Poštovani predsjedniče tražim stanku u ime kluba MOST-a kako bi progovorio o malverzacijama u jednoj kreditnoj uniji. Mogu odmah, spreman sam tako da nema potrebe za 10 minuta.
Ja ću vas zamoliti da idemo nakon glasovanja sa stankama, nema razloga, nije ništa hitno, dakle ja bih da odradimo glasovanje, nemamo puno i nakon toga da idemo sa stankama. Možete ih sada prijaviti a onda bi išli poslije toga. Evo, kolega Hrelja, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, tražim stanku od 10 minuta nakon glasovanja da bih nešto govorio o problematici u gradnji dizala u RH.
Kolega Glasnović.
Hvala. Tražim stanku, tema je mirovinski sustav.
Dobro. Kolega Bunjac.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bi govorio o krizi u Agrokoru.
Dobro. Javlja li se još netko? Ako ne, onda imamo 4 zahtjeva za stankom. Ja ću vas samo, dakle informirati da smo uvrstili u dnevni red i točku izbor predsjednika i članova Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Predlagatelj je Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove i tu točku bi raspravili sutra kao osmu točku. U petak bi glasovali onda isto tako u 12,00 sati kao što je to običaj. Danas ćemo nakon stanke i rasprava započeti s Konačnim prijedlogom Zakona o tržištu plina. Sada je 9,56, nastavljamo s radom u 10,10 sati. Da li još netko eventualno traži stanku? Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku na temu aktualna politička situacija.
Dobro. Kolega Bauk.
Gospodine predsjedniče i mi tražimo stanku zbog aktualne političke situacije da sublimiramo sve ovo.
Dobro, onda nastavljamo u 10,10. Hvala vam svima. STANKA U 9,55 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,10 SATI]] Dobro, prošlo je deset minuta, nastavljamo sa radom. Prvi koji se javio nakon stanke gospodin Nikola Grmoja iz Most-a. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Mislim da su svi klubovi dobili na klupski mail ovaj dopis koji ću ja sada ovdje iznijeti hrvatskoj javnosti. Radi se o malverzacijama u jednoj kreditnoj uniji u Splitu. Služba organiziranog kriminala Policijske uprave Splitsko-dalmatinske je sredinom 2015. vršila kriminalističko istraživanje nad gospodinom Hadžibulićem zbog nekretninskih prevara više građana sa šireg splitskog područja te su istragom obuhvaćeni članovi uprave i predsjednika nadzornog odbora Bra-ma kreditne unije Leonardo Vedran i Miroslav Madunić iz Splita zbog sumnji u suradnji sa Hadžibulićem i malverzacije prilikom odobravanja kredita te je svima navedenim odgovornim osobama kreditne unije krajem 2015. određen i istražni zatvor. Ovi događaji su samo pokrenuli procese koji su otkrili da je Bra-ma kreditna unija poslovala kao piramidalna prevara te je u ožujku 2016. pokrenut postupak likvidacije. Tada aktivna zamjenica općinskog državnog odvjetnika u Splitu radeći na predmetu naložila je HNB-u kao instituciji koja nadzire poslovanje kreditnih unija da provede izravni nadzor poslovanja te kreditne unije. Zapisnik o objavljenom izravnom nadzorom poslovanja na dan 30.9.2015. poslan je na Općinsko državno odvjetništvo Split 20.1.2016. U navedenom zapisniku na 31 stranici pobrojana su sva kršenja zakonskih i podzakonskih akata od strane bivše uprave te je utvrđeno na promatrani datum 30.9.2015. kreditna unija iskazala dobit od 39.642 kune umjesto stvarnog gubitka od 28 milijuna 546 tisuća i 551 kunu, drugim riječima rečeno je od posljedica lažiranja financijskih izvješća. Ono što ljudi postavljaju u dopisu kao upit, iz kojeg razloga Općinsko državno odvjetništvo Split nije poduzelo ništa u odnosu na odgovorne osobe nakon primitka navedenog izvješća, obzirom na visinu konstatiranog gubitka zbog čega predmet odmah nije proslijeđen višoj instanci, koji bi bili razlozi da predmet skoro dvije godine vodi spomenuta zamjenica koja je zbog ozbiljnih zdravstvenih problema bila na višekratnim dugotrajnim bolovanjima pa je predmet tek u rujnu 2017. dodijeljen drugoj zamjenici koja se iznova morala upoznavati s predmetom i koja bi tu mogla biti namjera, tako oni zaključuju u dopisu osim namjere odugovlačenja. Neki su od oštećenih štediša već krajem 2016. podigli kaznene prijave protiv bivšeg rukovodstva kreditne unije i zahtijevali blokadu imovine odgovornih osoba, a isto je učinio i novi predsjednik nadzornog odbora u travnju 2017., međutim svi su upućeni stekli dojam da se predmet opstruira. Oštećenici su naime od dobro obaviještenih izvora saznali da predmet sa strane Županijskog državnog odvjetništva vodi zamjenik Nikša Wagner pa su 19.7. poslali zahtjev glavnom državnom odvjetniku za nadzorom predmeta kao izuzećem zamjenika Wagnera zbog navodnog sukoba interesa radi njegove povezanosti s gospodinom Pavom Jukićom koji se predstavljao kao član nadzornog odbora kreditne unije. I ono što je zanimljivo, taj gospodin Pavo Jukić koji je član HDZ-a je u periodu od 24.8.2008. do 28.7.2011. unatoč činjenici da je tada bio visokorangirani službenik Ministarstva financija protivno članku 33. Zakona o državnim službenicima i namještenicima bio član nadzornog odbora kreditne unije, što je potvrdilo i samo Ministarstvo financija Porezna uprava svojim dopisom od 9.2.2018. znači prije koji dan. U promatranom periodu se dogodilo nezakonito poslovanje odnosno preoblikovanje kreditne zadruge Bra-ma u Bra-ma kreditnu uniju u kojem je 18 osoba povezanih sa sada osumnjičenima izvršilo fiktivnu dokapitalizaciju kreditne unije, a među njima je bila i kćerka gospodina Jukića, Nikolina Jukić sada Brzica, tada zaposlenica kreditne unije, sada također zaposlenica Ministarstva financija. Zanimljivo je da ne samo da spomenutom gospodinu Jukiću koji je zaposlenik Ministarstva financija i kćer radi u Ministarstvu financija nego i žena u FINA-i, a sin također u državnoj službi u Carini. Ono što bi ovdje možda bilo zanimljivo jer nemam puno vremena naglasiti da je kreditna unija nezakonito preoblikovana … /Govornici govore u isto vrijeme./ … nije poslovala sukladno zakonu o kreditnim unijama te da je potrebno provesti nadzor dostavljenih izvješća HNB-u [[Upadica Radin: Gospodin Grmoja.]] A također postoji veza između HNB-a i čelnih ljudi kreditne unije [[Upadica Radin: Gospodin Grmoja.]] a to će uskoro biti objavljeno javnosti. Hvala.
Bilo bi lijepo da se barem javite kad vam kažem da je isteklo vrijeme i to odavno. Gospodin Hrelja, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, vjerujem da se često uhvatimo u razmišljanju kako je moguće da smo na svim ljestvicama uglavnom na europskom začelju i zašto se to nikada ne promijeni. Umirovljenik Želimir Manenica me pozvao na sastanak i predstavio mi je projekat kojeg gura već duže vrijeme. riječ je o projektu koji bi se u 80%-tnom iznosu financirao iz EU-a, otvorio bi prema našim procjenama oko 2 000 radnih mjesta u građevinskoj operativi i poboljšao kvalitetu života oko 700 000 naših građana. Zvuči savršeno. U realizaciji projekta ili barem djela projekta nema nikakvih zapreka osim onih koji se nalaze u glavama i birokraciji. Ja na problematiku upozoravam već 10 mjeseci i neću prestati. Riječ je o ugradnji liftova u zgrade s više od 4 etaže, dakle 5 plus 3 koje nemaju lift, u kojima živi veliki broj starijih osoba koje zbog toga što im je nemoguće penjati im se na četvrti, peti, 3 kat, gotovo da i ne izlaze iz svojih domova, a otežano je i osmišljavanje svake akcije vaninstitucionalne pomoći i skrbi. Kako to djeluje na kvalitetu života, ne moram ni naglašavati. Projekt za ugradnju 8 500 dizala postoji. EU ga može financirati u operativnom programu u razdoblju od 2014. do 2020., pod uvjetom da Hrvatska to želi. Nitko neće to učiniti umjesto nas. Naime, Hrvatska do kraja lipnja ove godine mora napraviti rebalans operativnog programa u kojem bi uključili i ovaj projekt u popis potencijalnih projekata i ako to ne učini, slijedeće 4 godine ne možemo ništa napraviti po ovom pitanju. Ministrica regionalnog razvoja i europskih fonda Gabrijela Žalac već je duže vrijeme upoznata s ovim projektom i birokratskim problemima koji ga prate ali do danas nismo vidjeli konkretne poteze osim obećanja. Ponavljam, ako Hrvatska do kraja lipnja ove godine ne zatraži rebalans operativnog programa, propast će ove hvalevrijedan projekt kojeg nose umirovljenici entuzijasti a država ga svojim nerazumijevanjem koči. Od prosinca 2012. godine iz europskih fondova se više ne sufinanciraju domovi umirovljenika jer je EU zaključila da je ljudima ugodnije živjeti u svojim domovima. Ali da bi im to omogućili, trebamo uložiti novac u projekte poput ovih, da sve svima omogući dostojanstven život i najviša moguća kvaliteta življenja. Europska komisija podržava ovaj projekt kojeg je ocijenila kvalitetnim jer se njime poboljšava mobilnost ne samo starijih osoba nego i invalida o čijim potrebama često samo deklarativno govorimo. Potvrdio je to i skup koji je održan u Europskom domu 31. siječnja ove godine sa eminentnim stručnjacima iz EU-a koji su sve ovo što govorim potvrdili. Realizacijom ovog projekta dramatično bi se povećala mobilnost posebnih skupina naših sugrađana i nije mi jasno da u ministarstvu nema dovoljno sluha za ovaj projekt. Pozivam stoga još jednom ministarstvo na žurnu akciju. Otvaranje nove niše i rebalans operativnog programa gdje konkretno 8., točka 9., iznos treba povećati sa 82 milijuna eura koja su rezervirana ali ne koriste se na 600 milijuna eura. Time dolazimo do pozicije da otprilike još 500 milijuna eura utrošimo od onih 10 milijardi i 700 milijuna eura jer kako stvari stoje, više je nego sigurno da nećemo napraviti projekata ni programa za više od 3,2 milijarde eura a to je prava šteta i za to bi netko trebao snositi odgovornost. I na kraju kolegice i kolege, pozivam sve i iz HDZ-a i svih ostalih stranaka da vrše dodatni pritisak na ministarstvo zajedno sa mnom, molim i gospodina Mladena Karlića koji nije ovdje da svoju sugrađanku pozove na kavu i da joj objasni da je ovo hvalevrijedan projekat i da na kraju krajeva donosi sveobuhvatnu korist za gospodarstvo RH i za građane posebno ove ugrožene skupine, stare i invalide ali i majke sa malom djecom. Hvala lijepa.
Hvala na točnosti, gospodin Hrelja. Slijedeći je gospodin Glasnović, izvolite.
Poštovani kolege, evo rekao je Balzac pisac prije 200 godina, francuski, ima dvije vrste istine, ona koju čujemo svakodnevno i ona koja je sakrivena. I onda koja sakriva prave uzroke, posljedice i uzroka posljedice. … [[Govornik se ne razumije.]] evo, jel' se o tome dovoljno razgovara u Hrvatskoj, šta će biti sa mirovinskim sustavom. Mi imamo najmlađu populaciju umirovljenika u Europi, sad moj bivši čovjek koji je govorio prije, mister Hrelja, on predstavlja umirovljenike, 4 godine je mlađi od mene. To je samo jedna činjenica, najmlađu populaciju, … … [[Upadica Hrelja, ne razumije se.]] Da, da, tako je. Vani imate četvero ljudi rade, jedan je u mirovini. Četiri, pet prema jedan odnos, a tu je 1,1, radi jedan, jedan u mirovini. Tko će plaćat taj drugi stupanjski stup, šta će biti sa tom mirovinom? Gdje je novac otišao? Jedan mi kaže radio sam 35 godina, gdje je novac? Zašto ne postavljamo ključna pitanja? Evo odgovori neki, to je Jugo banka probala nama uspostavit račun za nekretnine, Jugo banka. A u Srbiji je ostalo 10 milijardi dolara iz bivšeg sustava što je uzeo Milošević '90. godine i nakon rata. Gdje je lova ta? To je zašto Marko Milošević, sin od mistera Miloševića, pokojnog ima u južnoj Africi farmu od 40 000 kvadrata, a nije loše ni išlo ovim našim, nekim, ovdje bivšim kadrovima, predsjednicima, kojima milijune dolara na bankovnih računima vani. Nije loše ni njima išlo, jednog predsjednik, npr. kćer, mu ima oko 10 milijuna eura vani. Kako je to dobila u jednom partijskom društvu, gdje su svi trebali biti jednaki. Mi smo platili 30 milijuna obnove. Šta bi moglo biti s tim novcem, za štetu koju nismo počinili, da je to išlo u mirovinski fond. Evo, govorimo ljudi idu van, kaže tako, dobro je vani itd. ovaj, je li tako dobro vani? Šta govore mediji ljudima? Ja sam vani živio 30 g. Evo, te, kad imate van, suočite se s novom poslovnom koturom. Moraš doći na posao u određeno vrijeme. A minimalac za neke vani, redimo u Kanadi 11,5 dolara na sat, a prosječna kuća u Vancouver košta od 1,5 do 2 milijuna dolara. Imate poreze na nekretnine, evo, recimo prosječna kuća u Ontariju u državi, ako je prosječna kuća 5000 dolara godišnja nekretnina, plaća se na porez na nekretninu, koliko je to? Za 30 g. to je više od 150000 dolara. Vi ste dvije plaće od ulice. Rente, rente u Irskoj idu u Irsku neki. Pa rente u Irskoj su 76% viši nego u Hrvatskoj tamo. Šta se još događa. Govore ljudima za zdravstvo. Nema besplatnog zdravstva. U pokrajini u Kanadi plaćate, nekim pokrajinama, 70, 80 dolara mjesečno, za zdravstvo, a nekima imate 16% veći BDP. I to su samo puke ove dimne zavise. Kad idete van, morati ćete se i prekvalificirati. Ako idete u Švedsku, morate učiti 6,7 mjeseci, imate tečaj švedskoj jezika i to je jedan, to je polazna točka ako ćete raditi išta. Po tome, zašto jesmo gdje jesmo? Evo, to su ključna pitanja koja se sakrivaju od hrvatske javnosti. Gdje je novac do '90.? Gdje taj novac odnesen? I zašto danas imamo ljude koji rade za crkavicu? Zašto poslodavci isplaćuju, recimo vani, to je pozitivna stvar, ako radite duplu smjenu, prvu smjenu je plaća i pol. Druga … [[Govornik se ne razumije.]] je dupla plaća. To ovdje nema, zašto je to tako, govor je jednostavan, jer su vama izgrađivali financijski sustav, Milka Planec Malada i Ante Marković i drugi … [[Govornik se ne razumije.]] I to smo mi naslijedili. I dok se taj novac ne vrati natrag, dok nemamo temelja za zabavu i ekonomiju, a to je pravosuđa, porijeklo imovine itd. nećemo stvoriti funkcionalnu državu.
Hvala lijepo. Čak niste iskoristili cijelo vrijeme, pa vam se zahvaljujem. Treći, gospodin Bunjac ispred Živog zida i SNAGA-e.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Za Božić 2016. g. premjer Plenković obećao je da će prodati 25% dionica HEP-a i kupiti pola INA-e. Prošlo je već 14 mjeseci, nije napravljen niti najmanji korak prema tome pravcu. Na isti način, prošle godine 6.4. premjer Plenković inicirao je donošenje lex Agrokora. Od donošenja toga zakona prošlo je više od 10 mjeseci i preostaje nam još samo 51 dan do njegovoga isteka. Pitanje glasi, što se napravilo u tom periodu, tzv. prijelaznom periodu u kojem je trebalo pronaći rješenje za najveću i najvažniju hrvatsku tvrtku. Kako pokazuju sva izvješća, Agrokor je lažirao bilance, prevario brojne hrvatske građane, gospodarstvenike, dobavljače, a u zadnjih 10 mjeseci, poslovanje mu se nije poboljšalo, znači nema poboljšanja, radna mjesta nisu spašena trajno, nego samo privremeno. Cijene dionica potonule su na katastrofalne niske razine, znači izgubile su oko 95% vrijednosti, pa recimo, danas, jedna dionica Jamnice, u odnosu na nekadašnjih 165000 vrijedi još samo 5. Iz toga razloga, opravdano je postaviti pitanje, koje je uopće bio smisao donošenja lex Agrokora. Zašto se nije pustilo da se sve odradi prema stečajnom zakonu, jednako kao što su odradilo i sve druge probleme koje su imale tvrtke u nelikvidnosti. Očito ovdje se radilo o privremenom riješenu, ovdje se radilo o kupovini vremena, sve s ciljem kako bi se postigla politička a ne tržišna nagodba, odnosno, kako bi se postiglo održanje Vlade, kratkoročno, sasvim je jasno, da nagodba ako bude donesena, da će biti donesena protiv volje vjerovnika i da će u konačnici uzrokovati tužbe koja će zbog HDZ-ove politike morati snositi troškove hrvatski porezni obveznici. U ovom trenutku, predviđa se da će ti troškovi iznositi najmanje 5 milijarde kuna. Postoji sasvim jasna indicija da je preuzimanje Agrokora, bilo smišljeno i prije pisanja samoga zakona, koje je ko što se sjećamo, napisan za samo 3 dana, što je upravo nevjerojatna brzina, nezabilježena u hrvatskoj pravnoj praski. A imamo pravo sumnjati da je ustvari, gospodin Ramljak i sam sudjelovao u pisanju toga zakona kako bi on sam i interesne skupine povezane sa njim koje su direktno povezane dakle, sa članovima Vlade, uključivo i samoga premjera, ostvarile financijsku dobit. Podsjećam da se po potpisanom roll up kredita povjerenika Ramljaka ne smije smijeniti, jer istovremeno cijeli kredit dolazi na naplatu. Podsjećam, da je za glavnu konzultantsku tvrtku, izabrana tvrtka AlixPartners koja je isti dan, po dobivanju posla potpisala ugovora sa konzultantskom tvrtkom Texo u vlasništvu Anteu Ramljaka koja se nikada nije bavila konzultantskim poslovima, a najmanje je od njih ostvarivala, dakle naknade kakve su primjerene recimo za New York, a ne za Hrvatsku. To je klasični primjer korupcije. Ponavljam korupcije koja bi na bilo kojem normalnom sudu u svijetu bio lako dokaziv osim naravno u Hrvatskoj. Tvrtka Texo bivša tvrtka Ante Ramljaka do danas je zaradila 10 milijuna kuna. Savjetnicima je isplaćeno preko 200 milijuna kuna ili proračun dva Hrvatska sabora pored 40 000 zaposlenih koje Agrokor ima, pokraj cijelog niza karijernih stručnjaka bilo je dakle potrebno 200 milijuna i više isplatiti kojekakvim navodnim konzultantima, a lešinarski fondovi su prvi dan po potpisivanju roll up kredita zaradili 70 milijuna eura u jednom jedinomu danu. Dakle, lex Agrokor nije imao za cilj spasiti tvrtku već ju izručiti nekom. Znači, cilj je bio preuzimanje Agrokora, a izvršitelj te transakcije bila je stranka HDZ. Sasvim je jasno da Agrokor po isteku lex Agrokora više neće biti hrvatska tvrtka, a jasno vidimo da HDZ niti nakon 28 godina nije odustao od divlje privatizacije i koruptivnoga modela po kojemu je ušao u anale svjetske povijesti. Hvala lijepo.
I vama hvala. Četvrti na redu je gospodin Bačić ispred HDZ-a, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Zatražio sam stanku u ime Kluba zastupnika HDZ-a kako bi po stoti valjda put ovdje u ovom Saboru i za ovom govornicom ustvrdio kako je Zakon o izvanrednoj upravi u trgovačkim društvima od sistemskog značaja za Republiku Hrvatsku besprijekorna i najbolje je do sada odrađena intervencija u gospodarstvu bilo koje vlade i danas. I iza toga stojimo i odbacujem sve ove insinuacije koje je kolega Bunjac malo prije u svom izlaganju naveo kada je govorio o spornosti donošenja Zakona o izvanrednoj upravi predlažući i u ime Živog zida valjda da je trebalo tu tvrtku pustiti sukladno stečajnom zakonu u stečaj. Prilikom donošenja samoga zakona a i nakon toga smo nebrojeno puta ponovili kako bi stečaj u 70 tvrtki koje su direktno povezane sa Agrokorom sa jedne strane značilo financijski slom u Hrvatskoj s obzirom na značaj tvrtki u sustavu Agrokora na hrvatsko gospodarstvo, kako bi, a takva su bila i predviđanja međunarodnih financijskih institucija, stečaj Agrokora, otvaranje stečaja, a vodeći računa u isto vrijeme i o kapacitetima hrvatskog pravosuđa u bitnome dovelo do zastoja u gospodarskim aktivnostima u Hrvatskoj, a onda kažem prema procjenama međunarodnih financijskih institucija to bi svakako dovelo do usporavanja rasta BDP-a s jedne strane, a s druge strane bi itekako utjecalo na turističku sezonu. Zbog toga je Zakon o izvanrednoj upravi omogućio ponovni rast BDP-a, omogućio je rekordnu turističku sezonu, omogućio je da zaposlenici Agrokora nastavljaju primati plaće, a da su išli u stečaj to bi značajno njihove naknade opteretile državni proračun, bilo bi zagušeno hrvatsko pravosuđe brojnim stečajevima koji bi se događali na različitim sudovima u Hrvatskoj, tako da je omogućeno s druge strane također da se dobavljačima i to onim malim mikro dobavljačima u cijelosti isplati dug, da se velikim dobavljačima preko 40% duga isplati i da jasno se omogući ono što je temeljni cilj i svrha donošenja samog zakona, a to je nagodba. I neće kako je gospodin Bunjac rekao nagodba biti donesena protivno volji vjerovnika jer će jedino i vjerovnici odnosno vjerovničko vijeće usvojiti ili odbiti prijedlog nagodbe koju će sačiniti izvanredna uprava. Prema tome, kad gledam sa ove distance od 9 mjeseci, gotovo 10 mjeseci donošenje tog zakona, onda želim reći da postoje dvije slike. Ona slika koja je sačinjena i u okviru donošenja samoga zakona i svih onih boniteta koji izlaze iz samoga zakona s jedne strane, a s druge strane jest ovo što se događa u proteklih nekoliko dana, a to je isplata naknada savjetnicima. Već do sada je i premijer utvrdio da se iz analize koju je dobio može reći kako se tu ne radi o kršenju zakona već sporan može biti samo etički aspekt takvog, tih događanja i počekat ćemo još kao što je sam rekao da u cijelosti izanalizira situaciju oko isplate naknade savjetnicima nakon čega će donijeti svoj stav o pitanju troškova savjetnika u toj tvrtci. Prema tome, ono što je važno za reći i vjerovnicima i Vjerovničkom vijeću i dobavljačima nije sporan rad izvanredne uprave, bar je to do sada u niz navrata ponovljeno. S druge strane podržavaju rad uprave, izvanredne uprave kako bi se pristupilo izrade same nagodbe jer je cilj ovog zakona bio sačinjavanje nagodbe koja će omogućiti daljnje funkcioniranje sustava Agrokor, odnosno tvrtki u sustavu Agrokora. Jer je sam Agrokor kao tvrtka od sistemskog značaja za Republiku Hrvatsku prevažna za hrvatski financijski i gospodarski sustav. Hvala.
Hvala i vama. I na kraju gospodin Maras ispred SDP-a.
Hvala lijepa kolegice i kolege. Evo i sada smo mogli čuti, a ono šta hrvatski građani ovih dana vide i svjedoče je da je u biti Vlada Plenkovića Vlada kontinuiteta Ive Sanadera vlada kontinuiteta rada na način kao što se radilo za vrijeme Ive Sanadera zbog toga što je nevjerojatno skandalozno da jučer premijer, a danas kolega Bačić ovdje relativizira i opravdava troškove koji su se sada desili u Agrokoru i to da jedna tvrtka sa jednim ili dva zaposlenih zarađuje tjedno 250 tisuća kuna. To je po kolegi Bačiću i kolegu Plenkoviću zakonito, to se može, to nije sporno jer da je sporno vjerojatno bi premijer već reagirao. I nevjerojatno je da dan danas premijer Plenković nema snage reagirati. Ako nemaš snage reagirati znači opravdavaš. I zato kažem, Vlada Andreja Plenkovića je vlada kontinuiteta Ive Sanadera, kontinuiteta rada na način na koji se to radilo u vladi Ive Sanadera. I u tom istom trenutku Andreju Plenkoviću niti Branku Bačiću niti HDZ-u ne znači ništa šta zaposlenici Agrokora u Konzumu primjerice po informacijama koje ja imam, jedan zaposlenik dolazi na 280 kvadrata, žene trče i muškarci trče sa jednog dijela trgovine da bi kucali na kasi, ubijaju se za svojih 4, 5 tisuća kuna mjesečno, to njih ne zanima. To njih ne zanima, oni kažu to je uredu. To se može na taj način raditi, a u isto vrijeme taj isti konzultant u sat vremena Evo dok mi ovdje raspravljamo o tom problemu u vrijeme ovih stanki, on zaradi istu plaću u sat vremena kao što zaradi radnik koji mjesec dana trči sa pulta na kasu i nazad i svi zaposlenici Konzuma znaju da sam ja ovdje u pravu i da govorim istinu i neka razmišljaju o tome da njihov izvanredni povjerenik plaća konzultante 250 tisuća kuna tjedno, a da oni trče sa pulta na kasu nazad cijeli mjesec koliko on radi jedan jedini sat dok čita neke izvještaje. I zato još jednom kažem, Vlada Andreja Plenkovića je Vlada kontinuiteta rada kako se radilo za vrijeme Ive Sanadera. I još jedna stvar je ista između Andreja Plenkovića i Ive Sanadera, a to je količina obećanja. Andrej Plenković već ima svoju jamstvenu karticu, riješit ću INA-u, riješit ću ploču u Jasenovcu, riješit ću PDV u prvoj godini ćemo ga smanjiti govorio je Andrej Plenković za 1% u prvoj godini mandata, a do kraja mandata ide i 2%, nema ničega još sada. Riješit ću kurikularnu reformu, nema ničega do sada. samo afere, riješit ću avione, nema ničega do sada, samo afere, jamstvena kartica Andreja Plenkovića je jača po broju obećanja neizvršenih nego što je to bila jamstvena kartica Ive Sanadera, to mu se mora priznati. Nadmašio je Ivu Sanadera po tome da je ne ispunio više obećanja nego šta je Ivo Sanader dao. Znači Andrej Plenković samo obećaje, ništa ne radi. I onda skandalozno na kraju nam još šalje poruke ovdje i preko Kluba zastupnika HDZ-a da je zakonito, sve je uredu, 250 tisuća kuna za konzultante tjedno, svaki sat, svaki sat ti konzultanti zarade koliko zarade zaposlenici u Konzumu koji kazao sam vam trče sa mjesta na mjesto 280 kvadrata pokrivaju površine, trče cijeli mjesec za to koliko ovi zarade čitajući jedan izvještaj u pola sata ili sat vremena. To je ono što je sramotno i to je ono zbog čega hrvatski građani očekuju reakciju i očekujemo da konačno premijer reagira ali on očito ne želi reagirati. Zbog toga i s tim ću zaključiti, što je Plenkovićeva vlada, Vlada Andreja Plenkovića je Vlada HDZ-a kontinuiteta rada vlade HDZ-a Ive Sanadera i po načinu rada i po količini obećanja. I sljedeći put kada dođe na aktualac izradit ću mu jednu jamstvenu karticu Andreja Plenkovića i svečano ću mu to uručiti jer jedinio čega me je strah da neće sve stati na tu malu površinu koliko je obećao, a koliko nije napravio.Hvala lijepa.
Dobro. Nastavimo sa dnevnim redom.
Poštovani kolega Pernar, izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, molio bi stanku na temu kontrolora HRT pretplate koji evo u ovim trenucima obilazi ljude na Vrbiku. Hvala.
Zahvaljujem. Ima li još netko? Ne. Određujem stanku, u 17,05 nastavljamo dalje. STANKA U 16,55 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 17,05 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo. Kolega Šuker mogu ja nastaviti? Hvala vam lijepo. Nastavljamo sa radom plenarne sjednice. Stanku je zatražio u ime kluba Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Pročitat ću vam pitanje jedne djevojke. Kaže: „Pozdrav! Radi se o HRT kontrolorima. Danas mi je pokucao na vrata. Na moje pitanje tko je odgovara da je kontrola. Ja pitam kontrola čega, na što je gospodin odgovorio da otvorim vrata. Ja se ne snalazim u tom trenutku i otvaram vrata misleći da se radi nešto o struji ili plinu. Gospodin se tek tada predstavi da je iz HRT-a i pokušava ući u moj stan. Ja ga ne puštam, jer se spremam na posao i u žurbi sam. Još je pitao par nebitnih informacija i rekao kako ne plaćam HRT pristojbu, na što sam mu ja rekla i šta sad. Nakon toga je on ljutito odgovorio da će mi poslati obavijest. Ja pitam kakvu obavijest, kaže obavijest o plaćanju. Niti je provjerio je li imam TV niti ništa. Ponavljam u moj stan nije ušao. Jel' mi stvarno može poslati uplatnicu ili bilo što drugo?“ To mi je poslala djevojka jučer i danas piše sljedeće. „Evo nastavak priče. Dobila sam obavijest o pokretanju prekršajnog postupka i da platim 240 kuna. Zvala sam kontrolora koji je napravio zapisnik. On tvrdi da ja imam TV, da sam tako rekla. Ja mu tvrdim da nemam TV i da nije imao na temelju čega napisati taj zapisnik. Poručio mi je da zovem HRT direkt tamo. Zovem nitko se ne javlja. Tražim drugi broj. Napokon se netko javio. Objasnim situaciju. Oni me opet šalju šefu kontrolora. E tu nastaje strka. Gospodin mi govori, da gdje god se budem selila po MUP-u da će oni mene pratiti i plaćat ću HRT pristojbu. Moram platiti ovo što mi je poslano. Ja mu govorim uporno da nemam uređaj i da nisam ništa potpisala, niti je njegov kontrolor bio u mom stanu. Po njihovom oni ne trebaju ulazit u stan. Znači može doći pred svaki stan i pisati prekršajne postupke bez utvrđenja posjedovanja tv prijamnika. Zatim sam poludila i pitala ga da što se ne usude kod političara otići koji javno govore da ne plaćaju pristojbu na što mi je on rekao i Pernaru ćemo poslati prekršajni postupak bez ikakvog spominjanja vas, moje strane on je odmah po vama opleo. Gdje mi živimo? Što dalje. Znači radi se o tome da građani misle ako nemaju televiziju, da ako otvore vrata HRT kontroloru i kažu mu mi nemamo televiziju, da će to kontrolor uvažiti. Međutim, informacija je netočna. I kontrolori danas bez da uopće pogledaju jel' vi imate televiziju na halo pišu prijave. Pročitat ću vam dalje što piše djevojka. Kaže ovako da je on, kaže on je imao nekakav popis ogromni sa imenima i prezimenima i pitao me jesam li ja to? Ja sam potvrdila. Znači jedino što je djevojka rekla on ju je pitao jeste li vi ne znam Pero Perić, ona kaže ja sam Pero Perić. To je sve što je djevojka rekla. Na temelju toga je kontrolor toj djevojci napisao kaznu. Ja pitam do kada će HRT to raditi, jer ovo nema veze sa zakonom. On nema veze. Znači on ako utvrdi da netko ima TV a ne plaća pretplatu, onda je čovjek u prekršaju. Ali ne može HRT kontrolor jednostavno pisat prekršajne naloge bez da je vidio uopće da li netko ima televiziju. Dajte molim vas dame i gospodo objasnite mi kako je to moguće u našoj zemlji, odnosno jasno je zašto je moguće. Naša zemlja nije pravna država, zakoni se ne poštuju. HRT kontrolori su iznad zakona i HRT radi protivno zakonu. I ovo što rade kontrolori ima podršku ne samo ravnatelja HRT-a, jer da nema ravnatelj bi zaustavio takvoj nepoštenoj praksi, nego ima i podršku vas u Saboru. Jer vi ste glasali za ovaj nadzorni, upravni odbor HRT-a glavnog ravnatelja. S time je sramota na vama i treba javno i otvoreno reći biračima da HDZ, da SDP, da Bandić Milan 365, da HNS i ovi manjinci koji su glasali za trenutnog ravnatelja i trenutnu upravu HRT-a oni su ti koji upropaštavaju sustavno svaka ljudska prava, negiraju ljudska prava. A pravo na pošten odnos, poštenu praksu to očito za HRT ne postoji. I birači kada glasaju za te stranke koje podržavaju HRT pretplatu i maltretiranje koje kontrolori rade, rade zapravo sami protiv sebe i ja ih ovom prilikom sve pozivam da podrže Živi zid jer ćemo zaustaviti tu praksu. I dali smo u Hrvatski sabor prijedlog izmjena Zakona o HRT-u kojim se TV pretplata ukida. I tada ćete vidjeti još jednom, ako uopće stave tu točku na dnevni red, da oni tko vam radi o glavi, a tko radi za vas. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Pernaru na ovom obrazloženju stanke. Ja vas molim kolega možete i podsjećam vas temeljem članka 140. postaviti pitanje u pisanom obliku nadležnom ministarstvu, pa da će vam dati odgovor. A i drago mi je da ste u uvodnom dijelu rekli da se moraju poštivati zakoni, pa evo nadam se da ćete se tako ponašati i vi u vašem djelovanju.
Na redu je: - Konačni prijedlog Zakona o tržištu plina, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 278. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH, članka 172., 204. i 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. Sukladno članku 206. Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravlja kao što sam već prije rekao po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu okoliša i prirode i Odbor za gospodarstvo. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike gospodin Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici. Ja ću vam ovdje prezentirati razloge zbog čega predlažemo ovaj Zakon o tržištu plina. Bit ću malo opširniji upravo iz razloga što ovaj zakon ide u jednom čitanju odnosno danas bi trebalo biti i konačno zaključena rasprava, a ja ću reći razloge na kraju zbog čega smo tražili da se ovaj zakon raspravlja u prvom i u drugom čitanju danas istovremeno. Dakle imamo Konačni prijedlog Zakona o tržištu plina kojim se isti u potpunosti usklađuje s odredbama direktive 73/2009 te će se donošenjem ovog zakona zatvoriti povreda prava EU i to je povreda broj 4060/2015 godine i povreda broj 2091/2017 godine što znači da izmjena postojećeg važećeg zakona iz travnja mjeseca 2017. godine nije bila dovoljna za otklanjanje eventualnih povreda prava. Važeći pravni okvir kojim se uređuje tržište plina u RH čini Zakon o tržištu plina. Tržište plina u RH liberalizirano je još 2008. godine, ali od tada do danas imamo regulirano cijenu plina na način da je odlukama Vlade RH određen opskrbljivač na veleprodajnom tržištu plina i njegova pozicija u smislu određivanja potrebnih količina plina, određivanja kapaciteta skladišta plina i određivanje cijene pline po kojoj se prirodni plin prodaje opskrbljivačima o obvezi javne usluge za potrebe kućanstva. Znači to je stanje koje imamo danas. Novim prijedlogom zakona transparentno su propisana pravila i mogućnosti sukladno kojima se dio skladišnih kapaciteta rezervira za potrebe kupca iz kategorija kućanstvo u obvezi javne usluge radi sigurnosti opskrbe. Novim zakonom su propisana i pravila o uvjetima i načinu odabira o opskrbljivača na veleprodajnom tržištu, određena su pravila opskrbljivača u obvezi javne usluge i zajamčenog opskrbljivača što je vrlo bitno i novim zakonom je propisana metodologija sukladno kojoj se utvrđuje najviša cijena plina za kućanstva u obvezi javne usluge. To su četiri bitna razloga zbog čega mi idemo u donošenje ovoga zakona. Dakle donošenjem zakona jasno će se definirati nadležnost za obavljanje pojedinih poslova te urediti svi odnosi, prava i obveze sudionika na tržištu plina u skladu sa direktivom 73/2009 godine. Stoga se ključne promjene odnose upravo na transparentno propisivanje pravila i procedura prilikom obavljanja energetskih djelatnosti u sektoru plina kako bi se svim sudionicima omogućila ista transparentna pravila sudjelovanja na tržištu plina i zaštitili istovremeno krajnji kupci u obvezi javne usluge odnosno kućanstva. Navedene promjene se sastoje iz nekoliko bitnih elemenata i ja ću iz pokušati objasniti. Dakle ovim zakonom potpuno jasno je definirana definicija javne usluge. Usklađivanje definicije javne usluge sa direktivom 73/2009 godine u pogledu dijela koji se odnosi na toplinsku energiju, a što znači da je plin za potrebe toplinske energije izostavljen iz ove definicije odnosno iz samog Nacrta prijedloga zakona o tržištu plina. Direktivom je naime zabranjeno regulirati cijenu plina za energetske subjekte koji isporučuju toplinsku energiju što je do sada bio slučaju u RH. Isto tako ovim prijedlogom zakona definirana je uloga opskrbljivača na veleprodajnom tržištu. Potrebno je bilo propisati transparentan odabir opskrbljivača na veleprodajnom tržištu na javnom natječaju kao opciju za opskrbljivače u obvezi javne usluge koji se odluče nabavljati plin od opskrbljivača na veleprodajnom tržištu u prelaznom razdoblju od tri plinske godine, to je vrlo bitno naglasiti, a koje se završava zaključno sa 1.10.2001. godine. Nastavno na navedeno nema značajnih promjena u odnosu na trenutno stanje te je prijelazno razdoblje produženo u odnosu na ranije razgovore sa Europskom komisijom isključivo radi specifičnosti tržišta RH. Dakle predmetno prijelazno razdoblje od tri godine uvodi se kako bi se opskrbljivači u obvezi javne usluge mogli stručno, tehnički i financijski pripremiti za tržišnu utakmicu sukladno trećem energetskom paketu obzirom da trenutno za istu nisu svi spremni po našoj procjeni. Znači u ovom narednom periodu do 2021. godine će opskrbljivači u obvezi javne usluge imati prilike da se prilagode za tržišnu utakmicu koja nastupa iza 1.4.2021. godine. I dalje će na tržištu postojati opskrbljivač na veleprodajnom tržištu, a zaključno sa 1.10.2021. godine koji će omogućiti reguliranu opskrbu plina kućanstvima. Ključna je razlika što se isti više neće određivati odlukom Vlade RH već će isto odrediti HERA na temelju javnog natječaja. Ovdje je bitno napomenuti da je izmjenama sadašnjeg važećeg zakona iz travnja 2017. godine opskrbljivači u obvezi javne usluge mogu ne koristiti opskrbljivača na veleprodajnom tržištu već nabavljati plin od ostalih tržišnih sudionika što je i dalje propisano ovim prijedlogom zakona. Prema našim saznanjima ovu mogućnost koristi samo jedan opskrbljivač u obvezi javne usluge od njih 34 koliko ih ovog trenutka egzistira na tržištu RH. Ovim prijedlogom zakona definirana je uloga opskrbljivača u vezi javne usluge. Potrebno je propisati transparentno određivanje opskrbljivača u obvezi javne usluge temeljem natječaja koji provodi HERA nakon završenog prijelaznog razdoblja od tri plinske godine kao i mogućnost postojećim opskrbljivačima u obvezi javne usluge koji ne žele više obavljati opskrbu u obvezi javne usluge da izađu iz iste te odabir novog zamjenskog opskrbljivača u obvezi javne usluge. Bitno je reći da je predmetnim rješenjem omogućen ostanak opskrbljivača u obvezi javne usluge i nakon prijelaznog razdoblja od tri plinske godine kako bi se zaštitili kupci iz kategorije kućanstvo odnosno kako bi se kućanstvima omogućila opskrba prema reguliranim uvjetima, a koja podrazumijeva i određivanje najviše moguće cijene po kojoj se plin može prodavati kućanstvima. Isto tako definiran je zajamčen opskrbljivač. Potrebno je bilo ovim zakonom propisati transparentno određivanje zajamčenog opskrbljivača na tržištu, koji bi imao obveze isporuke plina krajnjem kupcu na distribucijskom sustavu koji je pod određenim uvjetima ostao bez opskrbljivača. Iako je i sada postojala slična mogućnost, predmetom nije bilo implementirano, a što je za velike važnosti za normalno funkcioniranje tržišta, ukoliko bi bilo koji od opskrbljivača na tržištu nije više mogućnosti isporučivati plin svim krajnjim kupcima u distribucijskoj mreži. Isto tako, definiran je i način određivanje cijene plina za kupce u javnoj usluzi. Za reguliranu cijenu plina za kućanstva u obvezi javne usluge, potrebno je bilo propisati transparentnu metodologiju po kojoj se ista određuje, jer trenutno se određuje odluka Vlade RH, bez te metodologije. Donosi ju HERA na način da se određuje najviša cijena prema kojoj opskrbljivač na veleprodajnom tržištu može prodavati plin opskrbljivačima u obvezi javne usluge. Predmetnom metodologijom utjecati će se da nema većih oscilacija cijene plina za kućanstva na tržištu te da se zadrži postojeće stanje, a to je između ostalog bio jedan od uvjeta Europske komisije. Zakup skladišta je definiran na način, da je za vrijeme trajanja prijelaznog razdoblja od 3 plinske godine, ostavljena mogućnost prioritetnog zakupa skladišta, za dio koji se odnosi na javnu uslugu direktno ili indirektno ili indirektno putem opskrbljivača na veleprodajnom tržištu. Radi osiguranja sigurnosti opskrbe na način da se dio kapaciteta sustava skladišta rasporedi proporcionalno udjelu potrošnji kućanstva javne usluge a u skladu s mogućnostima uredbe o sigurnosti opskrbe. Dakle, ključne promjene nacrte prijedloga ovoga zakona o tržištu plina, predstavljene su dana 12. listopada 2017. g. Hrvatskoj gospodarskoj komori i Hrvatskoj udruzi poslodavaca, kako bi svi sudionici na tržištu plina pravovremeno iznijeli svoje stavove i mišljenja te konačni nacrt prijedloga zakona, pripremljen za upućivanje u ovu javnu raspravu. Sukladno odredbi članka 204. Poslovnika Hrvatskog sabora, predlagatelj predlaže da donošenje ovog zakona ide po hitnom postupku iz sljedećih opravdanih razloga. Dakle, razlozi za donošenje zakona po hitnom postupku, po nama jesu osobito opravdani državni razlozi, da se osiguraju pretpostavke, za funkcioniranje tržište plina u RH, u skladu sa tržišnim rokovima. I istovremeno uklanjanje EU povrede koja nije uklinjenja, donošenje izmjena i dopuna Zakona o tržištu plinu u veljači 2017.g. S obzirom da je u povreda iz 2015.g. nije uklonjena, te je u međuvremenu 2017. g. zaprimljena nova EU povreda, realno je očekivati pokretanje tužbe koja će realizirati i sankcijama. Također uzimajući u obzir tržišne rokove zakupa, skladišta i kapaciteta, transportnih kapaciteta, nabavke plina, kao i sklapanje ugovora s opskrbljivačima u obvezi javne usluge, za što je rok 1.travanj tekuće godine, dakle, ponavljam 1. travanj tekuće godine, navedene aktivnosti potrebno je započeti najmanje 30 dana ranije, što znači, da bi zakon morao stupiti na snagu najkasnije 28. veljače 2018.g. Ugovori s ovlaštenim opskrbljivačima u obvezi javne usluge ističu 1. travnja 2018.g, do tada, vrijedi cijena po kojoj mogu kupovati plin od opskrbljivača na veleprodajnom tržištu, a koji je nastavno na trenutno važeći zakon, odluku donijela Vlada RH. Ukoliko se zakoni usvoji, do 28. veljače 2018. g. primjenjuju se izmjene i dopune zakona iz veljače 2017. koje nisu usklađene sa EU direktivom i koje je u postupku, i koje bi tad onda bile u postupku EU povrede. Također cijena plina, po kojoj opskrbljivač na vele prodajnom tržištu prodaje plin za kućanstva, opskrbljivačima obvezi javne usluge, prestaje važiti 1. travnja 2018.g. Te opskrbljivači u obvezi javne usluge neće biti u mogućnosti na vrijeme odlučiti hoće li kupovati plin od opskrbljivača na veleprodajnom tržištu, što će posljedično rezultirati nabavom plina na tržištu, odnosno, mogućim povećanjem cijene plina, za kućanstva, uzimajući u obzir trenutna kretanje i cijene plina. I konačno 1. travnja 2018.g. počinje sezona skladištenje plina, za narednu ogrjevnu godinu, te postoji realna mogućnost da se skladišni kapaciteti neće napuniti na vrijeme, ukoliko opskrbljivač na veleprodajnom tržištu ne sklopi ugovore sa opskrbljivačem o obvezi javne usluge, a što može ugroziti sigurnost opskrbe u ogrijevanoj sezoni 2018.-2019. I na kraju stupanjem na snagu zakona do 28.2.2018. g. predviđa se zadržavanje postojeće cijene, kao i metodologija po kojoj će se određivati cijena, kako bi se zaštitili krajnji kupci iz kategorije kućanstva. I na kraju ću dodati samo napomenu, cijena plina za kupce iz kategorije kućanstva, među najnižim u EU. Niže cijene imaju samo Bugarska, Rumunjska i Mađarska. Istovremeno dobro je znati, da potrošnja kućanstva u RH iznosi otprilike 25% ukupne potrošnje plina, te se regulacija, najviše cijene plina odnosi samo na segment tržišta. Industrija i poduzetništvo, imaju tržišno, dakle dereguliranu cijene plina od 4 kvartala 2011. g. Mislim da su ovo jasni razlozi zbog čega predlagatelj traži da se ovaj zakon ide u prvo i drugom čitanju, odnosno, po hitnom postupku. Hvala.
Hvala i vama. Imate 5 replika. Prva gospođa Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, vi ste dali jedno vrlo opsežno obrazloženje, no međutim, ja bi molila jedan malo konkretniji odgovor, naime zakon ide u dva čitanja. Vlada se inače, odnosno, po hitnom postupku, prvo i drugo čitanje. Vlada se inače za glavninu zakona odlučila da to bude u dva čitanja i mi smo jučer imali niz zakona na koje smo upozoravali da bi bilo možda i dobro da ide tako. Jednako tako iz vašeg obrazloženja je bilo vidljivo da je u listopadu prošle godine bio sastanak u HGK-u gdje ste obrazložili zakon, vidljivo je daje bio jedan pilot 2014. odnosno 2017. i sad otprilike na pola stranice obrazloženja stoji razlozi zašto taj zakon treba donijeti do 28. veljače jer u protivnom imamo niz problema. Pa mene zanima što su ti razlozi bili zašto, imali smo dakle studeni, imali smo pola prosinca, taj zakon je jednako tako mogao ići u dva čitanja jer cijenim o jednom zakonu za kojeg bi bilo dobro da je išlo u dva čitanja, šta se je tu dešavalo od listopada pa evo do sredine veljače da niste to učinili nego sad dovodimo u situaciju da ako zakone ne bude usvojen otprilike, ne možete garantirati cijenu plina što zapravo nije dobro i nije dobro na taj način da govorimo prema hrvatskoj javnosti. Hvala lijepo.
Da, odgovor, gospodin Horvat.
Zahvaljujem se, uvažena zastupnice gospođa Anka Mrak-Taritaš. Dakle, prva inicijativa za izmjenu ovog zakona je krenula u 9. mjesecu prošle godine i onda uvažavajući sve rokove koji su u metodologiji izrade prijedloga koje se moraju poštovati uz konzultacije sa zainteresiranom javnošću, sa tijela Vlade, odlukom Vlade smo došli do ovog datuma. Podsjetit ću, ovo ministarstvo u ovom sastavu funkcionira od 7. mjeseca odnosno od 4. mjeseca prošle godine i ovo je bio nekakav prioritet koji smo uzeli odmah poslije godišnjeg odmora da radimo. To je razlog zbog čega smo došli, svjesni smo da smo došli u jedan … [[Govornik se ne razumije.]] ali jednostavno zbog rokova koji su propisani u ovoj proceduri, nismo mogli ovu stvar brže uraditi.
Hvala lijepa. Drugu repliku ima gospodin Tomislav Žagar.
Hvala, potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče gospodine Horvat sa suradnikom, pa evo vi ste u završnom djelu obrazloženja rekli, što je točan podatak da negdje 1/4 tržišta plina otpada na kućanstva. To tržište je teško oko 13 milijardi kuna u RH, tako barem možemo naći podatke. I kad ste govorili o periodu prelaznom od 3 godine u kojem nećemo ići na liberalizaciju tržišta plina za kućanstva, naveli ste da je razlog da se opskrbljivači pripreme, nisu još mnogi pripremljeni. Međutim ono što mene muči je što je sa našim građanima? Što je sa kućanstvima? Ja osobno mislim da ovaj zakon će nažalost prema onoj narodnoj poslovici završit „sjaši Kurta da uzjaši Murta“. Mi se borimo protiv monopola, Europska komisija to od nas traži, mi ćemo na kraju imati oligopol. Gotovo je sasvim sigurno da će mnogi naši distributeri završit svoju karijeru i da će ostati nekoliko igrača na ovom tržištu. to će se u budućnosti dogoditi, htjeli mi to ili ne. Moje sad konkretno pitanje vama glasi, zašto baš tri 3 godine? Ja ću ako mi date konkretno objašnjenje posve jasno, ja ću odustati od amandmana, a ako ne, ja ću ići sa amandmanom da se ovaj rok produlji na 7 godina. Znači do 2025. Isključivo zbog interesa naših građana, posebno onih potrošača koji troše manju količinu plina, koji koriste često puta i druge izvore energije, bilo da je drvo, bilo da su solarni paneli u kombinaciji sa plinom i vjerojatno će za njih cijena plina porasti. Dakle, neće se posteći liberalizacijom ono što se želi, smanjenje cijene plina, već će doći do porasta cijene plina. Pa ja vas molim ako možete odgovoriti, zašto baš 3 godine? Hvala.
Hvala i vama. Odgovor, gospodin Mile Horvat.
