mi ćemo sada nastaviti sa točkama, koje su nam na dnevnom redu i dolazi: - Konačni prijedlog Zakona o kibernetičkoj sigurnosti operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga, drugo čitanje, P.Z.E. br. 320 Nemojmo molim vas, dobacivati si iz stolice. Ima vas 2,5 u dvorani i još si dobacujete. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske temeljem čl. 85. Ustava RH i čl.172. u svezi s čl. 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda, primjenjuju se odredbe Poslovnika, koje se odnose na drugo čitanje zakona, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, sukladno čl. 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku nacionalnu sigurnost i Odbor za obranu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje, da. Poštovani Žarko Katić državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Gospođe zastupnici i gospodo zastupnici. Pred vama je Konačni prijedlog Zakona o kibernetičkoj sigurnosti operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga. Ovim zakonom u Hrvatskoj će se nacionalno zakonodavstvo prenijeti direktivama o mjerama za visoku zajedničku razinu sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava iz 2016. g. a njen temeljni cilj je uvođenje zajedničkih minimalnih zahtjeva za izgradnju kapaciteta i planiranje razmjenu informacija, suradnju te zajedničke sigurnosne zahtjeve za subjekte koji pružaju ili daju usluge koje su ključne za gospodarske, društvene aktivnosti, a posebice za funkcioniranje unutarnjeg tržišta. U tu svrhu, ovom direktivom poznatu pod nazivom, N iz direktiva od njezine engleske kartice za … [[Govornik se ne razumije.]] odabrani su sektori važni za društvo i gospodarstvo, to su primjerice sektori energetike, prijevoza, bankarstva, infrastrukture, financijskoga tržišta zdravstveni sektor, opskrba vodom, njezina distribucija, digitalna infrastruktura. Dakle, tu sektori i definirane su i digitalne usluge koje moraju biti obuhvaćene ovim minimalnim zahtjevima, uvedena je obveza prepoznavanje ključnih usluga u definiranim sektorima, kao i utvrđivanje ovisnosti ključnih usluga i informacijskim sustavima. Vrste subjekata na koje se odnosi NS direktiva, a time i obveznika primjene ovoga zakona, podijeljene su u 2 skupine, prvo su operatori koji pružaju ključne usluge za društvo i nacionalno gospodarstvo. Dakle, operatori ključnih usluga i drugo, subjekti koji daju digitalne usluge, od primarne važnosti za jedinstveno digitalno tržište EU, dakle, davatelji digitalnih usluga. Razrada obveza za operatora ključnih usluga, u punoj je odgovornosti država članica. Dok su obveze davatelja digitalnih usluga, razrađene provedbenom direktivom Europske komisije, koja se izravno primjenjuje na države članice, čiju provedbu u tu svrhu osiguravaju koordinacijska tijela na nacionalnoj razini. Zakonom je za potrebe operatora ključnih usluga osigurana provedba regulativnog procesa utvrđenom ovom direktivom. Dakle, razrada postupaka i identifikacija ključnih usluga i potrebnih parametara odnosno, kriterija. Za potrebe davatelja digitalnih usluga isključivo onih sa sjedištem u RH koji daju usluge na prostoru cijele EU, za koje nisu izuzeti kao male ili mikro tvrtke, ovim zakonom je osiguran sustav nadležnih tijela i postupanje prema zahtjevima takvih davatelja u RH, odnosno, po potrebi koordinacije u slučaju incidenata, koje mogu obuhvatiti građani RH, koji su korisnici davatelja ovih digitalnih usluga na prostoru EU, sa sjedištem u nekoj državi, članici. Jednako tkao, zakonom su definirane potrebne nadležnosti, provedba nazora i odgovarajuće prekršajne odredbe za kršenje odredbe zakona. Za potpuni prijen,0os NS direktive predviđeno je donošenje podzakonskog akta, to je Uredba o mjera kibernetičke sigurnosti, operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga, kojim