Dobar dan svima. Na redu je: - Prijedlog zakona o provedbi Uredbe (EU) 2017/2394 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2017. o suradnji između nacionalnih tijela odgovornih za izvršavanje propisa o zaštiti potrošača i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2006/2004, prvo čitanje, P.Z.E. br. 844 Predlagatelj je Vlada RH. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Želi li predstavnik predlagatelja gospodin državni tajnik Zdenko Lucić iz Ministarstva gospodarstva uzeti riječ? Izvolite.
Hvala. Poštovane dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Dopustite mi da vam predstavim Prijedlog zakona o provedbi Uredbe (EU) 2017/2394 Europskog parlamenta i Vijeća o suradnji između nacionalnih tijela odgovornih za izvršavanje propisa o zaštiti potrošača i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2006/2004. Uredba (EU) 2017/2394 Europskog parlamenta i Vijeća o suradnji između nacionalnih tijela odgovornih za izvršavanje propisa o zaštiti potrošača i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2006/2004. objavljena je 27. prosinca 2017. godine i u primjeni je od 17. siječnja 2020. godine. Uredba se primjenjuje isključivo na prekogranične povrede propisa unutar Unije, proširene povrede i raširene povrede s dimenzijom Unije, kojim je nanesena kojim se nanosi ili će vjerojatno biti nanesena šteta kolektivnim interesima potrošača. Cilj je ove uredbe osnažiti već postojeći sustav suradnje između država članica i njihovih nacionalnih nadležnih tijela odgovornih za nadzor i izvršavanje propisa o zaštiti potrošača, način da se osiguraju uvjeti za djelotvorne koordinacije i suradnju među različitim nadležnim tijelima koji sudjeluju u mreži uspostavljenoj Uredbom (EZ) br. 2006/2004., a u situacijama kršenja prava većeg broja potrošača. Isto tako uredba omogućuje djelotvornu koordinaciju među ostalim javnopravnim tijelima na razini država članica, a što će se postići određivanjem jedinstvenih ureda za vezu čija je zadaća međusobna suradnja u slučajevima kršenja prava potrošača na jedinstvenom tržištu. Naime, to znači da za potrebe istražnih radnji uredba predviđa suradnju svih javnopravnih tijela koji imaju ovlasti i mogu doprinijeti učinkovitoj istrazi kršenja prava potrošača. Osim navedenog osiguravanjem minimalnih ovlasti za istragu i izvršavanje omogućit će se učinkovita primjena uredbe, ali i brža i učinkovitija suradnja nadležnih tijela kako na nacionalnoj tako i na prekograničnoj razini te u konačnici utjecati na odvraćanje trgovaca od počinjenja povreda obuhvaćenih uredbom i osigurati da trgovci koji nisu usklađeni s propisima iz područja zaštite potrošača ne koriste praznine premještanjem svojih poslovanja u države članice čija nadležna tijela nisu opremljena za rješavanje nezakonitih praksi. Nadalje, uredbom je određeno da je potrebno odrediti tijela u svakoj državi članici koja raspolažu potrebnim stručnim znanjem i informacijama o kršenju potrošačkih prava, a koja je će imati ovlasti izdavanja vanjskih upozorenja o povredama obuhvaćenima ovom uredbom. Na posljetku, uredba osigurava učinkovite proporcionalne i odvraćajuće sankcije za povrede obuhvaćene ovom uredbom. Ovime se određuje Državni inspektorat kao jedinstveni ured za vezu, a koji će biti nadležan za koordinaciju provedbe uredbe. Određuju se tijela nadležna za provedbu uredbe te se predmetnim tijelima dodjeljuju ovlasti propisane uredbom kako bi nadležna tijela sukladno prirodi i težini povrede mogla poduzimati potrebne mjere u svrhu sprečavanja takvih povreda. Određuje se Odjel za europski potrošački centar koji djeluje u sklopu Ministarstva gospodarstva, poduzetništva i obrta kao tijelo nadležno za izdavanje vanjskih upozorenja nadležnim tijelima za provedbu uredbe. Određuju se učinkovite proporcionalne i odvraćajuće prekršajne odredbe za postupanje protivno uredbi. Implementacijom uredbe u hrvatsko zakonodavstvo putem ovoga zakona uklanjanju se prepreke u prekograničnoj trgovini te se doprinosi povećanju prava potrošača kao i povjerenja u e-Trgovinu na razini jedinstvenog tržišta te zaštiti tržišnog natjecanja čime će se pružiti poticajno okruženje za gospodarski rast unutar jedinstvenog tržišta EU. Slijedom svega navedenog predlaže se donošenje Zakona o provedbi Uredbe (EU) 2017/2394 Europskog parlamenta i Vijeća o suradnji između nacionalnih tijela odgovornih za izvršavanje propisa o zaštiti potrošača i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2006/2004. Zahvaljujem vam na pažnji. Hvala.
Hvala i vama. Prvu repliku ima gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče. Svakako kada govorimo o poticajnom okruženju za gospodarski rast, posebno ako mislimo na RH onda je to nešto o čemu bi mogli razviti širu raspravu. Međutim, ono što sada mene zanima u čl. 5. su navedena nadležna tijela i već je HNB u javnoj raspravi upozorila da ona nema alate da bi provodila pojedine ovlasti iz ovog zakona, pitanje mogu li doista ova tijela provesti sve navedene ovlasti koje im daje ovaj zakon? Istina je da u RH prema podacima je mali broj korisnika online kupovine, na 4. mjestu je među članicama EU, 4. odostraga, samo 40% imamo on-line kupaca, ja naravno neću to polemizirati je li to dobro ili loše, po mom mišljenju čak je u ovom trenutku i dobro, ali hoće li ova tijela ako se poveća broj on-line kupaca moći izvršiti zadaće koje ste zadali ovim zakonom.
Vrijeme, odgovor izvolite, ako želite, ako, ako, mislim nije nužno, ako želite.
Ok, mislim svakako da hoće tijela biti na razini zadatka, a ovaj povećanje prava potrošača svakako će doprinijeti i ovaj većoj aktivnosti hrvatskih građana u on-line kupovini.
Hvala lijepa. Gospodin Kirin drugu repliku, ima drugu repliku.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani tajniče, u ili kod rasprave o promjeni i …/nerazumljivo/… zakona raspravljamo o kršenju prava potrošača, ali moramo u tom svjetlu govoriti i o kršenju prava trgovaca odnosno pravo odustajanje od strane potrošača na određenu robu. Pravo odustajanja moglo bi biti neprimjeno zbog naravi naravno robe i usluga. Za robu čija vrijednost ovisi o fluktuaciji na tržištu pravo odustajanje ne bi trebalo biti primjereno ni na robu koja se proizvodi po specifikaciji kakvu traži potrošač, a također ne odustajanje nije dobro ni kod usluga recimo kod rezervacija u hotelima, kod rezervacija kuća za odmor, kulturnih i sportskih događanja gdje se tada čini šteta trgovcu. Dakle, i o tome treba [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] razgovarati. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu prvi, a zašto piše drugi, aha dobro. Gospodin Miro Bulj je, govorit će ispred Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvaženi predstavniče Vlade, kolegice i kolege, zaštita potrošača je jedno vrlo bitno pitanje, a naravno na tržištu na kojem se mi nalazimo, a ova uredba znači želi urediti ili poboljšati zaštitu potrošača na području EU i znači i unutar države. O zaštiti potrošača mogli bi govoriti puno i na tržištu se pojavljuje svašta jer jednostavno kad smo mi ušli u EU na tržištu, evo spomenuli ste povećanje gospodarskog rasta, da će ovom uredbom se osigurati povećanje rasta u, mogućega rasta u šta bi ja volio da vjerujem, a tribamo vjerovati da će biti bolje da će se u Hrvatskoj živjeti. Međutim, činjenica je da potrošači u RH plaćaju proizvode puno skuplje koji su istovjetni kao u drugim državama, a u biti, kao u drugim državama EU istoga tržišta, iste zajednice. Znači naši potrošači već u začeću nisu, u početku nisu ovaj istovjetni sa potrošačima koji su u drugim državama EU. To možemo govoriti i o telekomunikacijskim uslugama, ne samo o on-line uslugama, nego i o svim znači uslugama recimo telekomunikacijskim jer je činjenica da su u nas teleoperateri imaju puno veće cijene nego u drugim ovaj državama poglavito odakle dolaze teleoperateri i ja mislim da je to najneuređenije područje jer se isisava ogroman novac pa čak moremo govoriti i o bankarima, gdje banke 4 milijarde kuna godišnje uzmu na provizije i naknade našim građanima, 4 milijarde kuna godišnje. Imamo negdje oko 500 tih naknada čak HNB tek je prošle godine objavila te provizije, naknade, broj tih provizija, naknada, tako da u jednom jedinstvenom tržištu svi