Mogu reći, mogu reći, a onda ćemo početi, onda će počet ići vrijeme, koji će iznosit stajalište Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, g. Lenart izvolite.
Zahvaljujem, poštovani potpredsjedniče, evo ja sam seljak i moram priznati da više gluposti na jednom mjestu nego što je sad Glasnović rekao nisam nikad čuo, o poljoprivredi nema pojma. Evo danas ću govoriti o Sisačko-moslavačkoj županiji, nalazu revizije o Sisačko-moslavačkoj županiji u kojoj je na čelu župan Ivo Žinić i Roman Rosavec, članovi HDZ-a, ljudi koji se hvale da su veliki domoljubi, ali rade sve suprotno i velika su sramota i to je HDZ-u. Planirani proračun u Sisačko-moslavačkoj županiji je bio 824 milijuna, na kraju godine u rebalansu ga podižu za 73 milijuna na 897 milijuna, a onda u Izvješću o izvršenju taj proračun je ostvaren sa 660 milijuna tj. 26% manje, realizirano je 721 milijun, znači potrošeno više nego što je prihodovano. Izvorni proračun Sisačko-moslavačke županije za 2018.g. je 195 milijuna kuna, što je 13% manje nego za godinu prije iako su porezi bili 67% viši nego godinu dana prije toga. Ono što je problem u ovoj županiji su velike nepravilnosti, pa kaže revizija da je dio prihoda u iznosu od 5,7 milijuna kuna što se odnosi na lovo zakupnine, koncesije za pravo lova, donacije, nije utrošen namjenski, županija je primila i predujme od 3,5 milijuna kuna za projekt edukativno prezentacijskog centra za razminiravanje, minsko zagađenih površina koji također u 2/3 nema izvješća u što su … [[Govornik se ne razumije]] utrošeni, utrošeni su u druge svrhe. Manjak prihoda je prenesen iz 2017. 22 milijuna, 20 milijuna manjka je nastalo u 2018.g. što je 43 milijuna kuna manjka. Obveze su iskazane u iznosu na kraju godine od 85 milijuna i 237 tisuća kuna. Županija je trgovačkom društvu Simora doznačila 3,5 milijuna kuna za što ta agencija Simora nije dostavila izvješća kako treba, dostavila je samo za prvi kvartal i na kraju godine, ali u, nije dostavila dokumentaciju sa ugovorima i računima o izvršenim poslovima, znači ne zna se na što je potrošeno. Javna nabava u ovoj županiji se provodi ovako, postupci jednostavne nabave u iznosu od milijun kuna nisu u potpunosti nisu provedeni prema odredbama županijskog pravilnika, nije osnovano stručno povjerenstvo za provedbu postupka, službenici koji su provodili postupke nisu potpisali izjavu o postojanju ili nepostojanju sukoba interesa, pozivi za dostavu ponuda nisu upućeni nijednom gospodarskom subjektu i nije pribavljena niti jedna ponuda. Evo vidite kako se troši novac u Sisačko-moslavačkoj županiji, županija koja je najsiromašnija od svih županija u RH. Županija je koncem 2018. imala 10 službenih vozila, za vozila se vode putni radni nalozi i listovi koji se ovjeravaju mjesečno. Putni radni listovi za dva službena vozila, a očito se radi o vozilima župana i dožupana ne sadrže podatke o datumu putovanja, broju putnog naloga, imena i prezimena vozača, stanju brojila kilometra prije i nakon povratka, vremenu polaska i povratka, relaciji, broju osoba koje se provode, troškovima nastalih u vremenu putovanja, uzimanju goriva, pranja i drugoga i potpis vozača, te se ne može potvrditi tko je i za koje potrebe koristio službeno vozilo i jesu li troškovi nastali korištenjem vozila opravdani. Još jednom ponavljam, Ivo Žinić član HDZ-a, pitam premijera Andreja Plenkovića, što će poduzeti sa ovakvim županima, evo danas je netko govorio da županije treba ukinuti, ovakve županije koje se ovako ponose odnose prema novcu poreznih obveznika, a siromašne su, svakako treba ukinuti, ovakvi župani su sramota RH i stranke kojoj pripadaju. Ovo je samo dio nalaza revizije, nažalost zbog vremena ne mogu više toga iznesti, još ima problema i u bolnici Sisak koja je jedna od najlošijih bolnica, koja nema niti 50% popunjenosti kreveta, bolnici kojoj nisu plaćeni lijekovi, gdje su zbog nebrige župana i dožupana dovedene u takvu situaciju da svi izbjegavaju ovakvu bolnicu pa čak i liječnici bježe iz nje. Još jednom pozivam predsjednika HDZ-a da se pobrine o svojim županima. Hvala.
Vrijeme isteklo. Hvala vam. Idemo sada na 9. raspravu, poštovani kolega Davor Vlaović u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. U našem narodu kažu „Svako zlo za neko dobro“ i nije sve tako zlo. Međutim evo ovo zlo, epidemija koja se širi svijetom izazvana korona virusom je pomogla našem premijeru u obrazloženju zašto razrješuje ministra zdravstva gospodina Kujundžića i istina je da on nije bio fokusiran na rad ministarstva niti je bio fokusiran na kvalitetu zdravstvene zaštite. Istina je da se s ovim neće riješiti problemi u zdravstvu i da novog ministra osim što je dobro da najavljuje uvođenje Hitne helikopterske službe što je HSS ovdje u Saboru govorio o tome i uložio je amandman da se uvede hitna helikopterska služba u RH, tada je to aktualna većina odbila, a evo sad vidimo oni izlaze s tim prijedlogom. Dobro je da se pomaci radi, međutim ostaje i problem neisplaćenih plaća i prekovremeni radni sati liječnicima, nedostatak liječnika, liste čekanja na preglede, nabava medicinske opreme, dostupnost zdravstvene zaštite, problemi u domovima zdravlja, nedostatak liječnika obiteljske medicine. Niz je problema i nije dovoljan samo ovaj helikopterski desant nego jedan ozbiljan pristup. I želim novom ministru puno sreće da uspije u tome jer to očekuju pacijenti i građani od njega. Međutim, jedan novi virus se je pojavio na sceni pogotovo koji prijeti kvaliteti života i dostupnosti svih onih životnih potreba stanovnicima Slavonije, Baranje i Srijema. Naime, prošli tjedan smo lijepo čuli da je u pripremi preko 500 milijuna investicija u izgradnju željezničke pruge od Novske – Nove Gradiške prema Vinkovcima i Vukovaru. Što smo pozdravili. Međutim, evo imam ovdje pismo i zahtjev stanovnika, više od 300 stanovnika sela Gornji i Donji Crnogovci i Laze jer onaj koji projektira tu novu modernu prugu kojom će vlakovi ići značajno brže i biti sigurniji u tom projektu nema niti nadvožnjaka, niti podvožnjaka na lokalnoj cesti koja spaja ova tri naselja koji život znače ovim stanovnicima, koja spaja ta naselja sa matičnom općinom Staro Petrovo Selo, koje im život znači jer oni tom cestom i liječniku i u općinu i u školu i u crkvu i to tako od 13. stoljeća. Preko 300 stanovnika i to je uglavnom poljoprivredni kraj, ima više od 5-6 farmi mladih obitelji koje su tu ostale, preko 750 u tovu, više od milion litara mlijeka proizvedu, nekoliko stotina svinja, više od 100.000 kljunova peradi se proizvede tu. I sad zbog toga što je skupo napraviti nadvožnjak ili podvožnjak nekome u Hrvatskim željeznicama bi ta sela treba ići do matične općine Staro Petrovo Selo ili prema Novoj Gradiški ili prema Slavonskom Brodu 20 km duže. A pogotovo je problematično da tu gravitira preko 100, 1.000 hektara državnog poljoprivrednog zemljišta koji oni obrađuju. Kako će oni svojim radnim strojevima doći do tih njiva? Je li netko vodio računa o tome? Ili ga je nekakav virus pomutio u projektiranju. Pa je pitanje u ime tih 300 stanovnika da li je to stvarno tako, pogotovo što nisu dobili odgovor u lokalnoj općini, lokalni čelnik tamo kaže ma šta se sekirate to će doći u realizaciju za 10 godina. Toliko lokalni moćnik iz vladajuće koalicije vjeruje u vlastite, u vlastitu Vladu i vlastite ministre i investicije na tom području. Ali to će jednog dana doći ako ovako ostane i ako se ne čuje glas tih stanovnika koji žele ostati tu živjeti. I sramotno je da je već 2 godine prošlo da ti stočari koji tamo nemaju dovoljno zemlje čekaju raspisivanje natječaja. Pa je pitanje što radi Ministarstvo poljoprivrede, što rade jedinice lokalne samouprave, zašto se ne raspisuju natječaju za državno poljoprivredno zemljište? Jer nemoguće je okrupniti svoj posjed, razviti proizvodnju, ako nemate osnovni resurs, a to je poljoprivredno zemljište. Ili se čeka da stranci steknu pravo kupnje državnog poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj pa da se proda strancima jer nam ministarstvo još uvijek nije stavilo u saborsku raspravu naš zahtjev da se pokrene procedura, da se uvede još dodatne 3 godine zabrane prodaje državnog poljoprivrednog zemljišta strancima. Očito je da ova Vlada radi u korist stranog kapitala, očito da ima više virusa koji su im pomutili razum, da ne vode brigu o kvaliteti života građana u Slavoniji, Baranji i Srijemu i da se s pravom stanovnici Crnogovaca, Laza i drugih naselja boje za kvalitetu života i izgleda da će morat, ne zbog ovog virusa, nego i zbog ovakvih projekata iselit sa tih područja.
Hvala, hvala vam.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Započinjemo sa izjašnjavanjem klubova i nezavisnih zastupnika. Prvi na redu danas poštovani kolega Mirando Mrsić u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Zdravstveni sustav je pred kolapsom i još jedan ministar zdravstva je otišao, ali građani imaju i dalje lošu zdravstvenu skrb. Prvi smo u Europi po smrtnosti od raka, ljudi umiru, a naš zdravstveni sustav je sve lošiji. Hrvatski koronavirus je rak, nije to virus koji stiže iz Azije nego to je rak u Hrvatskoj i ono što jasno treba reći da o tome ne pričamo dovoljno i da vladajući zatvaraju oči nad tom činjenicom. Jedan ministar je otišao, ali ostao je dug bolničkog sustava od 9,4 milijardi kuna i jasno je da je sustav pred kolapsom. A pad zdravstvenog sustava iz godine u godinu se ubrzava i postojat će sve teži. Procjene zdravstvenog troška u Hrvatskoj su potpuno nerealne, iako produženje životnog vijeka ukazuje na eksploziju zdravstvenog troška mi na to u Hrvatskoj nismo spremni. Trošimo nerealno, sustav nam je u organizacijskom kaosu, bolnice su nam u kroničnom deficitu, gledamo kako javni sustav propada, održavamo nelogičnu strukturu troškova u zdravstvu i čekamo da nam neko drugi da rješenje, ali rješenje neće pasti s neba. Hrvati su među vodećima u Europi po smrtnosti od karcinoma, liječenje nas puno više košta nego prevencija, ali o tome Hrvatskoj danas nitko ne govori. Većina ljudi u Hrvatskoj koja je oboljela od raka, rak je otkrila slučajnim odlaskom liječniku, na dijagnozu bolesti većina je čekala 3 do 6 mjeseci, a početak liječenja nakon dijagnoze mjesec dana. Poražavajuća je činjenica da u Hrvatskoj 31% oboljelih od maligne bolesti u trenutku postavljanja dijagnoze već je imalo metastaze. Kasno postavljane dijagnoze kada se rak već proširio na druge organe problem je na koji se stalno upozorava jer ranije otkrivanje donosi veću sigurnost i mogućnost izlječenja. Osim lutanja kroz sustav osoba oboljela od raka ima i različitu šansu za preživljenje ovisno o mjestu stanovanja. Ako ste u veliko gradu ili njemu gravitirate tad ste u prednosti u odnosu na one oboljele koji žive u manjim sredinama gdje je onkološka zaštita bitno manja. Prevencija i briga za zdravlje su nešto što je važno da administracija za i promovira. Treba reći da je Nacionalni plan protiv raka negdje tu kod nas, definiranjem reže bolnica koje dijagnosticiraju i liječe rak te s kakvim rezultatom je nešto što ćemo vrlo brzo imati. Dokument je taj koji se godinama radio i još ga se dulje čekalo i trebalo bi promijeniti način liječenja raka u Hrvatskoj. A ono što također je bitno da ovaj nacionalni program neće zaživjeti ako iza njega ne stoji financiranje. Financiranje zdravstva trebalo bi biti direktno povezano sa glavnim identificiranim zdravstvenim rizicima stanovništva, a to je u svakom slučaju rak. Ako nakon usvajanja ovog nacionalnog plana ne bude slijedila i konkretna financijska sredstva, tada će to ostati samo mrtvo slovo na papiru. Ako borbu protiv raka baziramo na privatnim klinikama i dijagnostičkim uređajima, nacionalni plan će javne novce pretočiti u privatne džepove. U zdravstvu treba vrlo jasno odvojiti privatno i javno. Postalo je normalno da zbog dugih lista čekanja i loše organizacije sustava plaćamo skupu dijagnostiku privatnicima. To će se nastaviti ako zdravstveni sustav ne postavimo kao nacionalni prioritet. Ministar Beroš koji raspolaže sa najvećim proračunom u povijesti hrvatskog zdravstva preko 30 milijardi je izjavio citiram: „Niti jedna zemlja na svijetu nije bogata da se temelji na javnom zdravstvu, stoga većina kombinira javno i privatno zdravstvo“. Iz ovih rečenica vrlo je jasno da HDZ i ministar Beroš nemaju namjeru razdvojiti javno od privatnog zdravstva. Posljedice zdravstvenih politika su fatalne, odnose ljudske živote. Okrenite se oko sebe, pogledajte koliko imamo oboljelih od raka. Druge zemlje se protiv ove bolesti bore prevencijom i jačanjem sustava, a samo mi imamo ideju da dodatno privatiziramo sustav. To je politika ove Vlade, politika HDZ-a i nebrige Plenkovića i njegovih ministara za zdravstvo. Privatizacija zdravstva nije rješenje, ona je problem koji će mnoge hrvatske građane stajati prava na liječenja i zdravstvenu zaštitu. Zato ne privatizirajte zdravstvo.
Sada je na redu Klub zastupnika HSS-a i demokrata, poštovani kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Hrvatska je prema Ustavu socijalna država ali nažalost je socijalna država samo na papiru jer u stvarnosti Hrvatska zatvara oči pred velikom nepravdom prema zaštićenim najmoprimcima a koje je donesena zakonom u ovom Saboru 2018. godine. Naime, Zakonom o najmu stanova, zaštićenim najmoprimcima je odobreno da im se poveća zaštićena najamnina za 1,2 puta odnosno 120% godišnje. Porast računa za najamninu, zaštićenim najmoprimcima i do kraja 2023. g. kada će svi oni 1. rujna po sili zakona morati izaći iz svojih stanova, najamnina će porasti ukupno 600%. Na primjeru jednom možete vidjeti kako to izgleda, naime najamnina koja je od 1. 9. 2018. g. bila 500 kuna, danas 2020. je 1700 kuna a na današnji dan 2023. g. bit će 3500 kuna. Napominjem da ako usporedimo prosječnu mirovinu u 2018. koja je bila 2344 po projekcijama, 2020. ona će biti 2654 kune i iz toga je vrlo jasno da zaštićenim najmoprimcima, većina ih je u mirovini, nakon namirenja stanarine, ostaje 300 kuna za život. Što to u praksi znači? To znači da umirovljena profesorica s Pravnog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, 1. rujna 2023. mora na ulicu a njoj je stan dodijeljen na korištenje jer je bila na stambenoj listi fakulteta kao i tisuće drugih. Samo je njoj pripao konfiscirani stan a neki drugi su imali sreću da im je dodijeljen društveni stan i drugi su svoj stan mogli otkupiti a ona nije mogla jer Zakon o prodaju stanova to nije dozvolio. Profesorica nije u stan provalila, nije nikog izbacila, profesorica nije uzurpator, nije okupator kako sve te najmoprimce nazivaju predstavnici Hrvatske u Europskom sudu pravde. Ona je poštena znanstvenica koja će u petak, 1. rujna 2023. g. na ulicu. To je nepravda i to je ono što želimo upozoriti sa ove govornice. Odredbom članka prestaje 1. rujna važiti pravo zaštićenog najmoprimca te su se oni dužni iseliti iz stanova, to je rekao zakon koji smo donijeli u Saboru. Zaključak Hrvatskog sabora o mjerama za provedbu Zakona o najmu stanova od 13. srpnja 2018. godine zadužuje se Vlada RH da do 30. studenog 2019. donese program mjera za provedbu Zakona o najmu stanova, a Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja zadužuje se za izradu prijedloga navedenog programa. Vlada RH jest 27.12. donijela odluku o donošenju programa, ali iz obrazloženja je vidljivo da plana i programa nema, da stanova nema, a nema ni podataka o potrebnim potrebama niti podataka o socijalnom statusu. Iz svega toga navedenog je vrlo jasno da zakon koji je predložio HNS, a HDZ prihvatio nema šansi da se provede, a s druge strane zakon diskriminirajući jer će svim tim zaštićenim najmoprimcima dati nogu u dupe i izbacit će ih iz stanova jer ako pogledamo za one koji su zaštićeni najmoprimci u vlasništvu jedinice lokalne samouprave, tada će oni ostati u stanovima, a oni u stanovima, a oni koji su drugim dakle kojima nije vlasnik lokalna samouprava će nažalost morati izgubiti status zaštićenog najmoprimca i 1. rujna 2023. će na ulicu, zbog toga što Vlada ne čini svoje što bi trebala napraviti, Vlada zatvara oči pred ovim problemom. I još jednom želimo upozoriti da je to nešto što bi ovaj Sabor trebao jasno reći i ako je ikako moguće natjerati Vladu da tim ljudima omogući da 1. rujna 2023. ostanu u stanovima. Nažalost, samo jednom upišite se u HDZ, odaberite stranu na unutarstranačkim izborima i možda vam se problem riješi. Hvala lijepa.
Hvala vam.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, evo nekoliko riječi o …/nerazumljivo/… stanju u hrvatskoj poljoprivredi, na hrvatskom selu. Naime, Europska komisija i sve članice razgovaraju o novom proračunskom razdoblju, o novom financijskom paketu od 2021. do 2027., govori se da je prioritet EU zeleni plan, energetski neutralni kontinent Europa do 2050. i pravo je pitanje gdje je tu Hrvatska, gdje je tu budućnost hrvatskog sela i hrvatske poljoprivrede. U okviru zelenog plana, planira se smanjiti financijski okvir za financiranje zajedničke poljoprivredne politike. I većina europskih seljaka, pa bili su na kraju i prosvjedi u Berlinu, u okviru Europskog zelenog tjedna gdje su poručili da se nova zajednička poljoprivredna politika ne može graditi i planirati bez stava i mišljenja poljoprivrednih proizvođača. Nisu poljoprivredni proizvođači protiv zelenog plana, ali žele biti aktivni dionici toga i da ako već oni moraju, a moraju i hoće provoditi taj plan, da onda to bude i priuštiv plan za njih odnosno da oni mogu živjeti od toga, a s druge strane, da građani i potrošači imaju siguran izvor hrane. Jer vidimo sada što se događa sada na svjetskom nivou kad imamo jednu veliku krizu zbog koronavirusna kad pojedine proizvodnje trpe zbog toga što je ograničen pristup kineskom tržištu i realna opasnost postoji i kod proizvodnje hrane. I sigurno da mi obzirom da smo se odredili, da nam je poljoprivreda u okviru gospodarstva strateška grana gospodarstva to trebamo i našim lokalnim, nacionalnim politikama kao takvo pratiti i definirati. Pa je pitanje ima li uopće Hrvatska stav oko ovog pitanja? Naravno da je velika čast što mi sada predsjedavamo EU, ali problem je što u tom dijelu moramo biti neutralni. Međutim, iako moramo biti neutralni možemo i moramo imati svoj stav, da li smo za smanjenje financijskog okvira za financiranje poljoprivrede ili nismo? Mi iz HSS-a smatramo da moramo tražiti da hrvatski poljoprivrednici dobiju isti nivo ili čak i veći nivo sredstava jer i naša poljoprivreda zaostaje za konkurencijom iz EU i čudno mi je da u okviru tih razgovora Hrvatska nije izrekla svoj stav, a bivši ministar je obećavao da se hrvatskim poljoprivrednicima neće smanjivati izravna plaćanja i ukupni paket za mjere ruralnog razvoja. Očito da hoće, očito da je netko lagao ili Hrvatska nema stav. U okviru toga važno je i najvažnija je zemljišna politika jer nema proizvodnje bez resursa, bez poljoprivrednog zemljišta. Još uvijek nismo dobili u saborsku raspravu zahtjev HSS-a potpomognut sa 20 kolega iz drugih stranaka gdje smo tražili da se raspravlja ovdje u Hrvatskom saboru o podnošenju zahtjeva za moratorij na prodaju zemlje strancima još tri godine. Navodno je to ministarstvo uputilo u proceduru, ali mi ovdje to nismo dobili na raspravu i ja pozivam predsjednika Hrvatskog sabora da to čim prije stavi u proceduru jer se o tome mora očitovati i Hrvatski sabor, a mislim da je interes svih naših poljoprivrednika da se zemlja ne može prodavati strancima, bar još 3 godine, ako ne i duže. Također je sad velika rasprava oko potrebe izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Veliki su prigovori i od obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, prigovori su i od industrije pogotovo prerađivačke industrije i velikih proizvođača hrane u Hrvatskoj. Nisu zadovoljni i jedni i drugi sa zakonom i moglo bi se reći da je onda zakon dobar, ako nisu zadovoljni ni lijeva ni desna strana da tako kažem. Ali nije tome tako nego je problem što se zakon ne provodi. Trebalo je više od dvije godine da se zakon donese. Ja sam upozoravao da se kasni sa podzakonskim aktima, 19 pravilnika je trebalo donijeti, kasnilo se s tim i jednostavno programi raspolaganja koje su općine i gradovi uputili na suglasnost u Ministarstvo poljoprivrede još uvijek nisu svi odobreni. Odnosno točnije negdje oko 190 programa općina i gradova nisu dobili suglasnost Ministarstva poljoprivrede. A zašto nisu dobili? Sad se krivi načelnik, pa nisu načelnici i gradonačelnici za to krivi, nego Ministarstvo poljoprivrede koje nije napravilo jasna pravila, koje nije definiralo granice javnog vodnog dobra, koje nije definiralo koje su to čestice u obuhvatu Hrvatskih šuma. I tko trpi? Trpi hrvatsko selo i hrvatska poljoprivreda. Ako umre selo, umrijet će i Hrvatska, ne dozvolimo da nam ostane prava Hrvatska, ne dozvolimo da ostanemo bez proizvodnje hrane, opomenu nas je sada koronavirus, nadam se da nećemo ostati bez hrane, a sve ide k tome.
Hvala. Time smo iscrpili današnji dnevni red, pa ćemo završiti sa današnjim zasjedanjem. Nastavit ćemo ponovo u srijedu 19. veljače u 9 i 30 i prva točka bit će Konačni prijedlog Zakona o popisu stanovništva, kućanstva i stanova u RH 2021. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. broj 834. Želim vam ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 15,55 SATI. Sljedeći klub zastupnika biti će onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Nakon onih jutarnjih doza prepucavanje ko je Srbin, ko je Hrvat, nakon povreda Poslovnika i svega onoga što smo jutros slušali što je uobičajeno u ovoj točci dnevnog reda, ja bih upozorio na jednu stvar, samo sam očekivao da će svi zastupnici danas o tome govoriti, a to je epidemija korona virusa u Hrvatskoj i to je ono što bi trebalo sve zabrinuti u Hrvatskoj u ovom trenutku jer da podsjetim, nemamo cjepivo, ne postoji antivirusni lijekovi i jedine mjere koje možemo poduzimati su mjere sprečavanja i suzbijanja širenja epidemije. Naime, razloga za paniku nema, vidimo da u novinama da se kupuju maske, dezinficijensi, da se prazne police i ja sam očekivao da ćemo ovdje mi kao saborski zastupnici pozvati građane da slušaju što nam kažu ljudi koji o tome puno znaju, da ne širimo paniku jer mi smo zemlja koja je turistička zemlja, koja ovisi o turističkoj sezoni i mislim da širenju panike nema smisla. I jedna poruka mene kao liječnika je da je najvažnije prati ruke i to je najbolja mjera prevencije nastanka bolesti kada govorimo o bilo kojoj virusnoj bolesti. I ovdje kao medicinar i liječnik hoću ponoviti jedno jednostavno pravilo, a to je da ruke treba prati često, da ih treba prati najmanje 20 do 30 sekundi, temeljito sapunom i vodom jer je to najbolja prevencija i zaštita i prevencija i zaštita od infekcije sa virusima jer virus ulazi u tijelo kroz usta, oči i nos i stoga je najvažnije prati ruke. I to je ova poruka koju ja hoću danas sa ove govornice poslati, a to je da peremo ruke što možemo više puta na dan. Jer pokazalo se u istraživanjima, jedno veliko istraživanje Centra za prevenciju bolesti kaže da se učestalost epidemije odnosno širenje epidemije može smanjiti za 16 do 21% ako se peru ruke jer je virus na našim rukama, na rukohvatima, na stolovima i to je jedna efikasna mjera, a za ovaj korona virus čak kažu da negdje u 69% slučajeva možemo spriječiti širenje epidemije. Korištenje maski za lice, pisanje paničnih statusa na društvenim mrežama, moja poruka operite ruke i za početak će to biti dovoljno. No, ova infekcija korona virusom je pokazala još jedan problem u Hrvatskoj, a to je problem Imunološkog zavoda. Jer Hrvatska je očito digla ruke od Imunološkog zavoda i pitanje sada kada vidimo oko infekcije korona virusom da to nije pitanje koje ulazi u sferu zdravstvene zaštite nego već u sferu nacionalne sigurnosti. Otkad je počeo služiti privatnom interesu razvoj Imunološkog je stagnirao što je na kraju dovelo do potpunog prestanka proizvodnje, a Vlada ne pokazuje volju da se ta situacija što prije riješi na korist hrvatskog stanovništva. Danas kada se pojavljuju novi izazovi poput ove infekcije korona virusom, ali vjerojatno će nas u budućnosti čekati i neki novi izazovi, vraćanje Imunološkog zavoda u punu operativnu snagu je nešto što je Hrvatskoj važno više nego ikad. I ono što mi je žao, da zbog toga što smo uništili Imunološki zavod Hrvatska će propustiti priliku da stane uz bok zemalja koje rade na razvoju učinkovitog cjepiva za korona virus, a da imamo tu instituciju onda bi bili zajedno sa zemljama koje u ovom trenutku intenzivno rade na tome. Ovo je trenutak kada Vlada mora prestati sa ovakvom neodgovornom politikom i možda je ovo trenutak kada Vlada bi treba pokrenuti se i Imunološki zavod staviti na svoje noge. Još jednom suočeni s mogućom pandemijom virusa pokazuje se koliko je važno da imamo javni zdravstveni sustav, koliko god poteškoća imali imamo znanja kako odgovoriti na izazove samo moramo zaustaviti uništavanje javnog zdravstva, a Imunološki je dio tog javnog sustava. Zašto da čekamo da drugi razviju cjepivo, ako imamo Imunološki zavod. Hvala lijepo.
Hvala.
