Gospodine predsjedniče, molim vas za nekoliko rečenica ako mogu dobiti za jedan prijedlog u ime kluba HSS-a?
Vi možete dobiti stanku za klub.
Trajat će svega dvije, tri minute pa da ne tražimo stanku.
Ja vam odrediti stanku za klub, a ne mogu vam drugo.
Molim vas onda stanku od minutu.
Molim?
Molim vas stanku od minutu onda.
To vam opet ne mogu dati. Moram vam dati 10 minuta stanku, minimalno moram dati stanku.
Idemo se dogovoriti, ljudi smo. 10 minuta.
Molim?
10 minuta.
Dati stanku 10 minuta. Izvolite, 10 minuta stanku. Nakon stanke nastavljamo sa sjednicom. Molim poštovanog zastupnika Željka Peceka da izvijesti o stajalištu Kluba zastupnika HSS-a. Izvolite!
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Ovih dana u tisku mi smo mogli pročitati sljedeće naslove i komentare. Citiram: "Obrana optuženih Hrvata unosna je ali za odvjetnike ljubimce Vlade i Pantovčaka. Još nije definirano kakvu će ulogu država imati u financiranju obrane." – izjavio je jedan odvjetnik. Potpredsjednica Vlade Jadranka Kosor je izjavila – "Vlada odluku o financiranju obrane generala nije donijela." "Država i zaklada zajednički će financirati obranu generala Gotovine, Markača i Čermaka" jedan je naslov iz tiska. "Troškove koje će branitelji imati podmirivat će se prema podnesenim računima, doznali smo iz izvora u Vladi koji je htio ostati neimenovan", citat je iz jednog članka u tisku, tako pišu jedne novine. Hrvatska javnost pa tako niti mi ovdje u Saboru ne raspolažemo ni sa kakvom informacijom Vlade na osnovu čega bi bili sigurni da za one koji su za Hrvatsku državu dali maksimum država želi uzvratiti na isti način. Mi u Klubu HSS-a želimo biti sigurni da će hrvatske generale braniti najbolji odvjetnici, da je za to osigurano dovoljno novaca ali isto tako da se radi na sređivanju dokumentacije koja će pravovremeno biti dostupna braniteljima. Želimo biti sigurni da država brine o svima sukladno njihovim potrebama a prema svojim mogućnostima. Kako bi se prekinule sve medijske špekulacije i demantirao slogan kako je jedino u Hrvatskoj teško biti general poslije bitke molimo vas gospodine predsjedniče u ime Kluba HSS-a da u Sabor pozovemo predsjednika Vlade koji bi nas upoznao sa time što je do sada učinjeno za obranu hrvatskih generala te ima li Vlada plan kako to odraditi do završetka procesa. Hvala lijepa.
Predsjednik Vlade je na zajedničkoj sjednici hrvatske Vlade i mađarske Vlade a ja ću ga obavijestiti o ovom vašem prijedlogu. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne biste se drugi izjašnjavali. Zaključujem ovu raspravu o Prijedlogu komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji, priprema za članstvo. Hvala lijepa. Sad ću prekinuti sjednicu. Nastavak u 15 sati. Nastavak je sa Prijedlogom zakona o potvrđivanju Protokola br. 14 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda o izmjeni nadzornog sustava konvencije. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina treba u stanci raspraviti i ovaj prijedlog konvencije. I onda Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike o konsolidaciji duga Republike Hrvatske. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sjednicu. Na dnevnom redu je 4. Prijedlog plana o potvrđivanju Protokola br. 14 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o izmjeni nadzornog sustava Konvencije, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 424 Prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik i politički sustav i ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Molim državnu … Nema potrebe. Žele li izvjestitelji odbora riječ? Ne. Otvaram raspravu. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Nema je. Zaključujem raspravu.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Malobrojni kolege, kolegica nema, zastupnika. Ovako, moram reći da se ovdje radi o jednom tehničkom zapravo sporazumu i s obzirom da je neupitan, ne izaziva nikakve posebne, razloga za posebnu raspravu i klub HNS-a će sasvim sigurno podržati ovaj Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Republike Italije ili službeno rečeno Talijanske Republike, s time da evo i ovaj nam prijedlog zakona potvrđuje činjenicu da financijski teritorijalni, materijalni i druge vrste sporova između pojedinih država rijetko se kad rješavaju u jednoj godini, dvije, da to često puta traje i desetljećima, pa tako i ovaj Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Talijanske Republike vezano za dugove, s time da mi prihvaćamo da Republika Hrvatska u svojstvu dužnika mora u potpunosti izvršavati sve financijske obaveze i da je dužna pravovremeno planirati i osigurati sredstva u okviru odgovarajućih stavki državnog proračuna za razdoblje do 2009. godine za isplatu preuzetog dijela neraspoređenog duga. Mi imamo pored ovih financijskih obaveza prema Italiji još masu neriješenih financijsko-materijalnih pitanja i odnosa od vremena Austrougarske pa preko Austrije što je još uvijek aktualno do problema sa našim susjedima, sa Republikom Slovenijom, Ljubljanska banka da ne spominjem i ostale vrste imovinskopravnih odnosa i financijskih i materijalnih obaveza međusobno dakle bilateralno neriješenih, takvih pitanja još uvijek imat ćemo vjerojatno i sa Bosnom i Hercegovinom, sa Srbijom i Crnom Gorom i to su procesi koji inače su poznati u međunarodnom pravu i podmirenju financijskih obaveza koji dosta dugo traju i rješavaju se i desetljećima. Potvrđivanje ovog sporazuma je prigoda da u ime kluba HNS-a podsjetim da smo mi dužni sukcesijom ugovora osimskih, a posebno rimskih, Italiji isplatiti i preostalih 35 milijuna dolara posebno na osnovu ovih rimskih ugovora iz 83. godine. Zahtjevi dijela talijanske javnosti u Italiji pritom prvenstveno mislim na optante, ja termin ezuli, prognanici ili kako se već nazivaju, ne upotrebljavam zato jer mislim da i u našoj javnosti pa i u raspravama u Saboru je točnije upotrebljavati izraz i termin optanti jer se radi o osobama koje su optirali za Italiju, a nisu u ovom slučaju bili ezuli koji termin oni za sebe upotrebljavaju. I dakle, zahtjevi jednog dijela talijanske javnosti, bili smo to svjedoci ovih dana, idu za tim da zapravo traže reviziju ovih osimskih i rimskih ugovora, a odnosi se dio upravo i na naše hrvatske financijske obaveze kao sukcesora sporazuma između Jugoslavije i Italije. Međutim pored razumljivih, shvatljivih i zahtjeva javnosti koji se mogu tolerirati kod nas u našim političkim tijelima ima i naznaka nekih državnih talijanskih institucija, odnosno talijanskih dužnosnika koji ciljaju na reviziju osimskih sporazuma i rimskih ugovora, a svjedoci smo da se šalju i neke neprimjerene poruke koje nose naznaku i mogli bi se kvalificirati kao oblik političkog pritiska na Hrvatsku i dakako na pokušaje političkog uvjetovanja pozicioniranja ili pozicije Hrvatske u Europskoj uniji. Moram reći da govorim u ime kluba HNS-a, da je reagiranje hrvatskog vodstva na te pritiske za sad ocjenjujemo zadovoljavajućim, da ocjenjujemo reagiranje od predsjednika Vlade i drugih nadležnih ministara primjerenim. Naš prijedlog je i vezano i za ovo potvrđivanje sporazuma između Hrvatske i Italije, naš prijedlog je da osiguramo u proračunu preostalih 35 milijuna dolara koji Hrvatska kao sukcesor ugovora potpisanih između Jugoslavije i Italije iz 83 godine treba uplatiti, odnosno na neki način koji će zavisiti o tehnici, bankarskoj tehnici Republici Italiji. Zalažem se za to da Hrvatska postupi na isti način kao što je to učinila i Slovenija. Odnosno da u jednoj od inozemnih banaka možemo i u Hrvatskoj jer ionako su jednim dijelom u talijanskom vlasništvu. Da Hrvatska otvori račun s naslovom Republika Italija, Talijanska Republika bez obzira na dogovor sa Republikom Italijom pa neka nadležno talijansko ministarstvo, njihova Vlada ili nadležni organ kada i kako će koristiti tih preostalih 35 milijuna duga koji na osnovu Rimskih ugovora Hrvatska i kasnijih dogovora sa Republikom Slovenijom duguje Republici Italiji. Bojim se da budemo li čekali da se sporazumimo sa Republikom Italijom i budemo li čekali da Republika Italija otvori račun da to neće tako skoro dočekati. A da će Italija, a na to nam iskustvo govori, da će Italija ovo neisplaćivanje duga koristiti kao oblik kontinuiranog političkog pritiska. Dakle, u ime HNS-a mi ćemo, mogu reći da ćemo podržati ovaj prijedlog zakona, ali da u tom kontekstu i iskazujemo potrebu likvidiranja ovog duga od 35 milijuna dolara na način kao što sam to izložio. Hvala.
Hvala. Klub HSS-a, poštovani zastupnik Ante Markov. Nema ga. Klub gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Damir Kajin, u ime Kluba IDS-a. Izvolite.
Cijenjeni gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Kao što je i sam gospodin Maštruko prije mene rekao mislim da ovaj ugovor apsolutno nije sporan. Ugovor je s druge strane potpisan od hrvatske Vlade, točnije gospodina Šukera. I danas se više od tog ugovora ne može, jasno, pobjeći, ne može se ni odustati. Radi se o obvezi Hrvatske po tzv., Pariškom klubu. Hrvatska kao zemlja nije direktno koristila taj novac, koristila ga je ex Jugoslavija, ali kroz eto sukcesiju ga vraćaju sve republike ex Jugoslavije. Kada kažem da ga Hrvatska nije koristila ne mislim da ga neke tvrtke i iz Republike Hrvatske nisu koristile. Članice Pariškog kluba su ovdje navedene na strani 1. Savezna Republika Njemačka, Država Kuvajt, Ujedinjeno Kraljevstvo, Velika Britanija i Sjeverna Irska, Francuska Republika, Švicarska Konfederacija, Američke Države, Republika Austrija, Kraljevina Španjolska, Nizozemska, Belgija, Švedska, Norveška, Danska, Talijanska Republika, Japan, itd. Znači, pretpostavljam da sa svima njima Hrvatska ima takve bilateralne sporazume koji su prošli ovaj Parlament. Osim sa Italijom i svima, jasno, do današnjeg dana Hrvatska je plaćala srazmjerni udio u toj sukcesiji. Ovo je znači konkretan sporazum s Italijom. No što je mene najviše zaintrigiralo. Strana 4, sad tu ću citirati, nema nikoga iz ministarstva da mi to objasni. "Hrvatska strana", citiram, "pokrenula je zajedničku inicijativu svih zemalja slijednica o neplaćanju ove kategorije duga kao pravno neutemeljene, te zajedničkim pismom kojeg su 16. prosinca 2004. godine supotpisale Bosna i Hercegovina, Republika Crna Gora, Republika Hrvatska, Republika Makedonija i Republika Srbija, zatražila arbitražu tajništva Pariškog kluba. Nažalost tajništvo Pariškog kluba ne ulazeći u meritum stvari smatralo je da je ovo tehničko pitanje koje se treba riješiti bilateralno. Hrvatska strana je nakon primljene dokumentacije od talijanske strane prihvatila kao hrvatski dug osnovne zatezne kamate (nepodmirene od bivše Narodne banke Jugoslavije) za treći i četvrti reprogram i redovne zatezne kamate za treći reprogram do redovite zatezne kamate za četvrti reprogam isključene su iz hrvatskog duga", gotov citat. Postavlja se pitanje gdje je tu Slovenija. Znači, spominje se Bosna i Hercegovina, Republika Crna Gora, Republika Hrvatska, Republika Makedonija i Republika Srbija. E sad, izgleda da su nas ovako na prvi pogled Slovenci i tu preveli žedne preko vode. Govori se s druge strane o zateznim kamatama. Mene isto tako zanima da li će zatezne kamate kao što to čak špekuliraju neki bivši članovi Hrvatsko-talijanske komisije koja je nota bene raspuštena negdje 94. ili 95. godine, ići i na onih 35 milijuna dolara po osnovu Rimskog sporazuma iz godine, ako se ne varam, 93., a o kojemu je nešto govorio gospodin Maštruko, a koji se odnosi na ex Jugoslaviji, to se zove, ustupljenu imovinu bivšeg slobodnog teritorija Trsta. To je znači bivši Kotar Buje, danas su to gradovi Buje, Novigrad, Umag, općine Brtonigla, Grožnjan, Oprtanj i dio Motovuna. Za što se odnosi znači ovaj dug o kojem mi danas raspravljamo. Znači ovdje se spominju između ostalog sljedeća poduzeća u Republici Hrvatskoj ili na tlu Republike Hrvatske. Tu je neki Radim, Ravna gora, Di-Delnice, regeneracija Zabok, itd. Sad, da su te tvrtke u životu, ajde daj, ali vjerojatno su sve one u međuvremenu bankrotirale. Inače taj dug bi između ostalih trebala servisirati i Zagrebačka banka koja je danas, nota bene, u dominantnom talijanskom vlasništvu, a de facto preko nje, usuđujem se reći, ¼ hrvatskog gospodarstva. Inače ukupan dug Republike Hrvatske prema Talijanskoj Republici utvrđen je u valutama originalnih zajmova, znači marka i talijanska lira i dolar te konvertirani ukupno i tekonvertiran ukupno iznosi 41,9 milijuna eura. Obveze po kreditima znači iz ovog sporazuma, iz ovog ugovora o kojemu je ovdje riječ i drugim poslovima koje su ugovorile ili za koje su jamčile ili su sredstva koristila pravne osobe s teritorija Republike Hrvatske koji prema Italiji iznosi 31,9 milijuna eura, otplaćivat će izvorni korisnici i banke garanti. Znači to je ta Zagrebačka banka. Obveze koje je ranije ugovorila ili za koje je garantirala bivša SFRJ, to je taj neraspoređeni dug kriterijem MMF-a Republika Hrvatska preuzima 28,49% neraspoređenih dugova čiji je iznos prema Italiji 9 milijuna 973 tisuće 692 eura. Taj dio duga otplaćivat će Republika Hrvatske dana 31. siječnja ove godine dospijeva na plaćanje iznos od 32,8 milijuna eura, a preostali dio duga u iznosu od 9 milijuna 123 tisuće eura, znači 48,22% glavnice reprogramira se i dospijeva na plaćanje svakog 31. siječnja i 31. srpnja u razdoblju koji počinje 31. siječnja 2006. i završava 31. srpnja 2009. godine. Još jedanput želim istaknuti da se radi o relevantnim iznosima. Dozvolite mi samo dvije rečenice oko povrata imovina o čemu je i gospodin Maštruko prije mene nešto rekao. Međunarodni ugovori jasno imaju snagu iznad zakona i oni se ne smiju revidirati, istina s druge strane to mora biti drugi princip ne može biti nikakve selekcije između austrijanaca s jedne strane, Talijana, Židova, Slovenaca, Amerikanaca s druge strane. Kao i treće, nitko nije dobio mandat u ovoj zemlji da zemlju vodi ka bankrotu. Kada smo donijeli Zakon 2001. o denacionalizacji svi znamo za što smo glasali ili za što smo digli ruku. Za standard kojega je propisao Ustavni sud da između stranaca i … [[Govornik se ne razumije.]] državljana ne može biti selekcije. Konačno ako se ne varam i predsjednik Mesić je prošle godine nešto slično obećavao Židovima u New Yorku. Zakon međutim je donesen, a to sam baš vršio uvid u sve ove fonograme pod pritiskom Visentala iz te 2001. godine što će reći Amerike. Danas međutim nitko ne zna u kojem se broju ljudi radi kada je riječ o povratu. Koliko ima Austrijanaca, Židova, Amerikanaca, čak bih se usudio reći da najpreciznije brojke imamo kod Talijana. Jasno je kao što kaže gospodin Maštruko, optanti su riješeni 100% i oni svoju naknadu mogu tražiti samo u Rimu nikako Zagrebu ili Ljubljani. Hrvatska mora vratiti onih prije spomenutih 35 milijuna dolara za ovu zonu b, tj. Bujštinu, gospodin Maštruko predlaže model Slovenije što je u redu i što je trebalo činiti ili prihvatiti ga još '94. kada su nam Slovenci to predlagali, međutim tu je još jedan problem. 5 tisuća 236 osoba koji nisu optanti, koji su dobili otpust iz jugoslavenskog državljanstva, a imovina tim ljudima je gospodo nacionalizirana. Ti ljudi prema hrvatskom Zakonu o denacionalizaciji mogu podnijeti zahtjeve. Problem je ogroman jer je gotovo sva ta imovina koncentrirana uz obalu. Npr. tisuću 900 ljudi je iz Poreča, negdje oko tisuću 700 iz Pule, oko 300 iz Rijeke, tu su iz Splita, 150 iz Buzeta itd., i to je danas jedan ogroman kapital. Istina je … [[Govornik se ne razumije.]] imovine danas su preuzeli hrvatski tajkuni što je gore, to jednostavno ne znam, ali bez obzira na sve ja želim i vis a vis ovih nekih zakonskih inicijativa koje spominju naši mediji izraziti jednu obazrivost neka hrvatska Vlada, javnost, Sabor o tome jako dobro razmisle u što se upuštamo. Bez obzira što se sve naše političke deklaracije od HDZ-a do IDS-a, SDP-a do HNS-a itd. '90. sadržavale načela o povratu imovine, međutim sada kada vidimo i shvaćamo o kojem je novcu ovdje riječ još jedanput ću reći da budemo oprezni i nemojmo zaboraviti na onu poruku. Kako se zove? Gospođa Merkel, njemačke kancelarke, koja je otprilike rekla da ona u ime Nijemaca koji obitavaju na području Savezne Republike Njemačke prema nikome ne potražuje ništa već da su ta pitanja riješena još za vrijeme Vili Branta i nekih ostalih njemačkih kancelara … [[Govornik se ne razumije.]] i tome slično. Jednom riječju gospodo kada su ti odnosi s Italijom posrijedi 5 tisuća 236 osoba je koji su dobili otpust iz jugoslavenskog državljanstva, oni nisu optanti, imovina im je nacionalizirana i ova zemlja se vrlo lako može suočiti sa nekih tisuću 500 do 2 tisuće zahtjeva.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče. Ispravljam dva netočna navoda uvaženoga kolege Kajina. Prvi je netočni navod se odnosi da se međunarodno sklopljeni ugovori ne mogu mijenjati. Mogu se mijenjati na način i postupkom kao što su i sklopljeni. Drugi netočan navod je rekao da bi Hrvatska bi trebala uplatiti onih 35 milijuna dolara. Naš amandman kad smo ga davali na proračun je bilo da se odmah uplati i to na poseban račun što je npr. učinila Slovenija i već bi to … [[Govornik se ne razumije.]] bilo riješeno. Hvala.
Državni tajnik Ante Žigman. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvažena dame i gospodo zastupnici. Dakle, prije svega bih se osvrnuo dakle na ono što je gospodin Kajin govorio. Dakle, što se tiče Slovenije i zašto Slovenija tu nije obuhvaćena. Radi se o tome da je Slovenija cijelo vrijeme svoj dug nastavila otplaćivati, ostale zemlje sljednice su 1991. svoj dug prestale otplaćivati. Zašto 31. siječnja 2006. dospijeva tako veliki iznos dakle i gotovo 32 milijuna eura? Razlog je u tome dakle da prema Zakonu o izvršavanju, dakle načinu i uvjetima podmirivanja obveza po kreditima i drugim poslovima i sporazuma s vladama članicama pariškog … [[Govornik se ne razumije.]] koji je ovaj uvaženi Dom potvrdio 25. travnja '96. godine. Dakle, još od 31. siječnja dakle '98. otplate kreću, tada je Hrvatska prvi puta na neki način, ne na neki način nego je i postala financijski neovisna i dobila prvi puta komercijalni kreditni rejting. Zato spominju banke, ovdje treba reći dakle da će banke nastaviti plaćati svoj dio komercijalnog duga i dalje, a Republika Hrvatska dakle kao što je i dogovoreno pariškim … [[Govornik se ne razumije.]] će nastaviti plaćati samo onaj dio nealociranog duga. Alocirani dug će se naravno plaćati od strane onih koji taj dug trebaju i platiti. Dakle, u ovoj tranši negdje 24,6 milijuna eura otpada na onaj dio koji je alociran dok 8,2 milijuna eura otpada na državu, dakle onaj dio koji je nealociran. I ono što bih na kraju htio spomenuti. Dakle, ovo se radi o komercijalnom odnosu, odnosu sa komercijalnim kompanijama i sa dugom koji apsolutno nema nikakve veze sa povratima imovine. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HDZ-a poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege! Zakon o potvrđivanju Sporazuma Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike svoj temelj ima u članku 139. Ustava Republike Hrvatske. U složenim i dugotrajnim pregovorima Republika Hrvatska još je u ožujku 1995. godine zaključila Sporazum o reprogramiranju duga tzv. usklađeni zapisnik s petnaest država članica Pariškog kluba. Tijekom narednih godina Republika Hrvatska vodila je bilateralne pregovore sa svakog zemljom Pariškog kluba te je sa svima zaključila i bilateralne sporazuma osim Talijanske Republike. Pregovori sa Talijanskom Republikom završeni su početkom prosinca 2005. godine te je Vlada Republike Hrvatske na sjednici 8. prosinca 2005. godine zaključkom prihvatila izvješće Ministarstva financija o obavljenim pregovorima za sklapanje Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike o konsolidaciji duga Republike Hrvatske. Istim zaključkom prihvaćen je i poboljšani nacrt sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike o konsolidaciji duga Republike Hrvatske te popratno pismo uz sporazum koji je od izrazite važnosti za sporazum o konsolidaciji duga. Predloženim Zakonom o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike o konsolidaciji duga Republike Hrvatske uređuju se pitanja i to dakle prvo potvrđivanje Sporazuma o konsolidaciji duga, drugo način podmirivanja financijskih obveza koje nastaju za Republiku Hrvatsku kao dužnika i jamaca prema Sporazumu o konsolidaciji duga. I treće, nadležnost nad provedbom Sporazuma o konsolidaciji duga. Ukupan dug Republike Hrvatske po Pariškom klubu, dakle petnaest država, iznosi oko 735 milijuna eura od čega je do danas već otplaćeno oko 47% ili 346 milijuna eura. U 2006. godini na naplatu dospijeva 71 milijun eura a ostatak duga podmirit će se do 2009. godine kako je predviđeno planom otplate iz usklađenog zapisnika. Ukupan dug Republike Hrvatske prema Talijanskoj Republici utvrđen je valutama originalnih zajmova, njemačke marke, talijanske lire i američkog dolara te konvertirani ukupno iznose 41,9 milijuna eura. Temeljem zakona o načinu podmirivanja obveza po kreditima i drugim poslovima i sporazuma sa Vladama članicama Pariškog kluba i temeljem završnih pregovora sporazum o konsolidaciji duga Republike Hrvatske Republika Hrvatska je preuzela pod prvo obaveze po kreditima i drugim poslovima koje su se ugovorile ili za koje su jamčile ili su sredstva koristile pravne osobe s teritorija Republike Hrvatske prema Italiji koji iznosi 31,9 milijun eura. Taj dug otplaćivat će izvorni korisnici i banke garanti. Pod drugo, obveze koje je ranije ugovorila ili za koje je garantirala bivša SFRJ a koji se ne mogu izravno pripisati niti jednoj od država sljednica bivše SFRJ, dakle neraspoređeni dug te je taj dug kriterijem Međunarodnog monetarnog fonda podijeljen između svih zemalja sljednica bivše Jugoslavije. Ovim kriterijem Republika Hrvatska preuzela je 28,9% neraspoređenih dugova čiji je iznos prema Italiji 9,9 milijuna eura. Ovaj dug otplaćivat će Republika Hrvatska i to na način da je isti reprogramiran i dospijeva na plaćanje svakog 31. siječnja i 31. srpnja u razdoblju koje počinje 31. siječnja 2006. godine i završava 31. srpnja 2009. godine. Što se tiče nekonsolidiranih dugova zaključenih nakon 2. prosinca 1982. godine financijske konvencije regulirane popratnim pismom sporazuma su dakle financijska konvencija Medio banka Milano 50 milijuna dolara, financijska konvencija Medio credito centrale 86 milijardi talijanskih lira, financijska konvencija Medio credito centrale 30 milijuna američkih dolara i financijska konvencija Medio credito centrale 80 milijardi dolara. Potrebno je reći da za prve tri financijske konvencije utvrđeno je da Italija nema potraživanja prema Republici Hrvatskoj dok je za financijsku konvenciju Medio credito centrale Rim od 80 milijardi talijanskih lira preostali dug utvrđen u iznosu od 6,7 milijuna talijanskih lira i taj će dug Zagrebačka banka nastaviti servisirati prema izvornim uvjetima. U skladu sa gore navedenim smatramo da je sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike o konsolidaciji duga Republike Hrvatske veoma povoljan. Radi se o dobrom sporazumu, ne dira se u druge odnose između Republike Hrvatske i Republike Italije. Naprotiv, rješava se jedan od nasljeđenih problema te će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje zakona o potvrđivanju istog. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite!
Pa, gospodine predsjedniče, prije svega bih htio komentirati ovo o čemu je govorio uvaženi kolega Kajin u vezi sa izjavom Angele Merkl. Nažalost, točka dnevnog reda koju sam ja predložio a koja bi se svela na usvajanje zaključaka Vladi o rješavanju čitavog paketa problema je na 60. mjestu, znači vjerojatno prije jeseni neće doći na red i zbog toga ću kazati da to što kaže Angela Merkl ne kaže ona to zato što je njoj tog dana palo to na pamet već na temelju posebnog protokola o završetku okupacijskog režima u Saveznoj Republici Njemačkoj koji je potpisan u Parizu 23. listopada 1954. godine u prvoj točki protokola Savezna Republika Njemačka da bi se riješila okupacijskog režima odrekla se svih mogućih sudskih potraživanja i sudjelovanja u sudskim procesima koje bi eventualno njeni građani mogli potraživati prema bilo kojoj zemlji pobjednici u drugom svjetskom ratu. I općenito bi bilo, gospodine predsjedniče, važno da malo progurate tu moju točku naprijed jer bi se veliki broj problema riješio ili barem da je pomaknete u odnosu na onaj prijedlog zakona o partnerstvu što su predložili Šime Lučin i Ivo Banac. A sada o pohvali naših pregovarača znate. Kaže to je jedan tehnički papir. Mi možemo biti zadovoljni. Počinjemo rješavati jedan problem. Ja se baš sa time ne bih složio znate. Pariški klub je klub država vjerovnika i funkcionira kao neka vrsta modernog međudržavnog reketarskog kluba kao što Londonski klub funkcionira kao klub banaka vjerovnika reketara. Ako pogledate na pregovaranje sa Pariškim, Pariškim klubom onda ćete vidjeti da je Srbija ne samo nije bila obvezna platiti zatezne i obične kamate nego njoj je otpisano 70% duga u odnosu na Priški klub. Prema tome ako se pažljivo čitao ovdje procedura pregovaranja onda se vidi da je … [[Govornik se ne razumije.]] , početka otplate duga hrvatska strana je zastupala tezu da su Talijani krivi. Talijani su naravno kazali da smo mi krivi i onda smo se dogovorili na pola puta odnosno na našu štetu. Općenito mi je drago da je njegova ekselencija gospodin Ivica Maštruko ipak pročitao taj moj papir koji će doći na raspravu poslije jeseni jer je nedopustivo da se na Hrvatskoj televiziji opetovano govori o ezulima. Gledajte pojam optanata je jedini politički korektan pojam i on je povijesno ispravan i on je metodološki ispravan. Mi možemo govoriti isključivo o optantima i eventualno o dijelu izbjeglica. Nikako ezula jer su oni sami sebe tako nominiraju i u komentarima i ministara i predsjednika Vlade tako treba se prema tome odnositi. Što se tiče ocjenjivanja važnosti primjerice protesta optanata pred Parlamentarnom skupštinom Vijeća Europe ja bih preporučio da se preko toga ne prelazi uvijek sa istom tezom. To su unutarnje stvari uoči izbora o nekoj drugoj zemlji. Treba biti vrlo osjetljiv prema riječima pogotovo što su optanske organizacije savršeno organizirane i u tom smislu su oni to već pretvorili u jedan tip vrlo militantne državne politike koja se manifestira na sve različite načine pritiska na Hrvatsku pa ako hoćete i pritiska koji se vidio sa odlaganjem preuzimanja vjerodajnica novom našem veleposlaniku u Italiji. Daljnja točka koja je vrlo važna, koja se tiče opet termina znači u hrvatskoj pravnoj tradiciji kad se govori o računovodstvu i o dokumentima uvijek se govori umjesto o konsolidaciji o sređivanju ili u ovom slučaju o usklađivanju. Prema tome vi ćete i u tekstu unutra vidjet će da je naš potpisnik usvojio čak i talijansku kraticu za njihovu Agenciju za osiguranje inozemnih poslova i ako se umjesto njihove kratice SACE moglo koristiti Hrvatska "AI". I u tom smislu bih se vratio na ovdje ispravku krivoga navoda gospodina Pere Kovačevića. Na moju inicijativu Kluba HSP-a je prihvaćen, ajde možemo kazati neka vrsta trgovačkoga amandmana za Svetu Geru i za onih 35 milijuna duga optantima i moram još jedanput ponoviti da smo bili prevareni. Ja ne volim biti prevaren, a ovdje se radi o kršenju Zakona o državnom proračunu i ovaj, ovu prigodu treba iskoristiti na način kako su to napravili Slovenci. Ali imamo sada konkretni metodološki poučak. Gospoda iz financija nek se malo skoncentriraju. U članku 4. kaže se da će Vlada Hrvatske preuzeti obavezu sa AIP-om, ovdje piše SACE da na bankovni račun koji njoj dostavi AIP će podmiriti kamatu. Ja bih vas zamolio da na taj isti bankovni račun se uplati 30 milijuna dolara. Time ćete riješiti dvojaki problem da se u budućim pregovorima koji će opet vidjeti, mi ćemo smatrati talijansku stranu krivu, oni će smatrati nas i to ćemo prelomiti na pol puta, ali ovdje imamo sada konkretnu metodološku uputu. I zadnju stvar o kojoj ću kazati, koja me malo povrijedila da se na jednoj, jednakoj ravni u, ovdje u prvom dijelu ovog dokumenta spominje potpis i njegove ekselencije talijanskog veleposlanika u ime Talijanske Republike, našega ministra i Frane Lukovića. Znate ja sam neki dan pisao o euronima. O ljudima koji su po uzoru na negdašnje mađarone, nacionalno Hrvati, ali su u suštini zastupnici stranih gospodarskih, financijskih i drugih interesa. Ima ih na različitim stranama i u tom smislu bi malo više osjetljivosti i malo više samodostojanstva pogotovo što mislim da je Italija prevršila svaku mjeru. Ja sam iz kraja izuzetne osjetljivosti prema bahatosti Talijana i zadnju rečenicu koju ću kazati o jednoj tihoj restituciji koja se događa u mjestu koje je vrlo dobro poznato u Italiji, u Istri, sam mislio da je Talijanska unija dobila koncesiju na jedan prekrasnu, jednu od najljepših palača u Istri no jučer sam, jučer sam doznao da se čak i gruntovno u nju upisala. Prema tome teza da bi Hrvatska trebala pokazati neku gestu prema Talijanima ovdje se pokazuje kao jedna surova stvarnost. Dakle euronska logika, ta je podanička logika, ta logika sitnog mešetarenja mislim da se više ne može tolerirati, a imamo i bolno iskustvo sa pokušajem jedne banke u stranom vlasništvu da po jednom rasističkom načelu da niže kamatne stope potencijalnim hrvatskim optantima. Oni koji bi sebe proglasili članovima
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Damir Kajin.