potrošači bi morali biti isti. Iste uvjete, ali je činjenica da u RH čokolada koja je u Njemačkoj puno jeftinija i puno kvalitetnija, jedino isti celofan, je puno skuplja u RH. I to tržište i zaštita potrošača kroz uredbu koju ovde donosi se sa namjerom da se zaštiti potrošač, ujedno da i trgovac zna kako se ponašati kod određenih prodaja usluga, svojih usluga ili robe, smatram da to područje Hrvatska se tek triba izboriti. Mi sad predsjedamo EU, s time se često hvalimo pa se postavlja pitanje da li smo mi jednako pravni kao potrošači unutar EU, baš hrvatski građani. To pitanje je ključno pitanje i smatram da bi ova Vlada, Ministarstvo gospodarstva o tome trebalo govoriti na svojim panelima sada kad predsjedamo EU o potrebi izjednačavanja prava i jednakost svih potrošača na području EU, a da ne bude Hrvatska samo isključivo tržište, škart skupe robe. Jel je činjenica da to utječe na naše gospodarstvo kako u poljoprivredu tako u svim ostalim, u poljoprivredi kad bi samo govorili o poljoprivredi onda bi mogli vidjeti koliko uvozimo prehrambenih proizvoda i koliki je pad gospodarstva, a isključivo zbog toga šta RH od kad je ušla u EU je postala isključivo i samo tržište njihove robe, robe iz drugih članova, ovaj država. Ja mislim da bi Vlada RH da bi zaštitila naše potrošače i naš gospodarski rast trebala čvrsto poslati poruku u, pa bez obzira čak i u ovim krizama još više jer ove krize koje se pojavljuju zbog evo sad korona virusa, da bi Hrvatska vlada ili bilo koje krize koje mogu utjecati na gospodarski pad, ekonomski pad tribala je hrabro tražiti potporu od EU da zaštiti i svoje proizvođače i svoje potrošače. Jer mi smo samo ostali tržište i viškovi roba koji dolaze ovdje i čak imamo i dokazanost tj. da puno ne kvalitetnija roba je puno skuplja u Hrvatskoj nego npr. u Njemačkoj, a isto smo kao tržište. O online kada pričamo onda možemo govoriti i o tome da tu ima raznih prevara. Ja sam nedavno gledao čini mi se na poljoprivrednoj emisiji da su ljudi preko online kupovali čak skupe poljoprivredne strojeve koji im nikada nisu dostavljeni, ali su plaćeni. Znači to područje je neuređeno, dal će ovom uredbom i sa svim ovim tijelima koje se sada osniva unutar ministarstva, da bi se ovaj zakon implementirao u stvarnosti, mislim da o potrošačima, građanima Hrvatske jel smo svi potrošači, nema tko nije potrošač, prema tome ja mislim da našem tržištu RH od teleoperatera do svih ostalih usluga, poglavito kada govorimo ja bi se htio ovdje bazirati baš na teleoperatere, puno skuplje plaćamo usluge nego u drugim državama EU. Bez obzira što je teleoperaterima puno liberalnije postavljanje njihove infrastrukture, puno manje plaćaju troškove, primjer evo u Hrvatskoj bi trebalo biti puno jeftinije korištenje mobitela i plaćanje mobilnih usluga zato što ne treba građevinska dozvola, ali i obrnuto. Najveću dobit u EU od sredstava koje mi plaćamo i naši građani za korištenje, najveću dobit imaju teleoperateri u RH. HT ima, tj. Deutsche telekoma sestrinska tvrtka 42%, a u EU je 20% marža ili dobit. Prema tome, mi smo sve liberalizirali tim tvrtkama koje daju usluge našim građanima, našim građanima je skuplje nego na drugim državama EU poglavito odakle dolaze teleoperateri i naravno da se tu izvlači i određeni novac. Tako da je to jedna široka priča o zaštiti potrošača i zaštiti naših proizvođača u biti unutar EU, jel mi da bi bili potrošači moramo imati poljoprivrednika koji će zaraditi i imati novac i koji će moći preko interneta ili kupiti stroj za novac svoj, a ne da bude izvaran i prevaren. Prema tome, ovo je jedna široka priča, ali dok predsjedamo EU vidim da pričamo o brojnim problemima, vidim da, ali hrvatski građani su kao potrošači u puno nepovoljnijem položaju nego drugi članovi EU, to je činjenica i o tome su govorili čak naši europarlamentarci koji su čak i dokazali da određeni prehrambeni proizvodi su puno skuplji kod nas, a nisu iste kvalitete kao što su u državama gdje se proizvode ti prehrambeni proizvodi. Prema tome, ja sam pročitao ovu direktivu ili uredbu EU, vidim da tu imate tijela, imate stavili ste nabrojili ste sva ta nadležna tijela HNB, evo zanima me šta će kontrolirati ta HNB. HNB nije kontrolirala, šta ona kontrolira, jedino šta može izbaciti podatak koliko je ljudi iz Hrvatske iselilo temeljem uplaćenih doznaka. Dal je HNB možda nas izvijestila da je bilo pranje para u Zagrebačkoj banci? Pranje novca. Mislim imao tu institucije u koje mi moramo imati povjerenje da će provesti na čelu sa guvernerom da će provesti i implementirati ovaj zakon koji mi donosimo. I sada kada je došla informacija da banke u Hrvatskoj služe za pranje novca, pa kako će se osjećati potrošač koji koristi njihove usluge. Mi smo jednostavno naše zakonodavstvo toliko dali na dlanu stranim bankama, stranim teleoperaterima, sve smo dali, ali na štetu naših potrošača. Bar da ima koristi na tome tržištu naš potrošač, da smo bar jednaki kao ostali potrošači u drugim državama. Ali nismo, to vi dobro znate ako me možete demantirati, ja bih volio da nas demantirate. Imamo ovdje Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga, ta agencija bi trebala služiti za kontrolu, međutim dal ona to radi? Imamo Hrvatsku agenciju za mrežne djelatnosti koji su donedavno imali istu prostoriju, dijelili prostoriju u istoj zgradi sa HT-om. Da, ovim imenom bi trebale služiti za zaštitu naših potrošača, a mislim da više služe za zaštitu tih stranih tvrtki tj. koje mi koristimo usluge. Ja sam o tome često govorio, davao sam čak i zakonske prijedloge tako da te agencije, evo kada spominjemo regulatornu Agenciju za mrežne djelatnosti i druge ove, evo Agencija za obalni linijski pomorski promet ili ako ćemo govoriti o cestovnom prometu, da li naši potrošači, evo ja ću vam navesti jedan primjer, ja sam o tome govorio nekoliko puta, nama potrošači tj. nama država lokalna samouprava, ministarstvo nadležno, županije financiraju prijevoz učenika, a kada subvencioniramo prijevoz učenika očekujemo da se naši učenici, naša djeca kao korisnici tih usluga voze, prevoze u autobusima koji su u donekle normalnim uvjetima, međutim svaki mjesec izgori jedan autobus u mom Cetinskom kraju, samo u Cetinskom kraju koliko je star. Znači mi nismo zaštitili apsolutno ništa, mi smo puštali mešetarima da je onaj novac koji plaćaju građani ili koji se plaća iz proračuna da se ne dobijaju usluge za ono što je plaćeno. MI djecu riskiramo da ne daj Bože da izgore, samo spretnošću vozača su ostala živa. Jel to usluga? Znači, imamo po svim tim temama na tržištu imamo problema, nismo zaštitili naše ni proizvođače, nismo zaštitili potrošače, jedino šta prepisivamo uredbe kao i to izgleda najpametnije što smo mi dosad napravili jel da smo zaštitili naše potrošače ove proizvođače danas bi imali domaću proizvodnju, a ne bi uvozili preko 3 milijarde EUR-a prehrambenih proizvoda, od toga najviše svinjetine i ko zna koje kvalitete i ko kontrolira tu kvalitetu. Škart robu, škart robu, znači uglavnom ono šta je njima otpad, ono što njima ne treba dolazi kod nas. Bezbroj puta sam spominjao, kod naše domaće proizvodnje spomenut ću ono šta se najviše voli u predizbornim kampanjama i ono šta najviše nedostaje to je janjetina. U jednom trenutku kad su se pojavili trgovački centri, lanci u RH u ovom obliku u kojem imamo sada, iz Australije je se pojavila janjetina koja je bila tj. Novog Zelanda 10 kuna smrznuta, iz, znači, iz Novog Zelanda samo prijevoz 10 kuna, a naš proizvođač, stočar, njemu ispod 10 EUR-a se ne isplati ta proizvodnja. Ko je kontrolirao tada te gazde, koja je to hrana, koja je to kvaliteta i to nije smiješno kolege, nego je činjenica da mi danas nemamo više čobana, stočara, stočara dobro, vi koji ste pod svjetlima ovdje Zagreba mislite da sve počinje i završava sa Zagrebom, a porijeklom ste iz tih krajeva, to je pitanje vas i vašeg odnosa prema tim krajevima jel imamo 2/3 RH, dok mi pričamo odovome, dok mi pričamo, kolega Maras nervozni ste, pričamo o ovome panfletu, 2/3 RH su prazne, a vi se smijete cijelo vrijeme i dobacivate mi.
Ja vama dajem podršku.
To šta vi meni dajete podršku ne, hvala lijepo, vi dajte sebi podršku i onima koji su oko vas, ja bi vas zamolio da ovu, kad govorim…
Molim vas još jednom upadica i opomena. Izvolite.