Gospodin Željko Lenart iznosit će stajalište Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege, ja bih govorio o nekim problemima koji su nastali vezano uz ovu priču oko korona virusa i ove prenaglašene panike i paranoje koja se širi RH. Neuobičajeno je da predsjednik Vlade izađe pred novinare i kaže imamo situaciju i govori o dva zaražena koji danas već jedan nema temperaturu i stječe se dojam da ovakva situacija stvaranja panike pretjerane vezano uz korona virus, odgovara jedino HDZ-u koja na ovaj način prikriva svoje unutarstranačke probleme koji se dešavaju oko njihovih izbora no nisu mi oni ovdje fokus, ovdje bi govorio o autoprijevoznicima iz teretnog prijevoza i putničkog prijevoza koji su mi poslali niz rješenja koje su dobili s obzirom da su bili u Italiji i da svakodnevno voze terete za Italiju, imaju višemjesečne ugovore, imaju obveze prema partnerima iz Italije i ono što se sada dešava, da su evo neki dan čekali 20 sati na ulazak u RH, kolona je bila dugačka 13 km što im stvara velike probleme s obzirom da imaju limitirano koliko mogu voziti i jednostavno ne mogu funkcionirat na taj način. Ono što je njihov problem je da su svi dobili rješenja na granici da se moraju javiti kod svog dežurnog epidemiologa radi zdravstvenog pregleda i radi nadzora kojim im se određuje od 14 dana. Znate li što znači 14 dana ne voženja za jednog autoprijevoznika koji ima jedan ili dva kamiona gdje on i obitelj to voze i opslužuju a svaki mjesec moraju platiti najmanje 10 000 kn davanja RH, 14 dana zbog toga što nisu zaraženi, nije im utvrđen niti jedan simptom, moraju stat, trpiti štetu i trpiti penale koje će imati zbog toga što ne poštuju ugovore sa svojim partnerima u Italiji. S obzirom da naši eminentni stručnjaci koji rade nažalost u inozemstvu a to su Đikić i Rudan, koji su i sami rekli da je ovo pretjerana panika koja se širi u RH, da priča oko korona virusa nije toliko opasna koliko ju napuhujemo, smatram a i apeliram na Vladu RH da resorna ministarstva da razmotre ove mjere koje naređuju autoprijevoznicima, da pokušaju s njihovim sindikatom i s njima sjesti i porazgovarati i vidjet na koji način se može kontrola vršiti vezano uz korona virus a da ti ljudi svejedno mogu funkcionirati i mogu izvršavati obveze koje imaju a i da mogu normalno funkcionirati njihove firme koje posjeduju kamione i koji se bave ovakvim prijevozom. Ljudi su očajni i tako su njihove cijene prijevoza na minimali i jedva funkcioniraju s tim cijenama prijevoza koje ostvaruju i ukoliko ih na ovaj način ćemo ih tretirati kao svakog normalnog putnika i stavljati ih 14 dana pod nadzor, vjerovatno će mnogi od njih propast, morat će zatvorit svoje firme, morat će prodat kamione kako bi podmirili obveze i normalno, trpit će i proračun RH zbog toga. Izgubljene ugovore koji se na ovakav način izgube nepoštivanjem je vrlo teško obnoviti i vrlo teško je s tim partnerima ponovno stupiti u nekakav korektan odnos. Zbog toga još jednom apel Vladi RH, razmislite, nađite mjere koje mogu zadovoljiti i zaštitu od korone ali i koje mogu pomoć prijevoznicima da funkcioniraju u javnom prijevozu, hvala.
Idemo sada na treću raspravu, poštovani kolega Mirando Mrsić u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici, u današnjem govoru želim ukazati na štetnost dosadašnjih mjera Vlade u području politike plaća i ukazati na način kako ne promišljena i ta štetna politika se odražava na loš socijalni položaj naših građana. U proteklo vrijeme smo mogli slušati hvalospjeve premijera i ministra Marića o benefitima 4 kruga porezne reforme, o tome kako će država rasteretiti građane, o tome kako će povećati plaće, ali očito nisu gledali kako će to dugoročno se odraziti na socijalnu sigurnost građana i što će to značiti u budućnosti za njihove mirovine, za njihov položaj onda kada odu u mirovinu. O štetnosti politike plaća već sam u više navrata govorio u ovom saboru i ukazivao na posljedice koje će takve štetne mjere porezne reforme zadesiti naše građane kad je riječ o socijalnoj sigurnosti jer nisu razrađeni mehanizmi kompenzacije i sprječavanja tih loših efekata na budućnost građana RH. Naime, isplata neoporezivih nagrada postala je pošast u Hrvatskoj, sve se može, sve što se može se isplaćuje kao neoporeziva isplata. Mnogi radnici koji su topli obrok imali u bruto plaći što je posljedično utjecalo i na njihove veće naknade za bolovanja, a onda posljedično i za njihove mirovine, no poreznom reformom ministar Marić je to izvukao iz bruto plaća i zamijenio ga neoporeziva prehrana. Postavlja se pitanje koliko je porezna reforma utjecala na poslodavce onih koji takvog instituta nemaju za svoje radnike da ga uvedu, a koliko je radnika izgubilo zbog svog smanjenja bruto plaće? No, štetna porezna politika nažalost ne utječe loše samo na radnike i buduće umirovljenike, kao što sam upozoravao već i na sadašnje umirovljenike. Naime, prema važećoj metodologiji Državnog zavoda za statistiku u statistički iznos prosječne bruto i neto plaće ne ulaze neporezna davanja koja je svojom reformom i široko ministar Marić uveo u Hrvatsku. Zbog navedenog razloga Vlada je shvatila da će joj to u ovo predizborno vrijeme biti loše jer će de facto onako kako je Državni zavod za statistiku računao plaću pokazati da, umjesto da plaća raste, da plaća pada, pa je sada prvo smijenio, Vlada je smijenila ravnatelja DZS-a jer očito nije slušao i nije želio raditi tu kreativnu statistiku koju sa sadašnjom ravnateljicom vidimo u DZS-u pa eto, odlučeno je da ćemo kao plaću u Hrvatskoj, u nju ćemo uključiti i ova neporezna davanja, samo sa ciljem kako bi slika HDZ-a bila veća, ali to nismo uključili dakle u ono što je važno, nije uključeno u izračun mirovine, odnosno u izračunu mirovine toga nema. No, ako Vlada toliko snažno zagovara takvu politiku plaća, onda bi bilo pošteno da se i ta politika plaća reflektira i na mirovinski sustav i to na način da se sadašnja formula za usklađivanje mirovina promijeni i da se u tu formulu onda uključe i ovi neoporezivi iznosi. Dakle, ne samo da Vlada izgleda lijepo pred građanima, nego neka izvoli to napraviti i za sadašnje umirovljenike pa ne bi bilo ovog porasta od 0,7% mirovina koje je Vlada najavila. U protivnom, naši umirovljenici neće vidjeti benefite povećanja, u navodnike, plaće naših radnika. Jednako tako, država bi trebala pokazati brigu za svoje umirovljenike jer kao što je i najavljeno, ona naša Cro kartica za turizam će na tu karticu će imati pravo radnici u radnom odnosu, obrtnici, djelatnici slobodnih zanimanja i poljoprivrednici. Ja plediram da Vlada u tu Cro karticu uključi umirovljenike na način da ti umirovljenici tu Cro karticu koriste za zdravstveni turizam. Dakle i dok se premijer bavi stimulativnim poticajima za naše iseljenike [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] vrijeđajući njihovo dostojanstvo, vrijeme je da napravi [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] nešto i za umirovljenike. Hvala lijepo.
Dobro, nastavljamo sa radom, znači iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika, prvi je g. Željko Lenart ispred HSS-a i demokrata, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Tema o kojoj moram govoriti ponovno u ovom Viskom domu je problemi u Sisačko-moslavačkoj županiji, način vladanja Ive Žinića i dožupana Romana Rosavca, odnos prema županijskim vijećnicima u županijskoj skupštini. Nažalost, županijski vijećnici su degradirani, omalovažavani na ... [[Govornik se ne razumije.]] županijskoj skupštini su čak vrijeđani i priječeno im je od strane župana Ive Žinića i Romana Rosavca. Ono što je zabrinjavajuće u Sisačko-moslavačkoj županiji a upravo se to na toj skupštini i primijetilo je da u trenutku kada je postavljeno pitanje načelniku PU Sisačko-moslavačke županije, g. Luki Pešutu, od strane oporbenih vijećnika, župan i dožupan su mu zabranili da odgovara na ta pitanja. Pa me sada zanima odgovor g. Božinovića koji bi trebao biti nadređeni načelnik u PU Sisačko-moslavačke županije, da li je stvarno on nadređeni ili je to župan? S obzirom na stvari koje se dešavaju u Sisačko-moslavačkoj županiji, na raznorazne malverzacije, sumnje i mnoge stvari koje se ne procesuiraju, počeli smo razmišljati o tome i sve je više dokaza da rad PU u Sisačko-moslavačko županiji kontrolira upravo župan Žinić. S obzirom da evo, i spomenuti župan je u manje od godinu dana napravio dvije prometne nesreće u kojima je oduzeo prednost, kud je razbio županijski auto, tu je i mogao nanijeti teške povrede onima s kojima je imao prometnu nesreću. U obraćanju ureda župana a i portala koji su pisali o tome, navodi se da je župan Žinić platio kaznu na licu mjesta pa se onda navodi između 3 i 7000 kuna, što postavlja sumnju da li je uopće platio i prema svemu tome, nema drugih sankcija za župana. Ja se pitam da li je župan Žinić jednak pred zakonom kao i svi mi ostali, on je recidivist, pitam policijsku upravu kako do sada nije ostao bez vozačke dozvole s obzirom da ponavlja kaznena djela koja je učinio? Sisačko-moslavačka županija jedna je od najsiromašnijih županija, jedna od dvije županije u kojima je više umirovljenika nego onih kojih su zaposlenih, županija iz koje je otišlo 18% mladih ljudi između 16 i 30 godina, županija koja tj. županijska uprava koja je planirala proračun od 900 milijun kuna a onda ga realizirala sa 660 milijuna kuna, preko 30% su promašili u svojim planiranjima iako su imali 40% veću naplatu poreza u Sisačko-moslavačkoj županiji. Župan Žinić je poznat i po tome da je prijetio novinarki Klancir preko policije, što ga opet dovodim u ovu priču vezano uz uredovanje i upravljanje policijskom upravom i ne znam dokle će takve stvari se događati i kada će premijer Plenković koji je predsjednik HDZ-a i Ivo Žinić je član HDZ-a i predsjednik županijskog odbora HDZ-a, do kada će on tolerirati ponašanje ovih dvoje ljudi koji pokušavaju uzurpirati vlast u Sisačko-moslavačkoj županiji gdje se ponašaju kao faraoni, prijete županijskim vijećnicima, ne daju im fonograme da mogu preslušati ono što se govorilo i da mogu to dati javnost na znanje. Ovakva županija je primjer zbog čega mladi odlaze, ovakva županija je primjer zbog čega treba ukinuti županiju. Hvala.
Sljedeći klub zastupnika je onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege. Vezano na aktualnu situaciju za ugrozu i Hrvatske i hrvatskog stanovništva od koronavirusa treba da, čestitati Nacionalnom stožeru civilne zaštite, svim javnozdravstvenim djelatnicima, svim sanitarnim inženjerima, svim policajcima i carinicima, koji evo, svakodnevno odrađuju dobar posao i dobro je da nemamo još uvijek velik broj zaraženih u RH i da uglavnom to, da virus nije u slobodnom protoku nego je uglavnom iz uvoza, kroz, od ljudi koji su se vratili iz europskih država u Hrvatsku i to je za pozdraviti. Za pozdraviti su i mjere koje je Vlada pokrenula u smislu sprječavanja širenja u populaciji virusa, kroz zatvaranje škola i fakulteta, ali naravno, moramo nekoliko riječi reći i o problemu u gospodarstvu. Naime, činjenica, bar to poručuju s terena, većina naših obrtnika, poduzetnika, pa i resorne komore, da hrvatska Vlada kasni sa mjerama i sa odlukom na koji način će pomoći hrvatskom gospodarstvu, EU je za predvidjela preko 25 milijardi eura. Njemačka je izišla sa konkretnim mjerama sa 12,5 milijardi eura, Slovenija je donijela konkretne mjere, Italija, mi još uvijek nemamo, evo, imamo samo naznake da se prati situacija i da će u narednim tjednima Vlada izići sa konkretnim prijedlozima. Ministar turizma je već najavio da su velike štete u turizmu, da booking je u padu pa evo samo na primjeru grada Hvara, da je do 1.6. otkazano preko 50% rezervacija. Znači štete su svakako u turizmu jako velike. Štete su velike kod tvrtki koje se bave transportom roba, kod tvrtki koje daju usluge, a obrtnici koji su izvoznici, pogotovo obiteljski, tvrtke, male tvrtke su u velikim problemima da, jedan dio čak za njih planira zatvaranje proizvodnje i otpuštanje radnika. Znači treba hitno i konkretne mjere i za turizam i za transportni dio i za usluge i za obrtnike i za poduzetnike, a ono što nas iz HSS-a zanima, gdje je ministrica poljoprivrede? Svi su se na određeni način oglasili, ona šuti. Da li u poljoprivredi nema šteta? Na koji način se planira pomoći poljoprivrednim proizvođačima da, sigurno će doći do određenih poremećaja u smislu mogućnosti kupnje sjemenja, sadnog materijala, obzirom da je pred nama sjetvena sezona, sezona sjetve. Da li će doći do problema u plasmanu proizvoda koji su trenutno prisutni na hrvatskom tržištu i opet upozoravamo na onaj dio da hrvatska ne smije biti ovisna o uvozu hrane. Ako je poljoprivreda strateška grana gospodarstva, ako je sigurnost naših građana važna, onda je važna i u smislu prehrane i pitanje je evo, na koji način mi možemo garantirati našem stanovništvu sigurnost prehrane ako nemamo dostatne hrane, proizvodnje hrane, ni u mlijeku, ni u mesu, ni u povrću, ni u voću. I da, ne treba širiti paniku, ali treba poduzeti konkretne mjere. Jedna od njih je i robne rezerve. Aktiviranje, da li će biti potrebe ili ne, ali ono ključno je pitanje što je često u povijesti bilo, da tih rubnih rezervi ima na papiru, a u praksi u skladištima nema roba. Sjetite se kako je u Đakovu, golubovi pojeli pšenicu. Imamo li mi te pšenice na zalihama i hoće li i dalje biti potreban uvoz, a sramotno je da u Hrvatsku uvozimo preko 60 tisuća tona smrznutom tijesta za pekarsku industriju. Što je sa domaćom proizvodnjom i da li je ikoga briga za proizvodnju hrane u Hrvatskoj, a vidimo da ministrica poljoprivrede šuti. Važno je istaknuti i probleme drvoprerađivačke industrije koja zapošljava preko 50 tisuća ljudi i koja je uglavnom izvozno orijentirana. Napravljeno je, državni klaster je napravio anketu od 145 svojih dionika, 60% njih je navelo da imaju smanjenje narudžbi. Strah ih je da će to se, taj trend nastaviti i sigurno da je i njima sad postaje veliki problem likvidnosti, zadržavanja postojeće zaposlenosti i opće planiranje daljnje proizvodnje, neki su već najavili daljnja otpuštanja radnika, a već manje tvrtke planiraju, ako ovo potraje i zatvaranje proizvodnje i otpuštanje svih radnika. Hitno je potrebna reakcija Vlade, resornog Ministarstva gospodarstva i Ministarstva financija jer moramo čuvati radna mjesta i omogućiti kvalitetan život naših građana u RH. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, evo u ime kluba HSS-a želimo još jednom čestitati i zahvaliti svima onima koji danas rade za nas, za sigurnost svih naših građana, znači svim djelatnicima u javnom zdravstvu, svim djelatnicima u medicinskim ustanovama, medicinskih sestrama, liječnicima, osoblju, naravno i policajcima i carinicima i svima onima koji rade. I želim čestitati naravno i svim našim sugrađanima koji odgovorno se ponašaju i prate upute nacionalnog stožera za civilnu zaštitu kao i županijskih stožera i može se reći da naši građani u većini dobro prate i da se korektno odnose prema predloženim mjerama i shvaćaju ozbiljnost situacije. I upravo zbog ovih radnika kojima sam čestitao, treba istaknuti sad i jedan problem koji se javlja a to je da dobar dio tih zaposlenih radi prekovremeno, radi danonoćno i evo tražimo da Vlada i kroz ove mjere vodi računa i o njima jer često nema zamjena, moraju ostat radit duže, često moraju raditi prekovremeno i vikendom i očekuju da za to budu i adekvatno i plaćeno. To je čak i mimo i ugovora o radu, mimo Zakona o radu i drugim propisima ali u ovoj situaciji to treba nać modele kako te ljude nagradit i platiti im za taj rad. Naravno treba reći da i ponovit ono što sam jučer rekao, da su ove mjere i na određeni način i zakašnjele, pogotovo za onih 500 radnika koji su već do sad dobili otkaz, a evo danas dobivamo puno poruka i mailova da i ugostitelji i drugi djelatnici u turizmu koji zatvaraju svoje objekte, otpuštaju radnike i da je pritisak i na Zavod za zapošljavanje a pritisak i na knjigovodstvene servise. I evo dobili smo jedan mail od Ceha intelektualnih usluga koji napominje da većina obrtnika koji su samozaposleni ili imaju nekoliko zaposlenih osoba u djelatnostima knjigovodstva, turizma, avanturističkog turizma, fotografskih usluga i snimanja, promidžbe i marketinga, čuvanja djece, igraonica i organizacije zabavnog programa i ostalih evenata. Oni su također u ovom trenutku bez posla i ne vide se u ovim mjerama i traže da RH i Vlada kroz ove mjere vodi računima i o tim samostalnim obrtnicima a ja bi tu dodao i o nositeljima OPG-a koji su samozaposleni na OPG-u, da se i za njih osigura ova minimalna plaća i da se po uzoru na njemačku Vladu oslobode plaćanja poreza i doprinosa. Ne da im se to odgodi jer oni to ne mogu nego da se oslobode plaćanja. Također je prijedlog ovog ceha da se odgode rokovi za predaju godišnjih financijskih izvješća jer je sad veliki pritisak na knjigovodstvene servise za odjavu i prijavu radnika, za konačna završna financijska izvješća veliki dio njihovih djelatnika ne mogu doći raditi zbog tog što nemaju kome djecu ostaviti jer vrtići ne rade, škole ne rade, ne maju kome djecu ostaviti i jednostavno su u velikim problemima i prijedlog je da u okviru ovih mjera se i odgode rokovi za predaju godišnjih financijskih izvješća i na taj način pomogne i gospodarstvu i ovom cehu. I naravno, kad je riječ o poljoprivredi i proizvodnji hrane, konačno je sad valjda svima jasno da bez proizvodnje hrane samodostatnosti u proizvodnji hrane, ne možemo imat sigurnost u državi i ne možemo imati onda ni perspektivu da imamo zdravo stanovništvo. I sigurno da u kontekstu toga treba organizirati proljetnu sjetvu i da je dobro da su ostale raditi poljoprivredne ljekarne međutim zaboravilo se i na mehaničarske radionice za popravke poljoprivrednih strojeva i trgovine rezervnih dijelova jer ne može proljetna sjetva bez rezervnih dijelova. Puče remen, treba promijenit filter, negdje se to mora kupiti pa predlažem da se i to ugradi u mjere a svakako kad je riječ o poljoprivrednom zemljištu, da treba zasijati svaki hektar, da je to sad prilika da robne rezerve ugovore proizvodnju za potrebe prehrane stanovništva RH, a ne da nam se dogodi da ostanemo bez zaliha, da ostanemo bez hrane i da nemamo dostatnost u pšenici, kukuruzu, soji, šećeru, a mlijeku da ne govorim, tako je velik problem i u svinjogojstvu, govedarstvu i sigurno da Vlada mora odrediti konkretnije mjere da nije dovoljno samo odgoditi plaćanja zakupa i koncesije nego da za ovu godinu treba osloboditi plaćanja zakupa i koncesije sve poljoprivredne proizvođače i osloboditi ih svih poreza i nameta. Hvala.
Hvala lijepa. Sada ćemo napraviti jednu stanku kako smo i najavili jer smo najavili da će u 12,00 bit glasovanje o svim do sada raspravljenim zakonima i onda prema tome nastavak je u 12,00 sati. STANKA U 11,21 SATI
Sada je na redu Klub zastupnika HSS-a i demokrata, poštovani kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, u prvom redu da izrazim divljenje svojim kolegama u zdravstvu koji se žestoko bore protiv koronavirusa i ovo danas što je zastupnik Pernar rekao je pljuska u lice svim tim radnicima, svim tim zdravstvenim radnicima, liječnicima, medicinskim sestrama, koji su sada na prvoj bojišnici borbe protiv koronavirusa. U ovo vrijeme kada se javljaju razni samozvani proroci, zastupnik Pernar je jedan od tih, jednog takvog imamo i ovdje i mislim da je to jasno treba reći i sa ove govornice. Jer želeći riješiti vlastitu taštinu, šalje poruke koje mogu zavesti građane. Nema nikakve znanstvene utemeljene, utemeljenog dokaza da vitamin C liječi koronavirus. To su rekli i kolege iz Kine koji imaju najveću tradiciju narodne medicine. Stoga ne slušajte šarlatane koji u ovoj opasnosti koja je sada pred nama žele samo politički preživjet. I to je poruka koju hoću poslati sa ove govornice. Vitamin C ne liječi koronavirus. Nažalost, kolegi Pernaru ja kao hematolog ne mogu pomoć, al možda neki drugi kolege u ovoj sabornici mogu. Ono što sada vidimo, vidimo da smo vrlo blizu da uhvatimo ovu epidemiju za vrat i da ju počnemo lomit. Međutim, ono što bi želio apelirati na Vladu je da mjere koje sada donose za spas gospodarstva moraju biti jednostavne, razumljive i jednostavne za provedbu. Stoga je potrebno da ovu birokratsku formu svedemo na minimum primjerice dug od 200 kuna je diskvalifikacijski element za isplatu pomoći ili odgodu porezne obveze i to nema nikako smisla u praksi. Molim ministara Marića da o tome povede računa. Veliki problem su i mjere za očuvanje radnih mjesta koje se odnose na mikro tvrtke zato što u mikro tvrtkama imate i radnika i poslodavca u istoj osobi. Zatvorili smo zelene tržnice i ribarnice, što će biti sa malim poljoprivrednicima koji nemaju osigurani ulazak u trgovačke lance. Da bi bili uspješni, moramo biti kreativni, a prije sve hrabri u ovim trenucima i ono što Vlada mora znati da osim rezanja na rashodovnoj strani proračuna mora upumpati sredstva u potrošnju. Stvaranje ozračja ekonomske nesigurnosti dovest će do velikog pada osobne potrošnje građanstva, a na tome, o ćemo svjedočiti vrlo brzo. Tvrtke koje u ovom trenutku imaju popunjene proizvodne kapacitete ili isporučenu robu za mjesec dana će imati trostruki problem, problem sa ugovaranjem novih poslova, problem sa naplatom potraživanja i veliki pad marži. Imat ćemo problem koji će se proširiti lančano na različite dijelove gospodarstva koji u ovom trenutku rade. Ovo je idealan trenutak da razvijemo Internet trgovinu sa dobrima i uslugama, uložimo u edukaciju, marketinške kampanje, omogućimo vaučere za reklamiranje usluga i proizvoda tvrtki i obrta koji mogu svoje poslovanje u velikom broju obavljati putem telefona i interneta. Svaka pomoć države je poslodavcima je dobro došla, ali ono što treba voditi računa da minimalac koji je sada aktualan nije najbolja mjera koja će dovesti do očuvanja radnih mjesta. Ministar Aladrović je umjesto preko aktivnih mjera politike zapošljavanja trebao taj problem ići rješavati preko Zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta jer bi te se potpore temeljile na plaćama radnika. Kriteriji za ostvarivanje subvencije moraju se odnositi na sve poslodavce umjesto na poslodavcima u nekim djelatnostima. Mnogi će manjak radnika koji će uslijediti zbog ukidanja brojnih linija putničkog prijevoza imati još većih problema u proizvodnji i neće moći uredno dolaziti na posao što će dovesti do daljnjih problema u proizvodnji. Pravo na subvenciju bi trebali imati svi oni koji su radnici poslali na čekanje, a ne oni koji su radnike poslali na korištenje godišnjeg odmora. Stoga pozivam ministra Aladrovića da redefinira ove mjere, a poruka građanima ne slušajte lažne proroke kao što je to [[Upadica: Hvala vam.]] /nerazumljivo/…
Idemo na zadnju raspravu. U ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, poštovani kolega Davor Vlaović.
Hvala predsjedniče HS, kolegice i kolege. U ime Kluba HSS-a i Demokrata, evo još jednom želim zahvaliti svim koji rade u Nacionalnom stožeru civilne zaštite, svima djelatnicima u bolnicama, u javnom zdravstvenom sustavu i treba da reći da je dio mjera koje je Vlada predložila i o kojima ćemo sutra glasovati je dobar i da je ocijenjen od strane gospodarstava solidan, da ne kažem neku drugu riječ jel još uvijek ima stvari s kojima nisu poduzetnici zadovoljni i traže još daljnje razgovore i poboljšanje tih mjera, a dio tih mjera, evo čuli smo danas i od predstavnika opozicije na što bi se trebale odnositi. Mi iz HSS-a smo rekli da su mjere zakašnjele i da nisu dovoljno konkretne i da smo u pravu to govori evo skoro 20 000 ljudi koji su na HZZ novo prijavljenih kao nezaposlenih, znači zakasnilo se s mjerama, a predstavnici udruženja drvoprerađivača RH koji su i najvećim dijelom izvoznici su još krajem siječnja i početkom veljače upozoravali na to, 6. veljače su poslali i pismo predsjedniku Vlade RH i ministru gospodarstva da se hitno reagira jer su odnosi na tržištu kod njihovih kupaca narušeni, da narudžbe otkazuju i da će bit otkaza i da neće moć izdržat taj pritisak i evo rezultat toga je, među tih 20 000 novo nezaposlenih, je i dio iz drvne industrije iako evo s ovim novim mjerama će se nastojati sačuvati svako radno mjesto u RH, što mi pozdravljamo, a svakako nije dobro da i ovih 20 000 koji su ostali bez posla ne dobiju naknadu, stoga evo pozivamo Vladu da i za njih osmisli program mjera da i oni dobiju naknadu kao i onih 80 000 koji su otprije na HZZ kao nezaposleni. I u ovom trenutku svi govorimo o potrebi proizvodnje hrane, o poljoprivredi i ja bih to, više puta sam to govorio, reći ću da je to pitanje i nacionalne sigurnosti. Jer ako mi nismo samodostatni u proizvodnji hrane onda ne možemo bit ni suvereni na svom prostoru, onda ne možemo osigurati kvalitetu života i prehranu svog stanovništva. A dodatno zašto to ističem je upozorenje što smo stalno isticali da nam je deficit u poljoprivredi ogroman, preko milijardu i 200 milijuna EUR-a je deficit, više uvozimo nego izvozimo. A neki dan i vijest koja me zaprepastila, Njemačka zaustavlja izvoz medicinske opreme i zaštitne opreme u medicini prema RH jer su procijenili da to treba njihovom zdravstvenom sustavu. Što će se sutra dogoditi kad to napravi Italija, Španjolska, Francuska, sa poljoprivrednim proizvodima? Ostat ćemo bez hrane. I zato je dobro da govorimo o proizvodnji hrane u RH, zato je dobro da osiguramo da se zasije svaki hektar u ovom trenutku u RH. A podsjetio bih na neprovedbu Zakona o poljoprivrednom zemljištu, nema natječaja, ugovori o zakupu i koncesiji ističu i mora se nać i osmislit model kako zasijat svaki hektar da se produži valjanost tih ugovora do daljnjeg, kao i da se oslobodi poljoprivredne proizvođače plaćanja zakupa i koncesije u 2020.g. Lijepo je čuti ovdje da se svi slažu oko toga da tržnice su prozor u svijet za naša male OPG-ove i da, treba ih otvoriti. Ne, nije trebalo ih ni zatvarat po nama iz HSS-a, mogli smo osmislit modele kao i kod trgovačkih lanaca da se prilazi jedan po jedan, da se drži razmak, a na otvorenom smo, sigurno ne bi naši OPG-ovi i proizvođači nastradali. I želim ovdje javno čestitati gradu Vinkovci koji je dijelom otvorio tržnicu sa zatvorenim onim adventskim kućicama koje je dao na korištenje našim OPG-ovima i na taj način omogućio direktnu komunikaciju naših malih proizvođača sa svojim kupcima jer nisu svi kadri osigurati Internet prodaju i organizirati dostavu. Pa kad već o tome govorim, znači pod hitno treba otvoriti tržnice i osigurati naravno kontrolu da ne dođe do zaraze, da postoji siguran razmak, ali ono gdje treba tražiti, a to traže naši poljoprivredni proizvođači su, dio njih se organizirao da prodaju svoje proizvode putem pošte. Zašto se hrvatske pošte ne bi odrekle poštarine na te pakete hrane koju naši proizvođači šalju svojim kupcima? Evo, to je jedan od prijedloga gdje bi se mogle te mjere popraviti i to bi sigurno pomoglo našim malim OPG-ovima, a ne da zatvaraju poštanske urede kao što su to napravili u Baranji, pa evo i u Brodsko-posavskoj županiji je zatvoren područni ured u Slavonskom Kobašu, u Zapolju, to nije put kako se čuva poljoprivreda u RH. Hvala.