Uvaženi kolega Žagar, dakle mi smo do donošenja ovog zakona bili u opasnosti od sankcija zbog dva pilota jer nismo blagovremeno uskladili zakone, postojeći zakon sa primjedbama EU komisije. Dakle ministarstvo je pregovaralo sa komisijom, krajnji rok za deregulaciju tržišta bi inače bio 2018., zbog naše specifičnosti koje sam naveo, zbog malog tržišta itd., zbog potrebe da se ovi mali opskrbljivači u javnoj usluzi prilagode tržištu, dobili smo maksimalni rok od 3 godine. Dakle ovo je ispregovarano sa komisijom, rok nismo mi odredili, dobili smo ga i u tom roku ćemo imati po novoj metodologiji, formiranu cijenu od strane HERA-e, ne više od strane Vlade RH, nego je zakonom propisana metodologija, HERA će izračunavati najvišu cijenu da bi se zaštitilo kućanstvo od nekakvog socijalnog udara eventualnoga u potrošnji plina. Imat ćemo prilike da se opskrbljivači u obvezi javne usluge sami odluče od koga će dobivati plin, nabavljati plin i imat ćemo po posebnoj metodologiji na javnom pozivu, izabran opskrbljivač na veleprodajnom tržištu što do sada nije bio slučaj. Dakle, elemente nekakve decentralizacije cijelog postupka smo ugradili u ove 3 godine sa mogućnošću da kroz te 3 godine mali dobavljači, snabdjevači kućanstava se prilagode za 2021. godinu kad će biti apsolutno izloženi tržištu, kad više neće biti velikog opskrbljivača nego će sami se morati snalaziti za plin na tržištu EU-a.
Hvala gospodine državni tajniče. Treća replika, gospodin Željko Jovanović. :
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, dakle jasno je da donosimo ovaj zakon jer moramo poštivati nekakva pravila i europske direktive i donosimo ga po hitnom postupku iako je bilo dovoljno vremena da ne bude po hitnom postupku, pa vas zbog toga pitam obzirom da govorim o tržištu plina, da li ćemo tako po hitnom postupku uskoro ovdje imati i zakon koji će značiti kršenje Europske deklaracije o lokalnoj samoupravi, kršenje Ustava, kršenje zakona RH, kršenja odluka općine Omišalj, kršenje odluka skupštine Primorsko-goranske županije, kršenje volje građana Omišlja, Krka i Primorsko-goranske županije gdje se na silu gura plutajući LNG terminal? Dakle, nedavno smo čak vidjeli da nam i Amerikanci naređuju kako moramo razmišljati kad je riječ o energetskom sektoru i tržištu plina. Ja vas podsjećam da općina Omišalj i Primorsko-goranska županija podržavaju sve strateške interese Republike Hrvatske, pa tako i one u energetskom sektoru uz uvjet da ne ugrožavaju i nemaju negativni utjecaj na okoliš i na gospodarska kretanja. Po svim pokazateljima najava guranja plutajućeg LNG terminala nema nikakvu gospodarsku dobit za Omišalj, Krk i Primorsko-goransku županiju a nosi ogromni rizik i negativni utjecaj na okoliš, krajobraz i posebno na turizam. Prema tome, da li ćemo uskoro ovdje dobiti takav jedan zakon koji će negirati volju lokalne samouprave, negirati Ustav i značiti nasilje nad voljom građana Omišlja, Krka i Primorsko-goranske županije.
Hvala. Odgovor gospodin Horvat.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče doktore Jovanović. Dakle, ja sam pokušao reći razloge zbog čega smatramo da ovaj zakon treba ići u dva čitanja i da hitno treba stupiti na snagu 28. veljače, jer 1.4. ako to ne uradimo 1.4. kad kreću ova događanja u opskrbi plina počev od kupovine, ugovaranja cijena, formiranja cijena, zakupa skladišnog prostora itd. koje čine element sigurnosti građana i element kvalitete opskrbe generalno mi ćemo to raditi po starim, po postojećem zakonu koji je sad na snazi, a za koji nam prijeti pilot. Dakle, to su razlozi zbog čega rušimo na neki način narušavamo praksu da zakoni idu u dva čitanja. Rekli ste LNG terminal, priprema se zakonski prijedlog. Ja vjerujem ne mogu to reći, ali sam uvjeren da će on s obzirom na ozbiljnost teme ići u dva čitanja. Mislim da su ovo jedinstveni razlozi za hitni postupak koji su vezani za ovaj zakon.
Sljedeću repliku ima gospodin Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče, ovaj zakon je možda daleko bitniji nego što je atmosfera u sabornici i koliko nas ima u sabornici. I zbog mješovitosti vlasništva svih onih koji će sudjelovati u tom procesu ja smatram da i zbog nas i zbog hrvatskih građana i zbog onoga što će biti, ostati u arhivi ovog Sabora je trebalo napraviti to je moj prijedlog jedno sveukupno stanje u ovom trenutku infrastrukture, vlasništvo, opskrbljivači. A mislim da bi nam bilo daleko lakše raspravljati. Nemojmo zaboraviti da smo mi 2013., 2014. naprasno distribuciju plina uzeli INA-i, dali HEP-u. Nemojmo zaboraviti da Plinacro je vlasnik skladišta plina OCOLI. Također nemojmo zaboraviti da je Hrvatska silne novce uložila za izgradnju plinske infrastrukture prije svega spoj sa bušotinama na sjevernom Jadranu i praktički do, povukla plin do Dalmacije. Dakle, to je sve snaga i moć koju Hrvatska u ovom trenutku ima. I sutra ako ćemo to liberalizirati mi kao država imamo šta ponuditi i uvjetovati nekima koji hoće doći na naše tržište da mogu koristiti tu infrastrukturu. Jer druga je stvar kad vi dolazite pružati uslugu na ledinu, a druga je stvar kad vi dolazite pružati uslugu u jedan prostor koji je itekako infrastrukturno opremljen. Jer oprostite izgraditi magistralni cjevovod od Fažane do Karlovca, pa od Karlovca spustit do Splita sa ogromnim potencijalom nije nešto što mi sutra kad budemo liberalizirali tržište naprosto moramo zažmiriti. Mi itekako moramo govoriti da je to veliki potencijal onoga tko će ući sutra na hrvatsko tržište kao nekakav generalni opskrbljivač. I još nešto, povući analogiju prema Zakonu o komunalnom gospodarstvu molim vas samo 5 sekundi. Tamo ne dozvolimo da u istom poduzeću se obavljaju dvije djelatnosti, a ovdje kažemo računovodstvo kad razdvojite, pa možete raditi dvije djelatnosti.
Odgovor gospodin Horvat.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče Šuker. Dakle, upravo ste vi kroz ova vaša pitanja, otvorene dileme koje su svakako vrijedne rasprave odgovorili zbog čega treba ovaj zakon donijeti. Dakle, imamo niz neriješenih stvari, pogotovo u sferi vlasničkih odnosa. I to su jedni od razloga zbog čega nam je Europska komisija dala ovaj period od tri godine, rekla slušajte specifični ste zbog toga, toga, toga. Između ostaloga i zbog toga. Evo vam rok od tri mjeseca i tri godine do 2021. to riješite, a istodobno vam se kroz ovu metodologiju odabira opskrbljivača na veleprodajnom tržištu omogućava da najpovoljniji bude opskrbljivač. To će HERA o tome voditi računa, dakle neće Vlada više uzeti HEP-u pa dati INA-i i formirat će se. Dakle, definirana je metodologija po kojoj će HERA po parametrima zakonom propisanim odrediti maksimalnu cijenu da bi se zaštitili građani. Sve ostalo je ovdje propisano. To do sad nismo imali. I upravo ovaj period od tri godine je period kad mi trebamo sve ove dileme raščistiti i od 2021. onda imati jednu politiku puno kvalitetniju nego do sada.
Hvala. I posljednja replika gospodin Branimir Bunjac.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnikom. Pretpostavka je da će se u Hrvatskoj plin koristiti još nekoliko desetljeća, da je to jedan od najvažnijih energenata koji imamo. Znači prema nekim analizama više od četvrtine energenata otpada na plin, pa građane zanimaju dvije osnovne stvari. Prvo, hoće li doći do povećanja cijene plina i drugo kakva je opskrba plinom, odnosno koje su zalihe plina koje ima Republika Hrvatska. Vi ste već između redova dali naslutiti da će vrlo brzo doći do povećanja cijena plina što nije dobra, dakle vijest. A ono drugo što niste rekli, a što bih volio da sada kažete da li je istina, da se u skladištima plina, nalaze najmanje razine, računajući zadnja 2 desetljeća, zadnjih 20 g. Kakvo je stanje, dakle, sa zalihama plina koje ima RH i može li doći do problema oko opskrbe plinom. Jer poznato je dakle, da ima vrlo malo investicija, vrlo malo istraživanja i da je ustvari budućnost plinskoga tržišta vrlo neizvjesna. Hrvatska politika općenito ne daje nam pravo za neki optimizam, jer znamo da nemamo više niti zalihe plemenitih kovina, osobito mislim na zlato, nemamo zalihe plina, nemamo što je najgore od svega čak niti zalihe hrane. Pa evo, ako više nemamo niti zalihe plina, onda se dosita postavlja pitanje, ima li Hrvatska još bilo kakve oblike samostalnosti ili smo doista izručeni na milost i nemilost, kako vi kažete, tržištu, odnosno, odlukama Europske komisije. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor gospodin Horvat.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče Bunjac, dakle, logika ovog zakona jeste da se osigura kvalitetno opskrba i da se osigura trajna opskrba kroz period od 3 g. kroz period kad se moramo prilagoditi i kroz rok koji nam je dala Europska komisija, da li se to nama sviđalo ili ne. Dakle, 2021. je krajnji rok kada izlazimo na tržište sa svim elementima koji učestvuju u ovom sustavu. Do tad smo dobili prostor da na transparentniji način izaberemo opskrbljivača na veleprodajnom tržištu i dali smo prostor da opskrbljivači javne usluge, dakle, direktni opskrbljivači kućanstava, izaberu s kim će to raditi. Ili će taj opskrbljivač biti njihov komitent, dobavljač plina, ili će ga sami negdje potražiti. Ja ću ovdje reći podatak da je u RH, kućanstva su imala vrlo široki izbor dobavljača, opskrbljivača, kao što je to u telekomunikacijama ili električnoj energiji, pa prema podacima HROT, do sad otprilike 10000 kućanstva je promijenilo opskrbljivača. I to je element o kojemu mi trebamo ovdje razgovarati. Hrvatska, RH, ima vlastitih kapaciteta plina, 45% svojih potreba. Ostalo se mora snabljevati na tržištu. Upravo je ovaj zakon određuje sigurnost u opskrbi, kvaliteti kroz ove 3 g. i u skladištenju. Ako ste ga dobro iščitali, vidjeli ste da je ovdje obezvrjeđenja minimum skladišnog poslova, koji mora postojati i cijena će biti formirana, neće biti veća, ona će biti sada formirana po kriterijima propisanim zakonom, a određivati će je HERA. Prema tome neće Vlada odrediti cijenu niti višu niti nižu, elementi iz zakona parametri će pokazati kolika će biti najviše dozvoljena cijena.
Vrijeme gospodine državni tajniče. Nastavljamo sa raspravom. Ne, najprije, žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, najprije po klubovima, prvi je gospodin Slaven Dobrović, Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege, pozdravljam državnog tajnika i suradnika. Dakle, Zakon o tržištu plina, da moram reći da je to prilično složeno područje, vrlo osjetljivo, jer radi se o jednoj tranziciji koju smo započeli dakle, i prijašnjih godina. Rješenje od prije godinu dana je bilo jedan od tih koraka. Jer naravno, liberalizirati tržište plina u danim uvjetima je sve samo ne jednostavno. Zašto? Zato što se mora brinuti u provom redu o sigurnosti opskrbe i u drugom redu, o cijeni, odnosno, dostupnosti, posebno za naše građane. Jer, dobaviti plin, naravno da postoji sezone povećane potrošnje, zato postoje skladištenje, postoje kapaciteti distribucije, dakle, i različiti igrači na u tom sustavu plinskom, moraju biti na neki način harmonizirani. Država, naravno, brine o tome, da ta harmonizacija bude takova, da se sigurnost opskrbe ne ugrozi i da se dostupnost, odnosno, cjenovno, da ta liberalizacija stvara uvjete nižih cijena. Stoga, iz razdoblja, kada se odlukom Vlade RH, definiralo pitanje, tj. rješavalo pitanje i količina i kapaciteta skladišta i cijene, dakle, u vezi između opskrbljivača na veleprodajnom tržištu, koji je HEP i opskrbljivača u obvezi javne usluge za potrebe dakle, kućanstava, dakle, to vrijeme odlazi. Sve u svemu, ovaj zakon je dobar i on se treba donijeti. Mislim da je javna rasprava bila prilično solidna i da je zakonodavac dosta kvalitetno surađivao sa zainteresiranim igračima. Doduše postoje neke stvari koje su odbijene, tako da ću ih ja sada ovdje spomenuti i mislim da bi se mogao uložiti dodatni napor da se te stvari također riješe jer bi dodatno načinile napredak u kvaliteti ovoga dokumenta. Prva od tih je u čl.21. se definiraju, dakle, pitanjem imenovanja, u neovisnim operateru transporta, recimo i tu je preuzeto rješenje odnosno, odredbe iz EU i tu postoje prilično strogo definirano zabrane odnosno, obnašanje tih osoba, dakle, koje su imenovane u … [[Govornik se ne razumije.]] transporta, dakle, ne smiju obnašati dužnost, obveze i poslovni udjel i poslovne odnose u vertikalnom integriranim subjektom ili nekim njegovim dijelom. Isto tako poslije imenovanja 4 g. ja razumijem da u jednom razvijenom tržištu europskom gdje imate jako puno igrača i gdje nije problem kadrova, stručnih kadrova, može biti situacija tj. vjerojatno jest da time, ovakvim strogim odredbama se ne ugrožava mogućnost pronalaska uopće stručnih ljudi jer mi trebamo tu stručnjake. Dakle ne bilo koga koji će zadovoljiti neke formalne uvjete a koji nema nikakvih iskustava, a čini mi se da je za Hrvatsku ovo dosta limitirajuće i ugrožavajuće i da će biti problem naći ljude. Dakle, u redu slijepo, dosljedno i tvrdo poštivati odredbe koje dolaze iz EU-a, možda smo ovdje mogli postići neko bolje prijelazno rješenje kao što to činimo i kod drugih stvari. Nadalje, imamo članak, ovo je bilo članak 21., u članku 45. postoji prijedlog koji se tiče ugradnje u ovoj zakonski prijedlog obveze, ugradnje ili dodavanje članka koji bi obvezao operatera na ugradnju pametnih brojila. Dakle to je odbijeno, mislim da obrazloženje koje je dano nije dovoljno odnosno da bi se tu moglo ići malo strože i ustvari angažiranije odnosno ambicioznije. Dakle mjerenje, sustav mjerenja danas kada je tehnologija mjerenja daljinskog očitanja, nadziranja stanja mreže otišla bitno dalje, ovaj zakonski prijedlog nije u skladu s tim postignućima u tehnici jer znati stanje u mreži, potrošnji, to omogućava jako puno toga i šteta je što se ne ide za tim da se hrvatski plinski distribucijski sustav odnosno veza sa potrošačima, ne ide u što brže opremanje sa tim pametnim brojilima jer oni omogućavaju puno toga. To je povezano i sa efikasnošću i sa kvalitetom upravljanja sustavom, sa pritužbama, sa isto tako činjenicom da je pred nama jedno razdoblje tranzicije i ne samo sa tržišta nego i u pogledu energetskih rješenja jer plin je najčešće fosilno gorivo i ustvari će ono biti vrlo značajno, međutim u ovoj tranziciji sa fosilnog ka nekom nisko ugljičnom postfosilnom društvu, plin će možda doživjeti i porast potrošnje, tj. vjerojatno hoće, međutim onda integracijom raznih obnovljivih izvora će doživljavati smanjenje. Tako da te špice na koje smo mi naučili u sadašnjim uvjetima sigurno neće odgovarati nekim novih vrhovima, vršnim potrošnjama. A to je sve jako bitno, stoga mislim da je doista propust ne uvažiti ovakav prijedlog. Završit ću sa obvezom operatera u članku 46., dakle operater distribucijskog sustava koji mora izraditi plan razvoja plinskog distribucijskog sustava, u skladu sa Strategijom energetskog razvoja, programom provedbe Strategije energetskog razvoja te planovima i programa jedinice lokalne i područne odnosno regionalne samouprave. Mislim da je to vrlo težak zadatak, pogotovo što znamo da se na lokalnoj i regionalnoj razini tom problemu odnosno tom sustavu pristupa na jedan posve drugačiji način. Naime, tu najčešće nema niti stručnih podloga da se to planiranje uskladi sa pitanjima današnjice. Dakle tu je puno toga i osim toga znamo da je planiranje u lokalnim i regionalnim samoupravama ustvari često podložno i tim političkim odnosno izbornim ciklusima tako da se najčešće u doba ako se planira jednom godišnje, u doba pred izbora onda će to izgledati drugačije odnosno poslije izbora sasvim drugačije. A ovo planiranje bi moralo biti bitno ozbiljnije. Tako mislim da je ova obveza koja je ovdje nametnuta će biti teško ispunjiva odnosno realizacije te obveze će biti sasvim sigurno slaba i ne odgovara onome što planiranje razvoja distribucijskog sustava ustvari nosi. Tako da bi tu isto tako trebalo značajno to doraditi. Evo, time ću ja završiti ovu svoju raspravu, kaže, zakon kao takav bi po našem mišljenju trebalo prihvatiti ali apeliram na predlagatelja da razmotri ove stvari, hvala lijepo.
Hvala i vama. Imate tri replike, prvu repliku ima gospodin Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Dobrović, kad govorimo o transportnom sustavu u RH, to je gotovo 3 000 kilometara mreže, sada je operator toga sustava PLINACRO i bilo je kod potpisivanja ugovora sa i opskrbljivačima, bilo je primjedbi, to se vidi i iz nalaza revizije još tamo 2010., 2011., bilo je primjedbi na tarife koje je tražio PLINACRO i čak ono što me zapanjilo tamo je bilo rečeno da su mnogi opskrbljivači poslovali mimo ugovora, znači nisu imali ni ugovor. Kako je to bilo moguće, to je jedna priča. Međutim, ja se bojim ovog drugog djela koji ste vi spomenuli a to je preko 17 000 kilometara mreže u distributivnom sustavu pretežno u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. Tu su potrebna značajna ulaganja, postoje mnogi sustavi u kojima postoji veliki gubici plina i gdje su mreže dotrajale pa tako smo imali slučaj gdje je općinsko vijeće, mislim da je Feričanci donijelo odluku da prodaje svoju plinsku mrežu. To je jedan aspekt toga, znači stanje distributivnog sustava i onih igrača koji će ući u to područje nakon 2021. Neminovno mislim da je ono što ja želim ukazati neminovno evo na području Slavonije garantiram da će cijena plina poskupiti za kućanstvo. Nemoguće da će liberalizacijom doći do pada cijene plina iz prostog razloga što nemao puno potrošača. Ako uzmemo analogiju evo recimo premda nije najbolja ili najzgodnija sa uslugama mobitela, oni imaju povoljnije usluge koji troše više impulsa, višoj jedinici, jednako će biti sa plinom. Nemamo toliku potrošnju i mnoga kućanstva će im plaćati skuplje plin. I u tom smislu mislim da liberalizaciju treba odgoditi, ali naravno ako državni tajnik kaže da je to ispregovarano sa Europskom komisijom bit će to dosta teško.
Hvala i vama. Odgovor gospodin Dobrović.
Hvala lijepo. Kolega Žagar, točno je, rekao sam u svom izlaganju da je to prilično složeni sustav s jedne strane distribucijski sustav složen tehnički objekt kojeg treba održavati i poželjno je ustvari imati što veću potrošnju kako bi ta potrošnja namirila kroz cijenu ukupnu u čijoj strukturi se nalaze svi troškovi namirila ove troškove. S druge strane imamo težnju da se ide k energetskoj efikasnosti, da se troši manje, da kućanstva idu za povećanjem energetske efikasnosti, izolacijom, manjim konzumom, ugradnjom obnovljivih izvora energije i sada to sve skupa treba pomiriti. Ni ne znamo u kojem smjeru ide tržište, kako će ono reagirati, hoće cijene ići gore ili dolje u svakom slučaju mislim da treba naći jedan put gdje se neće stvarati prilike nekome da bude monopolist i da se onda ponaša po svom. Naravno to definitivno vodi k dizanju cijena. Kažem, složeno je ja u ovom putu ne vidim neki problem odnosno teško da se može naći puno bolji put. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Druga repliku ima gospodin Marin Škibola.
Hvala poštovano potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine Dobrović, interesira me politički stav Most-a po pitanju izgradnje plutajućeg LNG terminala u Omišlju na Krku, zanima me koje je vaše gledište ekoloških studija koje su ukazale da će imati negativne efekte plutajući LNG terminal na morske organizme i okoliš. Znanima me kako gledate na to da su i županijska skupština i općinsko vijeće protiv izgradnje plutajućeg LNG terminala, a jedna od bitnih načela je načelo supsidijarnosti u EU i prema tom načelu supsidijarnosti trebale bi se poštivati odluke lokalne i regionalne samouprave. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor izvolite gospodin Dobrović.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Škibola. Dakle razvojni put za tržište plina u Hrvatskoj dobar bi svakako uključio i neki novi dobavni pravac i u tom pogledu smatramo da LNG terminal odnosno ukapljeni prirodni plin je nešto što spada u projekte od strateškog interesa za RH. E sada, dolazimo na pitanje plutajući odnosno kopneni. Treba napraviti bilo koji koji se može napraviti brzo, zadnja odluka i informacije koje smo imali su išli u prilog tome da se radi plivajući odnosno plutajući terminal. S druge strane rješenje koje sam vidio da postoji u studiji gdje se ide sa klorom kao biocidom za tretman morske vode kojom se grije isparivač nije dobro, ja osobno sam protiv primjene klora, ja ću vjerojatno sudjelovati u nekim javnim razgovorima po tom pitanju, definitivno to je stvar tehničkog rješenja isparavanja plina. I postoje druga rješenja i nije nužno koristiti morsku vodu za grijanje tih isparivačkih cijevi jer plitko zatvoreno more Kvarnerskog zaljeva to po mojoj ocjeni ne dopušta i to ne smijemo dozvoliti. Hvala lijepo.
Hvala. I posljednju repliku ima gospodin Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Dobrović, slušajuć vašu raspravu ja volim kad o ovakvim zakonima raspravljamo sagledati prostor u kojem se ovakav zakon treba primjenjivati jer govoriti samo o tržištu plina, a ne sagledat prostor u kojem se ta utakmica igra, mislim da mi ispadamo neozbiljni prema svojim građanima. Zašto? Zato što prije desetak godina faca je bio onaj tko je imao sklopljen ugovor sa Rusijom za isporuku plina jel ga je bilo vrlo teško dobiti, danas baš nije takva situacija. Ali ono o čemu ja danas za cijelo vrijeme ove rasprave želim potencirati i želim raspravljati, a to je da prostor u kojem se ovaj zakon treba primjenjivati, dakle alati, a to je infrastruktura je praktički u vlasništvu ili jedinica lokalne samouprave u najvećem dijelu je u vlasništvu države. I mislim da temeljem toga trebamo kada govorimo o liberalizaciji naprosto ovaj prostor eliminirati od liberalizacije, to neka ostane u državnim rukama. Zašto? Zato što onda imate instrument da možete dirigirati i uvjetovati neke stvari, a ne da vama neki drugi igrači uvjetuju neke stvari. Jer nemojmo zaboraviti da je jedan od najbitnijih gospodarskih subjekata u RH strateški bitan, kutinska Petrokemija je itekako ovisna o cijeni ovog energenta. Dakle to nikako ne smijemo smetnut s uma. I danas sutra kada govorimo o budućnosti Petrokemije ne sagledavati po kojoj cijeni ta Petrokemija može dobivati plin kao glavni energent za proizvodnju onoga što treba, ne samo hrvatskoj poljoprivredi nego … naprosto iluzorno. I zato govoriti o ovom zakonu, a ne reći što Hrvatska ima kao kapital za primjenu ovoga zakona a pričati o nekakvoj liberalizaciji bez nekakvih kriterija ili netko tko dođe u Hrvatsku, mora koristiti to što Hrvatska ima, a Hrvatska je tu jako puno napravila. I ima još prostora za napraviti neke stvari.
Hvala lijepa. Gospodin Dobrović, imate riječ ali za ubuduće trebalo bi dizati palicu, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani uvaženi zastupniče Šuker, pa ja mislim da ja definitivno ne spadam u one koji su pobornici liberalizacije tek tako. Radi se o tome da treba biti kontrolirana liberalizacija. A infrastruktura koju Hrvatska ima u svakom slučaju je važan alat i ovdje se radi po meni o tome da budu transparentni uvjeti stavljanja tih alata na tržište jer on uzima dio troška, ukupnog troška u dobavi, skladištenju i distribuciju plina. Tako da slažem se u osnovi s vama, to je važan alat i Hrvatska je danas bitno bogatija po toj infrastrukturi, isto tako smatram da ovaj terminal je dobra stvar, da Hrvatska ojača u tom pogledu međutim ne mislim daj e plin svemoguće rješenje kojem se trebamo posvetiti daljnjih par stotina godina. Dakle to je jedan energent koji će doživjeti možda maksimum u nekom vremenu međutim mi moramo stremiti ka obnovljivim izvorima energije.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima, gospodin Darko Horvat, ispred Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, pomoćniče jednog od ključnih rekao bih, ekonomskih resora energetike danas u Vladi RH, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Opet ću se vratiti korak unatrag, dakle otprilike u ovo isto vrijeme prošle godine donosili smo isto tako po hitnom postupku zbog tog magičnog 1. 4. i početka plinske ili ogrjevne godine i potrebe za zakupom skladišnih kapaciteta, izmjene i dopune, ja se usudim reći, istog zakona po hitnom postupku i ovo nije usudit ću se reći, novi zakonski prijedlog. Ovo je jedan logični slijed onoga što smo verificirali otprilike pred godinu dana, podsjetit ću vas na momente veljače 2007., dakle izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina, usklađivali smo zakonodavni okvir s Direktivom 312, 1227 i 703 i ono što ja ću se usuditi reći, možda malo tvrdoglavo, nismo htjeli dozvoliti i pustiti, dakle Europska komisija nam je poslala jednu packu iz jednostavnog razloga jer 2009. godine kada smo dobili na prostoru RH obvezu usklađivanjem sa trećim energetskim paketom, segment plina tada i danas uređivala je Direktiva br. 73. Eto ga, nije Europska komisija u potpunosti zadovoljna sa svime što je propisala tom direktivom pa u sklopu novog zakonskog prijedloga usklađujemo zakonodavni okvir u potpunosti i sa Direktivom br. 73 koja je dio trećeg energetskog paketa. I meni je drago da se u segmentu plinskog biznisa, usudit ću se tako reći u potpunosti usklađujemo sa trećim energetskim paketom prije nego nam Europa u proljeće ove godine pošalje i četvrt energetski paket. Podsjetit ću vas da smo tim izmjenama i dopunama u 2. mjesecu prošle godine uveli neke novitete, skinuli potrebu INA-i, odnosno obvezu INA-i da sav plin prodaje na prostoru RH, skinuli potrebu opskrbljivačima da primarno kupuju taj plin od proizvođača a u ovom trenutku a i u onom trenutku je to bila jedino i samo INA, i tada smo isto ako ćete se sjetiti akcenat i gotovo 90% išlo je u tom smjeru da će takva liberalizacija tržišta doprinijeti drastičnom povećanju cijene a ona se dogodila u onom korektivnom iznosu i to povećanje tokom još uvijek ove ogrjevne godine, bila je na razini 1%. U tom zakonskom prijedlogu Vlada je sebi ostavila neke od zaštitnih mehanizama i ovaj prijelazni period o kojem mi danas razgovaramo, koji smo u komunikaciji sa Europskom komisijom ispregovarali od 3 godine, ja sam siguran da je u potpunosti dovoljan da bi se naši distributeri i opskrbljivači u potpunosti pripremili za ono što nas čeka 2021. godine. Jedina i mala razlika između Direktive br. 72 koja je na slični način uređivala tržište električnom energijom, u segmentu uređivanja tržišta prirodnim plinom jedna nazovimo to devijacija i odstup od iste takve metodologije u elektroenergetskom sustavu je postojanje podzemnog skladišta plina i fiksne cijene koju u konačnici kada će sada HERA a ne više Vlada, prvo izraditi metodologiju, istu nam predstaviti, po kojoj će određivati maksimalnu tržišnu cijenu koja će biti moguća na prostoru RH a nakon toga otvarati javno nadmetanje ili natječaj na kojem će opskrbljivači koji će se na veleprodajnom tržištu pojavljivati kao ključni igrači, imati definirani strogo određeni gornji plafon a moći ići u toj svojoj poslovnosti ispod tog plafona, mislim da je još jedan iskorak prema nečemu što će mu u jednom trenutku, siguran sam, prozvati potpuno liberalizirano tržište prirodnim plinom na prostoru RH. Ali, ono što i čemu se ne mogu oteti kao dojam u pogrešci komunikacije u ovoj raspravi je činjenica, da mi u segmentu, u toj tržišnoj djelatnosti, vezanoj za plinski biznis na prostoru RH imamo nešto što još uvijek čvrsto čuvamo i nikako se toga ne želimo odreći, a upravo i ta direktiva broj 73. nas radikalno i vrlo jasno tjera na to. A to je jasno računovodstveno razgraničavanje i posebno vođenje tržišne i one regulirane djelatnosti. Što je danas regulirana a što tržišna djelatnost u segmentu plinskog biznisa. Dakle, proizvodnja plina, je čista tržišna djelatnost, opskrba plinom je čista tržišna djelatnost. E sad za razliku od elektroenergetskog sustava, tko su vlasnici infrastrukture koja je predmet regulirane djelatnosti? U elektroenergetskom sustavu, žive kucavice, dakle, prijenosne mreže ili prijenosnog sustava, vlasnik je trgovačko društvo, koje je u 100% vlasništvu RH. I u plinskom sustavu, živa kucavica i vlasnik prijenosnog sustava u plinskom biznisu je trgovačko društvo koje je u 100% vlasništvu RH. Distribucija u elektroenergetskom sustavu je vlasništvu je trgovačkog društva koje je u 100% vlasništvu RH. Ali, distributivna mreža i distribucija u plinskom sustavu ili plinskom biznisu mjesto istog je vlasništva. Dakle, danas, 34 distributera koji se bave djelatnošću distribucije, kao reguliranom djelatnošću. Infrastrukturu imaju u vlasništvom, privatnom, u vlasništvu jedinica lokalne i područne samouprave i u državnom. I to je velika razlika u odnosu na istu tako djelatnost u onom elektroenergetskom sustavu. I sada, da ne bi ispali, ili da se u jednom trenutku ne pojavimo i budemo veći katolici od pape, nemojmo si dozvoliti, da ono što je kičma sustava, a to su prijenosne mreže, u bilo kom trenutku počnemo razmišljati o nekoj privatizaciji ili o nečem čime bi moglo kormilariti tržištem. Dakle, reguliranja djelatnost i upravljanje, odnosno, ja bi se usudio reći, održavanje, izgradnja i upravljanje prijenosnom mrežom, mora ostati pod kormilom, nečeg što ima državni predznak. Što se tiče proizvodnje i što se tiče opskrbe, to su segmenti, u kojima i Zakon o tržištu električnom energijom i Zakon o tržištu plina, doživljavaju korak po korak, liberalizaciju, do trenutka, dok stvarno tržište neće biti to koje će definirati uvjete, po kojima će se ta tržna ili te tržne djelatnosti raditi. Dakle, u novom zakonskom prijedlogu, ponoviti ću opet, uz to što u potpunosti zakon usklađujemo sa direktivom 73 korigiramo i usklađujemo određene pojmove i definicije, koje su po meni, od vrlo bitnog, usuditi ću se reći ključnog i paziti moramo da ne budu dvosmislenog značaja. Dakle, definicija javne usluge, definicija javne usluge koju prenosimo iz direktive u implementaciju zakona, je jasno određena i prati istu onu slijednost koju nameće direktiva 73. Uloga opskrbljivača na veleprodajnom tržištu. Dakle, opskrbljivač na veleprodajnom tržištu, nemojmo zaboraviti da smo zakonskim prijedlogom kojeg smo prošle godine donijeli, u prijelaznom razdoblju, do raspisa javnog natječaja i odabira opskrbljivača na veleprodajnom tržištu od strane Vlade RH, tu ulogu prenesli u HEP. I HEP-u dali jedno prijelazno razdoblje unutar kojeg će se on tim poslom baviti do trenutka dok se ne raspiše natječaj i do trenutka, dok se takav opskrbljivač ne definira u sklopu javnog nadmetanja u odabiru onoga koji će taj posao, na prostoru Hrvatske i za korist krajnjih kupaca, obavljati izborom na javnom natječaju. Uloga opskrbljivača u obvezi javne usluge je rekao bih, definicija, slijeda povezanosti, spam nabave plina na tržištu i obveze u ovom trenutku u prijelaznom razdoblju, da se taj plin kupuje na javnom natječaju, definiranog opskrbljivača na veleprodajnom tržištu, a nakon prijelaznog razdoblja, te odrednice više neće biti, pa će i opskrbljivači u segmentu javne usluge, plin moći birati i nabavljati na tržištu ukoliko će to za njih biti poslovna odluka, koja im nosi benefite, koje u svojoj poslovnosti oni žele ili traže. Novi moment ovog zakonskog prijedloga je tzv. zajamčeni opskrbljivač. Dogodi li se da vas kao krajnjeg kupca, dogodi li se da vas kao krajnjeg kupaca, ni jedan od opskrbljivača u obvezi javne usluge ne želi zbog problema u naplati ili nekih drugih problema, postojati će zajamčeni opskrbljivač koji će vas morati uzeti i s kojim ćete svoj poslovni odnos definirati u okviru ovog zakona pomalo specifičnim uvjetima i kriterijima. Dakle, ovim zakonskim prijedlogom, spuštamo ingerenciju utvrđivanja maksimalne cijene na HERA-u. Puni smo priče da Vlada više ne treba biti niti regulator da vlada više ne treba niti određivati niti imati bilo kakav u određivanju cijene, pa evo, konačno zakonskog prijedloga koji se u ingerenciju HERA-e prvo nameće, prvo nameće izrada transparentne metodologije a nakon toga temeljem te metodologije jasan i transparentni izračun maksimalne cijene sa kojom se ide na natječaj, da bi onda svi oni koji žele učestvovat u ovoj tržišnoj utakmici mogli ili po tim HERA-inim definiranim uvjetima ili nižim sudjelovati u plinskom biznisu na prostoru Republike Hrvatske. Još jedan novitet koji prati ovaj zakon. Metodologija zakupa skladišnih kapaciteta. Dakle, transformacija od činjenice da je taj relativno mali skladišni prostor u našoj bližoj povijesti zakupljivala obično u sto postotnom iznosu INA do prijelaznog razdoblja da i ponuđač tih usluga na veleprodajnom tržištu ima pravo participirati u kapacitetu skladišta do trenutka gdje ćemo transparentno skladišne kapacitete na tržište stavljati opskrbljivačima ovisno o udjelu opskrbe na tržištu Republike Hrvatske. Dakle, svjesni činjenice da mi u ovom trenutku zbog uravnoteženja sustava na dnevnoj razini nemamo fleksibilno podzemno skladište plina kojim bi to mogli ja sam svjestan činjenice, a siguran sam da i naša javnost da uz to što je u onim strateškim odlukama konačno u Hrvatskoj donesena odluka da idemo u izgradnju LNG terminala jedan veliki dio investicije ne onog konektora između otoka i Kukuljanova do točke konekcije buduće cijevi eksporta LNG plina do prijenosnog sustava već od Kukuljanova pa skroz do uključivo granice potrebna reverzibilna cijev da bi sustrašnji operater LNG-om imao uopće mogućnosti i uvjete da trguje ili opskrbljuje tržište ne samo RH već i regije sa takvom vrstom plina. Dakle, da bismo dali PLINACRO-u ili nekome drugome uopće resurs i mogućnost da bude operater i upravlja sa ne samo regasifikacijom već transportom, distribucijom i nekim drugim stvarima koje će se u ovom plinskom biznisu događati. Dakle, da bismo uopće mogli stvoriti nužne, one potrebite fizičke uvjete da se taj biznis razvije i dogodi treba nam reverzibilni sustav, trebaju nam novo, fleksibilno skladište i ono što je činjenica da bi se LNG počeo graditi jedan biznis model koji će opravdat takvu investiciju, a nakon toga uključivo onda i izgradnju novog podzemnog fleksibilnog skladišta plinom [[Upadica Radin: Hvala.]] Dakle, klub HDZ-a ovaj će zakon podržati i nevezano uz to što ide po hitnom postupku svjesni smo činjenice zbog koje je taj hitni postupak i …
Hvala i vama. Sa nama su na galeriji učenice i učenici Gimnazije Daruvar, 50 učenica i učenika. Nadam se sa svojim profesorima iako ovdje ne piše. Pozdravimo ih molim vas pljeskom jer to zaslužuju. [[Pljesak.]] Oni će biti svjedoci sada replike gospodina Pernara, izvolite.
Uvaženi zastupniče Horvat, mene iskreno zanima jedan detalj. Može li mi itko iz vladajuće većine, možda i iz opozicije koja je ekonomska logika u tome da Talijanima prodajemo naš plin po četiri puta nižoj cijeni nego ga uvozimo od Rusa. Naime, Hrvatska proizvodi čak 80% potreba za svojim plinom, ali pola tog plina kao što sam rekao prodajemo Talijanima po mizernim cijenama. Država ima zaštitne mehanizme, može povećati iznos rudne rente, može spriječiti odljev tog plina ako želi za nikakve novce i zapravo mi imamo u Hrvatskoj prostora za pojeftinjenje plina. Ali taj prostor nije u LNG terminalu jer je taj plin ukapljen i skuplji nego što je ovaj iz cjevovoda ili onaj što nam dolazi iz naših plinskih bušotina, nego je rješenje u tome da prestanemo raditi sami protiv sebe i u interesu Talijana i domaćih ljudi koji su potkupljeni da provode takvu politiku. Hvala.
Gospodin Horvat, odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine Pernar, vas kad sluša hrvatska javnost ima jako puno ljudi koji povjeruju u vaše čudne i neistinite brojke. Čitajući ovo što ste sad pročitali na internetu to su vam informacije iz 2008. godine. To što ste zaspali 10 godina to ne znači da ste vi ekspert i pratite činjenično stanje u plinskom biznisu, jer 2008. godine Republika Hrvatska vam je proizvodila na sjevernom Jadranu stopostotni udio potreba u tom plinu. Danas kada je proizvodnja na sjevernom Jadranu negdje oko milijardu kubnih metara to vam je otprilike 50% hrvatskih potreba. To ne znači da ta proizvodnja ne može biti i veća. Ali priču pričati hrvatskoj javnosti da INA svoj plin, dakle nemojmo zaboraviti da smo mi u joinventure ušli sa Talijanima i da je u tom trenutku kada smo ugovarali zajedno mješovito trgovačko društvo nećete to naći nigdje na svom iPhoneu. To vam mogu samo reći kolege koje su 10 godina u tom biznisu i kojima možete vjerovati, a ima ih čak i u ovom Hrvatskom saboru. Dakle, činjenica da smo mi u joinventureu zajedno sa talijanskom kompanijom ušli u financiranje proizvodnje u sjevernom Jadranu 50:50, a da smo onda otplaćivali i još danas otplaćujemo njihov udio načinom da određeni dio tog proizvedenog plina završava na tržištu Italije ne znači i nije istina i možda bi čak u ime nekih trebalo se na ovakav način i ispričati hrvatskoj javnosti zbog iznošenja činjenica koje nemaju stvarno logike sa zdravim razumom jer mi u ovom trenutku odnosno još možda godinu ili dvije pa ćemo kompletnu proizvodnju u hrvatskom Jadranu imati za vlastite hrvatske potrebe [[Upadica Radin: Hvala.]] jer ćemo investiciju talijanske kompanije isplatiti upravo tom količinom plina koja završava na tržištu Italije.
Vrijeme, hvala. Gospođa Mrak-TAritaš, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Horvat, vi ste u svojoj raspravi se dotakli jedne teme i mislim da ju je važno naglasiti i definirati. Razlikovali ste činjenicu gdje može biti tržište u odnosu na proizvodnju i u odnosu na opskrbu i govorili ste o prijenosnom sustavu. Izuzetno je važno i u ovoj sabornici nekoliko puta i uspoređivali ste to sa električnom energijom pa koje su razlike, a koje su sličnosti ali je izuzetno važno da još jedanput naglasimo prijenosni sustav koji Hrvatska ima dobro napravljen, treba još napraviti neke stvari da bude u potpunosti i da taj prijenosni sustav i te cijevi da ih tako nazovemo nisu tema tržišta. Tema je tome da vi iznajmite i da puštate da ide nečiji plin, ali samu cijev i važnost da prijenosni sustav zemlji ne daju na tržište, ne treba dati na tržište i prijenosni sustav treba biti u rukama odnosno u firmi koja je u 100%-tnom vlasništvu države, a onda nju tjerati da iznajmljuje, da na tome zarađuje i sve ostalo i mislim da treba to još jedanput naglasiti. Pogotovo ja to govorim sa aspekta nekog tko se principijelno zalaže za liberalizaciju tržišta i svega ostalog, ali negdje treba podvući crtu. I tu zapravo treba biti uloga države koja će omogućiti neke stvari, a onda tjerati onog koji je za njeno ime upravlja da dobro upravlja, da zarađuje i sve ostalo. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor gospodin Horvat.
Pa evo ja se mogu reći u ime svih onih koji danas prate energetski sektor u RH zahvaljujem na ovim vašim rečenicama jer ja neću imati što dodati, sve što ste rekli je upravo tako, svjesni činjenice da ovih naših 34 nazvat ćemo ih lokalnih distributera, upravo danas to rade. Dakle, oni kroz Plinacro zakupljuju svoje prijenosne kapacitete da bi imali dostupnost i raspoloživost sustava u trenutku kada krajnjem potrošaču to zatreba. Razlikovat tržišnu od regulirane djelatnosti i ono što ću vas još jednom upozoriti što je vrlo bitno, ne dozvoliti da se zarada u reguliranim stvarima prenosi i pokriva gubitke u tržišnoj djelatnosti, to je ingerencija i zadaća regulatora HERA-e i to su parametri zbog kojih bi se trebali ili postavljati ili smjenjivati direktori trgovačkih društava koji kormilare s takvim sustavom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Šuker, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Horvat, javio sam se za repliku zbog dvije stvari. Jedno je ovo zadnje što ste rekli, mi se u ovom Visokom domu često volimo nabacivati o tome o nepotrebnim agencijama itd., vi ste sada naznačili bitnost HERA-e kao neovisnog regulatora koji bez uplitaja politike treba regulirati neke stvari. I HERA bi stvarno u konačnici trebala profunkcionirati na način na koji treba funkcionirati. A druga stvar i to ću danas cijeli dana ponavljati, to je infrastrukturna mreža. Želio bih kolegice i kolege podsjetiti da je nekada opskrba plina bila komunalna djelatnost i financirale se iz proračuna jedinica lokalne samouprave. Dakle uzet ću za primjer svoj grad Veliku Goricu, Velikogoričani su godinama uplaćivali samodoprinos za izgradnju magistralnog cjevovoda, također i mreža koju je radila gradska plinara je rađena novcima građana, jedino je bio problem sa redukcionim stanicama koje je sebi pripisivala plinara i logična stvar da je to infrastruktura u vlasništvu građana, grada. Kako će to grad regulirat dal osnovati novo poduzeće, uopće nije bitno, međutim naprosto ne smije se liberalizirati, ona treba biti sredstvo temeljem kojega mi možemo dirigirati neke stvari jer nije svejedno s čim vi ulazite u tržišnu utakmicu. Dakle Hrvatska u ovu tržišnu utakmicu ulazi sa velikim infrastrukturnim kapitalom u to su ulagale državne tvrtke, u to su ulagale lokalne tvrtke i mi kada govorimo o liberalizaciji da opskrbe, ali to prolazi kroz nešto što mi to imamo. Prema tome, HERA to treba itekako uzeti u obzir, a što se tiče ovog financijskog razdvajanja to je i Zakonom o računovodstvu i međunarodnim standardima jasno definirano kako se neke stvari trebaju postaviti. I mislim, ovo što je dobro zakonom uređeno je o.k. i tu nemam šta prigovarati, ali mislim da u svojoj raspravi trebamo ove neke stvari potencirati jel one su činjenične [[Upadica Radin: Vrijeme.]] neke vlade su to napravile iako su bile pljuvane zbog toga i to treba isticati i stalno ponavljati kapital koji Hrvatska ima. Oprostite gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepa. Gospodin Horvat, izvolite.
Dakle ovaj drugi dio pitanje je ustvari tematski nadovezano pitanje kolegice Mrak-TAritaš i tu smo zauzeli jasni stav i mislim da nitko tko imalo razumije funkcioniranje energetskog sustava ne spori oko toga da kičma sustava, a to su prijenosne mreže moraju ostati u državnom vlasništvu i da rasprave oko bilo kakve liberalizacije infrastrukture uopće ne bi trebalo niti biti. Ono na što ću dati svoj jasni stav i viđenje je vaš osvrt na HERA-u. Dakle energetski subjekti na prostoru jedne male RH imaju na prihodovnoj strani negdje između 30 i 35 milijardi kuna, dakle to vam je više od 10% BDP-a RH. Dakle ako smo negdje u segmentu turizma sada možda na 16 ili 17, drugi sektor koji okreće veliku svotu novca na prostoru RH je energetika. Ne imati efikasnog policajca, regulatora koji će moći zauzdati tržišne anomalije ili bilo kakve druge anomalije je ustvari pogreška sustava i to si ne smijemo dozvoliti. Dakle, ono što treba kako ćemo u liberalizaciji ići korak po korak naprijed, adekvatno tome, moramo kapacitirati HERA-u da svu tu liberalizaciju, postoji mehanizam unutar te HERA-e dakle i resurs tehnologija i resurs ljudskih potencijala koji će moći držati to pod kontrolom i koji neće dozvoliti anomalije na energetskom tržištu RH. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Slijedeća replika, gospodin Lenart.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Horvat, evo vi ste govorili uglavnom dosta o plinarskom sustavu koji je u 100%-tnom vlasništvu barem što se tiče debele cijevi RH i ja se slažem s time da on takav i mora ostati. No međutim uloga HERA-e možda i nije baš najbolje u ovome jer mi vidimo da u ovom trenutku a evo kolega Šuker je maloprije govorio o Petrokemiji, da Petrokemija plaća 3 do 5 puta skuplji transport nego što je to u zemljama EU-a. I da plaća plin koji je evo kolega Šuker rekao da je energent ali nije u Petrokemiji, to je sirovina… … [[Upadica Šuker, ne čuje se.]] je, oprostite, ali čini mi se da sam čuo tako maloprije u raspravi. Vrlo je bitna cijena plina koja je u prosjeku 20% veći za Petrokemiju slijedom toga što Petrokemija mora kupovati preko INA-e ili preko PPD-a a svoj proizvod prodaje na tržištu. Transport u vlasništvu RH, firma PLINACRO u vlasništvu RH, a na neki način uništavamo firmu koja je također u pretežno većinskom vlasništvu RH. Znamo da Petrokemija troši oko 650 milijuna kubika, podzemno skladište Okoli negdje oko 500 milijuna kubika, a Petrokemija troši i u onom periodu kada se ne troši plin u kućanstvima, to je ljetni dio i samim time pridonosi na dogovore oko količine cijene kada se kupuju na veletržištu. I smatram da ovaj zakon neće dovoljno utjecati niti na regulatora da se taj dio ispravi i da se ta cijena transporta svede na razinu EU-a a onda i normalno ukoliko država shvati da mora pomoći Petrokemiji da dođe jer je u gubitke i ušla zbog toga što ne može plaćati plin, da pomogne i kroz ovaj zakon ali i kroz neki drugi da ta Petrokemija konačno na cijenu plina koja je na tržištu. Hvala.
Vrijeme, gospodin Lenart. Gospodin Horvat, odgovor.
Meni je inače drago sudjelovati u ovakvim raspravama pogotovo zato jer ovo su konačno rasprave koje nemaju nikakve ideologije nego u konačnici podvučena crta, plus ili minus u nekom poslovnom odnosu na kraju godine. No međutim, imamo nekoliko kamena spoticanja, dakle, uzet ću vam samo jedan primjer i vrlo jasno će biti predočen, radi državno poduzeće PLINACRO u svom desetgodišnjem planu interkonekciju sa prijenosnim sustavom Republike Mađarske na način i u ugovoru da hrvatska strana gradi interkonektor do granice a mađarska strana od granice pa nadalje. I sad što se dogodi u toj cijelo priči? Mi uzimamo kredit koji prevalimo na konačnici jednu metra kubnog plina a Mađari dobe subvenciju Europske komisije i interkonektor naprave za nula kuna. Ne može u ovom trenutku biti takvih anomalija iz jednostavnog razloga jer moram isplatiti konačno ono što smo investirali u izgradnju prijenosnog sustava. I naša metodologija odnosno naša tarifa je opterećena cijenom izgradnje infrastrukture za razliku od nekih drugih zemalja gdje se infrastruktura gradila na potpuno drugačiji način. I moj vam je stav i moje vam je mišljenje i to ću braniti kao struka bilo gdje, kad krenemo u izgradnju LNG terminala ne smijemo dozvoliti da izgradnje te infrastrukture se prevali na krajnjeg kupca u RH i da zbog investicije u LNG ili podzemno skladište plina, krajnji kupci u RH to na kraju plate vraćajući kreditni aranžman kroz cijenu otkupa odnosno kupnje kubnog metra ili kilovat sata plinske snage. To je ključna i osnovna razlika.
Hvala i vama. I na kraju, posljednja replika, gospodin Vlaović.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Horvat, evo i ja i mi iz HSS-a podržavamo da imamo jedan uređen sustav distribucije plina u RH iz više razloga. Prvo da imamo tokom cijele godine dostatne količine dostupnog plina i za industriju i za građane u RH i da imamo dostupan taj energent za naša kućanstva i bojim se da ovaj biznis model ne bi proizveo u toj konkurenciji ipak do rasta cijena u distribuciji a onda i prema krajnjim korisnicima. Govorim to iz nekoliko razloga, iz prakse gdje smo sjećate se da smo 34 lokalnih distributera kroz različite natječaje lokalne, regionalne samouprave, dijelili tko će imati koje područje u koncesiji i da je bilo dosta tu i upravnih sporova upravo iz onog razloga što ste vi i spomenuli, da je dio mreže u vlasništvu distributera, jedinica lokalne samouprave ili regionalne samouprave i dok se taj spor ne riješi, imali smo situaciju da je prijetilo da određeno područje ostane u vakuum prostoru bez distribucije plina i čak smo morali izmišljati modele, odlukama županijske skupštine kako premostiti tu situaciju da vrtić ili škola ne ostane bez plin dok se ne riješi spor. Zato je ovaj model zagarantiranog opskrbljivača dobar, nadam se da će razriješiti takve probleme da se ne događa više u praksi, a isto tako da imamo instrumente da kad određeni lokalni distributer dobije koncesiju na određenom području i obveže se da će izgraditi mrežu i u onom djelu naselja pogotovo u ruralnim prostorima gdje neće toliko korisnika, gdje nema on ekonomskog motiva da ga se prisili da ono što je potpisao kroz ugovor o koncesiji da izgradi. To je pristupno na terenu jedinica lokalne samouprave, muku muče sa distributerima oko toga. I naravno pozdravljamo izgradnju LNG terminala ali da tvrtke koje su radile na izgradnji sličnih, poput Đure Đakovića i dobiju posao a ne da neke tvrtke koje nisu imale iskustvo u takvim poslovima. Hvala.