Uvaženi zastupnik Letica otprilike je rekao, ne otprilike nego doslovce citiram da je: "Pariški klub reketarski klub koji je na kraju otpisao i dug Srbiji", gotov citat. Radi se mislim prije svega o jednoj prehrabroj tvrdnji, a zasigurno i netočnoj. Srbiji je otpisan dug, prije svega to je bila nagrada režimu iz Beograda zbog slanja Miloševića u Haag, promjena koje su se tamo dogodile. I drugo Srbija je bila gotovo pred bankrotom. Doduše kada nekome neku obvezu netko otpisuje to je kao da i netko pozajmljuje novac ili bolje rečeno poklanja novac što je svojevrsna nagrada izavi kooperativnosti tog režima prema Europskoj uniji. Međutim bez obzira na sve mislim da ova kvalifikacija o reketarskom klubu je prehrabra jer će se Republika Hrvatska i ubuduće obraćati na te instance između ostalog i prema instituciji Pariškog kluba.
Ovo nije ispravak netočnog navoda. Ovo je jedno objašnjenje, komentar, razmišljanje i što da se radi? Kako netko reče. Da li da se to kažnjava Poslovnikom? Ili šta da se radi gospodine Kajin? … [[Upadica se ne razumije.]] Državni tajnik Ante Žigman, završni osvrt.
Gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Evo, ja bih za kraj samo nekoliko osvrta. Prije svega, dakle radi se o zadnjoj zemlji unutar Pariškog kluba koja je riješena. Ja mislim da ljudi koji su vodili pregovore i radili na ovome su uspješno obavili posao. Naime, nakon devet godina su prvi puta dakle usklađeni svi podaci o dugovima uključujući i zatezne kamate. Dug na dugu mirovanju prema Sporazumu o refinanciranju dakle bivše SFRJ iz '87. i '89. godine. Dakle, koje je bivša Narodna banka Jugoslavije trebala platiti. Isključenjem određenih kategorija duga, duga bivšeg SOUR-a “Končar“ te postignutim dakle dogovorom o oprostu duga u iznosu od 1,7 milijuna eura. To je prvi put da je ikakav dug unutar Pariškog kluba oprošten Republici Hrvatskoj. Hrvatska je dakle delegacija na ovim pregovorima umanjila dug za gotovo 10 milijuna eura i ljudi koji su o tome radili svakako da zaslužuju da ih se u tom smislu i pohvali. Nadalje, ja bih još samo jednom ponovio dakle da se radi prije svega o komercijalnom dugu i da u tom smislu je ispoštovano, dakle i riješen taj dio odnosa sa dakle Italijom u tom smislu i na neki način ovo osigurava dakle osnovu za poboljšanje i poslovnih i drugih odnosa, dakle Republike Hrvatske i Italije. Dakle, ja ne bih, ja bih se ovdje osvrnuo i na dakle jedan dio kojim je rečeno dakle da se ovdje krši Zakon o proračunu. Ne, ne krši se Zakon o proračunu. U proračunu su iznos dakle na strani otplata, za otplatu Pariškog kluba se nalazi kao stavka koju je ovaj uvaženi Dom usvojio 29.11.2005. godine. Dakle, u svakom slučaju na kraju bih rekao da ovaj Zakon o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike o konsolidaciji duga Republike Hrvatske po Pariškom klubu. Dakle, radi se o komercijalnom dijelu posla, je potrebno potvrditi u hitnom postupku jer je prema tom zakonu iz 1995. godine predviđeno dakle da otplate idu jedna krajem siječnja, druga krajem srpnja, da se izvrši dakle otplata 31. siječnja 2006. godine. Jer, opet govorim radi se o uspješno obavljenim pregovorima. Oni koji duguju i dug je alociran dakle za njih, oni će nastaviti otplaćivati svoj dug. Onaj dio duga koji je ne alociran, koji nije moguće alocirati će nastaviti otplaćivati Republika Hrvatska. Ono što je važno dakle ostatak od 9 milijuna i 100000 eura bit će reprogramiran i dospijeva dakle u periodu od 31. srpnja 2006. do 31. srpnja 2009. godine kada se završavaju otplate prema Pariškom klubu. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Mladi kolega vjerojatno bio koncentriran. Nisam ja kazao da se ovim zakonom krši Zakon o proračunu, nego da ne uplatom po osnovi amandmana koji je prihvaćen u ovom Saboru se krši taj zakon. O tome sam ja govorio.
Zaključujem raspravu. Četvrto. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike o konsolidaciji duga Republike Hrvatske. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 99 glasova za i 3 suzdržana donesen predloženi zakon.
Gospodine predsjedniče, poštovana gospođe i gospodo zastupnici. Hrvatska Vlada je 23. lipnja 2005. donijela odluku o pokretanju postupka za sklapanje Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt “Hrvatske ceste – Splitska zaobilaznica“. Ovlašteno izaslanstvo obavilo je završne pregovore s EIB-om, 29. i 30. lipnja 2005., a Vlada je 8. srpnja prihvatila izvješće izaslanstva o vođenim pregovorima sa Europskom investicijskom bankom, te je ovlastila ministra financija za potpisivanje Ugovora o jamstvu. Taj ugovor je potpisan 20. srpnja 2005. u Splitu. Ugovorom o jamstvu čije se potvrđivanje predlaže za donošenje ovog zakona Republika Hrvatska garantira potpuno i pravovremeno podmirivanje svih obaveza zajmoprimca Hrvatskih cesta po zajmu od 60 milijuna eura za projekt “Splitska zaobilaznica“ kako je ugovoreno Ugovorom o financiranju između Europske investicijske banke i Hrvatskih cesta. Rečenim zajmom od 60 milijuna eura Europska investicijska banka će sufinancirati projekt “Splitske zaobilaznice“ vrijedne ukupno 203 milijuna eura. Zajam se odobrava na rok otplate od 25 godina uz poček od 5 godina uz fiksnu kamatu na dan 24.5.2005. koja je iznosila 3,89% ili promjenjivu kamatnu stopu prema odabiru zajmoprimca i bez uobičajenih troškova kredita. Zajam će biti na raspolaganju za korištenje odmah nakon što stupi na snagu Ugovor o jamstvu, a koristio bi se od 31. prosinca 2009. godine, do 31. prosinca 2009. kada se planira projekt završiti. Projekt “Splitske zaobilaznice“ obuhvaća tri dionice ukupne dužine 31,3 km na kojima će se obnoviti postojeći kolnik i izgraditi novi na potezu od Planoga do Kaštel Sućurca u dužini od 11,1 km, izgraditi novu brzu cestu sa dva kolnika od Stobreča do Dugog Rata u dužini 13,9 km, te izgraditi novu brzu cestu s jednim kolnikom od Dugog Rata do Omiša u duljini 6,7 km. Rekonstrukcija i izgradnja “Splitske zaobilaznice“ predviđena je programom građenja, održavanja javnih cesta od 2005. do 2008. i u okviru je planirano deficita za Hrvatske ceste. Predlaže se Hrvatskom saboru da donese po hitnom postupku predloženi Zakon o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za Projekt “Hrvatske ceste – Splitska zaobilaznica“. Hvala.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora? Pomorstvo, promet, veze, financije, državni proračun, zakonodavstvo. Nema zanimanja. Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a poštovana zastupnica Dorotea Pešić Bukovac. Izvolite. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Neće dati to, nego će kako je lijepo napisano. Izvolite kolegice. Sad bi vi kolegici uzimali dio rasprave. Ne može. Pet minuta može na kraju.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, predstavnici ministarstva. Mi u klubu IDS-a podržat ćemo ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt "Hrvatske ceste – Splitska zaobilaznica". Svjesni smo da u svakoj zemlji ceste život znače. Isto tako svjesni smo da je naša Vlada, odnosno da se naša Vlada prema nekome odnosi kao majka, a prema nekome i gore od maćehe. Primjera radi Splitska zaobilaznica gradi se na projekciji prosječnog godišnjeg dnevnog prometa. Pazite projekcija za 2020. godinu. Nikako ne smijemo zaboraviti da isto tako prema Splitu je izgrađena autocesta u punom profilu veličine 380 kilometara, a treba platiti za te kilometre 157 kuna, a s obzirom na nikakav promet na toj autocesti u zimskom periodu razmišlja se naravno o smanjenju cestarine kako bi se na tu autocestu ipak usmjerio promet, a ne da se po njoj sada voze samo ralice. Za razliku od Splita, navest ću vam primjer porečke i riječke zaobilaznice. Što se tiče porečke zaobilaznice moramo biti svjesni da grad Poreč u Republici Hrvatskoj ostvaruje 15% ukupnog noćenja, a samim time i 15% deviznog prometa što bi bilo negdje na razini 700 milijuna dolara, a čeka zaobilaznicu već 30 godina. U sadašnjem planu Hrvatskih cesta porečka zaobilaznica je samo fikcija jer uopće nisu planirana sredstva, a tijekom ljeta znamo i sami kako to područje vrvi od prometa. Osim problema porečke zaobilaznice u Istri se plaća najveća i najskuplja pristojba za cestarinu. Primjer kroz tunel Učku koji je dug pet kilometara plaća se 28 kuna, a preko mosta na Mirni plaća se 14 kuna. Most je dugačak 1,5 kilometar, što znači da za 6,5 kilometara plaćate 42 kune. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici ja imam dužnost i obavezu da se ovdje obratim i kao predsjednica Gradskog vijeća Grada Rijeke te da izrazim nezadovoljstvo zapostavljenošću Rijeke kao cestovnog prometnog pravca. Ujedno želim upozoriti da je riječka zaobilaznica također projektirana prije 30 godina, a već danas ima prosječni godišnji dnevni promet oko 30 tisuća vozila dnevno, a tokom ljeta, znači turističke sezone 40 tisuća vozila, a to je broj vozila koji stoji u projekciji splitske zaobilaznice. To su pokazatelji kojima se apsolutno opravdava potreba za što hitnijim završetkom riječke zaobilaznice, jer svakako postojeću zaobilaznicu koja je usput budi rečeno sada već postala gradska ulica, treba završiti i izgraditi je do kraja u punom profilu jer je postala usko prometno grlo. Da ova Vlada nema namjeru izgraditi riječku zaobilaznicu govori, jer Hrvatske ceste na terenu rade samo simbolično, a isto tako u proračunu Hrvatskih cesta svega je planirano 90 milijuna kuna od potrebitih 400, znači nedostaje dvije trećine novaca. Znači da će se vjerojatno izvršiti radova samo u jednoj trećini. Ništa bolje nije kada je u pitanju nazovi autocesta Rijeka-Zagreb. Mi se zaista pitamo da li je nešto autocesta, a ima 100 kilometara autoceste u punom profilu, a 60 brze ceste, a to se sve plaća 56 kuna. Ne želim niti govoriti o tome da je pravac Rijeka-Zagreb žila kucavica te da je na toj cesti možda najveći promet u Hrvatskoj bilo osobni, tranzitni ili transportni pa se opet postavlja pitanje – zašto mi nemamo puni profil ceste ili zašto ćemo mi zadnji dobiti puni profil ceste. No da zaključim. Mi u IDS-u nemamo ništa protiv prijedloga da se cestarina na dionici Split-Zagreb smanji ili da se izda jamstvo za splitsku zaobilaznicu, zaista nemamo ništa protiv. Ali se zalažemo da se prvenstveno izgradi riječka zaobilaznica i da se smanji cestarina na dionici Rijeka-Zagreb, da se smanji tunelarina na tunelu Učka te da se smanji i mostarina na vijaduktu Mirna, jer nemojmo zaboraviti da su svi ti krajevi u Republici Hrvatskoj.
Zahvaljujem. U ime kluba Nezavisnih zastupnika, uvaženi zastupnik Branimir Glavaš.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege. U ime kluba Nezavisnih, ja ću reći nekoliko riječi. Mislim da tu ne treba govoriti puno, sve je jasno i ne samo iz ovoga poteza već iz dvogodišnjeg ponašanja ove Vlade. Dakle jasno je što su utvrđeni prioriteti. Državni prioriteti su oni odakle dolazi premijer. To je nepobitno, jasno i potpuno točno, kolega iza leđa. 100 milijuna eura za splitsku obilaznicu. Mi nismo protiv toga. Mi nismo protiv toga, treba Splitu obilaznica, trebaju 100 milijuna eura u Dalmaciju plasirati i izgraditi drugom gradu po veličini jednu modernu obilaznicu, ali pitam se gdje je tu naše mjesto, nas i Slavonije i Baranje. I ponavljam, i potvrđujem ono što je kolegica prije mene rekla, da se mi ne slažemo sa time da će Hrvatska država biti nekome majka, a nekome maćeha. 1997. godine uz moja velika nastojanja dok sam obnašao dužnost Osječko-baranjskog župana česta kucanja na vrata prvog hrvatskog Predsjednika doktora Franje Tuđmana, uspjeli smo dobiti njegovu suglasnost i nalog tada Vladi HDZ-a, premijera Mateše, da se krene u izgradnju zapadne obilaznice oko Osijeka. Cijela dionica zapadne obilaznice oko Osijeka iznosi negdje 22, 23 kilometra. Tek prošle godine, odnosno za vrijeme prošle koalicijske vlasti, mislim 2003. godine završena je prva ta faza dionica u dužini od 10, 11 kilometara oko Grada Osijeka. Ne puni profil nego skromno, siromašno, onako kako je to do sada odvajano za istok Hrvatske, ali zahvalan sam eto što se ipak taj dio posla odradio i taj dio posla priveo kraju za vrijeme prošle koalicijske vlasti. Dakle, što je započelo 97. godine i vegetiralo te 3, 4 godine HDZ-ovske vlasti, ali simbolično i uoči i u ime izbora, izbornih obećanja 97. godine, bacili smo tu prvu lopatu betona iako nismo imali ni projekata ni ostale projektne minimalne dokumentacije da se krene sa time. Zahvalan sam dakle garnituri koja je došla 2000. godine što nije taj projekat zaustavila. Već dapače nastavila ga je raditi i završila ga u svom mandatu. Nastojimo završiti taj projekat. Ponadao sam se studenog, prosinca 2003. godine, eto, došla je garnitura i politička opcija čiji sam bio podupiratelj. Glasni agitator završit ćemo taj dio posla u rekordnom vremenu, rekordnom roku i završiti tu dionicu još od 10, 11 kilometara preko Drave, kroz Baranju oko Darde, čime će Osječko-baranjska županija, Grad Osijek, Slavonija dobiti jedan kapitalni objekat. Pa makar cesta koja nije punog profila. No nije se to dogodilo. Ne samo da se nije dogodilo već i ono što se obećavalo, što je najavljivalo nije se odradilo. Tako da danas se pomalo čeprka oko te dionice, povremeno dolaze sa političkim govorima u vrijeme izbornih kampanja gasiti požari, obećavajući završetak te dionice. Kasne radovi već sada, ponovo godinu dana. Dakle, završetak jedne dionice, ceste, obilaznice oko Grada Osijeka simboličnog iznosa u odnosu na ovaj novac koji je potreban za splitsku obilaznicu. Za koju još jedanput ponavljam kako me se sutra ne bi prozivalo da sam protiv izgradnje splitske obilaznice, nisam, je neusporediv iznos. Dakle, Osijeku, Slavoniji, a evo čujem i Istri, i drugim dijelovima Hrvatske takve kapitalne investicije nisu moguće. Mi svi skupa strpljivo moramo čekati bolja vremena. Ne znam kad će doći ta bolja vremena. Netko će reći, gradi vam se koridor 5C. Koridor 5C nije program ni umotvorina ove Vlade niti bilo koje druge hrvatske Vlade. To je međunarodna obveza Republike Hrvatske. o prema tome, sasvim je normalno da Hrvatska izgradi svoj pravac, svojih 120 kilometara koridora 5C koji prolazi kroz Republiku Hrvatsku. To je sasvim normalno, ali nije normalno da ponovo se u Slavniji gradi među zadnjima, da se novac odvaja među zadnjima. Da se praktično koridor 5C još nije ni počeo graditi. Reći će se, počeo se graditi. Ma uvjeravam vas, još se ne zna ni prava trasa. Još se ne zna sa 100%-tnom sigurnošću kud će taj koridor ići. O tome se samo priča, o tome se samo medijski nastupa u trenutcima kada treba gasiti političke požare u pojedinim dijelovima Hrvatske, pa tako sada i u Slavoniji. Dakle, zapadna obilaznica Osijeka mora čekati neka druga vremena ili ne daj Bože, mora čekati kada možda Slavonac postane hrvatski premijer. Možda će tada biti prioritet izgradnje cestovne infrastrukture u Slavoniji. Nisam zastupnik tih teza i tih teorija niti takovog ponašanja sadašnjeg ili budućeg državnog vodstva. Da onaj koji obnaša odgovorne, čelne funkcije u Hrvatskoj državi ponaša se na način da sve odvlači u svoje dvorište ili u svoju izbornu jedinicu. Već sam pristaša da se uistinu ravnomjerno razvija Republika Hrvatska. Da svi dijelovi Hrvatske dobiju jednako, odnosno onoliko koliko je to moguće. Da budemo svi jednaki i u bogatstvu i u siromaštvu. Prema tome, podržavam ovo zaduženje i dići ćemo ruku radi Dalmacije, radi dalmatinskog čovjeka, da im pokažemo i dokažemo konkretnim primjerom da nismo ljubomorni i zavidni što se gradi cestovna infrastruktura ubrzanim tempom, u Dalmaciji i prema krajnjem jugu. Ali jasno i glasno govorimo da se ne slažemo sa time da budemo na repu događanja. Dozvolite i neka se krivo ne protumači. Postavit ću pitanje. Je li baš toliki prioritet izgradnje mosta na Pelješcu? Je li to baš prioritet broj 1 kada se radi o stotinama i stotinama milijuna eura? U trenutku kada Hrvatska ulazi u Europsku uniju, u trenutku kada je svima jasno i svima poznato da se brišu granice među državama. Nije li gospodarski gledano prioritet, primjerice, neka mi se ne zamjeri što ću izdvojiti i spomenuti jedan iz sredine iz koje ja dolazim, izgradnja kanala Dunav-Sava? Nije li to gospodarski prioritet broj 1 kada se komparira s ovim? Ja tvrdim da je. Vjerojatno postoji i drugih prioriteta u Republici Hrvatskoj ali ovo je apsolutno prioritet u odnosu na primjerice izgradnju, odnosno uvrštavanje izgradnje mosta na Pelješcu kao državnog prioriteta. Postoji u ovoj državi puno veći prioriteti. Jedan od tih prioriteta je izgradnja kanala Dunav-Sava naročito kad se zna da je hrvatska Vlada isticala i Hrvatska demokratska zajednica u predizbornoj kampanji prioritet izgradnje vodoopskrbnih sustava, sustava navodnjavanja što je preduvjet za rješavanje problema poljoprivrede u hrvatskoj državi. Prema tome, to su te stvari koje bodu oči, to su te stvari koje pokazuju da nismo svi jednaki i nismo svi ravnopravni kad se dijeli državni kolač i zbog toga štovane kolegice i kolege apeliram i na vas i ukazujem hrvatskoj Vladi da dobro razmisli o odnosu prema brizi i skrbi, prema svim dijelovima Republike Hrvatske ravnopravno i ravnomjerno i na konkretnom primjeru dokaže i pokaže da uistinu želi tako raditi i voditi ovu državu. Isto tako spomenut ću samo slučaj plinifikacije. Neki dan sam gledao na televiziji, premijer je organizirao radni sastanak sa županima, tema plinifikacija Republike Hrvatske, zovem moga župana, nisam ga vidio na televiziji, pitam župana "župane jesi li dobio poziv za sastanak od premijera, tema je vrlo važna, tema je koju smo mi najavljivali u izborima i dok smo bili u HDZ-u, plinifikacija Baranje. U Baranji nema ni metra plinovoda, u Baranji je preduvjet razvoja gospodarstva plinifikacija, preduvjet, bez toga nema rješavanja ni minimuma minimuma gospodarskih problema". Kaže župan "ne, ja nisam zvan". Župan nije zvan. Osječko-baranjski župan koji najavljuje i koji se zalaže da se Baranja plinificira u što kraćem mogućem roku. Nije to samo program župana i županije, to je program hrvatske Vlade za koji smo se svi mi skupa zalagali, ali očito da župan Osječko-baranjski je persona non grata u Banskim dvorima. On nije potreban da sudjeluje u razgovorima o problemima plinifikacije Republike Hrvatske za koju je Slavonac krv prolijevao, koju je Slavonac krvavo platio, čiju je cijenu krvavo platio i aktivno sudjelovao u stvaranju. To su stvari sa kojima se mi pomiriti nećemo i na koje ćemo ukazivati i pod cijenu da se na nas krene još represivnije nego što se događalo proteklih mjeseci i proteklih godina. S tim se nećemo pomiriti, to nećemo prihvatiti i o tome nećemo šutjeti, ali ćemo dići ruku za zaduženje kako bi grad Split dobio kvalitetno rješenje prometne infrastrukture. Hvala lijepa, iskoristit ću i narednih 5 minuta obzirom da će biti potrebe za ispravak netočnih navoda.
Morate ispuniti prijavnicu. Zahvaljujem uvaženom zastupniku. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Bekavac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ispravit ću netočan navod uvaženog kolege koji je kazao da su državni prioriteti oni odakle dolazi premijer. To apsolutno nije točno. Državni prioritet za ovu Vladu i za predsjednika Sanadera je razvitak čitave Hrvatske i to nije upitno, to se vidi na svakom koraku od Slavonije, Istre, Dalmacije, a što se tiče Splitske zaobilaznice ona je nužna jer je Split treća luka na Mediteranu po broju putnika i drugi grad u Hrvatskoj koji je godinama bio zapostavljan u izgradnji prometne infrastrukture, a nekorektno je napadati premijera i Vladu u kontekstu izgradnje Splitske zaobilaznice. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Glavaš.
Povreda Poslovnika članka 209. Gospodin kako se zove Bekavac meni čita lekcije da li je korektno ili nekorektno napadati premijera. On nije ispravljao moje navode, nego drži meni predavanje da li ja korektno ili nekorektno prozivam premijera.
U jednom dijelu je ispravio vaš o njemu netočan navod. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Đakić.
Gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočan navod Glavaša gdje je ustvrdio da su državni prioriteti oni od kuda dolazi premijer. To je sasvim netočno i mogu to potkrijepiti činjenicama da državni prioriteti su u cijeloj Republici Hrvatskoj, a ja ću navesti i sredinu iz koje ja dolazim, koja je također Slavonska. Izgradnja obilaznice oko grada Virovitice koja je u punoj fazi i koja će biti završena u 8. mjesecu za dan grada kao i dokumentacija te osigurana sredstva za izvlaštenje zemljišta za sjevernu obilaznicu kao i zaobilaznicu grada Slatine te nadvožnjak … [[Govornik se ne razumije.]] prilaza. Mogu ustvrditi samo da u ovom netočnom navodu koji ispravljam zasigurno govorim činjenično stanje, a da nije gospodin Glavaš ne samo da je netočno navodio nego je i lagao hrvatsku javnost.
Povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodin Đakić je povrijedio članak 209. Javio se za ispravak netočnog navoda, a nije to učinio. Ja vjerujem da to nije učinio namjerno, maloprije smo se sreli u saborskom kafiću, vidio sam da mu je koncentracija niska, vjerojatno je pobrkao pločice.
Ja molim malo za koncentracije i da se usredotočite na ispravke netočnih navoda. Sljedeći povreda Poslovnika, Šišljagić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Vidjeli ste da sam digao ovu pločicu. Povreda Poslovnika 209., ali zaista ovo nije bio i u prethodnom ispravku netočnog navoda ispravak netočnog navoda to je bio iskaz nečijeg razmišljanja. I druga povreda Poslovnika koju ste učinili i vi gospodine potpredsjedniče jer niste ni prvi ni drugi puta izrekli opomenu nego tolerirate u ovoj sabornici da se zloporabi institut ispravka netočnog navoda.
Ja sam u prvom i drugom slučaju objasnio i rekao izrekao svoje mišljenje da smatram da se ne radi o povredi Poslovnika. Ukoliko ste nezadovoljni sa mojim objašnjenjem onda drugu proceduru znate, a uistinu sam ja vidio da ste digli povredu Poslovnika, ali sam mislio da ste se vas dva dogovorili da će jedan, evo to sam mislio. Evo 209. poslovnika po vama je prekršen, po meni nije. Možete zatražiti mišljenje resornog odbora. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Markovinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Da bi ispravio isti netočan navod moram prije svega pohvaliti premijera Ivu Sanader jer je kao 17-godišnjak tamo negdje 70., 71. digao cijeli hrvatski narod na noge i … [[Govornik se ne razumije.]] ih za izgradnju auto-ceste Zagreb- Split.
Zastupniče Markovinović, nemojte. Dajte se usredotočite na ispravak netočnog navoda i nemojte pod institutom ispravka netočnog navoda … [[Govornik se ne razumije.]] premijera.
Hvala kolegama na glasnom odobravanju, ali dozvolite da nastavim dalje. A ista ta opjevana koalicijska vlast je naprasno zaustavila, nestao je i novac i otišao na istok koji je prikupljen da bi mogli. Izgleda da je onda premijer Sanader isto tako i iz Krapine, iz Varaždina, Virovitice, Siska, dakle čovjek je stvarno od svuda. Hvala.
Što ste ispravili? … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Povreda poslovnika, da li oba ili jedan. Povreda poslovnika uvaženi zastupnik Šišljagić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Opet članak 209. i opet nažalost ja moram na neki način zlouporabiti vrijeme ovih mojih kolegica i kolege. Povrijedili ste opet poslovnik jer dopuštate da ovdje u sabornici svatko uzima sebi za pravo da priča ono što misli odnosno što se njemu sviđa. Gospodin Markovinović može … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] Isključuju me. Dakle, privatno "face to face" sa gospodinom premijerom ali … [[Govornik je isključen ne čuje se.]] zastupnike da ove hvalospjeve o premijeru ili međusobne hvale između njega i premijera slušamo i time gubimo vrijeme. Ja vas molim da se kao potpredsjednik Sabora držite poslovnika i da spriječite ovakva javljanja i povrede institucije ispravka netočnog navoda.
Zahvaljujem. Rekao je jednom predsjednik Sabora da bi trebalo imati povjerenstvo koje će utvrđivati je li ispravljen netočan navod ili nije. Uvaženi zastupnik Markovinović je po meni ispravio dio netočnog navoda, dio uistinu malo zlorabite poslovnik. Počet ću dijeliti opomene. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Glavaš. Povreda poslovnika, pardon.
Gospodin Markovinović je povrijedio poslovnik jer povredom poslovnika odnosno dizanjem pločice ispravka netočnog navoda je ustvari iznio netočan navod. Kada je spominjao sedamnaest godina mislio je na Ivicu Račana i početak izgradnje auto-ceste a ne na Ivu Sanadera.
Zahvaljujem. Ja još uvijek držim da je uvaženi zastupnik Markovinović ispravio netočni navod ali mu je uvod bio malo taj. Idemo dalje. Ispravak netočnog navoda, izvolite! Povreda poslovnika.
Gospodin Markovinović je prekršio članak 209. Javio se za ispravak netočnog navoda a to nije bio ispravak netočnog navoda već veličanje premijera koji je sa sedamnaest godina počeo graditi auto-cestu. Koliko znam u to vrijeme ova naša auto-cesta nije rađena, jedino ako gospodin možda misli na onu Beograd-Niš.
Dakle, i vama isto objašnjenje kao i vašim kolegama u klupi. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Nenadić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo, ja ću mada malo u jednom drugom kontekstu ispraviti navod gospodina Glavaša da je ova splitska zaobilaznica gradi se zato što je premijer Sanader iz Splita. Ja ovo ispravljam. To nije točno. I ispravljam ne zbog premijera Sanadera jer se on zna i sam braniti već zbog Splita. Ovo možda najmanje služi Splitu jer ova obilaznica je od Trogira do Omiša i kada ne bi bilo turista iz cijele Hrvatske, iz Europe i šire onda ova zaobilaznica možda ne bi bila ni potrebita. Dakle, ona se samo zove zaobilaznica Splita a to je jedan, prioritet Splita, zapravo to je jedan od državnih prioriteta. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I mislim da je ovo bio tipični ispravak netočnog navoda. Ali imamo povredu poslovnika uvaženi zastupnik Glavaš.
E, baš nije bio tipični iz razloga što ja nijednog trenutka nisam rekao da sam ja protiv ceste, a gospodin Nenadić pokušava prezentirati da sam ja bio protiv ceste. Prema tome, zlouporabio je poslovnik i krivo prezentira moje izlaganje.
Ne radi se o povredi poslovnika i uvaženi zastupnik Nenadić nije rekao da ste vi protiv obilaznice već da se ona ne gradi zato što je premijer iz Splita. … [[Upadica se ne čuje.]] I vama ću početi davati opomene. Povreda poslovnika, izvolite!
Gospodin Nenadić je ogriješio se o poslovnik u članku 209. Uporno i on kao i njegovi stranački kolege pokušavaju prikazati da je naš klub i da je gospodin Glavaš govorio protiv poslovnika odnosno protiv splitske obilaznice. Iako to nije točno izrijekom je rečeno da ćemo mi ovu točku dnevnog reda podržati, da ćemo biti za. Zato mislim nemojte koristiti govornicu da biste iznosili neistine.
Ja ponovno govorim da se ne radi o povredi poslovnik jer uvaženi zastupnik Nenadić nije o tome govorio. Isto tako je i uvaženi zastupnik Glavaš na to digao povredu poslovnika. I idemo dalje. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Sopčić.
Poštovani kolega Glavaš je rekao, citiram – Nismo svi ravnopravni, nismo svi jednaki – aludirajući na izgradnju splitske obilaznice. To nije točno jer idu i druge investicije. Ja mogu reći o investiciji sa područja moje izborne jedinice. To je izgradnja auto-ceste Zagreb-Rijeka u punom profilu kao izgradnja prilaznih cesta što je vrlo značajno upravo i za ovaj dio Hrvatske. Isto tako, ne treba smetnuti sa uma da je Split drugi grad u Hrvatskoj gdje je apsolutna prometna logika izgradnja obilaznice drugog grada po veličini u ovoj državi.
Zahvaljujem. Povreda poslovnika uvaženi zastupnik Glavaš.
Gospodin Sopčić zloupotrebljava poslovnik pod krinkom ispravke netočnog navoda i ispravlja moje mišljenje. Prema tome, dužni ste ga upozoriti da ne zloupotrebljava institut ispravka netočnog navoda jer nije ispravio netočan navod nego moj stav, moje mišljenje [[Upadica: Što se mišljenje ne može ispraviti?]]
Smatram da nije povrijeđen Poslovnik i zatražite mišljenje Odbora za Ustav i Poslovnik i politički sustav. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Šišljagić. … [[Upadica se ne razumije.]] Povreda Poslovnika.
Nije ispravak netočnog navoda i nismo se dogovarali, ali vidite digli smo ovu pločicu za isto pa se neću ponavljati. Dodao bih samo jedan prijedlog. S obzirom na niz ovakvih javljanja ispravaka netočnih navoda koji to nisu ja predlažem gospodine potpredsjedniče da se organizira za one koji ne znaju što je ispravak netočnog navoda jedan kratki tečaj i to po brzom, brzom postupku, možda već sutradan. Ako ne večeras.
Poštovani zastupniče svi u ovoj dvorani znamo što je ispravak netočnog navoda i što je povreda Poslovnika, a vi ako ne znate što je povreda Poslovnika možete organizirati tečaj. Uvaženi zastupnik [[Upadica: To ćete morati platiti.]] Franjo Arapović, ispravak netočnog navoda. Ili zatražiti mišljenje Odbora.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja ću citirati gospodina Glavaša kada je rekao da bivša HDZ-ova Vlada u Osječko-Baranjskoj županiji nije napravila ništa, a znamo tko je bio vodeći čovjek HDZ-a u toj županiji. Da je došla koalicijska Vlada i napravila tu … [[Govornik se ne razumije.]] za koju sam osobno vidio, obilaznicu, znači da je sada dobro kad gospodin Glavaš nije u HDZ-u da ćemo mi proširiti i napraviti.
