupnica Sabina Glasovac.
Predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika SDP-a podržati će Prijedlog odluke o proglašenju 2016. godine godinom Nikole Šubića Zrinskog na inicijativu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti i međimurskog župana gospodina Matije Posavca. Smatramo da će se na ovaj način dati jedan dodatni svečani obol, zapravo svim zaslugama koje Nikola Šubić Zrinski ima za Hrvatsku, ne samo za Hrvatsku nego i za Europsku povijest pogotovo zbog toga jer se 2016. godine zapravo obilježava 450.-ta obljetnica Sigetske bitke, bitke u kojoj su Turci zahvaljujući Nikoli Šubiću Zrinskom zaustavljeni pred vratima na neki način Beča. Nikola Šubić Zrinski slavi se kao nacionalni junak u Hrvatskoj i Mađarskoj a zbog svoje nazovimo to tako samurajske smrti, odnosno samurajskog načina smrti izuzetno je cijenjen i u Japanu, posebno je štovan. Uz ulicu u Budimpešti, uz trg u Zagrebu i uz spomenik u Čakovcu vjerujemo da ćemo proglašenjem ovakve odluke, odnosno vjerujem jednoglasnim donošenjem odluke ovog Hrvatskog sabora dati svoj doprinos, odnosno otvoriti vrata da se sa brojnim znanstvenim, kulturnim i drugim manifestacijama Republika Hrvatska zapravo na jedan simboličan način oduži svemu onome što je Nikola Šubić Zrinski učinio za Hrvatsku i za europsku povijest.
Hvala vam lijepa. Sljedeća će govoriti u ime zastupnika HDZ-a uvažena zastupnica Sanja Putica.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjene kolegice i kolege zastupnici. Dakle ispred sebe imamo hvale vrijednu inicijativu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti a posebno zato što Republika Hrvatska i njezina povijest obiluje značajnim povijesnim ličnostima, znanstvenicima, osobama iz kulture, umjetnicima koji su itekako zadužili hrvatsku povijest, znanost i kulturu. Zaista je ovo vrijedan način iskazivanja poštovanja i sjećanja na ljude od velikog značaja za Republiku Hrvatsku. Tako je 2011. godina u ovome Domu bila proglašena godinom Ruđera Boškovića, Dubrovčanina, velikog hrvatskog fizičara, matematičara, astronoma, pjesnika, filozofa i diplomata a danas ispred sebe imamo prijedlog da 2016. godinu proglasimo godinom Nikole Šubića Zrinskoga. Jednog od najslavnijih velikana hrvatske povijesti. Zahvala također i Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskoga sabora koji je preuzeo i jednoglasno usvojio ovu inicijativu kako piše u obrazloženju prijedlog Odluke Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti i Međimurske županije. Ovo proglašenje godine Nikole Šubića Zrinskog je prigoda da se i naši mladi ljudi i naši učenici bolje upoznaju s likom i djelom Nikole Šubića Zrinskog jer se danas o njemu u školama uči ponešto kroz hrvatski jezik i književnost i dijelom kroz glazbenu kulturu. Tu su najčešće dva dijela koja se spominju u hrvatskoj književnosti poema "Opsada Sigeta" koju je napisao njegov praunuk također Nikola Zrinski i "Razgovor ugodni naroda slovinskoga" Andrije Kačića Miošića koji u dijelovima spominje veliko povijesno djelo Nikole Šubića Zrinskog. U obrazloženju smo od gospođe Rusak čuli i povijesne činjenice i razloge zašto bismo 2016. godinu trebali proglasiti godinom Nikole Šubića Zrinskog. To je godina koja simbolizira 450. obljetnicu sigetske bitke i herojske obrane Sigeta od Turaka u bici u kojoj je 2500 vojnika, uglavnom Hrvata, pod vodstvom Nikole Šubića Zrinskog mjesec dana junački odolijevalo opsadi Osmanske vojske pod zapovjedništvom Sulejmana II. Veličanstvenog. Tom bitkom i činom svoje pogibije Nikola Šubić Zrinski možemo kazati da je spasio Mađarsku, Hrvatsku i Austriju od pada pod tursku velesilu. Treba istaknuti da je Nikola Šubić Zrinski prema saznanjima svojim riječima često jasno prikazivao i izražavao položaj u kojem su se Hrvati tada nalazili i tako je i prije ove velike i sudbonosne sigetske bitke tražio od 2500 ratnika da mu obećaju poslušnost ali je prije toga i sam prisegnuo riječima da će uz njih biti do svoje junačke smrti. Budući da su nadmoćni Turci nastojali opsadu Sigeta što prije okončati kako bi mogli udariti na Beč sa svojih 300 topova neprestano su tukli Siget i na upit izmorenih suboraca o pomoći kojoj se mogu nadati Nikola Šubić Zrinski je odgovorio simboličnom rečenicom "Bog je visoko, a kralj daleko." Klub HDZ-a podržava prijedlog Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskoga sabora da se 2016. godina proglasi godinom Nikole Šubića Zrinskog a pritom nam je poznato da je i Vlada Republike Hrvatske na ovotjednoj sjednici dala pozitivno mišljenje o ovom događaju te da će se središnji događaj obilježavanja ove godine i 450. obljetnice junačke obrane Sigeta održati 7. rujna 2016. u nazočnosti pokrovitelja proslave kao što je već i rečeno mađarskog predsjednika, turskog predsjednika i predsjednice Republike Hrvatske gospođe Kolinde Grabar-Kitarović. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa. Zaista je lijepo pričati o našoj povijesti koju smo posljednjih godina, desetljeća zaboravili. Ne da se vraćamo u povijest nego zbog budućnosti, evo sad kad čujemo o godini Nikole Šubića Zrinskog prije 450 godina u borbi za slobodu hrvatskog naroda, kad čujemo prije 600 godina da je Dubrovačka Republika Zakon o ukidanju robljem mnogo prije nego SAD, kad pogledamo brojne bitke u borbi za očuvanje zapadne Europe, moderne civilizacije, Sinjsku alku koja također simbolizira duh viteštva, čojstva, kršćanskoga duha, koja je povezana i simbolizira opstojnost hrvatskog čovjeka na ovim prostorima. Prošle godine je bila 300. obljetnica, ove godine je 300. obljetnica krunidbe čudotvorne gospe sinjske. Branitelji su prikupili u toj bici zlato u čast zahvale našoj čudotvornoj gospi sinjskoj i okrunili su je u 9. mjesecu, ove godine obilježit će se ta velika i značajna manifestacija vjerskog značaja i povezanosti znači kršćanstva i očuvanja protiv borbe protiv Turaka. Nadam se da će i taj događaj koji simbolizira kako sam i kazao kao što je rekao dr. Franjo Tuđman '90. godine koja simbolizira opstojnost i čojstvo hrvatskog naroda na ovim prostorima također Hrvatski sabor prihvatiti ulogu da bude jedan od pokrovitelja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeća će u ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti uvažena zastupnica Štefanija Damjanović.
Poštovane kolegice i kolege ponosna sam što je župan Međimurske županije Matija Posavec dao inicijativu u suradnji sa HAZU-om da se 2016. godina proglasi godinom Nikole Šubića Zrinskog. Nikola Šubić Zrinski zasigurno je jedan od najznačajnijih ličnosti hrvatske povijesti koji predstavlja simbol hrabrosti i junaštva hrvatskog naroda. S povijesnog aspekta 2016. godina iznimno je značajna za RH budući da ista simbolizira 450. obljetnicu sigetske bitke odnosno herojske obrane Sigeta od Turaka a time i obljetnicu smrti Nikole Šubića Zrinskog. Sloboda, domoljublje, hrabrost i spremnost na žrtvovanje vlastitog života samo su neke od vrijednosti koje simbolizira Nikola Šubić Zrinski. Zaustavivši 1566. godine moćnu tursku vojsku Nikola Šubić Zrinski ušao je u svjetsku povijest i izazvao divljenje čitave Europe. Zbog svoje hrabrosti i časne smrti u obrani Europe od Turaka lik i djelo Nikole Šubića Zrinskog našlo je svoje štovatelje diljem svijeta. Tako je u dalekome Japanu iz opere Ivana pl. Zajca Nikola Šubić Zrinski ariju "U boj, u boj!" izveo japanski muški zbor u sastavu od 1000 članova. U spomen na 450 sigetsku obljetnicu u Republici Hrvatskoj i Mađarskoj obilježit će se nizom prigodnih manifestacija pod pokroviteljstvom predsjednice Republike Hrvatske gospođe Kolinde Grabar Kitarović, mađarskog i turskog predsjednika. U spomen na sigetsku bitku i obitelj Zrinski u 2016. godini održat će se brojni znanstveni skupovi, postavljati spomenici, izvoditi opere a glavne svečanosti održat će se u Zagrebu i u Čakovcu. Proglašenjem 2016. godine godinom Nikole Šubića Zrinskog i proslavom ovog značajnog jubileja dao bi se veći dignitet a ujedno podsjetilo na vrijednosti koje povijesno gledano simbolizira lik i djelo Nikole Šubića Zrinskog. Sa međunarodnog aspekta donošenjem predložene odluke Republika Hrvatska dodatno će se pozicionirati i promovirati ne samo u Europi nego i šire. I ujedno kad bude glasanje zahvaljujem svima koji će dati podršku za proglašenje 2016. godine godinom Nikole Šubića Zrinskog. Hvala.