Hvala. Odgovor gospodina Horvata.
Ja se i u ovom djelu priče oko ingerencije HERA-e u potpunosti slažem s vama, odnosno ovaj problem koji ste vi sad napomenuli, bi jedna stvarno dobro kapacitirana regulatorna agencija trebala vrlo fleksibilno i vrlo brzo rješavati. Naime, svi energetski subjekti dužni su svoje 5 i 10 godišnje planove poslati na verifikaciju regulatoru da bi onda kroz definiranje metodologije za ovaj distributivni iznos tarifne stavke, HERA odobrila tom lokalnom distributeru iznos koji u djelu regulirane djelatnosti ubire a onda iz kojeg gradi sustav. Ako lokalni distributer pa čak i PLINACRO kao nacionalna kompanija u svojim razvojnim planovima ubiru tarifu, a tarifu ne investiraju u izgradnju sustava, tada bi HERA trebala taj koncesijski ugovor stopirat, prekinut ili ukinut i raspisat natječaj za novog distributera. Sjetit ćete se i u upozorit ću vas da smo u izmjenama u drugom mjesecu, uveli jednu odredbu koja eliminira mogućnost da sve svake 2 ili 3 godine raspisuju takvi natječaji jer smo u zakonodavnom okviru rekli da se koncesija ne može dati na manje od 20 godina ali nikako ne i više od 50, s time da se koncesija uvijek može produžiti. E sada ako se koncesionar ne ponaša sukladno uvjetima zbog kojih je i na račun kojih je koncesiju dobio, onda je taj policajac u energetskom sektoru, dakle Hrvatska energetska regulatorna agencija ta koja taj koncesijski ugovor u jednom sklopu može ili ukinuti ili dokinuti.
Hvala vam. Idemo dalje sa raspravama po klubovima, gospođa Anka Mrak-Taritaš ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je Zakon o tržištu plina, konačni prijedlog u prvom i drugom čitanju. Ja uvodno moram reći da kad je riječ o bitnim zakonima, cijenim da je ovo bitan i važan zakon, da bi bilo lijepo barem na uvodnom djelu vidjeti ministra, ali ministra vrlo rijetko vidimo, ima onih koji zaista taj svoj posao rade onako kako treba, dolaze, pokazuju da im je stalo do zakona i da uvažavaju i saborske zastupnike koji o tome raspravljaju, ima i onih koji to ne čine pa moj bože, svakom na dušu da vidimo što i kako radi. Riječ je o zakonu koji ćemo mi podržati iz jednostavnog razloga što nema tu puno izbora. To je zakon koji jednostavno moramo do 28. veljače odraditi svoj posao da bi zaštitili ono što svi imamo bitnu zadaću, a to je štititi naše građane. Jednako tako EU nam je dala taj jedan prijelazni period i ja cijenim da je ovo zakon koji imamo za 3 godine. ovo je zakon koji imamo za 3 godine, nakon 3godine ćemo imati nešto drugo. No međutim kad raspravljate o ovom zakonu, onda naravno da treba ući u raspravu i raspravljati o nečem što je zapravo izuzetno važno, a to je funkcioniranje plinskog sektora odnosno uopće organizaciji tržišta plina. Kad malo gledate Hrvatsku, bez obzira da li to gledamo mi iznutra ili gledamo izvana, ja to gledam u odnosu moram uvijek gledati interes naših građana ali interes naših građana je da se razvoja industrija, da se razvija proizvodnja, da se razvija gospodarstvo i gospodarstvenici koji ocjenjuju Hrvatsku bez obzira da li je to s područja Hrvatske ili izvana, cijelo vrijeme govore o tri činjenice. Govore da je u Hrvatskoj porezni sustav takav da se vrlo često mijenja i da od trenutka od kad su odlučili ući u nekakav projekt pa do kraja projekta im porezni sustav mijenja pa to kao da mijenjate pravila igre pa nekom kažete „idemo igrati rukomet“, na kraju mu kažete „pa nismo igrali rukomet, nek' smo igrali košarku“. Drugo govori o radnom zakonodavstvu koji kaže da nije dovoljno liberalno, da nije dovoljno jasno i treću stvar, oni cijelo vrijeme upozoravaju na energente. Za bilokoju ozbiljnu investiciju, ozbiljan projekt, mi u odnosu na energente se mora jasno biti definirano da je mogućnost dobave kontinuirano i jednako tako mora se nešto reći u odnosu na cijeni. I u odnos u na ovaj zakon to treba gledati kao što su već i prethodnici prije mene govorili, na nekoliko stvari. Prva tvar kad je riječ o plinskom biznisu, o funkcioniranju plinskog sektora. Važnost sigurne i pouzdane proizvodnje. I apsolutno je to nešto što je prvo krećemo sa proizvodnjom, dakle sigurna i pouzdana proizvodnja ili imati u skladištu plina dovoljno plina za ono što trebamo. Zatim prijenosni sustav koji mora biti napravljen na način koji je i onda na kraju opskrba i distribucija do krajnjeg potrošača. Kako su se razvijale plinske mreže u prošlosti? Razvijale su se na način da ste vi razvijali industriju, za tu industriju razvijali plinsku mrežu a onda na račun te plinske mreže koja je razvijena za industriju, razvijali plinsku mrežu za kućanstva. I tako je krenulo i projekt Dalmacije koji je krenuo na način da je bila ideja da u Dalmaciji imamo plinsku elektranu, dakle da je to jedan siguran proizvođač i da na račun plinske elektrane gdje ćemo povući onu veliku cijev kad govorimo o velikim i malim cijevima ćemo zapravo dati plina a onda će se na to razvijati kućanstvo. No međutim zaista ono o čemu trebamo voditi računa, a to je da se stvari u svijetu u doba u kojem sam ja bila školovana su se vrlo sporo mijenjale a danas se mijenjaju tako brzo da ono što vrijedi danas nije vrijedilo jučer, a sutra će vrijediti još manje. Tako je i o ovom biznisu kad govorimo s plinom. Tad je bila ideja da imamo stabilnog dobavljača, taj dobavljač ide iz Rusije pa će on nadoknaditi ono što nemamo mi, sa aspekta zaštite okoliša su plinske elektrane bile apsolutno prihvatljive, to jedan veliki prostor i tu nemate utjecaj na klimatske promjene kad je voda, nemate kad je CO 2, kad je ugljen ili nešto drugo. No međutim u Europi se pokazalo pogotovo u Njemačkoj da su neke plinske elektrane napravljene i da nažalost neke od njih nisu nikada ni puštene u pogon. I sada dolazimo do toga da mi imamo napravljenu jednu kvalitetnu mrežu, govorim prijenosnu mrežu, a koliko je kvalitetna mreža ova koja je distribucijska odnosno u opskrbi ovisi o prostoru gdje je nastala. I ona je nastala na različite načine, zaista je nastala kao komunalna djelatnost i nastala je općine i gradova pa je to onda prebačeno u vlasništvo komunalnih poduzeća i zaista mi u ovom trenutku na tržištu imamo nekoliko opskrbljivača da tako kažem domaćinstava i ono za što ćemo se mi zalagati i što sam rekla, ponovit ću i ovaj put. Zaista razvijati proizvodnju koja mora biti i razvijate ono što imate, dakle ne možete u Hrvatskoj ne znam, uran crpsti jer ga nemamo, no međutim ako plina imamo onda je to nešto što imamo i što mora biti naša komparativna prednost, morate razvijati na način da je sigurna, morate razvijat na način da je ekološki uredu, dakle to je jedan dio i naravno ja se tu apsolutno zalažem i mislim da je to tržište. Jednako tako tko će meni davati plin u mojem kućanstvu, naravno da mi je interes da budem što jeftinija, ali ono što je interes RH da ima poduzeće u 100% vlasništvu za prijenosni sustav. Dakle prijenosni sustav zaista treba gledati kao jednu veliku cijev, nju nije jednostavno planirati znate, nije vam to ko žice pa onda malo ovako, malo onako, ti prijenosni sustavi u principu idu u tijelima autocestom ili idu … velikih prometnica jel morate jednostavno doći kod njih i ako bude nekakva havarija onda je ta havarija vrlo ozbiljna i taj prijenosni sustav mora biti u 100% vlasništvu države. Ali ono što država treba voditi računa da se održava, da se investira u to i da se iznajmljuje pod najpovoljnijim uvjetima koji jesu. Dolazimo naravno i nemoguće je doći i u ovoj raspravi do dvije teme, jedna tema je LNG terminala. Ja vam nažalost imam dugo pamtim, sada sam valjda u životnoj dobi kada bolje pamtim ono što je bilo pred 10 ili 20 godina, a ne ono što je bilo jutros ili jučer o LNG terminalu smo strašno puno raspravljali. Sjećamo se mi i perioda kada su bile različite ideje. Bila je jedna procjena utjecaja na okoliš za koju bi ja cijenila da je po prvi put bila procjena utjecaja na okoliš kada su se organizirale udruge, kada je bila rasprava o tankerima koji će dolaziti u Jadran, kada je bila rasprava o balastnim vodama da li je to u Jadranu isto kada je u Sredozemlje, jel ajdemo se uzeti u odnosu na nekakve procese koji su vezano uz vode. Sredozemno more je jedno malo veće more, a Jadransko more ja zaljev u odnosu na to sve zajedno i već kada jedan tanker dolazi u Sredozemno more i sa strujama koje je, nas nitko ne sprečava da nešto što će on donijeti neće doći u Jadran. Ja se sjećam tih velikih rasprava, tih uopće priče koje su uvijek kod nas naravno pretvori u neke političke priče. No međutim, ajdemo vidjeti gdje smo sada. LNG terminal je projekt koji je EU prepoznala kao projekt i ja bih tu razlikovala nekoliko stvari. Prva stvar da ono što je naše interes da on bude sa aspekta zaštite okoliša najprihvatljiviji, da on ima sve elemente koje treba imati na način da bude prihvatljiv sa aspekta zaštite okoliša, da imamo sve osigurače koje trebamo imati i druga stvar, način financiranja. Način financiranja LNG terminala je EU je dio sredstava dala, ali dio sredstava ne će biti izuzetno bitan i izuzetno važan kod nekih političkih odluka. I naravno da je to tema koja će biti za raspravu, tema koja će biti za raspravu ne za prostor u kojem je, ali onda treba imati sve argumente odnosno treba vidjeti argumente koji govore za i koji govore protiv. Mene kada bilo tko pita da li sam za neku investiciju za ili protiv, ja nikada ne kažem i ne mogu nikada reći ni za, ni protiv morate vidjeti sve elemente. Morate nekada vidjeti i šta je konačni cilj te investicije, da li je konačni cilj te investicije samo da usporedbu radi napravim sa autocestama, da smo mi gledali gospodarske elemente autoceste do Splita nje ne bi bilo. I sjećate se one ludosti kada smo napravili kada smo napravili dio autoceste od Karlovca prema Rijeci i tri trake, pas kada su krenuli sudari i ne znam koliko je ljudskih života izgubljeno i onda smo to plaćali duplo više. Dakle nije to razlika od tri trake do četiri koje su bile, to smo zaboravili. Dakle uvijek treba gledati konačni cilj i treba gledati konačni cilj koji je LNG terminala i za taj konačni cilj se treba odlučiti. Ja kada bih se trebala u ovom trenutku odlučivati meni se čini da je on bolji na kopnu nego na moru, ali imam premalo, premalo podataka da bih apsolutno mogla reći o čemu je riječ, ali njega treba gledati s nekoliko aspekata, što znači u prostoru, što znači sa aspekta zaštite okoliša i što on u onom smislu gospodarstva znači za razvoj RH. I dolazim sada naravno kada raspravljate o bilo kojem zakonu onda odete znatno šire nego što je ovaj zakon i sada kada raspravljamo o ovom zakonu, taj zakon jednostavno ni ne treba ga gledati, treba ga gledati zaista kroz način da Hrvatska ima neke svoje specifičnosti, da smo imali jedan pilot projekt 2014. da su nam i dalje 2017. govorili uopće o energetici koja je izuzetno važna sa aspekta EU i kada smo postali članica EU dobili smo nekakva prava, ali dobili smo nešto i obaveza i ono što ovaj zakon treba gledati, treba gledati u smislu zaštite kupaca. Vidjeli ste što se je desilo sa električnom energijom, mi smo svi električnu energiju ili većina kućanstva dobivali od HEP-a i onda su se na tržištu pojavili neki drugi i ljudi su prelazili tim drugima jel im se činilo da im je, imali su izbor ili im se činilo da im je bolje, da im je jeftinije. I šta se sada opet dešava? Tamo su nezadovoljni. Neki se vraćaju u HEP, neki negdje drugdje. Jednako to tako treba gledati i sa plinom. Jednostavno da naši, dakle, da svi građani imaju prav izbor i da biraju, kao što biraju, malo su ne znam u Vipnetu, pa su onda nezadovoljni, pa onda odu negdje drugdje, a da o kabelskim televizijama da ne govorim, to odnosno, to se mijenja svako malo. Pa ste kod Iskona, pa ste kod ovog, kod onog, jer ste nezadovoljni. To se jednostavno treba desiti sa plinom i desiti će se. Dakle, neke neminovnosti se dešavaju, bez obzir jel mi, dal, što mi o tome mislimo ili ne, jer svijet ide dalje. Vi ako stojite u mjestu, osjetite dalje, to znači da nazadujete. I kao tako cijenim da je dobro, cijenim da imamo taj prelazni period od 3g. u kojem ćemo se neke stvari, možda mi malo presložiti i ono što je uvijek važno, uvijek je važno da vodimo računa o našim građanima, da zakonski propisi koji jesu su na način da vodimo računa, da ne bude poskupljenja za naše građane, jer znate, tko uvijek na kraju plaća? Uvijek na kraju plaćaju oni koji pristojno pune proračun, a to su građani. Stoga, ovaj zakon, naravno, izaziva u nama potrebu da raspravljamo o nekim drugim stvarima i dobro je. Ovaj zakon, ja ga govorim o onom kontekstu tehničkih zakona, koji ne izaziva prevelikih emocija u ovoj sabornici pa onda se netko u odnosu, na, koju uobičajenu imamo raspravu, o nekim drugim zakonima, cijelo prije podne, ne. Ali, je riječ o važnom zakonu, riječ je o zakonu koji zapravo govori o tom tržištu plina i mi ćemo zasigurno jedno duže vrijeme, kolega Dobrović o tome, misli možda mrvicu drugačije, ali ja mislim, da ćemo jedno druže vrijeme biti apsolutno vezani na plin kao energent. Tu u odnosu i na vozila, bez obzira što je tendencija električnih vozila, što imamo uopće ta ideja, mislim da će se i plin, kao nešto što će se koristiti za, kao energent za vozila morati o tome dobro promisliti, jer kad govorimo o električnoj energiji, onda je pitanje koliko imamo. Pitanje je dal ćemo iz plina to možda električnu energiju proizvodnju koju ćemo puniti motorna vozila, a tu je još onaj ključni problem kod motornih vozila, a to su akumulatori i bakar, ali da ne odem predaleko, jer odlazim u drugu krajnost, a tema je plin. Dakle, jedan korektan zakon, govorimo o prelaznom periodu od 3 g. ali otvara niz tema koja će sigurno u ovoj sabornici biti i raspravljeni i o njima imati mogućnosti rasprave. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sad su na galeriji s nama studentice i studenti Pravnog fakulteta sveučilišta u Zagrebu, pozdravljamo ih … [[Pljesak.]] imamo 2 replike, prva gospodin Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice Mrak Taritaš, javio sam se na repliku u onom dijelu u kojemu ste govorili o izgradnji terminala za … [[Govornik se ne razumije.]] prirodni plin … [[Govornik se ne razumije.]] terminala i vaše neodređeno stajalište o tome kako i na koji način gledate izgradnju terminala, bilo onog kopnenog bilo plutajućeg. Kažete da se sjećate rasprave, koje su prethodili nekim drugim energetskim projektima, pa rekao bi, prvenstveno usmjerenima u tom dijelu, Jadranskog mora, prema otoku Krku. I ja se sjećam i sudjelovao sam u tijeku izrade studija za projekt družba Adria, koji je bio kud i kamo s ekološkog i okolišnog aspekta, opasniji od plutajućeg terminala, s obzirom na balanse vode, koji bi prazni tankeri dovodili u Jadran, kako bi odvlačili naftu iz Omišlja. I sjećam se isto tako, to mi je svježije u sjećanju rasprave o strateškoj procjeni utjecaja na okoliš u dijelu istraživanja i eksploatacije ugljikovodika u Jadranu, koji je projekt još kud i kamo opasniji, nego projekt izgradnje, odnosno, postavljanja plutajućeg terminala pokraj Omišlja. Pa kada se to sve stavi na jednu stranu i s druge strane, odluku o tome hoće li biti plutajući ili kopneni terminal, i ja bi se s vama složio da bi bio sretniji za kopneni terminal, kada ne bi znao koliko će vremena još trebalo proći, da bi se izradio kopneni terminal. Zato se upravo govori o plutajućem terminalu, kao prvoj izgradnji LG terminala koji je jeftiniji, brže se dovodi u funkciju, a omogućava ono što je važno i tu bi se ja s vama složio. Taj, gospodarski aspekt kojega treba proučiti kada govorimo o tome, a to je da će se otvoriti novi … [[Govornik se ne razumije.]] pravac, koji će dovesti do smanjenje cijena plina u Hrvatskoj.
Odgovor, gospođa Mrak Taritaš.
Hvala lijepo, upravo tako kolega Bačić. Dakle, prva odluka koju mi trebamo nekako donijeti, a čini mi se da tu ne bi trebalo biti nekakvih velikih dvojba, a to je odluka LNG terminal. Ono što mi trebamo gledati je konačni gospodarski efekt koji imamo i definirati ga u nekim fazama. Ali, on što se uvijek pokazuje kao veliki problem, a to je premalo sudjelovanje javnosti. Odnosno, javnost zauzima unaprijed neke stavove i onda je vrlo teško vratiti te stavove nazad. A ja tu imam osjećaj, da javnost uvijek zauzme stavove kad premalo zna. Ono što je moje iskustvo, a to je svaki projekt koji je danas, je sa aspekta, ekologije, sa aspekta uopće utjecaja na prostor, na klimatske promjene, neusporedivo bolji, od projekta koji je bio prije 5 ili 10 g. Jer su se tehnologije mijenjale, jer se odnos prema tome mijenjao, jer imamo puno više saznanja, a zauzimanje odmah stava za ili protiv je apsolutni jedan ortodoksni stav s kojim se ja neću nikad složiti, jer uvijek mislim da trebamo znati što je konačni cilj, što je konačni smisao, što mi u smislu gospodarstva dobijemo, a onda vidjeti koji je interes prostora, države da sačuvamo ono što je kod nas vrijedno, to nam je prostor, zaštita okoliša i sve ostalo, ali jednostavno tako treba razvijati projekt. Kad vi unaprijed kažete ja sam jedna grupa kaže za, druga grupa kaže protiv. Obično je ova grupa protiv neusporedivo jača, glasnija, sa argumentima koji nekad jesu, nekad nisu onda ova grupa za odjedanput zašuti jer misli da se zauzima za nešto što je krivo. Tu treba napraviti kao što je i u nekakvim drugim stvarima nekakav međusobni odnos iz jednostavnog razloga da se čuju svi argumenti, a onda je odluka na temelju argumenata. Kod nas su na žalost često odluke na temelju emocija, a često i na temelju pogotovo ako su predizborne godine onda i u odnosu na nešto drugo. Hvala.
Gospodine Vlaović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolegice Anka Mrak Taritaš, javio sam se za repliku da još jednom potenciram ono što ste vi rekli da svaki zakon koji donosimo ovdje u Hrvatskom saboru moramo voditi računa kako će se on reflektirati na životni standard građana u Republici Hrvatskoj i na mene i nas iz HSS-a brine što će biti nakon ove tri godine prijelaznog perioda, da li će prirodni plin kao energent biti jeftiniji građanima i našoj industriji ili skuplji. Jer ovaj biznis model znamo obično završi kad je riječ o krupnom kapitalu da se ne vodi računa o socijalnoj osjetljivosti nego se gleda profit i bojimo se da će cijene energenata i za građane i za industriju rasti i zbog toga treba to jasno i reći da se ljudi mogu pripremiti. A rekli ste da treba investirati, ulagati u ono što imamo. Na žalost mi u proteklom periodu nismo ulagali u ono što imamo, a imali smo INA-u. Prodali smo je MOL-u. Nismo intenzivnije investirali u istraživanje i nova plinska polja i nismo omogućili da kroz taj regulatorni dio iz vlastite proizvodnje možemo utjecati na cijenu kako građanima da imaju jeftiniji energent, tako da i Petrokemija Kutina i druga gospodarstva, tvrtke ne plaćaju skuplji plin nego što su trebali platiti i na taj način učiniti naše gospodarstvo konkurentnije na tržištu. Pa evo kako se prema tome odnosimo govori da smo prespori i pretromi je i primjer da je najavljena plinifikacija Rafinerije u Bosanskom Brodu konekcijom na plin iz Republike Hrvatske za tri mjeseca, šest mjeseci. Prošlo je evo i godinu dana a ništa se ne događa. Moramo promijeniti i pristup nas u realizaciji takvih projekata. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, uvaženi kolega. Zaista riječ je o zakonu za koji nema dvojbe, to je zakon koji će biti u primjeni u sljedeće tri godine. Iza te tri godine će biti nešto novo. I onda ja uvijek imam taj strah. Mi znamo da će nešto biti za tri godine, međutim onak' pokrijemo se ko' malo dete po glavi poplunom i mislimo da ako mi ne vidimo nekog taj ne vidi nas i ne pripremamo se za ono što će biti za tri godine. Ono što trebamo, trebamo zaista vidjeti što će biti i svi nekako voditi računa što je glavna zadaća. Glavna zadaća je to i to je ono s čim se i kad malo pogledate oko sebe i druge zemlje EU zapravo je u konačnom fokusu i treba biti interesi građana, da njima svi njihove komunalne usluge, tako i energent bude prihvatljiv, da im bude lako dostupan i da im bude što jeftiniji, a ne da zbog nekakvih ulaganja i zbog nečeg to bude sve skuplje. I to je nešto na čemu se treba inzistirati, što treba ponavljati i voditi računa da zakonski propisi koji dođu i tu je uloga nas saborskih zastupnika da ukazujemo, da diskutiramo i da zapravo onim građanima koji ih slušaju zaista ovaj zakon će i omogućiti da u ovom trenutku nema poskupljenja. Ja inače mislim da ako uspijemo napraviti sve što je zakon predvidio da ne bi trebalo doći do poskupljenja i ne trebamo na taj način plašiti naše građane, ali to je uvijek nešto što se kod nas vidi. Mi donesemo zakon, zakon je odličan, na papiru sve odlično stoji, a u stvarnosti je nešto drugačije. Dakle, treba voditi računa u stvarnosti. Velika je uloga HERA-e u svemu tome zajedno i jednako tako trebamo zapravo voditi računa da oni rade svoj posao i da čim vidimo da je neka anomalija na to ukažemo i da ta anomalija ako je nastala, onda će oni koji se s tim bave znati zašto i da je uklone. Hvala.
Hvala lijepa. Sada ćemo prijeći na sljedeći klub zastupnika, a to je onaj SDP-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Orsat Miljenić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Dakle, uvodno ću reći da ćemo kao klub podržati ovaj zakon. Naravno isto tako uvodno ću reći nemamo izbora jer smo došli u situaciju da nam prijete bitne i velike kazne ako ga ne implementiramo u vrlo kratkom roku. I to je možda jedno pitanje koje ću otvoriti sada na ovom zakonu, ali nam se ono prečesto događa. Dakle, prečesto dolazimo u situaciju da nešto moramo donijeti od danas do sutra, da ne možemo provesti raspravu. Ovdje je vođena javna rasprava, ali bi bilo puno bolje da smo imali dva čitanja, da smo imali više uključenja javnosti nego smo u situaciji idemo to sada riješiti, jer postoji čitav niz razloga i vi ste ih dobro naveli koji govore da to treba biti riješeno sada, treba biti riješeno do 1.4. mora bit na snazi da bi jednostavno počela nova plinska godina, nova pravila itd. I to je nešto što ću sad stavit, to je kontekst ovog zakona, ali je kontekst uopće ako govorimo o energetici. Dakle, mislim da nam u našoj zemlji nedostaje jedna kvalitetna rasprava o tome što je naš cilj u energetici, a to je onda i naš cilj u razvoju zemlje ne samo u sljedećih 3 godine ili 10, nego u sljedećih 20, 30 godina. Mi imamo europske ciljeve koji su postavljeni. Međutim, oni su i sada postavljeni fleksibilnije i mi ćemo u okviru toga postavljati neke svoje ciljeve. I znam da sada trebate raditi planove što ćemo i kako ćemo, oni se rade. Ali u okviru toga nam treba jedna kvalitetna rasprava da znamo što hoćemo postići, zato što svaki zakon pogotovo ovakav nosi i brojne mogućnosti znači mi smo sada ovdje vi ste rekli tri godine prijelazno razdoblje s tim ćemo nadam se dat mogućnost da se neki pripreme. Ja ću vam reći da sam vrlo skeptičan prema tome. Dakle direktiva je donesena 2009., mislim da je trebala biti implementirana kad? 2011., znači sedam godina se ti ljudi nisu odnosno ta trgovačka društva se nisu pripremila. Hoće li im ove tri godine dodatne na tih sedam biti dovoljne? Sumnjam, jer su svi znači što su obveze iz direktive i da će to prije ili kasnije doći. Dakle to govorim o ovoj jednoj projekciji budućnosti koju moramo imati svi zajedno i koja je posebno vidljiva kada se radi o energetici. Plin, možda nešto manje, ali plin vrlo bitno kod električne energije apsolutno, mi moramo znati gdje smo, što ćemo i što nas čeka i prema tome se ravnat. Dakle skeptičan sam prema tome da li će se ova trgovačka društva kojima smo dali da se pripreme da li će se oni nešto posebno pripremiti u ove tri godine. Liberalizacija, ona je bila zacrtana 2009. i ona je nešto što dolazi, mi smo na nju pristali kada smo ušli u EU sa svim dobrim i lošim stvarima. Ona je uvijek dobra na velikom tržištu i kada je tržište veliko sigurno možemo govoriti o smanjenju cijena, to je za očekivat, na malom tržištu je ona upitna što će ona donijet za potrošače odnosno za građane. I to je ponovo nešto što bi nam u zemlji trebalo. Mi bi trebali imati jednu viziju i ja znam da je ona nemoguća sa 100%-om sigurnošću, ali bi bilo dobro imati predviđanje cijena i što će se događati kada se pojedine faze ovdje realiziraju. Mi ovdje imamo u predviđanju u zakonu ne bi trebalo dovesti do povećanja cijena, o.k. ne bi trebalo, dobro, niti imamo nekakvu podlogu za to. Ovo sada govorim vama to nam je karakteristika u mnogim zakonima, ali negdje moramo počet, a ovo je vaši zakoni su energetike su dobra stvar jer se mogu naći podloge, druge zemlje ih rade i ajmo tu napraviti jedan iskorak da nam budu što bolji, da znamo što će nam se događati jer svaki ovaj element će nešto donijet. Kolega Dobrović je govorio o pametnim brojilima, evo ja ću sada ovdje reći ono što sam rekao, svaki zakon je mogućnost. Jesmo ih možda ovdje trebali ugraditi, opteretiti nekoga na financiranje, ali kroz to, kroz 10 ili 20 godina postižeš uštedu, sinkronizaciju u potrošnji i ne znam razviti nekakav segment industrije. Dakle što govorim to je bila mogućnost i jesmo je trebali iskoristiti ili ne, trebalo bi analizirati da znamo što dobijemo, a što ne jer to ide puno šire od samog prenošenja ovog. Kolega Šuker je govorio i mislim da je to jedno bitno pitanje i ponovo ide u strateško razmišljanje, nije samo on govorio već su i mnogi drugi, to je infrastruktura i to je taj donos između tržišnih i reguliranih segmenata u energetici, sada govorimo o energetici. Ja Hrvatsku vidim kao zemlju gdje će ta osnovna, mi ovdje govorimo o transportu, biti u vlasništvu države, ali će se nama s vremenom pojavljivati pitanje distribucijskih mreža jer ako mi hoćemo razvijat zemlju da svi građani imaju istu mogućnost onda vam je to ponovo ona igra sa velikim i malim tržištem i koliko će distributer u jednoj maloj, maloj zajednici moć uopće investirat u razvoj kada nema potrošača i da li su onda građani na tom području ugroženiji odnosno iseljavat će se još više jer nemaju interesa, bit će im prirodno skuplje kada postane na tržištu, to je tako. I to je jedna stvar gdje smo mi kao država trebali vidjeti do koje mjere se mi želimo spuštat u vlasništvu da bi investirali u infrastrukturu i da bi građanima davali jednaku uslugu svugdje. To je nešto što nismo odredili, mi smo rekli o.k. transport tu ćemo stat, da li idemo niže. Ja mislim da bi trebali o tome razgovarat ić i niže. Ovdje je jedna stvar za razmislit, to je na vama, dakle mi u članku povezano s ovim što govorim, u članku 80. to je bilo i prije, tu se ne mijenja ništa, ali imamo mogućnost izravnog priključenja i sada imamo tri kategorije koji se mogu izravno priključit. Međutim, sa dopuštanjem izravnog priključenja koje je logično, mi moramo biti svjesni da mi slabimo koncesionare na tim područjima jer oni će dobivati manje, manje će moći investirat u mrežu i prebacivat će se teret više na građane. Bilo je rješenjem uredbom Vlade da i oni moraju plaćat nešto i ja bih vam predložio da razmislite da li ćete ovdje i propisat da Vlada može i ovi koji su izravno priključeni obvezati da u mrežu gdje se nalaze plaće i po nekoj formuli ona je postojala do sada, vi znate kakva je da li ta da li neka druga, ali je to dobra stvar jer onda oni participiraju. I ja znam da će neko reći opterećujete industriju, to je točno, ali participiraju izgradnji mreže tamo gdje se nalaze. To je sada pitanje na koga ćemo prebaciti na industriju ili na građene, ali to je nešto što se ponovo ovim zakonom može riješit, ali trebamo se odlučiti u kojem ćemo ići smjeru. Ovo je stvar koju bi vas molio da razmislite, mi ćemo možda staviti amandman u tom smjeru, ali to je nešto da vidite. Kažem, imali smo rješenje uredbom da li ćemo ići s tim ili ne? Strategija, kolege su isto govorile o Inter konektoru kako smo ga mi financirali i kako su ga financirali Mađari na kraju, to je nešto što nam se često događa. I ja ću to sada staviti ovdje očito ova naša rasprava ne može proći bez razgovora o terminalu za ukapljeni plin pa ću se i ja osvrnuti kada su već svi i mislim da tu ponovo trebamo biti realni. Dakle to je pitanje sigurnosti opskrbe, nemojmo imati iluziju da je to komercijalno isplativ posao jer nije. Ja sam vrlo skeptičan da li ćemo ikad naći investitora koji će investirati u to jer je iskoristivost na EU razini negdje 20%, 21, mislim da talijanski preko puta je tu negdje radi se o 20-ak posto dakle to vam govori koliko su kapaciteti malo angažirani, taj plin je u pravilu skuplji, u pravilu je, on je skuplji međutim mi smo država koja jedan od zadataka države je sigurnost opskrbe građanima. Ali mi pri tome onda ne trebamo licemjerni, mi ako kažemo „sigurnost je bitna“, onda sigurnost košta. I moramo biti spremni da ćemo to platiti. Zemlje gore u istočnoj Europi koje su je gradili, one to plaćaju, one sve investiraju i plaćaju jer to nije komercijalno i to će se i nama ovdje dogoditi. Dobro je dasmo od Europe dobili 27%, mislim da je, i je odlično, ali mislim da je prvi korak ne razgovora kakav će bit, plutajući, neplutajući nego jednostavno mi si moramo definirati u našoj strategiji što hoćemo. Ako nam treba za sigurno, ja mislim da nam treba, onda ćemo ga izgraditi, ali onda to znači i ako nema investitora, da ćemo ga morati platiti sami. Nema trećeg. I nemojmo se zanositi ako neto dođe, super, ali ako ne dođe, moramo biti na to spremni jer inače gradimo strategiju na krivoj postavci, da će to netko doći odfinancirati i bit će sve super, a što ako ne? Da li smo mi spremni financirati? To je jedno pitanje koje vi morate postaviti kao izvršna vlast, mi kao zakonodavna moramo dati odgovor. Moj je stav da je da, a netko će možda reći ne, ali to trebamo definirati jer takva je praksa, praksa je da se to neisplati u ovom trenutku. I dugoročno se vjerojatno neće isplatiti. Ali vam treba sigurnosno i zato nam treba. Nakon toga, dolazi taj ekološki aspekt, za to nisam stručnjak i to je zbilja nešto ako već idemo da nam je to sigurnosna stvar, onda stvarno trebamo izbrati ono što je ekološki najpovoljnije jer to onda nema cijenu, upravljamo prostorom na najkvalitetniji način. Dakle, ovo sam dao samo kao primjer kako kad govorimo o jednom segmentu, on se proteže u čitav niz drugih. Hrvatska ima sreću da u europskim razmjerima zapravo u odnosu na druge zemlje, mi vrlo dobro stojimo što se tiče plina. Mi smo mislim u gornjoj polovici zemalja koje zadovoljavaju vlastite potrebe. Mi smo nekih 45 do 50%, ovisi kako kad, a imate zemalja koje 100% nemaju ništa odnosno nemaju ništa. Cijela Europa je mislim na nekakvih sedamdesetak posto, znači debelo smo iznad europskog prosjeka i to je jedna prednost koju trebamo koristiti. Ako nam treba za sigurnost da to idemo dižemo, idemo dizati. Ali o tome treba razgovarati bez da kažem fige u džepu jer ako je imamo, onda ćemo prevaliti sve na građane koji neće nas se lijepi sjećati kad to budu plaćali, ali ako plaćaju, treba im reći zašto plaćaju. Zato da im se ne dogodi nestašica. I to je dobra stvar, ali onda im to trebamo reći. Dakle, zakon podržavamo, draže bi nam bilo da smo imali jednu kvalitetniju raspravu, mislim da ćemo vrlo brzo raspravljati o izmjenama zakona zato što vjerujem da će se na razini Unije doći brzo do promjena, kažem nama je trebalo 7 godina za implementaciju ovog. Sad sve to ide malo brže tako da očekivati je da će možda i prije isticanja prijelaznih razdoblja doći nešto novo. Inače i kroz energetsku uniju vi znate da je jedna od stvari koje su tamo zadane upravo implementacija postojećih zakon, znači da se implementiraju do kraja i tu će komisija ići do kraja i zato je dobro da ovo napravimo ali vrlo brzo ćemo doći u slijedeću fazu a to je korak dalje. I tu ćemo imati dvije škole gdje ćemo se mi kao zemlja trebati opredijeliti. Jedna je škola, govorio sam o sigurnosnoj koja govori da će sigurnost urediti tržište, to jedna škola, ajmo reći ona je zapadna, više zapadne zemlje se njoj prilagođuju a druga je da zapravo bez intervencije države nema sigurnosti do kraja i to znate da su rasprave o tome velike i one će se morati ovdje voditi. Ovaj zakon se usklađuje, on prolazi mimo toga ali slijedeća faza je to do koje mjere nama u maloj zemlji tržište može dati sve ono što može dati velikoj zemlji. Pogotovo na pogledu sigurnosti. I tu dolazim do vlasništva infrastrukture itd. I to je rasprava koje će nas morati što se tiče energije i energetike ovdje čekat relativno skoro jer ona se vodi svugdje. I to vam je onda rasprava u okviru LNG-a. Tako da evo, hvala lijepo, neću duljit. Ali moram razmislite o ovim naknadama kod ovih koji pristupaju izravno, postojala je uredba Vlade kojom to rješavano prije mislim, možda ne bi bilo loše staviti jednu zakonsku mogućnost da Vlada to može urediti svojom uredbom, plaćanje naknade, onda Vlada može reći kolika će biti ali na taj način pomoći onoj lokalnom koncesionaru koji mora razvijati mrežu, mi hoćemo da se razvija mreža ali ako mu maknete ovog glavnog iz toga, nema od čega, prebacit će na građane. Evo hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Marina Škibole, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Gospodine Miljenić, u ovoj raspravi referirali ste se i na izgradnju plutajućeg LNG terminala, znamo da župan Komadina iz vaše stranke je izrazito protiv izgradnje plutajućeg LNG terminala, isto tako načelnica općine Mirela Ahmetović, isto iz vaše stranke. Moje pitanje je da li vi kao stranka, kao SDP, imate taj stav protiv izgradnje plutajućeg LNG terminala ili je to zapravo neki njihov neovisni stav a kada dođe lex specialis zakon ovdje na dnevni red o LNG terminalu što se namjera uvesti, da li ćete biti protiv tog zakona ili za?
Odgovor poštovanog zastupnika Miljenića.
Dakle, ja ću početi od ovog drugog djela. Da li ćemo biti protiv zakona, vidjet ćemo što će zakon donijeti. Dakle, zakon neće rješavati samo ovo pitanje koje ste postavili, on treba riješiti neka pitanja koja sam ja otvorio danas, dakle uopće da li nam to treba, ajmo to prvo napraviti. Drugo, kod svega ovoga vi morate uzeti ne samo u obzir nego dati izuzetnu pozornost onome što kaže lokalna samouprava i ljudi koji dolje žive jer kad mi iz Zagreba kažemo negdje nekome „ti ćeš dobit to“, a njemu to ne odgovara, to meni ne sjedi dobro, kao da meni netko ovdje dođe i nameće nešto. Dakle da, ja mislim da lokalna samouprava koja je protiv ima vrlo dobre i jake argumente i ja očekujem da ćemo ih mi i u raspravi kao takve prihvatiti i zastupati. Ja vam sad ne mogu ovdje reći, jer nismo zauzeli stav. Dakle, ja govorim ovdje o ovom zakonu, ali je to nešto što apsolutno ne samo sada zato što su oni iz SDP-a, ali to treba uzeti u obzir. Jer vi uređujete nekome život tamo gdje ga on provodi, gdje ga živi intervencijom nas ovdje u Saboru. Pa hajmo vidjeti što ljudi hoće. Možda je skuplje, ali ako je bolje, pa idemo na to. Ja sam za to. Ali kažem, ostavimo to kad dođe vrijeme za raspravu o tome. Hvala lijepa.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Miljenić, ja sam u svojim replikama do sad potrošio dosta vremena govoreći o ovoj infrastrukturi tehničkoj, jer smatram da je ona jedan od ključnih alata da Hrvatska može urediti neke stvari o kojima ste vi govorili. Međutim u svojoj pojedinačnoj raspravi ću se osvrnuti na onaj drugi dio infrastrukture koji je isto toliko bitan, a to je administrativna infrastruktura. Jer zakon je napravljen, pa čak mogu reći i više nego dobro na tehničkoj razini. Međutim, pitanje njegove provedbe manje-više svi dosadašnji predstavnici klubova su istaknuli određene pojedinosti. Dakle, kad govorimo o administrativnoj infrastrukturi onda se ne trebamo … [[Govornik se ne razumije.]] za onim što se vrlo često čuje kad se raspravlja u Saboru i inače o proračunu i inače o trošku proračuna, kad se pljuju doslovno te neovisne regulatorne agencije. Vi se sjećate da je 2012. HERA od jedne samostalne i financijski neovisne regulatorne agencije zbog potreba proračuna i ljepše slike od deficitu uvrštena u proračun. Međutim, sad iz ovoga i iz liberalizacije tržišta električne energije, a da ne govorim o nafti se pokazuje koja je uloga HERA-e. I sve ovo što ste vi govorili u principu je posao HERA-e jer HERA je zbog toga osnovana. Te neovisne regulatorne agencije su upravo osnovane zbog toga da neovisno o političkim pritiscima reguliraju tržište i logična stvar je, ako vi u jednom zatvorenom ili poluzatvorenom sustavu, ako vama zakonodavac omogućava direktno priključak, da vi ne možete ostvariti taj direktni priključak da ne platite pristojbe, jer to su pristojbe koje plaćaju svi korisnici te mreže. I zato ponovno se vraća na početak. Zato je vrlo bitno da ta mreža ostane jednim dijelom najvećim u državnim rukama, a drugim dijelom u rukama jedinice lokalne samouprave. I ako to uspijemo objediniti, onda možemo reći da smo napravili dobar prvi korak.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Miljenića.
Ja nemam što reći nego da se moram sa vama složiti. To nije baš ni lako priznati, ali jeste u pravu ste. Slažem se. S jedne strane i oko uloge HERA-e. Naravno tu možemo uvijek govoriti uopće o regulatoru na malom tržištu. Regulator na velikom tržištu kao i sve je sasvim jedna priča, na malom tržištu je uvijek to veći problem. Ne samo kod nas, to je tako svugdje. Ja bih ovdje dodao još jednu stvar i to se slažem sa infrastrukturom i zato sam rekao da država treba čak razmisliti da li će ići i niže od ovog transportnog sustava jer neće svaka lokalna samouprava moći sama odfinancirati što će značiti da ćemo imati razlike. Jedan građanin će imati pristup, drugi neće. I ja očekujem po načelu solidarnosti da bi tu trebala država intervenirati da li kroz neki fond gdje će se to izjednačavati ili kako ne znam, to je više vaša struka, ali da bi trebala i niže od toga intervenirati. Ali drugo je što se tiče i predlagatelju ono s čim se mi srećemo, a ja ću vam tu dodati treći problem, a to je pravni. Vi ste govorili infrastrukturu tehničku, govorili ste administrativnu, … [[Govornik se ne razumije.]] I ja bih predložio da se razmisli. Nisam inače za posebne zakone, ali mi u energetskoj infrastrukturi imamo silan problem, jer ona ide po općim propisima Zakon o vlasništvu prvenstveno, kad govorimo o vlasničko-pravnim odnosima a vrijeme i kako je ona nastala, nastala je u nekom drugom vremenu. Nije se prilagodilo ovom ovdje. I vi ste sad u situaciji da razvoj vam često upravo to koči. I ja mislim da bismo mi trebali razmisliti da li trebamo i tu presjeći neke stvari i sebi zadati dvije, tri, četiri godine da to riješimo pa makar donijeli posebni zakon, ali da ustrojimo infrastrukturu ne samo ovdje. To vam se tiče i cesta, to vam se tiče o dalekovodima neću ni govoriti. Dakle, to je silan problem gdje mi ćemo donositi na ovoj visokoj razini zakone [[Upadica Reiner: Hvala.]] a nećemo ih moći provesti upravo zbog toga. To je treći segment o kojem treba razgovarati. Hvala lijepo.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Miljenić ne znam jesam, u više navrata sam ovdje to rekao. Možda sam usamljen u tome. Ja sam se jutros iznenadio, ja sam pitao kolegu što radi tu kolega Horvat. Ja sam se iznenadio, pa kaže on brani zakon. Kako on brani zakon ovaj on je iz zaštite okoliša. Malo sam se zbunio. Ja i dalje smatram da ove dvije stvari ne bi trebale biti u istom ministarstvu. Tu sam možda usamljen. Mi želimo biti neovisni energetski, ne želimo ali sve nam smeta. Ne želimo hidroelektranu, termo, nuklearnu elektranu, smeta nam čak i sad vjetrenjače jer imaju loš utjecaj na ptice. Znači sa jedne strane želimo neovisnost, s druge strane istina je, želimo zaštititi okoliš, područje. Možda je ovo ministarstvo trebalo onda, ono što sam upozoravao i kod ovog prijelaznog perioda tri godine, možda bi tu trebalo uključiti Ministarstvo demografije. Dakle, mi imamo ozbiljan problem. Možda se to sad u ovom trenutku ne čini. Svojevremeno kad sam radio na projektiranju plinskih instalacija kod jednoga čovjeka u domaćinstvu u kući rekao je ja želim plinsku slavinu ovdje na sred dvorišta. Meni je to bilo malo smiješno, njemu je to bilo jako od životne važnosti jer on tu baš šuri prasce i tako, treba mu tu plin. Dakle, ljudima treba plin, ali u određenim količinama o kojima vi ovdje govorite teško da ćemo mi moći balansirati sa sustavom. Balansirat sa sustavom ne treba samo na proizvodnoj strani na strani opskrbljivača već i na potrošačkoj strani pametnim brojilima, edukacijom i svega. I mislim da će tu izostati ta priča i na kraju će se sve svesti na to, da će oni koji budu imali interesa tamo će ići kao kod liberalizacije željezničkih usluga, oni pravci koji su interesantni tamo će se ići, tako i ovdje kod plinskih instalacija. Tamo gdje ima potrošača, gdje ima interesa tamo će tražit koncesiju, tamo gdje nema neće tražit koncesiju, a treba ulagat u te distributivne mreže jer su mnogi u prilično lošoj situaciji. One su u vlasništvu sad JLS-a, ali pitanje je budućnosti kako će se one zapravo osuvremeniti, da se tako izrazim.
Odgovor poštovanog zastupnika Miljenića.
Hvala lijepo, da ja sam također skeptičan u razvoju mnogih područjima i mislim da je to silan problem. Ja nisam nikada za to ako smo se odlučili na tržišni pristup on treba biti tržišni, dakle, uvijek netko treba platiti. Ali, ako ta lokalna samouprava, ne može, e tu ja vidim zadaću države po načelu solidarnosti, da kompenzira i da uskoči. I zato sam rekao, da mislim da bi država trebala pronaći, mehanizme, da se spusti niže upravo u lokalnu distribuciju, jer ćemo mi ostati na čitavom nizu područja bez nje. Jednostavno neće se isplatiti. I to je nešto što mi ne smijemo nikada reći, zato ćemo regulirati cijenu. Ja nisam za to. Ja sam za to, ako netko, ako se ne može i ako treba pomoći da nađemo mehanizam, ali cijena mora biti čista. Iako ju regulirate, vi imate problem. Vi stvarno imate problem, jer onda se ne ponaša nitko više tržišno. Vi trebate ići, da to je cijena, ali onim građanima ili područjima, gdje ona se ne može, jednostavno je neisplativa je, previsoka je. Vi morate naći mehanizam solidarnosti da im pomognete. Dakle, to je, ja takav pristup vidim. Jer ako mi kažemo, svima će biti negdje nisko, tko će pokriti razliku? Uvijek je netko plati. Tako je to uvijek. Ovo što ste rekli, da sve košta, ako mi hoćemo i imamo vizio, da imamo zemlju koja će biti, koja će čuvati svoj okoliš, dakle, zemlju kakvu bi ja htio, to će nas koštati, tu je skuplje. Pa skuplje vam je energija iz obnovljivog izvora, nego iz ugljena, to je tako. To plaćate. Ali, to treba onda i građanima reći, to plaćamo to je skuplje, ali dobivamo to i to. Dakle, tu se treba odmaknuti od floskula, jer to je čista matematika. Mi taj plin moramo negdje kupiti. I ako ona na tržištu košta toliko, vi ga morate toliko platiti, ali ako ga ne možete platiti, morate ga kompenzirati na drugi način.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Miljenić, govorili ste o potrebi strateškog pristupa, realizaciji energetskih projekata i u tom kontekstu, govorili ste o tome da se kao država moramo odrediti, treba li nam ili ne treba LNG terminal, pa kažete ako nam treba, a nemamo financijere koji dolaze iz privatnog sektora, da to mora država sama napraviti. Međutim, ja bi se s vama složio u jednom dijelu u tome, da energetska strategija mora rješavati pitanje zadovoljavanja energetskih potreba Hrvatske, ukoliko mjeri Hrvatska može biti neovisna kao država u smislu korištenja energetskih izvora. Ali, bi pri tome rekao, da smo mi prije određenog vremena, čak i u mandatu, dok ste vi bili ministar, raspravljali o strategiji prostornog uređenja RH, koja strategija je propisala i definirala, na ovoj lokaciji o kojoj govorimo, na Krku, izgradnju skladišnih kapaciteta za LNG terminal. Prema tome, kao država smo se odredili od izgradnje LNG terminala. Mi možemo govoriti je li to taj prostor koji je predviđen samom strategijom plutajući terminal ili je to kopneni terminal. Ali u svakom slučaju kao država smo se odredili, jer da nismo ne bismo to bili napisali u najvažnijem dokumentu koji uređuje prostorno uređenje RH, a time onda jasno određuje i glavne infrastrukturne koridore, pa i energetski infrastrukturni objekt kao što je LNG terminal. Prema tome, mi smo se tome izjasnili, u tome je već … [[Govornik se ne razumije.]] lokacijska dozvola. Prema tome, što se tiče strateških dokumenata, oni su određeni i oni su se izjasnili o tome, da je taj terminal nužan.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Miljenića.
Slažem se, međutim, mi danas kad govorimo o tome, kažemo dobili smo 27% financiranja EU za prvu fazu, to je zapravo plutajući, ako idemo u nešto drugo, to bi bilo manji, pitanje da li bi se uopće odnosilo na to. Međutim, mi danas govorimo i dalje o tome, da ćemo naći komercionalnog investitora, ja sam o tome govorio. Dakle, ja očekujem da mi strateški kažemo, treba li nam ili ne treba. Ako nam treba sa sigurnosnog aspekta, ja mislim da nam treba, onda to znači da ćemo ga graditi bez obzira na ovaj komercionani dio i da to građanima treba reći, jer će ga oni platiti na kraju. Mislim jednostavno to je tako. Mi idemo u projekt, bez da smo se definirali, nek kažem, sada, to se odnosilo i onda, bez da smo definirali što nam on donosi. Jer mi smo cijelo vrijeme govorili, mi ćemo to prodavati nekom drugom. U ovom trenutku se to ne prodaje. I to je tako. Cijene u Aziji su tako visoke, preskupo je i ne prodaje se ali nam sigurnosno treba. Dakle, samo govorimo o tome, da ne stvorimo neku iluziju kod građana. Što se tiče strateškom promišljanja, to sam vam rekao na primjeru ovog zakona. 2011. smo mi morali donijeti, ovo što donosimo 2018. 7.g. smo izgubili ili dobili, kako tko gleda, u liberalizaciji i pripremi za sljedeće korake koji će doći. To se odnosilo znači kroz 3 Vlade, 4. Dakle, ne odnosi se na jednu, ja govorim to je tako. Da smo onda imali viziju i znali što hoćemo, ne bi sada govorili o ovoj pripremi 3 g. nam još treba itd. Dakle, to je no što nam nedostaje. Dođemo u kut i kažemo ok, sad to moramo jer su nas stisnuli, a zapravo ne znamo što s tim dobivamo. Jer da smo znali što dobivamo, napravili bi 2011., 2012. 2013., 2014. 2015. 2016 ili 2017. ne bi čekali 2018. Dakle, to je nešto što nam nedostaje. Iako možemo mi imati strategiju, ali činjenica je nešto što će se dogoditi, mi kasnimo 7 g. i kasniti ćemo i dalje zbog toga. Hvala.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj Živog zida, u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Ivan Pernar. Izvolite.
