Idemo na sljedeću točku dnevnog reda - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta razvoja sustava odgoja i obrazovanja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 405. Predlagatelj je Vlada. Prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod utvrđivanja dnevnog reda. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, financije i državni proračun, obrazovanje, znanost i kulturu. Državni tajnik Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa, Nevio Šetić će dodatno obrazložiti kratko Prijedlog. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvažene gospođe zastupnice, gospodo zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta razvoja sustava odgoja i obrazovanja. Dopustite mi da u nekoliko riječi izložim. Donošenjem zakona, ovim zakonom potvrđuje se ugovor o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj koji je sklopljen 17. listopada 2005. godine. U protuvrijednosti 67,8 milijuna eura. Temelj za ovaj zakon, tj., ugovor o zajmu nalazi se u strateškom dokumentu Vlade Republike Hrvatske pod naslovom "Plan razvoja sustava odgoja i obrazovanja, 2005. do 2010. godine". Ovim strateškim i razvojnim dokumentom koji je Vlada Republike Hrvatske usvojila 9. lipnja ove godine, a koji je temelj na sveobuhvatnom promišljanju vezanom uz poboljšanje u odgoju i obrazovanju. Koji je, kao što je već poznato, ovaj plan Međunarodna banka za obnovu i razvoj ocijenila jedinim od najboljih u regiji u području tranzicijskih zemalja drži jedino onaj poljski bolji od ovoga. Cilj je plana razvoj i usmjeravanje cjelokupne politike, unaprjeđivanje odgoja i obrazovanja kao sustava koji povezuje zakonske, kadrovske, materijalne, znanstvene i stručne pretpostavke. Kao što sam već istaknuo, visina zajma je 67,8 milijuna eura i on omogućava rješenje niz projekata. Ja ću ovdje iznijeti, gospođe i gospodo zastupnici, one ključne komponente koje smo svrstali u 4 projekta. I to, poboljšanje kvalitete učinkovitosti odgoja i obrazovanja koji se temelji na stvaranju škole znanja radi unaprjeđenja obrazovnog sustava. Posebna pozornost usmjerena je na osuvremenjavanje sadržaja metoda rada u školama, vrednovanje postignuća i trajno profesionalno usavršavanje nastavnika. Poseban cilj odnosi se na decentralizaciju upravljanja obrazovanjem. Cjelokupan sustav odgoja i obrazovanja u svojoj ponudi i provedbi osnažit će se usklađivanjem s obrazovnim standardima Europske unije. Druga komponenta koje se posebno izlaže je poticanje trajnog profesionalnog usavršavanja nastavnika i drugih zaposlenika u obrazovanju, poboljšanje praćenja i vrednovanja. U Hrvatskoj trenutno postoji više kategorija nastavnika koji su obrazovani u različitim vrstama ustanova. Srednjoročni i dugoročni cilj za hrvatsko nastavničko osoblje je postizanje visokoškolske kvalifikacije za cijelu struku kako bi se stručnost i status nastavničkog osoblja izjednačili sa svim stupnjevima obrazovanja. Budući da se od 2009. godine uvodi državna matura potrebno je izraditi standarde za praćenje i vrednovanje postignuća, ali i samo vrednovanje učenika, nastavnika i škola, te vezano uz to educirati učiteljstvo. Treća komponenta sastoji se u razvoju strategije upravljanja odgojno-obrazovnim sustavom i njegovu učinkovitost. Dakle, jačanja, upravljanja i vođenja. Uspješan odgojno-obrazovni sustav zahtjeva dobru administraciju te učinkovito financijsko financiranje zajedno s drugim mehanizmima upravljanja, primjenu obrazovne politike omogućuje odgovarajuću raspodjela rada na one koji donose odluke, na one koji upravljaju, dopune u zakonu, decentralizacija vlast te reforma sustava financiranja povećali su potrebu za uspostavom drugačije administracije odgoja i obrazovanja osobito u pogledu vrednovanja i upravljanja izvedbo i konačno četvrta komponenta odnosi se vrlo precizno na podršku lokalnoj razini i inovacijama. Podrška lokalnom potaknutim prijedlozima planova razvoja odgoja i obrazovanja kao inovacija unutar dogovorenih kriterija, razvoja sustava odgoja i obrazovanja. Isto tako dio ovog novca iz zajma koristit će se za ukidanje trosmjenske nastave i smanjenje dvosmjenske nastave u školama kroz proširenje odgojno-obrazovne infrastrukture i njezine usluge prema obiteljima i učenicima kroz različite ponude izbornih i neformalnih izvannastavnih aktivnosti. I na kraju vrlo kratko, želim reći da cijeli ovaj projekt koji provodi se do 30. rujna 2009. godine bi trebao biti realiziran. Evo, zahvaljujem i stojim na raspolaganju.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo, financije i državni proračun, obrazovanje znanost i kulturu. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolege i kolegice. Ovaj Zakon je težak milijardu kuna, on nosi sa sobom milijardu kuna sredstava, od toga je negdje oko pola milijarde kuna sredstva koja su sredstva zajma Međunarodne banke za obnovu i razvoj i pola milijarde kuna Republika Hrvatska mora angažirati svojih sredstava, pola od onoga dakle što daje u obliku kredita Međunarodna banka za obnovu i razvoj, a ja sam jedini prijavljeni govornik u ime kluba. I tako to obično biva kod nas da se o pitanjima koja su doista mjerljivo važna, financijski važna, a radi se ovdje i o obrazovanju pa je valjda i to važno, zapravo usput i gotovo nikako ne razgovara, a o televiziji se vodila rasprava puna dva dana i mislim da to nije najbolji način odnosa prema javnim sredstvima, ovdje se radi dakle o milijardu kuna i radi se o sredstvima koja bi trebalo uložiti u najvitalniji sustav, sustav na kojemu treba počivati naša budućnost, a to je obrazovanje. I doista tako i kažu predlagatelji ovoga Zakona da je obrazovanje jedno od glavnih odrednica uspjeha i boljitka Republike Hrvatske s čim se naravno ne možemo ne složiti i smatramo da je ovaj zajam prijeko potreban, pa time naravno i ovaj Zakon, ali treba vidjeti kako se mi odnosimo prema ne samo Saboru ovo što sam maloprije govorio nego kako se upravo cijela administracija odnosi prema ovakovim zakonima, odnosno ovakovim zajmovima. Govori se o tome kako je to jedna od glavnih odrednica uspjeha i boljitka Republike Hrvatske, a istovremeno smo donošenjem Proračuna za 2006. godinu smanjili udio obrazovanja i znanosti u ukupnim troškovima države jer je rast budžeta Ministarstvo obrazovanja i športa bio manji nego ukupan rast budžeta. To znači da se udio budžeta Ministarstvo obrazovanja, znanosti i športa u ukupnom budžetu od države smanjio. To govori o tome što mi smatramo i kako se mi odnosimo prema jednoj od najvažnijih odrednica uspjeha i boljitka Republike Hrvatske. Inače, stanje u ovom sektoru obrazovanja je malo je reći loše, ali neću koristiti bombastične riječi, samo ću navesti neke osnovne podatke o tome. Veliki broj naših škola radi u tri smjene, u nekim dijelovima Zagreba nastavni sat je smanjen na 40 minuta tako da se može reći da škole rade čak i u 4 smjene, a mi govorimo o tome kako je to najvažnija odrednica našega uspjeha i boljitka u budućnosti. Naše škole su neopremljene, veliki broj srednjih škola nalazi se u blokadi svojih računa tako da te škole nisu u stanju nabaviti ni najosnovnija sredstva za odvijanje nastavnog procesa, kredu, u nekim zagrebačkim školama učenici moraju donositi papir ili davati 100 kuna da bi se mogli fotokopirati testovi koje će oni sutra ili ne znam kada pisati. Takvo je stanje u našim osnovnim školama, a mi smatramo da se radi dakle o najvitalnijem i najvažnijem sustavu za razvoj Republike Hrvatske. Da ne govorim o tome da usavršavanja nastavnika ga gotovo uopće nema, ono je potpuno sporadično, negdje ga ima gdje su se ravnatelji uspjeli dobro organizirati, uštedjeti nešto novca, ali u većini naših škola nema usavršavanja nastavnika, a pogotovo nema usavršavanja nastavnika kao sustava koji postoji na razini države, a naravno i u tom kao i u svakom drugom vitalnom segmentu oni koji podučavaju trebaju i sami trajno učiti. Mi nemamo u društvu baš osobito razvijen taj običaj, ali ako ga negdje treba forsirati, organizirati, osustaviti onda je to upravo sustav obrazovanja i na kraju naravno klasična tema, a to je potplaćenost naših nastavnika u osnovnim i srednjim školama. To je najpotplaćenija skupina državnih službenika sa visokom i višom školom. Nema u ovoj državi, ne samo u državnoj upravi, nego ukupno zaposlenika u državi koji imaju visoku ili višu školsku spremu, a moraju je imati temeljem zakona, a da im je prosjek plaće negdje oko 4 tisuće kuna, negdje na razini ili ispod ukupnoga prosjeka plaća u Republici Hrvatskoj i mi govorimo o tome kako je to naše vitalno područje na kojem treba počivati uspjeh i boljitak Republike Hrvatske. Što se samoga ovoga reformskoga procesa koji bi ovaj Zakon, odnosno ovaj koji je trebao podupirati treba reći da sa Hrvatskim nacionalnim obrazovnim standardom za srednje škole kasnimo, već ove godine je pošla u 1. razred prva generacija koja će za 4 godine morati polagati državnu maturu, mi nismo razvili Centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja, a Hrvatski nacionalni obrazovni standard za srednje škole još nemamo. Pa kako onda možemo imati programe, kako možemo imati udžbenike za te programe i s čim ćemo se suočiti nakon 3 i pol godine kada ti učenici budu trebali polagati državnu maturu? Hrvatski nacionalni obrazovni standard za srednje škole tek je u fazi izrade, a nacionalni ispiti koji trebaju biti kontinuirani od početka, od 1. razreda da bi se temeljem toga programa, temeljem udžbenika koji na njemu počivaju, da bi se mogli provoditi završni ispiti dakle državne mature treba učenike pripremiti nacionalnim ispitima koji su stalni i kontinuirani, a mi nemamo još ni standarda, nemamo ni programa, nemamo niti udžbenika temeljem toga, tek smo nedavno imali taj Zakon o udžbenicima, a Centar za vanjsko vrednovanja obrazovanja koji treba odigrati ključnu ulogu u