Hvala vam lijepo. Imamo jednu repliku ona je uvaženog zastupnika i potpredsjednika Hrvatskog sabora Ivana Tepeša. Izvolite.
Evo poštovani predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici samo bih se osvrnuo na ovaj dio. U potpunosti podržavam sve ono što će se dogoditi ove godine i evo drago mi je da ono što je već rečeno da različite političke opcije su se u stvari uključile kao različite institucije od međimurskog župana, predsjednice, pa i samog gradonačelnika grada Zagreba. Ja bih samo apelirao na jednu stvar iako to je više u ingerenciji grada Zagreba, ali evo u komunikaciji sam sa ljudima iz organizacijskog odbora, pa da sad evo ovim putem iz Hrvatskog sabora malo apeliram i na grad Zagreb da što prije poradi na tome da se napravi i spomenik na Zrinjevcu. Naime, grad Zagreb je takvu obavezu preuzeo još davne 1879. godine, ali evo i zbog potresa u Zagrebu, Prvog svjetskog rata i svega onoga što se događalo u 20. stoljeću na žalost se nije to uspjelo realizirati. Sada je nekako evo s obzirom i na ovu obljetnicu i da su uključene sve institucije od predsjednice, pa evo i nas Hrvatskoga sabora i župana bilo dobro da evo iz Sabora nekako pošaljemo poruku. I apeliramo na grad Zagreb i na sve naše iz naših stranaka koji sudjeluju u političkom životu grada Zagreba, da se nekako realizira što prije i što skorije. Znam da teško da će to bit kada bude u rujnu ove godine obljetnica, ali evo da se bar u rujnu otvore radovi i da to bude na jednoj simboličnoj razini. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepo pogotovo na toj vrlo vrijednoj sugestiji. A sada prelazimo na pojedinačne rasprave. Prvi se javio uvaženi zastupnik Marko Sladoljev.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo MOST nezavisnih lista podržava ovu inicijativu i smatra da bi Nikolu Šubića Zrinskog trebalo internacionalizirati. Već je bilo riječi o tome da je on kao osoba vrlo popularan u Japanu zbog svoje samurajske smrti. Nevjerojatno kako zapravo Nikola Šubić Zrinski privlači sve generacije. Ja sam prije šest mjeseci kao razrednik vodio svoje osmaše na operu i moram reći da sam bio skeptičan da tinejdžeri sa 14 godina mogu tri sata mirno odgledati operu. Međutim, ostao sam fasciniran kako su oni to odgledali i kako im je to bilo zanimljivo. Kad sam se pripremao za ovu pojedinačnu raspravu uzeo sam knjigu od Slavena Letice "Let iznad kukavičjeg gnijezda" u kojem postoji rang lista vječne i posmrtne slave. To je inače izuzetno zahtjevan posao unošenja obrade podataka o nazivima ulica, trgova, hrvatskih gradova. Obavila ju je Maja Trogrlić iz Zavoda za poslovna istraživanja kojoj se ovim putem evo zahvaljujem. I po toj rang listi vječne i posmrtne slave Nikola Šubić Zrinski je na 34 mjestu. Matija Gubec je na primjer na prvom mjestu. Međutim, ja bih htio ovdje iskoristiti kad sam gledao taj popis rang liste vječne i posmrtne slave tu je skoro 300 imena. Na njima ima vrlo malo ljudi koje bi MOST na neki način i u sljedećim godinama i Hrvatski sabor htio promovirati, a to su ljudi koji su bili povijesno protiv oba dva režima. Ja ću ih sad tu kratko promovirati i pozvati Hrvatski sabor da sljedeće godine otvori okrugle stolove o njima. Evo na neki način ćemo iskoristiti Nikolu Šubića Zrinskog za tu našu inicijativu. Prvi je Ante Ciliga rođeni Istrijan, jedan od organizatora zbivanja protiv fašističkog terora u Istri. Bio je jedan od osnivača i urednika zagrebačkih novina "Borba" službenog glasila komunističke partije, jer se posebno posvetio raspravama o nacionalnim pitanjima. Već je onda osuđivao marksističku ekonomsku obranu srbijanske hegemonije i protjeran je zbog svog revolucionarnog djelovanje iz Kraljevine Jugoslavije u Sovjetski Savez. Tamo je bio suradnik Lavu Trockom, te je zbog potpore njemu bio uhićen i stavljen u logor. Kasnije odlazi u Pariz i tamo se razilazi s Trockim i u razradi svojih uvjerenja ostaje ljevičar. Međutim dolazi do za komunističku partiju heretičkog zaključka da jednopartijski sistem treba napustiti u koristi višestranačja. Tu tezu iznosi u knjizi "U zemlji velikih laži". Dakle, on 1938. godine prije Aleksandra Solženjicina kritizira komunistički režim i karakterizira ga kao totalitarni. 1941. vraća se u Zagreb i tamo ga uhićuje ustaški režim te je pušten. Poslije rata trajno se smješta u Rumu gdje djeluje i radi i često piše o položaju Hrvata u Jugoslaviji te također piše kritički o Titovom odnosu prema hrvatskom pitanju. Njegovi tekstovi imaju dramatičan prizvuk jer dolaze iz pera dosljednog ljevičarskog intelektualca. Posebno je raskrinkao velikosrpsku politiku pod krinkom komunizma. Vratio se u slobodnu Hrvatsku 1990., a umro je u Zagrebu 1992. Sljedeće godine je 25 godina od njegove smrti, pozivam Sabor da doprinese vrednovanju Ante Cilige u borbi protiv totalitarizma. Drugi slučaj je gospodin Ilija Jakovljević, dakle totalno drugog svjetonazora, katolički intelektualac HSS-ovac koji je zbog svog neslaganja s ustaškim režimom završio u ustaškom logoru, napisao knjigu "Logor na Savi" i na neki način raskrinkao taj režim, a kasnije završio u komunističkom logoru gdje je umro. Dakle, želim u principu reći da evo pozivam Hrvatski sabor da kroz osobe njih dvije, dakle političko njihovo djelovanje pozivamo na više tolerancije u hrvatskom društvu i da se na taj način osvrnemo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku. Moram reći diskusija nije baš bila usko vezana uz temu pa ni šire, ali dobro. Ležerni smo u ovom Saboru i svašta, imamo veliku širinu pa puštamo. Izvolite, na repliku se javio uvaženi zastupnik Andrija Mikulić.
Hvala vam lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa replika ide u smislu naravno da podržavamo ovo što ste govorili. Na onaj prvi dio ću se malo više referirati. Ovdje kao saborski zastupnik govorim ali i kao potpredsjednik Skupštine Grada Zagreba. Htio bih reći vezano za Zrinskog ova inicijativa Zrinski na Zrinjevcu za spomenik apsolutno je to dobra kvalitetna stvar i to treba ostvariti. Grad Zagreb je još 1879. godine preuzeo tu obvezu ali sjetimo se potresa, povijesnih događaja, prvog svjetskog rata itd. sve ono što je bilo, bivša država, pa totalitarni režimi jednostavno se to u jednom trenu zaboravilo. Na tome se apsolutno radi i treba se raditi ali čini mi se da to ide presporo. 2013. je pokrenuta inicijativa, i to želim reći, okupljena je Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti Matice Hrvatske i drugi, formirano je jedno povjerenstvo pri Hrvatskoj akademiji i akademik Kusić je čak predložio godinu Zrinskog i to je dobro. I na kraju zaključno, dakle držim da taj spomenik treba jak vjetar u jedra kako bi se sve to ostvarilo a mi da nikad ne zaboravimo one osobe u povijesti koje su ostavile neizbrisiv trag.