će se pobliže popisati mjere za postizanje visoke razine kibernetičke sigurnosti operatora ključnih usluga i način njihove provedbe, kriterij za određivanje incidenata koji imaju znatan učinak na pružanju incidenata koji imaju znatan učinak na pružanje ključnih usluga i sadržaj obavijest o incidentima, način dostave tih obavijesti i druga pitanja koja su bitna za postupanje s takvim obavijestima. Dakle, prijedlog ove uredbe je pripremljen i čim zakon stupi na snagu ona će biti i donijeta i time zaokružen cijeli pakt koji ova direktiva nalaže. U odnosu na tekst prijedloga zakona koji je bio u prvom čitanju i koji je prihvaćen ovdje u Hrvatskom saboru, u konačnom prijedlogu zakona nastale su određene a pretežito novotehničke razlike kao rezultat uvažavanja prijedloga i primjedbi iznijetih od ovdje saborskih zastupnika, prvenstveno do Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora, kao i mišljenja tijela ministarstva i dr. tijela između dva čitanja. Sve te primjedbe su na odgovarajući način unijete u konačan prijedlog zakona i težimo da je time ovaj tekst zakona poboljšan i Vlada predlaže da se donese u predloženome tekstu. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, otvaram raspravu i prva će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Irena Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Evo ja znam da je petak popodne ali izgleda da je jedino klub HDZ-a zabrinut za nacionalnu sigurnost. Ovaj zakon, inače ovaj prijedlog zakona koji je sada u konačnom čitanju je usklađivan 3 g. između Europske komisije, Europskog parlamenta i zemalja članica a izgleda da interes za ovaj zakon nije baš proporcionalan bitnosti toga zakona. Ali evo neće bit prvi zakon koji će ovako proći. Kad sam u prvom čitanju govorila o ovome zakonu, zapravo sam postala svjesna da sam naziv zakona i svi pojmovi koji se u njemu spominju kod određenog djela javnosti zapravo izazivaju nedoumice jer cijeli ovaj zakon je zapravo pun raznoraznih pojmova koji se tiču informatičke i tehničke struke i naravno da je on jasniji onima koji se bave s ovom strukom. Ali zapravo paradoksalna činjenica koja se tiče ovog zakona i koja je jako bitna za istaknuti je ta da su svi ti pojmovi zapravo dio naše svakodnevnice a da mnogi ljudi, zapravo najveći dio ljudi nisu niti svjesni. I ta tema kibernetičke sigurnosti koja je ključna tema ovoga zakona je zapravo mnogo šira od ovoga zakona. ovaj zakon je, ja bi kolokvijalno rekla, samo djelić slagalice koja se tiče ove teme. I zato ću bez obzira što je u sabornici 4 zastupnika, ja reći ono što smatram potrebnim u ime kluba HDZ-a a tiče se teme kibernetičke sigurnosti i konačnog prijedloga zakona. Govoreći o ovom zakonu, treba navesti nekoliko globalno bitnih činjenica. Ono što je opće poznato i što ne treba posebno naglašavati, to je da je informacijski prostor i informacijsko okružje nešto u čemu svi sudjelujemo i što je oko nas, međutim postoji i jedan bitni moment a to je da pojedinci određene interesne skupine zapravo žele zlouporabiti taj prostor i žele ga kontrolirati. Ono što je danas uobičajeno, dakle u budućnost će postati pa recimo za jednu razinu ili dvije, dramatičnije. Ono što mi znamo da se već i sada napada na internetu a napadat će se još više, sve što se smatra vrijednim za neku stranu u sukobu ili za određenu interesnu grupu. To je sve doslovce, sve, od web stranica do servisa društvenih mreža do komunikacijsko-informacijske infrastrukture, dakle sve što je dio internetskog okoliša. Ono što je konvencijalno ratovanje u jednom smislu, to će postati a već je djelom i postalo, u budućnosti onesposobljavanje informacijskih sustava i to postaje neizostavni proces svakog sukoba ili ratovanja. Možda je manje poznata informacija da kad je NATO '99. g. započeo svoju