tom procesu se predskoro ustrojava. Mi smo ovdje prije nekoliko dana tjedan ili dva dana dodijeli statut centra koji se pojavio pred Hrvatskim saborom sa više od godinu dana osnutka centra kao da imamo beskonačno vremena. To se radi o procesu koji bi trebalo zaključiti u nekoliko idućih godina a mi samo za podnošenje statuta na potvrdu Hrvatskom saboru trebamo više od godinu dana. Pa šta onda možemo očekivati u pogledu ostalih puno zahtjevnijih procesa u ovom sustavu nego što je podnošenje jednoga statuta jednoga centra. Vlada Republike Hrvatske svojim programom razvoja osnovnog i srednjoškolskog obrazovanja predvidjela je da 2010. godine bar polovica škola u Republici Hrvatskoj, osnovnih škola budu škole sa jednom smjenom, jednosmjenskom nastavom odnosno škole sa cjelodnevnom nastavom od 9 do 17 sati. Da bi se to moglo postići trebalo bi sagraditi negdje oko 40 tisuća kvadratnih metara učioničkog prostora, samo toga. Da bi se to moglo pak postići trebalo bi uložiti negdje oko tri do četiri milijarde kuna u iduće četiri godine da bi se 2010. godine ostvario taj plan Vlade Republike Hrvatske, plan koji je sam po sebi zapravo neambiciozan a ovim sredstvima ovdje se radi o svega milijardu kuna, dakle četiri ili pet puta manji i taj se novac neće koristiti za izgradnju škola ili bar uglavnom neće nego za sve ostale funkcije kao što je to ovdje navedeno u ovome prijedlogu a to znači za poboljšanje kvalitete odgoja i obrazovanja, dakle u vrlo jednom širokom smislu rečeno, trajno profesionalno usavršavanje nastavnika što je naravno potrebno, strategiju upravljanja odgojno-obrazovnim sustavom teško je zaključiti što to znači. I potporu gospodarskom razvoju i regionalnom razvoju svakako treba biti ali trebalo bi to biti puno preciznije da bi se u biti moglo razumjeti o čemu se radi. A kada se radi o strategiji upravljanja govori se o potrebi decentralizacije. Pa zaboravlja se da smo prije pola godine u ovom Saboru donijeli zakone kojima se sustav obrazovanja osnovnoga i srednjega centralizira. Imenovanje školskih odbora koja su prije bila u izravnoj ingerenciji škola odnosno roditelja mi smo prebacili na jedinice lokalne samouprave. Nastavnička vijeća i vijeća roditelja imaju pravo predlagati ali konačnu riječ daje predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave i time smo učinili korak ka centralizaciji toga sustava a ovdje govorimo o potrebi njegove decentralizacije s čime se ja naravno potpuno slažem. I taj kao i svi naši sustavi zreo je za decentralizaciju i ta je decentralizacija potrebna ali ne možemo to postaviti kao temeljni cilj, dizati kredite da bi to postigli a maloprije smo toga vukli poteze koji su potpuno u suprotnom smjeru, da ne kažem da su školski odbori dobili neke ingerencije u pogledu smjenjivanja ravnatelja na primjer koje prije nisu imali. I to je isto jedan korak prema centralizaciji sustava a ovdje govorimo kako je jedan od ciljeva koji će financirati ovaj zajam decentralizacija sustava. Netko tu nešto krivo radi. I na kraju u vezi sa načinom kako ćemo koristiti tih milijardu kuna u iduće četiri godine. Ponajprije, u proračunu za 2006. godinu trebali smo predvidjeti nekakvih stotinu 20 milijuna kuna kao naš udio u tom zajmu, udio Republike Hrvatske. Time pokazujete da ste doista odabrali to kao strateško područje i da ste spremni i sami uložiti pola toga novca da bi dobili ostalu polovicu kredita. To apsolutno nije bilo moguće vidjeti iz našeg proračuna. To se naravno ne odnosi na već angažirana sredstva. Kako će se ministarstvo postaviti u tom smislu, gdje su ti novci, kako će ih steći, da li će iz onoga što je već angažirano a što liči na ovaj opis reći to je to. To naravno nije ideja. To je protivno samoj ideji. Treba angažirati dodatna vlastita sredstva. To je naravno isto pitanje, a naravno apsolutno je nejasno na koji način će ta sredstva biti u kojem odnosu i u kojem omjeru potrošena. Ovako općenito navođenje ciljeva korištenja zajma, malo sam o tome prije nešto rekao kao što je poboljšanje kvalitete, strategija upravljanja, potpora gospodarskom i regionalnom razvoju, to apsolutno nije dostatno da bi Hrvatski sabor prihvatio jedan ovakav zajam, jedan ovakav zakon. Pred Hrvatski sabor se mora izlaziti sa puno ozbiljnijim, puno preciznijim, puno jasnijim prijedlozima da bi se temeljem toga i mogla izvoditi nadzorna funkcija Hrvatskoga sabora. Ovako navodeći ciljeve korištenja zajma, dakle ovako općenito mi doista ništa ne znamo na koji način će, u kojem odnosu, u kojem omjeru će dakle taj kredit biti korišten. I na kraju, zaključujem. Naravno da se ne može biti protiv ovoga zajma. Ovaj zajam je potreban Republici Hrvatskoj. Potreban je jer se radi o vitalnom području za budući razvoj Republike Hrvatske ali način na koji je ovaj prijedlog zakona obrazložen, način na koji je on pripremljen apsolutno je ispod one razine koja bi trebala postojati kada se radi o tako velikim novcima i o tako važnom području kao što je obrazovanje. Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke će poduprijeti naravno ovaj zakon ali bilo bi dobro da u budućnosti kada se radi o ovakovim zakonima, ovako velikim novcima i o tako važnim projektima ministarstva iziđu pred Hrvatski sabor sa puno boljim pripremljenim programima. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovani kolega. Ispravak netočnog navoda poštovana kolegica Roksandić. Izvolite, kolegice!
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa moram ispraviti dva netočna navoda uvaženog kolege Radoša. Naime, ali moram prije toga reći da nakon njegove rasprave oni koji slušaju mislit će da mi zaista u sustavu obrazovanja gotovo nemamo ništa. Kolega Radoš je rekao nemamo razvijenog usavršavanja nastavnika kao sustava. Ma imamo kolega Radoš, imali smo i do sada Zavod za školstvo koji je skrbio upravo o usavršavanju nastavnika a sada imamo to i daleko više razvijenije. Evo, ovih dana u prosincu održat će se i drugi ciklus stručnog usavršavanja ravnatelja, stručnih suradnika onih škola koji su a njih 49 prihvatilo KNOS. U 2006. nastavlja se taj ciklus. Isto tako, u to će biti uključene ostale škole koje bi 2006., 2007. trebale prihvatiti KNOS. Drugo, rekli ste da nemamo udžbenika. Ma imamo udžbenike, samo smo donijeli zakon, znamo i zašto. Želimo poboljšati kvalitetu naših udžbenika i uvesti reda na tržištu udžbenika. Dakle, imamo udžbenike. Ovako kad bi nas netko sa strane slušao rekli bi da gotovo ništa nemamo u obrazovanju.
Hvala lijepa poštovana kolegice. Na redu je u ime Kluba zastupnika IDS-a poštovana kolegica Dorotea Pešić-Bukovac. Izvolite, kolegice! [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Dorić je prijavljen pojedinačno. [[Upadica se ne čuje.]] Ispričavam se. Povreda poslovnika gospodin Jozo. Izvolite!
Kolegica je povrijedila članak 209. poslovnika jer nije ispravila moje netočne navode koji su navodno bili netočni jer nije ništa rekla, osporila što sam ja rekao. Ona je rekla da sam ja rekao da nema udžbenika. Nisam ja to rekao kolegice. Ja sam rekao da nema hrvatskog nacionalnog obrazovnog standarda koji je preduvjet da bi se napravili pravi udžbenici. Prema tome, došlo je do povrede poslovnika. Hvala lijepa.
Kolegice, nisam vidio došlo je do smjene između predsjednika i potpredsjednika ali ja ako vi jeste prijavili ispravak netočnog navoda nemam ništa protiv da vi ispravite netočan navod. Izvolite!
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče evo kolega zastupnik Radoš je rekao, izrekao dva netočna navoda. Prvo to da je prosječna plaća u obrazovanju kod nastavnika 4.000 kuna za višu i visoku spremu i da je to isključivo u tom segmentu međutim ja tvrdim da to nije točno. Te plaće možemo govoriti da su male, ali i u drugim segmentima državne uprave poglavito o policiji, carini viša i visoka sprema pogotovo ako nije terenska ima jednak prosjek plaće. I druga netočnost je da je, da će se ova sredstva upotrijebiti u svrhu decentralizacije, a da je učinjena centralizacija time što školske odbore izabiru predstavnička tijela jedinice lokalne samouprave. To jednostavno nije točno jer decentralizacija je odnos između centralnih državnih vlasti i lokalnih vlasti prema tome samom činjenicom da predstavničko tijelo lokalne jedinice bira ovo školski odbor nije došlo do nikakve centralizacije … [[Govornica je isključena, ne čuje se.]]
Hvala lijepa. Nastavljamo s radom. Poštovana, ponovo povreda Poslovnika poštovani kolega Radoš. Izvolite.
Opet je kolegica Lovrin povrijedila Poslovnik, članak 209. jer nije ispravila netočne navode. Prosječna plaća nastavnika je doista najniža plaća za djelatnike i u državnoj upravi sa visokom i višom školskom spremom jer oni zapravo nemaju mogućnosti napredovanja. Čak i u državnim službama službenici imaju mogućnost napredovanja tako da plaća sa visokom i višom spremom iznosi u prosjeku više nego što je to u osnovnoj i srednjoj školi i to ne možete osporavati, a decentralizacija također je kriva teza gospođe, gospođe Lovrin. Naime ako ste neke ovlasti škola digli na višu razinu, razinu jedinica lokalne samouprave onda ste dakle automatski išli prema centralizaciji. Usput budi rečeno sa Zakonom o kojem govorimo i ministar je dobio veće ovlasti nego što ih je imao prije. Prema tome radi se o pravom primjeru centralizacije gospođe Lovrin, gospođo Lovrin. Prema tome ono što ste govorili je povreda Poslovnika. Hvala lijepa.
Vrijeme, moram konstatirati da nije povrijeđen članak 209. iz jednostavnog razloga. Kolegica je na vaše tvrdnje u osnovnom izlaganju iznijela svoje protutvrdnje smatrajući da se radi o povredi Poslovnika a vi ste sada u novom javljanju, u ispravku netočnog navoda vi ste u povredi Poslovnika na njene tvrdnje išli sa svojim tvrdnjama. Prema tome ne radi se o povredi Poslovnika. Kolegice Lovrin vi ste tražili povredu Poslovnika?