Još jednom smatram da Ministarstvo gospodarstva, nadležna tijela, poglavito sad i nadležni premijer Plenković, sad kad govorimo o gospodarstvu o tj. kad govorimo o zaštiti potrošača, trgovaca u RH onda bi vas zamolio da bez obzira šta ova uredba je, neće se provodit u RH, niti je ona provodiva, ovo mi donosimo da se moremo pohvaliti da smo donili još jednu uredbu, nit je NHB-a briga, nit je HANFA-e, nit je HERA-e, nit je brige, nit svih tih agencija, nit su radile u interesu zaštite i potrošača, znači svih građana i proizvođača u RH, mi smo pretvoreni samo u tržište loše robe iz drugih država i zato od vas očekujem dok predsjeda se EU da će ova Vlada jasno zaštititi svoje proizvođače, a i potrošače da budemo ravnopravni u EU. Hvala lijepo [[Upadica: Vrijeme]]
Fala vam ljepa. Fala vam ljepa. Nemojte nastavit molim vas. g. Šipić će govoriti ispred Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Evo, otvorili ste sami zaista važnu temu jer kako je i moj prethodnik rekao kolega, potrošači, svi smo potrošači i zaista prevažna tema u RH jer gdje god krenemo, u što god uđemo, što god taknemo, gdje god se okrenemo, svugdje je potrošač i svugdje je jedinka i osoba koja, kojoj treba pristupiti s puno poštovanja, ali i sa činjenicom da puno toga treba uskladiti sa zakonom, posebno ako smo u EU, a jesmo i ako treba uskladiti razne uredbe ili zakone koji još uvijek nisu u nas na snazi, al u EU jesu, potrebno je prilagoditi. U tom smislu i s tim ciljem ovaj zakon i ova, ova provedba uredbe tj. Zakon o provedbi uredbe želi naše zakonodavstvo, kako rekoh, uskladiti sa pravnom stečevinom EU. Potrošači su osobe koje kupuju proizvode i konzumiraju usluge koje im se nude na određenom tržištu proizvoda ili usluga u određenom trenutku. Zaštita potrošača je pravno područje koje se bavi zaštitom osnovnih prava građana u ulozi potrošača u najrazličitijim poslovima u kojima pribavljaju proizvode i usluge na tržištu. Naravno u RH područje zaštite potrošača regulirano je prvenstveno zaštitom, Zakonom o zaštiti potrošača. Ulaskom u EU RH je postala dijelom jedinstvenog tržišta. Cilj politika zaštite potrošača u EU je jamčiti prava potrošača u odnosu na trgovce i pružiti bolju zaštitu osjetljivim skupinama potrošača. EU donosi propise za zaštitu sigurnosti i prava potrošača uključujući u područjima koja se brzo razvijaju poput internetske trgovine opskrbe energijom i financijskih usluga. Podržava i Europske centre za zaštitu potrošača koji pružaju pomoć u prekograničnim sporovima. Kao posljedica uspostavljenog unutarnjeg tržišta, ali i tehnoloških inovacija s vremenom je značajno pojačana potreba za zaštitom potrošača u odnosnu na proizvode i usluge kupljene prekogranično, a sve više i putem digitalnih komunikacijskih kanala, trgovina putem interneta razvija se tako brzo i opsežno da znatno mijenja odnose ponude i potražnje i tako utječe na konkurentnost na tržištima EU. Podatak koji govori da je kupovina internetom u EU-i rasla sve brže i brže, prosječno na godišnjoj stopi više od 20% je nešto što još više daje u prilog da ovaj zakon mora se uskladiti, tj. mora se donijeti i zaživjeti što je moguće prije. Glavne kategorije proizvoda koji se prodaju putem interneta su potrošačka roba, poput odjeće i obuće, kozmetike, elektroničkih usluga. Zatim, tu su usluge koje se koriste u stvarnom svijetu, kao što su prijevoz, prijevozi avionima, vlakovima, autobusima, smještaj tijekom putovanja, digitalni sadržaji, kao što su filmovi, televizijski programi, e-Knjige, online glazba i videoigre, različitost i cijela lepeza ovih ponuda i potražnje zaista je nešto što još više iziskuje i ozbiljnost i odgovoran pristup svih nadležnih tijela. Ovim prijedlogom, što je za nas dijelom i najvažnije, određuje se da Državni inspektorat, kao jedinstveni ured za vezu, bude nadležan kao koordinator provedbe ove uredbe. Određuje se da tijela nadležna za provedbu uredbe kao i ovlasti tih tijela, rekoh Državni inspektorat, tu su još i Ministarstvo financija, Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture, Ministarstvo poljoprivrede, zdravstva, Agencije za elektroničke medije, dakle, Hrvatska regularna agencija za mrežnu djelatnost, itd., itd. Sve u svemu, određuje se da tijelo nadležno izdavanju vanjskih upozorenja nadležnim tijelima za provedbu uredbe, određuje se prekršajne odredbe za postupanje pozitivno protivno uredbi. Djelotvorna i ispravna provedba prava jednako je važna kao i postojanje prava potrošača. Za njihovo provođenje uglavnom su odgovorna nacionalna tijela javne vlasti. EU parlament ima važnu ulogu, ne samo u radu na EU zakonodavstvu, već i određivanju političkog programa u području zaštite potrošača, usvajanjem izvješća o vlastitoj inicijativi. Parlament je osobito aktivan u osiguravanju većih proračunskih sredstava za mjere na područjima kao što su informiranje i financijsko obrazovanje potrošača te bolje predstavljanje potrošača u državnih članicama s naglaskom na države koje su pristupile EU nakon 2004. g. Jedan od ciljeva neometanog funkcioniranja unutarnjeg tržišta je osigurati međusobnu suradnju nadležnih tijela i suradnju nadležnih tijela s ostalim javnopravnim tijelima, a sve kako bi se spriječilo kršenje ili mogućnost kršenja propisa kojima se štite prava i interesi potrošača. Nositelji zaštite potrošača su naravno, Hrvatski sabor, Vlada RH, ministarstvo nadležno za poslove zaštite potrošača, a to je ovdje prvenstveno Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta, nadležna inspekcijska tijela, zatim Nacionalno vijeće za zaštitu potrošača, udruge za zaštitu potrošača, nadležna inspekcijska tijela, itd. Ono što je jako važno, a to je da znamo da u znatnom broju jedinica lokalne samouprave nema udruga koje djeluju na lokalnom području postoji mogućnost da pojedine jedinice lokalne samouprave osnuju zajedničko savjetodavno tijelo ukoliko trgovac pruža javne usluge na području više jedinica lokalne samouprave kako je to predviđeno Zakonom o zaštiti potrošača. Jedinice lokalne samouprave na svom području moraju i trebaju poduzimati mjere i aktivnosti iz svoje nadležnosti za ovo vrlo važno pitanje. Tu možemo istaknuti i neke korake koje bi svaki čelnik lokalne jedinice, regionalne i manje, naravno, trebao poduzimati. U prvom redu, informirati i provoditi izobrazbu potrošača kroz udruge, organizirati savjetovanje potrošača, inicirati i podupirati projekte udruga koje unaprjeđuju i promiču prava potrošača te naravno, sudjelovati u provedbi Nacionalnog programa zaštite potrošača na lokalnoj razini. Završno, ovim prijedlogom RH će udovoljiti obvezama koje su proistekle iz članstva u EU. Uklanjanjem prepreka u prekograničnoj trgovini donošenjem Zakona o provedbi uredbe doprinijeti će se povećanju prava potrošača, kao i povjerenja u e-Trgovinu u EU-i što će pružiti poticajno okruženje za gospodarski rast unutar jedinstvenog tržišta EU-e. Za svaku pohvalu je svaki pokušaj resornog ministarstva i svih na spomenutih tijela da se kroz jedan jedinstveni cjeloviti pristup odgovoran, na svaki način pokuša svima nama koji jesmo konzumenti ili potrošači na bilo kojem području pomogne i olakša da se što više suzbije nelegalno tržište jer nelegalno tržište istovremeno umanjuje bilo kakav gospodarski rast i razvijanje, a isto tako, kada vidimo što se sve, posebno u ovom što se ovdje naglašava, a to je internet trgovina, što se sve nudi i koja vrsta robe, stvarno će trebati i snage i volje i odlučnosti da se suzbije onaj najmanji paketić koji suzbije prevara kroz najmanji paketić koji je naručio pojedinac, osoba ili obitelj na bilo kojem području. Je li to igračka, je li to nekakav radni kućni materijal, potrepština, bilo koje vrste, ali smo svjedoci i vidimo kroz razne primjedbe i natpise da se svakodnevno događaju kojekakve prevare na području zaštite potrošača. Evo, u tom smislu i na tom tragu, HDZ tj. klub podržat će u prvom čitanju ovaj prijedlog usklađenja uredbe, a sve u svrhu poboljšanja potrošača tj. zaštite potrošača, a to smo svi mi. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Sada je na redu gospodin Gordan Maras koji će govoriti u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, odmah na početku moram izraziti nezadovoljstvo i reći vama da prenesete predsjedniku Hrvatskog sabora da pokuša popuniti dnevni red na način da nemamo rupe u raspravama i da pokuša se malo sa dnevnim redom izazvati više interesa među zastupnicima ukoliko bi predložio oporbene točke ujutro tijekom tjedna vjerujte mi bilo bi puno više rasprave i zastupnika u samoj sabornici, jer sada evo za pola sata će vjerojatno rasprava završiti u pola 11 i do 12 neće biti ničega do glasanja. I to nešto šta mene ljuti, šta ljuti građane RH i ja vas zato molim da to prenesete predsjedniku Hrvatskog sabora da o tome u budućnosti vodi računa. Kada govorimo o ovom Prijedlogu Zakona o provedbi Uredbe Europskog parlamenta i vijeća od 12. prosinca 2017. godine vezano o suradnji nacionalnih tijela odgovornih za izvršavanje propisa o zaštiti potrošača dobro je reći da to je potrebna i koordinacija i zakon i ja bi rekao uredba koja je donešena u smislu da pomogne građanima RH, ali ja se slažem ovdje sa tezama da nije potrebno donositi uredbe i zakone samo zato da zadovoljimo formu i ponašamo se kao korektna članica EU, nego treba voditi računa o tome da našim građanima zbilja pružimo određenu zaštitu vezanu uz zaštitu potrošača i kvalitetu usluga koju bi oni trebali imati neovisno u kojem dijelu