Dobro jutro, poštovane kolegice i kolege. Evo počinjemo sa današnjim radom. Za stanku se javila uvažena zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja bih zatražila stanku kako bih progovorila o međunarodnom danu obilježavanja o bolesti koja se zove ALS.
Da, izvolite. U ime kluba MOST-a.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. U ime kluba zastupnika MOST-a bih zatražio stanku na temu devastacije zaštićenog područja Nacionalnog parka plitvička jezera.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Varga.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. U ime kluba SDP-a tražim stanku od 10 minuta na temu aktualna pitanja u politici lijekova u Hrvatskoj.
Hvala. Uvaženi zastupnik Dodig.
… [[Govornik naknadno uključen.]] tražim stanku od 5 minuta u ime kluba HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a na temu imunitet u Saboru.
Hvala. Uvaženi zastupnik Lovrinović.
Gospodine potpredsjedniče tražim stanku od 10 minuta u ime kluba Promijenimo Hrvatsku o odnosima, znači vanjsko političkim odnosima sa Slovenijom. Hvala.
Hvala. Još netko? Ako ne, hvala lijepa. Onda se vidimo u 9,45. STANKA U 9,35 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Kolegice i kolege, stanka nam je istekla, pa ćemo krenuti prvo u ime kluba HDZ-a, uvažena zastupnica Ljubica Lukačić. Možemo zauzeti svoja mjesta i malo se smiriti? Da saslušamo kolegicu Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, danas je evo prvi dan ljeta, 21. lipnja i Međunarodni je dan oboljelih od amiotrofične lateralne skleroze, kraće ALS. To je bolest koja odnosno oboljeli od te bolesti imaju brzi, progresivni proces koji zahvaća motorni korteks, moždano deblo, motorne neurone kralježnične moždine. Rani simptomi bolesti očituju se kao slabost u mišićima, grčenje ili trzanje u rukama i nogama, javljaju se problemi s podizanjem stopala, a u nogama i rukama može se osjećati neprestana slabost. Uz to, oboljela osoba može početi nerazgovjetno govoriti, otežano gutati te osjećati grčeve u rukama, ramenima i jeziku. Kako bolest napreduje, simptomi se pogoršavaju, oboljeli gube sposobnost hodanja, gutanja, govorenja a na kraju i disanja zbog čega je u terminalnoj fazi bolesti neophodna stalna, umjetna respiracijska pomoć. Posljednja faza bolesti karakterizira potpunu paralizu, ali mozak oboljelog i dalje normalno funkcionira. Bolest je neizlječiva, a 90% oboljelih umire unutar 6 godina od postavljanja dijagnoze. Mnogi oboljeli konstantno osjećaju vrlo, vrlo neugodnu bol, poput one koju ljudski organizam osjeća kada ga se polije hladnom vodom, upravo zato prije nekoliko godina pokrenuta je kampanja povećanja svjesnosti o ALS-u. Svi oboljeli od ALS-a puni nade željno iščekuju rezultate istraživanja koji se provode diljem svijeta. Kampanja se provodi kako bi smo zajedno sa cijelim svijetom zahvalili onima koji čine napore za unapređenje kvalitete življenja za oboljele od ALS-a. Ove godine na svim se jezicima nazdravlja u riječ „živjeli“, koja je izraz dobre volje, prijateljstva, s vizijom svijeta bez ALS-a i neuromuskularnih bolesti. Stoga evo kolegice i kolege, danas svi zastupnici na klupama imaju ovu karticu kojom evo očekujem da ćemo svi nazdraviti ovoj kampanji i u nadi da će istraživanja pokazati nadu za oboljele od ALS-a obzirom kako sam rekla da je to neizlječiva bolest, ali da će se možda evo pokazati i naći nekakav lijek, kako bi se oboljelima simptomi olakšali i kako bi se smanjila smrtnost. Hvala vam lijepo.
Hvala vam lijepa na toj intervenciji, važno je podizati svijest o različitim bolestima pogotovo ovakvima koje uistinu bitno pogađaju one koje su od njih oboljeli. Slijedeći će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti uvaženi zastupnik Slaven Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Ja ću govoriti danas o devastaciji u zaštićenom području Nacionalnog parka Plitvička jezera. Plitvička jezera najstariji je naš Nacionalni park i doista predstavlja neprocjenjivu vrijednost za RH. Zahvaljujući prepoznatoj, iznimnoj univerzalnoj vrijednosti sedrenim barijerama, već gotovo 40 godina je na listi svjetske baštine UNESCO-a, dakle prirodne baštine na kojoj dakle ponosno stoji. Što se danas događa? Postoji zametna, primjetna je devastacija prostora prekomjernom izgradnjom, betonizacijom, apartmanizacijom, urbanizacijom, iznimno osjetljivog hidrogeološkog područja. Tragično je i apsurdno da se sve to dešava uz izdane građevinske dozvole. Kako je to moguće? Pa evo, priča je složena, ja ću iznijeti ovdje nekoliko važnih činjenica. 2005. tadašnja ministrica nadležna je poslove izdavanja građevinskih dozvola u zaštićenim područjima preselila iz centralne u lokalnu razinu, dakle građevinske dozvole se od tada izdaju u lokalnom uredu, regionalnom u Gospiću. 2013. nova nadležna ministrica iz druge političke opcije zadala je drugi, doista izgleda smrtonosni udarac za sustav zaštite u zaštićenim područjima, a to je da je javna ustanova, dakle nacionalnog parka izbačena iz procedure, dakle ona više nije stranka u postupku izdavanja građevinske dozvole. Posve neobično. Dakle, očito je prostorni plan o kojem sada nema mjesta govoriti bio smatran dovoljno dobrom podlogom za izdavanje dozvola. Posljedica je da je javna uprava nacionalni park inače apsolutno nadležna za sve što se dešava unutar zaštićenog područja van ikakve kontrole o izdavanim građevinskim dozvolama. Čak nema niti informaciju. Ovdje je jedna fotografija napravljena ovih dana koja pokazuje jednu novu sliku, dakle u području zaštićenom. Dakle, bez ikakve najave za nadležnu, dakle javnu ustanovu niče dizalica, jedna velebna dizalica nad okolnom šumom. Inače u veljači ove godine smo imali posjet tzv. reaktivne promatračke misije centra svjetske baštine koja je u svom izvještaju elaborirala vrlo ozbiljan izostanak sveobuhvatnog sustava zaštite. Sama gradnja van kontrole javne ustanove je nešto što samo po sebi vrišti. I mi smo doista u prilici da izgubimo mjesto, dakle na toj listi svjetske baštine. Kao ministar nadležan za zaštitu okoliša nisam uspijevao dobiti puno povjerenje, odnosno razumijevanje svoga kolege, dakle nadležnog za graditeljstvo oko postojanja doista zajedničkog problema. Ovdje treba spomenuti i svesrdnu potporu pojedinih medija gdje se javnosti prezentira jedna idilična slika koja doista nema veze sa stvarnošću. Ozbiljna upozorenja da našem najstarijem nacionalnom parku Plitvičkim jezerima, biseru hrvatske prirodne baštine ozbiljno prijeti devastacija i trajno nepovratno uništenje uzrokovano prekomjernom izgradnjom i apartmanizacijom relativizira se do krajnosti koja graniči sa apsurdom. Na koncu, ponovno su ustali branitelji, dakle koji nakon 27 godina sada ne protiv agresije i neprijatelja, stvaranje Hrvatske države, ali sada protiv dobro organiziranih interesnih lobija na žalost uparenih sa pojedinim političkim elitama, dakle brane Hrvatsku. Svaka im čast za to i samo neka se onda netko usudi reći da se ta populacija bavi samo svojim interesom. Ovo je doista iznimno odgovaran postupak. Svatko od nas se sam u svojoj savjesti danas ima obvezu oduprijeti pasivizaciji društva i štititi ono što je doista naše. Interes nekolicine nije opravdanje oduzimanja prava našoj djeci da gospodare i [[Upadica Reiner: Hvala.]] baštine dakle prirodnu ljepotu Lijepe naše. Stoga molim, urgiram sve odgovorne da poduzmu hitne korake. Hvala lijepo.
Hvala. Ja molim sve govornike da se drže vremena. Evo sad će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti uvaženi zastupnik Siniša Varga. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo iako je kolegica govorila neki dan na ovu temu, ja ću danas opet ponoviti zato jer od tada pa do danas za obitelji oboljele djece odnosno za samu djecu nije se ništa promijenilo osim u segmentu da zasjeda još jedan od famoznih povjerenstva Vlade RH koje treba ili donijeti rješenje ili ne donijeti rješenje, ali u svakom slučaju ta povjerenstva ne donose apsolutno ništa brzo. A ono što se sad trenutno sad očekuje je jedno određena brzina. Naime, govorim vezano za aktualni problem za lijek Dinutuximab koji nije dostupno našim hrvatskim pacijentima. Ali tu ću govoriti iz aspekta šire vezano za politiku lijekova u RH i općenito načina na koji svi građani i po pitanju ovoga lijeka, ali i za pitanje drugih lijekova iz spektra biološke terapije, imunoterapije i sve vezano za velike skokove i napretke koje ima istraživanje i razvoj u farmaceutskoj industriji i u segmentu šanse za izlječenje bolesti ili odgađanje kasnih posljedica malignih bolesti. I smatram da je potrebno tu razjasniti nekoliko stvari koje možda građanima nije jasno. Naime, povjerenstvo je osnovano od strane ministra zdravstva da bi se vidjelo da li je lijek učinkovit ili nije. Međutim, samo sažetak od Europske komisije, odnosno Europske agencije za lijekove ima preko 150 stranica, gdje su najveći stručnjaci zdravstva EU eksperti angažirani od strane Europske agencije za lijekove ocijenili i dali, temeljem svoje analize utvrdili da lijek koji je namijenjen za, kao Orphan drug kao lijek za rijetke bolesti ima učinkovitost i opravdanost za kliničku primjenu na ljudskom tijelu. Prema tome, ja ne vidim ikakve potrebe za bilo kakvim povjerenstvom, netko tko će ponovno preispitati i ono što su najveći eksperti EU već utvrdili. Sa tim odobrenjem kada je EMA stavila to na svoju listu lijekova automatizmom kao članicom EU sam lijek je uvršten i na lijekove koje odobrava Hrvatska agencija za lijekove u RH. Prema tome, to je dostupno hrvatskim građanima i legalno se nalazi na hrvatskom tržištu. Sad je pitanje de facto kada i na koji način će dospjeti lijek na listu lijekova Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, koji je preduvjet da bude na listi posebno skupih lijekova zavoda. Tu moram napomenuti da se više puta govori da tu nema zastupnika itd. Međutim, samo povjerenstvo na temelju na primjer prijedloga jedan od stručnih društava Hrvatskog liječničkog zbora može pokrenuti postupak za uvrštavanje lijeka na listu. To je utvrđeno Zakonom o lijekovima, konkretnije se radi o članku 190. Zakona o lijekovima. I nema nikakve opravdanosti da prije samog Povjerenstva za lijekove koji je načelu jer se nalazi klinički onkolog, sastavnice su tog povjerenstva eminentni stručnjaci koje je imenovala vladajuća većina kao ljude od svog povjerenja koje će utvrđivati koji su lijekovi na listi, koji nisu i nema potrebe onda mimo njih utvrđivati još jedno povjerenstvo koje će dati prethodno mišljenje, čime će se pobiti ili potvrditi mišljenje Europske komisije, odnosno Agenciji za lijekove. Iz tog razloga ja bi tu naglasio da tu predlažem tri mjere, jednu kratkoročnu, jednu srednjoročnu, jednu dugoročnu. Kratkoročno, sutra je sjednica Vlade, predlažem da se iz pričuve državnog proračuna osiguraju sredstva za Klaićevu, da se hitnom mjerom riješi pitanje ovih 7 djece koji čekaju sada lijek. Srednjoročno u pitanju proračuna za 2018. godinu, naglašavam da je HDZ obećao osigurati dostatna sredstva za zdravstvenu zaštitu i jedina stranka koja je to napravila, dobila izbore i evo očekujemo da se to obećanje ispuni i konačno dugoročno, obzirom da je Vlada kroz svoju vanjsku politiku uključena u multilateralne razgovore sa višegradskom skupinom, predlažem da se nastavi, produbi Hrvatskoj sudjelovanjem na objedinjenoj nabavi lijekova u toj skupini, jer smatram samo na taj način kroz slične veličine ekonomske moći možemo zajedno postići volumen i na taj način smanjiti lijekove. Ali sada kratkoročno apeliram, osigurate sredstva za tu djecu koja sada čekaju lijek, a kasnije se može o svemu drugome dalje razgovarati. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći će u ime Klube zastupnika HDS-a, HSLS-a, HDSSB-a, govoriti uvaženi zastupnik Goran Dodig. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Različitost ovih tema koje vidimo kroz ove stanke, govore o svojoj složenosti posla koje radimo i o našoj zainteresiranosti da taj posao napravimo što bolje, da ga približimo javnosti i da na taj način doprinesemo radu ovog Visokog doma. Međutim, nezaobilazna je činjenica da ovaj Visoki dom, gubi na autoritetu, gubi na vjerodostojnosti i gubi na svojoj učinkovitosti i to rapidno u zadnju godinu, dvije dana. Nije nikakva rijetkost da se to događa i u drugim sredinama, ali mene u ovom trenutku zanima vrijeme sada i ovdje gdje mi možemo raditi, gdje možemo napraviti nešto dobro, zbog čega i jesmo ili bi trebali biti ovdje. I zbog toga mi je palo na pamet, kako bi bilo vrlo razumno na samom početku detektirati pravila ponašanja u ovom Saboru. Jedan od elemenata, ne kažem da je to sve, jedan od elemenata jeste fenomen imuniteta u Saboru. Ovdje sam bio puno puta suočen sa moralnom dilemom da li glasovat zato da se nekome skine imunitet ili ne. I po onda mi je objašnjeno da je to ustaljena praksa i po tome smo radili. Međutim, ja sam dugo razmišljajući o tome, došao do zaključka da ne mogu više tako razmišljati, i to mi je bilo razumljivo možda u jednom periodu novije Hrvatske države, da se tako ponašamo, ali već danas vidim da je to poprimilo razmjere koji postaju destruktivni. Hrvatski sabor ne djeluje vjerodostojno, Hrvatski sabor se pretvorio osim u instituciju koja donosi zakone i kritizira kroz kritiku, kroz raspravu donosi najbolje zakone, pretvorio se u mjesto vrijeđanja. To u budućnosti neću podržavati, nego ću tražiti objašnjenje za svako pojedinačnog i saborskog zastupnika koji koristi pravo imuniteta da bi obezvrijedio i kolege zastupnika ili nekoga iz vana koji se ne može braniti. Jedini način da se obrani jeste sudska tužba. Može se reći o svakome svašta, na način da se upozori na greške pojedinca, na nepravilnosti koje je napravio, ali riječi kao što su kriminalac, kao što su uhljeb, kao što je lopov, mislim da nisu primijenjene ovom Domu. To ne znači da želim umanjiti kritičku raspravu u ovom Saboru, dapače. Kada gledam koje to efekte ima i na javnost, onda stvar postaje još složenija. Nas se percipira kao skupinu ljudi koja sebi može svašta dopustiti, koja bez ikakve odgovornosti napada i vrijeđa i koji iza toga ne odgovara nikome. Ta logika je formirala i kolektivnu svijest na način da se i u društvu događaju pojave prepune agresije, prepune nekontroliranih optužbi i da zapravo čitavo društvo živi u jednom kaotičnom stanju koje ne vodi dobrom. Mi se možemo ovdje itekako sporiti o određenom problemu, ali ja vas molim prestanimo vrijeđati, a ja ću svoj doprinos tom prestanku vrijeđanja u buduće manifestirati mojim glasovanjem, unaprijed kažem glasovanjem protiv skidanja imuniteta, gdje vidim da je bilo u pitanje vrijeđanje, pa makar se u pozadini nalazile i nekakve ružne akcije, ružne pojave o pojedinaca na koje se to odnosi, ali mislim da moramo zadržati dostojanstvo i zbog sebe i zbog svog doma i zbog ovog Doma na način da se klonim vrijeđanja i nepotrebnih svađa. Kritika da, vrijeđanje ne. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. I zadnje u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku će riječ uzeti uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani građani koji nas pratite. Postavlja se elementarno pitanje, ima li RH jasnu vanjsku politiku, a u tom kontekstu sam se javio ispred kluba Promijenimo Hrvatsku da pitam, kakva je naša strategija vanjske politike prema Sloveniji? Ja smatram da mi strategije vanjske politike nemamo. Jednu politiku vodi premijer, drugu predsjednica, treću Ministarstvo vanjskih poslova itd. Možda ta strategija vanjske politike i nije potrebna, ali onda treba reći zašto i koga se sluša onda. Možda je dovoljno slušati Bruxelles ili neki drugi centar moći. A pogledajte s druge strane malu zemlju, duplo manju od Hrvatske, ali ona zna što hoće, Sloveniju i izuzetno aktivno radi na tome na ostvarenju svojih vanjskopolitičkih ciljeva. Dakle Slovenci znaju što hoće. Evo narednih već danima i tjednima najavljuju da će biti priopćeno odluka Arbitražnog suda o graničnom sporu sa Hrvatskom i stalno se to plasira u javnost, a posebno sada kada dolazi vrhunac turističke sezone. Mi znamo da je u 2015. godini ovaj Sabor odbio sudjelovati i priznati odluku Arbitražnog suda o tome, ali se postavlja ključno pitanje sada, kakav je naš stav, kakav je plan nakon toga, što mi hoćemo, kako ćemo riješiti probleme sa Slovenijom? Hoće li Vlada i predsjednica i ovaj Sabor trpati taj problem pod tepih na neko neodređeno vrijeme ili će proaktivno djelovati i dati prijedlog kako riješiti te probleme. Mi očito sa susjedima pa tako i sa Slovenijom moramo riješiti te otvorene i najveće probleme, sjesti za stol, ali evo za desetak dana će ta odluka o Arbitražnom sudu, rješenje biti priopćeno. I već se jučer vidjeli ste govori kako će početi primjena kontrola na granici, a to u prijevodu znači da će Slovenci početi snažno gnjaviti turiste koji dolaze u Hrvatsku ne bi li to iskoristili kao pritisak da Hrvati prihvate odluku Arbitražnog suda. I svi kod nas šute. Pa jel se mi plašimo toga? Naravno nećemo oko za oko, zub za zub, međutim moramo pokazati svoj stav, ali imamo načina da odgovorimo i to sigurno. To je pritisak što će se sada raditi na granici, to je ružno neprihvatljivo, a kažem možemo i mi odgovoriti. Ali Sabor i Vlada moraju uskladiti plan rješavanja ovih problema. Ali s druge strane ovdje sam prije dva, tri mjeseca govorio o problemu Ljubljanske banke odnosno iznosu od oko dvije milijarde eura koji Hrvatska država potražuje od Slovenije odnosno Ljubljanske banke sada nove Ljubljanske banke, na temelju neisplaćene stare devizne štednje hrvatskih građana u njihovoj filijali u Zagrebu koja nije isplaćena i koja je sa kamatama i zateznim kamatama dostigla oko dvije milijarde eura. Međutim nakon toga nitko prstom nije maknuo u prethodnoj vladi, jel dvije milijarde je malo za ljude koji obnašaju vlast koji su u Vladi. Ovo je ogroman problem i ogroman iznos i zbog toga zaslužuje da se svaki dan njime bavi. Ali to se ne radi kolegice i kolege. Pa za čiji interes se onda radi, ako dvije milijarde potraživanja u Sloveniji nije važno, pa što je važno u ovoj zemlji? Za dvije milijarde možemo otkupiti mađarski dio u INA-i i još nekoliko važnih problema u ovoj zemlji riješiti. Ponovo pitam, zašto to nije prioritet hrvatske vanjske politike? Zamislite ovaj problem Ljubljanske banke prepušten je Zagrebačkoj banci i Privrednoj banci da oni u privatnim sporovima vode problema, a ustvari obeštetila je isplatila je devizne uloge država Hrvatska iz proračuna i sada ima pravo potraživanja. Znači da zaključim. Onaj tko nema jasne ciljeve vanjske politike taj očito nekoga sluša. Pa vidimo ponekad iz Bruxellesa je dovoljno da neko samo podigne obrve, a ovdje se skače iz stolice još se pita trebate li još možda nešto. Stranka Promijenimo Hrvatsku se oštro suprotstavlja ovakvom jednom načinu vođenja vanjske politike, nedostatku vanjske politike i tražimo plenarnu sjednicu u Saboru, da dođe i predsjednica, ministar vanjskih poslova, premijer da objasne strategiju vanjske politike, glavne ciljeve i da zauzmemo stavove. Hvala.
Hvala lijepa.
A pardon, prije toga javio se kolega Pernar. Izvolite.
Hvala. Tražim stanku zbog deložacije obitelji Milanović kraj Motovuna, da progovorim o tom problemu, evo 10 minuta ako može. Hvala.
Možemo odmah da ne radimo stanku?
Možemo, može, evo.
Evo izvolite onda, izvolite. Nećemo raditi stanku nego odmah ćemo dati.
Želim se zahvaliti predsjedavajućem Jandrokoviću što je omogućio da ovako kao bi rekao, skratimo vrijeme, ali i da ukažemo na ono što nam je bitno. A to je da 23. 6. ja mislim u 9,30 sati, u Motovunu će se dogoditi drugi pokušaj deložacije obitelji Milanović koja je ostala bez doma zbog kredita ilegalne one RBA zadruge, odnosno zadruge koje su radile bez dozvola HNB-a. Izdavale kredite i za logično je očekivati da bi Hrvatska država zaštitila znači obitelj Milanović, čija je jedna članica, znači dio te obitelji je dijete koje je u kolicima oboljelo od cerebralne paralize. I jedino što nude tom djetetu znači nadležne institucije je zapravo smještaj u neki dom za nepokretne osobe u Novigrad ako se ne sjećam. I događa se to, da država zapravo ne štiti vlastite građane i mi sad ovdje raspravljamo o subvencioniranju kredita, a kao pomoć ljudima koji dižu kredite, ali mi već imamo građane koji su dizali kredite, koji ih ne mogu vraćati, koji se nalaze jednom nogom na ulici i kako im država asistira. Kako im pomaže? Pomaže im tako da će ih deložirati. Eto, to je pomoć koju naša država nudi i postavlja se pitanje odgovornosti. Da li su ti ljudi sami sebi krivi ili jednostavno monetarni sustav naše zemlje je takav da se krediti ne mogu vratiti? Ono što je najveće licemjerje da država koja ne može vratiti kredite, i to ne kredite neke malene, nego ogromne dugove ima koje ne vraća, ona deložira ljude koji su dužni puno manje i onda još njima sugerira e da ste vraćali kredit, ne bi bilo deložirani. I to je uvijek ta identična poruka, sami su si krivi jer nisu mogli vraćati kredit. I tu poruku upućuju isti oni političari koji u ime države dižu kredite koje ne vraćaju. I nije ovdje problem samo središnja država, ni autoceste ne mogu vratiti kredite, ni željeznice ni brodogradilišta, gotovo da nema velikog pravnog subjekta. Evo imate slučaj Petrokemija. Ista stvar, nema otkuda vratiti kredite. I onda što, kad se duguju milijarde i stotine milijuna, e onda se može. Onda se digne novi kredit. A kad se radi o obitelji koja nije finacir HDZ-a tko ona iz PPD-a, koja nema nikakvih veza u visokoj politici, e onda idemo na ulicu. I žalosno je to da ja kao saborski zastupnik moram hodati po deložacijama i žalosno je da moram sebe na neki način promovirat na način da to radim. Ja bi volio da ja to ne moram raditi. Ja bi volio da je HDZ bio vjerodostojna stranka i da se održao svoje obećanje koje je dao prije izbora, da će zaštititi jedini dom od ovrhe. Ali nažalost nije. I obitelj Milanović koja se ironijom, odnosno igrom slučaja preziva i bivši premijer, sad plaća cijenu. I postavlja se pitanje što mi kao saborski zastupnici planiramo učiniti po tom pitanju? Odnosno, do kada će saborski zastupnici Živog zida morati hodati po deložacijama? Još 3 godine, 10 godina, 20 godina, kamo vodi ovo sve? Koji je smisao svega ovog? Ja to dame i gospodo, nažalost ne vidim. Ne vidim i nije mi jasno. Ne mogu jednostavno, kako bi to rekao, shvatiti, ne mogu vidjeti smisao te politike koja vodi raskućivanju građana, kad istovremeno imamo užasno negativne procese, bijega ljudi iz zemlje, znači depopulacija na najjače, stotine tisuće građana se iselilo s jedne strane, s druge strane imamo rekordno negativan prirodni prirast, znači broj rođene djece je najniži otkad Hrvatska postoji. E i kamo to vodi na duge staze? Zbrojite, deložacije, iseljavanje i svake godine sve manje broj rođene djece. Kamo će to odvesti našu državu? I umjesto da se mi u Saboru bavimo time kako preokrenuti trendove, e mi se bavimo time kako ćemo navući ljude da dižu nove kredite. Kao država će vam nešto subvencionirat, a istovremeno mlade ljude, uvodim porez na promet nekretninama, iako je prva nekretnina, ne znam PDV itd., i u biti će ljudi na kraju platiti sami tu subvenciju i na kraju biti deložirani ako neće moći vratiti. Hvala.
Hvala.
Ako sam dobro shvatio, kolega Maras u ime Kluba zastupnika SDP bi rekao.
Jeste gospodine potpredsjedniče, u skladu sa ovom praksom i malo prije prakticirana predsjednik je to dopustio, možda bez ove stanke, da se mogu obratiti u ime Kluba, vezano uz otpuštanja radnika u Konzumu koje su danas najavljena.
Dobro, ja nisam sklon takvoj praksi, ja sam sklon poštivanju Poslovnika, pa ćemo se onda vidjeti u 14,15 minuta. STANKA U 14,05 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 14.15 SATI]] Evo kolegice i kolege, stanka nam je istekla pa će govoriti sada u ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala vam lijepo. … [[Govornik naknadno uključen.]] Znam da je evo sada ova rasprava već odmakla, interes je malo i pao, ali o važnim stvarima se treba govoriti i molio bi sve one koji nas slušaju ovdje, a pogotovo predstavnike medija da prenesu ovo što ću reći. U ovom trenutku je najavljeno šta je po meni nevjerojatno u sred sezone da se zatvara 100 trgovina Konzuma, znači u ovom trenutku je vladin povjerenik u Agrokoru znači onaj kojega je Vlada postavila tamo da vodi poslovanje, HDZ-a, je da će otpustiti tri tisuće ljudi. U isto vrijeme cijeli dva mjeseca, tri mjeseca ove krize u Agrokoru nas je Vlada HDZ-a uvjeravala da otpuštanja neće biti. Znači lagali su nas svi redom, lagao nas je premijer Plenković. 9. svibnja ove godine potpredsjednica Vlade Dalić je u intervjuu na jednoj nacionalnoj televiziji rekla o otpuštanjima nemamo šta govoriti. Nije prošlo ni dva mjeseca od 9. svibnja tri tisuće ljudi ostaje bez posla, 100 trgovina Konzuma se zatvara. To je skandal, to je odnos i način na koji se ova Vlada odnosi prema građanima RH, prema zaposlenima u tvrtkama u kojima Vlada RH ima utjecaj, a u ovom trenutku u Agrokoru vodi poslovanje i ovo je vrijeme u kojem se treba tražiti odgovornost onih koji su tako govorili. Na osnovu te lažne izjave, ministrice Dalić ona mora podnijeti ostavku. Prije dva mjeseca otvoreno je javno lagala hrvatsku javnost i rekla da otpuštanja, mogu točno citirati, „da o otpuštanjima nema u Konzumu odnosno Agrokoru nema govora, ne trebamo govoriti o otpuštanju“. Tako je točno ministrica Dalić rekla. I šta se desilo dva mjeseca kasnije? Gospodin Ledić koji vodi sada Konzum je najavio zatvaranje 100 trgovina. Molim sve medije da prenesu da ljudi vide kako se Vlada HDZ-a odnosi prema svojim građanima i da jednostavno građani RH, oni koji još imaju iluziju o tome da premijer Plenković, HDZ govore istinu i brine o građanima RH tu iluziju izgube. Odgovorni ste vi kolegice i kolege koji ste omogućili zakonom da ministrica Dalić preuzme upravljanje Agrokorom, da nas slaže u svibnju mjesecu ove godine i da danas tri tisuće ljudi u Konzumu u nekom kraćem roku će dobiti otkaze. To je skandalozno i to je nažalost postala špranca ponašanja HDZ-a i samo se pitaju ljudi do kada i na koji način će se to tolerirati. To se ne smije raditi kolegice i kolege. Lagati radi lokalnih izbora i nakon toga niti mjesec dana tri tisuće ljudi poslati na cestu de facto ostaviti ih bez posla. Ja sam pretpostavljao da to šta govori gospođa Dalić i svi oni koji prate situaciju nije istina, da nam se govore neistine, ali jednostavno kada se stvari ovako plastično dese, kada ljudi ostanu bez posla ne možeš, a ne reagirati u ovome Saboru. I to je po meni jedan od ključnih razloga zbog kojeg će klub SDP-a i tražiti odlazak i ostavku Martine Dalić sa mjesta potpredsjednice Vlade jer je lagala građane RH govorivši da neće biti otpuštanja prije svega četrdesetak dana. Tri tisuće ljudi u Konzumu ostaje bez posla. Hvala vam lijepa.
Hvala. U ime kluba HDZ-a govorit će uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Ovaj istup kolege Marasa u ime kluba SDP-a najbolje govori koliko smo dobro postupili kada smo … i predložili i usvojili Zakon o postupanju izvanredne uprave u tvrtkama od strateškog interesa za RH. Naime, da tog zakona nije bilo onda bi se dogodilo upravo ovo što kolega Maras govori, ali ne u broju u kojem je on rekao i ne znam odakle mu taj podatak od 3000, od radnika koji će biti otpušteni. Nego bi se ta situacija bila … [[Govornik se ne razumije.]] sa cjelokupnim brojem zaposlenika tvrtke Agrokor koji ima u Hrvatskoj negdje oko 40 tisuća zaposlenika a da ne govorim što bi se bilo dogodilo sa svim onim dobavljačima, OPG-ima, u prvom redu malim dobavljačima koji su povezani interesno, poslovno sa koncernom Agrokor. Prema tome da se taj zakon nije donio, mi bismo čitavo ovo vrijeme svjedočili stečaju preko 70 ovisnih društava koji su u koncernu Agrokor i ne bismo govorili o eventualnom otpuštanju manjeg broja zaposlenika u neprofitabilnim prodajnim centrima tvrtke Konzum. Koliko sam ja informaciju uspio pročitati u ovo kratko vrijeme da je predsjednik uprave Konzuma izjavio kako će doći do otpuštanja u 80-ak do 100 prodajnih centara ali na način da će se tim istim radnicima u prvom redu predložili premještaj na druge lokacije gdje je to moguće. A u svakom slučaju ako netko od zaposlenika i ne bude mogao biti zbrinut u sustavu Konzuma jasno da će tvrtka poslujući prema zakonu morati i postupiti prema zakonu i omogućiti jasno zbrinjavanje svih tih viška radnika koji će eventualno biti otpušteni nakon zatvaranja neprofitabilnih centara u sustavu Konzuma. S druge strane mi smo tada govorili da ćemo sa Zakonom o postupanju i izvanrednom upravom u tvrtkama od strateškog interesa za RH najprije stabilizirati poslovanje tvrtke i tvrtka je stabilizirana, kao što znate uredno se isplaćuju plaće, sve su tvrtke u koncernu deblokirane, nastavljeno je uredno nabavljanje potrebne robe da bi Konzumove police bile pune i da bi se moglo nastaviti sa normalnim funkcioniranjem. Ali smo tada rekli da slijedi druga faza. Druga faza podrazumijeva potpisivanje nagodbe sa vjerovnicima i restrukturiranje samog koncerna. Upravo ovo što se sada događa ide za financijskom konsolidacijom, za učinkovitošću i profitabilnošću samoga Konzuma pa na tom tragu i jest i ovo najavljeno zatvaranje određenog manjeg, manjeg broja prodajnih centara koji jesu neprofitabilni. Prema tome Zakon o izvanrednoj upravi omogućio je stabilizaciju i sada se ulazi u taj drugi dio koji je zakonom predviđen a to je restrukturiranje koncerna kako bi se kroz njegovo restrukturiranje omogućilo da svi oni zdravi segmenti tvrtke i svih tvrtki u sustavu Agrokora mogu normalno funkcionirati. Prema tome ja mislim da je taj zakon kojega smo donijeli, ne mislim nego sam siguran već sada polučio ogroman uspjeh jer je stabilizirao poslovanje tvrtke koja itekako je značajna za funkcioniranje financijskog i gospodarskog sustava RH. A ako i dođe do eventualnog otpuštanja određenog broja radnika ono što je obveza i na čemu ćemo inzistirati da se oni zbrinu u skladu sa zakonom ili što bi bilo bolje preraspodijele u sustavu koncerna na radna mjesta koja odgovaraju njihovoj stručnoj spremi. Pa u tom smislu evo imao sam potrebu u ime kluba i odgovoriti na ovakav pristup predstavnika SDP-a. Hvala.
Hvala lijepa. Sada ćemo nastaviti sa onim što je bilo na dnevnom redu, a to je: - Konačni prijedlog Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, drugo čitanje, P.Z. broj 126. Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika, a u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, a njihova izvješća primili ste na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvažena državna tajnica u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja gospođa Katica Prpić. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovane saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici. Pred vama se nalazi zakon čijim bi se donošenjem omogućilo građanima RH koji nisu stariji od 45 godina te koji odnosno čiji bračni ili izvabračni drug, životni partner ili neformalni životni partner u vlasništvu nema stan odnosno kuću ili koji u vlasništvu ima samo jedan stan ili kuću koju prodaje radi kupnje većeg stanja ili kuće, odnosno gradnje kuće zbog potreba vlastitog stanovanja da po povoljnijim uvjetima riješe svoje stambeno pitanje. Olakšava se otplaćivanje stambenog kredita prve 4 godine tako da polovina iznosa ukupnog obroka, odnosno anuiteta plaća RH putem agencije za pravni promet i posredovanje nekretninama kreditnoj instituciji i to unaprijed za tekuću kalendarsku godinu. Daje se mogućnost dodatnog produženja roka za subvencioniranje kredita u slučaju da je podnositelj zahtjeva ili član njegovog obiteljskog domaćinstva utvrđenog invaliditeta najmanje 50% za godinu dana odnosno za 2 godine za svako živorođeno odnosno posvojeno dijete u razdoblju subvencioniranja kredita. Daje se ograničenje iznosa kredita koji će se subvencionirati i to do najvećeg iznosa od 1500 eura po metru kvadratnom odnosno do najvećeg ukupnog iznosa cijene stana ili kuće a to je 100 tisuća eura što u prosjeku daje veličinu kuće ili stana od 66 metara kvadratnih. Osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom. Propisuje se da se zahtjev za subvencioniranje kredita podnosi nakon objave javnog poziva za podnošenje zahtjeva u Narodnim novinama i javnim glasilima koje objavljuje APN do 31. srpnja 2018. godine, rokovi za podnošenje zahtjeva, uvjeti za odobrenje subvencioniranja kredita. Efektivna kamatna stopa na stambeni kredit prve 4 godine njegove otplate ne može biti veća od 3,75% godišnje. Te po proteku prve 4 godine otplate kredita a u daljnje dvije godine može biti uvećana najviše za 10% do efektivne kamatne stope određene za prve 4 godine otplate. Propisuje se da ugovor o subvencioniranju kredita u ime RH zaključuje APN, da provedbu ugovora o subvencioniranju kredita prate kreditna institucija i APN, da APN jednom godišnje podnosi Vladi RH izvješće o provedbi ovoga zakona. Za provedbu ovoga Zakona o državnom proračunu RH za 2017. godinu na kontu Agencije za pravni promet i posredovanje nekretnina osigurano je 17,5 milijuna kuna. Također financijska sredstva za izvršavanje obveza RH prema ugovoru sklopljenom na temelju ovog zakona osigurati će se u državnom proračunu RH i nakon prestanka važenja zakona 30. rujna 2022. godine a sve sukladno obvezama iz ugovora. Evo hvala lijepa, ovo je bilo ukratko. Hvala vam.
Imamo nekoliko replika, prva je uvažene zastupnice Anke Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena državna tajnice, gospođo Prpić. U obrazloženju ovoga zakona stoji između ostalog i razlog zašto se donosi, razlog zašto se donosi, mogućnost demografskog oporavka Hrvatske. Dakle u obrazloženju dosta detaljno to stoj. Jednako tako kada se radila anketa pred jedno 2 godine među mlađom populacijom i onda je ta anketa rezultirala činjenicom da su se mladi ljudi glavninom odlučivali da bi im bilo prihvatljivo, neusporedivo više da postoji program državnog najma od kupnje stanova. Iz jednostavnog razloga što su fleksibilniji, što taj program državnog najma daje i određenu sigurnost i ne prisiljava ih odmah da ulaze u kredite. Inače zemlje koje su zaista prošle program demografskog oporavka kao što je i Hrvatska daju široku lepezu ponuda za svoje mlado stanovništvo, odnosno mlađe ljude kao jedan od razloga da ostaju tu i da ne idu i ne sele se u neke druge zemlje. Stoga me zanima budući da se s ovim zakonom ide i znamo zašto i kako. Da li to znači da je ministarstvo uopće odustalo od projekta najma ili znači da možda u nekakvoj drugoj ili trećoj fazi će doći do projekta najma. Pri tome ne treba zaboraviti da u ovom trenutku su najskuplje nekretnine uz obalnu liniju, odnosno uz samo more. A negdje tamo 2015. je napravljena jedna velika anketa putem APN-a u Splitsko-dalmatinskoj županiji, konkretno u gradu Splitu gdje je 1700 mladih obitelji rekli da im je puno prihvatljiviji projekt najma nego da uđu u projekt kupnje stanova. Pa me stoga zanima da li je Ministarstvo uopće odustalo od projekta najma ili će to u nekoj drugoj ili trećoj fazi biti još jedna dodatna lepeza ponuda kojim ćemo omogućiti da mladi ljudi ne iseljavaju, odnosno barem jedan od elemenata a to je sigurno stanovanje. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Ljubice Lukačić. Izvlite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana gospođo državna tajnice, vi ste evo u svom uvodnom izlaganju napomenuli da osobe, da ukoliko je podnositelj zahtjeva ili član njegovog domaćinstva osoba sa invaliditetom da će se subvencioniranje produžiti za još jednu godinu. Na tome evo vam mogu u ime svih osoba sa invaliditetom u RH kojih nije mali broj ali nema ih ni puno koji dižu kredite za kupnju stanja, dakle u ime svih njih na tome vam mogu zahvaliti. I rekla bih da ste umjesto, da ste odnosno uz demografsku mjeru koja bi trebala eto, koju bi ovaj zakon, na koju bi trebao imati učinak da ste i osobama sa invaliditetom, iako ne bih rekla da ste i socijalno osjetljivi jer osobe sa invaliditetom ne spadaju u socijalnu kategoriju, one moraju jednako dobro živjeti. Da, spadati će ako budu jako, jako siromašni, što najčešće danas jesu ali dobro. Međutim, vidim da ste u članku 2. predvidjeli i još jednu mogućnost a to je subvencioniranje kredita za još jednu godinu ukoliko se u ovom roku od 4 godine subvencioniranja jednako tako utvrdi invaliditet podnositelju zahtjeva ili njegovom članu domaćinstva. Izuzetno dobra mjera, nemam što za reći ali bih molila da ovaj rok od jedne godine ako je ikako moguće produljite na rok od dvije godine. Zato što jedna godina apsolutno osobama s invaliditetom ne može pomoći jer su cijele obitelji paralizirane kad se dogodi invaliditet, za više od jedne pa i više od dvije godine [[Upadica Reiner: Hvala.]] ali dvije godine eto barem može nešto značiti, stoga vas molim da o tome razmislite do kraja ove rasprave da još razmislite o produljenju ovog roka. Hvala vam lijepo.
Slijedeća replika uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo, državna tajnice. Mene zanima da li i kada slično kao gospođa Mrak-Taritaš ste razmišljali, da li razmišljate o subvenciji najma za ovih 17 milijuna kuna koliko ste predvidjeli u godišnjem proračunu? Kada bi subvencionirali mjesečno najma mladim obiteljima za 100 eura, to bi na kraju godine izašlo na 1700 subvencija što je puno više, ja bi rekao i moguće trajnije bi pomoglo tim ljudima u nekom periodu nego što se sada radi. S obzirom da se ovdje usmjerava pomoć i obiteljima ali i financijskom sektoru koji će imati smanjeni rizik odnosno subvencionirati će se kamata i njima će biti sigurnije naplatiti te kredite. Znači s te strane me zanima zbog čega se ne ide sa najmom? Zbog toga šta je to pogotovo sve više i više trend među mladim obiteljima i što bi se veći doseg napravio. Znači 1700 ljudi sa subvencijama od 100 eura mjesečno bi moglo na razini ovog iznosa godišnje ostvarivati pomoć, a sa druge strane, ono šta pogotovo mislim da bi država ako već ide u te mjere, trebala još i značajnije ići, je da vi planirate 17 milijuna kuna iz proračuna godišnje, a prodajom tih stanova planirate uprihodovati 95 milijuna. Pa ako je već intencija da se pomogne mladim ljudima, zbog čega onda nismo uložili svih 95 milijuna na godišnjoj razini koliko se misli uprihodovati prodajom tih stanova u državni proračun? Šta ne bi to bilo logično? Da država ima nultu zaradu vezano uz te stanove? Zbog čega na ovaj način pomažemo obiteljima mladim, njih 1000, to je ograničena pomoć jer se godišnje proda u Hrvatskoj 3 do 4000 stanova, zbog čega onda ne napravimo i veću pomoć? Znači de facto de država pomoći ali će si s druge strane i zaraditi, znači to nije po meni napravljeno na najefikasniji mogući način, ja vas molim da o tome razmislite. Hvala lijepo.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Saše Đujića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa ovaj zakon nije dio nikakve mjere demografske politike ove Vlade i treba se podsjetiti kako je do ovog zakona uopće došlo. Dakle, krajem prošle godine prilikom izglasavanja i rasprave Zakona o poreznoj reformi kada je ova Vlada uvela porez na prvu nekretninu, koja dotada se nije plaćao, onda je u toku ove rasprave, u toku noći, bombastično pušteno najava uvođenja ovog zakona kao država će plaćati pola kredita mladim obiteljima. Mi smo par dana nakon toga premijera pitali direktno i ministra Kuščevića, sada već bivšeg, da nam objasne tu mjeru, on to tada nije znao. Tako da ovaj zakon je pun nejednakosti, pun nelogičnosti i kao takav u biti oslikava najbolje politiku ove Vlade. A to je kada bukne malo požara onda uzmi čašu vode pa to polijevaj. Naime, ovaj zakon, ja ću ga osobno podržati jer i ovo je barem mali korak pomoći mladim obiteljima kojima ste u ovih 6 mjeseci nanesli ogromnu štetu. Nanesli ste prvi puta poreznom reformom kada ste dizali plaće isključivo bogatima, mladim obiteljima se te plaće nisu dizale. Uveli ste porez na prvu nekretninu gdje su mlade obitelji morale početi plaćati između 20 i 30000 kuna poreza. Na ovu mjeru imate ograničena sredstva što znači da će po nekim procjenama nju koristiti samo 1000 i pol ljudi, najbržih ljudi u Hrvatskoj koji će moći doći do nje. Produžavanje financiranja za novorođeno dijete je dobro, ali da li to znači da će u idućoj godini smanjiti broj novih korisnika s obzirom na ograničena proračunska sredstva? Drugo, dajte se više dogovorite. Šta su mladi ljudi u Hrvatskoj? Jer kada imamo mjeru stručnog osposobljavanja, onda su vam to ljudi do 30 godina, a kada imamo stambene kredite onda su to ljudi do 45 godina, znači ova Vlada sama ne zna šta su mladi ljudi u Hrvatskoj. Dajte više ono, dajte neki smjer, neki plan i ajmo nešto raditi za mlade ljude. Hvala vam lijepo.