Ovime smo došli do kraja slobodnih rasprava. Rasprava br. 7., poštovani kolega Mirando Mrsić u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, današnja moja riječ ide ka svim onim radnicima koji su danas na čekanju, koji imaju probleme sa tim da dobiju plaću koju je država isporučila poslodavcima jer država nije sigurna kako će kontrolirati isplatu potpora poslodavcima za subvenciju dijela plaće. Samo u ožujku tu će potporu koristiti oko 96 000 poslodavaca za 560 000 radnika, država će poslodavcima na njihove žiro račune iskrcati u ožujku 2,27 milijardi kuna, a negdje u travnju odnosno u svibnju će sjesti još dodatnih 2,4, 24 milijarde kuna. No, hoće li baš svi radnici dobiti subvenciju od države veliko je pitanje. Jednako kao što je i pitanje što će biti sa onim radnicima čije su plaće niže od minimalne plaće jer Vlada je zaboravila da u Zakonu o minimalnoj plaći postoji klauzula da kolektivnim pregovaranjem se može ugovoriti minimalna plaća koja je i 5% manja od one koja je propisano od strane države. Poslodavci cijelo vrijeme tvrde da je to pomoć njima, a ne radnicima, što pokazuje da onaj put kojim je krenula Vlada je bio potpuno pogrešan jer je trebalo radnicima isplatiti ta sredstva na njihove tekuće račune. Puno je načina kako poslodavci izvrgavaju ovaj dobar, dobru metodu Vlade i dobar instrument kojim je Vlada pokušala sačuvati radna mjesta, pa recimo neki poduzetnici uzimaju sredstva od države za radnike koje su već otpustili. Neki poduzetnici isplaćuju samo plaću koju primaju od države, a iako su u mogućnosti isplatiti punu plaću. Neki poduzetnici potporu koju isplaćuje država dijele između sebe i radnika, neki poduzetnici uzimaju sredstva od države i za radnike na dugom bolovanju, to je zato što država nije kontrolirala koliko kome isplaćuje nego jednostavno je iskrcala sredstva na žiro račune poslodavaca bez ugovora i ono što se sada vidi u HZZ-u je opći kaos da se jednostavno ne zna kome su isplaćena sredstva, a s druge strane s obzirom da je to dovelo do problema u isplati, postoje još uvijek poslodavci koji su aplicirali u ožujku za ovu potporu, a iz HZZ-a nisu dobili nikakav odgovor, da li će dobiti potporu ili neće dobiti potporu. Neki poduzetnici vrše pritisak na radnike da potpišu dodatak Ugovora o radu kojim će ugovoriti plaću u visini one koju država daje jer će im se smanjiti broj radnih sati, mada će raditi puno radno vrijeme. I neki radnici i rade ono što, neki poduzetnici rade ono što su radili i do sada, zastrašuju radnike da ne smiju dati otkaz jer će morati državi vratiti iznos potpora. Ministar rada i mirovinskog sustava Aladrović sindikatima je poručio da od njih očekuje partnerski odnos i moli ih da dostave konkretne podatke o malverzacijama i nepravilnostima ako ih imaju. Umjesto da Vlada kontrolira kako se troše naši novci, jer to su novci svih nas koji uplaćujemo u proračun, ministar Aladrović moli sindikate da kontroliraju što se događa u tvrtkama. Još jedna ideja koja sada se javila je da državni inspektorat krene u kontrolu isplate sredstava radnicima. Međutim, zaboravilo se da državni inspektorat nema nikakvu nadležnost nad ovim isplatama jer se radi o državnoj potpori i inspektorat nema nikakvu mogućnost da to kontrolira, to bi trebao kontrolirati HZZ, a oni niti imaju kapaciteta, niti ljudi koji bi mogli kontrolirati ovako veliki broj isplata i potpora koji idu, koji ide radnicima. Očito da je bio najbolji način da se transferiraju sredstva na žiro račune radnika jer na taj način ne bi trebalo nikoga kontrolirati jer se zna kome, kome to ide. Sadašnja izjava zadnja da će se objaviti lista poslodavaca koji primaju potpore je jedan dobar potez, međutim, on neće riješiti problem jer je pitanje ko će provjeravati poslodavce i ko će otkriti da je, da li su potpore ispravno korištene. Opet se pledira na hrabrost radnika, a znamo da su radnici u tom dijelu u podređenom položaju i ovo govori samo da ova ideja koja je bila dobra na kraju će se izroditi u loše [[Upadica: Hvala vam]] postupanje Vlade.
Izvolite gospodine Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Evo, kolegice i kolege u ime HSS-a i Demokrata prije svega još jednom, jedan veliki pljesak za sve djelatnike u javnom zdravstvu, bolnicama, policiji i svim onima koji su na prvoj crti obrane od bolesti Covid-19, ali evo želim obzirom da se pozivamo na zajedništvo vas pozvati da damo jedan veliki pljesak i za naše seljake i za naše poljoprivredne proizvođače koji su u ovom trenutku na njivama koji evo, pred njima je najzahtjevniji posao ove godine, a to je proljetna sjetva. I mislim da zaslužuju jedan veliki pljesak jer svi se slažemo da bez proizvodnje hrane mi ne možemo osigurati prehranu svog stanovništava onda ni osigurati zdravlje svim stanovnicima lijepe naše. I zato jedan pljesak za njih, a pogotovo pljesak za poljoprivrednu, vidimo da više brine o poljoprivredi Europska komisija nego naša Vlada i naša ministrica jer ovih dana je povjerenik Europske komisije za poljoprivredu gospodin Wojciechowski pozvao sve ministre poljoprivrede da budu aktivniji u zaštiti i pomoći svojim poljoprivrednim proizvođačima i ponudio im je novih 6 milijardi EUR-a za potpore ruralnom razvoju koje može ići do 17 milijardi EUR-a za onaj dio što još do sada nisu povučena sredstva. Osigurat će im ta sredstva za potpore ruralnom razvoju i traže od naših ministara pa i od naše ministrice da programiraju nove mjere i da požure sa aplikacijom na postojeće mjere jer sredstava ima. Pa je moje pitanje i nas iz HSS-a čini li išta naša Vlada i naša ministrica da se ova sredstva povuku i da se omogući poljoprivrednim proizvođačima da i oni prežive ovu krizu i da zasiju svoje njive i da proizvedu hranu za sve nas. Gdje smo tu, poduzimamo li išta? Nedavno je evo prije pola sata ministar Marić rekao da obiteljska poljoprivredna gospodarstva imaju mogućnost da također koriste mjere da se jave u banke za likvidna sredstva i da premoste svoje poteškoće i da ih malo prijavilo, pa ih poziva. Pa upravo smo mi to iz HSS-a govorili, da OPG teško može u banci dobiti sredstva jer su to uglavnom za njih prekomplicirane odnosno teško ih banke prihvaćaju kao poslovne partnere i predlagali smo da ide to sa izravnim potporama selu i poljoprivredi jer najmanje je kroz ove mjere Vlade je dobila poljoprivreda. Ministrica je nekih 52 milijuna kuna izdvojila za potpore poljoprivredni plus 2,5 milijuna za interventni otkup. Pa pitamo evo kako će se pomoći proizvođačima cvijeća koji su u velikim problemima, koji nisu imali kome prodati svoje proizvode, što je sa proizvođačima vina koji nisu prodali prije Uskrsa skoro ni jednu butelju vina i na koji način će se pomoći da se zasije svaki hektar poljoprivrednih površina u Hrvatskoj. A evo dodatno ovih dana i jučer i prekjučer i prije 14 dana jedna elementarna nepogoda, mraz je vjerojatno odnio veći dio ovogodišnjeg uroda našim voćarima. Znamo da sredstava za elementarne nepogode ima jako malo u predviđenom državnom proračunu, pa je pitanje da li će se uopće moći pomoći poljoprivrednim proizvođačima, pa evo sad su i voćari u velikom problemu. Da ne kažem da se kasni sa onih najavljenih 20 skladišnih kapaciteta hladnjača diljem RH, o tome se naglo zašutjelo, a to je bilo neophodno da se uskladište naši proizvodi poljoprivrednih proizvođača i evo još bih jednom ponovio u ime HSS da je bilo suludo po nama zatvarati tržnice i direktnu prodaju naših obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava na tržnicama, naknadno se evo prihvatila naša sugestija i otvorile se tržnice, ali vidimo sada da su postavljene strože mjere za poslovanje i prodaju poljoprivrednih proizvoda na tržnicama nego u trgovačkim lancima. Očito da ovoj Vladi i ministru nije bitna poljoprivredna proizvodnja hrane i naši poljoprivredni proizvođači nego evo uvoz i uvozni lobiji. Jučer sam evo ministru Berošu također rekao da je sramota za Hrvatsku da mi nemamo vlastite proizvodnje zaštitnih maski i opreme za zaštitu zdravstvenih djelatnika i da se to može i mora organizirati sa domaćim obrtima, poduzetnicima i gospodarstvenicima koji su se i sami javili i da se može ta proizvodnja osigurati i razviti i u RH. Ključno je dakle u sačuvanju radnih mjesta, kupujmo domaće, kupujmo hrvatsko, omogućimo našim poljoprivrednim proizvođačima da mogu zasijati, da mogu proizvoditi ne sad 3 ili 6 mjeseci daljnjih, 3 do 5 godina mi moramo osmisliti modele financiranja poljoprivredne proizvodnje i osigurati dostatnost hrane za svo stanovništvo u RH. Hvala.
Hvala lijepa.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Mirando Mrsić, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče. U vrijeme korona krize, njen zdravstveni krak polako ustupa glavno mjesto ekonomskim posljedicama ove krize, diljem svijeta se sve više pitamo kako će izgledati ekonomska slika naše planete ove i nekoliko narednih godina, kave će posljedice biti za radna mjesta, na primanja radnika, kako ćemo se ponašati u svakodnevnom životu. U jeku takvih rasprava, u Hrvatskoj je glavna tema postalo zatvaranje 30-ak restorana i caffe barova. Od 100-tinjak koliko ih se prilagodilo uputama Ministarstva turizma i pokrenulo posao u pripremi i izdavanju hrane prilagođeno takvim uvjetima. Takvu bezosjećajnost i bahatost, pravo orgijanje inspektora koju smo mogli pratiti kod zatvaranja restorana i obrazloženje iz usta glavnog državnog inspektora je nezabilježena, nezabilježeno vrijeđanje svakog čovjeka u našoj zemlji. Inspektor visokog stola je pokazao svoje lice, lice svoje stranke i svog inspektorata. U ovoj raspravi neću se pretjerano osvrtati na njegov lik i djelo iz dalekih '80.-tih jer to nema smisla, neću trošiti previše niti na ocjenu osobe koja je bila prvi glavni inspektor koji je za sadašnjeg inspektora rekla da mu ne bi dala ni da mu bude šofer. To je problem stranke, problem HDZ-a koji su postavili Andriju Mikulića za glavnog inspektora. Zadnjih dana RH bruji o zatvaranjima restorana radi bizarnih razloga u vrijeme gospodarske krize izazvane pandemijom koronavirusa. A upravo slučaj u Zagrebu s visokim stolom na javnoj površini je zaslužio jedno veće i značajnije, značajniji pogled javnosti. Smiješne su riječi glavnog državnog inspektora kako im je cilj, nije cilj ići represivno prema poduzetnicima, ali poštivanje zakona i zaštita zdravlja su osnovne i primarne zadaće pri čemu Mikulić navodi kako je to visoki stol ugrozio zdravlje bilo koga. Već 3 dana Mikulić razmišlja i smišlja kako opravdati postupanje inspekcije, a nikako da nađe opravdanje za postupanje inspektora. Upozoravao sam sa ove govornice da će doći do problema u funkcioniranju jednog velikog i glomaznog represivnog aparata poput državnog aparata, poput državnog aparata jer je to preveliki glomazni aparat da bi bio efikasan. Tada nas je HDZ uvjeravao da će inspekcije bolje funkcionirati, da će biti na usluzi poduzetnicima u ispravljanju pogrešaka. Uvjeravali smo ih da su na pogrešnom putu jer će uz postavljanje ovakvog sustava dovesti do još većih problema u radu inspekcija. U ovom trenutku ne znamo tko je u pravu, dal je u pravu državni inspektorat ili je u pravu Ministarstvo turizma. Državni inspektorat nije osnovan da bolje radi nego da na čelo tog inspektorata dođe jedna osoba, Andrija Mikulić. Glavni državni inspektor našao se na mjestu najveće političke moći samo zato što je u HDZ-u. Čelnici su HDZ-a ponovno poslali građanima vrlo jasnu poruku da se ne žele suprotstaviti korupciju i nepotizmu. Novi ustroj inspekcija nije riješio probleme koji se javljaju u državnom inspektoratu. Dapače, korona epidemija je pokazala da su te, ti problemi jako, jako veliki. Naime, jučer su restorani ponovno otvoreni, a otvoreni su zato što je Plenković shvaćajući problem koji raste naredio Mikuliću sredi to kako znaš i umiješ. A što se promijenilo u 3 dana? Ništa, osim direktne naredbe premijera državnom inspektoru. Ako je zatvaranje bilo po zakonu, naredba premijera je direktno kršenje zakona, a ako nije bilo po zakonu tada u državnom inspektoratu treba biti sankcija i treba biti smjena. Andrija Mikulić samo je još jedan u redu tipičnih HDZ-ovih kadrova, od afere uhljebnica, zatim problema sa upisivanjem nekretnina u imovinsku karticu do propitivanja medija o zapošljavanju njegove supruge u HŽ Pružnim građevinama i utjecaju Andrije Mikulića u studentskom centru. No, sve to nije problem premijeru Plenkoviću kad ga je postavio za glavnog državnog inspektora. Upozoravao sam s ove govornice da u državama liberalne demokracije nije ovo uobičajeno da na čelu represivnog aparata bude osoba sa stranačkom iskaznicom i tako visoko u političkoj hijerarhiji. Zadnje afere glavnog državnog inspektora postavljaju pitanje ono što smo i uvijek sa ove govornice tražili da nam se odgovori njegovih kompetencija za glavnog državnog inspektora i pitanje da li može rukovoditi tako jednim velikim sustavom. Vrijeme je da podnese ostavku i prepusti rukovođenje nestranačkoj i kompetentnoj osobi. Hvala lijepo.
Hvala.
Sada je na redu Klub zastupnika HSS-a i Demokrata, poštovani kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, poštovane kolege. Na upit Stranke Demokrati o Mikulićevoj uzurpaciji Studentskog centra u Zagrebu javio se onaj tko se nije trebao javiti, al nema ni glasa, ni poruke od onih koji su trebali odgovorit na ta pitanja, a to su Andrija Mikulić i Blaženka Divjak. Odgovorio je sanacijski upravitelj Studentskog centra Mirko Bošnjak, čovjek koji je na to mjesto postavio Andrija Mikulić uz pomoć Milijana Brkića. No, stigle su reakcije sa brojnih strana, a posebno su bile one koje su dolazile od studenata koji su redom zahvalili na otvaranju ove teme uzurpacije studentskog centra od strane HDZ-ove podružnice iz Pešćenice. I ovim se putem zahvaljujem svim studentima na njihovom javljanju i na, ali i na novim brojnim prilozima o životu pod koronom i hodajućom aferom. Iz tih brojnih novih priloga o liku i dijelu Andrije Mikulića otvorila se jedna posebno zanimljiva tema koja je bila zajednička u skoro više od pola javljanja studenata. Prisilno, kaotično i neorganizirano iseljavanje studenata ili njihovih osobnih stvari, knjiga i tehnike iz Studentskog doma „Cvjetno naselje“. Naime, o čemu se radi? Kad je potres uzdrmao Zagreb prije mjesec dana, Mikulić i njegovi jataci iz studentskog centra su brže bolje ponudili premijeru Plenkoviću da će riješiti problem smještaja onesrećenih Zagrepčana na način da se oni smjeste u studentskom centru. I na prvi pogled se to činilo humano i vrlo korektno. Međutim, postavlja se pitanje zašto se iseljavalo studente umjesto da se otvore vrata praznih hotela u Zagrebu koji će još dugo biti prazni ili gdje su svi oni silni prazni stanovi u vlasništvu Grada Zagreba gdje se moglo useliti četveročlane obitelji, a ne u male, u studentske sobice. E sad kad popuštaju mjere koje ograničavaju kretanje u zemlji, studenti se počinju vraćati u svoje studentske sobe i tu nastaju problemi. Studenti se, naime, nemaju gdje vratiti, a i ne znaju gdje su im stvari. Zašto se sve ovo događa u studentskom centru kojeg je posvojio Andrija Mikulić i HDZ-ova podružnica Pešćenica? Iz vrlo jednostavnog razloga. Političko postavljanje nesposobnih i podobnih koji onda ne odgovaraju svom ministru i ministrici Divjak već političkom mentoru Andriji Mikulić, a kad imate mentora kao što je Andrija Mikulić, onda je sve jasno, interes je na prvom mjestu, al ne interes studenata već odabrane ekipe iz sprege Pešćenica, Mikulić i njegove kumsko obiteljske stranačke vratije. I još tu se ostavlja još jedno veliko pitanje. Što radi studentski zbor? Jesu li kupili sinekurama, sitnim poklonima ili obećanjima o boljoj budućnosti? Nije ih ni čuti, ni vidjeti ovdje sa ove govornice i pozivam da se jave i da kaže svoje mišljenje, kažu svoje mišljenje o ovoj aferi koja se već dugo valja u studentskom centru. A kad vi nećete, ja ću postaviti slijedeća pitanja Andriji Mikuliću. Kako ste zaposlili u studentskom centru člana HDZ-ove Pešćenice, koji je sada drugi čovjek te ustanove, na mjesto pomoćnika za rad studentima, da čovjek u životu nikad nije imao nikakav dodir sa studentima Sveučilišta u Zagrebu? Kako ste zaposlili člana HDZ-a koji je bio nositelj na izbornoj listi u Mjesnom odboru Prepuštovec? Jeste li naložili zapošljenje osobe koja je bila visoko na izbornoj listi HDZ-a na izborima u Vukomerecu? Kakva je bila vaša uloga o zapošljavanju osobe bez radnog iskustva na mjesto koje to zahtjeva internim pravilima? Tko je i kako zaposlio vašu snahu u rektoratu Sveučilišta u Zagrebu? Kakva je to bila trgovina s jednim od prorektora Sveučilišta u Zagrebu? Je li možda za uzvrat ste dali nalog studentskom centru da zaposle nekog rođaka spomenutog prorektora? Tko je i kako zaposlio sina vašeg svekra? Postavljam i pitanje ministrici Divjak imajući u vidu da ste dobili sve ove informacije o zapošljavanju u Studentskom centru u pismima zaposlenika i studenata, zašto niste ništa poduzeli? Kako je moguće da je poslovanje Studentskog centra kako se hvali sanacijski upravitelj Mirko Bošnjak 24 godine u plusu s povijesnim rezultatima, a vi nikako da završite sanaciju. Čuvate li leđa Mikuliću i zapošljavanja il je nešto veće u pitanju? Ovog mog istupa danas ne bilo da je Ministarstvo znanosti i inspektorat štitio zakonitost rada i onemogućavao stranačko zapošljavanje i očiti nepotizam. I za kraj poruka premijeru Plenkoviću, predsjedniku HDZ-a kojem je bitniji interes stranke od interesa i funkcije države. Trebate li još priloga o liku i djelu Andrije Mikulića za smjenu tog glavnog inspektora [[Upadica: Hvala vam.]] izbor novog, stručnog i nestranačkog glavnog državnog inspektora. Hvala lijepa.
Sada je na redu kolega Mirando Mrsić u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata. Izvolite.
Poštovane kolegice. Idu izbori pa evo bili smo svjedoci da neimenovani izvori iz HDZ je u medije pustio priču i sličice iz lova na veprove u kojem je jedan od glavnih pucača bio glavni državni inspektor Andrija Mikulić. Prije dva tjedna sam s ove govornice govorio o nedopustivom ponašanju inspektorata na čelu sa Andrijom Mikulićem. Podsjećam, rekao sam i ponavljam, inspektor visokog stola je zatvarao restorane, a zbog toga što su stolovi bili postavljeni na javnoj površni, a to je radio samo zato jer radi posao koji ne zna raditi. I nakon pritiska javnosti, a posebice poduzetnika predsjednik HDZ-a je svom stranačkom kolegi naložio da hitno povuče neprimjerenu odluku o zatvaranju restorana kada se ljudi bore za svaku kunu prihoda. To je bio krunski dokaz promašenosti HDZ-ovog projekta objedinjavanje inspekcijskih službi pod kapom predsjednika zagrebačkog HDZ-a. U seriji afera Andrije Mikulića je hodajuća afera iz HDZ-ove kuhinje slijedio slučaj za zapošljavanjem njegove supruge u tvrtci Pružne građevine. Imamo tu i primjera o zapošljavanju kadrova Andrije Mikulića u Zagrebačkoj plinari i Zagrebačkim grobljima, a kruna svega je zapošljavanje u studentskom centru. A tek popunjavanje imovinske kartice čovjek se za neznanje opravdavao gotovo u stilu stranačkog kolege Lovre Kuščevića, da eto toliko hvala Bogu se ima pa je nešto zaboravio unijeti u imovinsku karticu. Zapošljavalo se šakom i kapom tako da su kadrovi sa Pešćenice premrežili studentski centar, Mirko Bošnjak sanacijski upravitelj studentskog centra dolazi iz HDZ -a Pešćenice, a poznat je među suradnicima po izjavi, mene je ovdje postavila stranka HDZ i ako imaš koga da za tebe intervenira neka mi se javi. Mario Župan također dolazi iz HDZ-a Pešćenice, Dragan Krasić predsjednik Sanacijskog vijeća Studentskog centra poznat je po tome što je kum Andrije Mikulića, Pere Semen je prijatelj Andrije Mikulića koji mu je zaposlio suprugu u svojoj tvrci, a Kristijan Rašić, Marija Lekter, Ivan Tomičić i Marina Estiš su zaposleni u Studentskom centru svi iz HDZ podružnice Pešćenica. Što je zajedničko svim ovim ljudima? Zajedničko je Andrija Mikulić, zapošljavanje bez javnog natječaja, neodgovarajuće kvalifikacije za radna mjesta, reklo bi se vjerodostojno. Ponovno pozivam predsjednika HDZ-a i ministricu obrazovanja da se uključe u raščišćavanje ovog mulja u Studentskom centru. Niste se oglasili niti na prozivanje medija, niti na govor koji sam ja održao u ovom Saboru. Ne odgovarate niti na otvoreno pismo Studentskog zbora Sveučilišta u Zagrebu u kojem studenti ukazuju na loše vođenje ovom ustanovom i neodrživo stanje u studentskom centru. Pozivam studente da glasno kažu premijeru ono što ne želi on pročitati jel ne želi čuti niti vidjeti. Dragi studenti, recite što vas žulja u studentskom centru, poštujte socijalnu distancu, ali nemojte izgubiti želju za borbu za bolju, pravedniju i pošteniju Hrvatsku, a studentski centar je slika Hrvatske u ovom trenutku. A zašto toliko smeta Andrija Mikulić korijenski primjera HDZ-a kakav jest? Odgovor je savršeno jednostavan, HDZ je veliki i glomazni, represivni državni aparat kao što je Državni inspektorat umjesto neovisnoj i stručnoj osobi s iskustvom isporučio u ruke nestručnoj, neprikladnoj i aferama opterećenoj visokopozicioniranoj stranačkoj osobi. Andrija Mikulić je sve ono što glavni državni inspektor ne bi smio biti. Glavni državni inspektor je najbolje zaštitno lice HDZ-a, stranke čiji je nesuđeni predsjednik Davor Stier više puta rekao da je glavni problem HDZ-a nepotizam i korupcija, a postavljanjem i sada zadržavanjem sada Andrije Mikulića nakon serija afera Andrej Plenković pokazuje što za njega znači vjerodostojno. HDZ je pod Plenkovićem ostao vjeran svom putu korupcije i nepotizma. Nema bolje Hrvatske sve dok se likovi poput Andrije Mikulića mogu biti na pozicijama na kojima ne trebaju biti. Njegov izbor za državnog inspektora bio je sumrak pameti, a njegovo daljnje zadržavanje na ovom mjestu je čisti politički sunovrat. Idu izbori dragi građani, gledajte i vidite tko može osigurati bolju budućnost, jer sasvim sigurno da sa HDZ-om ovakvim kakav je nema budućnosti jer je obraz davno već izgubio. Hvala lijepa.
Stajalište HSS-a i Demokrata iznosit će gospodin Željko Lenart.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo s obzirom da je danas teška tema, ozbiljna ja ću malo na ne ozbiljniji način, ali ne do kraja neozbiljno. Počet ću svoj slobodni govor s jednim vicem, a vicevi izlaze iz naroda i narod kroz njih govori ono što ustvari misli. Znači u jednom selu živio je gospodin Mujo, tako kao mlad nije volio ići u školu, ali se znao snalaziti i tako on jednog dana ide prskalicom po selu prska po cesti, po kućama, po vrtovima, njivama ljudima je to bilo čudno pa su pozvali policiju. Pita njega policajac, jel gospon Mujo što ti prskaš to uokolo? Kaže on, pa krskam sredstvom protiv krokodila. Kaže, ali gospon Mujo ovdje nema krokodila vikne policajac iznenađen. Pa naravno da nema kada ja prksam. Na to reče policajac, onda ću ja to učiniti da to bude obvezno da svi moraju prskati jer ne bi bilo dobro da nam ovdje dođu krokodili i pojedu djecu. Nije prošlo dugo, cijelo selo je od Muje kupovalo sredstvo protiv krokodila, prskalo sve uzduž i popreko, osnovan je čak i stožer za krizne situacije koje je davao mjere i upute o provođenju i praćenju prskanja kojih su se svi morali pridržavat, unatoč bi ako ne bi dobili bi velike kazne. Mujo se od prodaje tog sredstva za prskanje brzo jako obogatio, postao tajkun, a k tome još dobio oreden zbog zaštite djece, čak je i na ulazu u selu osvanula tabla Mujino selo prijatelj djece. Svaki dan u 14,00 sati stožer je objavljivao gdje i kada i koga je u selima pojeo krokodil. Nekome je to sredstvo koje je to Mujo smućkao uništilo kukuruz, nekom bi ubilo kravu, nekome bi dijete oboljelo od čudne bolesti, ali sve je to naravno bilo puno manje štetno negoli da krokodili pojedu djecu. I nitko nije smio ništa ni posumnjati, a kamoli pitati i istraživati jer bilo je nepobitno da od kada se u selu temeljito prska nije viđen niti jedan krokodil. Svaku večer izlazili su seljani na ogradu i pljeskali Muji koji je riješio veliki problem krokodila u njihovom selu. HDZ-ov stožer je uništio korona virus u rekordnom roku. A kako i ne bi kada su uništili cijelu državu, imunološki zakon, rasprodali najvažnije i najvredniju imovinu RH i dalje to čini. I nadam se da ono o čemu smo danas raspravljali, a to je izbor nove državne odvjetnice, glavne državne odvjetnice da će i to biti tema kojom će se ona baviti da mi konačno saznamo tko je to prodao i za kolike novce. Naravno i ovo je vic. Živio stožer.
Osma rasprava, Klub zastupnika HSS i Demokrata i kolega Vlaho Orepić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, poštovani sugrađani, ako sam išta naučio u ovo kratko vrijeme bavljenja politikom je to da od loše ili gore politike je gore samo nepostojanje politike. Tu ne politiku vidimo svaki dan i čujemo svaki dan i ona nam poklapa sve ono što vrijedi u ovoj državi. Svaki dan slušam na jedan način politiku koja se zasniva na osobnoj diskreditaciji političkog protivnika, neargumentirano, brutalno, svakako, to je jedno ništavilo i ljudsko i političko koje se događa u političkom prostoru. Svaki dan slušamo pazite ovo, je li možete zamisliti da vam Bero bude premijer, jel ti znaš čovječe tko je Krešo Beljak, takve stvari slušam. Pa ljudi moji, Bernardić je predsjednik najveće oporbene stranke, a Krešo Beljak je gradonačelnik najuspješnijeg grada u Hrvatskoj kojeg bira 70% njegovih sugrađana. I on je predsjednik jedine stranke u Hrvatskoj, jedine stranke u Hrvatskoj koji ima potpunu političku dubinu tog hrvatskog identiteta u ovom trenutku i to je istina. Osobno se mi slagali ili ne. Pitanje zašto se nikad nitko nije pitao zašto premijer može biti netko tko nije vodio ni ogranak svoje stranke prije nego što je postao premijer? Imamo te nekakve činjenice, jer se pitao može li biti premijer netko tko je na čelu stranke koja je optužena za kaznena djela i koja se sad na vlasti drži samo zbog suradnje sa visoko kompromitiranim Bandićem? To su činjenice. Zašto se to nitko ne pita je li može takav netko biti premijer. Oćemo li na tu razinu spuštat politiku? Ili da se uhvatimo još teže teme koja je teža i od korone, jer nas čeka očito na jesen i nedostatak snabdijevanja hranom odnosno možda i glad jer nećemo se imati s čime snabdijevati, je li može biti premijer netko tko je na čelu stranke koja je omogućila to da nam nedostaje 50% mlijeka, koja je omogućila da nam nedostaje 50 odnosno 60% mesa, voća i povrća 50 do 60%, koja je omogućila da uvozimo 3,3, milijarde nečega što ne proizvodimo, a možemo proizvoditi. Je li to moguće, trebam li težiti takvim vođama? Je li prihvatljivo to da bude premijer netko tko je na čelu stranke koja je ispraznila 200 sela u Slavoniji? Pravo pitanje za koga je to ispraznila? Koja kontrolira DORH, koja je omogućila jedan Agrokor, koja je omogućila, koja je prokockala INU, koja je odgovorna zato što imamo 52% mirovina ispod prosjeka, ispod razine siromaštva u RH, koja je omogućila da imamo 50% mirovina koje nisu uopće zaslužene, je li to nešto što trebamo aplaudirati i da li je to nešto čemu trebamo dati glas da i dalje vodi ovo društvo? Drage kolegice i kolege, poštovani sugrađani, ono što je bitno jeste da vodite računa tko i šta vam predlaže i da li je to taj netko što vam to predlaže, da li je to uopće provedivo. To je vrlo bitno u ovom trenutku prepoznat jer istina je samo ono što osjećate na vlastitoj koži a ne nužno ono što čujete i vidite. To što osjećamo na vlastitoj koži je loše, to boli. To vrijeđa zdrav razum čak, to što osjećamo na vlastitoj koži. Zato sam na strani onih koji žele to mijenjati jer sam svjestan potrebe okupljanja, okupljanja da jednostavno maknemo to što nas je dovelo u takvu situaciju. Želim da odmah rad i znanje budu isplativi u ovoj državi, želim da se ukinu odmah porez na reinvestiranje, na sredstva koja se reinvestiraju, želim da se smanje porezi odnosno da se poljoprivreda i sa realna proizvodnja u ovom trenutku, odmah ali odmah učini isplativom. To su koraci, to je politika kojom se trebamo baviti. Želim se boriti za solidarno društvo u kojem će svatko moći učiti liječiti se i biti jednak pred zakonom, bez obzira jel ima novaca za to ili nema, to su politički ciljevi. Jednostavno, ovi izbori će biti u znaku micanja, nefunkcionalne, bahate, rasipničke države, HDZ-ove države i stvaranja nacionalne hrvatske države, to je činjenica. U tom tragu se trebamo i sa tim ciljem se trebamo okupljati. Hvala lijepo.