Europe žive. E sad se postavlja pitanje da li naše institucije, jer ovdje se radi o imenovanju institucija koje će provoditi i koordinaciju i koji su zadužene za provedbu uredbe EU, a to su Državni inspektorat, Ministarstvo financija, Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture, poljoprivrede, zdravstva, Agencija za elektronične medije, Agencija za obalni linijski pomorski promet, Hrvatska regulatorna agencija za mrežne djelatnosti, Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo, Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga i HNB, a koordinirat će ih Državni inspektorat. I sad se postavlja pitanje da li su te institucije napravile neke odlučne i značajne korake u bližoj prošlosti kako bi dale povjerenje hrvatskim građanima da one vode računa o kvaliteti usluga i proizvoda koji oni koriste i da ih na neki način zaštite u odnosu na ono što se nažalost na tržištu događa. I onda se odmah nameće pitanje kvalitete prehrambenih proizvoda. Znači više je napravila jedna zastupnica u Europskom parlamentu Biljana Borzan sa svojom ograničenim resursima koje ipak ima za razliku od zastupnika u Hrvatskom parlamentu, ali ih ima, u svojoj kampanji za kvalitetom prehrambenih proizvod nego cijela RH i svi ovi, sve ove institucije, ministri, ovi, oni koji se trebaju baviti tim poslom nisu napravili u proteklih godina koliko je napravila jedna europska zastupnica sa svojom kampanjom i na kraju natjeravši multinacionalke i kompanije da nakon što je Europski parlament prihvatio inicijativu koju je dala, a to je inicijativa da svi moramo koristiti odnosno potrošiti robe odnosno proizvode iste kvalitete bez obzira živjeli u Njemačkoj, Španjolskoj, Francuskoj ili Hrvatskoj, a ne da u Hrvatskoj imamo B kvalitetu proizvoda, a u Njemačkoj imamo A kvalitetu proizvoda ili u Italiji odakle dolaze recimo velike prehrambene, prehrambene kompanije. I sada se postavlja pitanje zbog čega recimo država nije napravila takvu kontrolu, zbog čega država kao članica EU na Vijeću ministara primjerice poljoprivrede, bivši ministar Tolušić ili gospođa koja je sada ministrica zašto ona ne daje takve inicijative i ne bori se za potrošače u RH. I to vam govorim samo zbog toga da skrenem pozornost da možemo napraviti što god hoćemo ako usvojimo određene propise, imenujemo određena koordinativna tijela, ali ukoliko nema akcije, ukoliko nema aktivnosti onih koji bi trebali to raditi i koji bi trebali štititi naše sugrađane neće biti ništa. Ili primjerice evo govorimo, sad sam govorio o Ministarstvu poljoprivrede i potrebi da se to kontrolira da se vrši pritisak da naši potrošači ne budu drugotni u EU ili primjerice Hrvatska pošta šta je paradoks još i u vlasništvu RH znači 100%-tnom koja je naplaćivala isporuku paketa koji su dolazili sa područja izvan RH u RH, a to nije smjela i to je radila mjesece i mjesece dok se to nije otkrilo. I opet to nije otkrio niti Ministarstvo prometa, pomorstva odnosno mora, prometa i infrastrukture, to nije internom kontrolom ustanovila Hrvatska pošta to se ustanovilo sasvim slučajno od strane korisnika i onda opet inicijativom preko Europskog parlamenta izvana smo uspjeli napraviti to da ljudi to više ne plaćaju. Znači, ono što govorim, govorim da u ovom trenutku nažalost u RH nema garancije da će ova tijela koja su ovdje navedena ili inspektorat, pa tko ima povjerenja u Državni inspektorat koji isključivo po stranačkom ključu vodi inspektor Mikulić koji drži na vlasti u gradu Zagrebu gradonačelnika Bandića sa svojim rukama u skupštini i sada taj čovjek kojem je najvažnije bilo ne da napravi inspektora po mjeri građana i gospodarstva nego da nabavi novu opremu, novi namještaj kada je zasjeo na tu funkciju u sitnoj trgovini između njega i premijera Plenkovića kako bi se namirio gospodin Mikulić i više da nema potrebu biti predsjednikom skupštine kako bi to bio gospodin Prgomet, znači u toj situaciji ko može uopće vjerovati tom Državnom inspektoratu i biti siguran da će oni napraviti kvalitetno posao. Pa evo ja ih pozivam odavde kao što smo jučer u raspravi čuli da zaštite naše potrošače, da izađu na teren i vide koliko ima baznih stanica za prijenos telekomunikacijskih usluga u RH postavljenih bez podloge u zakonskim i prostornim propisima. Neka izađu i neka ustanove, neka ne govore da su nenadležni jer niko po toj logici nadležan, ali naši građani od toga osjećaju ako ne štetu direktnu koja se može izmjeriti s obzirom da nema medicinskih istraživanja, to se sve sada govori po prilici onoga šta osjećamo, a osjećamo da ima određene štete. Ali je problem da nažalost nijedno ministarstvo, a ovdje bi po meni trebao reagirati Državni inspektorat neće izać na teren i neće to ustanoviti. I sa te strane se pokazuje da Hrvatska možda i je ušla u EU, možda jesmo dio najkvalitetnije poretka demokratskog na našoj planeti, ali kod nas ta pravila koja bi trebala vrijediti kao šta vrijede u nekim drugim razvijenijim zemljama, ja bih rekao uređenijim zemljama, nažalost još i ne vrijede. A kako će i vrijediti kada protekla dva tjedna će biti glavna stvar u Hrvatskoj barem za one koji su na vlasti odnosno koji razmišljaju samo o tome, ne razmišljaju niti o ugrozama koje se trenutno dešavaju u RH, ne razmišljaju ni o kvaliteti života građana nego razmišljaju o tome tko će pobijediti na unutarstranačkim izborima u HDZ-u i to je jedina preokupacija Vlade RH. Jučer su svi ministri, svi zastupnici odnosno ne svi, ali većina zastupnika u Hrvatskom saboru došla predat potpise sa premijerom Plenkovićem da se pokaže kako je to velika snaga i jedinstvo, ali danas tih istih zastupnika ovdje nema. Znači danas te zastupnike u Hrvatskom saboru kada trebamo raspravljati o interesima građana RH nema, znači njih to ne zanima. Njih zanima više da li će Andrej Plenković imat 35, 40 ili 28.000 potpisa, ne zanima ih to kako će se izboriti za naše potrošače, za građane koji nažalost su ostavljeni na milost ili nemilost korporacijama. Kada pogledate primjerice još jedan segment potrošača i potrošnje, znači segment električnih proizvoda koliko je ljudi u RH u trenutku isteka garancije ili nekoliko mjeseci nakon toga doživjelo problem sa svojim kućanskim aparatom, bilo to frižider, bio to televizor, bila to pećnica. Znači u RH su prošla ona vremena kada smo nevjerojatno po kućama gledali muzejske primjere pećnica, znači čudili ste se ha gledajte kako je moguće da neko ima 40, 50 godina pećnicu da ona još uvijek radi. Probajte sada otići kod bilo koga i naći takav kućanski aparat koji će raditi i duže ili osjetno duže ili dva, tri puta duže nego šta je propisana garancija za takav aparat. Obično se dešava da nakon isteka garancije u sljedećoj godini u pravilu se dešava neki defekt, kvar i onda morate ili ići na popravak koji je usput budi rečeno u većini slučajeva skuplji nego ili približno skup kao šta je i novi aparat i onda se ljudi odlučuju kupiti nove aparate. A odlučuju se kupiti nove aparate zbog toga što niko nije napravio nadzor niti gleda, niti je ustanovio, niti je napravljena analiza koliko i kako ti aparati imaju vijek trajanja i da li možda osim koincidencije ima i ne slučajnih defekata odnosno kako je to moguće napraviti u ovom elektroničkom dobu imamo proizvode sa vijekom trajanja. I ukoliko ne možemo se na taj način boriti sa korporacijama i ne možemo ih kontrolirati, nemamo resurse, znanja itd., ha znate šta možemo napraviti? Možemo napraviti obavezu da proizvod mora trajati, ne pet, ne sedam nego deset ili više godina. Ukoliko proizvod bude imao kvar u tom periodu, proizvođač bi ga trebao biti dužan popraviti ili zamijeniti. I to je nešto što bi trebali napraviti na razini EU kako bi zaštitili naše sugrađane, kako bi imali kvalitetne proizvode, ne prepuštati samo tržištu tu vrstu regulacije zbog toga što će s vremenom veliki proizvođači koji su već toliko veliki da su veći od mnogih država i moćniji od mnogih država biti neosjetljivi i moći će svojim alatima i svojom snagom sami utjecati na kretanja na tržištu. Tako da ono što ja mislim da bi trebalo napraviti i šta mi mislimo da treba napraviti i što je ponovo naša zastupnica u Europskom parlamentu gospođa Biljana Borzan najavila za mandat koji sada slijedi pred nama na razini Europi, ali najavljujem to i na razini RH od sljedećih izbora, borba za sigurnost potrošača u onom dijelu u kojem nažalost u ovom trenutku nisu sigurni, a to je da ćete nakon 5 godina za relativno skupi aparat vjerojatno u narednoj godini izgubiti njegovu kvalitetu, odnosno on će se pokvariti i morat ćete opet ući u novu kupnju i na taj način nećete imati sigurnost da je nešto kvalitetno. Na taj način mislim da mnogi od naših ljudi koji nas sada gledaju su se susreli sa tim problemom i to je nešto s čime bi se trebala baviti primjerice ova sva tijela koja smo ovdje naveli. Nažalost imam osjećaj da se oni time uopće neće baviti. Na kraju, reći ću da će Klub zastupnika SDP-a ovo podržati i još jednom izraziti nezadovoljstvo sa time da Hrvatski sabor ne funkcionira, za to nisam odgovoran ja, ja sam opozicijski zastupnik, za to nije odgovorna niti opozicija niti Klub zastupnika SDP-a, za to je odgovorna vlast. Dragi naši sugrađani, ovo što gledate u ovom trenutku u HS-u nema nijednog zastupnika HDZ-a. Niti jednog jedinog. A je, pardon, sad je došao kolega. Jedan zastupnik HDZ-a u cijeloj sabornici. Za nefunkcioniranje Sabora odgovorna je vlast i zato je potrebno što prije taj Sabor i tu vlast promijeniti. Hvala vam lijepo.