Hvala lijepa. Mislim da je dobro da ste to naglasili jer grad Zagreb nažalost Zrinjevac koji se zove po njemu nema spomenika njegova. Ali Grad Zagreb nažalost nema ni spomenika osnivaču Hrvatske države dr. Franje Tuđmana. Prema tome puno toga nam fali očito što bi trebalo biti. No, sljedeći se za pojedinačnu raspravu javio uvaženi zastupnik Ivan Sinčić. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo osvrnut ću se na odnos Hrvatske prema hrvatskoj povijesti i na neki način objasniti zašto imamo takav odnos prema Domovinskom ratu kad imamo takav i prema obitelji Zrinski. Dakle, da je kojim slučajem slavna obitelj Zrinski živjela u Francuskoj danas bi o njoj bilo napisano stotine knjiga i snimljeno desetine filmova, otvoreno barem 50-ak muzeja. Sva ostavština bila bi temeljito renovirana i prezentirana javnosti. Država bi kroz kulturne sadržaje povezane sa Zrinskima stekla veliki ugled a turizam bi zarađivao iznimno puno. Ni ne trebamo se uspoređivati sa Francuzima jer su čak i naši susjedi Slovenci i Mađari napravili neusporedivo više u zaštiti svojeg povijesnog blaga od Hrvatske. Dovoljno je pogledati recimo dvorce i pripadajuće muzeje u Murskoj Soboti i … [[Ne razumije se.]] i vidjeti kako se na dostojan i pametan način treba odnositi prema vlastitoj tradiciji i vlastitoj prošlosti. Tamo je država uložila primjerena sredstva u održanje vlastitog identiteta i sada se na ta mjesta doslovno slijevaju rijeke gostiju i turista i čekaju u velikim redovima. A kako se mi odnosimo prema našoj kulturi i našoj povijesti, konkretno prema obitelji Zrinski? Zrinske su cijenili francuski kraljevi, pape, cijela Europa čak i njihovi protivnici kroz više stoljeća. Cijela obitelj je poginula na braniku Hrvatske. A što mi danas konkretno smo poduzeli da im iskažemo primjerenu počast? Javna je tajna da nismo uspjeli još ni približno obraditi arhivsku građu o Zrinskima a kamoli obnoviti graditeljsku ili drugu materijalnu ostavštinu. Kulturnog turizma nema ni u tragovima. Imamo operu iz 19. stoljeća, nismo čak uspjeli niti spomenike postaviti kako treba, kao što je ovaj prije spomenuti na Zrinjevcu. Dio spomenika koje imamo izgradili su nam pak Mađari. A još i danas se na njima češće nalaze svježi vjenci iz Mađarske nego iz Hrvatske. Htio bih reći bio sam mnogo puta u Čakovcu na spomeniku Nikoli Zrinskome, ne ovome Šubiću nego njegovom praunuku u Čakovcu svaki dan imate svježi mađarski vjenčić sa mađarskom zastavom, a hrvatskoga tu i tamo. Imamo predivni dvorac i sjedište Zrinskih u Čakovcu koji samo što se nije srušio. Nakon povlačenja vode iz jarka oko bedema statika dvorca toliko je narušena da će prvi potres u Međimurju pretvoriti dvorac u prah i pepeo. Upravo nedavno odlomio se veliki dio vanjskoga bedema. Tamo je gotovo sve u lošem stanju, derutno i vlažno, neobnovljeno i neiskorišteno. Muzejski postav je potpuno neadekvatan, o Zrinskima se govori vrlo malo, slabo se privlači bilo koga. Uprava muzeja je desetljećima jedno te ista, nesposobna, ravnatelj čak sudjeluje u fizičkim obračunima sa vlastitim djelatnicima. Godinama Ministarstvo kulture dodjeljuje premalo sredstava za obnovu dvoraca Zrinskih. Zašto se takva važna pitanja žele prebaciti na EU fondove od kojih očito nema previše koristi. Zbog čega se uopće dvorci i muzeji Zrinski prepuštaju bilo kome na upravu osim državi kada se radi o ostavštini nacionalnog, slobodno možemo reći europskog značaja? Zašto pripreme za obilježavanje 450.-te godišnjice Bitke kod Sigeta, dakle godine Zrinskog nisu počele još prije 2, 3 godine i zašto nisu bila predviđena adekvatna proračunska sredstva u tu svrhu. Dakle mi već 2016. proglašavamo ovu godinu koja već ulazi u svoju drugu četvrtinu godinom Nikole Šubića Zrinskog. Naš odnos prema prošlosti, znači u zadnji čas se pokušava nešto prigodno izmisliti ali ne zato da bi se bilo što suštinski promijenilo u odnosu prema našoj prošlosti i Zrinskima već da bi se kroz kozmetičko obilježavanje pojedinci mogli boriti za političke poene, da bi netko uz pomoć Zrinskih mogao biti vijest od jednoga dana. Opet postavljam pitanje, dakle dugoročna strategija prema našoj prošlosti i prema očuvanju slavne tradicije Zrinskih. Uvažavamo li činjenicu da su Zrinski predsjedali i ovim Hrvatskim saborom kroz gotovo dva stoljeća? Znamo li da je svojevrsni kult Zrinski zaslužan za stvaranje Hrvatske vojske pa i same Hrvatske države koju danas imamo? Nije li šteta da su se po tako važnom pitanju više angažirale udruge građana i pojedinci od resornih ministarstava i ostalih institucija? Iz svih navedenih razloga pozivam ovaj cijenjeni Dom, predstavništvo cijelog našeg naroda i nacionalnih manjina da postavimo dugoročnu strategiju prema čitavoj ostavštini obitelji Zrinskih a ne samo prema jednoj obljetnici. Neka se ciljano uloži i znanstvena i kulturna istraživanja o Zrinskima u obnovu i prezentaciju očuvanog a slijedom toga nedvojbeno će biti ostvarena višestruka korist. Osim izvjesnih društvenih ostvarenja siguran sam da će povezivanjem takvih sa turističkim sadržajima ulaganje donijeti odgovarajuću financijsku korist. Dakle dame i gospodo kolege zastupnici govoreći globalno osim ovih primjera koje ste naveli ne zna nitko za Bitku kod Sigeta a svi znaju što je Alamo. Nemamo još uvijek pravog filma ni o Domovinskom ratu a da ne kažem o obitelji Zrinski. Dakle, iskoristimo ono što možemo, ne samo u kulturi nego prije svega i u turizmu. Hvala vam.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika, prva je ona uvažene zastupnice Dragice Zgrebec.
Hvala lijepa predsjedniče. Kolega Sinčić, nije lako rekonstruirati jedan takav kompleks kao što je imanje Zrinskih u Čakovcu. Od sredine '80.-tih godina rade se projekti kojima se vrši obnova i staroga grada i kapelice u Šenkovcu gdje su pokopani Zrinski. Moram reći da obitelj Zrinski je obilježila cjelokupnu višestoljetnu povijest Čakovca i Međimurja i da i naš muzej i grad Čakovec i županija ulaže velike napore da se to dostojno obilježi. Mi imamo i određene kontakte sa muzejima na području Mađarske jer su Zrinski kao hrvatski banovi ujedno bili i veliki župani županije Zala. Prema tome čini se maksimalno što je moguće a iz državnog proračuna kontinuirano se dobivaju određena sredstva, međutim, to nije da se može obnoviti u jednoj godini ili u nekoliko godina. Dakle daleko su to zahtjevniji i građevinski i drugi zahvati. Zrinski su kao banovi nekoliko puta održavali sjednice Hrvatskoga sabora u Čakovcu i mi to vrlo cijenimo i bilo bi dobro da ponekad i Sabor ima određene aktivnosti u gradu Čakovcu jer bi to pridonosilo ne samo kao kulturni i povijesni događaj nego i kao nešto što bi prezentiralo i ovaj kraj na sjeverozapadu Hrvatske. Naš muzej koji je zapravo se brine o Starom gradu i toj zavjetnoj kapelici Zrinskih ušao je u jedan projekt muzeja sjeverozapadne Hrvatske i to je vrlo zahtjevan i skup projekt koji će se financirati iz fondova Europske unije.
Hvala lijepa, odgovoriti će uvaženi zastupnik Ivan Sinčić.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Pa općenito je poznato a i svi, vjerujem imam takav dojam da naša Hrvatska nije dovoljno brendirana u svijetu, nije dovoljno još uvijek prepoznatljiva. Vi kada idete po srednjoj Europi vidite, svaka plemićka obitelj i svaki dvorac, bilo koji dio prošlosti maksimalno se pokušava iskoristiti u turističke svrhe a ona neposredno preko turizma se brendira i ta zemlja, taj grad. I kao što sam rekao turisti čekaju u redovima. A kod nas znamo kakvo je stanje dvoraca, znamo kakva je posvećenost muzeja a mogla bi biti puno veća.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika i potpredsjednika Sabora Ivana Tepeša.