Uvažene dame i gospodo. Živimo u vremenima kada nije sve oko nas sigurno i zbog toga moramo težiti toj tzv. energetskoj neovisnosti. Međutim, naša država ne ide k energetskoj neovisnosti, već naprotiv k sve većoj ovisnosti. Ovisnosti o kreditima, ovisnosti o energiji, ovisnosti o hrani, uvozimo čak i novčanice kuna naše valute itd., itd. Ono što je ključni problem kod opskrbe plinom je u tome što naša država ne vodi politiku u svojem interesu, vraćamo se nazad na početak cijele priče koji mnogi od vas izbjegavaju, a to je da uvozimo plin po četiri puta višoj cijeni od Rusa nego da prodajemo Talijanima, to nitko ne može ovdje osporiti i taj podatak je ovdje nesporan. Drugi podatak koji je također nesporan je taj da je plin kojim bi se planirano uvozio preko LNG-a da je skuplji. Znači plin koji sada naručujemo od Rusa je od 180 do 190 dolara po ako se ne varam tisuću kubika, a LNG plin američki, norveški koji već ukapljeni njegova cijena je od 250 do 270 dolara za istu količinu, znači skoro za trećinu skuplje. Netko će reći dobro gospodine Pernar zašto vi sad to ističete, pa ističem zato jer u Hrvatskoj državi vlada jedno kolektivno ludilo, ludilo da se recimo, to je Račanova vlada još napravila u doba SDP-a, za nešto manje odnosno oko 70 milijuna dolara prodale su se Bijele noći koje je INA imala u Rusiji. To naftno polje proizvodi više nafte nego INA i MOL zajedno, znači ekonomska šteta je katastrofalna i neko se naravno pita dobro zašto bi onda INA išla prodat to. Pa zato jer je provizija na tom poslu bila 20%, znači 14 milijuna dolara najmanje. Pitanje se postavlja, tko je dobio proviziju za prodaju Bijelih noći? Do današnjeg dana nismo saznali. Evo vam drugi primjer, INA nakon što ono što vrijedi puno prda za malo, odlazi u još jednu investiciju, među ostalim i plinsku i to u Siriju, znači umjesto da se u Hrvatskoj ulaže u razvoj bušotina itd. odlazimo u Siriju, ok odlazimo u Siriju. Međutim što INA opet radi? u trenutku kada ima povoljne ugovore, kada ima polja koja donose zaradu, što INA radi? povlači se s tih polja, međutim ok ako je sigurnosna situacija loša razumijem tu odluku, međutim INA se ne povlači na način da kaže mi više ne možemo tamo eksploatirati plin ili naftu, znači sa ekonomskim argumentima nego pod utjecajem Vesne Pusić i vas iz HDZ-a šta INA radi? INA ulazi u sukob sa sirijskom vladom u nekakve apstraktne rasprave ima li u Siriji demokracije ili nema, potpuno ignorirajući svoj vlastiti ekonomski interes. Pa nije INA neko društvo za širenje demokracije, pa ne bavi se INA ljudskim pravima kao ne znam Transparency Internationale, Amnesty International, GONG, ne znam da li je izborni proces pošten ili ne pošten. Ne, INA se bavi crpljenjem ugljikovodika, pa to je posao INA-e, ali se nažalost INA time u Siriji nije bavila i mi smo sada u situaciji da smo nakon što smo za sitnu lovu prodali Bijele noći, nakon što smo donijeli odluku da prodajemo Talijanima plin po četiri puta nižoj cijeni nego ga uvozimo od Rusa, odrekli smo se polja i u Siriji. Pa jeste vi svjesni koliki novac je tamo uložen, tko će za to odgovarat? I onda donosite jednu krunu, jedan dragulj te vaše politike i onda prodajte i samu INA-u. Kakva vrhunska politika. [[Pljesak]] čestitam vam svima. A istovremeno nama govorite onda da mi ne znamo upravljati itd. Pa gledajte, malo dijete bi znalo bolje upravljati od vas i onda ti kojima ste prodali sve to onda ti znači prvo ste upropastili što ste mogli i onda ste prodali i onda ti Mađari kojima ste prodali odnosno MOL, šta rade? E onda oni kažu ugasit ćemo Rafineriju Sisak, ugasit ćemo rafineriju. Onda ćete sutra reć pa ni Petrokemija više nije isplativa. Evo mogu vam reći jedan detalj, ako Petrokemija propadne, a ovom politikom koju vi vodite će propast, pitanje je samo trenutka, rekao je gospodin Horvat da mi ne proizvodimo 80% svog plina nego 50, ok to je točno, smanjila se proizvodnja domaćeg plina zbog pogrešne politike naše. Ali pitanje postavlja sljedeće, ako propadne Petrokemija, a ona troši trećinu hrvatskog plina opet ćemo biti samodostatni skoro, onda ćemo opet proizvoditi 80% naših potreba jer će industrija biti ugašena. Petrokemija je ogroman potrošač plina. I sada se postavlja pitanje koje rješenje vi nudite nama za rješenje energetske krize? Da li nudite građanima ugradnju solarnih ploča uz subvenciju da činite građane neovisnima odnosno državu energetski neovisnima? Ne to ne radite. Da li želite zaustaviti gašenje sisačke rafinerije? Ne. premijer Plenković kaže to je poslovna odluka. Poslovna odluka. Da li želite sa sirijskom Vladom reći dobro gospodine predsjedniče Al Asad, mi smo svjesni dasmo pogriješili, kladili smo se na vašu propast, na vaš pad, vidimo vi ne padate, vi ne odlazite s vlasti, one koje smo mi htjeli dovesti na vlast, ti ne dolaze na vlast, nama je žao, jel' možemo mi nazad na ta polja, ne, vi nastavljate s istom pričom kao i ranije. Čovjek bi rekao možda, evo vam jedan žuti detalj. Raspravlja se o tome kolika bi bila cijena plinofikacije Hrvatske. Cijena je prilično velika i mi kažemo nemamo dovoljno novaca. Ok, i dolazi Gazprom u Hrvatsku i kaže „dame i gospodo, mi vam nudimo da ćemo mi obaviti plinofikaciju besplatno. Znači ne tražimo od vas ništa. Osim da nastavljate kupovati naš plin. Netko će reći taj plin je skup ili jeftin, međutim on je trenutno najjeftiniji. Mi možemo se dogovoriti s njima, možemo reći ako LNG plin bude jeftiniji, onda taj ugovor prestaje važiti ili ćete nam vi prodavati plin po nižoj cijenio od LNG-a. Znači Gazprom je otvoren za razgovore, za pregovore, to su ljudi, s ljudima se uvijek možete dogovoriti, međutim mi s naše strane ne razmišljamo ni ljudski ni ekonomski nego razmišljamo kako? Ideološki. Što to znači? Pa to znači da kažemo ne, vi ste gospodo iz Gazproma, mi s vama jednostavno ne želimo imati posla, vi ste Rusi, nećemo. Ok, pa evo ja vas pitam za građane Siska. Zamislite da dođe Gazprom i kaže ako mi preuzmemo INA-u, rafinerija će sisačka nastaviti raditi. Ali vi bi svejedno glasali protiv toga. Zašto bi bili bi protiv toga? Zato jer vama uopće nije bitno da li rafinerija u Sisku radi ili ne radi. Vama je samo bitno da slušate dopise iz State Departmenta, od američke Vlade. Znači ako vam američka Vlada kaže mora se graditi LNG, to je bitna stvar, vi ćete ga graditi. To što je taj plin za trećinu skuplji, to što pušta 300 tona varikine u moru, što zagađuje itd., to nas uopće ne zanima. To što bi možda Rusi bolje gospodarili INA-om od Mađara, pa ni to vas ne zanima. Zašto? Pa američka Vlada je rekla ne smijete to prodati Rusima. I to je naša politika. Naša politika je zapravo da mi nemamo svoju politika. Naša politika se zapravo energetska svodi na dvije komponente. Jedna komponenta je utjecaj iz Amerike, a druga komponenta je domaća korupcija. Ta mješavina domaće korupcije i utjecaja iz Amerike, dovodi do toga da donosimo pogrešne ekonomske poteze. Gradnja LNG-a koji nam ne treba, povlačenje INA-e iz Sirije, ponavljam ne iz ekonomskih ili sigurnosnih razloga nego apstraktnih političkih rasprava itd. S takvom energetskom politikom Hrvatska neće daleko dogurati. I svjedočit ćete i gašenju sisačke rafinerije i kutinske Petrokemije. Ugasit ćete domaću petrokemijsku industriju. To će biti konačna posljedica vaše politike. A druga posljedica vaše politike bit će ono što vi nazivate liberalizacijom cijena. Odnosno u prijevodu, jezikom naroda, poskupljenje cijena. To je ono što ćete vi zapravo donijeti našim građanima. I postavlja se pitanje hoće li ovaj zakonski prijedlog išta promijeniti da se ove crne moje slutnje i prognoze ne obistine? Da ili ne? Ne. To je ključna stvar. I još jedan primjer ću vam dati. Dugo vremena sjećam se, je iranska nafta bila za 10 dolara po barelu jeftinija od svih ostalih dobavljača nafte. Iranci su prodavali jeftiniju naftu. Da li mislite da je hrvatska Vlada rekla INA-i čujte gospodo, možemo kupovati jeftiniju naftu, imamo prostor za smanjenje cijena goriva za naše građane itd. ili je rekla ne, opet ideološki razlozi, nećemo od Iranaca kupovati naftu, nema veze što je njihova nafta jeftinija. Nažalost, naša Vlada donosi političke odluke koje su uvijek na našu štetu i nikad se ne gledaju interesi naše države i naroda. I Živi zid je politička stranka koja ima ne samo hrabrosti to javno reći nego se i politički suprotstaviti. To znači da će glasati protiv vaše politike, dići će svoj glas protiv vaše politike i narod će osvijestiti o posljedicama vaše politike. I na kraju želim reći hrvatskim građanima, vi ste ti koji svojim izborom na dan izbora odlučujete koja će biti vaša osobna budućnost i to ne samo na osobnoj razini u smislu zaposlenja itd., već i energetska budućnost cijelog društva, dal' ćete vi kao pojedinci biti slobodniji ili ovisniji, dal' ćete energente koji vam trebaju plaćati manje ili više, vi o tome odlučujete na izborima. Glas za Živi zid je glas za jeftinije energente, glas za veću vašu neovisnost i zapravo glas protiv utjecaja izvana odnosno glas za tržišnu ekonomiju jer ovo što vam HDZ, SDP i njihovi sateliti nude, to nije tržišna ekonomija, to nije ponašanje sukladno ekonomskoj logici, to nije da se kupi jeftinije pa proda skuplje nego se kupuje od Rusa 4 puta skuplje, pa se prodaje jeftinije. To je logika HDZ-a i SDP-a. To vam je njihov tržišni model i onda se vi čudite kad vam rastu računi za grijanje. Dođe vam 1000, dvije kuna, onda ili za toplanu itd. Nemojte se čuditi dame i gospodo, nego lijepo kad budu izbori pogledajte taj listić dobro i onda kad vidite SDP, HDZ, Bandić Milan 365, HNS itd. sjetite se da zaokruživanjem tih političkih opcija zapravo stavljate sebi i svojoj obitelji omču oko vrata. Hvala.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje je izazvalo jednu repliku poštovanog zastupnika Domagoja Ivana Miloševića, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Pernar, ja sam u politiku ušao iz privatnog sektora i ovih sad već skoro 7 godina se iskreno zalažem za privatni sektor zato što mislim da borba za privatni sektor i poduzetnike u Hrvatskoj je borba ne samo za sve zaposlene u privatnom sektoru, nego i za sve nas pa i za zadržavanje mladih ovdje u Hrvatskoj. Međutim, pogriješili ste kad ste rekli da ideologija nije važna, ideologija je itekako važna. Ideologija i politika i svjetonazor su temelj svake nacije, svake države ili barem u krajnjem državnom ovisno o liberalnoj demokraciji tko upravlja državom, a ekonomija vam je posljedica toga. A sad mi dopustite tri rečenice odnosno tri detalja koje ste spominjali u govoru. Prvo ću vam reći Petrokemija neće propasti, nema potrebe da mi ovdje u Hrvatskom saboru plašimo ljude u Kutini. Petrokemija će sigurno preživjeti. Petrokemija je dobar biznis, a ja se nadam da ćete se vi složiti da pustimo privatni kapital da spašava Petrokemiju i s njom sutra upravlja. Dakle, to je jedno. Drugo, možda ćete se iznenaditi, ali slažem se sa vama za sve što ste rekli oko Sirije, sirijska naftna i plinska polja jesu možda i najveća imovina koju Hrvatska država ili jedna kompanija u kojoj je država suvlasnik ima izvan Hrvatske i da treba učiniti sve da se one vrate pod hrvatsku kontrolu i hrvatsko iskorištavanje, ne samo zbog onih investicija koje ste spomenuli dobro. A treće, ni malo niste u pravu oko LNG-a. Ako se zalažete, a tako i za hrvatske nacionalne interese hrvatski nacionalni interes jest LNG i ne samo hrvatski zato što Hrvatska s obzirom na svoj geostrateški i geopolitički položaj ima i neku širu odgovornost. Ta odgovornost je centralna istočna Europa. Dakle, ne samo da mi možemo se kroz taj projekt nametnuti kao energetski … [[Govornik se ne razumije.]] a nije samo u energetici naš potencijal da se nametnemo kao lider ovog dijela Europe, nego i u infrastrukturi. I i jedno i drugo je povezano i energetika i infrastruktura. Na neki način za biznis na puno širem prostoru [[Upadica Reiner: Hvala.]] A za vas samo pitanje kako to da su cijene ruskog zemnog plina pale u Poljskoj i u Litvi nakon što su napravljeni LNG terminali koji su navodno, imaju skuplji plin?
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Pernara.
Uvaženi zastupniče Milošević, vrlo je jednostavno odgovoriti na vaše teze. Vratit ću se na tezu o LNG terminalu. Evo vi nam recite kolika je cijena tog LNG terminala i kolika je cijena plina koji bi trebao dolaziti preko LNG terminala? Demantirajte brojke koje sam ja rekao. Ja nisam ovdje došao lupat u prazno, ja sam vam rekao brojku. 180 do 190 dolara za 1000 kubika je ruski plin, a ovaj preko LNG-a američki od 250 do 270 za istu količinu. Demantirajte. Recite gospodine Pernar u krivu ste. Nije skuplji za trećinu plin preko LNG-a, ali vi to niste rekli, vi to niste demantirali. Vi govorite da ćemo mi biti energetski … [[Govornik se ne razumije.]] pa evo u Litvi, odnosno Latviji su napravili taj LNG terminal. I što mislite da li lokalne države kupuju za trećinu skuplji plin ili i dalje uvozi ruski? Pa naravno da i dalje uvoze ruski zato jer je jeftiniji. Međutim, poznajući političku logiku vaše političke stranke i vašu energetsku politiku ne bi me čudilo da taj LNG vi stavite u funkciju, da stvarno kažete hajmo kupovati američki plin iako je skuplji za trećinu. Nećemo kupovati ruski plin i građanima ćemo dići račune za trećinu. To me ne bi iznenadilo, a u tom slučaju vam garantiram da će Petrokemija propasti. To je sto posto, jer vi kažete da će ona opstati, opstati po ovim cijenama plina, po ovim porezima koje dajete, po ovim kamata po kojima je zadužena. Pa koji energetski subjekt takvog tipa bi mogao propasti u takvim uvjetima? Ako opstane bit će osmo svjetsko čudo, eto toliko o opstanku Petrokemije. Hvala.
Hvala lijepa. Sad idemo na pojedinačnu raspravu. Prvi je poštovani zastupnik Miro Bulj, nema ga. Gubi pravo na raspravu. Sljedeći je poštovani zastupnik Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa za pojedinačnu sam se raspravu javio potaknut u najvećem dijelu jasno tekstom zakona, ali i raspravom koja se tijekom jutra odvijala u jednom dijelu kojim zakon regulira pristup tržištu, dobavljače, položaj HERA-e ali s druge strane u velikom dijelu je bilo govora i o izgradnji u Hrvatskoj LNG terminala pa je to bio glavni razlog zašto sam se javio za svoju raspravu kako bi neke nedoumice koje su jutros ovdje kroz samu raspravu istaknute, a i koje su u velikom dijelu se javile oko izgradnje terminala pokušao objasniti u onom dijelu u kojemu sam dijelom sudjelovao u donošenju akata koje definiraju izgradnju terminala, LNG terminala na Krku. U prvom redu bilo je govora o tome kako odgovarajućim dokumentima na nacionalnoj razini nije propisano do detalja kako i na koji način se ima postupati sa izgradnjom terminala na Krku. A ja bih samo podsjetio da je već, još čini mi se u srpnju 2015. godine izdana lokacijska dozvola za izgradnju terminala, doduše kopnenog terminala, ali svejedno dokument nužnim i potrebnim dokumentima u RH definirana je izgradnja terminala za ukapljeni prirodni plin i to u prvom redu Strategijom prostornog uređenja koja je donesena, a isto tako i prostorni planovi i prostorni planovi Primorsko-goranske županije i Prostorni plan uređenja Općine Omišalj. Jasno, govorim u tom dijelu se referiram na izgradnju terminala kopnenog terminala, ali kroz mogućnost da se lokacijskom dozvolom osigura i omogući fazna izgradnja terminala na način da u prvoj fazi on bude plutajući terminal, a kasnije onda da bude kopneni terminal. u tom smislu Vlada je već najavila i mislim da je u proceduri vladinih tijela izrada posebnog zakona lex specialisa koji će definirati postupanje sa plutajućim terminalom na način da će se omogućiti da će na prostoru akvatorija ispred Luke Omišalj koji je pod upravom Lučke uprave Rijeka, omogućiti postavljanje tog broda koji praktično jest brod terminal. Samim zakonom kao što je to već u najavi dato regulirala bi se pitanje naknada koje bi pripali kako jedinici lokalne samouprave u 1/3 u 1/3 jedinici područne samouprave i u 1/3 državi jer kada bi se poštivao sadašnji zakon i ne bi se išlo sa zakonom lex specialis cjelokupni prihod koncesijske naknade od pomorskog dobra bio bi usmjeren državnoj agenciji odnosno Lučkoj upravi Rijeka. Ono što treba pozdraviti to je svakako pristup izgradnji LNG terminala jer iz svih iskustava koja se imaju u svijetu, a posebno na prostoru Europe, definirano je da izgradnja LNG terminala dovodi do sigurnosti opskrbe plinom s jedne strane i s druge strane do pada cijene plina kroz novi distributivni pravac koji ne samo da donosi do konkurencije nego do činjenice da danas na svjetskom tržištu primjerice Australija postaje ja mislim najveći proizvođač ukapljenog prirodnog plina u svijetu i time se veliki dio plina koji je iz Katara išao prema Dalekom Istoku sada novom činjenom da Australija će pokrivati u velikom dijelu potrebe tog Dalekog Istoka će taj plin iz Katara i ovdje iz Bliskog Istoka biti usmjeren prema Europi. Prema tome, ako druge europske države, a mi znamo da u našem susjedstvu Italija i Slovenija već posjeduju terminal za ukapljeni prirodni plin, posve je logično i razumno da to radi i RH. S druge strane tu je bilo govora o tome kako je terminal koji je plutajući terminal u Latviji izgrađen kako nije doveo do sniženja cijene plina u Latviji, to nije točno. Naime, u posjedu sam jednog intervjua članka, a koji je vođen sa zapovjednikom broda terminala koji je inače Riječanin koji je govorio o tome što se dogodilo u Litvi sa izgradnjom tog terminala i koji kaže da je došlo do značajnog pada cijene plina, na taj način je pojeftinio plin nakon toga u Litvi nakon izgradnje tog terminala. Prema tome, nije točno da izgradnjom terminala ne dolazi do pojeftinjenja cijene plina. Ono što možemo prihvatiti da je potrebno dodatno razložiti kada je u pitanju izgradnja terminala i to plutajućeg terminala to je zaštita okoliša i to jasno da će u svim budućim raspravama oko opravdanosti izgradnje tog terminala biti u prvom planu istaknuta ekološki aspekt pored gospodarskog aspekta koji je neupitan i ja mislim da mi ovdje u Hrvatskom saboru ne bi trebali uopće dvojiti o tome jeli on s gospodarske strane opravdan jel u tom dijelu čak niti lokalna zajednica niti županija Primorsko-goranska ne dvoje o potrebi izgradnje tog terminala koji bi trebao biti po njihovom stavu izgrađen na kopnu. Pa je stoga potrebno posebno se osvrnuti na taj ekološki aspekt koji jest na određeni način kočnica u stavovima oko izgradnje terminala od strane lokalne zajednice. Ja moram u tom smislu reći nekoliko stvari. Prva stvar da smo mi već jednom kao država prolazili jedan sličan i imamo iskustvo u jednom sličnom projektu koji je govorio o možebitnom utjecaju na bio raznovrsnost Jadranskog mora upravo u tom dijelu, a koji se odnosio na projekt izgradnje Družbe Adria kada smo govorili da bi izgradnja cijelog tog projekta Družbe Adria ugrozila bio raznovrsnost Jadranskog mora na način da bi tankeri koji bi dolazili u Omišalj bili napunjeni balastnim vodama i na taj način iskrcajem i izmjenom balastnih voda u Jadranskom moru narušili bio raznovrsnost Jadranskog mora. To je bio jedan projekt koji je testiran, ako tako mogu reći, kroz studije utjecaja na okoliš i drugi projekt koji je također tretiran kroz stratešku procjenu utjecaja na okoliš bio je projekt istraživanja i eksploatacije ugljikovodika. Ja tvrdim da su oba ta projekta bili u smislu potencijalne opasnosti za realizaciju projekta kudikamo opasniji od plutajućeg terminala koji se planira ovdje na prostoru Omišalja i dobro bi bilo da se na ta dva temeljna aspekta ugroze po bio raznovrsnost mora, a to je zatopljivanje Jadranskog mora u dijelu Kvarnera i s druge strane ispuštanja natrijeva hipoklorita u more da se dodatno na tome vodi računa. Pa prema tome predlažem resornom ministarstvu da se itekako aktivno uključi kako bi se ta dva aspekta zbog kojih mi se čini da je lokalna zajednica zabrinuta za izgradnju tog plutajućeg terminala dodatno razjasnili. Naime, postoje iskustva, malo sam prije spomenuo iskustvo koje imamo sa plutajućim terminalom u Litvi, imamo sličan terminal u Kopru, imamo terminale i na prostoru Jadranskog mora koji pripada Italiji, prema tome to je jedno iskustvo koje možemo podijeliti sa tim projektima svakako bi značajno doprinijelo onda objašnjavanju lokalnoj zajednici i svima onima koji u tom postupku sudjeluju koliko i na koji način plutajući terminal odnosno ta činjenica da se brod, da brod poslužuje kao skladište iz kojega se kasnije onda vrši upuhivanje plina, jasno u magistralne cjevovode, plinovode, koliko i na koji način može doprinijeti pothlađivanju mora s jedne strane i s druge strane korištenje klora, koliko može utjecati na uništavanje planktona na tom dijelu. To su čini mi se ta dva temeljna pitanja, na koja bi ministarstvo trebalo odgovoriti, kada se govori o izgradnji, po meni, opravdanu dobrog projekta, a to je taj plutajući terminal, koji bi ipak bio u prvoj fazi. Naime, činjenica da je dobra strana tog projekta jeftinija izgradnja i brza izgradnja. A mi o izgradnji terminala u Hrvatskoj govorimo već godinama, već dugi niz godina. Prvi puta se o tome govorilo 1995.g. još u vrijeme Matišene vlade, od tada je prošlo 25 g. mi još uvijek, čini mi se lutamo u tome kako i na koji način i kad ćemo taj terminal izgraditi. Prema tome, sad je vrijeme da se to dođe, on se može brzo realizirati. Koliko ja imam informaciju, to je otprilike negdje oko 2 g. Već je Europa za njega osigurala preko 100 milijuna eura granta, dakle, potrebno da se ministarstvo dodatno uključi u obrazloženje, kako i na koji način, potencijalno može utjecati negativno na okoliš. Ja držim da uz sve one mjere, koje su studijom propisanom, doista ne bi došlo do ozbiljnije ugroze Jadranskog mora. Hvala.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Ivana Pernara.
Uvaženi zastupnik Bačić, pitanje moje vama je zapravo sljedeće, jeste li vi za demokraciju? Jeste li za pravo građana? [[Upadica Reiner: Kolega se zove Bačić, dobro, samo izvolite, oprostite.]] Ako ste za demokraciju, zanima me sljedeće, da li ćete uvažiti mišljenje općine Omišalj i županije Primorsko goranske koja je nedavno jednoglasno glasala protiv znači, jednoglasno glasala protiv dovođenja LNG terminala. Ili ćete reći, nije nas briga što misli općina Omišalj, nije nas briga što misli Primorsko goranska županija, nije nas briga što je 3.3. zakazan prosvjed protiv gradnje LNG terminala, itd. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Bačića.
Kolega Pernar, što o zaštiti Jadrana mislim, govorio sam puno puta u ovom Saboru, napisao sam interpelaciju o ulozi Vlade, kada je bilo govora o istraživanju i eksploatacije ugljikovodika i svakako sam jedan od onih koji se itekako, koji itekako vodi računa o zaštiti Jadranskog mora, o tome sam i sad govorio, ako ste slušali, očito niste baš, niti sad ne slušate, ali nije važno. Dakle, zakonom o prostornom uređenju, definirano je da se državnim planom prostornog razvoja država određuje koji su projekti od državnog značaja. I jasno da se u tom poslu i u tom projektu ili konkretno u ovom projektu, itekako treba čuti razmišljanje kako županije Primorsko goranske, tako i općine Omišalj. Na stranu što ja mislim, da je postojeći tekući terminal koji je u Omišlju naftni terminal, kud i kamo opasniji, za okoliš nego što je planirani terminal za, plutajući terminal, držim da je potrebno i to sam rekao da na tome treba ministarstvo inzistirati, obrazložiti u kojoj mjeri su 2 temeljne primjedbe koje idu protiv plutajućeg terminala, a to je pothlađivanja mora, s jedne strane i s druge strane utjecaj klora na cijeli taj postupak, doista, može narušiti bio raznovrsnost mora u dijelu Krka i cijelog Kvarnerskog zaljeva. Prema stručnjacima koji su pisali, samu studiju, govori se da je to neznatni utjecaj, s druge strane, čuli smo što govori jedinica lokalne i područne samouprave. Prema tome, rekao sam da je na ministarstvu, da je ministarstvo sada dodatno na ove stavove koje čujemo iz lokalne samouprave, obrazloži koliko i u kojoj mjeri ono utječe a imamo itekako iskustva sličnih projekata diljem svijeta.
Odgovor, hvala. Replike, ovaj, poštovanog zastupnika Ivana Domagoja Miloševića. Izvolite.
Zahvaljujem kolega Bačić, mislim da je precizna brojka 25%. Toliko je naime pala cijena, pa usput i odgovor kolegi Pernaru. Toliko je pala cijena … [[Govornik se ne razumije.]] plina na sjeveru odnosno, sjeveroistoku EU, nakon otvaranja LNG terminala i svi su imali fazu, broj jedan, a to je da bude prvo plutajući, zato što je on efikasniji i jeftinije u startu, manje opterećuje investicijski tu cijenu itd. Treba ovdje reći, nitko nije razuman protiv rusko zemljo plina i dobave i raspravama za koju se toliko zalaže kolega Pernar, ali jesmo za konkurenciju. Dakle, za ono što se svi ovdje zalažemo, a neki se prozivaju na demokraciju, onda uz demokraciju, najčešće ide i tržišna ekonomija. Dakle, jesmo za konkurenciju i takovim energentima, jer će na taj način i gospodarstvo, dakle, poduzetnici, građani imati najviše koristi. Iz konkurencije ljudi uvijek prođu bolje, dokazano, zadnjih 100 g. otprilike u svim segmentima industrije. A na kraju dana pa pustimo kupce da odluče, pa kupci će na kraju odlučivati koji će i koliko će plina kupiti i općenito koji energent će kupiti. Dakle, ovdje se ne govori samo isključivo o cijeni plina, nego i o energetskoj sigurnosti i dezertifikaciji. I na kraju, koristim priliku iako možda nije primjereno, jer je to kolega Pernar spominjao, ali dakle, Primorsko goranska županija je u proteklih i grad Rijeka, u proteklih 26, 7 g. zaista pokazalo svo svoje umijeće i uspješnost održavanju industrije, koja je bila nekad doista moćna. Dakle, ako je jedna a tu stariji i iskusniji neka me isprave, ako je jedna županija Hrvatska uz more imala vrlo ozbiljnu industriju, onda je to bio taj prostor. Od svega toga, nažalost nije ostalo ništa. Dakle, autoritet onih tamo u Rijeci da govore o bilo kojem industrijskom i energetskom projektu, ne postoji kolega Pernar.
Odgovor poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Milošević, činjenica jest da bismo svi htjeli gospodarski rast, da bismo htjeli izgradnju važnih energetskih gospodarskih subjekata, projekata ali s druge strane nek' to bude na tuđem području, ne na našem. I to se pojavljuje diljem cijele Hrvatske, čim se ide u realizaciju nekog projekta, odjednom se vrlo brzo stvori jedna masa koja pojedinih projekt ljudi koji pokušavaju zaustaviti i u startu praktično rekao bih obeshrabriti, bilo lokalnu zajednicu, bilo državu da u taj projekat krenu. Kad bi se na takav način postupalo i razmišljalo, vjerojatno ne bi napravili nikad niti jedan projekt. Ako je u … [[Govornik se ne razumije.]] se gradi vrlo veliki broj LNG terminala, značajan broj plutajućih terminala, iskustva iz tih država i svi oni boniteti koji LNG terminalu daju matičnoj državi, a što je još više i važnije, njihovim građanima, po meni bi bio dovoljan razlog da se to napravi u Hrvatskoj. Kad ste spomenuli konkretno prostor Krka, odnosno prostor Primorsko-goranske županije, onda ja tvrdim da sada uz rafineriju u Rijeci uz postojeći naftni terminal na Krku, ovaj terminal koji bi se gradio pa bio on i plutajući, u svakom slučaju manja je šaka u oko ako tako mogu reći, okolišu pa i moru nego što su to postojeći objekti u toj županiji. Prema tome, ja držim da je to dobro rješenje ali jesam za to da se maksimalno investitori i Vlada uključe u obrazlaganje koje to s jedne strane bonitete donosi državi, a s druge strane koliko to nije toliki udarac na okoliš.
Hvala. Kolega Pernar je dignuo povredu Poslovnika, što je to kolega Bačić napravio da je povrijedio Poslovnik, izvolite?
Htio sam reći da je kolega Milošević…
…/Upadica Reiner: Ali niste na njega reagirali, reagirali ste na kolegu Bačića./…
Pa nadovezuje se jedno na drugo jer je kolega Bačić vratio repliku gospodinu Miloševiću a replika se odnosila na mene. Htio sam samo reći da je taj projekt LNG-a toliko dobar da je čak i HDZ …
…/Upadica Reiner: A koji članak je oprostite, povrijeđen?/…
… u županiji glasao protiv. Samo sam htio odgovoriti na repliku jer je bilo upućeno …
…/Upadica Reiner: Ne možete odgovarati, vi ste povrijedili institut./…
A nisam znao drukčije, hvala vam.
Ne možete, ja vam izričem radi toga opomenu. To ne možete raditi, ja molim da se to ne radi. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Slavena Dobrovića, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Bačić, dakle slažem se, LNG terminal ili UPP, tako je, on spada po meni u projekte od strateške važnosti za RH i trebalo bi poraditi na tome da se on doista izgradi. Dakle, osim diversifikacije, osim jačanja tu postoje veliki potencijali za jačanje našeg brodogradilišta u tom području, dakle kriva tehnika jer za možda 10 godina ćemo imati bankering i plavi Mediteran bi mogao biti taj po kojem će brodovi ploviti isključivo sa čistim gorivima. Međutim da se vratim malo na studiju koju ste spominjali. Trebamo biti jako pažljivi kad govorimo o tome da su neki utjecaji zanemarivi ili ne. I neko može to napisati kao autor studije, ovako ili onako doprinos. Međutim ja osobno spadam u one koji su kritični prema onom djelu studije koji zanemaruju utjecaj klora. Nema razloga da se koristi klor kao biocid, to je najjednostavnija i najjeftinija tehnologija isparavanja toga ukapljenog plina, mi imamo u svakom slučaju razloga zašto uzeti drugo, makar skuplje nešto rješenje jer čisti Jadran, čisto more kao što sigurno se slažete je neprocjenjiva vrijednost. Kad se to jednom uništi a imamo primjere iz nekih dijelova svijeta gdje se uz lošu prethodnu procjenu štete ove ili one, napravi katastrofa tako da kad meni se jave tehničari i kažu ali mi ništa ne dodajemo, mi radimo samo elektrolizu, ali to je in situ proizvodnja klora i svi oni procesi koji idu za tim, moramo biti pažljivi. I onda će nestati histerije u javnom prostoru.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Dobrović, pratio sam kada ste vi ovaj dio izgradnje terminala vodili kao resorni ministar i slažem se, i tada ste tvrdili kao što i sada tvrdite da je on koristan i za diversifikaciju opskrbe i za vrlo vjerojatno a ja sam i siguran, smanjenje cijene plina. Što se tiče studije utjecaja na okoliš, koliko ja imam saznanja možda, čitao sam dio te studije, ali i kontaktirao sam, neovisno o tome bio on kopneni ili plutajući, ugrijavanje plina koje na -160 se i u jednom i u drugom slučaju radi morskom vodom. Dakle, u taj dio ne bi mogli izbjeći neovisno na kojoj lokaciji bio, kaže, nisam stručnjak, ono što sam čitao, ne bi se moglo izbjeći, malo zagrijavanje, kažu beznačajno zagrijavanje, mora zbog toga što se plin ugrijava kako jasno, ne bi bio više u krutom stanju. I druga stvar, ovo što ste vi rekli, neovisno o tome bio on opet na kopnu, opet bio na moru, do obrastanja cijevi i spojeva, došlo bi upravo iz te činjenice što se koristi more i zbog toga se kaže da mora se koristiti nekako sredstvo koje će dezinficirati kako ne bi došlo do obrastanja. Slažem se s vama, ako ima neki drugačiji način, ako ima neki drugi spoj, a da nije to natrijev hipoklorit, ja mislim da bi sigurno svi bili zadovoljni ali se bojim da je moguće naći nekakvo sredstvo koje bi bilo apsolutno neutralno kad je u pitanju more. Eto ja sam to čitao i na taj način i sada ovdje i raspravljam ako ima neki drugi način osim klora koji bi mogao spriječiti … tih spojeva bilo bi u svakom slučaju dobro i zato sam rekao da je Vlada ta koja se treba uključiti i o tome više govoriti. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je Domagoja Ivana Miloševića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja bih htio zapravo kratko samo naglasiti tri bitne teme danas. Prvo je puno pričamo o obnovljivim izvorima energije i mislim da će se svako razuman složiti da su obnovljivi izvori energije budućnost, svi bismo htjeli da je ta budućnost danas, a ne za par desetljeća. Međutim, svi, a neki dan sam imao osobnu priliku razgovarati sa jednim proizvođačem električnih automobila kažu da se razgovaramo o desetljećima. E sada obzirom da smo mi relativno mala ekonomima, zapravo vrlo mala ekonomija u globalnim okvirima, da budemo precizni, onda trebamo razvijati obnovljive izvore energije, ali također trebamo brinuti o tržištu nafte i plina. I to je zapravo danas tema. Ja nisam ekspert za naftu i plin, ali ono što mi rekoše kolege koje jesu, a to je da je plin sve važniji energent danas u 21. stoljeću i hvala Bogu da ga Hrvatska ima, nažalost mislim da je naš potencijal još bolji u istraživanju nafte i plina nego što trenutno koristimo, ali eto i 50% je dobro za razliku od velike većine ostalih prirodnih resursa, sa plinom stojimo odlično. Druga tema ovaj energetski hub, dakle Hrvatska ima geostrateški položaj koji zaista omogućava ne samo energetici nego infrastrukturi da se nametne u Jugoistočnoj i Srednjeistočnoj Europi kao mjesto s kojeg će se distribuirati i robe i energenti na prostor centralne Istočne Europe. I zbog toga, i zbog toga naglašavam, ne samo zbog toga, ali i zbog toga je važan LNG terminal na otoku Krku, zato što upravo taj projekt pozicionira Hrvatsku na tom tržištu centralne Istočne Europe donosi diversifikaciju opskrbe i sigurnost opskrbe energentima. Siguran sam da ne samo za Hrvatsku nego dugoročno za cijeli taj prostor donoseći konkurenciju će imati utjecaja na cijene energenata. U tom smislu naravno nije tu bitan samo LNG na Krku, postoje projekti poput TAP-a odnosno nastavka IAP-a tzv. jadransko-jonskog pravca dobave plina iz centralne Azije i još uvijek hvala Bogu imamo snažne i HEP i Jadranski naftovod, a i INA-u sve su to tvrtke koje mogu na širem prostoru Jugoistočne Europe biti te koje će nametnut na neki način nas kao energetski hub Hrvatsku. I treće, nadam se da polako prestajemo zazirati od privatnog sektora i u energetici. Nekako koji put imam dojam da bi pa i u ovoj sabornici privatni sektori samo namijenjen, ne znam, za proizvodnju tekstila ili nečeg što je manje bitno u cijelom civiliziranom svijetu i na istoku i na zapadu, privatni sektor je prisutan u energetici, ja mislim da je dobrodošao u Hrvatsku. Svaka država i naša država ima na raspolaganju mnogo alata kako da upravlja svojom energetskom kao i svakom drugom politikom. Vlasništvo ne definira politike, vlasništvo ne definira strategije nego države definiraju strategije i politike, a onda u tim okvirima se može kretati i privatni sektor i strani i domaći investitori i to vrijedi ne samo za energetiku, to vrijedi sveopće. Dakle u ovoj sabornici se donose zakoni u ministarstvima pravilnicima kojima se regulira svako tržište, danas smo hvala Bogu punopravna članica NATO saveza i EU i kao takvi imamo mnogo prava, ali imamo ne i neke obveze. Hvala.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje izazvalo je dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića.
Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, uvaženi kolega Milošević. Svi se slažemo danas da Hrvatska ima jedan iznimno važan geografski odnosno geostrateški položaj, a pogotovo kada govorimo o energentima, kada govorimo o nafti, o zemnom plinu odnosno o plinovodu tj. o naftovodu. Kada govorimo o plinu i ostalim energentima, evo nažalost danas smo svjedoci da neke države kao Sirija npr. itekako stradavaju upravo zbog toga što su iznimno bogate tim energentom, radi se o stotinama tisuća poginulih ljudi koji su danas više nisu s nama upravo zbog toga što im je zemlja bogata energentima. Međutim ovdje nisam baš primijetio da se govori o jednoj jako bitnoj temi, a povezano je s ovim, a to je pitanje naše INA-e odnosno MOL-a. Ja ovdje s ovog mjesta poručujem da INA-u kao jedan strateški projekt treba što prije vratiti u većinsko hrvatsko vlasništvo jer sve ono što su Mađari obećali odnosno potpisali da će napraviti u onom trenutku kada su ušli u posjed INA-e nisu napravili. Nisu uložili u infrastrukturu, nisu modernizirali hrvatske rafinerije, dapače one su sada pred zatvaranje ja bih rekao, otpustili su šest tisuća radnika, a kada govorimo o onim rezervama energenata koje je Hrvatska imala danas su oni na 60% nekadašnjih rezervi. Tako da mislim da kada govorimo o plinu i energentima prije svega moramo govoriti o hrvatskoj naftnoj kompaniji, moramo govoriti o prioritetu zaštite hrvatskih energetskih interesa, a to možemo samo kroz vraćanje INA-e kao stožerne naftne kompanije Hrvatske u hrvatske ruke.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Miloševića.
Da, očito se oko ovog kolega Zekanović nećemo složiti. Ja sam upravo maloprije rekao, a to je da svaka ozbiljna država ima dovoljno alata na raspolaganje da privatni kapital nije prepreka da se upravlja strategijama pa i energetskim politikama. Dakle to što MOL, a tu se slažemo, nije ispunio svoje obveze, ne samo obećanje nego obveze iz ugovora, to jest problem, ali to nije razlog da mi ne potražimo ozbiljno strateškog partnera koji će ispuniti naša očekivanja o INA-i, hrvatska najveća kompanija jest INA, ali ima puno drugih kompanija koje bismo za Hrvatsku u smislu važnosti mogli uspoređivati, ali to nije razlog da bježimo od privatnih ulaganja, a ulaganja pa i porijeklo ulaganja svaka država treba kontrolirati. Ono što ja osobno mislim da treba biti granica, granica treba biti monopolistička infrastruktura s obzirom na našu veličinu i snagu, s obzirom na našu prošlost desetljetnu ako hoćete i stoljetnu, onda ja mislim da mi imamo razloga povući tu granicu, a to je dakle da sve što je infrastruktura bilo da je plinovod, bilo da je naftovod, šta god da jest ili dalekovod to treba biti sto posto u vlasništvu države. Ali u smislu biznisa, ono što djeluje na tržištu je li to proizvodnja juha, je li to proizvodnja nafte, je li to proizvodnja pilećega što je tržišno, globalno konkurentno ili nekonkurentno. Da li će država bit vlasnik ili suvlasnik toga, vjerujte mi, a to imamo iskustvo i 25 godina ne određuje uspješnost kompanija. Imamo hvala Bogu dosta loše iskustvo dapače. Dakle, to vlasništvo ne može i ne smije bit prerogativ u tom smislu da država upravlja svojim resursima, da država zna što radi, da ima svoju strategiju, da ima svoje politike, a unutar toga se privatni kapital mora … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Antona Klimana.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Milošević, mi smo pomalo svi umorni od tog tepanja samom sebi, da imamo odličan geostrateški položaj, da su nam luke na najboljim mjestima u Europi, da možemo, da imamo najveću žitnicu u Europi, da možemo hraniti cijelu Europu, da imamo ovo, da imamo ono. Ma ja bih samo htio jedan komentar od vas čuti. Bili ste potpredsjednik Vlade zadužen na neki način za gospodarstvo, za investicije. Dakle u jednoj od prethodnih vlada. Ja jednostavno ne znam šta bismo mi htjeli? Da li trebamo početi raditi, stjecati dohodak, osigurati našim budućim generacijama, dakle uvjete za ostanak u svojoj zemlji. Dapače i drugima da mogu živjeti u ovako bogatoj i lijepoj zemlji kao što smo mi po potencijalima ili ćemo još dalje si tepati i gladiti se po kosi i tući po ramenima i reći mi smo najbolji, najpametniji samo to ne znamo iskoristiti. Mislim da smo ovdje tu upravo u ovoj raspravi na tom tragu. Da li mi hoćemo biti ono što si volimo reći ili to nećemo biti? Da li hoćemo biti energetsko čvorište? Da li hoćemo osigurati, dakle kao malo tržište nekakve sigurnosti, nekakve sigurnosne lokote, da možemo kontrolirati cijene, da možemo našim gospodarstvenicima i građanima osigurati povoljnu cijenu energenata ili ćemo i dalje pričati priče i stvarati mitove o samom sebi.
Odgovor poštovanog zastupnika Miloševića.
Hvala kolega Kliman. Pa ja sam više puta u sabornici govorio da htjeli mi priznati ili ne, ali postoje pravila igre. Pravila igre postoje u svemu, pa tako i u ekonomiji. Dakle, mi jednostavno ako hoćemo bit uspješniji zna se što trebamo učiniti. Jednim dijelom sam ja to maločas i govorio, a to je mislim da trebamo pustiti privatni kapital, a trebamo znati upravljati strategijama, imati strategije, znati upravljati provest strategije i politikama. To je ono što je posao države. Međutim, ono što će se u sljedećim godinama zadnjih desetljeća je to već prisutno, ali sad će biti sve više i više prisutno kad ste me već na neki način povukli za jezik. Vlade i administracije moraju shvatiti da su i one u konkurenciji posebno danas kada smo punopravna članica EU. Dakle, ne samo da firme konkuriraju za razno razna tržišta ili za kupce i vlade konkuriraju, a sad mi na vlastitoj koži osjećamo da se natječemo za vlastite ljude da ostanu u našoj Domovini. Dakle, svaka ova i svaka sljedeća administracija mora bit svjesna odgovornosti, a mislim da će porezna reforma predsjednika Trumpa imati dalekosežne posljedice pa i na EU. Dakle, mislim da će jedna od posljedica te porezne reforme i povratak procjena otprilike dva trilijuna dolara iz cijelog svijeta u Sjedinjene države. Naravno da će se osjetiti u EU, pa će onda ja se nadam i u EU doći do na pamet da trebamo biti porezno konkurentniji, da trebamo imati generalno bolji stav prema privatnom sektoru, poticat mlade na poduzetništvo, na inovacije, istraživanja, razvoj i tako dalje i tako bliže. To su ta pravila igre, dosta jednostavno. Možemo sad se skrivat iza grmlja ili skrivat se u šumama i reći to se nas ne tiče, ali to jednostavno nas neće zaobići. Dakle, tehnologije idu naprijed, ljudi uče, uče sve više. Cijeli svijet je na neki način povezan sve više i u tome mi moramo naći, a mislim da imamo što ste rekli, da imamo taj potencijal, samo ga trebamo ostvariti.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Javio sam se za ovu raspravu, jer smatram da je ovo vrlo važan zakon. S jedne strane on se tiče mnogih građana u Republici Hrvatskoj, a s druge strane on ima i određenu financijsku vrijednost. Procjena je da je ovo tržište plina nosi negdje vrijednost oko 13,6 milijardi kuna prema onome što smo mogli vidjeti. Procjena je isto tako da prema nalazu Revizije da je vrijednost naše opskrbne mreže ili transportnog sustava negdje preko 3 milijarde, 3 milijarde i 200 milijuna kuna. Nemamo podatke ili nisam bar našao podatke kolika je vrijednost ovih distributivnih mreža, dakle koje su u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, privatnom vlasništvu ili mješovitom. A pretpostavimo da je isto barem tri milijarde kuna. Dakle, riječ je o velikim infrastrukturnim kapacitetima velike vrijednosti i naravno biznisu koji ima veliki ekonomski značaj. Ono što je pokazala liberalizacija tržišta u području, poslovnom području znači u poduzetništvu je pokazalo ipak da su, postoje određeni rezultati. Istina je da su malo što je paradoksalno, ali naravno zbog regulirane cijene tržišta u kućanstvima da nam je cijena u poduzetništvu plina viša nego u zemljama u okruženju, nešto viša, a u kućanstvima nam je niža. Ono što mene brine, to sam izrekao u replikama je svakako ovaj prijelazni period od tri godine. Državni tajnik je objasnio da je to zapravo granica koju nam je Europska komisija dala, jer nas očekuju u tom smislu već smo dobili packe zašto to već nismo napravili. Ali nije zapravo strano da su i neke zemlje u našem okruženju i dalje tvrdoglavo inzistiraju na reguliranoj cijeni. Ne žele je staviti u tržišne okvire. Ja nisam da budem odmah jasan, nisam ja protiv liberalizacije i samo se bojim i ukazujem na opasnosti koje ona može nositi. I da odmah naglasim ja ću, ipak ću podnesti amandman ali za zakon ću glasati jer smatram da put koji smo odabrali nemamo tu izbora. To je put kojim moramo ići da bi bili ravnopravna članica EU i da na kraju ispoštujemo sve ono što smo potpisali. Ono što me brine kao građana i kao sve građane ove zemlje hoće li doista od 2021. građani se naći na vjetrometini gdje će tržište određivati cijenu plina. Istina je da će prema ovom prijedlogu zakona HERA raspisivati natječaj. I koliko sam shvatio iz medija nisam našao to u zakonu da će jedan od važnih kriterija za odluku o izboru opskrbljivača biti njegova marža koju on uzima na cijenu plina. Ako je to točno, ne znam. To bi bilo dobro da se ipak na taj način zaštititi potrošač. I taj mehanizam bi onda makar pomogao da građani ne dožive udar ili povećanje cijene plina posebno onima da kažem sektorima, mjestima gdje nije to posebice tržišno isplativo, dakle gdje je manji broj priključaka, gdje neće zapravo biti ni tolike navale za tržišnu utakmicu. Eto puno je rečeno. Ja bih zaključio ovu raspravu s tim da amandman ću podnesti, a pretpostavljam da će biti odbijen upravo iz ovih razloga što nam je to naložila Europska komisija, ali opet valja se boriti za suverenitet, pa evo i u ovom području. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Ivana Šukera, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnikom. Puno toga je rečeno međutim na žalost gledajući našu sabornicu ja imam osjećaj da mi raspravljamo o nevažnoj temi, na žalost. Jer ovisno kako kada, kome politički treba tako će se nabacivati. Međutim, ovaj zakon o kojem danas raspravljamo koji je tehnički napravljen, koji u principu regulira sve. Međutim, definitivno ono što je nama bitno kad govorim o ovom području, a to je prostor i okruženje u kojem će se taj zakon primjenjivati. I zato će bit vrlo interesantno kad bude izvješće HERA-e ja se nadam da ćemo, a ono je po zakonu se treba do 30.6. raspraviti u Hrvatskom saboru. Ja se nadam da ćemo tada raspravljat na malo drugačiji način, jer ovo područje eksploatacije i prodaju plina regulira 27 zakona. Sve te zakone treba kontrolirati HERA. I ovo što je rekao državni tajnik u uvodnom dijelu, HERA je ta u principu koja će odrediti opskrbljivačima određene limite. Dakle, HERA je ta koja naprosto regulira pravila igre. I zato kad, a ponovit ću to valjda po peti put danas, kad raspravljamo o tim agencijama, onda trebamo vidjeti zašto smo ih osnovali. Ne da li oni trebaju ili ne trebaju, nego da li, zašto smo ih osnovali i da li oni rade svoj posao i da li politika se ima pravo miješati u rad tih agencija. To je ključno pitanje. Jer unutra su ljudi od struke, unutra su ljudi koji poznaju to područje i unutra su ljudi koji prije svega trebaju štititi s jedne strane građane i gospodarstvenike Republike Hrvatske, s druge strane treba štititi i one koji prodaju svoj proizvod. Jer ako hoćemo da budu svi zadovoljni, onda naprosto za sve moraju biti jasno pravila igre. I zato ponavljam HERA je tu vrlo bitna. Ono o čemu mi naročito u Hrvatskoj kao jednoj maloj zemlji koja je na žalost u velikom svom području je poprilično raštrkana i iskreno govoreći za izgradnju infrastrukture neinteresantna bilo kome tko funkcionira po nekakvim tržišnim uvjetima. Trebamo osigurati ono što imamo u ovom trenutku. Ja mislim da baš u ovoj sferi plina i opskrbe plinom Hrvatska ima izuzetno jaku infrastrukturu. A nije to bilo oduvijek tako. Prije desetak godina recimo mi nismo mogli koristiti direktno svoj plin koji crpimo iz sjevernog Jadrana. Zašto? Zato što nismo imali magistralni cjevovod koji je od Fažane praktički vodio taj plin prema središnjoj Hrvatskoj, nego je to išlo preko Italije pa preko Slovenije. Pa onda u vršnim mjesecima kad je bila velika potrošnja u Sloveniji mi smo bili u problemima. Isto tako, nismo imali niti interkonekciju prema mađarskom magistralnom cjevovodu, da bi praktički omogućili da i Petrokemija i neki drugi imaju jeftiniji plin. Dakle, to su sve stvari kojih nije bilo, ali danas ih imamo. Ako ih imamo trebamo ih kapitalizirati i neka nikome u ovoj državi ne padne na pamet da to liberalizira, da privatizira. To je naprosto imovina ove države, imovina jedinice lokalne samouprave. Ja sam govorio za slučaj Velike Gorice. Možemo govoriti itd. Pa mi smo samo doprinosom radili taj magistralni cjevovod i nemojmo dozvoliti zato danas potenciram ovu infrastrukturu da nam se dogodi ono što nam se dogodilo prilikom privatizacije HT-a. Dakle, sve one cijevi koje su provučene ispod cesta, trotoara, po jedinicama lokalne samouprave u većem slučaju su napravile jedinice lokalne samouprave. Samo na žalost nikad to nitko nije izdvojio iz HT-a. Oni su rekli da je to njihovo. Oni danas u mnogim gradovima imate neriješenu situaciju, dakle to je nešto što naprosto moramo imati na pameti. I sljedeće dvije stvari je dostupnost plina svima i sigurnost u opskrbi plina. Svak' će se tući za opsrbu plinom u gradu Zagrebu, u Velikoj Gorici, u Samoboru, mogu govoriti i u Varaždinu ili bilo gdje jer je relativno gusta naseljenost, relativno veliki broj potrošača i sad ću se tu tući. Međutim, u nekakvim manjim mjestima to naprosto je nešto što nekome nije interesantno jer sad država i jedinica lokalne samouprave trebaju vidjeti kako i tim građanima omogućiti da dođu kod nekakvog energenta koji je po cijeni pristupačan. A sigurnost opskrbe je nešto što je vrlo bitno, jer nemojte zaboraviti prije nekoliko godina kad je temperatura vani bila u siječnju -10, -15 da su se mnoge europske države tresle ne samo Hrvatska da li će dobiti dovoljne količine plina i moći se grijati. To je nešto što je vrlo bitno bez obzira što kaže to se u zakonu ne kaže, ali ovaj koji je dobio da bude opskrbljivač i da bude lokalni distributer, on naprosto mora osigurati sve uvjete da ta opskrba plinom bude kontinuirana i da bude sigurna. I na kraju da više se ne ponavljam što sam govorio do sada, a ako u ičemu Hrvatska ima priliku se energetski pozicionirati na energetskoj karti Europi to je plin. Nemojmo zaboraviti da ovaj magistralni cjevovod od Karlovca zapravo Fažana – Karlovac, dole ide skroz do Splita, Dugopolja je kapacitiran tako da danas sutra kad se napravi ovaj plinovod bez obzira kud će ga Amerikanci vući jadransko-jonski, to je nebitno kako će ga zvati, da može primiti te količine plina koje će praktički ići prema srednjoj Europi. To je nešto što Europa planira kao nekakav efekat svoje energetske sigurnosti, jer ni njima nije baš svejedno da ovisi isključivo o ruskom plinu. I zato ovaj zakon je dobar, ali kad govorimo o njemu onda naprosto moramo spominjati neke stvari jer danas je bilo tu pokušaja nekakvih politikantskih loptanja sa nečim. Ali ono što smo dobro napravili to smo dobro napravili. Možda smo mi mogli ići sa manjim profilom cijevi do Dugopolja. Samo se postavlja pitanje kad bi sutra krenuo ovaj plinovod odozdola hoćemo ići kopati ponovo pa raditi veći, nego veći je problem što jedinice lokalne samouprave nisu razvile mrežu kod sebe. I praktički taj plinovod nije u nekakvoj velikoj upotrebi, a to je ono na čemu treba raditi jer naprosto treba razmišljati o mogućnosti korištenja svih vidova energije. Jer prije nekoliko desetak i više godina to je bilo nekakvo lož ulje, pa ovako, pa onako. Međutim kad stisne zima, -10 onda jedino što ljudima je na pameti da bude njima i njihovoj obitelji toplo, a isto tako i da naše gospodarstvo ako hoće biti konkurentno na europskom i svjetskom tržištu mora biti, imati energente po istoj cijeni kao što to imaju i njihovi konkurentni. Dakle, osobno ću podržati ovaj zakon, tehnički je dobro napravljen, ali kažem treba gledati u okruženje u kojem se on primjenjuje. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Šuker, otvorili ste jednu vrlo važnu temu. Dakle, tu se slažemo infrastrukturu treba ostaviti u vlasništvu Republike Hrvatske posebno ovaj transportni sustav. Kad govorimo o plinovodima 75 bara, 50 bara prema niže. To je nešto što i Republika Hrvatska na kraju krajeva izgradila jako dobro. Dosta je toga već pokriveno, međutim vi ukazujete na ovaj dio distributivne mreže, dakle od 3 bara prema dolje gdje nije, da ta mreža u mnogim jedinicama lokalne samouprave nije izgrađena, ne postoji. E sad se vraćamo na ključno pitanje. Kad dođe do liberalizacije, jer i ja sam za to da svaki građanin može na pragu zapravo odlučit od koga će on uzimat plin, što će njemu bit povoljnije. Međutim, mi moramo zakonskim regulativom, ovdje sad ni meni nije jasno. Govori se da će agencija raspisivati te natječaje nakon 2021. Koju će ulogu tu imati jedinica lokalna samouprave, da se doista odabere onaj privatnik, ako već ulazi privatni kapital koji će uložiti i u obnovu te infrastrukture, znači uređenje i u izgradnju nove. To je ključno pitanje. Možemo li takve makar onda stavit mehanizme ako već ne možemo regulirati cijenu da barem reguliramo na taj način natječaj, da oni koji su spremni uvjetno za reći raditi na prodaji plina da oni i ulažu u samu infrastrukturu. Govorim o ovim distributivnim mrežama, znači od 3 bara pa na dalje u naseljima i u mjestima, a posebno tamo gdje ta mreža ne postoji.
Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Žagar, pametnom je jedanput dosta da pogriješi, a bedak svoje pogreške plaća nekoliko puta. Ja ću vam samo povući jednu paralelu. INA je bila monopolista i u istraživanju i u crpljenju i plina i nafte itd. ali zbog tog svog položaja ona je otvarala benzinske pumpe i na prostorima gdje je tržišno gledajući je to bilo neisplativo. Ali naprosto tu je trebalo napraviti pumpu da građani koji žive na tom području ne putuju 50, 60 km do prve pumpe. I što se nama dogodilo? Mi smo liberalizirali tržište naftnim derivatima. I normalna stvar, ovi koji su došli oni su tražili prostor samo gdje je puno potrošača, a nitko od tih koji je došao nije išao otvarati pumpu evo recimo kod mene u Pokupskom. To je 40 km od Velike Gorice. Ti ljudi moraju doći u Veliku Goricu da bi napunili traktor ili nešto drugo. Ali ako to sad moramo paziti ovdje kad radimo istu stvar. Naprosto država mora svim svojim građanima osigurati pristup do nečega. I INA danas ima mnoge pumpe koje su njoj na razini ekonomske isplativosti, pa čak i rade sa minusom. Ali INA danas ne drži sto posto tržišta u opskrbi naftom i derivatima, nego ja mislim da je negdje 40 i još nešto posto. Dakle, to su naprosto činjenice koje mi kad govorimo s njom i direktive. Direktiva vam određuje pravce, okvire u kojima se vi morate kretati. Ali vi ako imate odgovornost prema svojim građanima i prema državi tu direktivu slažete onako da je primijenite specifičnosti koje vi naprosto imate tu. Nije direktiva ta koja određuje strogo ovako se držite. Ona vam određuje okvire. I zato ja cijelo vrijeme danas govorim o toj infrastrukturi kao nešto što je bitno, kao nečim što je zalog da sutra Hrvatska može neke stvari uvjetovati.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Ivice Mišića.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Šuker drago mi je čuti ovako vaša izlaganja, međutim neke stvari kod nas se trebaju godinama napraviti da bi došlo do nekakvih realizacija. Kad govorimo o infrastrukturi hvala Bogu, ako je u Hrvatskoj to napravljeno sve kako treba, a vjerujem da jeste, ali imamo ove niže distributere imamo recimo grad koji ima plin. Idemo u zgrade koje se griju na plin, a imamo zgrade koje se griju na mazut, a zgrada uz zgradu. Međutim, ne možete se vi priključiti toj zgradi na plin zato što imate napravljenu situaciju da se ta zgrada starija preko mazuta grije. Ako ste me razumjeli. Znači, svaki građanin ili svaka firma ima pravo dovesti do sebe, a vidjet ćemo kakav će taj zakon biti kad … jel, kad budu se od tih 27 zakona koji se budu slagali. Zašto? Znamo da mazut zagađuje. Plin je ekološki prihvatljiviji. Znamo da je plin jeftiniji i za građanina i za državu. A mi moramo ići na ruke da građani imaju što jeftinije grijanja. Evo, govorimo sad o zimi. Međutim, kad je na plin to radi jedna na mazut, to radi već organizirana jedna kotlovnica koja određuje cijene koje odgovaraju njima, a ne građanima. A građani bi svaki kroz zgradu provukli cijev kao što znamo i priključio se na svoj bojler i trošio onoliko koliko potroši. Međutim, da li ćemo te zakone donijeti bez obzira što u zgradi stanuje makar 10 stanara a 2 neće ili 5 hoće da svatko ima pravo dovesti plin, da se dovede plin zbog interesa građana Hrvatske do svake zgrade i uvede u zgradu. To bi bilo ono idemo raditi za interes građana. Uvedemo u svaku zgradu plin gdje ima mogućnosti, a grad je plinificiran, znači, ima mogućnost. Znači, zgrada 10 metara jedna od druge, jedna ima na plin, druga nema, zato što je spojena na… Hoću taj komentar vaš da čujem.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Gledajte kolega Mišiću, stvar je u tome da te zgrade griju na takozvane kolektivne kotlovnice koje griju nekoliko desetaka zgrada. Nažalost one imaju sile gubitke u distribuciji energije pa se možemo sad dotaknuti i onih razdjelnika. Vi ako nemate reguliran ulazak toplinske energije u samu zgradu, onda sve ovo drugo gubi smisao. Razumijete? Dakle, ako hoćete da plin bude u jednoj zgradi onda bi se svi stanari morali usuglasiti s tim jer vi sa dobitkom plina dobivate mogućnost da napravite etažno centralno grijanje. Napravite onaj famozan plinski bojler i to spojite na svoje radijatore, nemate veze s nikim. Dođe vam inkasator očita koliko se potrošili plina i svaki stan plaća toliko. Ali onda se moraju svi stanari usuglasiti. Zašto? Zato što ona toplana neće grijati dva ili tri stana u toj zgradi. Dakle, to je problem tog kolektivnog grijanja i logična stvar je, dakle, ja mogu opet spomenuti svoje sugrađane iz Gorice koji plaćaju sigurno jedno od najskupljih grijanja. I sad je iz sredstava europskih fondova, rade se ove energetske fasade i sve skupa, međutim, vi ne možete pokriti ono što se izgubi, jer kad pogledate kud ide trasa tog toplovoda po zimi kad padne snijeg vani je 30-40 cm snijega, a po toj trasi je ledina. Sad možete misliti koliko se gubi toplinske energije. Zato i jesam rekao da ovo područje o kojima su kolege govorili regulira 27 zakona. A između ostaloga i to potrošači, ali pitanje je sad, vlasnik tih toplana je HEP. A u ovom trenutku je HEP glavni distributer praktički opskrbljivač plinom u Republici Hrvatskoj, pa onda za primjer, evo, recimo neka u Gorici tih pet toplana koje su na mazut, neka ih stave na plin i postat će sjajan primjer svim ostalima. Ali, to je ono kad sam govorio o dostupnosti. Dakle, imate jedan grad koji je gusto naseljen i u centru tog grada imate toplanu na mazut.
Hvala. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e završno će govoriti poštovani zastupnik Pernar. Izvolite.
Htio bih se obratiti svim ampologetima LNG terminala na Krku slijedećim riječima. Ne radi se o mojim riječima ovom prilikom, ja samo prenosim zaključke Županijske skupštine Primorsko-goranske županije. A oni su slijedeći: Utjecaji na okoliš plutajućeg LNG terminala su negativni i brojni. Unatoč tome što su u studiji utjecaja na okoliš prikazani kao prihvatljivi. Prije svega, kaže, utjecaj na podmorje jer se zbog nedovoljne dubine u odnosu na gaz broda predviđa iskop 70000 metara kubičnih podmorskog tla. Onda, plutajući LNG terminal koristi more, što će utjecati na njegovu temperaturu i organizme u njemu za sprečavanje obraštaja na usisu morske vode koristit će se kloriranje U vezi s time treba podsjetiti da je uvjet za prihvaćanje kopnenog terminala bio da se toplina mora ne koristi za uplinjavanje plina i da se ne primjenjuje kloriranje. FSRU brod će biti trajan izvor buke i emisije u zrak 24 sata dnevno. Pazite dalje! Ekonomski efekti. Postavlja se pitanje ekonomskih učinaka, odnosni koristi na državnoj, županijskoj, lokalnoj razini. U studiji se navodi da je Republici Hrvatskoj odobreno tek 50% sredstava za razvojne studije u iznosu od 747000 eura i 27,92% sredstva za radove i to u iznosu od 101 milijun eura. To znači da treba osigurati još 747000 eura za razvojne studije i oko, sad pazite ovo koliko Hrvatska treba osigurat, 262 milijuna eura za radove, te sredstva za kupnju FSRU broda u visini od oko 250 milijuna dolara. Znači, samo za radove na izgradnji tog terminala i taj FSRU brod ćemo platiti više od pola milijarde eura. Drage dame i gospodo, Europska unija će nam dati samo 100 milijuna. Znači platit ćemo pola milijarde eura da bi ušli u eksperiment koji će nam omogućiti 30% skuplji plin. Pazite dalje! Oba broda FSRU brod i brod koji će dovoziti ukapljeni plin činit će ogromnu novu strukturu u prostoru kao neboder visine 17 katova, duljine više od 300 metara, 3 nogometna igrališta, širine 100 metara i biti istaknuti izvan kopnenog dijela. Usporedbom s kotama okolnog zemljišta preuzetim s topografske karte utvrđeno je da su brodovi viši od najvišeg brda u blizini zvanog Zaglav čija je kota 46 metara nadmorske visine, dok je za brod predviđeno da je iznad vodene linije visok 50 metara. Za naglasiti je da na cijelom prostoru Riječkog zaljeva nema tako velike fizičke strukture niti kao građevine niti kao industrijskog ili energetskog objekta. Stoga je zatraženo da se u studiji ispravi da će utjecaj na krajobraz biti vrlo značajan, a ne umjeren. I tako dalje, i tako dalje… I na kraju, slijedom svega izvedenog može se utvrditi da plutajući LNG terminal ima sve elemente protiv kojih je županija bila i to korištenje mora za uplinjavanje, kloriranje, povećani vizualni utjecaj na okoliš jer izlazi izvan postojećih industrijskih postrojenja taj terminal i nema koristi za županiju itd. Dan je zaključak slijedeći. Prihvaća se informacija o procjeni utjecaju na okoliš i utvrđuje se da zahvat plutajućeg LNG terminala kako je prikazan u studiji, Primorsko-goranska županija ne podržava i za ovu odluku glasalo je 35 vijećnika u županijskoj skupštini odnosno svi nazočni uključujući sve predstavnike HDZ-a. Pa sad mene zanima jedna stvar. Rekla je nedavno Predsjednica Kolinda da je u Zagrebu bio europski Vučić aludirajući da postoji neki drugi Vučić koji možda nema neku europsku priču nego neku puno morbidniju. Tako i mene zanima da li postoji dva HDZ-a u Hrvatskoj, da li postoji jedan HDZ na državnoj razini koji nas uvjerava u ekonomsku isplativost, ekološku neškodljivost i vizualnu uklopljivost tog projekta i obratno. Znači, HDZ koji nas uvjerava u sve suprotno, da taj LNG nije dobar, pa molim vas iz HDZ-a da se uskladite a ne da vodite licemjernu politiku gdje građanima Primorsko-goranske županije glumite da ste uz njih i da ih podržavate i da ste protiv tog terminala, da razumijete sve argumente a ovdje u Saboru govorite sve obratno, govorite da je terminal dobar, isplativ, da ga treba podržati itd. Hvala.
Hvala lijepa, hvala. Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovani državni tajnik Mile Horvat, izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici, ja bi vam se zahvalio na raspravi današnjoj, na svim konstruktivnim prijedlozima i prije svega na razumijevanju razloga zbog čega smatramo da je dobro da ovaj zakon ide po hitnom postupku i da se počne primjenjivati od 28.2. ove godine. Amandmane koji su upućeni ćemo razmotriti i izjasnit ćemo se. Hvala.
Hvala lijepa. S time zaključujem raspravu o ovoj točci, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prelazimo sada na Konačni prijedlog Zakona o tržištu plina, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E, br. 278. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Tomislav Žagar. Molim predstavnika predlagatelja, državnog tajnika, Maria Šiljega, da dade svoje očitavanje o podnesenim amandmanima. Idemo prvo na amandmane Odbora za zakonodavstvo. Amandman broj 1.
Amandman broj 1. prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 2.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 3.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 4.
Ne prihvaća se iz sljedećeg obrazloženja, navedena formulacija je preuzeta iz direktive 2009/73/ZZ od 13. srpnja 2009.g. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage direktive 2009/55/ZZ, koja se ovim zakonom prenosi, čijim prenošenjem se otklanjaju povrede prava EU.
Očitovanje Odbora za zakonodavstvo. Izvolite kolegice Jelkovac.
Prihvaćamo navedeno obrazloženje odustajemo.
Hvala vam. Amandman broj 5.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 6.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 7.
Prihvaća se.
I taj postaje sastavni dio zakona. Sada idemo na još 2 amandmana poštovanog kolege Tomislava Žagara. Amandman broj 1.
Ne prihvaća se iz sljedećeg obrazloženja, opskrbljivači i obvezi javne usluge ostaju i nakon 2021. g. Upravo je zakonskim rješenjem omogućen ostanak opskrbljivača obvezi javne usluge i nakon prijelaznog razdoblja od 3 plinske godine, kada se sukladno čl. 113. ukida uloga opskrbljivača na vele prodajnom tržištu, a kako bi se zaštitili kupci iz kategorije kućanstva, odnosno, kako bi se kućanstvima omogućila opskrba prema reguliranim uvjetima, a koja podrazumijeva i određivanje najviše moguće cijene, po kojima se plin može prodavati kućanstvima. Pogrešno su protumačene odredbe čl. 59. i čl. 112. koje se navode u amandmanima. Naime, prijedlogom novog zakona, propisan je postupak odabira opskrbljivača u obavezi javne usluge na javnom natječaju, sukladno kriterijima propisanih prijedlogom zakona, a koje provodi HERA. Nakon završetka prijelaznog razdoblja od 3 plinske godine, znači 2021.g. HERA na transparentnom, javnom natječaju bira opskrbljivače u obvezi javne usluge a koji će se provoditi svake 3 g. i nema prijelaznog roka. Prijelazni rok do 2021. g. u stavku 1 članka 112. znači da do provedbe prvog natječaja i u odabira opskrbljivača obvezi javne usluge, a koji će se provesti tek 2021. to pravo ostaje svim trenutno postojećim opskrbljivačima u obvezi javne usluge. Zahtjev Europske komisije je u tom dijelu bio isključivo da se opskrbljivači u obvezi javne usluge biraju na transparentnom natječaju svake 3 g. te je isto na taj način i usklađeno. Zaključno, regulirana cijena obaveze javne usluge za kućanstva ostaje i nakon 2021. g. s obzirom da je upravo zakonskim rješenjem omogućeno da opskrbljivači u obvezi javne usluge postoje kao takvi na tržištu te se biraju na transparentnom natječaju svake 3 g. a upravo kako bi se zaštitila cijena prema kućanstvima. Hvala.
Izvolite, kolega Žagar, očitovanje.
Hvala predsjedniče. Dakle, intencija ovoga amandmana je bila u tome da osim što sete u prijedlogu zakona predvidjeli razdoblje od 3 godine kako bi se opskrbljivači pripremili za tržišnu utakmicu, intencija ovog amandmana je bila da ostavimo i građanima RH priliku da im se ne dogodi za 3 godine značajna poskupljenja cijene plina. To je bio smisao ove odredbe. Ako sam shvatio iz ovoga, bilo mi je malo teže pratiti zbog buke u sabornici, vi govorite da je naputak Europske komisije da se svake 3 godine raspisuje natječaj. Ja sam ovdje predložio produženje roka od 7 godina, dakle se ne bi uklopilo u tome, moglo bi biti dva puta po 3 godine. U tom slučaju neću tražiti glasovanje jer sam pogriješio u roku međutim moramo naglasiti da postoji opasnost za kućanstva, to građani RH trebaju znati, da liberalizacijom usluga na tržištu plina za kućanstva može doći do značajnog povećanja cijena posebno u dijelovima gdje su kombinirana grijanja, dakle drvo i plin i posebno u onom slučaju kad budemo, a predlagali smo već tu odredbu, uvođenje mikro solara, kad budu kombinacija dvije vrste energenta, da bi moglo doći značajnijeg povećanja cijene plina. I mislim da zakonodavac u tom djelu mora razmišljati o budućnosti neovisno sad o ovome zakonskom rješenju, da zaštititi kategoriju kućanstva, neće biti dovoljno samo na taj način da HERA provodi natječaj već se morati drugi modeli upotrebljavati. Ne tražim glasovanje ali molim vas da o tome vodite računa, hvala.
Hvala vama. Onda idemo na amandman broj 2. istog zastupnika.
Ne prihvaća se iz istog obrazloženja kao u prethodnom amandmanu.
Hvala. Kolega Žagar.
Isto je obrazloženje.
Ne tražite isto tako glasovanje, tako da možemo onda prijeći na Konačni prijedlog Zakona o tržištu plina, molim vas glasujmo. Hvala vam državni tajniče. Utvrđujem da smo većinom glasova, 103 glasa za, 22 glasa suzdržana donijeli Zakon o tržištu plina.
Slijedeća točka je: - Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe (EU) br. 511/2014 o mjerama usklađivanja za korisnike protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja u Uniji, drugo čitanje, P.Z.E. broj 224 Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike Mile Horvat, izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici, dakle prijedlog Zakona o provedbi Uredbe mjerama usklađivanja za korisnike protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja u Uniji je u drugom čitanju. Mi između prvog i drugog čitanja nismo dobili nikakve primjedbe osim određenih novotehničkih sitnih detalja koje smo naravno prihvatili. Naš je prijedlog da se ovaj prijedlog zakona usvoji iz prostog razloga što bi mi onda kao korisnici protokola iz Nagoye koji je RH potpisala od 1. prosinca 2015. godine u našu legislativu unijeli jednu stečevinu odnosno pravni mehanizam kojom bi se u pristupu genetskim resursima stvorila mogućnost poštene i pravične dobiti koja proizlazi iz korištenja određenih genetskih resursa a što do sad nije bio slučaj. Dakle, intencija je ovog protokola odnosno zemalja pristupnica odnosno međunarodne zajednice da dobivena monetarna dobit od korištenja određenih genetskih resursa se onda pravično po određenim principima kao monetarna ili ne monetarna naknada vrati domicilnim zemljama, vrati u eko sustav kako bi na neki način koristi koje se od komercijalizacije određenih zahvata u genetske resurse te domicilne države i imale određene koristi. Takvi su slučajevi npr. ljekovite biljke južne Afrike na području čaja, to je tzv. crveni grm ili medeni grm itd., koji se koristi u kozmetičke svrhe, koji se koriste u slučaju jačanja imuniteta, jedna od slabije poznatih primjera svakako je primjena genetskih resursa na širok spektar mikroba za pročišćavanje, konzumiranje, uništavanje otpada pa je poznato da nekoliko različitih vrsta gljiva iz amazonskih šuma može razgrađivati plastiku. Dakle, to sam rekao da bi slikovito pojednostavio logiku ovog zakona, normalno je da onda korištenje takvih resursa blagodati i komercijalizaciju tih resursa treba da osjećaju i društva u domicilnim državama. Na neki način kroz ovaj zakon smo mi uspostavili mehanizme koje treba se usuglase i sa provedbe Uredbe 511 iz 2014. godine, dakle postupanje sa genetskim resursima osnovni postulat je da se postupa sa dužnom pažnjom. Uspostavljeni su mehanizmi kontrole u našem domicilnom zakonodavstvu, nadležna tijela su u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike, Ministarstvo poljoprivrede, upravni nadzor je uspostavljen, propisane su vrlo rigorozne, prekršajne odredbe, odnosno, kazne za sve one koji se ne pridržavaju odredaba ovoga zakona. I ono što treba, sa čim ću završiti, dakle, da ne ostane nedefinirano, primjenjuju se samo na genetske resurse, ovaj zakon se dakle, primjenjuje na genetske resurse, stečene nakon 12.10.2014. g. tj. od datuma kada je EU postala stranka protokola iz Nagoje i na korisnici mogu biti i fizičke i pravne osobe, znači naučne institucije, poduzeća koja se bave korištenjem i proizvodom i hrane, pića, kozmetičkih proizvoda iz ovih genetskih resursa. Dakle, pošto nije bilo konkretnih primjedbi, osim nekoliko nomotehničkih, mi predlažemo, između 2 čitanja, predlažemo da se ovaj zakon, konačni prijedlog zakona i prihvati. Hvala.
Hvala lijepo. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, poštovani zastupnik Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Sljedeći je Klub zastupnika HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, uvaženi pomoćniče ministra. Danas imamo još jedan zakon ispred Ministarstva zaštite okoliša i energetike, ja ću reći na početku da mi je žao što se ministarstvo možda ne zove i zaštite prirode, jer evo, zaštita prirode je jedan itekako, itekako važan resor, a nažalost, čak i eto u tom nazivu smo ga izostali, netko će birati, danas ga više nema. Usudio bi se reći da možda je to jedan pokazatelj i koji je uopće senzibilitet javnosti za jedan iznimno važan resor, a to je zaštita prirode. Hrvatska se jako voli pohvaliti u svijetu i svi mi se volimo pohvaliti u svijetu sa našim prirodnim ljepotama, sa našim zaštićenim prirodnim vrijednostima. Međutim, kada god evo ga imamo nekakve rasprave o zaštiti prirode, one izazivaju iznimno malo interesa, kao da se radi o nečemu sporednome. Ali, nemojmo zaboraviti, danas, skoro 20% BDP-a imamo od turizma, a jedan od razloga, zašto nam turisti dolaze, je upravo priroda. Danas imamo 8 nacionalnih parkova, 10 parkova prirode i upravo su oni jedan od važnih razloga dolazaka turista u našu domovinu. Danas govorimo o Konačnom prijedlogu Zakona o provedbi Uredbe EU o mjerama usklađivanja za korisnike protokola iz Nagoje, o pristupu genetskim resursima te poštenom i pravičnoj podijeli dodjeli, koja proizlazi iz njihovog korištenja Unije. Radi se o jednom malom zakonu, o jednom zakonu koji nema prijepora, zakona koji je već u prvom čitanju ovdje ja bi rekao usvojen, odnosno, nije bilo većih primjedbi na njega. Ono što bi ja ovdje ipak malo pojasnio o čemu se radi. Genetski resursi, obuhvaćaju svaki materijal biljnog, životinjskog porijekla, mikrovnog porijekla. Ako i sadrži funkcionalne jedinice nasljeđivanja te ima stvarnu ili potencijalnu vrijednost. Genetski resursi se koriste i imaju sve veću ulogu u mnogim gospodarskim sektorima, prehrambenoj industriji, farmaceutskoj industriji, kozmetičkoj industriji, veterinarstvu, šumarstvu kao izvor energije biološkog porijekla. E sada, o čemu se konkretno radi ovdje? Neke zemlje su iznimno bogate genetskim materijalom, neke su malo siromašnije. Hrvatska, već sam prije naglasio, je iznimno bogata. Ima brojne zaštićene prirodne vrijednosti, a ima i brojne edemske svojte, koje reći ću ljubomorno čuvamo. Najljepši primjeri u svijetu, kada govorimo o ovoj temi su primjeri iz Južne Afrike, a radi se o svojtama rojbos i hanibuš koji su danas kao čajevi rasprostranjeni diljem svijeta i svi konzumiramo, odnosno, svi ih koristimo u velikim količinama. Nažalost, onaj prostor odakle dolaze te dvije svojte taj prostor nije obeštećen, odnosno, taj genetski materijal je uzet iz prostora Južne Afrike i nitko nije nadoknadio štetu, odnosno, ne plaća nikakvu licencu onoga koji je zapravo vlasnik genetskog materijala. Imamo još jedan primjer, jako lijepi, a to je primjer onoga energetskog pića, da ne ispada na ne reklamiram ikoga, a radi se o Red Bullu, gdje jedan sastojak unutar tog energetskog priča je također genetsko iznimno rijedak. Danas se jako često koristi, a zemlja odakle potiče nema ništa od toga. Ili da malo pojasnim, ovako u primjeru Hrvatske, kada bismo, kada bi netko sutra, htio našu velebitsku degeniju ili neku drugu endemsku svojtu koristiti u Francuskoj i Njemačkoj, on bi sukladno ovom zakonu morao Hrvatsku obešteti, odnosno, morao Hrvatskoj plaćati, za korištenjem tog genetskog materijala koji je isključivo naš. Ali, ovdje bi se ipak malo okrenuo, odnosno osvrnuo na izglasavanje jednog zakona koji je itekako izazvalo prijepora u Hrvatskom saboru od prije nekoliko dana, a radi se o Zakoni o GMO-u povezano i ovdje govorimo o genima i taj zakon je govorio GMO-u. Moramo reći ovdje, nažalost, prije svega kolege iz Mosta ali iz nekih drugih stranaka, su iskoristile taj zakon na jedan loš način, a radi se o laži, radi se o neistini, gdje su pokušali prikazati Hrvatsku i … [[Govornik se ne razumije.]] o Hrvatskom saboru, koji su donijeli jedan dobar zakon, kvalitetan zakon, kojim se štiti i ograničava korištenje GMO u Hrvatskoj, ja ću reći i zabranjuje. Oni su ga prikazali u hrvatskoj javnosti, na način da je Hrvatski sabor, da su hrvatski zastupnici dozvolili GMO u Hrvatskoj, što je čista laž, što je čista neistina. Znači, ovim pute, ja pozivam, sve kolege, svih političkih stranaka, konkretno ovaj put iz Mosta, da se više ne koriste lažima u svojoj kampanjama. Hrvatski narod i Hrvatsku državu, nažalost, muče brojni problemi. I ne treba izmišljati nove probleme, ne treba stvarati probleme, ne treba izmišljati probleme koji ne postoje odnosno služiti se lažima u Hrvatskom saboru. Evo toliko od mene za ovaj.
Kolega Zekanović savjetujem rabiti malo drugačiji rječnik da ne bi druge vrijeđali. Poštovani zastupnik Stazić je digao.
Ma ne radi se tu poštovani potpredsjedniče o rječniku i o vrijeđanju. Nemam ništa protiv toga čak i da se upotrjebljavaju teške riječi ali kolega Zekanović svjesno najavljuje da će sada govoriti o jednom drugom zakonu, Zakonu o genetski modificiranim organizmima o kojem smo raspravljali prije ne znam koliko dana, proziva kolege kojih ovdje uopće nema pa mu ne mogu ni odgovoriti, dakle 238. članak, mora se govoriti o temi. Ovo nije skretanje s teme bilo, proširivanje teme, ovo je namjerna zloupotreba Poslovnika. Dakle kažem, ja sada neću dalje govoriti o onoj temi zbog koje sam se javio nego ću govoriti o jednom sasvim 15.-tom zakonu. Gledajte to ipak ne bi trebalo biti dopušteno, ne zbog uvreda koje je uputio ili prozivki jednoj drugoj stranci, ne zbog toga, to je dopušteno, dopušteno je polemizirati ali na ovaj način zloupotrjebljavati Poslovnik, oprostite mislim da mu ipak niste trebali dopustiti.
Dobro ja mislim da je to bilo u onim granicama u kojima mnogi drugi šire također temu, ja nisam sretan s time svaki puta ali nažalost mnogi krenu od jedne teme a završe na desetoj temi i kada bi svaki puta zbog toga opominjao bojim se da bi svakoga morao opomenuti. Mene je više zasmetalo ovo drugo što sam i rekao kolegi Zekanoviću. No, time [[Upadica: Odgovor na repliku molim vas.]] Ne, ne, ne, ne [[Upadica: Nije replika.]] [[Upadica: Povreda Poslovnika.]] [[Upadica: Ovo je povreda Poslovnika, onda dižem ja povredu.]] Ne, povreda Poslovnika, to je povreda Poslovnika, ne, ne, ne možete više [[Upadica: A kako on može a ja ne mogu?]] jer sam zaključio raspravu i glasovati ćemo kada se steknu uvjeti o ovoj točci.
Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe (EU) br. 511/2014 o mjerama usklađivanja za korisnike protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja u Uniji, drugo čitanje, P.Z.E. br. 224. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog navedenog zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova, 114 za, 5 suzdržanih i 1 protiv donijeli Zakon o provedbi Uredbe (EU) br. 511/2014 o mjerama usklađivanja za korisnike protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja u Uniji.
Sada idemo na sljedeću točku to je točka: - Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o vanjskim poslovima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 257; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za vanjsku politiku. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovana Zdravka Bušić državna tajnica u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o vanjskim poslovima predlaže se donijeti radi prenošenja u hrvatski pravni sustav novog pravnog instrumenta EU, naime Direktive Vijeća od 20. travnja 2015. godine o mjerama koordinacije i suradnje za olakšavanje pružanja konzularne zaštite građanima Unije bez predstavništva u trećim zemljama te o stavljanju izvan snage odluke 95/553 EZ. Ustav RH utvrđuje da građani RH kao građani EU uživaju sva prava koja im jamči pravna stečevina EU a jedno od njih je pravo na diplomatsku i konzularnu zaštitu. Konzularno područje je u isključivoj nadležnosti država članica pa se ovim zakonskim prijedlogom razrađuju mjere koordinacije i suradnje ponajprije između nadležnih tijela država članica s ciljem olakšavanja ostvarivanja prava građana Unije na konzularnu zaštitu. Hrvatski državljani kao građani EU mogu se obratiti u onim trećim zemljama u kojima RH nema diplomatsku misiju, odnosno konzularni ured. Znači mogu se obratiti zahtjevima za konzularnom pomoći i zaštitom predstavništvima drugih država članica EU. Isto tako diplomatskim misijama i konzularnim uredima RH mogu se obratiti državljani drugih država članica zahtjevima za pružanjem konzularne pomoći. Pružanje konzularne pomoći i zaštite obuhvaća i pružanje pomoći i zaštite u kriznim situacijama. Sve češće je pojavljivanje kriznih zarišta neovisno o njihovom uzroku, elementarnoj nepogodi ili terorističkom napadu zahtjeva brzu i učinkovitu reakciju Ministarstva vanjskih i europskih poslova i diplomatskih misija odnosno konzularnih ureda. Takva reakcija je preduvjet očuvanja sigurnosti i života naših građana. Posebno u takvim nepredvidivim situacijama na po područjima trećih zemalja u kojima RH nije zastupljena još više dolazi do izražaja potreba aktivne suradnje sa drugim članicama Unije. Uzajamna solidarnost nediskriminacija i poštivanje ljudskih prava su temelj na kojima počiva suradnja država članica u svakom pa tako i u konzularnom području. Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici, želim istaknuti kako suradnja država članica EU u konzularnom području nije nikakva novina koja će se uvesti i pravno urediti tek donošenjem ovoga zakona. Naime, odredba važećeg zakona o vanjskim poslovima uređuje način, pružanje konzularne pomoći državljanima drugih država članica te tako postavljaju pravila rada diplomatskih misija odnosno konzularnih ureda RH. Međutim u praksi uočeni su nedostaci u koordinaciji postupanja nadležnih tijela države, državljanstva osobe kojoj se pruža konzularna pomoć i one države članice koja pruža pomoć s ciljem pojednostavljenja, a time i ubrzanja ovih postupaka koji su po svojoj prirodi žurni jer se radi primjerice o pružanju pomoći u slučaju pritvora, uhićenja, žrtvama kaznenih djela ili evakuiranja s kriznih žarišta potrebno je imati jasno postavljena pravila, koordinacije i suradnje. Poštovane zastupnice i zastupnici, u dijelu koji se odnosi na usklađivanje s novim pravnim instrumentima EU predložene izmjene i dopune odnose se na postupanje diplomatskih misija i konzularnih ureda RH u slučajevima kada pružaju konzularnu pomoć i zaštitu državljanima drugih država članica. Dodatno, uređuju se područja konzularnog kriznog upravljanja ponajprije suradnja i razmjena relevantnih podataka sa službama vanjskih poslova drugih država članica Unije, Europskom službom za vanjsko djelovanje i delegacijama EU, Valja spomenuti kako se pravno uređuju i financijski postupci između država članica u slučajevima kada diplomatske misije odnosno konzularni uredi druge države članice pružaju konzularnu zaštitu hrvatskom državljaninu u trećoj zemlji u kojoj RH nema predstavništvo te u onim slučajevima kada konzularnu zaštita državljanima drugih država članica u trećim zemljama pružaju hrvatske diplomatske misije odnosno konzularni uredi. Jedan manji dio predloženih odredaba koji se ne odnose na usklađivanje pravnom stečevinom Unije odnose se na uređivanje ravnopravnog statusa zaposlenika na način da se predlaže izjednačavanje staža osiguranja sa radnim stažom zaposlenim i nezaposlenim bračnim drugovima, profesionalnih i ugovornih diplomata za vrijeme rasporeda u diplomatskoj misiji odnosno konzularnom uredu. Dodatno, definiraju se poslovi u službi vanjskih poslova koje obavljaju namještenici tako da se odredbe ovog zakonskog prijedloga usklađuju s odredbama Zakona o državnim službenicima. Za provedbu ovog zakona osigurana su financijska sredstva u državnom proračunu RH za 2018. godinu s projekcijama za 2019. i 2020. godinu. Potrebno je kazati kako u svim slučajevima u kojima će trošak konzularne usluge podmiriti Ministarstvo vanjskih i europskih poslova novčana sredstva će se moći refundirati. Ukoliko se radi o troškovima konzularne usluge koju su hrvatskim državljanima pružale diplomatske misije odnosno konzularni uredi druge države članice, a oni ih nisu mogli podmiriti te je isto učinilo Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, ministarstvo može sukladno propisima koji uređuju naplatu potraživanja tražiti nadoknadu ovih troškova od hrvatskih državljana. S druge strane u slučajevima kada će diplomatske misije odnosno konzularni uredi RH pružiti konzularnu pomoć i zaštitu državljanima drugih država članica koji ne budu u mogućnosti podmiriti trošak pružene konzularne usluge, usluga će se obaviti na teret državnog proračuna, a Ministarstvo vanjskih i europskih poslova može od države članice državljanstva osobe kojoj je pružena konzularna pomoć tražiti da nadoknadi nastale troškove. Poštovane zastupnice i zastupnici, evo i zaključno ističem kako donošenje ovog zakona ne predstavlja samo ispunjavanje obveze usklađivanje hrvatskoga zakonodavstva s pravnom stečevinom EU, već će se njime omogućiti žurnije i učinkovitije pružanje određenih konzularnih usluga državljanima RH u onim trećim zemljama u kojima RH nije neposredno zastupljena. Predloženom mjerama koordinacije i suradnje intenzivirat će uzajamna suradnja konzularnih službi država članica EU i suradnja se Europskom službom za vanjsko djelovanje, a time i poboljšati pravna sigurnost za državljane svake pojedine države članice EU. Zahvaljujem se na vašoj pozornosti i stojim na raspolaganju za dodatna pitanja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? A pardon, bila je jedna replika, poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića, oprostite.
Kada govorimo o konzularnim predstavništvima, slažem se ovaj prijedlog zakona je jako dobar i svi naši građani i recipročno i ostali građani EU moraju biti zaštićeni kada se nalaze na prostoru drugih država i u onim državama gdje nema konzularnih predstavništva što je logično. Ali ja bih ovdje napomenuo jednu dosta aktualnu situaciju koja se isto itekako, itekako čuje u hrvatskom društvu, radi se o odabiru kadrova, odabiru kadrova u hrvatskim konzularnim predstavništva osim mreže konzulata odnosno veleposlanstava, itekako treba voditi računa o kadroviranju. Ljudi koji će sutra štititi potencijalno hrvatske građane bilo gdje u svijetu, pogotovo u većim državama poput Indije, SAD-a npr., oni itekako moraju biti stručni sa velikim životnim iskustvom i sa iskustvom rada u diplomaciji. I to je ona ključna stvar i ključni preduvjet prije mreže konzularnih predstavništava i prije ovog zakona koji itekako treba podržati, znači prije svega kadrovska politika, kvalitetna da nam se ne dogodi da slučajno netko bez radnog iskustva, životnog iskustva, bez završene diplomatske škole, slučajno ne bi dospio u neko konzularno predstavništvo npr. za generalnog konzula ili nešto slično.
Hvala lijepa [[Upadica sa strane: Ja se samo mogu složiti.]] Hvala. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu u ime kluba zastupnika prvi bi trebao biti MOST-a nezavisnih lista, poštovani zastupnik Miro Bulj, nema ga, gubi pravo na raspravu. Slijedeći je Klub zastupnika onaj SDP-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Joško Klisović, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Pozdravljam državnu tajnicu Bušić sa suradnicima. Ja moram reći da je konzularna zaštita državljana u inozemstvu jedna od temeljnih funkcija diplomacije. I u tom smislu mi pozdravljamo svako unapređivanje sustava pružanja tih usluga našim državljanima. A jedna od temeljnih problema s kojima smo se susretali do sada je ustvari pokrivenost našim konzulatima cijelog svijeta. Dakle mi nismo država koji imamo konzulat u svakoj državi, u svim dijelovima svijeta, i zato ova rješenja za koja smo se dugo ustvari borili kao diplomacija, da se međusobno države EU-a ispomažu, zavisi koja gdje ima pokriveno konzularno područje, i da se u sve to skupa uključi i europska diplomacija i da se osnaži i da se europska diplomacija strateški razvija i u tim segmentu što su do sada uporno odbijali ili što su se neke države, već države članice također odricale na to pravo, mislim da tim smjerom trebamo krenuti dalje, upravo iz razloga da osiguramo zaštitu, odgovarajuću zaštitu hrvatskih državljana na onim područjima u svijetu gdje Hrvatska nema svoje konzulate. U tom smislu Klub zastupnika SDP-a pozdravlja ove izmjene zakona i mi ćemo ih podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Miro Kovač, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedatelju, uvažene kolegice i kolege. Drago mi je da mogu u ime kluba HDZ-a govoriti o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vanjskim poslovima. Već smo čuli od uvažene državne tajnice Zdravke Bušić da je Zakon o vanjskim poslovima donesen 1996. godine i tim zakonom se uređuju način obavljanja vanjskih poslova i osnove ustroja i načina rada Ministarstva vanjskih i europskih poslova i diplomatskih i drugih predstavništava. Zakon se do sada mijenjao dva puta, i to prije 5 godina, jedan put u lipnju 2013. godine, jedan put u rujnu 2013. godine. Prvi put u lipnju zbog potrebe usklađivanja sa aktima EU-a, konkretno s odlukom predstavnika vlada država članica EU-a iz 1995. godine u vezi zaštite građana EU-a u diplomatskim i konzularnih predstavništvima kao i s odlukom iz 1996. o uspostavi hitne putne isprave. Drugi put u rujnu 2013. kako bi se olakšao postupak donošenja pravilnika o unutarnjem redu. Sada ove godine treći put se predlažu izmjene i ponovno zbog usklađenja poglavito s aktima EU-a, konkretno s direktivom EU-a ali i zbog nužnosti uređenja pojedinih pitanja u vezi nadležnosti organizacijom i funkcioniranjem službe vanjskih poslova. Cilj direktive jest osigurati primjenu prava nas kao građana EU-a koji proistječe iz članka 23. Ugovora o funkcioniranju EU-a. A u članku 23. stoji slijedeće: „Svaki građanin Unije na državnom području treće zemlje u kojoj država članica čiji je on državljanin nema predstavništvo, ima pravo na zaštitu od strane diplomatskih ili konzularnih tijela bilokoje države članice pod istim uvjetima kao i državljani te države.“ Zbog toga je i Vijeće odlučilo nakon savjetovanja sa Europskim Parlamentom donijeti direktivu o utvrđivanju mjera za koordiniranje i suradnju potrebnih da se ta zaštita olakša. Neću ići u detalje o kojima je govorila uvažena državna tajnica Zdravka Bušić, ali ću reći da je upravo implementacija ove direktive i to izmjenama Zakona o vanjskim poslovima najbolji pokazatelj onoga što je vrijedno za nas kao građane EU-a. Znači da možemo kao građani EU-a biti zaštićeni u svijetu, tamo gdje mi kao RH nemamo svoje predstavništvo diplomatsko, konzularno ili ako nemamo svoga počasnoga konzula. To je vrlo, vrlo važno i u ovom kontekstu bi isto tako rekao da mi je drago da MVEP nije promijenilo svoju strukturu na način da je ukinuta Uprava za konzularne poslove koja je formirana 2016. godine jer su konzularni poslovi ono što građane najviše zanima, što im najviše treba, ako ste negdje u svijetu a imao sam čast biti i veleposlanik Republike Hrvatske u jednoj državi članici Europske unije gdje ima dosta naših državljana, onda naše ljude uglavnom zanimaju papiri, njih ne zanima visoka politika i dogovori sa zemljom primateljicom o nekim elitističkim politikama. Njih zanima kako riješiti pitanje putovnice, kako riješiti pitanje drugih papira, kako kao građani funkcionirati izvan, kao građani Republike Hrvatske funkcionirati izvan Republike Hrvatske. Isto tako je to važno i za naše gospodarstvenike koji se mogu naći u nekoj državi u svijetu gdje Hrvatska nema svoje predstavništvo, svoje veleposlanstvo, svoj konzulat ili svog počasnog konzula. Zato klub Hrvatske demokratske zajednice podržava izmjene i dopune Zakona o vanjskim poslovima. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sljedeći je klub zastupnika onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Vesna Pusić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovo je još jedna prednost koja proizlazi iz našeg članstva u EU. Dakle, činjenica da se naši državljani mogu koristiti uslugama konzularnih i diplomatskih predstavništava svih država članica EU za Hrvatsku koja nema baš diplomatska i konzularna predstavništva u svim državama svijeta, a naših državljana ima zaista u svim državama svijeta. To čovjek tekar kad dođe u ministarstvo vidi od kud se sve javljaju najčešće naravno poteškoće, jer saznate o toj situaciji ako netko upadne u neke teškoće i treba neku pomoć. Dakle, činjenica da će sad moći koristiti harmonizirajući ovo sa direktivom, da će moći koristiti usluge konzularne svih država članica je svakako prednost, dobro, pozitivno i u svakom pogledu treba podržati. Imam jedno pitanje koje sam postavila i na odboru, a odnosi se ja bih rekla u prvom redu na krizne situacije. Dakle na situaciju neku izvanrednu ne kad čovjek izgubi putovnicu ili mu pokradu novce ili tako nešto se dogodi, tu mislim da ovo što ovdje piše je dostatno. Međutim u kriznim situacijama od kojih neke su zaista neke nepredvidljive odredba koja govori i za naše državljane i za državljane drugih država članica EU koja govori o povratu novca. Recimo sjećamo se kad je nastupila kriza u Libiji, Bugarska je koja je tad imala dosta ljudi naročito iz medicinskog sektora u Libiji je organizirala avion s kojim je ljude izvlačila van i neki naši ljudi su se tu priključili i na taj način izašli u toj situaciji iz Libije. To kad bi stvarno računali su ogromni troškovi i recimo plaćati takav nekakvi airlift, dakle avionom posebnim letom, skupljanje tih ljudi i njihov izlazak iz krizne situacije je nešto što može bit zaista jako skupo. I meni se čini nerealnim da mi očekujemo da onda nakon toga to od tih ljudi naplatimo. Putovnice, izgubljene novce naravno. Ali ovakve situacije i pomoć u kriznim situacijama, bilo od naših ljudi, bilo od stranih državljana naročito, dakle državljana drugih članica EU, naročito obzirom da i mi očekujemo da konzularne i diplomatske misije u državama gdje mi nemamo svoja predstavništva pomognu našim državljanima. I u tom slučaju bi ti državljani onda i tim zemljama trebali plaćati tu pomoć, odnosno mogućnost da izađu iz jedne takve krizne situacije. U ovom zakonu je to definirano sa može. Dakle Ministarstvo vanjskih i europskih poslova može tražiti refundiranje tih troškova, pa možda ne bi bilo loše da nam malo detaljnije obrazložite šta to znači može ili je to upravo za ovakve situacije, dakle kad se radi o nekim neobičnim ratnim ili velike elementarne nepogode situacijama u kojima su onda ti troškovi zapravo puno veći nego što se može očekivati može platiti. Dakle, tu bih molila jedno pojašnjenje jer u zakonu nije definirano što znači može tražiti. Dakle, od nekih će tražiti, od nekih neće tražiti kako se to planira pravilnikom definirati i da li se pravi razlika između uobičajenih poteškoća koje ljudi imaju kad traže konzularnu zaštitu, a to je najčešće bilo krađa novca ili nestanak putovnice vis a vis ovih drugih situacija koje su katastrofe većih razmjera. I mi ćemo svakako podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici gospođi Vesni Pusić na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Dobar dan dame i gospodo. Opet se nalazimo u jednom zanimljivom povijesnom trenutku, pred nama je predstavnica Ministarstva vanjskih poslova i ja imam ovdje jedno pitanje za nju. Zanima me po kojim kriterijima se u diplomatskoj konzularnoj mreži napreduje. A zašto? Zato jer su mediji objavili informaciju, molim da me ispravite, ako sam u krivu, da je Boris Blaževković, čovjek sa srednjom školom, koji, koliko mi je poznato, nema nikakvog diplomatskog iskustva postaje novi generalni konzul u New Yorku. Evo, to meni dame i gospodo nije jasno, koji su to kriteriji. Gospođa sliježe ramenima, ne zna ni ona sama. … [[Upadica se ne čuje.]] Vi ćete odgovoriti, dobro. Ja vas molim da odgovorite jer javnost zanima, da li je jedini kriterij, zapravo, za napredovanje u karijeri u Hrvatskoj, članstvo u vladajućoj partiji, bez obzira bio to HDZ ili u ovom slučaju HNS. Javnost to zanima iz razloga što je Boris Blažeković, 2013. kad je bio zastupnik, bio najrastrošniji zastupnik te godine u tom sazivu. Potrošio je u godini dana 182000 kuna. Zapravo je trošio na račun države, skoro više nego mu je bila sama plaća. I postavlja se pitanje, hoće li takav način, trošenje državnog novca se nastaviti, jednom kad postane generalni konzul. I na kraju krajeva, do kada će građani naše zemlje morati od svoje neimaštine, od onoga što nemaju, hraniti takve ljude. Eto, to je moje pitanje. Hoće li dobiti odgovor i da li će on biti zadovoljavajući, možda ga dobijem, ali iskreno ne vjerujem da će me zadovoljiti, kao što neće niti ostale građane. Kaže taj Boris Blažeković, je bez ikakvog diplomatskog iskustva. Pa zamislite, kako recimo drugi čovjek, koji možda nije u HNS-u, koji ima srednju školu, nikakvo iskustvo, diplomaciju, nije on postao možda generalni konzul. I na kraju krajeva, zanimljiva je njegova izjava, da se je kajao, što je glasao za HDZ. Ali, svojedobno, kad je HNS išao u Vladu sa HDZ-om, ali sada prihvaća fotelju u New Yorku. Znači to je neka ono, kao žao mu je a opet s druge strane, ipak, prihvatiti će, ono ajd ajd, kad sam već glasao za HDZ, ajde onda da budem generalni konzul, prihvatiti ću tu dužnost. Odnosno da li se ova koalicija HDZ-a i HNS-a svodi isključivo na uhljebljivanje ljude po raznim institucijama i što Ministarstvo vanjskih poslova odnosno vi kao njena predstavnica, činite da zaustavite tu praksu, da li javno ukazujete na problem takve prakse ili pak šutite i šutke jednostavno provodite tu politiku. Ne oglašavate se, vas to ne zanima. To je ono što hrvatski narod zanima. I ovakva imenovanja su pljuska u oko svima, svima mladima koji završavaju velike škole i s tim velikim školama rade trećerazredne poslove u tim zemljama na zapadu. A evo, ovaj čovjek de facto, sa srednjom školom, ide Jure na prvom mjesto generalni konzul. Pa to je stvarno, usudio bi se reći, jedan skok. Znači, tu nije bilo niti one ide od atašea, trećeg tajnika, drugog tajnika, prvog tajnika, ministra, savjetnika, veleposlanika, ne ovo je skok, na mjesto generalnog konzula. To je ono što je enigma, to je ono što zanima hrvatsku javnost i ono na što javnost nema odgovora. Nema odgovora, koji bi ju zadovoljio. Odnosno, jedini odgovor koji ova Vlada može ponuditi, jest da je on tamo postavljan zato jer je podoban, to je jedini odgovor. I HNS drži Ministarstvo znanosti i obrazovanja. Znači HNS drži to ministarstvo. Oni nama pričaju o reformi obrazovanja.