Dobro. G. Tomislav Žagar ispred Kluba zastupnika HSU-a, SNAGA-e, nezavisnih zastupnika i Nove politike.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Kolegice i kolege. Da citiram jednog čovjeka, ne znam tko je to rekao, ali sviđa mi se. Mislim da je čak u filmu Harry Potter. Nije važan broj sljedbenika već snaga uvjerenja za uspjeh. Moramo biti uvjereni ono što govorimo, kolega Maras je govorio s uvjerenjem, nastojat ću i ja, kolega Maras jer čini mi se da, mnoge teme relativiziramo u našem javnom prostoru. Tako i ovu temu. Naime, svjedoci smo da mi, neću reći tjeramo, ali potičemo djecu da nose tone papira u škole kako bi ekološki osvijestili, nešto govorimo o vrećicama, međutim, ova tema koju je kolega Maras otvorio doista je pitanje u kojem smjeru idemo i kolega Maras, ovu temu ne možemo, ja vas podržavam, ne repliciram vam, tako da ne kršim Poslovnik, nadam se. Ovu temu ne možemo gledati iz konteksta, svjetonazorskog konteksta, pa neka mene sad neko optuži da sam i socijalist i da razmišljam protiv tržišta, ali doista je točno ovo što je kolega Maras rekao. Naime, današnja tehnologija nam omogućuje, vjerujte, ne samo i današnja, to je bilo i prije 20 godina, možda i više, da se proizvede automobil koji će 100 godina se moći voziti, samo da se redovito vrši servis, znači promjena ulja, filtera i takav automobil je moguće proizvesti. Međutim, onda se postavlja pitanje kome je to interes. Nema obrta, nema zapravo puno proizvoda u jedinici vremena, nema zarade. Tome svjedoči evo i jedan slučaj, jedan prijatelj je, neki dan je bio na servisu, to je automobil, tzv. kombi, je li, kombinirano vozilo, 2500 kubičnih centimetara ili 2,5 motor, turbodizel koji normalno može proći do milijun kilometara, trebao bi. Nakon 250 tisuća pređenih kilometara doveze u servis i znate što su mu rekli u servisu kad su ga rastavili? Kaže, kupite novi motor. To je ekologija, to je naš pogled na svijet. Kakve to veze ima s ovim? Ima itekako veze, sad ću pokušati to obrazložiti. Naime, direktiva iz 2004. g. nije bila dostatna i zbog toga je donesena direktiva 2019. i upravo se ova direktiva implementira u ovaj zakonski prijedlog i tu nema uopće govora o tome da taj, ovaj zakon treba podržati, to i vi koji ste ga donijeli u Sabor imate podršku i dakle, treba ju podržati. Samo se postavlja pitanje koliko će i ovaj zakon zaživjeti. Naime, kad gledamo razliku između tradicionalne trgovine i tzv. e-Trgovine ili digitalne trgovine, osnovna razlika je u tome, ja ću opet koristiti malo iz informatičkih pojmova iz Windows okruženja. U tradicionalnoj trgovini imate onaj princip what you see is what you get. Ono što vidiš, to dobiješ. Međutim, sad se koncept mijenja i onda zapravo imate what you get is what you see. Tek kad dobiješ onda vidiš što si dobio, tek tad možeš to opipati, provjeriti i tu je zapravo ključan zapravo i smisao ovog zakona. Kako spriječiti prevare je osnovno pitanje u poslovanju, pa tako i u trgovini, a piše, jučer smo o tom raspravljati, piše na automobilima naše policije „sigurnost i povjerenje“, dakle ovaj zakon se bavi sigurnošću i povjerenjem. Kontrolira se sigurnost, ne samo sigurnosna stajališta proizvoda koje dobivate, već sigurnost sa načinima plaćanja jer kod internet trgovine se građani moraju strogo slijediti upute da ne bi bili žrtve prijevare, dakle da se ne bi njihovi osobni podaci pokrali i koristili za prijevaru, drugim riječima, da im ne bi opustošili bankovni račun. A s druge strane, to je povjerenje, povjerenje u ono zapravo, osobu koju vi ne vidite ili gospodarski subjekt, a s kojim poslujete. Evo, dozvolite mi da za početak samo kažem, evo, neke od uputa koje sam našao na internetu. Što građani trebaju napraviti ako se osjećaju prevareni. Kaže, prvo trebaju prigovoriti trgovcu, u to slabo vjerujem da će trgovac bilo što napraviti. Nakon toga ide prijava inspekciji. Tu trebate minimum podataka podnesti i ta se prijava može napraviti na 3 načina, osobno ili putem pošte, je li na adresu Ministarstva gospodarstva, putem mail adrese ili direktna prijava na link u Centralni informacijski sustav za zaštitu potrošača. Dakle, to su stvari koje na internetu možemo u ovom trenutku naći i u tom kontekstu je vidim, i ovaj zakon, kao unaprjeđenje cijelog procesa jer se uključuje niz tijela koja će biti, koja su određena kao nadležna tijela i u tom smislu, državni tajniče vas sam vas pitao, ne zato, nisam imao namjeru pitati ima li ta tijela resurse, informacijske uređaje već sam više vas htio pitati kakav je odnos prema građanima, hoće li građani kroz ta tijela doista moći dobiti adekvatnu zaštitu, drugim riječima, imaju li ovoga ta tijela kapacitete ili vremena da se bave sa svakom pojedinom, pojedinom prijavama? Jel vidimo, sama direktiva ima 3, navodi 3 kategorije povreda. Dakle, povreda je unutar EU, dakle to je svaka povreda do koje je došlo, do povrede ako je odgovoran trgovac ima poslovni nastan ili se nalaze dokazi i imovina trgovca u zemlji koja nije zemlja u kojoj se nastala povreda, znači na području EU jel? O to se odnosi direktiva, ne odnosi na matičnu zemlju. Raširene povrede su dakle, svako činjenje ili propuštanje protivno propisima EU kojima se štite potrošači, a kojima se nanosi ili će vjerojatno biti nanesena šteta kolektivnim interesima potrošača u najmanje dvjema zemlja EU koje nisu zemlje u kojima je činjenje ili propuštanje nastalo ili će se dogoditi. I treći slučaj raširene povrede s dimenzijom EU, to su, to, dakle, s ovom prijevarom moraju bit zahvaćene 2/3 zemalja EU. Dakle, vi ste naveli u ovom zakonu koja su to nadležna tijela, državni inspektorat, Ministarstvo financija, Ministarstvo mora, prometa, dobro da ne čitam, tu je bitno i Ministarstvo poljoprivrede. Vidim da se u, u javnoj raspravi pojavilo i pitanje sigurnosti hrane što nije predmet ovog zakona jer ako pogledamo prema broju, broju ovoga ili najzastupljenijoj kategoriji proizvoda u e-trgovinama u RH, na prvom redu je tehnika i oprema, na prvom mjestu, zatim su prehrambeni proizvodi i moda, dakle odjeća. Onda imamo igračke i poklone i dječja oprema, namještaj, kozmetika, knjige, filmovi, glazba, usluge, dodaci prehrani, auto moto i sve navedeno, dok je na području EU na prvom, na prvom mjestu ipak je odjeća kao glavni, glavni ovaj naručitelj. Dakle, ovdje se i u javnoj raspravi kad govorimo o hrani koja je na drugom mjestu prehrambeni proizvodi ipak se navodi kako su, kako su druga ministarstva nadležna za to, dakle nije samo predmet ovoga, ovoga zakona. Ono što, što se također može naći na internetu, a važno je u kontekstu ovoga zakona, zapravo za efikasnosti ovog zakona je preporuke koje potrošačke udruge daju građanima da bi se, da bi smanjili rizik od prijevare. Kako provjerit koje su to lažne stranice jer nisu svi brendovi, on se pozivaju na poznate brendove, ali recimo domene koje upotrebljavaju net ili ord najčešće nisu, vuče na to da se radi o lažnim, lažnim ovoga stranicama. Iako je platforma poznata ne treba značiti da, da svi trgovci s kojima ona surađuje da su također, da u njih treba imati povjerenje, ne vjerovati svakoj ponudi. Treba saznati što više o trgovcu od koga kupujete i nekad jako dobro pogledati komentare vezano za taj proizvod koji se, koji se prodaje na, na internetu osim ako to nisu, to se može prepoznati ako to nisu komentari koji su također namješteni kao prijevara da uglavnom hvale proizvod. I dakle onda su ovi, ovi, ovi, mjere koje se spominju ili kontaktirati prvo trgovca, a nakon toga ova tijela prije svega sada državni inspektorat ako, ako sam dobro shvatio duh ovoga zakona. Riječ je o nečemu što, mi nismo sad na početku tog procesa, mi se nalazimo usred procesa razvoja digitalnih tehnologija, razvoja internetske ili e-trgovine i tu se nudi sve, dakle od roba, usluga, preko digitalnih proizvoda i ovaj problem će sigurno biti sve opširniji, sve veći, dobro je da se za njega u ovom trenutku na ovaj način pripremamo. U RH vidimo da je svega 40% se obavlja kupnja preko, elektronskim putem, znači među 4 zadnje zemlje smo po, po tom postotku u odnosu na EU. I zašto sam rekao u replici da to ne mora nužno biti loše jer u principu se radi o uvoznim proizvodima i onda je za domaće gospodarstvo to možda i prilika da, da, da se, da uhvati tu zamah sa, sa europskim gospodarstvom. Dakle, ono što se isto može iz, iz podataka vidjeti da u RH mali broj, mali broj zapravo naših gospodarstvenika koristi ovakve metode prodaje, što bi trebalo povećati tako da mi budemo zapravo konkurentni na europskom tržištu, to bi bio, to bi bilo ključ. I na kraju da zaključim, što se tiče ovog zakona, naš klub će ga svakako podržati. Hvala.