Hvala. Evo na replike će odgovoriti uvažena državna tajnica Katica Prpić. Izvolite. Dobro. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prvi će govoriti u Kluba zastupnika MOST-a uvaženi zastupnik Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovana državna tajnice, državni tajnici, najjača ekipa je ovdje, cijenjene kolegice i kolege. O ovome zakonu već smo raspravljali, načelno, svi smo složni oko toga da treba pomoći i mislim evo i unaprijed reći, da, dati ćemo potporu, međutim, ja bi još u ovoj završnoj riječi upozorio na određene negativne posljedice koje će biti primjenom ovoga zakona, a koje onaj tko je živio pogotovo na nekom potpomognutom području, svjestan je toga i u proteklom vremenu. Prvo, ajmo malo bavit se matematikom. Znači, kako je bilo najavljeno, negdje će se subvencionirati oko 1000 kredita. Ja ću vam reći da negdje godišnje u Hrvatskoj, prosječno se izgradi oko 16000 stanova i nešto ima i kuća. Da kažemo, dvadesetak tisuća kuća. Prema tome, u pet godina mi govorimo o sto tisuća objekata. Mi ćemo dati tisuću potpora. Znači, govorimo o jednom postotku. Hoću reći da intencija je dobra, ali sredstva će biti nedostatna. Jednostavno nećemo napraviti efekt koji smo željeli. Osigurali ste 35 milijuna kuna kroz pet godina, tako da u biti ta sredstva će biti ograničena. Ali bih napravio jednu usporedbu. Prema Zakonu o društveno poticanoj stanogradnji tamo je bilo razni oblici poticanja stanogradnje i koji su se pogotovo odnosili na područja gdje je otežani uvjeti života, a ako pogledate malo proračun za 2017. i najave projekcije 2018., 2109. vidjet ćete značajno smanjenje na toj stavci. Smanjujete stavku sa 220 milijuna godišnje u 2018. na 155, pa na 143. Prema tome, umanjujete za 65 milijuna godina, pa zatim za 77, a vraćate 35. Znači, izvanredno. Napravili smo uštedu. Ono država manje troši, ali nismo postigli efekt. Govorim samo o tome da jasno mi je da su teški uvjeti i dobivanje upravo da kažem jednog povjerenja Europske komisije da smo smanjili deficit i da smo izašli iz te procedure je lijepo, ali govorim da to ima cijenu. I bojim se da ta cijena upravo se plaća na onim područjima gdje je i najteže. Ovo je, zašto sam rekao 5 godina ili u samom zakonu je bio stavljen datum 30. rujan 2022. I dobro je da ide i ovaj amandman ispred saborskog odbora, da se to ukine jer vjerojatno morat će se značajnije i mijenjati, produljivati jer sa ovim nećemo postići ciljeve. Ono što je još bitno naglasiti je ta potpomognuta područja. Tamo je intenzitet gradnje ovisio upravo o intenciji lokalne samouprave koja je tražila mogućnost kako da se na području takve jedne općine ili grada uvodi gradnja. Činili su i ogromne napore da osiguraju poljoprivredno zemljište, sa APN-om sastavljali liste prioriteta, slagali i sada poslat ćemo im poruku da, odlično to što ste radili ali ta sredstva se smanjuju. Gledajući obveze iz prethodnih godina, pa smanjenje u budućem razdoblju možemo reći da Zakon o društveno poticajnoj stanogradnji vrlo brzo će kao i ovim amandmanom biti predviđen da se jednostavno ukine jer nećemo imati sredstva za nove programe. A ako se sjećate dodjele materijala koji je išao prema mladim obiteljima što smo napravili? Nismo pomogli mladoj obitelji koja je živjela u ruralnom području potpomognutog područja, nego smo s time što smo omogućili na cjelokupnom području tadašnjeg PPDS-a da je moguća gradnja, da se odseljavaju iz svojih pogotovo manjih sela, manjih zajednica, da odlaze u gradove. S tim zakonom u jednoj dobroj namjeri opustjeli smo sela. Prebacili smo ljude u gradove i umjesto da smo postigli efekt da ljudi vraćaju se, žive u svojim sredinama da im tamo omogućimo uvjete života mi smo im naravno omogućili ako isti materijal ugradite u jednu kuću u gradu ona sigurno puno više vrijedi nego određena kuća u selu. U našim selima, evo Vukovarsko-srijemskoj županiji kuće možete kupovati već sada upravo iz programa obnove za desetak tisuća eura. Ima čak i manje i za 5000 eura. Tu stvarno ne vidim ono više potrebe za poticanjem bilo koje stanogradnje. I vjerujte mi neće niti jedan poduzetnik u takvim sredinama ići graditi niti kuće, niti stanove, a niti će biti zainteresirani da koriste povlastice. I opet će naši mladi kojima želimo pomoći biti sa ovom odlukom koja je u dobroj namjeri preseljena u druga područja i nećemo pomoći demografsku obnovu najugroženijih područja. Drugi problem koji će se pojaviti je ta trka za novcem kad se objavi oglas tko je spreman, tko će uloviti svoju priliku. Ako donesemo sada zakon da li će već tijekom ljeta biti objavljen javni poziv da se jave pa će bit tko prije do cure, cura je njegova. I radi toga trebamo jasno poslati poruku i odavde da nije samo osigurat sredstva, nego i snažno promovirati taj program, da bude informacija što više dostupna, da ne bude kao sa sredstvima društvene poticajne stanogradnje koja su iskorištena stvarno u jako malom iznosu ako sam dobro pročitao 100 i nešto projekata sve ove godine. Prema tome, ja očekujem da ovdje budemo aktivni, da ministarstvo bude aktivno u promociji, da kad se vide stvarne potrebe, da onda ponovo vratimo ako treba ovaj zakon i u Vladu i ovdje u Sabor i da joj osiguramo značajnija sredstva. Evo dobili smo sada na klupe i amandman cijenjenog zastupnika i gospodina Aleksića o uvažavanju promjenjive stope kao povoljnijeg modela. I mi ćemo kao klub zastupnika dati potporu tom amandmanu, jer stvarno on pokazuje svoje prednosti. Prema tome, uz potporu koju ćemo dati ovome zakonu upozorio sam samo na probleme koji će definitivno nastati i volio bih da upravo i o tome zakonu imamo mjerenje njegovog učinka kojeg ja nisam vidio. Mi možemo gledati uvijek taj učinak, fiskalni učinak koji će biti u samome proračunu. To je jasno sam rekao. Uštedili smo 65 milijuna sljedeće godine, vraćamo 35. Uštedili smo 77 milijuna 2019., vraćamo 35. Prema tome, država je zaradila. To je učinak fiskalni, a onaj učinak na ljude nisam vidio taj dokument, pa bih zamolio evo ministarstvo da iziđe i sa takvim dokumentom, da znamo jasno projicirati ljudima kakvu će oni imati korist od ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepo. Vaše je izlaganje izazvalo priličan niz replika, pa krenimo redom. Prvi je uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine Panenić, vi ste rekli, najjača ekipa je tu iz ministarstva, nije najjača ekipa, nema ministra. Di je ministar? Ovaj je zakon koji je perjanica po ovome kako se čuje iz Vlade demografske politike, onoga što Andrej Plenković želi ili radi, a ministra nemamo. Kakva je to poruka? Zanima me zbog čega danas ministar ovdje nije došao? Da li se boji, jer je trgovac pa se boji kritika zastupnika, znači već je među ljudima i prozvan kao najveći trgovac političke povijesti naše Hrvatske, kao i njegova stranka, ali je nedopustivo da zbog toga ne dolazi u Hrvatski sabor. Znači mi imamo Vladu koja izbjegava ovaj parlament. Nema Marića, mjesecima već, sada neće biti ni Štromara i ja mislim da jednostavno, pa to je možda evo i apel ovdje i potpredsjedniku Rainer da upozori na to predstavnike Vlade i tajniku koji dogovara ministru kada će doći. Nije najjači sastav. Znači trgovca Štromara nema. Evo to je ono što sam htio reći. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, uvaženog zastupnika Tomislava Panenića.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Poštovani kolega Maras, jasno je da ovaj zakon ne pripada sadašnjem ministru nego ministru Kuščeviću u čijem mandatu je on izrađen i meni je opet draže da su ovdje ljudi koji znaju što se radilo u samom zakonu, kako se pripremalo, nego da dođe ministar koji bi onda imao teškoće, objektivne teškoće objašnjavati nama sve sastavnice ovoga zakon. Od novoga ministra očekujemo, njegove zakone, njegovu viziju razvoja Ministarstva graditeljstva, pa ćemo onda sigurno pitanja da mu postavimo.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Saše Đujića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Panenić, vi ste govorili u svojoj raspravi kako je država počela zarađivati, kako se vide financijski učinci države, e sad vidite i ovaj zakon iako na prvi pogled to zvuči bombastično, lijepo, dobro, država plaća pola kredita, ali na ovom zakonu će država zaraditi, a vidite kako. Dakle, mlada obitelj, ajmo reći, digne kredit od 100 tisuća eura, na 30 godina, to bi otprilike bila rata nekakvih 3000, 3500 kuna, ovisi sad od banke do banke i država prvu godinu vraća pol rate, to je nekakvih 1500 do 1700 kuna. Ali ta obitelj kupi stan od 100 tisuća eura i odmah plati porez na nekretninu koju je uvela ova Vlada, što je 30 tisuća kuna, kada to podijelite na 12 mjeseci, to je 2 i pol tisuće kuna mjesečno. Što znači da će država još biti u plusu nakon subvencije. I onda s tim porezom na nekretninu koju su kupili u prvoj godini financira tu godinu, u drugoj godini, drugu godinu, trećoj, treću godinu, a za 3 godine, vidjet ćemo, ko živ, ko mrtav i tako se Vlada rekonfigurira svakih 6 mjeseci, pa možda će rekonfigurirati zakon. Tko nama daje garanciju da će ovaj zakon trajati 5 godina? To su financijski problemi ovog zakona i zašto on nije dobar. Znači ovo je pretakanje iz šupljeg u prazno. Ograničena sredstva koja mogu koristi samo 1000, 1500 korisnika, već govori da su ljudi u neravnopravnom položaju. Samo se vi smijte kolega Borić, samo se smijte, da znate matematiku ne biste se smijali. Druga stvar, kada dobijete poticaj, još produženje roka kredita, to automatski smanjuje sredstva u idućoj godini. Znači više ih neće biti 1000 nego 800 u idućoj godini. Jer će morati plaćati dalje. Drugo, 6 mjeseci stoji tržište nekretnina u Hrvatskoj, 6 mjeseci, jer su za novu godinu najavili ovaj zakon. 6 mjeseci ljudi ne kupuju nekretnine u Hrvatskoj jer čekaju da ovaj zakon dođe i kolika je tu šteta napravljena za državni proračun i za tržište nekretnina? Hvala vam lijepa.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Paneniča.
Meni je drago da prepoznajete i brojne nedostatke koji nisu na prvi pogled vidljivi. Dolazimo do toga da upravo populističke mjere koje prvenstveno moj klub su prozivali svi redom, polako trebaju izaći, da jedno je populizam a drugo je stvarnost koja se događa. Davanje potpore svakako je nešto što je prihvatljivo. Odazvalo je veliki odjek u javnosti, ali budimo spremni nositi se sa posljedicama. Vlada i mi na kraju u Saboru dat ćemo potporu ovome zakonu, ali je bitno da već sada upozorimo, da će nedostatak sredstava biti evidentan, da će vrlo mali broj obitelji do toga doć. Ja nadam se da će ova raspravi potaknuti upravo povećanje sredstava i u sljedećoj godini i u proračunu da ne moramo amandman na tu stavku. Hvala.
Hvala lijep. Sljedeća replika uvažena zastupnice Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Panenić, vi ste u svojoj raspravi krenuli sa nekakvim podacima. Nažalost, mislim da ste imali netočne podatke, pa dopustite samo da vas ispravim. Ja tu baratam sa podacima HGK-a koji vodi računa o tome koliko je godišnje izgrađeno stanova u Hrvatskoj. Pa evo možda je zgodno za znati, 2005. je u Hrvatskoj 19995 stanova bilo izgrađeno, 2008. u vrijeme ekspanzije 25368 stanova, a 2015. 8059 stanova. Za 2016. nemamo podatak, ali imamo jedan podatak koji je dosta indikativan i na tragu najave ovog zakona, a to je da je u 2016. i sada u 2017. povećan broj građevinskih dozvola. Taj povećani broj građevinskih dozvola se djelomično odnosi i na stambenu izgradnju, tako da su očito investitori, znajući za ovaj zakon, odlučili u svoja sredstva investirati u stambenu izgradnju, što ja apsolutno podržava, jer je sigurno ovo što je bilo 2008. da tih 25000 stanova u Hrvatskoj koji je bilo napravljeno, bio preveliki boom i bio je preveliki problem. Mi ćemo jednako tako kao Klub podržati ovaj zakon, iz jednostavnog razloga, što mislimo da je neusporedivo bolje da imamo bilo kakvu mjeru nego nikakvu, no međutim ono što je dobro u ovom zakonu, a mislim da nije dovoljno rečeno, ovaj zakon se odnosi i na kupnju starih nekretnina i na kupnju nekretnina koji već jesu i to je zapravo način da se i stare nekretnine stave u funkciju. Stoga evo ja sam se samo javila malo da točne podatke kažem što se u Hrvatskoj dešavalo i Hrvatska ja mislim da u odnosu na potrebe koje ima godišnje, negdje oko deset tisuća stanova je maksimu, sve što je iznad toga dovodi do poremećaja i onda imamo taj veliki broj neprodanih stanova koje smo u jednom trenutku imali.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala. Poštovana kolegice Mrak Taritaš. Ja sam rekao prosječno 16 tisuća, nažalost evo znam da se to smanjuje pa smo došli do tih desetak tisuća, ali još uvijek je to 50 tisuća stanova u ovome vremenu stambenih objekata, ali ostaje i dalje moja konstatacija. Ja bi volio kada bi te stanove i kuće kupovalo se upravo na područjima koja imaju poteškoće i koja je evidentno da se ljudi raseljavaju. Ovako ćemo potaknuti da ljudi se doseljavaju nažalost u Zagrebu, neke veće sredine, a nismo ispunili uvjete ravnomjernoga razvoja. Nažalost, problem građevinske operative koje ste dobro konstatirali je evidentan. Imali smo problema sada i sa programima energetske učinkovitosti gdje smo navrat nanos postao je građevinac svatko i sada imamo probleme silne sa izvedenim radovima, sa hladnim mostovima po objektima. To je nešto što ćemo morati puno raditi. Prema tome, nije samo rješenje dati uvozne dozvole za radnu snagu nego osigurati da naše tržište radne snage za potrebe građevinske operative bude puno efikasnije, da bude stručnije da možemo provoditi pozitivne programe koji se predlažu od strane Vlade i ministarstva. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branka Bačića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Panenić. U svom ste uvodu rekli da ćete započeti s matematikom, spominjali ste u tom kontekstu sredstva iz državnog proračuna za poticajnu stanogradnju, njihovo smanjivanje i govorili o atraktivnosti i usklađenosti mjera države kada je u pitanju poticanje stanogradnje. Ja ću vam u tom smislu dati konkretni podatak, kada govorimo o atraktivnosti pojedine mjere, da li je to ovaj zakon ili poticajna stanogradnja ili stambena štednja koja je možda najbolja mjera onda ću vam reći da poticajna stanogradnja koliko god hvalili tu mjeru u 14 godina njene primjene u RH u tom modelu je prodano ili kupljeno bolje rečeno oko šest tisuća stanova. Dakle to je negdje oko 400 stanova godišnje. I pri tome poticajna stanogradnja uključuje jako puno aktera od banaka, agencije, lokalne samouprave i jasno korisnika kredita. Ova mjera je puno atraktivnija i bolja, a podatak koji govori zbog čega ona jest bolje je činjenica da je ovaj zakon bio na snazi 2011. godine i 2012. godine. U tom projektu u tom modelu je prodano godišnje 1150 stanova, dakle dvostruko trostruko više nego što ih je prodano prosječno godišnje u modelu POS-a. Tako da ja držim da je za državu jeftinije ovaj model, za državu jeftiniji, za kupca povoljniji i druga stvar, ne predstavlja getoizaciju što predstavlja POS. Vi ste prema ovom zakonu, ne vi stariji ste od 45 godina, ali korisnik ovog kredita može gdje god želi u RH kupiti stan po ovim uvjetima, a kada je POS u pitanju može samo tamo gdje je poticajna stanogradnja građena. Hvala.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Tomislav Panenić. Izvolite.
Uvijek ta matematika može biti dvostrana i dobro da postoje različita objašnjenja. Ali ja bi volio da na kraju imamo da se dogodi kupnja stanova, izgradnja stanova. Ne znam kod mene u jednom gradu Otoku, gradu Iloku, možda i u Općini Tompojevci da se dogodi, ali vjerujte mi sigurno neće. Teško će biti i u jednom gradu Vukovaru, jednom gradu Vinkovcima i to je problematika koju mi nismo dotakli, nismo odredili gdje je nama prioritet. Mi ćemo sa ovom mjerom dodatno opustošiti upravo takva područja i toga moramo biti svjesni. Znači mi činimo uslugu mladima, ali ne činimo uslugu zajednici u kojoj trenutno žive nego ćemo im samo olakšati da napuste i da imaju još jedan dodatan razlog da se mogu odseliti. To je ono što me najviše boli u svemu ovome jel znam da to nećemo moći spriječiti zato što nismo u ovome bili malo detaljniji da te smo te kriterije prilagodili, da prioritet i možda povećani udio potpore damo upravo na područjima koja želimo da se izgrađuje. Prema tome, što će reći na ovo Ministarstvo regionalnog razvoja, kako će oni kroz ujednačen regionalni razvoj izbalansirati? Ne mogu ako ne sudjeluju zajedno sa drugim ministarstvima jer ovo je mjera koja nije u svrhu ravnomjernog razvoja, ovo je nešto što znači debalans je opet svih tih poticaja koji se daju s druge strane.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa. Kolega Paneniću u raspravi o ovome zakonu otvorili ste najbitnije pitanje tj. ključno pitanje neravnomjernoga razvoja i opustošenosti Hrvatske od Slavonije, Gorskog kotara, Dalmatinske zagore i cijele Dalmacije i zaleđa pa i otoka. Naravno da su subvencije dobre, međutim ako je centralizacija napravila učinke, a oni su vidljivi da imamo dvije trećine Hrvatske prazne, vidimo da imamo ne samo objekte prazne nego cijela sela koja su imala nekada nekakvu infrastrukturu, ne nekakvu nego su imali čak školske zgrade koje se sada urušavaju jer su prazne. Ako nismo znači rješenje je bila decentralizacija, nje nema, to je vidljivo onda ovim zakonima trebalo bi baš ono što ste vi uočili dobro u svojoj raspravi ići zakonima prema ovim krajevima da se ljudi subvencioniraju, a opstaju na ovim područjima, a ne da imamo prazna ognjišta, prazna sela. Jer sigurno kada bi ciljano išli ovim zakonima i poticajima, subvencijama na ovim područjima i tu infrastrukturu koja postoji na tim područjima, danas ne bi bilo primjera jer je u zadnjih 20 godina samo iz Dalmatinske zagore iselilo 100 tisuća ljudi i to cijele obitelji, ne samo ljudi koji su otišli … [[Govornik se ne razumije.]] Znači prvo je da sve, rješenje je da subvencije budu ciljane prema područjima koja su nerazvijena ili koja su zaboravljena u biti svim zakonima i propisima. Drugo je decentralizacija prema lokalnim samoupravama, nerazvijenim i bolji raspored sredstava i novca koji se subvencioniraju kroz programe ruralnog razvoja, Ministarstva regionalnog razvoja. Bude li ovakvo u biti samo ćemo naseljavati ogromne gradove, gdje imaju nekakvu infrastrukturu kao što je grad Zagreb i još određene sredine a dvije trećine Hrvatske će biti spaljena zemlja. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Panenića, izvolite.
Hvala. Poštovani kolega Bulj, meni je drago da se prepoznajete u riječima, prepoznajete zapravo probleme vašega područja i ono što sam govorio, ne samo vi, vjerojatno ima ovdje jako puno zastupnika koji to isto tako mogu reći i potvrditi da će se to dogoditi. Ali jedno je sigurno da, rekli ste i sami na ovim izborima preko 60 tisuća glasova ste imali da budete savršeni zastupnik, da izborite se za sve svoje građane maksimalno što možete uz svoje, teško da ćete opet moći imati taj broj upravo radi toga što će se odseljavanjem pokazati katastrofalna slika. Kod mene u županiji uspoređujući broj glasaća iz prethodnoga vremena 2013. i sada evidentno je da se potvrđuju naznake da je odselilo negdje oko 10% stanovništva. Znači mi možemo biti političari ali ako nemamo ljude nemamo koga zastupati, idemo onda kući. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Panenić, vi ste otvorili po mom mišljenju dvije bitne teme. Prvo kada govorimo o ovome uvjetu da prvih 1000 kojih se prijavi će dobiti, zapravo moći konzumirati ove poticaje. Nije to dobro, nije dobro da država zakonom raspisuje Olimpijadu ili nekako natjecanje. Tko će prije, nije to turnir. Čak sam kada smo u prvom čitanju govorili o tom zakonu, možda bi bilo bolje rješenje da se vidi koliko uopće ima zainteresiranih pa se možda ukupna sredstva rasporede na taj broj zainteresiranih, da ne bude ovaj uvjet. Jer smo vidjeli, mislim da nam je prošlost pokazala kada su u pitanju kvote da je to bilo da su u pola noći zaprimani u pošti zahtjevi, govorimo o energetici. I druga stvar je, pitanje provedivosti u praksi. Možda mi već idemo na živce Slavonci ovdje kada govorimo nije naravno samo Slavonija u pitanju i mnoge druge regije. Istina, nije krivo ministarstvo, zakon se donosi za područje cijele RH. Mi u Slavoniji kada bi bio nekakav regionalni parlament slavonski nikada ne bi donosili ovakav zakon. Pazite 1900 eura po kvadratu u nekakvom ruralnom prostoru, znate šta je to, to je znanstvena fantastika, nema 1900 eura. Mi danas imamo ljude koji su bez posla, koji teško žive teško da bi i pseću kućicu napravili sa poticajima a kamoli stambeni objekt. Negdje podaci iznose da su najveći broj stambenih objekata, zapravo kuća, vi ste spominjali kolega Panenić kuće izrađene tamo prije 1987. godine. Kada se vozite u Slavoniju vidite da nije ni ovaj, zapravo ovi poticaji za energetsku obnovu, ni oni nisu dali još rezultate a mnogo kuća je i dan danas je neožbukano, mnoge kuće su davno počete a nisu završene. Ono što želim reći, dakle u Slavoniji bojim se da ova mjera neće donesti puno učinka, vi ste to dobro upozorili. Možda kupnja stanova će se s ovime ostvariti ali gradnja kuća. Ili da kažem ovako, možda bi se više postiglo da se oslobodi one koji grade kuću, da ih se oslobodi PDV-a na građevinski materijal. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Panenića.
Kolega Madjer na ovo zadnje što mogu reći samo kada budete ministar pa vjerojatno će to biti puno bolje i dati ćete puno bolje prijedloge ali možda i ovo vrijeme je koje je bilo prije nas kroz naše riječi pokazuje da ipak treba stalno raditi na promjeni i dopuni zakona i možemo i sada ovo usvojiti pa da nakon nekog vremena opet vidimo kako će se to odraziti. Ali sigurno da puno će ljudi pokušati doći do ovoga kredita. I ono što znamo da naravno ljudi gledajući uvjete će na svoje mlade prebaciti upravo tu mogućnost, dajte vi idite u kupnju nekretnine. Dogoditi će nam se fenomen kao sa obiteljskim gospodarstvima, kada smo rekli samo mlada poljoprivredna gospodarstva, … [[Govornik se ne razumije.]] nositelj mlađi od, ne znam sada točno koliko je bilo godina, nemojte me za riječ sada oko toga, pa su onda otvarali nove OPG. Pa imate na jednoj kućnoj adresi po 2, 3 OPG-a. Što smo mi napravili? Samo napravimo još nove računovodstvene usluge koje treba plaćati i to da bi se dobio određeni iznos novca. Ma mi trebamo biti svjesni koje su stvarne potrebe te obitelji koja živi a ne da stalno stvaramo nove korisnike koji se moraju silom zakona odvajati. I sigurno je da će puno biti njih koji će krenuti sada a na ovome javnom pozivu kada se prijave neće biti odabrani iz nekoga, radi nekog kriterija koji imaju manju vrijednost. Što ćemo sa njima? Znači oni su krenuli upravo s time da dobiju tu potporu, pa će se javiti na godinu, pa neće dobiti na godinu. Pa ovo nakon 2, 3 godine, znači mi smo njima rekli, dajte krenite u to, prijavite se i onda kada se prijave onda više nikad ne dobiju, oni će imati poteškoće u vraćanju a vidimo već sada da krediti, vraćanje kredita, problematika koja nastaje je jedna od najtežih situacija s kojima se naši građani susreću. Prema tome, trebati će tu puno mudrosti i na strani agencije za promet nekretnina da te kriterije jasno prikažu unaprijed da ne bi netko išao prema takvoj vrsti kredita a da na kraju je svjestan da će u nekoj listi biti negdje na dnu. Hvala lijepa.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ante Babića. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Panenić, rekli ste zapravo da ni ovaj zakon neće doprinijeti demografskoj obnovi i shvatio sam vaše izlaganje je dobronamjerno. Dobronamjerno jer dolazite iz ruralnih područja i znate zapravo kakva je situacija na tim područjima. No želio bih vas upozoriti ili vam skrenuti pozornost na to da do 2015. godine, možda poneki demograf u RH… [[Govornik se ne razumije.]] i drugih demografa koji su upozoravali zapravo na problem sa demografijom, danas smo došli u situaciju da i lijevi i desni i oni u centru i ovdje u ovom Hrvatsko saboru govorimo o problemima demografije i rješenjima koji mogu pomoći u rješavanju demografije u RH. Jedno od njih je i rješavanje stambenog pitanja za mlade kao jedno od mjera o kojoj demografiji pričaju. Naravno da bi trebalo i ono što vi govorite, ovu mjeru pratiti neke druge mjere, mjere vezano za gospodarski razvoj. Sjećam se da 2006. godine, Vlada RH je donijela jedna dokument nacionalnoj populacijskoj politici, ja sam uvjeren da je ova Vlada na tragu tome, i da će do kraja ove Vlade biti donesen takav dokument koji će zapravo imati i programe i mjere kroz sve institucije ne samo od ministarstava već i od agencija, od županija, općina koje će biti iskoordinirane upravu za tu bolju demografsku sliku u RH. A što se tiče ovoga zakona, konačnog prijedloga zakona, recimo mlada obitelj se do 100000 eura sa kreditom, ne znam, 15 godina uz kamatu od 3,75% uz subvencioniranje jednog ili više djece, ali i osoba sa invaliditetom, recimo u mom slučaju bi meni to bilo subvencioniranje 14 godina, što nije mala stvar i što su zapravo velika sredstva. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Panenića.
Cijenjeni kolega, ja se mogu samo složiti s tim što govorite. Međutim, gledajući sam taj gospodarski paralelni pomak koji se treba dogoditi, ne mogu dijeliti to mišljenje jer moja sredina konkretno i moja općina su oštećeni. Znači mi smo oštećeni s ovim mjerama koje su donesene, oštećeni smo sa poreznim olakšicama koje su nam ukinute, i za naše gospodarske subjekte, prema tome, susjednom gradu Vukovaru je ostavljeno što svakako i podržao sam i naglasio u raspravi, ali nama nije, moj radnik, on je taj koji nije više konkurentan na tržištu rada, njemu je jedina mjera upravo uz takav poticani program da se preseli u grad Vukovar. Znači mi ćemo pretvoriti sela koja su okolo grada u salaše jer ta mjera nije prepoznala da ne može dati točkasto određenu potporu nego moraš dati području koje gravitira negdje. Prema tome, ja ne vidim taj pomak koji će se dogoditi. Zato govorimo, usklađenosti svih mjera, ovdje ne možemo reći samo da je jedna mjera. Ako gleda se možda u prosjeku odlična mjera i ovo što ste vi naveli, i poticajna stanogradnja, na ovaj način što će se dogoditi je super, ali ja govorim samo, tko u toj sarmi jede meso, a tko kupus. Bojim se da smo uvijek ljude s područja kojeg ja dolazim, jedemo kupus. E to me brine, i ne bih želio da na tome završi. Hvala.
Hvala lijepa. Sad ćemo prijeći na slijedeći Klub zastupnika a to je onaj Živog zida i SNAGA-e. Vrijeme će podijeliti uvaženi zastupnici Branimir Bunjac i Goran Aleksić. Izvolite. Tko će prvi? Uvaženi zastupnik Aleksić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva, uvažene kolegice i kolege. Imao sam nekoliko smatram vrlo konstruktivnih prijedloga na prvom čitanju ovoga zakona, ovoga prijedloga zakona. nažalost nije prihvaćen prijedlog da se još jedan model predloži za način subvencioniranja a to bi bio model da se otplaćuje kompletna kamata i u tom slučaju ne bi trebalo ograničavati rok otplate kredita jer bi iznosi koji država otplaćuje bili otprilike jednaki kao i u slučaju kada se otplaćuje pola rate, ali bi to bilo za dužnike puno bolje jer bi im se puno više toga isplatilo ukoliko su kreditno sposobni da otplaćuju kredit 10, 12, 13 godina, što sada nije moguće. Prema prijedlogu koji je u proceduri, minimalni rok otplate je 15 godina. dakle u slučaju kad bi se usvojio ovaj model koji sam predložio, kao drugi model, znači kad oba dva modela opstaju, bilo bi moguće da rok otplate ne bude ograničen. Druga stvar, predložio sam da se nekakvi kriteriji propišu jer ovi će biti sada „tko brži, njemu djevojka“, a bilo bi dobro da barem nekakvi kriteriji postoje, nažalost tih kriterija nema. Isto tako je predloženo da se obavezno ponudi i kunski kredit i kredit sa valutnom klauzulom euro. Mi bismo u tom slučaju vjerojatno imali situaciju da bi većina dužnika podigla kredite bez valutne klauzule i imali bismo situaciju da bi ponuda postojala, to je sigurno. Već sada jedna domaća banka nudi kredite, kunske kredite sa vrlo niskim kamatnim stopama tako da ne bi bilo nikakvih problema da se ne bi sad banke usudile davati takve kredite. Takvi kredite već postoje već i sada, prema tome trebalo je naložiti bankama da obavezno nude i kunske i euro kredite pod ovakvim uvjetima. I konačno, prijedlog koji sam dao i koji je na neki način usvojen, ali ipak nije usvojen jest prijedlog da se obavežu banke da kod ponude kredita moraju ponuditi način otplate u ratama i anuitetima. Spominju se rate i anuiteti u prijedlogu zakona, međutim nema obaveze bankama da one moraju to ponuditi pa sam stoga pripremio amandman u članku 21., bi se dodao novi stavak 4., kojim bi se obavezalo banke da kod ponude takvih kredita moraju svakako ponuditi i otplatu u rata i otplatu u anuitetima a potrošač, odnosno dužnik koji bi podizao kredit, bio bi taj koji odlučuje o tome koju vrstu otplate uzima, naravno u skladu sa njegovom sposobnošću. Ukoliko dužnik nije kreditno sposoban za rate, onda mu banka rate neće dati, to se podrazumijeva. Vjerojatno ima i među vama zastupnika koji možda ne znaju razliku između rate i anuiteta, jer tu razliku veliki broj građana ne zna, između ostalog i zbog toga što banke u pravilu nude samo anuitete. Razlika između rata i anuiteta je vrlo bitna. Razlika je prije svega u cijeni kredita. Ako se uzme kredit na 30 godina u ratama takav kredit bit će za oko 15% jeftiniji nego kredit na otplatu u anuitetima. Zašto? Zato jer se uvijek otplaćuje jednaki dio glavnice i zato što kamata pada prema kraju otplate. I u takvim kreditima su rate ispočetka visoke i padaju prema kraju otplate. Dakle, to ne može svatko podići takav kredit. Ali svatko tko je kreditno sposoban treba mu omogućiti da otplaćuje u ratama ako je to za njega isplativo. Dakle, nema smisla bankama omogućiti veću zaradu nego što je moguća. I razmislit ću još hoću li dati ove amandmane u vezi ova tri prva moja prijedloga koja nisu prošla, a u vezi sa ovim prijedlogom četvrtim koji je hajmo uvjetno rečeno prošao, koji je prihvaćen. Ipak potrebno je banke obavezati, a ne samo napisati da su moguće rate i anuiteti. Dakle, potrebno je banke obavezati na to. Međutim, unatoč tome hoćete li vi prihvatiti moj amandman ili moje amandmane ili nećete ja ću taj zakon podržati, smatram da je potreban. A klub Živog zida i SNAGA-e još uvijek dvoji hoće li kompletan klub to podržati, pa sada prepuštam govornicu svom kolegi Bunjcu koji će s jedne druge strane obrazložiti neke stvari koje je on vidio i koje možda u zakonu nisu najbolje riješene. Zahvaljujem.
Hvala. Izvolite uvaženi kolega Bunjac.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče Sabora, predstavnici ministarstva, uvažene kolegice i kolege, poštovani kolega Aleksić. Živi zid će također najvjerojatnije podržati ovaj zakon, jer nema smisla da bi mu bio protivan bez obzira što on predstavlja nekakav mišji ugriz u cijeloj ovoj problematici. Ali htio bih ovaj zakon malo raščlaniti kako bi javnost bolje znala o čemu se ovdje točno radi. Naime, prije svega bih htio otići na stranicu 9. gdje je navedeno obrazloženje razloga zbog kojih se donosi ovaj zakon. I tu jasno piše da je glavna namjera, dakle demografska poboljšati dakle demografsku sliku Hrvatske, jer kako se ovdje navodi 2015. godine broj odseljenih osoba iz Hrvatske u inozemstvo je bio za 36% veći nego u odnosu na 2013. godinu, tok je 2015. godine evidentirano 42% više odseljenih u inozemstvo nego prethodne godine od čega je 42% ljudi odseljeno u Njemačku. Dakle, evidentno je da se broj iseljenih osoba iz Hrvatske drastično povećava iz godine u godinu. Također, već neko vrijeme svjedoci smo sve manjeg broja živorođene djece u RH, te malog broja djece i obitelji. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku te prema Statističkom izvješću za 2015. godinu zabilježen je pad broja živorođene djece za 5,2% u 2014. godini, odnosno za ukupno 2063 djece. Dakle, ponavljam razlozi za ovaj zakon su prije svega demografske naravi. I postavlja se pitanje na koji način sada naša Vlada, naše ministarstvo misli ovom problemu doskočiti, odnosno odgovoriti. Oni dakle nude subvencioniranje kredita u roku od 4 godine za nekoliko stotina obitelji. Znači nekoliko stotina obitelji u Hrvatskoj kako smo čuli onih najbržih u doslovnom smislu će moći dobiti subvenciju stambenoga kredita. Treba li reći da je to daleko preskromno. U Hrvatskoj desetine tisuća mladih obitelji imaju probleme sa stambenim zbrinjavanjem i nekakvih 500, 700, pa nek' ih je i 1200 subvencija na kredite predstavlja samo kozmetičku mjeru. S druge strane po nekim izračunima obitelj koja dobiva subvencionirani kredit može dobiti otprilike u najboljem slučaju oko 100 tisuća kuna državnih sredstava. Postavlja se pitanje kuda tih 100 tisuća kuna ide. Kuda idu? Evo reći ću vam kuda idu. Oko dvije trećine tih sredstava odlaze banci za njihovu kamatu, znači daje se banki, a ne obitelji. Dakle, ako se ima 100 tisuća kuna, da se da obitelji onda neka im se to da u vidu jedne bespovratne, jednokratne potpore kojim će se otplaćivati glavnica, a ne kamata. Jer kamata je dakle zarada banke. Bolje da se prilikom kupnje nekretnine da obitelji taj novac da umanje cijenu nekretnine za 15 do 20%, nego da se plaćaju kamate banci, a nakon 4 godine glavnica je umanjena za najviše 5 ili 6% kredita. Bolje bi bilo da ministar Marić nije ukidao oproštenje od kupnje prve nekretnine od 1. siječnja 2017. godine, bolje da nije uvodio porez na nekretnine veća bi bila korist nego sa ovim zakonom koji se sada ovdje predviđa. Spomenuo je zastupnik Đujić da u biti Vlada na ovaj način želi zaraditi. Pa da, ona to niti ne skriva. Znači, vi imate na stranici 10, jasno piše da će prodajom predmetnih kuća i stanova, odnosno gradnjom kuće na osnovu poreza na dodanu vrijednost i poreza na promet nekretnine proračun RH zaraditi 95 milijuna kuna. Znači tu nema nikakve tajne. Zaradit će 95 milijuna i dati će mladim obiteljima 17. A što će onda dati? Neće dati ništa, nego će u biti zaraditi. To je znači ona ista logika o kojoj sam govorio kada je bilo prvo čitanje, ja vama 100 eura, a vi meni 100 kuna. To je ta logika, kao ja sam sad u nekoj zaradi. A nisam, u zaradi su banke, i u zaradi je državni proračun. Treba reći istinu o ovom zakonu. Građani moraju znati, a posebno te mlade obitelji u koje se tako rado zaklinjemo da one u biti ne dobivaju ništa. Oni dobivaju ono što su dali, ali ne u cijelom iznosu, nego u još manjem. Toliko o toj velikodušnosti Vlade. Ono također što ovdje treba spomenuti u analizi ovih članaka, neki zvuči ajmo reći dosta dobro, članak, npr. ukoliko obitelj bude imala dijete, produžit će se rok otplate za 2 godine, ali, subvencioniranje će se produžiti za 2 godine, ali samo u slučaju ako obitelj ima dijete u roku te prve 4 godine kad je subvencija. Znači ukoliko obitelj bude imala dijete kasnije, subvencije nema. Zašto ne bi, recimo obitelj ako je dobila dijete i nakon 10 godina što koristi kredit, opet ostvarila pravo na subvenciju. Znači praktički se šalje poruka, čim uselite u stan, ako želite subvenciju kredita, odmah morate imati dijete, onoliko koliko ste ih planirali, u najhitnijem roku, inače subvencije nema. Dalje, čl.24., pazite sad ovo, u čl.24 piše doslovce ako ne platite samo jednu jedinu ratu kredita, samo jednu ratu, znači piše jasno, u roku od mjesec dana od prestanka plaćanja, otkazuje se kredit i banka mora vratiti sva sredstva subvencionirana u državni proračun, pazite koja je to brzina. Recimo vi ste dobili za subvencioniranje kredita 40, 50 hiljada kuna, jedan mjesec niste platili, recimo, gazda nije isplatio plaću na vrijeme, bili ste na bolovanju, izgubili ste posao, bilo šta, automatski dolazi do raskida i vi ste dužni 50 hiljada kuna. I šta slijedi? Slijedi ovrha, slijedi blokada, slijede suci, javni bilježnici, gubite nekretninu, ostaje s dugovima. Tako kratki rok. Znači prema čl.24 je doista krajnje rizičan za korisnike kredita. A isto tako je kredit rizičan sam po sebi jer mu je minimalni rok 15 godina, znači predviđeno je do 30 godina i netko tko u biti uzima taj kredit, ovaj kredit, postaje zadužen za cijeli život. A vidimo sad što se dogodilo sa onim kreditima koji su uzimani u vrijem Ive Sanadera 2005., 2006. godine prije 10, 12 godina, ti ljudi sada u vrlo velikom broju slučajeva gube stanove, gube nekretnine, vrlo je riskantno. A i Ivo Sanader je obećavao, sjećate se, mi ćemo vam subvencionirati kamate, mi ćemo vam davati olakšice, povećavati ćemo plaće, standard će rasti, BDP, ulazimo u Europu, sve će biti sjajno i bajno. Lako je obećavati, ali mislim da se kod ovakvih stvari ljudi trebaju spustiti na zemlju i jednostavno shvatiti da ovo rješenje ni približno ne rješava problem stambenog zbrinjavanja mladih obitelji, a posebno ne demografske obnove Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Na izlaganje kolege Aleksića imamo 5 replika. Prvo je ona uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine Aleksić, slažem se sa vašom raspravom, pogotovo vezano uz anuitete i rate, ali zanima me vaše mišljenje, i ako ćete podržati zakon kao i većina u ovom Saboru, jer smo zadovoljni da građani dobiju bar nešto od ove Vlade, bez obzira šta se može puno više i u ovom dijelu, zanima me vaš stav vezano uz to da li bi bilo efikasnije subvenciju dati u startu, znači građanima prilikom kupnje nekretnine. To su neke države napravile i sa druge strane zanima me vaš stav po tom pitanju vezano uz socijalni cenzus, znači onoga koji kupuje stan. Znači ne može biti isto usmjerena mjera prema onome koji prosječnu plaću i prema onome koji ima plaću, ne znam 30, 40 tisuća kuna. Znači naša Vlada tu ne radi takve nijanse i ne radi takve razlike, naša Vlada, za razliku od razvijenih zemalja, evo primjerice Njemačka ima takav cenzus, ali u Hrvatskoj toga nema. I zanima me šta još povrh toga kažete o ovome da u ovom trenutku naši građani iako znaju da će mjera i zakon ići, ne znaju kada će natječaj biti raspisan i biti će vjerojatno varijanta od 8 do 8 i jedne minute 1000 prijava, onih koji su već ove informacije, vjerojatno od Vlade imali u startu i pripremili svu dokumentaciju, a velika većina onih koji se prijave, na žalost neće imati mogućnost aplicirati za kredit, za subvenciju.
Odgovor uvaženog zastupnika Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Maras upravu ste, subvencija u početku bila bi bolja subvencija jer bi ona smanjila glavnicu, apsolutno. Takav način subvencioniranja spomenuo je i kolega Bunjac kada je govorio poslije mene, dakle subvencija u samom startu svakako bi smanjila glavnicu i onda bi kredit bio jeftiniji ukoliko bi kamatne stope bile povoljne u takvom kreditu, a moralo bi se i to dodatno definirati. Što se tiče ovog socijalnog cenzusa, pa rekao sam da nedostaju kriteriji. Upravo se radi o tome, ne samo socijalni cenzus možda još nešto, ali kriteriji nedostaju. Znači bit će ono, morat će biti čovjek Usain Bolt da bi podigao kredit što nije dobro, znači pale kriterije. Nažalost nije se o tome razmišljalo i tih kriterija nema. Slažem se s vama.
Hvala lijepa. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Kolega Aleksiću kazali ste na način … dodjele kredita bez kriterija nije dobar i da je to po vama i to su druge kolege primijetile u biti tko brže do cure do djevojke njegova djevojka, znači bez ikakvih kriterija ili ćemo ga nazvati možda revolveraški zakon znači Doc Holliday, tko prije potegne revolver taj će dobiti taj kredit. Međutim i kolega Bunjac i svi su upozorili na vrlo bitnu stvar i kolega Panenić da kada se ide s ovim subvencijama onda treba pogledati cijelo područje RH. Zaista mi imamo jedan demografsko izumiranje dvije trećine RH. Ja ću samo navesti nekoliko primjera. U zadnjih 20 godina Imotska krajina sa 50 tisuća ljudi je došlo na 30 tisuća stanovnika, Cetinska krajina sa 70 na 48, Drniš gotovo da izmire, kninski kraj gotovo izumire, šibensko zaleđe, Ravni kotari zadarski. Znači ove subvencije bi trebale biti ciljane, a imamo ogromne znači velika sela koja imaju prazne stambene objekte, škole koje ima infrastrukturu i mi i dalje potičemo mlade da iseljavaju jel zasigurno će mladi ljudi tražiti da odlaze ondje gdje imaju vrtiće, zdravstvene usluge. U biti potičemo ovim subvencijama ljude da iz stih krajeva nemaju ništa odlaze. I vrlo bitno je tu da zakonodavac u svim ostalim budućim zakonima pazi na prostor. Nije država samo teritorij nego ljudi u tom teritoriju. Na ovaj način u biti mi iseljavamo ta područja, Slavonije da ne govorimo i ostaju prazna domaćinstva i prazna ognjišta. A koja bi baš i treba li tu rješenja biti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Bulj, slažem se. Pa upravo se radi o kriterijima i jedan od kriterija bi trebao biti taj da se radi o kraju koji je nedovoljno nastanjen. Možda je potrebno neku novu inicijativu u vezi s tim pokrenuti i nekakav vladin projekt koji bi se bavio upravo tim krajevima i gdje možda nitko drugi ne bi ni imao pravo na takve nekakve vrste subvencija nego upravo da se ti krajevi bolje naselje. Međutim to ne može biti riješeno isključivo kreditiranjem, nego tu moraju biti i druge mjere poduzete, mjere zapošljavanja, da ljudi dobiju želju da dođu u takav kraj živjeti. Jer stvarno ti tzv. pasivni krajevi su sve pasivniji, imamo velike prostore koji su nenaseljeni i to nije dobro i to će dodatno pomoći da Hrvatska na kraju na neki način izumre, nažalost, a nama su potrebni ljudi. Morat ćemo naseljavati izgleda ljude iz Afrike, to su Nizozemci radili, možda nam se tako može popraviti malo i krvna slika, možda nije ni to loša ideja. Međutim puno je bolja ideja ipak pokušati domaće ljude da mogu ovdje raditi, da mogu ovdje živjeti i da mogu ovdje ostvarivati svoje obitelji i svoje ljubavi i svoje živote.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Alena Prelca. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Aleksić i vi i kolega Bunjac ste govorili o tome da se drastično povećava odseljavanje naših mladih iz Hrvatske. I jasno mi je to i to je stvarno alarmantno. Da bi mladi ostali u Hrvatskoj treba im posao i treba im stambeno zbrinjavanje. I ono što sam zapamtio, a i kolega Bulj, kada ste rekli tko brže njegova djevojka. E tu mi sada ustvari ono što me najviše bode u svemu skupa. Ja ne bih htio biti kritičar i uvijek sam bio graditelj i u svakom slučaju bit ću za ovaj zakon i svaki korak naprijed je dobra stvar. Međutim ono što mi je ovdje bode u oči i nije mi pravedno, to je prije svega ovaj iznos, 17 milijuna kuna. Mislim da je to daleko premali iznos. Mi kada govorimo o poticajima u poljoprivredi, neću uopće uspoređivati poljoprivredu i raseljavanje stambeno zbrinjavanje, onda govorimo da mi u ovoj omotnici za 2017. godinu imamo 370 milijuna eura za poljoprivredu, plus 320 milijuna eura za ruralni razvoj. Znači imamo 700 milijuna eura za poljoprivredu, a možemo govoriti o tim poticajima u poljoprivredi da su svagdje završavali, da su bili samo na neki način samo pranje novaca. To je ono što ste vi točno rekli tko prvi njegova djevojka, ovih 17 milijuna kuna je daleko premalo. To se mora povećati. Drugo, ono što mi nije jasno, mlađi od 45 godina. Ja ne znam ja sam malo više imam od 45 godina već dugo se ne smatram mladim, a pola ovdje ovih saborskih zastupnika ide u tu kategoriju mlađih od 45 godina, hoćemo dobiti stambeno sufinancirane kredite. Mislim da je ta granica daleko previsoko. I treće, kaže se za prvu nekretninu ili ako se prodaje kuća ili stan. To mi je nešto isto nejasno, s tim se ne mogu složiti, to bi isključivo moralo biti za prvu nekretninu. Jer ako imamo stan od 50 kvadrata, ajmo uzet još malo kredita subvencioniranog od države da kupim stan od 100 kvadrata. Ovo mi ne ide, ovo mi ne ide i tu mi je malo nešto što, evo apsolutno mi je sporno.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Aleksića.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa ovakva je situacija. Što se tiče kriterija, već sam rekao da kriteriji moraju postojati, nažalost nema ih i zbog toga se može dogoditi to što će se dogoditi da netko tko možda i ne treba baš previše takav, da može i bez subvencija doći do stana da će doći do stana. Što se tiče ovoga tko brži njemu će djevojka, nažalost to je tako ali može Vlada pratiti kako će to izgledati i može onda u skladu sa dinamikom podizanja takvih kredita vidjeti da se ipak poveća taj iznos od 17 milijuna na veći iznos. Mislim da to nije nemoguće jer državni proračun će se puniti kroz kupnju tih stanova i kuća pa se može taj iznos i povećavati u skladu sa dinamikom kako će to ići u budućnosti. Pa apeliram svakako na Vladu da prati situaciji i da po mogućnosti poveća iznos koji je sada 17 milijuna kuna, d ga poveća i da pomogne i drugim obiteljima da dođu do svojih stanova koji će imati želju da na takav način dođu do svojih stanova. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Aleksić, vi ste tu zaista dosta detaljno govorili o kreditiranju. I postoji jedna tema koja je ja mislim dosta bitna mladim obiteljima a to je sigurnost. Sigurnost da imaju mjere koje znaju da će duže vrijeme trajati a to je ono što moram priznati i mi ne pružamo jer od određenog saziva do saziva, od određene Vlade do Vlade mi mijenjamo uopće način i odnos prema stanovanju. Jednako tako imamo i taj problem kreditiranja koji je u Hrvatskoj povijesno prošao različite putove. Ja moram priznati da sam ja bila u času kada sam počela raditi, zaista imala priliku dići kredit i tada je situacija bila, bilo je to pred puno godina da kada smo zadnju ratu kredita otplaćivali da je to otprilike vrijedilo malo više nego kruh i mlijeko jer je takav odnos bio. I stoga su nastale i kreditiranje iza toga i pokazalo se koliko to problema ima. Ova mjera je mjera za one koji mogu plaćati kredit. Dakle ovo nije samo za onog koji će doći prvi pa oni, pa prvom, dakle već što je tu bilo rečeno nego se mjera odnosi na one koji su financijski u mogućnosti otplaćivati ratu kredita i to ne smijemo zaboraviti. Dakle mjera se odnosi na one koji mogu a ne odnosi se na one koji ne mogu. A problem je uvijek kod stanovanja onih koji zapravo ne mogu. I zato zaista ako želimo imati demografske mjere, ako želimo osigurati da nam mladi ljudi, da to ne bude razlog odlaska iz Hrvatske jer ima niz razloga onda trebamo pružiti čitavu lepezu, lepezu i za one koji ne mogu otplaćivati kredit jer oni će i dalje ostati stambeno nezbrinuti. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Svakako se slažem sa vama kolegice Mrak Taritaš, potrebne su kompleksne mjere, potrebno je da svi resorni ministri sjednu za stol sa stručnjacima i da donesu potrebne mjere tako da ljudi imaju zaposlenje, da imaju sigurnost, da imaju pravnu sigurnost prije svega. Ja moram sada napomenuti da u Hrvatskoj ne postoji pravna sigurnost u pravom smislu te riječi. Evo imamo nedavno slučaj kolektivne sudske presude u slučaju Franak, gdje je 200 tisuća ljudi oštećeno nezakonitim povećanjima kamatnih stopa a do sada je svega njih 10-ak dobilo nezakonite preplaćene kamate natrag jer sudovi trebaju vremena da odluče, postojati će i dvojbena sudska praksa zato jer će jedni sudovi donositi ovakve odluke, drugi onakve. I tu se rađa jedna pravna nesigurnost za ljude koji su već podigli kredite a ti krediti su bili ugovoreni na nezakonit način. Prema tome, država u svim tim situacijama gdje se masovno krše prava hrvatskih građana treba sjesti za stol i pronaći određena rješenja a isto tako i rješenja u svezi sa gospodarskim mjerama, bez toga nam nema naprijed i bez toga nikakve ovakve sporadične i ad hoc demografske mjere neće pomoći RH. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Stjepana Čuraja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo štovani kolega Aleksić, slažem se s vama da građani trebaju imati izbor vezano za modele podizanja kredita da li u ratama ili u anuitetima. Naravno da u ratama je uvijek bolje jer onaj dio subvencije bi se odnosio više na glavnicu nego, doduše veći iznos bi bio pa bi i više se uz to i glavnica otplaćivalo. Međutim, ono je ostavljeno na izbor. Ali bojim se da tu ono što niste spomenuli jednu bitnu stvar koja se isto odnosi i na kunski ili kredit u valutnoj klauzuli je propisana efektivna kamatna stopa. Bojim se da ovom maksimalnom efektivnom kamatnom stopom nećemo moći dobiti ponude banaka a o tome će se vidjeti sukladno članku 10. i uvjetima ugovaranja, niti krediti u ratama jer kako tržište govori krediti i u kunama a i oni koji idu u rate uvijek je veća kamatna stopa. No ostaje za vidjeti tu pitanje isto fiksne kamatne stope. Da li ova maksimalna efektivna kamatna stopa će omogućiti u pojedinim bankama da ponude građanima fiksnu kamatnu stopu. Znamo da smo u zadnjih nekoliko godina putem APN-a i određenih da li i kreditnih aranžmana ili stambenih štedionica ili banaka imali mogućnost odabira fiksne kamatne stope, doduše uz valutnu klauzulu. Tako da se slažem da je ovdje ostavljeno prostora. Pitanje je ono što ide da li bi mi propisivanjem tih striktnih uvjeta uopće onda mogli dobiti partnere na ovom projektu ako bi inzistirali na toj kamatnoj stopi. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Donekle ste u pravu ali donekle i niste u pravu. Naime, znam za jednu banku koja bi sigurno nudila takve kredite. To je HPB. Dakle, ona bi sigurno nudila takve kredite, a onda kada bi druge banke vidjele da nudi HPB, morali bi nuditi i one, tako je bilo nakon konverzije, imam primjer iz prakse gdje su kamatne stope bile 5, 6% prije konverzije, nakon konverzije CHF kredita, HPB prva je počela nuditi kunske kredite sa kamatnim stopama 5%, a sada su ti kunski krediti već s kamatnim stopama 4% na 5 godina. Dakle, moguće je, nije točno da se ne može. A s druge strane, kuna jača u odnosu na euro. Ne jako, ali jača. Prema tome, a i prošlost pokazuje da je kuna stabilna valuta, u odnosu na euro i nije točno, to je pad ustvari pod utjecajem bankarskom lobija, i njihovih spinova koji su tvrdili da se nešto ne može, ali čim jedna banka krene u takvu jednu aktivnost, onda se pokaže da se ipak može. Dakle, moguće je, s tim da je moguće čak i kamatnu stopu odrediti za 0,2 postotna boda više u slučaju ako se radi o kunskom kreditu jer više od toga ne treba biti više. 0,2 postotna boda je dovoljna razlika ali moram napomenuti da u ovom trenutku razlike između kamatnih stopa u kunskim i euro kreditima u nekim bankama gotovo da i nema. Gotovo da su iste. Zahvaljujem.