… /Govornica se nerazumije./ …
Dobro, hvala vam lijepa puno na pomoći. Nemojte koristiti institut povrede Poslovnika kad to nije. Kolegica Pešić-Bukovac. Izvolite poštovana kolegice. U ime Kluba i zastupnika IDS-a.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Poštovani državni tajniče. Evo na samom početku moram reći da će IDS podržati ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje projekata razvoja sustava odgoja i obrazovanja. Iako moram naglasiti da je to novo zaduživanje, a svjesni smo da naše školstvo vapi za novcem jer ga nedostaje u svim segmentima pa i ako ovaj novac bude poslužio za deblokiranje mnogih školskih računa. Kada smo kod zaduživanja željela bih vas podsjetiti da je ovo zaduživanje centalne vlasti, a na štetu naravno jedinica lokalne samouprave. Naime neki ne mogu tijekom cijele godine dobiti niti pisani odgovor od Ministarstva financija o suglasnosti ili odbijanju oko izdavanja municipalnih obaveznica a ovdje se država zadužuje za novih 67,8 milijuna EUR-a. Općine, gradovi, županije niti ubuduće neće dobiti suglasnosti za zaduživanje već će se svi opet morati naravno dodvoravati centralnoj vlasti da bi došli na neki način do novaca. Prošli tjedan smo se zaduživali za socijalu. Sada se zadužujemo za školstvo. To nam samo pokazuje u kakvom nam stanju su najvažniji segmenti društva. Kako se može opravdati zaduživanje države za financiranje projekata razvoja sustava odgoja i obrazovanja umjesto da se zadužuje za izradu projekata decentralizacije školstva ali naravno na pravi način, a ne samo na način decentraliziranih funkcija gdje se gradovima i županijama daje na značaju samo toliko da budu puka transmisija novaca koji dobiju od države. Bilo bi puno bolje da se školstvo decentralizira jer o školama istinski vode brigu najbolje gradovi i županije. To su pokazali da su bolji gospodari od dalekog Ministarstva. Sigurno se tada ne bi dogodilo da se zbog nemarnosti škole ostave bez dovoljnog broja pedagoga, psihologa, logopeda. Sigurno je to da zbog nemarnosti Ministarstva u ovom trenutku je blokiran veliki broj škola u Hrvatskoj. Sigurno je da i u školama rade slabo plaćeni profesori, da se škole ne obnavljaju, ne održavaju se na adekvatan način, ne grade se sportske dvorane. Način i broj članova Upravnog vijeća, izbor ravnatelja, izdavanje udžbenika sigurno su to teme koje ćemo morati raspravljati i riješavati kad-tad jer tada bi sustav školstva funkcionirao. Treba sprovesti kvalitetnu reformu odnosno adekvatno decentralizirati školstvo. Ja apeliram da slijedeće zaduživanje za školstvo bude zaista za projekte decentralizacije. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovana kolegice. Nemamo više prijavljenih po klubovima. Prvi na redu za pojedinačnu raspravu je poštovani kolega Dorić. Izvolite kolega Dorić.
Gospodine potpredsjedniče i gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo javio sam se samo zato jer sam bio neugodno iznenađen onim što sam malo prije čuo da je samo dvoje prijavljenih. To me uistinu žalosti. Mi smo puna dva dana sa stotinama replika i ispravaka netočnih navoda, sa desecima i desecima rasprava govorili o programu Hrvatske radio-televizije, a o programima naših osnovnih i srednjih škola, kako ih unaprijediti, kako pomoći učenicima, njihovim roditeljima, našem društvu općenito evo nema nitko volje ni jednu riječ reći. Najgore je i to što smo prije tri mjeseca imali rebalans Državnog proračuna. Na tom rebalansu ako ste malo detaljnije prošli stavke upravo vezane uz osnovno i srednje školstvo tad ste mogli vidjeti da nažalost mnoge stavke nisu uopće realizirane niti sa jednim jedinim postotkom, a kamoli sa 50% što je trebalo biti nakon 6 mjeseci. Uz usavršavanje kadrova, udžbenici, opremanje biblioteka, to su te bolne točke o kojima smo tada trebali puno više razgovarati i danas puno više razgovarati zato me silno veseli ovaj zajam i nadam se da će biti zaista iskorišten na pravi način jer puna su nam usta kolegice i kolege Bologne i reforme visokog obrazovanja. Ja vam tvrdim da ništa od Bologne ne može biti ako Bologni ne pripremimo dobar temelj u osnovnom i srednjem obrazovanju. Ništa bez tog čvrstog temelja. Ja sam prije otprilike mjesec i pol dana jer kolega Pupovac nije mogao ići zamijenio kolegu na srednjoeuropskoj inicijativi koja je upravo imala temu "Reforma srednjeg obrazovanja u Europi". I tada su nam Slovaci prikazali što oni rade, što oni čine i kako pripremaju dobar temelj za Bolonju. Oni su prije 4 godine izdvojili 100 tisuća eura za obrazovanje, usavršavanje nastavnika osnovnih i srednjih škola. Vidjeli su da je to malo pa su to znatno povećali, pa su godinu iza toga još više povećali da bi prošle godine došli na 8 milijuna eura samo za usavršavanje nastavnika srednjih i osnovnih škola. Nastavnici prolaze petogodišnje cikluse i što se događa s nastavnikom koji ne završi uspješno taj ciklus vrlo ozbiljnog usavršavanja. Dobiva kolegice i kolege otkaz. Smatraju Slovaci da oni koji su nekompetentni, koji ne prolaze taj program, koji se ne usavršavaju nemaju pravo obrazovati njihovu djecu. Otkaz dobivaju. Mi ovdje nemamo što reći, nitko se ne javlja, nitko ne raspravlja. Jasno, što mogu roditelji i djeca biti nego revoltirani ovakvim našim stavom i odnosnom prema školstvu. Samo zbog toga sam se javio. I još ću dodati samo jednu rečenicu. Kada sam razgovarao upravo sa tim istim kolegama Slovacima i pitao ih kako povezuju upisnu politiku sa onim što njihovo gospodarstvo treba tada su me vrlo ugodno iznenadili. Rekli su mi, znate kolega, mi ovdje kada dođe ozbiljan investitor, svakog ozbiljnog investitora u Slovačkoj primamo na sljedeći način. Preko puta njega sjedi ministar, župan, gradonačelnik. Ministar tumači investitoru sve zakonske osnove za dobru investiciju u Slovačkoj. Župan kaže pod nama je školstvo, mi ćemo vam gospodo osigurati sve one profile i sve one godine tijekom vašeg rada u našoj zemlji ako investirate u tu i tu industriju. A gradonačelnik tako obećaje infrastrukturu, vodu, ceste struju sve. Dakle na taj način Slovačka radi, prima ljude iz svijeta i nije čudo da im je došla "Kia", "Peugeot" i sva svjetska industrija, da nezaposlenosti nema. A mi smo tu gdje jesmo. Hvala vam lijepo.
Hvala vama kolega Dorić. Nemamo više prijavljenih za raspravu po ovoj točci. S obzirom da predstavnik predlagatelja odustaje od završne riječi zaključujem raspravu.
Nije dobro dva puta ići u istu rijeku. Idemo se uključiti da utvrdimo kvorum. Rezultat? 104, imamo kvorum pa idemo. Prvo, molim pozornosti. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta razvoja sustava odgoja i obrazovanja. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 115 glasova za donesen predloženi Zakon.
I prelazimo na sljedeću točku, a to je - Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i dijela članova Uprave Hrvatske … [[Upadica se ne čuje.]] Zaključio sam raspravu, ali ako vi hoćete, inzistirate, hvala lijepa. Prelazimo dakle na - Prijedlog Odluke o imenovanju predsjednika i dijela članova Uprave Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga Prijedlog Odluke dostavila je Vlada Republike Hrvatske. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Ne. Otvaram raspravu za, u ime klubova se nitko nije prijavio. Želi li netko pojedinačno raspravljati? Ne. Zaključujem onda raspravu.
Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i dijela članova uprave Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 83 glasa za, 25 suzdržanih i 5 protiv donesena Odluka o imenovanju predsjednika i dijela članova Uprave Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga.
I prelazimo na sljedeće dvije točke, ukoliko se naravno nitko ne protivi. A prijedlog je zapravo sljedeći, da imamo objedinjenu raspravu o - Konačni prijedlog Zakona o humanitarnom razminiranju - Konačni prijedlog Zakona o posebnim pravima iz mirovinskog osiguranja zaposlenika na poslovima razminiranja To su dvije srodne teme. Nitko se ne protivi objedinjavanju rasprave. Hvala lijepa. Obadva prijedloga je dostavila Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, članak 155. do 157. poslovnika. Raspravu su proveli nadležna radna tijela. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Da. Izvolite. Zamjenik ministra, državni tajnik unutarnjih poslova gospodin Ivica Buconjić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege saborski zastupnici. Samo kratko. Pored vama je Konačni prijedlog Zakona o humanitarnom razminiranju koji ovu osjetljivu materiju za Hrvatsku, budući da je u Hrvatskoj još dosta područja neminirano rješava na jedan sustavni način, na način da rješava i samu djelatnost razminiranja, prava, obveze sudionika u tom vrlo važnom postupku za Republiku Hrvatsku i materijalni, radno-pravni socijalni status pirotehničara i drugih osoba koje sudjeluju u miniranju. Smatramo da će ovaj zakon kakav je predložen zaista biti dobra osnova za kvalitetan nastavak ovog vrlo odgovornog posla. Da će na temelju njega i prava koja su predviđena tim zakonom i Zakonom o posebnim pravima iz mirovinskog osiguranja zaposlenika na poslovima razminiranja i djelatnici na poslovima razminiranja, odnosno pirotehničari biti motiviraniji zbog toga što im je ovim zakonom pružena određena sigurnost za slučaj stradavanja. Uvodi se beneficirani staž tako da smatramo i vjerujemo da će ova dva zakona zaista pridonijeti bržem i kvalitetnijem nastavku i završetku ovoga posla od izuzetnog interesa i značaja za Republiku Hrvatsku. Hvala lijepa.
Hvala vama državni tajniče. Žele li predstavnici radnih tijela uzeti riječ? Da. U ime Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, predsjednik Odbora, poštovani kolega Ivan. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na svojoj 56. sjednici prihvatio je prijedlog ovog zakona i u potpunosti ga podržao u Hrvatskom saboru u tekstu kao što ga je predlagač predložio. Hvala lijepa.