Zahvaljujem. Idemo dalje. Riječ ima, izgleda da smo naučili što je ispravak netočnog navoda, ne javlja se nitko. Sljedeći je na redu uvaženi zastupnik Kruno Peronja. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] U ime Kluba, ali ovdje ne piše ništa, u ime Kluba [[Upadica. Je, je. U ime Kluba.]]
Gospodine potpredsjedniče, državni tajnici
Samo sekundu. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Glavaš.
Gospodine predsjedavajući, potpredsjedniče Sabora. Sami ste rekli da ne piše u kojem se svojstvu prijavio prema tome ne možete dati riječ gospodinu Kruni Peronju, Peronji u svojstvu glasnogovornika Kluba HDZ-a. … [[Upadica se ne razumije.]] Ako nije napisano.
Uvaženi zastupnik Kruno Peronja u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajnici, kolegice i kolege upravo je ovaj projekt koji je pred nama, čiji ugovor imamo i pregovori o tome velikom projektu su počeli u vrijeme upravo kad sam ja bio župan, to je bilo prije 2003. godine, a ukazala se već davno potreba da najgušće naseljena aglomeracija u Hrvatskoj bude moderno povezana, od Trogira, Kaštela, Solina, Dugog Rata, Omiša. To je preko 230 tisuća stanovnika i zahtjev ove obilaznice kako smo je popularno nazvali jest upravo stoga radi razvoja gospodarstva, radi boljeg prometa roba, usluga i kapitala. Kad gledamo brodogradilište u Trogiru, brodogradilište u Splitu i da dolaze na radu ta dva brodogradilišta i ljudi koji ne stanuju u Trogiru odnosno u Splitu već stanuju i u ostalim dijelovima Splitsko-Dalmatinske županije. Upravo to nas je ponukalo da stavimo forte naglasak kako i na koji način dobiti najpovoljnija sredstva da bismo to počeli naravno ne samo sredstvima županije nego sredstvima i hrvatske Vlade iz Državnog proračuna i to baš na ovaj način. Stoga smo izaslanstvo koje europske investicijske banke koje je nekoliko puta obilazilo Splitsko-Dalmatinsku županiju upoznavali sa svakim detaljem, o broju stanovnika zaposlenih, nacionalnom dohotku, turističkim kapacitetima, marinama, suhim marinama i rezultat toga je upravo ovaj prijedlog koji se pred nama nalazi. Cilj koji se želi postići je vrlo jednostavan jer zakonom ovim kojega ćemo donijeti potvrđuje se ugovor o jamstvu na zajam koji je ugovoren o financiranju između Europske investicijske banke i Hrvatskih cesta d.o.o. i to je baš projekt Hrvatske ceste zaobilaznice. Ono što želim još jedanput istaknuti upravo ažurnost hrvatske Vlade, modernu administraciju. Evo jedan od njih je i ovdje naš državni tajnik koji su pokazali da mogu vladati standardima u pregovaranju i dogovaranju sa stručnjacima iz Europe i baš u ovom bankarskom segmentu. Europska banka je izrazila spremnost sufinancirati projekt Hrvatskih cesta, Splitska zaobilaznica koji se sastoji od 3 dionice ukupne dužine 31,3 kilometara. I to Kaštel-Sučurac-Plano u dužini 11,1 kilometar. Kad spominjemo taj dio onda ne možemo ne spomenuti auto-cestu Zagreb-Split odnosno prema dalje jer upravo Prgomet-Plano, taj dio od auto-ceste povezat će državnu cestu, tzv. Splitsku zaobilaznicu. Tako da oni koji žele ići u Trogir ili Kaštela ne trebaju sad ići do Klisa pa iz Klisa preko Solina dolaziti u Kaštel, a koji ima preko 35 tisuća stanovnika. Preko Solina koji ima 20 i nešto tisuća stanovnika nego vrlo jednostavno brzom prometnicom se spustiti. Jednako tako Stobreć-Dugi rat u dužini od 13,9 kilometara, Dugi rat-Omiš u dužini od 6,7 kilometara što je vrlo teška trasa no vjerujem da radovi za dionicu 1 Planl-Kaštel Sučurac obuhvaćaju zahvat poboljšanja postojećeg južnog kolnika i izgradnju novog sjevernog kolnika. A radovi za dionicu 2 obuhvaćaju izgradnju nove ceste s dva kolnika, a radovi za dionicu 3 obuhvaćaju izgradnju nove ceste s jednakim kolnikom. Početak građevinskih radova je upravo u ovoj godini, a okončanje i puštanje u promet obilaznice predviđa se do 2009. godine. I to sve sukladno programu razvoju cesta koji smo donijeli za razdoblje 2004.-2009. godina tako da je već postojan okvir upotpunjen upravo ovom investicijom. Ukupna vrijednost radova izgradnje obilaznice procjenjuje se na 203 milijuna 84 tisuće i 6 EUR-a, a investitor radova je društvo Hrvatske ceste. Projekt će sufinancirati EIB, Europska banka investicijska u iznosu od 60 milijuna. Naravno da prema uvjetima ponuđenim, Europske investicijske banke društvu Hrvatskih cesta poklonjeno je povjerenje upravo tom trgovačkom društvu jer će biti zajam odobren na 25 godina uz poček na 5 godina. Sredstva će biti na raspolaganju odmah nakon što ugovor o jamstvu stupi na snagu, a korištenje kreditnih sredstava predviđa se do konca 2009. godine. Stoga je nužno potrebno da ovaj zakon danas i potvrdimo. To je inače jedan od prioriteta u sklopu programa građenja i održavanja javnih cesta za razdoblje ponavljam, 2005.-2008. a strateški ciljevi određeni su oni koji se odnose na rješavanje upravo najkritičnijih dionica i objekata s posebnim naglaskom na rješavanje cestovne infrastrukture u prigradskim i gradskim područjima te kvalitetno povezivanje otoka s kopnom i upravo će izgradnja splitske zaobilaznice ispuniti taj cilj. Ovo iz razloga jer se upravo odgovornost u decentralizacijskom smislu prebacuje na županije i gradove koji trebaju shvatiti odgovornost za vlastiti razvoj i pripomoći upravo hrvatskoj Vladi da se ti ciljevi ispune. Nakon spajanja sjevera juga, cestom Zagreb-Split nastavlja se izgradnja domovine pa će sutra doći do Ploča, a za malo vremena i do Dubrovnika. Naravno da je posebna težina u ovom kreditu i u ovom zakonu jer se Europska investicijska banka, tj. financijska institucija Europske unije, ona je ovaj zajam odobrila pod istim uvjetima koje imaju zemlje članice Europske unije. Izvrsno priznanje ne samo Hrvatskim cestama d.o.o. nego hrvatskoj Vladi, Hrvatskom saboru, jer znači stječemo povjerenje i prije formalnopravnog ulaska u tu našu europsku obitelj. Stoga je ovo prigoda za ponovo zahvaliti svima koji su u njoj sudjelovali jer su nagrađeni napori Republike Hrvatske na putu u punopravno članstvo. Vjerujem da će se konačno i Europska investicijska banka koja je do sada osiguravala sredstva za velike infrastrukturne projekte da će se ta suradnja i nastaviti. Naravno da nam je važno da se ti projekti nastave, jer je to potvrda ponovo kažem povjerenja u naše financijske institucije, u naše tvrtke, jer je to na putu najzahvalnije krenuti upravo konkretnim i poželjnim radovima. S obzirom na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnih ugovora kojim država i formalno izražava spremnost da bude vezana već potpisanim međunarodnim ugovorom, kao i na činjenicu da se u ovoj fazi postupka u pravilu ne mogu činiti nikakve izmjene ili dopune teksta međunarodnog ugovora, predlaže se ovaj prijedlog zakona raspraviti i prihvatiti po hitnom postupku upravo usklađujući prvo i drugo čitanje. Nadam se da će drugi dijelovi naše domovine slijediti ovakav jasan postupak i poziv jačajmo odgovornost, mi trebamo znati za vlastitu sredinu u kojem pravcu se razvijati i vjerujem da podrška hrvatske Vlade i ovog hrvatskog Doma neće izostati.
Zahvaljujem. U ime kluba HSP-a, uvaženi zastupnik Vlado Jukić. … [[Upadica se ne čuje.]] U ime kluba ste rekli? … [[Upadica se ne čuje.]] Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Riječ ima uvaženi zastupnik Marijan Bekavac.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt "Hrvatske ceste – splitska zaobilaznica", s Konačnim prijedlogom zakona, danas je pred nama u Saboru. Ugovorom o jamstvu za čije potvrđivanje se predlaže donošenje ovog zakona, Republika Hrvatska garantira potpuno i pravovremeno podmirivanje svih obveza zajmoprimca Hrvatskih cesta po zajmu od 60 milijuna eura za projekt splitska zaobilaznica kako je ugovoren ugovorom o financiranju između EIB-a i Hrvatskih cesta. Rečenim zajmom od 60 milijuna eura EIB će sufinancirati projekt splitske zaobilaznice ukupne vrijednosti od 203 milijuna eura. Zajam se odobrava na rok otplate od 25 godina uz poček od 5 godina uz fiksnu kamatnu stopu koja je iznosila na dan 24.5.2005. 3,89%. Zajam će biti na raspolaganju za korištenje odmah nakon što stupi na snagu ugovor o jamstvu, a koristio bi se do 31. prosinca 2009. godine kada se planira projekt završiti. Ovdje svakako treba istaknuti činjenicu kako je ovo po prvi puta da će Hrvatska dobiti zajam od Europske unije po uvjetima po kojima zajmove dobivaju zemlje Europske unije. Ovo je dokaz da Europska unija ima povjerenje u hrvatsku Vladu i da je hrvatska Vlada u proteklom razdoblju napravila uistinu dobar posao ka približavanju Europskoj uniji. Projekt splitske zaobilaznice obuhvaća tri dionice ukupne dužine od 31,3 kilometra na kojima će se obnoviti postojeći kolnik i izgraditi novi od Kaštel Sućurca do Planoga, izraditi novu brzu cestu sa dva kolnika od Stobreća do Dugog Rata te izgraditi novu brzu cestu s jednim kolnikom od Dugog Rata do Omiša. Izgradnja splitske zaobilaznice nužna je i od velike važnosti ne samo za Split već i za Trogir, Kaštela, Solin te sva mjesta uz Jadransku magistralu od Splita do Omiša. Svjedoci smo kilometarskih kolona u turističkoj sezoni koji su doista neizdržive. Split je treća luka na Mediteranu po prijevozu putnika i vozila pa su takvi prometni čepovi neizbježni. Ovim projektom trajno se rješava prometna infrastruktura splitskog … Važnost ovog kapitalnog objekta najbolje znaju građani gradova koje sam već spomenuo. Isto tako i svih stanovnika Splitsko-dalmatinske županije koji gravitiraju drugom po gradu veličine u Hrvatske. Obilaznica će značajno poboljšati protok ljudi, roba i usluga, biti dodatni zamašnjak razvoja Splita i Splitsko-dalmatinske županije. Stoga podržavam i pozdravljam donošenje Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i EIB-a za projekt splitske zaobilaznice. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Danas smo u sklopu rasprava kada je riječ o europskim integracijama razgovarali i pričali o prijedlogu komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo u Europsku uniju. Mislim da je ovaj prijedlog zakona koji je pred nama na neki način najbolja promidžba politike ove Vlade, a ja bih rekao i Sabora kada je riječ o približavanju Europskoj uniji. Naime iz prijedloga ovoga zakona se vide i sve prednosti koje će Hrvatska imati, kada govorim Hrvatska onda mislim u cijelosti na Hrvatsku državu bez obzira na istupe nekih kolega koji su pokušali dati jedan regionalni pristup raspravi po prijedlogu ovog zakona i ja sam siguran da će hrvatska javnost ne samo građani Splita i drugih gradova na koje se to odnosi, pozdraviti prijedlog rečenog predmetnog zakona. Naime, kad je riječ o zaobilaznici Splita, ako je riječ, ja mislim da je to samo naziv, a u biti se radi o 5 gradova i 2 općine. Trogir, Kaštela, Solin, Split i Omiš, te općinama Postrana i općina Dugi Rat. Ukupni broj, korigiram i malo mog kolegu Peronju, našeg dosadašnjeg župana. Ne radi se o 230 tisuća stanovnika nego o 295 tisuća stanovnika prema zadnjem popisu stanovništva. Morate znati da je na ovom potezu prosječni godišnji dnevni promet vozila negdje oko 26, 7 tisuća, a da se ljeti u dužini od 45 kilometara, ako uzmemo dvije krajnje točke, Trogir na zapadu i Omiš na istoku, putuje preko 2 sata. Prema tome, ovo je, ja bi rekao, nacionalni prioritet, a ne samo nas koji živimo ili u Splitu ili u neposrednoj okolici Splita. S druge strane svakako želim naglasiti da na ovu zaobilaznicu, buduću zaobilaznicu se naslanja i državna cesta D1 koja ide iz pravca Sinja prema Splitu. Prema tome, to je također područje od cca 67 tisuća stanovnika i kad je riječ o ovoj prometnici ona ima jedno strateško značenje i za Dalmatinsku Zagoru i ukupni gospodarski i prometni razvoj ovog područja u svakom slučaju. Ovo je najvažniji infrastrukturni zahvat na području, ja bi rekao, Dalmacije koji će se dogoditi sigurno kroz dugi niz godina. Naravno, ne ubrajajući autocestu i zahvate koji idu u tom pravcu. Važnost ove prometnice je s jedne strane što će otvoriti nove perspektive kad je riječ o protoku roba, usluga i uopće u gospodarskom razvoju, a s druge strane pitanje je otoka i komunikacije. Znači, indirektno se tiče i tog problema i ja se nadam da one gužve koje su do sada u ljetnim mjesecima bile prisutne neće se ubuduće događati. Nije korektno, mislim, od drugih kolega koristiti priliku pa eventualno govoriti da je ovo projekat koji je zbog toga što predsjednik Vlade dolazi iz određenog grada. U svakom slučaju smatram da trebamo razmišljati integralno, da, i ja se nadam da će svi zastupnici, bez obzira iz kojeg područja dolazili, dignuti ruku za Prijedlog ovog zakona. I siguran sam da zahvat koji predstoji pred nama da će riješiti probleme koji su se nagomilali, s obzirom da ova prometnica koja se treba rekonstruirati, to je državna cesta D8, tzv. Jadranska magistrala, rađena 60-ih, da je odigrala svoju ulogu. I ovo je na neki način jedan novi iskorak u 21. stoljeće kad je riječ o prometu, prometnom povezivanju cijele Hrvatske. Podržavam i ministarstvo i Vladu u nastojanjima integralnog povezivanja, prometnog povezivanja Republike Hrvatske. I u tom pravcu sve moje čestitke. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Branimir Glavaš.
Hvala, gospodine predsjedniče. Gospodin Bitunjac je rekao da su neke kolege pokušale dati regionalni pristup raspravi o ovom Zakonu. To jednostavno nije točno, gospodine. Dosta je skrivanja iz nacionalnih interesa, pod … /Govornik isključen, pa naknadno uključen./, prestanite me gasiti. Valjda ste to naučili iz ovih 15 godina ili ste pripravnici u ovoj stranci pa ni ne znate kako se treba ponašati u Saboru. Dosta je više skrivanja iza nacionalnih interesa, ali samo kada se radi, gradi i ulaže u vlastito dvorište. Prema tome, ništa vi niste veći Hrvati i ne vodite veću brigu o nacionalnom interesima o meni, od mene ako ja vodim brigu o tome da Slavonija i Baranja dobije ono što joj pripada. Nacionalni interes je sagraditi kanal Dunav-Sava, nacionalni interes je sagraditi koridor 5C pa nema ni koridora ni kanala Dunav-Sava.
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče. Ja doista podržavam ovaj Zakon i poduprijet ću, i glasat ću za njega. I drago mi je da su se iznašla jeftina sredstva s kojim će se izgraditi i riješiti jedan od možda uz Zagreb sam po sebi najveći prometni problem u Republici Hrvatskoj, što se tiče lokalnih zajednica. I dobro je da se to rješava sustavno, kao dio jednog većeg projekta. Dakle, da se ne rješava parcijalno nego da se rješava u komadu, a ne kao neke druge obilaznice. Nažalost, ja se ne mogu čak požaliti na način kao što su to kolegice i kolege učinile koje su govorile o tome da se nešto neće dovršiti. Ili da se nešto neće proširiti. Jer ja dolazim iz Koprivničko-križevačke županije u koju nažalost u ove 4 godine, dakle, našeg mandata niti u planu, u dokumentu koji se zove Plan održavanja i izgradnje javnih cesta na području Republike Hrvatske, neće biti niti za 2 lopate asfalta, znate? Mi smo naprosto prometno izolirani. Počelo se je sa autoputom, autoput je napravljen od Goričana do Splita. Ne znam zašto neki govore da je to autoput Zagreb – Split. To je autoput Goričan – Split jer Hrvatska ne završava u Zagrebu. Napravljena je spojena cesta Sveta Helena – Vrbovec. Trebala je biti gotova obilaznica Grada Vrbovca na način da se započne 2004., a bude gotovo 2005. Nažalost, počelo se 2005., bit će gotovo 2006. ili 2007. jer u planu građenja i održavanja javnih cesta nema dosta novaca. Predviđeno je 300 milijuna kuna, a za tu cestu treba 350 milijuna kuna bez još novaca za neke neriješene imovinskopravne odnose. I tu priča staje, a život ide dalje. Život ide dalje i prema Križevcima, Koprivnici … [[Govornik se ne razumije.]] , život ide dalje i prema Bjelovaru. Za ta dva pravca nema novaca do 2009. godine. Ono što je Vlada napravila grešku čak da je u planu održavanja i građenja ceste izbacila pravac Gradec-Križevci-Koprivnica-Gora. Čak više ni nema tog pravca upisanog u planu održavanja i građenja. Dakle, u nekakvoj perspektivi iza 2009. godine, a ne da se gradi. Grad Koprivnica nema obilaznicu. Sav tranzit, a to je tranzit Podravske magistrale prolazi gotovo kroz centar grada. Meni je drago da će Virovitica dobiti 2 obilaznice, ali sve što zaobiđe Slatinu i Viroviticu i Osijek, a ide prema Varaždinu, Grazu, Austriji, proći će kroz središte Koprivnice. I do 2009. godine za rješavanje tog problema nema niti za pojačano održavanje tih cesta. Čak i program "detomenta" je zaobišao Koprivnicu. Čak i to. Pa smo mislili onda o.k., nema za ceste možda će biti za prugu, ali najprofitabilnija dionica pruge Hrvatskih željeznica je koridor 5-b Botovo-Zagreb. Za 2006. godinu nema niti za kolomaz, a ne da ima za remont, ne da nema za drugi kolosijek koji trebao se početi graditi prošle godine, nema niti za redovito održavanje te pruge. Nema niti za redovito održavanje pruge od Koprivnice preko Virovitice, Našice i Osijeka koja je iznijela teret rata i onda sada čitamo da će evo nešto se raditi na toj pruzi od 2008. do 2009. Pa naravno, nakon parlamentarnih izbora. Sve ćemo napraviti nakon sljedećih parlamentarnih izbora. Najlakše je nešto obećati u mandatu neke druge Vlade i doista ja mislim da treba graditi i Splitsku obilaznicu, da treba graditi i most Pelješac-kopno, da treba napraviti remont i Ličke pruge, da treba elektrificirati Ličku prugu, ali gospodo vlakovi na Ličku prugu odnekud trebaju doći, a trebaju doći koridorom 5-b. Danas se vozi od Zagreba do Križevaca 160 i onda naglo u Križevcima morate zakočiti zato jer remont pruge je stao prošle godine na ulazu u željeznicu stanicu Križevci i nema novaca navodno, navodno nema novaca da se obavi remont pruge u Križevcima niti da se obavi remont pruge od Križevaca do Botova gdje onda vlakovi moraju voziti na određenim dionicima i 40. I onda ono što ste uspjeli brzinom dobiti do Križevaca izgubite od Križevaca do Botova. Prema tome, očito je da u državnom proračunu ima novaca, očito je da u proračunu Hrvatskih cesta ima novaca jer grad Koprivnica i grad u kojem je registrirano najviše motornih vozila po glavi stanovnika u Hrvatskoj, iz registracije se puni proračuni i imamo dobar standard. Iz cijene benzina koju očito ti automobili i kamioni troše se pune proračuni, proračuni i Hrvatskih cesta i državnog proračuna i sad nas čudi da ne može se barem dio tog novca vratiti natrag na područje Koprivničko-križevačke županije, da se riješe neki problemi. Ne da se sagradi autocesta punog profila, mi to ni ne sanjamo o autocesti punog profila. Mi sanjamo o denivelaciji željezničkih pružnih prijelaza jer nam ljudi ginu na tim pružnim prijelazima. Pružni prijelaz u Križevcima prolazi praktično glavna gradska prometnica i ne može se nikako doći do.
Kolega Mršić, tema je Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekat hrvatske ceste i Splitske obilaznice. Vi ste proširili temu od željezničkoga prometa do svega mogućega. Nije tema to, ograničite se na temu molim vas.
Da prije svega predsjedniče, ovo je hitni postupak, znači objedinjeno je prvo i drugo čitanje što znači da možemo govoriti o temi cestogradnje između ostalog, to je jedno. Drugo, i moji prethodnici su i prethodnice govorile o širem aspektu ravnomjernog regionalnog prometnog razvoja Republike Hrvatske pa onda dozvolite da u tom kontekstu i u tom duhu i u tim pravilima ja dovršim svoju raspravu.
U pravilima ćete kao i svi ostali raspravljati o temi. Upozoravam vas, govorite o temi.
Ali predsjedniče, ako su moji prethodnici mogli govoriti o koridoru 5-c, o Istarskom ipsilonu i Riječkoj obilaznici pa dozvolite da ja mogu govoriti.
O cestama je riječ, ne o željezničkim prugama.
Da bi se.
O cestovnim prijelazima, ne o željezničkim prugama.
Da bi se mogle izgraditi.
Neću više komentirati. Ja vas upozoravam, držite se teme.
Da bi se mogle izgraditi Splitska obilaznica vrlo vjerojatno će morati doći do određenih … [[Govornik se ne razumije.]] željezničkih pruga na pravcu između Šibenika i Splita. Prema tome i … [[Govornik se ne razumije.]] željezničkih pružnih prijelaza jest tema.
Zadnja opomena, upozorit ću vas i oduzeti ću vam riječ.
A ja ne znam zašto ste vi izrekli opomenu predsjedniče. Ja mislim da će se iz ovog kredita.
Nećemo nas dvoje i raspravljati.
Ja ne raspravljam s vama.
Ja sam dužan vam i kažem vam da se držite teme i da je izvan Poslovnika tema. Ukoliko to ne želite možete zatražiti objašnjenje, ako se ne slažete s time, sa mojim vođenjem sjednice i sa ovim predsjedanjem možete zatražiti da Odbor za Ustav izvoli raspraviti o tome da li se držite teme i da li se držite Poslovnika. Nemojte, dame i gospodo, ja neću tolerirati i neću smjeti tolerirati ismijavanje i Poslovnika i zastupnika. Jednostavno svi će govoriti o svemu, neće ovo biti hide park, ne može biti hide park. Još jedanputa gospodine Mršiću, izvolite se držati teme uz opomenu da ću vam oduzeti riječ ako prekršite temu.
Ja bih vam lijepo molio da mi nadoknadite vrijeme ovo koje ste mi oduzeli.
Izvolite.
Dakle, kada govorimo o izgradnji obilaznice jednog grada, a ovdje govorimo dakle o izgradnji obilaznice Splita, drugog najvećeg grada onda sasvim sigurno da moramo u tom kontekstu sagledati ravnomjerni prometni razvoj Republike Hrvatske i probleme nekih drugih gradova, izgradnje drugih obilaznica oko drugih gradova.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Luka Bebić. Izvolite.
Upravo … [[Govornik odmaknut od mikrofona, ne razumije se.]] Pozivajući se na članak 210. Poslovnika u svezi sa člankom 214. Poslovnika govornik može govoriti samo o temi o kojoj se raspravlja i prema utvrđenom dnevnom redu. Ako se govornik udalji od teme dnevnog reda predsjedatelj će ga opomenuti da se drži dnevnog reda itd. Ovdje se je spomenulo u kontekstu zaobilaznice Koprivnica, Baranja, c-5, most Pelješac, Istarski ipsilon, željezničke pruge, Dugopolje, Ploče, Ploče-Dubrovnik itd., po ovoj logici ja znam da se o točkama dnevnog reda ne može najuže raspravljati, ne može se isključivo držati uske teme, ali ovako kako smo proširili ovo je cijeli plan razvoja hrvatske infrastrukture ne samo cestovne nego i ove.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče, ispravljam netočni navod gospodina Mršića gdje je ustvrdio da sav saobraćaj ide kroz centar Koprivnice što je zapravo netočno. Svi koji poznajemo Koprivnicu i koji znamo kud se kreće teretni kao i ostali saobraćaj koji ne ide u grad ide okolo grada i izlazi iz njega van. Naime, treba reći da zalaganje za koprivničku obilaznicu bi trebalo se premjestiti na zalaganje za izgradnju brze podravske ceste Varaždin-Ilok i u njoj gradi budućnost.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Jandroković. Izvolite!
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Ja ispravljam isto tako netočan navod gospodina Mršića vezano za cestu Zagreb-Bjelovar odnosno Zagreb-Koprivnica da je zaobilaznica oko Vrbovca trebala biti započeta 2004. a da se to dogodilo 2005. To nije točno. Ona je trebala biti započeta 2002., no Vlada koju je predvodila upravo njegova stranka zaustavila je radove na tom projektu i oni su ponovo započeti 2005. Dakle, nije ova Vlada zakasnila već je ispravila pogrešku bivše Vlade koja je taj projekat gurnula u stranu.
Kolega Mršić, vi ste iznijeli jednu tvrdnju. Zastupnik Jandroković kao netočno osporava tu tvrdnju. Vi sada dižete pločicu za povredu poslovnika. Izvolite!
Kolega Jandroković je moju točnu tvrdnju ispravio netočnim navodom zato jer je.
Izričem vam opomenu jer to je povreda poslovnika. Vi ne možete ispravljati po vašem mišljenju netočnu tvrdnju sa ispravljanjem netočne tvrdnje po vašem mišljenju. To je ispravak na ispravak. Izričem vam opomenu.
Ali predsjedniče, moja tvrdnja je bila potpuno točka.
Ne možete raspravljati. Nemate riječ. Drugi ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Josip Bitunjac. [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Nemate riječ. Izvolite se zaustaviti.
Ovdje postoje različita pravila za lijevu i za desnu stranu.
Izvolite se zaustaviti.
Pa zaustavit ću … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]]
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam dva netočna navoda uvaženog zastupnika Mršića. Prvi je kad govori o broju registriranih vozila na području Koprivničko-križevačke županije da se niti dio novca ne vraća u tu županiju. To nije točno. Sjećamo se da je unazad godinu ili nešto više dana iz Fonda za energetsku učinkovitost i zaštitu okoliša upravo iz tih sredstava najveći dio sredstava vraćen ako uzmemo broj stanovnika u Koprivničko-križevačku županiju za sanaciju odlagališta otpada. I drugi, nije riječ o zaobilaznici Splita, nego ponovit ću ovo je samo naziv. Riječ je o zaobilaznici pet gradova.
Hvala lijepa. Razumijete? Molim vas, pa elementarna stvar je ako neki zastupnik ili zastupnica ispravlja netočnu tvrdnju to je njegovo uvjerenje da je to netočna tvrdnja. I on to iznosi. Ne može drugi zastupnik reći ne, nije točno jer je ovaj prethodni govorio neistinu. To bi onda bila rasprava o tome da li će se netočne tvrdnje ispravljati ili neće ispravljati. Zato nije predviđena netočna tvrdnja. To je završeno. S time je završeno da li je ta tvrdnja netočna ili je točna, to je stvar prosudbe javnosti. Ali nema više osporavanja i repliciranja na tvrdnju za koju držite da je netočna. Poštovani zastupnik Živko Nenadić.
Hvala gospodine predsjedniče. Nisam se ni javljao za ispravke jer sam se prijavio za raspravu pa ću se osvrnuti na neke stvari. U svojoj raspravi naravno imam na to pravo. To ću reći radi javnosti jer mi ovdje zastupnici svi dobivamo materijale i ovdje smo pročitali da je ovo 11. kredit Europske investicijske banke, od toga osam uz jamstvo Republike Hrvatske. Dakle, nije prvi, nije jedini i nije ekskluzivni za Split, 11. kredit. Ovdje su zapisani evo prvo projekt obnove infrastrukture i modernizacije sustava signalizacije i telekomunikacije na dijelovima 5C, pa onda obnova komunalne infrastrukture na posebnoj državnoj skrbi. Da ne čitam svih jedanaest, i ovdje projekt auto-ceste Rijeka-Zagreb HBOR, zračne plovidbe Zagreb, sanacija auto-cesta, izgradnja plinovoda. Deseti, dakle deseti projekt završetka auto-ceste na koridoru 10. u RH. Dionica auto-ceste Županja-Lipovac 45 milijuna eura 30. rujna 2005. Dakle, nije nikakva ekskluziva i posebnost. Znam da nam je bez obzira na raspravu svima drago što se i ovo gradi, ali shvaćam određena je, treba malo politizirati, treba malo premijera jer je on odozdo itd. Ja to shvaćam i siguran sam da će svi za ovo glasovati jer nema razloga da ne bude tako. Ovo je jedan dobar projekt. 60 milijuna eura na 25 godina uz pet godina početka i što je bitno kredit je dan Republici Hrvatskoj pod istim uvjetima kao da smo članica Europske unije. To je svakako i političko priznanje. I nekoliko puta je ovdje rečeno. Ova obilaznica zove se Splitska obilaznica, ali možda da nije turizma možda ne bi bila niti potrebita. Dakle, ovo je za sve nas, za sve one koji dolaze na more i iz Hrvatske i izvan Hrvatske treba se dovršiti do 2009. godine a znamo da će auto-cesta i povećati ovaj promet. To je skup projekt iako je samo 31,3 kilometra ali je izuzetno značajan za život i da ne dođe preko ljeta do zagušenja. Zašto je ovo jedan od državnih prioriteta a možda i najvažniji? Zato što je turizam jedna od grana koja puno više daje nego uzima. Ponavljam, turizam puno više daje nego uzima i zato se isplati ulagati u turizam zbog turizma. Hvala vam lijepa.
U 16,47 isteklo je vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od deset minuta po ovoj točci dnevnog reda. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite!
Neću biti zločesta.
Nećete biti zločesti?
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo, partija je ozvučena. Dobro. Ja podržavam donošenje ovog Zakona o potvrđivanju ugovora kojim bi se dakle izgradila Splitska obilaznica. Mogu reći da sam tu redovito prolazila do Omiša i dalje godinu, dvije u jedno doba nisam i nakon toga kad sam prošla čovjek ne bi vjerovao. Zaista je točno što kaže kolega iz HDZ-a tamo od Trogira pa sve do Omiša gotovo da se sve spojilo uz cestu. Više nema tu, izgradilo se, nadgradilo se tako da ne znate gdje koje mjesto počinje, gdje koje završava? I tu ravnopravno uz obalu nadomak plaža, kuća prolaze i kamioni u jednom i drugom pravcu, prolaze automobili, prolaze pješaci, prolaze turisti sa zračnim jastucima. Svi ravnopravno i istom brzinom. I to je zaista … … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, to je istina. I to je jedna stvarno katastrofa i ja ako odista poštujući i ovo sve što je rekao i što je naprasno bio prekinut kolega … [[Govornica se ne razumije zbog zvonjave]] , a imao je pravo kad je raspravljao i o drugim potrebama vjerojatno možda sa drugim također ovako pitoresknim situacijama u Hrvatskoj koje sigurno obiluju, pa i o čemu je govorio kolega Glavaš, na to imaju i iz Istre kolege, na to imaju kolege potpuno pravo govoriti i kada govore ovo, o ovom Prijedlogu zakona i kada podržavaju ovaj. Zbog čega? Zato što jednostavno to dozvoljava naš Poslovnik. I gospodine predsjedniče ja se ponekad čudim vama zašto ograničavate svoju vlast i jurisdikciju samo nad onim dijelom. Proširite je i na nas i sa jednakim … [[Govornik se ne razumije.]] Budite i naš predsjednik.