Hvala. Sad ćemo imati replike na izlaganje uvaženog zastupnika Bunjca. I prvi se javio poštovani zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepa. Gospodine Bunjac, vi ste u svojoj raspravi spomenuli dva najveća dobitnika ovog zakona. Jedan je državni proračun koji će uprihodovati 95 milijuna kuna i druge su financijske institucije koje će posuđivati novac i dobiti veći dio subvencije nego što će to dobiti građani RH. Znači, tek nakon ovih dvaju korisnika, također zakona, dolaze građani RH što ja mislim da je neprihvatljivo. Ja mislim da najveći korist od ovoga trebaju imati građani RH, da nema šta državni proračun zaraditi od onih kojih bi htio demografski pomoći i zadržati u RH, znači 95 milijuna kuna, nego upravo suprotno, treba pomoći, ako ne pomoći onda da ostane na onome šta je bilo prije samog procesa. I zato vas evo ovdje pitam, a moj amandman osobno će ići u tome, da ste stanovi kupljeni po ovom zakonu oslobode plaćanja PDV-a. To bi bila direktna pomoć hrvatskim građanima, 25% vrijednosti stana. Pa zašto to ne napravimo? Oni koji se po ovom zakonu jave, neka budu oslobođeni plaćanja PDV-a. PDV-a 25% jeftiniji stan, konkretna odmah pomoć, država ne gubi ništa jer je to novac koji bi tek trebalo uprihodovati, ali se na taj način građanima RH ostavlja veća mogućnost da jeftinije dođu do rješavanja stambenog pitanja. Evo, da li ćete podržati takav moj prijedlog koju ću dati u obliku amandmana? Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bunjca.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Maras, naravno da je potrebno donositi cjelovita rješenja. Nije cilj demografske obnove pomoći 500 obitelji, nego je cilj demografske obnove bi trebao biti pomoći sve obitelji kojima je pomoć potrebna. Ovo što ste rekli da zarađuju banke i da zarađuje državni proračun, znači zamislimo situaciju da ja vama dam 17 kuna, a vi nakon toga meni 95 i ja kažem gledajte, ja sam zastupnika Marasa, nešto sam mu poklonio. Znači, to nema logike. Jer ste vi meni dali više nego što ste od mene primili. I to naša država dakle želi predstaviti kao neku velikodušnost i brigu. Logično bi bilo, država bi se mogla hvaliti da je ona dala 95 milijuna kuna, a primila 17. e tada bismo mogli reći gle, država nešto daje. Građani su na dobitku. Ovako to sve izgleda više kao nekakvo posipanje pepelom, ukinuli smo oslobođenje od poreza na prvu nekretninu, uveli smo porez na nekretninu, e sad moramo nešto dati da bi se stvorio privid da nismo građane oderali do gole kože. Ja ću podržati vaš amandman da se oslobodi od plaćanja od PDV-a, a evo možda bi jedna od ideja mogla biti da se mlade obitelji ne moraju plaćati taj porez na nekretnine, da ih se oslobodi plaćanja poreza na nekretnine, to je novi porez, ovdje se između ostaloga nigdje ne spominje tko će plaćati procjenu nekretnina, tko će plaćati solemnizaciju ugovora, tko će plaćati troškove obrade kredita. Nigdje se ne spominje šta ako netko ne bude mogao plaćati, dal i će se morati plaćati izlazna naknada. Na kraju će ispasti tako da će građani u ustvari ostati bez ičega. To je ono što je osnovni problem, a ponavljam još jednom on u biti neće riješiti demografski sliku zbog koje je on prvotno i napisan.
Hvala. Slijedeća replika poštovanog zastupnika Saše Đujića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, vi ste isto uočili kao ja da će država zaraditi na ovoj mjeri i u biti ja sam i u prvom čitanju i jutros govorio u svojoj raspravi, točno da je ovo instant zakon za jednokratnu uporabu koji je nastao tako da se prikrije šteta koja je napravljena hrvatskim građanima, ukidanjem poreza na prvu nekretninu. I ovaj zakon je pun nejednakosti, znači osim toga što je ograničen, što će ga koristiti ograničen broj korisnika, što su ograničena sredstava, pun je nelogičnosti. Recimo, mene zanima kako jedna obitelj koja sada nema riješeno stambeno pitanje a ima recimo muž, žena i petero djeca, znači njih je 7, oni po ovom zakonu mogu kupiti stan od maksimalno 66 kvadrata. Da li je 66 kvadrata dovoljno za sedmeročlanu obitelj? Nije. Također ovo je zakon kompletnog razotkrivanja i pokazuje u pravom smislu politiku ove Vlade, a to je spominjalo se ovdje sad u raspravi malo prije da u ovom zakonu nedostaju kriteriji, a to ste i vi rekli i da nema socijalnog cenzusa. Ima ovdje socijalnog cenzusa, upravo onog HDZ-ovskog kao što je bio i na poreznoj reformi da su bogati dobivali više, a siromašni ništa tako i ovdje. Onaj tko ima veću plaću može uzet kredit na 15 godina sa većom ratom i država će mu plaćajući 50% subvencije više dati novaca. Onaj koji ima manju plaću mora uzet kredit na duži rok da bi imao manju ratu jer mora biti trećinu njegove plaće. Znači, onaj sa 7000 kuna plaćom će dobiti subvenciju 1500 kuna, onaj sa plaćom od 15000 kuna će dobit subvenciju 6, 7 ili 8000 kuna. I to je to. HDZ uvijek daje onima koji imaju više više, a onima koji imaju manje daje manje.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bunjca.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Đujić. Nećemo biti previše inovativni ako ustvrdimo da se ova Vlada stalno dodvorava bankama. Evo imali smo između ostaloga i taj Zakon o koncesijama, imali smo Zakon o izvlaštenju, sad imamo Zakon o subvencioniranju kredita. Znači, uvijek se ide tako da se daje bankama zarada jer se misli da će na taj način ne znam šta Hrvatska konkretno dobiti, a vidimo da neće. Vidimo da smo po životnom standardu pali na predzadnje mjesto u EU, da smo po korumpiranosti vodeća zemlja u EU i da u biti ovakvu politiku bi trebalo, dakle sustavno i cjelovito promijeniti. Evo recimo u susjednoj Mađarskoj imamo situaciju da je ukinuta valutna klauzula, da su poništeni svi krediti u švicarskim francima, imamo situaciju da se mladim obiteljima daju subvencije u iznosu 250000 kuna. Hajde vi sad zamislite da u Hrvatskoj imamo takvu situaciju, znači samo da se provedu ove mjere koje sam sad spomenuo da li bi se hrvatske obitelji selile da dobiju od države 250000 kuna? Da li bi odlazili toliki mladi u Njemačku? Ne bi. A mi što radimo? Mi jednostavno umjesto da se vodimo za pozitivnim primjerima iz našeg najbližega susjedstva, mi evo dajemo subvenciju kredita za par stotina obitelji pod nejasnim kriterijima da će se na kraju čak dogoditi da te obitelji ne samo da neće ništa konkretno zaraditi, nego će možda i te nekretnine izgubiti i ostati u dugovima. Naravno tu je neizostavno spomenuti jučerašnje slanje vojnika u NATO operacije. Mađarska ih nije poslala, a mi smo ih poslali gdje god je trebalo. To pokazuje razliku između politike [[Upadica Reiner: Hvala.]] kad se radi o interesu krupnog kapitala, odnosno kada se radi o interesu građana.
Ja bih molio kolege da se drže teme. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivice Mišića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Bunjac, ja se u potpunosti slažem sa vašim izlaganjem i smatram da je to sve tako otprilike da naši mladi ljudi koji bi trebali dići kredit bi u početku dobili nekakvu povoljnost i tih 100000 kuna koje se govori ja bih se radije prihvatio da mu se odbije od početne glavnice, da smanji glavnicu. Međutim, ima jedan drugi problem. Mi od osnutka države pa do dan danas nismo shvatili da mi živimo na kredit, čitava država. Mi još ne znamo kako vratiti naše kredite koje je država zadužila se kroz svih ovih 25 godina, da imamo 300000 ljudi već pod ovrhama, da ćemo imati sutra 100000 ljudi mladih koji će doći pod ovrhu ako diže kredit do 30 godina. Ja kao poduzetnik bih im savjetovao nemojte dići kredit na 30 godina. Pa mi ne znamo za 5 godina kako će naše firme raditi. Međutim, problem je što mi svake godine želimo skloniti jednu Vladu bilo koju. Ja znam da je i SDP napravio neke dobre stvari ili loše, ali bi to HDZ sad trebao nastaviti i dići do nekakvih da bude BDP ne 2,9, da za 5 godina, za 4 godine bude 5. Kada to budemo napravili onda našim mladima možemo reći dajte dignite kredite, država je posložila se, vraćamo naše kredite, lagano državne. Interesantno da mi stalno idemo, nudimo i sve što smo nudili srušili smo svih 25 godina. Da ne kaže moja Slavonija gdje je farmi pozatvarano na stotine. Na kraju mladi ako želite jeftine kuće, stanove dođite u Slavoniju, uzet ćete za 10, 20, 30 tisuća kuna i od tih 100 tisuća kuna odmah se kuća kupi i možete živjeti. Međutim, a šta ćemo raditi? Hajmo sad srušiti ovu Vladu ove godine pa ćemo opet na izbore, pa ćemo sljedeće godine ponovno tražiti izbore. E to smo mi gospodo ovdje koji želimo stalno rušiti. Hajmo nešto raditi. BDP raste, turizam nam ide dobro. Poljoprivreda vidim dobro. Prema tome, hajmo raditi [[Upadica Reiner: Hvala.]] i mladima savjetujem nemojte dići kredit na 30 godina jer za 10 godina šta i kakva će situacija biti u Hrvatskoj. Hvala.
Odgovor uvaženog zastupnika Bunjca.
Hvala poštovani zastupniče Mišić. Dakle, slažem se sa vama u ovom dijelu u kojemu ste govorili da je bolje otplaćivati glavnicu nego kamate. Znači ponavljam još jednom. Jedan mali izračun. Ako kuća košta 50000 eura, a država ima 10000 eura za dati, bolje da odmah kod kupnje kuće da tih 10000 eura i da, dakle glavnica bude smanjena za 20%. Na ovaj način država će dati 10000 eura, ali glavnica neće biti bitno smanjena, nego će većina toga novca, dakle otići kreditnim institucijama prije svega bankama. Što se tiče vaše tvrdnje da u Hrvatskoj dobro ljudima ide, ja to na žalost ne vidim. Ja mislim da u Hrvatskoj ljudi imaju dobre plaće da oni uopće ne bi trebali kredite, niti subvencije na kredite. Oni bi se jednostavno, kupovali te kuće ko nekada naši roditelji, uštedili bi, pronašli bi neke modele, gradili bi od plaća, nekada su ljudi gradili kuće od plaća i opremali ih, a danas su potrebni doživotna zaduženja da bi ljudi imali kuću. Što se tiče vaše tvrdnje da turizmu dobro ide, to također ne stoji. Evo u Dubrovačkom primorju fali 2000 radnika sezonskih, nedostaje. Kako to nadoknaditi? Zašto? Ljudi su otišli u inozemstvo, a oni koji su ostali, jednostavno ne žele raditi, pa ko bi radio cijelo ljeto da mora spavati u nekoj šupi bez klime, za neku plaću, 3, 4, 5 tisuća kuna, a da mora raditi 14 sati dnevno. Isto tako ugostitelji, evo nakon ove porezne reforme, famozna je, neki restorani su se zatvorili, zarade su manje, siva ekonomija se povećala. Hrvatska zarađuje od turizma nekih 10 milijardi eura, a Francuska koja nema toplo more … [[Govornik se ne razumije.]] 600 milijardi. 600 milijardi. Grad Beč zarađuje više nego cijela Jadranska obala. Kako mi možemo reći da naš turizam dobro ide? Hvala lijepa.
Hvala. Sada ćemo krenuti na sljedeći Klub zastupnika, a to je onaj SDSS u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pozdravljam predstavnike Ministarstva graditeljstva, kolegice i kolege. Ja ću i u ovom drugo čitanju, jasno izreći naše viđenje ovog prijedloga zakona, jer sam to rekao i u prvom čitanju. Dakle, i tad smo rekli da ćemo podržati ovu inicijativu predlagatelja iz prostog razloga što mislimo da u ovoj situaciji, kada nemamo, naročito konzistentnu stambenu politiku, svaki pokušaj da se bar nekim segmentom pomogne razvoju stambene politike je za nas prihvatljiv pokušaj. Mi smo uglavnom populacija koja je prošla kroz jedan loš period i gdje smo osjetili što znači oduzimati stanove, oduzeti stanarska prava i ostati bez stana, bez krova nad glavom, kao osnovnim egzistencijalnim pitanjem, zato nam je svaka inicijativa koja će omogućiti nekome, pa i mladim ljudima ili nekoj drugoj dobnoj kategoriji da se stambeno situira, prihvatljiva inicijativa. Naravno, da ovaj model koji je ponuđen, nije idealan model. To smo rekli i u prvom čitanju. Nije idealan iz prostog razloga što je očito da je ciljana grupa, uska grupa ljudi koja će moći konzumirati uvjete iz ovog zakona i po dobnom određenju i po imovinskom cenzusu itd., ali ključna stvar je što kredite stambene, dugoročne kredite mogu podići samo ljudi koji imaju pristojan stan i radni odnos i pristojnu sigurnu plaću, a takvih je malo. Ja ću podsjetiti i govorili smo da je u radno pravnoj sferi problem, što smo mi kroz našu legislativu preferirali radni odnos na određeno vrijeme. Podaci govore i to ću ponoviti 87% oblika radnog odnosa, je radni odnos na određeni vrijeme. To smo mi ovdje proizveli našim zakonskim prijedlozima prije nekog vremena i sad imamo činjenicu, da netko tko radi, a to odgovara poslodavcima, netko tko radi na određeno vrijeme, ne može konzumirati ova prava. Prema tome, ne mogu ni saborski zastupnici, netko tko je u mandatu u 4 godine, uopće ne daje garanciju banci da može se kreditno zadužiti, prema tome ovo je privilegija onih sretnika koji rade u nekim državnim službama i imaju siguran radni odnos i imaju sigurnu plaću, zato je ovo po meni zakon ograničenog djelovanja, ograničenog dosega, ali šta je tu je. Mi smo u prvom čitanju istakli dvije stvari kao dva prigovora. Vidimo da to nije prihvaćeno i žao mi je što niste, što se o tome nije kvalitetnije razgovaralo. Dakle, između svih kriterija o kojima se može polemizirati da li je 45 godina dobra dobna granica ili treba svesti to na 40 godina, to je stvar gledanja na stvari, međutim, članak 19. i 20. su za mene ključna stvar. Metodologija kako doći do mogućnosti da konkuriraš je vrlo jasna. I to su neki ljudi ovdje pežorativno nazvali, ko brže djevojci, njegova djevojka. Ne mora to ni biti tako, ali je činjenica da će konkurirati oni koji se pravovremeno jave na otvoreni natječaj, koji će biti otvoren određenog roka. Tko se javi izvan tog natječaj, prije i poslije ne konkurira za prav iz ovoga zakona. Zato smo mi rekli da bi ove kriterije trebali proširiti sa nekim socijalnim komponentima, kao što su već kolege rekle, a da ne bude osnovni uvjet brzina kojom ćete vi pripremiti kreditnu dokumentaciju i brzina kojom ćete reagirati na natječaju, jer znamo da se razne banke različito ponašaju, da nemamo svi isti kreditni bonitet, znamo da će oni koji budu prema bankama išli sa skupljom nekretninom, da će dobiti prije rješenje papire nego ovi koji budu išli sa bagatelnim nekretninama. Prema tome, o toj stvari je trebalo razmišljati i onda ste vi dobili, onda ste nam poslali odgovor, da taj naš prijedlog nije prihvaćen jer kaže ovako, predlagatelj je mišljenja da bi uvođenje drugih kriterija osim predviđenim zakonskim prijedlogom kao što je određivanje odgovarajuće veličine stambenih jedinica visine osobnih primanja, različite pogodnosti u odnosu na broj članova domaćinstva ili stručne spreme ili neke druge kriterije, dovelo do povećanja dokumentacije, a time i troškova koji teret bi snosili građani sa izgledom mogućnošću da se podnositelje zahtjeva dovede do nejednake položaj. Dakle, činjenica je što ćemo time povećati dokumentaciju, ne može biti argument, da se ovi kriteriju ne definiraju. Čovjek sve ne ulazi u fazu prikupljanja dokumentacije, pa da li će imati jedan papir više ili manje, nije bitno, ali je bitno da smo mi kriterije za selektiranje ovih tisuću sretnika koji će imati tu privilegiju da dobiju subvencioniranu ratu podveli smo pod nekakav kriterij koji je lakše braniti i koji je logičniji i koji ima više socijalne komponente nego što je to ovako rečeno. Zato mi je žao što smo dobili ovakav odgovor i ovakvo stajalište o toj stvari. Druga stvar je stvar ekonomske prirode, financijskih podloga ovog zakonskog rješenja. Kolege su već rekle, a istakli smo, mi smo imali do sada kao trajnu mjeru smo imali oslobađanje od poreza na prvu nekretninu i to smo ukinuli. Mi mislimo da je to loše jer ta trajna mjera pokazalo se sada u nekakvim financijskim izračunima da je time država uprihodovala ili će uprihodovati 115 milijuna kuna. A istovremeno sa ovim zakonom gdje se predviđa da će se subvencionirati kupovina tisuću stambenih jedinca će se uložiti 17 milijuna kuna, to će se oporezivati i kao što je već rečeno negdje oko 97 milijuna kuna će tu država biti u plusu. Dakle ona će zaraditi ukidanjem prve mjere oslobađanja od poreza na prvu nekretninu 115 milijuna, sada će s ovim zaraditi 97 milijuna što je sasvim legitimno i uredu, proračun se mora puniti. I ako će to potaknuti tržište nekretnina, za očekivati je da će država odnosno proračun od toga imati koristi. Apsolutno to podržavam. Ali hoću reći mi smo imali prijedlog da se upravo iz te mase sredstava iz tih nekih stotinjak milijuna kuna koji se stvorio oporezivanjem prve nekretnine pojača ova kategorija i da ona ne bude ad hoc mjera sada za ovu godinu nego da jednostavno stvorimo jednu perspektivu ako želimo uistinu pomoći da mladi ljudi formiraju svoje obitelji sa određenom stambenom sigurnošću da to bude jedna mjera u kontinuitetu. I to je bio naš drugi prigovor i rekli smo da bi to trebalo biti trajnija mjera, a vi ste nam odgovorili da se taj naš prijedlog ne prihvaća i da sredstva od ukidanja poreza za prvu nekretninu budu uložena u ovu mjeru iz razloga što se analizom postignutih rezultata nakon propisanih rokova za podnošenje zahtjeva građana do 31. srpnja 2018. može donijeti odluka o eventualnoj opravdanosti produženja ovog roka. Ima logike u tom vašem obrazloženju i ajde nek to ostane tako i ajde da mi onda držimo ministarstvo za nekakvu riječ i kažemo ukoliko se stvori masa novca, korisnog novca, ajmo razgovarati da 2018. se ovaj rok produlji. Ako je to tako, a vjerojatno vi ste pozvaniji da o tome govorite nego ja onda ja to mogu prihvatiti. Što se tiče kolega koji su upozoravali na rizike samih kreditnih odnosa svi smo mi išli u kredite i svi smo mi odlučili se vlastitom voljom da li ćemo ući u određeni kreditni rizik pa tako i ovaj kreditni rizik. Svaki kredit ima svoje dobre i loše strane, opasnosti su vidimo prilično velike što su krediti dulji, tako da ne možemo osporavati ovu inicijativu sa strahom od nekakvih kreditnih rizika jer svako tko je odgovoran će procijeniti da li u tom kreditnom riziku on može učestvovati i ima li interes da učestvovati ili ne. Treća stvar koju hoću reći je ovdje prilika koju ću iskoristiti da upozorim ministarstvo, to sam i zadnji put rekao i molio bih vas da to prenesete ministru da postoji jedna kategorija građana jedan posao koji nismo završili i nećemo ga završiti ako ovako nastavimo još narednih deset godina, a to su bivši nositelji stanarskog prava. Mi imamo i po nekakvim obavezama i po nekakvoj prirodi stvari još posao da završimo negdje oko 2760 stanova treba omogućiti i bivšim nositeljima stanarskog prava. I sada je … nepošteno kada govorimo iznalazimo neke mogućnosti da se nešto kupi na kredit uz povoljnosti, a ne vodeći računa da postoji jedna kategorija ljudi koji su imali stanove, koji su te stanove gradili izdvajajući u neke fondove stambene u nekim vremenima, dakle jednom su to već kupili, sada tu nemaju mogućnost da otkupe to što su izgradili zato što ili nismo donijeli odluke za otkup tih stanova ili su odluke takve da su vrlo nepovoljne. Pa su neke etalonske vrijednosti pojedinih stanova čak dosežu i 900 eura po kvadratnom metru, što je za mene neprihvatljivo. I kada se stave svi bonusi dođe se do 500 eura po kvadratu što je još uvijek prevelika cijena za otkup stanova bivših nositelja stanarskog prava. Ja bi molio da dakle na potezu je resorni ministar, vi to možete jednim aktom ministra urediti i omogućiti ljudima da se jednostavno zatvori problem bivših nositelja stanarskog prava u RH. I zbog vanjske legitimacije, a i zbog nekakvog osjećaja jednakosti građana u RH kada se tiče korištenja stambenog prostora. Dakle mi ćemo ovaj prijedlog podržati, mislimo da je on je kakav je, vjerojatno će kroz život trpiti određene promjene kritike su moguće. Ja bi želio da svih tisuću mladih ljudi konzumiraju ovo pravo i da tisuću mladih ljudi sebi zasnuju porodicu, da ne idu u Irsku ako je ovo nekakav preduvjet da se to desi. Hvala vam.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Ivana Lovrinovića. Izvolite.
Uvaženi kolega Horvat. Pažljivo sam slušao vašu diskusiju i dopada mi se što ste snažno naglasili i ponovili činjenicu da će ovaj kredit moći natjecat se za njega samo onih 10% mladih ljudi koji ne rade na određeno vrijeme. Strašna je činjenica da 90% mladih ljudi zapošljava se na određeno vrijeme, dakle oni po nekoj praksi banaka ne mogu aplicirati za kredit. Znači kojeg smisla onda ima ovakva ponuda kredita? Nije li to samo jedan znak ove Vlade da se javnosti kaže, evo mi brinemo za ljude? Nije li iznos od 17 milijuna kuna simboličan? Pa mi 12 milijardi kuna svake godine plaćamo kamata bankama, ponavljam 12 milijardi kuna. Kada bismo refinancirali kredite kako sam ja predložio mogli bi te stanove podijeliti džabe a ne da ovdje govorimo, vidite mi raspravljamo već 2., 3. put o stambenom kreditiranju. I još jedna stvar koju ste naglasili, znači evo vam subvencionirane kamatne stope ali ćete platiti porez na promet prve nekretnine. Dakle kakve koristi ima od ovog ovdje? I što je zanimljivo vidite svi vi kažete podržati ću na kraju ovaj zakon. Pa zato što bi bilo politički i PR-ovski nepopularno reći neću podržati ovaj zakon, znate. Mislim mi smo postali ovdje sami licemjeri, znate. O tome se radi. Mladi ljudi shvaćaju ovo o čemu oni govore i oni znaju da od ovoga nikakve značajne koristi nema jer mi imamo i poticanu stanogradnju, ovo je 2., 3. projekt. Dakle ovo je prelijevanje šupljeg u prazno. Mladi ljudi će ići dalje. I moje konačno pitanje mislite li vi gospodine Horvat, zastupniče Horvat da ovo ima ikakvog bitnog utjecanja na rješavanje akutnih problema mladih ljudi u Hrvatskoj?
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Horvata.
Zahvaljujem se uvaženi kolega Lovrinović. Dakle, krećem od kraja, dakle mislim da ovo neće, neće biti od bitnog utjecaja na ono što je u obrazloženju rečeno kao glavni cilj i da će se popraviti i demografska slika ili da će se zaustaviti odlazak mladih ljudi. Dakle ja dolazim iz istočne Slavonije, iz Baranje, dakle iz Osijeka. Moj grad Osijek ovog trenutka, možda će mi netko zamjeriti ili ne, ne znam da li ima ispod 70 hiljada stanovnika, sve je to otišlo van. Naravno da ponuda za beneficiranu kupovinu hiljadu stambenih jedinica u cijeloj državi je kap u mogu u rješavanju toga problema. Ako se problem ne počne rješavati sistemski. Ovo je tako jedan dobar, ja to vidim jedan dobar pokušaj da se nešto ponudi na tržištu. Pitanje je da li će se uopće prodati tih hiljadu jedinica, da li će se naći ljudi koji su spremni ići u nove kreditne odnose, koji imaju toliko komotnu situaciju u životu da se mogu kreditno zadužiti, koji su sigurni itd.. Ja sam to tako i doživio i zato ćemo i podržati jer ne može naštetiti. Da će donijeti nekakvu veliku korist u sprječavanju demografske katastrofe to sigurno neće. Društvo mora ozbiljno porazmisliti o narednim koracima kada je taj problemu u pitanju. I samo ću pomoći nekakvu paralelu, rekao sam uvodno da se radi o ozbiljnim, da se treba raditi o ozbiljnoj strategiji stambene politike. Povući ću samo jednu paralelu, možda to nije ugodno za čuti ili nije, ne sviđa se, ali definitivno u prošlom sistemu za koga su rekli da je nakaradna stambena politika bila 400 hiljada stambenih jedinica je društvo izgradilo i podijelilo ljudima i oni su to bez ovakvih ponuda prilično jeftino i bagatelno dobili i danas još koriste. Prema tome, društvo mora imati jednu širu stambenu politiku nego što je ovo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Horvat, vi ste spomenuli da čak ni političari, odnosno saborski zastupnici ne mogu koristiti subvencionirane kredite međutim ja sam vas dužan malo u tom dijelu ispraviti. Naime, mi smo imali evo do nedavno predsjednika Hrvatskoga sabora koji je koristio subvencionirani kredit APN-a u iznosu, sa kamatom od samo 3%. Pa naravno da nije lud da uzima državni kredit po kamati 3,75 ako može dobiti po 3, znači puno povoljnijoj od ovog koji se sada nudi mladim obiteljima. On je naravno to svoje pravo iskoristio. Nema veze što je smijenjen prije par mjeseci, sigurno će mu dobro doći. Takav kredit bi mogao otplaćivati i građanin koji recimo radi za neku puno manju plaću. Osim bivšega predsjednika Sabora imamo i Ministra Marića koji je isto uzeo jedan lijepi subvencionirani kredit od HBOR-a gdje je bio dakle u nadzornom odboru. Isto se kamata plaća samo 4%. Uzeo si je milijun 250 tisuća kredita. Iako ima na računu taj novac on je uzeo kredit i dakle iskoristio je taj svoj položaj, kao što vidimo sankcija nikakvih nema, on nema zbog toga nekih posebnih briga itd.. Imamo slučaj uprave HNB-a koja je uzela isto tako subvencionirane kredite čak su i dodijelili svojim zaposlenicima 335. Oni osim što si subvencioniraju kredite subvencioniraju si posljediplomske studije, subvencioniraju si tečajeve stranih jezika. Naravno da njihova rasprava ni na koji način ne zanima, nisu oni ti koji će stajati u redu da bi dobili kredit države, oni su svoju situaciju što se tiče kredita i stambenog zbrinjavanja već odavno riješili. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor uvaženi zastupnik … [[Govornik se ne razumije.]]
Uvaženi kolega Bunjac svatko ima svoje iskustvo, ja ne znam ove podatke koje vi znate a ja znam da kada dođeš u banku i kada vide da si izabran na određeno vrijeme u mandatu da onda pokazuje se određena rezerva i da se onda pita a šta poslije toga isteka mandata, dajete li garanciju da ćete moći otplaćivati. Prema tome, to je to, ja sam rekao da će ove beneficije iz ovoga zakona moći konzumirati uglavnom oni mladi ljudi koji imaju tu sreću i privilegiju da rade na trajnim poslovima a to su uglavnom poslovi vezani za državne službe, koji su na neodređeno vrijeme po svojoj definiciji ugovornoj i koji imaju stalnu mjesečnu plaću. I to je to. I to je ta jedna ciljana grupa ljudi, uska grupa ljudi koji će imati tu privilegiju da mogu koristiti. A sve ovo ostalo što ste vi rekli, moguće da je tako, ja takvih saznanja nemam.
Sljedeća replika je poštovano zastupnika Saše Đujića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Horvat, vi ste govorili o ograničenjima ovoga zakona i govorili ste kako u ovom zakonu nedostaju kriteriji. To nije točno. Kriteriji su kreditna sposobnost, i iznos plaće, znači što veća plaća, veća kreditna sposobnost, veći poticaj i kriterij su brzina. Najbrži prst. Ti ljudi će dobivati kredite. Meni je jako drago da je ovaj zakon došao u ovu raspravu, zato što ovaj zakon u potpunosti razotkriva politiku ove Vlade. Politiku ove Vlade od prvoga dana. A to je politika naknadne pameti jer je ovaj zakon reakcija ukidanja oslobođenja od plaćanja poreza na prvu nekretninu, pa je onda naknadno se Vlada sjetila nekakve mjere pa je na brzinu to potaknula ,to je politika iz šupljeg u prazno jer evo već smo sad ustanovili da će država na ovim poticajima više zaraditi nego što će dati. Znači uprihodovati će 95 milijuna kuna, a dat će samo 17, to je politika zbrda-zdola zato što ovaj zakon ima cijeli niz nedostataka i ograničenja o kojima ste upravo i vi govorili, a to je da se ne odnosi na sve jednako, da ograničava broj kredita neovisno o tome gdje se ta nekretnina nalazi, da li je to u Slavoniji ili je to u Puli, nisu iste cijene za nekretninu od 66 kvadrata u Vinkovcima, ne znam, u Umagu, Rovinju itd. da ju mogu koristiti samo mladi ljudi do 45 godina koji su najbrži a ne svi. Ovo je Superhik politika ove Vlade zato što ova mjera isto kao i sve mjere dosada, upravo više daje onima koji imaju više, a onima koji imaju manje ne daje ništa, ili jako malo i rekao je jedan mudar političar jednom: „Ne pada snijeg da prekrije brijeg, nego pada snijeg da zvijeri pokažu tragove“, ovaj zakon je snijeg, a zvijeri su zna se tko. Hvala.
Odgovor uvaženog zastupnika Horvata.
Uvaženi kolega, ja nisam sklon tako oštrim kvalifikacijama poput zbrda-zdola i Superhik politika itd. Mislim da svatko nastoji biti odgovoran u obavljanju svog posla pa tako i predlagatelji, dakle ljudi u ministarstvu nastoje biti odgovorni kad nešto predlažu. Stvar je percepcije problema. Vaša percepcija je takva, moja je percepcija nekako drugačija. Ja sam govorio ne ok kriterijima, kriteriji su propisani, nego sam govorio o tome da metodologiju, kako će se selektirati prispjeli zahtjevu treba pojačati sa određenim socijalnim komponentama, i žao mi je što je taj naš prijedlog od strane predlagatelja odbačen. Ja se nadam da će praksa pokazati da smo mi bili u pravu i da će vrlo brzo morati mijenjati odnosno dopuniti te kriterije s ovim što smo mi predložili ukoliko želimo da ovu stvar provedemo na jedan realan i korektan način.
Hvala lijepa. I zadnja replika uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Horvat, javio sam se za repliku iz jednog razloga što se cijelo jutro kroz ovu sabornicu provlači nešto što naprosto nije istina. Najveća je tragedija kad zakone koji su na snazi u RH 20 godina netko tumači drugačije i kad neke odredbe za ulazak Hrvatske u EU, za koje su glasale danas proglašavaju da to nije dobro itd. Dakle, što se tiče poreza na promet nekretnina, od uvođenja PDV-a u RH za nove nekretnine jedino, ali kvotni dio građevinskog zemljišta se plaća porezom na promet nekretnina, a na kompletan građevinski dio se plaća PDV i toga građani koji su kupovali prvu nekretninu nisu bili oslobođeni, bili su oslobođeni samo ovoga poreza na promet nekretnina koji se odnosio na građevinsko zemljište. Ulaskom Hrvatske u EU, Hrvatska se obavezala da će sukladno direktivama EU-a, uvesti porez na građevinsko zemljište od 25% i na kraju krajeva to je bilo i u programu Vlade SDP-a, HNS-a, Kukuriku koalicije je to nešto naprosto što smo preuzeli. Dakle, uvođenjem PDV-a na građevinsko zemljište, ne staje onaj porez na promet nekretnina prilikom kupnje nove nekretnine, ostaje porez na promet nekretnine isključivo na promet rabljenih nekretnina među građanima jer građani koji nemaju pravo odbitka stope PDV-a. Prema tome, porez na, ako već hoćemo govoriti o tome da se treba osloboditi kupnja poreza na promet prve nekretnine, to može isključivo biti za promet među građanima. A ovdje se cijelo vrijeme provlači nešto što naprosto nije istina, Zakon koji je izglasao ovaj visoki Dom i koji se u Hrvatskoj primjenjuje praktički 20 godina. Porez na promet nekretnina kod nove nekretnine se isključivo plaća, ali kvotni dio građevinskog zemljišta koji se odnosi na tu nekretninu, a to je daleko od onoga što se govori o stopi 25% jer stopa od 25% za jednu nekretninu je praktički skoro 21 i još nešto posto od ukupne vrijednosti nekretnine.
Zahvaljujem se. Hvala. Odgovor na repliku, kolega Horvat.
Zahvaljujem se uvaženom kolegi Šukeru. Ovo bi bilo dobro za čuti, evo nešto doznali i sa pozicija struke i drago mi je što možemo dobivati ovako kvalitetna obrazloženja.
Zahvaljujem se. Nastavljamo dalje sa raspravom. U ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, uvaženi kolega Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovane predstavnice i predstavnici ministarstva. Pa Hrvati su poznati po tome da volimo imovinu i da volimo imati vlastitu imovinu. Tako je to naravno i u stambenom djelu a onda dođe vrijeme da isti mi imamo problema sa time što se stvaralo, pa danas imamo 1000 i 1000 kuća od 200, 300 kvadrata u kojima živi po jedan ili dvoje stanovnika i u gradovima i na selima. Ovom zakonu je glavna da velim, znakovitost da se želi poraditi na demografskoj obnovi. I ja sada kada govorim u ime našeg kluba o ovom zakonu moram reći da je ovo sigurno jedan korak koji će pomoći onima koji stvaraju novu obitelj, koji su mladi ljudi, koji žele doći do svog stambenog prostora da do njega dođu pod povoljnijim uvjetima. On je namijenjen za tu kategoriju ljudi. Ostale kategorije treba rješavati nekim drugim zakonima i na taj način ga treba gledati. Ali ja sada ovdje postavljam pitanje ako govorimo o demografskoj obnovi kome je u stvari ovaj zakon namijenjen? Da li je obitelj temeljena na braku muškarca i žene temelj demografske obnove? Da li smo sa ovim zakonom dovoljno okrenuli upravo u tom pravcu? Da li ovim zakonom želimo stimulirati mlade ljude, žene i muškarce da se žene, da imaju djecu i da stvaraju, da grade svoje gnijezdo, da osiguraju svoj životni stambeni prostor. Ja tu molim malo pojašnjenje predstavnika ministarstva da to malo razjasnimo jer ovim terminima koji ovdje stoje nisam baš siguran da se to odnosi samo na taj dio, jer znamo da imamo još neke zakone a znamo da smo imali referendum, znamo da su se hrvatski građani odredili za brak kao zajednicu muškarca i žene. Govorim samo o demografiji, nemam ništa protiv nikoga. Nemam, ne interesira me uopće tko što radi iza svojih zidova i kako se ponaša. Ja govorim ovdje o čisto u sklopu onog dijela da je ovo zakon koji se donosi radi poboljšanja demografske obnove u RH. Nadalje ovim zakonom se omogućuje kupnja kuće, omogućuje se kupnja nekretnina, stana. Mislim da bi nakon praćenja od jednog šest mjeseci ministarstvo trebalo napraviti jednu analizu koja će vjerojatno pokazati da bi se kupnja kuća u seoskim sredinama, u ruralnim prostorima mogla subvencionirati sa sto postotnim iznosom kamate, da kamata bude tamo nula kuna, da država subvencionira potpunu kamatu za kupnju kuće u ruralnom prostoru. Znate zašto? Jer su te nekretnine izuzetno jeftine i one u principu uopće neće napraviti veći trošak ukupnom financijskom paketu, a poticat ćemo kupnju kuća kojih ima jako puno u tim prostorima i očuvanje života u tim prostorima. Neće to bit neki bum, ali sigurno može malo potaknuti i može dati jedan novi, jači stimulans za ostanak tamo i kupovanje tih nekretnina s kojima ljudi danas ne znaju što bi. Uvijek su ljudi dizali kredite, uvijek su se krediti morali vraćati. Svaka subvencija je dobro došla, tu nema spora. Ali mislim da je ovo samo jedan prvi mali korak prema poboljšanju demografske slike RH u rješavanju stambenih pitanja prvenstveno mlađih ljudi. Bilo je razno raznih ideja, prijedloga i pokušaja u svim Vladama RH, ali ja mislim da bi tu trebali malo svi skupa jače zagrepsti još, jače razmisliti i da je pred nama jedan proces koji treba što prije započeti kako bi se pokrenuo investicijski ciklus, kako bi se otvarala i radna mjesta, očuvale prvenstveno građevinske tvrtke u RH, a kako bi ljudi mogli vrlo lako doći do svog prvog životnog prostora i ne se vezati za njega na način da si stave maltene štrik oko vrata i da više nikuda ne mogu. O čemu govorim? Govorim o tome da danas u vrijeme velike mobilnosti radne snage potreba na različitim mjestima treba ljudima omogućiti da doslovno mogu u roku od 30 dana promijeniti i grad u kojem žive, a da nemaju teret u onom gradu u kojem su živjeli da moraju plaćati kredit za stan od kojega više ne mogu imati nikakve koristi. Dakle, govorim o tome da bi trebalo subvencionirati izgradnju stanova i to privatnim poduzetnicima koji bi bili isključivo za rentanje, za najam. I onda sa lokalnom samoupravom subvencionirati dvije, tri, četiri, pet godina svaki onaj mladi bračni par koji će se oženiti, koji će imati djecu, koji će tamo živjeti da mu se još subvencionira stanarina. Tada omogućujemo čovjeku koji ne znam živi u Križevcima, dobije posao u Splitu, da praktički pokupi stvari, pokupi obitelj i da se preseli u Split. Tamo ga čeka isti takav sličan stan i nastavi živjeti svojim tokom i obrnuto. Iz bilo kojega grada u bilo koji grad. To je u stvari nešto što je pred nama i o čemu bi trebalo malo više govoriti s time da smatram da država nikako ne bi trebala biti ta koja će rentat stanove, koja će iznajmljivat stanove jer tu samo nastaju problemi osim onog dijela što se tiče socijalne problematike onih ljudi koji se moraju socijalno zbrinjavati jer nemaju drugih mogućnosti. Ali u ovom ekonomskom dijelu i komercijalnom dijelu mislim da tu treba stvarno ponuditi privatnom poduzetništvu takvu jednu mogućnost i da to privatno poduzetništvo može dati vrlo dobar odgovor. Ali u krajnjem slučaju, to su primjeri iz prakse u razvijenim zemljama koji vrlo dobro funkcioniraju i gdje nema nikakvih problema oko tog dijela. Na taj način čini mi se da bi u stvari u pravom smislu riječi krenuli u jedan proces stvaranja uvjeta za osnivanje obitelji i da bi krenuli u jedan proces da mladi ljudi ne moraju imati grč u želucu, da se ne moraju nakon tri, četiri, pet mjeseci kada izgubi netko od njih posao, digli su kredit razvoditi, bježati svaki k svojim starcima u njihove kuće i praktički razbijati obitelji. Danas imamo i taj proces na žalost vrlo prisutan. Doslovno one reklame koje čujemo na televizijama da neki brakovi traju kraće nego što traju tradicionalni svatovi u Hrvatskoj, danas je nažalost i to prisutno. To je za mene i za naš klub ustvari, jedan pristup i pogled na budućnost nekakve demografske politike u ovom dijelu rješavanja stambenog pitanja. U tom slučaju, ako mladi ljudi, tome prostoru u kojem mogu živjeti u kojem se mogu bez grča u želucu smjestiti, oni će sutra, prekosutra za 3, 5, 6 godina kupiti sebi, ako će to željeti neku nekretninu na onom mjestu gdje su se odlučili za konačni život ili neće. Ili će živjeti na ovaj način. Naravno da ih treba zaštititi, da oni ne smiju biti u onom dijelu, u tom stanu onako da ih netko može preko noći izbaciti van, nego da imaju jednu pravu zaštitu, zaštitni mehanizam, koji će biti sigurni da u tom u kojem žive u kojem uredno plaćaju najam, praktički su kao da su u svojem. Evo ja neću više ovdje duljiti, uz ovih nekoliko opaski, uz ovih nekoliko prijedloga, mi ćemo dakle ovaj zakon podržati, molimo lijepo da se već nakon 6 mjeseci njegove primjere napravi jedna analiza njegovih učinaka i da stvarno apeliramo na ministarstvo, da ovo stvarno bude jedan prvi mali korak koji je napravljen u rješavanju stambenog zbrinjavanja mladih obitelji, prvenstveno s ciljem demografske obnove. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se kolegi Hrgu. Prije nego što prijeđemo na replike, a ima ih 5, samo informacije, dakle, danas ćemo raditi bez pauze i nakon ove točke dnevnog reda odradili bismo još Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama i Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornu uređenju. Nastavili bi sa radom u utorak i radili bi iduća tri tjedna, dakle do kraja ove stanke do 15.7., radili bi znači svaki tjedan od utorka do petka. S obzirom da imamo jako velik broj točaka, moramo malo pojačati dinamiku rada i napravili smo jedan plan za idući tjedan, tako da svaki dan radimo 5 do 6 točaka, pa da smanjimo ovaj broj sa ovih 120 na nekakvih 40, 50 s kojima bi onda ušli u ljeto. Pa vas molim za razumijevanje, od danas ćemo vam dakle, već najaviti za utorak koje će biti točke, biti će ih 5 ili 6, a u utorak ću vam najaviti srijeda, četvrtak, petak, točno koje ćemo točke odraditi i raditi ćemo dok ih ne završimo svakoga dana. Tako da ćemo nekada raditi možda do 4, a nekada možda i do 10 navečer. Ja vas molim za razumijevanje, jer je veliki broj točaka, veliki broj prijedloga, dosta toga je neodrađeno iz prijašnjeg vremena i mislim da je važno da to uspijemo, ako uspijemo do ljetne stanke napraviti. Isto tako, kolegi Bukarici dao sam zadatak i napravio ga je da svaki predsjednik odbora dobije popis točaka koji su u nadležnosti njegovog odbora i da ih se raspravi što prije, kako bismo mogli raditi sve točke, jer ima dosta velik broj točaka, koje nisu prošle odbore bez ikakvog razloga. Neki odbori imaju čak po 14 neodrađenih točaka i zato molim predsjednike odbora da što žurnije, početkom ili danas ili početkom idućeg tjedna, sazovu odbore, rasprave sve točke koje su u njihovoj nadležnosti tako da možemo nastaviti onda radom bez ikakvog zastoja, s obzirom da će odbori odraditi onda te točke. Evo to su te informacije, možda ih još ponovimo danas kroz dan ako bude više zastupnika, ali isto tako će tajništvo Sabora izvijestiti sve klubove i odbore o zadacima koje treba napraviti. Hvala lijepo. I prelazimo sada na replike, prvi e kolega Marin Škibola. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo, gospodine Hrg, govorili ste u pozitivnom kontekstu o ovom zakonu i da je on dobar za mlade ljude, međutim postavlja se pitanje, što nakon 4 godine, kada Vlada prestane subvencionirati ove kredite. Mi znamo da će samo 4 godine biti kamatne stope do 3,75%, ali nakon toga dolazi do prostora izlaganja valutnom riziku, tj. kamatnim fluktuacijama. Druga stvar, stvara se proračunski deficit u korist profita banaka. Znači, cijelo vrijeme se radi u korist, privatnih, stranih inozemnih banaka. Iz kojeg razloga država ne bi ponudila mladim ljudima državne stanove? A ne da privatne banke, uvijek imaju koristi od zakona koji se donose u ovom Saboru. Kaže se nema novaca, možemo obuhvatiti samo 1000 obitelji, pa zašto npr. ne bi uveli mjeru oporezivanja stranih banaka, po uzoru na mnoge zemlje u EU, npr. Mađarska, Austrija, itd. Znači cijelo vrijeme se ide niz dlaku tog stranog interesnog kapitala, pa evo malo iskomentirajte.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Škibola, ja se nadam i vjerujem da će biti kamate i manje od 3,75 kako je sad polako stanje na tržištu, vjerujem da će do toga doći, ali rekao sam u svom izlaganju, da je ovo samo jedan mali segment za onu kategoriju mladi ljudi koji se žele kupiti stan i koji ionako to planiraju napraviti i oni bi ionako vjerojatno dizali kredite, ako im ne bi roditelji dali novce ili na neki drugi način to riješili, u ovom slučaju dobit će subvenciju, dobit će 4 godine, ako će imati djecu, dobit će još produženi taj dio, znači dobit će jednu određenu pomoć, ali to je samo jedna mala kategorija ljudi. Generalno govoreći o svemu ostalom, mislim da to treba riješiti cjelovito i da treba prvenstveno ići u onom pravcu da se stvarno preferira i posebno stimulira zajednica muškarca i žene kao brak mladih ljudi koji će naravno imati djecu i da u tom dijelu treba davati još dodatne poticaje, tako da u tom segmentu koji stoji, ja o tome govorim u ovome dijelu, da netko bankama pomaže. Ja ne vidim ovdje nikakvu pomoć bankama, ja ovdje vidim samo da ako ja dižem kredit kao mlad čovjek sada dobivam određenu pomoć, ako te pomoći nema moram to sve sam platiti, banka će isto dobiti. Dakle nije mi taj dio baš tu vašeg izlaganja potpuno jasan i mislim da nije dobro usmjeren. Mislim da se ovdje ipak treba gledati da će čovjek manje platiti.