Hvala vam kolega Jarnjak. Nema više u ime radnih tijela nikoga? Ne. Otvaram raspravu. Prvi na redu su klubovi zastupnika. U ime kluba HSP-a, poštovani kolega Kovačević. Izvolite kolega Kovačević.
Hvala lijepa poštovani gospodine dopredsjedniče. Kolegice i kolege, državni i tajniče. Pa prije svega, u ime pirotehničara i kluba Hrvatske stranke prava izražavam zadovoljstvo što su se ova dva bitna zakona konačno pojavila na dnevnom redu i ove sjednice Sabora. A znamo i sami koji je ogroman broj problema već nagomilan vezano za pirotehničare, jer oni čekaju na ova dva zakona 7 godina. 7 godina oni čekaju na ova dva zakona i da im se konačno riješi njihov status i druga bitna pitanja. Kakva je situacija bila? I sami znate da smo mi i z kluba Hrvatske stranke prava morali podržati pirotehničare u dva prosvjedna skupa da bi Vlada ispunila svoje zakonsko obećanje, odnosno i da će se ova dva zakona naći na ovoj saborskoj sjednici i da ćemo konačne ove godine riješiti ovaj problem. A o problemima najbolje vam govori zorno činjenica da opće u klasifikaciji zanimanja, nomenklaturi opće nema zanimanja pirotehničara, a znamo da se oni tima poslovima bave još od '92. godine. Znači, klub HSP-a će podržati i jedan i drugi zakon, s tim da imamo amandman na članak 36. stavak 1. podstavak 1. Naime, to je riječ o posebnome, o stažu osiguranja u povećanom trajanju gdje je predloženo da će pirotehničari imati staž osiguranja u trajanju od 16 mjeseci za svaku godinu i mi smo podnijeli amandman zbog činjenice što je u Uredbi utvrđivanja dužnosti djelatnih vojnih osoba na kojima se staž osiguranja računa sa povećanim trajanjem i načinom računanja toga staža člankom 2. Inače, ta uredba je objavljena u "Narodnim novinama" broj 42. iz 2003. godine, rečeno da se za djelatne vojne osobe koje se bave poslovima pirotehničara svaki dvanaest mjeseci računa kao 18 mjeseci staža osiguranja na toj dužnosti. Prema tome, očekujemo da će ovaj amandman biti prihvaćen i da ćemo moći uputiti najbolju božićnu i novogodišnju čestitku pirotehničarima. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovani kolega Kovačević. U ime klub IDS-a, poštovani kolega Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni gospodine Buconjiću, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Eto pred nama su ova dva konačna prijedloga zakona o posebnim pravima iz mirovinskog osiguranja zaposlenika na poslovima razminiravanja koje je izuzetno bitno, ali zasigurno ništa bitnije od ovog Konačnog prijedloga Zakona o humanitarnom razminiravanju. Ja sigurno ne želim reći da samo nemojte to figurativno govorim, lud čovjek se može baviti razminiravanjem. Znači ako kažem takvu jednu definiciju ili ne znam takvu jednu premisu, uvjeren sam isto tako da mi i pirotehničari na tome neće zamjeriti, jer oni znaju da pod tim pojmom mislim da se tim poslom mogu baviti samo ludo odvažni ljudi, a nikako ne umni. Znači upravo suprotno, tim pojmom želim reći koliko je to težak, koliko je to neizvjestan, koliko je to odgovoran i nadasve ludo hrabar posao. Ovdje u članku 2. konačnog prijedloga zakona doslovce se kaže da zaposlenici iz članka 1. ovog zakona imaju pravo na starosnu mirovinu bez obzira na godine života ako imaju navršenih najmanje 30 godina mirovinskog staža od čega najmanje 10 godina stvarno provedenih na poslovima pretraživanje, razminiravanje, nadzora ili tehničkog izvida u trgovačkom društvu kod obrtnika, znači kod obrtnika, u Ministarstvu obrane, Ministarstvu unutrašnjih poslova ili Hrvatskom centru za razminiravanje. Znači tim ljudima jednom riječju omogućeno je da odu u tzv. povlaštenu mirovinu. Na strani 2 obrazloženja govori se između ostalog koje su to povlaštene mirovine u Republici Hrvatskoj. Mislim da mi to znamo, ali treba ponoviti kako ovdje oni navode, na pravom mjestu opet stavljaju saborske zastupnike, doduše ne saborske zastupnike to je greška, već tu su i članovi Ustavnog suda, Vlade itd. ali dobro, neka nas tako tretiraju. Tu su bivši politički zatvorenici, zaposlenici na određenim poslovima u Ministarstvu unutarnjih poslova, Ministarstvu pravosuđa i Ministarstvu obrane. Zatim tu su hrvatski branitelji, neke kategorije umirovljenika čiju isplatu mirovina je Republika Hrvatska preuzela od bivše države, znači sudionici Narodnooslobodilačkog rata, spominju se ovdje labinski rudari kao i vojne osobe u tzv. predsjedničke mirovine koje im dodjeljuje Predsjednik Republike Hrvatske. Zaboravili su recimo spomenuti sudionike tzv. "domovinske vojske" iz 41. do 45. godine. Ukupno kad govorimo o ljudima koji su u tzv. povlaštenoj mirovini, njih ima preko 170 tisuća. Ono što mene osobno recimo smeta da se govori recimo o saborskim zastupnicima, a da se ne spominje recimo predsjednika države, ili predsjednike države, vlade, ministrima, suce Ustavnog suda itd. Opet će se recimo i nakon ovog vjerojatno prijedloga zakona prozivati samo saborske zastupnike od onih bez obzira što su od nas u daleko boljoj poziciji i ministri ili urednici Hrvatske radiotelevizije o čemu smo govorili, suci Ustavnog suda, Predsjednik države itd. Strana 3 između ostalog govori se o sljedećem, to svakako treba citirati, da trenutno u Republici Hrvatskog cca 600 pirotehničara ima ovlast za obavljanje poslova razminiravanja, međutim napominjem da će, to kaže obrazloženje, da će većina pirotehničara s obzirom da se radi o tzv. mlađoj populaciji koja nema navršenih 30 godina mirovinskog staža zadovoljavati uvjete mirovinskog osiguranja tek u narednim godinama od 2010. pa nadalje. Međutim što ja želim posebno istaknuti ovom prilikom, a apsolutno podržavajući ovaj zakonski prijedlog? To je jedna recimo slična kategorija ljudi koji su obavljali pod navodnicima "slične" poslove, a to su labinski rudari koji također imaju sličan ili identičan status i koriste također u toj kategoriji od 170 tisuća ljudi pod navodnicima "povlaštenu" mirovinu čime se riješilo svojedobno oko 200-tinjak rudara Rudnika "Tupljak" iz Labina, bilo je to tamo negdje 97. ili 98. godine riješeno i tvrdim da je to najveća stvar koju je recimo ona Vlada gospodina Mateše riješila za labinštinu u tim doista teškim trenucima kada je više od pola gospodarstva tog grada naprosto krahirala. Želim reći još jedanput da mi u klubu IDS-a apsolutno podržavamo ovaj zakon. Mi se u IDS-u apsolutno slidaliziramo sa pirotehničarima jer ako i jedan posao u ovoj zemlji pod navodnicima "ne bih radio" onda to je njihov. Svi u životu kao što to kaže poslovica "mogu pogriješiti više puta", ali samo ovi ljudi koji rade na poslovima razminiravanja mogu pogriješiti jednom i stoga mislim da je bilo vrijeme da tim ljudima na neki način iziđemo u susret. Što se tiče Zakona o humanitarnom razminiravanju, ovdje ima nekoliko interesantnih članaka koje treba pročitati bez obzira što ionako ovu raspravu više u 6,40 nitko ne prati, a to je prije svega staž osiguranja u povećanom trajanju računa se pirotehničarima koji neposredno obavljaju poslove općeg izvida, tehničkog izvoda itd. Zatim tu je interesantan članak 39. to su prava pirotehničara i s njima izjednačenih osoba s osnove invalidnosti i smrti, znači spominju se ove skupine, a oštećenje organizma u smislu ovog zakona smatra se oštećenje kao posljedica rana ili ozljede nastale pri obavljanju poslova pretraživanje, razminiravanje, nadzora, tehničkog i općeg izvida i sad da ja ne spominjem ove kategorije koje su izjednačene sa pripadnicima Domovinskog rata, svakako je tu zanimljiv članak 49. a to su prava članova obitelji nakon smrti pirotehničara i s njima izjednačenih osoba jer na žalost u obnašanju tih poslova i te tragedije se dešavaju, a onda te osobe imaju pravo i na obiteljsku mirovinu i na obiteljsku invalidninu i prednost pri upisu u obrazovne ustanove svoje djece i na stipendiju i prednost pri smještaju u učeničke, odnosno studentske domove i na besplatne udžbenike i konačno članak 56. a to su obvezna osiguranja gdje ovlaštena osoba npr. obrtnik ili HCR dužni su osigurati zaposlene pirotehničare, pomoćne djelatnike itd. u slučaju smrti na iznos od najmanje 400 tisuća kuna ili ozljede uzrokovane obavljanjem posla humanitarnog razminiravanja u iznosu od najmanje 600 tisuća kuna. Jednom riječju eto tu dolazimo na neki način ono što smo stalno zagovarali za ovom govornicom, da ove osobe koje se bave humanitarnim razminiravanjem izjednačavaju se u nekom pogledu sa braniteljima Domovinskog rata. To je sigurno nešto pozitivno, to je ono što treba pohvaliti, to je ono što treba zasigurno podržati i što treba pozdraviti da se na taj način ide u pravcu i te kategorije ljudi za koje ću ja još jedanput reći da se bave jednim suludo hrabrim poslom u interesu svakoga od nas pojedinačno. Eto utoliko i jedan i drugi zakonski prijedlog klub IDS-a će podržati i zahvaljujemo se na neki način nadležnom ministarstvu što je smoglo hrabrosti i kako bih rekao političke drskosti da taj zakonski prijedlog uputi u saborsku proceduru i da taj problem već jednom skinemo sa dnevnog reda.