vojnu operaciju u Srbiji, da su urgentno prosrpski orijentirani hakeri napali web stranice NATO-a i američko Ministarstvo obrane. Zato to govorim? Pa svatko tko misli da će turbulencije u svijetu izazvane razvojem interneta s vremenom jenjavati, po mom osobnom mišljenju, itekako griješi i zapravo je u zabludi. Upravo suprotno, a time se bavi i ovaj zakon. Sve pokazuje dakle da će sustav postojati sve složeniji, sve kompleksniji, a skupa s tim rastu i inovacije bez dozvole jer proporcionalno naravno, s rastom legalnih komponenti, rastu i ilegalni alati i sustavi. I kad kažem budućnost, onda ne mislim na slijedećih 50 g. nego na 5 ili 10 g. Tu budućnost će obilježiti mnoge tzv. razorne inovacije, toga trebamo biti svjesni i to kažu svjetski autoriteti koji se bave kibernetičkom sigurnošću. Naravno da smo kao ljudi vrlo prilagodljivi i da ćemo se tome prilagoditi kao što smo se prilagodili i na svaku vrstu industrijske revolucije, no pravo je pitanje kakav će biti omjer pozitivnog u odnosu na negativno. A tu je bitna uloga država, alata i poluge koje država koristiti. Dakle neću ponavljati šta je cilj ovoga zakona jer to smo već čuli i u prvom čitanju, dakle visoka zajednička razina kibernetičke sigurnosti između zemalja članica ali ne to ne isključuje da svaka zemlja članica pojedinačno ima svoj sustav sigurnosti i da međusobno participira u zajedničkom sustavu sigurnosti jer je uostalom to jedinstveno digitalno tržište, digital single market, jedan od najvažnijih ciljeva Europske komisije i digitalnog gospodarstva i općenito EU-a u svim planovima i programima. Dakle kao što antiterorističko djelovanje ovisi o razmjeni informacija i vojnoj suradnji država, tako ta suradnja i podrška itekako vrijedi i u virtualnom svijetu odnosno u ovom informacijskom ili kibernetičkom prostoru. I mi smo svjesni da države nikako ne mogu ovdje funkcionirati samostalno, to vrijedi čak i za tehnološki modernije i da tako kažem bogatije države a kamoli za Hrvatsku koja ipak udio novca koji ulaže u ovo područje znatno manje u odnosu na neke države. Podsjetiti ću da je Europsko vijeće u listopadu prošle godine predložilo usvajanje upravo tog zajedničkog pristupa kibernetičkoj sigurnosti a to je bio nastavak onog paketa reformi koji je u rujnu prošle godine predložila Europska komisija. I to su tri bitne stvari, dakle zajednička Europska agencija za kibernetičku sigurnost i reforma te agencije u smislu da ona postaje efikasnija. Uvođenje certifikacije na razini Europske komisije u smislu kibernetičke sigurnosti i u smislu alata koji će se koristiti i što brža provedba ove direktive koja zapravo se implementira sada ovim zakonom. Ono što tako je bitno da se istakne da tijela koja se bave ovom temom u Europskoj komisiji, odnosno u Europskoj uniji već sada prognoziraju i poneke dramatične scenarije i zapravo realno kažu da je još mnogo toga potrebno urediti i popraviti da bi se ta tijela koja se bave s tom temom mogla zapravo nositi sa svim prijetnjama u budućnosti. Ono što je također bitno napomenuti a s čime su zabrinuta tijela EU koja se ovime bave. Recimo za razliku od vojnih ili terorističkih kampova za obuku terorista koja se relativno lako otkrivaju s obzirom da danas postoje i sateliti i bezpilotne letjelice, kampovi za obuku tzv. kibernetičkih specijalaca nisu uopće laki za detekciju. Stoviše oni mogu se nalaziti bilo gdje, u knjižnici, u antikvarijatu, u običnom Internet kafiću i postoji tzv. kibernetički đžihad tj. novačenje perspektivnih mladih inženjera ili studenata i to je zapravo sve veći problem i odvija se bez da mi smo toga realno svjesni. Zašto? Pa zato što toga nema niti u konvencionalnim elektroničkim medijima i to je nešto što zapravo još nije doprlo nama svima do svijesti a obavještajni izvori kažu da je upravo najlakše