Poštovani kolega Pernar, evo 5 minuta sam vam dao da govorite. Ja vas lijepo molim, temeljem članka 238. govorite o temi. Pitanja možete postaviti temeljem članka 132. usmena, kada je aktualni sat i temelje članka 140. u pisanom obliku Vlada, a sada bi vas lijepo molio da govorite o temi narednih 10 minuta. Jer do sada koliko sam iščitao iz vaše riječi, vi niste niti jednom riječju spomenuli temu, a tema je Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vanjskih poslovima. Hvala vam lijepo.
Pitanje je zapravo, mogu li ljudi bez iskustva, bez znanja i bez obrazovanja, u diplomaciji pružiti diplomatsko konzularne usluge državljanima Hrvatske i ostalih članica EU? To je zapravo srž, to je fokus mojeg pitanja. To je fokus mojeg pitanja. I na to pitanje ja zapravo tražim odgovor. Ja vjerujem da ćete mi odgovoriti da može. Ali, ja sam skeptik i mislim da vam javnost ne vjerujem i da ova koalicija koja se zapravo svodi samo na sinekure i uhljebljivanje neće pomoći građanima niti u Hrvatskoj a niti u inozemstvu, onima koji trebaju pomoć kod našeg diplomatske mreže. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Pernar, vi ste pričali o čovjeku koji istina ja isto ne poznam, a koji je nominiran da ide tamo u Ameriku za veleposlanika, međutim pošto ne znamo šta je taj čovjek radio, koliko vrijedi, da li je obrazovan, ne obrazovan, srednje obrazovan po vašemu. Einstein je davno rekao sa puno znanja možete napraviti ništa, a sa malo mudrosti možete napraviti puno. Pa postavljamo pitanje, imali smo diplomaciju evo 25 godina, ni ja do kraja nisam zadovoljan s određenim ljudima koji su istina bili visokoobrazovani i puno obrazovni, ali nisu napravili ništa. E sada je pitanje, kakve mi kriterije hoćemo? Možda da je čovjek isti ima široko znanje, zna raditi s ljudima, zna motivirati ljude, zna razgovarati sa ljudima i može privuć određene ljude na svoju, govorim hipotetski jel ne poznam čovjeka. Prema tome, mi ovdje u Hrvatskoj volimo stalno govoriti protiv nečega, a u stvari ne znamo o čemu pričamo, ne znamo kako izgleda taj čovjek koliko je taj čovjek sposoban, ništa samo možemo razgovarati da nešto ne valja. Budimo malo parlamentarni govorimo možda mi se to ne sviđa, možda neće napraviti ništa, a možda će čovjek napraviti puno. A što bi onda rekli kada čovjek napravi sve što treba onda bi rekli pa eto ja to nisam znao. Prema tome, kada su u pitanju ljudi ja bi volio da ne se priča direktno ako već taj čovjek nije pokazao neko neznanje negdje drugdje. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Mišiću. Ja bih vas molio kolegice i kolege i u replikama bi se trebali pridržavati teme o kojoj raspravljamo, a ovo nije tema. Izvolite kolega Pernar, odgovor na repliku.
Kolega Mišić, za što je taj čovjek sposoban? Sada ću vam reći za što je sposoban, u 12 mjeseci rada u 2012. godini potrošio je 430 tisuća kuna kao saborski zastupnik na putne troškove, za to je sposoban. I ono što ja hoću reći, možda on stvarno je i vješt u razgovoru, možda zna steći prijatelje, možda ima neke druge vještine i sposobnosti, međutim ja vam garantiram gospodine Mišiću da to sve što ste vi naveli nije razlog zašto je on imenovan za generalnog konzula nego je jedini isključivi razlog to što je u HNS-u, to što HNS podržava HDZ-ovu vladu i zauzvrat dobiva pozicije koje po nikakvim kriterijima ne pripadaju jer kažem, doći na takvo mjesto bez ikakvog formalnog obrazovanja u tom smjeru, bez ikakvog iskustva jednostavno ne vidim tu zdrave logike. A posebno me žalosti što gospođa koja predstavlja Ministarstvo vanjskih poslova i dalje šuti i ne želi reći hrvatskoj javnosti o čemu se tu radi i koji su tu kriteriji. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Pernaru na odgovoru. Sljedeća replika poštovana kolegica Marija Jekovac. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Pernar. Evo budući ste u cijeloj svojoj raspravi ispred kluba govorili o svojim dojmovima i nedoumicama temeljem medijskih napisa, a ne onome o čemu govori prijedlog o kojem u ovom trenutku raspravljamo. Niste ste stigli toga očito dotaknuti. Mene zanima vaš stav i stav vašeg kluba u ime kojeg ste govorili upravo o onome što je tema ovih izmjena zakona, a to je pravna pomoć i zaštita našim državljanima u onim zemljama gdje nemamo naša konzularna predstavništva, a isto tak i obratno pomoć stranim državljanima u našoj zemlji ako oni nemaju svoja konzularna predstavništava i isto tako o onim promjenama zakona koje se tiču radnog staža i staža osiguranja bračnih drugova konzularnih predstavnika o čemu govori ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona jer se na to uopće niste osvrnuli, a to je ustvari ono čime se bavi ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Jelkovac. Odgovor kolega Pernar. Izvolite.
Gospođo Jelkovac, zanimljivo je to što nekad se kaže da je zanimljivije ono što se ne kaže nego ono što se kaže. Mi smo danas u situaciji da vaša vladajuća većina ne čini ništa na poboljšanju života naših građana i da je zbog toga, zbog te politike, ovakve politike poput ovih partijskih zapošljavanja smo se doveli u situaciju da 250 tisuća hrvatskih građana u zadnjih par godina je moralo napustiti Hrvatsku i na kraju moralo tražiti diplomatsko-konzularnu pomoć u inozemstvu. Pa to je sramota, kada 250 tisuća ljudi ode iz zemlje, a vi ne činite ništa da to promijenite. Odnosno jedina mjera kojom vi pomažete tih 250 tisuća ljudi je ovo da se kao proširi ta diplomatska mreža, to je jedina mjera. Hoćete li vi tom mjerom ovim zakonom vratiti te mlade ljude u Hrvatsku? Ne.
Ispričavam se kolega Pernar samo molim vas. Kolega Grmoja i kolega Šuker ja vas molim da ako imate neke razgovore da ih rješavate van sabornice da ne ometate kolegu Pernara dok odgovara na repliku. Hvala vam lijepo. Izvolite kolega Pernar.
Ovaj zakon nažalost neće pomoći 250 tisuća naših sugrađana koji su otišli van Hrvatske. Vi se bavite tehničkim pitanjima, tehnička pitanja nisu korijen problema u našoj zemlji. Korijen problema u našoj zemlji je što imamo Vladu koja nije u stanju rješavati probleme njenih građana, koja nije u stanju omogućiti ljudima nadu i bolju budućnost i zbog toga ljudi napuštaju zemlju. Vi se time ne bavite. Bavite se kao što sam rekao stranačkim kadriranjima, a sve ovo ovaj novi zakon tj. izmjene zakona ha mogu ja pričat o tome, ali što to znači za nekog građanina. U praksi za 99% građana jako malo a u teoriji će im možda pomoći. Bogu hvala da im pomogne. Evo ja podržavam ovaj zakon, meni je drago evo ako vam to nešto znači.
Zahvaljujem kolega Pernar na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Željko Glasnović. Izvolite.
Poštovane kolege, mister Pernar ovako, mislim da je nama svima u interesu iako smo na drugim spektrom, političkim spektrima različitim da se poboljša naša situacija po pitanju ulaganja itd.. Znamo da su ljudi išli van ali išli su van prije, imate više od pola milijuna Hrvata samo u Njemačkoj, Čile 200, 300 tisuća, Australija 200 tisuća. Mene druge stvari zabrinjavaju je primjer kada je jedna stranka bila na vlasti ako je sada u koaliciji da smo imali 2000 ne riješenih predmeta u konzulatu u Čileu koji uopće nisu poslani u Zagreb. To je kriminalni nemar, ti bi ljudi došli ovdje. Evo. Imali ste u južnoj Africi 550 neriješenih predmeta, kako, gdje je kontrola tu, gdje formalna, neformalna inspekcija, tko je za to odgovoran? Za tih 2000 glava koji su tamo stavljene u ladicu tajnica te stranke je nagrađena, nagrađena, sada je konzulat u. Imate vani, ukupna moć Hrvata vani je oko 45 milijardi dolara, oni su totalno isključeni iz ovoga ekonomsko društvenog razvoja, mi trebamo njih vratiti. Slažem se sa vašim ovim kritikama. Šta je sa kvalifikacijama? Neki su primali tamo, u toj stranci, da ne … [[Govornik se ne razumije.]] po stranci, koeficijent su primali tamo lovu lažne diplome, godinama su rokali to. Tko radi tu provjeru? Gdje je tu vodstvo? Šta je sa sigurnosnim provjerama? Šaljemo ljude van koji su bili članovi partije, UDBA-e i ljudi to vide vani gdje su vršeni atentati. To bih rekao. Je li to i vaše mišljenje mister Pernar? Je li to namjerna sabotaža kadrova iz … [[Govornik se ne razumije]] da se ljudi uključe Hrvati? Oni su … [[Govornik se ne razumije]] , je li to vaše mišljenje po tom pitanju? Je li to namjerna sabotaža bivših kadrova se Hrvati iskoče iz ekonomskog i društvenog razvoja, da imamo zemlju koja se zove „Kroslavija“, pitanje?
Zahvaljujem kolegi Glasnoviću isto što se držao teme. Odgovor na repliku kolega Pernar, izvolite.
Kolega Glasnović ja se slažem s vama i meni je nepojmljivo da oni koji su do '90.-te ubijali emigrante, sudjelovali, bili dio sustava koji ih je ubijao nakon '90.-te odjedanput brinu za te iste emigrante. To meni nije jasno generale. I cijela ova politika koja uistinu nema ni glave ni repa, koja ne rješava probleme građana zašto se ona provodi, evo sam Bog zna, jednog dana će valjda birači otvoriti oči, možda neće, možda kažu mi smo zadovoljni sa ovime, mi smo zadovoljni sa kadroviranjem, zadovoljni smo sa politikom. OK, ali biračima treba reći čime se ova Vlada bavi, koji su njeni prioriteti, koji su njeni ciljevi i do čega im je jedino stalo. Eto to je meni jedino bilo na srcu reći tijekom ove rasprave. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Davor Ivo Stier. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovana državna tajnice i suradnici iz Ministarstva vanjskih i europskih poslova. Pa ova promjena Zakona o vanjskim poslovima jest nešto što se mora učiniti kako bi uskladili naše nacionalno zakonodavstvo sa direktivama EU ali dobro je da se barem u jednom manjem dijelu i unijela isto tako odredba koja i nije direktno vezana za primjenu ove direktive. Što se same direktive tiče, mislim da je dosta govora već bilo o tome ali samo kratko još napomenuti, dobro je da i u donošenju ovakvog zakona osposobimo i našu mrežu kako bi se mogla nositi i sa ovim novim standardom a to je da građani RH tamo gdje nemamo mi naše diplomatsko konzularno predstavništvo mogu koristiti onda i konzularne usluge neke druge članice EU i obrnuto, tamo gdje mi imamo konzularno predstavništvo možda neka druga članica nema da tu uslugu može pružati onda i hrvatski konzulat, odnosno konzularni odjel u nekom našem veleposlanstvu. S te strane mislim da je to dobro i to vidimo i u nekim drugim primjenama, evo imati ćemo raspravu krajem ovoga tjedna o ratifikaciji Sporazuma između EU i Kanade o strateškom partnerstvu. Jedna je npr. od tih odredbi i suradnja na tom području gdje Kanada prihvaća upravo ovakav novi sustav gdje jedne članice EU mogu pružati usluge za građane druge članice. Dobro je kažem što se i u ovom prijedlogu išlo isto tako izvan tema koje se obuhvaćaju europskom direktivom pogotovo kada je u pitanju staž djelatnika Ministarstva vanjskih i europskih poslova reguliranje tog pitanja koje dugo vremena zapravo nije bilo regulirano i što je izašlo ovdje zapravo ne bih rekao u susret nego jednostavno pravednim rješenjem u korist boljih uvjeta rada za djelatnike Ministarstva vanjskih i europskih poslova. Ono što mi se čini da je bila isto tako ako ne sada prilika, možda je bila i sada ali ako zbog rokova koje imamo z a donošenje ovog zakona i usklađivanje sa direktivom možda nije bilo moguće sada unijeti a i o čemu bi se možda ubuduće trebalo razgovarati i pripremiti jest sveobuhvatna promjena i ažuriranje zakona, o tome naravno u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova se vodilo računa, vodi se znam i danas ali ima doista potrebe ovaj zakon koji danas je na snazi, koji će sada samo u jednom manjem dijelu biti izmijenjen zapravo datira iz vremena kada smo imali drugačije ustavno uređenje, dakle u vremenu kada je Hrvatska bila uređena kao polupredsjednički sustav kada naravno i predsjednik Republike je mogao imenovati što se tiče državnih ministarstava, Ministarstvo vanjskih poslova, tada je bilo državno ministarstvo, ne samo ministra, zamjenika, nego čak i pomoćnike ministre. Dakle, potpuno jedan drugi sustav, gdje se na drugi način definiralo i koordiniralo vođenje vanjske politike. Nakon 2000. i 2001. sa novim promjenom Ustava, mi naravno smo prešli na čisti parlamentarni. I u nekim stvarima smo napravili, u nekim segmentima, čini mi se dobre neke mehanizme, koordinacije, kao što je npr. na području obrane, to smo napravili tijekom naših priprema za ulazak u NATO savez, gdje se kako bi mogli koordinirati sve relevantne čimbenike, unijeli taj institut Vijeća za obranu. Možda je potrebno ovdje razmotriti i jedno vijeće za vanjsku politiku, jer bi se onda svi relevantni čimbenici prema ovlastima koje imaju sukladno Ustavu RH, mogli i ne samo usuglašavati, na sustavniji način, nego i onda pratiti i neku primjenu vanjsko političkih smjernica. Kažem, svjestan sam da možda ovo nije trenutak zbog rokova koje imamo za donošenje ovog zakona i usklađivanje sa europskom direktivom. Ali, sasvim sigurno, vjerujem da je ovakav jedan način inovacije u našem zakonodavnom uređenju, po pitanju vanjskih poslova, možda potrebno ubuduće isto tako uzeti u obzir i ići na jednu sveobuhvatniju promjenu ili donošenje čak novog Zakona o vanjskim poslovima. Hvala.
Zahvaljujem poštovanog kolegi Stieru. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Stier, upravo želim vas pitati pošto ste vi bili u diplomaciji, bili ste ministar vanjske politike, jedan slučaj koji sam imao neki dan, a to se tiče čak moje familije, koja živi u Canberra u Australiji. Jer pazite jednu stvar, pošto je se ta ista osoba rodila dolje i naravno Australci pišu Misic ne pišu Mišić, roditelj Mišić, žena Hrvatica piše se Mišić, a on se piše Misic. Pokušao je promijeniti to u Camberrai i već par mjeseci maltretiranja on to ne može napraviti. Pitam sad ovdje javnost, pitam vas sve skupa, pa zar je to problem? Prvo ispitivanje, da li ste vi Hrvati, da li vi niste Hrvati, odakle ste vi došle, tko ste i sve ostalo što smatram i normalnim i u redu, ali, da čovjek za 5 mjeseci ne može riješiti ili 6 ne može riješiti problem. Evo, baš u nedjelju je otišao iz Splita za Australiju, rodio se u Australiji, znači, piše se Misic, dolje se, ali može se prevesti na Mišić, supruga je Mišić, a on je Misic. Pitam vas, kako to riješiti i zašto toliko maltretiranja kada je pitanje putovnice i svega ostaloga, jednostavno imam dojam da netko ne želi nešto riješiti, evo tako je … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala. Molim objasniti.
Zahvaljujem kolega Mišić, odgovor kolega Stier. Izvolite.
Hvala vam kolega na tom pitanju. Dvije stvari, jedno jest, naravno tu u mnogo čemu, Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, odnosno, naša diplomatska mreža, kada rješava takve stvari mora biti u uskoj suradnji sa drugim nadležnim ministarstvima u RH, kao što je npr. Ministarstvo unutarnjih poslova, što ne znači, da nema u nekim pojedinim slučajevima i situacija, gdje se može uočiti, da pre možda revno se neke stvari interpretiraju, umjesto da se izađe u susret ljudima kao što bi to trebalo biti. Sjećam se dok sam bio na čelu tog ministarstva, ovdje je pomoćnik baš za konzularne poslove, kad bi uočili, kada takve neke situacije, pogotovo kad bi se akumulirao, neki veći broj predmeta, koji nisu riješeni kroz duži vremenski prijedlog, onda smo znali, intervenirati iz centrale i ići vidjeti točno koji je problem i to se na taj način rješavalo. Ali, doista ste upozorili na jedan problem, koji traži sigurno aktivni angažman ponekada, da se ne interpretira prestriktno neke propisi a koji otežavaju zapravo život nekim našim građanima ili Hrvatima koji žele steći hrvatsko državljanstvo.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Stieru. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovana kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, državna tajnice sa suradnicima. Evo, ugl. je do sada već prilično toga rečeno o ovom prijedlogu izmjene i dopune zakona. Ja bih osim onog glavnog benefita, a to je usklađivanje sa direktivom EU, koja donosi ustvari veću pravnu sigurnost i pravnu zaštitu našim državljanima u onim zemljama gdje nemamo naše diplomatske misije i konzularna predstavništva. A isto tako, recipročno i onim državljanima EU koji nemaju u RH svoja predstavništva, isto tako osigura pomoć od strane naših Ministarstva vanjskih poslova. Htjela bi samo dakle, osim toga naglasiti, da je vrlo važno u ovim izmjenama što se interveniralo i u čl. 61. i 62. zakona, koji je do sada zbog određene nedorečenosti, stvara određenu pravnu prazninu i pravnu nesigurnost i dovodi do možda neujednačenog tumačenja u praksi, pa smo sada ovim izmjenama i dopunama to zaista precizirali, a bitno je ustvari jer se tiče priznavanja radnog staža i staža osiguranja za bračne drugove, odnosno, životne partnere naših ugovorenih diplomata, što je za vrijeme, dok njihova dužnost traje, što do sada nije bilo do sada nije bilo takvom izrijekom na jasan i na nedvosmislen način regulirano. Pa je čak dovodilo i do potrebe, mi smo ovdje zahtjev za vjerodostojnim tumačenjem sadašnjeg članka 61. i 62. što evo, dakle, ukazuje na to da je postojala zaista potreba da se to ovako uredi. I mislim da u budućnosti zaista neće više biti takvih problema i pozdravljam to. Hvala vam.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mariji Jelkovac na ovoj raspravi. Pozivam poštovanu državnu tajnicu Ministarstva vanjskih i europskih poslova gospođu Zdravku Bušić da nam da završnu riječ. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja doista želim se zahvaliti svima koji su sudjelovali u ovoj raspravi, na svemu što su rekli. Međutim, želim se, gospođa Vesna Pusić je postavila jedno pitanje koje je, da naravno ono je na mjestu, pa bih ja to trebala malo pojasniti. Naime, gospođa, uvažena gospođa zastupnica je postavila pitanje o tumačenju što to zapravo znači kad kaže ministarstvo može, može sukladno propisima koji uređuju naplatiti potraživanja, odnosno tražiti nadoknadu svih ovih troškova koje je recimo građanin prouzročio, troškove od svih hrvatskih građanina. Kako i na koji način? Naravno i zašto se kaže može, naravno može se tumači, znači može se naplatiti, a ne mora se naplatiti. Naime, mi imamo, imali smo slučajeva gdje studenti, ne može se od njih naplatiti. Jednostavno zapadnu u takve probleme, a ima i ljudi koji su siromašni, a naravno ja se nadam i svi će se složiti da ne možemo u tom slučaju ići na neke ovrhe. Tako da stvarno imaju propisi. Propisi će biti doista, mislim dosta dobro precizirani tako da će, neće se to tako, neće to biti baš tako neko diskrecijsko pravo gdje će se moći tumačiti ekstenzivno, ali svejedno ne smijemo ipak napisati, odnosno tako je u direktivi samoj da se kaže može, odnosno i trebalo bi se naplatiti od svakog onog tko to može platiti. Međutim, gospodin Pernar je, ja nisam rekla da ja ne želim odgovoriti. Svakako prvo reći ću da ovo, slučaj o čemu je govorio gospodin Pernar uopće nema veze sa ovom izmjenom zakona i želim reći samo sljedeće, da dotični gospodin i slučaj koji je on spominjao uopće nije u popisu, on uopće nije u Ministarstvu vanjskih poslova niti je službenik Ministarstva vanjskih poslova, niti diplomat. Tako da ovo sve što je rečeno doista je to i izvan konteksta. I želim reći samo da je, evo ako ja smijem na taj način reći da je zapravo poslužio se ovom prigodom kad se govori o Ministarstvu vanjskih poslova, a gospodin, znači uopće još niti je službenik, niti je diplomat, niti je radio u Ministarstvu vanjskih poslova koliko ja znam. Tako evo želim odgovoriti jednostavno, kratko i jasno i točno ono što je. A ovo što ste vi spomenuli, točno imamo mi ta, ali gledajte. Znači naše veleposlanstvo ili konzularni ured ili misija treba uredno zaprimiti to i mora poslati na Ministarstvo uprave, a Ministarstvo uprave mora to kad se to već objavi staviti na oglasnu ploču 45 dana. Ja znam da to traje dosta. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Pa da vjerujem. Evo i ne kažem da je to tako žurno se radi. Slažem se da imamo taj problem, ali samo želim reći postupak. Znači naše konzularno predstavništvo zaprimi i mora postupiti na taj način. Znači šalje se na Ministarstvo uprave. Ministarstvo uprave kad riješi mora na oglasnu ploču postaviti 45 dana kako bismo, inače znate ime je ime. Mora se to na taj način rješavati. Evo ja se nadam da sam odgovorila na sva pitanja i još jedanput se zahvaljujem. I evo ja bih molila da ovo je stvarno dobra izmjena državljani Republike Hrvatske imaju zaštitu, znači u cijelom svijetu a u isto vrijeme ne samo u Hrvatskoj nego bilo gdje, gdje se hrvatsko predstavništvo nalazi mi također u bilo kojem predstavništvu u svijetu gdje mi dajemo također iste te usluge svim državljanima članicama EU. Evo hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici gospođi Zdravki Bušić na završnoj riječi. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem još jednom državnoj tajnici gospođi Zdravki Bušić, pomoćniku ministrice gospodinu Ivici Glasnoviću, načelnici u ministarstvu gospođi Miri Martinec i gospođi Gordani Krepečak voditeljici službe za strance na obrazloženjima i na odgovorima. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vanjskim poslovima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 257, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vanjskim poslovima i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova, 122 za, 2 suzdržana i 2 glasa protiv donijeli zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, prvo čitanje, P.Z. br. 285. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo i nadležni Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Molim sada predstavnicu predlagatelja gospođu državnu tajnicu u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava Majdu Burić da nam da dodatno obrazloženje prijedloga zakona. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine Brkiću, poštovane zastupnice i poštovani zastupnici. Dakle, pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obaveznim mirovinskim fondovima. Naime, izmjene Zakona o obaveznim mirovinskim fondovima predlažu se nakon četverogodišnje primjene toga zakona, tijekom kojeg vremena su uočene određene nejasnoće u njegovoj primjeni kao i potreba dopune i smislu usklađivanja sa drugim propisima kojima se regulira poslovanje subjekta nadzora. Osim toga, prijedlogom zakona se također preuzima određena terminologija iz europskih uredbi u području poslovanja subjekta u obaveznom kapitaliziranom sustavu dok je pravni okvir za primjenu tih uredbi u cijelosti stvoren drugim propisima. Konkretnije, radi se o terminima „regulatorni kapital“ i radi se o riječi „kvalificirani“ koja se izbacuje iz sintagme kvalificirani udjel u mirovinskom društvu. Osnovne izmjene i dopune odnose se na precizniji način reguliranja politike ulaganja imovine mirovinskih fondova te se u vezi s time očekuje unapređivanje poslovanja subjekata u obaveznom kapitaliziranom sustavu a samim time očekuje se i korist za sve članove obaveznih mirovinskih fondova i to primjerice u vidu poboljšanja kvalitete ulaganja imovine mirovinskih fondova odnosno njihovih članova. Također, osigurava se i veće sigurnost ulaganja i bolje upravljanje rizicima, propisivanje obveze procjene kreditne sposobnost izdavatelja u kojeg se namjerava ulagati imovina a napuštanjem prakse da se mirovinska društva prilikom ulaganja imovine oslanjaju samo na rejting koji dodjeljuju nadležne agencije. Osim toga, valja spomenuti i skraćivanje roka za odabir obaveznog mirovinskog fonda sa 6 mjeseci na 1 mjesec čime će se smanjiti nepotrebno gomilanje sredstava na privremenom računu koji samo opterećuje sustav jer je cilj sredstava koja su uplaćena u to da su oni na osobnim računima a ne na privremenom računu, a s obzirom da statistički podaci pokazuje da Središnji registar osiguranika raspoređuje preko 95 osiguranika u obavezne mirovinske fondove i o tome govori članak 17. izmjena i dopuna ovoga zakona. Osim toga proširuju se i modaliteta nadzora mirovinskih društava od strane HANFA-e, dakle Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, propisivanjem obaveze revizorima mirovinskih društava da dostavljaju obavijesti o kršenju propisa a u vezi s čim se očekuje dodatan uvid agenciji u poslovanje mirovinskih društava sa aspekta revizorske struke što će dovesti do unapređenja postupka obavljanja nadzora. Također, prijedlogom zakona utječe se i na poboljšanje transparentnosti i to u vezi izrečenih nadzornih mjera. Uvođenje mogućnosti da agencija javno objavi podatke o izrečenim nadzornim mjerama i to na svojim mrežnim stranicama. Dužnosti i obaveze depozitara povećavaju se, dodatno se uređuju u odnosu na praćenje tijeka novca mirovinskih fondova a s obzirom da prijedlogom zakona predviđena je mogućnost da se novac ne drži isključivo na računu kod depozitara što je prepoznato kao sistemski rizik, nego i na računima kod drugih kreditnih institucija. Slijedom svega navedenoga, prijedlog zakona omogućit će daljnje jačanje zaštite članova mirovinskih fondova a time i promicanja i očuvanja povjerenja u tržište kapitala. Dakle, zaključno posljedično će ove izmjene i dopune zakona dovesti do diversifikacije ulaganja, do preciznijeg načina reguliranja politike ulaganje imovine mirovinskih fondova do veće sigurnosti ulaganja i bolje upravljanje rizicima do skraćivanje roka za odabir mirovinskih fondova. Osim toga posljedično će utjecati i na proširenje modaliteta nadzora te na povećanje dužnosti i obaveza samog depozitara. Treba reći također da iz državnog proračuna nije potrebno osigurati nikakva dodatna sredstva za ove izmjene i dopune. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici, gospođi Majdi Burić na obrazloženju. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice sa suradnicima, vi ste u vašem izlaganju rekli da je sada REGOS obavezan, da u roku od mjesec dana da zapravo u jednoj pisanoj formi, jednostavnim jezikom informira novozaposlenoga vezano za odabir mirovinskog fonda a ja bih k tome dodao slijedeće. Dakle, ne samo sada, ne samo u izmjenama ovoga zakona I dopuni ovoga zakona već i sada i Ministarstva rada i HZMO-a, poslodavci, pa i HANFA recimo u jednoj svojoj publikaciji, oni navode da zapravo će REGOS automatski rasporediti u mirovinski fond i to u kategoriju B pod upravljanjem jednog od mirovinskih društava i zato mole novozaposlene da sami odlučuju o tome u svojim i da sami odaberu fond, i ne samo fond već i da zapravo odaberu kategoriju za koju žele uplaćivati novac. Dakle, ta informiranost postoji, samo je treba pojačavati kod novozaposlenog činjenica je da 95%onih koji to do sada rade, to nisu do sada činili već je to radio REGOS u njihovo ime. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Babiću. Odgovor državna tajnica Majda Burić, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani i uvaženi gospodine Babiću, dakle slažem se s vama da treba podizati količinu informiranosti kao i podizati ustvari razinu svijesti prema odabiru obaveznog mirovinskog fonda. Ono što je sada novina vezano uz ove izmjene i dopune jest članak 17. gdje se propisuje u stavku 5. dostavljanje obavijesti o potrebi izbora fonda i tu obavijest će od REGOS-a dobiti svi novozaposleni odnosno novi osiguranici gdje će u roku od 24 sata, HZMO obavijestiti REGOS o toj novozaposlenoj osobi koja će dobiti onda pisanu obavijest koja će ga informirati da vrlo jednostavan, nedvosmislen i osiguraniku razumljivim jezikom vezano uz vrste mirovinskih fondova koje može izabrati Dakle ovo je zaista još jedno podizanje razine informiranosti svih naših budućih osiguranika. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanoj državnoj tajnici. Želi li možda izvjestitelj odbora preuzeti riječ? Ne. Hvala lijepo. Prije nego što otvorim raspravu na galeriji su nam se priključili učenici Strojarske i tehničke škole Frana Božnjakovića iz Zagreba, te ih ovom prilikom pozdravljam. [[Pljesak.]] Nadam se da će puno toga lijepog i pametnog i mudrog čuti sada u Hrvatskom saboru. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Marijana Balić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice Burić sa suradnicama, poštovane kolegice i kolege. Na samom početku želim naglasiti kako će Klub zastupnika HDZ-a podržati predmetni prijedlog zakona kojim se na precizniji način reguliraju politike ulaganja i imovina mirovinskih fondova. Kao što smo čuli u samom uvodnom izlaganju, jedna od novina u odredbama predloženog zakona sadržana je u mogućnosti da mirovinsko društvo može stjecati udjele, odnosno vlasništvo u drugom mirovinskom društvu, Neovisno radi li se o društvu koje upravlja obveznim ili dobrovoljnim mirovinskim fondovima ili o činjenici gdje je njegovo sjedište, da li u RH ili nekoj drugoj državi. Na ovaj način se omogućava hrvatskim mirovinskim društvima sloboda poduzetništva te širenje i jačanje njihovih pozicija. Kada je riječ o upravljanju rizicima kao i boljoj zaštiti članova držimo dobrim što se u prijedlogu zakona propisuje obveza mirovinskog društva da uspostavi učinkoviti i sveobuhvatan proces procjene kreditne sposobnosti izdavatelja u koje društvo namjerava ulagati ili ulaže imovinu mirovinskih fondova, kao i zabranu automatskog i isključivo … kreditne rejtinge dodijeljene od strane mjerodavnih agencija. Nadalje, zakonom se predlaže da se za osiguranike koji samostalno ne odaberu obvezni mirovinski fond dosadašnje razdoblje od 6 mjeseci protekom kojih bi im središnji registar osiguranika raspodijelio od jedan od mirovinskih fondova kategorije B skrati na mjesec dana. Razlog tomu proizlazi iz činjenice što je iz statističkih podataka vidljivo da REGOS u prethodnim razdobljima većinu osiguranika, čak 90% njih koji nisu odabrali svoj obvezni mirovinski fond raspoređuje po dužnosti kao i iz razloga što su sredstva doprinosa duže vrijeme opterećivala privremeni račun središnjeg registra poduzetnika. Jednako tako dobrim držimo što će se omogućiti bolja informiranost novozaposlenih o potrebi osobnog izbora fonda na način da će REGOS, a kako smo i čuli u posljednjoj replici državne tajnice u obavijesti osiguraniku jednostavnim, jasnim, nedvosmislenim i razumljivim jezikom opisati vrste fondova, njihove bitne karakteristike, prava osiguranika kao i podatke gdje se mogu pribaviti detaljni podaci. Budući da je dosadašnja mogućnost držanja novca isključivo na računu kod depozitara prepoznata kao sistemski rizik, koji naročito dobiva na značaju u razdobljima prije upisivanja državnih obveznica za račun obveznih mirovinskih fondova, a kada se na takvim računima drže značajni novčani iznosi, a s ciljem smanjenja takve vrste rizika, predložena je izmjena u vidu koje se imovina mirovinskog fonda može sastojati od novca na računima, odnosno omogućit će se da se novac mirovinskih fondova može držati na računima u drugim kreditnim institucijama. Slijedom navedenog, pozdravljam i podržavam predloženi zakon budući će omogućiti daljnje jačanje zaštite svih članova obveznih mirovinskih fondova, a time i očuvanje u povjerenje tržišta kapitala. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Marijani Balić. Prelazimo na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvaženi kolegice i kolege, državna tajnica sa suradnicima. Danas imamo priliku govoriti o jednoj od većih prijevara u samostalnoj Hrvatskoj, a možda neću pretjerati ako kažem da se radi o pljački stoljeća. Naime, pred nama je zakon o obveznim mirovinskim fondovima, pa bih htio kratko reći o čemu se tu radi. Naime, sustav mirovinskog osiguranja u Hrvatskoj sastoji se od tri stupa od kojih su prva dva obavezni, a treći je dobrovoljni. Obvezni stup znači da su poslodavci dužni uplaćivati doprinose iz plaće radnika. U prvi stup koji je u nadležnosti države uplaćuje se 15% doprinosa ili ¾ ukupnog iznosa predviđenoga za mirovine, a u drugi obvezni stup uplaćuje se 5% ili četvrtina navedenog iznosa s time da je drugi stup u privatnom vlasništvu. Znači nije u vlasništvu države, nego u privatnom vlasništvu, odnosno konkretno u vlasništvu mirovinskih fondova odnosno banaka. Istovremeno taj drugi stup je pod nadzorom Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, skraćeno HANFA-e. Fondovi za svakog osiguranika u drugom stupu vode tzv. osobni račun na kojemu uplaćene doprinose nastoje uvećati za prinose, a te prinose najčešće ostvaruju ulaganjem u državne obveznice ili u dionice. Zahvaljujući osobnom računu ulaganje u drugi stup predstavlja se javnosti kao osobna štednja. Naknadno je uvedena mogućnost da građani mogu unutar drugoga stupa izabrati da li će biti u kategoriji A, B ili C, s time da kategorija A je rizična kategorija jer se tu može kupiti do 55% dionica, a kategorija C je konzervativna kategorija jer iz tih sredstava nije moguće kupovati dionice. Najveći broj osiguranika trenutno se nalazi u srednjoj B kategoriji. Postoji i treći fond – dobrovoljni gdje radnik sam određuje iznos koji će uplaćivati nakon četverogodišnje primjene toga zakona, tijekom kojeg vremena su uočene određene nejasnoće u njegovoj primjeni kao i potreba dopune i smislu usklađivanja sa drugim propisima kojima se regulira poslovanje subjekta nadzora. Osim toga, prijedlogom zakona se također preuzima određena terminologija iz europskih uredbi u području poslovanja subjekta u obaveznom kapitaliziranom sustavu dok je pravni okvir za primjenu tih uredbi u cijelosti stvoren drugim propisima. Konkretnije, radi se o terminima „regulatorni kapital“ i radi se o riječi „kvalificirani“ koja se izbacuje iz sintagme kvalificirani udjel u mirovinskom društvu. Osnovne izmjene i dopune odnose se na precizniji način reguliranja politike ulaganja imovine mirovinskih fondova te se u vezi s time očekuje unapređivanje poslovanja subjekata u obaveznom kapitaliziranom sustavu a samim time očekuje se i korist za sve članove obaveznih mirovinskih fondova i to primjerice u vidu poboljšanja kvalitete ulaganja imovine mirovinskih fondova odnosno njihovih članova. Također, osigurava se i veće sigurnost ulaganja i bolje upravljanje rizicima, propisivanje obveze procjene kreditne sposobnost izdavatelja u kojeg se namjerava ulagati imovina a napuštanjem prakse da se mirovinska društva prilikom ulaganja imovine oslanjaju samo na rejting koji dodjeljuju nadležne agencije. Osim toga, valja spomenuti i skraćivanje roka za odabir obaveznog mirovinskog fonda sa 6 mjeseci na 1 mjesec čime će se smanjiti nepotrebno gomilanje sredstava na privremenom računu koji samo opterećuje sustav jer je cilj sredstava koja su uplaćena u to da su oni na osobnim računima a ne na privremenom računu, a s obzirom da statistički podaci pokazuje da Središnji registar osiguranika raspoređuje preko 95 osiguranika u obavezne mirovinske fondove i o tome govori članak 17. izmjena i dopuna ovoga zakona. Osim toga proširuju se i modaliteta nadzora mirovinskih društava od strane HANFA-e, dakle Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, propisivanjem obaveze revizorima mirovinskih društava da dostavljaju obavijesti o kršenju propisa a u vezi s čim se očekuje dodatan uvid agenciji u poslovanje mirovinskih društava sa aspekta revizorske struke što će dovesti do unapređenja postupka obavljanja nadzora. Također, prijedlogom zakona utječe se i na poboljšanje transparentnosti i to u vezi izrečenih nadzornih mjera. Uvođenje mogućnosti da agencija javno objavi podatke o izrečenim nadzornim mjerama i to na svojim mrežnim stranicama. Dužnosti i obaveze depozitara povećavaju se, dodatno se uređuju u odnosu na praćenje tijeka novca mirovinskih fondova a s obzirom da prijedlogom zakona predviđena je mogućnost da se novac ne drži isključivo na računu kod depozitara što je prepoznato kao sistemski rizik, nego i na računima kod drugih kreditnih institucija. Slijedom svega navedenoga, prijedlog zakona omogućit će daljnje jačanje zaštite članova mirovinskih fondova a time i promicanja i očuvanja povjerenja u tržište kapitala. Dakle, zaključno posljedično će ove izmjene i dopune zakona dovesti do diversifikacije ulaganja, do preciznijeg načina reguliranja politike ulaganje imovine mirovinskih fondova do veće sigurnosti ulaganja i bolje upravljanje rizicima do skraćivanje roka za odabir mirovinskih fondova. Osim toga posljedično će utjecati i na proširenje modaliteta nadzora te na povećanje dužnosti i obaveza samog depozitara. Treba reći također da iz državnog proračuna nije potrebno osigurati nikakva dodatna sredstva za ove izmjene i dopune. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici, gospođi Majdi Burić na obrazloženju. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice sa suradnicima, vi ste u vašem izlaganju rekli da je sada REGOS obavezan, da u roku od mjesec dana da zapravo u jednoj pisanoj formi, jednostavnim jezikom informira novozaposlenoga vezano za odabir mirovinskog fonda a ja bih k tome dodao slijedeće. Dakle, ne samo sada, ne samo u izmjenama ovoga zakona I dopuni ovoga zakona već i sada i Ministarstva rada i HZMO-a, poslodavci, pa i HANFA recimo u jednoj svojoj publikaciji, oni navode da zapravo će REGOS automatski rasporediti u mirovinski fond i to u kategoriju B pod upravljanjem jednog od mirovinskih društava i zato mole novozaposlene da sami odlučuju o tome u svojim i da sami odaberu fond, i ne samo fond već i da zapravo odaberu kategoriju za koju žele uplaćivati novac. Dakle, ta informiranost postoji, samo je treba pojačavati kod novozaposlenog činjenica je da 95%onih koji to do sada rade, to nisu do sada činili već je to radio REGOS u njihovo ime. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Babiću. Odgovor državna tajnica Majda Burić, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani i uvaženi gospodine Babiću, dakle slažem se s vama da treba podizati količinu informiranosti kao i podizati ustvari razinu svijesti prema odabiru obaveznog mirovinskog fonda. Ono što je sada novina vezano uz ove izmjene i dopune jest članak 17. gdje se propisuje u stavku 5. dostavljanje obavijesti o potrebi izbora fonda i tu obavijest će od REGOS-a dobiti svi novozaposleni odnosno novi osiguranici gdje će u roku od 24 sata, HZMO obavijestiti REGOS o toj novozaposlenoj osobi koja će dobiti onda pisanu obavijest koja će ga informirati da vrlo jednostavan, nedvosmislen i osiguraniku razumljivim jezikom vezano uz vrste mirovinskih fondova koje može izabrati i onda ta ista banka preko svoga mirovinskog fonda naloži mirovinskom fondu da kupuje dionice Petrokemije kako bi vratila njezin vlastiti dug. I to se radi. Znate za koliko su mirovinski fondovi kupili dionice Petrokemije? Za 170 kuna. Znate koliko danas vrijede na današnjem stanju na burzi? 11, 11 kuna vrijede. To je raspolaganje sa našim radom. Tko je i zašto kupovao ove godine za stotine milijuna eura dionice Agrokora, po čijem nalogu? Tko je kupovao dionice Kredo banke i cijelog niza Optima tvrtke, Dalekovoda i cijelog niza propalih tvrtki gdje su se utrošili deseci milijardi kuna naših mirovina. Znači sustav je postavljen tako, da mi građani smo u potpunom riziku, ne samo u riziku, nego u gubitku, da je država u riziku i gubitku, a jedini koji imaju korist od mirovinskih fondova su sami članovi mirovinskih fondova. Oni su ti kojima se to isplati. I ne samo da im se isplati, nego imaju i snažnu podršku vladajućih struktura, imaju vrlo moćni PR koji su naravno opet platili našim novcem i taj moćni PR putem medija koji su kontrolirani u rukama velikih ovrhovoditelja nas danonoćno uvjeravaju i bombardira da mi nešto zarađujemo od drugog mirovinskog fonda, a ne zarađujemo ništa nego smo opljačkani i u budućnosti ćemo imati daleko manje mirovine nego što imaju sadašnji umirovljenici. To su vam obvezni mirovinski fondovi gospodo i hrvatski građani na žalost moram reći istinu. Misliti da ćete vi uz pomoć drugog mirovinskog fonda imati nekakvu veću. Znate koliko će imati čovjek koji ima minimalnu plaću, mirovinu iz drugog stupa. 300 kuna. A onaj tko ima 1000 eura plaću, a takvih je u Hrvatskoj vrlo malo on će imati mirovinu iz drugog stupa 900 kuna. O čemu mi pričamo? O kakvim stabilnom mirovinskom sustavu za 900 kuna? I sad gledajte najveću korupciju od svega. Ovo je savršeni primjer korupcije. Jedini ljudi u Hrvatskoj koji će imati korist od drugoga stupa su vam oni koji imaju plaće veće od 1000 kuna što znači da će imati korist saborski zastupnici i članovi Vlade. I taj sustav unaprijed forsira sve vas ovdje u Saboru, a ima ih takvih hvala Bogu dovoljno da podržavaju drugi mirovinski stup jer sami od toga imaju koristi, jer oni osobno od toga imaju koristi. Znači sustav je napravljen tako da se automatizmom stvaraju lobisti koji će također kao svojevrsni PR forsirati ono što sam u početku nazvao pljačkom naroda, a što vjerujem da sam u ovoj raspravi uspio dokazati. Priča da ćemo mi nasljeđivati mirovine. Znači ako bilo tko od nas koji je uplaćivao u drugi stup, a uplaćujemo stotine tisuće kuna umre prije 65 godine novac ostaje mirovinskom fondu, ostaje mirovinskom fondu. Da je novac uplaćen u prvi stup ostao bi državi. Poslije ćete mi replicirati, pa ćete vi objasniti svoju teoriju. Misliti da će netko umrijeti pa će njegova djeca nasljeđivati te novce neće, neće nasljeđivati. Ta imovina nije nasljedna. Nije. Vi ćete je naslijediti? U redu, ja vam želim svu sreću, ali vidjet ćete da nećete. Garantiram. Druga stvar, mi ćemo za 30, 40 godina, mi svaki mjesec uplaćujemo neki iznos u mirovinski fond isplatimo 300 hiljada kuna i može se dogoditi da ne znam čovjek kad ode u mirovinu nakon pet godina umre i on će iskoristiti možda petinu, možda četvrtinu toga iznosa. Znači, neće uspjeti povratiti čak niti ono što je uplatio, a posebno da ne govorimo o nekakvim prinosima. Dakle prema tome, s obzirom da rasprava ide kraju nastavit ću i u pojedinačnoj raspravi. Želim poručiti građanima, banke su vas prevarile uz pomoć Vlade i skupo plaćenoga PR-a. Preko drugog mirovinskog fonda osiromašili ste ne samo vi svi, već i cijela Hrvatska država. U budućnosti ćete imati manje mirovine, a ušteđena sredstva nećete moći dobiti, niti će ih tko moći od vas naslijediti. Uviđajući ovaj problem nužno je odmah zaustaviti uplate u drugi stup koji treba ostati dobrovoljan sa mogućnosti povratka svih osiguranika koji to žele u prvi stup. U budućnosti uplate u drugi i treći stup treba obavljati isključivo preko državnih banaka. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanoj državnoj tajnici. Želi li možda izvjestitelj odbora preuzeti riječ? Ne. Hvala lijepo. Prije nego što otvorim raspravu na galeriji su nam se priključili učenici Strojarske i tehničke škole Frana Božnjakovića iz Zagreba, te ih ovom prilikom pozdravljam. [[Pljesak.]] Nadam se da će puno toga lijepog i pametnog i mudrog čuti sada u Hrvatskom saboru. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Marijana Balić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice Burić sa suradnicama, poštovane kolegice i kolege. Na samom početku želim naglasiti kako će Klub zastupnika HDZ-a podržati predmetni prijedlog zakona kojim se na precizniji način reguliraju politike ulaganja i imovina mirovinskih fondova. Kao što smo čuli u samom uvodnom izlaganju, jedna od novina u odredbama predloženog zakona sadržana je u mogućnosti da mirovinsko društvo može stjecati udjele, odnosno vlasništvo u drugom mirovinskom društvu, Neovisno radi li se o društvu koje upravlja obveznim ili dobrovoljnim mirovinskim fondovima ili o činjenici gdje je njegovo sjedište, da li u RH ili nekoj drugoj državi. Na ovaj način se omogućava hrvatskim mirovinskim društvima sloboda poduzetništva te širenje i jačanje njihovih pozicija. Kada je riječ o upravljanju rizicima kao i boljoj zaštiti članova držimo dobrim što se u prijedlogu zakona propisuje obveza mirovinskog društva da uspostavi učinkoviti i sveobuhvatan proces procjene kreditne sposobnosti izdavatelja u koje društvo namjerava ulagati ili ulaže imovinu mirovinskih fondova, kao i zabranu automatskog i isključivo … kreditne rejtinge dodijeljene od strane mjerodavnih agencija. Nadalje, zakonom se predlaže da se za osiguranike koji samostalno ne odaberu obvezni mirovinski fond dosadašnje razdoblje od 6 mjeseci protekom kojih bi im središnji registar osiguranika raspodijelio od jedan od mirovinskih fondova kategorije B skrati na mjesec dana. Razlog tomu proizlazi iz činjenice što je iz statističkih podataka vidljivo da REGOS u prethodnim razdobljima većinu osiguranika, čak 90% njih koji nisu odabrali svoj obvezni mirovinski fond raspoređuje po dužnosti kao i iz razloga što su sredstva doprinosa duže vrijeme opterećivala privremeni račun središnjeg registra poduzetnika. Jednako tako dobrim držimo što će se omogućiti bolja informiranost novozaposlenih o potrebi osobnog izbora fonda na način da će REGOS, a kako smo i čuli u posljednjoj replici državne tajnice u obavijesti osiguraniku jednostavnim, jasnim, nedvosmislenim i razumljivim jezikom opisati vrste fondova, njihove bitne karakteristike, prava osiguranika kao i podatke gdje se mogu pribaviti detaljni podaci. Budući da je dosadašnja mogućnost držanja novca isključivo na računu kod depozitara prepoznata kao sistemski rizik, koji naročito dobiva na značaju u razdobljima prije upisivanja državnih obveznica za račun obveznih mirovinskih fondova, a kada se na takvim računima drže značajni novčani iznosi, a s ciljem smanjenja takve vrste rizika, predložena je izmjena u vidu koje se imovina mirovinskog fonda može sastojati od novca na računima, odnosno omogućit će se da se novac mirovinskih fondova može držati na računima u drugim kreditnim institucijama. Slijedom navedenog, pozdravljam i podržavam predloženi zakon budući će omogućiti daljnje jačanje zaštite svih članova obveznih mirovinskih fondova, a time i očuvanje u povjerenje tržišta kapitala. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Marijani Balić. Prelazimo na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvaženi kolegice i kolege, državna tajnica sa suradnicima. Danas imamo priliku govoriti o jednoj od većih prijevara u samostalnoj Hrvatskoj, a možda neću pretjerati ako kažem da se radi o pljački stoljeća. Naime, pred nama je zakon o obveznim mirovinskim fondovima, pa bih htio kratko reći o čemu se tu radi. Naime, sustav mirovinskog osiguranja u Hrvatskoj sastoji se od tri stupa od kojih su prva dva obavezni, a treći je dobrovoljni. Obvezni stup znači da su poslodavci dužni uplaćivati doprinose iz plaće radnika. U prvi stup koji je u nadležnosti države uplaćuje se 15% doprinosa ili ¾ ukupnog iznosa predviđenoga za mirovine, a u drugi obvezni stup uplaćuje se 5% ili četvrtina navedenog iznosa s time da je drugi stup u privatnom vlasništvu. Znači nije u vlasništvu države, nego u privatnom vlasništvu, odnosno konkretno u vlasništvu mirovinskih fondova odnosno banaka. Istovremeno taj drugi stup je pod nadzorom Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, skraćeno HANFA-e. Fondovi za svakog osiguranika u drugom stupu vode tzv. osobni račun na kojemu uplaćene doprinose nastoje uvećati za prinose, a te prinose najčešće ostvaruju ulaganjem u državne obveznice ili u dionice. Zahvaljujući osobnom računu ulaganje u drugi stup predstavlja se javnosti kao osobna štednja. Naknadno je uvedena mogućnost da građani mogu unutar drugoga stupa izabrati da li će biti u kategoriji A, B ili C, s time da kategorija A je rizična kategorija jer se tu može kupiti do 55% dionica, a kategorija C je konzervativna kategorija jer iz tih sredstava nije moguće kupovati dionice. Najveći broj osiguranika trenutno se nalazi u srednjoj B kategoriji. Postoji i treći fond – dobrovoljni gdje radnik sam određuje iznos koji će uplaćivati ...… u mirovinski fond, a na ta uplaćena sredstva može dobiti i državne poticaje u iznosu od 750 kuna godišnje. Mirovinski fondovi postoje od 2002. godine jer je te godine zaključeno da je mirovinski sustav neodrživ i onda se napravila reforma uz pretpostavku da će budući umirovljenici dobivati mirovinu iz dva stupa, prvog i drugog, prema tablicama smrtnosti a samim time imat će ne samo stabilnije mirovine nego kažu, i veće mirovine. Između ostaloga, prilikom mirovinske reforme javnosti se obećalo da će sredstva iz drugoga stupa biti nasljedna. Međutim vremenom se sve više pokazuje da reforma da ne samo da nije riješila problem mirovina nego gaje potencijalno još i uvećala. Naime pokazalo se da bi za uspjeh drugog stupa bilo potrebno ispuniti niz uvjeta koji su praksi neostvarivi, a to su prije svega konstantni rast BDP-a na način da je rast BDP-a viši od kamata koje plaćamo na javni dug zatim konstantni rad zaposlenosti i čvrsti nadzor nad bankama, prije svega nad HNB-om u vidu ukidanja valutne klauzule i dovođenja kune u realni tečaj. Umjesto navedenih referenci, mi imamo loše politike Vlade Rh zbog kojih je smanjen broj zaposlenih i pogoršana je demografska slika pa tako u odnosu na 1991. godinu Hrvatska danas ima 400 000 zaposlenih manje i 300 000 umirovljenika više. Još je gore to što su istovremeno mirovinski fondovi, oni koji nadziru drugi stup, postali sami sebi svrha a jedina karika odnosno jedina karika u lancu koja pri tom ostvaruje dobit dok svi drugi trpe štetu. U čemu je problem sa drugim stupom? Naime, problem je slijedeći. Država svake godine 5% proračunskih sredstava izdvoji u drugi stup. To iznosi oko 5 milijardi kuna, otprilike. S obzirom da u proračunu ne dostaje 5 milijardi kuna, država ne može isplaćivati mirovine iz prvog stupa. Da bi isplatila mirovine iz prvog stupa, država se mora zaduživati. Na to zaduženje država mora plaćati kamate. S obzirom na izdvajanje u drugi stup dolazi do povećanja javnoga duga. Od udovoljenja drugoga stupa i samo zahvaljujući njemu, javni dug porastao je za 1/3. S obzirom da je javni dug porastao za 1/3, Hrvatskoj je srušen kreditni rejting. S obzirom da je srušen kreditni rejting, porasle su kamate na kredite i to na sve kredite a ne samo na kredite koji se dižu za drugi stup. S obzirom da je srušen kreditni rejting, da su povećane kamate, došlo je do usporavanja rasta BDP-a. s obzirom da je usporen rast BDP-a, došlo je do smanjenja nezaposlenosti. S obzirom da je došlo do smanjenja nezaposlenosti, mladi su se iselili van. I hvala, do povećanja nezaposlenosti mladi su se iselili van, kad su se mladi iselili van i država je upala u krizu, što se dogodilo, povećali su se porezi i trošarine. Imate jedan čitav negativni lanac zahvaljujući povećanju javnoga duga koji je uzrokovao nitko drugo nego drugi stup. Znači drugi stup je glavni generator krize, jedan od glavnih generatora krize u RH. Do sada je u drugi stup uplaćeno oko 90 milijardi kuna. Što banke kažu na sve ove troškove koji su uzrokovani izdvajanjima za drugi stup? Banke kažu to su vam znate, tranzicijski troškovi. Evo to je jedan eufemizam, jedan lijepi naziv za svu tu štetu koja je napravljena hrvatskom gospodarstvu i društvu. I sad u konačnici pogledajmo kakvu imamo sliku, jedan konkretan primjer. Građanin u RH uplati 100 kuna u drugi stup. Fond kupuje državne obveznice, znači kupuje ustvari državni dug i ostvaruje prinose 10 kuna. I onda vi na 100 kuna dobijete 10 kuna i oni kažu gledajte, zaradili ste 10 kuna. Ali istovremeno ti isti radnici koji su porezni obveznici su na povećanim porezima platili 20 kuna, znači on je zaradio 10 da bi izgubio po drugoj strani 20. Znači mirovinski fond nema nikakvu drugu funkciju nego da raketari državi kako bi sam od toga imao koristi, to je funkcija drugoga stupnja. Na kraju ono najgore od svega. Mirovinski fondovi raspolažu našim novcem na način kako se njima prohtije. Ja sam već nebrojeno puta postavio ovdje pitanje, postavljam sad i državnoj tajnici, neće mi sigurno odgovoriti na njega, kolike plaće imaju članovi u upravama mirovinskih fondova? U javnosti se govori da imaju otprilike 10 000 eura mjesečno. Mjesečno. Osim što imaju takve plaće koje skrivaju k'o zmije noge, mirovinski fondovi naplaćuju provizije od nas koji uplaćujemo u te mirovinske fondove. Ako niste znali, iz trećega dobrovoljnog stupa uzet će vam 10% provizije kad odete u mirovinu, a iz drugoga stupa čak 30% provizije. Dobro ste čuli, provizije. Dalje, ti isti mirovinski fondovi ulažu novac u dionice, ne dionice koje su vrijedne i zbog toga je ovaj zakon danas došao u Sabor, nego u one dionice koje su njima u interesu odnosno u interesu njihovih vlasnika, konkretno banaka. Znači o čem se radi? Banka, govorim sad primjera radi, Raiffeisen banka, kreditira Petrokemiju, Petrokemija dođe u probleme … ista banka preko svoga mirovinskog fonda naloži mirovinskom fondu da kupuje dionice Petrokemije kako bi vratila njezin vlastiti dug. I to se radi. Znate za koliko su mirovinski fondovi kupili dionice Petrokemije? Za 170 kuna. Znate koliko danas vrijede na današnjem stanju na burzi? 11, 11 kuna vrijede. To je raspolaganje sa našim radom. Tko je i zašto kupovao ove godine za stotine milijuna eura dionice Agrokora, po čijem nalogu? Tko je kupovao dionice Kredo banke i cijelog niza Optima tvrtke, Dalekovoda i cijelog niza propalih tvrtki gdje su se utrošili deseci milijardi kuna naših mirovina. Znači sustav je postavljen tako, da mi građani smo u potpunom riziku, ne samo u riziku, nego u gubitku, da je država u riziku i gubitku, a jedini koji imaju korist od mirovinskih fondova su sami članovi mirovinskih fondova. Oni su ti kojima se to isplati. I ne samo da im se isplati, nego imaju i snažnu podršku vladajućih struktura, imaju vrlo moćni PR koji su naravno opet platili našim novcem i taj moćni PR putem medija koji su kontrolirani u rukama velikih ovrhovoditelja nas danonoćno uvjeravaju i bombardira da mi nešto zarađujemo od drugog mirovinskog fonda, a ne zarađujemo ništa nego smo opljačkani i u budućnosti ćemo imati daleko manje mirovine nego što imaju sadašnji umirovljenici. To su vam obvezni mirovinski fondovi gospodo i hrvatski građani na žalost moram reći istinu. Misliti da ćete vi uz pomoć drugog mirovinskog fonda imati nekakvu veću. Znate koliko će imati čovjek koji ima minimalnu plaću, mirovinu iz drugog stupa. 300 kuna. A onaj tko ima 1000 eura plaću, a takvih je u Hrvatskoj vrlo malo on će imati mirovinu iz drugog stupa 900 kuna. O čemu mi pričamo? O kakvim stabilnom mirovinskom sustavu za 900 kuna? I sad gledajte najveću korupciju od svega. Ovo je savršeni primjer korupcije. Jedini ljudi u Hrvatskoj koji će imati korist od drugoga stupa su vam oni koji imaju plaće veće od 1000 kuna što znači da će imati korist saborski zastupnici i članovi Vlade. I taj sustav unaprijed forsira sve vas ovdje u Saboru, a ima ih takvih hvala Bogu dovoljno da podržavaju drugi mirovinski stup jer sami od toga imaju koristi, jer oni osobno od toga imaju koristi. Znači sustav je napravljen tako da se automatizmom stvaraju lobisti koji će također kao svojevrsni PR forsirati ono što sam u početku nazvao pljačkom naroda, a što vjerujem da sam u ovoj raspravi uspio dokazati. Priča da ćemo mi nasljeđivati mirovine. Znači ako bilo tko od nas koji je uplaćivao u drugi stup, a uplaćujemo stotine tisuće kuna umre prije 65 godine novac ostaje mirovinskom fondu, ostaje mirovinskom fondu. Da je novac uplaćen u prvi stup ostao bi državi. Poslije ćete mi replicirati, pa ćete vi objasniti svoju teoriju. Misliti da će netko umrijeti pa će njegova djeca nasljeđivati te novce neće, neće nasljeđivati. Ta imovina nije nasljedna. Nije. Vi ćete je naslijediti? U redu, ja vam želim svu sreću, ali vidjet ćete da nećete. Garantiram. Druga stvar, mi ćemo za 30, 40 godina, mi svaki mjesec uplaćujemo neki iznos u mirovinski fond isplatimo 300 hiljada kuna i može se dogoditi da ne znam čovjek kad ode u mirovinu nakon pet godina umre i on će iskoristiti možda petinu, možda četvrtinu toga iznosa. Znači, neće uspjeti povratiti čak niti ono što je uplatio, a posebno da ne govorimo o nekakvim prinosima. Dakle prema tome, s obzirom da rasprava ide kraju nastavit ću i u pojedinačnoj raspravi. Želim poručiti građanima, banke su vas prevarile uz pomoć Vlade i skupo plaćenoga PR-a. Preko drugog mirovinskog fonda osiromašili ste ne samo vi svi, već i cijela Hrvatska država. U budućnosti ćete imati manje mirovine, a ušteđena sredstva nećete moći dobiti, niti će ih tko moći od vas naslijediti. Uviđajući ovaj problem nužno je odmah zaustaviti uplate u drugi stup koji treba ostati dobrovoljan sa mogućnosti povratka svih osiguranika koji to žele u prvi stup. U budućnosti uplate u drugi i treći stup treba obavljati isključivo preko državnih banaka. Hvala. . / .