Hvala vam.
Sada je g. Mirando Mrsić koji će govoriti ispred, ispred HSS-a i Demokrata. HSS? [[Upadica iz klupe: i Demokrati]] Idemo HSS i Demokrati, dobro.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Nisam se mislio javit za izražavanje stajališta, al me kolegica Lukačić potaknula da kažem par riječi oko toga obzirom da sam ja bio prvi koji je krenuo sa izradom Zakona o poticanju zapošljavanja osoba sa invaliditetom u vrijeme dok sam bio ministar, da sam ja bio ministar koji je uveo po prvi puta kvotno zapošljavanje, da sam bio ministar koji je uveo i određene kazne onima koji ne zapošljavaju osobe sa invaliditetom i onda je stvoren taj fond kojem je bio cilj da u prvom redu potakne otvaranje novih radnih mjesta za osobe sa invaliditetom, da se prilagode njihova mjesta, radna mjesta, da se omogući otvaranje zaštitnih radionica i da se financira njihovo, njihov rad. I obzirom da naši poslodavci nisu baš tako ažurni kao europski poslodavci da su im puna usta, puna usta osoba s invaliditetom, ali kad treba nešto napraviti onda nisu ništa, taj fond se počeo lijepo puniti i ovaj stav gđe. Lukačić da nije bilo programa, pa se to nije bilo, nije moglo trošiti, čiji je to problem? Nije problem onih koji, znači nije problem osoba sa invaliditetom jel oni sami, kao sami ne mogu to napravit, nego je problem Vlade, problem resornog ministarstva koje je trebalo poticati tvrtke da te novce troše, trebalo je to, kao što je sada, helikopterom su bacani novci i onima kojima i treba i ne treba, ovdje je trebalo natjeravati poslodavce da koriste te, ta sredstva iz tog fonda. I nakupilo se lijepih sredstava u tom fondu i šta je Vlada napravila? Uzela je to osobama sa invaliditetom i neće im nikad vratiti. Dakle, ovih pola milijarde je otišlo ovako. Ja sam pitao ministra, a i tu je državna tajnica, da nam podastre tvrtke kojima su ti novci otišli. I ja ću povući svoju diskusiju ako je tih pola milijarde otišlo osobama sa invaliditetom. Međutim, pogledao sam listu, u prvih 100 tvrtki koje su dobili najveće novce od države za očuvanje radnih mjesta, nema tvrtki sa osobama sa invaliditetom, niti gledajući strukturu tih tvrtki nije za očekivati da su one, imaju osobe sa invaliditetom. Dapače, neke od njih su uplaćivale u taj fond i de facto vi njima sada vraćate, a uzeli ste najslabijima kojima ste mogli i ono što je HDZ napravio, uzeo je osobama s invaliditetom kako bi kupio glasove na izborima i to je sad činjenica, možete se, ja znam da kolegica Lukačić to mora zbog stranačke stege raditi, ali budite pošteni i prema osobama s invaliditetom jer vam se, udruge vam se bune. Možda one koje su pod vašom kontrolom ne, ali druge udruge koje nisu se itekako bune. Buni vam se javnost. Ne, u vrijeme krize ne uzimate onima koji su najslabiji, osobe s invaliditetom su ugrožene na tržištu rada i tih pola milijardi koje je uzeto neće spasiti ekonomiju. Ali će uništiti i onu dobru priču koju smo govorili oko zapošljavanja osoba s invaliditetom. I tu je na djelu ta surova trgovina HDZ-a sa izborima ovdje jer ovdje je samo je pitanje izbora. Niste to trebali raditi. U onom trenutku kada ste to stavili u zakon, ja sam znao da ćete to napraviti. Ali, da je bilo pameti da stanete na loptu i da nađete sredstva negdje drugdje, ne bi to trebali raditi. Ali, jasno, odlukom ministra potezom pera, potpisom, ta sredstva su otišla u zrak i nisu otišla onima kojima su trebali, to je, sramite se što ste to napravili. Jer to niste trebali raditi, ta sredstva su tamo bila, stajala godinama i neka su stajala jer su to sredstva koja omogućavaju da se zapošljavaju osobe sa invaliditetom kojih ionako imamo malo na tržištu rada. Ono što je loše iz svega ovoga da je to učinjeno na teret najslabijih, HDZ je uzeo najslabijima i to je ta sramna trgovina sa izborima, [[Upadica: Hvala.]] surova trgovina sa izborima, [[Upadica: Hvala vam.]] koju HDZ vodi.
Kolega, kolega Mrsić. Završili smo sa iznošenjem stajališta kluba zastupnika u predviđenom vremenu.
Sada je na redu g. Davor Vlaović koji će iznos stajališta Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Evo, u jučerašnjem rebalansu ono što je posebno zazvonilo da se smanjuju sredstva za realizaciju projekata, projektu Slavonija, Baranja i Srijem i to za preko 30% sredstava i sigurno da moram u ime građana Slavonije i Baranje i Srijema reći da smo razočarani, da mi koji stvarno smo očekivali puno od tih projekata ne možemo prihvatiti ovakvo smanjenje sredstava za provedbu projekata u Slavoniji. I, nadam se da, da će to Vlada uvidjeti i već ovih dana kad budu išli kroz Slavoniju da će im ljudi zviždati zbog toga. A i ovo što je bilo dosad realizirano projekata, ono što je ključno, nema novih radnih mjesta, nema povećanja životnog standarda i dalje je, čim se sad otvore granice, je prisutno iseljavanje iz Slavonije, Baranje i Srijema. I ono što također želim istaknuti da je i Ministarstvo zaštite okoliša i energetike smanjeno rebalansom proračun za 430 milijuna kuna, znači nema novca za vodoopskrbu, vodoodvodnju, pročistače, za zbrinjavanje otpada. A evo i juče i prekjuče je opsadno stanje u općini Davor zbog odlagališta otpada Baćanska koja je po drugi put u 10 dana gorilo, da svaka čast vatrogascima Orebice i Davora koji su to uspjeli ugasiti, al je činjenica da je strašno bilo zagađen zrak sa gustim crnim dimom iako načelnik i ekipa tamo kažu da nije bilo opasnosti i ugroze za stanovništvo, ljudi su bili uplašeni i zvali su i nas u sabor i zvali su i policiju i sve koji su odgovorni, traže informaciju o tome zašto je došlo do požara, koliko se tamo smeća dovozi, otkud se dovozi, a navodno se dovozi iz Splita, iz Varaždina i svih drugih krajeva iako je to trebalo bit samo odlagalište za općinu Davor i susjedne općine kako bi se sanirala divlja odlagališta otpada. Također je evo jučer primijećeno i spuštanje te zagađene vode jel se očito ogromna količina vode utrošila na sanaciju požara i ta voda je isticala u obližnje vodotoke, u kanale i u rijeku Savu i bilo je, primijećeno je čak i uginulih riba, pa sam danas uputio ministru Ćoriću dopis, tražim da pošalje vodopravnog inspektora i da o nalazu i utvrđenom stanju izvijesti mene i javnost. I svakako da uz ovo treba i određeni ljudi biti odgovorni, mislim da uprava komunalnog poduzeća mora otići, mislim da i načelnik općine koji štiti stalno treba otići, a i sam ministar Ćorić je na ovaj problem već 4.g. upozoravamo. I naravno, moram se dotaći i poljoprivrede i proizvodnje hrane. Evo ministrica je imala video konferenciju i Europa je svjesna da je potrebno proizvoditi hranu, osigurati samodostatnost proizvodnje hrane za svoje stanovništvo, a RH što tu čini? Ništa, mi i dalje bilježimo pad proizvodnje, ništa se ne rješava kroz zemljišnu politiku, zakon je donešen, natječaja nema, nije ni 50-tak hektara dosad kroz Ugovore o zakupu i koncesiju dato našim poljoprivrednim proizvođačima, ali je prenešena koncesija na grupu Forte Nova i slično. Naši poljoprivredni proizvođači vape za poljoprivrednim zemljištem jer nema proizvodnje bez okrupnjavanja i bez poljoprivrednog zemljišta nema ni proizvodnje hrane u RH. A porazno je da i ovo malo proizvodnje, primjerice u svinjogojstvu imamo sad strašan problem u naše 3 županije slavonske, evo preko 2500 svinja tovljenika težih od 120 kg nemaju ljudi kome prodati, morat će poklanjati da nemaju daljnji trošak i štetu. Ministrica je obećala interventni otkup, otkupljeno je svega nešto malo mljeka, a što je sa svinjama, što je sa junadi koji također ljudi nemaju kome prodati? Kako će, misli pomoći vinarskom sektoru? Jel proizvođači vina nisu prodali nijednu butelju zbog ove krize. A zamislite, 500 cvjećara u RH u grupi je izrazilo nezadovoljstvo i s pravom svega milijun kuna potpore za proizvodnju cvijeća u Hrvatskoj. Šta ćeš s milijun kuna na 500 proizvođača? Pa to je smiješno, bolje da nije dala ništa. I ono što je važno da interpelacija koju smo uputili prema Vladi i ministarstvu da se podnese zahtjev za moratorij na prodaju državnog poljoprivrednog zemljišta strancima još tri godine i dobili smo informaciju usmenu ovdje u Saboru da je pokrenuta procedura, ali evo bit će raspušten Sabor, mi nemamo povratnu informaciju da li je stvarno podnesen zahtjev, hoće li biti odobren ili će nakon odlaska ove Vlade stranci moći kupovati državno poljoprivredno zemljište u Hrvatskoj zbog neaktivnosti ministrice i cijele Vlade. Evo u ime svih poljoprivrednih proizvođača tražim poseban fond za sufinanciranje poljoprivredne proizvodnje jer bez toga nećemo podići proizvodnju hrane u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala i vama.
Sljedeći klub zastupnika je onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Drage kolegice, drage kolege. Danas je raspuštanje Sabora, to je surova poruka Zagrepčankama i Zagrepčanima koje je uz covid-19 pogodio i potres, da ih je HDZ zaboravio i prepustio mešetarima nekretnina. Podizanjem ruku za ulazak u novi izborni ciklus HDZ je i njima i nama pokazao da mu je briga o ostanku na vlasti najvažnija, a ne briga za stradale. HDZ ovom žurbom u izbore gubi se prava funkcija Sabora koji bi trebao biti glas naroda, a ne politička tržnica foteljama. I svatko tko danas podrži HDZ ne bi smio više gledati u saborska vrata s Markova trga, a kamoli ikad više kročiti u ovu sabornicu. Katastrofalna je činjenica što su HDZ i gradonačelnik Milan Bandić preko HNS-a počeli se loptati oko jasnog definiranja Zakona o obnovi Zagreba nakon potresa. Još je žalosnije što je glavni grad jedne članice EU sada već dva mjeseca u ruševinama i nije ni blizu saniranja potresa, a kamoli sustavnom rješenju obnove. I svijet nas prati, čak su i zemlje sa puno manjim stupnjem razvoja efikasnije reagirale na ovu ugrozu. Uostalom da ste mi saborske zastupnice i zastupnici koji će danas zapravo glasati protiv obnove Zagreba došli kao liječniku sa uznapredovanom bolesti, vjerujte ne biste htjeli da vas loptam po odjelima, htjeli biste jasnu dijagnozu, hitnu sanaciju i rješenje svog zdravstvenog stanja. Danas 57. dan nakon potresa Zagreb nema ni jasnu dijagnozu ni gotovu hitnu trijažu, još manje sustavno rješenje obnove, a izgovori korona je, tražimo najbolje rješenje su izgovori koje i kod malog djeteta neće proći, a neće proći ni u Zagrebu sigurno. Pokažite bar malo ljudskosti jeste li svjesni svi koji sada sjedite u ugodnoj fotelji da građanke i građani u centru Zagreba i epicentru oko Markuševca i dalje nemaju krov nad glavom, dobrim dijelom žive u iznimno nestabilnim građevinskim objektima, a pojedini objekti su stvarna prijetnja svakom tko prođe pored njih. Zaboravite i na turiste u Zagrebu još dugo. Zagreb će se zaobilaziti u širokom luku i još bi neodgovornije bilo da nam se netko ozlijedi, ne daj Bože da neko strada od cigle ili žbuke. Drage građanke i građani, ako imate želuca pratiti današnje raspuštanje Sabora pred malim ekranima, ovu jednu žalosnu, sramnu sjednicu Sabora, reći ću vam da nisam siguran da će vaše vapaje stvarno čuti većina u Saboru. Kao liječnik mogu vam reći da samo precizan kirurški rez pomaže. Ovdje je vaš glas precizan kirurški nož kojim možemo ukloniti zloćudnu političku trgovinu koja nam je godinama prepreka na putu k razvoju i napretku Hrvatske. Birajte odgovorno kako ćete koristiti svoj glas, kako bi bili što precizniji u uklanjanju ove političke trgovine. Pozivam sve one koji su danas u Saboru i prešli su na tamnu stranu, ako imalo sila treperi u vama nemojte podržati raspuštanje Sabora prije nego donesemo Zakon o obnovi Grada Zagreba. Pitajte struku, struka zna, sanacija Zagreba nije nemoguća misija, a sa zakonom o obnovi se ciljano čeka i odgađa se pomoć našim građanima i građankama. S druge strane kao liječnik odgovorno tvrdim da još nismo ušli u fazu u koju sa sigurnošću možemo reći da je korona pandemija u jenjavanju. Hrvatske građanke i građani nisu spremni za siguran izlazak na izbore, imamo još dosta osoba u samoizolaciji koji neće moći ispuniti svoju građansku dužnost. Stožer civilne zaštite iznimno je politiziran, on više nema takvu snagu, on je dio PR mašinerije. Ovo nije više pitanje jel neko politički spreman na izbore ili ne, ovo je pitanje da razumno, odgovorno i ljudski odgovorimo na ugrozu koja je sada pred nama. Govorimo o zdravlju naših ljudi koja je osovina državnosti, održivosti ekonomskog razvoja, govorimo o Zagrepčankama i Zagrepčanima koji moraju imati jasnu sliku kada će i pod kojim uvjetima njihov dom biti saniran. No nije bitno hoće li se izbori održati za dva ili tri tjedna ili mjesec ili dva, složimo odgovorne prioritete kao glas naroda u ovoj sabornici, pokažimo glas razuma birajmo odgovorno Zakon o obnovi Grada Zagreba i kvalitetno praćenje utjecaja gospodarske aktivnosti ne dajmo da nas HDZ opet prevari.
Hvala.
Mogu reći, mogu reći, a onda ćemo početi, onda će počet ići vrijeme, koji će iznosit stajalište Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, g. Lenart izvolite.
Zahvaljujem, poštovani potpredsjedniče, evo ja sam seljak i moram priznati da više gluposti na jednom mjestu nego što je sad Glasnović rekao nisam nikad čuo, o poljoprivredi nema pojma. Evo danas ću govoriti o Sisačko-moslavačkoj županiji, nalazu revizije o Sisačko-moslavačkoj županiji u kojoj je na čelu župan Ivo Žinić i Roman Rosavec, članovi HDZ-a, ljudi koji se hvale da su veliki domoljubi, ali rade sve suprotno i velika su sramota i to je HDZ-u. Planirani proračun u Sisačko-moslavačkoj županiji je bio 824 milijuna, na kraju godine u rebalansu ga podižu za 73 milijuna na 897 milijuna, a onda u Izvješću o izvršenju taj proračun je ostvaren sa 660 milijuna tj. 26% manje, realizirano je 721 milijun, znači potrošeno više nego što je prihodovano. Izvorni proračun Sisačko-moslavačke županije za 2018.g. je 195 milijuna kuna, što je 13% manje nego za godinu prije iako su porezi bili 67% viši nego godinu dana prije toga. Ono što je problem u ovoj županiji su velike nepravilnosti, pa kaže revizija da je dio prihoda u iznosu od 5,7 milijuna kuna što se odnosi na lovo zakupnine, koncesije za pravo lova, donacije, nije utrošen namjenski, županija je primila i predujme od 3,5 milijuna kuna za projekt edukativno prezentacijskog centra za razminiravanje, minsko zagađenih površina koji također u 2/3 nema izvješća u što su … [[Govornik se ne razumije]] utrošeni, utrošeni su u druge svrhe. Manjak prihoda je prenesen iz 2017. 22 milijuna, 20 milijuna manjka je nastalo u 2018.g. što je 43 milijuna kuna manjka. Obveze su iskazane u iznosu na kraju godine od 85 milijuna i 237 tisuća kuna. Županija je trgovačkom društvu Simora doznačila 3,5 milijuna kuna za što ta agencija Simora nije dostavila izvješća kako treba, dostavila je samo za prvi kvartal i na kraju godine, ali u, nije dostavila dokumentaciju sa ugovorima i računima o izvršenim poslovima, znači ne zna se na što je potrošeno. Javna nabava u ovoj županiji se provodi ovako, postupci jednostavne nabave u iznosu od milijun kuna nisu u potpunosti nisu provedeni prema odredbama županijskog pravilnika, nije osnovano stručno povjerenstvo za provedbu postupka, službenici koji su provodili postupke nisu potpisali izjavu o postojanju ili nepostojanju sukoba interesa, pozivi za dostavu ponuda nisu upućeni nijednom gospodarskom subjektu i nije pribavljena niti jedna ponuda. Evo vidite kako se troši novac u Sisačko-moslavačkoj županiji, županija koja je najsiromašnija od svih županija u RH. Županija je koncem 2018. imala 10 službenih vozila, za vozila se vode putni radni nalozi i listovi koji se ovjeravaju mjesečno. Putni radni listovi za dva službena vozila, a očito se radi o vozilima župana i dožupana ne sadrže podatke o datumu putovanja, broju putnog naloga, imena i prezimena vozača, stanju brojila kilometra prije i nakon povratka, vremenu polaska i povratka, relaciji, broju osoba koje se provode, troškovima nastalih u vremenu putovanja, uzimanju goriva, pranja i drugoga i potpis vozača, te se ne može potvrditi tko je i za koje potrebe koristio službeno vozilo i jesu li troškovi nastali korištenjem vozila opravdani. Još jednom ponavljam, Ivo Žinić član HDZ-a, pitam premijera Andreja Plenkovića, što će poduzeti sa ovakvim županima, evo danas je netko govorio da županije treba ukinuti, ovakve županije koje se ovako ponose odnose prema novcu poreznih obveznika, a siromašne su, svakako treba ukinuti, ovakvi župani su sramota RH i stranke kojoj pripadaju. Ovo je samo dio nalaza revizije, nažalost zbog vremena ne mogu više toga iznesti, još ima problema i u bolnici Sisak koja je jedna od najlošijih bolnica, koja nema niti 50% popunjenosti kreveta, bolnici kojoj nisu plaćeni lijekovi, gdje su zbog nebrige župana i dožupana dovedene u takvu situaciju da svi izbjegavaju ovakvu bolnicu pa čak i liječnici bježe iz nje. Još jednom pozivam predsjednika HDZ-a da se pobrine o svojim županima. Hvala.
Vrijeme isteklo. Hvala vam. Idemo sada na 9. raspravu, poštovani kolega Davor Vlaović u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. U našem narodu kažu „Svako zlo za neko dobro“ i nije sve tako zlo. Međutim evo ovo zlo, epidemija koja se širi svijetom izazvana korona virusom je pomogla našem premijeru u obrazloženju zašto razrješuje ministra zdravstva gospodina Kujundžića i istina je da on nije bio fokusiran na rad ministarstva niti je bio fokusiran na kvalitetu zdravstvene zaštite. Istina je da se s ovim neće riješiti problemi u zdravstvu i da novog ministra osim što je dobro da najavljuje uvođenje Hitne helikopterske službe što je HSS ovdje u Saboru govorio o tome i uložio je amandman da se uvede hitna helikopterska služba u RH, tada je to aktualna većina odbila, a evo sad vidimo oni izlaze s tim prijedlogom. Dobro je da se pomaci radi, međutim ostaje i problem neisplaćenih plaća i prekovremeni radni sati liječnicima, nedostatak liječnika, liste čekanja na preglede, nabava medicinske opreme, dostupnost zdravstvene zaštite, problemi u domovima zdravlja, nedostatak liječnika obiteljske medicine. Niz je problema i nije dovoljan samo ovaj helikopterski desant nego jedan ozbiljan pristup. I želim novom ministru puno sreće da uspije u tome jer to očekuju pacijenti i građani od njega. Međutim, jedan novi virus se je pojavio na sceni pogotovo koji prijeti kvaliteti života i dostupnosti svih onih životnih potreba stanovnicima Slavonije, Baranje i Srijema. Naime, prošli tjedan smo lijepo čuli da je u pripremi preko 500 milijuna investicija u izgradnju željezničke pruge od Novske – Nove Gradiške prema Vinkovcima i Vukovaru. Što smo pozdravili. Međutim, evo imam ovdje pismo i zahtjev stanovnika, više od 300 stanovnika sela Gornji i Donji Crnogovci i Laze jer onaj koji projektira tu novu modernu prugu kojom će vlakovi ići značajno brže i biti sigurniji u tom projektu nema niti nadvožnjaka, niti podvožnjaka na lokalnoj cesti koja spaja ova tri naselja koji život znače ovim stanovnicima, koja spaja ta naselja sa matičnom općinom Staro Petrovo Selo, koje im život znači jer oni tom cestom i liječniku i u općinu i u školu i u crkvu i to tako od 13. stoljeća. Preko 300 stanovnika i to je uglavnom poljoprivredni kraj, ima više od 5-6 farmi mladih obitelji koje su tu ostale, preko 750 u tovu, više od milion litara mlijeka proizvedu, nekoliko stotina svinja, više od 100.000 kljunova peradi se proizvede tu. I sad zbog toga što je skupo napraviti nadvožnjak ili podvožnjak nekome u Hrvatskim željeznicama bi ta sela treba ići do matične općine Staro Petrovo Selo ili prema Novoj Gradiški ili prema Slavonskom Brodu 20 km duže. A pogotovo je problematično da tu gravitira preko 100, 1.000 hektara državnog poljoprivrednog zemljišta koji oni obrađuju. Kako će oni svojim radnim strojevima doći do tih njiva? Je li netko vodio računa o tome? Ili ga je nekakav virus pomutio u projektiranju. Pa je pitanje u ime tih 300 stanovnika da li je to stvarno tako, pogotovo što nisu dobili odgovor u lokalnoj općini, lokalni čelnik tamo kaže ma šta se sekirate to će doći u realizaciju za 10 godina. Toliko lokalni moćnik iz vladajuće koalicije vjeruje u vlastite, u vlastitu Vladu i vlastite ministre i investicije na tom području. Ali to će jednog dana doći ako ovako ostane i ako se ne čuje glas tih stanovnika koji žele ostati tu živjeti. I sramotno je da je već 2 godine prošlo da ti stočari koji tamo nemaju dovoljno zemlje čekaju raspisivanje natječaja. Pa je pitanje što radi Ministarstvo poljoprivrede, što rade jedinice lokalne samouprave, zašto se ne raspisuju natječaju za državno poljoprivredno zemljište? Jer nemoguće je okrupniti svoj posjed, razviti proizvodnju, ako nemate osnovni resurs, a to je poljoprivredno zemljište. Ili se čeka da stranci steknu pravo kupnje državnog poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj pa da se proda strancima jer nam ministarstvo još uvijek nije stavilo u saborsku raspravu naš zahtjev da se pokrene procedura, da se uvede još dodatne 3 godine zabrane prodaje državnog poljoprivrednog zemljišta strancima. Očito je da ova Vlada radi u korist stranog kapitala, očito da ima više virusa koji su im pomutili razum, da ne vode brigu o kvaliteti života građana u Slavoniji, Baranji i Srijemu i da se s pravom stanovnici Crnogovaca, Laza i drugih naselja boje za kvalitetu života i izgleda da će morat, ne zbog ovog virusa, nego i zbog ovakvih projekata iselit sa tih područja.
Hvala, hvala vam.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Započinjemo sa izjašnjavanjem klubova i nezavisnih zastupnika. Prvi na redu danas poštovani kolega Mirando Mrsić u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Zdravstveni sustav je pred kolapsom i još jedan ministar zdravstva je otišao, ali građani imaju i dalje lošu zdravstvenu skrb. Prvi smo u Europi po smrtnosti od raka, ljudi umiru, a naš zdravstveni sustav je sve lošiji. Hrvatski koronavirus je rak, nije to virus koji stiže iz Azije nego to je rak u Hrvatskoj i ono što jasno treba reći da o tome ne pričamo dovoljno i da vladajući zatvaraju oči nad tom činjenicom. Jedan ministar je otišao, ali ostao je dug bolničkog sustava od 9,4 milijardi kuna i jasno je da je sustav pred kolapsom. A pad zdravstvenog sustava iz godine u godinu se ubrzava i postojat će sve teži. Procjene zdravstvenog troška u Hrvatskoj su potpuno nerealne, iako produženje životnog vijeka ukazuje na eksploziju zdravstvenog troška mi na to u Hrvatskoj nismo spremni. Trošimo nerealno, sustav nam je u organizacijskom kaosu, bolnice su nam u kroničnom deficitu, gledamo kako javni sustav propada, održavamo nelogičnu strukturu troškova u zdravstvu i čekamo da nam neko drugi da rješenje, ali rješenje neće pasti s neba. Hrvati su među vodećima u Europi po smrtnosti od karcinoma, liječenje nas puno više košta nego prevencija, ali o tome Hrvatskoj danas nitko ne govori. Većina ljudi u Hrvatskoj koja je oboljela od raka, rak je otkrila slučajnim odlaskom liječniku, na dijagnozu bolesti većina je čekala 3 do 6 mjeseci, a početak liječenja nakon dijagnoze mjesec dana. Poražavajuća je činjenica da u Hrvatskoj 31% oboljelih od maligne bolesti u trenutku postavljanja dijagnoze već je imalo metastaze. Kasno postavljane dijagnoze kada se rak već proširio na druge organe problem je na koji se stalno upozorava jer ranije otkrivanje donosi veću sigurnost i mogućnost izlječenja. Osim lutanja kroz sustav osoba oboljela od raka ima i različitu šansu za preživljenje ovisno o mjestu stanovanja. Ako ste u veliko gradu ili njemu gravitirate tad ste u prednosti u odnosu na one oboljele koji žive u manjim sredinama gdje je onkološka zaštita bitno manja. Prevencija i briga za zdravlje su nešto što je važno da administracija za i promovira. Treba reći da je Nacionalni plan protiv raka negdje tu kod nas, definiranjem reže bolnica koje dijagnosticiraju i liječe rak te s kakvim rezultatom je nešto što ćemo vrlo brzo imati. Dokument je taj koji se godinama radio i još ga se dulje čekalo i trebalo bi promijeniti način liječenja raka u Hrvatskoj. A ono što također je bitno da ovaj nacionalni program neće zaživjeti ako iza njega ne stoji financiranje. Financiranje zdravstva trebalo bi biti direktno povezano sa glavnim identificiranim zdravstvenim rizicima stanovništva, a to je u svakom slučaju rak. Ako nakon usvajanja ovog nacionalnog plana ne bude slijedila i konkretna financijska sredstva, tada će to ostati samo mrtvo slovo na papiru. Ako borbu protiv raka baziramo na privatnim klinikama i dijagnostičkim uređajima, nacionalni plan će javne novce pretočiti u privatne džepove. U zdravstvu treba vrlo jasno odvojiti privatno i javno. Postalo je normalno da zbog dugih lista čekanja i loše organizacije sustava plaćamo skupu dijagnostiku privatnicima. To će se nastaviti ako zdravstveni sustav ne postavimo kao nacionalni prioritet. Ministar Beroš koji raspolaže sa najvećim proračunom u povijesti hrvatskog zdravstva preko 30 milijardi je izjavio citiram: „Niti jedna zemlja na svijetu nije bogata da se temelji na javnom zdravstvu, stoga većina kombinira javno i privatno zdravstvo“. Iz ovih rečenica vrlo je jasno da HDZ i ministar Beroš nemaju namjeru razdvojiti javno od privatnog zdravstva. Posljedice zdravstvenih politika su fatalne, odnose ljudske živote. Okrenite se oko sebe, pogledajte koliko imamo oboljelih od raka. Druge zemlje se protiv ove bolesti bore prevencijom i jačanjem sustava, a samo mi imamo ideju da dodatno privatiziramo sustav. To je politika ove Vlade, politika HDZ-a i nebrige Plenkovića i njegovih ministara za zdravstvo. Privatizacija zdravstva nije rješenje, ona je problem koji će mnoge hrvatske građane stajati prava na liječenja i zdravstvenu zaštitu. Zato ne privatizirajte zdravstvo.