nekoga inovačiti na način da mu se, dakle da postoji nekakva poveznica. Tri najjača motiva su prvo ideološka pripadnost, to je opće poznati motiv, drugo novac. Ali jedan zabrinjavajući motiv je i ucjena. I naravno postoje i države koje su sponzori kibernetičkog terorizma i koje sufinanciraju napade i zapravo im je teško ući u trag. I ono što je tendencija diljem svijeta a naročito u EU da se mijenja vojna i općenito sigurnosna politika i naravno alati koji se koriste vezano za sve jače prijetnje kibernetičkoj sigurnosti. Ali ono što će se nama otvoriti kao problem ovdje je ovaj zakon je zaista pozitivan i veliki korak unaprijed. Međutim, kako će Ministarstvo unutrašnjih poslova MUP platiti nekoliko vrsnih informatičara u sektoru kibernetičke sigurnosti kada je recimo koeficijent za to radno mjesto negdje otprilike u rangu srednje stručne spreme sa nekim tko radi u HEP-u. Mislim mladi, informirani i educirani i vrsni informatički kadrovi naravno da će otići raditi negdje za dvostruko ili trostruko veću plaću i to je stvar koja se niti rješava ovim zakonom niti je predviđeno da se rješava ovim zakonom. Međutim, po mom osobnom mišljenju to će u budućem radu onih tijela i institucija od kojih se očekuje da provode ovaj zakon i podzakonske akte vezane na ovu temu zapravo postajati sve veći problem. SAD imaju jedan jako dobar model u ovom slučaju, naravno da i ovisi i sve o novcu ali to je do sada jedan najveći iskorak u tom smislu da hakeri i vladine organizacije već nekoliko godina surađuju na ugovor. Dakle potpiše se ugovor i honorar barem u sferi kibernetičke sigurnosti, da se razumijemo. I sada recimo Agencija za razvoj novih tehnologija, fonetski, hrvatski rečeno DARPA i Nacionalna agencija za sigurnost tzv. NSA već niz godina surađuju upravo na način da pecaju mlade perspektivne pojedince i koriste ih u razne svrhe koje jasno definiraju ugovorom i onda oni dobiju honorar. I u sklopu takvog jednog programa, dakle agencija američka je sklopila ugovor sa nekolicinom pojedinaca, hakera, koji ni u ludilu ne bi surađivali s državom a kamoli radili za državu. Na taj način su ih oni zapravo iskoristili i dečki su poboljšali američku državnu sigurnost a uspjeh tog programa i takvih programa je pokazao da je to jedan pozitivan model koji će se vjerojatno u dogledno vrijeme razmotriti u EU. I da se vratim na Hrvatsku. Već sam u prvom čitanju ovog zakona istaknula da je on zaista pozitivan i zaista do sada najjača suradnja država članica u području kibernetičke sigurnosti koji je jedan manji segment nacionalne sigurnosti. I sad, naravno da se očekuje da svaka država ima određene kapacitete i da pridonese zajedničkim kapacitetima. Iznijela sam ovdje jednu bojazan, međutim ono što je također bitno naglasiti, Hrvatska kao i ostale države, ovim zakonom u potpunosti reguliraju nadležna tijela za kibernetičku sigurnost i bitno je da ta nadležna tijela imaju identične funkcionalnosti. To je jako bitno zato što se ne može dogoditi veliko odstupanje tih nadležnih tijela ako svi zajedno sudjeluju u zajedničkoj strategiji kibernetičke sigurnosti. Ono što svakako treba istaknuti, dakle postoji određena opravdana bojazan da će se pojaviti deficit vrsnih informatičkih kadrova unutar naših institucija. Zapravo taj deficit već sad i postoji i on će se pojaviti u onim tijelima od kojih se očekuje provedba ovog zakona. Zato treba stalno promišljati moguće modele pa i ovaj američki koji sam spomenula, javnu privatnu suradnju, suradnju sa akademskom zajednicom, sredstva europskih fondova koja su i predviđena ovim zakonom, korištenje dvaju fondova i naravno stalno stručno usavršavanje. Jer kao što znamo informacijsko komunikacijske tehnologije doslovce napreduju iz mjeseca u mjesec i potrebno ih je stalno, stalno dostizati. Evo s ovim željama i težnjama za kvalitetnijom provedbom ovog zakona Klub HDZ-a naravno podržava ovaj zakon, hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeća pojedinačna rasprava, trebala je biti kolege Hrvoje Zekanovića, nema ga, gubi pravo na govor. I teme zaključujem raspravu, a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni Prijedlog Zakona o kibernetičkoj sigurnosti operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga, drugo čitanje, P.Z.E. br. 320. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o kibernetičkoj sigurnosti operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 95 za i 2 suzdržana donijet Zakon o kibernetičkoj sigurnosti operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga.
Prelazimo na sljedeću točku, a to je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biogorivima za prijevoz, prvo čitanje, P.Z.E. br. 351 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske temeljem čl. 85 Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda, primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, te Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani Mario Šiljek, državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene zastupnice i zastupnici, Zakon o biogrodivima za prijevoz donesen je 2009. g. te je od tada 4 puta izmjenjivan i dopunjen, a zadnji put 2014. g. Osim bitnih dopuna, koje su uvele poticanje proizvodnje biogoriva u 2010. ostale izmjene su mahom bile radi učinkovitije provedbe i nadzora nad zakonom. Izmjene zakona koje Vlada Republike Hrvatske sada predlaže prije svega su uvjetovane izmjenama europskog zakonodavstva, koje se odnose na proizvodnju biogoriva, u naravi se radi o izmjenama dvije direktive, direktiva o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva i direktiva o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora energije. Sukladno europskim procedurama, ove izmjene su provedene kroz donošenje nove direktive o indirektnoj primjeni namjene zemljišta. Ta direktiva donesena je 2015. g. a za njenu implementaciju, države su dobile rok do 10. rujna 2017. g. Odrednice direktive su prenesene u Zakon o zaštiti zraka te je preostalo da se ugrade i u Zakonu o biogorivima za prijevoz. Zakonima o biogorivima za prijevoz, uređuje se proizvodnja, trgovina i skladištenje biogoriva i drugih obnovljivih goriva, korištenje biogoriva u prijevozu, donošenje programa i planova za poticanje proizvodnje i korištenje biogoriva o prijevozu, ovlast i odgovornost za utvrđivanje i provođenje politike poticanje proizvodnje i korištenje biogoriva u prijevozu, te mjere poticanja proizvodnje i korištenje biogoriva u prijevozu. U zakon se uvodi novi koncept peko novih pojmova i definicija vezanih uz korištenje zemljišta i sirovina za proizvodnju biogoriva, koji uključuje ograničenje od 7% na korištenje konvencijalnih biogoriva, odnosno, biogoriva prve vrste. Biogoriva prve generacija dobivaju se od uljarica, šećerne trske i drugih šećernih kultura, žitarica, te drugih kultura bogatih škrobom i uzgajaju se na površinama, koje bi se mogle koristiti za svrhe tržišta prehrambenih proizvoda ili hrane za životinje. Kako se ne bi dogodila indirektna promjena namjena zemljišta koja se koriste za proizvodnju hrane, bilo je potrebno uvesti ograničenje na maksimalne količine konvencionalne biogoriva, koje se plasiraju na tržište. Izmjene i dopune zakona su napravljene u cilju s postavljenja funkcionalnog tržišta biogoriva, a cilj je uspostaviti ponudu i potražnju uključivo i nastavak proizvodnje biogoriva u RH i tržišnim mehanizmima. Zato se mijenja model penalizacije obveznika stavljanja biogoriva na tržišta, koji će po novom, osim naknada, zbog nestavljanja biogoriva na tržište koji već postoji, plaćati dodatnu naknadu ako nisu smanjili emisiju stakleničkih plinova. Ova mjera