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Imamo dvije replike. Poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Uvaženi kolega Bunjac, vi ukazujete na ono što zastupnici koji sjede oko nas zapravo ne shvaćaju. Ne shvaćaju zato jer trenutno imaju plaće od 14 do 17 i više tisuća kuna. Gospodine Hrelja, …
…/Upadica Brkić: Gospodine Hrelja, molim vas nemojte ometati kolegu./…
… nemam problema s tim da se javite za raspravu, nemam problema s tim da sa mnom polemizirate. Nemam problema niti s tim da mi replicirate, ali ako mi upadate u riječ onda mi ne dozvoljavate da govorim a to je moje pravo gospodine Hrelja. Možda se vama ne sviđa što sam ja u Saboru i to je vaše pravo, ali građani su rekli svoje. I vas su stavili i mene. Kao što vi imate pravo govoriti što mislite, tako i ja imam to pravo. Htio bih reći da zastupnici oko nas nisu svjesni problema o kojem gospodine Bunjac govorite. Zašto? Zato jer imaju velike plaće i tek u trenutku kad bi se našli u situaciji da im je mirovina 300, 500 ili 1000 kuna tek bi onda shvatili da mirovinski sustav ne funkcionira. I ovo sve što vi njima pokušavate reći je zapravo nemoguće, zato jer oni ne hodaju tim cipelama. Oni se ne nalaze u toj situaciji i tek kad se nađu u situaciji da ne vide da ne mogu živjeti od mirovine, tek onda bi se pobunili protiv ovog mirovinskog sustava. Međutim, kao i mi dvojica i oni će imati prava na zastupničku mirovinu. I to je ključan detalj. Znači mi imamo privilegirane mirovine a zastupnici, a ostali građani neće imati.
Poštovane kolege i kolegice, molim vas, nemojte upadati u riječ kolegi Pernaru, dozvolite da završi svoju misao. Izvolite kolega Pernar.
Htio sam samo reći da oni koji se ne nalaze u situaciji o kojoj vi govorite, da su se mnogi građani našli ili će se tek naći, ne mogu vas razumjeti. To sam htio reći. Hvala.
Zahvaljujem kolega Pernar. Odgovor kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo zastupniče Pernar, kaže, kažu knjige i psihologije da je istina najviše neugodna, pa izaziva najviše reakcija. Ovdje smo vidjeli da neki ne mogu podnijeti, čak da niti završite sa izlaganjem koje je traje 2 minute. Problem je u tome, upravo, što ste vi iznijeli da oni shvaćaju tek posljedice kad su se one već dogodile. Evo, ovaj zakon je klasičan primjer toga. Oni su shvatili, da su mirovinski fondovi, pokrali naš novac i uplaćivali ga Agrokoru i ne znam komu iako je bilo jasno da je to krajnje rizičan plasman, tek nakon što je pljačka izvršena. E sad oni donose zakon, a sabor kaže e nemojte to više nikad raditi. Da, a sad je već gotovo, naše mirovine će zahvaljujući tim ulaganjima biti manje. I ovako će biti male, a ovako će biti još manje. E sad oni kažu, nemojte više vjerovati kreditnim izvješćima velikih tvrtki. Jer svaka kreditna tvrtka ima svoje kreditno izvješće putem kojega se onda kupuju dionice i ne znam, i drugi financijski alati itd. Ali mi znamo da su izvješća Agrokora bila lažna, da su bila namještena. I sad oni kažu, nemojte više vjerovati tim bilancama niti rejtinzima, sad radite dubinske analize. Pa šta niste radili dubinske analize doke je trebalo. Sad kad Agrokor vrijedi nula kuna, sad bi oni radili analize. Tako će isto danas sutra, naša draga državna tajnica kad shvati da ima mirovinu 500, 600 kuna, onda će reći, e moj Bunjac, a zašto nisam slušao. Evo, sad me možete poslušati. Vi ste u mirovinskom tamo u Ministarstvu, pa jednostavno analizirajte sami situaciju bez mene. Pa ćete shvatiti da ćete imati vrlo bijedne mirovine. A hrvatski građani je pitanje dal će ih uopće imati. To što će oni imati to je primjerenije nazvat socijalna pomoć nego mirovina. Hvala lijepo.
zahvaljujem kolegi Bunjcu na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani kolega Bunjac, jako je teško replicirati na vaše izlaganje jer je katastrofično i više bi odgovaralo izvještaj, raspravi o izvješću o radu obveznih mirovinskih fondova, koje temeljem Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, oni moraju svake godine dati i obrazložiti ovdje u Hrvatskom saboru. Taj amandman se ispred hrvatske stranke umirovljenika dao ja 2013. g. jer se oni bave javnim poslom i dužni su građani putem svojih zastupnika znati sve u što ulažu i kako ulažu. Dakle, dobili smo sustav transparentni. Ali, vi ste rekli dosta neistina i kontraverzi u vašem izlaganju, rekli ste plaće članova uprave mirovinskih fondova. Pa Bože dragi, pa valjda razlikujete mirovinska društva koje upravljiviju mirovinskim fondovima, koje nisu pravni subjekt. Mirovinski fondovi nisu pravni subjekt da bi novac koji je na tom računu mogao biti zaštićen od stečaja, ovrhe i svega. Dakle, mi možemo govoriti o svemu, ali ne možemo lupetati. Govoriti, rekli ste drugu kontroverznu, da korist imaju članovi mirovinskih fondova, znači, mi koji ulažemo, znači mi imamo korist. Najprije napadate mirovinske fondove, a onda kažete da korist imaju članovi mirovinskih fondova. A članova mirovinskih fondova ima milijun, osamsto i nešto tisuća, onaj koji je primio jednu plaću je član mirovinskih fondova. I govorite da je to osobna korist zastupnika. Ljudi, pa zastupnici ne spadaju među prvih 2000 plaća u RH i niti jedan kroz svoju plaću nije probio cenzus da će mu ono što dobije iz drugog mirovinskog stupa biti nagrada iznad najviše mirovine. Ljudi malo proučite sustav, pa ćete znati.
Zahvaljujem poštovani kolega Hrelja na replici. Odgovor kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo zastupniče Hrelja što ste nam pričali o svojoj plaći, vidim da je to dosta značajna tema. Međutim, htio bi naime, napomenuti da vi također proučite neke podatke. Naime od 130000 radnika koji su morali birati, da li će imati mirovinu po prvom ili drugom stupu, 150 njih je izabralo da će imati mirovinu po drogom stupu. Treba li vam veći dokaz neuspješnosti mirovinske reforme? Treba li vam veći dokaz neuspjeha od činjenice, da oni ljudi koji su rođeni 1962. g. i koji od ove godine moraju ići u mirovinu po drugom stupu imaju mirovine za 27% manje. Dakle, gdje su te veće mirovine? To su veće mirovine, jer su 27% manje. Pa o čemu mi pričamo? Ako su veće mirovine, dajte da budu veće, nek budu veće pola posto, ali su manje. Tko god je mogao izabrati prvi i drugi stup, rekao je hoću u prvi stup. Dajte sad mogućnost ovim ljudima koji odlaze u mirovinu, pa to su njihova ulaganja, to su njihovi doprinosi. Dajte im mogućnost da biraju između prvog i drugog stupa. Svi će se vratiti u prvi stup. I o čemu dalje imamo pričati? To vam je glas naroda. A to što sam ja rekao da su mirovinski fondovi ili mirovinska društva neki tip feleri, itd. mislim da smo svi shvatili što sam želo reći, ali u biti građani na koncu konca zanima samo jedno Hoće li dobit mirovinu i koliko ona iznosi. Kraj priče. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Ivica Mišić. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]]
Poštovani kolega Bunjac molim vas isključite samo mikrofon. Hvala.
Pričali ste o prvom mirovinskom stupu i drugom mirovinskom stupu. Postavljam pitanje ovdje javno koja je to mirovina zaštićena? Ima jedan primjer koji želim ispričati javnosti gdje je umirovljenik imao jedan kredit, gdje je banka ovršila, izbacila iz kuće, pa je jedno dvije godine primao mirovinu umanjenu za 30% jer je banka uzimala svoj dio posla. Međutim, što se desilo? Taj isti umirovljenik je prošli mjesec ovršen sa 100% svoje mirovne. 100%! Nije dobio ništa, nema čime platiti podstanarski stan. Ja sam mu to platio. Išao je u Centar za socijalni rad, išao je u mirovinski (u Osijeku je slučaj) i nitko ne zna kako riješiti taj problem. Naravno, treba mu dati da jede. Dali su, izašli su u susret iz centra. Postavljam ovdje pitanje: šta raditi s takvim ljudima? Kako je moguće da čovjek bude ovršen 100%? To je Slatinska banka u Osijeku. 100% ovršen. Pitajmo što mi radimo u ovoj državi? Što se to dešava? Naravno da imamo i ovakve i onakve primjere. Mi smo ovdje koji moramo voditi računa o tome, ako smo zakon donijeli, da netko ne može biti ovršen više od 30%. Da ne postoji ta banka koja je to sve napravila, a smije i to je istina. Provjerite, to je pitanje Osijeka i Slatinske banke. Ja sam dao za stan, dati ću i slijedeći mjesec i slijedeći. Pitanje kad će taj čovjek riješit svoj problem. Vrlo teško. Institucije pokušavaju, ali ne ide. I u pravu je kad se govori o problemima. Masa građana je u problemu. Mi pričamo, a ne rješavamo. Ovo je ako me gledate istina.
Zahvaljujem kolega Mišić. Odgovor. Kolega Bunjac izvolite.
Hvala lijepa. Zastupniče Mišić, znači vi ste također postavili konkretna pitanja. I konkretna pitanja bi u biti jedino trebali rješavati. Mi se ovdje bavimo, ne znam, nomotehnikom, filozofiranjem, nekakvim uzvišenim terminologijama, a u biti 97000 ljudi u Hrvatskoj starijih od 65 godina nema nikakvu mirovinu. Nikakva primanja. Oko 200000 njih ima primanja manja od 1000 kuna. Trebamo li reći da je prag siromaštva nekih 2200 kuna, da više od 50% umirovljenika nema toliki iznos mirovine. A zašto? Zato što nema političke volje. Umirovljenike se samo vara da daju glasove kad su izbori sa nekakvim obećanjima, a što smo im u praksi dali? U praksi smo im dali model obračuna mirovina koji u biti dovodi do toga da mirovine sve više i više zaostaju za plaćama, pa trenutno iznose oko 37% plaće. Nekada su bile 70%. Dovodimo ih do toga da su iznosi mirovina dakle, ispod granice siromaštva na razini socijalne pomoći, dovodimo ih do toga da umirovljenici moraju plaćati zdravstvene usluge, ja ne znam, cijeli život su izdvajali 40 neki i više godina doprinose za to, ne mogu doći, ne znam, na pregled. Dolazimo do toga da imamo hrpu umirovljeničkih domova kao onaj iz Osijeka koji smo vidjeli prije neki dan, a koji izgledaju koda su iz filmova strave i užasa. O čemu razmišljaju i na koji način djeluju djelatnici mirovinskog ministarstva? Gdje su ta rješenja? Samo govore hoćemo, hoćemo, otvorite program vjerodostojno, evo sad ćemo odmah, nacionalne mirovine, zajamčene minimalne mirovine, a u praksi – u praksi dobijemo pogodovanje Agrokoru i uhljebima u mirovinskim društvima.
Zahvaljujem Kolega Bunjac na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu. U ime GLAS-a i HSU-a poštovani kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Hvala gospodine kolega potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Dakle, veoma je teško nakon ove salve katastrofičnih izjava govoriti o ovom prijedlogu zakona, ali rasprava zato i služi da se neke stvari pojasne, a kad gospodin Bunjac i gospodin Pernar budu se izborili za onoliko prava za umirovljenike, barem 10% prava što sam se ja izborio u političkom radu, onda ću im ja osobno čestitati. Slažem se da to nije dovoljno, slažem se da treba još više, ali za sve treba stvoriti određenu gospodarsku podlogu i da se može dijeliti više, a samo da znate, kad netko činjenicu da netko nema više od 15 ili 20 godina staža i da je bio cijeli život na niskim plaćama i da je primao plaću ispod stola (jedan dio plaće), tu činjenicu mirovinski sustav ne može promijeniti. I nemojte se zalagati čisto populistički, ajmo svima dat 4 ili 5000 kuna mirovine i sve će biti u redu. Onda načelo mirovinskog osiguranja derogiramo jer samo načelo osiguranja znači da ono što izlazi mora na neki način odgovarati onom što je tijekom godina skupljeno kroz doprinose i izgrađeno kao osobno pravo svakog građanina. To vam je mirovinski sustav, to nije socijalni sustav, dati onome i biti nosilac borbe protiv siromaštva. Kroz mirovinski se može boriti protiv siromaštva ciljano određenim mjerama u određenim godinama i to nije sporno, ali ne može nositi na sebi mirovinski sustav borbu protiv siromaštva to je zadaća države i svih socijalnih sustava i socijalne zaštite i zdravstvene zaštite, dakle ukupnog cijelog sustava RH. Ovo je jedna problematika kojom se bavimo od 2002. godine, nadograđujemo zakone o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima, o mirovinskim osiguravajućim društvima. Postoji brdo terminologije koju treba razlikovati. Svi mi se i koji jesmo u više u materiji se često zbunimo sa time, ali laganim iščitavanjem dolazimo do pravih stvari. I kolegi Bunjcu treba reći pokazatelj da je od 120 tisuća još nisu svi otišli u mirovinu koji su imali pravo izbora, da su uzeli mirovinu iz prvog stupa, a da je svega 150 uzelo dvostupnu mirovinu je u činjenici da je 2009. donijeto izmjene i dopune zakona u kojim im je to omogućeno. Da je neko tvrdo u hrvatskoj Vladi stajao tada da jednom kada se odlučiš više neće biti izmjena, oni bi bili siročeki sa svojim mirovinama. Međutim, pritiskom umirovljeničkih udruga i računanjem i ljudi vide, razumiju matematiku došlo se do toga da se to može napraviti, a nisu bila sjajna vremena, 2009. nisu bila sjajna vremena, morate to priznati, bili smo u krizi praktički, ali je to učinjeno. Što će se dogoditi sa ovima koji su lani otišli u mirovinu i nemaju dodatak od 27%? Imate ovdje zahtjev za vjerodostojno tumačenje koje smo uputili kolega Peđa Grbin i ja, nije prošao na Odboru zakonodavstva, raspravljat ćemo, vidjet ćemo šta se da napraviti. Da oni na to imaju pravo, po meni da. Pitanje je ovdje kvalificirane većine da li će odlučiti u Hrvatskom saboru da li će to podržati ili neće. Ako većina ovdje glasa protiv oni to neće dobiti, ali to je ova problematika o kojoj govorimo, to nije neka druga problematika. Što se tiče ovog zakona i ovog prijedloga zakona, mogu i ja sumnjat kao i kolega Bunjac da je ovo naknadna pamet što se tiče investicija u dionice Leda i Jamnice, to je činjenica, to mogu špekulirati sa time da je ovo naknadna pamet, ali i ako je dobro je da se to mijenja, da se nikada više ne ponovi, da neko može imati dobar rejting na burzi, a da ima skrivene neke mjenice koje je izdao i pokrivao nečije poslovanje koje niko nije bio u obvezi objaviti. Prema tome, slažem se tu sa kolegom Bunjcem da su oni morali biti oprezniji i da se nemaju pravo igrati sa novcem građana RH, govorimo o mirovinskim fondovima odnosno o upravama mirovinskim društava koji odlučuju gdje će novac uložiti, da li će ga uložiti u obveznice, da li u domaće dionice, da li u strane dionice po pravilima koja su im propisana ovim zakonom odnosno još naknadim pravilima koja utvrđuje regulator odnosno HANFA. Međutim, sadržaj ovih izmjena i dopuna je u konačnici dobar, radi se o usklađenju sa direktivama EU, a dio smo te velike porodice i zakonodavstvo EU nas obvezuje, dakle moramo to implementirati u naše zakone. Ono što bih ja sugerirao ovdje je nova obaveza da REGOS odnosno da ono što su građani novozaposleni imali pravo odlučiti u koji će obvezni mirovinski fond, imali su rok od 6 mjeseci, sada se taj rok skraćuje na mjesec dana, ja vas toplo molim da u drugom čitanju to pretvorite barem u 60 dana. Model koji ste mi prezentirali jutros na odboru da će sada REGOS automatski svakog novozaposlenog koji se pojavi u registru HZMO-a u prvom stupu, da će REGOS odmah obavijestiti o njegovoj obavezi i o pravu i o osnovnim pokazateljima gdje to on ima pravo u koji fond ima pravo odlučiti. Međutim, REGOS ne može raditi propagandu, dakle pojedinac mora sam ući u sustav i proučiti. REGOS može ukoliko on ne odluči dati ga jednom od mirovinskih fondova. Mislim da bi tu trebalo raditi u dva stupnja. Prvo, obavijestiti svakog novog radnika da ima tu obavezu i ako on to ne učini u ovih prvih mjesec dana, poslat mu naknadu obavijest pošto on to nije učinio da će ga REGOS automatski u drugom koraku dodijeliti jednom od fondova. Mislim da je za taj proces rok od mjesec prekratak, bez obzira na napredak komunikacijskih tehnologija, mislim da je rok prekratak. Na kraju krajeva, novozaposleni radnik u prvih mjesec dana ima i svojih previše obveza i problema i savladavanjem svog radnog mjesta i okruženja i svega i bojim se da mu to nije dominantan problem s kojim se susreće. Naravno u ovom zakonu lijepo je obrađena ova ocjena stanja i ona bi nas trebala zabrinjavati. Da, činjenica jutros smo na odboru govorili, činjenica da ne postoji veliki interes i da ljudi ne doživljavaju to kao što je to već ranije ovdje rečeno kao svoju osobnu imovinu i poprilično su na početku svog radnog vijeka nezainteresirani za nešto što će se eventualno dogoditi za 40 godina što ne bi trebalo biti. Očekuje se da građani u tom procesu budu aktivni sudionici i da znaju s obzirom da društva, mirovinska društva svake godine su dužna po svakom pojedincu dati izvješće kakvo je njihovo stanje kapitalizirane štednje. Vraćam se opet na nešto što je ovdje rečeno. Ne nisu građani Republike Hrvatske uplatili 90 milijardi kuna, oni su uplatili negdje 60 milijardi kuna. 30 milijardi je kapitalizirano, znači povećana dobit u ovih 14 godina i to moramo. Nitko nije potrošio, niti se kockao sa novcem građana. To treba iskreno tako prema građanima govoriti. Ne treba, kažem reći to je zabluda, netko se kocka sa vašim novcem. Čak i manje mu plaćamo. Dobro, ja nisam išao tražiti taj podatak, ali otprilike je nešto manje počelo sa dvije milijarde, pa je to raslo do sad je nešto više od 5 milijardi godišnje koje se uplaćuju. Ali je dugo vremena to raslo, pratili smo taj tijek. Dakle, naravno ovdje je naglasak i na jačoj reviziji poslovanja mirovinskih društava. To meni, ja uvijek vučem paralelu imamo koncesijski ugovor za BINA Istru, a nemamo člana uprave da bi mogli imati kontrolu kako oni troše novac. Da li kupuju svake godine nove aute ili neke druge stvari. Mislim da je dobro da postoji i jača revizija u mirovinskim društvima i da se eventualno obznanjuju prekršaji i da HANFA obznanjuje prekršaje po fondovima. A danas nitko više ne može govoriti da su svi fondovi isti i da su sva društva za upravljanje fondova ista, jer to jednostavno više nije istina. Ako pogledate prošlogodišnje izvješće dobit, odnosno povećanje odnosno povećanje štednje kreće se od 1 i pol do 5 i 30 čini mi se po različitim fondovima, 5,30 a to baš nije razlika da su svi isti. Postoje bitne razlike u prinosima. Ja mogu, ali ne razumijem nastup kolega iz Živog zida ako naši mirovinski fondovi unatoč svemu ovome šta oni ovdje govore na europskoj ljestvici su među uspješnijim mirovinskim fondovima. Ne mogu biti uspješniji od skandinavskih, konkretno norveških mirovinskih fondova koji imaju tisuće milijardi dolara u svom portfelju. Ali zato što u te fondove ne ide samo doprinos iz plaće. U te njihove fondove ide svaki barel nafte ostavlja određeni postotak u mirovinske fondove. Dakle oni crpljenje resursa države ostavljaju barem za mirovine sadašnjim i nekim budućim generacijama koje možda neće imati posla. Zar ne bi mi mogli umjesto destruktivnog, ovdje razgovarati o tome da li bi trebao biti obaveza u Hrvatskoj za plin, naftu, vodu, kamen? To su naši resursi koje iskorištavamo. Zašto jedan dio ne bi mogao biti i za neke buduće generacije koje možda neće imati ove stope zaposlenosti, gdje ćemo morati davati nacionalne mirovine. Ali za to treba gledati daleko unaprijed. Ovdje nema kratkoročnoga. U mirovinskom sustavu niti u stupu generacijske solidarnosti, ni u drugom mirovinskom stupu, ni u dobrovoljnom trećem mirovinskom stupu nema kratkoročnih poteza. Sve morate promatrati dugoročno. Naravno da će mirovine iz dva stupa ukoliko ne napravimo intervenciju da ljudi dobiju ovih 27% za godine provedene samo u prvom stupu, da će biti bolje samo za one koji imaju iznad prosječnu plaću. Ali ako vi smatrate da su stupovi mirovinski odvojeni, onda oni ne čine svak' za sebe, onda ne čine jedan sustav. Ali sva ova tri stupa drže jednu kuću koja se zove mirovinski sustav. Tamo gdje jedan završava, drugi počinje i obrnuto. Znači ako nešto vidimo unaprijed da neće biti dobro, mi moramo intervenirati. Imamo mogućnost kroz dva sustava, ne kroz jedan. Ja vas molim da u raspravama i doživljavanju svega ovoga budemo konstruktivni, da budemo kritični prema onom što ne valja i da ispravljamo, ali da dograđujemo sustav, a ne da ga rušimo jer je to definitivno najlakše. Za rušenje sustava nema nikakve, u tome nema nikakve mudrosti. Ali znajte za politiku je važno izgrađivanje funkcionalnih sustava, a ne rješavanja pojedinačnih problema. Svatko od nas koji se ulovi u zamku rješavanja pojedinačnih problema je pogriješio, ali je bitno narodu ostaviti sustav koji funkcionira dugoročno. Mi ćemo u klubu GLAS-a ovaj zakon podržati u prvom čitanju. Nadam se da ćete uvažiti ove naše primjedbe. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolega Hrelja. Ostale su vam naočale, pa evo kad budete imali priliku uzmite ih. Dobro. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Uvaženi zastupniče Hrelja, sustav tih mirovinskih fondova odnosno drugi stup uveden je 2002. godine u doba SDP-ove vladavine. I kao što je rekao kolega Bunjac tko je zapravo imao izbor da ne uđe u taj drugi stup nije ušao, tek par osiguranika je prihvatilo tu ponudu, ponudu koja će kasnije dovesti do toga da svi umirovljenici koji imaju mirovine preko drugog stupa imaju manje mirovine. Sve što je bilo potrebno sa vaše strane da pomognete umirovljenicima koji su sada u drugom stupu, da imaju veće mirovine, bilo da se protivite tom drugom stupu ali vi taj drugi stup podržavate iako su mirovine koje će ti osiguranici imati biti mizerne. Rekli ste da je bitno, citiram, da je sustav dugoročno održiv. Ja vas pitam je li sustav dugoročno održiv. Naime, država nema novaca da pokriva svoje rashode, uzima kredite, odnosno prodaje te obveznice, kome, pa tim mirovinskim fondovima. 56 milijardi kuna imovine mirovinskih fondova, obveznih se nalazi zapravo, odnosno predstavlja dug. Znači otkuda će država vratiti tim mirovinskim fondovima 56 milijardi kuna plus kamate? Od nikud. I zapravo znate tko jedino profitira? Profitiraju razni, profitirao je Todorić, evidentno uzeo je stotine milijuna, nikada to neće biti vraćeno fondovima, tj. fondovi su mu dali i profitiraju ti menadžeri koji upravljaju tim fondovima, oni profitiraju a obični građani nažalost samo gube. Ja vas pozivam ovom priliku da se i vi pobunite protiv tog sustava. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru. Odgovor kolega Hrelja, izvolite.
Za razliku od populista koji nisam bio a radio sam s narodom i za narod i kao sindikalni čelnik i kao zastupnik Hrvatske stranke umirovljenika i to je moj posao ali mi nije umirovljenik profesija nego da gledam sustave kako funkcioniraju. Ja nisam govorio o dugoročnoj održivosti sustava nego govorio sam o tome da moramo razmišljati dugoročno o sustavima a to je bitna razlika o kojoj govorimo. I da tamo gdje prestaje jedan stup počinje drugi i obrnuto i da to, da je to isprepleteno a ne svaki stup za sebe. Drugo, morate znati da nije SDP-ova Vlada uvela drugi, donijela Zakon o trostupnoj mirovinskoj reformi nego je to učinjeno 1998. i zakon je stupio na snagu 1.1.1999. godine a da je 2002. po tom zakonu SDP-ova Vlada postavila drugi stup onakav kakav je danas. Dakle, stvari su dogovorene puno ranije uz konsenzus svih socijalnih partnera da se ide u mirovinsku reformu, doduše bez javne rasprave, molim vas, danas se ti socijalni partneri, jedan dio njih pravi ne vještima i kažu da nikada nisu znali. Sudjelovali su u tome. Gledaj, nemoj pričati, za pljačku se odgovara i prijavljuje. Izvoli to učiniti, onoga koji pljačka, prijavi ga. … [[Upadica se ne čuje.]] Gle, prijavljuj onoga koji pljačka, odmah, ali nemojte govoriti o stvarima koje ne poznajete ni kada su nastale ni kako se, kako kotačić pokreće drugi kotačić. Ja nisam tu da se kačim s vama, ja se borim na svoj način za prava umirovljenika, za poboljšice sustava a nisam rušilački raspoloživ.
Zahvaljujem kolegi Hrelji. Kolega Pernar molio bih vas da ne ometate kolegu dok vam odgovara [[Upadica Pernar: Ne smetam.]] A vi kolega Hrelja nemojte odgovarati na te upadice jer onda iskoristite previše vremena a čak ste i u minusu. Ali dobro, nadoknaditi ćemo sljedeći put. Sljedeća replika gospodin Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Hrelja, spomenuli ste REGOS i sada tu nekakvu trakavicu oko prijavljivanja. Ako se ne javljam, zapravo ne varam, prijavu u HZMO daje poslodavac. S obzirom da je nažalost napravljena jedna loša klima oko te cijele priče, ljudi su poprilično nezainteresirani, logična stvar bi bilo da poslodavac kada popunjava ovo da da zaposleniku nekakav obrazac, da mu da najosnovnije stvari i da odabere fond i da onda poslodavac tu prijavu napravi i da to bude prvi korak. I to će biti najefikasniji korak. Sve ovo drugo vidjeti ćemo što će biti. Zašto će biti najefikasniji korak? Zato kada ljudi shvate da različiti fondovi imaju različite prinose, da različite uprave različito rade onda će postati zainteresirani pa će početi sami razmišljati s obzirom da su aktivni sudionici toga gdje bi mu se isplatilo uložiti novce. To je ulaganje u budućnost i tako … [[Govornik se ne razumije.]] I ako krenemo na takav način ja mislim da ćemo imati rezultate jer jedini koji u principu tim ljudima kada počnu raditi nude nekakvu informaciju su oni ljudi kojima obračunavaju plaću, znači onaj koji ga je zaposlio. I kada bi to napravili na takav način mislim da bi napravili dobar posao. A što se tiče ovih rasprava, mi nažalost u krivo vrijeme o krivim stvarima raspravljamo. Tako kada je izvješće o radu društava za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima onda je tu prilika da se postave sva pitanja. I na ta pitanja ne mogu odgovarati ljudi iz ministarstva. Oni su samo donijeli zakon, zakonom su odredili tko može nešto raditi. E kada ti koji rade nešto dođu tu u sabornicu onda svi šute, zna se kako. Ima, postavljamo pitanje njima, njih rešetamo jer mi smo u principu jedini koji možemo postavljati pitanja jer nažalost osiguranici im to ne mogu napraviti.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Šukeru, odgovor kolega Hrelja, izvolite.
Kolega Šuker, odmah sa ovim, unaprijed kažem s ovim drugim dijelom se slažem i namjera je bila ta da se obveže mirovinska društva koja upravljaju obveznim mirovinskim fondovima da ovdje javno obrazlažu svoje godišnje poslovanje i prinose jer rade posao u javnom interesu bez obzira što su privatne tvrtke. A što se tiče ovog odlučivanja, gledajte, skrećem vam pažnju i da smo nedavno ovdje imali raspravu u prvom čitanju o Središnjem registru osiguranika gdje smo njima dali za isti novac koji primaju od ovog FIA mirovinskih društava, to oni primaju, dali smo im dodatne obaveze da komuniciraju sa osiguranicima. Prema tome povežimo ova dva zakona. Ja ne mislim da ovo što ste rekli kao prijedlog da je loše, međutim krenuli smo jednim putem, dali smo tu zadaću REGOS-u, ja samo molim da to bude komunikacija, da ne stavljamo čovjeka u mjesec dana pred gotov čin nego da mu damo mogućnost izbora i onda da mu kažemo, slušaj nisi se odlučio u 2. mjesecu ako ne do tog dana mi ćemo odrediti gdje ćeš ići, samo to molim, ništa drugo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrelji na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine Hrelja, kazali ste i ja se slažem da mirovinska društva moraju bolje upravljati, mislili ste i sigurnije sa našim sredstvima jer mirovinska društva nisu svete krave i nisu nedodirljivi, a to smo mogli vidjeti i čuti kada su imali ovdje svoja izvješća mirovinskih društava u mjesecu studenom 2017. godine. Međutim, ovim prijedlogom zakona misleći i na sve one okolnosti i na otvorenom tržištu koje se događaju ovim prijedlogom zakona zapravo se predlaže i bolji sustav upravljanja rizicima. I sada se nalaže da mirovinski fondovi uspostave jedan sveobuhvatan i jedan učinkovit proces kod procjene kreditne sposobnosti izdavatelja u čijem društvu namjeravaju ulagati. Dakle sada ne smiju se samo oslanjati na kreditne rejtinge toga društva, već oni moraju sami, sada će morati provoditi ove vlastite procjene kreditne sposobnosti izdavatelja financijskih instrumenata. I mislim da je to dobro i da tih to dodatno obvezuje da malo više rade, da malo više razmišljaju o tome gdje, kako i na koji će način ulagati. Mislim da sam dobro razumio ovu ocjenu stanja. Hvala.
Zahvaljujem kolega Babić. Odgovor kolega Hrelja. Izvolite.
Je, tako je, kolega Babiću točno ste ovo rekli, nemam što ni dodati, ali mogu na plastičnom primjeru ilustrirati. Dakle, mirovinski fondovi su dobro poslovali sa korporativnim obveznicama Agrokora i imali su poprilične prinose, ali to govorimo pred pet godina, a zadnju su prodali pred dvije godine. Poučeni tim iskustvom oni su gledali rejting Leda i Jamnice za Zagrebačkoj burzi, rejting je bio sasvim solidan, međutim nisu provjeravali drugu činjenicu da su ta društva založila mjenice Agrokoru što je praktički došlo do gubitka jer su oni garanti i do pada dionica. Naravno to se ne smije više dogoditi i u tom kontekstu sam govorio o mogućoj naknadnoj pameti, što ne mora biti u finalu loše. Jedan fond je tu lošije prošao, to se vidi iz njegovih godišnjih prinosa, drugi su se na vrijeme izvukli iz te pozicije. Gledajte, mi smo dizali frku prošle godine oko toga cijelu godinu, ja se ne sjećam da je neko 2008., 2009. kada su nam svi vrijednosni papiri potonuli za 25% da je zucnuo. Ovo nije apsolutna sigurnost, ma ni prvi stup nije apsolutna sigurnost. Što ako mi nemamo gospodarstva, ako se bilo šta dogoditi, nema apsolutne sigurnosti. Odabrali smo taj model, ako nemamo ništa bolje, ajmo ga dograđivati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Hrelji na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Hrelja. Dakle otvorili ste nekoliko važnih pitanja, počeo bih od kraja, dakle ne sumnjam u to da ćete se vi boriti imate tu punu podršku i mene osobno, nadam se i članova moga kluba za ovih 27% za one ljude čije individualna kapitalizirana štednja nije dovoljna da osigura njima pristojnu mirovinu jer tako evo, novinari su dali primjer učiteljice koja samo zato što je godinu dana kasnije rođena imala znatno nižu mirovinu od učiteljice koja je otišla godinu dana prije u mirovinu. Ali ne smijemo ovdje obrtati teze, 2002. godine se u mirovinsku reformu ide zato što je sustav bio neodrživ, ne zato da se sustav naruši nego je bio neodrživ. A jedan od ključnih pokazatelja je bio to da imamo sve manje radnika, dakle sve manje osiguranika onih koji uplaćuju u mirovinski sustav. Išlo se na tu varijantu 15-5%, e sada jeli to najsretnije to je pitanje za raspravu. Neki su predlagali šta da ako se nakon nekog vremena ukine da se vrati u prvi stup. Međutim evo iskustva zapadnih zemalja govore da evo ja ću nabrojati Nizozemska, Island, Australija, Finska, UK, SAD, Čile, Kanada to su sve zemlje koje imaju iznad 60% imovine fonda, iznad 60% BDP-a imovine u fondovima. Pazite podaci su stari, nažalost, ali dobri su za nas, dobro pokazuju. Hrvatska je tada imala 9%, sada prema ovim podacima Hrvatska je došla na tri puta veći iznos, 30% BDP-a u fondovima. Dakle prilika je za Hrvatsku da izvadi jedan mirovinski sustav u kojem će prvi i drugi stup se dopunjavati da bi radnici imali prikladnu mirovinu. I još samo za kraj, u Njemačkoj imaju problema, sada pišu njihove novine da će imati ljudi znatne probleme i to ljudi moje generacije koji će za desetak, petnaestak godina ići u mirovinu prijeti im ozbiljno siromaštvo i to posebno ljudima koji su imali niža primanja, koji su duže vremena bili bez posla. Dakle nijedan sustav nije siguran, ali treba graditi sustav koji će biti povoljniji za građane. Hvala.
Zahvaljujem kolega Žagar. Odgovor kolega Hrelja. Izvolite.
Hvala kolega Žagar na vašim promišljanjima. Da, bilo je 2002. ja se to dobro sjećam bilo je govora o tome da treba nominalni odnosno da rast BDP-a treba biti realni rast 2% i više, možda sam nešto pogriješio ali nije bitno, poslije ćemo, da bi se trebalo povećanje izdvajanja sa 5% doć u nekom periodu na 10%. Da, ovo služi za podršku gospodarstvu i tu jesu problemi o kojima bi trebali razgovarati. Moguća je podrška gospodarstvu, mogu mirovinski fondovi investirati u gospodarstvo, ja sam govorio ovdje sa ove govornice da je luka Gruž s obzirom na projekt koji bi trebao vraćati novac slijedećih 40 godina, da bi se u 10 godina investicija mogla isplatiti a slijedećih 30 godina bi to moglo biti u prihodima mirovinskih fondova, da je to jedan lijepi projekt koji bi trebali uzeti naši mirovinski fondovi a ne raznorazni tursko-francuski koncesionari to uzeti. Ja bi se protiv toga borio, protiv da netko drugi dobije kad mi ovdje imamo kapitala jer taj kapital je, tih 5 milijardi je svake godine u kunama, nije sve u obveznicama, i društva moraju usmjeriti kamo će ga, ali mora im država dati, dakle država, Vlada, mora dati dobre projekte. Dobre projekte koji imaju prihode slijedećih 30, 40 godina. Mirovinski fondovi, njih ne interesiraju projekti na godinu, dvije, pa čak da imaju astronomsku zaradu. Toga nema. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Hrelji na odgovoru. Nastavljamo dalje sa raspravom. Pojedinačna rasprava, poštovana kolegica Grozdana Perić. A jedna replika od prije. A onda ispričavam se. Ispričavam se gospođo Grozdana Perić. Imamo još jednu repliku. Poštovani kolega Ivica Mišić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Hrelja, u vašem izlaganju da, govorili ste o fondovima mirovinskim prvom i drugom i što ja smatram da to sve nije loše. I ovo što ste vi pričali da to ima mjesta i da je to po meni i u redu. Međutim, znajući da naše društvo, naša država, naš narod i danas imamo sustav gdje jedan radi jedan u mirovini. Mi uvijek gledamo svoj komfor. Bitno je da ja uđem u mirovinu, da netko drugi radi za mene i da te ja pokupim i da je meni ugodno. To je onaj jedan mali komfor koji je trenutan i naši ljudi to koriste u većini slučajeva. Ako ili izgubili su poslove, što su i opravdano morali na neki način doći do neke mirovine. Ja ne govorim to populistički, jer i sam sam radio 41 g. u privredi, nisam populista. Ali, onda ste spomenuli Skandinavske zemlje. Da, ali jedna kultura ljudi je kultura naroda, gdje je sasvim drugačija. Oni misle unaprijed. Mi mislimo trenutno. Mi ne mislimo unaprijed. Evo, slučaj ovaj koji je i sada Pernar iznio, ta ista gospođa je trebala pustiti kontrolu, da pogleda dal ima ili nema televiziju, ali evo, neću ga pustiti, ali ću pričati kako nešto ne valja. Ne može sve biti da ne valja. Moramo odgovornost svi skupa imati. Mi smo država, svaki čovjek za sebe. Ja sam za to da treba pomoći, ali i zato, da treba voditi računa o svemu i unaprijed misliti. Međutim, mi evo sustavno, ali nije to od jučer, to je, ja ću opet reći, najmanje 100 g. odgajani smo da ne radimo, da se snađemo, da se, sposobnost nesnalaženja u mutnom, ustvari da prevarimo nekoga. A to mora, taj sustav jednom mora prestati, mora se znati, šta je, dovedeni smo ovdje gdje jesmo dovedeni i moramo početi poštivati pravnu državu. Mislim da je to vrijeme i da jednom kažemo, nismo i mi smo, i sam sam kriv za nešto. Prema tome, svi moramo prihvatiti u državu krivnju. Naravno politika je uvijek kriva, jer ona vodi državu, bez obzira koja je. I na taj način … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala
Zahvaljujem kolegi Mišiću. Odgovor kolega Hrelja. Izvolite.