Zahvaljujem se. Druga replika uvažena kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Hrg, vi ste u svom izlaganju spomenuli nježno jednu temu, a to je da Hrvati zaista nisu štedili ni u dionicama ni u zlatu ni u draguljima, štedili su u nekretninama. Mi ćemo za šest mjeseci imati u primjeni Zakon o lokalnim porezima, dio tog zakona su i porez na nekretnine. I ono što moramo jednako tako reći da bez obzira koliko puta je bilo rečeno da je taj zakon o porezu na nekretnine samo pretvaranje komunalne naknade u to, tome nije tako jer su uvedena dva kriterija. Jedan kriterij je starost nekretnine, a drugi kriterij je procijenjena vrijednost nekretnine. To drugim riječima znači, da kada netko će kupiti novi stan, da će plaćati veći porez nego možda za stari stan na boljoj lokaciji. Jednako tako to gledamo u kontekstu ovog zakona. Ja vrijednost ovog zakona vidim u sljedećoj činjenici, ne u činjenici da će se kupovati nove nekretnine kojih ima na tržištu nego činjenica da se omogućuje kupovati postojeće nekretnine, postojeći stanovi i na taj način se mladim ljudima omogućuje da kupe veću nekretninu da ju eventualno rekonstruiraju i tako sebi riješe svoje stambeno pitanje jer ono što nigdje u obrazloženju nije bilo rečeno u Hrvatskoj se kao i u Europi i u svijetu se promijenilo. Prije jedno dvadesetak godina prosječna nekretnina za dvočlanu obitelj, dakle dvoje ljudi je bilo negdje 50, 55 kvadrata, danas je to već 65 kvadrata, dakle stvari se mijenjaju. I jednako tako zaista ja sam od onih koja bi voljela imati lepezu drugih mogućnosti i voljela bih zaista da u ovom uvaženom domu imamo što prije ili da što prije ministarstvo pokrene mogućnost najma stanova jer je to ono što zapravo omogućuje mladim ljudima fleksibilnost, zapošljavanje i sve ono što im je potrebno. Hvala.
Hvala vam lijepa. Odgovor na repliku kolega Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice. Pa da dobro je da je u ovom zakonu omogućeno da se mogu kupovati kuće i stanovi koji već postoje jer stvarno u Hrvatskoj ima jako puno na tržištu, pogotovo rekao sam u ruralnim prostorima. Meni je osobno žao ponovit ću što se možda nije to malo i dublje sagledalo pa da se stvarno išlo na ovu jednu nultu stopu kamate, subvencioniranje 100%-nog dijela kamate za nekretnine u ruralnim prostorima, kažem možda je to još evo vrijeme ministarstva može i u krajnjem slučaju i odreagirati do izglasavanja ovog zakona da se nešto tako napravi jer ne bi proračun ništa o tome gubio. Apsolutno porez na nekretnine, danas realno gledajući nije tema u ovom zakonu, ali ja moramo ovdje spomenuti da jedan od temelja uvođenja poreza na nekretnine da je bila i legalizacija s kojim danas ima jako puno problema. Oni koji su imali novaca, koji su uspjeli nešto napraviti oni su na neki način uhvatili taj vlak i dobro su prošli, da budemo jasni dobro su prošli jer da su išli legalnim putem sa svim dozvolama, platili bi puno više kao što su platili svi oni koji su legalno gradili. Dakle ovdje je čak išlo se na ruku onima koji su nelegalno gradili, ali jedan dobar dio ljudi je ostao izvan toga i dan danas nisu legalizirali, vidite da je bilo i produženje tog roka o opet neće legalizirati jer jednostavno nemaju mogućnosti nemaju sredstava. Tako da uvođenje poreza koji će biti kada dođe za to vrijeme onda ćemo o tome govoriti. Ali u svakom slučaju ja se nadam da će ovaj zakon potaknuti barem u jednom dijelu to što ste i vi sami rekli dakle jednu življu aktivnost na tržištu starih postojećih nekretnina koje bi trebalo prodavati u koje bi se trebalo useljavat.
Hvala vam lijepa. Iduća replika uvaženi kolega VEšligaj. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Evo pa kolega Hrg u svom izlaganju puno ste spominjali demografiju, a zapravo ovo je predstavljeno jedna od mjera demografske politike, ali svi zapravo znamo da to nije nego je zapravo supstitut za određene olakšice koje točno da su ukinute dijelom i zbog preporuka EU, ali onda nemojmo to nazivati dijelom demografske politike jer ovo je ono što je u nekoliko navrata ovdje izrečeno, mjera za one koji mogu plaćati odnosno vraćati kredite. Prava mjera demografske politike koja ne bi bila usmjerena na taj način da je samo za one koji mogu plaćati kredite bi bila da država konačno krene, a ne da samo radi analize i da pokrene pravu istinsku brigu o predškolskom odgoju. A ne da imamo danas situaciju da imamo 161 lokalnu jedinicu u RH bez dječjih vrtića, da imamo 96 lokalnih jedinica koje čak nemaju niti predškolu makar je ona obvezna, da imamo oko 50% djece u predškolskim ustanovama, a znamo da razvijene zemlje Zapadne Europe imaju 90%, da su cijene vrtića bi trebale po preporukama stručnjaka biti oko 500 kuna, a kod nas je raspon od nula pa do više od tisuću kuna, da nemamo dosta odgajatelja u dječjim vrtićima. Dakle to bi bile mjere demografske politike koje bi bile usmjerene prema svim građanima bez obzira imali oni primanja ili ih nemali. Hrvatska je još uz to jedna od socijalno najnepropusnijih društava u Europi. Dakle ono s čime ću zaključiti, zapravo još jedan zakon kojim smo samo zagrebli površinu, a do suštine nažalost nismo došli.
Odgovor na repliku kolega Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega VEšligaj, ne mogu se složiti s vama da ovaj zakon nema veze sa demografskom politikom. On ima veze za onu kategoriju ljudi koji će ga moći koristiti. To je naravno tako. I nikada ni jedan zakon u ni jednoj državi na svijetu neće moći svi pod istim uvjetima na jednaki način koristiti. Mi možemo sada tu malo demagoški se nabacivati, onako bacati floskule. Predškolski odgoj, pa dragi kolega vi dobro znate kao lokalni čelnik da je predškolski odgoj obaveza jedinice lokalne samouprave. Jedna od temeljnih obaveza. Oprostite ali ja se ne slažem s time da se u jednom dijelu države u nekim dijelovima, u nekim jedinicama lokalne samouprave o tome brine država osim ako to nije neki posebni status koji onda mora biti takav a da svi ostali moraju to rješavati sami. Oprostite onda sam ja diskriminiran. Onda ja moram nešto plaćati što vi ne morate eventualno plaćati. Ili obrnuto, nije u redu. Dakle to je obaveza jedinice lokalne samouprave da to jest jedna od vrlo važnih mjera demografske politike da, da. Pa i sam sam rekao u svojoj raspravi da je ovo samo jedna mala, mala, jedan mali kotačić u svemu tome i da definitivno taj kotačić treba dobro, dobro zavrtjeti i da praktički svaki zakon koji će se donositi mora biti usmjeren prema tom cilju. Jer on je danas najveći problem ovdje. Ali na ovaj način da kažemo sada jedan je zakon pa to nije taj zakon, pa će doći drugi zakon pa ćete reći nije ni to taj zakon, pa će doći treći pa nije ni taj zakon. U redu, to je posao oporbe. Ja sam isto prije par godina na sličan način diskutirao kao i vi. To je sasvim normalna stvar i to je pravo oporbe da tako diskutira. Ali, budimo realni, evo kolegica Mrak Taritaš je malo prije sama rekla, ona kao oporba kaže da u jednom dijelu taj zakon ima svoju da velim tako neku pozitivnu stranu. Pa makar u jednom dijelu.
Hvala. Iduća replika uvaženi kolega Mišić. Izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolega Hrg, ja znam da ovaj zakon ima dobre namjere ali postavlja jedno pitanje ti koji su ga donosili da li su na daleko gledali. A zašto to postavljam? Malo prije što ste rekli, neki su dobro prošli u legalizaciji. Da, jesu i možda dobra stvar koja je odrađena u Hrvatskoj državi. A ja mislim da svi moraju dobro proći. Svi građani Hrvatske države nitko nikada ne smije biti privilegiran. Ja kao poduzetnik nikada nisam digao kredit, a digao sam ga na kraju, samo kada sam imao nešto prodati da bih mogao vratiti taj kredit. Zašto nisam dizao kredit? Zato što nisam imao povjerenje u sustav. Ako gledamo Agrokor i da su naši vrhunski ekonomisti dizali kredite za 10% i zaduživali Agrokor, ja postavljam pitanje isto kao privrednik da li su to ljudi uopće razmišljali kako to uraditi? Ili se išlo namjerno srušiti nekakva firma koja bi bila danas možda manje bogata, ustvari puno više bogata, ne bi bila zadužena ali bi funkcionirala. Ja sve ovo gledam populistički na neki način iako ću podržati ovaj zakon svakako demografija Hrvatskoj treba. Ovo što ste rekli ruralni razvoj da kupimo kuću nekom u Slavoniji ili nije bitno, u Dalmaciji, poklonimo tom mladom bračnom paru kuću. Ali što će oni raditi? Pa mi jednostavnu stvar ne radimo da se moramo razvijati i idemo prema tom putu ali je to proces. To je proces. MI to ne možemo preko noći riješiti, sigurno ne možemo riješiti u godinu, 2, 3, 5. Za 5 godina možemo ako se svi stavimo u jedan realan sektor, da ne kažem koliko imamo svega, što plaćamo i bačenih novaca. Evo stoj nam pelješki most 10 godina i gdje je bačeno 200 milijuna i hvala Bogu da ćemo ga danas sutra riješiti i da ne kažem nezavršeni mostovi, putevi i sve ostalo a to se moglo bolje utrošiti. Hvala.
Hvala kolega Mišić. Odgovor na repliku kolega Hrg.
Hvala lijepa. Kolega Mišić vi govorite kao jedan realan, racionalan čovjek, čovjek koji je i u životu i u gospodarstvu uvijek tako postupao. Ja ću reći sada ovako. Ja imam stambeni kredit, nisam kupio nikada stan sa stanarskim pravom za par tisuća maraka a uplaćivao sam redovno, uredno kao i svi drugi u fond. Dakle i tu je napravljena po meni jedna nepravda prema velikom broju ljudi. Ja sam dizao kredit sa ne znam 6, 7% kamatom, i danas ga plaćam i nemam ništa protiv toga, to je bila moja odluka. I dok ga ne otplatim neću biti miran. I nisam dizao koliko bih htio i koliko je trebalo nego koliko sam mogao. I to je sada stvar tog jednog dijela i pristupa da li se ljudi ponesu pa ih jedan val ponese pa odu i onda ustvari nastaju kasnije problemi. Sustav naš nije stabilan, slažem se s vama. Nije stabilno jer se jednostavno mijenja iz noći u noć, mijenja se iz mandata u mandata, mijenja se u mandatu. Svatko dolazi sa nekim novim stvarima, one stare kao da ne postoje. To je nešto što je tek pred nama, mi smo ipak mlada demokracija, učimo se nažalost, ljudi stradavaju u tom dijelu, ljudi stradavaju u tom dijelu ali definitivno ja vjerujem da će doći i trenutak i vrijeme da stvarno dobijemo jednu stabilnost o nekim glavnim barem točkama kako bi ljudi mogli stabilno i sigurno živjeti. Danas je u raspravama bilo puno govoreno o radu na neodređeno, na siguran posao. Dakle to je jedna od temeljnih stvari koja se mora ljudima omogućiti da bi uopće mogli nešto planirati u životu. Da bi mogli planirati obitelj, da bi se mogli ženiti, da bi mogli imati djecu, to je nešto što mi danas u Hrvatskoj nemamo. I u tom pravcu mislim da se jedna politička klima okreće sasvim u tom pravcu i da se upravo u tom pravcu mora ići. A ovo je jedan od paketa zakona koji vjerujem slijede, koji su pred nama.
Zahvaljujem se. I zadnja replika uvaženi kolega Lenart. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Hrg, vi ste ovdje spomenuli demografsku komponentu ovog zakona. I ona možda čak i je ugrađena no međutim, ja smatram da ona dolazi puno prekasno jer mi danas živimo u državi koja ima 330 tisuća blokiranih, koja ima Ovršni zakon takav kakav ima koji je nemilosrdan i koji jako puno košta onoga tko dođe pod ovrhu. I mislim da danas hrabrost na dizanje kredita nema svatko jer živimo i u poslovnom okruženju da tvrtke propadaju u poslovnom okruženju da tvrtke propadaju vrlo lagano, da nema sigurnosti radnom mjesta i da će čovjek živjeti i uspjeti naći drugi posao u ovoj državi. S obzirom da ste spomenuli ovu priču oko ruralnih područja, vi ste bili gradonačelnik grada Križevaca koji ima dosta ruralnih naselja i znate kakva je situacija, da mladi ljudi bježe iz tih naselja, da postoje veliki broj kuća koje su napuštene i u koje se nitko ne želi vratiti. Evo primjera, iz moje županije Sisačko-moslavačke, cesta od Novske prema Gradiškoj, zadnje selo u Sisačko-moslavačkoj, Borovac, prvo u Brodsko-posavskoj Bodegraj ima preko 200 kuća za prodati, ne kuća nego imanja ali pitam vas tko će doći živjeti u taj ruralni prostor kad tamo nema radnih mjesta, tamo nema posla, nema ga ni u blizini? Ti ljudi koji bi i kupili takvu nekretninu koja je praktički toliko jeftina, da je skuplje 10 kvadrata stana nego takvo jedno imanje, jednostavno nemaju gdje raditi. Nažalost naši ljudi pogotovo mladi se više odlučuju iznajmiti stan u Njemačkoj, Irskoj ili negdje u Europi gdje ima posla i gdje mogu živiti od 1. do 1., i gdje ako izgube posao, naći će drugi i moći će otplaćivati kredite ili najamninu, ali danas bez obzira na sve ovo što se nudi ovim zakonom, sumnjam da ima hrabrosti za dizanjem takvih kredita i ulaženja u ovakav posao iako država želi pomoći. Hvala.
Hvala, hvala lijepa. Odgovor na repliku kolega Hrg.
Hvala lijepa. Kolega Lenart, pa gledajte, sigurno da će jedan dio ljudi dizati ove kredite. Dizali bi i kredit i da nema ove subvencije jer si sigurno planiraju rješavanje svojeg životnog pitanja. Ja sam upravo zato u raspravi govorio o toj mobilnosti radne snage, mobilnosti ljudi i potrebama da se danas omogući ljudima da doslovno se mogu preseliti u grad u grad u roku od 30 dana na neki drugi posao i to temeljito. I to ne da se sele iz Hrvatske nego da to bude unutar Hrvatske. Zato mislim da je to jedna stvar koju će trebati malo detaljnije razraditi, obraditi i ići prema takvim zakonskim rješenjima jer mislim da ona mogu doprinijeti upravo očuvanju života u Hrvatskoj i ostanku mladih u Hrvatskoj. U ruralnim prostorima je danas jako teško, naravno zadržati ljude jer gledajte, imate vi tu još jedni situaciju. Ako mlad čovjek ima mogućnost izbora nekog posla koji mu traje od 7 do 3, od 8 do 4, od 9 do 5, ne znam kako koje vrijeme, za neku plaću o d koje on smatra da može živjeti ili ako ima neko manje imanje, pa i veće imanje na selu od svojih roditelja, koliko će mladi ljudi ostati na tome imanju a koliko će otići raditi na neki posao koji mu omogućuje nekakav laganiji život ipak? Budimo realni, gledao sam nedavno baš jednu emisiju o jednom mladom čovjeku iz Slavonije, koji je upravo rekao ove rečenice koje ja sad govorim. Dakle, one nisu moje. To je rekao mlad čovjek koji je rekao gledajte, pruža se mogućnost, pruža se izbor, biram ono gdje mislim da mi je tog trenutka bolje. Ako mi neće biti, izabrat ću nešto drugo. Ali u svakom slučaju, zašto ne omogućiti ljudima kao žele da mogu na selu kupiti još jeftiniju nekretninu pa ako se odluče tamo živjeti da mogu živjeti tamo?
Zahvaljujem se. Prelazimo na iduću raspravu. To je uvažena kolegica Anka Mrak-Taritaš u ime Kluba zastupnika, nezavisnih zastupnika i HSU-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo Prpić i Magaš i pomoćnik Žamboki, uvažene kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o subvenciji stambenih kredita. I nije ništa neobično da takav jedan zakon izaziva ovako jednu raspravu u kojoj se otvaraju i niz drugih tema. Teme koje su otvorene ovim zakonom su između ostalog održivi razvoj, demografija što je jedan od razloga obrazloženju, što je sa zapošljavanjem i graditeljstvom, i onda kad ispod svih tih tema kojom smo mi svi već razgovarali što u ime pojedinih klubova i što kroz replike, ispod toga nazivnik svi možemo staviti jednu činjenicu a to je da u ovoj državi treba jedna sustavnost i vjerovanje. Dakle, mladi ljudi žele sigurnost. Žele sigurnost vezano uz zapošljavanje, žele sigurnost vezano uz stanovanje. Naravno da mi svi bez obzira koliko imamo dvojbe i evidentno je da će ovaj zakon moći koristiti zaista oni koji su financijski u mogućnosti da ga koriste, mi ćemo ga podržati iz jednostavnog razloga što je to nešto što se nudi i bolje je išta nego ništa. Ali kada govorimo o demografiji, problem demografije nije nastao jučer. Problem demografije je nastao puno, puno prije. Puno prije su se zaista iseljavali ljudi sa pojedinih pogotovo ruralnih područja i išli u gradove, pa su onda išli u veće gradove a budući da je sad mladim ljudima zaista Europa na dlanu mogućnosti, oni su fleksibilni, oni odlaze u Europu. I ako želimo imati problem demografije, onda kad je riječ o stanovanju, sigurno nam je potreban što hitnije jedan projekt ili priča što je to stanovanje u Hrvatskoj i koje su to mjere i moraju biti niz različitih mjera i niz različitih projekata. Ovo je projekt koji je vezan uz određenu grupu ljudi koji to mogu priuštiti. No međutim zaista, u nekoliko navrata smo govorili o programu najma stanova. Ja moram reći da u Vladi u kojoj sam ja sudjelovala, mi smo tad imali priču da na hrvatskom tržištu ima, govorilo se, 30000, 40000 neprodanih stanova, kad smo to krenuli analizirati, onda se pokazalo da tome nije tako. Jednako tako, kad smo probali otkriti koliko to stanova imaju banke koju su neprodani, koji bi se mogli staviti u funkciju najma, onda se ispostavilo da banke raspolažu negdje 3, 4 tisuće stanova i nisu im bili spremni zajedno sa državom staviti u najam, bili su spremni državi to skupo prodati. Kad malo razgovarate, dakle, mi smo apsolutno odlični za analizu. Analiziramo do na zadnju decimalu, no međutim kad trebamo napravit sintezu, tu imamo malo problem. Jednako tako kad malo analizirate i kad malo razgovarate sa mladim ljudima oni u glavnini slučajeva kažu sljedeće. Oni bi se odlučili za najam, samo taj najam mora biti siguran. Taj najam mora bit na način da ih onaj koji mu daje stan im neće dati otkaz, on mora biti zaista i na način da su to pristojni stanovi. I oni su nebrojeni broj puta rekli spremni su ako imaju višak novaca potrošiti za putovanje, za školovanje, a žele svoje stambeno pitanje riješiti kroz najam. Čak štoviše, rekli su mi ćemo naslijediti nekretnine, mi ćemo imati nekretnine od roditelja. Mi čak želimo u tom najmu staviti roditelje, a otići u nekretninu koju su od roditelja i tamo Zasnivati svoju porodicu. Zaista ja sam sigurna da bez obzira tko u ovoj sabornici sjedi da li je to s lijeve, s desne strane ili centra je netko, dakle svi bi se mogli konsenzusom složiti da treba postojati u ovoj zemlji niz mjera i da jedna od tih mjera je najam. Da li je to državni najam? Da li je to najam gdje ćemo omogućiti investitorima da grade za najam? O tome treba razmisliti i to je zaista vrijedno jedne rasprave, jednog okruglog stola jer na taj način možemo taj problem stanovanja riješiti. Problem stanovanja kada je riječ o demografiji je samo jedan sitni problem. On je bazični problem koji je problem posla. Dakle, mladi ljudi, čak im nije ni problem da rade na određeno. Problem je u tome da imaju posla i da mogu biti fleksibilni u odnosu na posao koji ima. Tu je bilo u nekoliko navrata riječ o održivom razvoju. Održivi razvoj znači da u svim, dakle onako pojednostavljeno, da bez obzira gdje živite morate imati otprilike iste uvjete za život. Naravno rad, život, socijalni standard. Pritom mislim vrtići, škole i ostalo. I onda kad pogledate malo situaciju u Hrvatskoj naša djeca bez obzira da li žive u Slavoniji, da li žive u zaobalju, da li žive u Zagrebu ili uz obalu mora imaju otprilike iste mobitele kao i mi tu. To su pametni mobiteli, smart telefoni i sve ostalo. Ali drugo nemaju isto. Oni nemaju svi vodovod, nemaju svi odvodnju, nemaju svi mogućnost odlaska u školu jednostavno i tu su niz mjera koje treba država pokrenuti i države su zaista kad gledate povijesno to i činile. Kad gledate povijesno, jedan od velikih zamašnjaka koji je napravljen je tamo '65., šeste kad je napravljena Jadranska magistrala i na taj način zapravo tu jednu ekonomsku krizu koja je bila u Europi i svijetu tadašnja Jugoslavija, odnosno Hrvatska koja je bila u sklopu tom je nešto manje osjetila je tu krenuo novi potencijal. Jedna od važnih stvari je bila i autocesta koja je prošla kroz Liku i na taj način će zapravo cijelo područje Like koje je prazno. Ono što morate znati i što mi svi znamo, da mi imamo županije Ličko-senjska županija ima manje stanovnika nego jedna gradska četvrt grada Zagreba. To je činjenica i to ne ide na bolje i ti dakle, ta autocesta koja je prošla kroz Liku je zapravo omogućila da Lika bude interesantna, interesantna za ulaganje. I vi kad krenete ulagati, kad krenete omogućavat posao, onda će samim tim se netko tamo naseliti. Ali ja sam sigurna da uz ovu mjeru koju imamo trebamo imati mjeru i zaista najma stanova, jer na taj način kimate mogućnost da netko tko živi u Zagrebu može iznajmiti stan negdje drugdje. Kako ćemo problem? Tu je bilo u nekoliko navrata rečeno i kolege koji su sa područja pojedinih županija su govorili o velikom broju stanova i velikom broju kuća koje su prazne. Te kuće nitko ne želi kupiti jer nema nikog. Dakle, nije problem da je ona skupa ili da je ona, koja je njena cijena nitko ni ne pita koliko košta. Ne pita koliko košta jer nije spreman ići živjeti i neće biti spreman ići živjeti dok se ne omogući posao. Dakle, demografske mjere kada je riječ o zemlji ne možete gledati samo po jednom sektoru. Treba gledati ukupno. Ja sam u jednom trenutku malo gledala kako su to činile neke druge zemlje. Ja moram priznati imam taj problem, ja uvijek gledam u te neke skandinavske zemlje iako tamo nikad ne bih živjela. Ali gledam malo što su one činile, pa sam gledala što je činila Danska i Švedska. Oni su radili cijeli sustav demografskih mjera, a rezultat njihovog se vidio tek nakon 20 godina. Dakle, to je ono što mi moramo biti spremni danas. Dakle, apsolutno ono što je, ovo je samo jedna kap na onom velikom pazlu je ovo jedna sličica. Cijeli sustav moramo vidjeti demografskih mjera. Ako ih postavimo danas i ako danas krenemo od njih raditi ili ako ovaj saziv Sabora bude taj koji će raspravljati o njima, koji će ih donijeti prve rezultate možemo vidjeti kroz dvadesetak godina i toga moramo biti svjesni. Jednako tako moramo biti svjesni i naše odgovornosti u odnosu na to. Stoga ne treba čudit da ćemo mi ovaj zakon, glavninu bez obzira koliko imamo dileme, koliko imamo sumnje, koliko kažemo to je za određenu grupaciju podržati. Bolje je da imamo išta nego ništa. Ali ono čemu se moramo svi zalagat, zaista postaviti jedan program demografske obnove, sustavni program, program koji se može dobiti konsenzusom jer sam uvjerena da u odnosu na to možemo imati konsenzus i onda vidjeti i niz mjera, a dio tih mjera je vezan uz stanovanje. Kad malo razgovarate dvije su osnovne stvari koje mlade ljude zanima – zanima ih posao i zanima ih stanovanje. Ali ih zanima sigurnost. Znate ja imam u odnosu na tu mlade zastupnike nešto više godina, ja kad sam počela raditi mi smo imali sigurnost. Točno smo znali kad završimo fakultet da ćete dobiti posao i bez obzira koliko ste posao čekali ste znali da ćete dobiti i da ćete u tom poslu ako ste ambiciozni malo više, ali ako niste ići redom. Danas mladi ljudi nemaju tu sigurnost i to je razlog zašto oni nemaju nikakav problem, skupit se otići u Irsku, biti tamo koliko im treba pa otići negdje drugdje. I to je nešto što ova država mora sustavom mjera napraviti. Ono što je dobro u ovom zakonu što sam već rekla i ponovit ću, to što se daje mogućnost kupnja, dakle uvijek su zakoni bili da je nova nekretnina. U ovom zakonu nije riječ o novoj nekretnini. Ali jednako tako u obrazloženju ovog zakona postoji jedan pasos koji ja mislim da je tu zabunom nastao. A u tom pasosu je rečeno o tome da bi trebalo i voditi račune i o postojećim nekretninama, pa da se subvencionira mogućnost rekonstrukcija, adaptacije, to je govoreno u smislu postojećih centara, odnosno jezgre gradova koji se na taj način mogu dalje unaprjeđivati, odnosno da nisu mrtvu i kolegica Makar je u raspravi na prvo čitanje dala primjedbu da se nešto u odnosno na to treba napraviti. Ta primjedba je bila odbačena i reklo da to nije tema ovog zakona. Ja se slažem da nije tema ovog zakona, ali to je nešto o čemu valja razmisliti. Jednako tako je kolega Bačić na prvom čitanju, to možete vidjeti dao primjedbu vezano uz to ako netko izgubi posao da se tu možda vidi ono što je rečeno jedan mjesec ne platiš, pa automatski ostaješ bez, odnosno dolaziš u problem s bankama, to je isto odbijeno. Ja bih voljela recimo da je to usvojeno. Čini mi se da bit to bilo dobro i to bi nekako olakšalo cijelu priču. I za kraj, možda vezano uz ovaj zakon nekoliko rečenica vezano uz graditeljstvo. Graditeljstvo je prvo koje osjeti recesiju, graditeljstvo je prvo to koje osjeti izlazak iz recesije. Tamo negdje 2015. prvi put nije bio onaj užasan pad postotka u BDP, država učestaju u graditeljstvu, nego je bilo na nuli i to je bilo pokazatelj da se nešto dešava. Broj izdanih građevinskih dozvola koje je prošle godine nešto povećan i u prvom tromjesečju 2017. povećan govori o tome da su se u odnosu na ovaj zakon investitori ipak krenuli i pokrenuli. I tu ćemo doći do još jednog problema. Znate, ako vam graditeljstvo je van nekakvih 5, 10 godina što je u Hrvatskoj bilo, nama je kvalitetan kadar, na što se naše graditeljstvo, zaista je bilo ponosno i moglo je biti ponosno, je otišao van i mi imamo sad problem. Ne samo da imamo problem kvalitetnijih armirača, tesara, zidara. Mi imamo problem i bazične radne snage. S jedne strane imate nezaposlene, s druge strane imate problem bazične radne snage i ja razumijem kolege koji su vlasnici pojedinih građevinskih firmi, koji rade pritisak i kažu otvorite mogućnost zapošljavanja stranaca jer vjerovali ili ne, nema tko raditi. U graditeljstvu nema tko raditi. I sad se mi tu nalazimo zaista u nizu problema. Imamo zakon koji govori o subvenciji kredita, koji će sigurno poticati graditeljstvo, nema tko radit, a kada netko ima radit, onda netko može i konzumirat ovaj zakon. Dakle, ljudi moji, ovaj zakon pokazuje da je potreban niz mjera, da mi već kasnimo, no međutim o tome da plačemo na svojoj teškoj sudbini, da kasnimo, nećemo tim ništa riješiti. Ali nešto možemo riješiti tim, da zaista imamo posebno ministarstvo koje je govorio o demografiji. Demografiju i problem nećemo riješiti tako što smo osnovali ministarstvo ili što je pojedini grad osnovao ured, pa će se to samo po sebi riješiti. Nitko nema čarobni štapić, ali tu treba biti niz mjera, niz mjera koji će omogućiti da zaista zaustavimo ovaj problem. Dakle imamo dva problema, imamo problem iseljavanja ljudi koji je iz mjeseca u mjesec sve viši, ja se nadam da će možda to u jednom času ipak stagnirat kod nas stagnira vezano uz ljeto i turizam. Imamo drugi problem, pogledajte statistiku u 4 mjesecu je duplo manje djece rođeno, nego što je umrlo. Dakle mi to imamo, dakle, ono što moramo biti svjesni za 20 godina će nas biti negdje govore, ja se to ne usudim reći, ali ponavljam ono što govore stručnjaci negdje malo više od 3 milijuna, neki govore između 3 i 3,5 milijuna. Dakle, uopće više neće biti problem ni stanova ni ničeg, nego će biti problem ljudi. Ja ovaj zakon zaista doživljavam kao jedan … [[Govornik se ne razumije.]] u cijeloj toj slici, mi ćemo ga podržati jer je bolje da imamo i jednu mjeru nego ni jednu, ali ono što apeliram i zaista govorim sa ove govornice, došlo je vrijeme da imamo jedan suvislu demografsku politiku, da znamo što hoćemo, da ona bude sustavna, da barem ju imamo do negdje 2030., 2040., da se nje držimo i da svi zakoni koji donesemo da se zaista baziraju u odnosu na poboljšanje demografske slike Hrvatske jer sve ovo što mi donosimo, nećemo imati za koga donositi jer neće biti mladih ljudi. Hvala.
Zahvaljujem se. … [[Upadica se ne čuje.]] Kasno je nažalost, ne možete. 4 su replike, prvi je uvaženi kolega Đujić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice Taritaš, vi ste dobro detektirali u biti da Hrvatska nema sustavnu ni plansku demografsku politiku i to je upravo ono što bi trebali donijeti, što bi trebali donest konsenzusom u ovom Saboru, svi zajedno, sve političke opcije i da se onda dogovorimo, to je politika, danas uvodimo ovu mjeru, za dvije godinu uvodimo neku drugu, za tri godinu onu i da to sve ima glavu i rep, a ne da se to mijenja od danas do sutra, jer tako mi imamo recimo upravo samo u ovih 6 mjeseci primjere da ne znam, dođe porezna reforma, pa onda ne znam, ugostitelji koji su mislili da će plaćati PDV 13%, zaposle neke konobare, ulože, otvore neke nove kafiće, uđu u neke dugotrajne najmove, naprave ulaganja i onda im u biti nakon 2 mjeseca država kaže, e ne plaćaš više 13, nego plaćaš 25, imaš 100% više. I sad, kod njih rade mladi ljudi, kod njih rade koji hrane mlade obitelji, itd. i to sve utječe jedno na drugo. Ako jedna stranka kaže da će dati 1000 eura za svako novorođeno dijete onda dođe na vlast i onda se pravi to se nije dogodilo, onda to demotivira te mlade ljude, da ne mogu vjerovati državi, da ne mogu vjerovati političarima, da ne mogu vjerovati sustavu. Neću sad ponavljati, ovdje, iznio sam danas cijeli niz razloga šta ovdje ne valja i šta ovdje nije dobro, ali je sigurno da nam treba stabilnost i sustavna politika koja se neće mijenjati, koja će biti u kontinuitetu ista, neovisno o političkim promjenama na državnoj sceni, ali nisam siguran da imamo još uvijek u Hrvatskoj snage da tome krenemo, jer uvijek se mi i kad kažeš neku dobronamjernu kritiku onda dobiš s druge strane po glavi da si samo destruktivan. Evo ja ću pohvaliti da u ovih 6 mjeseci jedino dobro što je ova Vlada donesla je povećanje rodiljnih naknada i to je stvarno jedna dobra mjera, ali nije to sve što će donest, neće se djeca rađati ni zbog ovog zakona niti zbog rodiljnih naknada. Ono što mladima treba je posao jer ako oni nemaju posao ne mogu vraćati krediti, ne mogu hraniti dijete itd. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Dakle ja se zaista mogu s vama složiti. Ono što je mladim ljudima danas potrebno, ono što su izgubili, izgubili su sigurnost, izgubili su i oni ne vjeruju nama, ne vjeruju ovim zakonima koje mi donesemo jer ne vjeruju koliko će dugo to trajati. Ja mogu ispričati pred jedno dva ili tri mjeseca od mojih prijatelja kćer je rekla, ja bih sada išla kupiti odnosno mi bi išli kupiti stan, čuli smo da dolazi ovaj zakon, kada će to biti. Dakle ja sam nekakva saborska zastupnica i očekuje da bi joj ja to mogla reći i budući da je bilo što je bilo, da sada to ne spominjemo u kontekstu demografije, ja kažem gle zakon je prošao prvo čitanje, ja očekujem da će do ljetne stanke jel je tako bilo i najavljeno biti drugo čitanje. Probaj nekako rezervirati stan koji ti se sviđa pa malo pričekaj jel nismo sigurno da će uopće doći u drugo čitanje jer mi smo imali prilike i recimo Zakon o prostornom uređenju koji će biti danas popodne koji ne zadire toliko duboko u problematiku on je treći put tu. Imali smo prvo čitanje za vrijeme vlade Oreškovića, onda je on morao ići ponovo pa smo imali ponovo prvo čitanje, dakle i mi sami svojim radom dovodimo do određene nestabilnosti. No međutim zaista nama je svima bez obzira i to još jedanput mogu ponoviti ko sjedi lijevo ili desno, mi se svi sigurno možemo složiti da ovoj zemlji treba jedna sustavna demografska politika koja će imati određeni hodogram, koja će imati određene mjere jel samo tako možemo napraviti … Kada vi ovaj saziv Sabor donesao tako nešto i da ne donesemo ništa više mi smo već puno napravili jer bi na taj način napravili i dali i znali kakvu Hrvatsku vidimo 2030., 2040. to je ono bitno. Ne kako mi Hrvatsku vidimo za pola godine ili godinu nego kakvu Hrvatsku želimo imati 2030. i 2040. i zato trebaju pojedine strategije i naravno akcijski planovi vezani uz to.
Hvala vam lijepa. Drugi je na redu uvaženi kolega Sanader. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pozdravljam državnog tajnika i pomoćnike. Uvažena gospođo Mrak. Replicirao bih na vaš stav najma stanova. Najam stanova je o.k. i ovo što ste vi govorili stoji to, međutim ipak i u tradiciji hrvatskog čovjeka, a i normalnije bi bilo da se misli o kupovini stana nego o najmu stana. Najam stana je nešto što cijeli život plaćate i na kraju nemate ništa. A kada vi kupite svoju nekretninu kada ulažete u svoju nekretninu vi i u stare dane imate svoju neku nekretninu, imate neki kapital to je jedna štednja za cijeli život. Zato ja pripadam onima koji potiču i preferenciju imaju prema kupnji nekretnine. Ja znam da je puno teže kupiti nekretninu i nije to lako mladom čovjeku i sve o čemu ste vi govorili stoji. Treba pohvaliti ministarstvo za ovu mjeru i vi ste to rekli i sigurno da je ovakva mjera dobra i da će ona pomoć mnogima, ali isto tako bi trebali razmišljati o tome, to sam govorio i prošli puta i uvijek, mi moramo razmišljati o tom kako potencirati ostanak ljudi na njihovim domovima, njihovim područjima u našim ruralnim sredinama. Mi moramo tamo ići to sam govorio i kada ste bili ministrica, mi moramo težiti tome i danas sigurno tražiti od ovog ministarstva da mi ljudima u ruralnim područjima damo besplatno i projektnu dokumentaciju i građevinsku dozvolu i riješimo ono tradicionalno promet, školstvo, prijevoz djece, ali ne mogu biti isti uvjeti i za izdavanje građevinske dozvole u centru Zagreba i u nekom najmanjem tamo ruralnom mjestu našem zadnjem selu jer to miče ljude iz tih krajeva. Znači mi tu moramo proraditi, svaka županija, svaki grad ili općina može odrediti svoje neko prioritetno područje koje je udaljeno po 15-ak, mi imamo situaciju da je po 15km od grada svi bježe iz tog u veliki grad, a 15km udaljeno, znači to je nekih deset minuta vožnje autom. Ali moramo ljude stimulirati na tim područjima. I kroz taj način nekim novim mjerama uz ove potencirati, ali svakako mislim da je bolje to nego najam stanova.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Sanader, ja se djelomično s vama mogu složiti, ali oko najma stanova se sigurno nećemo složiti. Dakle ja se mogu složiti o načinu poticaja da zaista netko ostane na ruralnom području i da mu se omogući da tamo ostane. Ali prvo mu možete omogućiti ako on ima siguran posao ili ako ima mogućnosti u blizini sigurnog posla i to je niz mjera koje treba biti. Ja bih voljela da jedna od mjera koja bude u budućnosti i koja je tu u obrazloženju da zapravo omogućujemo i subvenciju kredita kada neko rekonstruira postojeću kuću, dograđuje postojeću kuću jel je to isto nekakav poticaj koji govori o postojećim nekretninama koju imate, ali koju prilagođujete nekim drugim uvjetima. Što je tema najma? Dakle svi gradovi u Europi, obično su gradovi nositelji, imaju određeni broj stanova za najam, da li je to privatna investicija pa grad ima ugovor s njim ili nešto drugo. Zašto? Da budu interesantni mladim ljudima koji će doći tu i raditi. Ono što karakterizira Hrvatsku, dakle ja isto volim imati nekretninu, dakle mi volimo imati nekretninu zna da je to naše jedan kroz jedan i tu smo onda sigurni, no međutim vrijeme se mijenja. I kada malo razgovarate s mladim ljudima, mi smo radili nekakve ankete kada smo uopće krenuli razvijati i razmišljali o tom projektu najma, a prvo smo razmišljali da postojeće stanove koji su u jednom času nakon što je bio veliki građevinski bum na tržištu je bilo stanova koji su bili prazni. Vjerujte mi, najbolje uređen stan ako je pet godina prazan i vi ulazite u njega, sigurno ne radi ili grijanje ili nešto, dakle najgore je nešto napraviti i biti prazno a ne staviti u funkciju. I nismo to uspjeli staviti u funkciju iz jednostavnog razloga što su držale banke nisu bili. Ali mladi ljudi kažu, mi smo spremni otići u najam ili smo spremni da naši roditelji budu u dobrom stanu u najmu, a mi ćemo taj stan koji ćemo i ovako i onako naslijediti prilagoditi sebi. I tako treba razmišljati. Hrvati imaju nekretnine, kada dođe bilo tko izvana i kada pričamo koliko imamo nekretnina ne vjeruju nam.
Hvala. Treća replika uvaženi kolega Vešligaj. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Evo kolegice nekoliko detalja koje sam zapazio u vašem izlaganju. Prva je ono, dobro ste rekli da, naravno prvo posao, stan. S obzirom da dolazim iz područja, mi smo ipak što se tiče posla napravili puno. Imamo najveće smanjenje, Krapinsko-zagorska županija ima najveće smanjenje nezaposlenosti u RH. Stambeno pitanje dobrim dijelom su mladi riješili ne zahvaljujući tome jer su toliko dobre socioekonomske prilike nego dobrim dijelom i zahvaljujući što su naši roditelji gradili tamo '70.-tih, '80.-tih kuće više katnice gdje su zapravo preuredili dio toga prostora i danas riješili stambeno pitanje. A treće što bih ja još dodao su javne usluge. Naravno prvo, infrastruktura komunalna ali i usluge koje se odnose ne društvene djelatnosti, dakle od odgoja, obrazovanja, kulture, sporta i ostaloga jer smatramo da danas mladi ljudi izuzetno veliku pozornost tome pridaju šta je naravno i logično. Zato sam i nekoliko rasprava prije istaknuo ovu važnost predškolskoga odgoja, važnost jednoga, potpune reforme, jednoga sustava koji je predecentraliziran. Nije niti decentralizacija dobra ukoliko dovodi do toga da imate izuzetno velike razlike u uvjetima gdje može, znači određeni roditelj smjestiti svoje dijete, dijete u vrtić a prije sam ih spominjao. A zbog čega je još važan predškolski odgoj? Jer zapravo predškolski odgoj je osnova kasnije i za bolje, bolje obrazovanje zbog niskoga obuhvata koji imamo predškolske djece. U Hrvatskoj današnja djeca imaju zapravo najmanje šanse da će imati bolje materijalne uvjete nego njihovi roditelji, posebno se to naravno odnosi na onu djecu koja imaju roditelje slabijega materijalnoga stanja, niže obrazovanosti a takvih je nažalost najviše u ruralnim sredinama. Dakle ukoliko nećemo poraditi na tome da se ti ljudi obrazuju i da odlaze u velike gradove se školovati i nakon toga se vrate u manje sredine onda teško da će opstati ruralni krajevi jer malo nam je koristi zapravo od onih koji su otišli u velike gradove i tamo ostali.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Vešligaj, vi ste zapravo u svojoj replici govorili nešto što je tema održivog razvoja. To je tema gdje uloga države i pojedinih jedinica lokalne samouprave u Hrvatskoj izuzetno važno. I mi smo svjesni toga da naša djeca nemaju iste prilike u svim dijelovima Hrvatske, da bolje prilike imaju u gradovima, da bolju sigurnost vezanu uz vrtiće i škole i odlazak imaju u gradovima nego na ruralnim područjima. I to je ono što zapravo nizom mjera država mora pomoći. Sve općine nisu u stanju same to napraviti i moramo biti svjesni toga da nisu. Ali ono što trebaju zaista u odrastanju djeca imati istu priliku odlaska u vrtić, istu priliku odlaska u školu, istu priliku obrazovanja i to je ono što je zapravo uloga svih nas. Hvala.
Hvala i zadnja replika je uvaženi kolega Maras.
Hvala lijepa gospođo Mrak-Taritaš. Vi ste u vašoj raspravi rekli da je ovo jedna puzzla i da ćemo je podržati svi, hoćemo vrlo vjerojatno podržati svi. Ali za mene nije puzzla, ovo je jedna crtica, znači to je zbilja sitna stvar koja se mogla puno bolje napraviti. Znači i ovih 17 milijuna kuna i ljudi moraju biti svjesni da će država na prihodu poreza i na nekretnine i na PDV-u zaraditi 95 milijuna kuna od toga. Znači hajmo skroz plastično, 100 tisuća eura košta stan, netko će kada kupi stan platiti 25% PDV-a, znači 20 tisuća eura da ne bi pao u matematičku zamku pa rekao 25 tisuća, znači 20 tisuća PDV-a i još nakon toga će platiti 4 tisuće eura poreza na nekretnine jer je to Vlada ukinula kao mjeru da se ljudi koji kupuju prvu oslobađaju tog poreza. I država 24 tisuće eura dobiva na temelju te transakcije a kak'ti nešto pomaže. Evo dao sam vam amandman i vidim tu i iskrene namjere ljudi iz HDZ-a da pomognu mladima. I pozivam, i onima koji kupuju nekretninu pozivam sve zastupnike da podrže taj amandman. Oslobodimo ljude plaćanja PDV-a i poreza na nekretnine ukoliko želimo zbilja dati pravu pomoć. Ovo je povjetarac a ovo što sam ja predložio bi bila prava pomoć. Znači povjetarac te malo osvježi a pravi vjetar u jedra bi bio oslobađanje PDV-a i poreza na nekretnine na te ljude koji kupuju prvu nekretninu ili tu skupinu mlađih ljudi koji kupuju i pokušavaju se osamostaliti i ostati u Hrvatskoj.
Hvala. Odgovor na repliku.
Kolega Maras, tu smo se svi kroz ovu diskusiju bez obzira s koje strane sabornice sjedimo, možemo se složiti da je ovo zakon koji će biti i primjenjiv i moći će koristiti oni koji će biti, koji su financijski i u mogućnosti plaćati kredit. I ovo je zakon za one koji imaju pristojna primanja i koji pristojno zarađuju i to nema nikakvih dilema. Ono što zaista kroz ovu našu diskusiju i to trebaju tako i shvatiti, nije oporba uvijek da kritizira. Oporbu morate shvatiti da može biti i konstruktivna i da ona treba kritizirati samo zato da bi vladajući bili bolji. Pa sada mi koristimo ovu priliku da vladajuće pozovemo i da kažemo nakon što imamo ovaj zakon pogledajte malo, vidite, vidite sustav mjera za ljude koji ne mogu plaćati kredit, za ljude koji nisu kreditno sposobni ali za ljude koji jednako tako trebaju riješiti svoje stambeno pitanje pa je onda to jedan drugi zakon, druga priča, drugi način. I naravno da ono što se je zaradilo iz ovog, temeljem ovog zakona o čemu vi govorite se može iskoristiti za taj nekakav drugi zakon i drugi sustav mjera. Stoga ja zaista apeliram i nekako vjerujem da je ovo samo jedan od niza zakona i da ćemo uskoro možda vidjeti i neke druge koji će omogućiti stambeno rješavanje problema i onima koji nemaju dovoljno novaca da uzmu kredit i da plaćaju taj kredit. Hvala.