Eto rekli ste da nećete biti [[Upadice se ne razumiju.]]
Možda ne mogu od svoje prirode.
Valjda niste stekli dojam da ja vas diskriminiram?
Ne, ne. Ne diskriminirate nego ponekad diskriminirate Poslovnik koji se primjenjuje eto i na nas. Pa onda ne dozvoljavate i tu primjenu na nas. Pa možemo i tako da bi, da bi bili i sačinili jedan odmak od osoba pa pređimo na stvar i držimo se samo Poslovnika. Međutim evo ja se držim same stvari pa ću vam dalje odgovoriti u odnosu na ovaj cilj kojim se želi ovim Prijedlogom zakona postići.
Trebamo se držati Poslovnika, ne?
Mislim, eto možda smo svi skupa radosni da će se ova situacija od Trogira do Omiša konačno riješiti. Međutim tu su svega malih eto 31,3 kilometra i eto Hrvatske auto-ceste Vlada predviđa da bi to bilo gotovo za 2009. godinu. Dakle jednim puževim korakom iako poznajući onu situaciju kroz koju bi se gradila ova nova cesta zaista je vrlo teška, vijugava. Ali molim vas u tri godine 31,3. Ono što je Ivici Račanu i njegovoj Vladi trebalo za 300 km. Ali dobro. Budimo i ovdje skromni. Međutim kao što vidimo, pogledajte malo ugovor, a ne samo Prijedlog zakona jer zakonom ćemo ozakoniti ovaj ugovor koji govori da vidite otplata je polugodišnja. Dakle nema nikakvog počeka. Europska investicijska banka, na pet godina? Gdje piše?
Ma nemojte polemizirati ovdje sa kolegama ovako iza toga.
Ja zaista, pa budimo parlamentarni, ja, dobro. Ja dozvoljavam da se meni i sugerira. Ja nisam takva da sam zacrtala što mislim reći …
Nemojte biti podložni sugestijama.
… nego mogu i promijeniti svoje mišljenje. Iako tada najčešće i pogriješim, je li? Dakle treba voditi računa o tome, zapravo možda i postaviti pitanje predlagatelju da li su izvršene i određene pripremne radnje? Istina je. U neke se i ne može krenuti prije nego što određena sredstva odnosno sva sredstva ne budu zagarantirana i zajamčena i izvor osiguran. Međutim ovo je sad sigurno vrijeme da priupitamo da li su osigurana sredstva ne samo, dakle da li su izvršene pripremni radovi koji će omogućiti da se tranše redovito povlače, da ta kamata koja je ogromna pogotovo na sredstva koja nisu povučena pa se plaća na čitavu glavnicu. To je onda najskuplji kredit iako ovako izgleda zaista nekako bezbolan sa ovim minornim kamatama. Isto tako u vezi gradnje s obzirom poznavajući teren kojim će ta cesta proći postavlja se ovdje pitanje naravno predlagatelju da li su osigurana sredstva i da li su predviđena sredstva ta iz ovog zajma ili naknadna sredstva za izvlaštenje? To je jedno od ozbiljnih pitanja jer to pitanje tišti i nas Zadrane znate. Pa se postavlja pitanje jer u Državnom proračunu iako je rečeno, to je također jedan od vrlo važnih prioriteta, on je bio i obećan, da li su osigurana sredstva u Državnom proračunu? Mi nigdje nismo vidjeli tu stavku. Vlada uporno i predstavnici Vlade govore da su ta osigurana sredstva iako nigdje nije razvidno. Pa se uspostavilo da se zastalo s radovima i pročuo se glas da nisu osigurana sredstva za izvlaštenje ili su tako minorna da vlasnici ne dopuštaju jer nije osigurana tržišna cijena odnosno tržišna naknada za njihove nekretnine. Prema tome i ovo se pitanje postavlja ovdje jer ga treba razriješiti na vrijeme s obzirom na ozbiljnost. Uopće čak nije problem, to je, to ste već vidjeli u odnosu na bivšu Vladu koja se koristila i kojoj su konačno bili otvoreni putovi i otvorena vrata da bi se mogla koristiti raznim međunarodnim zajmovima pa kako Svjetske banke tako i europskih banaka pa i ove banke, ali ukoliko ozbiljno budu razrađene svi segmenti i pretpostavke projekta. I ja vjerujem eto da je to već time i osigurano. Mi to ne znamo, ali evo vjerujemo predlagatelju. Možda više od naših misli stoji naša želja da ta dionica bude zgotovljena. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Evo vidite kolegice kako ste vi savršeno držali teme. I … … [[Upadica se ne razumije.]] Unaprijed ste bili najavili da možda nećete, da ćete možda biti zločesti a niste bili nego ste se držali savršeno, perfektno teme. Poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo i ja ću pokušati da ne budem zločest jer kad sam bio mali i onda su mi rekli da sam bio zločesto dijete, ali evo pokušat ću se držati teme, ali na način kako mislim da je to po Poslovniku, ne na način kako to netko drugi koji u ovom trenutku ima i modalitete i način da pokuša diktirati nečija tuđa mišljenja. Dakle ja ću se držati svoga mišljenja pa ću govoriti o ovoj temi na način kako mislim da je po Poslovniku i da je dostojno ovog Hrvatskog sabora. Kada govorimo o zaduživanju i kreditiranju onda mislim da trebamo i već o prioritetima u Republici Hrvatskoj pa da apsolutno se ne slažem sa mišljenjem onih koji smatraju da se treba zadržati samo na jednom jedinom prioritetu nego mislim neovisno od toga što ja osobno podržavam ovaj zakon i to zdušno ga podržavam jer mislim da upravo na ovoj cesti kojima smo svi nebrojeno puta prolazili i doživljavali one gužve i zastoje da zaista treba ulagati i to da zaista treba ulagati upravo i u ovu zaobilaznicu oko Splita, ali mislim kada već govorimo o prioritetima da treba spomenuti i ono što mi koji dolazimo iz drugih krajeva očekujemo, a da ovo bude povod da zajednički podržimo ovaj zakon, ali da bi to trebalo jasno biti i povod da podsjetimo i na druge dijelove Hrvatske koji isto tako imaju prioritete koji su bili planirani i u prošlosti i u sadašnjosti ali i za budućnost. Dakle dopustite mi gospodine predsjedniče da podržavajući ovaj zakon, podržavajući ovo zaduživanje Republike Hrvatske u ceste koje je prijeko potrebna i Dalmaciji i Splitu, dopustite mi da podsjetim i da zamolim Vladu Republike Hrvatske i ovu pa i onu koja će konstituirati izvršnu vlast, odnosno biti Vlada poslije narednih parlamentarnih izbora da vodi računa i o prioritetima Slavonije i Baranje. Dakle da isto tako svi zajedno, a prije svega Vlada i oni koji obnašaju najodgovornije dužnosti razmišlja i o potrebama Slavonije i Baranje, da pokuša na kraju krajeva izvršiti predizborna obećanja pa da isti takav kredit pod isto tako povoljnim uvjetima pokuša osigurati kako bi se u Slavoniji i Baranji pristupilo i navodnjavanju i plinofikaciji i kako bi se na vrijeme konačno završio i koridor 5C pa i tako dugo kanal Dunav-Drava-Sava koji je ovih dana po ne znam koji puta opet najavljen, a ne da zapravo doživljavamo na sastancima da nas uvjeravaju kako u sklopu koridora 5C možemo u gradu Osijeku očekivati nadvožnjak 2016. godine. Prema tome, ja jesam za zaobilaznicu oko Splita, ali nisam zato da se zaobilazi Slavonija i Baranja. I dopustite mi samo da …
Kolega Kajin, što vam je to smiješno? … [[Upadica se ne čuje.]] Znam, ali takav grohot i plakat od smijeha… Nemojte, to je vrlo ozbiljna stvar.
Pa je, mislim da je ozbiljna stvar posebno što smo zapamtili, a i sam sam razmišljao na takav način i uvjeren sam i sada i ovog trenutka da zaista Hrvatska je jaka ne koliko je jak Zagreb nego koliko su jaki rubni dijelovi Hrvatske. A ja vas gospodine predsjedniče i uvažene kolegice i kolege uvjeravam ne samo Slavonija i Baranja da nije ni približno jaka mislim gospodarski naravno, nije ni približno jaka koliko je jak Zagreb. I ne slažem se sa konstatacijom i pokušajem nekih kolega da raspravi u kojoj sam sudjelovao ranije, pokuša dati na ovaj temi nekakav regionalni pristup. Nikakav to regionalni pristup u raspravi nije ako mi upozoravamo na činjenicu da razmišljamo o tome kako osigurati i kreditne linije i financijska sredstva da se na vrijeme ispune ona obećanja, odnosno one potrebe koje Slavonija i Baranja danas ima. Plinofikacija, navodnjavanje, razvitak poljoprivrede, rast gospodarstva pa ako hoćete banalna stvar, Slavonija i Baranja je još uvijek ne samo Slavonija i Baranja siguran sam, ali Slavonija i Baranja je još uvijek pod minama. Pa ne možete ni razvijati poljoprivredu niti misliti o navodnjavanju dok nismo razminirali područje Slavonije i Baranje. A prognoze samo za Osijek da bi se razminiralo ako ide ovim tempom i ovom dinamikom, trebat će nam narednih 55 godina. Dakle vodimo računa o regionalnom pristupu u smislu isključivo gospodarstva i ravnomjernog razvitka. Pa danas kada ćemo podržati ili sutra i dići ruku naravno i za zaobilaznicu oko Splita, već sutra počnimo razmišljati kako da realiziramo i osiguramo financijska sredstva za sve ono koji su mnogi od nas koji ovdje danas sjede u sabornici, a koji imaju tu prigodu jer obnašaju vlast, ispune onu sada već poznatu izreku – Hrvatska nije jaka koliko je jak Zagreb nego je Hrvatska jaka koliko su jaka njena rubna područja. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Branimir Glavaš. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo ja ću biti kratak. Nastojati ću se držati uistinu Poslovnika, što Poslovnik omogućava. Dakle držati se teme i povlačiti komparaciju vezano uz temu. Još jednom želim naglasiti kao što sam rekao i u ime kuba, da klub Nezavisnih zastupnika podržava ovaj projekat, da će dići ruku i glasovati za ovaj zakon. Dakle odmah unaprijed želim eliminirati i demantirati sve one koji će sutra putem tiskanih medija naručeno pokušati plasirati da su trojica saborskih zastupnika iz Slavonije protiv toga da država investira 203 milijuna eura u splitsku obilaznicu. To jednostavno nije točno. Veseli nas i raduje nas svaka investicija u Republici Hrvatskoj, pa i prije desetak godina kada je Rijeka poprimala uistinu obrise modernog europskog grada. Tada smo mi iz Slavonije navraćali u Rijeku, obično se to događalo po nogometnim utakmicama. Mogu vam reći da me impresioniraju ulaz u Rijeku kad sam povlačio paralelu i komparirao gdje mi živimo, u kakvom mraku, u zoni sumraka mi živimo od ratne 1991. godine. To nisam bio ljubomoran ni na Rijeku. Drago mi je, dakle, i Rijeka kao veliki i snažan hrvatski grad, kulturni centar, gospodarski centar da napreduje i raste. Isto tako, drago mi je što i Split rješava svoje probleme. Činjenica je, istina je da zemljopisno smješten Grad Split ima ograničene mogućnosti i širenja i izgradnje kvalitetne infrastrukture. I da je izgradnja te cestovne infrastrukture na tom području i u tom dijelu naše domovine uistinu puno, puno skuplja nego na području Slavonije. Dakle, gdje je kilometar autoceste ili kilometar obilaznice puno, puno jeftiniji nego u ovim područjima Dalmacije zbog strukture tla, zbog strukture zemljišta. I zbog toga nije uopće upitno da li se mi s tim slažemo ili ne. Mi se slažemo, ali evo, koristimo ovu priliku kada razgovaramo o cestovnoj infrastrukturi, ovaj put o Splitskoj obilaznici, da naglasimo da i mi imamo svoje potrebe. Da mi imamo svoje želje, da mi imamo svoje prioritete i da s pravom očekujemo taj ravnopravni odnos hrvatske Vlade, bez obzira da li to bila Matešina, Račanova, Sanaderova ili sutra, ne znam, Čačićeva ili bilo čija Vlada. Dakle, želimo ravnopravni odnos, ravnopravni status u ovoj teškoj gospodarskoj situaciji u kojoj se objektivno Hrvatska nalazi. 203 milijuna eura su ogromni novci i sa 200 milijuna eura bi se isto tako puno moglo napraviti na području Slavonije i Baranje. Gospodin Šišljagić je spomenuo deminiranje. Možda je i to jedan od problema i razloga zašto sve to skupa kasni i u Slavoniji. I upravo evo iskoristit ću ovu prigodu nadajući se da mi predsjednik Sabora neće uzeti riječ ili me upozoriti da se ne držim teme i da kažem da nije problem deminiranja Slavonsko-baranjskog čovjeka. Mi nismo vodili svoj privatni rat na istočnim granicama Hrvatske. I prema tome ne prihvaćamo činjenicu da iz skromnih, osiromašenih gradskih i županijskih proračuna moramo izdvajati značajna financijska sredstva da bi deminirali kilometar ili dva linije bojišta oko Osijeka. S pravom tražimo da hrvatska Vlada osigura dostatna financijska sredstva isto tako kao što je osigurala kreditne linije za Splitsku obilaznicu. Da osigura financijska sredstva iz europskih fondova i europskih financijskih institucija i da se istočna Hrvatska izvoli u što kraćem mogućem vremenu deminirati. Nije naša obaveza odvajati novac poreznih obveznika iz gradskih, općinskih i županijskih proračuna i deminirati te prostore jer mi nismo postavljali svoja privatna minska polja oko Grada Osijeka i na istočnim granicama Hrvatske. I prema tome s pravom očekujemo da cijenu deminiranja Hrvatske plati svaki porezni obveznik Republike Hrvatske, da se plati i financira iz državnog proračuna. To su te stvari u kojima nismo jednaki. To su te stvari koje se ne rješavaju sa jednakom pažnjom. To su razlozi zbog čega dižemo svoj glas i izražavamo neslaganje. I isto tako ne dozvoljavamo da nas pojedini zastupnici pokušavaju etiketirati sa nekakvim regionalističkim etiketama u negativnom smislu, da mi probleme sagledavamo usko, regionalno. Ne gospodo. Mi smo dokazali, mi Slavonci i Baranjci da smo državotvorni Hrvati, da smo znali sudjelovati …
Ovo je već izvan teme.
Dobro, dozvoljavam.
Ovo je izvan teme.
Dozvoljavam. Da smo znali sudjelovati u izgradnji te Hrvatske države i da znamo cijeniti i izgradnju te Splitske obilaznice. Sad sam se vratio u temu. Prema tome, poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, očekujemo dakle da Hrvatska država nakon što osigura i dobije vlastiti legitimitet ovog Hrvatskog sabora za kreditno zaduženje za Splitsku obilaznicu osigura i toliko nužna i potrebna financijska sredstva i za slične gospodarske projekte u istočnoj Hrvatskoj, odnosno na području Slavonije i Baranje. Dići ćemo ruku za ovaj zakon jer nam nije svejedno da li je Grad Split riješio svoje prometne probleme ili nije ih riješio. Dakle, i mi želimo dizanjem ove 3 ruke iz ovoga kluba dati svoj skromni doprinos da Grad Split dobije mogućnost, dakle, otvaranjem i zatvaranjem te financijske konstrukcije da u najkraćem mogućem vremenu riješi taj važni, ključni, strateški, prometni i gospodarski problem. Hvala lijepa.
Molim. Poštovani zastupnik Ivan Drmić. Izvolite. Gospodine predsjedniče, kolege i kolegice zastupnici. Ja bi kao prvo rekao da zasigurno podržavam jedan ovakav prijedlog izgradnje Splitske obilaznice jer često i sam idem na područje Splita, sa zadovoljstvom naravno. I znam koliki je prometni kolaps i kakva je situacija tamo na terenu. Znamo koliko je opterećena ova dosadašnja tzv. Jadranska magistrala i da je to jednostavno neuvjetno posebno u danima kada je turistička sezona i kada se tamo promet jednostavno zaguši. Jedino eto moje, da tako kažem, nezadovoljstvo koje imam sa ovim prijedlogom danas je taj što se jedan ovakav projekt financira iz kreditnih sredstava, a ne nažalost iz samog proračuna. Odnosno iz onih sredstava koje su uplaćeni u proračun države Hrvatske. posebice stoga jer vidim da je "grace period" kako su i kolege rekle 5 godina. Znači da se nastavlja onaj posao koji je radila i bivša Vlada. Znači, gradimo danas, a platit će sutra netko drugi. Mislim da se mogao jedan ovakav kredit dići i bez "grace perioda", da ova Vlada u ovom mandatu otplati jednu takvu obilaznicu jer mislim da to nije ipak toliki projekt za državu Hrvatsku i toliko velik teret i obaveza da ne može naći prostora i u ovogodišnjem proračunu i u proračunu na godinu. Odnosno da se taj kredit ne može vraćati odmah, a ne čekati nekakvih 5 godina da ga plati netko drugi, odnosno neka druga Vlada koja bude u tom trenutku kada istekne taj "grace period". Isto tako moram iskazati žaljenje što unatoč mogućnosti da se dignu ovakvi krediti niz projekata u našoj domovini stoji iako se Vlada da tako kažem politički i u javnosti određuje, da su oni prioritetni, da će dati sve od sebe da oni uskoro krenu, ali mi koji živimo u tim dijelovima Hrvatske gdje ti projekti se ne započinju znamo da je to samo jedna politička floskula i da jednostavno pitanje da li ćemo dočekati da na dnevnom redu bude jedna ovakva točka kao što je financiranje obilaznice grada Splita. Nedavno je počeo i koridor 5-c. on se također planira raditi iz kreditnih sredstava, jedan sličan kredit kao što je ovaj što se podiže za Splitsku obilaznicu iako znamo da je 2003. godine i taj projekt bio upitan, iako je rentabilnost, odnosno broj vozila koji se predviđa da će voziti tim prometnim pravcem puno veći nego što ima i jedan autoput izgrađen na prostorima Republike Hrvatske, osim ovoga Županja-Zagreb koji je danas najrentabilniji i ujedno mogu reći da financira održavanje ostalih autoputeva o kojima skrbi hrvatska država, odnosno nisu dani u koncesiju. 2003. godine je do nas došla informacija da unatoč tome što je jedna ovakva cesta nerentabilna, da nema novaca za nju i da jednostavno ne može ući u projektni plan u sljedećih 5 godina. Nakon toga tražili smo razgovor i interventni sastanak nas trojica zastupnika iz moje izborne jedinice, iz moje županije da obavimo jedan razgovor i sa ministrom i sa državnim tajnikom za ceste i taj se sastanak i zbio gdje nam je jasno rečeno u startu da nema novaca za taj projekt. Žao mi je što i onda već nisu unaprijed predvidjeli jedan ovakav kredit jer zna se da je ta cesta od životnog interesa za stanovnike cijele Osječko-baranjske županije i jednostavno nemoguć je razvoj i gospodarstva, a time i ostale infrastrukture i podizanja života građana ako se ne napravi ta prometna infrastruktura koja je jedan preduvjet za gospodarski razvitak i razvitak ostalih grana života. Nakon puno da tako kažem natezanja, raspravljanja i argumenata sa naše strane uspjeli smo ubaciti taj koridor 5-c koji je evo započeo, ja se nadam da se neće graditi tako dugo kao što se grade i ostali projekti na području Slavonije i Baranje. Isto tako bi se osvrnuo na još jedan projekt za koji se nadam da će pojaviti uskoro isti ovakav jedan prijedlog zakona na ovome stolu, to je projekt kanala Dunav-Sava koji je također od životne važnosti za Slavoniju i Baranju vjerovatno i puno više nego što je važnosti ostali projekti koji se grade sada na području države Hrvatske. Posebice bih još rekao jednu prednost da bi se taj projekt što prije napravio, a to je jedna da tako kažem dupla gradnja koridora 5-c i kanala Dunav-Sava jer u razgovoru sa stručnjacima koji rade i projektiraju koridor 5-c saznao sam da ima jedan veliki problem, to je izgradnja nasipa na samom koridoru 5-c koji zahtijeva jako puno materijala, zemlje ili nekog drugog da se ta zemlja, odnosno cesta podigne iznad zemlje. Evo, moj prijedlog i prijedlog tih ljudi sa kojima smo razgovarali da se usporedno radi kanal Dunav-Sava i da se zemlja koja se radi na iskopima tog kanala jednostavno preveze i da se iskoristi za nasip spomenute autoceste. S time bi se i znatno smanjili troškovi izgradnje i koridora 5-c i kanala Dunav-Sava koji je jedan egzistencijalni projekt i jedan od programa i jedan od 5 obećanja za Slavoniju koji je ova Vlada dala u svojoj predizbornoj kampanji i kojoj je osnovni preduvjet da se pokrene jedan projekt navodnjavanja u Slavoniji i Baranji koji je evo već 2 i pol godine nije niti započeo, a kako stvari stoje pitanje je kad će biti počet. Eto ja bih još jednom dao jednu podršku koju ću dati i pokazati svojim glasovanjem za ovaj prijedlog, iskazao bih svoje zadovoljstvo jednim ovakvim projektom gradnje Splitske obilaznice bez obzira što će to platiti netko za 5 godina, meni je drago što će ona biti prije u funkciji i što će jedan hrvatski grad dobiti ovakvu jednu lijepu obilaznicu. Hvala lijepo.
Hvala. 5 minutna rasprava po klubovima. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospodo zastupnici. Ovo je zasigurno dobar projekat, njega treba podržati, Splitu treba zaobilaznica. To je zaobilaznica u dužini od 31 kilometar kao što smo čuli i samim time IDS je apsolutno 100% za, ali upozoravamo kasne neki drugi projekti, npr. zaobilaznica oko Rijeke, uopće se ne razmišlja o zaobilaznici oko Poreča, Rijeka u ovom času ima zasigurno veći promet nego Split, a eto Rijeka kasni. Poreč ima isto toliko u sezoni, sam Poreč je 10 do 15% hrvatskog turističkog prihoda. Istina ova zaobilaznica oko Splita košta 200 milijuna eura, ova oko Poreča koštala bi negdje oko 20 milijuna eura, a nitko o tome ne razmišlja. Ja ću ovom prilikom tu spomenuti i cijene putarina na hrvatskim autocestama. Recimo 380 kilometara od Zagreba do Splita 157 kuna, 160 kilometara Rijeka-Zagreb 56 kuna, a samo 5 tisuća 200 metara prolaska kroz tunel je 28 kuna, a mosta Mirna u dužini tisuću 600 metara Istrijani i oni koji njime prolaze plaćaju 14 kuna. To je gospodo pljačka i tome treba na neki način stati na kraj i naprosto i te prostore izjednačiti sa ostalima u Republici Hrvastkoj. Sada u zimskom periodu smanjuje se cestarina za Split i to je u redu jer u ovo zimsko vrijeme tom cestom voze samo ralice, nitko drugi njome ne prolazi, međutim ne možemo na drugačiji način recimo tretirati ove dionice u Istri. Most Krk oslobođen je naknade za domicilno stanovništvo, a rekoh most preko Mirne građani Istre plaćaju 14 kuna i onda se postavlja pitanje zašto takav odnos prema jednom prostoru. Mi smo i '80. godine plaćali tunel, ali ovo od dolaska Bujika naprosto prerasta u deranje ne znam kože. Znači IDS je apsolutno, 100% da Split dobije zaobilaznicu, rekoh 100% podržavamo jedan ovakav program hrvatske Vlade, potrebu tog prostora na kojemu živi oko 300 tisuća stanovnika, ali naglašavam i problem nekih drugih sredina Poreča, Rijeka, mostarine u Istri, tunelarine u Istri. Netko je maloprije rekao da premijer dolazi iz Splita i zato u Split odlazi nešto više sredstava možda nego prema nekim drugim hrvatskim krajevima. Eto čitam u "Slobodnoj Dalmaciji" da je i ovaj izlaz Dugobabe sagrađen navodno jer su premijerovi roditelji iz tog sela. Ma neka, nemam ništa protiv toga, ali Istra je dobila u ovogodišnjem proračunu svega 28 milijuna kuna. Ovaj zajam iznosi 60 milijuna eura, ukupno zaobilaznica 203 milijuna eura što je brat bratu nekih milijardu i 500 milijuna kuna ne računajući kamate. Od investicione banke do sada dobili smo 593 milijuna eura. Nijedan projekt cestovni od tih 593 milijuna eura nije realiziran u Istri, niti jedan. Istra je vjerojatno jedina hrvatska županija koja u ovom času nema niti jedan metar auto-ceste. Od ovih 593 milijuna eura o kojima govori ovaj zakon 90 milijuna eura povlači se za Plinacro. To je ovaj plinovod sada koji se počinje graditi. Ovdje je na neki način obuhvaćena i Istra. Dolazi plin na istarsko kopno ali se ne govori o plinifikaciji Istre i da de facto to je projekt prioritet za više zaostale krajeve Hrvatske nego za taj prostor. Znači, zaključak. Ne može biti logika od kuda vlast tamo ide i novac a svima ostalima ništa. Solidarnost je nužna. Možda bi trebalo tih 200 milijuna kuna malo podijeliti i na ostale hrvatske centre. Međutim, ima jedan bolji način od toga da mi nešto tražimo od aktuelne vlasti pa da onda molimo da li ćemo dobiti neki novac. To je decentralizacija, to je regionalizacija. To je ono za što se mi moramo izboriti.
Završetak. Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Još ne svijetli.
Svijetli, kako ne. Dobro, zaključili ste. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić ispravak netočnog navoda.
Ja bi ispravio kolegu Kajina koji je rekao da je Istra vjerojatno jedina županija u kojoj nema metra auto-ceste. Ne, i Koprivničko-križevačka županija nema niti metra auto-ceste. Koprivničko-križevačka županija nema niti metra brze ceste, nema niti jednu gradsku obilaznicu. I danas se predsjedniče Šeks da ste vidjeli da ste jedino meni oduzeli riječ jer sam navodno govorio izvan teme iako su sve kolege poslije mene govorili izvan teme. Ali očito da problemi cesta u Koprivničko-križevačkoj županiji nekoga bole.
Stalno ste u željeznici, u raskrižju željezničkom. U ime Kluba nezavisnih zastupnika poštovani zastupnik Branimir Glavaš. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kratko ću samo ponoviti da podržavamo izgradnju splitske obilaznice ali isto tako da s pravom očekujemo i evo obraćam se gospodinu Levakoviću državnom tajniku i predstavniku resora nadležnom za rješavanje tih problema građana u cijeloj Hrvatskoj, da očekujem da će hrvatska Vlada u najkraće moguće vrijeme osigurati iznos od 203 milijuna eura koliko je potrebno za splitsku obilaznicu, osigurati iznos od cirka 300-400 milijuna koliko će progutati pelješki most i sa tih 500-600 milijuna eura kao inicijalnim sredstvima krenuti u izgradnju žile kucavice, gospodarske žile kucavice u Slavoniji i Baranji a to je kanal Dunav-Sava. Dakle, Slavonija i Baranja očekuje napokon da se ono što se desetljećima najavljuje kao kapitalno a u posljednjih 15 godina Hrvatske države od izbora do izbora najavljuje kao strateško u narednom izbornom razdoblju u ovom izbornom razdoblju uistinu i započne. Vi gospodine Levakoviću sjećate se dobro dok sam još bio pripadnik vaše političke opcije u trenutku kada sam iz dobro obaviještenih izvora dobio informaciju da koridor 5C ne dolazi u obzir, da je delegacija Osječko-baranjske županije na čelu sa županom gospodinom Bubalom i saborskim zastupnicima iz naše županije tražila prijem kod vašeg šefa gospodina Kalmete ministra gdje smo izrazili prosvjed, neslaganje sa time što se projekat izgradnje koridora 5C pokušao gurnuti u treći plan. To nisu špekulacije, kalkulacije ili politikantske izjave moje koristeći zloupotrebljavajući ovu saborsku govornicu. To je činjenica, bili ste i vi prisutni na tom sastanku. Isto tako, nisu kalkulacije i špekulacije i politikanstvo ovo što govorim da je jednoga momenta bilo plan i namjeru gurnuti to u drugi plan i odgoditi za neka bolja vremena. I Osječko-baranjska županija gospodine Mršiću nema ni jednog jedinog metra auto-ceste niti neke kvalitetnije prometnice. Prema tome, podržavamo izgradnju splitske obilaznice, raduje nas da se s time kreće i da se daj Bože to završi u predviđenom roku ali očekujemo i tražimo od hrvatske Vlade u narednih šest mjeseci da izvijesti ovaj dom da je osigurana povoljna kreditna linija radi početka radova na izgradnji kanala Dunav-Sava jer to je preduvjet za rješavanje problema poljoprivredi u Slavoniji i Baranji, preduvjet za izgradnju sustava navodnjavanja u Slavoniji i Baranji što je preduvjet rješavanja poljoprivrede u Republici Hrvatskoj. Ne osporavam turizam ali naglašavam da je poljoprivreda također visoko rangiran problem koji treba ova hrvatska Vlada riješiti ili pronaći barem put i način kako da se amortizira i ublaži teško gospodarsko stanje u Slavoniji, velika nezaposlenost i gomila gospodarskih problema ne samo u Slavoniji i Republici Hrvatskoj. Hvala vam lijepa.
Klub HSLS-a, LS-a, DC-a poštovani zastupnik Zlatko Kramarić.