Hvala lijepa. Kolega Kajin u jednom niste u pravu da ovu raspravu nitko ne prati. Zastupnici vrlo pomno prate ovu raspravu čak uočavaju da ste rekli i netočni navod i žele ga ispraviti. Poštovani kolega Đakić ima riječ. Izvolite kolega.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Naime, ispravit ću netočan navod uvaženog kolege Kajina gdje je ustvrdio da populacija ljudi koji se bave razminiranjem je ludo hrabra populacija ljudi. To je zapravo i uvredljivo za njih jer ta populacije je ljudi stručno osposobljenih sa maksimalnim zdravstvenim kartonom i maksimalno psihički stabilnih ljudi koji mogu … … [[Upadica se ne razumije.]] Ma, dozvolite mi. Ja vas nisam prekidao. Zapravo ste uvrijedili tu populaciju nazvavši ih ludo hrabrim ljudima. Uz sve pohvale koje ste izrekli napravili ste jedan takav gaf. To su stručno osposobljeni ljudi sa maksimalno psihičkom koncentracijom i zdravim razumom koji upotrebljavaju kako bi bili maksimalno koncentrirani na ono što rade. Jer kao što ste rekli, samo jedna greška odnosi život zauvijek.
Hvala vam lijepa, kolega Đakić. Iako ste vi po vašem mišljenju ispravili netočni navod, ja moram reći da sam ja ocijenio da je kolega Kajin uvrijedio ovu populaciju ja bi mu sigurno izrekao predviđenu mjeru po Poslovniku. Međutim on je odmah kod govora rekao, u figurativnom smislu. Dakle, pokušao je uporediti u jednom pozitivnim smislu tu hrabrost u kojem se dijelu odnosi i zbog toga nisam izricao ove mjere, a vama ostavljam pravo da ste ispravili netočni navod ako ste to tako shvatili. Nastavljamo raspravu. U ime Kluba HSS-a, poštovani kolega Ledinski. Izvolite, kolega Ledinski.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, štovani državni tajniče, kolegice i kolege. Dozvolite evo da uvod u ime kluba Hrvatske seljačke stranke kažem da će klub HSS-a podržati oba ova predložena zakona. I ovaj posebnim pravima mirovinskog osiguranja, isto tako i o humanitarnom razminiranju. Zbog čega, najprije želim reći, ćemo dati podršku tim zakonima? Prije svega, smatramo da je potrebno u toj problematici uvesti još jasnije i preciznije odredbe, a mislimo da je ovim prijedlozima zakona to i omogućeno, i omogućiti prije svega i određena prava tim ljudima koji se tim poslovima bave da budu što kvalitetnija i bolja. A kolika je važnost samog toga posla mislim da je potrebno reći možda par riječi o tome, s obzirom da se svi mi danas susrećemo sa tom problematikom. Neki na svojim radnim mjestima. Evo, ja mogu reći na svom radnom mjestu kojima sam do sada radio i vrijeme dok sam bio u Hrvatskoj vojsci, a isto tako i poslije u županiji i u Hrvatskim šumama, da sam stalno nailazio na tu problematiku i pokušavao naći načine kako da se što brže i jednostavnije smanji minska površina u Hrvatskoj. Tu svakako bi želio podržati one aktivnosti koje radi danas i prijašnja i sadašnja Vlada sa Hrvatskim centrom za razminiranje vezano na smanjenju sumnjive minske površine putem izvida tih površina. I u tom dijelu mislim da su se i posebni značajni rezultati, no ono što mi se čini da u zadnje vrijeme pomalo posustajemo u tome poslu. Cilj je bio da do 2009. godine svedemo tu minsku opasnost praktički na nulu, a nažalost sada moramo konstatirati da to neće biti moguće. I zato je moj apel prema svima da se maksimalno uključimo i da pokušamo te prioritete koje je država sebi zadala, što je moguće prije ostvariti. Bez obzira da li će oni biti do 2010. ili kasnije, ali u svakom slučaju na njima moramo svake godine raditi. Ono što kod tih prioriteta, ja mogu shvatiti da je prioritet danas turistička područja, priobalje, itd., ali kao čovjek koji dolazi iz šumarske branše ne mogu prihvatiti da se na 16% državne površine izdvaja 50% od proračuna da bi se ta minska površina smanjila. U tom dijelu mislim da treba voditi brigu i o ostalim dijelovima. Ja shvaćam da je to bitno za turizam, ali isto tako molim sve ostale da shvate da su i šume nacionalno bogatstvo i da u njima treba izvršiti razminiranje tih površina i da tamo treba isto gledati da su ljudi koji rade i danas u šumarstvu, a tu govorim i za ostale isto tako važi, opterećeni time da svaki dan mogu naići u rješavanju svojih osnovnih zadataka na mine i nailaze. Imamo i slučajeva da su i poginuli kod svoga redovitog rada. I mislim da nije dobro da onda barem taj dio proračunskih sredstava dijelimo veliku većinu tih sredstava na 16% sumnjive površine, a da za ostali dio te sumnjive površine ta sredstava se ne raspoređuju. To je moj apel prema resornom ministarstvu, isto tako i svima koji jesu. Jer jednostavno ako ćemo samo na taj način raditi onda ispada da su neka područja manje važna, manje bitna, a mislim da smo, što se tiče samog turističkog dijela riješili da su glavne, i obala i sve ostalo je praktički riješeno. Znači, ono što je, ona bliža unutrašnjost se sada rješava. Dok ona unutrašnjost naša tu na ovim područjima koja su bila i okupirana se ne rješava. I u tom dijelu je moj apel da se pokuša, da se ravnomjerno sredstva iz proračuna troše po cijeloj državi, pa ako to ne bude 2009. možda će biti 2015. Da se na taj način, da ne kažem, evo gospodin državni tajnik je iz Baranje. Ja sam bio u Baranji i tamo još uvijek imamo čini mi se dosta površina koje su nedostupne i za gospodarstvo, da ne kažem za turizam. Čak i Kopački rit koji je park prirode, itd. Prema tome, moramo voditi brigu o svim površinama u cijeloj državi. Ja znam da nije jednostavno i našim županijama izdvojiti veći dio sredstava jer su njihovi proračuni tanki. Evo, sjećam se vremena dok sam bio župan u Bjelovaru da smo među prvima napravili plan razminiranja područja županije. I mogu reći da je sada ta županije praktički jedna od prvih koja je razminirana potpuno ili mislim da je pri kraju, ili do kraja. Prema tome ako se krene sa nekakvim sustavnim radom i ako se kroz niz godina pokuša izdvojiti dio sredstava onda je moguće i napraviti nešto. Isto tako, evo za vrijeme dok sam radio u Hrvatskim šumama na tim poslovima moram reći da su državna poduzeća isto tako i Hrvatske šume među njima izdvajala značajna sredstva i svake godine ih povećavaju. Evo, ove godine mi se čini da je to nekakvih 16 milijuna kuna se koristi, znači, za razminiranje tih površina. Iako to nije direktno obaveza, ali značaj koji se daje i da se iz vlastitih sredstava izdvaja dio sredstava i za tu namjenu, da bi se te površine oslobodile. I da bi se što prije došlo do Hrvatske bez mina. U tom dijelu mislim da će biti potrebno u idućim vremenima da i sva državna poduzeća i dalje izdvajaju još veća i značajnija sredstva da se što prije dođe do toga, ali isto tako i da se svi koji su u tom dijelu zaduženi, da tako kažem, od načelnika općina, župana i ostalih, da sudjeluju. I moj je apel da je što je moguće više se tih sredstava prikupi na razne načine i da se dođe do potpunosti toga cilja koji ne postavljen da možemo reći nakon 2010. godine da ćemo biti pri kraju sa razminiranjem Hrvatske. Ili barem da možemo reći u tom vremenu da smo sveli tu izvidima i tu sumnjivu površinu na nekakve primjerene uvjete. Jer znamo danas da imamo još uvijek u nekim državama iz 2. svjetskog rata minirane površine i znamo da je taj posao praktički, da ne kažem, nemoguće provesti do kraja. Ali ga barem onda u onom dijelu gdje je moguće gospodarski neki efekat očekivati da u tom dijelu se barem privede mogućnost da se na većem dijelu površina može normalno gospodariti. Posebno kažem evo tu kao čovjek koji je šumarske struke znam da su šume na listi prioriteta i da neće biti moguće očekivati da one budu potpuno dovedene u poziciju da budu čiste od mina, ali moj apel evo prema svima i sa ovoga mjesta iz ove govornice da se pokuša i taj dio posebno u onim zaštićenim područjima koje jesu da se omogući da dođemo do momenta kad ćemo moći reći da je ta opasnost svedena na minimalnu mjeru. Što se tiče prava ljudi koja sudjeluju u razminiranju mislim da je dobro reći da tim ljudima treba omogućiti prava koja su ovdje predložena, ja sam ih pokušao iščitati detaljno, mislim da su ona sada veća nego što su prije bila i posebno zbog toga što imamo praktički slučaj da su dosta naših branitelja koji su nakon završetka rata se našli bez posla, da su se odlučili za taj posao, a taj posao je izuzetno opasan i treba im za to i omogućiti adekvatna prava sa osnova ako su i postali invalidi, a isto tako i njihovim familijama u slučaju da se desi ono najtragičnije što se može desiti, a to je smrt kod samog izvođenja tih radova, isto tako i osiguranja i ostalo. Evo time bih zaključio. Klub HSS-a će podržati prijedloge ovog Zakona i kod glasovanja će dati podršku. Hvala.
Hvala vama poštovani kolega Ledinski. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je poštovani kolega Stazić. Izvolite, kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Obadva ova Zakona su i potrebni i dobri, ali kakav je odnos prema ovim zakonima vidimo u ovoj sabornici. Sada, ovog časa kada ove Zakone raspravljamo u njoj ima više opozicijskih zastupnika nego zastupnika HDZ-a, a klub HDZ-a čak nije našao ni potrebno da se očituje o ova dva Prijedloga zakona. Dva dana ste imali strpljenja i živaca da ovdje budete u punom sastavu i mrcvarite vodstvo HRT-a, a sada kada se radi o ovako bitnim zakonima, o pirotehničarima nema vas, ovdje vas je 2, 4, 6. 6 vas je i sutra kad vas na HRT-u, kad vam to kažu, kad vas ne budu prikazivali onakvima kakvi se vi želite vidjeti nego onakvima kakvi jeste onda ćete opet napasti vodstvo HRT-a da vas ne prikazuje.
Pređite na temu kolega. Hvala.