Poštovani kolega Mišiću, ova zemlja je u prošlih 27 g. prošla rat i tranziciju gospodarstva sa planskom gospodarstva u tržišno gospodarstvo. Gledajte, mi možemo govoriti šta god hoćemo, ali imali smo do 1993. dokup staža. Znači, ljudi su platili malo, da bi mogli imati 2, 3 g. staža, da bi išao u mirovinu. Pa smo imali jednu, stečajnih kuga je bilo tada, gdje će ljudi nego u prijevremenu mirovinu. Pa smo 1999. imali 3000 invalida na skrbi mirovinskog sa nešto nižim primanjima od njihove mirovine, ajmo u mirovinu. Pa smo razdvojačine branitelje u mirovinu, nemaju dovoljno staža. Gledajte, i svi hoće da imaju najbolju mirovinu. Gledajte, mirovinski sustav, ako gledamo onaj izvorni dio koji počiva na uplaćenim doprinosa i taj transfer između živog rada i minulog rada, ne može to podnijeti. I svi dobro znamo i ne zadužujemo se za isplatu mirovinu, nego iz poreznih prihoda dodajemo onaj dio što fali. Mi se zadužujemo za kapitalne projekte, za autoceste, za ne znam šta. Moguće i neki put za tekuću potrošnju, ali ne prioritetno za mirovine i to je kriva prezentacija. Mi smo dužni tim ljudima koji su kako tako izglađivali ova državu, bez obzira što smo mi jedan dio devastirali osigurati mirovinu, onoliko koliko možemo. Naravno da nema zadovoljnih, ali to nije razlog da idemo srušiti sve što smo napravili bez pokušaja da bilo šta popravimo da bolje funkcionira i da bolje to iskoristimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Hrelja na odgovoru. Još jednom isprika kolega Mišić i vama kolegice Perić. Evo sad pojedinačna rasprava, poštovana kolegica Gorzdana Perić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Evo, ja ću se nadovezati upravo na ovu priču. Priča o mirovinama, o mirovinskom sustavu, o mirovinskim fondovima, je kontinuirana i vijećna priča koja će uvijek interesirati sve sadašnje zaposlenike, buduće umirovljenike, isto tako i sve ostale generacije. I to je nešto o čemu svaka vlada bez obzira koje opcije mora itekako voditi računa i to je pokazano da je to jedan kontinuitet koji ne smije ni na jedan način biti narušen. Voljela bi da naši kolege koji ionako vrlo depresivno govore o svemu tome, ne z nam, da li znaju, da je samo 14% sadašnje populacije umirovljenika, je ostvarilo prava to iz punog radnog vijeka. Dakle, preko 40 g. što je vrlo malo u odnosu na to da imamo sada u sustavu obveznih mirovinskih fondova oko milijun i 829000 obveznika. To je jako važno, jer kada to pomnožimo samo sa tih milijun i 800 onda vidite da je to svega 256000 ljudi. Međutim, upravo ovo što je kolega Hrelja spomenuo da se događalo sve ovo tijekom ovog razdoblja, zapravo kumulira sve ove potrebe i o svim tim umirovljenicima se mora voditi računa ovako ili onako. Samo donošenje izmjene zakona, zapravo prati potrebe društva, potrebe vremena, da se određene stvari riješe na bolje i da se tako nešto, bilo kakva druga situacija ili nekakav potres ili bilo potres u smislu bilo financijski potres ili drugih, da se što manje osjeti u mirovinama. Nije slučajno niti ono što se stalno spominje, da je zapravo problem starenja, stanovništva, veliki problem. Naime kod nas postoji opasnost, da će prosječna hrvatska mirovina, pasti ispod 30% što je recimo u odnosu, na 30% plaće u odnosu na zapad je to 40%. Iako je sada u tim relativnim odnosima, zapadne zemlje imaju negdje 70% plaće, prosječne plaće. Mi moramo isto tako znati da kada se obračunavaju doprinosi da je najviša sada za 2018. bruto plaća može biti, odnosno najviša mjesečna osnovica za obračun doprinosa je 48 120 kuna, a maksimalna godišnja je 577 000 i nešto. Dakle, može se pitati svaki onaj koji radi za više od toga gdje odlaze njihovi novci koji su doprinijeli u taj ukupan sustav a uplaćuju dakle, više imaju možda plaću 50, 70 i više tisuća kuna. Dakle, to je isto jedan vid solidarnosti kojim se popunjava sve ono što nije ostvario netko drugi sa nižom plaćom. Svakako je cilj svake Vlade i svakog sustava da stvori što bolje uvjete da osnovice budu što više, da plaće budu što više i da se ovaj sustav zapravo dopunjava kvalitetno i da nakraju krajeva ima što više zaposlenih, da to nije 1,2 nego da je po mogućnosti najmanje 1 naprema 2 ako ne i više, da bi zapravo sustav bio održiv. Kada govorimo o visinama mirovina, onda moramo reći da je tu zakon isto tako definirao da najviša mirovina može biti 3,8 puta veća od najniže. Dakle, svi oni koji ostvaruju veće plaće pa iz toga bi proizašlo da trebaju imati veliku mirovinu, on neće moći ostvariti veću od upravo ovog omjera. Prema tome, to je važno reći da znaju i svi ostali da ne postoje beskonačne mirovine nego postoje ograničenja. E sad u odnosu na same promjene zakona i mirovinskih fondova, tu se zakon nekoliko puta mijenjao i sigurno je pokazao u određenom vremenskom periodu potrebu da mijenja 2014. pa onda 2015. itd., podjelu između fondova. Ono što je važno za same fondove reći, da člankom 22. je bitno da 10% neto vrijednosti imovine mirovinskog fonda se može uložiti u vrijednosne papire i druge oblike izvedenica dakle, samih vrijednosnica koje da bi se postigla zapravo određena sigurnost kod ulaganja, a isto tako da najviše 5% neto vrijednosti imovine fonda, može biti izložena prema istoj kreditnoj instituciji. Nekad je to bilo svega 3%, sada je to 5%. Dakle, kod svake promjene se vodi računa upravo da je ta izloženost u odnosu na nekog trećeg da je što manja, da su rizici što manji i da bi evo, kao što je to dokazano, koji smo vidjeli kroz izvješća mirovinskih fondova, zapravo vrlo visoki prinosi uglavnom a kad kažemo da je neto imovina svih tih fondova preko 89 milijardi kuna, onda moramo reći da je u A fondu oko 569 milijuna kuna, u B fondu najviše preko 85 milijardi i u C fondu 3,68 milijardi. Dakle, u svemu tome je važno reći da je jako bitno voditi računa upravo o rizicima, o ulaganjima, o maksimalnim ulaganjima, mogućnost i dakako, ovo što zakon spominje i što navodi sada, da se to mora i kvalitetno kontrolirati, dakle da Državna revizija, da državna agencija za kontrolu mora zapravo o tome itekako voditi računa i da je to onda sigurnost i nas i budućih generacija da će sustav funkcionirati i da ćemo svi imati mirovine i dalje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Grozdani Perić. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Silvano Hrelja, izvolite.
Uvažena kolegice Perić, vi ste rekli da ima milijun i 829 198 obveznika uplate doprinosa, to nije točno. Ima toliko osiguranika, a u tom broju su i neki koji su jednom radili a sad ne rade, možda su izvan zemlje itd., prema tome oni nisu obveznici, oni su, precizno je da su to osiguranici. Što se tiče onih koji imaju visoke plaće u RH, molim vas, popijte kavu sa gospodinom Šukerom, ono što iznad onih iznosa koji ste vi rekli, oni kroz zahtjev za povrat više uplaćenih doprinosa mogu dobiti slijedeće godine za ovu prošlu godinu uz plaćanje poreza 55%. Tu smo se kolega Šuker i ja razišli, nismo se nikad složili, ja mislim da bi oni trebali doprinositi u sustavu generacijske solidarnosti jer su na neki način privilegirani jer imaju tako velike plaće a nisu ni po babi ni po stričevima a nisam siguran da su sve plaće baš ni po realnoj zaradi i firmi koju vode, moguće i da su im radnici jako dobro plaćeni. Možda među njima nekoga ima i iz sustava Agrokora, iz nekih firmi koje su propale. Prema tome, kažem kolega Šuker je tu, sigurno zna sve o tome, pa će vam sve objasniti ali ti novci nisu bačeni. I drugo, mi imamo sustav ovdje jednu dobronamjernu korekciju ovoga što ste rekli mi imamo sustav najnižih mirovina i najviših mirovina. Ne postoji jedna. Sve mirovine i najniže i najviše su vezane uz godine staža. I da samo dopunim jednu izreku koju ste rekli da važne su mirovine sa preko 40 godina staža, jer ta prosječna mirovina iznosi gotovo 72% prosječne plaće [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] I onda ne može nitko govoriti da mirovina ne ovisi o plaći i cijelom radnom vijeku.
Zahvaljujem kolega Hrelja. Odgovor kolegica Perić, izvolite.
Hvala lijepa na svim korekcijama. Dapače, ono što sam pronašla da je milijun i 829 osiguranika u obveznim mirovinskim fondovima. Možda sam se krivo izrazila, a točno je da bi možda bilo bolje da svi ovi koji imaju visoke plaće doprinose na ovaj način jer onda nam dugoročno možda ne bi falilo novca za određene pa i zdravstvo na primjer jer tu možemo onda paralelno vući paralelu jednog i drugog. Ali u svakom slučaju sada po sadašnjoj važećoj regulativi je, dakle to su maksimumi do koje je obvezno postupati na ovaj način a sve drugo je regulirano Zakonom o porezu na dohodak i slično. Dakle, evo tu sigurno kolega Šuker ima puno više iskustva.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanoj kolegici Grozdani Perić. Prelazimo na sljedeću raspravu poštovani kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice sa suradnicama, kolegice i kolege. Pa o ovoj temi bi se mogle napisati storije kako je to bilo, što je išlo. No s obzirom na poodmaklo vrijeme i ovaj veliki auditorij koji je u sabornici, ja ću se pokušat zadržat u principu, pokušati detektirati što je zakonodavac, predlagatelj zakona pokušao napraviti. Ja mislim da ove promjene neke nisu samo ponukane direktivama i određenim zakonskim promjenama. Ja mislim da su, mogu to slobodno reći kolegice i kolege iz ministarstva pokušale određene stvari koje su bile dosta medijski eksponirane u zadnje vrijeme, a to je ulaganje mirovinskih fondova i određene sumnje, pa ugradit u zakon iz jednostavnog razloga da ne bude sutra nejasnoća. I to je u svakom slučaju hvale vrijedan potez. Iako možda puno pitanja koje je danas ovdje postavljeno bi trebalo postaviti kad se raspravlja o izvješću o radu društava za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima. Mi ovdje danas dosta često brkamo društva, brkamo fondove. To su nebo i zemlja. To su različite stvari. Pa ovdje možda ovako kad čovjek koji je dugo u financijama pogleda neke odredbe, onda mu se čine smiješne, ali očigledno je zakonodavac želio i u zakon ugraditi da je netko obvezan provjeriti još neke stvari. Jer bili smo svjedoci 2009. da prvi su na koljena pali oni koji su imali najveći kreditni rejting. Dakle, dvije financijske institucije koje su imale najviši mogući kreditni rejting kad je počela financijska kriza u svom su pale na noge. Isto tako, ja sam ovdje u ovoj sabornici puno puta govorio i smatram da kreditni rejting RH je daleko viši od onoga koji je iz razloga što su nam do ulaska u EU govorili vaš je kreditni rejting takav jer niste članica EU, rizični ste. Onda kad smo ušli u EU oni nas nisu nagradili da nam kreditni rejting skoči za tri, četiri poena nego su nam onaj postojeći počeli snižavati zbog ekonomske krize. Zato kreditni rejting vjerojatno na žalost nije nikakvo mjerilo. No ja, s obzirom da ljudi koji upravljaju mirovinskim fondovima na njihove rezultate mislim da oni imaju i druge kanale kojima dolaze do informacije kakvo je stanje ocjena i procjena tih poduzeća, da temeljem toga vrše određena ulaganja. Iskreno govoreći biraju vjerojatno nekih ulaganja koja nisu zavrijedila možda da društva ulože novce obveznih mirovinskih fondova. I zato je ova odredba koja se stavlja u zakon da moraju izvršiti dodatne provjere dobra. Također je dobro da smo ugradili u ovu zakonsku, najprije u Zakon o reviziji, a onda to i ovaj zakon a to je obveza neovisnih revizora da naprave revidirano financijsko izvješće iz jednostavnog razloga što uvijek netko kad dođe sa strane ako pogleda stvari, stvar gleda daleko realnije i daleko bolje nešto što to netko gleda iznutra. Više to na žalost gleda puta kroz nekakve ružičaste naočale, jer želi tako prikazati. I zato je ta odredba dobra. Međutim, ono što to ovdje otvoreno želim reći definitivno sa ovim zakonom mi otvaramo mogućnost društvima za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima da ulazi u neke rizičnije poslove nego što je to bilo do sada. To je naprosto činjenica. Zašto? Zato što kad pogledate izmjene ovoga zakona 90% izmjena se odnosi na društva za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima, a samo negdje oko 10% se odnosi na obvezne mirovinske fondove. Tu se u principu nema bog zna šta mijenjati. Ja sam sa kolegama razgovarao, možda bi neke stvari trebalo do drugog čitanja razmisliti. A nama za naš saborski rad u budućnosti ja mislim da ovakvi zakonski prijedlozi nema potrebe da idu u dva čitanja. To je gubljenje vremena, jer ovdje se suštinski što se tiče zakona kolegice i kolege ne mijenja ništa. Mi ovdje mijenjamo određene tehničke odredbe. Međutim, ono što je osnovni postulat ovog Zakona o obveznim mirovinskim fondovima mi ne mijenjamo. I mislim kad govorimo o Poslovniku i o našem radu, da bi bilo daleko efikasnije da se ovakvi zakoni idu u jedno čitanje i da se onda sa amandmanima stvari isprave. Što ćemo? Mi ćemo sad dati ovdje prijedloge, ministarstvo će to razmatrati i onda hoće, neće usvojiti isto smo to mogli riješiti i kroz zakon. Dakle, ono što sam rekao za REGOS iz iskustva smatram da bi bilo za početak najbolje da se ova prijava rješava kod zaposlenika. Druga stvar istine radi. Prvih nekoliko godina se rad REGOS-a plaćao iz državnog proračuna i to nije bio mali iznos. To je bilo nešto manje od 100 milijuna kuna. Ja sam imao godine i godine otpora kao ministar da prisilim društva za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima da je to njihov trošak jer oni koriste te podatke, ne koristi ih država i ne koristi ih državni proračun dakle ako se osiguranicima uzimaju novci sa njihovog, praktički manji novci sa njihovih osobnog računa, da bi to bio trošak upravljanja mirovinskih fondova, sva tehnika koja je potrebna uz to, praktički treba biti trošak toga, tako da i taj iznos što se tiče rada REGOS-a i nismo mi, kolega Hrelja tu se referiram na vaš dio, nismo mi baš REGOS-u dali toliko puno posla da oni ovaj dio posla ne bi mogli raditi. I druga stvar, ono što predlažem svima da, ja sam zadnji put kad je bilo Izvješće o radu obveznih mirovinskih fondova, postavio to pitanje, pa mislim da zbog i naših građa i zbog ovog Visokog doma, treba postaviti ljudima pitanje da oni konačno kažu da je to osobna štednja i da je to nasljedno. Znači imamo karakter osobne štednje, onda to ostaje nekome kao što ostaje i vaš račun u poslovnoj banci, tako i na vašem računu u tom društvu za upravljanje obveznih mirovinskih fondova ostaju ti novci i normalno, ako nije napisano drugačije nekakvom ostavinskom raspravom, pripada nasljednicima kako je to podijeljeno. Mislim da je to činjenica i to je razlika između prvog i drugog stupa. I još želim nešto reći, želim reći nešto zbog istine jer ako itko je javno išao tamo negdje kad je bila kriza da se trebaju ukinuti mirovinski fondovi, bio sam ja. Iz jednostavnog razloga što sam smatrao u tom trenutku tih 40 milijardi je potrebnije u državnom proračunu nego ovako. Ali želim nešto reći, kolegice i kolege, pravi efekat drugog stupa mirovinskog će se vidjeti negdje tek 2022., 2023., 2024. Tada bi trebalo doći do smanjenja, uzmimo da stvar nije dinamična nego statična, da bude godišnja isplata mirovina 36 milijardi, tada bi trebalo doći do godišnjeg smanjenja godišnjeg troška mirovina negdje po prilici 5,6 milijardi kuna. Tada bi trebalo doći jer zašto? 2002. godine svi koji su bili stariji od 40 godina su bili obvezni ulaska u drugi stup mirovinskog, dakle očekuje se da će oni negdje za 22, 23, 24 godine što muški, što ženski ići u mirovinu i dobivati dio mirovine iz drugog stupa i tada će se vidjeti financijski efekat. Sve do tada su nagađanja. I još nešto, kad se krenulo u reformu, i kad se donosilo 2002., krenulo u to, rečeno je da će do 2008. iznos za izdvajanje u drugi stup se povećat na 10%-tnih poena. Međutim, zbog situacije u proračunu, zbog svega, mi smo planirali s obzirom da smo 2008. bili blizu suficita državnog proračuna, da ćemo to napraviti kad dođemo u suficit, ali nažalost došla je ekonomska kriza i ono što je realna opasnost i to treba otvoreno reći, pitanje je koliko sa 5% možemo očekivati. Međutim, treba još nešto reći. A to je da prosječna plaća u trenutku kad se krenulo u mirovinsku reformu, i danas je po prilici 1 naprema 2, skoro 1 naprema 3, jer 2000., znači nećemo uzeti ni '98. ni 2002. prosječna plaća je bila ispod 3 000 kuna a ona je danas ovako, pa prema tome to su vrlo sistematične, metodične stvari i kad govorimo o tome kakva će biti situacija umirovljenika, sve to moramo uzeti u obzir jer ja ne bi htio naše drage buduće umirovljenike plašiti jer mislim da to naprosto nije dobro niti lijepo zbog traume koje imaju naši djedovi i bake u ovom trenutku sa niskim mirovinama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem, kolega Šuker na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Silvano Hrelja, izvolite.
Kolega Šuker, ja se nadam da ćemo se složiti da ovaj zakon u jednoj rečenici rečeno, daje više ovlaštenja društvima za upravljanje mirovinskim fondovima uz povećane obaveze i čuvanja od rizika. Dakle, vrlo kratko. Mislim da je to suština ovih izmjena i dopuna zakona. Dam ti više ovlaštenja ali si dužan smanjiti rizike odnosno rizična ulaganja. Kolega Šuker, ja sam rekao vezano za REGOS da je isto taj zakon bio u prvom čitanju i da smo upravo u tom prvom čitanju REGOS-u dali za isto izdvajanje iz … [[Govornik se ne razumije.]] ulaznih naknada, da smo im dali više posla pa između ostalog mogu i ovaj posao koji je predviđen ovim zakonom kvalitetno odraditi u komunikaciji sa novim osiguranicima. Dakle, ne tražimo od njih da rade prospekte da moraju raditi društva, ne tražimo da informiraju o godišnjim prinosima i o imovini u obveznim mirovinskim fondovima nego da samo animiraju ljude da se sami odluče koji će mirovinski fond odnosno koji će mirovinski fond uzeti. A s vama se apsolutno slažem da bi trebali nastaviti razgovarati i o tome što je s tim ušteđenim sredstvima ako netko ne doživi mirovinu jer ako doživi mirovinu zna se da je to nasljedno, što je ako ne doživi, dal' je to njegova štednja ili nije, isto tako morali bi razgovarati o naknadama modova koji koriste švicarske … [[Govornik se ne razumije.]] tablice što nije prilagođeno hrvatskom društvu i još o mnogočemu. To su otvorena pitanja koja nisu vezana za ovaj zakon ali jesu za drugi mirovinski stup.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrelji. Odgovor kolega Šuker, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrelja, ja sam u svojoj raspravi u principu na jedan plastičan način pokušao reći što se ovdje događa iz jednostavnog razloga da sutra ne bi netko rekao nešto ovako, onako. Zašto? Pa i danas smo čuli priču, je netko je kupio ove i one dionice i sad možete misliti nekog bedaka tamo koji sjedi u upravi društva za upravljanje o obveznim fondovima, on je otišao, kupio nekakve bezvezne dionice pa je na njim da koristim ovu uličnu retoriku „popušio“ toliko i toliko novaca i nikome ništa. I mi smo sad lijepo ugradili u zakon tu odredbu pa mi njega sutra kad podnosimo izvješće možemo reći, ajde da vidimo vašu analitiku kad ste ulagali u to, što ste vi napravili, što ste provjerili. To je više zbog toga nego, jer ja čisto sumnjam da netko tko ej ulagao, sve su to lukavi stari lisci da oni nisu znali kakva je situacija, druga stvar nije Hrvatska jedno takvo ogromno tržište da svi o svima ne znamo sve. I druga, mene stalno zanima, ja ću stvarno to tražiti kad bude slijedeće, koliko su izgubili na dionicama Agrokora, koliko su izgubili obvezni mirovinski fondovi. Baš me zanima. Pa da vidimo koliko ste uložili u koje dionice i na kraju krajeva da li su oni ostali i dalje vlasnici jer ja koliko se sjećam, one su obveznice sve pokupovali i oni tu nisu imali velikih gubitaka. Oni su imali najveći gubitak 2009/2010. kad je bila gospodarska i financijska kriza u punom zamahu, na to naprosto nisu mogli utjecati. I druga stvar, što će se dogoditi s obzirom da smo mi njima definirali da godišnje moraju uložiti toliko i toliko posto u državne obveznice RH, evo ga, mi s obzirom na povijesno vrijeme niskih kamatnih stopa, Hrvatska država se sad zadužuje uz 2,75-3%, a možda će to biti i manje. Dakle, mi njih tjeramo da ulože novce gdje im je prinos 3%. Ne možemo ih sutra pozivat na odgovornost zašto vam prinos nije 5 ili 6 nego je 4%. Jer mi smo i zakonom definirali kako je to bilo atraktivno prije nekoliko godina kad je prinos na obveznice bio 5,5-6%, tako to sad više nije atraktivno. Prema tome i to su stvari o kojima moramo razmišljati. Ali ponavljam, ovo je zakon velikih brojki. Ispričavam se, samo jednu rečenicu. I vrlo dinamičan i prema tome nemojmo ga statički promatrati.
Zahvaljujem gospodinu Šukeru. Prelazimo na slijedeću raspravu. Poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicama, poštovani kolegice i kolege. S obzirom da je toga dosta toga rečeno, a i s obzirom da je gospodin Šuker zapravo sistematično objasnio ovaj prijedlog zakona i dobro je rekao da ovaj zakon nije trebao ići u dva čitanja, ali tako smo se odlučili jer neće tu biti nikakvih amandmana i zapravo se ne radi o mirovinskim fondovima, više se on oslanja na mirovinska društva. Zapravo, želim samo pojasniti. Prije četiri godine kad se završio taj zakon, odnosno, sada se razdvojilo zapravo na Zakon o obveznom mirovinskom fondu i one međugeneracijske solidarnosti i na Zakon o dobrovoljnom mirovinskom fondu. Nešto je kolega Bunjac govorio o tome, a to je taj treći mirovinski stup gdje je zapravo i subvencija država negdje oko 15% maksimalno na razini godine do 750 kuna. Dakle, ovaj dio vezano za kategorije A, B i C, o tome je govorio i gospodin Hrelja pa nema smisla sve ponavljati, ali isto tako treba reći da u ovom trenutku imamo milijun i 829000 korisnika i zapravo sredstva koja su vezan uz mirovinske fondove gotovo 90 milijardi kuna o tome kako su i na koji način su se ona trošila i o tome smo imali izvješće u jesen 2017. godine. Bitno je možda još jednom naglasiti određene stvari koje se rješavaju ovim zakonom. Dakle, vezano za mirovinska društva koja mogu stjecati udjele i u drugom mirovinskom društvu, terminološki usklađivanje vezano za E-uredbu, i to je jako bitno i tu se govori zapravo o poravnanju središnjim i druge ugovorne strane, kao i članu sustava poravnanja – što je bitno. Zatim, mirovinska društva koja moraju ispostaviti učinkovit proces procjene kreditne sposobnosti, o tome se razgovaralo, dakle, moraju sada sami napraviti svoju kreditnu sposobnost što je dosta dobro i smanjuje određeni rizik. U svakom slučaju, pozdravljam i to vezano za depozite sredstava kod pojedinih kreditnih institucija. Dobro je da to bude na više mjesta i ne treba zapravo stavljati sva jaja u istu košaru, a s obzirom, a vjerujem da je u ovome sudjelovala HANFA i da se HANFA kao nadzorno tijelo koje provodi zapravo nadzor jednog nebankarskog financijskog sektora želi zapravo i sebe tu zaštititi zbog očuvanja same stabilnosti. Da ne bih dalje dužio, mislim da je ovo dobro, da je dobro da je došlo do ovih izmjena i da će one zapravo pripomoći u Zakonu o obveznom mirovinskom fondu. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem kolegi Babiću na ovoj raspravi. Prelazimo na slijedeću raspravu. Poštovani kolega Ivan Pernar. Nije nazočan. Gubi pravo na raspravu. Imamo završnu riječ u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvaženi kolegice i kolege, poštovana državna tajnice sa suradnicima. Znači, htio bih reći završno da mirovinska društva ili fond menadžera da budem najprecizniji godišnje uzimaju 300 milijuna kuna naknada. Oni će, naime, za otprilike 5 godina raspolagati jednim cijelim hrvatskim proračunom. Svake godine uzmu 300 milijuna pa računajte koja su to sredstva, kako se netko bogati na račun umirovljenika koji dakle, imaju mirovine na razini socijalnih slučajeva. Ovdje se govori o tome kako su mirovinski fondovi uspješni u svijetu, ali zašto? Jesu li uspješni u Čileu i Argentini gdje su doveli mirovinski sustav za sam rub propasti? Zašto su Poljska, Slovačka, Rumunjska, Mađarska ukinule drugi stup, obavezni i pretvorile ga u dobrovoljno? Zašto su Latvija, Litva, Estonija zamrznule ulaganja u drugi stup ako je on tako dobar? Ovdje imamo inače jedan zanimljiv fenomen da se čak i sadašnji i bivši ministri HDZ-a slažu oko toga da bi drugi mirovinski stup trebalo pretvoriti u dobrovoljni. I to je vrlo zanimljivo. Znači, ministri znaju što je na stvari, čak se eto slažu na neki način i samnom, ali nemoćni su to provesti. Tu vidimo jednu zanimljivu stvar koji mi u Živom zidu cijelo vrijeme uporno ponavljamo, a to je da iznad Vlade postoji netko. Netko moćniji. A taj moćniji su dakle, banke, ti moćniji su interesni lobiji koji jednostavno ne dozvoljavaju da se radi nešto protivno njihovim uskim materijalnim interesima. Zato imamo slučajeve ne samo da imamo drugi mirovinski stup od kojega nema neke velike koristi, nego i slučajeve da nemamo GMO deklaracije, da se GMO hrana slobodno prodaje i brojne druge štetne odluke koje nisu na korist građana. Ako se doista želi stvoriti stabilni mirovinski sustav jedino ispravno što možemo napraviti je otvarati radna mjesta. To je jedini pravi odgovor. I u tu svrhu bi trebali ulagati svaku kunu, a ne hraniti debele guske u mirovinskim društvima. Kakva je svrha uopće uplaćivanja mirovina ili pričama o nekakvoj 2030. i 2040. godini ako ćemo se svi do onda iseliti ili barem radno sposobni građani ako će se iseliti iz Hrvatske. Tko će uplaćivati u te fondove. Treba preživjeti 2018. da bismo mogli planirati 2040. Također ako se želi riješiti pitanje mirovinskog sustava treba poraditi na uplati doprinosa, brojni poslodavci, neki kažu čak do 30% ne uplaćuju doprinose nego rade u području rade tzv. sive ekonomije. Također treba riješiti pitanje povlaštenih mirovina, prijevremenih mirovina. A što nama predlaže mirovinski i ministarstvo? Ona kaže produžite građanima da rade do 67. godine. Dakle mi pokraj 200 tisuća nezaposlenih ćemo produžavati ljudima da rade do 67. godine čime će biti još manje radnih mjesta i još će se manje zapošljavati itd. Neka mirovinska društva objasne zašto se ulagalo u Agrokor, zašto se ulagalo u Nexe Grupu, zašto se ulagalo u Luku Ploče, u Petrokemiju, Centar banku, Credo banku, Ingra-u, Magma-u, Optimu gdje su sve napravile gubitke u milijardama našeg novca. Oni to mogu raditi, a znate zašto? Zato što članovi uprava, fond menadžeri će uvijek imati istu plaću poslova u mirovinski fond, pozitivno ili ne. Oni nije u riziku, nije u riziku, nema nikakvu odgovornost, može raditi što hoće. Kako to zvuči jel da ta izjava koja se svakim danom sve više u praksi očituje. Također bih postavio zbog čega se ne dozvoljava rad predstavnicima radnika i umirovljenicima da sjede u nadzornim odborima mirovinskih društava? Zašto HANFA to ne dozvoljava? Možda baš zato da se onda može sa tim novcem raspolagati onako kako se raspolaže, bez ikakvog stvarnog nadzora. Na koncu konca, pozivam sve zastupnike da razmisle o tome zašto hrvatski umirovljenici danas imaju najniži standard u EU i da li ovaj model mirovinske štednje isplate mirovina onda pozitivan ili je ustvari negativan. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Branimiru Bunjcu na ovoj završnoj riječi. Završna riječ u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a poštovani kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Najbolje bi ignorirati sve atraktivne činjenice koje se izgovaraju i ne reagirati, ali mislim da to nije put u životu, to treba boriti za istinu i reći činjenice javnosti, pa da li razumila ili ne razumila javnost, da li volili populizam ili ne volili, ali treba ljude suočiti sa činjenicama. Ja nisam advokat mirovinskih fondova, tražim da rade bolje, tražim da budu oprezniji, tražim da budu u funkciji boljih mirovina, ne slažem da će one nastupiti 2025., ali 2035. će se sigurno osloboditi to, sa većom sigurnošću mogu reć to nego sa 2025. Tražim da se govori istina. Ne možemo govoriti da fond menadžeri poberu 300 milijuna kuna ulaznih-izlaznih provizija se financira i HANFA i REGOS, dakle kako god govorili ne možemo reći da su oni to popalili i da su oni to sebi podijelili jer to jednostavno nije istina. Mi možemo donijet zakon u kojem će se ulazne-izlazne naknade smanjiti na minimum, ali ćemo onda iz državnog proračuna financirati i REGOS i HANFA-u kao regulatorno tijelo. Dakle možemo govoriti šta god hoćemo, možemo se sviđati kome god, ali ovo su činjenice i ovo su stvari koje su utemeljene na zakonskim propisima, sviđalo se ili ne. I morate znati da poslovanje obveznih mirovinskih fondova i društava koja upravljaju sa njima ne utječe ama baš ništa u ovom trenutku na mirovine sadašnjih umirovljenika osim onih 150 koje je rečeno koji primaju mirovinu iz drugog stupa jer im je to bilo isplativije i jer su uplaćivali, ali to im je bilo u datom trenutku isplativije jer su imali i imali su pravo izbora opet koji smo im mi ovdje kao zakonodavac dali. Nije to došlo samo od sebe nego se sve kreiralo vezano uz mirovinske fondove ovdje u ovoj kući sve izmjene zakona. I ja nisam zadovoljan s vama kolega Bunjac koji mislite da sve što smo do sada radili ne valja, da sada samo valja ona istina koju vi zagovarate. A ta istina je poprilično neprovjerena, neutemeljena činjenica i ovo nije moj obračun s vama. Ali vas molim da ne obmanjujete javnost i ne ističete krive činjenice i stvarate rušilačku klimu jer ja ovu priču o zamrzavanju, o rušenju mirovinskih fondova slušam već godinama i s djela umirovljeničkih udruga koji misle da ako se ovo sruši da će njima biti veća mirovina. Mirovina se računa na temelju uplate doprinosa kroz godine iz prvog stupa. Može biti da je neko 1999. utvrdio početnu aktualnu vrijednost mirovine nisko. Sumnjam da će to neko ići danas ispravljati. Može biti, ja ne govorim da je sve tu bilo u tom procesu idealno, ali je tako kako je i ujednačenost je korisnika prava i po generacijama i po svemu. Ja bih na vašem mjestu se jako više zalagao da ovi novi umirovljenici drugog stupa za uplate po principu, jednaka prava za jednak uplatu doprinosa za godine uplate samo u prvi stup dobivaju 27%. Time se njih postavlja praktički u poziciju poštivanja ustavnog načela da smo jednaka prava po jednakim obvezama odnosno doprinosima. Više bih vas cijenio da se za te ljude borite, jer ovo što kukate, nad sudbinom umirovljenika, koju situaciju ja dobro poznajem, može vam donijeti političke poene, ali su to vrlo jeftini … [[Govornik se ne razumije.]] ali vi im sigurno nećete pomoći. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovani kolega Hrelja. Imamo 2 replika, poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče Hrelja, vi očito mislite, da vi imate neki copyright na pitanje umirovljenika, zato što se zovete stranka umirovljenika. Pa evo, imaju i drugi ljudi kontakta sa umirovljenicima, na koncu konca i moji roditelji su umirovljenici, pa svakodnevno mogu vidjeti vlastitim očima, kako oni žive, s kakvim se problemima susreću. Evo, ako želite, upravo će sada završiti saborska rasprava, ja ću vas povesti tu dole do Trga bana Jelačića, gdje umirovljenici kopaju po kantama za smeće, pa ćemo razgovarati s njima, pa im vi objasnite HANFA, REGOS, sve te neke pojmove, koje ste sad ovdje efektno koristili. Pa oni će vas na kraju pitati, gospodine Hrelja imate 5 kuna. Znači, u biti cijela ta vaša priča ne rješava ništa konkretno. Ljude zanima kako će danas preživjeti, ljude zanima, gdje će se grijati, ljude zanima, kako se zove gdje će spavati a mnogi od njih si to nažalost, žive u jednoj jako velikoj neizvjesnosti. Meni je isto tako žao što spavate na ušima dok ja govorim, a poslije toga, komentirate moje govore, da sam ja vrlo dobro tijekom svoje rasprave u ime kluba zastupnika objasnio na koji način drugi stup utječe na cjelokupno društvo, a ne samo na buduće umirovljenike. Znači, uplatama u drugi stup nastaje proračunski deficit. U ovom trenutku je javni dug, zbog drugo stupa porastao za jednu trećinu. Kad je javni dug porastao za jednu trećinu, rastu trošarine, usporava rast BDP-a, povećava se broj nezaposlenih, povećava se iseljavanje. Čim se smanjuje +broj zaposlenih i povećava iseljavanja, imate manje uplata i u prvi i u drugi i u treći stup. I to vam je direktna posljedica dakle, malih mirovina i nezadovoljstvo umirovljenika. Da imamo više zaposlenih, da imamo manji javni dug, bilo bi više doprinosa, samim time bi bilo više usklađivanje mirovine itd. Znači sve je to zakon … [[Govornik se ne razumije.]] Tvrditi da ovo sad stanje u društvu nema nikakvih veza sa mirovinama, dakle jednostavno nije točno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Bunjac, odgovor kolega Hrelja. Izvolite.
Upravo vi, kolega Bunjac sjedite na ušima dok ja govorim ili želite krivo razumjeti, ali ja ne želim se nikada miješati u vaš rad povjesničara i ne miješam vas se. Ali, nemojte ignorirati ni u kom slučaju 15 g. rada za umirovljenike i bavljenja rješavanjem umirovljeničkih problema. I ja vam otvoreno kažem, da je to sve što smo radili kao Hrvatska stranka umirovljenika malo za umirovljenike. Da je stanje u umirovljeničkom korpusu vrlo teško. Ali, izborite se umjesto da se bavite makroekonomskim predviđanjima, kako ste rekli prije, izborite se, riješite jedan konkretan mirovinski problem. Uzmite ga i riješite. Recimo, one koji me sada zovu ili kopaju po kontejnerima, riješiti ćemo ili kroz mirovinski sustav ili kroz sustav socijale. Stabilna država ima sustave, koje rješavaju probleme. Hoćete to rješavati, imati ćete moju pomoć. To što ste vi objašnjavali makro ekonomska kretanja. To o ovim ljudima o kojima vi govorite, neće donijeti kunu više mirovine, ali možemo govoriti o tome da smo spremni kao društvo reći, ako je mirovinski sustav, osiguranje za starost i bolest, da ćete zajedno sa mnom, glasati, da penalizacija prestane u 70 g. Hoćemo se oko toga dogovoriti, to će riješiti dio siromaštva, jer je to dio sustava i sustav će funkcionirati. Ali, da ćete vi kroz mirovinsko sve riješiti, nemojte. Nemojte biti u toj zabludi, i nemojte širiti, stvarno nemojte širiti populizam, to nema smisla.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Hrelji. Imamo još jednu repliku, poštovani kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Hrelja, pa kad govorimo o mirovinama u Hrvatskoj, onda, ajmo u Zavod za statistiku, pa '93. kad je bila ono, kad su se 4 one nule maknule, vidjeti kakva je prosječna plaća bila i temeljem toga, raspravljati. Jer mislim da ovakvo prepucavanje nas ne vodi nigdje. Druga stvar imali smo neki dan, ovdje raspravu oko izmjene Zakona o REGOS-u, tada su mogli postaviti pitanje predstavnici ministarstva da nam kažu koliko godišnje REGOS košta. Druga stvar, kada imamo godišnje izvješće o radu društava, za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima, tamo su oni unutra, napisali sve, pa ih idemo pitati, koliko vi koštate. Pa ako je istina, da oni godišnje uprihoduju, sa upravljanje sa tim sredstvima negdje oko 5 milijardi kuna. Ako je njihova naknada 300 milijuna, oni tuda pokrivaju naknadu prema HANFA-i i REGOS-u onda je njihov trošak 6% od onoga što su oni uprihodovali, oplemenila sredstva. Dakle, ajmo konačno raspravljati o činjenicama, o tome, danas raspravljati da li ovako ili da li onako, je vrlo teško. Pa ako netko smatra da neke stvari i onda treba izmijeniti, postaviti izmjenu zakona, dakle, da se smanji naknada za upravljanjem obveznim mirovinskim fondovima, da REGOS ne treba izgledati ovako da se HANFA financira na neki drugi način. Ja ću vam reći da iz proračuna 2004., 2005. i 2006. za rad REGOS se izdvajalo negdje oko 90 milijuna kuna. Dakle, upravljati sa tisuću i sedamsto i još nešto korisničkih računa praktički, gdje imate kod nekih vrlo, kod najvećeg dijela vrlo veliku dinamiku uplata. Pa na kraju krajeva i zadnji put je državna tajnica rekla da su u kontinuiteta 300 milijuna nalazi koje se ne mogu rasporediti i nije tako lako. I nije ništa palo s neba, sve nešto košta, ali ajmo postaviti pitanje kad je vrijem za to?
Zahvaljujem kolega Šukeru. Odgovor kolega Hrelja. Izvolite.
Slažem se kolega Šuker, da o toj priči moramo razgovarati kada je izvješće HANFA-e, kada je izvješće o poslovanju obveznih društava za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima. I kada je na stolu Izmjene i dopune zakona o REGOS-u ili možda sutra budemo imali izvješće, izvješće REGOS-a. Tu nema, tu nema dileme ali možemo kritizirati ali budimo konstruktivni da ako nešto nekom uzmemo moramo drugdje, iz drugog, dakle iz drugog izvora dati da bi nešto funkcioniralo. Da li je sustav baš najpametnije postavljen, o tome možemo uvijek otvarati, da li moramo imati modove, da li to možemo postaviti situaciju kao kod mirovinsko osiguravajućeg društva za, da budem precizan i jasan za isplatu mirovina ili to možemo napraviti kao životna osiguranja da istovremeno se mogu primati uplate i davati isplate. Nisam taj koji će davati i nuditi odgovor ali svi zajedno, Vlada, ministarstvo, HANF-a, svi oni koji se time bave mogu nam dati odgovor da li je to moguće, da li je moguće izbjeći jedan, jedan trošak, da li je moguće izbjeći ulazne provizije koje umanjuju, kada nešto uštedim, koje mi umanjuju moju mirovinu koja će biti u isplati. O tome se da razgovarati, ja sam suglasan s vama da imamo još dosta pitanja koja su otvorena i koja traže odgovor ali to je ustvari samo u funkciji unapređenja sustava. Hvala lijepa.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom kolegi Silvanu Hrelji. Imamo završnu riječ poštovane državne tajnice gospođe Majde Burić, izvolite.
Zahvaljujem, evo prije svega zahvaljujem svima na burnoj raspravi, smatram da prije svega treba reći da je mirovinski sustav jedno vrlo ozbiljno i kompleksno područje i da mu upravo na takav način, dakle ozbiljan i odgovoran način treba i pristupati. Drago mi je da se većina složila da drugi mirovinski stup treba jačati a ne razbijati zbog partikularnih, populističkih i osobnih interesa. Osim toga smatram da treba reći i da drugom stupu treba dati šansu budući da je ovdje danas lijepo izrečeno u raspravi i da drugi stup svoju zrelost postiže tek nakon 20, 30 godina a budući da je on uveden tek 2002. godine njegovo najbolje vrijeme tek dolazi. Osim toga, smatram da ni sadašnje a ni buduće umirovljenike ne treba strašiti, ne treba širiti paniku. Mirovinski sustav je stabilan a to dokazuje redovito isplaćivanje mirovina, mirovine koje ne kasne niti jedan dan, tako će biti i ubuduće. Ono što ovo ministarstvo sada radi jest priprema mirovinske reforme koja će biti provedena u drugom kvartalu 2018. godine i koja ima za cilj dugoročnu održivost mirovinskoga sustava i također adekvatnost mirovina. Ono što također treba spomenuti jest da je ova Vlada osigurala 1,2 milijarde kuna za povećanje mirovina u ovoj godini, odnosno za usklađivanje, što je 2,76% u dva navrata i da je to najveće povećanje od 2010. odnosno da je to trostruko veće povećanje u odnosu na 2016. godinu. Također smatram da širenje apokaliptičnih misli koje smo danas imali prilike ovdje čuti i ja bih to tako rekla babarogiziranje mirovinskih fondova i drugoga stupa nisu nikako dobri, budući da se ovdje zaista radi o jednoj vrlo ozbiljnoj i odgovornoj temi, i ozbiljnoj i kompleksnoj temi, ne samo za sadašnje umirovljenike nego i za one buduće. Smatram da ovdje treba spomenuti i činjenice koje su krivo interpretirane, dakle činjenica jest da je udio prosječne mirovine u plaći u RH 47% a ne 30 i nešto posto kao što je rečeno u raspravi dok je udio mirovine u plaći za dugogodišnjega osiguranika kao što je lijepo rekao gospodin Hrelja 72% a to samo znači da trebamo i dalje ustrajati na što dužem ostanku na tržištu rada budući da takvih umirovljenika da nas imamo svega 19%. Htjela bih također naglasiti da je zaista imperativ svima nama povećanje broja zaposlenih što imamo i danas uspoređujući naravno sa 2013., recimo godinom vidjeti da zaista idemo u dobrom smjeru jer 2013. godine broj osiguranika na HZMO-u bio je milijun i 132 tisuće dok je danas to milijun i 475 tisuća osiguranika. Osim toga, mislim da valja spomenuti i makroekonomske pokazatelje koji su također krivo izneseni u nekim vrlo disonantnim tonovima odnosno u apokaliptičnim tonovima. Dakle evidentan je rast BDP-a, 3,3%, dok je 2013. godine on bio -2,9%, smanjenje javnog duga, javne financije koje nikad nisu bile toliko stabilne koliko su sada, rekordna turistička sezona, itd., itd.. Još jedanput naglašavam, imperativ je zaista povećanje broja zaposlenih, budući da kada govorimo o broju umirovljenika uvijek ih stavljamo u odnos sa brojem zaposlenih kako bi taj odnos odnosno suodnos bio što bolji a danas je on 1,21. Dobila sam 2 pitanja, kolika je plaća članova mirovinskih fondova pa je onda to pitanje preregulirano odnosno malo preusmjereno, nisu mirovinski fondovi nego članovi mirovinskih društava. Kolika je plaća članova mirovinskih društava, dakle mislim da je to pitanje trebalo biti postavljeno tijekom jedne druge rasprave a to je rasprava o izvještaju o radu obaveznih mirovinskih fondova koju smo imali u Hrvatskom saboru i to u srpnju 2017. godine kada sam kao državna tajnica predstavljala taj izvještaj. Samnom je bilo 4 kolega iz mirovinskih društava pa ste tada mogli postaviti to pitanje direktno gospodi, vjerujem da biste dobili zadovoljavajući odgovor. Kolika će biti moja mirovina to je također bilo postavljeno pitanje. Nije ovdje bitno kolika će biti moja mirovina, bitno je ono što je također tijekom rasprave rečeno na koji način se računa mirovina a to je nekoliko puta naglašeno i treba možda još jedanput ponoviti. Kolika će biti mirovina sviju nas iz prvog stupa ovisi o stažu odnosno o godinama provedenim na tržištu rada kao i o visini plaće, kolika će biti mirovina iz drugog stupa ovisi naravno o kapitaliziranju tih sredstava u drugom stupu. Mislim da valja još pojasniti i obavijest, dakle članak 17. ovih izmjena i dopuna zakona gdje se govori da će REGOS slati obavijest svim budućim novozaposlenim osobama kako bismo rasteretili privremeni račun, odnosno ta sredstva preusmjeravali u što kraćem vremenu na osobne račune jer je cilj da ta sredstva zaista završe na osobnim računima i da se oni kapitaliziraju. Dakle ta obavijest, još jedanput naglašavam neće imati veze ni sa kakvom propagandom već isključivo činjenicama i informacijama, na razini informacije koja je vrlo jednostavno rečena i usmjerena isključivo na novozaposlene koji bi trebali u što kraćem roku zaista odabrati svoj obavezni mirovinski fond. Ukoliko ne tada će oni sami biti razvrstani u B kategoriju određenog fonda. I za kraj, budući da je u nekoliko navrata spominjano na koji način su utjecale dionice Agrokora na sam sustav mirovina, odnosno održivosti. Spomenuti ću samo sljedeće da je struktura ulaganja mirovinskih fondova 71% u državne obveznice, 15% u inozemne obveznice i svega 11% u dionice. Ekonomski stručnjaci kao i gospodin Grbovac iz … [[Govornik se ne razumije.]] javno je govorio upravo o tome i to su javno dostupni podaci gdje su stručnjaci rekli da situacija sa Agrokorom nikako ne dovodi u pitanje niti doprinose, niti sigurnost isplate mirovina. Da su ulaganja u dionice u drugom stupu dugoročna, to znamo svi i da većinski dio portfelja mirovinskih fondova je vrlo, vrlo konzervativno ulagan dakle opet se vraćam na onih svega 11% koji se ulažu u dionice. Krajem 9.-og mjeseca 2017. godine sva 4 mirovinska fonda imali su manje od milijardu kuna ulaganje u dionice Agrokora i tada je sav novac uložen u Koncern iznosio svega 1% ukupne imovine a javno dostupni podaci pokazuju i sljedeće da mirovinski fondovi nisu izgubili zbog Agrokora jer su uglavnom rasprodali dionice o čemu su govorili i gospoda iz mirovinskih fondova kada smo razgovarali o izvješću u 2017. godini i kada su rekli da su neki na njima i zaradili, jedan mirovinski fond 31 milijuna kuna, drugi mirovinski fond 270 milijuna kuna. Dakle, još jednom ponavljam to su javno dostupni podaci. Još jednom želim zaista svim zahvaliti na burnoj raspravi i reći, odnosno naglasiti još jedanput da mi je drago što se većina zaista složila da treba jačati drugi mirovinski stup a ne ga razbijati zbog partikularnih, populističkih i osobnih interesa. Zahvaljujem na raspravi.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici gospođi Majdi Burić na ovoj završnoj riječi. Imamo dvije replike, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa uvažena državna tajnice. Pa normalno da se vi i gospodin Hrelja slažete, vi ste na koncu konca zajedno digli ruku za proračun, još samo fali i službeni potpis na koaliciju ali ona neformalno i ovako postoji pa onda možda nije niti potrebna. Žao mi je što se vaša stranka služi populizmom pa u programu vjerodostojno najavljuje veće mirovine koje građani ne vide, što najavljuje osnivanje agrarne banke, što najavljuje 180 tisuća radnih mjesta, što najavljuje smanjenje PDV-a kojega nema. Žao mi je što ste najavili zabranu deložacije iz jedinoga doma, izmjene Ovršnoga zakona, toga nigdje nema. Prema tome, služili ste se vrlo jeftinim populizmom da dođete na vlast a sada ste sva svoja obećanja zaboravili. Ono što vi činite nije ništa drugo nego podilaženje bankama jer se služite samo njihovim izvješćima a da ste imalo realni razgovarali biste sa hrvatskim znanstvenicima, čitali biste njihove članke, razgovarali biste sa udrugama umirovljenika i sa umirovljenicima pa biste znali da oni ne žive dobro, znali biste te mirovine nisu u redu. I svo ovo vaše ponašanje, čuli biste iz njihovih usta da oni vama nisu ni na koji način prioritet, vama su prioritet protokolarni posjeti za koje nitko ne zna koji im je smisao dok hrvatske građane i njihove najdublje težnje nazivate marginalnima. To je poruka koju šalje vaša Vlada i u tome vas treba raskrinkati.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Odgovor, državna tajnika Majda Burić, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani i uvaženi zastupniče Bunjac. O radu ove Vlade najbolje govore rezultati ove Vlade koje sam maloprije iznijela, ako treba ponoviti ću. Dakle još jedanput rezultati ove Vlade su ono što najviše govori o ovoj Vladi. S kime se ja slažem ili ne slažem to ste mi nabili na nos, mislim da to ne bih niti komentirala. Mislim da je uvijek dobro raditi za budućnost i za funkcionalnost sustava, pa u ovom smislu u kojem govorimo, to je mirovinski sustav i dobrobit naših sadašnjih i budućih građana. Da uvijek ću se složiti sa svima koji imaju progresivne, proaktivne, funkcionalne stavove koji se u tom smislu mogu primijeniti. A što ste tiče suradnje sa umirovljenicima i udrugama umirovljenika vi jako dobro znate za Nacionalno vijeće za starije osobe sa kojima mi kontinuirano imamo razgovore. Evo ga u petak je novo Nacionalno vijeće i vrlo nam je drago da ćemo opet razmjenjivati naša iskustva i odgovoriti na mnogobrojna pitanja, a nadamo se sve u svrhu dobrobiti kako sadašnjih tako i budućih umirovljenika. O kralju populizma ne bih govorila.
Zahvaljujem državnoj tajnici gospođi Majdi Burić. Imamo još jednu repliku. Poštovani kolega Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovana državna tajnice, ja se nadam da se dogodio lapsus. Vi ste rekli da će se mirovinska reforma odraditi u drugom kvartalu ove godine. Ja se nadam da ste htjeli reći da će biti prezentirana mirovinska reforma, jer postoji procedura prvog i drugog čitanja itd. Pa kažem nemojte da se pogrešno shvati da će to se ekspres odraditi, neće bez javne rasprave itd. Drugo, kad sam govorio o članku 17. i o informiranju od strane REGOS-a novih osiguranika onda sam samo molio da stavite na vagu brzinu rješavanja tih novaca koji stoje na zasebnom računu i važnost samostalnog odlučivanja pojedinca u koji će se fond opredijeliti. Dakle i zato nisam tražio da ostane šest mjeseci, nego da se da vremena da se u dva mjeseca ta procedura odradi jer je vrlo važno da čovjek svjesno odluči gdje u kom fondu će biti da izabere, a ne da ga se automatski u to svrstava. I na kraju nije uobičajeno, ali kolega Bunjac mogli bi poštivati i moje godine i iskustvo i ne replicirati tajnici da se obračunavate sa mnom. Ja znam zašto sam digao ruku za proračun, a kad budete vi rješavali problem 3600, 5200 umirovljenika onda mi se javite. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrelji. Odgovor na repliku poštovana državna tajnica Majda Burić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani i uvaženi gospodine Hrelja. Slažem se sa vama, dakle vezano uz mirovinsku reformu, upućivanje u saborsku proceduru drugi kvartal 2018. godine. Evo da budem precizniji, ali razumijemo se. Zahvaljujem.
Zahvaljujem državnoj tajnici gospođi Majdi Burić na odgovoru. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Još jednom zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici gospođi Majdi Burić i njenim suradnicama Meliti Čičak, pomoćnici ministra rada i mirovinskog sustava, te gospođi Morani Derenčinović Ruk voditeljici Direkcije za investicijske i mirovinske fondove HANFA-e. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Nastavljamo sutra ujutro sa radom u 9,30 sati točkom dnevnog reda Prijedlog nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje od 2018. do 2020. Hvala vam lijepo i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 18,20 SATI.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, prvo čitanje, P.Z. br. 285. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim mirovinskim fondovima i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem dasmo većinom glasova, 120 za, 7 suzdržanih donijeli zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Prva ruka u zraku, poštovani kolega Glasnović. Izvolite.