Poštovani gospodine predsjedniče, štovani predstavnici Vlade Republike Hrvatske, kolegice i kolege! Dopustite doista na kraju i u ime Kluba HSLS-a, LS-a i DC-a kažem nekoliko objekcija o doista ovoj, danas se pokazalo, vrlo zanimljivoj temi. I također i Klub HSLS-a, LS-a i DC-a se pridružuje i dat će svoj glas da se napravi ova zaobilaznica, ali ono što doista moramo reći jednu surovu činjenicu a to je da nema niti jednoga grada u Hrvatskoj koji nema problema, infrastrukturalnih, cestovnih. I doista moramo priznati da nije lako biti mudar i pametan pa napraviti prioritete. Ali upravo ta činjenica da nešto nije lako i još zapravo pokazuje odnosno traži od svake vlade da doista vuče što je moguće mudrije poteze i da vodi računa o ravnomjernom razvoju Republike Hrvatske. Ravnomjerni razvoj Republike Hrvatske je doista je nešto što mora, što nam mora biti, mora biti na umu jer svaki zapravo činjenje debalansa stvara određene političke implikacije, gospodarske implikacije. Ja doista želim vjerovati ovom Parlamentu da nema niti jednoga zastupnika koji se ne ponaša na način integralnog Hrvata. A to znači da doista poštujemo i podupiremo svaku investiciju u bilo kojem dijelu naše zemlje. Ali isto također je činjenica da svi mi dolazimo iz određenih područja, određenih sredina, da imamo neke ljude koji glasaju za nas i ti ljudi s pravom također traže da mi određene probleme, potrebe svoga kraja postavimo i da pokušamo ih rješavati u određenome razumnome vremenskome roku. To doista, to doista znači da i svi dijelovi Republike Hrvatske se, o njima se mora voditi računa jer činjenica je da recimo ova cesta kako je netko rekao Goričani-Zagreb-Split da je pomogla razvoj čitavog niza naših gradova i da doista Zadar do te ceste i Zadar od te ceste su nešto posvema drugo i da je, da je ta činjenica itekako pogodovala jednom bržem gospodarskom razvoju toga grada. Prije nekog vremena se tako dešavalo sa Rijekom. Mi smo isto imali određenih problema kad smo pokušavali da gradimo obilaznicu oko Osijeka. Rekonstrukciju nekih državnih cesta pa nažalost nismo uspjeli, nismo uspjeli dokazati i dokazati da je to, da je to nužno. Nismo zbog toga bili ljuti, ali doista i taj glas se mora čuti i Vlada svaku svoju, svaka Vlada koja doista vodi računa da se upravo na taj način ponaša, ne da neki drugi kriteriji, kriteriji bilo mjesto podrijetla ili odakle je ministar da oni, da oni određuju naše prioritete na, u bilo kojem segmentu, segmentu našega društva. U tom doista smislu kažem mi ćemo stati iza ovoga, iza ovoga zakona. Dat ćemo svoj glas, ali isto također doista moramo apelirati i voditi računa jer isto i neki ljudi glasaju za nas i ti ljudi također očekuju da od ovoga Proračuna, određenih međunarodnih fondova, investicijskih fondova, banaka da se neka sredstva eto raspodjele i na prostore, prostore ostalih dijelova Republike Hrvatske. Ja doista razumijem kolegu Mršića. Jedna od naj, zapravo najlošijih cesta je upravo cesta Zagreb-Koprivnica i nešto se mora učiniti ali upravo ne bih želio da ja budem taj koji će praviti prioritete ali svakako da tu sjede ljudi koji to, koji to su jednako odgovorni, koji to jednako dobro, dobro znaju. Znači upravo to integralno hrvatstvo, ta, da si ne smijemo dopustiti taj luksuz da Hrvatska ima provincije, to je, to je stara, stara teza pokojnoga Vlade, Vlade Gotovca i nadamo se da će to svaka Vlada pa i ovaj Parlament o tome voditi računa i da ćemo doista gledati na tome da Hrvatsku u pravom smislu riječi moderniziramo i europeiziramo pa i ovim cestama i obilaznicama oko svih gradova koji to zaslužuju od Istre pa tamo do istočne Hrvatske, Slavonije i Baranje. Hvala gospodine predsjedniče.
Molim. Državni tajnik Zdravko Levaković. Izvolite. Završni osvrt.
Gospodo zastupnici i zastupnice evo pokušat ću na kraju se osvrnuti na ono o čemu je bilo najviše govora u ovoj diskusiji. Spomenuo bih da je hrvatska Vlada donijela krajem 2004. godine četverogodišnji plan izgradnje i održavanja javnih cesta na bazi Zakona o javnim cestama za period 2005. do 2008. U tom razdoblju je predviđeno izgraditi 253 kilometra novih cesta i 957 kilometara rekonstrukcija postojećih cesta. Što to znači u novcu? U periodu od 2001. do 2004. a to je period starog plana odnosno prošlog plana ukupno je uloženo 28 milijardi 541 milijun kuna u cestogradnju. Znači za auto-ceste, državne ceste i županijske i lokalne ceste. I izgradnja i održavanje. U periodu 2005.-2008. ukupna ulaganja su predviđena 32 milijarde i 390 milijuna kuna što je 13 i po posto veće u financijskom iznosu. Auto-ceste se drže na jednakom, na jednakoj razini ulaganja dok su državne ceste 55% veće ulaganje, a županijske i lokalne ceste 33%. To su brojevi. Ravnomjerno se ulaže na svim pravcima. Što se tiče auto-cesta nakon dovršetka dionice do Splita u ovome trenutku se izvode radovi. Na 10. koridoru Županja-Lipovac započeli su radovi na 5. C koridoru od Sredenaca prema Đakovu i prema Osijeku sa rokom dovršenja 2008. i u istome roku pripremni radovi za nastavak sve do Belog Manastira odnosno do mađarske granice. Rade se radovi na punom profilu auto-ceste prema Rijeci i upravo večeras će biti zaključen zapisnik sa pregovora sa istom ovom bankom. Znači uskoro ćemo se vidjeti ponovo u Saboru za kredit od 210 milijuna EUR-a za dovršenje punog profila do kraja 2008. godine s time da je na taj iznos već od neutrošenog dijela zajma od 50 milijuna EUR-a koji je sad aktivan, trenutno su radovi u fazi i pregovori su započeli sa Europskom bankom za obnovu i razvoj za 50 milijuna EUR-a čime bi se osigurala financijska sredstva da u predviđenom roku se završi i taj dio. Raspisan je natječaj za dionicu do iza Velike Gorice a u tijeku su radovi putem koncesijskog društva prema Macelju. Radovi od Dugopolja prema Ploča napreduju jako dobro i u tijeku je zadnji trak istarskog ipsilona prema Puli. Prioritet programa četverogodišnjeg su znači auto-ceste, obilaznice velikih gradova i spojevi na auto-cesti. Što se tiče konkretnih navoda iz današnje rasprave Klub IDS-a je osvrnio se na problem cestarina u Istri. Činjenica je da oni nemaju auto-cestu, imaju polu auto-cestu. U planu je izgradnja i punog profila. Međutim cestarine se plaćaju za tunel i most Mirna što je uobičajena praksa i u Europi da se pojedini objekti posebno plaćaju. Međutim treba reći da je između svih mjesta unutar Istre besplatan prijevoz. Prema tome samo u trenutku kada se izlazi iz tog područja je cestarina, je cestarina se plaća, a i ona je umanjena za onu subvenciju koju daje država. Kod uvođenja sezonske, sezonskog smanjenja cestarina koja je nedavno uvedena, nije uvedena smanjenje cestarina isključivo na pravac prema Splitu nego na svim pravcima koji su pod ingerencijom Hrvatskih autocesta i autocesta Rijeka-Zagreb pod određenim uvjetima korištenje smart kartice i određenog prepaid plaćanja. Što se tiče riječkog pravca što je spomenuto u raspravi, znači osim ovih sve skupa 310 milijuna eura potrebnih i predviđenih za puni profil do Rijeke tijekom prošle godine dovršena je dionica Rupa-Jurdani 422 milijuna kuna je koštala Hrvatske autoceste, a Hrvatske ceste su uložile zbog težine dionice naglašavam, vrlo teška i zahtjevna dionica oko Rijeke, ja ne bih sada pojedine segmente, ali je u 2005. uloženo 311 milijuna kuna i u ovoj godini je predviđeno 223 milijuna kuna što u četverogodišnjem razdoblju će iznositi 964 milijuna kuna u riječku aglomeraciju. Dalje, što se tiče kolege Mršića, ukupno je ugovor, nisam se dobro mogao, ali 350 milijuna kuna je ugovor od Vrbovca prema Koprivnici za onu dionicu, a ostali dio je u pripremi za sljedeći program. Zastupnica Antičević je naglasila problem izvlaštenja. Ovi ugovori ne predviđaju novac znači iz kreditnih sredstava za izvlaštenje, ali ako je program 203 milijuna eura do 2009. ovo je 60 milijuna eura u onoj komponenti koje daje država, tu su predviđena sredstva za izvlaštenje, a što se tiče ceste kod Zadra dinamiku gradnje ceste ne uvjetuje samo brzina izvođenja radova nego i financijska urednost. Prema tome zbog urednosti deficita opće države pojedini radovi se mogu brže ili sporije i o vremenskim uvjetima itd. ali i financije su, urednost financija su jedan od kriterija za dinamiku radova. I konačno Slavonija. U ovome trenutku izvode se radovi Županja-Lipovac. Vrijednost ukupno tih radova je 100 milijuna eura, djelomično se financiraju iz kredita EIB-a i EBRD-a, a dionica Sredanci-Osijek koja će biti gotova do kraja 2007. je vrijednost milijarda i 400 milijuna kuna. Sama obilaznica Osijeka je ugovorena cca 300 milijuna kuna i ti radovi se odvijaju dinamikom koja je vezana za ukupni deficit države. … [[Upadica se ne čuje.]] Ispričavam se, 2008. do Đakova, do Osijeka. 2008. ispričavam se ako sam krivo rekao. Međutim što se tiče, predsjedniče nije vezano za temu, ali bilo je puno govora o kanalu Sava-Dunav. Što znači kanal Sava-Dunav u prometnom i gospodarskom smislu? To je apsolutni prioritet prometnog sustava Republike Hrvatske jer je to najjeftiniji i najkraći put do srednje Europe. Izgradnjom tog kanala osim efekta navodnjavanja dolazi do aktiviranja luka Sisak-Slavonski Brod-Županja, znači svih redom. I inače možda je interesantan podatak, put od Slavonskog Broda do Vukovara kanalom u odnosu na sadašnji preko Beograda je 416 kilometara manje. Međutim kako su predsjednik Sabora gospodin Šeks u svom govoru od prije jedno dva do tri mjeseca najavio izgradnju tog kanala i ministar Kalmeta koji je to ponovio prije desetak dana, ozbiljno se radi na pripremama za njegovu izgradnju, tim više što je ideja upravo iz ministarstva i Hrvatskih autocesta krenula da se iskoristi izgradnja 5C koridora, da se iskop iz kanala koristi za trup autoceste po određenoj metodologiji koja osigurava da se taj materijal kvalitetno može utrošiti i ugraditi i ta količina od cca 7 milijuna, ukupan … je 7 milijuna kuna ovdje je nešto manje, 7 milijuna kubika, to je cca 12% vrijednosti investicije kanala do vodnog lica i upravo taj trenutak je kompatibilan sa trenutkom kada se može osigurati voda iz tog kanala za navodnjavanje. Ovo je prilika, znači kopanje kanala i izgradnja 5C koridora da se slavonska operativa, udružena slavonska operativa koja nema razloga da ne bude najjeftinija zbog toga što se nalazi, što ima značajne kapacitete i nalazi se u tom području, da se udruži i krene na taj natječaj da dobije posao. Gospodin Šeks je prije izvjesnog vremena u organizaciji Hrvatske gospodarske komore uputio poziv javni svim tvrtkama iz te i ostalih županija da se uključe u taj posao. I usput, Hrvatske željeznice su ugovorile 100 milijuna eura posla na rekonstrukciji 5C koridora, a u ponedjeljak će biti u Vinkovcima organiziran potpis prvoga ugovora sa Europskom komisijom za korištenje ISP-a predpristupnog fonda za rekonstrukciju dionice Vinkovci-Tovarnik u iznosu 75 milijuna eura ukupno, od toga su 25 milijuna bespovratna sredstva Europske komisije. Gospodine predsjedniče, ja bih završio.
Hvala. Povreda Poslovnika, gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Članak 209. vjerojatno pretpostavljate što želim kazati, na što želim ukazati. Malo prije ste ne samo gospodinu Mršiću nego i drugim zastupnicima oduzimali riječ.
Što je u članku 209.? Što?
Oduzimali, evo upravo vam hoću kazati. Dakle govorilo se o kako ste vi dali objašnjenje o temi …
Koji članak 209.?
Govorilo se o nečemu što nije tema rasprave.
Kolega Šišljagić, …
Ja se pozivam na vaše obrazloženje kada ste oduzeli zastupniku Mršiću riječ. Državni tajnik sada je govorio opet o temama koje nisu predmet točke dnevnog reda i mislim da je to povreda Poslovnika po vašem tumačenju.
Nije i ne slažem se s vama da je to povreda Poslovnika. Onda imamo ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Branimir Glavaš [[Upadica: Mene ste zapisali?]] Ne, nisam vas zapisao, jer niste podigli ruku [[Upadica: Nije istina.]] Molim za povredu Poslovnika [[Upadica: Prije Glavaša sam bio.]] Gospodine Kajin, za povredu Poslovnika ste niste zapisali, a zapisani ste za ispravak netočnog navoda, a držite se jedanputa reda i ne trčite stalno pred rudu. Poštovani zastupnik Branimir Glavaš, ispravak netočnog navoda.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. 5 puta sam digao pločicu, a mogao sam barem 10 puta. Gospodin Levaković u namjeri da obrani ono što se ne može obraniti iz izjave u izjavu sve je dublje tonio, tonio i netočno …
Što je netočna tvrdnja?
Netočna je tvrdnja. Puno je netočnih tvrdnja.
Koja, na primjer?
Puno. Da su započeli radovi na koridoru. Natječaj na koridoru još nije raspisan, još se ne zna trasa. Je činjenica da je gospodin Šeks došao, bacio par lopata i nadvožnjak jedan krenuo, ali nisu počeli radovi. Ni natječaj nije raspisan. Netočna je tvrdnja da postoji konzorcij. Konzorcij slavonskih tvrtki ne postoji. Netočna je tvrdnja da se ubrzano radi na Zagreb-Lipovac. Zagreb-Lipovac se gradi 35 godina. 35 godina se gradi taj pravac, još nije gotov. Netočna je tvrdnja i za Sredanci-Osijek da se gradi. Netočna je tvrdnja i za obilaznicu, i za obilaznicu, zapadnu obilaznicu Osijek.
Hvala lijepa.
Radovi kasne već više od godinu dana, a tek su počeli.
Hvala lijepa.
Znači od kad su počeli, već su zakasnili odmah godinu dana.
Odite na, odite na …
Netočna je tvrdnja i za Dunav-Sava.
Ne možete više, nema više.
Projekt Dunav-Sava je star 100 godina, a ne …
Nema više. A inače, gospodine Glavaš, odite u Đakovštinu pa ćete pogledati gdje je isječeno prosjeci, gdje je trasa isječena za koridor, za dio koridora 5C. Samo to trebate vidjeti. A kad vi meni imputirate ovdje da nije to istina i da se mene upliće, ja ne mogu ne odšutjeti da vam to ne kažem. Odite si, snimite si fotografski aparat ili odite sa helikopterom, gospodine Glavaš i pogledajte si trasu koja je iskolpčena, izmjerena imovinsko-pravno razriješena za dio dionice koridora 5C. … [[Upadica se ne razumije.]] I što imate, povredu Poslovnika opet? … [[Upadica se ne razumije.]] Ne možete ispravak na ispravak. Ne možete. Ja dajem objašnjenja, imam po Poslovniku, dajem objašnjenja i zato …
Dobro. Povrijedili ste Poslovnik u članku 213. i 214. Netočno i neistinito izvješćujete ovaj Sabor kako bi pokušali demantirati moje navode. To jednostavno što ste rekli nije točno. Ne postoji opća građevinska dokumentacija za ono gdje ste ubacili par lopata betona.
Nikakvih par lopata ni lopatara, gospodine Glavaš nije bilo nego lijepo uzmite fotoaparat u ruke ili lijepo inženjera i krenite tamo trasom pa ćete vidjeti. Možda niste uspjeli vidjeti do sada. I drugi ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Kako su se maloprije ovdje razbacivali sa milijuna eura, stotinama milijuna, milijardama, ja samo mogu konstatirati da Istra nažalost …
Što vi ispravljate, koji netočni navod?
Ali sada idemo na ispravke netočnih navoda.
Da.
… [[Govornik naknadno uključen.]] to nije autocesta, to nije brza cesta, polu autocesta, ona nema 3 kraka. Pa to se nigdje ne naplaćuje u svijetu, pa sama nama je to netko htio proturiti. Da je umanjena sada cestarina u Istri. Pa to je maksimalno netočni navod. Pa pogledajte, tunel Učka. 5 tisuća 200 metara mi plaćamo 28 kuna [[Upadica: Koliko je prije bilo?]] Ma koliko je bilo? Ništa nije bilo prije.
To vam nitko nije osporavao.
I 160 kilometara Rijeka-Zagreb je 56 kuna. Pa to je više od 100 kilometara.
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Hvala lijepa, dobro je! Već je u redu. Shvatili smo. Shvatili smo. Ne ispravljate navode. Kolega Mršić, izvolite.
Želio bi ispraviti netočni navod državnog tajnika koji je rekao da je za dionicu Vrbovec-Koprivnica predviđeno 350 milijuna. To nije točno. Predviđeno je 350 milijuna za dionicu Vrbovec-Gradec, a dionica Gradec-Križevci-Koprivnica nažalost niti se ne spominje u planu građenja i održavanju javnih cesta u razdoblju 2005.-2009., niti se na tome bilo što radi. I drugo, očito je kad ja govorim o željeznici da je to skretanje teme, a kada govori to netko iz HDZ-a onda je to u okviru teme.
O željeznici nije bilo govora osim vas. … [[Upadica se ne razumije.]] O željeznici? Poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Mogu li o kanalu? Državni tajnik netočno kaže da se ozbiljno radi na pripremi za njegovu izgradnju, misleći na kanal, navodeći i najavu ministra Kalmete da gradnja kanala počinje uskoro. Ja podsjećam na izjavu tadašnjeg potpredsjednika Vlade i ministra obnove iz 98. Jure Radića koji je najavio početak gradnje kanala u proljeće 1999. godine, rekavši da je 95% sve dokumentacije gotovo. Točno je, izgleda, da HDZ svake 2 godine prije parlamentarnih izbora počinje sa kopanjem kanala.
To je sada isto ispravak? Da HDZ započinje svake 2 godine sa kopanjem?
Ne. 2 godine prije parlamentarnih izbora.
A prije parlamentarnih izbora? Pa 99. su godine bili parlamentarni izbori pa Jure Radić nije više bio u poziciji, je li?
Je, je. 99. je.
Nije bio više, je li? Onda je netko drugi bio ministar obnove.
99. je ministar, HDZ je još uvijek bio na vlasti ako me …
Nakon 99. bila je 2000. …
Ne, od 2000., od 2000.
Onda je netko drugi bio ministar.
Pa što ga niste zaposlili?
I poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Ja se ispričavam i kolegi što ću se zapravo, nastaviti ovu temu kanala. Govorimo, … … [[Upadica se ne razumije.]] Ispravak, ispravak jer je rečeno da je gospodin Šeks najavio gradnju kanala Dunav-Sava.
Ispravljate mene ili …
Ne, ja gledam prema gospodinu Levakoviću, njega ispravljam. Dakle, nije najavio gospodin Šeks. O tom kanalu sam ja čitao u knjigama i da ga je najavljivao i Josip Broz. Ne znam, već stoljeće-dva su najavljivali. Ako hoćete baš, prije gospodina Šeksa, Udruga građana Hrvatski demokratski sabor Slavonije i Baranje na svojoj press konferenciji u Slavonskom Brodu je najavio da će se založiti da se ovaj projekt konačno počne realizirati. To je cijela istina.
U biti ja sam sad tu malo ovako čudnoj poziciji. Ja sam recimo bio, u Vinkovcima sam bio na jednom skupu gospodarstvenika gdje sam precizno iznio sve moguće reference od dinamike, od svega što se odnosi na projekat kanala Dunav-Sava, od iskopa zemljišta koji će biti za koridor 5-c do rokova, da počinje luka u Bršadinu. Kolega Pančić vi niste slušali na žalost je li, vi ste bili tada prisutni. Bio je nesretni slučaj da niste bili prisutni tada kolega Šišljagić. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, bilo je to u tisku, samo objavila je VTV, a nije Slavonska televizija objavila, ali je VTV objavila [[Upadica: Niste bili interesantni.]] Ne, ne, ne. Da, bila je neka druga televizija koja je bila interesantnija i koja je zaljubljena u jednoga čovjeka je li. No, onda ćemo zaključiti raspravu po ovoj točci dnevnoga reda. Hvala lijepo. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Evropske investicijske banke za projekt “Hrvatske ceste – Splitska zaobilaznica“. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 96 glasova za i pet suzdržanih donesen predloženi zakon.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Prije svega isprika gospođe potpredsjednice i ministrice što zbog zajedničke sjednice Vlada Republike Hrvatske i Mađarske nije na ovoj saborskoj raspravi. Člankom 160. Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji utvrđeno je da će se prava pripadnika Hrvatskog vijeća obrane regulirati međudržavnim sporazumom, odnosno ugovorom. Prijedlogom zakona, odnosno ugovorom koji je njegov sastavni dio uređuju se prava iz mirovinskog osiguranja ranjenim i zatočenim pripadnicima Hrvatskog vijeća obrane koji obuhvaća pravo na isplatu dijela invalidske mirovine u visini koju čini razlika između visine mjesečnog iznosa osobne invalidnine ostvarene po pravomoćnom rješenju nadležnog tijela Bosne i Hercegovine i visine mjesečnog iznosa invalidske mirovine koju bi ista osoba ostvarila po pravnim propisima u Republici Hrvatskoj. Zatim, prava iz mirovinskog osiguranja članovima obitelji poginulih, odnosno nestalih pripadnika Hrvatskog vijeća obrane koje obuhvaća pravo na isplatu dijela obiteljske mirovine u visini koju čini razlika između visine mjesečnog iznosa obiteljske invalidnine ostvarene po pravomoćnom rješenju nadležnog tijela Bosne i Hercegovine i visine mjesečnog iznosa obiteljske mirovine koju bi ista osoba ostvarila po pravnim propisima u Republici Hrvatskoj i prava iz zdravstvenog osiguranja koja će se utvrditi posebnim provedbenim propisom. Planirano je da se financijska sredstva za potpunu provedbu ovog ugovora realiziraju u 3 godine, u 2006. bi se riješile obitelji poginulih branitelja, u 2007. tisuću i 100 ratnih invalida koji su prošli već procese procjene invalidnosti, a u 2008. godini i po procjenama 2 i pol tisuće ratnih invalida Hrvatskog vijeća obrane za što bi u dakle 2008. godini po državnom proračunu bilo potrebno osigurati 116 milijuna kuna, a u 2006. godini, odnosno u ovoj godini u državnom proračunu je osigurano 41 milijun kuna. Primjena ugovora utjecat će na kvalitetniju i primjereniju socijalnu sigurnost državljana Republike Hrvatske koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji. I na kraju samo da istaknem da su u izradi prijedloga ovog ugovora sudjelovali predstavnici udruga branitelja iz Hrvatskog vijeća obrane i da su oni u potpunosti suglasni sa ovakvim ugovorom koji je potpisan 23. prosinca prošle godine. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo, Odbor za useljeništvo. Predsjednica Odbora, poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Odbor za useljeništvo Hrvatskog sabora raspravio je na 21. sjednici održanoj 25. siječnja ove godine Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskoga vijeća obrane i članova njihovih obitelji s Konačnim prijedlogom zakona, koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 19. siječnja ove godine. Odbor je Prijedlog Zakona o potvrđivanju ovoga ugovora raspravljao u svojstvu zainteresiranog radnog tijela. Predstavnik predlagatelja obrazložio je potrebu potvrđivanja ovoga ugovora ocjenom stanja i navođenjem pitanja koja se trebaju urediti zakonom da bi se postigli željeni ciljevi i ispunile Ustavne obveze Republike Hrvatske prema obiteljima poginulih pripadnika Hrvatskog vijeća obrane te stradalnicima i zatočenicima Hrvatskoga vijeća obrane. Iznio je podatke o broju obitelji poginulih i broju zatočenika i stradalnika HVO-a te procjenu potrebnih sredstava iz državnog proračuna Republike Hrvatske za godinu 2006., 2007. i 2008. godinu. S obzirom da se u postupku potvrđivanja međunarodnih ugovora, kada se u ovoj fazi postupka ne mogu vršiti izmjene ili dopune teksta međunarodnog ugovora i jer se Zakona o pravima branitelja i članova njihovih obitelji u federaciji BiH predviđa od 1. siječnja 2006. godine za ratne invalide i pripadnike HVO-a znatno smanjene dosadašnje visine invalidnine i skrbi obrazložio je i potrebu da se ovaj Prijedlog zakona raspravi i donese po hitnom postupku. Ovaj prijedlog ugovora izradila je radna grupa Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti i predstavnika braniteljskih stradalničkih udruga iz Bosne i Hercegovine koji su za ovaj ugovor dali suglasnost. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova šest za i jedan suzdržan predložio Hrvatskom saboru da donese Zakon o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji.
Hvala. Izvjestitelj Odbora za ratne veterane predsjednik Vlado Jukić.
Štovani gospodine predsjedniče, gospodine tajniče, kolegice i kolege! Odbor za ratne veterane Hrvatskoga sabora na svojoj 20. sjednici održanoj 25. siječnja ove godine razmotrio je Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji s konačnim prijedlogom zakona kojeg je predsjedniku Sabora uputila Vlada Republike Hrvatske aktom od 19. siječnja ove godine. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnog tijela sukladno odredbi članka 81. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Odbor nema primjedbi na donošenje zakona po hitnom postupku. Predloženim ugovorom prema riječima predstavnice predlagatelja povećat će se socijalna sigurnost državljana Republike Hrvatske koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane te članova njihovih obitelji. Ugovorom se Republika Hrvatska obvezuje na isplatu razlike između invalidske odnosno obiteljske mirovine ostvarene prema propisima Republike Hrvatske i obiteljske invalidnine ostvarene prema propisima Bosne i Hercegovine a prava iz područja zdravstvenog osiguranja utvrdit će se posebnim provedbenim propisima. Realizacija ugovora predviđa se u tri etape s tim što se u ovoj godini planira obuhvatiti 800 obitelji za što je u proračunu osigurano 41 milijun kuna a ukupno će kroz tri godine kad će se ugovor u potpunosti primjenjivati trebati osigurati 116 milijuna kuna. U kraćoj raspravi članovi odbora pozdravili su predloženi način zbrinjavanja stradalnika rata pripadnika Hrvatskog vijeća obrane. Izražena je bojazan u nedostatnost osiguranih sredstava znajući da samim ugovorom nije propisana provedba kroz nekoliko etapa te se postavlja pitanje realizacije zahtjeva onih stradalnika koji nisu planirani u prvoj godini provedbe ugovora. Također je istaknuta potrebna osjetljivost postupka revizije kako se ne bi ponovila negativna iskustva iz naše prakse. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova donio zaključak: "Predlaže se Hrvatskom saboru donošenje Zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji." Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Klub zastupnika HDZ-a podupire donošenje Zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini pripadnika Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji kojeg je na temelju Ustava Republike Hrvatske i Poslovnika Hrvatskoga sabora u saborsku proceduru uputila Vlada Republike Hrvatske. Ustavna osnova za donošenje ovog zakona sadržana je u odredbi članka 139. prema kojoj Hrvatski sabor potvrđuje međunarodne ugovore koji traže donošenje ili izmjenu zakona koji financijski obvezuje Republiku Hrvatsku a u svezi s člankom 10. Ustava Republike Hrvatske prema kojem se dijelovima hrvatskog naroda u drugim državama, u ovom slučaju u Bosni i Hercegovini jamči osobita skrb i zaštita Republike Hrvatske. Također, temelj ovog zakona je i članak 160. Zakona o pravima hrvatskih branitelja Domovinskog rata. I do sada je Republika Hrvatska bez obzira o kojoj se Vladi do sada radilo dijelu stradalnika Hrvatskog vijeća obrane isplaćivala mirovine, ne invalidnine niti ostala pripadajuća prava koja imaju branitelji u Hrvatskoj. Međutim, ova problematika do sada nije bila riješena sustavno niti međunarodnim međudržavnim ugovorom. Sada ovim međudržavnim ugovorom potpisanim 23.12.2005. bit će regulirana pitanja invalidske odnosno obiteljske mirovine i pravo na zdravstveno osiguranje državljana Republike Hrvatske stradalnika HVO-a kao i članova njihovih obitelji. Pitanja koja se ovim zakonom imaju regulirati su ona iz djelokruga prava mirovinskog osiguranja ranjenih i zatočenih pripadnika HVO-a kao i prava iz mirovinskog osiguranja članova obitelji poginulih i nestalih pripadnika HVO-a te prava iz zdravstvenog osiguranja. Ova posljednja bit će regulirana posebnim provedbenim aktom. Sredstva za provedbu ovog zakona u ovoj godini su osigurana u državnom proračunu i to za obitelji poginulih. U naredne dvije godine bit će potrebito osigurati dodatna sredstva prema predloženom planu i prema dinamici, ocjeni invaliditeta stradalnika. Klub HDZ-a podupire donošenje ovog zakona po hitnom postupku iz razloga jer je pred nama potpisani međudržavni ugovor koji u ovoj fazi nije moguće niti mijenjati ali zbog činjenice da su već sada a prema Zakonu o braniteljima u Federaciji Bosne i Hercegovine primanja stradalnika HVO-a više nego prepolovljena. Učinci koji će biti polučeni ovim zakonom u prvom redu osim kvalitetnije i primjerenije socijalne skrbi o kojoj je govorio ovdje državni tajnik stradalnika Domovinskog rata i njihovih obitelji ali ovaj ugovor je i potpora hrvatskom narodu u Bosni i Hercegovini i poticaj za njegov ostanak u Bosni i Hercegovini. Također, ovo je pokazatelj i doprinos unapređenja odnosa dvije prijateljske i susjedne zemlje Bosne i Hercegovine i Hrvatske. U ime Kluba HDZ-a zahvaljujemo se radnoj grupi Ministarstva branitelja Republike Hrvatske i predstavnicima braniteljskih udruga iz Bosne i Hercegovine koji su radili na ovom ugovoru. Također naša zahvala resornom ministarstvu, ovdje državnom tajniku koji su koordinirali ovu aktivnost. Iskazujemo i naše zadovoljstvo i zahvalnost Vladi Republike Hrvatske koja je imala snage usprkos svim poteškoćama donijeti ovaj opsegom mali dokument ali veliku pomoć onima koji su u vrijeme Domovinskog rata dali najviše što su mogli ili sve, vlastiti život za obranu hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini kao i doprinos za opstanak Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske. Zahvaljujem.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite!
Poštovani predsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvaženi zastupnici! Načela ovog zakona su sljedeći, citiram ih. Znači, pravo iz mirovinskog osiguranja prvo načelo ranjenim i zatočenim pripadnicima Hrvatskog vijeća obrane koje obuhvaća pravnu isplatu dijela invalidske mirovine u visini koju čini razlika između visine mjesečnog iznosa osobne invalidnine ostvarene po pravomoćnom rješenju nadležnog tijela Bosne i Hercegovine i visine mjesečnog iznosa invalidske mirovine koje bi ista osoba ostvarila po pravnim propisima u Republici Hrvatskoj. I drugo, prava iz mirovinskog osiguranja članovima obitelji poginulih odnosno nestalih pripadnika Hrvatskog vijeća obrane koje obuhvaća pravo na isplatu dijela obiteljske mirovine u visini koju čini razlika između visine mjesečnog iznosa obiteljske invalidnine ostvareno po pravomoćnom rješenju nadležnog tijela Bosne i Hercegovine i visine mjesečnog iznosa obiteljske mirovine koju bi ista osoba ostvarila po pravnim propisima u Republici Hrvatskoj. Znači invalidnine iz Bosne i Hercegovine koje je tamo netko utvrdio izjednačavaju se sa invalidninama u Hrvatskoj. Znači sudionike HVO-a, njihovih obitelji izjednačavamo sa invalidima u Republici Hrvatskoj. 2006. za te namjene, namjene treba Republika Hrvatska izdvojiti 41 milijun 174 tisuće 400 kuna za 800 obitelji što u jednoj godini iznosi 51 tisuću 468 kuna prosječno znači za pojedinca ili 4 tisuće 289 kuna mjesečno za svakog od tog pojedinca. 2007. za 1100 invalida HVO-a treba osigurati 64 milijuna 109 tisuća 532 kune ili 58 tisuća 282 kune godišnje po invalidu. Podijelimo to sa 12 mjeseci ili mjesečno 4 tisuće 857 kuna te 2008. 116 milijuna 234 832 kune za 2500 invalida HVO-a. To je znači po invalidu 46 tisuća 494 kune podijelimo sa 12 mjeseci, 3875 kuna kako bi ta razlika sada znači odgovarala, pokrila ove iznose u Republici Hrvatskoj. Jasno od 2008. pa do ne znam koje godine također će trebati osiguravati takve ili veće iznose računajući usklađenje i tome slično. Kao što mi je jutros rekao bivši ministar gospodin Pančić te pomoći već prima oko 6 tisuća ljudi iz Bosne i Hercegovine. Sporazum je vjerojatno između ili tog oblika zaključila bivša HDZ-ova Vlada. Plaćala je te iznose za tih 6 tisuća ljudi i bivša koaliciona Vlada. Sada ova Vlada proširuje ta prava. Ja nemam dobre riječi za ulogu one vlasti glede onog perioda 1992. do 1994. u Bosni i Hercegovini. Jedini sam vjerojatno sa tog lijevog pola koji je glasao protiv Deklaracije o Domovinskom ratu i to baš zbog onog dijela o ulozi Hrvatske vojske u Bosni i Hercegovini koji je možda najbolje opisao 1996., 1997., 1998., ne znam točno Stipe Mesić. Time sam se jasno opredijelio oko ovog zakonskog teksta i oko tih prilika od 1992. do 1994. Međutim imajući na umu, ja to često govorim za ovom govornicom da i 12 tisuća Istrijana prima tzv. talijansku penziju plus ovdje plus ovdje nekoliko tisuća iz Rijeke jer su služili taj vojni rok u talijanskoj vojsci, a potom su radili u ex Jugoslaviji ja sam da do ovog zakona kojeg predlaže Ministarstvo gospođe Kosor u najmanju ruku benevalentan. Ja znam da će taj zakon Hrvatsku skupo … … [[Upadica se ne čuje.]] Bene, beno, beno, da. Benovalenatan, dobro. Ja znam da će taj zakon Hrvatsku skupo koštati, skupo kao i sukob u Bosni. Od 2008. rekoh najmanje 116 milijuna kuna godišnje ili u narednih ne znam, recimo 30-tak, 40-tak godina to će biti 4, 5 možda i više milijardi ne računajući ta usklađenja. Zašto se tako postavljam? Zato jer se radi prije svega o invalidima. Tko ih je poslao u rat? Mnogi su stradali upravo ili većina protiv armije BiH. Poslala ih je ona Vlada. Stoga neka Hrvatska to plati. Neka plati na neki način i tragediju tih ljudi kao što …
Kolega Kajin … … [[Upadica se ne razumije.]]