Fala i vama. Sada je na redu g. Goran, Gordan Maras koji će imat svoju osobnu pojedinačnu raspravu.
Hvala lijepo.
Ispričavam se g. Maras, samo trenutak, zaustavite vrijeme. Pozdravljamo učenike i učenice Trgovačke škole iz Zagreba ovdje na galeriji, molim vas sa aplauzom. … [[Pljesak]] Izvolite g. Maras, sad teče vrijeme.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, dragi učenici i učenice. Ovo je tema koju sam već dosta, evo i u ime kluba otprilike predstavio kao, kao jednu vrlo važnu temu i kao nešto što bi trebali uzeti sa, sa praktičnom primjenom, ne samo uzeti, uzeti direktivu ili uredbu EU, to primijeniti u RH i onda na kraju da se ništa od toga ne desi i da naši ljudi, da naši ljudi nemaju iste standarde ili istu zaštitu potrošača kao šta imaju u drugim zemljama EU. Naveli smo primjere i naveo sam osobno primjere i situacije koje smo imali u prošlosti gdje država ima dosta velike resurse, gdje bi joj trebalo biti u interesu da štiti naše sugrađane kod prehrambenih proizvoda, kod poljoprivrede, kod, kod konditorskih proizvoda, kod, kod primjerice poštanskih proizvoda i usluga, znači sa te strane država je tu trebala reagirati u određenim situacijama, nažalost to se nije događalo i obično su sporadično i pojedinačne inicijative imale puno veći utjecaj nego što je to imala koordinirana akcija državnih agencija ili ministarstava. Znači, još jednom za zabrinuti je ljudima u Hrvatskoj vladi u zadnjih 5 godina da je aktivnost jedne zastupnice u Europskom parlamentu zasjenila cijelu državu. Znači i cijelo Ministarstvo poljoprivrede jer kako je moguće da kroz tu inicijativu gospođe Biljane Borzan se izborimo za naše sugrađane da imaju identičnu kvalitetu prehrambenih proizvoda konkretno neki su se i šalili pa su je zvali Biljana Nutella, ali nije to šala to je nešto šta je za hrvatske građane, možda nije sad bitna Nutella, ali je bitno da se pokaže da nismo građani drugog reda u EU i da jednako vrijedimo kao što vrijede i građani Italije koje predstavlja i zastupa naše, naše ovaj, neke da jer imaju dvojno državljanstvo, tako da naš kolega Furio Radin, a sa druge strane ili Nijemce ili neke druge stanovnike EU. I sada se postavlja pitanje, a zašto država takve stvari ne radi? Zašto država primjerice ne reagira i ne vidi da primjerice Hrvatska pošta naplaćuje uslugu koju ne bi trebala naplaćivati i na taj način uzme milione kuna našim sugrađanima dok se oni sami ne pobune i dok onda opet netko treći ne reagira i ne napravi nešto šta je ispravno, a to je da se ne naplaćuje ono što se ne bi trebalo naplaćivati. I sa te strane moram priznat da sam dostav skeptičan pogotovo kada vidim u ovom trenutku interes Vlade koji je nikakav za bilo šta osim za izbore u HDZ-u, čak ih ne zanima ja bih rekao niti zakonodavna inicijativa, ni rasprava u hrvatskom parlamentu, jer evo kažem vam još jednom da je sramotna situacija koju ovdje imamo, da ćemo uskoro prekinuti raspravu i čekati u 12 sati glasanje i onda razmišljati da li se premijer Plenković dogovorio sa manjinskim zastupnicima i da li uopće treći puta u tri tjedna uopće ćemo imati većinu i mogućnost glasati o raspravljenim zakonskim inicijativama. Zbog čega nema inicijativa koje su dale, koje su dale opozicijske stranke, zbog čega ne popunimo dnevni red i pokažemo građanima da se borimo za njihove interese i da želimo pričati o njihovim problemima. I onda naravno kada imate tu cjelokupnu situaciju, kada imate takve okolnosti postavlja se pitanje pa zašto bi netko vjerovao da će primjerice Državni inspektorat dobro koordinirati pitanje zaštite potrošača u RH, zašto bi netko vjerovao da je to Andriji Mikuliću bitnije nego da ostane predsjednik HDZ-a zagrebačkog nakon što prođu sada izbori bez obzira šta ga vjerojatno Andrej Plenković ne želi za predsjednika, ali bitnije mu je to nego da kontrolira i štiti hrvatske, hrvatske građana i da štiti i da pokazuje da naši potrošači imaju identičan status kao što to imaju u nekim drugim zemljama. Ministarstvo financija, HNB, 100% sam siguran da naknade koje plaćaju naši građani i kada bi se uspoređivale, a tu se ne radi samo o riziku tržišta odnosno cijeni kapitala u RH, jer kada imate kredit ajde onda možete reći da u Njemačkoj je to nula ili čak nekada i negativna kamatna stopa na neke kredite, a u Hrvatskoj je 3% zbog toga što je takvo okružje, zbog toga šta imamo lošu Vladu, zbog toga šta se vrlo slabo provode reforme, ali kada imate naknade i onda kada vidite da neke naknade koje se naplaćuju u RH uopće ne postoje u nekim drugim zemljama jer njihovi regulatori ne dozvoljavaju takvu vrstu naplate naknada onda se postavlja pitanje zbog čega HNB ne dotjera tržište u RH da bude identično tržištu u Austriji ili Italiji. Zbog čega na financijskom tržištu hrvatski građani su u nepovoljnijem položaju nego što su Austrijanci ili Talijani. Zbog čega se to ne radi? I da li treba vjerovati da će sada Andrija Mikulić uspjeti izkoordinirati guvernera Vujčića ili ministra Marića ili ne znam tko su sve čelnici ovih tijela jer neke od ovih, bez obzira što su postali ministri prije već ne znam koliko, skoro pola godine jednostavno u medijima ni ne vidimo niti imaju ikakvih tragova u njihovom djelovanju. Tako da podržat ću ovaj zakon, podržat ću sve moguće inicijative koje će ići u korist hrvatskih građana, ali moramo biti svjesni da samo zakonske inicijative i prijedlozi zakona koji su vezani uz određene problematike neće dovesti do toga da naši sugrađani osjete neke konkretne pomake, neće dovesti do toga da budemo u istoj poziciji kao što su i druge europske zemlje. I nažalost smo se sveli, barem ja imam takav osjećaj na čisto tehničko izglasavanje, a u Hrvatskoj ta pravila ne vrijede. Znači, možda još jednom ću reći, možda imamo zakonodavstvo i možda imamo rješenja, možda imamo sustav i društvo demokratski najrazvijenije kada govorimo o EU i živimo u takvom društvu u odnosu na, na bilo koji drugi dio našeg planeta zemlje, ali nažalost u Hrvatskoj ta prava ne vrijede i te prakse se ne poštuju. Znači i u EU postoje razlike između zemalja i standarda koje one poštuju i na koji način žele razvijati budućnost svoje zemlje. Primjerice Poljska ili Mađarska žele razvijati svoja društva na jedan zatvoreni, tvrdi introvertirani način i ja mislim da to nije put kojim bi trebala ići RH. Ja mislim da mi moramo na drugi način se postaviti i na neki način pokazati da želimo biti moderni, progresivni kao što su to primjerice neke druge zemlje u EU, primjerice Skandinavske zemlje ili zemlje Beneluxa tko da sa te strane kolegice i kolege možemo napraviti bilo kakvo zakonodavstvo želimo, ali ako praksa ne pokaže da ga provodimo, da nam je u interesu da naši građani od njega imaju koristi na kraju neće biti ništa. Ukoliko imamo društvo u kojem zamjenik ravnatelja policije vozi 200 i gleda mu se kroz prste jer je reko na tajnom zadatku sa svojim osobnim automobilom i to prođe lišo i na kraju sad izgleda da će čovjeka vratiti HDZ u poziciju u MUP odnosno u policiju onda vam je sve jasno. Onda vam je jasno u kakvoj zemlji živimo i kakvi su standardi koje je HDZ postavio pred nas. Standardi koji nisu dobri, standarde koje treba mijenjati. Što prije to promijenimo imat ćemo više ja bi rekao i energije i emocije da mijenjamo naše društvo. Znači ovo, ovo sada gledate danas u Hrvatskom saboru vjerujte mi Hrvatski sabor ne bi trebao biti. Ne samo to da nema zastupnika, to je jedna stvar, ali da nema zakonodavnih inicijativa da se rasprava ne odvija dok sabor zasjeda, da se kvorum rasteže tri tjedna, to je nešto šta je tužno. Hvala vam lijepo.