Kolega Branko Bačić u ime Kluba zastupnika HDZ-a, nastavljamo raspravu. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana državna tajnice i pomoćniče ministra, poštovane kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržat će Konačni prijedlog Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. Bio sam pripremio potpuno drugačiji govor u ime kluba s obzirom da je u tom dijelu ponovio mnogi od kolega koji su ili kroz raspravu u ime kluba ili kroz replike već o tome dosta govorili, pa ću to što sam planirao, izmijeniti i referirati se na neke netočnosti koje su već iznesene tijekom rasprave a i na one dobre strane zakona koje treba svakako istaknuti. U prvom redu ja želim reći da ovaj prijedlog zakona predlaže Vlada RH, ali prioritetno ga predlaže Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja. Prema tome, ovaj zakon uostalom kao i obveza i djelokrug rada ovog ministarstva je usmjerena djelatnosti građevine i graditeljstva stanogradnje, tako da ovaj zakon u tom smislu je usmjeren na poboljšanje stanja u hrvatskoj stanogradnji, a podredno time i u hrvatskom graditeljstvu tim više ako znamo da je kao malo koja djelatnost u Hrvatskoj u proteklih 9 godina najviše upravo u ovoj djelatnosti smanjen broj zaposlenih. Prije krize bilo ih je oko 140000, a polovinom 2016. godine je negdje oko 90000 zaposlenih bilo u građevinarstvu i graditeljstvu što znači negdje oko gotovo 60000 manje zaposlenih jednim dijelom zbog izostanka radova na cestogradnji, odnosno niskogradnji. Ali isto tako i zbog smanjenog obujma građevinskih radova u stanogradnji. Pa prema tome ovaj zakon kojega danas Vlada predlaže u konačnom kao konačni prijedlog i onaj zakon na koji se ona naslanja, a donesen je bio 2011. godine bio je usmjeren ka poboljšanju stanja u građevinarstvu i poticanju prodaje ili kupnje stanova na način da država upravo uđe u taj proces poticanja kupnje, odnosno prodaje stanova sa određenim subvencijama kako bi prije svega potaknula mlade ljude koji rješavaju jednu od svojih najvažnijih životnih pitanja, a to je stambeno pitanje, da ih potakne i olakša kupnju stana odnosno prvog stana i rješavanja krova nad glavom. I to je prioritetno zadaća ovog zakona. E sada kroz jutrošnju raspravu mi pokušavamo od ovog zakona napraviti zakon koji bi trebao rješavati sve demografske probleme u Hrvatskoj, sve socijalne probleme. On niti je za to napisan, niti to može. Ali s obzirom da već država kroz subvencije omogućava mladim ljudima da lakše se odluče na kupnju stana i lakše kupe stan onda su tu sadržane i određene mjere koje pomažu demografskoj obnovi Hrvatske na način da ako za vrijeme trajanja prve četiri godine, za vrijeme trajanja subvencioniranja kredita obitelj, mlada obitelj dobije novo dijete onda se produžuje taj rok trajanja. A s druge strane, vodilo se računa i o socijalnom statusu osoba sa invaliditetom, tako da su te mjere na određeni način samo naznaka određenih demografskih mjera koje ovaj zakon prihvaća i na određeni način rješava. Ali postoje pored ovog zakona u Hrvatskoj još dva vrlo važna zakona koji definiraju stanogradnju u Hrvatskoj i zbog čega država kroz proračun za ovu godinu će izdvojiti 300 milijuna kuna. Dakle, to je s jedne strane poticana stanogradnja i s druge strane to je stambena štednja. Prema tome, kad govorimo o poticanju stanogradnje, o rješavanju stambenih pitanja naših sugrađana onda ne možemo i ne smijemo samo gledati izolirano ovaj zakon, nego onda gledamo i Zakon o poticanoj stanogradnji i Zakon o stambenim štedionicama i stambenoj štednje, gdje se iz proračuna godišnje izdvaja 300 milijuna kuna. Kad bih sada krenuo u svoje razmišljanje o tome da se nisam slagao sa politikom Vlade Zorana Milanovića kad je u pitanju i POS, dakle i poticana stanogradnja i kad je u pitanju smanjivanje subvencija, državnih subvencija i potpora u stambenoj štednji ne bih mogao u 15, odnosno upravo u 10 minuta sve to reći. To će vjerojatno biti neka druga prilika. Ali podržavam ovaj zakon zbog toga što ovaj zakon najbrže, najlakše na jednom mjestu omogućava mladom čovjeku da riješi stambeno pitanje uz ne mali iznos državne potpore. Zato moram reći da me čudi primjedba o tome kako država daje 17 i pol milijuna kuna, a uzima 95 milijuna kuna. Najprije kroz vrijeme trajanja ovog zakona država će izdvojiti 160 milijuna kuna, jer ove godine 17, iduće 35, pa opet 35, pa opet 35, pa opet 35, pa onda 17 i pol. Dakle, to je ukoliko zakon bude trajao do 2022. godine. Ali ja se toplo nadam da će ovaj zakon s obzirom na interes koji će biti iskazan, a to sam siguran i to ćemo vidjeti kad počne realizacija ovog zakona da ćemo imat potrebe taj zakon i još dodatno produžiti. No da se vratim na tih 95 milijuna kuna. Država 95 milijuna kuna naplaćuje od poreza na dodanu vrijednost i od poreza na promet nekretninama. Oni se dva isključuju jedan s drugim, tako da ne možemo istodobno govoriti i o Zakonu o porezu na dodanu vrijednost i istodobno o porezu na promet nekretnina. Jer onaj koji plaća PDV ne plaća porez na promet nekretnina, tako da će malo mladih ljudi, malo mladih ljudi u pravilu vjerujem da će se gro sredstava uputiti ovih subvencija prema građanima koji će kupovati stanove u novogradnji. Dakle, od pravnih osoba koje su u sustavu PDV-a, pa onda neće biti zakinuti za i neće morati plaćati porez na promet nekretnina što smo s poreznom reformom točno je ukinuli krajem prošle godine. Prema tome, to ne dolazi u obzir. Onaj koji bude platio PDV ne bi bio platio i neće platiti porez na promet nekretnina. Ali država bi, odnosno vlasnici tih stanova koji idu u prodaju su obveznici plaćanja PDV-a. Prema tome, bilo ovog zakona ili ne bilo država bi na prodaju tih stanova bila tih 95 milijuna kuna ubrala. A da nema ovog zakona ne bi bila plasirala ovih 160 milijuna. I to treba reći. Dakle, ovdje ispada država daje 17 i pol ne bi li ubrala 95. Država bi, ti bi stanovi vjerojatno bili na prodaji jer se prodaje i gradi godišnje oko 16000 stanova u Hrvatskoj. Prema tome, ti bi stanovi i ovako i onako bili prodani, a mladi ljudi ne bi bili imali ne mali iznos subvencije. Iznos subvencije za kredit koji se, a govorim o stalnom kreditu od 100000 eura danas, na kredit od 100000 korisnik kredita će vratiti u ovisnosti o roku trajanja tog kredita ili na 15 ili na 20 ili na 30. Najnepovoljnije je na 30. Na 30 godina će vratiti banci još 105000 eura. Dakle, na 205 tisuća eura, na cjelokupnu vrijednost dobiti će 7%, 7% subvencije. 7% subvencije znači to je negdje oko 90 tisuća kuna, će za vrijeme trajanja, za vrijeme trajanja od 4 godine subvencije na … [[Govornik se ne razumije.]] od 100 tisuća eura, građanin će ukoliko 30 godina bude rok trajanja dobiti oko 90 tisuća kuna. Da kojim slučajem on plaća, porez na promet nekretnina, on bi platio 4%, 4% na 100 tisuća eura je 7,5 odnosno 30 tisuća kuna. Na 100 tisuća eura, 4% kolika je porez na promet nekretnina, platio bi dakle 30 tisuća, a kažem neće ga platiti, jer u pravilu se ovi iz iskustva od prije 7 godina u pravilu se ovi krediti odnose na kupnju stanova od pravnih osoba na što se plaća porez na dodanu vrijednost. Prema tome to je potrebno raščistiti i potrebno reći da će se sa ovim prijedlogom zakona, mladoj osobi osigurati na kredit od 100 tisuća eura, 90 tisuća kuna subvencije. A da kojim slučajem mora platiti porez na promet nekretnina, platio bi 30 tisuća kuna. Dakle, to je jedna od stvari koje sam htio reći. Druga stvar koju sam htio reći to je da je izvorni zakon koji je bio prije 7 godina, je podrazumijevao i državno jamstvo, i zvao se Zakon o državnom jamstvu i subvencioniranju stambenih kredita, ja sam u prvom čitanju iznio svoj stav da bi bilo dobro da se zadrži državno jamstvo kako bi eventualno, ako korisnik kredita za vrijeme povrata kredita ostane bez posla određeno vrijeme, državi kroz to jamstvo omogućila banci određena sredstva dok mlada osoba ne pronađe ponovno posao i na taj način ne ostane bez stana kako je to ovim … [[Govornik se ne razumije.]] predviđeno i iskustva kojega smo čuli na 2325 stanova, koliko ih je bilo prodano po onom starom zakonu, svega 5 takvih slučajeva je bilo, pa je ministarstvo, Vlada su ocijenili da onda nema potrebe za ići u, da u ovom zakonu bude sadržano i državno jamstvo za svaki taj kredit kojega država podupire. I na to su banke pristale i eto ja to onda tako prihvaćam, da se onda zakon jasno ne odnosi i na jamstvo za dati kredite. Bilo je također riječi o tome da ovaj zakon ne vodi računa o ravnomjernom razvoju Hrvatske, jer da će uglavnom mlade osobe biti usmjerene na velike centre gdje ima dosta stanova na prodaju, za razliku od ruralnih dijelova Hrvatske koji takvu stanogradnju nemaju, nema slobodnih prodanih stanova, pa ja mislim da je upravo obrnuto. Ovaj zakon ide za tim da se omogući u svim dijelovima Hrvatske od moje Korčule, pa do Iloka mogućnost da građanin krene u gradnju vlastite kuće ili da kupi rabljenu nekretninu, što ovaj zakon omogućuje, što do sada to nije bio slučaj, prema tome ovaj zakon je u tom smislu i iskorak i to značajan iskorak prema onim dijelovima Hrvatske koji su ipak onim prvim zakonom prije 7 godina nisu bili na ovakav način vrednovani u samome zakonu. Kada je bilo riječi dakle o demografskim mjerama koje bi još trebalo uvrstiti u ovaj zakon, ili socijalnim mjerama koje bi trebali davati određene prednosti ljudima sa više djece itd., itd., ja sam rekao da to treba voditi mjerama demografske i socijalne politike koju provodi Ministarstvo za demografiju i obitelj i mladež, tako da bi tim mjerama trebalo to rješavati, a mislim da Vlada je to i napravila i radi sa mjerama koje se provode u tom ministarstvu, u prvom redu bi tu spomenuo delimitiranje rodnih naknada za drugih 6 mjeseci i za zaposlene i za nezaposlene majke na način da je povećano gotovo za 100% za zaposlene i za nezaposlene gotovo na isti način je povećana rodiljina naknada za drugih 6 mjeseci. Prema tome Vlada polako u proteklih u 6 mjeseci ima i provodi demografske mjere koje idu za demografskom obnovom Hrvatske, a tražiti baš potpunu demografske mjere u ovom zakonu koji govorim, dolazi prioritetno iz Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja po meni, nema niti potrebe. Dobro je nadalje još i spomenuti da to sam već maloprije spomenuo, a sad ću ponoviti, dakle da država nastavlja sa ostalim mjerama koji potiču stanogradnju u Hrvatskoj i u tom smislu ja bi predložio da se razmisli o visi potpore koja se daje kroz stambenu štednju, jer mislim da je poticanje stambene štednje, jedan od nepovoljnih uvjeta za kupnju stanova u Hrvatskoj i ne bi ovim zakonom trebalo smanjivati potpore koje dolaze kroz Zakon o stambenoj štednji, jer je utvrđeno da su najpovoljniji krediti u Hrvatskoj koji su išli prema kupnji stanova provođeni kroz Zakon o stambenoj štednji, čak i bolji i povoljniji nego kroz ovaj, a pogotovo ne kroz poticanu stanogradnju. To sam maloprije u jednoj replici rekao, da sam siguran da je ovaj zakon apsolutno atraktivan, da ćemo ovih 1000 stanova koji su predviđeni u ovoj godini, već kroz prvih 15, 20 dana dosegnuti, u to sam apsolutno siguran, jer nema bolje mjere koja omogućava mladom čovjeku da kroz kupnju stanja, korištenjem ove subvencije koja je toliko rekao bih značajna da omogućuje opremanje stana. Naime, iz iskustva kojega smo imali, prije 7 godina vidjeli smo, da bi korisnik kredita sa ovom subvencijom ukoliko kupi novi stan, mogao dignuti novi kredit da bi taj isti stan opremio. To je otprilike na tom tragu i rađena visina subvencije i upravo je tada bilo i utvrđeno 4 godine, tako da kada mladi čovjek kupi stan kreditno se zaduži da mu se na ovaj način omogući da dodatno se osigura sredstva za potpuno opremanje stan. Evo pa na tom tragu, govorim treba ovaj zakon podržati, ali treba nastaviti sa ostalim mjerama kao što je poticajna stanogradnja gdje je zainteresirana lokalna samouprava i treba svakako nastaviti sa stambenom štednjom jer je to jedan od najpovoljnijih uvjeta za kupnju stanova.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje izazvalo je niz replika pa krenimo redom. Prvi se javio uvaženi kolega Đujić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bačić, ja neću sada ponavljam ono dosta sam u replikama rekao jutros nego ću se referirati isključivo na vašu raspravu. Vi ste istaknuli nekoliko puta u svojoj raspravi da i sada na samom kraju, ali i u toku rasprave kako je ova mjera izuzetno atraktivna i jako dobra i da će izazvati ogroman interes mladih građana u Hrvatskoj i ja vjerujem da je to tako i da ste uvjereni da ćemo za pet godina morati mijenjati produživat ovu mjeru. Pa onda ne vidim razlog zašto smo uopće stavili ograničenje, ajmo ga odmah ukinuti, ajmo odmah maknut da traje do daljnjeg pa ćemo vidjeti do kada bude davala određene efekte do tada će trajati. Kada više ne bude onda ju lako možemo ukinut, a ne vezat se isključivo na pet godina. Istaknuli ste da je dobro produženje roka od dvije godine otplate za svako novorođeno dijete i to je dobro, međutim nakon četiri godine će to iziskivati povećanje novih sredstava ili smanjenje broja korisnika novih kredita. E sada, volio bih vidjeti tu vaše mišljenje da li već sada se može garantirati da će se za četiri godine povećati ponovo sredstva da se to amortizira da konstantno imamo jednak broj novih korisnika i da se produžuje otplata kredita za postojeće. Onda ste istaknuli kako se samo u ovoj godini 17 milijuna kuna izdvaja za ovu mjeru, a u idućoj 35, pa 35, pa 35 i da to treba tako gledat u kontekstu ovih 95 što će uprihodovat država, ali i tih 35 milijuna kuna je tri puta manje od tih 95 koje će država ubrat. I kada bi bila istinska namjera vaše Vlade da pomogne mladima onda bite podržali amandman kolege Marasa, neka se oslobodi plaćanja PDV-a i poreza na prvu nekretninu pa će se i kroz ta sredstva mladi moć opremiti svoje stanove. I samo jedna rečenica gospodine potpredsjedniče i završavam. I zanima me kolega Bačić što mislite o tome da mladi koji ne plate samo jednu ratu kredita automatski se s njima raskida ugovor i moraju vratiti sva sredstva koja su do tada dobili jer upravo ste vi u prvom čitanju se zalagali da se to promijeni, a vidim da se nije promijenilo pa me zanima da li ćete možda podnest amandman do kraja da to promjene?
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Đujiću puno ste mi pitanja postavili. Ja sam rekao da najprije da nema ovog zakona država bi tih 95 milijuna kuna i ovako i onako ubrala jer se stanovi prodaju na godišnjoj razini sve manje, kako sve više izlazimo iz krize zamjetna je sve veća prodaja stanova. Prema tome, ti bi se stanovi prodali i ovako i onako samo mladi ljudi ne bi dobili veliku subvenciju od 7% ukupnog iznosa kredita koji moraju vratiti … Druga stvar, dakle država bi te novce i ovako i onako dobila. Druga stvar, ne možemo gledati 17,5 milijuna kuna u kontekstu 95 milijuna kuna zato što 17,5 puta četiri godine. Dakle kada bismo to uspoređivali to bi najmanje četiri godine bez da nema one mjere još dodatne dvije godine za djecu, dakle to je 4 puta 17 negdje oko 70 čini mi se i dva ili tri milijuna kuna. Prema tome, nije tako drastična razlika koju će država morati za te stanove dati subvencije u odnosu na ono što će uprihoditi od PDV-a i od poreza na promet nekretnina. Druga stvar koju ste me pitali bilo je državno jamstvo, dakle točno je izvorni zakon koji je bio prije sedam godina imao je tu mjeru da u slučaju da korisnik kredita za vrijeme otplate iz bilo kog razloga ne može više vraćati kredit, država je neko vrijeme, ali ne trajno, nije država onda trajno trebala nego 12 mjeseci bi država bila još pratila taj kredit dok ne bi korisnik kredita na određeni način pronašao posao, našao sredstva kako bi mogao taj kredit vraćati. Iz iskustva kojeg imamo čuli smo od toga svega pet od njih 2300-njak građana je bilo u takvoj situaciji pa prema tome Vlada je ocijenila da to onda dodatan trošak nema potrebe predstavljati jer toga kao što vidite sami je vrlo, vrlo malo.
Hvala lijepa. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Šipića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Iseljavanje i stambeno pitanje jest životno pitanje obitelji posebno mladih obitelji. naravno ova mjera je jedna od mjera koje Vlada i ministarstvo žele pridonijeti ukupnom razdvoju, demografiji na cijelom području RH. Svaka mjera koja je pozitivna, a to ovaj Prijedlog zakona o subvencioniranju stambenih kredita jest, treba imati podršku svih u ovom zakonodavnom domu. Često puta nažalost ovim i svim temama i prijedlozima pristupamo pesimistički i sa velikom dozom kritizerstva i površnosti. Pokušaji Vlade i resornih ministarstava, kao što su Ministarstvo graditeljstva, Ministarstvo državne imovine, Ministarstvo za demografiju, obitelj i mlade daju nam za pravo nadati se da će jednim zajedničkim pristupom, koordinacijom svih ministarstava doći do toga da će ne samo ovaj prijedlog zakona već i niz drugih zakona pomoći mladim obiteljima da sa manje straha odluče se za stvaranje obitelji i za ostanak u domovini. Mene zanima jer znamo da je mnogo zemljišta ili područja u cijeloj domovini koji nisu gospodarski iskoristiva, što mislite o prijedlogu da se upravo ta zemljišta i takva zemljišta daruju ili povoljno prodaju mladim obiteljima? Naravno sve u skladu sa zahtjevima lokalne samouprave i prilagođenim izrađenim prostornim planovima koji bi se upravo u tom pravcu uskladili. Mislite li da bi takvom koordinacijom spomenutih ministarstava takav prijedlog mogli nasloniti da tako kažem na ovaj prijedlog zakona o kojem danas raspravljamo jer u biti ta koordinacija donosi uspjeh ne samo na demografskom nego ukupnom razvoju RH.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Šipić, vi ste gradonačelnik i znate način kako funkcionira lokalna samouprava, koliko ja imam informaciju određene jedinice lokalne samouprave u moj županiji namjeravaju se na određeni način sa svojim mjerama nasloniti na ovaj zakon. Dakle ovo što ste vi rekli ta jedna koordinacija, suradnja između ovoga krovnoga zakona kojega donosi Vlada i mjera kojega provode pojedine jedinice lokalne samouprave moguće je ići na tragu ovoga što ste vi rekli. Postoji do sada mjera poticane stanogradnje koja je podrazumijevala gradnju više stambenih cjelina. Naši ljudi nekako više preferiraju imati vlastite kuće, privatne kuće i na ta taj način se može, jasno u suradnji sa Ministarstvom za državnu imovinu u suradnji sa jedinicama lokalne samouprave mladim ljudima osigurati zemljište da bi onda tim zemljištem kojega bi bilo, darovano ili na neki drugi način praćeno od jedinice lokalne samouprave omogućiti tom istom mladom čovjeku ili obitelji da onda se uključi u ovaj zakon i koristi ove mjere. Ja koliko imam informacije u mojoj županiji, o tome se razmišlja da bi se kroz politiku pojedine jedinice lokalne samouprave koje to mogu, a neke čak niti to ne mogu ali one koje mogu da krenu u taj postupak i omoguće tim istim mladim obiteljima i još dodatne subvencije i potpore da koristeći ovaj zakon jednostavnije riješe stambeno pitanje.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Domagoja Mikulića. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Evo ja bih se složio sa kolegom Bačiće m da je tijekom ove rasprave bilo dosta manipulacija o samom zakonu kojega ja osobno smatram jako dobrim. Kao mladoj osobi možda sam i najviše svjestan šta je to šta tišti nas mlade a to sigurno jest jedan dobar i stalan posao, nakon toga dolazi potreba za stambenim zbrinjavanjem a to su preduvjeti za osnivanje obitelji, odnosno popravljanje demografske slike u RH koja je poglavito i u Slavoniji zaista poražavajuća. Ovaj zakonski prijedlog zasigurno ne rješava tu demografsku sliku ali je potiče. Ovaj zakon ne rješava stambeno pitanje svih mladih i ostalih. No bitno je za istaknuti za ovaj zakon da su kriteriji vrlo jasni da se ovim zakonom pogađa skupina ljudi sa stalnim primanjima i relativno uređenim životom kojima subvencija zasigurno i pomaže. A te iste osobe po uvjetima ovakvog zakona preuzimaju sav rizik u nekom daljnjem poslovanju. Ovo je jedna od mjera a uvjeren sam da će ih biti još koja je dobra, koju treba podržati i koju svi zajedno trebamo podržati i koja je u interesu mladih osoba odnosno njihovog jednog od temeljnih i osnovnih želja a to je stambeno zbrinjavanje. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Slažem se kolega Mikulić, da je pitanje svih pitanja zaposlenje i radni odnos. Kada je ovaj zakon u pitanju i radni odnos na neodređeno vrijeme. A svjedoci smo da je vrlo veliki broj mladih ljudi suočeno s činjenicom da im je prvi radni odnos na određeno i to nije dobro i to je ono što je potrebno rješavati drugom mjerom. Zato ja ne bih odbacio, nema sada ovdje kolegice Mrak-Taritaš, ona je obećavala u taj zakon u svom mandatu ali nije donesen to je Zakon o poticanju najma stanova. Upravo za, upravo kao najam jedan od vidova gdje niste na tako jedan dugi rok vezani u obvezi plaćanja niti stanarine ili plaćanja rate ili anuiteta bankama kao što je slučaj u ovome zakonu. Prema tome, kompleksno je rješenje stambenog pitanja. Ono u Hrvatskoj kaže ima tri, po meni 3 jako dobra modela, ali za ovo što ste vi rekli za sva ta tri modela je nužno zapošljavanje na neodređeno vrijeme ali za mlade ljude koji imaju problema za zapošljavanje na neodređeno vrijeme i zapošljavaju se na određeno vrijeme gdje je to godina ili 3 mjeseca ili nešto više. Potrebno je promisliti sa tim jednim prijedlogom rješavanja poticanja plaćanja najamnine odnosno subvencioniranja sa jednim drugim zakonskim aktom. Kažem bio je najavljen i nismo ugledali svjetlo dana. Ali ja ne bih odbacio i to da pomažu upravo onim ljudima koje ste vi maloprije spomenuli.
Repliku imaj uvaženi zastupnik Ante Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Bačić, rekli ste da i bolje ekonomske prilike stvaraju bolju demografsku sliku RH pa slijedom toga jučerašnje informacije i u dnevnim informativnim emisijama govore o jačanju kune odnosno snižavanju kredita Euribor je zapravo povijesno najniži na -0,3, izišli smo iz prekomjernog deficita. Poboljšavaju se svi makroekonomski pokazatelji od BDP-a, smanjenje stope nezaposlenosti, povećane stope zaposlenosti, tekućeg računa platne bilance, smanjenja zapravo prosječnog dijela vezanog za inflaciju, što govori i što znači, što bi nam se dogodilo da smo išli u nove izbore. Ukoliko stvorimo jednu povoljnu situaciju u državi, bilo pravnu odnosno poreznu, što znači ovaj zakon kojega ćemo donijeti kako bi se subvencionirali stambeni krediti za mlade osobe? Čuli smo danas tijekom cijelog dana ove rasprave vrlo pozitivnih stvari ali i onih koje su se možda mogle popraviti iz riječi oporbenih zastupnika. Naravno zakon je išao u dva čitanja i ja vjerujem da su se određene stvari poboljšale, one koje nisu mogle i objašnjene su u ovom konačnom prijedlogu zakona. Ne treba biti niti sramežljiv niti govoriti kada govorimo o demografskoj slici RH, spomenuli ste da mi imamo i poticajnu stanogradnju kao i poticajnu štednju, možda treba još naglasiti da je ova Vlada donijela Zakon o rodiljnim i roditeljskim naknadama i sad sa ovim zakonom zapravo plete jednu dobru nacionalnu populacijsku politiku koja ne treba stati na ovome, već treba zapravo kroz programe i mjere, nastojati poboljšavati sve one stvari za boljom demografskom slikom i za kvalitetniji život u RH.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Babić, slažem se da su makroekonomski pokazatelji u Hrvatskoj oni koji onda definiraju i kamatne stope, pa ću vam samo reći primjer. Kada smo 2011. godine radili taj zakon, na koji se ovaj zakon naslanja, tad smo s bankama dogovarali najnižu efektivnu kamatnu stopu i bila je 4,5. 4,5 sad je 3,75. Dakle, 0,75% je manja u odnosu na stanje prije 6 godina. S druge strane, tada smo iz bojazni da nakon 4 godine koliko traje subvencioniranje države ne bi onda banke išle i podigle kamatnu stopu i mi smo se zalagali da ta efektivna kamatna stopa bude čitavo vrijeme trajanja kredita 4,5, banke nisu na to pristale, i sad vidim da je, da su bile u pravu. Jer jednim malim checkiranjem osoba koje su prije 7 godina odnosno prije 6 godina uzeli kredit po ovom zakonu od prije 6 godina, dakle koji bio preteča ovog zakona, i njihovim anketiranjem, imaju manju kamatnu stopu nego što je bila ona s kojom su krenuli. Mislim da je sada negdje na između 2,5 i 3%, kamatna stopa za kredite koji su po tom zakonu dignuti tada. Sada krećemo sa efektivnom kamatnom stopom koja je 3,75 i ja sam uvjeren da isto nije fiksna kamata, da će to ukoliko ovi makroekonomski pokazatelji nastave, ukoliko država nastavi sa rastom BDP-a, ukoliko se sve zajedno nastavi, ukoliko se i dalje bude smanjio Euribor, da će se svima tima koji uzmi kredit po ovome, svim tim korisnicima biti još manja kamatna stopa nego što je sada kamatna stopa po tom zakonu iz 2011. godine.
Hvala. Slijedeća replika poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepa. Gospodine Bačić, vi ste pričali o tome da je ovaj zakon posvećen i ravnomjernom razvoju, da su svi u istoj poziciji. Ja se s time ne slažem, pa sam ne slažem niti s time da će na Korčuli biti previše mogućnosti i zahtjeva osim u slučaju da su ljudi se već pripremili, imali informaciju unaprijed, s obzirom da nema previše stanova na raspolaganju, pogotovo ne po 1000 i pol eura, ako ima koji po 1000 i pol eura, slobodno se meni javite, ja ću vjerojatno se uključiti, ne u kredit, nego u slobodnu aktivnost kupnje takvog stana. Jer je to zbilja za Korčulu cijena koja se teško može tamo naći. Tako da ipak mislim da bi puno efektnije bilo da je država pomogla subvencijom u startu. Neovisno o cijeni nego uzela kriterije socijalne, odredila ljude koji su target, kojima želi pomoći, i onda bi se to moglo manifestirati na području cijele Hrvatske. Onda bi bilo svejedno ljudima koja je cijena kredita jer ako žele živjeti na Korčuli gdje vi živite, kupili bi stan tamo ili kuću tamo i uložili tu subvenciju koju bi im država dala. Ovako ipak su privilegirani on i u područjima gdje ima više neprodanih stanova, to su veliki centri, pritom ne mislim na Split jer tamo također prosječna cijena stana nije u ovoj kategoriji koju je ovdje zakonodavac rekao, ako ne gledamo šire područje, znači ako netko živi u Splitu, vrlo teško će naći stan po 1500 eura. U Zagrebu hoće, znači to je recimo Zagreb je područje koje je pogodno, zato ne mislim da je taj model najbolji. Sa druge strane, drago mi je da ste sada rekli da su kamate bile 4,5% po ovome starome jer ste nam prije mjesec dana tvrdili da je ministar Marić po 4% mogao proći bolje, ne. Znači ipak nije mogao. Ako je 4,5% onda je to lošije nego što je ministar Marić dobio u HPB-u prije 6 godina ili 7 godina. Znači pak ste se malo korigirali sad u izjavi. Hvala lijepo.
Odgovor uvaženog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Krenut ću od ovog zadnjeg što ste rekli za kredit ministra financija. Ja sam rekao i to sad tvrdim da sada taj kredit kojega već je gotovo duplo manji od stope od 4% koju on plaća, njemu je fiksna kamatna stopa. Druga stvar što sa, htio reći, cijenim to što se rekli, ali vam moram reći da ovaj zakon omogućuje ne samo kupnju stana nego i gradnju privatne kuće, dakle ja na Korčuli sa ovakvim zakonom, ne ja, ja sam malo stariji što mi je žao, eto moram reći pa ne mogu ovaj zakon koristiti, ali ako netko želi, sad će se 5 godina na Korčuli može graditi kuću, i ući u ovaj projekt ukoliko jasno, ima građevinsku dozvolu. Ili može kupiti neku trošnu, rabljenu kuću i opet ući i ovaj kredit i također to koristiti, s jedne strane, a s druge strane mi smo, opet imamo iskustva koje je bilo prije 6 godina, na 2325 stanova, prosječna cijena jednog metra četvornog je bila 1365 eura. Na 2325 stanova koliko ih je prodano u tom zakonu koji kao gotovo identičan osim državnog jamstva, prosječna cijela je bila 1365 eura, prosječna dob kupca 31 godinu i prosječna površina stana 62 kvadrata. Dakle, to je bilo po tom starom zakonu, ali ono što sam još dodatno htio reći, to ne priječi nikoga da kupi i skuplji stan. To je važno reći. Vi možete kupiti i skuplji stan koji je preko 1000 i pol eura, i čija je vrijednost preko 100000 eura, vi će ga moći kupiti ali vam ovaj zakon omogućit će da vam subvencija bude samo do 1000 i pol po metru kvadratnom ili samo do 100000 eura po ukupnoj vrijednosti stana. Prema tome, ako netko na Korčuli misli kupiti stan od 110000 može ući u ovo, ali mu onih 10000 neće biti subvencionirano u iduće četiri godine.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Borića. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Bačić, vi ste u svojoj raspravi jasno iskazali benefite ovog zakona i činjenica je da kad bude donesen, a mislim da će skoro biti jednoglasno, da će to biti u stvari najbolji kreditni proizvod na tržištu koji će banke moći ponuditi u ovom trenutku. I činjenica je da bez obzira na sve sumnje i pokušaje da se možda i obezvrijedi napor države, da će sigurno ono što je na raspolaganju od mogućnosti da se subvencionira ili pomaže otići vrlo brzo i vrlo će se brzo riješiti pitanje na koji način će se raspodijeliti onih 17 i pol milijuna kuna. Što je problem? Problem su možda ruralne sredine s obzirom da se zakon odnosi na čitavu RH i nedostupnost dovoljno dobrih ili kreditnih institucija u tim prostorima. I ono što bih i ja zamolio naravno, ali valjda će se iznad ovoga rješavati možda i neki podzakonski akti ili nešto, da postignemo nekakvu moguću ravnomjernu raspoređenost ovih subvencioniranih kredita da nam se ne desi da u Zagrebu bude ne znam 95% svih, a onda u Rijeci 2%, Osijeku jedan i u Splitu to, a svima ostalima ništa. Jer vi nemate, ne znam mi na otoku imamo jednu banku, eventualno dvije. Super je ako imamo dvije na otoku od 10000 stanovnika. Na nekim drugim sredinama nema nigdje nikakvih banaka ili njihovih institucija da vi to možete riješiti. I činjenica je da nam se djeca ili rađaju ili nam starije osobe umiru na području čitave RH. Želimo poticati i taj prostor što više, zato će zaista biti jedan evo i moj zahtjev je to da ministarstvo učini maksimum napora da se zaista rasporedi jedan velik dio kredita upravo na ruralnim prostorima i da tamo pokušamo ostvariti zaustavljanje one depopulacije ili odlazak mladih ljudi ili obitelji sa tih prostora upravo ovakvom mjerom.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Borić, na žalost ja ipak mislim da će se gro ovih kredita usmjerit građane koji žive u velikim urbanim sredinama i ne samo zbog toga što banke su manje dostupne u tim ruralnim krajevima. To bi se lakše korisnik kredita došao do te banke koja je od njega dvadesetak kilometara, nego što ponuda stanova praznih novih je kud i kamo manja u nekim ruralnim sredinama nego što je to primjerice u Zagrebu, u Splitu, Rijeci ili negdje drugdje ili u nekim drugim dijelovima Hrvatske. U prvom redu urbanim u odnosu na onaj preostali dio Hrvatske gdje nema slobodnih stanova nego gdje će se uglavnom provoditi mjera i to ne vjerujem da će to biti toga puno, žao mi je za gradnju novih stambenih, novih kuća. Za to treba biti pripremljen, treba imati građevinsku dozvolu, treba biti spreman za ovaj kredit. A ovdje u urbanim sredinama ima praznih stanova koje imaju uporabne dozvole, koje su na tržištu već 31. čini mi se srpnja. Dakle, nakon 1.8. ide javni poziv. Onaj će se moći javiti jer će to trajati vrlo kratko. Ja sam siguran da će to trajati kratko tih 17 i pol tisuća kuna, odnosno 1000 stanova će se brzo riješiti. Možda kroz mjesec i pol, dva dana će se riješiti. U tom vremenu ako netko nema spremnu građevinsku dozvolu teško će je, gotovo nemoguće će je dobiti, a u isto vrijeme će u tim u velikim urbanim središtima biti praznih stanova u vlasništvu banaka ili developera ili već ne znam čijih koji će to puno brže staviti na tržište. To u pravu ste, pogodili ste u bit ovoga zakona, odnosno njegove loše strane. To je da će na žalost gro biti u urbanim sredinama, a da će za ove krajeve ako nema građevinske dozvole, ako nije sve spremljeno puno teže ostvariti pravo na subvenciju.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Bačić, vi ste se u svojoj raspravi dotakli jedne vrlo interesantne teme a to su porezna oslobođenja i vrlo je interesantno da neki koji predlažu sad nekakva porezna oslobođenja su od 2014. ukidali nultu stopu PDV-a. A zašto? Pa zato što je Hrvatska ulaskom u EU preuzela određen obveze i tada kad smo potpisivali određene dokumente jasno smo pristali na to da ne možemo imati nultu stopu PDV-a. Prema tome, danas govoriti da bi trebalo za ovo uvesti nultu stopu PDV-a, a prije četiri godine nas uvjeravao da to ne može biti jer smo ušli u EU u najmanju ruku je jedan politički trik. Ali građani RH će prepoznati tko nudi nešto kvalitetno, tko nudi neki politički trik. Stvar je u tome da na žalost kakva je visina plaća u ovome trenutku u RH malo naših sugrađana će se bez pomoći roditelja ili nekog drugog moći odlučiti na ovakav kredit, jer to je rata ovisno o dužini kredita od 4 i pol, 5000 kuna pa na više. I to je naprosto činjenica koje svi moramo bit svjesni mjesečno. I toga moramo bit svjesni. Dakle, na nama je da dođemo do načina da plaće u Hrvatskoj rastu, da ti mladi ljudi imaju veće plaće, a onda će se banke same trčat za njima da im ponude kredit, neće trebat nikakve ovakve subvencije. To je činjenica od koje naprosto ne možemo pobjeći. Ali kažem, što se tiče nulte stope PDV-a i oslobođenja dovoljno je pročitati direktive EU koje reguliraju to područje i sve će biti jasno. A isto tako ako ćemo već govoriti o tome da bi se trebalo osloboditi ovog PDV-a onda moramo mijenjati lex specialis zakon, a to je Zakon o porezu na dodanu vrijednost.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker sve ste rekli točno, precizno, ne samo sada nego u replici. Već ste jutros imali repliku na ovu temu. Dakle, kada je mijenjan Zakon … [[Govornik se ne razumije.]] zbor usklađivanja sa direktivnom, to što ste vi sami rekli, u tom trenutku je porez na dodanu vrijednost, za kupnju stanova porastao 9%. Ovisi između 9 i 7% ovisi koliko je, gdje je bila smještena nekretnina. Ako je bila smještena tamo gdje je bila veća vrijednost građevinskog zemljišta, onda je porasla manje, a tamo gdje je bila manja, porasla je više. Prema tome, u ovom trenutku je porez na, PDV na kupnju stanova 25%, a prije toga, vi to jako dobro znate između 16 i 18, jer nije bilo poreza, PDV-a, na građevinsko zemljište. Dakle, uvođenjem PDV-a na građevinsko zemljište u Hrvatskoj raste porez na dodanu vrijednost za između 7 i 9%, kažem ovisi o koliko je participiralo građevinsko zemljište u vrijednosti jedno metra četvornog stana. Prema tome, tu ste u pravu, tada je to poraslo i tada se to pravdalo Direktivnom EU, našom obvezom da se uskladimo sa europskim zakonodavstvom i to je točno i toga se moramo držati, ali ne možemo onda danas biti populisti i reć da se to može sada staviti na 0%, kada smo to već definirali da je to 25%, što smo morali, što ja nikoga ne optužujem, to smo prihvaćanjem i ulaženjem u punopravno članstvo EU morali prihvatiti da se oporezuje građevinsko zemljište prilikom kupoprodaje stanova, pa u vrijednost stana kada se on oporezuje ne ulazi samo građevinski dio, građevinska vrijednost, nego i zemljište i infrastruktura koja je također bila oslobođena plaćanja poreza na dodatnu vrijednost prije 3 godine.
Hvala lijepo. Sada možemo nastaviti sa našom točkom. I sada će u ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti uvaženi zastupnik Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege, predstavnici predlagatelja. Gledajte pred nama je, vraćamo se na temu Zakon o subvencioniranju stambenih kredita. I složio bih se sa kolegama da je ovo jedan od instrumenata koji ima određene svoje ciljeve, kao jedan od alata za postizanje ciljeva, prije svega spominjanih ovdje i demografije i oporavka čisto našeg tržišta nekretnina, odnosno i samih izgradnje stanova dakle. Ali ono što bih ovdje svakako postavio nekoliko pitanja i naravno raspravljao o nekim stvarima. Ovo je samo jedan segment i slažem se da bi trebalo i u budućnosti razmišljati i o ostalima. Kada gledamo socijalni kriterij, temeljem ovog zakona ako gledamo tri neke osnovne grupe ljudi, prvi je taj koji imaju sposobnosti iz bilo raznih razloga da uopće nabavku svoje prve nekretnine ne rade putem bilo kakvog kreditnog zaduživanja nego iz ušteđevine, nasljedstva ili bilo čega, oni nisu obuhvaćeni tim kreditom i oni nemaju nikakve benefite. Druga skupina ljudi je ona upravo kojoj je namijenjen ovaj zakon, to je ona skupina ljudi koji su kreditno sposobni, nemaju svoju prvu nekretninu i njima ovdje se pomaže na način kako je ovdje u zakonom subvencijom prve 4 godine polovina iznosa anuiteta odnosno rate. Treća skupina ljudi je ona koja još ostaje i koju najviše trebamo zbrinjavati o kojima je ovdje bilo govora, riječ je o onima koji ne mogu se kreditno zadužiti. I to je ono što će biti zadatak, ja vjerujem sigurno i nove Vlade da u sljedećem periodu i periodima nađe rješenja upravo možda preko onih spomenutih subvencija najma stanova. No da se vratimo na ove kojima ovdje se pomaže i zašto je ovo dobar zakon. Prije svega naravno da je, ovdje nije riječ o samo novogradnji nego riječ je o postojeće izgrađenim stanovima što je apsolutno iskorak. Također riječ je i o gradnji odnosno novoj izgradnji kuća. Naravno za tu preduvjet trebaju biti akt za građenje, dakle dozvola, koja opet ima preduvjet kupovinu zemljišta. Dakle to je, ajmo reći djelomično na njih će se odnositi ova subvencija, što se tiče samih iznosa ako ulaze u ovaj dio okvira. Ono što je moje pitanje, naravno ono što je naravno najbitnije u svemu tome su uvjeti koji govore u članku 10. i članku 11. vezano za raspisivanje natječaja za odabiranje poslovnih partnera, odnosno poslovnih partnera u ovome zakonu odnosno u ovome subvencioniranju. Naime, kako smo imali ranije u raspravi, ovdje se odredilo da maksimalna stopa, efektivna kamatna stopa može biti3,75%, koja za sobom vuče potencijalno određene uvjete. Bilo bi najbolje kada bi se moglo zbilja dobro izpregovarati na tom natječaju, da se stavi ta mogućnost odabira da li rate, ili anuiteta, odnosno promjenjivog ili fiksnog anuiteta, dakle u smislu da u prvih rata se može više glavnice otplaćivati, to je ovdje predviđeno. Taj odabir je da li će ta kamata to dozvoliti, to je ono trebamo vidjeti. Također me zanima isto i ta mogućnost da i ta kamata bude fiksna, naime sada u dosadašnjem pravilu preko APN-a si imao mogućnost dobivanja dijela iznosa kredita subvencionirano dijelom kamate. Dakle, da li je to bilo 20% od ukupnog zaduženja pa onda na taj iznos si dobio određeni postotak subvencije rate kamate da ona bude maksimalno fiksna 4%. Ovo je iskorak od tog modela, apsolutno koji pozdravljam. Također me zanima vezano za članak 24., imam jedno pitanje. Što ukoliko nastupe određene okolnosti osobe nositelja kredita, da on nije u mogućnosti vraćati i zatraži moratorij? Što je mislim, redovita pojava, nažalost bila je sve češće i češće prijašnjih godina. Ovdje se to ne spominje. Da li onda nastupaju okolnosti iz članka 29., 30. ili ne? Evo to bi volio samo od predlagatelja, da li je to uopće razmatrano. Što se tiče financija predviđenih, što smo imali prilike čuti, 17 i pol milijuna kuna. Ja bi samo povukao jednu paralelu. Zadnji puta kada je ovakav, ne isti, ali gotovo slični zakon bio aktualan je bilo 2012. godine. Tada je zaprimljeno 845 zahtjeva za subvencijom od kojih je 791 odobren, 6 odbijeno, 44 podnositelja su odustali. Tada te godine ukupno je utrošeno 15 milijuna 205 tisuća 387 kuna i 64 lipe za to. Dakle, 845, 15 milijuna kuna. Dakle tu se negdje krećemo, da li će možda biti na istoj razini ili ne, to su neki gabariti koji ovdje imamo. Dakle, ukupno što se tiče toga projekta do 31. prosinca 2012. je zaprimljeno 2411 zahtjeva, a odobreno 2253. To nam govori što je bilo prije, koji je tada bio zahtjev, sada možemo očekivati samo ja vjerujem, više jer se za razliku od tada i tržište nekretnine a i gospodarski pokazatelji tržišta nekretnina se oporavilo, gospodarski pokazatelji idu na bolje. Tako da, onda ono što je ovdje bitno, odlukom ministra je povećan iznos za 5 milijuna kuna preraspodjelom. I ja vjerujem da sigurno tu mogućnost ako bude bila potrebna će trebati i moći koristiti i po ovome zakonu. Zaključno naravno kao i svi dosada, klub HNS-a će podržati ovaj zakon, i svakako da on je jedan korak naprijed, da je to dobar, čuli smo primjedbe od kolege da bi svakako još moglo biti bolje, sve ono što je dobro, nadam se da će se razmotriti ali sigurno da u ovome, i HNS će to naravno podržati i da u ovome trebamo ići svi složni, da ovakvi dobri zakoni uvijek naiđu na dobro tlo. Naravno da ostaje ono što smo na početku rekli pitanje i ostalih grupa građana koji možda neće moći biti obuhvaćeni ovim zakonom, i to sigurno će nešto što će se trebati rješavati u slijedećim mjesecima i eventualno godinama. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Evo ga prvi zastupnik kojemu imam čast dati riječ kao potpredsjednik Sabora, kao predsjedavajući je gospodin Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Furio Radin. Evo prvo da kažem da Klub zastupnika SDP-a će također podržati ovaj zakon, ali uvijek postoji taj veliki ali. Znači kada pomažemo ljudima, naš stav je da treba pomoći na najbolji mogući način, da trebamo vidjeti kako to rade države koje su imale slične modele, izvući njihova iskustva i vidjeti kako da to primijenimo u RH. Naš stav je kada govorimo samo konkretno o pomoći mladim ljudima, da im se treba pomoći subvencijom. I da se to treba napraviti po određenim i jasnim kriterijima. I da to treba biti na početku. Odmah, prilikom kupnje stana. Znači, drugim riječima, ukoliko netko kupuje stan vrijedan 100 tisuća eura, država vam mora dati subvenciju, odnosno trebala bi dati subvenciju od barem 20 tisuća eura. To bi bila puno veća pomoć od ovog, to bi bilo nešto šta bi ljudima iz Splita, Korčule, Dubrovnika sve do Slavonije, Istre, stavilo ih u istu poziciju. Ovdje, ovakvim prijedlogom zakona, mi imamo područje gdje se neće realizirati niti jedan kredit jer jednostavno nema uvjeta. Nema stanova. Nije moguće, evo to je govorio i kolega iz HNS-a, nije moguće riješiti nekome na brzinu zemljište, dozvole, kredit u banci da bi omogućio sebi gradnju kuće, kao što je to govorio kolega Bačić, na Korčuli. Znači već tu smo u startu onemogućili jedan dio ljudi da se javi, da im omogućimo da žive u svojim sredinama a stavili u prednost jedan drugi dio ljudi koji jednostavno žive na području gdje su stanovi na raspolaganju. I zato mislimo da ovaj način nije dobar. Podržat ćemo ga jer je pomoć, jer je bolje išta nego ništa kao što se kaže, ali način nije dobar. Sa druge strane kada gledamo konkretno zakon, kada govorimo o stopama PDV-a ovdje se ne radi o nultoj stopi PDV-a. Ne, ovdje se radi o subvenciji, oslobađanju plaćanja PDV-a na konkretni slučaj građanina koji je kupio takav stan. PDV na stanove ostaje 25% kao što je bio do sada. Ali država može osloboditi kao subvenciju PDV-a građane u određenoj situaciji. I zato mislimo da je takav način bolji, jer na 100000 eura dobijate 20000 pomoći, subvencije i ljudima to puno više olakšava situaciju i ovdje mogu najaviti da kada budemo u prilici takav zakon ćemo evo vrlo vjerojatno već i ove godine uputiti u zakonsku proceduru koji neće govoriti o subvencioniranju stambenih kredita nego koji će govoriti o subvencioniranju građana pod određenim kriterijima za rješavanje stambenog pitanja. To je ono što je trebalo napraviti. Jer ovdje imamo situaciju da najveću korist od ovog imaju oni koji daju kredite i koji prodaju stanove, nakon njih država koja će uzeti 95 milijuna kuna poreza i tek onda građani. A mi želimo upravo suprotno. Mi u SDP-u želimo da građani imaju prvi korist, nakon toga oni koji će prodat stanove, a tek nakon toga država odnosno RH od poreza i onoga šta bi trebala dobiti. Znači pitanje je prioriteta i pitanje je logike koja se usvaja u zakonu. Kada bi mogli na to utjecati naša logika bi bila ovakva kao što sam vam malo prije rekao, a u prijedlogu zakona koji ćemo uputiti u proceduru će biti takva i nadamo se da ćemo dobiti podršku i onih koji žele raditi ne samo po pitanju dogovora i trgovine, nego po pitanju interesa hrvatskih građana. Kada govorimo još dalje o zakonu i kada vidimo uvodni dio ja ne znam da li smo mi ovdje svjesni problema u kojem se Hrvatska nalazi. Zakonodavac je napisao u izvješću odlasci iz Hrvatske 2014.-2015. kao da smo na početku 2016. Ja ću vam reći dramatičan podatak, da je tijekom 2016. i do ovog trenutka do 2017. preko 100 tisuća ljudi otišlo iz Hrvatske. Nikad više nego u ovih godinu i pol dana dame i gospodo, nikad više. Kada se samo sjetimo onih tužnih brojki od prije tri, četiri godine oni su za ove brojke sada dobre. Na žalost bile su ružne, ali šta se sada dešava to je demografska katastrofa. To je najveći problem Republike Hrvatske koje na žalost ova Vlada HDZ-ova Vlada ne zna riješiti. U godinu i pol dana još jednom ponavljam, preko stotinu tisuća ljudi je iselilo iz RH. Zapamtite dobro taj podatak. Na žalost nikom nije drago to govoriti, ali činjenice su tu i moramo se posvetiti tome da te ljude vratimo ili u najmanju ruku da smanjimo trendove koji su negativni proteklih godina. I čudno mi je gledati u nekim situacijama neke zastupnike koji su tada to govorili, a sada se prave kao da tog problema više nema. Kao da su na prekidač. Kada smo u opoziciji smo glasni, a kada je problem još i veći dok smo na vlasti šutimo o tome. Ohrabrite se i govorite o tome. Nema veze, to nije problem HDZ-a, SDP-a, to je problem Hrvatske. Govorite o tome gospodo da je u godinu i pol dana preko sto tisuća ljudi iselilo iz RH od kada je HDZ na vlasti, a spočitavalo se Vladi Zorana Milanovića da je to bilo u četiri godine. Na žalost, još jednom ću reći, na žalost taj rezultat je sada HDZ-ove Vlade svega godinu i pol dana. I moramo se svi posvetiti tome da se taj trend okrene i da ljudi ne da ne odlaze, nego da im omogućimo da ako su otišli da se vrate, da im omogućimo da vode ovdje kvalitetan život, dostojanstven život i da nakon toga nemamo te probleme jer će nas na kraju zbilja zadesiti 15, 20 godina dočekati situacija da ćemo u Hrvatskoj se pitati zašto nam BDP ne raste kad nemamo jednostavno ovdje kvalitetnog više ni radnika da radi u našoj proizvodnji. I sa te strane ovakvi zakoni mogu pomoći, ali puno bolje se moglo to napraviti. Kriteriji su mogli biti bolji. Država nije trebala zarađivat na tim ljudima. Transparentnost je morala biti veća. Evo ja ovdje otvoreno pitam predstavnike ministarstva kad će bit natječaj raspisan. Dajte da ljudi to znaju. Ne smiju samo neki znati kada će bit natječaj raspisan, da u 8 ujutro se otvori natječaj i u 8,05 već bude 1000 prijava. Recite gospodo iz ministarstva ovdje javno kada će natječaj biti raspisan da možemo to reći našim sugrađanima i molim vas da to ne bude ako izglasamo u petak u ponedjeljak ujutro. Dajte barem dva, tri tjedna, mjesec dana da se ljudi pripreme. Jer sve ostalo bi bilo sugestija da se radi o nekome tko je imao povlaštenu informaciju, a svi oni koji ne stignu će imati osjećaj da su prevareni i to nije dobro. Kada se ovako desi situacija gdje je moguće veći broj prijava nego što ima slobodnih mjesta i mogućnosti subvencije, onda države koje se drže prava i pravila, organiziraju poštenu, znači imate rok prijava mjesec dana, nakon mjesec dana se ako je došlo toliko više prijava odlučuje i izvlačenje tko će dobiti subvenciju ako je zadovoljio uvijete. Kakva varijanta 1., 2., 3.? Pa to sugerira u startu, da se radi o tome da je netko imao informaciju ili da netko na urudžbenom može kombinirati poredak kako njemu paše. Ja ne znam da li je to moguće, ali evo pozivam i vas, ostavite ljudima mjesec i nešto dana i ako dođe više prijava, svi oni koji zadovolje neka imaju istu šansu, na način da se odabire izvlačenje tko će dobiti subvenciju, jer drugačije nećete moći uvjeriti ljude da ste pošteno postupak obavili. Zato evo da na kraju kažem, podržavam ove prijedloge, odnosno podržavam i ove prijedloge Kluba zastupnika SNAGA-e i Živog zida, vezano uz rate, mislimo da se treba orijentirati, odnosno pardon na anuitete i mislimo da treba također voditi računa o tome kolika je kamatna stopa. Netko je danas pričao ovdje da će kamatna stupa biti i niža narednih godina, neće, ovo su kamatne stope koje ne mogu više biti niža vezano uz valutne klauzule, mogu biti samo više, to ljudima, vrlo je opasno uopće ljudima to govoriti ovdje. Čuo sam danas poruke iz HDZ-a da će kamatne stupe biti vjerojatno još i niže, pa ne može euro i … [[Govornik se ne razumije.]] na -5, ne, znači nemojte to govoriti, jer će sad svi pohitati i uzimati valutne klauzule i za 2 godine, kada to sve skupa skoči, šta će onda? Onda će reći slušao sam u Saboru zastupnike koji su me uvjeravali da će kamatna stopa biti još i niža, pa sam se išao zadužiti. Neće biti niža, evo ja vam kažem, neće biti niža. I ljudi moraju biti oprezni kod takvih situacija i nema veze rast BDP-a sa time dal će kamata biti niža ili viša u ovoj mjeri u kojoj recimo gospodin Bačić govorio. Ma da mi je drago da je spomenuo nešto šta sam ja tvrdio prije dok smo imali raspravu o Zdravku Mariću da je kamatna stopa bila nepovoljnija nego šta je on dobio u HPB-u, znači 4,5% a on je tada dobio kao državni tajnik 4%. Tako da i evo i neke stvari koje Vlada u svojim objašnjenjima davala prilikom rasprave o povjerenju ministru Mariću, vidi se da ne stoji. Tada su rekli da se moglo dobiti, otprilike isti kredit, pod tim uvjetima, nije, nego je tada bila kamata 4,5%, odnosno pola posto nepovoljnije nego što je on to ostvario kao državni dužnosnik u HPB-u po povlaštenom kreditu. Tako da dobre su rasprave da se čuje i da znaju ljudi s kime, na koji načni mogu računati i tko se za šta zalaže. Znači SDP se zalaže za kriterije, zato da ne može netko koji ima 30 tisuća kuna dobiti subvenciju na ovaj način od države, da mora biti u Njemačkoj, primjerice, ta subvencija limitirana na one koji zarađuju do 6000 eura mjesečno, tu govorimo o Njemačkoj, ali kada bi govorili o ekvivalentu u Hrvatskoj ta plaća ne bi trebala biti viša od 15 tisuća kuna, jer jednostavno se treba pomoć ljudima kojima je ta pomoć zbilja nužna. A takvih je 90 i nažalost u Hrvatskoj 95%. Znači kriteriji pomoć u početku, dao sam sada amandman koji se nadam da ćete podržati, koji ide upravo u tom smjeru, subvencija na početku koja onda omogućava ljudima, da najlakše realiziraju tu subvenciju i da se najlakše, što se kaže u Hrvatskoj skuče i ovdje ostanu živjeti i razvijaju svoju obitelj i pokušaju, naravno, to je najvažnija stvar, naći posao kako bi mogli i otplaćivati te kredite i rate koje će im u budućim godinama stizati. Ali kako nemamo ništa bolje od ove Vlade, podržat ćemo ovaj zakon i usporedno najavljujem da ćemo uputiti svoj Zakon o nesubvencioniranju stambenih kredita, nego o subvencioniranju rješavanja stambenih pitanja naših ljudi u RH, koji će biti sveobuhvatan, koji će obuhvatiti one na koje treba targetirati da im se pomogne i koji će dati subvenciju u startu i koji neće dovesti do toga da država na kraju od ovog postupka i ovog zakona čak i zaradi. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama gospodine Maras. Imamo 4 replike, prva replika gospodin Ante Babić, imate pravo na repliku. Izvolite. Uključite se molim vas.