Čini
Kolega Kajin mi imamo Deklaraciju o Domovinskom ratu.
Ja se držim.
Deklaraciju o Domovinskom ratu koja je političko stajalište Sabora. Hrvatski sabor je ustvrdio da Hrvatska nije izvršila agresiju, da je vodila obrambeni rat na svome ozemlju. Ne agresiju. I nemojte na mala vrata to ponovo proturati. Nikakva vlada nije izvršila agresiju na Bosnu i Hercegovinu.
To nisam ja danas govorio. Priznajem ako mi dopustite …
Zato vas upozoravam da, upozoravam vas da ne vrijeđate hrvatsku Vladu ni Hrvatsku vojsku.
Ja još jedanput želim reći gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici imam dilemu kod ovog zakona. I mislim da će se ovdje prošvercati mnogi pogotovo na račun PTSP-a. Znam da su gotovo svi koji su glasali recimo u mojoj izbornoj jedinici za listu koju sam ja vodio protiv ovog Zakona, ali opet ću reći da li smo mi sad pošteni glede onog slučaja koji sam vam pokušao opisati? Evo reći ću odmah. Moji djedovi su umrli jedan 1964., drugi 1981. tako da moji nisu dobili tu talijansku penziju kao što moji roditelji nisu dobili društveni stan. Ali rekoh 18 tisuća ljudi iz Istre, iz Rijeke, njihovih udovica danas prima te naknade. I sad kako se ovdje postaviti? Neću sad govoriti tko je koga slao u rat, tko je koga slušao, tko je tamo zapovijedao i tako dalje. Međutim želim reći da je ovo pravo nategnuto pravo građanima hrvatske nacionalnosti u Bosni i Hercegovini. Htio sam još nešto reći ali ću se zaustaviti. S druge strane Vlada možda pokazuje više sluha do građana u Bosni i Hercegovini recimo nego do svojih umirovljenika. Novi umirovljenici tu smo govorili imaju penziju 1200 kuna. Invalidi iz Bosne i Hercegovine sad, ova kategorija 4 tisuće 289 do 4 tisuće 857 kuna. To je točno. To je točno jer to su te brojke. I bojim se da će na kraju biti možda ne 2500 već i daleko veći broj invalida iz Bosne i Hercegovine koji će potpasti pod kondicije ovog ugovora. Ja rekoh, govorim to u svoje ime. Članovi Kluba, ja ću glasati za ovaj zakon, članovi Kluba IDS-a glasat će kako hoće. Ja imam veliku moralnu dilemu. Protiv sam ovog ugovora ali zbog na neki način uloge u Bosni i Hercegovini, tragedije tih ljudi plus ove istarske priče oko talijanskih penzija i te sudbine, rekoh glasat ću za ovaj zakon. Zakon je sigurno manjkav i bilo bi u redu da je išao možda u drugo čitanje da smo dobili jedno potpunije obrazloženje. On je međutim s druge strane potpisan između predstavnika hrvatske Vlade i Bosne i Hercegovine i jasno je da mi više od njega ne možemo pobjeći. Ja isto tako znam, još jedanput ću se vratiti na te talijanske penzije, da mnoge Istrijane spašavaju one. Bez istih mnogi ne bi bili u stanju ni platiti starački dom ili dom umirovljenika ni plaćati ne znam liječničke preglede itd. I samo zbog te istarsko-riječke priče rekoh glasat ću za, a kako će učiniti moje stranačke kolege, to jednostavno u ovom času ne znam. Možda će biti i protiv, ne znam. Ja bih rekao da ovu zabludu iz 92. do 94. između ostalog plaćamo i ovim zakonom. Konačno za kraj ovim zakonskim, Zakonom o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji itd. I za kraj, možda bi isto trebalo na taj način riješiti i borce Narodnooslobodilačkog rata. E oni bi možda trebali biti prioritet prije boraca iz Hrvatskog vijeća obrane kao i, da i o ni bi trebali biti prioritet kao što je recimo prioritet splitska zaobilaznica ispred nekih drugih u Hrvatskoj. Međutim ovdje ponovo dolazimo do tih nekih dvojnih kriterija i to pomalo naprosto boli. Sve u svemu rekoh uz sve moralne dvojbe ja ću osobno glasati za ovaj ugovor, kako će drugi u IDS-u neka se sami opredijele, ali mislim da je ovaj zakonski prijedlog na neki način manjkav i da ćemo se vrlo brzo suočiti sa činjenicom da će pod kondicije istog za godinu dvije, ili tri potpadati ne samo 2 tisuće i 500 nego možda i 5 tisuća invalida.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, samo ću se, iako ima čitav niz netočnih navoda iznio uvaženi Kajin, prvo ću ispraviti najvažnija, a to je veli tko ih je poslao u rat veli bivša Vlada 92./94. Pa nitko ih nije poslao u rat, oni su branili svoj dom, svoju obitelj jer su bili napadnuti. Tko bi ih slao u rat? Oni su branili svoj prostor, pravo na život, to su branili. Nije ih nitko poslao u rat. Drugo, zaboravljate situaciju da je postojao sporazum Hrvatske i Bosne i Hercegovine, tzv. sarajevski sporazum gdje su činile HVO sa Hrvatskom vojskom zajedničke snage vezano uz oslobađanje cijelog onog dijela, pomoć Bosni i Hercegovini i završne operacije. I treće što je jako bitno. Ovdje se ne radi o nikakvom izjednačavanju invalidnina. Dajte pročitajte. Oni osobne invalidnine ostvaruju u Bosni i Hercegovini, a ovdje ostvaruju razliku do mirovine.
Hvala. Drugi ispravak, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Kajin, radije bih da ne glasujete za ovaj zakon, ali da me niste i da nas niste tako oblatili. Radije! Dakle nema PTSP to ste mogli pročitati ako vas je to zanimalo, jer je nemoguće da dođe sa PTSP-om nitko, jer je ovo zakonski prijedlog koji pokriva ljude samo poginule, koji su nesporni … [[Ne razumije se.]] poginuo ili nije u ratu. I druga stvar, i invalide koji su nastradali na bojišnici u vrijeme rata. Prema tome, a odluku o tome da li su oni invalidi i da li imaju invaliditet donijet će hrvatske komisije za ocjenu invaliditeta u Hrvatskoj, a ne u Bosni i Hercegovini itd. itd. I usporedba, ova analogija sa talijanskom vojskom koja je bila fašistička vojska na prostoru druge države a plaće svoje vojnike koji su tamo radili, pa za Boga dragoga gdje smo došli? Hvala lijepa.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Treći ispravak, poštovana zastupnica Lucija Čikeš.
Gospodine Kajin nije istina kao što ste naveli da niste riješili ni pripadnike Narodnooslobodilačke borbe, itekako ste ih dobro riješili, dapače i sa dobrim mirovinama i srušili moju kuću da bi na tome sagradili i doveli Kadijevića da gleda u more. To je istina.
Povreda Poslovnika, odustaje se. Poštovani zastupnik, Franjo Arapović, sljedeći ispravak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Nekako se svi uvijek javljamo kada Kajin govori o ovim teškim, o jednim ovako čudnim temama za njega, a za nas sasvim normalnim. Gospodine Kajin to nije Hrvatska vojska nego govorimo o Hrvatskom vijeću obrane. To su ljudi koji su živjeli unutra, žive u Bosni i Hercegoivni. A zamislite samo da je Istra se nalazi, graniči sa BiH, a ne da je Dubrovnik i Split u blizini, pa bi onda drukčije govorili. Hvala.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
Treba ponoviti zaista po koji puta, neprihvatljivo čuti netočne, neutemeljene povijesne činjenice da je netko nekoga slao u rat neka Vlada. Nevjerojatno je da saborski zastupnici, da i mnogi ljudi danas u Hrvatskoj zaboravljaju i da ne poznaju povijesne činjenice. 1991. godine dogodila se agresija Jugoslavenske Narodne Armije iz Bosne i Hercegovine posebno prema hrvatskom jugu, ne zaboravite Ravno, Ston, Dubrovnik i mnoga druga mjesta. Tada je obranjena ne samo Bosna i Hercegovina, hrvatski jug nego i Republika Hrvatska, a to tome ću govoriti kasnije.
I zadnji ispravak, poštovana zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepa. Gospodine zastupniče rekli ste da ova Vlada proširuje plaćanja pripadnicima Hrvatskog vijeća obrane i da su i bivše vlade isto tako plaćale sudionike Hrvatskog vijeća obrane. Ja to tako ne bih nazvala i to nje točno. I ova Vlada danas i sve one bivše Vlade upravo su slijedile ustavne obveze koje nas sve skupa obvezuju da skrbimo o hrvatskom narodu u Bosni i Hercegovini i upravo na temelju tih ustavnih obveza došlo je do ovog međudržavnog ugovora tj. sporazuma. Gospodine Kajin vi ste u svojoj raspravi naveli takvih situacija i događaja izmišljenih kao da ste prespavali sva ona događanja od 90. do 96. godine, ko' da ste pali iz vedrog neba. Hvala vam lijepa.
I Josip Đakić ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora ispravljam netočan navod kolege Kajina gdje je ustvrdio da je bivša Vlada, tj. HDZ-ova Vlada u onom mandatu ratnog vremena slala nekoga ili u prijevodu rečeno da je izvršila agresiju. To je apsolutno netočno. Ovi ljudi koji se spominju u ovoj zakonskoj odrednici i u ovom ugovoru su pripadnici Hrvatskog vijeća obrane koji imaju državljanstvo u Republici Hrvatskoj ili koji su se stavili na raspolaganje Hrvatskom vijeću obrane i bili u sastavnici toga dijela hrvatske komponente na području Bosne i Hercegovine. Zašto ponovo? Zašto uz sve deklaracije, uz sve rezolucije koje su donesene u Domovinskom ratu o suradnji sa Bosnom i Hercegovinom iz 92. godine, zašto ponovo blatite ono što je u krvi stvoreno i zašto opet stavljate na raspelo ovu Hrvatsku državu?
Ja sam bio od travnja 92. do kolovoza 94. godine potpredsjednik hrvatske Vlade za unutarnju politiku. Nikada ni na jednoj sjednici ni na bilo kojem dijelu Vlade nije niti donijeta niti raspravljena nikakva odluka da hrvatska Vlada ide u rat protiv druge države. Državni tajnik Tomislav Ivić.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Samo nekoliko ispravaka. Gospodin Bagarić je ispravio gospodina Kajina. Ovaj ugovor se ne odnosi na one koji su oboljeli rijekom rata ili poslije rata. On se odnosi na ranjene i zatočene. Drugo, ovaj ugovor se odnosi ne na osobe hrvatske nacionalnosti nego na državljane Republike Hrvatske koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane. I treće, svi oni izračuni koje ste iznosili su potpuno netočni. Ovaj ugovor se odnosi na ukupno oko 4 i pol tisuće onih koji će to pravo ostvariti u godinama kako sam i naveo, 2006., 2007. i 2008., tako da vam izračuni za pojedine godine nisu apsolutno točni.
Poštovani zastupnik Damir Kajin, ispravak netočnog navoda.
Želim ispraviti, da doslovce netočni navod jer ja sam koristio podatke iz ovog obrazloženja. I možda ako citiram obrazloženje onda ću naprosto ispraviti taj navod. Ili je netočno obrazloženje ili istup državnog tajnika, ali ovdje doslovce stoji da za provođenje odredba predloženog zakona u odnosu na ugovor osigurana su sredstva u državnom proračunu Republike Hrvatske za 2006. godinu u iznosu od 41,174 milijuna kuna, za isplatu razlike do pune mirovine članova obitelji poginulih, odnosno nestalih pripadnika Hrvatskog vijeća obrane koji do sada nisu ostvarili pravo na obiteljsku mirovinu po propisima Republike Hrvatske za 800 ljudi ili 800 obitelji. Onda u državnom proračunu za 2007. 64 milijuna kuna za tisuću 100 ratnih invalida Hrvatskog vijeća obrane. A u državnom proračunu Republike Hrvatske za 2008. 116 milijuna kuna za 2 tisuće 500 ratnih invalida Hrvatskog vijeća obrane. Znači, ja sam samo te brojke podijelio, podijelio sa 12 mjeseci i došao sam do ovih podataka da za 2006. prosječna, nazovimo je to tako, obiteljska invalidnina je 4 tisuće 289 kuna mjesečno. 2007. 4 tisuće 857, a 2008. 3 tisuće 875 kuna puta sve godine … [[Govornik se ne razumije.]]
U ime kluba HSP-a, poštovani zastupnik Vlado Jukić.
Gospodine predsjedniče, štovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Teško je nakon usporedbe Hrvatskog vijeća obrane i okupatorske Talijanske vojske, fašističke iz vremena 2. svjetskog rata uopće raspravljati ozbiljno i bez emocija o ovako jednom Prijedlogu zakona kao što je ovaj danas pred nama. I ja se onda stvarno pitam i sebe, i vas i ne mogu se ni ustvari ni više toliko ni ljutiti na neke konotacije koje iščitavamo kroz nekakve optužbe Haaškog suda. Stranci su, možda ne razumiju bit stvari, naše odnose, ali kada to se dogodi od strane naših kolega, naših državljana, a poglavito saborskih zastupnika onda stvarno moram reći da sam ostao bez riječi. Usporediti pripadnike Hrvatskog vijeća obrane koji su branili Hrvatski prostor, svoje obitelji od agresije sa onima koji su došli kao okupatorska fašistička vojska. A to je stvarno van svake pameti i za osudu. Ne znam da li su tu potrebne i neke druge sankcije, ali ne znam što bi uopće rekao kao komentar na tako nešto. Ali vratimo se ovom sporazumu, vratimo se dokumentu koji se čekao godinama. Koji se čeka u Hrvatskoj 10 godina. Vratimo se nečemu što je bio jedan veliki drug Hrvatske države prema svojim državljanima, prema svojim braniteljima. Puno je bilo razgovora o ovoj temi i ja sam osobno prošle godine nekoliko puta čak došao u sukob i sa kolegama zastupnicima i sa nositeljima izvršne vlasti na ovu temu jer sam vjerujem s pravom postavljao pitanje kada će se dogoditi potpisivanje ne ovakvog naravno sporazuma nego sporazuma na ovu temu. I hvala Bogu, konačno dobili smo nešto. Ne mogu reći da sam prezadovoljan sa ovim sporazumom, ali ipak došao je u zadnji čas i koliko toliko predstavlja rješavanje jednog velikog duga jednoj velikoj i hrabroj populaciji hrvatskih državljana koji su hrvatski državljani, ali žive na prostoru Bosne i Hercegovine. Naravno, svima nama je dobro poznato da je dobar dio pripadnika Hrvatskog vijeća obrane već riješio svoj status kao pripadnici Hrvatske vojske. I nažalost, ostala je jedna manjina, a to je ova manjina na koju se odnosi ovaj sporazum, koja je do sada bila niti na nebu, niti na zemlji. Naravno, postoje i neki drugi elementi osim same dobre volje Hrvatske države, a to je kroz ovaj sporazum i iskazala ova Vlada. Prošla je nešto manje volje imala rješavati ovaj problem, to moramo svi priznati, bez obzira koliko bili skloni ili neskloni ovoj Vladi. Međutim, ova Vlada je pokazala namjeru riješiti taj jedan veliki, veliki prije svega moralni problem. Moralni problem jer jedna manjina hrvatskih vojnika ostala je bez ikakve zaštite od svoje Hrvatske države. Postavlja se pitanje je li dovoljno riješiti ranjene i stradale? Ja osobno mislim, i mi u stranci, da nije. Nasuprot kolegama koji misle i boje se velike opasnosti da će se pojaviti veliki broj oboljelih, a vidimo da u sporazumu oboljeli nisu. Ipak držim da je bilo moguće i one koji su oboljeli od bolesti za koje struka kaže da su posljedica sudjelovanja u obrani i mogli smo i to staviti u sporazum, ali na žalost ovo je sistem uzmi ili ostavi, pa ću komentirati sam sadržaj sporazuma. Znači ne samo da smo za to da ovi ranjeni imaju nego smo za to da i oboljeli naravno uz jedan ozbiljan pristup i revizije i sve ono što ide uz ozbiljnost provedbe jednog propisa da se i temeljem bolesti može ostvariti to pravo. Kada načelno sagledamo ovaj ugovor i kada razmislimo što će biti za nekoliko godina kada on bude proveden onda možemo vrlo lako sagledati da će ti pripadnici Hrvatskog vijeća obrane koji budu ostvarivali prava po ovom sporazumu dobivati nekoliko desetaka posto manje od svojih kolega koji su imali sreće na drugi način to riješiti kroz hrvatske propise. Tu je isto jedna svojevrsna nepravda, međutim naravno to iziskuje određena financijska sredstva. Ono što možemo reći da je ovaj sporazum došao dosta tiho jer očito da je i bila procjena politička što ja smatram nepotrebnim jer je ovaj sporazum trebao sva i na najveća zvona dati medijska i svaka druga, a dosta tiho se, stidljivo, pa i ovo vrijeme kad mi sad raspravljamo o ovom sporazumu govori o nečemu. Dosta stidljivo hrvatska Vlada je i potpisala i došla s tim sporazumom pred Sabor, mi se nemamo, mi Hrvatska država čega stidjeti, mi trebamo biti ponosni i zadovoljni što smo ovo učinili, što smo na sebe preuzeli obvezu zaštite prava naših hrvatskih državljana koji su se borili i branili u Bosni i Hercegovini. Nemamo se mi čega toga stidjeti i to smo trebali na sva zvona i još uvijek imamo prilike to dati na sva zvona i reći da se mi toga ne stidimo i da činimo ono što bi učinila svaka druga civilizirana država bez obzira na konotacije koje možda mogu iz toga proisteći u nekim neobičnim međunarodnim kolosima u kojima se trenutačno naravno nalazi Republika Hrvatska vezana za stanje odnosa sa Haaškim tribunalom. Kao što smo već nekoliko puta govorili s ove govornice zakon koji prekida pitanja branitelja u Bosni i Hercegovini, ta je prava njima priznavao samo do kraja prošle godine i zadnji je čas da je ovaj sporazum potpisan i trebao bi naravno stupiti na snagu već ove godine. Međutim ono što, oko čega će biti najviše upita i što je ustvari temeljna, ako uopće se to može reći primjedba na ovaj sporazum od strane HSP-a jest zabrinutost u njegovu kvalitetnu primjenu jer imamo dovoljno iskustava i dovoljno zakona o pravima hrvatskih branitelja, svih onih problema od administracije do sudovanja da možemo biti vrlo oprezni kada razmišljamo o tome kako primijeniti neki novi propis. Nešto više će o tome govoriti kolega Kovačević koji je za to stručniji, vezano za primjenu i moguće probleme u primjeni ovoga Zakona jer kao što znamo za sam sporazum je samo jedan dio zakona. Ono što bih htio sad ovom prilikom upitati i državnog tajnika da nam malo konkretnije pojasni vezano za ocjenu i izvore potrebnih sredstava, a to znači za obrazloženje u kojem se govori da će u 3 godine se realizirati ovaj sporazum što je naravno u suprotnosti sa sadržajem samog sporazuma gdje se u članku 6. stavku 2. govori o primjeni odmah. Dakle, postavlja se pitanje je li moguće da će osim ovih 800 obitelji već ove godine se pojaviti neki novi korisnici i kako je uopće moguće tumačiti da oni neće to pravo imati kad sporazum stupa na snagu naravno nakon što ga mi ratificiramo i to učini naravno i Bosna i Hercegovina. Pa npr. dat ću jedan konkretan primjer, citiram rješenje, imamo ih naravno kao što znate u Bosni i Hercegovini državna tijela daju rješenja našim pripadnicima Hrvatskog vijeća obrane i u većini tih rješenja svi su na neki način isto tipizirani. Evo kaže ovako: "Imenovani ima pravo na osobnu invalidninu u mjesečnom iznosu od 204 konvertibilne marke", znate konvertibilna marka je negdje oko 4 kune, "do zaključivanja ugovora o uređenju međusobnih odnosa između Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske o ostvarivanju prava stradalnika Domovinskog rata u BiH koji su bili pripadnici HVO-a i članova njihovih obitelji, a najkasnije do 30.12.2005., a od primjene ugovora, odnosno najkasnije od 1.1.2006. u mjesečnom novčanom iznosu od 734 konvertibilne marke". Znači čitam rješenje, prvi dio. Znači do 31. 204, od 1.1. ove godine 704 konvertibilne marke naravno puta 4. Zatim postoji drugi dio toga rješenja, a takvih rješenja imamo dosta, sva su slična. "Imenovani ima pravo i na dodatak na njegu i pomoć druge osobe prvog stupnja u mjesečnom iznosu od 204 konvertibilne marke do zaključenja" sad da ne ponavljam "a od primjene ugovora, odnosno najkasnije od 1.1.2006. u mjesečnom iznosu od 734 konvertibilne marke". što hoću reći? Hoću reći da već sada imamo, ako tumačimo ovaj sporazum, već sada imamo primjere i rješenja koja su donijela nadležna tijela Bosne i Hercegovine, a koja prema tekstu sporazuma su pravovaljana. Dakle, postavlja se pitanje tko će isplatiti ovu razliku, ako je prijedlog financiranja ove godine samo 8 stotina obitelji. Pitanje vjerojatno nije upitno da se manje-više točno zna vezano za obitelji poginulih, međutim kod ove druge dvije stavke i novčane izračune zanimljivo je i htio bih konkretniji odgovor tisuću 100 ratnih invalida Hrvatskog vijeća obrane. Temeljem kojih podataka i pokazatelja je procjena naše Vlade da će ih biti baš toliko, a ne recimo tisuću 700 ili 850? Isto pitanje postavljam vezano za projekciju za 2008. godinu gdje se govori o 2 tisuće 500. To je znači ta treća grupa koja se očekuje 2008. godine. Naravno da osobno, obzirom da sam predsjednik Odbora za ratne veterane znam da ima zahtjeva barem dvostruko toliko, postavljam pitanje postoje li negdje parametri da je Vlada procijenila da će to biti baš 2 tisuće 500? I u kontekstu cijele te priče naravno upozoravam da je potrebno osiguravati dostatna financijska sredstva sljedeće i svih drugih godina i da nam se ne dogodi da nas i branitelji tuže, a znamo da imamo mnoštvo sudskih presuda i stotine milijuna duga vezano za donošenje prethodnih zakona, za njihovo mijenjanje, prekrajanje, dodavanje pa je sada uglavnom jedan veliki dio posla kojim se bavi Ministarstvo hrvatskih branitelja je rješavanje tih sudskih sporova i vraćanje dugova po presudama hrvatskih sudova, uglavnom vezano za zakon iz 2001. godine. Molio bih odgovor konkretan od predstavnika Vlade, od državnog tajnika vezano za ove projekcije koje govore o primjeni sporazuma i za ove druge dvije kategorije, parametre, znači kriterije po kojima je procjena da će biti toliko korisnika. Naravno i konkretan odgovor zašto nisu barem neke bolesti stavljene u sporazum bez obzira što naravno ne možemo to sada promijeniti. Naravno općenito rečeno podržat ćemo sporazum, nema razloga da ga ne podržimo, izražavamo zabrinutost kad se bude primjenjivao taj sporazum temeljem iskustava primjene naših hrvatskih zakona i hvala Bogu da je Hrvatska država konačno ispunila jednu veliku svoju obvezu makar djelomično, makar i u umanjenom iznosu to je jedna velika stvar, mislim da je to najveća koja se vezana za Domovinski rat dogodila u mandatu ove Vlade. Hvala vam lijepo.
Hvala. U ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Sabora, predstavnici Vlade, dame i gospodo! Pred nama je potvrđivanje Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o rješavanju prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i koji su stradali na ratištima u toj državi. Donošenje ovoga ugovora govorim o formi rješenja problema, ne o sadržaju, tražile su gotovo sve hrvatske političke stranke u ovome Saboru a taj zahtjev je unijet i u Zakon o pravima hrvatskih branitelja. Nakon nekoliko prolongiranja rokova njegovog upućivanja u ovaj Sabor ipak smo dočekali da o njemu odnosno o ovoj bitnoj temi posebno za stradalnike pripadnike Hrvatskog vijeća obrane možemo otvoreno, volio bih i u konstruktivnoj atmosferi porazgovarati. Tema je zasigurno bitna i za građane Republike Hrvatske budući se ovim ugovorom stvaraju i određene financijske obveze Republike Hrvatske. Razlozi za donošenje ovoga ugovora zbog kojih je i bivša Vlada otvorila rješavanje ove problematike barem sa stajališta ovoga kluba i mene osobno jesu da se pitanje stradalnika pripadnika Hrvatskog vijeća obrane a tu prije svega mislim na obitelji poginulih i najteže invalide riješi na jedan zakonit i pravičan način. Naravno, postoje pitanja potpuno legitimna u hrvatskom društvu zbog čega uopće baviti se problemima druge države Bosne i Hercegovine. Moj odgovor prije nekoliko godina i danas je da ustavna odredba o skrbi za pripadnike hrvatskog naroda izvan Hrvatske obvezuje nas na pomoć, jasno u skladu sa našim financijskim mogućnostima i to prije svega za humanitarne potrebe kao što je i rješavanje skrbi za stradalnike Hrvatskog vijeća obrane. Osobno ne bih se vraćao u prošlost i govorio kako se na jedan krajnje politički, financijski i ini način pokušalo riješiti ovo pitanje. O tome je bilo dosta govora. O nekim vidovima potpore Hrvatskom vijeću obrane u 90-tim i danas možemo čitati na stranicama Crne kronike. Zbog takvoga iskustva, negativnog iskustva iz prošlosti odgovornost Vlade ali i Hrvatskog sabora danas je tim veća. Ovaj ugovor odnosno njegovo provođenje mora biti financijski prihvatljivo i mora biti pravično. Mi smo imali mnoštvo dobrih zakona i dobrih ugovora koji su se međutim u primjeni prometnuli u nešto sasvim drugo. Ovaj ugovor je u određenim stvarima neprecizan i zbog toga je potrebna dodatna opreznost i dodatna jamstva Vlade da kada budemo razgovarali o izvješću, o provedbi ovoga ugovora za nekih godinu ili dvije dana da možemo reći da je ovaj ugovor doprinio rješavanju problema a ne njegovom usložnjavanju. Tu će odgovornost Vlade Republike Hrvatske ali i nadležnih tijela u Bosni i Hercegovini biti direktna. Mislim da mogu reći da dobro poznam ovu problematiku i zbog toga ovo i ističem. U sustavu mirovinskog osiguranja Republike Hrvatske nalazilo se prema podacima iz 2003. godine oko 6 tisuća i 400 osoba, oko 2 tisuće i 100 korisnika osobne mirovine i oko 4 tisuće i 300 korisnika obiteljske mirovine. Za isplatu tih mirovina godišnje se izdvajalo oko 440 milijuna kuna. Nažalost, najnovije podatke Vlada nam nije dostavila u prilogu ugovora a trebala je. Vlada planira da se preko ovoga ugovora riješe i prava iz mirovinskog za 800 članova obitelji poginulog za što je potrebno izdvojiti iz proračuna dodatnih 41 milijun kuna a u narednih nekoliko godina riješili bi se statusi i procjena je 3 tisuće i 600 ratnih vojnih invalida kojima bi se isplaćivala razlika između onoga što primaju u Bosni i Hercegovini kroz invalidninu i onoga što bi trebali primati u Republici Hrvatskoj kao mirovinu i za što bi na kraju iz proračuna trebalo izdvojiti od 2008. opet prema procjeni Vlade ukupno 116 milijuna kuna. Znači, sveukupno oko 550 milijuna kuna pod uvjetom da ne bude dodatnih zahtjeva i svjesnog kršenja zakona kako u Bosni i Hercegovini tako i u Republici Hrvatskoj. Sa time imamo, još jednom ponavljam, loša iskustva. Ovaj ugovor predviđa mirovinsko zbrinjavanje invalida koji su invalidnost stekli ranjavanjem i zarobljeništvom. Ništa sporno, rekli bi dapače. Ali sjetimo se, u ovome Saboru vodio se niz žestokih polemika oko statusa i prava hrvatskih ratnih vojnih invalida oboljelih od PTSP-a i drugih psihičkih bolesti tvrdeći da treba postići potpuno njihovo izjednačavanje sa pravima ranjenih što je i učinjeno. Rezultat toga je među ostalim i uvećanje broja zahtjeva za dobijanje statusa hrvatskih ratnih vojnih invalida prema nekim podacima za oko 20 tisuća osoba. Ovdje se to načelo krši i pitanje je samo vremena kada će se pojaviti zahtjevi za uključivanje u ugovor i te kategorije stradalnika u Bosni i Hercegovini, tako da ovaj iznos financijskih izdvajanja neće biti izgleda konačan. Naravno da postoji odgovor na ovaj kao i na neka druga otvorena pitanja ali nažalost Vlada ih nije prihvatila u ovome ugovoru što je naravno njezino i pravo. Jedno od rješenja bilo je da se pravo na osobnu mirovinu odnosno razliku u primanjima veže uz veći postotak tjelesnog oštećenja kada govorimo o ratnim vojnim invalidima čime bi se ispoštovala i prvotna namjera iz 1992. tadašnjeg ministra obrane Republike Hrvatske i čelništva Hrvatskog vijeća obrane da se zbrinjavaju prije svega obitelji poginulih pripadnika Hrvatskog vijeća obrane i najteži invalidi. Ovaj ugovor također predviđa i pravo na zdravstveno osiguranje za obitelji poginulih pripadnika Hrvatskog vijeća obrane i ratnih vojnih invalida i članova njihovih obitelji. Samo podsjećam da članovi obitelji hrvatskih branitelja i hrvatskih ratnih vojnih invalida to pravo nemaju. Istovremeno, ovdje nisu prikazani i financijski izdaci te stavke. Kako je najavljeno bilo je predviđeno i prvenstvo upisa djece stradalnika HVO-a na fakultete u RH ali se vjerojatno odustalo zbog neugodnih iskustava što smo u ovoj školskoj godini doživljavali na našim fakultetima zbog prvenstva upisa djece hrvatskih branitelja, a kako čitamo najavljene su izmjene u tom dijelu Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Temeljna primjedba na ovaj ugovor odnosi se kako se iz ugovora može iščitati, a volio bih da me demantirate na nejednako tretiranje postojećih i novih korisnika prava iz mirovinskog osiguranja. Još jednom ističem da ugovor mora biti i pravičan. Znači ovaj ugovor bi morao na jednak način riješiti sve stradalnike, pripadnike Hrvatskog vijeća obrane uz obvezu Vlade da će striktno provoditi odredbe ugovora i da neće doći do daljnjeg povećanja financijskih obveza iz Proračuna jer svjesni smo ogromnih problema u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje što je vidljivo i u provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja, a još izraženije je to kada se radi o tzv. običnim radničkim mirovinama naših građana. I da zaključim mi u Klubu SDP-a željeli bi stoga još dodatna pojašnjenja Vlade u vezi ovih prigovora i smatramo za mogućnost postizanja koncenzusa bit će potrebne i dodatne konzultacije naravno ako to Vlada želi. Hvala.