Sada je na redu Klub zastupnika HSS-a i demokrata, poštovani kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Hrvatska je prema Ustavu socijalna država ali nažalost je socijalna država samo na papiru jer u stvarnosti Hrvatska zatvara oči pred velikom nepravdom prema zaštićenim najmoprimcima a koje je donesena zakonom u ovom Saboru 2018. godine. Naime, Zakonom o najmu stanova, zaštićenim najmoprimcima je odobreno da im se poveća zaštićena najamnina za 1,2 puta odnosno 120% godišnje. Porast računa za najamninu, zaštićenim najmoprimcima i do kraja 2023. g. kada će svi oni 1. rujna po sili zakona morati izaći iz svojih stanova, najamnina će porasti ukupno 600%. Na primjeru jednom možete vidjeti kako to izgleda, naime najamnina koja je od 1. 9. 2018. g. bila 500 kuna, danas 2020. je 1700 kuna a na današnji dan 2023. g. bit će 3500 kuna. Napominjem da ako usporedimo prosječnu mirovinu u 2018. koja je bila 2344 po projekcijama, 2020. ona će biti 2654 kune i iz toga je vrlo jasno da zaštićenim najmoprimcima, većina ih je u mirovini, nakon namirenja stanarine, ostaje 300 kuna za život. Što to u praksi znači? To znači da umirovljena profesorica s Pravnog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, 1. rujna 2023. mora na ulicu a njoj je stan dodijeljen na korištenje jer je bila na stambenoj listi fakulteta kao i tisuće drugih. Samo je njoj pripao konfiscirani stan a neki drugi su imali sreću da im je dodijeljen društveni stan i drugi su svoj stan mogli otkupiti a ona nije mogla jer Zakon o prodaju stanova to nije dozvolio. Profesorica nije u stan provalila, nije nikog izbacila, profesorica nije uzurpator, nije okupator kako sve te najmoprimce nazivaju predstavnici Hrvatske u Europskom sudu pravde. Ona je poštena znanstvenica koja će u petak, 1. rujna 2023. g. na ulicu. To je nepravda i to je ono što želimo upozoriti sa ove govornice. Odredbom članka prestaje 1. rujna važiti pravo zaštićenog najmoprimca te su se oni dužni iseliti iz stanova, to je rekao zakon koji smo donijeli u Saboru. Zaključak Hrvatskog sabora o mjerama za provedbu Zakona o najmu stanova od 13. srpnja 2018. godine zadužuje se Vlada RH da do 30. studenog 2019. donese program mjera za provedbu Zakona o najmu stanova, a Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja zadužuje se za izradu prijedloga navedenog programa. Vlada RH jest 27.12. donijela odluku o donošenju programa, ali iz obrazloženja je vidljivo da plana i programa nema, da stanova nema, a nema ni podataka o potrebnim potrebama niti podataka o socijalnom statusu. Iz svega toga navedenog je vrlo jasno da zakon koji je predložio HNS, a HDZ prihvatio nema šansi da se provede, a s druge strane zakon diskriminirajući jer će svim tim zaštićenim najmoprimcima dati nogu u dupe i izbacit će ih iz stanova jer ako pogledamo za one koji su zaštićeni najmoprimci u vlasništvu jedinice lokalne samouprave, tada će oni ostati u stanovima, a oni u stanovima, a oni koji su drugim dakle kojima nije vlasnik lokalna samouprava će nažalost morati izgubiti status zaštićenog najmoprimca i 1. rujna 2023. će na ulicu, zbog toga što Vlada ne čini svoje što bi trebala napraviti, Vlada zatvara oči pred ovim problemom. I još jednom želimo upozoriti da je to nešto što bi ovaj Sabor trebao jasno reći i ako je ikako moguće natjerati Vladu da tim ljudima omogući da 1. rujna 2023. ostanu u stanovima. Nažalost, samo jednom upišite se u HDZ, odaberite stranu na unutarstranačkim izborima i možda vam se problem riješi. Hvala lijepa.
Hvala vam.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, evo nekoliko riječi o …/nerazumljivo/… stanju u hrvatskoj poljoprivredi, na hrvatskom selu. Naime, Europska komisija i sve članice razgovaraju o novom proračunskom razdoblju, o novom financijskom paketu od 2021. do 2027., govori se da je prioritet EU zeleni plan, energetski neutralni kontinent Europa do 2050. i pravo je pitanje gdje je tu Hrvatska, gdje je tu budućnost hrvatskog sela i hrvatske poljoprivrede. U okviru zelenog plana, planira se smanjiti financijski okvir za financiranje zajedničke poljoprivredne politike. I većina europskih seljaka, pa bili su na kraju i prosvjedi u Berlinu, u okviru Europskog zelenog tjedna gdje su poručili da se nova zajednička poljoprivredna politika ne može graditi i planirati bez stava i mišljenja poljoprivrednih proizvođača. Nisu poljoprivredni proizvođači protiv zelenog plana, ali žele biti aktivni dionici toga i da ako već oni moraju, a moraju i hoće provoditi taj plan, da onda to bude i priuštiv plan za njih odnosno da oni mogu živjeti od toga, a s druge strane, da građani i potrošači imaju siguran izvor hrane. Jer vidimo sada što se događa sada na svjetskom nivou kad imamo jednu veliku krizu zbog koronavirusna kad pojedine proizvodnje trpe zbog toga što je ograničen pristup kineskom tržištu i realna opasnost postoji i kod proizvodnje hrane. I sigurno da mi obzirom da smo se odredili, da nam je poljoprivreda u okviru gospodarstva strateška grana gospodarstva to trebamo i našim lokalnim, nacionalnim politikama kao takvo pratiti i definirati. Pa je pitanje ima li uopće Hrvatska stav oko ovog pitanja? Naravno da je velika čast što mi sada predsjedavamo EU, ali problem je što u tom dijelu moramo biti neutralni. Međutim, iako moramo biti neutralni možemo i moramo imati svoj stav, da li smo za smanjenje financijskog okvira za financiranje poljoprivrede ili nismo? Mi iz HSS-a smatramo da moramo tražiti da hrvatski poljoprivrednici dobiju isti nivo ili čak i veći nivo sredstava jer i naša poljoprivreda zaostaje za konkurencijom iz EU i čudno mi je da u okviru tih razgovora Hrvatska nije izrekla svoj stav, a bivši ministar je obećavao da se hrvatskim poljoprivrednicima neće smanjivati izravna plaćanja i ukupni paket za mjere ruralnog razvoja. Očito da hoće, očito da je netko lagao ili Hrvatska nema stav. U okviru toga važno je i najvažnija je zemljišna politika jer nema proizvodnje bez resursa, bez poljoprivrednog zemljišta. Još uvijek nismo dobili u saborsku raspravu zahtjev HSS-a potpomognut sa 20 kolega iz drugih stranaka gdje smo tražili da se raspravlja ovdje u Hrvatskom saboru o podnošenju zahtjeva za moratorij na prodaju zemlje strancima još tri godine. Navodno je to ministarstvo uputilo u proceduru, ali mi ovdje to nismo dobili na raspravu i ja pozivam predsjednika Hrvatskog sabora da to čim prije stavi u proceduru jer se o tome mora očitovati i Hrvatski sabor, a mislim da je interes svih naših poljoprivrednika da se zemlja ne može prodavati strancima, bar još 3 godine, ako ne i duže. Također je sad velika rasprava oko potrebe izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Veliki su prigovori i od obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, prigovori su i od industrije pogotovo prerađivačke industrije i velikih proizvođača hrane u Hrvatskoj. Nisu zadovoljni i jedni i drugi sa zakonom i moglo bi se reći da je onda zakon dobar, ako nisu zadovoljni ni lijeva ni desna strana da tako kažem. Ali nije tome tako nego je problem što se zakon ne provodi. Trebalo je više od dvije godine da se zakon donese. Ja sam upozoravao da se kasni sa podzakonskim aktima, 19 pravilnika je trebalo donijeti, kasnilo se s tim i jednostavno programi raspolaganja koje su općine i gradovi uputili na suglasnost u Ministarstvo poljoprivrede još uvijek nisu svi odobreni. Odnosno točnije negdje oko 190 programa općina i gradova nisu dobili suglasnost Ministarstva poljoprivrede. A zašto nisu dobili? Sad se krivi načelnik, pa nisu načelnici i gradonačelnici za to krivi, nego Ministarstvo poljoprivrede koje nije napravilo jasna pravila, koje nije definiralo granice javnog vodnog dobra, koje nije definiralo koje su to čestice u obuhvatu Hrvatskih šuma. I tko trpi? Trpi hrvatsko selo i hrvatska poljoprivreda. Ako umre selo, umrijet će i Hrvatska, ne dozvolimo da nam ostane prava Hrvatska, ne dozvolimo da ostanemo bez proizvodnje hrane, opomenu nas je sada koronavirus, nadam se da nećemo ostati bez hrane, a sve ide k tome.
Hvala. Time smo iscrpili današnji dnevni red, pa ćemo završiti sa današnjim zasjedanjem. Nastavit ćemo ponovo u srijedu 19. veljače u 9 i 30 i prva točka bit će Konačni prijedlog Zakona o popisu stanovništva, kućanstva i stanova u RH 2021. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. broj 834. Želim vam ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 15,55 SATI. Sljedeći klub zastupnika biti će onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Nakon onih jutarnjih doza prepucavanje ko je Srbin, ko je Hrvat, nakon povreda Poslovnika i svega onoga što smo jutros slušali što je uobičajeno u ovoj točci dnevnog reda, ja bih upozorio na jednu stvar, samo sam očekivao da će svi zastupnici danas o tome govoriti, a to je epidemija korona virusa u Hrvatskoj i to je ono što bi trebalo sve zabrinuti u Hrvatskoj u ovom trenutku jer da podsjetim, nemamo cjepivo, ne postoji antivirusni lijekovi i jedine mjere koje možemo poduzimati su mjere sprečavanja i suzbijanja širenja epidemije. Naime, razloga za paniku nema, vidimo da u novinama da se kupuju maske, dezinficijensi, da se prazne police i ja sam očekivao da ćemo ovdje mi kao saborski zastupnici pozvati građane da slušaju što nam kažu ljudi koji o tome puno znaju, da ne širimo paniku jer mi smo zemlja koja je turistička zemlja, koja ovisi o turističkoj sezoni i mislim da širenju panike nema smisla. I jedna poruka mene kao liječnika je da je najvažnije prati ruke i to je najbolja mjera prevencije nastanka bolesti kada govorimo o bilo kojoj virusnoj bolesti. I ovdje kao medicinar i liječnik hoću ponoviti jedno jednostavno pravilo, a to je da ruke treba prati često, da ih treba prati najmanje 20 do 30 sekundi, temeljito sapunom i vodom jer je to najbolja prevencija i zaštita i prevencija i zaštita od infekcije sa virusima jer virus ulazi u tijelo kroz usta, oči i nos i stoga je najvažnije prati ruke. I to je ova poruka koju ja hoću danas sa ove govornice poslati, a to je da peremo ruke što možemo više puta na dan. Jer pokazalo se u istraživanjima, jedno veliko istraživanje Centra za prevenciju bolesti kaže da se učestalost epidemije odnosno širenje epidemije može smanjiti za 16 do 21% ako se peru ruke jer je virus na našim rukama, na rukohvatima, na stolovima i to je jedna efikasna mjera, a za ovaj korona virus čak kažu da negdje u 69% slučajeva možemo spriječiti širenje epidemije. Korištenje maski za lice, pisanje paničnih statusa na društvenim mrežama, moja poruka operite ruke i za početak će to biti dovoljno. No, ova infekcija korona virusom je pokazala još jedan problem u Hrvatskoj, a to je problem Imunološkog zavoda. Jer Hrvatska je očito digla ruke od Imunološkog zavoda i pitanje sada kada vidimo oko infekcije korona virusom da to nije pitanje koje ulazi u sferu zdravstvene zaštite nego već u sferu nacionalne sigurnosti. Otkad je počeo služiti privatnom interesu razvoj Imunološkog je stagnirao što je na kraju dovelo do potpunog prestanka proizvodnje, a Vlada ne pokazuje volju da se ta situacija što prije riješi na korist hrvatskog stanovništva. Danas kada se pojavljuju novi izazovi poput ove infekcije korona virusom, ali vjerojatno će nas u budućnosti čekati i neki novi izazovi, vraćanje Imunološkog zavoda u punu operativnu snagu je nešto što je Hrvatskoj važno više nego ikad. I ono što mi je žao, da zbog toga što smo uništili Imunološki zavod Hrvatska će propustiti priliku da stane uz bok zemalja koje rade na razvoju učinkovitog cjepiva za korona virus, a da imamo tu instituciju onda bi bili zajedno sa zemljama koje u ovom trenutku intenzivno rade na tome. Ovo je trenutak kada Vlada mora prestati sa ovakvom neodgovornom politikom i možda je ovo trenutak kada Vlada bi treba pokrenuti se i Imunološki zavod staviti na svoje noge. Još jednom suočeni s mogućom pandemijom virusa pokazuje se koliko je važno da imamo javni zdravstveni sustav, koliko god poteškoća imali imamo znanja kako odgovoriti na izazove samo moramo zaustaviti uništavanje javnog zdravstva, a Imunološki je dio tog javnog sustava. Zašto da čekamo da drugi razviju cjepivo, ako imamo Imunološki zavod. Hvala lijepo.
Hvala.
Gospodin Željko Lenart iznosit će stajalište Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege, ja bih govorio o nekim problemima koji su nastali vezano uz ovu priču oko korona virusa i ove prenaglašene panike i paranoje koja se širi RH. Neuobičajeno je da predsjednik Vlade izađe pred novinare i kaže imamo situaciju i govori o dva zaražena koji danas već jedan nema temperaturu i stječe se dojam da ovakva situacija stvaranja panike pretjerane vezano uz korona virus, odgovara jedino HDZ-u koja na ovaj način prikriva svoje unutarstranačke probleme koji se dešavaju oko njihovih izbora no nisu mi oni ovdje fokus, ovdje bi govorio o autoprijevoznicima iz teretnog prijevoza i putničkog prijevoza koji su mi poslali niz rješenja koje su dobili s obzirom da su bili u Italiji i da svakodnevno voze terete za Italiju, imaju višemjesečne ugovore, imaju obveze prema partnerima iz Italije i ono što se sada dešava, da su evo neki dan čekali 20 sati na ulazak u RH, kolona je bila dugačka 13 km što im stvara velike probleme s obzirom da imaju limitirano koliko mogu voziti i jednostavno ne mogu funkcionirat na taj način. Ono što je njihov problem je da su svi dobili rješenja na granici da se moraju javiti kod svog dežurnog epidemiologa radi zdravstvenog pregleda i radi nadzora kojim im se određuje od 14 dana. Znate li što znači 14 dana ne voženja za jednog autoprijevoznika koji ima jedan ili dva kamiona gdje on i obitelj to voze i opslužuju a svaki mjesec moraju platiti najmanje 10 000 kn davanja RH, 14 dana zbog toga što nisu zaraženi, nije im utvrđen niti jedan simptom, moraju stat, trpiti štetu i trpiti penale koje će imati zbog toga što ne poštuju ugovore sa svojim partnerima u Italiji. S obzirom da naši eminentni stručnjaci koji rade nažalost u inozemstvu a to su Đikić i Rudan, koji su i sami rekli da je ovo pretjerana panika koja se širi u RH, da priča oko korona virusa nije toliko opasna koliko ju napuhujemo, smatram a i apeliram na Vladu RH da resorna ministarstva da razmotre ove mjere koje naređuju autoprijevoznicima, da pokušaju s njihovim sindikatom i s njima sjesti i porazgovarati i vidjet na koji način se može kontrola vršiti vezano uz korona virus a da ti ljudi svejedno mogu funkcionirati i mogu izvršavati obveze koje imaju a i da mogu normalno funkcionirati njihove firme koje posjeduju kamione i koji se bave ovakvim prijevozom. Ljudi su očajni i tako su njihove cijene prijevoza na minimali i jedva funkcioniraju s tim cijenama prijevoza koje ostvaruju i ukoliko ih na ovaj način ćemo ih tretirati kao svakog normalnog putnika i stavljati ih 14 dana pod nadzor, vjerovatno će mnogi od njih propast, morat će zatvorit svoje firme, morat će prodat kamione kako bi podmirili obveze i normalno, trpit će i proračun RH zbog toga. Izgubljene ugovore koji se na ovakav način izgube nepoštivanjem je vrlo teško obnoviti i vrlo teško je s tim partnerima ponovno stupiti u nekakav korektan odnos. Zbog toga još jednom apel Vladi RH, razmislite, nađite mjere koje mogu zadovoljiti i zaštitu od korone ali i koje mogu pomoć prijevoznicima da funkcioniraju u javnom prijevozu, hvala.
Idemo sada na treću raspravu, poštovani kolega Mirando Mrsić u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici, u današnjem govoru želim ukazati na štetnost dosadašnjih mjera Vlade u području politike plaća i ukazati na način kako ne promišljena i ta štetna politika se odražava na loš socijalni položaj naših građana. U proteklo vrijeme smo mogli slušati hvalospjeve premijera i ministra Marića o benefitima 4 kruga porezne reforme, o tome kako će država rasteretiti građane, o tome kako će povećati plaće, ali očito nisu gledali kako će to dugoročno se odraziti na socijalnu sigurnost građana i što će to značiti u budućnosti za njihove mirovine, za njihov položaj onda kada odu u mirovinu. O štetnosti politike plaća već sam u više navrata govorio u ovom saboru i ukazivao na posljedice koje će takve štetne mjere porezne reforme zadesiti naše građane kad je riječ o socijalnoj sigurnosti jer nisu razrađeni mehanizmi kompenzacije i sprječavanja tih loših efekata na budućnost građana RH. Naime, isplata neoporezivih nagrada postala je pošast u Hrvatskoj, sve se može, sve što se može se isplaćuje kao neoporeziva isplata. Mnogi radnici koji su topli obrok imali u bruto plaći što je posljedično utjecalo i na njihove veće naknade za bolovanja, a onda posljedično i za njihove mirovine, no poreznom reformom ministar Marić je to izvukao iz bruto plaća i zamijenio ga neoporeziva prehrana. Postavlja se pitanje koliko je porezna reforma utjecala na poslodavce onih koji takvog instituta nemaju za svoje radnike da ga uvedu, a koliko je radnika izgubilo zbog svog smanjenja bruto plaće? No, štetna porezna politika nažalost ne utječe loše samo na radnike i buduće umirovljenike, kao što sam upozoravao već i na sadašnje umirovljenike. Naime, prema važećoj metodologiji Državnog zavoda za statistiku u statistički iznos prosječne bruto i neto plaće ne ulaze neporezna davanja koja je svojom reformom i široko ministar Marić uveo u Hrvatsku. Zbog navedenog razloga Vlada je shvatila da će joj to u ovo predizborno vrijeme biti loše jer će de facto onako kako je Državni zavod za statistiku računao plaću pokazati da, umjesto da plaća raste, da plaća pada, pa je sada prvo smijenio, Vlada je smijenila ravnatelja DZS-a jer očito nije slušao i nije želio raditi tu kreativnu statistiku koju sa sadašnjom ravnateljicom vidimo u DZS-u pa eto, odlučeno je da ćemo kao plaću u Hrvatskoj, u nju ćemo uključiti i ova neporezna davanja, samo sa ciljem kako bi slika HDZ-a bila veća, ali to nismo uključili dakle u ono što je važno, nije uključeno u izračun mirovine, odnosno u izračunu mirovine toga nema. No, ako Vlada toliko snažno zagovara takvu politiku plaća, onda bi bilo pošteno da se i ta politika plaća reflektira i na mirovinski sustav i to na način da se sadašnja formula za usklađivanje mirovina promijeni i da se u tu formulu onda uključe i ovi neoporezivi iznosi. Dakle, ne samo da Vlada izgleda lijepo pred građanima, nego neka izvoli to napraviti i za sadašnje umirovljenike pa ne bi bilo ovog porasta od 0,7% mirovina koje je Vlada najavila. U protivnom, naši umirovljenici neće vidjeti benefite povećanja, u navodnike, plaće naših radnika. Jednako tako, država bi trebala pokazati brigu za svoje umirovljenike jer kao što je i najavljeno, ona naša Cro kartica za turizam će na tu karticu će imati pravo radnici u radnom odnosu, obrtnici, djelatnici slobodnih zanimanja i poljoprivrednici. Ja plediram da Vlada u tu Cro karticu uključi umirovljenike na način da ti umirovljenici tu Cro karticu koriste za zdravstveni turizam. Dakle i dok se premijer bavi stimulativnim poticajima za naše iseljenike [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] vrijeđajući njihovo dostojanstvo, vrijeme je da napravi [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] nešto i za umirovljenike. Hvala lijepo.
Dobro, nastavljamo sa radom, znači iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika, prvi je g. Željko Lenart ispred HSS-a i demokrata, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Tema o kojoj moram govoriti ponovno u ovom Viskom domu je problemi u Sisačko-moslavačkoj županiji, način vladanja Ive Žinića i dožupana Romana Rosavca, odnos prema županijskim vijećnicima u županijskoj skupštini. Nažalost, županijski vijećnici su degradirani, omalovažavani na ... [[Govornik se ne razumije.]] županijskoj skupštini su čak vrijeđani i priječeno im je od strane župana Ive Žinića i Romana Rosavca. Ono što je zabrinjavajuće u Sisačko-moslavačkoj županiji a upravo se to na toj skupštini i primijetilo je da u trenutku kada je postavljeno pitanje načelniku PU Sisačko-moslavačke županije, g. Luki Pešutu, od strane oporbenih vijećnika, župan i dožupan su mu zabranili da odgovara na ta pitanja. Pa me sada zanima odgovor g. Božinovića koji bi trebao biti nadređeni načelnik u PU Sisačko-moslavačke županije, da li je stvarno on nadređeni ili je to župan? S obzirom na stvari koje se dešavaju u Sisačko-moslavačkoj županiji, na raznorazne malverzacije, sumnje i mnoge stvari koje se ne procesuiraju, počeli smo razmišljati o tome i sve je više dokaza da rad PU u Sisačko-moslavačko županiji kontrolira upravo župan Žinić. S obzirom da evo, i spomenuti župan je u manje od godinu dana napravio dvije prometne nesreće u kojima je oduzeo prednost, kud je razbio županijski auto, tu je i mogao nanijeti teške povrede onima s kojima je imao prometnu nesreću. U obraćanju ureda župana a i portala koji su pisali o tome, navodi se da je župan Žinić platio kaznu na licu mjesta pa se onda navodi između 3 i 7000 kuna, što postavlja sumnju da li je uopće platio i prema svemu tome, nema drugih sankcija za župana. Ja se pitam da li je župan Žinić jednak pred zakonom kao i svi mi ostali, on je recidivist, pitam policijsku upravu kako do sada nije ostao bez vozačke dozvole s obzirom da ponavlja kaznena djela koja je učinio? Sisačko-moslavačka županija jedna je od najsiromašnijih županija, jedna od dvije županije u kojima je više umirovljenika nego onih kojih su zaposlenih, županija iz koje je otišlo 18% mladih ljudi između 16 i 30 godina, županija koja tj. županijska uprava koja je planirala proračun od 900 milijun kuna a onda ga realizirala sa 660 milijuna kuna, preko 30% su promašili u svojim planiranjima iako su imali 40% veću naplatu poreza u Sisačko-moslavačkoj županiji. Župan Žinić je poznat i po tome da je prijetio novinarki Klancir preko policije, što ga opet dovodim u ovu priču vezano uz uredovanje i upravljanje policijskom upravom i ne znam dokle će takve stvari se događati i kada će premijer Plenković koji je predsjednik HDZ-a i Ivo Žinić je član HDZ-a i predsjednik županijskog odbora HDZ-a, do kada će on tolerirati ponašanje ovih dvoje ljudi koji pokušavaju uzurpirati vlast u Sisačko-moslavačkoj županiji gdje se ponašaju kao faraoni, prijete županijskim vijećnicima, ne daju im fonograme da mogu preslušati ono što se govorilo i da mogu to dati javnost na znanje. Ovakva županija je primjer zbog čega mladi odlaze, ovakva županija je primjer zbog čega treba ukinuti županiju. Hvala.