Imate i repliku gospodina Žagara.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Maras jedno svjetlo da bacimo još na ovaj, na ovaj prijedlog zakona. Naime, spomenuli ste Hrvatsku poštu dobro je da i ovoga razvijamo u RH digitalno tržište, mislim da i Hrvatska pošta ima portal žuti klik, internetski portal. Međutim, znate šta se događa još uvijek u Slavoniji, da spominjemo i te djelatnike Hrvatske pošte oni vam jure od jednog do drugog ureda zato što su mnogi uredi zatvoreni pa rade na 2-3 ureda, onda vam oni prodaju, možete kod njih ugovoriti Diners karticu, dopunsko ili životno osiguranje, možete naručiti frezu, motornu pilu, karike za Golfa, možete svašta kod njih naručiti, to ljudi sve rade, a možda će upravo ovaj digitalan način narudžbe možda će ipak te ljude dovesti u malo manje stresnu situaciju. Oni jednostavno s tim načinom poslovanja i Hrvatske pošte i svim što je njima nametnuto jel da budu i bankari, to nije dobro jer to radnika dovodi u stresnu situaciju. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Maras vidio sam da ste imali namjeru dići ruku, pa vam dajem riječ. Izvolite, možete odgovoriti.
Ne ja sam dignuo, dignuo sam ruku, evo pitajte kolegu, niste dovoljno pozorno pratili.
O, onda nisam vidio. Sad teče vrijeme, izvolite.
Hvala vam lijepo. Kolega Žagar kao što ste rekli, pošta se bavi svime i svačime, ali ja ne vidim pretjerano nešto loše u tome jer mislim u stresnoj situaciji su više-manje svi radnici koji egzistiraju na tržištu i liberalizacija neminovno dovodi do toga da će i pošta morati nuditi neke druge usluge jer konkretno tržište se mijenja, klasične, klasične poštanske usluge se polako napuštaju i jednostavno pošta se treba transformirati i na taj način pokušati usmjeriti prema novim tržištima, dostava je pošiljaka, kupnja trgovine svega onoga što ima. Ono što ne bi smjeli izgubiti kod pošte, taj socijalni element, a to je da naši građani imaju dostupnost pošte u nekom krugu svojem životnom što nažalost često nemaju jer se pošte svakim danom sve više i više zatvaraju. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I na kraju posljednja pojedinačna rasprava pripada gospodinu Bulju. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, kao što sam rekao govorim u ime kluba tu još ima nekih stvari o kojima bi se dalo raspravljati, naravno poglavito o potrošačima jer kao što sam rekao svi smo mi potrošači i svi mi dijelimo znači iste probleme. Međutim, nejednakost kako između država tako i unutar je ogromna. Pa za osnovne stvari mi, naši potrošači imaju ogromne razlike, evo za vodoopskrbu za plaćanje vode imamo skuplju vodu recimo u Dalmatinskoj zagori nego u drugim krajevima zbog toga šta je dole prepumpne stanice, a koštaju puno troše električne energije i naši građani nisu ni tu jednaki. Znači u nas čak ni voda, znači pravo na vodu treba imati svaki čovjek na pitku vodu, u nas čak ni to područje nije definirano u nerazvijenim područjima, brdsko-planinskim područjima je skuplja voda zbog te skupe energije, zbog prepumpnih stanica nego u ovaj u drugim krajevima. Al kad govorimo o potrošnji i potrošačima, vi ste ovdje sve naveli, naveli ste nadležna tijela i sad kad pročitamo ta nadležna tijela, kad pročitamo sve što ste vi ovde naveli, znači koje djelatnosti na koji način poglavito spominjete ovaj problem on-line trgovine i kontrole, međutim ja ću još jednom ponoviti najbitnije poglavito sad kada predsjedamo EU jer to često ističemo, Ministarstvo gospodarstva također radi se i proračuni, financijska razdoblja za idućih 7 godina, govori se o jednakosti EU, znači da budemo svi jednaki, a ja tvrdim ovdje javno da potrošači u RH tj. građani u RH na tržištu nisu jednakopravni kao i ostali građani unutar EU. Pa kad govorimo od telekomunikacijskim uslugama ili bilo kojim uslugama, znači sve ova nadležna tijela koja ste vi navela, koji ste naveli od HNB-a, Hrvatske agencije za nadzor financija, financijskih usluga do Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Ministarstva mora, prometa, infrastrukture, poljoprivrede mi bi mogli u svakom segmentu govoriti o problemu znači naših potrošača. Jer naše tržište, kao šta sam i rekao, naše tržište 3 milijarde samo EUR-a, i to je porast ogroman, svake godine uvozimo prehrambenih proizvoda i naš potrošač, ovdje naši građani puno nekvalitetniju robu ili istu, istu robu plaćaju puno više nego u drugim državama EU, pa radilo se to o Njemačkoj, Italiji i o tome imamo dokaza i brojnih primjera da ne nabrajamo od raznih ovaj čokolada i ostalih. Međutim, to bi se reklo isti, isti celofan samo unutra je drugi materijal puno nekvalitetniji kod nas. Naše tržište, hrvatsko tržište, mi moramo štititi, moramo štititi naše domaće proizvođače i davatelje usluga, tako da sam suglasan u ovom dijelu što je postavio kolega Žagar po pitanju, a ne slažem se sa kolegom Marasom gdje kaže da pošte treba apsolutno liberalizirati jel pošte su u nekim dijelovima RH jedino šta imaju. Ja vam mogu nabrojiti, brojna mjesta, pošte se tu gase i tako se život gasi u brojnim, u 2/3 RH, u većim dijelovima, u, u, znači u najvećem dijelu RH, u brojnim naseljima su pošte jedino što je ostalo, svjestan danas Internet il online prodaje, al te pošte treba sačuvati jel ti ljudi ostaju tu na tom tržištu i oni imaju takvu naviku. Nažalost, tu je ostala starija populacija kao i u mojoj Dalmatinskoj Zagori, al nažalost i te pošte se gase i s time se u biti gase zadnje institucije nekakve, tog mjesta koje su bile prepoznatljive. I zaista ovdje trebamo biti oprezni, ja nisam za liberalizam tolkih razmjera kao što je socijaldemokrat Arsen, ovaj pardon Gordan Maras po pitanju pošta. Pošte u određenim našim mjestima su jedino šta je ostalo, mladi ljudi su iselili, pošta im je jedini i poštar jedini doticaj sa svijetom i jednostavno liberalizacija u tim nekakvim okvirima mora država imati svoje nekakve institucije koje će tj. nekakve svoje, evo u ovome slučaju poštu. Što se tiče Ministarstva poljoprivrede ja sam napomenuo da u RH naši potrošači tj. mi kao potrošači konzumiramo hranu koja se prekogranično uvozi na razno razne načine, poglavito kad gledamo evo ja mogu samo uzeti primjer svinjetine da mi danas uvozimo preko milijardu kuna svinjetine i to rapidno raste i naravno da je to više nego nekontrolirano, pa tako da danas gubimo čak i brendove i ta, i brendove proizvodnje, znači konačne proizvodnje od pršuta nadalje, mi kao turistička država bi morali zaštititi puno više unutar EU i sad kad predsjedamo, opet ću ponoviti, mi bi morali zaštititi i naše proizvođače i potrošače, od uvoza štetne hrane koja je skuplja puno nego puno kvalitetnija u drugim državama, a evo po pitanju kolko smo se mi u ovome kaosu jel je, najviše me iritira kad spominjete gospodarski rast. Mi govorimo o internetskoj prodaji koja je u RH na nekoliko postotaka, na zapadu je puno veća, to triba iskontrolirat jer zaista tu je prostor za malverzaciju velik, čak su ljudi evo rekao sam da sam pratio na poljoprivrednoj emisiji, dobio sam tu informaciju, gdje su ljudi i po medijima je bilo, uplatili skupe poljoprivredne strojeve, traktore, a nikada nisu dobili ovaj svoj, taj svoj traktor, prema tome, to triba iskontrolirat. Ali u RH tribamo mi zaštititi domaće proizvođače jel mi ovdje samo ćemo, u biti ovaj zakon, što mi prepisivamo uredbu da zaštitimo samo strane proizvođače, pa u nas je sve skuplje, u