Hvala lijepa. Sad je gospođe i gospodo zaključena, završena rasprava po klubovima. Prekinut ćemo u, sada sjednicu. Nastavak sutra u 9 i 30. Na redu je prvi poštovani zastupnik Josip Đakić. Prijave se mogu jasno podnijeti, sada se prekida prijavljivanje, sutra do 9 i 45 za pojedinačnu raspravu. Nakon ove rasprave idemo na Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o izboru članova predstavničkih tijela lokalne i područne samouprave i tako dalje slijedom. Molim? Kako? A u petak bi glasovali o ovim točkama, o ovih 7 za sada sigurno, a da li ćemo i osmu. 15 sati. Sve po novom. … nastavljamo sjednicu sa raspravom 7. Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 425 Molim gospodine Kajin? Molim, izvolite.
Pa uvaženi gospodine predsjedniče, cijenjena gospodo zastupnici, svake godine na današnji dan svijet obilježava dan Holokausta. Holokaust je sigurno najveća tragedija prošlog stoljeća, u Holokaustu je stradalo ne samo šest milijuna Židova ili više od šest milijuna Židova nego i na desetine građana s ovih prostora. Znači u ime svih onih … /Govornik isključen, pa ponovo uključen./ … u Staroj Gradišci, na Rabu, na Molatu, Nižarni u Trstu, Mat Hauzenu, Dahau, Aušvicu itd. ovaj Parlament držim da bi im morao odati barem minutu počasti. Hrvatska još uvijek pamti strahote 2. svjetskog rata, jednoga Vukovara, Škabrnje i držim da na to mora biti izuzetno osjetljiva, a minuta šutnje nije samo gesta, ona je na neki način i sud jednoga tijela i utoliko držim ili mislim da bi i ovaj Parlament na taj način mogao tim ljudima odati počast.
Kolega Kajin, Holokast, Hrvatski sabor će dan sjećanja na Holokaust obilježiti na dostojanstven i odgovarajući način, a vi nemojte na ovaj način pokušavati tako sa jeftinim stvarima izlaziti i sada ćete se vi upravo, osobno ćete podsjećati Hrvatski sabor. Hrvatski sabor ima svoje pripreme, ima svoje predsjedništvo, ima svoje odluke kojima će doista dostojanstveno obilježiti Dan sjećanja na Holokaust. Poštovani zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Raspravljajući danas o Prijedlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine u suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji, možemo reći da zakon napokon dolazi i ovaj ugovor napokon dolazi na svjetlo dana i da će nadamo se biti potvrđen u ovom Domu zajedničkom odlukom svih klubova kao i svih zastupnika jer je on nužan i potreban. S obzirom na ustavnu odrednicu koja govori o tome da je Hrvatska dužna pomagati dijelovima hrvatskoga naroda u drugim državama, jamčiti im osobnu skrb i zaštitu, mislim da ovaj ugovor koji je pred nama zasigurno govori o tome iako puno puta u dosadašnjim raspravama koje su trajale kroz godinu i više dana, u radnoj skupini koja je pripremala ovaj ugovor, zasigurno je bilo tumačenja kako bi trebalo i izjednačiti prava sa pravima branitelja iz Domovinskog rata. Mogućnosti su onakve kakve jesu i razliku u primanjima pripadnika Hrvatskog vijeća obrane kao i obitelji poginulih u postrojbama Hrvatskog vijeća obrane razliku će ovim ugovorom snositi Republika Hrvatska i to kako je navedeno u tri faze. Svi oni koji tumače da bi trebali oni snositi odgovornost koji su slali te vojnike u rat u Bosnu i Hercegovinu, koji žele potvrditi neistine da je to bio agresorski pohod ili kako se već naziva, zapravo i dalje žele ocrniti i optužiti Hrvatsku državu što im nikako ne možemo dati za pravo jer to nema utemeljenja ni istine. U ovom zakonu se striktno govori o hrvatskim državljanima koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane, koji su branili hrvatski teritorij u Bosni i Hercegovini od agresora, a agresor u ovom pogledu je apsolutno poznat i on je bio Jugoslavenska Narodna Armija zajedno sa četnicima i ostalim paravojnim postrojbama. Svi smo svjesni da suradnja između Bosne i Hercegovine i Hrvatske je počela još 92. godine i što se iščituje u rezoluciji koja je donesena između, tj. u ovom Parlamentu i koja govori o svoj i gospodarskoj i vojnoj pomoći ove dvije zemlje. Također i u daljnjem slijedu kada se govori o pripadnicima Hrvatskog vijeća obrane možemo uistinu reći da su oni osjetili potrebu i stavili se na raspolaganje svome narodu u najkritičnijim momentima hrvatske povijesti, jer danas stvarno zaslužuju, a ne samo da zaslužuju da moramo mi to iščitavati iz nečega drugoga nego stvarno i ustavna odrednica je koja govori o tome da im moramo brinuti i skrbiti i o njima koji su stradali u postrojbama Hrvatskoga vijeća obrane kao i cjelokupnom narodu hrvatskom koji živi na prostorima Bosne kao i svim drugim državama. Mogu reći da ova prava iz mirovinskog osiguranja ranjenim i zatočenim pripadnicima Hrvatskoga vijeća obrane do sada nisu bila regulirana i nije bilo suradnje na tom polju između dvije države i ovo je moment kojim se stvarno reguliraju ona prava koja su ostvarena po rješenjima u Bosni i Hercegovine a za državljane Republike Hrvatske. Ta razlika u primanjima također je definirana u ovim člancima zakona i mislim da će biti na dobrobit svih. Naročito mogu reći da člankom 9. nacrta prijedloga ugovora propisuje se pravo na zdravstvenu zaštitu prema pravnim propisima i na teret one države ugovornice na čijem teritoriju se liječe osobe navedene u članku 1. stavku 1. točki 7. i 8. ovoga ugovora. To su sve forme znači od materijalnih prava za ranjene, zatočene, nestale i smrtno stradale i zdravstvena prava su regulirana ovim međudržavnim ugovorom. Isto tako želim naglasiti da ova obaveza proizlazi i iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja koji je doneseni počeo sa važenjem 1.1.2005. godine i da je radna skupina bila sastavljena od stvarnih pripadnika Hrvatskog vijeća obrane koji imaju državljanstvo u Republici Hrvatskoj kao i onih koji su iz Bosne i Hercegovine i da njihov zajednički stav je bio da ovakav ugovor može ugledati svjetlo dana i oni su se suglasili oko njegovog donošenja te stoga smatram da ne bi nitko trebao polemizirati, politizirati nego je zapravo krajnje vrijeme da se on donese, a s tog aspekta što se od 1. siječnja 2006. novim zakonom o pravima u Bosni i Hercegovini bitno smanjuju prava te populacije u Bosni i Hercegovini. Stoga mislim da su sve daljnje rasprave i politikantstva u pogledu ovog ugovora bespotrebne, da je u njemu sve definirano i faze i sredstva i koliko će u konačnici biti korisnika tako da i ovaj hitni postupak ima svoju normu, a norma je da u što bržem vremenu se opskrbe oni koji to zasigurno imaju potrebu i koji su to zaslužili, a što nam nalaže i Ustav Republike Hrvatske. Stoga pozdravljam donošenje ovoga zakona kao i ovoga ugovora i želim da što prije bude realiziran na korist pripadnika Hrvatskog vijeća obrane sa državljanstvom u Republici Hrvatskoj. Hvala vam lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Tomislav Čuljak.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo slušajući jučerašnju raspravu po klubovima mogu se zaključiti kako će Zakon o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine dobiti potporu većine zastupnika u Hrvatskom saboru. Jučer evo kolega Kajin je u svojoj raspravi iznio i izrazio svoju dilemu o opravdanosti predloženog ugovora, a ja evo za razliku od kolege Kajina nemam niti najmanju dilemu i osobno mislim da je donošenje ovog zakona odraz brige Republike Hrvatske prema Hrvatima u Bosni i Hercegovini, a posebno prema pripadnicima HVO-a koji su branili svoje domove u Bosni i Hercegovini. Na žalost kao i u Domovinskom ratu u Hrvatskoj gdje su stradali veliki broj pripadnika Hrvatske vojske i u Bosni i Hercegovini je na žalost veliki broj pripadnika HVO-a izgubio svoje živote, a mnogi su ranjeni. Potvrđivanjem ovog ugovora reguliraju se i njihova prava i na određeni način pruža im se mogućnost normalnog daljnjeg života bez socijalnih stresova. Ja ne bih dužio, želim čestitati Vladi Republike Hrvatske, radnoj grupi Ministarstva branitelja i svima koji su sudjelovali i doprinijeli da ovaj ugovor danas dođe pred Hrvatski sabor i sa zadovoljstvom ću podržati donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Normalno da ću i ja podržati ovaj ugovor jer i sami znamo kakav je težak položaj obitelji poginulih, zatočenih ili nestalih pripadnika Hrvatskog vijeća obrane, a također i hrvatskih ratnih vojnih invalida pripadnika Hrvatskog vijeća obrane. Hrvatska ima dvostruku obvezu prema njima, znamo da smo zajedno sudjelovali u svim akcijama i oslobađanja i vezano i za pripreme i za "Oluju" i držali se splitskoga sporazuma vezano za ovaj dio pomaganja i oslobađanja Bosne i Hercegovine, a i vezano za onaj dio za zaštitu i zaštićenih zona kao što je bilo pitanje Bihaća i drugih. I znači, ne samo da je moralna i ljudska i druge naravi obveza i pravna je obveza Hrvatske države da to pitanje konačno riješi. Ovaj ugovor dobro da je došao u ovome trenutku i potrebna je svakako i hitnost postupka, ali morat ću reagirati znači u smislu dobronamjerno simulirajući primjenu i provedbu ovoga ugovora kako se ne bi dogodilo razno razne situacije koje će onemogućiti, bilo da je riječ o obiteljima poginulih, zatočenih i nestalih. Bilo da je riječ o hrvatskim ratnim vojnim invalidima pripadnika Hrvatskoga vijeća obrane. Jer sadržaj ugovora u nekima stvarima je manjkav, odnosno mogao bi, a ne želimo da se to dogodi, mogao bi prouzročiti barijere u primjeni i provedbi toga ugovora. Prvo što je bitno kazati je to da pravo prema ovome ugovoru, znači prema članku 1. stavku 1. točci 8. imaju i obitelji zatočenog ili nestalog pripadnika Hrvatskog vijeća obrane. Ali u članku 6. ne regulira se način ostvarivanja njihovih prava zbog činjenice da prema našem Zakonu o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji, te obitelji ne ostvaruju pravo na mirovinu nego ostvaruju pravo na naknadu u iznosu i visini obiteljske mirovine. To u ovome ugovoru nažalost nije regulirano. Istina za volju, spominje se u članku 1. stavku 1. točci 8. obitelj zatočenog ili nestaloga, a u članku 6. se spominje mirovina. Znači, ne spominje se naknada jer obitelji zatočenih i nestalih ne dobivaju mirovinu, oni dobivaju naknadu i onda dobivaju mirovinu tek nakon ekshumiranja i ostvaruju pravo na mirovinu. Zbog toga mi predlažemo i podnijeli smo amandman, znači Klub Hrvatske stranke prava, ne da se reagira u tekstu ugovora nego da se reagira u tekstu Zakona, da se ovlasti ministrica obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti da provedbenim propisom regulira ostvarivanje prava obitelji zatočenog ili nestalog pripadnika Hrvatskog vijeća obrane. Tako znači da bi to bilo provedbeno sve regulirano i da ne bi došlo do razno raznih dvojbi u primjeni i provedbi ovoga. Da se ne bi dogodila ona poznata bešćutnost nekog službenika koji će se držati kao pijan plota zakona i ova obitelj, u takvoj situaciji ako bi se on držao kao pijan plota, odnosno ugovora a ne zakona, došla bi u situaciju da možda ne dobije ono na što ima pravo. Drugi dio se odnosi, iako je to sadržano u članku 6., ovaj rok od 30 dana, kad hrvatski ratni vojni invalidi, pripadnici Hrvatskog vijeća obrane moraju podnijeti znači zahtjev za ostvarivanje prava na razliku između, znači, iznosa mirovine koji bi imali po našim propisima i ove razlike do iznosa obiteljske, odnosno osobne invalidnine koje dobivaju po propisima Bosne i Hercegovine. Mislim da je taj rok prekratak. Poglavito može doći do problema u tome da se zbog činjenice neinformiranosti, a znamo da ugovor stupa na snagu prema, kada ga obadvije strane ratificiraju onda će se objaviti od koga dana stupa na snagu. I znači od toga dana teče ovaj rok od 30 dana. I sad se može, znači, stvarno dogoditi ta varijanta, onaj koji ne podnese u roku, pripadnik, hrvatski ratni vojni invalid, pripadnik Hrvatskog vijeća obrane. Ukoliko ne podnese u ovome roku od 30 dana neće ostvariti taj dio prava na ovu razliku između, znači, iznosa mirovine invalidske koju bi imao prema propisima Hrvatske, znači prema Zakonu o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata i članova njihovih obitelji i onoga što dobiva kao osobnu invalidninu prema propisima Bosne i Hercegovine. Također smatramo da je potrebno radi razbijanja razno raznih birokratskih barijera sa naše strane, znači, sa hrvatske strane donijeti provedbeni propis i mi to predlažemo također amandmanom, da donese ministrica kao nadležna osoba. Da točno regulira sam način i tijek ostvarivanja prava prema ugovoru. Znači, bilo da je riječ o obiteljima poginulih, zatočenih, nestalih pripadnika Hrvatskog vijeća obrane, bilo da je riječ o hrvatskim, ratnim, vojnim invalidima. Poglavito zbog one činjenice što Bosna i Hercegovina još nije odredila svoja nadležna tijela pa se može dogoditi ta varijanta da opet tu birokracija, recimo ovaj put ne s naše strane nego sa strane i Bosne i Hercegovine, drži mnoge te stvari u ladicama. I zbog toga je točno potrebno regulirati način kako i na koji način. To znači sljedeće. Hoće li se za ovaj dio za obitelji zahtjevi dolaziti i trebali bi dolaziti u nadležno ministarstvo, znači Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Hoćemo li odrediti da će se oni to izravno primati ili će odrediti se da će to ići preko nadležnih tijela iz Bosne i Hercegovine. I onda ministarstvo provjerava te činjenice i upućuje Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje. Pogotovo kad je riječ i hrvatskim ratnim, vojnim invalidima, pripadnicima HVO koji onda moraju ići na ocjenu radne sposobnosti. Prvi stupanj u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje i konačnu ocjenu daje ono povjerenstvo koje je pri ministarstvu. Znači, to bi bio po meni najbolji put da se sve ove birokratske barijere razbiju. Takva je isto i situaciju i sa obiteljima. I sad ćemo doći do isto jedne pravne situacije, a to je ta varijanta. Znamo koja je dinamika iako je nema u ugovoru prema financijskim sredstvima što je stavljeno u obrazloženje zakona, ali pravno gledano, znači ugovor ne govori o ovome dijelu u 3 godine, prvi, drugi, treći. To znači sljedeća varijanta 800 obitelji ove godine. Sad je to, da li će se dogoditi varijanta ako bude tih 900 obitelji, da 100 će ostati bez tog prava? Prema količini sredstava novca da, ali ugovor to pitanje ne poznaje. Znači, morat će mu se isplaćivati, mogao bi ići u ovaj dio i ovrhe i svega drugoga, s obzirom kad podnese zahtjev mora se riješiti. Najgora je situacija s hrvatskim ratnim vojnim invalidima, pripadnicima HVO zbog toga što su oni, dobivaju rješenja od nadležnih tijela Bosne i Hercegovine. Znači, da će ovaj dio dobivati od Hrvatske, a varijanta je ta da će se to znači u tijeku 3 godine taj dio postići, pa bi se mogla dogoditi varijanta on ostvari to pravo, ali će opet biti na počeku i mogao bi čak ići sudskim putem, odnosno tražiti ovrhu i isplatu. Znači trebalo bi malo razmisliti oko toga dijela i zato smo mi kao klub Hrvatske stranke prava predložili da se da ovlast ministrici da donese podzakonske propise kako bi se sve ono što je moguće, ja sam sad pokušao samo par situacija izsimulirati kako bi se spriječilo unaprijed i kako se ne bi dogodila varijanta da netko od onih koji imaju prava, a svakako imaju pravo bi bili zakinuti ili zbog toga što nisu podnijeli u roku od 30 dana, a teško će oni i znati rok, ljudi nisu svi informirani kad ugovor stupa na snagu, kad će ga Bosna i Hercegovina ratificirati, a taj rok teče od toga dana, a ako ne podnese gotovo je. Prema tome, zbog toga mislim da je potrebno da se ovo regulira znači ne ugovoru nego s naše strane se regulira zato sam stavio da to bude u zakonu, da ministar donese odgovarajuće proizvoljne propise. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Lucija Čikeš. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolege i kolegice. Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji podržavam kao što podržavam i hitan postupak njegova donošenja. Međutim nakon sinoćnje rasprave predstavnika najbrojnijih klubova u ovome Domu, predstavnika Hrvatske demokratske zajednice, SDP-a i HSP-a koji su i sami bili članovi i sudionici Hrvatske vojske i Hrvatskog vijeća obrane i svi su podržali ovaj Međunarodni ugovor, štoviše jedan od njih reče i postavi pitanje zašto se ovako velika stvar rješava ovako potiho i samozatajno? Prema tome, tome njihovim izlaganjima nema se puno toga dodati. Poštovani državni tajniče vaše ministarstvo je i ovaj put postupilo onako kao što i priliči moralno. Ispravili ste veliku nepravdu, zaštitili ste stradalnike Hrvatskog vijeća obrane i njihove obitelji. Raspravljati drugačije kao što se sinoć moglo čuti u ovome Domu je u najmanju ruku i neumjesno i zlonamjerno. Pa ja bih samo spomenula nešto. Osjećaj srama je svojstven samo ljudskom rodu i ni jedna druga vrsta na ovoj zemlji, na ovoj planeti Zemlji za taj osjećaj ne zna i ne pozna ga. Ja ne mogu reći da je taj osjećaj ugodan, ali je naš veliki korektiv i hvala Bogu na njemu i lišimo li se ovog osjećaja ja smatram da smo se lišili velikog jednog korektiva i postavlja se pitanje gdje je onda čovjek, gdje je onda ljudskost? Ispričavam se za ovu mali otklon moj, ali morala sam poslati poruku kolegi koji uporno na svakim svojim izlaganjem i svakim svojim istupom hoće da priziva vremena koja su hvala Bogu daleko iza nas i koja se ne ponovila i koji uporno hoće da provuče tezu o tome da je Hrvatska vojska agresorska vojska. Hrvatska vojska ma gdje bila nikada nije bila agresorska niti će biti ni u budućnosti, ona je samo branila sebe, branila svoje, branila svoju zemlju. Ispred mene je i Zakon o pravima hrvatskih branitelja i invalida Domovinskog rata i njihovih obitelji kao i informacija o statusu stradalnika Hrvatskog vijeća obrane i njihovih obitelji i ako ih samo ovlaš pogledamo vidimo da je razlika velika, da je nepravda velika na uštrb ovih posljednjih. I upravo zbog toga još jedanput pozdravljam donošenje ovakvog Međunarodnog ugovora jer je na vrlo transparentan, na jedino mogući način, na legitimni način ispravljena ova velika nepravda štiteći stradalnike Hrvatskog vijeća obrane štitimo postojnost i opstojnost i hrvatskog naroda na tim područjima. Hvala.
Poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Htio bih na početku najprije podsjetiti da je člankom 160. Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji utvrđeno da će se prava pripadnika Hrvatskog vijeća obrane regulirati međudržavnim sporazumom koji bi trebao omogućiti kvalitetniju, primjereniju socijalnu sigurnost državljana Republike Hrvatske, naglašavam državljana Republike Hrvatske koji su bili pripadnici i Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji. Ta davanja trebala bi omogućiti pravo na isplatu djela invalidske mirovine, pravo na isplatu djela, odnosno sudjelovanje u pravima iz mirovinskog osiguranja kao i ostvarenje prava iz zdravstvenog osiguranja. Donošenje ovog Zakona po hitnom postupku predlaže se i zbog toga što je Zakonom o pravima branitelja i članova njihovih obitelji u Federaciji Bosne i Hercegovine predviđeno da od 1. siječnja 2006. godine za ratne invalide pripadnike Hrvatskog vijeća obrane znatno se smanje dosadašnje visine invalidnine, odnosno skrbi. Svakako kada razgovaramo o jednom ovakvom važnom Zakonu onda mislim da treba nekako naglasiti dva važna aspekta. Prvo možda onaj pravni o kojem je bilo dosta riječi, ali držim da ovaj Zakon predstavlja kvalitetni pravni okvir koji omogućuje dugoročno samoodrživo financiranje svih ovih prava o kojima razgovaramo. To posebno naglašavam, dugoročno održivo zbog ograničenih financijskih sredstava u hrvatskom državnom proračunu. Kad govorimo o ovom Zakonu onda mislim da je isto tako posebno važno naglasiti opravdanje, utemeljenje na kojem počiva ovaj Zakon. Čini mi se da se o tome malo zna, da se to ili pojednostavljuje ili zaboravlja ili slučajno, a možda poneki put i namjerno. Temelji i opravdanje na kojima počiva ovaj Zakon vezani su uz Ustav Republike Hrvatske, vezani su uz deklaraciju o Domovinskom ratu, ali i najviše od svega uz povijesne činjenice i povijesnu istinu koju tako brzo neprihvatljivo zaboravljamo i zbog toga ovom prilikom želim nešto više o tome reći. Zaboravlja se da je još u proljeće 1991. godine zaustavljena agresija prema Republici Hrvatskoj, Jugoslavenske narodne armije na prostoru prologa kada su Hrvati Hercegovine svojim tijelima zaustavili snažne oklopne mehanizirane snage JNA koje su prema direktivi Kadijevića i Adžića trebale ući na hrvatske prostore i osigurati si osnovicu za daljnji vojni razvoj. Zaboravlja se da je agresija na Bosnu i Hercegovinu zapravo i na Republiku Hrvatsku svoje ishodište imala u Jugoslavenskoj narodnoj armiji. To se zaboravlja i nažalost treba neke činjenice i ovom prilikom istaknuti. U bivšoj državi iako JNA nije imala nikakvu političku ulogu ona je sebi već 80-tih godina pridijelila ulogu ključnog političkog arbitra koji bi trebao rješavati sve one političke probleme i sukobe koji su se mogli i morali rješavati normalnim uobičajenim demokratskim sredstvima kao svim drugim civiliziranim državama. No međutim, ratni planovi JNA, ratni planovi Kadijevića, Adžića imali su drugi cilj. Treba ovom prilikom svakako opet ponoviti kad nisu uspjeli 1991. godine proći prema hrvatskom jugu svojim oklopnim mehaniziranim snagama, kada su Hrvati Hercegovine kao što sam rekao svojim tijelima zaustavili agresiju prema Republici Hrvatskoj iz Bosne i Hercegovine tada se situacija ponavlja 1992. godine na vrlo sličan način. I to su činjenice. Da nije bilo tada Hrvatskog vijeća obrane u proljeće 1992. godine kroz Livanjsko polje iz pravca Grahova i Glamoča snage JNA imale su za cilj prodrijeti prema širem prostoru Dalmacije prema Splitu. U ratnim planovima JNA piše i dalje da su oklopno-mehanizirane snage JNA imale za cilj kroz Kupreško polje i Duvanjsko polje isto tako doći na širi prostor Dalmacije i ostvariti odgovarajući pritisak vojni, politički i svaki drugi prema Splitu. Dešavalo se to isto i u dolini Neretve kad su za cilj imali Neum i Ploče i to su bile činjenice koje se zaboravljaju. I da tad nije bilo Hrvatskog vijeća obrane, da nije bilo hrvatskih dragovoljaca, njihove odlučnosti i hrabrosti ja vam odgovorno kao hrvatski branitelj i vojnik kažem tada više ne bi bilo hrvatskog juga a da nije bilo hrvatskog juga teško da bi bilo samostalne i suverene Republike Hrvatske. Da su te oklopne snage uspjele razviti sve svoje postrojbe na tim prostorima u 1991. i 1992. godini agresija na Republiku Hrvatsku dovela bi hrvatsko političko vodstvo u gotovo nemoguću situaciju. Nikad teško da bi ikoja vojna sila uspjela riješiti taj vojni, taj politički problem pred kojim se mogla naći Republika Hrvatska. Često smo tada govorili "Bez Hrvatskog vijeća obrane hrvatski jug ne bi preživio.". Hrvatska tada nije imala mogućnosti uspostaviti na tim prostorima dvije ili tri gardijske brigade koje bi zaustavile te agresivne namjere JNA i to su činjenice, činjenice koje se zaboravljaju. Na prostoru Livanjskoj polja na liniji Rujanići, Lebići 1992. godine JNA je doživjela prvi poraz. Iz tog istog sela Rujana 1995. godine 24.7. počela je operacija "Ljeto 95.", počelo je oslobađanje Republike Hrvatske. I da tada Hrvatsko vijeće obrane nije uspostavilo te vojničke pozicije teško da bi se dogodilo sve ono što se kasnije dogodilo. I zaista je čudno da tu našu nedavnu povijest kad razgovaramo o jednom ovako važnom zakonu ili ne poznajemo ili zaboravljamo, marginaliziramo i ignoriramo. To je nedopustivo i vjerojatno će trebati možda za buduće zastupnike u Hrvatskom saboru jednog dana uvesti i prijemni ispit iz naše nedavne povijesti. Tada u to vrijeme ni manje ni više Blagoje Adžić optužuje Republiku Hrvatsku za agresiju na Bosnu i Hercegovinu, tada 1992. godine kada su postrojbe Hrvatskog vijeća obrane obranile ne samo Bosnu i Hercegovinu, ne samo hrvatski jug nego i Republiku Hrvatsku. I zbog toga na kraju zaključno kad donosimo ovako jedan važan vrijedan zakon Vlade Republike Hrvatske naglasiti i neke odredbe Deklaracije o Domovinskom ratu koji je donio ovaj Sabor 13. listopada 2000. godine. Citiram "Potvrđuje se da je na Republiku Hrvatsku oružanu agresiju izvršila Srbija, Crna Gora i JNA." I članak 5.: "U skladu s temeljnim načelima pravednosti i građanske solidarnosti", naglašavam građanske solidarnosti "Republika Hrvatska će u okviru materijalnih mogućnosti osigurati svim hrvatskim braniteljima, obiteljima poginulih, stradalnicima Domovinskog rada koji su najzaslužniji za njeno stvaranje punu zaštitu, dostojanstvo i skrb." Hvala lijepo.