Koliko se čekalo na ove zakone? Pirotehničari su ih morali štrajkom iznuđivati, štrajkom, evo to je vaš odnos prema njihovom štrajku, vaša nazočnost ovdje. Hrvatska je pod minama, trebalo bi do 2010. godine biti razminirana. Teško da će biti s ovakvim vašim odnosom prema pirotehničara i prema tom problemu, teško. Kako se Vlada vaša odnosi prema problemu mina? Kad je nedavno organizirana Međunarodna konferencija Vlada nije imala čak ni novca da ju organizira. Morali su se tražiti sponzori. Je li ih Vlada tražila? Nije. Što Vladu briga za Međunarodnu konferenciju. Sami organizatori, volonterski morali su po svojim poznanstvima tražiti sponzore za tu Međunarodnu konferenciju. A što je vama bilo najvažnije? Što je vama bilo najvažnije kod te Međunarodne konferencije? Ne pohvale koju je Hrvatska kao država dobila na toj Međunarodnoj konferenciji, ne to, ne predanost onih koji su tu Međunarodnu konferenciju organizirali, ne njihov entuzijazam, ne. Ništa od toga vama nije bilo važno, vama je jedino bilo važno plasirati laž, laž da se od novca iz hrvatskog proračuna štampao plakat koji da je bio službeni plakat Konferencije, niti se štampao iz novca iz poreznih obveznika, iz budžeta Hrvatske, niti je to bio službeni plakat Konferencije, ali zašto je vama ta laž bila potrebna? Zato da ne biste morali priznati uspjeh drugih, uspjeh drugih koji predano rade za Hrvatsku, koji se bore i u međunarodnim okvirima da ova Hrvatska što prije ostane bez mina, koji nalaze novac za to, koji organiziraju prijatelje po svijetu da nam pomogne, umjesto da ih pohvalite, umjesto da ih podržite jedino što ste znali ih oklevetati, omalovažiti i uvrijediti. Manipulira se svime. Evo danas smo bili svjedoci kad HDZ gubi povjerenje branitelja zbog svog akcijskog plana onda se eto optuži HRT da su urednici i novinari HRT-a ne vode dovoljno računa o braniteljima. Da, kad se suočite s time da gubite povjerenje građana onda opravdani bijes branitelja prema sebi usmjerite na HRT. To su vaši štosevi, to su vaši dometi. Kad ne uspijete organizirati Međunarodnu konferenciju o minama onda kao sada gospodin Đakić pokazujete plakate koji su sudionici donijeli kao svoje plakate na tu Međunarodnu konferenciju jer ništa drugo niste u stanju napraviti. Dakle, kad se ne uspijeva riješiti problem pirotehničara, a ne uspijeva se riješiti ni na vrijeme niti onako kako su to pirotehničari davno zahtijevali pa i štrajkom iznudili, onda radite to što sada radi gospodin Đakić, ali pirotehničari znaju i kako se o njima brinete i što radite i kakvi ste. Ma znat će to i branitelji nakon ove vaše dvodnevne rasprave kad ste izmrcvarili vodstvo HRT-a. To ste vi, pa kad vas takve prikažu na televiziji nemojte se više ljutiti na njih.
Hvala lijepa kolega Stazić. Idemo prvo na ispravke netočnih navoda, poštovani kolega Đakić ima ispravak netočnog navoda.
Gospodine potpredsjedniče, ispravit ću netočan navod uvaženog kolege Stazića koji tako krvnički se osvrće na stajališta kluba. Klub je svoje raspravio i spreman je dočekati glasovanje o ovom Zakonu tako da se ne morate brinuti, usaglasio je sa HCR-om i sa firmama koje se bave razminiranjem te njihovim pripadnicima i nema nikakve potrebe da širimo raspravu i gubimo vrijeme kad znamo što ljudi očekuju i što traže i što će ih zadovoljiti ovim Zakonom. Stoga nemojte brinuti o njima i nemojte spočitavati ono što i govoriti da je laž. Vi uporno lažete iako vidite da je ovo uvreda na hrvatske branitelje, ovo gdje piše Republika Srpska, Banja Luka, gdje su četnici na slici gdje im nije mjesto na nikakvoj bilo kojoj Međunarodnoj konferenciji koja se održavala u Zagrebu. Zar vas nije sram govoriti da ja lažem? Pogledajte.
Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Štengl. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ispravljam navod o broju nazočnih zastupnika HDZ-a u tom momentu. Kolega Stazić očito dobro glumi, ali brojanje mu šteka, nas je bilo u tom momentu 6 plus 1, dakle 7. Hvala.
Ispravak netočnog navoda poštovana kolegica Trakoštanec.
Gospodine potpredsjedniče, kad bilo tko od nas govori najviše govori o sebi a ne o onome o čemu govori. Tako je i ovo ukupno netočno izlaganja bazirano na mržnji i ja ne znam još kojim osjećajima, sigurno ne pozitivnima, mene osupnulo pa ja ne mogu sve ispraviti i ne stignem to ali ono sve što je.
Ali morate ispraviti bar jedan.
Plasirali ste laž. Dakle, ispravljam taj navod da smo plasirali laž. Nismo, osobno se ne osjećam nikakvom ovom projekcijom njegovih tlapnji o tome da bi mi svoju sliku nekakvu iskrivljenu gledali na televiziji. Dakle, odbijam s gnušanjem sve ono što je gospodin Stazić rekao a najmanje je rekao o onome što je tema ovoga a to je razminiranje i to su problemi oni koji to rade. Hvala vam lijepa.
Ispravak netočnog navoda poštovani kolega Markovinović.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Evo, ispravljam netočan navod da postoji akcijski, naš akcijski plan za televiziju. Ali sam siguran da postoji vaš akcijski plan za televiziju za sačuvanje stečenih pozicija na HRT-u u kojem ste kolega Stazić vi, u kojem glumite samodopadnu zvijezdu čija je retorika puna manipulacija velim uz apsolutno amatersko glumatanje.
Ispravak netočnog navoda kolega Pleša. Pleško, oprostite. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, kolega Stazić je u duhu vrlo dobrih umjetnika, kvalitetnih umjetnika dramskih kazališta imao svoju raspravu ali ja bih ispravio dvije stvari od praktički od cijelog govora koji je bio po mojem mišljenju dosta iskrivljen. Prvo, da smo mi izmrcvarili tu predstavnike radio-televizije. To je potpuno netočno. Mi smo cijeli dan jučer i danas raspravljali o Hrvatskoj radio-televiziji, o svim onim propustima i greškama koje su tu izvršene. Drugu stvar koju bih želio reći iz rasprave gospodina Stazića da Republika Hrvatska, Hrvatska demokratska zajednica je pripremila ovaj zakon na način da svi budemo zadovoljni a poglavito znači osobe koje se bave razminiravanjem i da na taj način, znači nije dovoljno samo tu vršiti tematsku raspravu nego dobro pripremiti zakone koji će dobro pomagati tim ljudima koji se s time bave. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na replike. Poštovani kolega Nenadić, replika.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, budući su kolege kroz ispravke netočnih navoda rekli ono što sam ja mislio kroz repliku ja odustajem od replike i shvaćam gospodina Stazića, dva dana je šutio, treba se sada malo ispuhati. Hvala lijepo.
E da, ali ja imam sada jednu neobičnu situaciju. Vi ste odustali od replike ali kolega Stazić nije odustao od odgovora na repliku za koju ste se vi prijavili. Takav slučaj u poslovniku nismo imali ali ja moram dati riječ. Izvolite, kolega Stazić! [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Ne, ima osnova za odgovor.
Molim vas, po poslovniku zastupnik ima pravo na repliku a vi. [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim vas, poštovane kolege. Zastupnik ima pravo na repliku i ima pravo kada kao što je učinio kolega Nenadić odustaje od replike obrazložiti zašto odustaje. Kolega je obrazložio i tu je napravio grešku zašto odustaje od svoje replike. Na taj dio ima pravo odgovoriti onaj kome se repliciralo. Molim vas, ja strogo poštujem poslovnik i nastojim to poštivati kod svih. Izvolite, kolega Stazić!
Uvaženi kolega Nenadić je rekao da neće replicirati jer u potpunosti podržava sve ono što je do sada rečeno u ispravcima netočnih navoda. Prema tome, to je sadržaj njegove replike, podržavanje onoga što je do tada rečeno. A rečeno je da nije bilo šest nego sedam. Dragom Bogu svejedno je li vas šest ili sedam dajete u odnosu na veličinu vašeg kluba vrlo jasnu poruku koliko vam je stalo do ove teme. Rekli ste klub je svoje rekao. Gdje je rekao? Gdje je to klub rekao? Niste uopće o ovome raspravljali. To što ste se vi u klubu o tome eventualno razgovarali to je ipak oprostite vaša unutar stranačka stvar. Ovdje pred javnosti, pred pirotehničarima, pred ljudima koji žive u blizini minskih polja niste rekli ni riječi jer vas ova tema uopće ne zanima. Naravno, vas zanima kako izgledate na HRT-u, zato o tome dva dana razgovarate. I treće, da nas može biti sram. Nije nas sram kad organiziramo međunarodne konferencije, nije nas sram kad se na tim međunarodnim konferencijama veliča, slavi Hrvatska, gdje se hvali Hrvatska zbog svojih napora, nije nas sram. Sram može biti one koji nas prozivaju zbog toga što to radimo i koji tamo se nisu ni pojavili.
Samo kratak ispravak. SDP nije organizirao ovu međunarodnu konferenciju nego nadležna ministarstva i u tom pogledu ispravak netočnog navoda nije vezan samo uz vašu tvrdnju nego i uz to ponašanje nadležnog ministarstva. Replika kolega Linić. Izvolite!
Pa, želim vrlo jasno reći svom kolegi da jedan od razloga zašto ovako kasno rješavamo problem pirotehničara, zašto ih rješavamo nakon njihovih štrajkova je i nedovoljno sredstava. Nedovoljno sredstava iz jednostavnog razloga što svi troškovi razminiranja u ovom trenutku ili najveći dio tih troškova padaju na teret poreskih obveza i poreskih obveznika Republike Hrvatske. Sve ono što smo nekada imali a to je značajnu međunarodnu pomoć više-manje nemamo. Nemamo iz jednostavnog razloga što smo i prestali se baviti time da vrlo jasno pokušamo reći da jedno zlo kao što su mine ne može rješavati samo građanin Hrvatske, ne možemo rješavati samo mi nego jednostavno nam je itekako potrebna međunarodna pomoć. I upravo zbog toga što nemamo dovoljno odgovornosti prema tom problemu dolazi i do ovakvih problema a ti problemi su zakašnjeli prijedlozi, prijedlozi koji su dobrim djelom rezultat i nezadovoljstva onih koji gube i svoje zdravlje i svoje živote na ovakvim poslovima.