treba pomoći da se do 2020. g. uspostavi sustav kojoj će Hrvatskoj osigurati cilj od 10% obnovljive energije u prijevozu, a koji svaka država članice EU je dužna ispuniti, kako bi mjere penalizacije bile uspješne i imale tržišne efekte, moraju se postaviti dobro odmjerene vrijednosti naknada za neispunjavanje ciljeva, gledano kroz zatvoreni ciklus životnog vijeka goriva, cilj je poteći potražnju na tržištu kod lokalnih proizvođača jer se tako smanjuje emisija stakleničkih plinova u distribucija sirovina i proizvedenog goriva. Obzirom da je postavljeni cilj od 10% s ugrađenim ograničenjima proizvodnje biogoriva prve generacije, minimalnog udjela naprednog biogoriva prisutnih na tržištu teško doseziv, naglasak je dan korištenje električne energije u prijevozu. Treba naglasiti da su svi podzakonski, odnosno, provedbeni akti pripremljeni, te se očekuje da će ove izmjene i dopune zakona osigurati dosezanje zadanih ciljeva do 2020 g. Hvala lijepo.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala za kraj jedna interesantna tema, a to je obnovljivi izvori energije, u ovom slučaju biogorivo. Kažete da je to direktiva EU, naslušali smo se mi direktiva EU, jedino od tih direktiva EU, sve smo mi to uskladili, ali jedino je gorivo skuplje u RH, benzin, nego u drugim državama. Interesantna je stvar, ste rekli da treba kontrolirati poljoprivredne površine, da ne bi sada od jednom … [[Govornik se ne razumije.]] ma i prazne su svakako, korov, bolje da bude, masa, sadi se za biogorivo, nego da raste ambrozija i štetočine, koje su prije svega po ministarstvima, a naravno i na našim njivama, zbog nerada ministarstava i Vlada Republike Hrvatske. Ovo su direktive, koliko je to provedivo kao i sve dosada direktive, mi moramo znati, da od 30 milijardi kn, koje smo uplatili u EU fondove, za sada je Hrvatska samo vratila 900 milijuna kn. Prema tome, lijepe želje bez ikakvog provjerenog akta. Jedino što ćemo imati skuplje gorivo nego u drugim država EU. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvaženi zastupniče Bulj, evo odgovor na vaše pitanje, šta ovaj zakon korektno donosi po tematici je slijedeće. Znači način na koji se ograničava upotreba poljoprivrednog zemljišta za prenamjenu iz poljoprivredne proizvodnje u biogoriva je slijedeći, znači samo 7% biogoriva prve generacija se smije poljoprivrednog zemljišta koristiti znači do udjela od 7%. Znači time smo htjeli spriječiti da se … [[Govornik se ne razumije.]] poljoprivredna zemljišta zbog određenih stvari, kao što se već desilo u Europi prebacuju na proizvodnju biogoriva, ali to se samo odnosi na biogoriva prve vrste. Time potičemo da naši poduzetnici krenu u proizvodne procese za goriva drugih i trećih generacija. Druga stvar, šta konkretno još donosi ovaj zakon? Donosi konkretno da će se po prvi put u RH, iako je to bila obaveza i prije, naplaćivati naknade za nastavljanje biogoriva na tržište, tako da očekujemo kumulativni efekat između 150 i 250 milijuna kn godišnje …/Govornik se ne razumije.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Totgergelia. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, državni tajniče i pomoćniče ministra, kolegice i kolege. Pa evo jedan samo, jedan kratak osvrt s obzirom da je direktiva iz 2015. godine a da je trebala biti već direktiva primijenjena u rujnu 2017. godine. Dosta toga što je ovdje u zakonu i što je predmet ovog cijelog teksta direktive mora se urediti i određenim uredbama odnosno pravilnicima. Pa čisto me zanima u kojem vremenu očekujete donošenje tih pravilnika i uredbi, odnosno u kojoj je fazi to izrade, je li to već gotovo? Jer dosta već kasnimo a bilo bi zgodno da što prije ustvari krenemo sa primjenom.