Sljedeći klub zastupnika je onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege. Vezano na aktualnu situaciju za ugrozu i Hrvatske i hrvatskog stanovništva od koronavirusa treba da, čestitati Nacionalnom stožeru civilne zaštite, svim javnozdravstvenim djelatnicima, svim sanitarnim inženjerima, svim policajcima i carinicima, koji evo, svakodnevno odrađuju dobar posao i dobro je da nemamo još uvijek velik broj zaraženih u RH i da uglavnom to, da virus nije u slobodnom protoku nego je uglavnom iz uvoza, kroz, od ljudi koji su se vratili iz europskih država u Hrvatsku i to je za pozdraviti. Za pozdraviti su i mjere koje je Vlada pokrenula u smislu sprječavanja širenja u populaciji virusa, kroz zatvaranje škola i fakulteta, ali naravno, moramo nekoliko riječi reći i o problemu u gospodarstvu. Naime, činjenica, bar to poručuju s terena, većina naših obrtnika, poduzetnika, pa i resorne komore, da hrvatska Vlada kasni sa mjerama i sa odlukom na koji način će pomoći hrvatskom gospodarstvu, EU je za predvidjela preko 25 milijardi eura. Njemačka je izišla sa konkretnim mjerama sa 12,5 milijardi eura, Slovenija je donijela konkretne mjere, Italija, mi još uvijek nemamo, evo, imamo samo naznake da se prati situacija i da će u narednim tjednima Vlada izići sa konkretnim prijedlozima. Ministar turizma je već najavio da su velike štete u turizmu, da booking je u padu pa evo samo na primjeru grada Hvara, da je do 1.6. otkazano preko 50% rezervacija. Znači štete su svakako u turizmu jako velike. Štete su velike kod tvrtki koje se bave transportom roba, kod tvrtki koje daju usluge, a obrtnici koji su izvoznici, pogotovo obiteljski, tvrtke, male tvrtke su u velikim problemima da, jedan dio čak za njih planira zatvaranje proizvodnje i otpuštanje radnika. Znači treba hitno i konkretne mjere i za turizam i za transportni dio i za usluge i za obrtnike i za poduzetnike, a ono što nas iz HSS-a zanima, gdje je ministrica poljoprivrede? Svi su se na određeni način oglasili, ona šuti. Da li u poljoprivredi nema šteta? Na koji način se planira pomoći poljoprivrednim proizvođačima da, sigurno će doći do određenih poremećaja u smislu mogućnosti kupnje sjemenja, sadnog materijala, obzirom da je pred nama sjetvena sezona, sezona sjetve. Da li će doći do problema u plasmanu proizvoda koji su trenutno prisutni na hrvatskom tržištu i opet upozoravamo na onaj dio da hrvatska ne smije biti ovisna o uvozu hrane. Ako je poljoprivreda strateška grana gospodarstva, ako je sigurnost naših građana važna, onda je važna i u smislu prehrane i pitanje je evo, na koji način mi možemo garantirati našem stanovništvu sigurnost prehrane ako nemamo dostatne hrane, proizvodnje hrane, ni u mlijeku, ni u mesu, ni u povrću, ni u voću. I da, ne treba širiti paniku, ali treba poduzeti konkretne mjere. Jedna od njih je i robne rezerve. Aktiviranje, da li će biti potrebe ili ne, ali ono ključno je pitanje što je često u povijesti bilo, da tih rubnih rezervi ima na papiru, a u praksi u skladištima nema roba. Sjetite se kako je u Đakovu, golubovi pojeli pšenicu. Imamo li mi te pšenice na zalihama i hoće li i dalje biti potreban uvoz, a sramotno je da u Hrvatsku uvozimo preko 60 tisuća tona smrznutom tijesta za pekarsku industriju. Što je sa domaćom proizvodnjom i da li je ikoga briga za proizvodnju hrane u Hrvatskoj, a vidimo da ministrica poljoprivrede šuti. Važno je istaknuti i probleme drvoprerađivačke industrije koja zapošljava preko 50 tisuća ljudi i koja je uglavnom izvozno orijentirana. Napravljeno je, državni klaster je napravio anketu od 145 svojih dionika, 60% njih je navelo da imaju smanjenje narudžbi. Strah ih je da će to se, taj trend nastaviti i sigurno da je i njima sad postaje veliki problem likvidnosti, zadržavanja postojeće zaposlenosti i opće planiranje daljnje proizvodnje, neki su već najavili daljnja otpuštanja radnika, a već manje tvrtke planiraju, ako ovo potraje i zatvaranje proizvodnje i otpuštanje svih radnika. Hitno je potrebna reakcija Vlade, resornog Ministarstva gospodarstva i Ministarstva financija jer moramo čuvati radna mjesta i omogućiti kvalitetan život naših građana u RH. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, evo u ime kluba HSS-a želimo još jednom čestitati i zahvaliti svima onima koji danas rade za nas, za sigurnost svih naših građana, znači svim djelatnicima u javnom zdravstvu, svim djelatnicima u medicinskim ustanovama, medicinskih sestrama, liječnicima, osoblju, naravno i policajcima i carinicima i svima onima koji rade. I želim čestitati naravno i svim našim sugrađanima koji odgovorno se ponašaju i prate upute nacionalnog stožera za civilnu zaštitu kao i županijskih stožera i može se reći da naši građani u većini dobro prate i da se korektno odnose prema predloženim mjerama i shvaćaju ozbiljnost situacije. I upravo zbog ovih radnika kojima sam čestitao, treba istaknuti sad i jedan problem koji se javlja a to je da dobar dio tih zaposlenih radi prekovremeno, radi danonoćno i evo tražimo da Vlada i kroz ove mjere vodi računa i o njima jer često nema zamjena, moraju ostat radit duže, često moraju raditi prekovremeno i vikendom i očekuju da za to budu i adekvatno i plaćeno. To je čak i mimo i ugovora o radu, mimo Zakona o radu i drugim propisima ali u ovoj situaciji to treba nać modele kako te ljude nagradit i platiti im za taj rad. Naravno treba reći da i ponovit ono što sam jučer rekao, da su ove mjere i na određeni način i zakašnjele, pogotovo za onih 500 radnika koji su već do sad dobili otkaz, a evo danas dobivamo puno poruka i mailova da i ugostitelji i drugi djelatnici u turizmu koji zatvaraju svoje objekte, otpuštaju radnike i da je pritisak i na Zavod za zapošljavanje a pritisak i na knjigovodstvene servise. I evo dobili smo jedan mail od Ceha intelektualnih usluga koji napominje da većina obrtnika koji su samozaposleni ili imaju nekoliko zaposlenih osoba u djelatnostima knjigovodstva, turizma, avanturističkog turizma, fotografskih usluga i snimanja, promidžbe i marketinga, čuvanja djece, igraonica i organizacije zabavnog programa i ostalih evenata. Oni su također u ovom trenutku bez posla i ne vide se u ovim mjerama i traže da RH i Vlada kroz ove mjere vodi računima i o tim samostalnim obrtnicima a ja bi tu dodao i o nositeljima OPG-a koji su samozaposleni na OPG-u, da se i za njih osigura ova minimalna plaća i da se po uzoru na njemačku Vladu oslobode plaćanja poreza i doprinosa. Ne da im se to odgodi jer oni to ne mogu nego da se oslobode plaćanja. Također je prijedlog ovog ceha da se odgode rokovi za predaju godišnjih financijskih izvješća jer je sad veliki pritisak na knjigovodstvene servise za odjavu i prijavu radnika, za konačna završna financijska izvješća veliki dio njihovih djelatnika ne mogu doći raditi zbog tog što nemaju kome djecu ostaviti jer vrtići ne rade, škole ne rade, ne maju kome djecu ostaviti i jednostavno su u velikim problemima i prijedlog je da u okviru ovih mjera se i odgode rokovi za predaju godišnjih financijskih izvješća i na taj način pomogne i gospodarstvu i ovom cehu. I naravno, kad je riječ o poljoprivredi i proizvodnji hrane, konačno je sad valjda svima jasno da bez proizvodnje hrane samodostatnosti u proizvodnji hrane, ne možemo imat sigurnost u državi i ne možemo imati onda ni perspektivu da imamo zdravo stanovništvo. I sigurno da u kontekstu toga treba organizirati proljetnu sjetvu i da je dobro da su ostale raditi poljoprivredne ljekarne međutim zaboravilo se i na mehaničarske radionice za popravke poljoprivrednih strojeva i trgovine rezervnih dijelova jer ne može proljetna sjetva bez rezervnih dijelova. Puče remen, treba promijenit filter, negdje se to mora kupiti pa predlažem da se i to ugradi u mjere a svakako kad je riječ o poljoprivrednom zemljištu, da treba zasijati svaki hektar, da je to sad prilika da robne rezerve ugovore proizvodnju za potrebe prehrane stanovništva RH, a ne da nam se dogodi da ostanemo bez zaliha, da ostanemo bez hrane i da nemamo dostatnost u pšenici, kukuruzu, soji, šećeru, a mlijeku da ne govorim, tako je velik problem i u svinjogojstvu, govedarstvu i sigurno da Vlada mora odrediti konkretnije mjere da nije dovoljno samo odgoditi plaćanja zakupa i koncesije nego da za ovu godinu treba osloboditi plaćanja zakupa i koncesije sve poljoprivredne proizvođače i osloboditi ih svih poreza i nameta. Hvala.
Hvala lijepa. Sada ćemo napraviti jednu stanku kako smo i najavili jer smo najavili da će u 12,00 bit glasovanje o svim do sada raspravljenim zakonima i onda prema tome nastavak je u 12,00 sati. STANKA U 11,21 SATI
Sada je na redu Klub zastupnika HSS-a i demokrata, poštovani kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, u prvom redu da izrazim divljenje svojim kolegama u zdravstvu koji se žestoko bore protiv koronavirusa i ovo danas što je zastupnik Pernar rekao je pljuska u lice svim tim radnicima, svim tim zdravstvenim radnicima, liječnicima, medicinskim sestrama, koji su sada na prvoj bojišnici borbe protiv koronavirusa. U ovo vrijeme kada se javljaju razni samozvani proroci, zastupnik Pernar je jedan od tih, jednog takvog imamo i ovdje i mislim da je to jasno treba reći i sa ove govornice. Jer želeći riješiti vlastitu taštinu, šalje poruke koje mogu zavesti građane. Nema nikakve znanstvene utemeljene, utemeljenog dokaza da vitamin C liječi koronavirus. To su rekli i kolege iz Kine koji imaju najveću tradiciju narodne medicine. Stoga ne slušajte šarlatane koji u ovoj opasnosti koja je sada pred nama žele samo politički preživjet. I to je poruka koju hoću poslati sa ove govornice. Vitamin C ne liječi koronavirus. Nažalost, kolegi Pernaru ja kao hematolog ne mogu pomoć, al možda neki drugi kolege u ovoj sabornici mogu. Ono što sada vidimo, vidimo da smo vrlo blizu da uhvatimo ovu epidemiju za vrat i da ju počnemo lomit. Međutim, ono što bi želio apelirati na Vladu je da mjere koje sada donose za spas gospodarstva moraju biti jednostavne, razumljive i jednostavne za provedbu. Stoga je potrebno da ovu birokratsku formu svedemo na minimum primjerice dug od 200 kuna je diskvalifikacijski element za isplatu pomoći ili odgodu porezne obveze i to nema nikako smisla u praksi. Molim ministara Marića da o tome povede računa. Veliki problem su i mjere za očuvanje radnih mjesta koje se odnose na mikro tvrtke zato što u mikro tvrtkama imate i radnika i poslodavca u istoj osobi. Zatvorili smo zelene tržnice i ribarnice, što će biti sa malim poljoprivrednicima koji nemaju osigurani ulazak u trgovačke lance. Da bi bili uspješni, moramo biti kreativni, a prije sve hrabri u ovim trenucima i ono što Vlada mora znati da osim rezanja na rashodovnoj strani proračuna mora upumpati sredstva u potrošnju. Stvaranje ozračja ekonomske nesigurnosti dovest će do velikog pada osobne potrošnje građanstva, a na tome, o ćemo svjedočiti vrlo brzo. Tvrtke koje u ovom trenutku imaju popunjene proizvodne kapacitete ili isporučenu robu za mjesec dana će imati trostruki problem, problem sa ugovaranjem novih poslova, problem sa naplatom potraživanja i veliki pad marži. Imat ćemo problem koji će se proširiti lančano na različite dijelove gospodarstva koji u ovom trenutku rade. Ovo je idealan trenutak da razvijemo Internet trgovinu sa dobrima i uslugama, uložimo u edukaciju, marketinške kampanje, omogućimo vaučere za reklamiranje usluga i proizvoda tvrtki i obrta koji mogu svoje poslovanje u velikom broju obavljati putem telefona i interneta. Svaka pomoć države je poslodavcima je dobro došla, ali ono što treba voditi računa da minimalac koji je sada aktualan nije najbolja mjera koja će dovesti do očuvanja radnih mjesta. Ministar Aladrović je umjesto preko aktivnih mjera politike zapošljavanja trebao taj problem ići rješavati preko Zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta jer bi te se potpore temeljile na plaćama radnika. Kriteriji za ostvarivanje subvencije moraju se odnositi na sve poslodavce umjesto na poslodavcima u nekim djelatnostima. Mnogi će manjak radnika koji će uslijediti zbog ukidanja brojnih linija putničkog prijevoza imati još većih problema u proizvodnji i neće moći uredno dolaziti na posao što će dovesti do daljnjih problema u proizvodnji. Pravo na subvenciju bi trebali imati svi oni koji su radnici poslali na čekanje, a ne oni koji su radnike poslali na korištenje godišnjeg odmora. Stoga pozivam ministra Aladrovića da redefinira ove mjere, a poruka građanima ne slušajte lažne proroke kao što je to [[Upadica: Hvala vam.]] /nerazumljivo/…
Idemo na zadnju raspravu. U ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, poštovani kolega Davor Vlaović.
Hvala predsjedniče HS, kolegice i kolege. U ime Kluba HSS-a i Demokrata, evo još jednom želim zahvaliti svim koji rade u Nacionalnom stožeru civilne zaštite, svima djelatnicima u bolnicama, u javnom zdravstvenom sustavu i treba da reći da je dio mjera koje je Vlada predložila i o kojima ćemo sutra glasovati je dobar i da je ocijenjen od strane gospodarstava solidan, da ne kažem neku drugu riječ jel još uvijek ima stvari s kojima nisu poduzetnici zadovoljni i traže još daljnje razgovore i poboljšanje tih mjera, a dio tih mjera, evo čuli smo danas i od predstavnika opozicije na što bi se trebale odnositi. Mi iz HSS-a smo rekli da su mjere zakašnjele i da nisu dovoljno konkretne i da smo u pravu to govori evo skoro 20 000 ljudi koji su na HZZ novo prijavljenih kao nezaposlenih, znači zakasnilo se s mjerama, a predstavnici udruženja drvoprerađivača RH koji su i najvećim dijelom izvoznici su još krajem siječnja i početkom veljače upozoravali na to, 6. veljače su poslali i pismo predsjedniku Vlade RH i ministru gospodarstva da se hitno reagira jer su odnosi na tržištu kod njihovih kupaca narušeni, da narudžbe otkazuju i da će bit otkaza i da neće moć izdržat taj pritisak i evo rezultat toga je, među tih 20 000 novo nezaposlenih, je i dio iz drvne industrije iako evo s ovim novim mjerama će se nastojati sačuvati svako radno mjesto u RH, što mi pozdravljamo, a svakako nije dobro da i ovih 20 000 koji su ostali bez posla ne dobiju naknadu, stoga evo pozivamo Vladu da i za njih osmisli program mjera da i oni dobiju naknadu kao i onih 80 000 koji su otprije na HZZ kao nezaposleni. I u ovom trenutku svi govorimo o potrebi proizvodnje hrane, o poljoprivredi i ja bih to, više puta sam to govorio, reći ću da je to pitanje i nacionalne sigurnosti. Jer ako mi nismo samodostatni u proizvodnji hrane onda ne možemo bit ni suvereni na svom prostoru, onda ne možemo osigurati kvalitetu života i prehranu svog stanovništva. A dodatno zašto to ističem je upozorenje što smo stalno isticali da nam je deficit u poljoprivredi ogroman, preko milijardu i 200 milijuna EUR-a je deficit, više uvozimo nego izvozimo. A neki dan i vijest koja me zaprepastila, Njemačka zaustavlja izvoz medicinske opreme i zaštitne opreme u medicini prema RH jer su procijenili da to treba njihovom zdravstvenom sustavu. Što će se sutra dogoditi kad to napravi Italija, Španjolska, Francuska, sa poljoprivrednim proizvodima? Ostat ćemo bez hrane. I zato je dobro da govorimo o proizvodnji hrane u RH, zato je dobro da osiguramo da se zasije svaki hektar u ovom trenutku u RH. A podsjetio bih na neprovedbu Zakona o poljoprivrednom zemljištu, nema natječaja, ugovori o zakupu i koncesiji ističu i mora se nać i osmislit model kako zasijat svaki hektar da se produži valjanost tih ugovora do daljnjeg, kao i da se oslobodi poljoprivredne proizvođače plaćanja zakupa i koncesije u 2020.g. Lijepo je čuti ovdje da se svi slažu oko toga da tržnice su prozor u svijet za naša male OPG-ove i da, treba ih otvoriti. Ne, nije trebalo ih ni zatvarat po nama iz HSS-a, mogli smo osmislit modele kao i kod trgovačkih lanaca da se prilazi jedan po jedan, da se drži razmak, a na otvorenom smo, sigurno ne bi naši OPG-ovi i proizvođači nastradali. I želim ovdje javno čestitati gradu Vinkovci koji je dijelom otvorio tržnicu sa zatvorenim onim adventskim kućicama koje je dao na korištenje našim OPG-ovima i na taj način omogućio direktnu komunikaciju naših malih proizvođača sa svojim kupcima jer nisu svi kadri osigurati Internet prodaju i organizirati dostavu. Pa kad već o tome govorim, znači pod hitno treba otvoriti tržnice i osigurati naravno kontrolu da ne dođe do zaraze, da postoji siguran razmak, ali ono gdje treba tražiti, a to traže naši poljoprivredni proizvođači su, dio njih se organizirao da prodaju svoje proizvode putem pošte. Zašto se hrvatske pošte ne bi odrekle poštarine na te pakete hrane koju naši proizvođači šalju svojim kupcima? Evo, to je jedan od prijedloga gdje bi se mogle te mjere popraviti i to bi sigurno pomoglo našim malim OPG-ovima, a ne da zatvaraju poštanske urede kao što su to napravili u Baranji, pa evo i u Brodsko-posavskoj županiji je zatvoren područni ured u Slavonskom Kobašu, u Zapolju, to nije put kako se čuva poljoprivreda u RH. Hvala.
Ovime smo došli do kraja slobodnih rasprava. Rasprava br. 7., poštovani kolega Mirando Mrsić u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, današnja moja riječ ide ka svim onim radnicima koji su danas na čekanju, koji imaju probleme sa tim da dobiju plaću koju je država isporučila poslodavcima jer država nije sigurna kako će kontrolirati isplatu potpora poslodavcima za subvenciju dijela plaće. Samo u ožujku tu će potporu koristiti oko 96 000 poslodavaca za 560 000 radnika, država će poslodavcima na njihove žiro račune iskrcati u ožujku 2,27 milijardi kuna, a negdje u travnju odnosno u svibnju će sjesti još dodatnih 2,4, 24 milijarde kuna. No, hoće li baš svi radnici dobiti subvenciju od države veliko je pitanje. Jednako kao što je i pitanje što će biti sa onim radnicima čije su plaće niže od minimalne plaće jer Vlada je zaboravila da u Zakonu o minimalnoj plaći postoji klauzula da kolektivnim pregovaranjem se može ugovoriti minimalna plaća koja je i 5% manja od one koja je propisano od strane države. Poslodavci cijelo vrijeme tvrde da je to pomoć njima, a ne radnicima, što pokazuje da onaj put kojim je krenula Vlada je bio potpuno pogrešan jer je trebalo radnicima isplatiti ta sredstva na njihove tekuće račune. Puno je načina kako poslodavci izvrgavaju ovaj dobar, dobru metodu Vlade i dobar instrument kojim je Vlada pokušala sačuvati radna mjesta, pa recimo neki poduzetnici uzimaju sredstva od države za radnike koje su već otpustili. Neki poduzetnici isplaćuju samo plaću koju primaju od države, a iako su u mogućnosti isplatiti punu plaću. Neki poduzetnici potporu koju isplaćuje država dijele između sebe i radnika, neki poduzetnici uzimaju sredstva od države i za radnike na dugom bolovanju, to je zato što država nije kontrolirala koliko kome isplaćuje nego jednostavno je iskrcala sredstva na žiro račune poslodavaca bez ugovora i ono što se sada vidi u HZZ-u je opći kaos da se jednostavno ne zna kome su isplaćena sredstva, a s druge strane s obzirom da je to dovelo do problema u isplati, postoje još uvijek poslodavci koji su aplicirali u ožujku za ovu potporu, a iz HZZ-a nisu dobili nikakav odgovor, da li će dobiti potporu ili neće dobiti potporu. Neki poduzetnici vrše pritisak na radnike da potpišu dodatak Ugovora o radu kojim će ugovoriti plaću u visini one koju država daje jer će im se smanjiti broj radnih sati, mada će raditi puno radno vrijeme. I neki radnici i rade ono što, neki poduzetnici rade ono što su radili i do sada, zastrašuju radnike da ne smiju dati otkaz jer će morati državi vratiti iznos potpora. Ministar rada i mirovinskog sustava Aladrović sindikatima je poručio da od njih očekuje partnerski odnos i moli ih da dostave konkretne podatke o malverzacijama i nepravilnostima ako ih imaju. Umjesto da Vlada kontrolira kako se troše naši novci, jer to su novci svih nas koji uplaćujemo u proračun, ministar Aladrović moli sindikate da kontroliraju što se događa u tvrtkama. Još jedna ideja koja sada se javila je da državni inspektorat krene u kontrolu isplate sredstava radnicima. Međutim, zaboravilo se da državni inspektorat nema nikakvu nadležnost nad ovim isplatama jer se radi o državnoj potpori i inspektorat nema nikakvu mogućnost da to kontrolira, to bi trebao kontrolirati HZZ, a oni niti imaju kapaciteta, niti ljudi koji bi mogli kontrolirati ovako veliki broj isplata i potpora koji idu, koji ide radnicima. Očito da je bio najbolji način da se transferiraju sredstva na žiro račune radnika jer na taj način ne bi trebalo nikoga kontrolirati jer se zna kome, kome to ide. Sadašnja izjava zadnja da će se objaviti lista poslodavaca koji primaju potpore je jedan dobar potez, međutim, on neće riješiti problem jer je pitanje ko će provjeravati poslodavce i ko će otkriti da je, da li su potpore ispravno korištene. Opet se pledira na hrabrost radnika, a znamo da su radnici u tom dijelu u podređenom položaju i ovo govori samo da ova ideja koja je bila dobra na kraju će se izroditi u loše [[Upadica: Hvala vam]] postupanje Vlade.
Izvolite gospodine Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Evo, kolegice i kolege u ime HSS-a i Demokrata prije svega još jednom, jedan veliki pljesak za sve djelatnike u javnom zdravstvu, bolnicama, policiji i svim onima koji su na prvoj crti obrane od bolesti Covid-19, ali evo želim obzirom da se pozivamo na zajedništvo vas pozvati da damo jedan veliki pljesak i za naše seljake i za naše poljoprivredne proizvođače koji su u ovom trenutku na njivama koji evo, pred njima je najzahtjevniji posao ove godine, a to je proljetna sjetva. I mislim da zaslužuju jedan veliki pljesak jer svi se slažemo da bez proizvodnje hrane mi ne možemo osigurati prehranu svog stanovništava onda ni osigurati zdravlje svim stanovnicima lijepe naše. I zato jedan pljesak za njih, a pogotovo pljesak za poljoprivrednu, vidimo da više brine o poljoprivredi Europska komisija nego naša Vlada i naša ministrica jer ovih dana je povjerenik Europske komisije za poljoprivredu gospodin Wojciechowski pozvao sve ministre poljoprivrede da budu aktivniji u zaštiti i pomoći svojim poljoprivrednim proizvođačima i ponudio im je novih 6 milijardi EUR-a za potpore ruralnom razvoju koje može ići do 17 milijardi EUR-a za onaj dio što još do sada nisu povučena sredstva. Osigurat će im ta sredstva za potpore ruralnom razvoju i traže od naših ministara pa i od naše ministrice da programiraju nove mjere i da požure sa aplikacijom na postojeće mjere jer sredstava ima. Pa je moje pitanje i nas iz HSS-a čini li išta naša Vlada i naša ministrica da se ova sredstva povuku i da se omogući poljoprivrednim proizvođačima da i oni prežive ovu krizu i da zasiju svoje njive i da proizvedu hranu za sve nas. Gdje smo tu, poduzimamo li išta? Nedavno je evo prije pola sata ministar Marić rekao da obiteljska poljoprivredna gospodarstva imaju mogućnost da također koriste mjere da se jave u banke za likvidna sredstva i da premoste svoje poteškoće i da ih malo prijavilo, pa ih poziva. Pa upravo smo mi to iz HSS-a govorili, da OPG teško može u banci dobiti sredstva jer su to uglavnom za njih prekomplicirane odnosno teško ih banke prihvaćaju kao poslovne partnere i predlagali smo da ide to sa izravnim potporama selu i poljoprivredi jer najmanje je kroz ove mjere Vlade je dobila poljoprivreda. Ministrica je nekih 52 milijuna kuna izdvojila za potpore poljoprivredni plus 2,5 milijuna za interventni otkup. Pa pitamo evo kako će se pomoći proizvođačima cvijeća koji su u velikim problemima, koji nisu imali kome prodati svoje proizvode, što je sa proizvođačima vina koji nisu prodali prije Uskrsa skoro ni jednu butelju vina i na koji način će se pomoći da se zasije svaki hektar poljoprivrednih površina u Hrvatskoj. A evo dodatno ovih dana i jučer i prekjučer i prije 14 dana jedna elementarna nepogoda, mraz je vjerojatno odnio veći dio ovogodišnjeg uroda našim voćarima. Znamo da sredstava za elementarne nepogode ima jako malo u predviđenom državnom proračunu, pa je pitanje da li će se uopće moći pomoći poljoprivrednim proizvođačima, pa evo sad su i voćari u velikom problemu. Da ne kažem da se kasni sa onih najavljenih 20 skladišnih kapaciteta hladnjača diljem RH, o tome se naglo zašutjelo, a to je bilo neophodno da se uskladište naši proizvodi poljoprivrednih proizvođača i evo još bih jednom ponovio u ime HSS da je bilo suludo po nama zatvarati tržnice i direktnu prodaju naših obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava na tržnicama, naknadno se evo prihvatila naša sugestija i otvorile se tržnice, ali vidimo sada da su postavljene strože mjere za poslovanje i prodaju poljoprivrednih proizvoda na tržnicama nego u trgovačkim lancima. Očito da ovoj Vladi i ministru nije bitna poljoprivredna proizvodnja hrane i naši poljoprivredni proizvođači nego evo uvoz i uvozni lobiji. Jučer sam evo ministru Berošu također rekao da je sramota za Hrvatsku da mi nemamo vlastite proizvodnje zaštitnih maski i opreme za zaštitu zdravstvenih djelatnika i da se to može i mora organizirati sa domaćim obrtima, poduzetnicima i gospodarstvenicima koji su se i sami javili i da se može ta proizvodnja osigurati i razviti i u RH. Ključno je dakle u sačuvanju radnih mjesta, kupujmo domaće, kupujmo hrvatsko, omogućimo našim poljoprivrednim proizvođačima da mogu zasijati, da mogu proizvoditi ne sad 3 ili 6 mjeseci daljnjih, 3 do 5 godina mi moramo osmisliti modele financiranja poljoprivredne proizvodnje i osigurati dostatnost hrane za svo stanovništvo u RH. Hvala.
Hvala lijepa.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Mirando Mrsić, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče. U vrijeme korona krize, njen zdravstveni krak polako ustupa glavno mjesto ekonomskim posljedicama ove krize, diljem svijeta se sve više pitamo kako će izgledati ekonomska slika naše planete ove i nekoliko narednih godina, kave će posljedice biti za radna mjesta, na primanja radnika, kako ćemo se ponašati u svakodnevnom životu. U jeku takvih rasprava, u Hrvatskoj je glavna tema postalo zatvaranje 30-ak restorana i caffe barova. Od 100-tinjak koliko ih se prilagodilo uputama Ministarstva turizma i pokrenulo posao u pripremi i izdavanju hrane prilagođeno takvim uvjetima. Takvu bezosjećajnost i bahatost, pravo orgijanje inspektora koju smo mogli pratiti kod zatvaranja restorana i obrazloženje iz usta glavnog državnog inspektora je nezabilježena, nezabilježeno vrijeđanje svakog čovjeka u našoj zemlji. Inspektor visokog stola je pokazao svoje lice, lice svoje stranke i svog inspektorata. U ovoj raspravi neću se pretjerano osvrtati na njegov lik i djelo iz dalekih '80.-tih jer to nema smisla, neću trošiti previše niti na ocjenu osobe koja je bila prvi glavni inspektor koji je za sadašnjeg inspektora rekla da mu ne bi dala ni da mu bude šofer. To je problem stranke, problem HDZ-a koji su postavili Andriju Mikulića za glavnog inspektora. Zadnjih dana RH bruji o zatvaranjima restorana radi bizarnih razloga u vrijeme gospodarske krize izazvane pandemijom koronavirusa. A upravo slučaj u Zagrebu s visokim stolom na javnoj površini je zaslužio jedno veće i značajnije, značajniji pogled javnosti. Smiješne su riječi glavnog državnog inspektora kako im je cilj, nije cilj ići represivno prema poduzetnicima, ali poštivanje zakona i zaštita zdravlja su osnovne i primarne zadaće pri čemu Mikulić navodi kako je to visoki stol ugrozio zdravlje bilo koga. Već 3 dana Mikulić razmišlja i smišlja kako opravdati postupanje inspekcije, a nikako da nađe opravdanje za postupanje inspektora. Upozoravao sam sa ove govornice da će doći do problema u funkcioniranju jednog velikog i glomaznog represivnog aparata poput državnog aparata, poput državnog aparata jer je to preveliki glomazni aparat da bi bio efikasan. Tada nas je HDZ uvjeravao da će inspekcije bolje funkcionirati, da će biti na usluzi poduzetnicima u ispravljanju pogrešaka. Uvjeravali smo ih da su na pogrešnom putu jer će uz postavljanje ovakvog sustava dovesti do još većih problema u radu inspekcija. U ovom trenutku ne znamo tko je u pravu, dal je u pravu državni inspektorat ili je u pravu Ministarstvo turizma. Državni inspektorat nije osnovan da bolje radi nego da na čelo tog inspektorata dođe jedna osoba, Andrija Mikulić. Glavni državni inspektor našao se na mjestu najveće političke moći samo zato što je u HDZ-u. Čelnici su HDZ-a ponovno poslali građanima vrlo jasnu poruku da se ne žele suprotstaviti korupciju i nepotizmu. Novi ustroj inspekcija nije riješio probleme koji se javljaju u državnom inspektoratu. Dapače, korona epidemija je pokazala da su te, ti problemi jako, jako veliki. Naime, jučer su restorani ponovno otvoreni, a otvoreni su zato što je Plenković shvaćajući problem koji raste naredio Mikuliću sredi to kako znaš i umiješ. A što se promijenilo u 3 dana? Ništa, osim direktne naredbe premijera državnom inspektoru. Ako je zatvaranje bilo po zakonu, naredba premijera je direktno kršenje zakona, a ako nije bilo po zakonu tada u državnom inspektoratu treba biti sankcija i treba biti smjena. Andrija Mikulić samo je još jedan u redu tipičnih HDZ-ovih kadrova, od afere uhljebnica, zatim problema sa upisivanjem nekretnina u imovinsku karticu do propitivanja medija o zapošljavanju njegove supruge u HŽ Pružnim građevinama i utjecaju Andrije Mikulića u studentskom centru. No, sve to nije problem premijeru Plenkoviću kad ga je postavio za glavnog državnog inspektora. Upozoravao sam s ove govornice da u državama liberalne demokracije nije ovo uobičajeno da na čelu represivnog aparata bude osoba sa stranačkom iskaznicom i tako visoko u političkoj hijerarhiji. Zadnje afere glavnog državnog inspektora postavljaju pitanje ono što smo i uvijek sa ove govornice tražili da nam se odgovori njegovih kompetencija za glavnog državnog inspektora i pitanje da li može rukovoditi tako jednim velikim sustavom. Vrijeme je da podnese ostavku i prepusti rukovođenje nestranačkoj i kompetentnoj osobi. Hvala lijepo.