Hvala. U 9,45 sati isteklo je vrijeme za prijavu za raspravu. Poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Zahvalna kolegi Ćosiću na ovom trenutku prisjećanja na ne tako davnu povijest ja ću na početku reći, pa pozdravljam potpisivanje ovog Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji jer sam uvijek raspravljajući o Zakonu o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji spominjala i problematiku stradalnika s područja Bosne i Hercegovine i to srednje Bosne, Bosanske Posavine, ljudi koji žive, koji su se doselili na područje moje županije. Veći dio njih nema riješen status ili prima vrlo male mirovine a ostala prava i invalidnine gotovo da i ne ostvaruje. Samo u općini Donji Kukuruzari pa i na drugim dijelovima Banovine 1995. i 1996. dakle na one događaje na koje nas je podsjetio uvaženi kolega Ćosić doseljeno je oko 12 tisuća ljudi iz Bosne i Hercegovine. Najviše njih je upravo ove kategorije stradalnika rata i pripadnika Hrvatskog vijeća obrane. Njih oko 270 ima prebivalište u općini, jednoj maloj općini Donji Kukuruzari i žele ostati u Hrvatskoj na ovom području, riješili su mnoga svoja egzistencijalne probleme. Mnoge. Najveći problem bio im je priznavanje statusa hrvatskog ratnog branitelja i hrvatskog ratnog vojnog invalida. Mirovine koje do sada dobivaju nisu tako velike ko što je gospodin Kajin mislio u jučerašnjoj raspravi. One iznose najviše od 250 kuna, najniža, pa do 1300 kuna. To je stvarni podatak koji sam dobila od ovih ljudi što svakako ne zadovoljava ni osnovne životne potrebe. Moram istaknuti da se tu radi o višečlanim obiteljima. Da je općina Donji Kukuruzar općina s najvećim natalitetom u našoj županiji hvala Bogu, a možda i u Republici Hrvatskoj. Primjena ovog ugovora utjecat će na socijalnu sigurnost državljana Republike Hrvatske koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane, članove njihovih obitelji, koji su dali veliki doprinos u borbi za slobodu svoga doma. Isto se to odnosi i na zdravstveno osiguranje naših državljana koji su stradalnici rata u Bosni i Hercegovini. Važno je istaknuti da će ovim ugovorom se utvrditi prava na razliku isplate između visine mjesečnog iznosa ostvarene invalidnine po rješenjima nadležnih tijela iz Bosne i Hercegovine i iznosa mirovine koje bi osobe ostvarile po pravnim propisima Republike Hrvatske za ranjene branitelje, zatočene pripadnike Hrvatskog vijeća obrane kao i za članove obitelji poginulih i nestalih. Vrlo je značajno što se i člankom 9. ovog ugovora uređuje pravo na zdravstvenu zaštitu i to prema posebnim provedbenim propisima jer radi se ovdje zaista o najranjivijoj skupini društva. Moglo bi se reći i zdravstveno, gotovo zdravstveno ugroženoj i zato je važno donošenje i brzo donošenje provedbenih propisa od strane nadležnih tijela. Važna je i hitnost donošenja ovog Zakona. Već su i moji kolege rekli u svojim prijašnjim raspravama zbog toga što je u federaciji Bosne i Hercegovine stupio na snagu Zakon o pravima branitelja i članova njihovih obitelji od 1. siječnja ove godine gdje će se smanjiti dosadašnje visine invalidnine pa je važno da ovaj ugovor što prije stupi na snagu kako bi se zaista osigurala prava ljudi naših državljana i u Bosni i Hercegovini i onih koji žive ovdje. A ja moram reći na kraju raspravljajući o zakonima koji smo sada imali iz područja braniteljskih ovaj ugovor je samo još jedan napredak i ovog Ministarstva i naše Vlade u rješavanju zaštite svih hrvatskih branitelja. Hvala.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Hrvatska treba brinuti o svim svojim državljanima ma gdje bili. To je humano, to je plemenito, to je nesebično. I ovim ugovorom i ratifikacijom toga ugovora to se i čini. Da li se brine puno ili malo izraženo u novcima? Ja to ne znam. Ali vjerujem kolegi Jukiću koji je ovdje jučer čitao rješenja jer rješenja su već napisana. Ona su napisana i prije nego što ovaj Sabor ratificira ovaj ugovor. I po tim rješenjima kako je to jučer čitao kolega Jukić ti ljudi danas u Bosni i Hercegovini dobijaju 200 konvertibilnih maraka, a sada će dobivati 700. 500 konvertibilnih maraka ide iz hrvatskog poračuna. Dobijat će znači 700. To je oko 2800, 3000 kuna. Ja ne znam da li je to puno, da li je to malo. Ja ne znam koliko je skup život u Bosni i Hercegovini. Znam međutim koliko košta život u Hrvatskoj i znam da bi u Hrvatskoj mnogi bili presretni da mogu dobiti toliko. Hrvatska treba brinuti o svim svojim invalidima ma gdje bili. Lijepo je, plemenito i nesebično što Hrvatska brine o ratnim invalidima Hrvatskog vijeća obrane. Ali mi i u Hrvatskoj imamo invalida ne rata nego invalida rada. Neki od njih dobijaju po 300 kuna. Nisu išli u HVO. Nisu, bili su invalidi pa nisu mogli ići u rat. Danas dobijaju 300 kuna. Hrvatska treba brinuti o svim svojim braniteljima ma gdje bili, kako se nekad završavao Dnevnik HRT-a kad se pozdravljalo branitelje, a nije se smjelo reći gdje se sve nalaze. Znam. Ovaj sporazum ne govori o vojnicima Hrvatske vojske. Znam, on ne govori o onima koji su branili Vukovar, borili se na ratištu Gospića. On govori o onima koji su dobar dio rata proveli u borbi s armijom Bosne i Hercegovine s kojom smo imali potpisan sporazum o vojnoj suradnji. Znam, on govori o onima čiji su najveći ratni podvizi bili selo Ahmići, Stupni dol i rušenje mostarskog mosta. Ovaj Zakon dolazi iz Ministarstva branitelja, ali to je Ministarstvo i međugeneracijske solidarnosti. Pa naravno mora brinuti i o nekim mirovinskim pravima. Hrvatska jasno treba brinuti o onima koji žive od mirovine ma gdje bili. Ovaj Zakon osigurava obiteljske mirovine za građane Bosne i Hercegovine. Neke od njih. Imamo mi i korisnike obiteljskih mirovina i u Hrvatskoj. U "Aktualnom satu" čuli smo kako je premijer odgovarajući na zastupničko pitanje kolege Silvana Hrelje rekao da su ti korisnici obiteljskih mirovina nekako ispali na tome ručku o kojem se, na kojem se govorilo o mirovinama. Ja ne znam da li su ispali između juhe i glavnog jela ili između deserta i kave, ali oni su na tom ručku ispali u koalicijskom razgovoru Hrvatske stranke umirovljenika i hrvatske Vlade. Hrvatska treba brinuti o svojim državljanima ma gdje bili pa makar i ne bili u Hercegovini nego na primjer u Vojvodini. I to me sada sjeća kad smo donosili proračun da sam dao amandman kojim sam tražio da se za te Hrvate u Vojvodini osigura 10 milijuna kuna. Onoliko koliko je osiguravala Račanova Vlada, amandman mi je odbijen. Rečeno je za njih je osigurano 70000 kuna i to im je dosta. Hrvatska treba brinuti o svojim državljanima ma gdje bili pa makar i ne bili u Hercegovini, nego u Hrvatskoj, makar bili u onoj zemlji u kojoj su živjeli cijeli život, radili cijeli život, plaćali poreze, izdvajali doprinose, a danas mnogi od njih nakon punog radnog staža tu u Hrvatskoj imaju mirovinu od 1500 kn. Kakvih 2800 kn koliko se osigurava po ovom sporazumu. Za njih je to nedostižan san. E pa tom njihovom snu posvećujem ovaj svoj govor. Hvala vam.
Zastupnica Zdenka Babić-Petričević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo, gospodine državni tajniče. Pred nama je Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine u suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Vijeća obrane i članova njihovih obitelji. Svaki zakon u Hrvatskom saboru donosi se na temelju Ustava Republike Hrvatske, a Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine nije vezan uz odredbu članka samo 139. stavak 1., nego i u svezi sa člankom 10. Ustava Republike Hrvatske kojega mi svi dobro poznamo, pa barem kao saborski zastupnici trebali bi znati najosnovnije članke Ustava Republike Hrvatske. Iz tih ustavnih odredbi donesen je Zakon o pravima hrvatskih branitelja i člankom 160. Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji utvrđeno je da će se prava pripadnika Hrvatskog vijeća obrane regulirati među državni sporazum. Svi oni koji su odgovorni, svi oni koji su svjesni odgovornosti Republike Hrvatske, odnosno države Hrvatske svojom poviješću, Ustavom, moralnim i inim obvezama uvijek smo bili i trepili kad će doći ovaj sporazum na saborske klupe i mi smo ga evo hvala Bogu i doživjeli. Nikada nije kasno kada se ispravljaju nepravde i kada se zakonima utvrđuje ono što se mora i dogoditi i to se i dogodilo, odnosno dogodit će se primjenom Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine, ne naše obveze prema zatočenim pripadnicima Hrvatskog vijeća obrane i članovima obitelji poginulih odnosno nestalih pripadnika Hrvatskoga vijeća obrane, nego to su njihova prava koja proizlaze iz Ustava Republike Hrvatske i Zakona o pravima hrvatskih branitelja. No međutim, veseli me da do 2008. godine, odnosno 2006., 2007., 2008. godine obuhvatit će se svi oni koji su to i konačno zaslužili, pa ću početi mislila sam govoriti sasvim drukčije. No međutim, reći ću nešto iako je gospodin Krešimir Ćosić iznio stvarne činjenice i ukazao na one i rekao da bi bilo dobro da ubuduće svaki zastupnik u Hrvatskom saboru polaže prijemni ispit o najnovijoj hrvatskoj povijesti. Gospodina kolege Ćosića nema ovdje. Neznanje nije sramota, ali izbjegavanje vlastite istine je počesto sramota. Omalovažavanje vlastite istine na čiju bi svaki pojedinac, a pogotovo saborski zastupnik trebao biti ponosan. To se često događa u Hrvatskom saboru. Omalovažava se povijest Hrvatskoga naroda, najnovija povijest Hrvatskoga naroda od 1990. godine do dana današnjega. U zajedništvu domovinske i iseljene Hrvatske i svih Hrvata izvan domovine i oni u Bosni u Hercegovini i onih pripadnika nacionalnih manjina iz evropskih zemalja i onih Hrvata od sjevernog do južnog pola odnosno od Australije do Kanade i Norveške stvarali i branili Hrvatsku državu. Iz toga svega stvoren je onaj članak Ustava Republike Hrvatske, članak 10. “Božićnim Ustavom“ 1991. godine. No međutim, kada se govori o pravima onih koji su najzaslužnijih da smo i mi u Hrvatskom saboru počesto su poniženja, a jučer su se dogodila kao i počesto se čuje od pojedinaca u Hrvatskome saboru, pa su se usporedili sa fašistima. Hrvatski vojnik kroz povijest hrvatskog naroda, pa i u Domovinskom ratu nikada nije bio agresor, nikada nije prelazio svoje granice, nikada nismo u povijesti hrvatskoga naroda vodili imperijalistički rat, nego branili svoj dom, svoje domove i svoje ognjište. Tako su činili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane. Branili svoj dom i hrvatski narod u Bosni i Hercegovini referendumom je prvi zaštitio Bosnu i Hercegovinu, cjelovitu državu, izišao na referendum i glasao i dao glas za slobodu svoga naroda na području Bosne i Hercegovine i države i hrvatskoga naroda. Umjesto da na osnovu stvarnih činjenica, da na osnovu povijesnih činjenica hrvatskom narodu u Bosni i Hercegovini iz dana u dan kao Hrvatski sabor ili pojedinac, ili pojedini zastupnik dajemo podršku za opstanak hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini omalovažavanje na svakome koraku. Ali, istina je uvijek na strani onoga tko pošteno radi i tko pošteno brani svoj dom. Gospodin Krešimir Ćosić normalno kao stručnjak je iznosio što su radili pripadnici Hrvatskoga vijeća obrane, ali se dobro sjećam i gospodine Kajin, kolega Kajin vi ste zaboravili da je hrvatski narod u Hercegovini goloruk izišao pred tenkove Jugoslavenske narodne armije, a nije bilo rata u Bosni, a na drugoj strani u jednom selu su pekli kolače jer su očekivali četnike da će pojesti, ne samo da će doći u Republiku Hrvatsku, na jug domovine nego pojesti kolače što im je jedno mjesto na drugoj strani granice pripremalo. Četnički tenkovi nisu došli do juga Hrvatske niti su četnici pojeli kolače, a to je učinio Hrvatski narod iz Bosne i Hercegovine, odnosno iz Hercegovine. Ne uspoređujte ono što nije usporedivo, ne sramotite ni sebe ni nas sa takvim usporedbama jer nisu dobre. Jer ovdje se ne radi o restoranu, ipak smo u vijećnici Hrvatskoga sabora. Svaki od nas sa sobom bi trebao nositi ne strah ako nešto rećeš da će vas netko istući ili zatvoriti, ali kolegica Čikeš je spomenula riječ srama. Pa riječ srama i strah trebala bi biti osobina svakoga od nas, pojedinca, ali počesto i te riječi za nekoga ne znače ništa. Nemojte opovrgavati ono što nitko ne može opovrgnuti. Nemojte omalovažavati ono što moja i vaša djeca i naša praunučad moraju i na što moraju biti ponosna. A u nadi da će se zapisati hrvatska povijest od 1990. do dana današnjega jer je pisana samo hrvatskom krvlju, da će hrvatski povjesničari učiniti svoje i da se neće naša djeca nakon 50 godina boriti za istinu o Domovinskom ratu, kao što vi počesto u ovom Hrvatskom saboru obmanjujete hrvatski narod i hrvatsku javnost. Otežavate naš rad, ako hoćete, sa vašim ispadima. I konačno ću završiti moju raspravu. Partizani su pokopali ustaše, vi partizane stavite ad acta i pustite nas s tim konačno na miru, a veseli me kada će ovaj sporazum stupiti na snagu i ispraviti se nepravde onima koji su to zaslužili. Ovo nije sirotinja, ovo je ono što Hrvatski sabor, odnosno Hrvatska država moraju učiniti svojim državljanima, gospodinu Staziću, ma gdje on bili.
Poštovani zastupnik, potpredsjednik, Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Iako ću glasati za ovaj Prijedlog ugovora moram ipak naznačiti da on samo djelomično uređuje ove odnose i da se prije svega odnosi samo na osobe koje su bili u HVO-u kao državljani Republike Hrvatske ili se radi o djeci stradalih branitelja, odnosno roditeljima, izvanbračnoj posvojenoj djeci, pastorčadi, itd., itd., odnosno članovima uže obitelji. U takvoj situaciji, htjeli mi ne htjeli, mi ipak donosimo pravni akt koji u izvjesnom smislu u odnosu na pripadnike HVO-a nije ili ne dovodi ih u jednakopravni položaj. Ne samo sve članove HVO-a nego i one koji su pripadnici Hrvatskog naroda u HVO-u i to treba javno reći i demistificirati tu temu. Većinom se govori kako će ovaj sporazum, odnosno ovaj ugovor riješiti pripadnicima prava, pripadnicima HVO-a i pomoći Hrvatima izvan Republike Hrvatske koji su bili članovi HVO-a. Ne. Ovaj se ugovor odnosi isključivo na državljane Republike Hrvatske koji su tamo bili ili one koji imaju po osnovu članka 1. stavka 1. točke 8. kao članovi uže obitelji prava iz ovog ugovora. U takvoj situaciji valja reći da to pitanje sasvim sigurno nije onda do kraja izvedeno i da će se vjerojatno još uvijek raspravljati o potrebi danas sutra rasprave oko donošenja novog sporazuma sa Bosnom i Hercegovinom. S obzirom da će se u odnosu na provedbu cjelokupnog pravnog sustava koji regulira ovo pravno pitanje iz, kako u Bosni i Hercegovini tako i u Hrvatskoj, a odnosi se na ovu kategoriju pripadnika HVO-a, zapravo postaviti pitanje neravnopravnosti ostalih članova HVO-a na koje se ovo pitanje ne odnosi, a koji će primjerice pozivom na Ustav Republike Hrvatske o obavezi Hrvatske da pomogne pripadnike Hrvatskog naroda izvan Republike Hrvatske postavlja se pitanje o svom statusu. Moguće je postaviti to pitanje, naravno, prije svega političko, nije pravno. Ali u svakom slučaju, ono kao političko pitanje ima svoju socijalnu i ima svoju moralnu dimenziju. Drugo što bi htio naznačiti jeste činjenica da pitanja oko razlike koja će se isplaćivati sukladno članku 6. stavku 2. između onoga što primaju unutar Bosne i Hercegovine na osnovu propisa i onoga što bi se trebalo primiti na osnovu ukupnog prava koji će ostvarivati na … [[Govornik se ne razumije.]] propisa Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske je jedno pitanje koje je zapravo vrlo praktični i vrlo pragmatično. A šta ako se ne isplaćuje, dakle ostvari se pravo a Bosna i Hercegovina ne ispunjuje svoje obaveze isplaćujući te obaveze prema ovoj kategoriji zaštićenika, odnosno nositelja prava. Nažalost, takva situacija je vrlo često i prisutna u Bosni i Hercegovini. Tada se postavlja pitanje zašto ovim ugovorom nije to pitanje dodatno razriješeno, da se takva sredstva moraju osigurati i moraju ostvariti prava na osnovu ovoga da bi se moglo zapravo podmiriti i od strane Republike Hrvatske. Treća stvar koja je dosta interesantna, to je pitanje retroaktivnosti ovoga prava koje kaže u članku 6. stavku 5. Republika Hrvatska obavezna je osoba iz članka 1. stavka 1. točke 8. ovog ugovora kod kojih je smanjen opseg prava ili je prestalo pravo na mirovinu ponovno priznati odgovarajuće pravo prema pravnim propisima iz članka 2. ovog ugovora ako se potvrdi status članova obitelji pripadnika, poginulog pripadnika HVO-a. S tim da taj dokument zapravo treba utvrditi Bosna i Hercegovina za državljanine. E sad, ostaje pitanje šta je sa onim osobama koji su bili pripadnici HVO-a, koji su državljani Republike Hrvatske, a više ne prebivaju ni u Bosni i Hercegovini, faktički niti borave, ni u Republici Hrvatskoj, a imaju na to pravo. Ta kategorija nije obuhvaćena, a ona po zakonu ima pravo na ove naknade. I u tom segmentu bi trebalo, nije obuhvaćena s onog aspekta koji će pripremiti provedbene dokumente, obraditi predmete. I u tom pogledu bi trebalo sasvim sigurno nešto učiniti da se ta pitanja razriješe. Možda u tom kontekstu amandman koji je dao Pero Kovačević u ime Kluba zastupnika HSP-a o ovlasti ministra obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti da provedbenim propisima regulira. Možda bi to donekle moglo ublažiti ovu problematiku. I zadnju stvar koju bi htio govoriti o ovom ugovoru. U članku 4. i članku 5. postoji diskrepanza, nepotrebno je, nelogično, koja govori o tome sasvim ispravno u članku 4. da će ugovor zapravo stupiti na snagu razmjenom ratifikacijskih dokumenata između dvije države. Ali onda nema nikakvog smisla u članku 5. govoriti da ovaj Zakon stupa na snagu danom objave u "Narodnim novinama" jer time zapravo nije priznat vacatio legis, a nije objašnjen zašto se u skladu s Ustavom traži da se zakon stupi na snagu prije proteka 8 dana od njegove objave. Mislim da je jednostavno takva situacija bila nepotrebna s obzirom na ovu činjenicu i trebalo je ostaviti da ovaj Zakon stupa na snagu 8 dana od dana objave u "Narodnim novinama" Republike Hrvatske što mislim da će vjerojatno predlagatelj sam popraviti sa ciljem da se ovo pitanje riješi. Zaključno ponovno ponavljam glasat ću za ovaj ugovor jer on otvara pitanje rješavanja ove problematike za najugroženiju i socijalno najosjetljiviju kategoriju pripadnika HVO-a koji su državljani Republike Hrvatske, ali naglašavam problem kod osoba koji su pripadnici HVO-a, koji su pripadnici iz hrvatskog naroda također ako i nisu uzeli vojno državljanstvo da će se također otvoriti ovo pitanje sa zahtjevima da se i prema njima ako ni po osnovu čega, po osnovu ugovorne, Ustavne obaveze da Republika Hrvatska vodi brigu o pripadnicima hrvatskog naroda, zapravo da se izjednače sa i ovom kategorijom i u tom segmentu mislim da smo otvorili jedan dio pitanja koji je daleko opsežniji i daleko više zahtijeva izdvajanje sredstava iz proračuna Republike Hrvatske nego što u ovom momentu Republika Hrvatska vjerojatno to može učiniti. Možda je to bio i razlog da se išlo na ovaj suženi opseg prava, ali je sasvim sigurno to suženje upitno sa aspekta zapravo provedbe politike koja bi trebala osigurati jednaku pravnost svih pripadnika HVO-a koji su sudjelovali u obrani Republike Hrvatske i sa drugog teritorija. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Bagarić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Idemo na 5 minutnu raspravu po klubovima. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik, potpredsjednik Luka Bebić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Zahvaljujem se svim zastupnicima i klubovima koji su poduprli i podržali donošenje ovog Zakona, prihvaćanje ovog međudržavnog ugovora što pokazuje da o bitnim stvarima, posebno kad se radi o Domovinskom ratu polako, ali sigurno dolazimo do sličnih ili istih stajališta. Naravno pitanje sudjelovanja Hrvata, ali ne samo Hrvata u Bosni i Hercegovini u Hrvatskom vijeću obrane moramo promatrati ne samo u tome što su branili svoja ognjišta, svoje kuće, svoje domove, svoje obitelji u Bosni i Hercegovini nego su jako puno, ne znam koji bih izraz upotrijebio doprinijeli obrani same Republike Hrvatske. Mi koji smo porijeklom sa hrvatskog juga, posebice onog najjužnijeg dijela kada je prijetila opasnost u jesen '91. i tijekom '92. godine, a prijetnje su bile precizne: "ove jeseni ćemo mi brati mandarine u dolini Neretve", to je poručio Šešelj i mnogi drugi. Da nije bilo Hrvatskog vijeća obrane koji nisu zaboravili tko je napao Ravnu i gdje se Ravno nalazi jer su mnogi '91. godine odgovorni faktori, odgovorni političari iz Bosne i Hercegovine zanemarili činjenicu da je Ravno u Republici Bosne i Hercegovine i da je to integralni dio Republike Bosne i Hercegovine i da to Ravno treba braniti. Da ne govorim da su na Širokom Brijegu ljudi golim tako reći grudima zaustavili tenkove, ono o čemu je govorio zastupnik Ćosić i spriječili prodor koji bi znači jednostavno otpadanje, atrofiranje južnog dijela Hrvatske da je ta operacija uspjela. Najprije ambicije su bile oko Splita, a kasnije su se malo skromnije odnosile od doline Neretve prema jugu do Dubrovnika. Dakle, veliki doprinos koji je dao Hrvatsko vijeće obrane, ne samo u počecima rata nego kasnije i oslobađanju dijelova Bosne Hercegovine i Hrvatske skupa sa Hrvatskom vojskom on je nešto što je povijesna činjenica i najmanje što možemo učiniti je to da predložimo da se donese ovaj Zakon koji potvrđuje ovaj ugovor. Naravno slažem se i s onima koji kažu da ovo nije ni dovoljno i da treba dalje raditi na tome da se obuhvate svi oni koji na to imaju pravo, pa evo i kolega Arlović je spomenuo jednu kategoriju tih koji bi trebali imati pravo, a ne žive ni u Bosni i Hercegovini ni u Hrvatskoj. Ono što je mene zaprepastilo i što moram ovdje kazati, to je da još neki nisu prihvatili Rezoluciju Hrvatskog sabora o Domovinskom ratu i da je dovode u pitanje. Ta Rezolucija o Domovinskom ratu koja je donesena u ovom visokom Domu obvezuje sve dužnosnike, sve institucije da se ponašaju u skladu sa tom Rezolucijom. Posebno me je zasmetalo i ovdje to moram reći kao jedan izuzetak negativni to da se opravdavanje za potporu ovomu sporazumu spominje to da neki dobivaju mirovine od talijanske države jer su sudjelovali u okupacijskoj, talijanskoj vojsci koja je po idologiji bila fašistička pa je to razlog evo da prihvatimo ovaj Zakon. Samo upoređivanje ta dva elementa ne dolaze u pitanje, ovdje se je radilo o obrani vitalnih, državnih, osobnih, obiteljskih i svakih drugih interesa, branjenje svoga doma, a ono o čemu se je ovdje jedan zastupnik u ime svoga kluba govorio o tome kako eto će prihvatiti to jer takve mirovine dobivaju neki ljudi u nekim dijelovima Hrvatske. To je skandalozno, uopće skandalozno takvo upoređivanje i mi sa indignacijom odbacujemo takva razmišljanja, ona nemaju mjesta u Hrvatskom saboru i ona su samo izuzetak koji potvrđuje pravilo da je Hrvatski sabor stvarno raspravom o ovom pitanju došao do nužnog konsenzusa i da to samo možemo pozdraviti, a pozivamo ministarstvo i Vladu da i dalje rade na zaštiti prava pripadnika Hrvatskog vijeća obrane, svih ljudi koji su sudjelovali u obrani u Domovinskom ratu, obrani Hrvatske i obrani dijelova i cijele Bosne i Hercegovine od agresije. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici hrvatske Vlade! Nama u Klubu HSP-a je drago da pitanje skrbi o HVO-u ovdje nije razmatrano osim … [[Govornik se ne razumije.]] jednoga kluba kao nekakvo političko pitanje zbog činjenice što je to i moralna i pravna obveza Republike Hrvatske. Stoga pozdravljamo pojavljivanje ovoga ugovora i podržavamo hitnost donošenja zakona o njegovom potvrđivanju. Ali moramo biti svjesni i realni činjenice da ugovor stupa na snagu, počinje se primjenjivati kad ga normalno potvrdi i Bosna i Hercegovina i stoga tražimo odnosno predlažemo Vladi Republike Hrvatske da poduzme odgovarajuće mjere kako bi i Bosna i Hercegovina što prije potvrdila ovaj ugovor jer ugovor se tek od dana kad ga potvrdi Bosna i Hercegovina odnosno prema našim, prema njihovim propisima počinje primjenjivati jer ako bude odugovlačenja sa njihove strane znači nismo ništa u biti riješili nego smo samo utvrdili što ćemo mi raditi ali ćemo ga moći primjenjivati tek kad ga i Bosna i Hercegovina potvrdi. Točna je stvar i činjenica i gospodin Arlović i ja sam pokušao isimulirati primjenu i provedbu ovoga ugovora, znači čisto dobronamjerno kako bi se spriječile sve birokratske barijere koje će se naći, koje je moguće naći u primjeni i provedbi ovoga ugovora. I zbog toga u ime Kluba Hrvatske stranke prava smo predložili amandman kojim ćemo dati mogućnost i ovlaštenje ministrici da regulira tijek i način provedbe svih prava, znači da se ne bi dogodile ove varijante o kojima smo govorili. Jer nažalost, znamo i sami ako je rok 30 dana za pripadnike hrvatske ratne vojne invalide iz HVO-a da po stupanju snagu ovoga ugovora mogu podnijeti zahtjev. Ako oni ne budu znali kad je ugovor stupio na snagu, ne budu informirani prema tome već će tom činjenicom ako ne podnesu u roku od 30 dana doći u varijantu da će izgubiti pravo na to. A također je potrebno pojednostaviti cijeli tijek i postupak svega ovoga i to treba regulirati tim provedbenim propisom da ne bi bilo lutanja. Recimo, ovdje je vidljivo da Bosna i Hercegovina uopće nije odredila svoja nadležna tijela koja će postupati. Znači, treba točno reći da li će svi ti zahtjevi biti skupljeni recimo u Uredu branitelja u nekome kantonu, onda će biti proslijeđeni Ministarstvu hrvatskih branitelja ili će to neko središnje tijelo iz Bosne i Hercegovine zaprimiti pa proslijediti Ministarstvu obitelji i branitelja koje će onda utvrditi da postoje i dalje dostavljati Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje vezano za ovaj dio ako je riječ o hrvatskim ratnim vojnim invalidima pripadnicima HVO-a koji moraju ići na ocjenu radne sposobnosti. I sad se mora utvrditi tko će donositi ova rješenja iz članka 6. Hoće li to donositi ministarstvo ili će to donositi Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, ali to mora biti točno utvrđeno. Po meni bi bilo bolje da donosi ministarstvo ili odrediti propisom da može i Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje ali da se točno zna kad počne primjena s naše strane da nema onda dvojbe tko će donijeti to rješenje, znači ono rješenje što Hrvatska daje. Znači, to je ona razlika između mirovine koju bi recimo hrvatski ratni vojni invalid imao po ovim propisima i onoga što dobiva u Bosni i Hercegovini. Znači, kod nas bi recimo dobio 3 tisuće kuna, kod njih dobiva tisuću kuna. Znači, tko će za te 2 tisuće kuna donijeti rješenja, da li Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje ili će to donijeti ministarstvo. To se morate odlučiti. Također se morate odlučiti kako će ići postupak utvrđivanja ocjene radne sposobnosti. Da li će svi oni dolaziti u Hrvatsku ovdje, ili će nadležna tijela naša znači iz Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje dolje na terenu obavljati ovaj dio utvrđivanja ocjene radne sposobnosti. Znači, sve su to pitanja koja bi mogla prouzročiti barijere u primjeni i provedbi ovoga ugovora i koja bi mogla ići na štetu znači stradalnika a za koje se zalažemo da se konačno ta pitanja riješe. Znači, krenimo u taj, regulirajmo sve te situacije i onemogućimo birokraciji da bilo koga eventualno onemogući a to je moguće u ostvarivanju njegovih prava i dajmo punu informiranost. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite!
Poštovani predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici! Doista nisam mislio govoriti tijekom današnjeg dana, ali vis a vis svih ovih salvi, napada jučer, danas eto dozvolite mi samo nekoliko misli. IDS vjerojatno će se svi složiti ima pravo na svoj sud o novoj … [[Govornik se ne razumije.]] povijesti i IDS isto tako ima pravo na sud o događajima za vrijeme Domovinskog rata bilo u Hrvatskoj bilo u Bosni i Hercegovini. Sve što se dešavalo nije uvijek bilo, kako bih rekao, čisto. Nema dvojbe da je Hrvatska bila žrtva agresije kao što nema dvojbe da su se na rubovima tih događanja dešavale neke nedolične stvari. Isto je bilo i u Bosni i Hercegovini sa time da bi nas trebao smetati pa i vrijeđati sukob do kojeg je došlo između armije BiH i HVO-a. Od tih 2 tisuće i 500 invalida 2 tisuće njih sigurno invalidnost je steklo u sukobu s armijom Bosne i Hercegovine. Invalidnost za mene je svetinja. Invalidima treba pomoći, pa i ovima u Bosni i Hercegovini zato jer sve znamo, i tko je zapovijedao HVO-u i tko je izdavao političke naloge itd., no zbog mira u ovom domu, u ovoj sabornici ja sa tim povijesnim ocjenama danas ne kanim lamentirati. 2006. treba osigurati 41 milijun kuna za njih 8 stotina. To je negdje 4 tisuće 289 kuna mjesečno, 2007. 64 milijuna kuna, za tisuću i 100, to je 4 tisuće 857 kuna po pojedincu, 2008. 116 milijuna kuna, za 2 tisuće 500 osoba negdje 3 tisuće 875 kuna po pojedincu. Svake godine nakon toga po 116 milijuna kuna na onih 400 ili ne znam točko broju, 400 i nešto milijuna kuna koliko 6 tisuća 400 invalida iz Bosne i Hercegovine već prima iz hrvatskog proračuna. Jednom riječju, za invalide u Bosni i Hercegovini Hrvatska će od ove godine izdvajati oko 450 do 500 milijuna kuna a od 2008. između 550 i 600 milijuna kuna. Ovdje se međutim govorilo i o osjećaju srama, ljudskosti, strahu, božjem moralu itd. Ali se ovdje ni riječ nije reklo o Ahmićima, o Dretelju, o Starome Mostu, svim onim borbama s armijom BiH o nekim paktovima itd. Da posjedujemo trunku ljudskosti kao što mi prebacuje gospođa Čikeš, Petričević, kao što ja zbog toga što se dešavalo glede ovih Ahmića, Dretelja itd. posjedujem dozu srama ne bi si imputirali ni sram, ni nepostojanje ljudskosti kao što čini gospođa Čikeš prema meni. Nitko ne zaboravlja da je agresija krenula iz Beograda, da je njome bila ugrožena Hrvatska, Bosna i Hercegovina i utoliko mišljenja sam da je taj sukob sa armijom BiH trebalo izbjeći. Za kraj, ja ne krivim nikoga od vojnika. Krivim nekoga drugoga. Za kraj, invalidima sve. Isto tako sve hvale za ove akcije ljeto, oslobađanje Grahova, Glamoča i tako dalje. Sva hvala za ulogu koju je HVO imala 1991. kada je HVO branio prodor srpskih snaga na jug Hrvatske ali nakon toga do 1994. su se dešavale i neke druge stvari. Za kraj gospodo nemojte zaboraviti ni na invalide Drugog svjetskog rata koji su u znatno goroj poziciji, a ni na invalide rada o kojima je govorio gospodin Stazić.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo apsolutno netočan navod je da kolegica, a dobro ih znamo ne posjeduju ni trunke ljudskosti. Mene samo interesira koliko ljudskosti posjeduje kolega koji veliča komunizam, a zaboravlja Bleiburg, Jazovke i slično.
Pero Kovačević, ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče moram ispravljati političke netočne navode uvaženog kolege Kajina. On spominje Amiće. Normalno da nitko ne odobrava Ahmiće, ali gospodine Kajin u isto vrijeme osmerostruko je više bilo hrvatskih država na području koje je kontrolirala armija i Bosne i Hercegovine i u to vrijeme uopće nije bilo nikakvih ratnih djelovanja na tima područjima. Znači 8 puta su veće hrvatske žrtve, a ne spominjete Konjic, Kakanj i sva druga stratišta Hrvata. Pa budimo realni pa sve spomenimo. Hvala lijepa.
Državni tajnik Tomislav Ivić. Izvolite, završni osvrt.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče evo ja bih na kraju iskoristio ovu priliku i zahvalio se svima na korektnoj raspravi. Naravno da ćemo razmotriti i ova dva amandmana koja su pristigla. Mislim da sa usvajanjem ovog Zakona o ugovoru rješavamo jedan veliki problem koji je godinama prisutan u svim raspravama kada su u pitanju branitelji i da je to ono što nas sve treba veseliti i nadam se da će ovaj uvaženi Dom danas konsenzusom prihvatiti ovaj Zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji. Imamo amandmane koji su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika HSP-a. Molim potpredsjednicu Vlade i ministricu gospođu Jadranku Kosor. Amandman Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća ovaj amandman.
Postaje sastavni dio zakona. Drugo, zastupnika HSP-a.
Vlada prihvaća ovaj amandman gospodine predsjedniče.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 77 glasova za, 16 suzdržanih i 4 protiv donesen predložen zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Idemo na narednu točku. 8. Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 428 Predlagatelj Zakona je Vlada. Prihvatili smo primjenu prvog čitanja Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbor za lokalnu i područnu samoupravu. Predstavnik predlagatelja državni tajnik Središnjeg ureda državne, Ureda za državnu upravu Antun Palarić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.