Odgovor poštovanog državnog tajnika Šiljega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi saborski zastupniče, dakle evo kao što sam i u svom obrazloženju rekao, znači većina podzakonskih akata je pripremljena, očekujemo i sigurni smo u njihovo donošenje u predviđenim zakonskim rokovima a to bi moglo biti znači do maksimalno 60 dana od donošenja ovog zakona.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Otvaram raspravu i imamo jedan Klub zastupnika a to je HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Miro Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče Hrvatsko sabora, državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Pa evo pred nama je Zakon o biogorivima za prijevoz a ustvari je to, odnosno izmjene i dopune zakona a ustvari nastavljamo priču o tome kako smanjiti stakleničke plinove u atmosferi, odnosno koliko je to uopće udio koji dolazi tih stakleničkih plinova vezano uz promet. Ako pogledamo u EU onda promet otprilike troši negdje 30% energije a stvara negdje oko 25% svih stakleničkih plinova od čega nekih 70% otpada na cestovni promet. Kod nas u proteklim godinama nekako potrošnja energije vezana uz promet jedino je u željezničkom prometu nešto padala dok u svim ostalim vrstama prometa, dakle cestovni, morski, riječni, pogotovo zračni promet je ustvari potrošnja energije cijelo vrijeme rasla. Pa mislim da je to tako iako nemam podatke za prošlu godinu da je to tako bilo i prošle godine jer zbog turističke sezone koja je bila jako dobra sigurno se i potrošnja energije u prometu, pogotovo cestovnom povećavala i prošle godine. Dakle vidimo da je ustvari jedan značajan dio stvaranja stakleničkih plinova upravo dolazi iz prometa i kada pogledamo ove izmjene i dopune zakona koje ste ovdje predložili onda nekako to sve ide u smjeru kako količinu tih stakleničkih plinova ustvari smanjiti. E sada ako pogledamo što je do sada bilo u zakonu onda kod bio goriva imali smo onu prvu generaciju bio goriva, dakle goriva koja su ustvari rađena od žitarica, od onih biljaka koje imaju dosta šećera, dakle sve ono što se može koristiti u prehrani i na neki način je dobro što za ukupnu kvotu koja se propisuje za biogoriva u ukupnoj količini goriva koja se koristi za promet da se ta količina smanji jer praktički do sada je bilo moguće da se iskoristi svih tih 10% što nam je bilo propisano upravo sa biogorivima iz te prve generacije. Sada će to biti 7% ali ne znači da tih 7% moramo ostvariti svih upravo na biogorivima prve generacije nego je to odredba koja je maksimalno zadana i koju ne smijemo prekoračiti. A i dalje nam ustvari ostaje da ukupno u energetici koja je vezana uz promet trebamo imati 10% ukupnog iznosa goriva koja koristimo iz obnovljivih nekih izvora, dakle da li su to bio goriva, da li je to električna energija iz obnovljivih izbora ili nešto treće. Ovdje sa ovim prijedlogom zakona ide se u dva smjera. S jedne strane povećava se mogućnost proizvodnje biogoriva ali isto tako se određuju i naknade za one koji ne ispune zadane ciljeve vezano uz emisiju stakleničkih plinova u životnom vijeku po jedinici energije iz fosilnih goriva. Dakle napravljen je sada plan po sljedećim gorivima kako se ta količina koju je potrebno ostvariti smanjenja povećala. Taj iznos je ustvari vezan uz referentnu godinu, uz 2010. godinu, dakle koliko smo u prometu, koje je gorivo koliko u prometu korišteno, koliko je imalo emisije stakleničkih plinova te 2010. sada se traži da, od onih koji daju gorivo u promet, dakle od distributera da ustvari na tržište stavljaju gorivo koje će imati manje količine stakleničkih plinova po istoj jedinici, po istoj energetskoj jedinici za tu količinu fosilnog goriva. Da bi to uopće uspjeli napraviti znači moraju goriva prilagoditi i u goriva umiješati više biogoriva jer je poznato da upravo biogoriva po svojoj strukturi kakva jesu, stvaraju puno manje stakleničkih plinova, od onih