Hvala lijepa. Kolege, imamo prijavljena još dva zastupnika za po deset minuta i jedan u ime pet, u ime kluba pet minuta pa ćemo završiti ovu točku dnevnog reda i nakon toga prekinuti rad do sutra. Na redu je poštovana kolegica Martić. Izvolite!
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Bez obzira što je već ovako poodmaklo vrijeme jednostavno imam potrebu sa nekoliko rečenica se osvrnuti na ova dva zakona. I odmah na početku da kažem da podržavam apsolutno njihovo donošenje jer smatram da su to zakoni koji zaslužuju našu punu pažnju i pozornost. Koliko se sjećam i prilikom prvog čitanja ovih zakona je situacija u sabornici bila otprilike slična kao i večeras. Isto smo tako o tome raspravljali u nekim kasnim satima. Što to znači i kakve zaključke iz toga mogu iznijeti ne bih osobno zaključivala, neka to svatko zaključi za sebe. Smatram da je donošenje ovih zakona itekako bitno jer je činjenica nažalost, toga smo vrlo često kroz medije i u stvarnosti svjedoci, da i nakon završenog Domovinskog rata stradanje ljudi na području Republike Hrvatske nije završeno. Naime, kao posljedica ratnih operacija na ratom zahvaćenim područjima zaostala je velika količina i mina i različitih eksplozivnih naprava. Na tim područjima često se nažalost dešavaju nesreće i to često sa smrtnim posljedicama. Za uspješnu obnovu i izgradnju Hrvatske nadalje za povratak prognanika u njihove domove i naravno za sigurnost svih građana Republike Hrvatske nužna pretpostavka je da se uspješno izvrši zadaća potpunog i sustavnog razminiranja cjelokupnog ratom zahvaćenog područja. Pa to na kraju krajeva i kaže se u članku 2. ovog zakona da su poslovi humanitarnog razminiranja, da su to poslovi od interesa za sigurnost Republike Hrvatske te zaštitu okoliša i zdravlje ljudi. Donošenjem ovog zakona sigurno će se ispraviti nepravda prema ljudima koji iz dana u dan svoj život izlažu opasnosti kako bi nama osigurali siguran život naročito na područjima koja su pretrpjela ratna razaranja. Ovaj Zakon će ovu problematiku riješiti na sustavan i cjelovit način. Osvrnula bih se možda samo na dvije stvari u Zakonu. Najprije bih podržala i kolegu Kovačevića koji je u ime Kluba HSP-a se osvrnuo na članak 36. gdje se govori o stažu osiguranja u povećanom trajanju pa se kaže da se računa 16 mjeseci za svaku godinu. Tu također i ja smatram da ovih brojku 16 mjeseci treba zamijeniti sa 18. Znači da se računa 18 mjeseci kao što na kraju krajeva to imaju i pirotehničari, u MUP-u i u vojsci jer nemojmo ispravljanjem jedne pogreške prema ovim ljudima napraviti drugu pogrešku. I još samo jedan komentar ili možda bolje rečeno pitanje prema državnom tajniku. Naime tu u ovom Zakonu kada se govori o pravima pirotehničara i s njima izjednačenim osobama s osnove invalidnosti i smrti zanima me da li se ta prava, tu se navodi točno sve kategorije invaliditeta i tako dalje, da li se, i onda se kaže dalje da se "postupak i utvrđivanje visine invalidske mirovine provest će se način propisan u člancima 7., 8. i 11. Zakona o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba". Drago mi je da se na neki način stavljaju u istu kategoriju i jedni i drugi, ali me samo zanima da li se to odnosi i na profesionalna oboljenja jer znamo kakvi su ovi poslovi i znamo u kakvom često puta fizičkojm položaju te osobe rade odnosno manje-više im je posao takav da tu često dolazi do različitih profesionalnih oboljenja kao što su oštećenja kičme i tako dalje što zasigurno utječe na njihovu daljnju radnu sposobnost. To su eto s moje strane ta, samo ta dva komentara bila na ovaj Zakon. I na kraju bih sigurno rekla da će donošenje ovog Zakona zasigurno biti najbolji novogodišnji poklon svima onima koji obnašaju ovu tešku i odgovornu dužnost i najbolji način da im svi mi kažemo hvala za sve ono što su do sada učinili i što i dalje čine. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sutra ćemo nastaviti raspravu ovdje gdje smo stali i nakon toga željeznica, Zakon o željeznici. Za sad prekidamo s radom. Sutra nastavljamo u 9 i 30. Hvala vam lijepa.
Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom i raspravom o Konačnom prijedlogu Zakona o humanitarnom razminiranju i Zakona o posebnim pravima iz mirovinskog osiguranja zaposlenika na poslovima razminiranja. Poštovani zastupnik Marin Jurjević. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Moje je mišljenje da su ovo dobri prijedlozi zakona i da ih treba prihvatiti. Sinoć kad se govorilo o ovo profesiji već je dosta toga rečeno, zaista radi se možda o jednoj vrsti posla, zanimanja možda i najtežeg. Ne znam, vjerojatno postoje i neki drugi poslovi koji mi sada ne padaju na pamet ali zaista ljudi koji u jednom danu nekoliko puta su u situaciji da mogu poginuti dok rade zaista je teško takvu vrstu posla usporediti sa bilo kojim drugim poslom i nažalost i dešavaju se i smrtni slučajevi. Nažalost, problem mina i razminiranja je problem koji se javlja ne samo u Hrvatskoj a u Hrvatskoj kao državi koja je izašla iz rata svakako je to još prisutnije je dakle takva vrsta posla i takva vrsta problema da bi mi trebali pokazati i poseban senzibilitet prema ljudima koji obavljaju taj posao. Ono što bih ja predložio je upravo u ovom dijelu kad se govori o tome oko mirovine. Tu je predloženo trideset godina staža i deset godina poslova na razminiranju. Mi smo ovih dana i kao saborski zastupnici i svi zajedno bez obzira na stranačke pripadnosti bili dosta izloženi i jesmo inače izloženi i kritikama javnosti itd. o istinskim ili tobožnjim privilegijama, ne bih ulazio sada u taj problem. Ali dakle, da bi netko od nas išao u mirovinu potrebno je 20 godina staža, 55 godina života i jedan mandat zastupnika u Hrvatskom saboru a to se računa ono dvije godine i jedan dan. Stoga bih ja predložio da se barem u ovom dijelu koliko godina staža je potrebno na poslovima razminiranja oni ljudi koji se bave ovim izuzetno pa i dramatično opasnim poslom a koji je izuzetno human, možda i jedan od najhumanijih poslova da se izjednače po godinama staža koji su im potrebni da idu u mirovinu sa saborskim zastupnicima pa da potreban broj godina staža bude 20 godina staža jer sama činjenica da deset godina trebaju raditi na poslovima razminiranja je možda dovoljna da se prihvati ovakva logika razmišljanja, tim više što jedan dobar dio tih ljudi je izašao iz rata, relativno je mlad i radeći na ovim poslovima možda i u jednom prenesenom smislu brže stari nego drugi. Jer, ukoliko se bavite, bez obzira što oni imaju beneficirani radni staž ja samo predlažem da ta beneficija bude veća u odnosu na godine staža koji im je potreban uz deset godina rada na poslovima razminiranja i da se tu izjednače sa saborskim zastupnicima. To je bila suština onoga o čemu sam ja govorio. Ponavljam, onaj tko se dnevno izlaže više puta situaciji koja može biti i smrtonosna zaslužio je jednu posebnu pažnju ne umanjujući ni težak posao koji obavljaju mnogi drugi naši sugrađani počevši od policije pa ne znam koga drugoga koji su također ugroženi, eventualno i u ovim najradikalnijim oblicima. Evo toliko. Hvala.
Hvala lijepa. Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević pet minutna rasprava. Izvolite!
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče! Prije svega, opet tu je sada nazočan i predsjednik Šeks. Gospodine predsjedniče, pirotehničari i Klub HSP-a vam se zahvaljuje što ste uvrstili odmah ove prijedloge zakona na dnevni red jer i sami znamo sedam godina pirotehničari čekaju ova dva zakona, sedam godina. Znači, i za bivše Vlade i za ove Vlade, sedam godina čekaju a riječ je o hrvatskim braniteljima, riječ je o onima koji su stvarali ovu državu i sedam godina oni nisu uspjeli riješiti svoje probleme a samo ih je nešto oko 630-tak pirotehničara. Dan danas se oni vode prema nomenklaturi i klasifikaciji zanimanja kao šumski radnici ili razno razna druga zanimanja. Sama ta činjenica govori kakav je bio odnos Hrvatske države, vlada jednih i drugih prema pirotehničarima. Bili su izgubili nadu i vjeru da će se ovaj problem riješiti kako su davana bila obećanja iz Vlade a ne bi ništa napravili da nije bilo ovih prosvjeda na Markovom trgu. Ništa ne bi napravili i vezano za Mungos i za bilo što drugo. Kad su izgubili volju došli su nama u Klub Hrvatske stranke prava i onda smo išli do kraja jer smo morali prisiliti Vladu da se drži svojih obećanja. Onda je počela igra u Vladi da li to je zadužen potpredsjednik Vlade ili ministar Kirin pa se pokazalo što je sam ministar rekao da je netko u ladici zakone držao. Prema tome, ovo samo ukazuje na činjenicu da se Vlada mora odgovorno ponašati i da mi moramo biti ti koji ćemo štititi interese hrvatskih građana, u ovom slučaju hrvatskih branitelja i pirotehničara i poduzimati demokratske mjere da bi prisilili Vladu da radi svoj dio poslova. I ovo je sada najbolja i božićna čestitka i najbolja novogodišnja čestitka svim pirotehničarima i mislim da ovakvim načinom rada trebamo raditi pritiske na Vladu kako bi se rješavali svi ovi problemi. I sami znate kakva je situacija vezano za područje razminiranja u Hrvatskoj, kakva je sadašnja situacija. Vidimo i sami koliko je samo do sada poginulo pirotehničara, koliko je pirotehničara ranjeno u izvršavanju svojih zadataka, koliko je civila poginulo na područjima. Ili nisu bila obilježena minska polja pirotehničara ranjeno u izvršavanju svojih zadataka. Koliko je civila poginulo na područjima ili nisu bila obilježena minska polja ili su oznake da je minirano, netko je uklonio. Prema tome, moramo povesti računa i o tome da nama prestoji još veliki posao na ovome području i da moramo dati punu podršku onima kojima je svaki dan život u opasnosti. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Franjo Arapović.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, ispravio bih jedan netočan navod gospodina zastupnika Kovačića kada je rekao, ne bih ništa od ovoga Zakona bilo da nije bilo prosvjeda na trgu. Ne, gospodine Kovačeviću, Vlada je imala program i osigurala sredstva.