Evo zahvaljujem se na danom riječi, imam prigodu čestitati vam na novoj dužnosti, što sada i činim, pa sad se javim gospodinu Marasu na njegovo izlaganje, odnosno, na ono što je gospodin Maras rekao da je bilo onih koji su za vrijeme Milanovićeve Vlade brojali koliko je ljudi izišlo iz RH, pa ste pogledali prema meni, istina je, ja sam u to nekoliko navrata govorio, kako usmeno, tako i pisanim putem. Možda će vam izgledati čudno, ali slažem se o ovom što se vi sada rekli za neću reći u svim stvarima, ali u većini stvari se slažem, drago bi mi bilo kada bismo postigli jedan konsenzus vezano za jedan nacionalni populacijski okvir u RH, na različitim zakonskim, podzakonskim aktima, pravilnicima, aktivnostima i mjerama zapravo poboljšamo ovu demografsku sliku, da zapravo stvaramo jednu pozitivnu klimu, što nije bila situacija kada za vrijeme Milanovićeve Vlade, na što smo također upozoravali zbog čestih izmjena poreznih propisa, pravne nestabilnosti ideoloških igara koje su se svako malo događale u ovome Saboru. zato kažem, pozdravljam ono što se rekli, treba podržati sve ono što dolazi ne samo od opozicije već i od oporbe i nadam da ćete nam u tom pružiti podršku kako bismo donosili što je moguće bolje mjere i zakone za jednu bolju demografsku sliku i kažem za jedan kvalitetniji život, pogotovo mladih ljudi u RH. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku gospodin Maras.
Hvala lijepa. Ono što sam ja htio reći pa ne sada konkretno na vas, ali htio sam reći da je situacija u Hrvatskoj dramatična. Nema nikoga ko ne zna po nekoliko ljudi koji su otišli zadnjih godina iz RH, znači ne postoje takvi, nažalost. Svako ima u svojem okružju i tu više nama pravila, neko bez posla, neko s nekim poslom ljudi odlaze i mi moramo vidjeti šta napraviti. A izbjegavati politikantske poruke koje su se četiri godine sjećam se dok sam bio ministar javljale i govorilo o tome kako ljudi odlaze iz Hrvatske, kako je to 100 tisuća u četiri godine. Pa ljudi, sada u godinu i pol dana imamo toliki odlazak dok je HDZ na vlasti u godinu i pol dana. Ma to je nevjerojatno. Evo čak se i gospodin Šuker smije tamo, ali to nije za smijanje nemojte se smijati. Molim vas nemojte se smijati tome da je 100 tisuća ljudi otišlo iz Hrvatske u godinu i pol dana. … /Govornici govore u isto vrijeme./ … To nije smiješno. To nije predmet pošalice i dobacivanje iz klupe, to je da se svi skupa mi zamislimo i vidimo šta možemo napraviti da se to u budućnosti ne dešava. I to je moja vrlo jasna ovdje poruka da vidimo zajedno šta se zbilja može napraviti. A vjerujte mi još jedna stvar gospodine Babić, pa nisu ljudi odlazili zbog ideologije. Ljudi odlaze zbog kruha. Možda je nekom neugodno kada vidi ploču u Jasenovcu, evo gospodinu Furiu vjerojatno, mada sada kao član vladajuće većine vjerojatno će imati mogućnost utjecati na to da se to korigira, kao ključni član vladajuće većine. Ne, bio je prije član vladajuće većine ali sada je ključni, bez njega nema vlasti. Meni je to neugodno, ali zbog tog se ne odlazi iz Hrvatske, zbog toga se ostaje u Hrvatskoj.
Žao mi je, jako je interesantno ali vam moram oduzeti riječ … /Govornici govore u isto vrijeme./ … Gospodin Antun Kliman izvolite. Imate pravo na repliku i molim vas nemojte dobacivati iz klupe. Prvi mi je dan da predsjedam i to mi je malo teško da vam svima to kažem. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo ja koristim priliku da vam čestitam na ovoj časnoj dužnosti i želim vam da što uspješnije obavljate tu svoju dužnost. Nekoliko replika kolegi Marasu. Drago mi je kolega Maras da svi shvaćamo u ovoj sabornici da je to ogroman problem i definitivno mi moramo tu nadići sami sebe i naše stranačke pozicije. Evo to je par excellence nacionalni problem i ako ga ozbiljno shvatimo, ako svi zajedno stanemo na istu stranu mislim da je moguće riješiti to pitanje i na taj način doživljavam i vašu podršku na neki način da ćete dati podršku ovom zakonu. Ali ipak moram reći da je taj proces iseljavanja iz Hrvatske praktički nastao samim ulaskom RH u EU, ali istina je to da je kulminirao prije dvije, tri godine i da se taj proces nastavlja. Međutim ja za razliku od vas smatram da je Vlada počela razmišljati intenzivno o tome i počela je izlaziti van sa zakonima. Evo jedan od tih zakona je i ovaj zakon. Ali rekao bih i to da mi se čini da bi Vlada morala biti malo koordiniranja u tom smislu jer bi se trebalo donijeti jedan paket zakona koji će regulirati tu materiju. Nadam se da će to Vlada i učiniti. Između tih zakona bi trebao biti i ovaj zakon. U prvom redu samo stambeno pitanje neće riješiti odlaske iz RH nego tu treba niz gospodarskih mjera, niz poreznih poticaja da se ostaje u Hrvatskoj jer prilike u EU su moramo priznati puno veće nego ovdje u Hrvatskoj …
Hvala lijepa isteklo je vrijeme. Hvala. Gospodin Maras izvolite.
Gospodin Furio je krenuo rigoroznim pristupom na sekundu, tako da to je dobro. Gospodine Kliman, ja se s vama slažem. Evo mi ćemo danas odnosno ne danas nego kada bude glasanje sljedeći petak ili kada već to predsjednik Sabora odluči, mi ćemo glasati za taj prijedlog. Ali kako ljudi kažu, za tango je potrebno dvoje. Znači imamo i mi prijedloga koje smo uputili u proceduru, a koji uopće ne dolaze na dnevni red i na raspravu, a kamoli da se razmišlja u HDZ-u da ih se podrži, a kamoli da se razmišlja da ih se podrži. Evo sada ću vam reći jedan primjer, ponavljam to oko Slavonskog Broda, Bosanskog Broda rafinerije, zakon je u proceduri, digli smo svi ovdje ruke pred izbore za ubrzanu proceduru prije tri i nešto mjeseca, ubrzanu proceduru što znači da su svi zastupnici složili da to treba u hitnu proceduru, a ne u dva čitanja. Ali taj zakon prije tri mjeseca ubrzana procedura još uvijek se ne probija da se raspravi ovdje da se vidi da li možemo to zajedno dogovoriti. Predložili smo istražno povjerenstvo o Agrokoru, jel građani imaju pravo znati šta se dešava. Danas tri tisuće ljudi je najava da će ostati bez posla u Konzumu, tri tisuće ljudi, 100 trgovina će se zatvoriti. Dali smo taj prijedlog, najavljeno je da će se raspraviti, ali se ne raspravlja. Pa ne možete samo očekivati da se daje podrška, a da nijedan prijedlog opozicije niste u stanju kao vlast i vladajuća grupacija odnosno pozicija podržati. I nije kulminiralo prije 2, 3 godine jer je trend još uvijek u ekspanziji nažalost, kulminacija je kada je najviše i kada se počinje smanjivati. Sada nažalost još uvijek je ekspanzija odlaska iz Hrvatske.
Hvala. Posljednja replika gospodin Stričak.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, čestitam na izboru. Kolega Maras, ta vaša statistika je zanimljiva, svi imaju jednu statistiku, jedino vi neku drugu. Pa volio bih da nas malo upoznate gdje je moguće naći te vaše statističke podatke. Jedan veći dio rasprave ste proveli pozivajući predstavnike ministarstva da već sada vele gdje će i kada biti raspisan natječaj. Jer u vrijeme Vlade premijera Milanovića to je bilo jako transparentno. Pa evo, to je bilo tako transparentno da su se natječaji raspisivali navečer u 22 sata, znači ponavljam navečer u 22 sata i trajali su do utroška predviđenih proračunskih sredstava. To je očito bilo transparentno čim su se objavljivali noću i očito su bili namijenjeni jel'da svima? Kao primjer ću vam navesti, bilo je nekoliko natječaja upravo iz resora Ministarstva gospodarstva. Prema tome, ja vas molim za minimum korektnosti, ako je to moguće od vas očekivati i da ubuduće precizirate odakle ti vaši statistički podaci i na koje natječaje ste mislili? Hvala lijepo.
Hvala vama. Gospodin Maras, odgovor na repliku.
Pa mislio sam na ovaj natječaj, to odmah mogu odgovoriti. Znači želim ovdje čuti od predstavnika ministarstva kada će biti raspisan natječaj, da ljudi znaju koji nas sada slušaju. Da, a šta je to sporno? Ili da bar kažu da neće biti odmah nakon što se zakon izglasa, da daju ljudima mjesec i pol, dva dana. Pa šta je tu sporno? Šta bi trebali sada mi u petak izglasati a oni u ponedjeljak u 8 ujutro otvoriti natječaj i do 8,15 imati tisuću prijava. Pa valjda ljudi imaju pravo se pripremiti u cijeloj Hrvatskoj a ne samo oni koji su znali u startu. Šta je tu čudno? Pa to je najnormalnija procedura. I još kada bi bilo pameti, kada bi se pristupilo prema svima isto da koliko god dođe prijava u mjesec dana da se onda izvlačenjem, da svi budu u istoj poziciji odredi tisuću ljudi koji će dobiti potporu to bi bila prava stvar. A ovako ako bude išlo redom, pa ne može me Bog uvjeriti da je to pošteno. Nitko me ne može uvjeriti u to. Što se tiče statistike, ako se služite internetom i imate mogućnost sada pristupa, samo upišite, kaže, evo pomoći ću vam ja u Google sam upisao, otišli iz Hrvatske 2016. I onda imate HGK objavio podatak da je samo u 2016. 82 tisuće radno sposobnih ljudi napustilo RH, zastrašujući podatak, 82 tisuće radno sposobnih ljudi u 2016. Šta da vam kažem više? Koju statistiku još da vam kažem? Ne znam, stvarno ne znam kako, kako da vas uvjerim više. Pa je li vi osjećate uopće koji je to problem? I vi sada spominjete 2013. i 2014. Pa bolje nemojte pričati o tome, kulminacija je sada u tijeku, tko to ne vidi ne vidi ništa. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Ima riječ gospodin Ivan Lovrinović, Klub zastupnika Promijenimo Hrvatsku. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Gospodin Josip Borić, kao pojedinačna rasprava. Izvolite.
Hvala lijepo, uvaženi potpredsjedniče, ujedno i čestitke na početku vašeg obnašanja dužnosti. Pa činjenica je da evo danas vodimo jednu OK, kvalitetnu raspravu o Zakonu o subvencioniranju stambenih kredita i da smo čuli i razna razmišljanja, posebno sa strane oporbe ali i to da će se zakon podržati jednoglasno jer je činjenica da je dobar i da mu se teško može pronači određeni nedostatak osim naravno ako ne inzistiramo baš na tome da ćemo predvidjeti sve onako kako se nekome baš hoće ili sviđa u budućnosti. Kada govorimo o zakonu valjda treba govoriti i o kontekstu ili vremenu u kojem ga donosimo. S obzirom na ono što smo naslijedili i s obzirom na ono što imamo danas i što bi htjeli imati i sutra. I činjenica je ovo što je rekao kolega Maras da ljudi jednostavno odlaze iz RH, odlaze nam mladi ljudi, odlaze nam obitelji i to je istina koju moramo pogledati u oči i vidjeti što učiniti da se to ne događa. I ja se sjećam vremena kada je gospodin Maras bio ministar, premijer je bio Milanović, rijetko smo imali priliku razgovarati osim na aktualnom satu. Na jedno tako jedno slično pitanje dobio sam odgovor gospodina Milanovića zašto se to događa, on je rekao ljudi ne idu trbuhom za kruhom idu glavom za šansom. Tako mi je odgovoreno i prihvatio sam to kao izričaj, kao nešto što se u tom trenutku dogodilo a to je, ušli smo u EU i činjenica je da ne možemo parirati očito barem u plaćanju odnosno u plaćama ili u iznosima plaća nekim mnogo bogatijim zemljama i ljudi traže svoj prostor da to rješavaju tamo što ne znači da Vlada ne treba činiti i svoje napore da ne dostižemo upravo te razine i da ne budemo bolji. Mi moramo priznati da smo naslijedili situaciju prezadužene zemlje u kojoj je samo u 4 godine javni dug narastao preko 80 milijardi, da ta sredstva nisu očito dobro utrošena, da nismo imali efekte povećanja javnog duga, da smo naslijedili proceduru prekomjernog deficita. Znači naše financije su bile u problemu ali i sve ove ostale probleme koji su kulminirali upravo sa početkom rada ove Vlade. Mnogo toga se kulminiralo i 10 godina i 5 i 3 i činjenica je da imamo probleme s kojima se moramo sresti i moramo ih rješavati. Što je još važno u kontekstu situacije u kojoj živimo? Svakako je pitanje demografije o kojoj se sve više i više govori. Imamo broj rođenih u odnosu na broj umrlih, 2014. imali smo 39566 živorođenih, 2015. 37503 a 2016. 36372. Znači imamo kontinuirano smanjenje broja živo rođene djece u RH. Broj umrlih 2015., 54 tisuće 205, 2016., 52 tisuće 034, odnos umrlih u odnosu na živorođene je svake godine minus između negdje gotovo 17 tisuća i to je ono što nas treba brinuti i država mora povući potez. Jedino što veseli u 2016. kad govorimo nekoj statistici koja je važna i za ovaj zakon je broj sklopljenih brakova koji je u 2016. iznosio 20 tisuća 544 ili 710 više nego 2015. godine. Kako je država reagirala? Evo mislim da smo krenuli sa jednim, sa setom mjera da se jednostavno reagira u područje ne samo socijale nego u područje onoga o čemu svi govore, a to je demografija ili pokušaja da se ponudi mogućnosti da mladi ljudi ostanu, da zasnivaju svoje obitelji, da se djeca rađaju i da jednostavno stvaramo uvjete za bolji život upravo najmlađih generacija u RH. Ponedjeljak smo usvojili jedan zakon, Zakon o rodiljnim i roditeljskim naknadama koji u 3 godine predviđa znači rashodovno 870 milijuna kuna više nego što je to bilo do 2016. godine. To nisu beznačajna sredstva. Kad na to dodamo ovu mjeru koja također pokušava barem u jednom djelu riješiti određene probleme, a to je stambeno pitanje mladih obitelji. Čuli smo koliko košta i ovaj zakon i svi bi voljeli da možemo možda ponuditi i 100 milijuna subvencija. Možda ćemo moći ako ćemo imati uredne financije, i sve ono što nam treba da bi to mogli ponuditi. Treća mjera koja je bila, bila je na početku mandata, bila je i svojevrsna porezna reforma koja je odteretila određene troškove plaćom. Plaće su podignute, naravno ne svima jednako, ne onako kako se uvijek hoće najpravednije ali činjenica je da je jedan velik dio zaposlenih osjetio povećanje plaća. Mi moramo reći da na Zavodu za zapošljavanje imamo 171 tisuću i 717 nezaposlenih. Znači nikada manju nezaposlenost i otvorenih 18 tisuća radnih mjesta, najviše sezonskih radnika u ugostiteljstvu i građevini koje ne možemo pronaći. To su problemi koje moramo jasno izgovoriti, istini pogledati u oči i tražiti mjere bez prevelikog politiziranja. Ono što je ovaj zakon ponudio, mislim da je dobro više-manje, svi smo dodali poneku svoju ideju i što bi trebalo još biti bolje u njemu, kada ga donesemo možemo ga vjerojatno i popravljati ako bude potrebno, međutim mjeru treba početi i treba realizirati ono što smo zacrtali već donošenjem proračuna. O ovom zakonu govori se već duže od 7 ili 8 mjeseci, zaista je vrijeme da ga donesu. Kad pogledamo one uvjete kreditiranja, rekao sam već danas da je to nešto što je najpovoljnije na tržištu, a tiče se stambenog zbrinjavanja ili stambenog kreditiranja. Znači do 100 tisuća eura, rok otplate ne kraći od 15 godina, kamatna stopa najpovoljnija, ne može biti veća od 3,75% a nakon 4 godine moguće je da podignete istu do 10%. Rata, ono što ćemo plaćati je pola ugovorene, znači ili subvencionirati pola ugovorene rate u 4 godine što je svima ja mislim, prihvatljivo i najveći benefit. Nekretnina koju možemo temeljem ovakvog zakona dobiti ili kupiti jeste nekretnina, stan, kuća i kupnja i gradnja, ali ono što je osnovno mora imati akt o gradnji ili uporabnu dozvolu, a to je vid neke uređenosti države, da smo u tome znači, čisti i da potičemo ono što nas je godinama mučilo a to ćemo razgovarati i kasnije kad budemo drugi Zakon o legalizaciji i bespravno sagrađenih objekata. Znači idemo u potpuno čisti posao. Cijena do 1500 eura po metru kvadratnom maksimum, naravno ne ograničava nikoga, može biti i više ali će država subvencionirati do 1500 eura. Ne može se kupiti stan koji je građen u programu POS-a, što se znači već subvencionira na drugačiji način, također dosta važno. Što je važno? Važno je to da ukoliko se je osoba ili član, invalid ili ukoliko je osoba invalid, dobiva se još jedna godina u onih 4 godine subvencioniranja, jedan poticaj i toj ranjivoj skupini naših građana. I onaj vrlo važni koji se možda najmanje danas govorilo, ali se spominjalo svakako jest, taj demografski poticaj u dijelu rađanja živorođene nove djece jer ukoliko obitelj uđe u ovakav kreditni aranžman i u prve 4 godine otplate kredita, posvoji ili se rodi u obitelji još jedno ili dvoje živorođene djece, vi dobivate još dvije godine, pa još dvije godine na ove 4 godine subvencioniranja i to su direktni poticaji upravo tom dijelu kojem stremimo a to je da imamo u Hrvatskoj sve više i više djece. To nisu beznačajna sredstva kao što neki o tome govore, ona su zaista velika. Sad, da li bi mogla biti veća? Mogla bi uvijek biti veća, naravno. U proračunu smo rekli imamo toliko za tu namjenu i neka ovaj početak bude jedan dobar poticaj svima. Ono što mislim da zaista treba ministarstvo povesti brigu o tome je ovo što smo čuli i kao primjedbu kad će biti natječaj, da pripremimo te ljude, da vodimo brigu o ruralnom prostoru. Nismo svi u jednakim uvjetima, ja tvrdim odgovorno da na svojem otoku na kojem živim, 10 tisuća ljudi, imamo mladih osoba, imamo stanova, možda i više po glavi stanovnika nego u nekim velikim urbanim sredinama, ima mogućnosti da se to desi ali često neinformiranost, nedostatan broj kreditnih institucija u smislu banaka prolazi mimo nas i mladi nam s otoka odlaze. Ja bih volio da zaista pokušamo kad dođe taj natječaj da su svi informirani da imamo mogućnost da nam se iz ruralnog prostora jave ljudi, da ne izgube takve mogućnosti i da ne ode ovo sve što želimo dati da se sve bude samo ili u gradu Zagrebu ili nekom drugom većem gradu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, gospođa Maksimčuk. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Kolega Borić, svi smo se gotovo danas složili da je ovaj zakon koji omogućuje građanima da po povoljnim uvjetima riješe svoje stambeno pitanje dobar i jedan je od mjera koja će zasigurno potaknuti mlade na ostanak u RH. Ono što posebno pozdravljam je mjera koja se tiče demografske obnove i kada je u pitanju rođenje svakog djeteta, da se ta subvencija produžuje još na sljedeće dvije godine. Ali dolazeći iz krajeva iz Slavonije iz Brodsko-posavske županije iz koje ja dolazim, iz koje evo mladi gotovo svakog dana odlaze sve više i više. Posebno pozdravljam ovu mjeru koja se tiče kupovine starije nekretnine. Ja se iskreno nadam da je to jedna od dobrih mjera koja će naravno omogućiti odnosno gdje će mlade obitelji nastojati evo doći do svoje prve nekretnine i svakako se nadam da će uz paket mjera koje će donijeti Vlada i ostala ministarstva biti jedne od poticajnih mjera za opstanak mladih u svim krajevima, a posebno u Slavoniji.
Hvala. Gospodin Borić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa kolegice Maksimčuk, evo slažemo se i vi i ja. Evo možda sugestija napravimo nakon donošenja zakona prije raspisivanja natječaja jednu medijsku kampanju da to ljudi vide pogotovo mlade osobe, da imaju jedan rok ili vrijeme da se mogu prilagoditi. Znamo da sve nešto košta, ali najgore je ako stvarno nešto donesemo i ostane u uskom krugu ljudi i da onda kažem vudu najspretniji oni koji su u gradovima jer uvijek imaju najbolji pristup informacijama, imaju najbolji pristup kreditnim institucijama i naravno čudimo se nakon nekog vremena zašto nam mladi ljudi ili drugi ljudi odlaze iz ruralnih područja. Mislim da svaka naša rasprava danas je išla u cilju, znači da se zakon podrži i da svi zajedno podamo koju sugestiju i ministarstvu pa mislim da uvijek se slušalo sa strane ministarstva što govore saborski zastupnici. Mislim da će uvažiti i ove naše neke male sugestije čisto da ova mjera prođe onako najbolje i najpravednije što to može biti.
Hvala lijepa. I šećer na kraju, gospodin Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče i moja čestitka na vašoj novoj dužnosti u osmom mandatu praktički najtrofejniji zastupnik. Dakle, promatrajući i gledajući ovaj zakon onda možemo reći da svaka pomoć mladim ljudima je dobro došla. Međutim, ono što meni možda ovdje fali u ovom zakonu ili možda razmišljanje za nekakav u budućnosti je prije svega kolege iz mog kluba su govorile o tome da ima nekoliko metoda kojima mi pomažemo stambenu izgradnju. Neke su već više od 10 godina i kroz njih se već izdvajaju silni novci. Prije svega mislim tu na ovu stambenu štednju gdje je izdvojeno već preko nekoliko milijardi kuna. Međutim, ono što meni ovdje posebno na određen način nedostaje na žalost mladi ljudi danas većinom dobivaju posao na određeno vrijeme. O ženama da ne govorim, jer mislim neki dan kad smo govorili o Zakonu o ravnopravnosti spolova onda mislim da smo premalo dali naglasak na upravo taj problem mladih žena. Ali niti njihovi muževi nisu u boljoj situaciji. Mislim da je u zakonu trebala biti predviđena mogućnost nekakvog sudužništva roditelja ili nekog drugog tko hoće založit svoju nekretninu ili dat nekakvo svoje jamstvo da mladi ljudi koji nemaju posao na neodređeno, da mogu konkurirati za ovaj kredit. Međutim, svaka dobra namjera i svaki zakon koji vodi ka nekakvom rješenju uvijek izaziva nekakve politikantske priče. I mi na žalost ovdje danas neke kolege su se dovele u situaciju da čak krivo interpretiraju zakone koji su doneseni u ovom Visokom domu, da čak krivo govori i o onom što su oni donosili samo s jednom željom da se dodvore nekome, da kažu kako oni misle o nečemu, a mi koji smo na vlasti smo zločesti i ne mislimo o tome. I moram naprosto reći ova priča o porezu na promet nekretnina je nešto što je jedna bezočna laž koja se cijelo popodne provlači ovuda. Hrvatska u trenutku potpisivanja dokumenata za ulazak u EU se obvezala da će uvesti stopu poreza na dodanu vrijednost na građevinsko zemljište kao što to imaju sve ostale zemlje. Dakle, od uvođenja poreza na dodanu vrijednost do donošenja izmjena Zakona o porezu na dodanu vrijednost vi ste prilikom kupovine novog stana plaćali dva poreza. Plaćali ste porez na dodanu vrijednost na onaj dio građevinske vrijednosti stana, a istovremeno vam je Porezna uprava izvršila razrez poreza na promet nekretnina na alikvotni dio vrijednosti građevinskog zemljišta koji se odnosi na tu nekretninu. I tu je bio taj porez na promet nekretnina kojega su bili oslobođeni mladi građani RH za kupnju prve nekretnine. I to je istina. I nije taj iznos bio koliko bog zna basnoslovan, ali svaka pomoć je dobro došla tako i u to treba gledati. U onom trenutku kad smo naprosto primijenili ono što smo se obvezali da ćemo primijeniti nestalo je tog poreza na promet nekretnina prilikom kupnje nove nekretnine. Ostao je porez na promet nekretnina prilikom kupnje stare nekretnine ili prilikom prometa nekretnina među građanima. Ali taj porez na promet nekretnina je dijametralno suprotan od onoga o čemu se danas ovdje govorilo. Pozvao sam kolegu Marasa prije nego što je otišao da mu kažem ono što ću sad reći da ne bi ispalo da govorim dok ga nema u sabornici. Ja ipak najrađe s ljudima komuniciram ovdje. Dakle, kolega Maras je u svojoj raspravi rekao da je SDP svojim amandmanom ne traže oslobađanje PDV-a za ove nekretnine temeljem ovog zakona, ali pogledajte kako glasi njegov amandman. U članku 3. dodaje se itd. stavak koji glasi: „Stan ili kuću kupljenu pod uvjetom i načinom propisanim ovim zakonom nije predmet oporezivanja poreza na dodanu vrijednost i poreza na promet nekretnina. Može biti samo oporezivano jednim porezom. Ne sa dva poreza, a i to je ono doći za govornicu reći jedno, da bi se svidio građanima, a napraviti amandman koji je naprosto drugačiji. A znate zašto je njegova rasprava bila ovakva kakva je? Pa kad ja kolegi rasprava u kolegi Bačiću upozorio da temeljem direktivna EU i temeljem onoga što je SDP napravio 2013. kada je ukidao nultu stopu PDV-a, govori nešto što ne stoji, ali prije toga je napisao amandman, toliko o vjerodostojnosti koliko tko brine za koga. Ono što bi želio reći, što meni fali ovdje u članku 7. O tome sam puno govorio nekada davno, kad se donosio Zakon o poticajnoj stambenoj izgradnji, a to je nadogradnja. Ja mislim da će me kolegica Mrak Taritaš u tom podržati, jer gradnja i nadogradnja je u građevinskim terminima sasvim drugačija i u financijskim kada se daju krediti. Prema tome mislim da bi ovom čl.7 amandmanom Vlade trebalo nadodati i nadogradanja, jer mnogi mladi ljudi mogu riješiti svoje stambeno pitanje na postojećoj obiteljskoj kući roditelja, bake nekoga, i ako mi ovdje stavimo nadogradnja, onda ćemo mi jasno definirati da dajemo kredit nekome da digne potkrovlje za metar, za to ishodi građevinsku dozvolu i temeljem toga riješi svoje stambeno pravo, ali to nije gradnja kuće, to je nadogradnja. I zato smatram da bi ovdje eksplicite trebalo naglasiti nadogradnja. Kolega ja dobro znam kada smo govorili o poslu isto je tako bilo pričano, nije, pa na kraju nitko od sredstva posao nije mogao dobiti za ovo što je. I ono što kao nekadašnji ministar financija ne mogu nikako prihvatiti, a to je da nitko danas od kolege i kolegica koji toliko pričaju u javnosti u ovom Saboru o valutnoj klauzuli, o kuni, ovome, onome, nikoga danas nije zasmetalo da mi ovdje govorimo o kreditima u eurima i da govorimo o cijeni stana u eurima. U hrvatskim zakonima, temeljem Uredbe iz 95' ili 96' godine, tada je bio predsjednik gospodin Mateša, ali su svi zaboravili na nju, mora stajati kuna, a onda može stajati protuvrijednost eura. Jer zašto? Kuna je stabilna valuta, ništa ovdje nas ne bi smetalo da stoji 11 tisuća kuna. Isto nas tako ništa ne bi smetalo da umjesto 100 tisuća eura, piše 750 tisuća kuna. Danas, sutra kada odete u banku, ako se dogovorite sa bankom da je to kredit sa valutnom klauzulom, neka banka to napiše. A zašto ovo govorim? Zato što mi u hrvatskom proračunu osiguravamo kune. U obrazloženju ovog zakona stoji da osiguravamo 17,5 milijuna, pa onda 35 milijuna kuna, prema tome ako osiguravamo kune za nešto, onda moramo reći da ćemo te kune utrošiti za financiranje nečega do tog i tog iznosa u kunama. I mislim da bi naprosto trebala postojati praksa u ovom Visokom domu, dok imamo kunu, da koristimo kunu, a onaj tko traju euri nek si ih preračunava. Dakle, to je nešto što naprosto meni bode oči, jer što znači 1500 eura? A on će, iz državnog proračuna će se dati kamate u kunama, on će dobiti rješenje o kreditu u kunama, vezano na euro i bit će mu takva kamatna stupa. A što se tiče rata i anuiteta, mislim da je tu nažalost, opet oni koji imaju više si mogu način obračuna kamata i plaćanja priskrbiti jeftiniji, a oni koji imaju manje, će težiti tome da im to ravnomjernije, ali u konačnici će platiti skuplje. Dakle ja ću osobno podržati ovaj zakon, neke stvari sam morao reći zbog svog Kluba, zbog svoje stranke, jer naprosto neke činjenice što se tiče poreza ne stoje i nije HDZ ukinuo 1.1.2017. oslobođenje na prvu nekretninu, nego smo naprosto morali usvojiti ono što smo svi prihvatili kad smo ušli u EU. Da je stopa na građevinsko zemljište više nije porez na promet nekretnina, nego PDV, dakle to je jedna činjenica, druga je činjenica što kolega iz koje su podnesle amandman na stopu PDV-a ne mogu to napraviti bez izmjene Zakona na dodanu vrijednost, a to ne mogu izmijeniti zbog direktivna EU, i na kraju ovo što sam rekao, ja bih molio predstavnike Vlade, ako mogu u čl.7 nadodat na gradnju kuće uz na gradnju kuće nadogradnju i molba da se ovi euri pretvore u naše lijepe kunice, dok ih imamo da ih i koristimo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je gospođa Dragica Roščić.
Zahvaljujem dopredsjedniče. Ja ovim putem čestitam na prvom presjedanju. Kolega Šuker, zahvaljujem vam što se otklanjate manipulaciji koje stalno slušamo i ja isto, žao mi je ovdje što nema kolege Marasa da jednostavno mi mladi ne znamo koju i kada donio neku odluku i vrlo lako se s nama može izmanipulirati, ustvari nije nam u stvari ni važno tko je donio kakvu odluku, ali jednostavno želimo znati da nećemo nailaziti na nekakve dubioze i probleme prilikom korištenja ove mjere. Doduše, kolega Maras je i govorio ovdje o problemu sa redom prijave, on najviše ima iskustva sa tim, jer svi znamo kakav imidž prati poduzetnički impuls, ali ta loša iskustva sa redom prijave uslijed, nastala su uslijed nadopune dokumentacije koja je bila upitna kod poduzetničkog impulsa, a upravo intencija je ovog zakona da se sva ta dokumentacija smanji i da prijava bude lakša i da jednostavno ove mjere počnemo što prije koristi, ali o tome ne želim duljiti, o tome su građani rekli više. Znači želim poručiti ne manipulirajmo ovim zakonom, jer mladi ljudi s kojima svakodnevno pričam, koji svaki dan čekaju i gledaju što će se desiti ovim zakonom, kada je gotova rasprava, kada ćemo glasovat o ovom zakonu, doista prvi put će vjerojatno i dizati kredite i koristiti i nisu dovoljno upoznati sa svim ovim pravilima, ali prvi put se susreću sa kreditnim financiranjima. I ovo nije ni vrijeme ni mjesto da manipuliramo i da se bavimo politikantstvom. Hvala.
Hvala. Gospodin Šuker, imate pravo na odgovor.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Roščić, dakle jedna stvar je. Netko napravi nešto loše, onda to zaboravi i sad želi imputirati nekom nešto drugo. Mislim da će kolege iz Vlade napraviti ono što je najbitnije, a to je da informaciju ovim kreditima bude dostupna svima, a mi saborski zastupnici molimo Boga i nadajmo se da će biti čim više naših mladih sugrađana koji će moći uopće pristupit ovom kreditu. Mislim da je to bit cijele priče, jer budete vidjeli kada se postave uvjeti, ja sam rekao, ovisno o ročnosti kredita, ovisno o tome dal su rate, anuiteti. Najniži anuitet može biti negdje oko 4,5 4 tisuće i 600 kuna. E sada si uzmite nekoga tko ima prosječnu plaću pet, šest tisuća kuna, dvoje mladih ljudi, ako imaju dvoje male djece takav kredit bez pomoći roditelja si ne mogu priuštiti. Ali kažem, daj Bože da bude čim više zahtjeva i daj Bože da mi temeljem toga tražimo od Vlade priliko donošenja proračuna sljedeće godine amandman da se ta sredstva povećaju. E to bi bila sjajna stvar. Ali kažem, nakon informacije koja će se ponuditi i koja treba biti dostupna jer ja mislim nakon svega što se događalo u RH da svakom čelniku državne uprave je u interesu da stvari budu čim transparentnije jer nikome ne pada na pamet niti baš niko voli da ga neko proziva zbog nečega što ne stoji. Međutim kažem neko je podnosili su se zahtjevi u 12 sati na poštu tamo u Branimirovoj pa je bilo o.k., danas to nije o.k., ali ja se iskreno nadam da vi ne …
Hvala lijepa. Gospodin Željko Glasnović je tražio repliku.
Kolege, kratko sam slušao izlaganje gospodina Marasa i to me potaklo da kažem barem nešta o našem fiskalnom sustavu. Sjećate se vi možda iz bivše države one bespovratne kredite, oni privilegirani su mogli dobiti kredite, imali su veze tamo gore u partiji itd. i sa hiper inflacijom ti krediti su bili recimo 50 tisuća maraka u četiri, pet mjeseci koliko košta šteka cigareta. Ali ja mislim da Hrvati općenito pate od jedne fiskalne nepismenosti i to je ključna stvar. Kako je moguće da u ovoj državi imamo paralelni sustav. Jedan sustav pravni za neke i fiskalni neki za druge. To je sve umreženo, uvezano ta pitanja npr. čovjek nije platio 200 kuna poreza zatvara se, a imate gore u Rijeci gospodina koji 500 ljudi, 50 svojih ustvari pajdi oprašta milijunske dugove itd., itd. Po tome šta je problem, studira li iko ovdje komparativne zakone iz drugih zemalja, jednostavne zakone. Po pitanju kredita, ja sam se čudio kada sam došao ovdje iz Kanade, ako vi potpišete ugovor za mobitel, to je legalni dokument. Važniji se dokumenti potpisuju u prisutnosti suda sa svjedocima. Ako ste vi stavili svoj … potpis vi ste krivi za to. Kako je moguće da ljudi uzimaju kamate od kamatara u birtijama za stambene kredite, a ne reagira HNB? To je hajdučija. I imamo paralelni sustav. Na kraju bih dodao ovo, ako je europski zakon iznad zakona nacionalnih država, zašto svi krediti koji su kamatarski krediti koji su potpisivani u birtijama gdje uzimaju ljudima stanove itd. ne vrijede u Mađarskoj, a vrijede ovdje. Opet politička pismenost, paralelni sustav i hajdučija na svim razinama, imate zakone imate više zakona nego sva kineska carstva od tisuće godine prije Krista … /Govornici govore u isto vrijeme./ … Pa dobro, samo 11 sekundi. Pa imate papira možete i novi Berlinski zid izgraditi, mehanizam za … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Hvala lijepa. Izvolite gospodine Šuker odgovorite na repliku.
Kolega Glasnović, vi ste većim dijelom replicirali Marasu jednim dijelom meni, međutim ako mene dobro pamćenje služi zadnji krediti bez valutne klauzule u bivšoj Jugoslaviji su dati u 10. mjesecu '86. godine. I onda su bivšoj Jugoslaviji shvatili da to više tako nemre, da neko dobije kredit pa ga vraća sa kutijom šibica, onda država to mora platiti. Na kraju krajeva dio te priče od nekoliko milijardi dolara smo i mi naslijedili kada se raspala bivša Jugoslavija. Dakle milijardu dolara, šta sam rekao? … [[Upadica se ne razumije.]] Da, to sam rekao. Pa znate vi kolega koji je prvi kredit koji je digla hrvatska Vlada devedesete godine? Milijardu 900 milijuna maraka za sanaciju propalog bankarskog sustava. To je prvi kredit koji je digla nova hrvatska vlada devedesete samo kaj to svi zaboravljaju, sve genijalci koji zaboravljaju. Kada kaže koliko se ko zadužio da bi sanirali ono veselje koje smo naslijedili od bivše Jugoslavije prvi kredit tamo negdje u jesen devedesete bio je milijardu 900 dolara. To je činjenica. Ali ja sam zato rekao kolega Glasnoviću da bi bilo dobro da mi u ove svoje dokumente stavljamo da je kuna hrvatska valuta dok ju imamo i da temeljem nje donosimo financijske dokumente zato što je naš proračun u kunama i mi ga kao takvog izglasavamo. Na takav način ćemo mi sebe osnažiti. A ovo priča, toliko eura protuvrijednost kuna, mi smo ipak u Hrvatskoj. A što se tiče Europe, mi smo u trenutku ulaska u EU obvezali da ćemo se držati određenih pravila. Dakle nije da nama Bruxelles naređuje, mi kada smo potpisali određene dokumente, kada smo zatvorili određena poglavlja točno znamo što smo potpisali, što ćemo preuzeti. I ko god kaže da to nije istina, taj laže. O tome je isto bio izvješćen i ovaj Parlament, dakle to su činjenice i ne može niko danas reći da nam Bruxelles naređuje. Mi smo htjeli tamo doć, mi smo prihvatili pravila igre, a pošten čovjek se uvijek drži onoga što je prihvatio. Nekada ljudima nisu trebali ugovori.
Hvala lijepa. Posljednja replika gospođa Vesna Bedeković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Naravno pridružujem se čestitkama svih prethodnih govornika vama za mjesto potpredsjednika Hrvatskog sabora. Kolega Šuker, ja bi se samo kratko koliko mi vrijeme dozvoljava referirala na onaj dio vašeg izlaganja u kojem ste stavili naglasak na i to mislim da je jako realno i drago mi je da ste to spomenuli, na realnu situaciju koju imamo i naglasak na kreditnu sposobnost prije svega naših mladih. Stavili ste naglasak na to i s time se apsolutno slažem, da će tek praksa pokazati tko će se sve javiti na ovakvu vrstu kredita, koliko su naše mlade obitelji bilo da se radi o obitelji, bilo da se radi o mladim partnerima u bračnim ili izvanbračnim zajednicama sposobni uopće nositi teret kredita, ako svi znademo kakvi su krediti u današnje vrijeme, kolike su rate, koliko krediti traju itd. sada da ne nabrajam. I stoga mi se čini da je jako bitno osvijestiti da naravno učinak svakog zakona koji se u ovome visokom domu donese vidi se tek u praksi i naravno da će biti zanimljivo pratiti što će se u praksi događati i tko je ta populacija koja će uzimati kredite, pod kojim uvjetima i naravno kako će banke reagirati, kakva će ponuda banaka biti. I tu mi se čini da bismo doista prije svega težište u početku trebali staviti na točnu i pravodobnu informaciju svima koji budu zainteresirani. Ali onda ne samo to nego i praćenje naredne situacije jer svaki zakon kako god da ga donesemo ne znači da sukladno onome što pokaže praksa da ga ne možemo novelirati i poboljšavati, ne ispuštajući iz vida pri tome osnovnu svrhu a to je pomoć mladim obiteljima jedne od mjera i želja da naši mladi ostanu tu, da ne odlaze van i da im se stvore uvjeti života onakvi kakvi zaslužuju. Zahvaljujem.