nas telekomunikacije su usluge puno skuplje nego u drugim državama, a teleoperateri imaju najveću dobit u RH, puno manju nego iz država recimo u Njemačkoj odakle dolazi teleoperater i ništa mi nemamo bolju uslugu internetsku nego, kao potrošači, nego što oni imaju drugu, nego dapače, puno bolju imaju uslugu. Jel se liberaliziralo, evo postavljanje baznih stanica, ja sam dao i zakon i žao mi je šta je se tada glasalo protiv toga zakona i HDZ i SDP nisu podržali taj zakon da bazne stanice se postavljaju uz građevinsku dozvolu i zato imaju ogromnu dobit teleoperateri u RH, a to naši potrošači plaćaju, ogromnu dobit, znači u nas je jedan neuređen prostor, tako da samo usklađivanje sa direktivama i Uredbama EU, to je lipo čut ovdje pod svjetlima Zagreba, al u realnosti zbog ovakvih politika imamo 2/3 RH prazne. Najprije smo ostali bez proizvođača i davatelja usluga, a sad ostajemo i bez potrošača. Ne znan za koga donosite ovo kad ispraznite državu, jel taka je RH, jel mi nemamo hrabrosti sada reći u EU tu kad predsjedamo da zaštitimo domaće proizvođače, jel ako nemamo mi domaće proizvođače, vjerujte mi, i radno misto u mojoj Dalmatinskoj Zagori il bilo gdje drugo, u Slavoniji, Gorskom Kotaru, ako nemamo proizvođače, ako nemamo radno mjesto, neće bit doli ni potrošača, bit će nešto oko ovih velikih gradova i to je to. Mi moramo, znači unutar EU se izboriti, a ne sve davati na pladnju i bit samo njihovo tržište njihovih roba koje oni sad uređuju zakonom kad smo uništili sve naše proizvođače i davatelje usluga i sad treba uništiti jednu malu poštu u nekom selu, Kijevu ili ne znam di i to kad kažu još socijaldemokrati. Ta pošta je i jedino doticaj sa svijetom tih ljudi, nekolicina koji su ostali tu, još i to triba ukinut. Triba znači kažnjavat, državni odvjetnik se bavit sa mačkarama na tim područjima, a ovi što su opeljušili RH prvo od moga novca za naoružanje, nego evo imenovat ćemo državnog odvjetnika za mačkare, onaj koji je prvi otišao u Imotski ja ga predlažem za državnog odvjetnika. Pa gospodo, pa nije dovoljno samo prepisivat uredbe i rugat se sa dvije trećine Hrvatske jel mi na ovom tržištu nismo bili spremni. Mi smo najprije uništili svoje proizvođače, poljoprivrednike, gospodarstvenike i sada nema potrošača jel nema radnih mjesta. A ovaj pamflet možemo glasat uredno je ovo napisano je na štetu hrvatskih građana, a u zaštitu stranih proizvođača … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Jako zanimljivo, ali vrijeme je neumoljivo. Gospodin Žagar, replika.
Hvala. Kolega Bulj potakli ste me da kažem ovo, dakle tu ste u pravu. Čitam sad podatak da u Dalmaciji i Istri ne stignu ispeći rakije koliko je potrebno za sezonu, a mi smo sve napravili, sve smo napravili da u Slavoniji rakijske kotlove maknemo iz dvorišta, nema ih više. Pogledajte, uglavnom su predani za stari bakar. Mi pravimo po Slavoniji, a ne samo po cijeloj Hrvatskoj već u Slavoniji to nekakve inkubatore poduzetničke, radimo institute za istraživanje mlijeka, svašta mi radimo, a ono gdje možemo, gdje imamo proizvod siguran, gdje imamo tradiciju, gdje imamo na kraju krajeva i resurse, tu su prije svega slavonska šljiva gdje možemo tu rakiju peć, više je ne pečemo. A onda čitam u novinama da u Dalmaciji i Istri ne mogu napeć rakije koliko treba. I onda se pitam zapravo kud mi to idemo i što je naš cilj i u razvoju sela, a onda na kraju krajeva i razvoju gospodarstva pa ako hoćete i turizma. Hvala.
Odgovor, izvolite gospodine bulj.
Da, sve je lijepo napisano ovom uredom koju mi prepisivamo, ali ste u pravu. Potrebe za rakijom su ogromne, a mi uvozimo, ali smo zabranili seljaku da tradicionalno da bi se dodvorili u pregovorima europskim činovnicima, da na tradicionalan domaći način peče rakiju i vrlo malo ćete to vidjet kako šljiva u Slavoniji tako lozovača u Dalmaciji. Zabranjeno, puste kazne, ne smiju se šparoge brat, ne smije se ništa. I koga mi štitimo? I sada kada smo sve to uništili, naš način tradicionalnog življenja na tim područjima da bi se dodvorili nekakvim uredbama i nekakvim činovnicima kompletnu domaću proizvodnju smo uništili od poljoprivrede, gospodarstva, ne bitno, do brodogradnje jer nismo mogli opstati na tom tržištu, ciljano, dodvornički, sluganski potpisivajući tko zna šta u predpristupanju sa EU. I šta sad? Sada donosimo i prepisivamo njihove uredbe kako bi njih štitili i radili u interesu njihovom.
Hvala. Gospodin Maras, vi ste na redu.
Hvala lijepo. Gospodine Bulj vi ste vjerojatno krivo razumili, ja nisam se zalagao da se liberalizira … nemamo u mjestima, ja se upravo suprotno zalažem za to da jedna od komponenti kvalitete života našim sugrađanima bude osigurač da imaju dostupno pošte u određenom krugu gdje žive, da se ne desi da primjerice nekom otoku nema pošte ili naravno gdje ima dosta stanovnika ili negdje drugdje, ja nisam za to. Mislim da je vrlo važno da država razvija još uvijek i daje potporu poštama da zadrže broj poslovnica kako bi što kvalitetnije mogle pokriti površinu. Ja sam govorio o liberalizaciji usluga s obzirom da se stvari mijenjaju da pokušaju oni širiti usluge u tom smislu i pokušaju nadomjestiti prihode onih koji su pali recimo iz dostava pisama ili nešto slično. Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite gospodine bulj.
Kolega Maras, mi pristupanjem … vi ste socijaldemokrat da ste toliko za liberalizaciju u tom smjeru, nažalost trendovi su takvi. I ono što ću vam još jednom reć, na područjima RH u Dalmatinskoj zagori u Zaleđu evo gospodina Vidovića doli u Šibenskom zaleđu, Skradinu ima mjesta gdje je pošta jedino što je ostalo i to se gasi, poglavito ak su stariji ljudi. Ja sam svjestan da tehnologija ide naprijed, da Internet online trgovina da to ide naprid, međutim na tim područjima je pošta ono što je ostalo i država tu mora imati jednostavno načina da se održe te pošte jel jedini doticaj tom svijetu je sa poštama. Ali nažalost, dodvoravaju se kolega Maras, naše politike pri ulasku u EU mi smo uništili domaću tradicionalnu proizvodnju i sada donosimo uredbe kako bi zaštitili tržište, ali stranih štetnih proizvoda u RH. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U mom mjestu nema pošte tako da sam s vama solidaran. 11,03 minute u 12,00 glasovanje i zaključujem raspravu naravno. STANKA U 11,03 SATI
Prijedlog Zakona o provedi Uredbe EU 2017/2394 Europskog parlamenta i vijeća od 12. prosinca 2017. o suradnji između nacionalnih tijela odgovornih za izvršavanje propisa o zaštiti potrošača i o stavljanju izvan snage Uredbe EZ broj 2006/2004, prvo čitanje, P.Z.E: broj 844. Predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak Prihvaća se navedeni prijedlog zakona i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 102 za i 1 suzdržan donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Godišnji izvještaj o radu Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva za 2018. Podnositelj je Nacionalna zaklada za razvoj civilnog društva. O ovoj točki dnevnog reda glasovat ćemo sukladno čl. 44. st. 4. Poslovnika HS. Sukladno prijedlogu matičnog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Prihvaća se Godišnji izvještaj o radu Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva za 2018.g., molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 88 za, 8 suzdržani i 2 protiv donijet zaključak kako ga je predložilo matično saborsko radno tijelo.