Hvala.
Sada je na redu Klub zastupnika HSS-a i Demokrata, poštovani kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, poštovane kolege. Na upit Stranke Demokrati o Mikulićevoj uzurpaciji Studentskog centra u Zagrebu javio se onaj tko se nije trebao javiti, al nema ni glasa, ni poruke od onih koji su trebali odgovorit na ta pitanja, a to su Andrija Mikulić i Blaženka Divjak. Odgovorio je sanacijski upravitelj Studentskog centra Mirko Bošnjak, čovjek koji je na to mjesto postavio Andrija Mikulić uz pomoć Milijana Brkića. No, stigle su reakcije sa brojnih strana, a posebno su bile one koje su dolazile od studenata koji su redom zahvalili na otvaranju ove teme uzurpacije studentskog centra od strane HDZ-ove podružnice iz Pešćenice. I ovim se putem zahvaljujem svim studentima na njihovom javljanju i na, ali i na novim brojnim prilozima o životu pod koronom i hodajućom aferom. Iz tih brojnih novih priloga o liku i dijelu Andrije Mikulića otvorila se jedna posebno zanimljiva tema koja je bila zajednička u skoro više od pola javljanja studenata. Prisilno, kaotično i neorganizirano iseljavanje studenata ili njihovih osobnih stvari, knjiga i tehnike iz Studentskog doma „Cvjetno naselje“. Naime, o čemu se radi? Kad je potres uzdrmao Zagreb prije mjesec dana, Mikulić i njegovi jataci iz studentskog centra su brže bolje ponudili premijeru Plenkoviću da će riješiti problem smještaja onesrećenih Zagrepčana na način da se oni smjeste u studentskom centru. I na prvi pogled se to činilo humano i vrlo korektno. Međutim, postavlja se pitanje zašto se iseljavalo studente umjesto da se otvore vrata praznih hotela u Zagrebu koji će još dugo biti prazni ili gdje su svi oni silni prazni stanovi u vlasništvu Grada Zagreba gdje se moglo useliti četveročlane obitelji, a ne u male, u studentske sobice. E sad kad popuštaju mjere koje ograničavaju kretanje u zemlji, studenti se počinju vraćati u svoje studentske sobe i tu nastaju problemi. Studenti se, naime, nemaju gdje vratiti, a i ne znaju gdje su im stvari. Zašto se sve ovo događa u studentskom centru kojeg je posvojio Andrija Mikulić i HDZ-ova podružnica Pešćenica? Iz vrlo jednostavnog razloga. Političko postavljanje nesposobnih i podobnih koji onda ne odgovaraju svom ministru i ministrici Divjak već političkom mentoru Andriji Mikulić, a kad imate mentora kao što je Andrija Mikulić, onda je sve jasno, interes je na prvom mjestu, al ne interes studenata već odabrane ekipe iz sprege Pešćenica, Mikulić i njegove kumsko obiteljske stranačke vratije. I još tu se ostavlja još jedno veliko pitanje. Što radi studentski zbor? Jesu li kupili sinekurama, sitnim poklonima ili obećanjima o boljoj budućnosti? Nije ih ni čuti, ni vidjeti ovdje sa ove govornice i pozivam da se jave i da kaže svoje mišljenje, kažu svoje mišljenje o ovoj aferi koja se već dugo valja u studentskom centru. A kad vi nećete, ja ću postaviti slijedeća pitanja Andriji Mikuliću. Kako ste zaposlili u studentskom centru člana HDZ-ove Pešćenice, koji je sada drugi čovjek te ustanove, na mjesto pomoćnika za rad studentima, da čovjek u životu nikad nije imao nikakav dodir sa studentima Sveučilišta u Zagrebu? Kako ste zaposlili člana HDZ-a koji je bio nositelj na izbornoj listi u Mjesnom odboru Prepuštovec? Jeste li naložili zapošljenje osobe koja je bila visoko na izbornoj listi HDZ-a na izborima u Vukomerecu? Kakva je bila vaša uloga o zapošljavanju osobe bez radnog iskustva na mjesto koje to zahtjeva internim pravilima? Tko je i kako zaposlio vašu snahu u rektoratu Sveučilišta u Zagrebu? Kakva je to bila trgovina s jednim od prorektora Sveučilišta u Zagrebu? Je li možda za uzvrat ste dali nalog studentskom centru da zaposle nekog rođaka spomenutog prorektora? Tko je i kako zaposlio sina vašeg svekra? Postavljam i pitanje ministrici Divjak imajući u vidu da ste dobili sve ove informacije o zapošljavanju u Studentskom centru u pismima zaposlenika i studenata, zašto niste ništa poduzeli? Kako je moguće da je poslovanje Studentskog centra kako se hvali sanacijski upravitelj Mirko Bošnjak 24 godine u plusu s povijesnim rezultatima, a vi nikako da završite sanaciju. Čuvate li leđa Mikuliću i zapošljavanja il je nešto veće u pitanju? Ovog mog istupa danas ne bilo da je Ministarstvo znanosti i inspektorat štitio zakonitost rada i onemogućavao stranačko zapošljavanje i očiti nepotizam. I za kraj poruka premijeru Plenkoviću, predsjedniku HDZ-a kojem je bitniji interes stranke od interesa i funkcije države. Trebate li još priloga o liku i djelu Andrije Mikulića za smjenu tog glavnog inspektora [[Upadica: Hvala vam.]] izbor novog, stručnog i nestranačkog glavnog državnog inspektora. Hvala lijepa.
Sada je na redu kolega Mirando Mrsić u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata. Izvolite.
Poštovane kolegice. Idu izbori pa evo bili smo svjedoci da neimenovani izvori iz HDZ je u medije pustio priču i sličice iz lova na veprove u kojem je jedan od glavnih pucača bio glavni državni inspektor Andrija Mikulić. Prije dva tjedna sam s ove govornice govorio o nedopustivom ponašanju inspektorata na čelu sa Andrijom Mikulićem. Podsjećam, rekao sam i ponavljam, inspektor visokog stola je zatvarao restorane, a zbog toga što su stolovi bili postavljeni na javnoj površni, a to je radio samo zato jer radi posao koji ne zna raditi. I nakon pritiska javnosti, a posebice poduzetnika predsjednik HDZ-a je svom stranačkom kolegi naložio da hitno povuče neprimjerenu odluku o zatvaranju restorana kada se ljudi bore za svaku kunu prihoda. To je bio krunski dokaz promašenosti HDZ-ovog projekta objedinjavanje inspekcijskih službi pod kapom predsjednika zagrebačkog HDZ-a. U seriji afera Andrije Mikulića je hodajuća afera iz HDZ-ove kuhinje slijedio slučaj za zapošljavanjem njegove supruge u tvrtci Pružne građevine. Imamo tu i primjera o zapošljavanju kadrova Andrije Mikulića u Zagrebačkoj plinari i Zagrebačkim grobljima, a kruna svega je zapošljavanje u studentskom centru. A tek popunjavanje imovinske kartice čovjek se za neznanje opravdavao gotovo u stilu stranačkog kolege Lovre Kuščevića, da eto toliko hvala Bogu se ima pa je nešto zaboravio unijeti u imovinsku karticu. Zapošljavalo se šakom i kapom tako da su kadrovi sa Pešćenice premrežili studentski centar, Mirko Bošnjak sanacijski upravitelj studentskog centra dolazi iz HDZ -a Pešćenice, a poznat je među suradnicima po izjavi, mene je ovdje postavila stranka HDZ i ako imaš koga da za tebe intervenira neka mi se javi. Mario Župan također dolazi iz HDZ-a Pešćenice, Dragan Krasić predsjednik Sanacijskog vijeća Studentskog centra poznat je po tome što je kum Andrije Mikulića, Pere Semen je prijatelj Andrije Mikulića koji mu je zaposlio suprugu u svojoj tvrci, a Kristijan Rašić, Marija Lekter, Ivan Tomičić i Marina Estiš su zaposleni u Studentskom centru svi iz HDZ podružnice Pešćenica. Što je zajedničko svim ovim ljudima? Zajedničko je Andrija Mikulić, zapošljavanje bez javnog natječaja, neodgovarajuće kvalifikacije za radna mjesta, reklo bi se vjerodostojno. Ponovno pozivam predsjednika HDZ-a i ministricu obrazovanja da se uključe u raščišćavanje ovog mulja u Studentskom centru. Niste se oglasili niti na prozivanje medija, niti na govor koji sam ja održao u ovom Saboru. Ne odgovarate niti na otvoreno pismo Studentskog zbora Sveučilišta u Zagrebu u kojem studenti ukazuju na loše vođenje ovom ustanovom i neodrživo stanje u studentskom centru. Pozivam studente da glasno kažu premijeru ono što ne želi on pročitati jel ne želi čuti niti vidjeti. Dragi studenti, recite što vas žulja u studentskom centru, poštujte socijalnu distancu, ali nemojte izgubiti želju za borbu za bolju, pravedniju i pošteniju Hrvatsku, a studentski centar je slika Hrvatske u ovom trenutku. A zašto toliko smeta Andrija Mikulić korijenski primjera HDZ-a kakav jest? Odgovor je savršeno jednostavan, HDZ je veliki i glomazni, represivni državni aparat kao što je Državni inspektorat umjesto neovisnoj i stručnoj osobi s iskustvom isporučio u ruke nestručnoj, neprikladnoj i aferama opterećenoj visokopozicioniranoj stranačkoj osobi. Andrija Mikulić je sve ono što glavni državni inspektor ne bi smio biti. Glavni državni inspektor je najbolje zaštitno lice HDZ-a, stranke čiji je nesuđeni predsjednik Davor Stier više puta rekao da je glavni problem HDZ-a nepotizam i korupcija, a postavljanjem i sada zadržavanjem sada Andrije Mikulića nakon serija afera Andrej Plenković pokazuje što za njega znači vjerodostojno. HDZ je pod Plenkovićem ostao vjeran svom putu korupcije i nepotizma. Nema bolje Hrvatske sve dok se likovi poput Andrije Mikulića mogu biti na pozicijama na kojima ne trebaju biti. Njegov izbor za državnog inspektora bio je sumrak pameti, a njegovo daljnje zadržavanje na ovom mjestu je čisti politički sunovrat. Idu izbori dragi građani, gledajte i vidite tko može osigurati bolju budućnost, jer sasvim sigurno da sa HDZ-om ovakvim kakav je nema budućnosti jer je obraz davno već izgubio. Hvala lijepa.
Stajalište HSS-a i Demokrata iznosit će gospodin Željko Lenart.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo s obzirom da je danas teška tema, ozbiljna ja ću malo na ne ozbiljniji način, ali ne do kraja neozbiljno. Počet ću svoj slobodni govor s jednim vicem, a vicevi izlaze iz naroda i narod kroz njih govori ono što ustvari misli. Znači u jednom selu živio je gospodin Mujo, tako kao mlad nije volio ići u školu, ali se znao snalaziti i tako on jednog dana ide prskalicom po selu prska po cesti, po kućama, po vrtovima, njivama ljudima je to bilo čudno pa su pozvali policiju. Pita njega policajac, jel gospon Mujo što ti prskaš to uokolo? Kaže on, pa krskam sredstvom protiv krokodila. Kaže, ali gospon Mujo ovdje nema krokodila vikne policajac iznenađen. Pa naravno da nema kada ja prksam. Na to reče policajac, onda ću ja to učiniti da to bude obvezno da svi moraju prskati jer ne bi bilo dobro da nam ovdje dođu krokodili i pojedu djecu. Nije prošlo dugo, cijelo selo je od Muje kupovalo sredstvo protiv krokodila, prskalo sve uzduž i popreko, osnovan je čak i stožer za krizne situacije koje je davao mjere i upute o provođenju i praćenju prskanja kojih su se svi morali pridržavat, unatoč bi ako ne bi dobili bi velike kazne. Mujo se od prodaje tog sredstva za prskanje brzo jako obogatio, postao tajkun, a k tome još dobio oreden zbog zaštite djece, čak je i na ulazu u selu osvanula tabla Mujino selo prijatelj djece. Svaki dan u 14,00 sati stožer je objavljivao gdje i kada i koga je u selima pojeo krokodil. Nekome je to sredstvo koje je to Mujo smućkao uništilo kukuruz, nekom bi ubilo kravu, nekome bi dijete oboljelo od čudne bolesti, ali sve je to naravno bilo puno manje štetno negoli da krokodili pojedu djecu. I nitko nije smio ništa ni posumnjati, a kamoli pitati i istraživati jer bilo je nepobitno da od kada se u selu temeljito prska nije viđen niti jedan krokodil. Svaku večer izlazili su seljani na ogradu i pljeskali Muji koji je riješio veliki problem krokodila u njihovom selu. HDZ-ov stožer je uništio korona virus u rekordnom roku. A kako i ne bi kada su uništili cijelu državu, imunološki zakon, rasprodali najvažnije i najvredniju imovinu RH i dalje to čini. I nadam se da ono o čemu smo danas raspravljali, a to je izbor nove državne odvjetnice, glavne državne odvjetnice da će i to biti tema kojom će se ona baviti da mi konačno saznamo tko je to prodao i za kolike novce. Naravno i ovo je vic. Živio stožer.
Osma rasprava, Klub zastupnika HSS i Demokrata i kolega Vlaho Orepić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, poštovani sugrađani, ako sam išta naučio u ovo kratko vrijeme bavljenja politikom je to da od loše ili gore politike je gore samo nepostojanje politike. Tu ne politiku vidimo svaki dan i čujemo svaki dan i ona nam poklapa sve ono što vrijedi u ovoj državi. Svaki dan slušam na jedan način politiku koja se zasniva na osobnoj diskreditaciji političkog protivnika, neargumentirano, brutalno, svakako, to je jedno ništavilo i ljudsko i političko koje se događa u političkom prostoru. Svaki dan slušamo pazite ovo, je li možete zamisliti da vam Bero bude premijer, jel ti znaš čovječe tko je Krešo Beljak, takve stvari slušam. Pa ljudi moji, Bernardić je predsjednik najveće oporbene stranke, a Krešo Beljak je gradonačelnik najuspješnijeg grada u Hrvatskoj kojeg bira 70% njegovih sugrađana. I on je predsjednik jedine stranke u Hrvatskoj, jedine stranke u Hrvatskoj koji ima potpunu političku dubinu tog hrvatskog identiteta u ovom trenutku i to je istina. Osobno se mi slagali ili ne. Pitanje zašto se nikad nitko nije pitao zašto premijer može biti netko tko nije vodio ni ogranak svoje stranke prije nego što je postao premijer? Imamo te nekakve činjenice, jer se pitao može li biti premijer netko tko je na čelu stranke koja je optužena za kaznena djela i koja se sad na vlasti drži samo zbog suradnje sa visoko kompromitiranim Bandićem? To su činjenice. Zašto se to nitko ne pita je li može takav netko biti premijer. Oćemo li na tu razinu spuštat politiku? Ili da se uhvatimo još teže teme koja je teža i od korone, jer nas čeka očito na jesen i nedostatak snabdijevanja hranom odnosno možda i glad jer nećemo se imati s čime snabdijevati, je li može biti premijer netko tko je na čelu stranke koja je omogućila to da nam nedostaje 50% mlijeka, koja je omogućila da nam nedostaje 50 odnosno 60% mesa, voća i povrća 50 do 60%, koja je omogućila da uvozimo 3,3, milijarde nečega što ne proizvodimo, a možemo proizvoditi. Je li to moguće, trebam li težiti takvim vođama? Je li prihvatljivo to da bude premijer netko tko je na čelu stranke koja je ispraznila 200 sela u Slavoniji? Pravo pitanje za koga je to ispraznila? Koja kontrolira DORH, koja je omogućila jedan Agrokor, koja je omogućila, koja je prokockala INU, koja je odgovorna zato što imamo 52% mirovina ispod prosjeka, ispod razine siromaštva u RH, koja je omogućila da imamo 50% mirovina koje nisu uopće zaslužene, je li to nešto što trebamo aplaudirati i da li je to nešto čemu trebamo dati glas da i dalje vodi ovo društvo? Drage kolegice i kolege, poštovani sugrađani, ono što je bitno jeste da vodite računa tko i šta vam predlaže i da li je to taj netko što vam to predlaže, da li je to uopće provedivo. To je vrlo bitno u ovom trenutku prepoznat jer istina je samo ono što osjećate na vlastitoj koži a ne nužno ono što čujete i vidite. To što osjećamo na vlastitoj koži je loše, to boli. To vrijeđa zdrav razum čak, to što osjećamo na vlastitoj koži. Zato sam na strani onih koji žele to mijenjati jer sam svjestan potrebe okupljanja, okupljanja da jednostavno maknemo to što nas je dovelo u takvu situaciju. Želim da odmah rad i znanje budu isplativi u ovoj državi, želim da se ukinu odmah porez na reinvestiranje, na sredstva koja se reinvestiraju, želim da se smanje porezi odnosno da se poljoprivreda i sa realna proizvodnja u ovom trenutku, odmah ali odmah učini isplativom. To su koraci, to je politika kojom se trebamo baviti. Želim se boriti za solidarno društvo u kojem će svatko moći učiti liječiti se i biti jednak pred zakonom, bez obzira jel ima novaca za to ili nema, to su politički ciljevi. Jednostavno, ovi izbori će biti u znaku micanja, nefunkcionalne, bahate, rasipničke države, HDZ-ove države i stvaranja nacionalne hrvatske države, to je činjenica. U tom tragu se trebamo i sa tim ciljem se trebamo okupljati. Hvala lijepo.
Hvala vam.
Sada je g. Mirando Mrsić koji će govoriti ispred, ispred HSS-a i Demokrata. HSS? [[Upadica iz klupe: i Demokrati]] Idemo HSS i Demokrati, dobro.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Nisam se mislio javit za izražavanje stajališta, al me kolegica Lukačić potaknula da kažem par riječi oko toga obzirom da sam ja bio prvi koji je krenuo sa izradom Zakona o poticanju zapošljavanja osoba sa invaliditetom u vrijeme dok sam bio ministar, da sam ja bio ministar koji je uveo po prvi puta kvotno zapošljavanje, da sam bio ministar koji je uveo i određene kazne onima koji ne zapošljavaju osobe sa invaliditetom i onda je stvoren taj fond kojem je bio cilj da u prvom redu potakne otvaranje novih radnih mjesta za osobe sa invaliditetom, da se prilagode njihova mjesta, radna mjesta, da se omogući otvaranje zaštitnih radionica i da se financira njihovo, njihov rad. I obzirom da naši poslodavci nisu baš tako ažurni kao europski poslodavci da su im puna usta, puna usta osoba s invaliditetom, ali kad treba nešto napraviti onda nisu ništa, taj fond se počeo lijepo puniti i ovaj stav gđe. Lukačić da nije bilo programa, pa se to nije bilo, nije moglo trošiti, čiji je to problem? Nije problem onih koji, znači nije problem osoba sa invaliditetom jel oni sami, kao sami ne mogu to napravit, nego je problem Vlade, problem resornog ministarstva koje je trebalo poticati tvrtke da te novce troše, trebalo je to, kao što je sada, helikopterom su bacani novci i onima kojima i treba i ne treba, ovdje je trebalo natjeravati poslodavce da koriste te, ta sredstva iz tog fonda. I nakupilo se lijepih sredstava u tom fondu i šta je Vlada napravila? Uzela je to osobama sa invaliditetom i neće im nikad vratiti. Dakle, ovih pola milijarde je otišlo ovako. Ja sam pitao ministra, a i tu je državna tajnica, da nam podastre tvrtke kojima su ti novci otišli. I ja ću povući svoju diskusiju ako je tih pola milijarde otišlo osobama sa invaliditetom. Međutim, pogledao sam listu, u prvih 100 tvrtki koje su dobili najveće novce od države za očuvanje radnih mjesta, nema tvrtki sa osobama sa invaliditetom, niti gledajući strukturu tih tvrtki nije za očekivati da su one, imaju osobe sa invaliditetom. Dapače, neke od njih su uplaćivale u taj fond i de facto vi njima sada vraćate, a uzeli ste najslabijima kojima ste mogli i ono što je HDZ napravio, uzeo je osobama s invaliditetom kako bi kupio glasove na izborima i to je sad činjenica, možete se, ja znam da kolegica Lukačić to mora zbog stranačke stege raditi, ali budite pošteni i prema osobama s invaliditetom jer vam se, udruge vam se bune. Možda one koje su pod vašom kontrolom ne, ali druge udruge koje nisu se itekako bune. Buni vam se javnost. Ne, u vrijeme krize ne uzimate onima koji su najslabiji, osobe s invaliditetom su ugrožene na tržištu rada i tih pola milijardi koje je uzeto neće spasiti ekonomiju. Ali će uništiti i onu dobru priču koju smo govorili oko zapošljavanja osoba s invaliditetom. I tu je na djelu ta surova trgovina HDZ-a sa izborima ovdje jer ovdje je samo je pitanje izbora. Niste to trebali raditi. U onom trenutku kada ste to stavili u zakon, ja sam znao da ćete to napraviti. Ali, da je bilo pameti da stanete na loptu i da nađete sredstva negdje drugdje, ne bi to trebali raditi. Ali, jasno, odlukom ministra potezom pera, potpisom, ta sredstva su otišla u zrak i nisu otišla onima kojima su trebali, to je, sramite se što ste to napravili. Jer to niste trebali raditi, ta sredstva su tamo bila, stajala godinama i neka su stajala jer su to sredstva koja omogućavaju da se zapošljavaju osobe sa invaliditetom kojih ionako imamo malo na tržištu rada. Ono što je loše iz svega ovoga da je to učinjeno na teret najslabijih, HDZ je uzeo najslabijima i to je ta sramna trgovina sa izborima, [[Upadica: Hvala.]] surova trgovina sa izborima, [[Upadica: Hvala vam.]] koju HDZ vodi.
Kolega, kolega Mrsić. Završili smo sa iznošenjem stajališta kluba zastupnika u predviđenom vremenu.
Sada je na redu g. Davor Vlaović koji će iznos stajališta Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Evo, u jučerašnjem rebalansu ono što je posebno zazvonilo da se smanjuju sredstva za realizaciju projekata, projektu Slavonija, Baranja i Srijem i to za preko 30% sredstava i sigurno da moram u ime građana Slavonije i Baranje i Srijema reći da smo razočarani, da mi koji stvarno smo očekivali puno od tih projekata ne možemo prihvatiti ovakvo smanjenje sredstava za provedbu projekata u Slavoniji. I, nadam se da, da će to Vlada uvidjeti i već ovih dana kad budu išli kroz Slavoniju da će im ljudi zviždati zbog toga. A i ovo što je bilo dosad realizirano projekata, ono što je ključno, nema novih radnih mjesta, nema povećanja životnog standarda i dalje je, čim se sad otvore granice, je prisutno iseljavanje iz Slavonije, Baranje i Srijema. I ono što također želim istaknuti da je i Ministarstvo zaštite okoliša i energetike smanjeno rebalansom proračun za 430 milijuna kuna, znači nema novca za vodoopskrbu, vodoodvodnju, pročistače, za zbrinjavanje otpada. A evo i juče i prekjuče je opsadno stanje u općini Davor zbog odlagališta otpada Baćanska koja je po drugi put u 10 dana gorilo, da svaka čast vatrogascima Orebice i Davora koji su to uspjeli ugasiti, al je činjenica da je strašno bilo zagađen zrak sa gustim crnim dimom iako načelnik i ekipa tamo kažu da nije bilo opasnosti i ugroze za stanovništvo, ljudi su bili uplašeni i zvali su i nas u sabor i zvali su i policiju i sve koji su odgovorni, traže informaciju o tome zašto je došlo do požara, koliko se tamo smeća dovozi, otkud se dovozi, a navodno se dovozi iz Splita, iz Varaždina i svih drugih krajeva iako je to trebalo bit samo odlagalište za općinu Davor i susjedne općine kako bi se sanirala divlja odlagališta otpada. Također je evo jučer primijećeno i spuštanje te zagađene vode jel se očito ogromna količina vode utrošila na sanaciju požara i ta voda je isticala u obližnje vodotoke, u kanale i u rijeku Savu i bilo je, primijećeno je čak i uginulih riba, pa sam danas uputio ministru Ćoriću dopis, tražim da pošalje vodopravnog inspektora i da o nalazu i utvrđenom stanju izvijesti mene i javnost. I svakako da uz ovo treba i određeni ljudi biti odgovorni, mislim da uprava komunalnog poduzeća mora otići, mislim da i načelnik općine koji štiti stalno treba otići, a i sam ministar Ćorić je na ovaj problem već 4.g. upozoravamo. I naravno, moram se dotaći i poljoprivrede i proizvodnje hrane. Evo ministrica je imala video konferenciju i Europa je svjesna da je potrebno proizvoditi hranu, osigurati samodostatnost proizvodnje hrane za svoje stanovništvo, a RH što tu čini? Ništa, mi i dalje bilježimo pad proizvodnje, ništa se ne rješava kroz zemljišnu politiku, zakon je donešen, natječaja nema, nije ni 50-tak hektara dosad kroz Ugovore o zakupu i koncesiju dato našim poljoprivrednim proizvođačima, ali je prenešena koncesija na grupu Forte Nova i slično. Naši poljoprivredni proizvođači vape za poljoprivrednim zemljištem jer nema proizvodnje bez okrupnjavanja i bez poljoprivrednog zemljišta nema ni proizvodnje hrane u RH. A porazno je da i ovo malo proizvodnje, primjerice u svinjogojstvu imamo sad strašan problem u naše 3 županije slavonske, evo preko 2500 svinja tovljenika težih od 120 kg nemaju ljudi kome prodati, morat će poklanjati da nemaju daljnji trošak i štetu. Ministrica je obećala interventni otkup, otkupljeno je svega nešto malo mljeka, a što je sa svinjama, što je sa junadi koji također ljudi nemaju kome prodati? Kako će, misli pomoći vinarskom sektoru? Jel proizvođači vina nisu prodali nijednu butelju zbog ove krize. A zamislite, 500 cvjećara u RH u grupi je izrazilo nezadovoljstvo i s pravom svega milijun kuna potpore za proizvodnju cvijeća u Hrvatskoj. Šta ćeš s milijun kuna na 500 proizvođača? Pa to je smiješno, bolje da nije dala ništa. I ono što je važno da interpelacija koju smo uputili prema Vladi i ministarstvu da se podnese zahtjev za moratorij na prodaju državnog poljoprivrednog zemljišta strancima još tri godine i dobili smo informaciju usmenu ovdje u Saboru da je pokrenuta procedura, ali evo bit će raspušten Sabor, mi nemamo povratnu informaciju da li je stvarno podnesen zahtjev, hoće li biti odobren ili će nakon odlaska ove Vlade stranci moći kupovati državno poljoprivredno zemljište u Hrvatskoj zbog neaktivnosti ministrice i cijele Vlade. Evo u ime svih poljoprivrednih proizvođača tražim poseban fond za sufinanciranje poljoprivredne proizvodnje jer bez toga nećemo podići proizvodnju hrane u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala i vama.