Uvaženi kolega Sinčić, ja bih se samo nadovezao, odnosno replicirao ovaj vaš dio odnos Hrvatske prema svojoj prošlosti. Tu se u potpunosti slažem, samo bih napomenuo nekoliko stvari. Vi ste spomenuli Francusku, mi možemo tu spomenuti i Englesku, evo sada ste spomenuli i srednju Europu ali moramo biti svjesni činjenice da problemi Hrvatske i njene prošlosti su determinirani ustvari kroz ta stoljeća je Hrvatska nije bila neovisna država, nije bila, ajmo reći samostalna kraljevima, niti kneževina, niti neki drugi oblik za vrijeme feudalizma. I onda se događalo to da kako je dolazila koja politička opcija, vladarka kuća kroz povijest stavila šapu na tu našu Hrvatsku takav je bio i odnos u tom razdoblju prema onim povijesnim ličnostima koji su toj političkoj ili stranoj sili dakle odgovarali ili ne odgovarali. Tako se iz desetljeća u desetljeća, stoljeća u stoljeće stvarale pozitivne ili negativne slike o određenim ljudima iz povijesti sukladno tome su se na taj način odnosili i prema njihovom imetku ili nekretninama u ovom slučaju dvorcima. Ono što je meni nekako bitno po mom sudu 25 godina to je vrlo kratko razdoblje ako gledamo u povijesnom kontekstu, ali smatram da dovoljno razdoblje da evo ako ništa drugo da danas počnemo gledati na hrvatsku povijest i na hrvatsku prošlost bez obzira pozicija ljevica, desnica. Mora biti jedan nacionalni konsenzus. Mi moramo imati svoje velikane. Ako smatramo za sebe da smo velika nacija, za mene smo mi velika i stara hrvatska nacija, na žalost malobrojna. Mi moramo imati tu jednu zajedničku crtu bez obzira lijevo, desno. Evo ja bih se samo nadovezao ono što je malo prije rekao i predsjednik Hrvatskog sabora. Žalosno je da evo padamo već na prvom ispitu. Prvi hrvatski predsjednik u gradu Zagrebu nema adekvatan spomenik, a mislim da smo svi svjesni da je on sa hrvatskim braniteljima i političarima i svima koji su bili akteri, ali prvenstveno on kao vodeća ličnost najzaslužniji za modernu Hrvatsku državu. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Sinčić. Neće. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Jasena Mesića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega, složio bih se sa dijelom vaše rasprave kad ste apelirali na nužnost kulturnog turizma. Međutim, morao bih se ipak referirati na to da ste rekli da baština nije dovoljno obnavljana. Moram priznati da se s time bavim već više od 20 godina. Samo ću vam reći da ste zaboravili spomenuti da je po nalazima Državne komisije za procjenu ratnih šteta na kulturnim dobrima, da je Hrvatska u vrijeme Domovinskog rata pretrpila direktnih šteta u iznosu od 360 milijuna eura, 360 milijuna eura direktnih ratnih šteta. Samo trošak obnove dvorca Eltz vam je 125 milijuna kuna. I to je jedan od razloga zašto se veliki dio sredstava morao interventno ulagati tamo kroz više godina da ne bi došlo do većeg povećanja štete pogotovo kad pogledate da samo u okolici Pule imate oko 100 fortifikacijskih objekata vezano samo za povijest ratne mornarice i Austro-ugarske, da samo u Hrvatskom zagorju imate preko stotinu dvoraca i kurija. Da u okolici Karlovca imate na desetke reprezentativnih tvrđava, da imate važne spomenike, tvrđave kao što je Gvozdanstvo u Hrvatskoj, Sisačka tvrđava. Samo pogledajte dvorac Ozalj. To su deseci i deseci milijuna kuna. Kad govorimo već o menadžmentu kulturne baštine, kad govorimo o menadžmentu kulturne baštine apsolutno se sa vama slažem. Međutim, isto tako mislim da ne može baš svaki dvorac biti muzej, jer ne vjerujem da to može biti uvijek unaprijeđeno u turističku svrhu. Ono gdje kulturni turizam ima neprocjenjivu šansu je 2020. godina kad Hrvatska može dobiti europsku prijestolnicu kulture i dobit će ju. I to je šansa u pravom smislu riječi da se iz kulture izvuče i veliki gospodarski i turistički benefit ne samo u gradu koji to bude, nego u cijeloj Republici. I mislim da se za to svi zajedno moramo spremiti i u baštinskom smislu i u kulturi.
Hvala lijepa. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Miroslava Šimića.
Hvala predsjedniče. Poštovani kolega Sinčić, vi ste se u svom izlaganju dosta osvrnuli na odnos prema materijalnim dobrima vezano za samu obitelj Zrinski. I mislim da o tome zaista trebamo voditi računa. No, s druge strane mislim da su inicijatori ovakvog oblika obilježavanja te značajne povijesne osobe, pa mogu reći i cijele obitelji htjeli reći nešto i o vrijednostima koje su ti ljudi živjeli i da je obilježavanje ove cijele godine u ime Nikole Šubića Zrinskog u stvari poruka da razmislimo malo i o tim vrijednostima. To je prije svega vrijednost hrabrosti i ljubavi prema svojoj Domovini, odanosti, vjeri. To je ono što je Nikola Šubić Zrinski zaista živio. Htio bih iskoristiti ovu priliku replike da kažem ako neki možda nisu shvatili što je i kolega zastupnik Sladoljev htio reći svojim izlaganjem. Mi, on je svojim izlaganjem htio upozoriti da postoje druge osobe koje su nam svojim životima poslale jasne poruke o vrijednostima za koje vrijedi živjeti i za koje vrijedi na kraju krajeva umrijeti. I mislim da njegovo izlaganje itekako ima veze sa ovom temom. Slažem se sa gospodinom Sinčićem da trebamo voditi računa o baštini kompletne obitelji Zrinski. I evo na kraju svoje replike htio bih podsjetiti na njegovog pravnika Nikolu Zrinskog i jednu njegovu rečenicu koja je mnogima vjerujem ovdje poznata. Inače, svjestan sam dapače znam i neću zatajiti da sam Hrvat i to Zrinski. To je još jedna poruka koja mislim da treba odzvanjati svima nama zastupnicima ovdje u ušima bez obzira na nacionalnu pripadnost. Građani smo ove zemlje i Domovina nam je Hrvatska. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća rasprava je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice zastupnice i kolege zastupnici. Zaista ova godina da bude posvećena Nikoli Šubiću Zrinskom, znači da trebamo gledati povijest hrvatskoga naroda na sadašnjim prostorima i prostorima Bosne i Hercegovine, da u devet stoljetnoj borbi za samostalnost Republike Hrvatske su brojni ljudi, brojne bitke, cijeli hrvatski narod dao velike žrtve, a sve u borbi za samostalnost i slobodu koju smo doživjeli i dočekali devedesetih godina predvođeni doktorom Franjom Tuđmanom i hrvatskim braniteljima po prvi put zajedno i na istoj strani i ne dijeljeći se. Zbog toga je bitna povijest naša, zbog toga je bitna naša godina kad vidimo koliko imamo značajnih osoba koje su ostavile svoj život i utkale u temelje Hrvatske države kroz tu našu povijest koja je bila nemilosrdna, naš narod je bio nemilosrdno u 9 stoljeća živio u teškim uvjetima, u ratnim područjima. Tako da možemo nabrajati brojne bitke od Dubrovnika do Vukovara kroz tu povijest, brojne kulturne i značajne utvrde, događanja. I sigurno da našoj djeci moramo govoriti jer postavlja se pitanje koliko naša djeca znadu o našoj povijesti. I sigurno da ovakav način kad proglasimo godinu po jednom znakovitom čovjeku, jednoj obitelji koja je svoj život položila i utkala u temelje Hrvatske države da je to poruka da se Hrvati ne trebaju stidjeti svoje povijesti. To treba kontinuirano kao što je kolega sad ovdje rekao brojne osobe koje su zaboravljene da ih moramo se spominjati i sjećati. Jer ima ona stara izreka "Ne treba živjeti u prošlosti ali onaj tko ne poznaje svoju prošlost neće imati niti budućnosti". Zbog toga hrvatski narod kao stari narod na ovim prostorima a mi kao ta generacija koja je imala sreću uza sve žrtve da doživimo slobodu, da budemo slobodni da moramo to njegovati i držati kao kap vode na dlanu. Kad se govori o našim velikanima, kad se govori o kulturi, kad se govori o prezentaciji tj. kulturnom turizmu zaista Hrvati imaju što pokazati cijeloj Europi pa i svijetu. Bili smo na braniku europske zapadne civilizacije. To je Nikola Šubić Zrinski pokazao svojim životom. To sam maloprije spomenuo da imamo Sinjsku alku koja je 300 godina obilježila prošle godine gdje je 600 branitelja odbilo napad 60 tisuća Turaka u to vrijeme, 60 topova. Naravno kako su naši pradjedovi ostavili zapisano uz pomoć naše zaštitnice čudotvorne gospe sinjske koju su okrunili ove godine, 300. godina krunidbe čudotvorne gospe sinjske u njenu zahvalu. Ti naši pradjedovi ratnici su skinuli svoje vere, zlato i to je jedan veliki događaj