goriva do kojih smo došli, tj. do fosilnih goriva. To je jedan dio poticanja kroz naknade ako ne ostvare taj iznos smanjenja u odnosu na 2010. znači plaćaju određene kazne i u interesu im je da to smanje. Kako bi to smanjili, trebaju u stvari u svoju količinu goriva, koje stavljaju na tržište ugraditi što veći dio biogoriva. I na taj način se ustvari daje poticaj onime što kod nas baš i nije zaživjelo, a to je da povećamo i proizvodnju biogoriva u Hrvatskoj, odnosno, da se što više ulaže novaca i u razvoj, kako bi prešli sa te prve generacije biogoriva, na one druge, pa možda i treću generaciju i upravo se onda uklopili da ne trošimo zemljišta koja možemo koristiti za prehranu, za proizvodnju biogoriva, već da to budu otpadi od biomase itd. kako je to već definirano sa tom drugom i trećom generacijom, gdje se čak spominju i alge u proizvodnji bio dizela. Što se tiče javnog prijevoza, uvodi se obveza, svima, koji daju usluge javnog prijevoza i željeznici, da koriste isključivo, da koriste za svoje potrebe isključivo obnovljivu el. energiju i ova mjera će sigurno još dodatno poticati i donositi uštede u cijelom procesu prometa, a koeficijente s kojima sada to računima, nam ustvari daje mogućnost da se što više približimo toj zadanoj kvoti od 10% koja nam je definirana za kraj 2020. g. Nacionalno gledano, imamo nekoliko mjera koje ugl. potiču smanjivanje potrošnje goriva, recimo u samim gradovima velike probleme stvaraju prometne gužve. Dakle, jedan dio smanjivanja emisija stakleničkih plinova, možemo riješiti tako da poradimo na inteligentnijem gradskom prometu ili da koristimo neka alternativna sredstva prijevoza. Što se tiče nacionalnih programa, tu smo definirali nekih 10-tak mjera koje se također provode i osim ovih izmjena i dopuna zakona, kao što ste već i vi rekli, državni tajniče, potrebno je još donijeti i uredbu o posebnoj naknadi za okoliš radi nastajanja biogoriva na tržište kao i dva pravilnika. Jedan je pravilnik o načinu i uvjetima primjene zahtjeva održivosti u proizvodnji i korištenje biogoriva i drugi je pravilnik o mjerama za poticanje korištenja biogoriva u prijevozu. Ukoliko su već ti pravilnici i uredba spremni, onda praktički donošenje ovog zakona možemo se približiti provedbi odredbi direktive iz 2015.g. a ujedno i omogućiti svima onima koji su se pripremili za proizvodnju biogoriva, da se stvore uvjeti kako bi oni stvarno i mogli distributerima na našem tržištu, to biogorivo koje mogu proizvoditi i prodavati, odnosno, natjerati distributere, da stvarno stave na tržište i dio biogoriva, odnosno, da ga miješaju sa onim gorivom koje tako i onako već sada prodaju. Klub HDZ-a naravno da će podržati ovaj zakon i mislim da je ovo jako dobar zakon, odnosno da su dobro određene mjere i da će nakon toga, što ga donesemo i kada stvarno zaživi u primjeni polučiti i ekonomske pozitivne rezultate temeljem ovog zakona. Hvala.
Hvala vam lijepo, time zaključujem raspravu o ovoj točci, glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Mi ćemo se vidjeti ponovno nastaviti sjednicu u ponedjeljak, dakle u ponedjeljak naglašavam 2.7. u 9,30 sati i prva točka biti će Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola o pristupanju uz sporazum o trgovini između EU i njezinih država članica, s jedne strane, i Kolumbije i Perua s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Ekvadora, drugo čitanje, P.Z. br. 349. Želim vam ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 15,10 SATI.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biogorivima za prijevoz, prvo čitanje, P.Z.E. br. 351, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biogorivima za prijevoz i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 91 za, 5 suzdržanih i 1 glas protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.