Molim vas mir. I drugi poštovani zastupnik Damir Kajin.
Eto u tom dijelu da ne bi bilo ništa da nije bilo prosvjeda na Markovom trgu. Ali zašto ste vi gospoda iz HSP-a glasali za Zakon o zabrani javnog okupljanja …
Gospodine Kajin to nije ispravak netočnog navoda, ovo drugo. Klub HDZ-a, poštovani zastupnik Josip Đakić, pet minutna rasprava.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege, Konačni prijedlog zakona o humanitarnom razminiranju kao i prava iz mirovinskog osiguranja koja pripadaju pirotehničarima u razminiranju jasno su definirana ovim predlošcima Zakona i mislim da nisu u pravu oni koji tvrde da nije bilo prosvjeda da ne bi ovoga Zakona ni bilo po hitnom postupku. Nego smatram da su usaglašavanje stavova svih sandikata i svih organizacija, tj. i obrtnika koji se bave pirotehničkim poslom došlo do ovakvog jednog Zakona koji koliko vidimo će najvjerojatnije podržati svi klubovi i da će na kraju u konačnici svi biti zadovoljni sa ovakvim načinom rješenja i mirovinskih prava kao i prava i definicije koja se definira ovim Zakonom o humanitarnom razminiranju. Mogu reći da humanitarno razminiranje i samo razminiranje u Republici Hrvatskoj je počelo 92. godine već kroz hrvatsku vojsku, kroz postrojbe koje su, specijalne postrojbe MUP-a i narodnu zaštitu koja je bila specijalizirana za takve poslove a u kasnijem slijedu se krenulo sa državnom firmom a onda se dala mogućnost i privatnim firmama i tvrtkama da se uključe u taj poziv, taj jedan od vrlo i najopasnijih zanata gdje je potrebna maksimalna koncentracija gdje je zdravost duha i koncentracija psihe jedan od bitnih uvjeta kako bi čovjek bio koncentriran na ono što radi. I vjerujemo da u svim ovim predlošcima da ih ne ponavljamo i čitamo, da ne gubimo vrijeme jer on, donošenjem ovoga Zakona svi oni će biti stvarno u najvećoj mjeri zadovoljeni ali postoje i oni koji kažu da veća sredstva za razminiranje će biti potrebna jer će se povećati i plaćanje za benificije i za ova mirovinska prava koja slijede iz ovoga Zakona. Stoga mogu reći da Klub Hrvatske demokratske zajednice bezrezervno podržava ovakve prijedloge zakona, da u njima se napose očituje svi potrebni uvjeti kako bi ljudi koji rade na humanitarnom razminiranju imali sigurnost u ne daj Bože stradavanju i da obitelj stih istih bude izjednačena sa pravima hrvatskih branitelja i policajaca, te državnih službenika i namještenika u MORH-u i MUP-u. Stoga nadam se da kao što ste se izjasnili da neće biti nikakvih problema oko ovoga Zakona i oko njegovog donošenja, ali gospodin Kovačević, nadalje vjerujem želi prisvojiti da je samo prosvjedom se mogu donositi zakoni i da je njegova uloga u tome … [[Govornik se ne razumije.]] Zapravo to ne stoji i mislim da razgovarajući sa ministrom Kirinom o donošenju ovih zakona, o njegovom spremanju u ladice, rekao je da je to neistina, krajnja neistina da je sa sindikatima učestalo razgovarao i dogovarao sve nijanse ovih zakonskih odrednica. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Ispravljam netočne navode uvaženoga kolege vezano prvo svega da je ministar rekao da nije Zakon bio u ladici. Rekao je, bio sam sa pirotehničarima, kada je rekao da se ispričava i da je Zakon bio u ladici i da će netko zbog toga odgovarati. A kakva je situacija bila da ih nije htio primiti pirotehničare i sindikate ni potpredsjednik Vlade ni itko iz Vlade i onda smo Tonči Tadić i ja krenuli i zahvaljujući vama danas je tu Zakon. Prema tome, ne želimo ništa prisvajati, samo želimo kazati kako se može napraviti posao i Vladu prisiliti da radi svoj posao. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Ivica Buconjić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo zastupnici. Ja moram reći da sam zaista zadovoljan sa raspravom jučer i danas o Prijedlogu ovoga Zakona zbog toga što je očigledno postignut konsenzus svih stranaka i zastupnika koji su sudjelovali u raspravi da je ovo dobar, kvalitetan zakon, da je bilo nužno donijeti ovakav Zakon i da će ovaj Zakon sigurno biti korak dalje i korak naprijed u reguliranju ove izuzetno važne materije za Republiku Hrvatsku. Ja bih samo prokomentirao da ovo nije iznuđeni Zakon. Naime, Vlada Republike Hrvatske i pojedini članovi su vodili razgovore i sa sindikatama i u sastavu GSV-a, u sklopu GSV-a o rješenjima koja bi bila prihvatljiva za sve sudionike u ovom postupku. Naime, ovo je kompleksan Zakon koji sigurno mora voditi računa i o drugim zakonima i u sustavu mirovinskog, invalidskog osiguranja, naročito Zakona o stažu osiguranja sa povećanim trajanjem i drugim zakonima koje reguliraju ovu osjetljivu materiju. Vlada je pokušala osigurati maksimum u okviru drugih zakonskih rješenja i u okviru raspoloživih financijskih sredstava koja se mogu izdvojiti za ovu, kao što sam rekao, izuzetno važnu djelatnost. Budući je ovo vrlo opasno zanimanje, budući je to zanimanje isto tako izuzetno humano, budući da su djelatnici pirotehničari koji sudjeluju u razminiranju zaista izloženi ekstremnim psihofizičkim naporima bilo je nužno popraviti njihov materijalni i socijalni status i pružiti im sigurnost i tijekom obavljanja te odgovorne i opasne dužnosti i ne daj Bože za slučaj stradavanja. Smatramo da smo ovim Zakonom popravili stanje, odnosno da smo pružili osnove za popravljanje stanja u ovom izuzetno opasnom zanimanju, da smo bolje i točnije definirali odnose između subjekata razminiranja, da smo unaprijedili status pirotehničara, da smo im povećali socijalnu sigurnost i prava iz radno pravnog statusa i da će sigurno ovaj Zakon, odnosno oba ova Zakona doprinijeti poboljšanju statusa tih djelatnika ali i ukupnom unaprijeđenju ove izuzetno važne djelatnosti za Republiku Hrvatsku. Naravno da uvijek ima mogućnosti i bolje i kvalitetnije riješiti određene probleme. Ja samo ponovo upozoravam da smo prilikom donošenja ovoga Zakona morali uvažavati kompletan sustav mirovinsko invalidskog osiguranja, Zakon o stažu osiguranja sa povećanim trajanjem i raspraviti ćemo, razmotriti i ove amandmane i mogućnosti daljnjeg unaprijeđenja ovoga Zakona, odnosno oba ova Zakona, odnosno statusa pirotehničara. I otvoreni smo za daljnje inicijative oko popravljanja statusa i djelatnika i same ove djelatnosti koja je izuzetno važna za Republiku Hrvatsku. I da zaključim smatram da su ovo dva dobra zakona, da će njime biti unaprijeđena djelatnost razminiravanja, da će biti osigurana bolja i veća sigurnost pirotehničara i drugih sudionika na tom odgovornom poslu. Da smo točnije, bolje i preciznije definirali prava i obveze i međusobne odnose svih sudionika i da je zaista ovo dobar zakon. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Drugo, Konačni prijedlog zakona o humanitarnom razminiranju, drugo čitanje. Amandmane su predložili klub zastupnika HSP-a i zastupnik Pero Kovačević. Molim državnog tajnika Ivicu Buconjića da se očituje o amandmanu zastupnika Pere Kovačevića. Izvolite.
Hvala lijepa. Amandman se ne prihvaća. Naime, kao što sam rekao u raspravi time bi se narušio sustav uspostavljen Zakonom u …
Malo glasnije molim vas i malo mira više.
Time bi se narušio sustav beneficiranog staža uspostavljen Zakonom o stažu osiguranja s povećanim trajanjem, a i pirotehničari u MUP-u imaju beneficije u trajanju od 4 mjeseca za godinu dana. Što ne znači da nećemo razgovarati sa Zavodom za mirovinsko osiguranje i pronaći iznaći rješenje kako je predloženo. Znači, amandman se ne prihvaća.
Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče. Naime, naš amandman je na tragu Uredbe o utvrđivanju dužnosti djelatnih vojnih osoba na kojima se staž osiguranja računa s povećanim trajanjem i načinom računanja toga staža. To je donešeno, Vlada je donijela i objavljeno je u "Narodnim novinama", broj 42. iz 2003. godine. I u članku 2. točno stoji. Svakih 12 mjeseci računa se kao 18 mjeseci staža osiguranja na dužnostima i, kaže, pirotehničara. Prema tome, bilo bi logično da je Vlada uskladila ovaj Prijedlog sa svojom Uredbom koja je na snazi. Tražim glasovanje.
Molim, uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? 26 za amandman, 16 suzdržanih, 67 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Drugi amandman zastupnika Pere Kovačevića.
Drugi amandman se prihvaća, ali u drugačijem nomotehničkom izričaju zbog toga što predloženi amandman u izvornom nomotehničkom izričaju nije dobar. Znači, prihvaća se u izričaju "Osobama iz članka 36. ovoga Zakona u slučaju ozlijede ili nesposobnosti za rad koja je nastala kao posljedica obavljanja poslova humanitarnog razminiranja priznaju se" i tekst ostaje dalje kakav je bio u amandmanu.
Poštovani zastupnik.
Prihvaćam, suglasan.
Hvala lijepo. Amandman prihvaćen u izmijenjenom obliku. Hvala. Nema više amandmana, državni tajniče. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 115 glasova za prihvaćen, donesen Zakon o humanitarnom razminiranju u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim izmijenjenim amandmanom. Idemo na slijedeću točku: - Konačni prijedlog zakona o podjeli trgovačkog društva Hrvatske željeznice, Hrvatske željeznice d.o.o., hitni postupak. Predlagatelj Zakona je Vlada. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave koju su podnijeli Odbori za zakonodavstvo, gospodarstvo, razvoj i obnovu, pomorstvo, promet i veze. Državni tajnik Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka Dražen Breglec će dodatno obrazložiti prijedlog zakona. Izvolite.