koji simbolizira našu naciju, našu vjeru, našu opstojnost na ovim područjima. Sve je to beskorisno, sve te žrtve ako mi zaboravimo te ljude. Teško od Istre do Slavonije do Prevlake nabrojiti sva imena ali ih se moramo sjetiti. Moramo se sjetiti da je hrvatski čovjek, hrvatski narod bio podijeljen. Pa sjetimo se 2. svjetskog rata u prošlom stoljeću kad su bili brat u ustašama a drugi brat u partizanima. Nažalost, smo bili podijeljeni. To vrijeme ćemo morati jednostavno vidjeti kad smo podijeljeni da brat na brata, Hrvat na Hrvata ne smije ići bez obzira na političku opredijeljenost, bez obzira na nacionalnu naravno pripadnost bio manjinski, naravno to su građani Hrvatske. Da jednostavno zajednički moramo, a to moramo jednostavno proučavati a to je Domovinski rat. 9 stoljeća Nikola Šubić Zrinski, Ante Starčević pa brojni ljudi koji su ostavili veliki biljeg u hrvatskoj povijesti do dr. Franje Tuđmana koji je prvi predsjednik Republike Hrvatske znači onaj koji je uspio sa hrvatskim braniteljima ostvariti san 9-stoljetni da moramo to staviti na pravo mjesto. Ali ne samo da bude na pravom mjestu, budemo li se stidjeli svoje povijesti i ne budemo li zajedno o tome govorili na ovaj način kao danas onda ti naši pradjedovi su zaludu dali svoje živote. Zato čuvajmo našu kulturnu baštinu i ne stidimo se svoje povijesti. Onaj tko se stidi, tko ne poznaje svoju povijest nema ni budućnosti. Ali ne smijemo živjeti u povijesti ali učiti iz povijesti. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je uvažene zastupnice Jasne Matulić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolega Bulj izvrsno ste nas upoznali sa važnošću Nikole Šubića Zrinskog u prošlosti i povezali to kroz tu tradiciju da možemo se podičiti i sa današnjom našom povijesti. Ja bih htjela istaknuti još dodatno da zapravo osim kulturne baštine, osim te povijesne važnosti možemo još dodati i važnost kao potencijal a to je poduzetništvo. Dakle, mi možemo koristiti ovaj brend i za razvoj poduzetništva i ne samo poduzetništva nego čak i gospodarskog potencijala s tim da osim časti preuzmemo i obvezu a to je da se međusobno povežemo i da ovu godinu napravimo od ove turističke kulturne manifestacije mogućnost da se povežemo i da u svim kazalištima budu predstave Nikole Šubića Zrinskog, da sve ljetne igre imaju to na svojoj pozornici, da svi ugostiteljski objekti imaju hranu koja se jela iz toga vremena, da sve turističke agencije potaknemo i da naprave izlete na destinacije i upoznamo i taj dio, potaknemo znači ruralni turizam na mjestima gdje je prolazio, živio i borio se Nikola Šubić Zrinski. Da sajmovi, dakle turistički u svijetu koji se sada događaju gdje promičemo zemlju, da osim klasičnog pristupa imamo zemlju Nikole Šubića Zrinskog. To su nevjerojatni potencijali koje možemo iskoristiti. Nadam se da nam neće zamjeriti Nikola Šubić Zrinski da ga ne uzimamo u lošem smislu nego je i to jedan način doprinosa i promidžbe naše Hrvatske. I kako nas je nekada branio da sada nas zapravo ujedinjava. Time bi mogli napraviti puno i na brendu Hrvatske koja nije prepoznatljiva u svijetu još, a ovo je jedan način da se kulturno jako dobro istakne. Druga stvar, postoji još i dimenzija međudržavne suradnje jer Mađari ga slave isto kao i mi, kao svoga junaka a to je potencijal za prekograničnu suradnju i niz drugih međunarodnih projekata.
Hvala. Sljedeća replika je. Odgovor uvaženog Mire Bulja.
Evo slažem se sa kolegicom da se kroz turističku ponudu, gastro ponudu toga vremena sigurno može i taj duh poduzetništva prezentirati kroz ovaj povijesni, znači da se može i. Ali to je posao, znači kako Ministarstva kulture tako i turističke zajednice ili Ministarstva turizma da se to više prezentira kako u domaćoj javnosti tako i u stranoj. Naravno da se poduzetnički taj duh implementira na te prostore kako ste kazali gdje je živjela obitelj Šubić Zrinski tako i na drugim lokacijama. Tu već imamo u nekim dijelovima naše države ali vrlo malo se tu koristi gdje su utvrde, tvrđave, gdje su bile bitne gdje bi moglo i biti jedan vid i zapošljavanja naših ljudi naravno i u tim rubnim područjima bi mogli ostati živjeti ljudi i zarađivati. Sve će biti besmisleno ako nemamo na tim prostorima ljudi koji će ostati živjeti. I zato je ova vaša inicijativa vrlo pohvalna ali tu treba sa sinergijom raditi i Ministarstvo turizma, turistička zajednica poglavito jer turistička zajednica mora prihvatiti da nije samo Istra i Dalmacija turistička situacija, da imamo i drugih mi turističkih vrlo bitnih mjesta. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Bulj, vi ste govorili o važnosti povijesti za nacionalni i kulturni identitet. Međutim, u tom kontekstu se zapravo može i postaviti pitanje odgovornosti Sabora da napravi jedan kalendar obilježavanja svih važnih obljetnica i događaja koje se tiču nacionalnog i kulturnog identiteta. Jer ako hoćete i prijedlog ove, da se ova godina proglasi godina Zrinskoga zapravo kasni jer je već trećina godine prošla. Prema tome taj jedan kalendar sve važne obljetnice i kako će se to obilježavati mislim da bi trebalo tražiti od nadležnih, odnosno relevantnih kulturnih institucija od Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, od leksikografskog zavoda koji ima vjerojatno najviše faktografije i može to u kratko vrijeme pripremiti kako bismo dobili jedan ako hoćete pod navodnicima ili bez navodnika pravilnik kako se obljetnice obilježavaju, vjerojatno ne svaka godina nego svake, kada se radi o ovim proteklim događajima iz davne prošlosti, nekakve okrugle obljetnice. I s druge strane da se zna što se obilježava na razini Sabora a što, odnosno što Sabor proglašava kao godinu a što su druge institucije ili državna tijela odnosno lokalna uprava i samouprava, zašto su oni zaduženi. A samim time bi se onda mogli i dodatno aktualizirati i tražiti koje su nužne manifestacije, odnosno kome treba podignuti spomenik ili na neki drugi način odati priznanje.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Gospodine Tuđman, složio bih se s vama da se u proteklim mandatima dosta zaboravljala povijest, ovo je Dom, najviši, časni Dom Hrvatski sabor koji je puno trebao više voditi brigu da se ne zaboravi naša povijest a opet ponavljam zbog budućnosti. Vaša inicijativa i prijedlog je dobar. Zbog toga bi trebalo ili povjerenstvo, stručno povjerenstvo sa ljudima svim kompetentnim i stručnim institucijama, unutar Sabora ili zasebno povjerenstvo ili u Odbor da bude prošireno baš za ove sve datume, godine, obilježavanja. To bi moglo unutar, i da budu predstavnici svih političkih opcija unutar toga povjerenstva tako da i mi sami požurujemo i ažuriramo taj kalendar koji bi morao biti definiran. On mora biti definiran zbog, jer će se dogoditi opet u nekakvim promjenama da će se zaboraviti ovo sve. Ovo … [[Govornik se ne razumije.]] bilo definirano i budućim, iza drugih izbora, kada budu drugi kolege saborski zastupnici da jednostavno vode brigu o našoj povijesti a sve zbog naše djece i istine a sve zbog budućnosti. Zato ja bih se složio da bi trebalo nekakvo povjerenstvo ili unutar odbora stručni i kompetentni ljudi u suradnji sa institucijama da napravi taj kalendar. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Gordane Rusak.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedniče. Kolega Bulj me potakao na razmišljanje, zapravo spomenuo je jednu činjenicu koja je opće dobro poznata ali ništa se na tome nije radilo godinama. Dakle, uistinu naša djeca bolje poznaju Francusku ili Englesku ili Njemačku povijest nego hrvatsku povijest. Oni znaju sve dinastije koje su nasljeđivale jedna drugu, tko se za koga udao, oženio. Ali kada biste ih sada pitali što znaju u Nikoli Šubić Zrinskom oni bi to vjerojatno povezali krivo sa urotom Zrinsko Frankopanskom, uopće ne povezujući da tu nema dodirnih točaka povijesno osim rodoslovlja. Dakle uistinu je poznavanje naše hrvatske povijesti od strane naše djece na nezadovoljavajućoj razini i ja se samo mogu nadati da će ovaj kurikulum koji je u izradi to prepoznati i da će tu biti nekih promjena i da su povjesničari to uočili i da će struka reći po tom pitanju svoje. I na odboru će biti da to raspravi. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi Miro Bulj.