Odgovara na repliku gospodin Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Bedeković, gledajte, vidjeli ste danas kada je kolega iz SDP-a počeo govoriti o tome koliko je Hrvata, nažalost otišlo u zadnje 2 godine iz Hrvatske, međutim to je bila tabu tema dok su bili na vlasti. I ja sam namjerno danas spomenuo kreditnu sposobnost da naprosto kažem da smo mi u HDZ-u svjesni činjenice, da smo svjesni u kakvim uvjetima žive naša djeca i da ne žmirimo pred time i da sljedeći korak koji treba biti, ja sam tu i rekao jednu od mogućnosti a to je sudužništvo roditelja nekog od kredita. Zato i jesam rekao da bi ovdje eksplicite trebalo staviti nadogradnju jer se nadogradnjom na obiteljskoj kući vi sa daleko manje sredstava možete osigurati puno stambenog prostora. Jer obično u fazama života u danom momentu kada ste mladi, kada imate malu djecu onda vam fali stambenog prostora. Dođe vrijeme kada djeca odrastu i kada najedanput te sobe ostanu prazne i imate viška stambenog prostora. I to je nažalost činjenica u Hrvatskoj. I mi upravo kada donosimo zakone ne trebamo prepisivati do ničega. Nije ista situacija u Zagrebu, Samoboru, Velikoj Gorici ili recimo u Sisku ili negdje drugdje. Cijena stanova vam je tu razlika 500, 600 eura po kvadratu. Prema tome, mi smo toliko različito razvijeni a upravo i ono što smo potpisali kod ulaska u EU tu za regionalnu ujednačenost u razvoju i korištenje sredstava EU fondova. Dakle i kada donosimo ovakve zakone moramo biti svjesni te činjenica da je različita situacija. Nama je u interesu da ti ljudi ostanu u Sisku, da ostanu u Topuskom, da ostanu u Slavoniji. Pa na kraju krajeva i ovi koji su otišli, nije ih tamo dočekalo med i mlijeko, da im stvorimo uvjete da se vrate i da oni mogu dignuti kredit i riješiti svoje stambeno pitanje. I mislim da naša intencija treba ići u tom smjeru. Jer mladog čovjeka, dajte mu posao, omogućite mu da riješi stambeno pitanje i dajte mu da mu dijete ima biti negdje do 7, 8 sati navečer ako je takva potreba, ništa mu više ne trebate dati. Mi imamo mlade, pametne i školovane ljude, oni će uz pomoć roditelja, nekog drugoga riješiti sve ostale stvari.
Državna tajnica gospođa Katica Prpić, je tražila završnu riječ, ima pravo na završnu riječ.
Hvala vam lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, čestitam vam, želim vam puno uspjeha u radu [[Upadica Radin: I ja vama.]] Hvala lijepa. Poštovane saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici. Evo mogu reći da veseli ova dugotrajna rasprava iz razloga što je ovdje riječ o zakonu koji ukupno ima sve zajedno 34 članka, znači nije riječ o nekom dugom članku koji ima 150, 200, 300 članaka pa onda rasprava traje jako dugo. Međutim, doista je riječ o kratkom zakonu a izazvao je jako veliku pozornost, što znači da je svima stalo. Usudila bih se i reći da je ovo možda prvi put i ja mislim da je prvi put da uz naše zakone iz graditeljstva koji su onako stručni, nomotehnički i tako uvodi se i briga o demografiji i demografskoj obnovi. Dakle neka to bude prvi i jedan komadić u jednoj slagalici pa i u drugim ministarstvima pa nek to onda postane i ona lepeza u kojoj smo se razgovarali i neka svi mi zajedno doprinesemo da se o tom nastavi daljnja briga i pažnja. Od izuzetne je važnosti, to se svi slažemo i svi smo svjesni situacije i trenutka u kojem se nalazimo da doista mladima moramo omogućiti da počinju voditi samostalnu, kao što ste rekli gospodine Šuker, imamo stvarno mlade, sposobne ljude o kojima svi mi kao roditelji, kao saborski zastupnici trebamo voditi brigu. Dati završnu riječ i na ovaj zakon je doista teško jer cijeli niz vas poštovanih zastupnika ste doista dali prekrasne završne riječi koje je teško i ponoviti ali bih se osvrnula na onu transparentnost na koju smo na kraju svi upozoravali. Ja vam jamčim da će doista biti sve transparentno, da će biti objavljeno u narodnim novinama, u ostalim medijima, osobito na stranicama Ministarstva graditeljstva i na stranicama APN-a. Također prihvaćamo i inicijativu da se što više i u medijski prostor pravovremeno na točan i precizan način uključi sva široka javnost. A normalno mladi koje smo ovaj put stavili do 45 godina, tako treba biti. Ja vam se zahvaljujem i nadam se sve prijedloge koje ste dali, sugestije koje budemo mogli uvažiti amandmane do znači usvajanja zakona ćemo razmotriti. Što se bude moglo prihvatiti ćemo prihvatiti. I još jednom vam hvala a i radujem me što je cijeli niz klubova zastupnika rekao da će podržati ovaj zakon. Tako da hvala vam lijepa.
Hvala vama. Gospođa Ljubica Lukačić je tražila repliku. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Poštovana gospođo državna tajnice, evo u vašem završnom izlaganju niste se posebno osvrnuli na moje primjedbe koje sam ja na početku rekla ali znam da vjerojatno razmišljate o tome da ćete ih razmotriti. Ja vam moram reći samo jednu informaciju, tijekom jutra dok je trajala ovdje rasprava mene je zvalo nekoliko osoba sa invaliditetom koji ne trebaju kupiti stan, koji su to već učinili prije nekoliko godina i rekli su samo eh da je nama to bilo prije nekoliko godina puno bi nam pomoglo jer uz kredite odnosno uz anuitete koje danas još uvijek plaćaju imaju i niz drugih obaveza za podmiriti koje izaziva njihov invaliditet. Stoga, to nije socijala kao što sam rekla, to su normalne okolnosti jer i osobe s invaliditetom moraju normalno funkcionirati, raditi i hvala Bogu dok je tako. Stoga evo vjerujem da ćete razmotriti moj prijedlog da se produži rok za još godinu, ukoliko se u obitelji dogodi invaliditet u ove 4 godine sufinanciranja, obzirom da kao što sam rekla, kad se dijete rodi, naravno podržavam i apsolutno, demografija na prvom mjestu, međutim to je sretna okolnost, to je sreća za obitelj a kada se dogodi invaliditet u obitelji to je blokada cijele obitelji, ne na godinu dana, ne nadvije, nego na dugi niz godina pa evo bilo bi dobro da im barem sa ove dvije godine sufinanciranja dodatnog, ako se dogodi invaliditet pomognemo. Hvala vam lijepo.
Hvala vama gospođo Lukačić. Želite nešto dodati gospođo Prpić?
Pa evo mogu dati riječ da ćemo stvarno razmotriti, nisam se specifično obratila na vašu primjedbu, ali hvala vam.
Hvala lijepa. Ovim se zaključuje rasprava i glasovat će se naravno kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, drugo čitanje, P.Z. BR. 126. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, zastupnik Gordan Maras i zastupnik Goran Aleksić. Molim predstavnika predlagatelja, da se očituje o podnesenim amandmanima. Uvaženi Željko Uhlir, državni tajnik.
Hvala lijepa. Poštovane dame i gospodo, dakle, prvi amandman Vlada ne prihvaća, iz razloga što će kreditne institucije ponuditi svoje kreditne proizvode a koja ponuda će uključivati i plan otplate kredita prema preferencijama samih kupaca stanova i usporedbom kojih će građani samostalno odlučiti odabrati njima najpovoljniju i najprihvatljiviju opciju. Eto to je prvi.
Oprostite niste mi rekli koji je to amandman prvi. Gorana Aleksića, dobro. Izvolite kolega Aleksić.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Uvaženi kolega, smatram da uopće niste u pravu. Niste obavezali banke da moraju ponuditi otplatu i u ratama i u anuitetima, prema tome banke budući da nisu obavezane na to one to neće morati niti nuditi nego će moći nuditi samo jednu opciju koja je njima prihvatljivija. Stoga tražim glasanje i molim i kolege iz vlasti da prihvate ovaj amandman jer je on dobar za građane, obavezuje banke da naprave ono što apsolutno bi trebale raditi. Ukoliko se amandman ne prihvati, banke neće biti obavezne to raditi. Zahvaljujem. Tražim glasanje.
Dobro. Glasujemo sada o amandmanu koji predlagatelj ne prihvaća. Utvrđujem da navedeni amandman nije dobio dovoljni broj glasova i nije prošao. Sada prelazimo na amandman uvaženog kolege Gordana Marasa.
Predloženi amandman se ne prihvaća iz razloga što je isto područje regulirano posebnim propisima kojima se uređuje cjelokupna porezna politika i ne bi se u ovom zakonu uređivala dodatno posebni porezni.
Budući da nema kolege Maras mi moramo glasovati, pa dajem na glasovanje ovaj amandman koji predlagatelj ne prihvaća. Utvrđujem da navedeni amandman nije dobio potrebnu većinu. Sada prelazimo na amandmane koje je podnio Odbor za zakonodavstvo. Imamo dva amandmana tog odbora. Izvolite.
Zahvaljujem. Prvi amandman se prihvaća.
On postaje sastavni dio zakona.
I drugi amandman se također prihvaća.
Isto tako postaje sastavni dio zakona. Hvala vam. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. Molim glasujte. Utvrđujem da je većinom glasova 116 za, 2 suzdržana i 1 protiv donesen Zakon o subvencioniranju stambenih kredita zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Sada je na redu: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju sa nezakonitom izgrađenim zgradama Predlagatelj je Vlada RH. Na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika u vezi članka 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuje se odredba Poslovnika koji se odnosi na drugo čitanje zakona, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li netko u ime odbora uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Gospođa Dunja Magaš, državna tajnica u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodo saborski zastupnici, evo pred vama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju sa nezakonitom izgrađenim zgradama. Važeći zakon stupio je na snagu 4. kolovoza 2012. i do tada je on mijenjan i dopunjavan. Osnovna svrha tog zakona je ozakonjenje što većeg broja nezakonito izgrađenih zgrada. A donošenjem ovog zakona smanjuje se broj slučajeva u kojima je broj slučajeva u kojima je mogućnost ozakonjenja zgrade isključena a time se povećava broj zgrada koje se mogu ozakoniti. Produžuje se rok na koji se privremeno mogu zaposliti službenici koji upravnim tijelima donose rješenja o izvedenom stanju. Ponosno se otvara novi rok za podnošenje zahtjeva i to do 30. lipnja 2018. godine ali pod istim uvjetima u smislu da se može ozakoniti nelegalno izgrađena zgrada koja je vidljiva na digitalnoj ortofoto karti dof5/2011., dakle koja je izgrađena do 21. lipnja 2011. godine. Osim toga, mijenja se i način raspodjele sredstava od naknade za zadržavanje i time osigurava zadržavanje postignute brzine rješavanja zahtjeva. Naime, 30% umjesto dosadašnjih 20% sredstava naknade prihod su jedinica lokalne i regionalne samouprave, čije upravno tijelo donosi rješenje o izvedenom stanju. Također se povećava i prihod sa 20 na 30% ukoliko to rješenje donosi agencija umjesto upravnih tijela. A 40 umjesto nekadašnjih 50% sredstava naknade prihod su državnog proračuna RH. Nadalje, uvodi se institut zamjenika ravnatelja agencije te se mandat ravnatelja agencije i njegova zamjenika ograničava na način da prestaje s prestankom rada agencije. Omogućava se evidentiranje ozakonjene zgrade u katastru, i na temelju rješenja o izvedenom stanju za nezavršenu zgradu umjesto samo na temelju rješenja za završenu zgradu. Također se poboljšava učinkovitost provedbe zakona do dodatnim pojašnjenjima i uklanjanjem dvojbi u svezi s dostavom poziva rješenja i drugih akata putem oglasne ploče. Arhiviranjem spisa predmeta pravnim posljedicama ozakonjenja zgrade koje su ozakonjene kao završene, te niz drugih novo-tehničkih kvalitativnih i kvantitativnih izmjena ovog zakona koji će doprinijeti bržoj provedbi legalizacije. A evo iznijeti ću još neke podatke koje redovito prati i ažurira naša agencija. S jučerašnjim danom od 826 tisuća 948 zahtjeva, 558 tisuća 504 predmeta pravomoćno je riješeno, to znači 67,54% posto. Od toga su županije i gradovi riješili 478 tisuća 695 predmeta a AZONIZ je riješio 79 tisuća 809 predmeta, postupak pravomoćnim rješenjima u uredima kreće se od 39 skoro 40% pa do čak 100%. Na kraju ću naglasiti još jednom. Da se ne radi o novoj legalizaciji ako postoji bespravna gradnja nakon 21. lipnja 2011., ona se neće moći po ovom zakonu legalizirati, bez obzira na novi rok podnošenja zahtjeva. Ovaj rok će služiti samo onima koji su iz objektivnih ili subjektivnih razloga propustili podnijeti zahtjev za izdavanje rješenja o izvedenom stanju, a iza one koji su u ovom dosadašnjem postupku odbijeni ili su odustali od zahtjeva. Na kraju ću još samo reći prihvaćamo amandman Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora br. 84/1 jer se radi o novo-tehničkoj ispravci. Hvala vam lijepa.
Hvala vama gospođo Magaš. Imamo dvije replike. Miroslav Šimić prvi.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Također čestitam i želim uspješno vođenje. Poštovana državna tajnice jasno je da se ovim zakonom želi nastaviti po meni jedna dobra praksa, jedna dobra ideja sa kojom se krenulo još 2012. godine. Ono s čim sam se ja susreo kao saborski zastupnik na terenu u razgovorima sa sugrađanima u uredu u Osijeku imao sam tri osobe koje su do mene došle sa prijedlogom i pitanjem može li država na bilo koji način utjecati, a s obzirom da nisam tu dovoljno stručan da danas nemam tu informaciju može li država na bilo koji način utjecati na cijenu koju danas drže arhitekti i geodeti s obzirom da oni imaju svoja cehovska udruženja. To su sad postali troškovi s obzirom da je i država i jedinice lokalne samouprave u nekoliko navrata su snižavale svoje namete ovdje se građani susreću sa velikim nametima od strane tih poduzetnika, a u razgovoru sa jednim geodetom on mi je rekao da prilikom upisa oni i dan danas moraju plaćati dosta visoke naknade u katastarskim uredima. Pa me zanima je li to točno i ako je može li se tu što učiniti? Hvala vam.
Hvala lijepa. Gospodin Ivan Šuker druga replika. Gospođa državna tajnica će na kraju dogovoriti na sve replike. Gospodin Ivan Šuker, na redu ste.
Ispričavam se. Gospođo Magaš, slažem se sa svim onim što ste rekli i puno, ovaj zakon je puno Hrvata riješio glavobolja. Međutim, ono što mene smeta a o tome je bilo puno govora prilikom donošenja nekih drugih zakona i to ne ide na ovu Vladu niti na prošlu. Mene samo zanima jel' mi u ovom trenutku znamo temeljem riješenih predmeta koliko novaca hrvatski građani trebaju platiti za legalizaciju i kakva je tu podjela između lokalne samouprave i državnog proračuna. Jer mi smo čak tu i donesli poseban Zakon o obnovi Gunje. Tu je gospođa Taritaš resorna ministrica i tada je bilo rečeno da će se kompletna ta obnova financirati od sredstava od legalizacije objekata. Ako mi nemamo uspostavljenu posebnu evidenciju koliko je novaca temeljem rješenja. Rješenje je upravni akt koji za sobom proizvlači financijsku obvezu. Ona mora biti negdje evidentirana i temeljem toga ja samo nisam čuo, ja postavljam pitanje jer mislim da će to onda svima otvoriti malo prozor da bolje vide. Dakle, jer tu se ne radi o malim sredstvima. Tu ima građana koji su uplaćivali preko 150, 200 tisuća kuna. Dakle, ta sredstva itekako mogu poboljšati proračun tim više što puno ljudi se odlučilo na 30 ili 25 godina ovisno koliko su jedinice lokalne samouprave dale rok otplate uz određen diskont. Prema tome, mislim da je taj evidencija nešto što je u ovom trenutku ravno evidenciji o poreznom dugu, jer se radi o nekoliko milijardi kuna prihoda, zajedničkog prihoda države i jedinica lokalne samouprave. Hvala lijepo.
Hvala. Treća replika gospodin Anton Kliman.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo ja sam htio samo komentirati jednu od situacija na terenu, odnosno ne jednu nego rekao bih da je to sad skoro pa i pravilo. Od kad se dakle došao na naše klupe prijedlog ovog novog zakona za produženje roka mi na terenu pogotovo u priobalnim općinama doživljavamo opet jedan val novogradnje i nadogradnje onoga što je do sada bilo legalizirano. To morate znati. Evo pozivam vas da prođete samo na području moga grada Vodnjana gdje jako puno ljudi ima svoje vikendice, gdje se legaliziralo u ovom proteklom razdoblju. I sad imamo opet jednu situaciju gdje na terenu se događa svašta. Dakle, upravo pozivaju se ljudi krivo tumače apsolutno ovu, dakle ovaj produžetak za legalizaciju. I rade nadogradnje, rade se nove gradnje i mislim da biste trebali zaista iz ministarstva poslati inspekcije na teren da budu puno rigorozniji, puno u boljoj suradnji sa jedinicama lokalne samouprave, da se stane na kraj tome jer desit će se opet jedan veliki nered. Ako mi dozvolite evo još samo jedan kratki osvrt na ono što je kolega Šuker rekao da u svakom slučaju trebali bi imati uvid u sredstva koliko je obračunato i koliko je naplaćeno ne samo zbog državnog proračuna, nego vi znate da će se morati napraviti neki veliki zahvati u samoj infrastrukturi kako bi te legalizirane objekte mogli dovesti u pravu funkciju i što se tiče vodovodne mreže, dakle električne energije ali isto tako i kanalizacije. Jer ako ne ova sama svrha da imamo samo legaliziran objekat, a ta struktura ako se ne dovede onda zaista smo ugrozili sami sebe kasnije kod samog iskorištavanja tih, odnosno korištenja tih objekata.
Hvala lijepa gospodine Kliman. Želite sada odgovoriti na replike ili sve na kraju? Sve na kraju. Hvala lijepa. Kao što smo prije već vidjeli izvjestitelji odbora neće uzeti riječ. Moram pitati još jednom jer sam pitao prerano prije. Sada imamo klubove. Prvo gospodin Miro Šimić ispred MOST-a. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege saborski zastupnici. Nekoliko rečenica u ime kluba. Dakle, na samom početku mi ćemo podržati ovaj prijedlog zakona. Dakle, ideja je po nama vrlo kvalitetna. Rođena je još 2012. godine, međutim u samoj provedbi po meni nismo bili dovoljno operativni o čemu govore dovoljno i brojke. Dakle evo čuli smo da je od 826 odnosno 827000 predanih zahtjeva do današnjeg dana riješeno 558000 što nam kaže da u četiri godine od roka do kad su zahtjevi tad trebali biti predani još uvijek nije riješeno negdje oko 300 tisuća zahtjeva. Imali smo i jednu korekciju do sada u zakon, koja je olakšala provedbu jedinicama lokalne samouprave, to je bila jedna dobra mjera, međutim osobno sam zastupnik još liberalnijeg pristupa ozakonjenju koje bi dodatno smanjile troškove, pojednostavile proceduru, jer vidimo da hrvatski građani s tim imaju iznimno problema, govorim to iz pozicije, možda za razliku od kolege Klimana koji dolazi iz pozicije gdje zaista imamo korištenje ovakvih odredbi od strane ljudi koji imaju financijska sredstva i koji mogu ulagati u velike nelegalne objekte, dok kod nas u Slavoniji nažalost, to su da li produžeci kuća ili zatvaranje balkona ili nešto tako slično i zbog toga se možda i iz podneblja iz kojeg dolazimo donekle razlikujemo u samom pristupu. Ono što mislim da je dobro u ovom prijedlogu zakonu da će se povećati izdvajanja za jedinice lokalne samouprave, da će im se omogućiti nova zapošljavanja, također podržavamo i promjene u agenciji, uvođenje instituta zamjenika ravnatelja, te svakako rok za produženje zahtjeva do 30. lipnja 2018. godine. Ono što želimo sugerirati kao Klub, posljednji puta ova mjera je bila jako popularizirana, o njoj se pisalo tjednima, doslovno, građani su bili upućeni da se s tim kreće, bojim se da će ovaj produžetak, doživjeti nešto drugačiju sudbinu. Dakle, da fokus javnosti nije toliko usmjeren prema tome i zbog toga preporučam da ministarstvo krene u populariziranje te mjere, prvo prema građanima, a onda i prema jedinicama lokalne samouprave, koje po meni nisu se sve pokazale dovoljno dorasle u provođenju ovog projekta. Imamo, dakle, potpuno različite pristupe od pojedinih jedinica koje su davale značajne popuste u komunalnim doprinosima, do nekih koji to uopće nisu činile. Moj osobni stav i stav Kluba, na kraju krajeva je da jedinice lokalne samouprave trebaju pomoći svojim građanima u legalizaciji, u snižavanju troškova, pa i otvaranje informativnih ureda u svojim sjedištima, kako bi građani dobili što potpuniju informaciju. Mislim da neki čelnici jedinice lokalne samouprave nisu ni prepoznali priliku dugoročne naplate, da li komunalne naknade ili budućeg poreza na nekretninu, nekretnine koje im značajno može povećati njihove prihode. I na kraju vjerujem da ću dobiti odgovor vezano za ove cijene koje drže određena udruženja jer nadam se da tu možemo postići u pregovorima nekakve popuste, ako i ne možemo, po meni vrijedi pokušati. Na kraju, želim reći da Most nezavisnih lista podržava ovaj prijedlog i nadamo se da će se rokovi rješavanja predmeta nakon ovih povećanih financijskih sredstava i uvođenja novih radnika značajno smanjiti. Hvala vam.
Hvala lijepa gospodine Šimić. Imate 1 repliku od gospodina Klimana. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo, opet se moram vratiti na ono što sam rekao u prethodnoj replici, ne samo na području moga grada, nego na području cijelog priobalja, imate jednu pojavnost, dakle pogotovo u Istri da je jako veliki broj stranih državljana ima nekretnine na području, dale naših gradova i općina. Evo konkretno u gradu Vodnjanu na području između Peroja i Barabarige imate nekoliko tisuća vikendica koje su si legalizirali. Praktički to više nisu vikendice, to su vam turistički kapacitete neke druge države i svjesni smo i toga da se oni na crno iznajmljuju da dolazi do zlouporabe dakle i ovaj Zakon o pružanju ugostiteljskih usluga i to naše inspekcije ne mogu pokriti, mi imamo svega dvoje turističkih inspektora na području čitave istarske županije. Što je apsurd. Ali to je pitanje za jednu drugu raspravu. Ali bih volio se, dakle, volio bih reći i to da mi se čini da ova nova raspodjela je pravednija od ove koja je bila do sada, međutim mislim da nije dovoljna u odnosu prema lokalnoj samoupravi, jer evo ako 40% dobiva država sredstava od propisanih, ono što se kolokvijalno kaže kazni i ovih ostalih prihoda, 30% dobiva grad i 30% dobiva grad ako izdaje to rješenje ako se ne varam … [[Upadica se ne čuje.]] Ok, ali ako je pitanje da nema svoj upravni odjel, onda to dobiva županija, jel tako? … [[Upadica se ne čuje.]] Da, dobiva županija, dakle, … [[Upadica se ne čuje.]] točno je. I sad vas pitam, od toga dijela se treba nešto uložiti u tu infrastrukturu. Dakle županije neće ulagati u tu infrastrukturu, svjesni ste i sami, ako je to podijeljeno samo na gradske [[Upadica: Hvala gospodin Kliman.]] resurse onda će od toga nešto biti, ako nije to su onda drugi problemi.
Žao mi vas je prekidati. Ne mogu vas protežirati iz razloga istrijanstva. Izvolite gospodin Šimić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Kliman, slažem se sa vama da bi iznosi koji idu prema jedinicama lokalne samouprave mogli biti i veći, oduvijek sam za to da imamo značajniju fiskalnu decentralizaciju. Ono što se tiče same izgradnje, kako sam i rekao, dolazimo iz različitih podneblja i naravno da nešto drugačije gledamo na ovaj problem, ali ono što bi htio naglasiti koliko je meni poznato, dakle i dalje ovdje se ne radi o novim legalizacijama, radi se o tome da se mogu legalizirati zgrade izgrađene do 2011. godine, negdje sredina 2011. ako se ne varam. Tako da i oni eventualno koje sad vidite da nešto dograđuju, ako imamo kvalitetne snimke, to nećemo moći legalizirati, naravno pod uvjetom da imamo kvalitetne snimke.
Hvala lijepa. U ime Kluba nezavisnih zastupnika i Hrvatske stranke umirovljenika, gospođa Anaka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Dopustite mi za početak gospodinu potpredsjedniku Furiju Radinu čestitam na novoj dužnosti koju odlučno obavlja. Poštovane kolegice i kolege, kolege iz ministarstva, pred nama je izmjena i dopuna Zakona kojeg svi poznajemo kao Zakona o legalizaciji zgrada. Inače je uvijek bila jedna dobra praksa u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja, a to je da je ministar bio na predstavljanju zakona dakle tamo kada sam bila resorna ministrica bila sam ja. Gospodin Kuščević nije propuštao da jednako tako bude tu s nama bez obzira koliko je to trajalo pa sada imamo jednu novu praksu da nema novog ministra, ali pretpostavljam da je to još uvijek nekakav prijelazni period pa ima neke druge obaveze jel je potpredsjednika, ali bi bilo svakako dobro u odnosu na saborske zastupnike da danas su tri zakona iz tog resora pa je dobro da smo tu. Zakon o legalizaciji ovakav kakav sada imamo treće izmjene je donesen 2012. godine u srpnju mjesecu i ja moram reći da on nikog nije ostavio ravnodušnog. Nije ostavio ravnodušne oni koji su radili legalno jer su rekli ček malo mi smo gradili legalno morali smo imati svu projektnu dokumentaciju, morali smo platiti niz davanja da bi uopće mogli graditi, nisu ostali ravnodušni ni bespravni graditelji koji su uzimali neke primjere koji nažalost nisu bili istina ali su vrlo zgodno baratali primjere Slovenije i Srbije, pokazalo se da to nije istina kao tamo je legalizacija s jednim danom sve je legalizirano, tome jednostavno nije tako. Nije ostalo ravnodušno ni kolega arhitekte, ja sam isto arhitekt koji su rekli pa sada mi legaliziramo nešto što nije baš dobro, trebali bi imati nekakve timove koji bi ocjenjivali što legalizirati što ne. Ja inače kada je riječ o regulativi uvijek nastojim i uvijek sam bila zastupnik činjenice da što manje imamo mogućnost da neko diskreciono ocjenjuje i to uvijek ostavljamo neke upitnike iznad glave. Pri tom kada se taj zakon radio onda se baratalo s nekom činjenicom da otprilike sto tisuća bespravnih objekata u Hrvatskoj i nekako smo misli na sto tisuća da vidimo da li ima dovoljno snage, dovoljno kapaciteta, dovoljno svega. Kao što vidite iz ove brojke se pokazalo da je to znatno više. Nije toliko zgrada ali tu su različite dogradnje, nadogradnje, pomoćni objekti, zatvaranje lođa, niz situacija koje jednostavno nije moglo biti riješeno drugačije nego na ovaj način. Jednako tako mi smo dali rok dok se kada trebaju podnijeti zahtjevi što naši ljudi uvijek čekaju nekakav zadnji trenutak i zaista je bila tu je rekao mislim da je kolega Šimić bio taj koji je rekao da je bila snažna je bila propaganda šta je legalizacija, što je za što treba, za što treba iskoristiti tu priliku i nije bilo dana da mi o tome nismo razgovarali. Iz ovih 800 tisuća zahtjeva iz ovih 500 tisuća i nešto pravomoćno riješenoga stvarno riješenih je ja mislim da je negdje stotinjak tisuća ostalo neriješeno, kolegica je govorila o pravomoćno riješenim zahtjevima, dakle ide samo pravomoćno oni koji su riješeni, a još uvijek nije pravomoćnost se negdje nalazi stoji neusporedivo više zgrada, neusporedivo više stvari jer je na jedan zahtjev bilo po 3,4 rješenja. Obzirom da naši ljudi imaju onaj jedan običaj pa kao dali sete rok ali nema veze odustat ćete, ja sam čak imala primjera bio je 30. lipanja Hrvatska ulazi u EU, mene zove dan prije moj kolega koji je arhitekt i kaže ja sam čuo da ćete produžiti rok. Ja kažem gle ne znam od kog si čuo ja ti stvarno kažem da nećemo produžiti rok. Ja se sjećam zaista tih slika jer je to bio jedan zakon koji je bio dosta i medijski je dobio svoj prostor, ulazi Hrvatska u EU, svi se veselimo, a u gradu Zagrebu i u pošti u Branimirovoj rep ljudi koji su se zahtjevi mogli primati do ponoći, ljudi još uvijek daju zahtjeve. Bilo je strašno puno praznih košuljica, bilo je negdje oko 200 tisuća samo predanih zahtijeva da iskoriste taj rok. Način na koji se odlučilo riješiti tu legalizaciju je bilo da se ljudi zaposle na određeno vrijeme jer je to bio jedini način da se ta velika količina predmeta riješi. I ovo vam je zapravo pravi primjer decentralizacije. To znači da se je dala da se rješavaju predmeti i iz tog rješenja su se plaćali ljudi koji te predmete rješavaju. Ova izmjena i dopuna zakona je dobra ovom izmjenom i dopunom zakona se regulira ono što se je vidjelo da je u primjeni problem. Tu treba vidjeti tri teme. Prva tema je da se odlučilo još jedanput dati rok za legalizaciju, pri tom svaki put treba naglasiti samo se može po tom zakonu provesti, dobiti rješenje o izvedenom stanju za ono što je evidentirano kao bespravno do 21. lipnja 2011. godine, ništa iza toga. To ima raznoraznih pokušavaju dokazivati sa dva svjedoka, dakle može se domisliti svemu. Iz kojeg razloga je odlučeno za to? Odlučeno je jel što se dešava na terenu. Kao što inače u nekim drugim situacijama imamo dobro je i u ovoj situaciji to jasno i nedvojbeno reći na terenu vam se dešavaju … profesionalno su davali zahtjeve. Pa imate projektne urede ili imate čak i advokatske kancelarije koje su dali praznih deset košuljica i onda su ovi koji nisu predali na vrijem onda su na tome zarađivali. Jednako tako vam se desilo, ljudi nisu vjerovali, dakle to vam je problem … oni u kao prvo mislili da će se rok produžiti, a kao drugo su rekli ma nema veze bit će još neka legalizacija. Kada se vidjelo da tome neće biti tako onda je nastao jedan nered. Dakle sada imate prijatelja koji je u Splitu predao zahtjev za legalizaciju, sada vi molite da vaš zahtjev on priključi u Splitu onda taj Split to daje u Zagreb onda svaki ured to na različiti način tumači i vjerujte iz ovih 500 i nešto tisuća ja mislim da je možda i blizu milijun zgrada koje su i dogradnji koji su riješeni i koliko je rješenja izdano ja sam imala primjer vidjeti na jedan broj po 3, 4 rješenja. Zbog toga je ovo dobro. I ono što mora se dalje napraviti, dalje se mora inzistirati i mora se govoriti o legalizaciji o važnom roku jer će opet zadnja navala biti u zadnjih mjesec dana, svi će čekati do zadnjih mjesec dana kako mi to obično činimo. Dakle prva tema je rok. Druga tema je taj famozni članak 6. zašto govorim o famoznom članku 6.? u članku 6. je bilo definirano što sve se ne može legalizirati i onda se kroz praksu pokazalo da postoji i to smo u raspravi na prvom čitanju zakona raspravljali da postoje neke situacije koje bi stručno bile prihvatljivo da se legaliziraju ali nije moguće zbog odredbi članka 6. O čemu govorim? Imate recimo koridor infrastrukture, taj koridor infrastrukture je definiran, on je konzumiran. I tu se nalazi zgrada. Ona ne smeta nikom, ne smeta toj infrastrukturi, ona postoji no međutim zbog odredbe članka 6. nije se moglo legalizirati. Odredba članka 6. je sada izmijenjena, dana je mogućnost da se legalizira uz uvjet da inače oni koji inače daju posebne uvjete. Dakle oko ispod dalekovoda, HEP ako se nalazi na plinovodu, Plinacro ili već tko upravlja infrastrukturom ili lokalnom infrastrukturom tko upravlja koji daje mogućnost kao što bi davao posebne uvjete kada bi bilo riječi o izgradnji nove zgrade, tako on daje uvjete i kriterije pod kojima je moguće legalizirati. I stoga stoji ono što je državna tajnica gospođa Magaš rekla da će sada moći ponoviti zahtjeve i nekog kome je zahtjev odbijen. Dobro je znati i reći, nekome kome je zahtjev odbijen jer se nije moglo legalizirati jer je iza 21.6. radio, jer se nalazi u drugim elementima on dalje kada će tražiti novi zahtjev neće moći dobiti. Ali onima kojima je zahtjev odbijen zbog toga što je bilo po odredbi članka 6. a odredba članka 6. je bila eliminirajuća, šta ne može moći će ponoviti zahtjev i moći će dobiti legalizaciju. Treća tema je rad na određeno vrijeme. Cijeli zakon o legalizaciji i cijeli rad Agencije za ozakonjenje je složen na način da traje dok traje legalizacija. Kada legalizacija prestane prestanu i oni. Jednako tako su se ljudi primali na određeno vrijeme uz poslove legalizacije što je bilo dobro. Dobili su mogućnost raditi, dobili su mogućnost steći iskustvo. Puno njih su uredi ostavili i dalje jer su se pokazali da je dobro i onda je nastao jedan problem jer smo mi htjeli izmijeniti zakon da se da mogućnost rada na određeno vrijeme i uspjeli smo naći među svim papirima koje sam ja iz Ministarstva uzela sa sobom jedno mišljenje da se može u materijalnom propisu reći da za određene poslove se može raditi na određeno vrijeme i to ima tri godine. To znači uredi mogu uzeti ljude, ti ljudi mogu raditi na određeno vrijeme do 3 godine i oni se plaćaju iz onih sredstava 30% sredstava koji ide za rad ureda i to je dobro. Tu je kolega Šuker postavio gospođi Magaš pitanje vezano uz sredstva pa mi neće nitko zamjeriti da dio odgovorim i ja. Dakle agencija točno prati sredstva koja su uplaćivana i točno postoji stavka 43 posebno u proračunu ministarstva na koji idu sredstva koja idu u državni proračun. Točno se zna koliko je dobio koji ured za rad ureda za legalizaciju i koliko su dobile pojedine općine i gradovi i to nije malo. Ja se sjećam, ja sam tražila kada sam bila ministrica, svaki tjedan sam dobivala, čak sam od Ministra financija tražila u jednom trenutku kada ide po općinama da ih malo priupita kako su potrošili ta sredstva jer je riječ o velikim sredstvima. Probajte zamisliti kolika sredstva su u gradu Zagrebu. Grad Zagreb je imao 100 tisuća predmeta, on je svoje predmete više-manje riješio i 50% od sredstava tada, sada ćemo ići 60% išlo u grad Zagreb a namjenski se je, dakle općine i gradovi, onaj dio koji su oni dobivali su namjenski morali trošiti za obnavljanje infrastrukture, za sanaciju prostora a država je dio svojih sredstava sa te stavke 43 potrošila za poplavljena područja na području cvelferije a ostatak bi trebala za katastar, za pomoć u prostornom planiranju, za definiranje e-planovi i svega ostalog. Bilo bi vrlo zanimljivo i to nije nikakav problem, dakle agencija to vodi, to čak možete i tražiti pa da vam se izlista da vidite, imate i, dakle to se, ja znam da sam ja na razini tjedna htjela vidjeti. I vrlo interesantno bi bilo vidjeti koje su općine i gradovi stvarno to iskoristili. Ja se sjećam da je jedna općina iz sredstava koje je dobila nakon godinu i pol legalizacije napravila dječji vrtić. Jedni su napravili odvodnju i uređaj za pročišćavanje otpadnih voda. Ima nekih gdje su vam brojke ogromne. To je nešto što bi bilo zgodno u budućnosti vidjeti, zaista kako su to trošili. 30% i to vam je u startu, ste imali dosta sredstava jer su se u startu zaista legalizirali veliki objekti. I onda kako je išla legalizacija dalje ostali su pomoćni, pa je ostalo jako puno negativnih rješenja koje ništa nije bilo ali nije riječ o malim sredstvima i bilo bi zaista dobro vidjeti da se onda troše dalje jer je smisao legalizacije bilo kao prvo da izlegalizirate zgrade, da te zgrade dobiju status legalnosti, da se oni mogu upisati u katastar i dalje u gruntovnicu a da iz sredstava koji se uprihodi na račun legalizacije zapravo dalje vrati u prostor, dakle uz opremanje, uz infrastrukturu, uz javne objekte, uz sređivanje katastra, uz sve elemente koji jesu, tu se ja mislim malo zaspalo ali ja se nadam da će se i to riješiti. Drugim riječima što hoću reći? Ja zaista pohvaljujem ministarstvo što se odlučilo ići sa dva čitanja. U drugom čitanju smo dobili zamjenika ravnatelja agencije, očito se odlučilo da je to potrebno iz određenih razloga pa smo to dobili za razliku od prvog čitanja. Ali ono što smo dobili, dobili smo da imamo zaista u zakonu da ljudi mogu na tri godine biti zaposleni, dobili smo da ste se ipak odlučili malo olabaviti tu odredbu članka 6. što dobro da je. Mi ćemo naravno podržati ovu izmjenu i dopunu zakona. Treba inzistirati na dvije stvari. Dakle kada donesete ovakav jedan Zakon o legalizaciji onda morate imati neke obrambene mehanizme. Obrambene mehanizme da nemate ponovno bespravnu gradnju o kojoj ste vi govorili. Te obrambene mehanizme postižete na dva načina. Prvi način da imate donesene sve prostorne planove a to svi imamo, dakle sve općine i gradovi imaju i da funkcionira e-dozvola koja je malo zaspala ali ja se nadam da će sada dalje pokrenuti se dalje, dakle da se brzo izdaju građevinske dozvole. I drugo je da imate inspekciju koja je na terenu. Dakle to su dvije stvari koje morate imati. Inspekcija mora biti na terenu, postoji projekt e-inspekcije koji smo započeli pa se nadam da će se nastaviti, dakle vi morate, kada imate ovakav jedan Zakon o legalizaciji koji je relativno jednostavan, koji je relativno jednostavno provediv, kojim možete dobiti status legalnosti objekata onda morate imati obrambeni mehanizam da nemate istu situaciju za 10 godina. To znači isključivo radi inspekcije, inspekcija mora biti na terenu, donositi rušenja i Zakon o inspekciji je omogućio da ako netko gradi tamo gdje ne može dobiti dozvolu da se u roku od 8 dana može donositi rješenje i rušenje. To bojim se da u proteklo vrijeme nije primjenjivano no međutim na tome treba inzistirati jer onda ima cijeli paket smisla. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo dvije replike, prva je uvaženog kolege Ivana Šukera. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice Mrak-Taritaš, dakle dvije stvari, prvo u Zakonu o fiskalnoj odgovornosti jasno govori što se treba napraviti, međutim mislim da hrvatske građane interesira koliko se prikupilo sredstava i koliko se sredstava utrošilo po jedinicama lokalne samouprave, međutim ono sve što je dobro napravila legalizacija, ona je paralelno pokazala nešto drugo, a to je koliko je Hrvatska birokratizirana i koliko nam uprava ne funkcionira. Dakle, dobijete rješenje o legalizaciji, platite svoju obvezu, morate ići nije bitno ovo više nema sa političkim strankama veze, ovo je ovisno kako koji grad funkcionira. Morate ići da dobijete štambilj o pravomoćnosti rješenja, nakon toga morate ići da vam razrežu novu komunalnu naknadu vodnu i ono sve što se plaća temeljem nove kvadrature i onda na kraju morate ići nositi papire na upis u gruntovnicu. Ako govorimo o tome da smo informatički bar trebali bit povezani onda bi bilo logično da to napravi onaj tko izda rješenje. Ovako imate trčanja o hoho. Ali isto tako moramo priznati jednu stvar da smo opet jednoj kasti ljudi omogućili čistu pristojnu zaradu, isto kao što je to nekad bilo sa javnim bilježnicima kada su krenuli, tako i sa legalizacijom. Dakle cijela priča geometar, arhitekti koji su to radili sve skupa, ovo, ono, 15, 16 tisuća kuna po objektu. Prema tome, to je tako bilo. Ali kažem mnogima je s tim skinut kamen sa srca i veliki teret jer su legalizirali nešto u što se ulagali cijeli život. Ali ponavljam, ovaj posao nam je dokazao koliko smo visoko birokratizirano društvo i koliko unutar jednog rada ne funkcioniraju službe, a da ne govorim kakvo je nefunkcioniranje državnih i lokalnih službi.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Šuker, i vi i ja dugo radimo na različite načine vezano uz državnu upravu i apsolutno se s vama mogu složiti. Ja sam danas u dva sata morala hitno ići u Ilicu odnijeti osobno jedan papir da stavljam mandat na mirovanje vezano uz lokalne izbore. Nisam to mogla ni mailom, nisam to mogla ništa, morala sam se samo tamo osobno pokazati i ja dat papir jel je to bilo dovoljno. … na sve druge načine, tamo je i OBI i sve ostalo. Prema tome, mi se s tim susrećemo svaki dan i naravno da ono što moramo težiti moramo težiti da u budućnosti tome tako ne bude. Jednostavno zaista voditi računa nema nikakvog razloga da rješenje koje inače kada ako imate malo vremena pa malo možete otići i na stranice ministarstva pa imate onu jednu kartu koju možete vidjeti ISPU se zove i točno tamo možete podizati i točno vidjeti koje kuće su legalizirane pa onda oni imaju jednu onakvu kućicu pa možete vidjeti i ko je legalizirao i što je legalizirao, dakle sve je moguće. Ali onda kada dođete do ovih formi zaista imate rješenje pa onda mora ići posebno katastar, dakle moramo težiti i moramo to raditi i ne samo da imamo dobre platforme nego iz zaista provoditi. To je nekako kada vi radite posao koji je slikovni i ja vjerujem nešto malo više moguć, tim više što u istom resoru i Državna geodetska uprava. To nažalost tako još uvijek nije ali trebamo težiti da je i ja vjerujem kada ISPU profunkcionira i kada to sve zajedno bude, a to će biti kroz nekakvih pet godina ako jako potrgamo noge. I moramo biti svjesni da je tome tako jer nisu svi na odgovarajući način spremni, ali uvijek izgubimo nekakav period prilagodbe pa onda taj period prilagodbe bi trebao biti nešto manji. Jer taj ISPU je dobar program i iz njega možemo zaista izvlačiti sve samo ajmo funkcionirat.
Hvala. Druga replika uvaženi kolega Kliman. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice evo u svojoj raspravi napomenuli ste da su se skupila zaista velika sredstva od ovih kazni i ovih naknada, međutim to treba staviti u kontekst prostora gdje su se skupljala. Ako smo u jednom komunalno uređenom naselju skupili sredstva za nadogradnje za zatvaranje balkona ili dizanje kata itd. onda stvarno to su velika sredstva jer je već jedan dio komunalne infrastrukture riješen ako ne i cijeli. Međutim kada vi dođete na otoke, kada vi dođete u priobalje gdje vam se otvaraju u poljoprivrednom zemljištu cijela naselja od nekoliko stotina objekata, kuća, vikendica gdje morate dovesti apsolutno cijelu infrastrukturu nekoliko kilometara do tih objekata onda je pitanje da li su ta sredstva dovoljna za izgradnju te infrastrukture ona će biti potrebna. Već unaprijed su devastirana cijela područja i rekao bih nepovratno izgubljena zbog toga što se na tim područjima više ne može nikakav razvoj odvijati, pogotovo u ovim turističkim predjelima, ali jedinice lokalne samouprave su dužne barem nešto sanirati od toga da se ta infrastruktura kvalitetno dovede do tih objekata. Dakle pitanje što su to velika sredstva i nisu ta velika sredstva svugdje jednako za tumačiti. I ovo moram komentirati i definitivno se složiti s vama da ta inspekcija treba biti puno, puno prisutnija. Ono što mi svi znamo, a to je da se zloupotrebljavaju rokovi, dakle idu nove gradnje. Kada vi vidite sada s ortofoto kada se snimi objekat on se vidi u nekakvom tlocrtu, dižu se već kat gore na objektima koja su dobili rješenja o legalizaciji gdje će se pokušati podvući još štošta u tom pitanju. Pa želim vaš komentare oko toga.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. U ovom drugom dijelu mislim da smo se složili. Dakle ako imate ovakav zakon, ako omogućujete relativno jednostavno da se veliki broj zgrada legalizira onda morate imati zaista jaku obrambenu mašineriju koja mora biti s jedne strane brzo izdavanje dozvole. Ja imam razloga zašto je u u Hrvatskoj bio relativno veliki broj bespravno izgrađenih zgrada. I kad malo analizirate onda kaže sporo izdavanje dozvola. I zaista kad malo razgovarate i kad netko čeka svoju dozvolu ili je čekao tri ili četiri godine, za tri, četiri godine je zaista dobio već šest puta slom živaca i nešto radi i ne možete mu to zamjeriti. Dakle, to je jedna stvar, a druga stvar je inspekcija. Inspekcija mora biti na terenu. Građevinska inspekcija svoj posao ne može raditi iz ureda, ona mora biti na terenu. Postoji čak i aplikacije kojim vi možete točno pratiti kad se što gradi, kad se ne gradi. Ja dugo radim. Ja se sjećam nekad kad sam ja počela raditi u gradu Zagrebu onda su bili građevinski izvidnici su se zvali. To su bili ljudi sa srednjom stručnom spremom kojima je bio zadatak svaki dan obići određeni broj ulica i doći i prijaviti gdje je kupljen cement i pijesak, gdje se nalazi. Samo se evidentiralo da li se tamo gradi ili ne. Nije bilo ni e-dozvola, nije bilo ni ISPO ni ništa nego se je tako radilo. I onda bi samo inspektor došao i vidio ima, ima, nema, nema i radio svoj posao. Sad imamo sve, ali imamo tu činjenicu. Kad je riječ o sredstvima što je bio smisao. Dakle, 30% sredstava išao je i ide i dalje općinama i gradovima. Općina i grad zaključi da je devastiran prostor i da iz tih sredstava nema dovoljno. I onda se ona javlja državi i država daje iz ovih ostalih sredstava koji je bio u državnom pomoć da se taj devastirani prostor privede namjeni. Nije tu samo riječ o komunalnom opremanju. Tu je riječ i o dječjim igralištima i o vrtićima i svemu ostalom. Ako vi imate a zaista imamo, mi smo imali nova naselja na poljoprivrednim zemljištima sa 200, 300 kuća. To je jedan posve drugačiju priču. Ona traži ne samo cestu, vodovod, kanalizaciju nego traži i dječje igralište i park i možda u blizini neko dječje, neki vrtić ili školu.
Hvala vam. Prelazimo sada na iduću raspravu Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice i uvažena kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Naime, klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama. Nas i veseli što je predlagatelj prepoznao potrebu za produljenjem roka za podnošenje zahtjeva za legalizaciju, jer znamo da brojni naši građani iz razno raznih razloga od onih financijskih do onih neinformiranosti, a možda i zbog svoje aljkavosti nisu podnijeli zahtjev na vrijeme ne bi bilo pošteno ni u redu da njihova djeca imaju probleme, da njihova djeca u tim objektima koje naslijede ne mogu raditi, iznajmljivati ili sutra ta investicija, odnosno taj objekt ima manju vrijednost s obzirom da nema uredno ishodovanu dokumentaciju. Sve nas koji dolazimo iz lokalne samouprave veseli i prepoznavanje potrebe da se poveća i iznos koji će ostajati županijama. Naime, taj iznos po meni bi trebao biti i postotak još viši, jer zaista radi se o velikom poslu na kojem treba biti angažiran veliki broj djelatnika. To naravno iziskuje i sredstva i vrijeme, stoga uopće formiranje agencije po nama nije bilo neophodno i stvaranje te nove institucije i njegovo osmišljavanje pokazalo je i sad kad smo vidjeli koliko je u agenciji riješeno predmeta da je bilo možda bolje rješenje što veći iznos ostaviti jedinicama lokalne samouprave odnosno područne (regionalne), županijskim uredima, njih ojačati i dati im mogućnost da riješe što veći broj predmeta u ovom roku. Ako se malo vratimo u vrijeme kad se počelo pričati o legalizaciji u 2011. godini govorilo se o brojci oko 300000 zgrada za koje se pretpostavlja da nisu napravljeni u skladu sa zakonom i prostorno-planskom dokumentacijom i koji će trebati legalizirati. Sad vidimo da ih ima preko 826000. Pretpostavljamo da i nakon produljenja ovog roka, da ponovno nećemo imati konačnu brojku i da će vjerojatno ostati nešto objekata koji će ostati bez papira i potrebnih dokumenata legalizacije. Tada se postavljalo pitanje da li je to ustavno, da li je u redu i nakon više ustavnih tužbi pokazalo se da stvarno država ima pravo da legalizira i na ovakav način postupi sa tim objektima i nekretninama. Mi se kao ljudi možemo svi i građani pitati koliko je naših građana odustalo od gradnje zato što na njihovom zemljištu nije bila omogućena gradnja u skladu sa prostorno-planskom dokumentacijom, u skladu sa prostornim planovima nisu mogli ishodovati dokumente, nisu imali sredstava za plaćanje od geodetskog snimka projektne dokumentacije komunalnog vodnog doprinosa i slično. I zbog toga su odustali od gradnje. S druge strane, imali smo one naše građane koji su bili hrabriji, sve su to odradili i sad imaju objekte. Mi smo im kao država omogućili da ih i legaliziraju. Međutim, to su puno veća i kompleksnija pitanja zbog čega smo naše građane i doveli do takve situacije, odnosno zašto možda u samom startu nismo reagirali kad su prvi krenuli bespravni graditelji. Veseli nas isto tako da je predlagatelj zakona prepoznao neke primjedbe i prijedloge koje smo ukazivali prilikom prvog čitanja na trećoj sjednici održanoj 3. ožujka ove godine, pa tako imamo od terminološkog usklađenja zakona do jasnijeg uređivanja određenih pitanja. Na prijedlog Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo smanjuje se broj slučajeva u kojima je mogućnost ozakonjenja zgrada isključena i čime bi se povećao broj zgrada koji se mogu ozakoniti, a to je i tendencija ovog zakona. Također, propisuje se rok na koji se privremeno mogu zaposliti službenici koji u upravnim tijelima donose rješenja o izvedenom stanju. Na jasniji se način uređuju i pitanja zgrada koja se mogu ozakoniti jednim te istim rješenjem o izvedenom stanju. Naime tu smo imali slučaj i rješenja kada je jednim rješenjem ozakonjene su dvije zgrade istog investitora, ali se radi na različitim česticama zemlje koje su i udaljene više stotina metara, pa je pitanje da li se to zaista može riješiti jednim rješenjem i kako sutra kada dođe do prodaje jednog od objekta. Ili ako se pak radi o istoj čestici zemlje, ali o različitim investitorima, tako znam za slučajeve kada susjed nije podnio zahtjev na vrijeme za legalizaciju, dobar susjed mu je ponudio da čak objedine čestice kako bi mogli sa istim zahtjevom to pravo ostvariti. Također, u promjenama koje imamo od prvog do drugog čitanja, omogućava se završavanje nezavršenih zgrada kao zgrada društvene namjene, ako to podnositelj zahtjeva zatraži, što je izuzetno dobro i primjedba odredba Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama, kojim je uređen privremeni prekid postupka izvršenja rješenja o uklanjanju nezakonito izgrađene zgrade, proširene i na slučajeve u kojim a je zahtjev za donošenje rješenja u izvedenom stanju podnesen na temelju ovog zakona. Maloprije smo čuli dosta i o tome kako radi građevinska inspekcija i mislim da nije samo u pitanju građevinska inspekcija, nego i ostale takve i slične službe, imamo nedostatak tih djelatnika, nemaju kvalitetne uvijete za rad, od toga da kada se krene sa izgradnjom a znamo da bespravni graditelji znaju često krenuti sa izgradnjom upravo za vrijeme vikenda ili pred početak nekakvih praznika, kroz 3, 4 dana to je već čitav objekt i malo tko i malo gdje se odlučuje na rušenje takvih izdanja, tako da evo i sa ove govornice apel da se razmisli na koji način ojačati našu građevinsku inspekciju, stvoriti im što bolje i kvalitetnije uvijete, kako bi imali što manje bespravnih graditelja i sa ovim zakonima konačno utvrdili stvarno stanje i legalizirali sve postojeće objekte. Klub HDZ-a će podržati ovaj zakon.
Zahvaljujem se. Imamo dvije replike, prvi je uvaženi kolega Kliman. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Pa evo kolegice, tu ste naveli u vašem izlaganju da se zaista izašlo u susret našim građanima po tom pitanju. Dakle nove legalizacije i stare legalizacije, ali ja bi htio da reći nekoliko riječi o legalizaciji koje su iskoristili i stranci. Dakle, pogotovo na našem priobalju i otocima. Ne možemo, to su sve građane više-manje EU, dakle, mi smo svi građani jedne velike države Europe, ali ja vam moram reći da u smislu turističke ponude dobili smo jaku konkurenciju. Dakle, sami akt legalizacije je praktički stavi u prostor dobili su građevinske dozvole i omogućuje da se taj objekat može legalizirati u turističkoj ponudi. Vi sada imate situaciju da naši susjedi Slovenci, pogotovo u onom sjevernom dijelu Istre ima cijela naselja koja su legalizirana i to iznajmljuju kao jedne korporacije, dakle ta svoj naselja i nastupaju na stranim tržištima. Porez je pitanje kako ide, ne može se baš to kvalitetno kontrolirati, ali samim tim mi smo sami sebi stvorili konkurenciju, otpili smo jedan dio grane na kojoj sjedimo, a to je gdje smo mi kao hrvatski državljani sami sebi stvorili konkurenciju. Ti isti ljudi koji su izgradili te zgrade su naši gosti koji su dolazili godinama na naše priobalje i sad su u svojim kućama, ne koriste naše usluge, ne povećavaju naše budžete i ne rade na onom dijelu popunjavanju budžeta, a to je ona potrošnja koja se dešava u RH, jer sve zarađeno ode u drugu državu i to je čisti gastarbajterski pristup i sigurno ne doprinosi našem proračunu na način kao što mi kao hrvatski državljani svojim radom doprinosimo, a znamo i sami da nam je cijeli proračun baziran na potrošnji.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo, pa cijenjeni kolega Kliman, stranci kao graditelji, a posebno kao bespravni graditelji je nešto što me posebno žalosti. Najprije kao odnos tog stranca prema našoj zemlji. Uvjerena sam da on ne bi tako nešto radio u svojoj zemlji, dolazi kod nas i radi tamo gdje ga volja i što ga volja da, i dobije naknadno mu mi omogućimo da naravno, dobije papire, to puno govori da nas jednostavan takav ružan bije. Da se to u Hrvatskoj može i mi moramo dati sve od sebe da to ne dopustimo.
Hvala. Druga replika, uvaženi kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Pa na tragu ovoga što je gospodin Kliman rekao, a iz vaših izlaganja, sjećam se i ja kada je bilo razgovora tada o prvoj legalizaciji koju bi gospođu Mark-Taritaš, kada smo govorili oko 300 tisuća nelegaliziranih objekata, tada ste vi rekli da će ih biti puno više, a i vi ste konstatirali da je to i više od 800 tisuća, vjerojatno će biti i više. Rok za podnošenje zahtjeva je 30.lipnja 2018. godine. Mislim da se trebalo razmišljati i o onim ljudima, znači hrvatskim državljanima koji žive izvan RH, to je jedna stvar. Druga stvar upozoravam na jedan Zakon o prebivalištu koji je … [[Govornik se ne razumije.]] jedan veliki broj hrvatskih građana koji imaju problemima Zakonom o prebivalištu, pa da se kod novoga roka možda pazi i na takve stvari, a ovo se neću ponavljati što je rekao gospodin Kliman što sam i znao … [[Govornik se ne razumije.]] apostrofirat. Hvala lijepa.
Nema odgovora na repliku, pa pozivam u ime predlagatelja državnu tajnicu u ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja Dunju Magaš za završno obraćanje. Izvolite.
Ja ću biti kratka kako su mi rekli, evo zahvaljujem svima na ovoj konstruktivnoj raspravi koja je bila i danas i u prvom čitanju, drago mi je što smo išli u dva čitanja, jer smo na taj način omogućili da se mnoge stvari još dorade i ugrade oni pojmovi koje smo možda i htjeli ali smo se i bojali, ali evo uspjeli smo ih sada ugraditi u ovo drugo čitanje Konačni prijedlog Zakona o ozakonjenju. A samo ću dati odgovor uvaženom saborskom zastupniku gospodinu Šukeru, što se tiče prihoda vezano za legalizaciju do sada je odnosno do 31.12.2016. godine uprihodovano milijardu 318 milijuna 612 tisuća 73 kune i tu evidenciju vodi naša agencija, a po zakonu u članku 37. Zakona o ozakonjenju moraju dužnost uvoditi i lokalne jedinice kao i izdana rješenja o izvedenom stanju. A na našim stranicama Ministarstva graditeljstva svake godine se objavljuje godišnje izvješće naše agencije i prošlogodišnje izvješće ide na Vladu sljedeći tjedan i nakon toga će biti javno obznanjeno. Evo zahvaljujem svima još jednom.
Zahvaljujem se državnoj tajnici i zatvaram raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju s nezakonito izrađenim zgradama, drugo čitanje, P.Z. broj 84, predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandman odbora i time on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju s nezakonito izrađenim zgradama. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 119 glasova za donesen navedeni zakon.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo pred vama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju. Važeći zakon stupio je na snagu 1. siječnja 2014. godine, predlagatelj zakona je Vlada RH. Smatramo da ćemo ovim zakonom napraviti niz poboljšica i to na sljedeće načine. Usklađuje se Zakon o prostornom uređenju s Direktivom Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o uspostavi okvira za prostorno planiranje morskog područja te se time omogućava prostorno planiranje u zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu ZERP-u i epikontinentalnom pojasu RH, stvaraju se pravni okviri za korištenje ZERP-A i epikontinentalnog pojasa u skladu s odgovarajućim odredbama konvencije UN-a o pravu mora, naglašava se interakcija kopna i mora te prekogranična suradnja o planiranju mora, podupire i olakšava se provedba prostornog planiranja morskog područja. Poboljšava se učinkovitost provedbe zakona na sljedeći način, detaljnije se definiraju odnosno redefiniraju određeni pojmovi koji se rade u zakonu, građevinska bruto površina, urbanistički plan uređenja, zahvati u prostoru koji se ne smatraju građenjem i osnovna infrastruktura. Obvezuju se stručni izrađivači prostornih planova da određene prostorne i druge podatke učine dostupnim putem informacijskog sustava prostornog uređenja, briše se prestanak važeće odluke o izradi prostornog plana u slučaju donošenja nove odluke o prostornom planu izradi prostornog plana, proširuje se krug građenja čije se građenje može planirati izvan građevinskog područja prije svega se tu misli na reciklažna dvorišta za građevinski otpad unutar eksploatacijskog polja, jasnije se uređuje pitanje uvjeta za planiranje u zaštićenom obalnom području, poboljšava se zaštita tog područja i uvodi se suglasnost ministarstva da za donošenje generalnog urbanističkog plana u tom području te obveza davanja mišljenja županijskog zavoda za prostorno uređenje na prijedlog GUP-a, uskraćivanje roka za davanje tog mišljenja. Uvodi se obrazloženje prostornog plana kao njegov sastavni dio. Razdvaja se odgovornost ovlaštenog arhitekta od odgovornosti ovlaštenog geodeta, omogućava se utvrđivanje posebnih uvjeta prije izrade idejnog projekta te se jasno propisuje nadležnost u slučaju odbijanja zahtjeva za izdavanje posebnih uvjeta. Omogućava se izdavanje lokacijske dozvole u slučajevima u kojima obveza izdavanja te dozvole nije propisana, ako to stranka zatraži. Omogućava se izdavanje akta za provedbu prostornog plana osim u skladu s planom koji je važio u vrijeme podnošenja zahtjeva i u skladu s planom koji važi u vrijeme izdavanja akta. Omogućava se provedba nadzora provedbe zakona nad jedinicama lokalne samouprave umjesto do sada samo nad njihovim upravnim tijelima. Smanjuje se broj slučajeva u kojima vlasnik može neizrađeno građevinsko zemljište planirano urbanističkim planom uređenja prenijeti u vlasništvo jedinica lokalne samouprave, te se produžuje rok u koje jedinica lokalne samouprave dužna isplatiti naknadu za prenijeto vlasništvo zemljišta. I na kraju briše se rok u kojem se mogu mijenjati i dopunjavati prostorni planovi doneseni na temelju zakona koji su važili prije Zakona o prostornom uređenju te niz nomotehničkih i stručnih izmjena koji će u svakom slučaju poboljšati provedbu ovog zakona. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem državnoj tajnici. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ, Marija Jelkovac predsjednica Odbora za zakonodavstvo? Ne. Bernarda Topolko? Ne. Onda otvaram raspravu. Prva je u ime Kluba nezavisnih zastupnika i HSU-a uvažena kolegica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege iz ministarstva, uvažene kolegice i kolege. Pred nama je izmjene i dopune Zakona o prostornom uređenju treći put. Prvi put je bilo u onoj vladi koji je bio premijer gospodin Orešković pa nije došlo do drugog čitanja pa smo onda imali prvo čitanje pred par mjeseci i sada imamo drugo čitanje i zapravo dobro je možda uspostaviti određenu vezu između ovog zakona i Zakona o bespravno izgrađenim zgradama odnosno legalizaciji. Kada se malo legalizira legalizacija i kada se malo gleda koji su uzroci legalizacije u Hrvatskoj i kada to radite recimo poštivajući znanstvene metode onda kažu svi da postoje četiri razloga zašto se u Hrvatskoj došlo do tako velike količine bespravno izgrađenih objekata. Pa je prvi razlog gospodarski kao ljudi nisu imali dovoljno sredstava pa su kupili zemljište koje nije namijenjeno za gradnju ali to ima onih zgodnih priča, zgrada vam isto košta u odnosu na građevinski materijal koji u nju ugradite ali je konačna cijena različita. Različita je da li je u građevinskom području da li je na dobroj lokaciji li ne pa je onda to bilo vrlo simptomatično. Druga stvar je bila da je u jednom času došlo do velike ekspanzije, odnosno odlaska sa ruralnih područja u gradove pa su onda zaista došlo do nekakvih promjena koje su više sociološke. Treći razlog je bio sporost izdavanja građevinskih dozvola i to zaista ja mogu i razumjeti a 4. razlog je bilo nepostojanje prostornih planova. Hrvatska se može zaista pohvaliti dugom tradicijom prostornog planiranja, dugom tradicijom prostornog uređenja. Od svih svojih 556 općina i gradova svih 556 općina i gradova imaju donesene prostorne planove. Postoji i jedna terminologija koju naši investitori jako vole koristiti a meni moram priznati, ja se cijeli život više ili manje bavim prostornim planiranjem se je uvijek dizala kosa na glasi kada je netko rekao daj to mi samo uplaniraj. E to uplanirati znači, ja točno znam što hoću i ti sad to meni samo u plan stavi. Je li to odgovara, je li ne odgovara, je li ima dobra prometna povezanost, je li to u kontekstu to njih ne interesira. Toga ima sve manje i manje. Jedan od dobrih planova i dobrih instrumenata je i urbanistički plan uređenja. Mi smo bili sklonosti kao što imamo i sklonost u svemu da smo onda planirali, odnosno kroz donošenje prostornih planova općina i gradova imali niz urbanističkih planova, tamo gdje god nismo znali rješenje e tu je netko nacrtao da mu je obveza urbanističkog plana uređenje, to se tokom vremena smanjuje i to se ovom izmjenom i dopunom isto tako definira. Ja gledam kolegu Klimana, bila je jedna mala općina na području Istre. Ja se sjećam pred jedno 7, 8 godina i ona je došla na suglasnost sa svojim prostornim planom uređenja općine, imala je 117 UPU-a. I sada ja pitam tog načelnika, ja kažem dajte vi sada meni recite kada vi vremenski mislite da bi tih 117 UPU-a se moglo donijeti jer za svaki UPU trebate odluku o izradi, pa trebate, onda netko treba napraviti, pa javna rasprava, pa suglasnosti, pa ga donijeti. Tko će to raditi fizički? Ali otkuda vam novci za to? Ne, ne, ne, samo neka to ostanu, zlu ne trebalo. Kroz evo praksu se ipak taj broj UPU-a znatno smanjio, kroz zakon, kroz zakonske smo odredbe znatno smanjili, tako da je to dobro, to je jedan dobar plan i jedan dobar način na koji je. Ove izmjene i dopune u principu su nastale, dakle mi smo 2013. donijeli ovaj Zakon o prostornom uređenju, stupio je na snagu 1.1.2014. Ja sam od onih koja sam mišljenja da ne treba težiti idealizmu, ako težite idealizmu onda to dugo traje. Mislim da je puno bolje donijeti zakon, staviti ga u primjenu, u primjeni vidjeti što ako postoje problemi i onda uvijek imate mogućnost napraviti i izmjenu i dopunu zakona. Ova izmjena i dopuna zakona je u principu sveg onog što se u praksi pokazalo da je malo problem, da bi se pojednostavilo i u tom dijelu podržavam. Ja tu imam dvije dileme koje sam rekla prvi put kada sam govorila, drugi puta, sada ću ponoviti i treći put ali to su stručne dileme između ljudi, nekih ljudi u ministarstvu i mene očito, to su dvije teme. Jedna tema da obrazloženje bude sastavni dio prostornog plana to nema potrebe iako je tu dosta detaljno objašnjeno što i kako i točno znamo zašto je to tu ali dobro. A druga tema je da imate u jednom trenutku važećih više odluka o izradi i dopuni prostornih planova. Mi smo kroz zakon rekli da mora biti jedna odluka koja se može mijenjati i dopunjavati. Sada je opet omogućen da recimo vi možete u jednom času imati na snazi 6 odluka o izradi i dopuni prostornog plana. Ja sam imala nekoliko slučajeva koja sam zaista, pa više nitko nije znao po kojoj odluci proceduru dovršavate. Da li je to prva odluka, druga odluka, treća odluka, pa ste imali prvu i drugu koja nije dovršena treća. No međutim su, zaključak je da je tome tako. Pri tome moramo znati da ipak je prostorno planiranje i prostorno uređenje usko vezano i sa nekim drugim stvarima. Naime ja kada sam na 3.-oj godini arhitekture dobivate po prvi put kolegij koji se zove prostorno planiranje i onda vam na prvom satu, to se jako dobro sjećam, ja sam valjda već u dobi kada se više sjećam onog što je bilo davno prije a ne što je bilo jučer, imate profesora koji kaže, prostorno planiranje vam je usko vezano s politikom. Dakle u neko drugo vrijeme, u vrijeme nestranačja. I onda sam si ja tada mislila, što ovaj čovjek priča. E pa čovjek priča istinu. Znate, prostorno planiranje je zapravo na razini općine i grada, politika razvoja jedne općine i grada, na razini države, politika razvoja države i vi kroz jednu strategiju ili kroz prostorni plan razvoja države za jednu državu vidite šta je politika razvoja te države 2030., 2040. to danas trebate vidjeti. Tamo u neko doba je zadnji prostorni plan koji je Hrvatska imala je imala, to je bio prostorni plan RH kada smo bili iza toga smo se odlučili malo drugačije što nije bilo čudno, bili smo ratom razorena zemlja, prvi Zakon o prostornom uređenju je bio iz '94. sa željom da dođe što više investitora. Ali sada dolazim do onog što koristim ovu priliku, evo već je kasno, prostorno uređenje i moja tema, pa mi onda dopustite da ja tu imam malo više i emocije i malo više i malo mi je stalo. Dakle uvijek postoje dva načina na koja možete pristupiti. Jedan način vam je sektorski da svaki sektor radi za sebe a drugi način je integralni da kroz prostorni plan države vidite sve te sektore. Europa se već dugo vremena a i Hrvatska uvijek u svom razvoju odlučila za taj integralni. I sada imamo nešto što nažalost ima tako jednu tužnu povijest to je Strategija prostornog razvitka RH. Strategija prostornog razvitka RH je donesena '97. i u jedno drugo vrijeme gdje je Hrvatska bila ratom razrušena, gdje smo morali kroz tu Strategiju, infrastrukturu raditi da je ona samostalna u odnosu na sve druge zemlje, dakle jedan posve drugačiji kontekst. I negdje 2013., 2014. i 2015. smo intenzivno radili novu strategiju prostornog razvoja, uspjeli u ljeto 2015. obaviti sve i procjene utjecaja na okoliš i sve što je trebalo i nažalost Sabor 2015. tu Strategiju nije stavio na dnevni red jer se odlučilo staviti samo zakon iako sam ja tu molila, klečala, plakala, nismo uspjeli, prvi put. Drugi put dolazi novi ministar i sad razgovore, da li strategija, da li strategija ne, i odluči se vezano uz strategiju ipak na kraju uputiti u saborsku proceduru. Strategija dolazi u saborsku proceduru, n dolazi ni do Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo, Vlada gospodina Oreškovića pada. Treći put strategija dolazi u ovaj uvaženi Dom, dolazi na Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo dok sam ja još bila u tom odboru, i ja ne znajući, kažem hvala Bogu da je došlo treći put, treća sreća, sigurno valjda se neće nešto desiti, odbor je bio u srijedu, u četvrtak je bila sjednica Vlade na kojoj je premijer rekao da se 3 ministra MOST-a razriješe. Strategija se nalazi u Saboru. Ja zaista iz dubokog srca molim i predsjednika Hrvatskog sabora i sve da ona dođe što prije pred ovaj uvaženi Dom. Zašto? Ona je osnov da se može raditi prostorni plan RH. Od svih 28 članica, jedna izlazi van, ali svih 27 članica imaju prostorni plan svoje države. To je prostorni plan iz kojeg se vide državni objekti, iz kojeg se vidi u kojem se smjeru država razvija. Ovaj zakon je osnov za to, pa bilo bi jako, jako dobro da strategija što prije dođe, da ovaj uvaženi Dom ima mogućnosti o njoj raspravljati jer je ona osnov da se onda mogu dalje donositi odluke i raditi prostorni plan u zakonu. Ja sam tada rekla ministru Kuščeviću nešto što bih ponovila i ministru Štromaru ali ga nema, ja nikada ali apsolutno nikad neću bez obzira s ovog Doma i bez obzira na moj status opozicije, reći nešto loše od onog što dolazi iz Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja ako mislim da je to dobro pa bez obzira, ovaj zakon je operativan, ove izmjene i dopune će omogućiti neke stvari da idu brže, ja imam te dvije dileme u odnosu na obrazloženje, ali i u odnosu na odluku, ali moj Bože, odlučili ste se za to, sve zajedno da tako ide. I tad sam rekla ministru Kuščeviću, još jednom. Čini mi se da niste dovoljno ambiciozni jer je predvidio državni prostorni plan tamo negdje 2021. Kako ide vrijeme, bojim se da će se i taj rok morati produžiti, stoga i zaista s ove govornice apel, strategiju što prije, da se može raspraviti i da zaista onda ministarstvo putem zavoda odnosno na način na koji je to predviđeno krene raditi državni prostorni plan jer nam je osnov svega, jer jedna pristojna država ima državni prostorni plan, iz nje se vidi i gospodarski razvoj, vidi se i razvoj infrastrukture, i vidi se i ono nešto o čemu smo razgovarali cijelo prijepodne, što smo kroz Zakon o subvenciji kredita govorili o demografiji. To je osnov i za zapošljavanje i za gospodarski razvitak. Jer u državni prostorni plan država može staviti zahvate u prostru od interesa za državu, jer ono što se nam pokazalo uz praksu i to svi koji ste imali prilike je, da recimo imate nešto u županijskom planu, pa da vam općina i grad to ne želi staviti u općinski i gradski plan, pa da ne želi donijeti. Ovako država kaže ovo su državni objekti, pa nek ih bude 3, nek ih bude 5, ali će biti mogućnost operativnosti i donošenja. U svakom slučaju, mi ćemo kao klub podržati ovu izmjenu i dopunu zakona o prostornom uređenju, on je operativniji, bolji je, stručnjaci u ministarstvu su ga napravili na način da zapravo bude i operativniji za lokalnu, za regionalnu samoupravu stoga ćemo zaista podržati ovu izmjenu i dopunu plana.
Zahvaljujem se. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Kliman. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice Mrak-Taritaš, pa evo ja bi samo se osvrnuo na jednu vašu rečenicu gdje ste u struci i gdje evo rekao bi, da ste emotivno prokomentirali ovaj zakon i drago mi je da ćete ga podržati. Htio bi se spustiti na jedan plan nižeg reda. Mi imamo urbaniste danas koji po narudžbi rade i tu se slažem s vama da je tu politika ključna na ovom lokalnom nivou gdje rade planove i dođete u neko primorsko mjesto gdje se radi jedno novo naselje, prođete kroz njega, prođete kroz neko mjesto u unutrašnjosti, sve vam je isto. Izgubio se identitet, prodaju se samo kvadrati, ne razmišlja se o nekakvo kulturnom nasljeđu mjesta ili zone gdje urbanist radi i kada idete na javnu raspravu, pa upozorite na to, samo odgovor gledajte, ja imam zadatak da što više smjestim objekata na što manji prostor, da možemo bolje tržiti, a ono što se izgradi to će ostati na stotine i stotine godina, nadam se da neće biti nekih elementarnih nepogoda u prostoru i na neki način određuju taj prostor dalje. Imam osjećaj da su prije 200, 300, 500 godina tadašnji urbanisti, arhitekti bolje radili posao od ovih današnjih, nažalost, evo volimo se ponositi naših nasljeđem ali nisam siguran da su ta rješenja koja se danas donose od struke na terenu baš, da se uvijek možemo sa njima ponositi.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi kolege, ja mislim da bi mi mogli cijeli dan raspravljati o tome što, tko i kako radi. Zaista, postoji jedna tradicija prostornog planiranja ali postoji i tradicija kulturnog nasljeđa, postoji tradicija određenog izričaja i onda kad vi uzmete nekakav prostorni plan onda u njemu, ja se nisam nikad slagala za prereguliranje, to kolege koji dugo rade sa mnom znaju, jer onda kad preregulirate, onda uvijek vam ostane da nešto niste regulirali, ali postoji nešto što je izuzetno važno. Mi smo tamo negdje 2013. donijeli dokument koji se zvao ApolitikA ili to su arhitektonske politike. Tad smo bili jako ponosni na taj dokument, čak je bila nekakva želja da prođe kroz Hrvatski sabor ali zbog određenih zakonskih problema nije prošlo, i tamo se govori o tome. A mi nekako po putu zaista u želji da se napravi što više kvadrata, to zaboravljamo. Ja mislim da sve ima nekako vrijeme, da sad su ta vremena gdje smo imali tih silnih kvadrata. Ja sam i danas prije podne izvukla iz Hrvatske gospodarske komore da smo tamo negdje 2008., 2009. imali godišnje, radili 25000 stanova da bi 2015. to bilo 8000 stanova. Dakle, nekako ide svoje vrijeme. Ja mislim da ćemo se vratiti nekakvim, tim nekakvim tradicijama. Određenim izričajima nije sve za sve. Dakle, ne možete na isti način graditi odnosno projektirati i graditi kuću na moru, ne možete u Slavoniji, ne možete u brdskom području. Ja zaista dosta prolazim Hrvatskom što s morske strane, što kopnene i vide se mali pomaci. Pomaci su mali, ali vam zapravo tržište napravi sve. U jednom trenutku kad govorimo o turizmu, nekad kad se razvijao turizam prodavale su se sobe i uopće nitko nije pitao ima klimu, nema klimu. Onda ste mogli iznajmljivati apartmane. Sad ljudi biraju. Biraju kako izgleda, kako izgleda vani, da li ima ovo ili ono i zapravo vam tržište vas tjera da napravite ono što bi trebalo, a to je dobru kuću.
Hvala vam. Prelazimo na drugu raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati će prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju i gradnji. Kao što je već rečeno treći puta u Saboru raspravljamo o ovom zakonu, dva puta u prvom čitanju i prvi put u drugom, tako da smo imali vremena iznijeti sve one primjedbe koje ocjenjujemo da bi mogle poboljšati sam tekst zakona. Zakon se mijenja prioritetno zbog dviju direktiva, odnosno bolje rečeno zbog najvažnije direktive, a to je direktiva Europskog parlamenta i Vijeća iz 2014. godine kojom direktivom je propisano nacionalnim vladama i parlamentima da donesu odgovarajuće prostorno-planske dokumente kojima će definirati, urediti postupanje, planiranje i aktivnosti u morskim pojasima koji se protežu izvan teritorijalnog mora sve do granice ili gospodarskog pojasa ili ZERP-a uključujući jasno i epikontinentalni pojas. Što se tiče drugih izmjena kojima je ministarstvo, u koje je ministarstvo odnosno Vlada krenula kad je već odlučila uskladiti zakone sa ovom direktivom podržavam jedno, a s drugom izmjenom sam već u dva navrata iskazao svoje neslaganje. No, nisu takove naravi, jasno da nećemo podržati zakon. Mi ćemo zakon podržati i dobro je da se on donosi, ali ću ponoviti ono što sam vam rekao u već tri dosadašnje rasprave. Što se tiče uređivanja pojmova prvenstveno kad govorim o građevinskoj bruto površini prihvaćam, slažem se, dobro je da je to riješeno tako da mislim da je to što se stručne strane radi odlično napravljeno i bolje da smo na taj način uredili taj pojam. S druge strane kad još govorim o jednoj izmjeni s kojom se nisam slagao ni tada ni sada se ne slažem, da to je da se koncesioniranje eksploatacijskih polja za geotermalne vode i za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika ne provodi temeljem lokacijske dozvole, nego da to ne radi ministarstvo koje je za to zaduženo, već ministarstvo koje u svom djelokrugu upravlja s tim prostorima, te Ministarstvo gospodarstva. To mi nije sjelo, ali ministarstvo je tako odlučilo obrazlažući mi kako će u drugoj fazi kada se krene u postavljanje postrojenja kojima će se crpiti bilo voda, bilo ugljikovodici doći ponovno ministarstvo po lokacijsku dozvolu. To za mene je djelomično rješenje, ali ja ću to prihvatiti. Nisam dovoljno stručan u toj mjeri da mogu do kraja inzistirati na ovome što govorim. Ali ja držim da sve što se u prostoru događa, što se u prostornom planu evidentira sve mora biti pod kapom ovog ministarstva i izvan njega ne može izlaziti, a pogotovo to ne može raditi onaj koji je za to zainteresiran u onom gospodarskom smislu, a manje u očuvanju prostora. No, evo to je ono što sam govorio, ostajem pri tome i to je rješenje koje evo ja ću ga prihvatiti. Ali sam evo ponovno sam ga trebao istaknuti. I druga stvar koju ističem ponovno, to je činjenica da se moramo uskladiti sa europskom direktivom, a i da je nema mi bi trebali to sami napraviti jer je dobra, jer tvrdi da je državi koja je proglasila svoj gospodarski pojas ili njegovu izvedenicu, a to je zaštićeno ekološko-ribolovni pojas kako je to napravila Republika Hrvatska treba donijeti dokument prostornog uređenja kojim definiramo kako i na koji način postupamo, planiramo sve ono što u ZERP-u možemo planirati. A jasno da se međunarodnom konvencijom mora propisati ono što se može planirati u gospodarskom pojasu, pa tako i u ZERP-u. Također ovim prijedlogom izmjena i dopuna zakona obvezujemo donošenje i prostornog plana epikontinentalnog pojasa kako bismo mogli kvalitetno pristupiti crpljenju i korištenju jadranskog podzemlja u onom dijelu koji je pod suverenim pravima Republike Hrvatske. Ali ono što mislim da je Vlada po meni propustila to je da je bilo bolje da smo donijeli jedinstveni prostorni plan za cijelo područje Jadrana. Ja razumijem činjenicu da ćemo lakše donijeti plan, državni prostorni plan za kontinentalni dio i za teritorijalno more jer ne graničimo u moru sa državama kojima imamo sporne granice. Kad govorimo o ZERP-u morat ćemo se vjerojatno malo više potruditi da bismo definirali obuhvat plana, pa to može biti jedan razlog zbog čega radimo na moru nekoliko prostornih planova, ali ćemo morati raditi i više strateških procjena na utjecaj na okoliš, provoditi puno više rasprava i taj rok kojeg smo si zadali da bismo donijeli državni plan, prostornog razvoja 31. prosinca 2019. godine, a ova dva druga prostorna plana, prostorni plan ZERP-a i prostorni plan epikontinentalnog pojasa 31. ožujka 2021. godine je prihvatljiv, ali je to moglo biti zajedno i imati na jednom mjestu, jedinstveni prostorni plan, kao što županija ima jedinstveni prostorni plan. Kao što grad ima jedinstveni prostorni plan, kao što općina ima jedinstveni prostorni plan po meni je bilo to svrsishodni. To neće bitno ništa promijeniti, to nećemo mi time ništa izgubiti, ali da sam planer, da sam korisnik tog plana, da sam obvezan ga provoditi na jednom mjestu, upravljati sa svim prostorom RH, kako onim kontinentalnim tako i teritorijalnim morem, gdje država ima suverenitet, pa tako i ZERP gdje imamo suvremena prava, po meni je to bilo logično, ali ja sam to odmah još na prvom čitanju, na prvom prvom čitanju, ono još za vrijem Oreškovićeve Vlade isticao, da kako god se Vlada odluči, za mene je prihvatljivo, ja bih bio na taj način to riješio, međutim, vjerojatno to suštinski ništa nije promijenilo, ali je u praksi prostornog planiranja RH, i kada smo imali, i kada smo donosili strategiju, donosimo jedinstvenu, za cijeli prostor. Kada smo donijeli 1997. godine ili 99' godine Program prostornog uređenja, donesen je jedinstveni Program prostornog uređenja za cijelu Hrvatsku i tada smo mi uređivali epikontinentalni pojas, jer da nismo, ne bismo bili mogli u Sjevernom moru crpiti plin. Prema tome, i kada nismo obvezu usklađivanja sa direktivnom, donosili smo jedinstveni dokument prostornog uređenja, zvao se on prostorni plan, prostorni plan uređenja ili državni plan razvoja novih dokumenata. Sve to zajedno ništa ne mijenja i ja pohvaljujem Vladu, da je Vlada došla sa ovakvim prijedlogom zakona da ga donesemo i da čim prije priđemo izradi ovih dokumenata da nam ne pobjegnu rokovi kojega ćemo u petak odlučiti kada budemo glasali o ovom dokumentu ovom zakonu usvojiti. I slažem se sa kolegicom Mrak-Taritaš, da smo raspravljali i narasprvljali se strategije prostornog uređenja, s obzirom da smo se već na radnim tijelima toliko naraspravljali da konačno dođe ovdje i na plenarnu sjednicu i donesemo taj prevažni dokument prostornog uređenja RH, jer je on temelj onda kasnije i za izradu svih ovih drugih dokumenata nacionalne, odnosno državne razine. I kada već spominjem taj značajan novi broj prostornih planova koji uređuju more i morski okoliš, onda bih ja bio po istom principu pristupio izradi prostornih planova područna posebnih obilježja, odnosno nacionalnih parkova i tamo bi to meni bio jedinstveni prostorni plan. Ali evo govorim pristup je takav kakav je, nek je, mi ćemo ga u Klubu HDZ podržati jer je dobro donijeti i više planova nego da nema niti jednog. Prema tome, neka se to čim prije donese i usklade sa ovim zakonom, odnosno sa Direktivom iz 2014. godine. Sve zajedno na kraju mi ćemo u Klubu HDZ-a ovakav prijedlog zakona, konačni prijedlog zakona prihvatiti, jasno i o njemu glasovati.
Zahvaljujem se. Jedna je replika, uvažena kolegica Mrak-Taritaš. Izvolite.
Ja u svom izlaganju namjerno nisam spominjala eksploatacijsko polje ugljikovodika i geotermalnih voda, nadala sam se da ćete vi to reći i rekli ste. Mi se u nekim stvarima, smo se do sada slagali u nekima nismo, mislim da je bilo više stvari u kojima smo se slagali nego ne, ali u ovom se ja u potpunosti slažem s vama. Ja sam apsolutno stanovište da se lokacijska dozvola i za to polje treba izdavati doneseno tijelo, da se to ne prepusti nekom drugom i da ovo što u zakonu nije dobro. Ja sam očekivala da ćete vi ipak uspjeti između prvog i drugog čitanja, da ćete vi uspjeti uvjeriti da je važnije da bude lokacijska, no međutim niste uspjeli, ja se moram priznati, nisam tu ni previše trudila, vjerovala sam u vas, al to nije dobro. Svi zahvati u prostoru trebaju biti definirani kroz prostorni plan i kasnije kroz lokacijsku dozvolu i dobro je da onaj koji upravlja prostorom izdaje lokacijsku dozvolu, a ne da se to prepusti nekom tko taj prostor koristi. Dakle, da jasno kažemo, nije tijelo koje je nadležno za prostorno planiranje neće izdavati tu lokacijsku dozvolu, izdavat će se temeljem posebnog propisa koji je vezan uz rudarstvo i izdavat će netko koji taj prostor koristi i tu sam sigurna da ćemo već kod prvih imati različite nedoumice, tu su i postojeće lokacije u kojima je idu i plin i svašta nešto i znamo što je već i dosada bio problem, taj će se problem nastaviti i dalje i dobro je da to kažemo ovdje, ja se nadam da će vrlo brzo doći neka izmjena zakona gdje ćemo to vratiti na staro rješenje. Hvala.
Odgovor na repliku, kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana kolegice, slažem se da se u nekim stvarima nismo slagali i ja sam također vjerovao, kad ste bili ministrica da ćete i vi čvršći biti u obrani svojih stavova, kada ste, reći ću vam da ja imam za pravo, kada je ipak mimo vašeg mišljenja raspisan natječaj za eksplantaciju i istraživanje ugljikovodika i ja sam se nadao da ćete biti čvršći tada, pa ste i vi kao što sam sad i ja popustili. Ja držim jednu stvar. A to je da nema u Hrvatskoj koncesije koja podrazumijeva gradnju, da od prvog trenutka cijeli taj proces nije pod lokacijskom dozvolom. To je za mene početak bilo kakvog razmišljanja o koncesioniranju i o gradnji u RH, posebno kada se radi o, čak mi je tu manje, manje me brinu geotermalne vode, ali koncesioniranje istraživanje ugljikovodika mora biti pod budnom paskom ovog ministarstva. Ovog, ovog ministarstva, prema tome Ministarstva gospodarstva koje provodi proceduru javnog natječaja, poziva ono ima svoj određeni interes koji se uvijek malo kosi sa interesom planera i onoga tko štiti prostor. I zato sam rekao da bi ja bio da sam u resornom ministarstvu tražio i inzistirao da lokacijska dozvola bude onaj trenutak kada uopće bilo tko pa bila to i Vlada i Ministarstvo gospodarstva počne razmišljati o istraživanjima, a pogotovo o eksploataciji i o istraživanjima. To sam govorio i mislim da je na tome trebalo inzistirati, ali već sam rekao kako što Vlada odluči resorno ministarstvo je stručnije nego to što ja govorim, tamo je puno više ljudi koji o tome odlučuju. Ja sam rekao da ćemo mi u ime kluba to prihvatiti, ali se [[Upadica Predsjednik: Hvala kolega Bačić.]] zalažem da to bude uvijek pod paskom ministra prostornog uređenja.
Hvala. Završavamo s geslom, tko prizna pola mu se prašta. Izvolite državna tajnice, završno obraćanje.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Evo sve što smo čuli danas na ovoj točki dnevnog reda izmjene Zakona o prostornom uređenju to je bilo rečeno i u prethodnoj raspravi na drugom čitanju i na pravom čitanju. Naše stručne službe su to dobro obrazložile i ja se neću ponavljati i nije potreba, ali sve dobre primjedbe sigurno i mišljenja, sugestije ćemo uključiti u teze koje sada radimo u ovom trenutku izmjene novog Zakona o gradnji i Zakona o prostornom uređenju ili će biti izmjene zakona ili će biti novi zakon u ovom trenutku ne mogu reći, ali na tome već radimo. I na kraju ću samo reći da prihvaćamo amandman Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora br. 85/1 jer se radi o nomotehničkoj ispravci. Hvala lijepa svima vama.
Hvala vam. Zaključujem raspravu, glasat ćemo kada se steknu uvjeti. Time završavamo današnji dan, današnju sjednicu. Kao što sam već najavio nastavljamo u utorak 27. lipnja u 9,30 s točkom Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe EU br. 609/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. lipnja 2013. o hrani za dojenčad i malu djecu, hrani za posebne medicinske potrebe i zamjeni za cjelodnevnu prehranu pri redukcijskoj dijeti. Hvala i doviđenja. SJEDNICA PREKINUTA U 17,10 SATI. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju, drugo čitanje, P.Z. br. 85. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela amandmane. Sukladno članku 199. Poslovnika o ovako podnesenim amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan, odnosno glasujemo o tome da se provede rasprava o amandmanima Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno sa 118 glasova za odlučili provesti raspravu o amandmanima Vlade RH. Molim sada predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži amandmane. To je uvažena državna tajnica u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja Dunja Magaš. Izvolite. Amandman jedan.
Amandman prvi. Članak 9. mijenja se i glasi: „U članku 37. riječi: „javnopravna tijela koja su prostorne i druge podatke dužna učiniti dostupnima putem informacijskog sustava i način na koji su to dužna“ zamjenjuju se riječima: „javnopravna tijela i stručne izrađivače prostornih planova koji su prostorne i druge podatke dužni učiniti dostupnima putem informacijskog sustava i način na koji su to dužni“ uz obrazloženje. To je nomotehnički izričaj koji se dorađuje. Hvala lijepa.
Dobro. Otvaram raspravu o prvom amandmanu Vlade. Ako nema rasprave zaključujem raspravu i dajem na glasovanje prvi amandman Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo sa 109 glasova za, dakle jednoglasno prihvatili prvi amandman Vlade te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada je na redu drugi amandman. Izvolite.
U članku 13. u dodanom članku 48. C iza riječi naselja dodaju se riječi: „te na prostoru izvan građevinskog područja na kojem se namjerava raditi igralište za golf i sportsko rekreacijsko igralište na otvornom.“ Obrazloženje. Dopunjuje se odredba članaka 48. C sa ograničenjem gradnju u pojasu najmanje 100 metara od obalne crte, za prostor izvan građevinskog područja na kojem se namjerava graditi igralište za golf i sportsko rekreacijsko igralište na otvorenom. Hvala.
Otvaram raspravu o drugom amandmanu Vlade. Zaključujem raspravu i dajem na glasovanju drugi amandman Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da je sa 108 glasova za i 1 glasom suzdržanim i ovaj amandman prihvaćen, te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga Zakona. Sada molim amandman broj 3.
Hvala. Iza članaka 26. dodaje se članak 26. A koji glasi: „U članku 105., stavku 2. iza riječi grafički dio plana, dodaju se riječi te obrazloženje.“ Obrazloženje. Odredbom članka 26. A, usklađuje se odredba članka 105. stavka 2. Zakon o prostornom uređenju, s odredbom članka 16. stavka 1. Konačnog prijedloga Zakona, a kojem se mijenja odredba članaka 54., stavka 1., Zakona o prostornom uređenju kojem se propisuje sadržaj prostornih planova. Hvala.
Otvaram raspravu o 3 amandmanu Vlade. Zaključujem raspravu i dajem na glasovanje 3 amandman Vlade. Molim da glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno, 105 glasova za, prihvatili 3 amandman Vlade, te on postaje sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Sada je na redu amandman broj 4.
Hvala. U članku 28. iza stavka 1. dodaje se stavak 2.koji glasi: „Iza stavka 4. dodaju se stavci 5. i 6. koje glase: Stavak 5. U svrhu izdavanja suglasnosti iz stavka 1. ovog članka, Ministarstvo može od javnopravnih tijela i drugih osoba zatražiti mišljenja iz članka 101. ovog Zakona. Stavak 6. Rok za izdavanje mišljenja iz stavka 5. ovog članka je 15 dana. Ako javnopravna tijela ne dostave svoje mišljenje u propisanom roku, smatra se da je mišljenje dano i da nema primjedbi.“ Obrazloženje. U cilju osiguranja boljeg provedivosti i stručne utemeljenosti prostornog plana kao podzakonskog akta, ovim amandmanom pojačava se mogućnost provjere, usklađenosti prostornih planova s posebnim uvjetima. Hvala.
Otvaram raspravu o 4 amandmanu Vlade. Zaključujem raspravu. I dajem na glasovanje 4 amandman Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno, 106 glasova za, prihvatili 4 amandman Vlade, te on postaje sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Molim amandman broj 5.
Hvala. U članku 33. iza stavka 1. dodaje se stavak 2. koji glasi: „Iza stavka 4. dodaje se stavak 5. koji glasi: Iznimno od stavka 1. i 4. ovog članka, omogućava se dogradnja vanjskog dizala na postojeću zgradu, neovisno o odredbama prostornog plana.“ Obrazloženje. Ovim amandmanom omogućuje se dogradnja vanjskog dizala na postojeću zgradu u slučajevima u kojima odredbama prostornog plana, takva dogradnja nije planirana. Hvala.
Otvaram raspravu i o amandmanu. Zaključujem raspravu. I dajem na glasovanje 5 amandman Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno, 108 glasova za prihvatili 5 amandman i on postaje sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Na redu je 6 amandman Vlade. Izvolite.
Hvala. Iza članka 50. dodaje se članak 50 A koji glasi: „U članku 176. u uvodnoj rečenici za riječi građevine, stavlja se zarez i dodaju riječi odnosno investitora zgrade.“ Obrazloženje. Predloženom odredbom pojašnjava se odredba članka 176. Zakona o prostornom uređenju, te se ista pojmovno usklađuje sa Zakonom o gradnji i Zakonom o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Hvala lijepa.
Otvaram raspravu o 6 amandmanu Vlade. Zaključujem raspravu. I dajem na glasovanje 6 amandman Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno, 109 glasova za, prihvatili 6 amandman Vlade, te on postaje sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Amandman je podnio i Odbor za zakonodavstvo, tijekom rasprave, predstavnik predlagatelja je prihvatio amandman odbora, time je on posto sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno sa 117 glasova za, donijeli Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.