Kolegice Rusak složio bih se s vama da mi više volimo …/Govornik se ne razumije. po ovome Domu kao hrvatski, predstavnici hrvatskog naroda strane riječi, tako više volim očito da i mi sami u ovom Saboru trebamo više upotrebljavati hrvatske riječi, više govoriti o hrvatskoj povijesti kao što je danas primjer i ova inicijativa je dobra. I takav je trend da više voli govoriti tko je sin od kraljice ne znam koje države, nego tko je u povijesti bio junak i tko je zaslužan za slobodu Hrvatskoga naroda. I to moramo mijenjati kako u obrazovnom, vi ste tu stručnjak i znate o čemu govorite, kako kroz obrazovanje tako i mi u svim institucijama i na svim razinama moramo kao što je rekao malo prije i gospodin Tuđman govoriti i Sladoljev govoriti i sjećati se naših, znači predaka koji su nam ostavili našu Hrvatsku državu, a sve žrtvujući se evo sve do prvog hrvatskog predsjednika i devedesete godine. U potpunosti se slažem da smo zapostavili svoju povijest koje se ne smijemo i ne trebamo stiditi. I ponovit ću po ne znam koji put, a sve zbog budućnosti.
Hvala. Sljedeća replika je ona potpredsjednika Doma Ivana Tepeša. Izvolite.
Evo zahvaljujem. Prije same replike samo dvije stvari. Ne bih se složio sa zadnjom raspravom. Ne znam da li znate za dokumentarni serijal "Hrvatski kraljevi" odličan serijal u produkciji hrvatskoj. Ja sam ga imao prilike gledati na history chanelu, dakle on nije samo bio prikazivan na Hrvatskoj radioteleviziji i ne bih se složio sa ovom konstatacijom da se ne vodi briga o hrvatskoj povijesti. I mislim da djeca dobro znaju hrvatsku povijest bolje nego svjetsku povijest, ali naravno da to treba puno više na tome raditi. I podržavam inicijativu doktora Tuđmana o obilježavanju dakle, datuma i evo ovim putem bih i pohvalio predsjednika Sabora što je obilježio dostojno i na razini Hrvatskog sabora 120 obljetnicu smrti doktora Ante Starčevića. To je po prvi puta da je takvo jedno visoko državno izaslanstvo saborsko došlo na grob doktora Ante Starčevića. On je otac Domovine. U 19 st. nije bilo podjele lijeve i desne i nadam se da će u budućnosti se to tako nastaviti bez obzira u budućnosti koje garniture budu predvodile Hrvatski sabor. Ja bih se samo nadovezao i replicirao kolegi Bulju kada govori o podjelama. Nužno pogled na prošlost i sukob između dviju strana ne moraju danas biti podjele. Koliko sam shvatio u obilježavanju ove obljetnice sudjeluje i predsjednik Turske. Dakle, to je jedna zanimljivost. Tada smo se tukli, a ovo nas je spojilo. Koliko znam nemojte me držati za riječ i na Sinjskoj alci je bio prisutan turski veleposlanik ili netko iz turske države lagao bih. Ali dakle, bitka u kojoj su se sučeljavale dvije vojske, njihovi potomci danas su to iskoristili da bi se družili zajedno i da bi taj sukob od prije nekoliko stotina godina bio neka izvorišna osnova za zajedništvo. Mislim da dalje ne duljim, da nam je to svima pouka za neke stvari iz hrvatske povijesti.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Pa naravno, u ovome prvom dijelu niste me replicirali pa o doktoru Anti Starčeviću, ocu Domovine se neću očitovati ali naravno da je to otac Domovine i o njemu treba pisati knjige, učiti našu djecu kako se voli hrvatska Domovina. I naravno da mi moramo promicati … [[Govornik se ne razumije.]] školu, obrazovanje, nacionalni identitet i ljubav prema našoj Domovini. Naravno da sada ne možemo, moramo imati normalne odnose sa Turskom i bio je veleposlanik Turske na Sinjskoj alci. I mi ne govorimo sada da imamo ratne odnose sa njima, nego zbog toga se ne smijemo stidjeti svoje povijesti. Mi moramo biti ponosni na svoju povijest. Pa mi smo obranili zapadnu Europu koja je … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatski narod, pa to se mora vidjeti točno po granicama sa Bosnom i Hercegovinom dokle bi bilo tursko carstvo i mi moramo se ponositi na to šta je sad Europa u biti, mi smo branik u tome vremenu. I to su činjenice. A naravno da ćemo imati dobre odnose i sa turskim veleposlanstvom i njihovom državom i da je bio na Sinjskoj alci i da bude u svim prigodama i događajima. Pa mi smo uvijek bili čovjekoljubivi, trebamo oprostiti, ali ne smijemo zaboraviti jer mi moramo učiti poglavito u školama da se taj razvija osjećaj ljubavi prema Domovini kod naše djece i najmlađih. Zbog toga su bitni ovi događaji. Hvala.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Antuna Vidakovića.
Hvala gospodine predsjedniče. Nije replika nego kao i druge kolege doprinos na neki način, jedan skraćeni doprinos a da ne idemo u pojedinačnu raspravu. Svakako se pridružujemo ovoj hvale vrijednoj inicijativi. Šubići dakle nesuđeni bez sumnje najjača hrvatska plemenitaška obitelj, ali rodno mjesto Nikole Šubića Zrinskog je Zrin, to je na području moje županije koje je do 1943. imalo 850 stanovnika, 143 obitelji. Tada u rujnu mjesecu na žalost dogodio se nemili incident od strane partizana, upali su u to selo, prognali svo stanovništvo, pritom pobili 213. ljudi. Do danas nije taj grad obilježen i mislim da malo ljudi u ovoj dvorani zna da je rodno mjesto Nikole Šubića Zrinskog inače Šubići su malo dolje južnije od … [[Govornik se ne razumije.]] Do danas nije obilježeno na adekvatan način. Ako već pričamo o godini Nikole Šubića Zrinskog sigurno u toj priči bi se trebao naći, to naravno uvijek košta, to naravno zahtijeva financijska sredstva. Mislim da baš u ovoj godini ne bi to sad trebali žaliti. I baš u toj godini pokazati ono ako se kreće od početka onda je to mjesto gdje se on rodio. Hvala lipo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Kolega zločin je zločin nad čovjekom, a na kulturnom dobru još je veći zločin. Tako da su Hrvati nad cijelim svojim prostorom kroz povijest puno je zatrto ciljano od neprijatelja tih vremena kulturnih dobara. Pa kako i u 2. svjetskom ratu tako i u Domovinskome ratu gdje su srbočetničke snage znači rasturile naše vjerske, kulturne, značajne spomenike. I to je vrlo ružno kad se neki narod prema drugome narodu na taj način odnosi. Hrvati inače kroz povijest su se uvijek bili branili. I na to moramo biti ponosni. Nikada nisu bili osvajači. I to je činjenica. Svim žrtvama se treba pokloniti, trebamo zajedno ići naprijed ali iz povijesti moramo učiti kao što sam rekao opet zbog budućnosti i našoj djeci u školama od rođenja, od vrtića moramo nacionalni ponos i poštivanje prema domovini učiti ih i ponavljati ali isključivo istinu. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Sada će riječ uzeti uvaženi zastupnik Željko Glasnovnić.
Poštovani predsjedniče meni je drago da se odnos prema našoj povijesti polako mijenja, treba vremena. Danas smo saznali da se Hrvat još ne može vratiti u Zrin, to jako malo ljudi zna. Nažalost, većina djece danas će učiti da je danas dan pariške komune, a nije čuo nikad o Viškoj bici i o pitanju naše vojne povijesti. To je specifična povijest, tu pada Siget … [[Ne razumije se.]] kategoriji. Kad gledamo druge zemlje koje su napravile metodologiju recimo Alamo gdje je 200 pijanih Teksašana se borilo protiv 2000 Meksikanaca, otiđite tamo i vidite koliko turista dolazi tamo. Pogledajte … [[Ne razumije se.]] u Parizu itd. I pogledajte Vojni muzej u Beču gdje je veliki dio naše povijesne baštine, vojne povijesne baštine, imate 4 krila kopnena vojska, zrakoplovstvo i mornaricu. Mislim da nama treba jedna sinergija između Ministarstva obrane, Ministarstva turizma i kulture da mi vidimo što možemo napraviti po pitanju naše vojne povijesti. Ti projekti se mogu odvojiti od Ministarstva obrane. Kad gledate danas pogledajte Srđ u Dubrovniku koliko turista to gleda gore, a to meni je nezamislivo da taj grad dobiva milijune i milijune eura svake godine da ne mogu napraviti gore vojni muzej. Pogledajte Turanj koliko turista od Karlovca gore stanu da gledaju to. Nezamislivo, tamo se uopće ne naplaćuju karte koliko ja znam itd. Treba spomenuti kad smo govorili već o nebrizi o našoj povijesti treba spomenuti recimo Gvozdansko, kad spominjemo Siget gdje je 1578. godine 300 hrvatskih vojnika se borilo protiv 10 tisuća Turaka svi su izginuli i njih je turski zapovjednik zakopao sa svim kršćanskim počastima. Tko je ikad čuo o … [[Ne razumije se.]] , tom junaku hrvatskom? Ne samo to, to brisanje naše kolektivne memorije, vratio bih se na arhivu u Beogradu gdje 50% naše državne arhive iz 2. svjetskog rata je u Beogradu i s tim se do dan danas manipulira. A Hrvatska ima pravo po dogovoru o sukcesiji bivše države Jugoslavije da vrati tu arhivu. Ne znam što se radi po tom pitanju. To je totalno zanemareno. Htio bih skrenuti pozornost na grad Zagreb gdje većina ljudi ne zna jer su preorana sva groblja hrvatskih vojnika nakon '45. godine, na primjer preorana su domobranska groblja itd. Mi ne znamo gdje je zakopan Cvitan Galić, koji je srušio više aviona na ruskoj fronti općenito u drugom svjetskom ratu nego ijedan zapovjednik stari zrakoplovac savezničkih snaga. A znamo tko je Vlado Ranogajec, sudac koji je osudio na stotine ljudi na smrt, vojni sudac '45. godine u svibnju, tamo Nova Ves vojni zatvor ima tu ulicu u gradu Zagrebu. To je taj disbalans u povijesti. I onaj tko kontrolira prošlost kontrolira budućnost, to je rekao Orwell. Ja se nadam da ćemo nastaviti ovim tempom i da se sva ta naša povijest da gledamo bez ikakvih predrasuda i da se svi dokumenti iz drugog svjetskog rata otkriju i da se više s tim ne manipulira. Hvala.
Hvala. Opet smo otišli malo od teme, ali evo javio se za repliku uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Evo ukratko bih samo kazao da bih se složio da se kroz povijest vrlo malo zna o hrvatskom vojniku, ne samo u Domovinskom ratu. I to već zaboravljamo pomalo nažalost. Ali kroz povijest hrvatski vojnik se zaboravlja u sadašnjosti. Imamo nekakve sad povijesne postrojbe, Kliški uskoci, Sinjska alka, nekakve imamo ali to je sve vrlo malo i mizerno i vrlo malo prezentiramo tu našu ponosnu povijesnu postrojbu. Pa znamo da je bila povijesna postrojba jedno vrijeme u Uredu predsjednika da su bile marginalizirane. Evo sad se nadam da će to opet ići na bolje i da će ta naša uloga vojnika kroz povijest poglavito u Domovinskom ratu ali kroz cijelu povijest biti više poznata hrvatskoj javnosti, poglavito najmlađim. A opet ponavljam bez hrvatskog vojnika kroz povijest mi danas ne bi bili ovdje, hrvatskoga naroda ne bi bilo. I to je ono na čemu trebamo bazirati, na tim junacima i na povijesnim bitkama trebamo bazirati sadašnjost ali ići u budućnost. Ne živjeti u prošlosti ali ići hrabro u budućnost. Jer kad se sjetimo koliko ih je dalo živote da bi danas bili slobodni, prema tome nemamo se čega mi Hrvati bojati nego trebamo samo gaziti naprijed.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog Mare Kristića.
Cijenjeni kolega Glasnović za ovu svojevrsnu repliku sam se odlučio jer ste prigodom svoje rasprave spomenuli grad Dubrovnik i Muzej Domovinskog rata koji bi se trebao nalaziti u središnjoj poziciji tvrđave Imperial na Srđu na mjestu gdje je obrana Dubrovnika zapravo i osigurana, gdje se grad Dubrovnik obranio. Ono što sam vam htio reći, čisto sam vam htio prikazati kakav je primjer odnosa prema kulturnoj baštini i povijesti Domovinskog rata i, pa i na neki način bio i dosadašnjih hrvatskih vlada ali i političara u gradu Dubrovniku. Naime, vjerojatno ste imali priliku pratiti iz medija kako je taj prostor na samom platou Srđa ali i ta tvrđava Imperijal dana u koncesiju privatnom investitoru koji svoje račune ima na Djevičanskim otocima. I sada nam nažalost taj privatni investitor ruši dignitet Domovinskog rata, ruši sve ono što su ti naši hrabri branitelji radili i osigurali nam slobodu u Domovinskom ratu. I stoga ću i od vas u budućnosti u Hrvatskom saboru, ja vjerujem i kolegica Sanja Putica tražiti pomoć da ispravimo tu nepravdu koja nam se događa. Jer nam nažalost na mjesto na kojem bi se trebao nalaziti muzej Domovinskog rata danas privatni investitor smješta u svojim projektima komercijalne sadržaje a gura poziciju muzeja Domovinskog rata na one prostore koji čak nisu ni imovinsko pravno riješeni. Evo utoliko, hvala vam što ste se dotakli Domovinskog rata, dotakli se Dubrovnika. I nadam se da ću imati i pomoć ovog Hrvatskoga sabora da tu nepravdu ispravimo i da dubrovački branitelji dobiju svoj spomenik kroz taj muzej. Hvala.
hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog Ante Župana. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. Ja bih se nadovezao na prijedlog generala Glasnovića o važnosti muzeja za vojnu povijest. Naime vojna povijest je okosnica opće povijesti. Evo bitka koju je vodio Nikola Šubić Zrinski sa Sulejmanom Veličanstvenim, dakle državnikom i vojskovođom koji predstavlja vrh imperijalne moći Osmanskog carstva, okolnost da nije uspio doći dalje, pa možda čak i do Beča, je samo u tome što je zadržan mjesec dana, iza toga okolnosti su se dogodile da je on umro zapravo i njegov veliki vezir Mehmed-paša Sokolović ga je vratio i vratio cijelu vojsku samo zato prikrivajući zapravo tu smrt zbog dinastijskih borbi itd.. 40-ak godina prije toga u … [[Govornik se ne razumije.]] je Nikola Jurišić zaustavio istog tog, u usponu znači kada je došao na vlast Sulejmana Veličanstvenog. Znači samo u tom dijelu vojna povijest predstavlja ključne točke opće povijesti. I ja nisam pedagog pa da bih sada davao ideje kako bi se pedagogija u kronološkom smislu trebala etablirati ali ova ideja sa muzejom je vrlo značajna pogotovo što i u okviru Hrvatske, hrvatske postrojbe su, to je neizmjeran broj, to sada nije momenat nabrajati, ali recimo malo se zna kod nas da su imali veliko značenje u Europi u 30.-to godišnjem ratu. Eto u tom smislu priključujem se ideji, znam ja da je to veliko, opsežno, ali jednoj ideji kako bi se taj prijedlog gospodina generala možda izvedivo stilizirao ili stilizirao na izvedivu mjeru.
Hvala. Sljedeća rasprava je uvaženog zastupnika Gorana Dodiga.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kao što vidite prijavio sam se za pojedinačnu raspravu iako sam mogao govoriti u ime kluba a jednostavno zbog toga što mi se na samom početku činilo da rasprave idu tako, ja bih rekao gotovo, gotovo unisono da nema smisla se ponavljati. I zbog toga na samom početku čestitam svima koji su govorili jer su zaista svi dobro govorili po mom dubokom uvjerenju a zahvaljujem svima koji su došli slušati ovo. Očito nije veliki interes za ovu temu. Iako se radi o iznimno važnoj temi. Drago mi je da se svi slažemo u tome da moramo, da se ova godina obilježi godinom Nikole Šubića Zrinskog. Ali kao podlogu ću uzeti nekoliko izjava ovdje koje su mi ovako, zaintrigirale me. Jedna je, čini mi se da je to gospođa Zgrebec rekla da je Zrinski obilježio Čakovec i Međimurje, njihova obitelj Čakovec i Međimurje. Slažem se s time itekako. Međutim, želim vam samo dodati da je obilježio i čitavu Hrvatsku, da je obilježio brojne generacije, da je obilježio konačno i mene i moj svjetonazor u jednom dijelu naravno koji je, zbog čega sam imao i problema ali i ponosa i zadovoljstva što sam evo prihvatio neke vrijednosti koje on simbolizira. Drugo, mi je vrlo drago što je kolega ja mislim Šimić iz MOST-a spomenuo o vrijednostima koje predstavlja. To je zaista jedna izvrsna priča o kojoj možemo govoriti. Hvala vam i na tome. I treće, vaš prijedlog da bi se dobro bilo da se svake godine, svakog ljeta obilježava, bude izvođena opera Nikola Šubić Zrinski. Ja vam kažem da smo u Trogiru već tu inicijativu promovirali. Hoće li se realizirati ne znam ali imamo jednu prekrasnu kulu koja je služila za obranu od Turaka gdje bi se u jednom savršenom prostoru svako ljeto izvodila opera Nikola Šubić Zrinski. Dakle, jedino, slažem se i sa činjenicom da je to i na izvjestan način jedna izvrsna tema koja se može dobro i komercijalizirati. I s time se slažem ali ove vrijednosti o kojima mi danas govorimo nadilaze tu činjenicu ali dobro je iskoristiti jer to rade sve zemlje svijeta pa zašto ne bismo i mi. Nećemo na taj način umanjiti ovu vrijednost, možemo samo promovirati značaj svega toga. Dakle, ako je Nikola Šubić Zrinski primjer hrabrosti, a on to jeste, ako je Nikola Šubić Zrinski primjer domoljublja, a on to jeste, ako je primjer žrtve, a on to jeste onda sve to jesu jedne univerzalne vrijednosti trajno prisutne pa onda se pitam zašto se one izgube, zašto su se izgubile? Moramo znati činjenicu da je samo opera "Nikola Šubić Zrinski" bila zabranjivana, što je katastrofa. Ali imamo još jednu tragičniju činjenicu, koliko mi je poznato u nijednom programu za ovu godinu nacionalnih kazališnih kuća u Hrvatskoj nije predviđeno izvođenje opere "Nikola Šubić Zrinski", nije predviđeno. Je li to tek propust? Želim vjerovati da jeste. Tako da samo deklarativno obilježavanje godine, dogodine ja mislim da Nikola Šubić Zrinski treba biti nama nadahnuće i 2017. i 2080. Dakle, to je smisao. I neću puno dužiti ali ću spomenuti još samo jednu činjenicu, nije vezana za Nikolu Šubića Zrinskog ali na neki način ima veze sa našim odnosom prema događanjima. Sutra ja kao demokršćanin, nemojte gledati to s vjerničke strane, ali evo znam da je sutra sv. Josip koji je zaštitnik Hrvatske i Hrvatskog sabora. Pa mogli smo se i toga sjetiti. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je ona uvaženog Ivice Mišića, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani kolega Dodig sa svima se vama slažem sve ovo što ste rekli i kolege koji su dosada ovo kazali. Zahvaljujem se onima koji su organizirali da se ova godina proglasi godina Zrinskih. Mene ovo uopće ne čudi što se u našoj povijesti svi ljudi koji su zaslužni za Hrvatsku državu ne vrednuju, da nisu toliko bitni da ih stavljamo negdje tamo na mjesta ili pokušavamo što prije zaboraviti. Sve vrijednosti Hrvatske su zapostavljene, ali ja bih to rekao u zadnjih 100 godina. Nije to pitanje jednog dana, zadnjih 100 godina tko god je vladao Hrvatskom državom i kakva je Hrvatska država, u kojim uvjetima su živjeli Hrvati naravno da se to nije moglo ni vrednovati. Mene posebno danas iznenađuje, a možemo to vidjeti svi skupa, poslije ovog rata našeg Domovinskog koje smo žrtve dali, koliko ga vrednujemo, koliko želimo da to prikažemo istinito nikako nekakvim lažima već svom istinom, koliko nam treba energije i vremena da stavimo samo u udžbenike naše. A da ne kažemo da našem zadnjem predsjedniku koji je stvorio ovu državu sa našim braniocima smo dali jedan park koji nije primjeren njegovom imenu, umjesto da mu damo najbolji trg u Zagrebu i u Hrvatskoj a da sklonimo Titov trg koji su ga proglasili među 10 zločinaca svijeta. A naš Domovinski rat smo obezvrijedili. I to ne možemo napraviti ovdje u Zagrebu. Pa nadam se da ovaj Sabor u ovom vremenu treba to posebno posvetiti pažnju, a svakako i svim drugim našim velikim ljudima koji su zaslužili u ovoj državi veće priznanje nego što jesu dosada bili. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Štefanije Damjanović.
Hvala predsjedniče. Kolega Dodig slažem se u potpunosti sa vašim razmišljanjem i vašim izlaganjem i slažem se da je Zrinski obilježio čitavu Hrvatsku. On nije važan samo za Čakovec i Međimurje no drago mi je da taj moj kraj puno ulaže u sjećanje na Nikolu Šubića Zrinskog i njegovu obitelj. Napomenuli ste da treba to komercijalizirati i upravo je Međimurska županija pripremila projektnu dokumentaciju za obnovu palače Zrinskih u vrijednosti od 50 milijuna kuna. Čeka se odluka Ministarstva regionalnog razvoja. Županija godišnje daje 5 milijuna kuna za funkcioniranje i održavanje Starog grada Zrinski u Čakovcu. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Dragice Zgrebec.
Hvala predsjedniče. Pa u ovom suglasju u raspravi zapravo replike bi bile bespotrebne ali htjela bih ipak nešto reći na ovo izlaganje kolege Dodiga. Naime, jest ja sam rekla da je obitelj Zrinski obilježila povijest u jednom dugom razdoblju i Čakovca i Međimurja. Oni su bili i ratnici, bili su državnici, oni su obilježili kulturu našega kraja. Zrinski su u svom dvorcu imali ogromnu knjižnicu o kojoj su pisali putopisci pa ponekad malo i pretjerivali kako izgleda Čakovec odnosno Stari grad Zrinski, grad Zrinskih i podgrađe Čakovca gdje su bili obrtnici. Prva štamparija u Nedelišću, zasluga je Juraja Zrinskog. Ali zapravo sam se javila da vam kažem da je nakon pogibije Zrinskih i Frankopana njihova su imanja, a posebno imanje u Čakovcu opljačkano i mi vidimo po muzejima od Ptuja do Beča imovinu Zrinskih. Mi smo prije nedugo vremena donijeli Zakon o povratu kulturne baštine koji je dio stečevine europskog zakonodavstva pa bi možda bilo dobro da u ovoj godini pokrenemo i inicijativu da se dio te imovine Zrinskih koja je opljačkana, koja je rasuta, kažem od Ptuja do Beča, vrati i da bude u Memorijalnom muzeju obitelji Zrinskih.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Goran Dodig.
Hvala lijepo. … [[Govornik se ne razumije.]] na određeni način dao priliku da i to kažete. Slažem se s tim. Ja ću samo završiti ovo današnje moje pojedinačno izlaganje poznatom latinskom poslovicom historia magistra vitae – dakle učimo iz povijesti. A možda i još jednom onaj tko izreže korijene ne može očekivati plodove. Nemojmo rezati svoje korijene. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem time raspravu. A oprostite, nisam vidio. Uvažena zastupnica Sanja Putica, izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Cijenjeni kolega dr. Dodig sve danas rečeno naravno da ide u prilog podizanju digniteta hrvatske kulture i povijesti. Međutim, osvrnuvši se na velike osobe iz povijesti europskih zemalja treba reći da mi Hrvati općenito premalo pozornosti pridajemo velikim ljudima iz hrvatske povijesti, a sve o čemu danas govorimo itekako je povezano s promjenama u planovima i programima pojedinih predmeta u našim školama, posebice hrvatskog jezika i književnosti i povijesti i onoga što se nudi u novoj kurikularnoj reformi. U tom smislu je velika odgovornost nas zastupnika u Hrvatskome saboru i saborskoga Odbora za obrazovanje, kulturu i znanost u očuvanje hrvatske povijesti i kulture. Hvala lijepa.
Dobro, hvala lijepa. Evo s time bismo onda zaključili raspravu o ovoj točci. Dakle, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti odnosno u ponedjeljak. Mi bismo s time završili sa današnjim radom, mi ćemo ponovno nastaviti sa radom u ponedjeljak u 11,00 sati. I to će biti glasovanje. Najprije ćemo glasovati o povjerenju novom ministru branitelja, a nakon toga ćemo glasovati o amandmanima odnosno o proračunu i Zakonu o izvršenju proračuna i ostalim zakonima. Tako da vas molim da onda budete u ponedjeljak u 11,00 sati ovdje. Hvala vam lijepo i ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 11,42 SATI. Sljedeća točka je Prijedlog Odluke o proglašenju 2016. godine godinom Nikole Šubića Zrinskog. Predlagatelj Odluke je Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o proglašenju 2016. godine godinom Nikole Šubića Zrinskog. Molim vas glasujte. Glasovanje je završeno. Evo kao što vidite ima i jednoglasnih glasovanja. Dakle jednoglasno sa 130 glasova za je donesena Odluka o proglašenju 2016. godine godinom Nikole Šubića Zrinskog.