Sljedeći klub zastupnika je onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Drage kolegice, drage kolege. Danas je raspuštanje Sabora, to je surova poruka Zagrepčankama i Zagrepčanima koje je uz covid-19 pogodio i potres, da ih je HDZ zaboravio i prepustio mešetarima nekretnina. Podizanjem ruku za ulazak u novi izborni ciklus HDZ je i njima i nama pokazao da mu je briga o ostanku na vlasti najvažnija, a ne briga za stradale. HDZ ovom žurbom u izbore gubi se prava funkcija Sabora koji bi trebao biti glas naroda, a ne politička tržnica foteljama. I svatko tko danas podrži HDZ ne bi smio više gledati u saborska vrata s Markova trga, a kamoli ikad više kročiti u ovu sabornicu. Katastrofalna je činjenica što su HDZ i gradonačelnik Milan Bandić preko HNS-a počeli se loptati oko jasnog definiranja Zakona o obnovi Zagreba nakon potresa. Još je žalosnije što je glavni grad jedne članice EU sada već dva mjeseca u ruševinama i nije ni blizu saniranja potresa, a kamoli sustavnom rješenju obnove. I svijet nas prati, čak su i zemlje sa puno manjim stupnjem razvoja efikasnije reagirale na ovu ugrozu. Uostalom da ste mi saborske zastupnice i zastupnici koji će danas zapravo glasati protiv obnove Zagreba došli kao liječniku sa uznapredovanom bolesti, vjerujte ne biste htjeli da vas loptam po odjelima, htjeli biste jasnu dijagnozu, hitnu sanaciju i rješenje svog zdravstvenog stanja. Danas 57. dan nakon potresa Zagreb nema ni jasnu dijagnozu ni gotovu hitnu trijažu, još manje sustavno rješenje obnove, a izgovori korona je, tražimo najbolje rješenje su izgovori koje i kod malog djeteta neće proći, a neće proći ni u Zagrebu sigurno. Pokažite bar malo ljudskosti jeste li svjesni svi koji sada sjedite u ugodnoj fotelji da građanke i građani u centru Zagreba i epicentru oko Markuševca i dalje nemaju krov nad glavom, dobrim dijelom žive u iznimno nestabilnim građevinskim objektima, a pojedini objekti su stvarna prijetnja svakom tko prođe pored njih. Zaboravite i na turiste u Zagrebu još dugo. Zagreb će se zaobilaziti u širokom luku i još bi neodgovornije bilo da nam se netko ozlijedi, ne daj Bože da neko strada od cigle ili žbuke. Drage građanke i građani, ako imate želuca pratiti današnje raspuštanje Sabora pred malim ekranima, ovu jednu žalosnu, sramnu sjednicu Sabora, reći ću vam da nisam siguran da će vaše vapaje stvarno čuti većina u Saboru. Kao liječnik mogu vam reći da samo precizan kirurški rez pomaže. Ovdje je vaš glas precizan kirurški nož kojim možemo ukloniti zloćudnu političku trgovinu koja nam je godinama prepreka na putu k razvoju i napretku Hrvatske. Birajte odgovorno kako ćete koristiti svoj glas, kako bi bili što precizniji u uklanjanju ove političke trgovine. Pozivam sve one koji su danas u Saboru i prešli su na tamnu stranu, ako imalo sila treperi u vama nemojte podržati raspuštanje Sabora prije nego donesemo Zakon o obnovi Grada Zagreba. Pitajte struku, struka zna, sanacija Zagreba nije nemoguća misija, a sa zakonom o obnovi se ciljano čeka i odgađa se pomoć našim građanima i građankama. S druge strane kao liječnik odgovorno tvrdim da još nismo ušli u fazu u koju sa sigurnošću možemo reći da je korona pandemija u jenjavanju. Hrvatske građanke i građani nisu spremni za siguran izlazak na izbore, imamo još dosta osoba u samoizolaciji koji neće moći ispuniti svoju građansku dužnost. Stožer civilne zaštite iznimno je politiziran, on više nema takvu snagu, on je dio PR mašinerije. Ovo nije više pitanje jel neko politički spreman na izbore ili ne, ovo je pitanje da razumno, odgovorno i ljudski odgovorimo na ugrozu koja je sada pred nama. Govorimo o zdravlju naših ljudi koja je osovina državnosti, održivosti ekonomskog razvoja, govorimo o Zagrepčankama i Zagrepčanima koji moraju imati jasnu sliku kada će i pod kojim uvjetima njihov dom biti saniran. No nije bitno hoće li se izbori održati za dva ili tri tjedna ili mjesec ili dva, složimo odgovorne prioritete kao glas naroda u ovoj sabornici, pokažimo glas razuma birajmo odgovorno Zakon o obnovi Grada Zagreba i kvalitetno praćenje utjecaja gospodarske aktivnosti ne dajmo da nas HDZ opet prevari.
Hvala.
Poštovane kolegice i kolege, dobro jutro. Nastavljamo s radom. Prva točka danas: - Prijedlog zakona o neprocijenjenom građevinskom zemljištu, prvo čitanje, P.Z. br. 805 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, turizam, za lokalnu i područnu, regionalnu samoupravu i za prostorno uređenje i graditeljstvo. Molio bih predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje prijedloga zakona. S nama je poštovani Mario Banožić, ministar državne imovine. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovane saborske zastupnice i zastupnici. U postupku pretvorbe društvenih poduzeća događale su se situacije da se u društvima u temeljni kapital procjenjuju zgrade i objekti, a dok im se zemljište ispod građevine te zemljišta oko njih potrebno za uporabu objekata nije procijenilo u temeljni kapital. Time je došlo do situacije da su društva, vlasnici zgrada i objekata RH vlasnik zemljišta ispod građevina i oko građevina. Ove situacije su bile najčešće prilikom pretvorbe društvenih poduzeća koje su se bavile turističkom djelatnošću, ali postoje slučajevi pretvorbe društvenih poduzeća i u drugim djelatnostima. Radi rješavanja navedenih problema i uređenja imovinskopravnih odnosa na nekretninama u navedenim situacijama Hrvatski sabor je 2010. godine donio Zakon o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije. Zakon iz 2010. godine donio je rješenje za tri vrste zemljišta. Prvo za zemljišta ispod … hotela i objekta za turističku djelatnost odnosno turističko zemljište, drugo za zemljište u kampovima, treće za preostala neprocijenjena građevinska zemljišta. Također zakonom iz 2010. godine određeno je da su u neprocijenjena zemljišta ispod hotela i objekata za turističku djelatnost koji su procijenjeni također vlasništvo trgovačkog društva čime je ostvareno načelo jedinstva nekretnine, znači građevina i zemljište na kojem je ona sama izgrađena, a da jedinica lokalne samouprave vlasnik zemljišta koja je na da stupanja na snagu navedenog zakona bilo u prostornom planu određenom za turističku namjenu i koje nije bilo procijenjeno u temeljni kapital trgovačkog društva. Takvo zemljište jedinica lokalne samouprave može dati u koncesiju trgovačkom društvu dio zemljišta koji služi za redovitu uporabu građevine ili prodati trgovačkom društvu na njihov zahtjev po tržišnoj cijeni. Također vezano za kampove zakonom iz 2010. godine uspostavila se suvlasnička zajednica između RH i trgovačkog društva za kampove u kojima je trgovačko društvo u pretvorbi u temeljni kapital procijenjene vrijednosti izraženih objekata odredio da će se omjeri suvlasničkih zajednica odrediti razmjerno veličini procijenjenog i neprocijenjenog zemljišta i građevina, a da takva društva po utvrđenju omjera suvlasničke zajednice imaju pravo na koncesiju za suvlasnički udio RH u tom kampu na rok ne duže od 50 godina. Vezano za preostala neprocijenjena građevinska zemljišta zakon iz 2010. godine propisao je da su neprocijenjena zemljišta ispod procijenjenih objekata također vlasništvo trgovačkih društava čime je također osnovno načelo jedinstva nekretnine, a da je RH vlasnik preostalog neprocijenjenog zemljišta i da će RH prodati trgovačkom društvu na njegov zahtjev zemljište koje služi za redovitu uporabu građevine po tržišnoj cijeni. Rješenja zakona iz 2010. godine nisu uspjela saživjeti i proizvesti učinke u praksi jer za zemljišta koja su postala u vlasništvu jedinice lokalne samouprave postaje problem uknjižbe prava vlasništva, a za kampove se nisu mogli utvrditi omjeri suvlasničke zajednice zbog nedostatka kriterija za procjenu vrijednosti objekata i zemljišta te stoga nije dana niti jedna koncesija za turističko zemljište ili za kampove. Kako u RH danas postoji 76 kampova površine 14 milijuna i 100 tisuća kvadratnih metara koji su bili predmet pretvorbe društvenih poduzeća i kojima su objekti procijenjeni, a zemljište ispod objekata i oko objekata nisu, tako se procjenjuje da danas turističkog zemljišta ima oko 6 milijuna kvadratnih metara te kako zakon iz 2010. godine nije uspio donijeti pomake u upravljanju navedenim zemljištem izrađen je novi Prijedlog zakona o neprocijenjenom građevinskom zemljištu. Prijedlogom zakona se nastavljaju sva rješenja iz 2010. godine koja su životna, logična, provediva i konzumirana. Važno je naglasiti da se prijedlogom zakona pored materijalnih odredbi koje ću vam kasnije iznijeti precizno i konkretno određeno tzv. procesne norme kojima se na jasan i nedvosmislen način uređuju pitanja koje je tijelo nadležno za donošenje rješenja o obuhvatu, obliku i površini turističkog zemljišta, kako provodi postupak i temeljem kojih dokumenata, a potom Ministarstvo državne imovine donosi rješenje kojim utvrđuje tko je vlasnik takvoga zemljišta. Prijedlogom zakona se također određuju procesne norme za identifikaciju obuhvata kampa i dijelova kampa na način da će o navedenom odlučiti Ministarstvo državne imovine u upravnom postupku te se precizno propisuje prethodni postupak radi identifikacije kampa te tko, kada i s kojim dokumentima pokreće upravni postupak Vezano za turističko zemljište koje u vlasništvu jedinica lokalne samouprave prijedlog zakona točno definira njegov obuhvat na način da je to površina turističkog zemljišta koje je posebnim aktom utvrđena kao zemljište nužno za redovitu uporabu hotela i turističko naselje s tim da to zemljište čini i zemljište na kojem je izražena građevina u funkciji hotela ili su na njemu smješteni ili osmišljeni trajni sadržaji koji se upotpunjuju, ponuda ili funkciji potrebe gostiju hotela ili turističkog naselja. Time se točno utvrđuje granica turističkog zemljišta u vlasništvu jedinica lokalne samouprave i određuje da zemljište za redovitu uporabu obuhvaća širok pojas oko samog objekta npr. tenisi tereni, parkovi, igrališta, pomoćni objekti za komunaliju, funkciju hotela i sl. čime se upravnom tijelu koje će donijeti upravni akt o utvrđivanje građevine čestice hotela odnosno turističkog naselja kao zemljišta potrebnog za redovitu uporabu istih daje jasne upute koje postojeće sadržaje treba obuhvatiti građevnom česticom. Nakon što se točno utvrdi obuhvat turističkog zemljišta o prethodno izloženim kriterijima prijedlog zakona propisuje da se to zemljište trgovačkog društva dobiva zakonski položaj zakupnika turističkog zemljišta u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, a cijena zakupa će biti uređena uredbom Vlade RH. Ukoliko trgovačko društvo podnese zahtjev za kupnju tog zemljišta jedinica lokalne samouprave prodat će društvu to zemljište po tržišnoj cijeni. Budući da je turističko zemljište posebna vrsta građevinskog zemljišta čijom uporabom se treba osigurati daljnji razvoj turizma kao gospodarske djelatnosti, prijedlogom zakona predviđeno je da se prihodi od zakupnine za turističko zemljište kao i od prodaje turističkih zemljišta dijele na način da 40% prihoda pripada jedinicama lokalne samouprave, 20% jedinici područne odnosno regionalne samouprave i 40% fondu za turizam čime je povećan prihod jedinicama lokalne samouprave jer je važećim zakonom iz 2010. godine predviđeno da se navedeni prihodi dijele na način da 20% prihoda pripada jedinici lokalne samouprave, 20% jedinici područne (regionalne) samouprave i 60% fondu za turizam. Navedenim rješenjem se jedinicama lokalne, jedinicama područne (regionalne) samouprave kao i fondu za razvoj turizma omogućuje znatno veći i predvidljivi prihodi od onih koje do sada imaju. Vezano za kampove, prijedlog zakona i u kampovima priznaje trgovačkim društvima vlasništvo zemljišta ispod procijenjenih objekata čime se ostvaruje načelo jedinstva nekretnine. Dakle, da su građevna zemljišta na kojem je izgrađena jednom, ali se na taj način i razvrgava suvlasnička zajednica formirana zakonom iz 2010. godine jer će trgovačko društvo formirati nove katastarske čestice, a kojima će se procjene građevine izgrađene i te nove čestice bit vlasničko trgovačkog društva, a svo drugo zemljište u kampu bit će vlasništvo RH. Time se izbjegava dugotrajan i kompliciran postupak utvrđivanja veličine suvlasničkih omjera i potom razvrgnuća suvlasničke zajednice, a nakon toga takvog, a nakon takvog razvrgnuća suvlasničke zajednice trgovačko društvo koje ima vlastite nekretnine u obuhvatu kampa imat će zakonski položaj zakupnika zemljišta u vlasništvu RH u istom kampu. Cijena zakupa bit će također određena uredbom Vlade RH, a prijedlog zakona se određuje da će navedena cijena zakupa korigirati koeficijentom ekonomske isplativosti po županijama i to, za kamp u Istarsko-primorsko županiji koeficijentom 1, za kamp u Zadarskoj i Šibensko-kninskoj županiji koeficijentom 0,9, za kamp u Splitsko-dalmatinskoj, Dubrovačko-neretvanskoj županiji koeficijentom 0,8, za kamp u Ličko-senjskoj županiji i kontinentalnim županija i na otocima koeficijentom 0,7. Pored korigiranja cijena zakupom koeficijentom ekonomske isplativosti po županijama iznos jedinične cijene zakupnine umanjit će se za 10% za kampove na otocima, a za kampove koji su kategorizirani s 4 zvjezdice iznos jedinične cijene zakupnine umanjuje se za 5%, a za kampove koji su kategorizirani s 5 zvjezdica umanjuje se za 10%. Kao i kod turističkog zemljišta ukoliko trgovačko društvo podnese zahtjev za kupnju zemljišta u kampu, a RH prodat će društvu to zemljište po tržišnoj cijeni. Kako je zemljište u kampovima također zemljište čijom se uporabom treba osigurati daljnji razvoj turizma kao gospodarske djelatnosti prijedlogom zakona predviđeno je da se prihodi od zakupnine za zemljišta u kampovima kao i od prodaje takvog zemljišta dijele na načina da 30% prihoda pripada RH i uplaćuje se u državni proračun, 20% prihoda pripada jedinici lokalne samouprave, 10% jedinici područne (regionalne) samouprave i 40% fondu za turizam. Navedena je promjena u odnosu na rješenje iz važećeg zakona iz 2010. godine kojom je predviđeno da se navede ni prihodi dijele na način da 20% prihoda pripada jedinici lokalne samouprave, 20% jedinici područne (regionalne) samouprave i 60% fondu za turizam. Navedenim rješenjem se državnom proračunu, jedinicama, proračunu jedinicama lokalne i jedinicama područne (regionalne) samouprave te fondu za turizam za razvoj također omogućuje znatno veći i predvidljivi prihod od onoga koji do sada imaju. Vezano za ostalu neprocijenjeno građevinsko zemljište na kojem su izgrađeni objekti druge gospodarske namjene koji su procijenjeni, koji nisu, koji su procijenjeni u temeljni kapital trgovačkog društva bez zemljišta na kojem su izgrađeni ovim prijedlogom zakona predviđeno je da se u trgovačkom društvu prizna vlasništvo zemljišta na kojem je procijenjeni objekat izgrađen. Time će se formirati nove katastarske čestice za navedeni objekat čime će se riješiti imovinsko pravni odnosi za takvu procjenu objekta. Ukoliko zemljište oko takvih objekata nije procijenjeno u temeljni kapital trgovačkog društva ono je vlasništvo RH, a trgovačko društvo može ishodovati upravni akt utvrđivanja zemljišta nužnog za redovitu uporabu procjene zgrade. Temeljem navedenog akta formirati novu česticu te od RH kupiti tako novo formiranu česticu bez provođenja postupka javnog natječaja po procijenjenoj vrijednosti. Hvala.
Zahvaljujem ministru. 6 replika, prvi je kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvaženi gospodine ministre, naravno da je pohvalno da se ovaj evidentni problem ide rješavati, međutim u pogledu predloženog rješenja imamo određene dvojbe. Osobno kao zastupnik koji dolazi iz Istarske županije imam ozbiljnu dvojbu vezano uz ovaj koeficijent, kako smo rekli, ekonomske isplativosti po županijama. Dakle, poduzetni iz Istarske županije će u odnosu na poduzetnik recimo sa Cresa ili Lošinja koji su turistički vrlo isplative destinacije plaćati duplo, pardon 50% veću naknadu. Držim da se radi o diskriminatornom rješenju koji u prijedlogu zakona nije dovoljno dobro obrazložen. I drugi problem na koji bih vam ukazao odnosi na Članak 4. stavak 4. koji govori o vlasništvu RH. Mislim da ste previše išli u korist RH, a previše na štetu [[Upadica: Hvala.]] jedinica lokalne samouprave i predlažem da to razmotrite do drugog čitanja. Hvala vam.
Ministre? Na kraju, recite želite li odgovoriti na repliku ili ćete sve zajedno?
Sve ću zajedno odgovoriti, a na kraju ovaj kad čujem druga pitanja u završnoj riječi.
Kolega Kirin, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani gospodine ministre ovaj zakon po meni definitivno rješava problem neprocijenjenog građevinskog zemljišta. Površina kampova je cca 14.100.000 m2 i to je 76 kampova. Trgovačka društva koja su se bavila trgovačkom, bavila turističkom djelatnosti godinama su koristili zemljište kampova za svoju djelatnost, nisu plaćala ni naknadu za zakup nikakvu, niti koncesiju su dobili i kolika je učinjena šteta državnom proračunu a i investicijskom ciklusu i da li je to učinjeno svjesno? Hvala.
Izvolite, odgovor.
Pa samo iz ovoga šta smo zaključili, znači u ovom periodu do 2010., dok nije donesen zakon, znači evidentno je da smo imali korištenje imovine RH od koje RH nije imala konkretnu korist. Rješenje koje je doneseno 2010. g. očito je da je rješenje koje nije donešeno spretno, nije bilo provedivo i zato imamo danas ovu izmjenu zakona. Bit će najveća šteta ako mi danas odnosno kad u Saboru kroz nekoliko mjeseci u ovom čitanju ne doneseno opet rješenje u kojima ćemo ovu situaciju riješit ne samo za RH i punjenje proračuna kako sam naveo nego za sve one buduće investicije koje se moraju dogoditi jer znamo da u istim tim kampovima, u istim tim turističkim objektima je nužno potrebna investicija s ciljem podizanja kvalitete i smještajnih jedinica i same kvalitete uopće turističke ponude. Tako da mislim da model koji smo upravo predložili, koji sam upravo predložio da je jako dobar i da upravo će doprinijeti rješenju ovih svih problema koje ste vi sad rekli.
Kolegice Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Mi cijenimo napore da se proba riješiti ovaj problem, problem nije jednostavan. Da je problem bio jednostavan, ja sam sigurna da bi se već prije pokušalo riješiti i ovaj zakon je rezultat svih onih saznanja koje imate od 2010. u kojem djelu je bilo problema. Jedan od velikih problema je utvrđivanje građevinskih čestica. Vi sukladno Zakonu o prostornom uređenju građevinsku česticu koju ovdje, ovdje zakon se temelji zapravo da se utvrdi građevinska čestica i da te tako utvrdi zemljište. To mu je osnov. E sad, vi tu građevinsku česticu možete utvrditi zemljište koje služi za redovitu upotrebu kuće, možete utvrditi sukladnu planu temeljem čl. 159. Zakona o prostornom uređenju i to i prebacujete tamo. I sad je pitanje tko će odlučivati? Koji prijedlog će biti? Jer nekad kad utvrđujete česticu koja je samo za redovitu upotrebu zgrade, dobit ćete premalo. Ako sukladno planu, dobit ćete nešto jer je smisao da se dobije za razvoj a što kad će zahtjev biti veći? To je nešto što do drugog čitanja treba detaljnije definirati.
Hvala vam. Izvolite, ministre.
Na samom izlaganju ja sam rekao da ovaj zakon u biti definira što je to uopće turističko zemljište, koje će biti granice, tako da je to u biti odgovor na vaše pitanje.
Kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, dakle imamo 1410 ha površine zemljišta koje su pokriveni kampovima. Mene zanima, ja bi ovaj zakon zapravo nazvao zakon o mogućnosti kupovine trgovačkih društava ili vlasnika kampova državnog zemljišta ili u slučaju hotela zemljišta jedinica lokalne uprave. Vi ste u ovome obrazloženju naveli da je država uprihodi od po sadašnjim cijenama od zakupa kampova 31 milijun kuna ako sam dobro vidio. Nigdje ne spominjete zapravo koliko su očekivani prihodi državnog proračuna ali ne u slučaju novog zakupa koji će biti veći nego u slučaju prodaje, isključivo mislim da je ovaj zakon namijenjen da bi vlasnici kampova kupili zemljište na kojima se kampovi nalaze jer upravo mislim da je to skrivena intencija ovog zakona, to je moje mišljenje, ako sam u krivu, razuvjerite me.
Izvolite, odgovor.
Pa ne mora se nužno prodat, to sam isto također naznačio. Ovdje je tendencija da se da jedan dugoročan zakup koji bi stvorio vjeru vlasnika u buduće investicije i omogućio im investiciju samih objekata. Da li će prodati po tržišnoj cijeni, znači naglašavam, tržišnoj, procijenjene vrijednosti u tom trenutku, to ovisi o vlasniku, dakle u ovom slučaju o RH.
Kolega Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Ministre, ovaj zakon Hrvatska čeka 25 g. jer on dokida 25-godišnju anarhiju. On može biti i on je temelj za renesansu Hrvatske ali me interesira u prijedlogu zakona koji je bio u javnoj raspravi prije 8 mj. u čl. 21. bila je istaknuta cijena u 12 kn za zakup za kampove, nitko od zainteresiranih nije predložio izmjenu tog članka u sugestijama i koje su iznijete u javnoj raspravi a ipak je neka nevidljiva ruka ispisala da tu cijenu nema u zakonu nego da određuje Vlada uredbom. Zamislimo Zakon o PDV-u gdje bi pisalo da stopu određuje Vlada uredbom, Zakon o trošarinama da koji isto određuje Vlada uredbom ili Zakon o porezu na promet nekretnina gdje će visine poreznu stope odrediti Vlada uredbom. Ne bi bilo zgodno da ova cijena koja je bila 12 kn a to je najvažniji element, ovdje bude predmet rasprave i da se dođe do cijene koja je odgovarajuća a ne da umjesto 12 kn Vlada odredi 6 kn, onda to neće biti dobro. Hvala lijepo.
Hvala vam. Odgovor, izvolite.
Uvaženi zastupniče, znači upravo u samom poslije nakon postupka savjetovanja je odrađeno još niz sastanaka koji se odnosio među njima i na sastanke sa resornim ministarstvima, u ovom slučaju Ministarstvom turizma koje je u kontaktu sa po turističkim subjektima i prijedlog da ide uredba odnosno da cijena zemljišta bude definirana uredbom je upravo proizlazi iz resornoga ministarstva jel dodatne analize koje se rade prilikom procjene zemljišta i onoga što je bi moglo biti u ovom slučaju ako se cijena bude znatno niža u odnosu na ono što je tržište, Europska komisija bi mogla smatrati kao potporu i upravo iz tog razloga radi se paralelno znači uredba koja bi definirala na osnovu analiza, procjenu zemljišta u svakoj od ovih županija u svakoj od ovih županija koje sam naveo u procijenjenom djelu kampova odnosno turističkoga zemljišta, pokušat će se napraviti jedan model koji će biti definiran uredbom.
Hvala. I zadnja replika kolegice Makar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre. Svakako je dobro da se ovaj zakon donese tim više jer svjedoci smo da po postojećim iz 2010. nije napravljeno ono što smo očekivali da će biti napravljeno. Tu posebno je dobro da više se ne ide u koncesije nego se ide u zakup jer vidimo da to nije zaživjelo. Ja ću se osvrnuti na onaj dio prijedloga zakona koji propisuje način na koji se dijeli prihod od zakupa ili prodaje kampa u vlasništvu RH, a to je da RH pripada 30%, jedinicama lokalne samouprave 20%, područne 10 i 40 Fondu za razvoj turizma. Dobro je da ide tih 40 u Fond za razvoj turizma, ali vas svakako molim da još jedanput razmotrite što je to odnos jedinica lokalne samouprave jer smatram da bi one trebale [[Upadica: Hvala.]] iz tog dijela dobiti više. Hvala.
Ministre odgovor izvolite.
Ispričavam se ako možete samo ponovit pitanje, nije bilo najjasnije, molim vas.
Ne može ponovit pitanje, onda nema, poslije vi to onda razriješite, dobro, može, hvala vam. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, onda otvaram raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i poštovani Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre sa svojim suradnicima, kolegice i kolege ovim Prijedlogom Zakona o neprocijenjenom građevinskom zemljištu se definira određene stvari, ali ima puno i nejasnoća. Naravno kad govorimo o neprocijenjenom građevinskom zemljištu, kad govorimo o kampovima, kad govorimo o turističkim svrhama toga zemljišta koje se već i koristi, naravno da tu trebamo raspravljati sa oprezom jer jednostavno to je vrijedno zemljište RH i naravno da ovdje imam i ja nekoliko prigovora poglavito ovog što se tiče ovoga prijedloga zakona, znači podjele sredstava od prodaje zemljišta. 40% jedinicama lokalne samouprave u odnosu na dosadašnje je to povećano, međutim zbog čega županijama 20%, pa te županije i sada kad se daje u koncesiju zemlja, županijama netriba kuna jer županije su ionako protočni bojler i štetočine razvoja RH što je i sam premijer priznao u večeri izbornoj kad je rekao da je HDZ nije dobio u izbornim jedinicama koje je pobijedio, gdje su na vlasti, nije dobio dovoljno glasova jer su ljudi iselili. Što govori da su županije problem. Prema tome, ovaj novac koji ide županijama 20% treba prebaciti jedinicama lokalne samouprave, jer lokalne samouprave su one koje trebaju sredstava za infrastrukturu, kanalizaciju, odvodnju, vodovod, oni su oni koji plaća asfaltiranja, ceste, donošenje prostornih planova. Najveći dio znači troškova je na jedinicama lokalne samouprave i na taj način bi se i ovaj decentralizirala ta sredstva u stvari bio bi taj novac, a i turističkim fondova za razvoj turizma ja ne znam uopće kako to funkcionira. Imamo mi na lokalnoj razini također mogućnost da se taj novac promovira turizam na puno bolji način. A što se tiče županija smatram da bi trebalo biti 0%, jer županije su i dovele do problema, one funkcioniraju u mojoj Splitsko-dalmatskoj županiji, na evo primjer, na pomorskome dobru ili jednostavno se čak sklapaju koalicije. Recimo u Splitsko-dalmatinskoj županiji je koalicija između Građanske stranke gospodina Keruma i HDZ-a je zbog Bena. Bene su vam inače poznata splitska plaća, znači koncesije sjećate se na Braču koncesija. Tako i oko ovoga zemljišta moramo biti oprezni i naravno da trebamo i također nisam da uredbom Vlada definira cijenu, a ja mislim da bi cijenu trebalo donijeti ovo tijelo na koji način financirati jer tu postoji mogućnost korupcije. Postoji mogućnost dogovorne, kao što je u nas to trebamo spriječiti. Ja sam za to da se ovo područje uredi jer se radi o velikom broju hektara tj. m2 značajnog zemljišta koje se triba urediti i na način da to bude u funkciji. Međutim, kad govorimo o ovim stvarima, uvijek mora postojati jedna i kad dajete rješenje, vi nudite rješenje, dajete ga u dva čitanja što je korektno, međutim kad govorimo o našem javnom dobru, o onome što je Hrvatska država vlasnik, naravno triba gledati i u smjeru toga da ide u poduzetni u ovome slučaju turizmu, da ide u razvoj turizma mi smo ipak i turistička država, međutim ja ovdje imam određenu, a ova govornica je baš za to kažem, određen, gledam to malo teže. Zbog čega? Problematično, mora se problematizirati zato kad je god riječ o javnom dobru tu su uglavnom manipulacije. Evo ja, još sam uvijek zgrožen na koji način postupa Vlada RH u slučajevima evo primjer imamo naše javne ustanove, imamo evo rijeka Krka tj. Nacionalni park Krka je imenovao, evo šef Dujić koji također, zašto bi ja njemu dao 20%, čovjek koji je pritisak izvršio na ministra Ćorića da imenuje gospođu koja ima dvije stranačke iskaznice, a nije ministricu, a nije ministar. Čak je i pravosudno tijelo tj. ima rješenje sudsko da natječaj nije bio proveden, on ga je poništio pa imamo evo sada inspekcijski nalaz tj. jer rješenje inspekcije da, jednog glavnog inspektorata da je protuzakonito imenovanje sadašnje ravnateljice. Znači zašto bi ja vjerovao toj Vladi, zašto bi ja vjerovao županiji davao taj novac bilo u Splitsko-dalmatinsku županiju, bilo u županiju gdje je faraon Dujić …/nerazumljivo/… gdje je faraon Sanader, Boban, koji su uništili te županije. Smatram da tribamo taj novac decentralizirati jer ovo što su napravili samo je kod gospođe Zmijanović koja je braniteljica prekršen Zakon o braniteljima za imenovanje u Nacionalni park Krk ovaj Krka, a imenovana je osoba sa dvije stranačke iskaznice. I inspektorat na kojem je na čelu sada je ovo HDZ nije mogao to izvući. Žao mi je što ovde nije Josip Đakić da također kaže jel to način ponašanja i važenja i poštivanja Zakona o hrvatskim braniteljima. Međutim u ovome zakonu mi moramo sve napraviti da županiji ne ode nula posto, da ide sve, većina lokalnoj samoupravi. Lokalna samouprava je ključ razvoja RH, a ključ i kočnica razvoja RH, kočnica razvoja je županije. I zato ovih 20% triba skiniti, skiniti jer to su faraoni o kojima ovise lokalni čelnici. Mi moramo znati da je to protočni bojler, županije su protočni bojler i još mi im s ovih decentraliziranih sredstava koja idu za školstvo, zdravstvo, na kraju niti imamo zdravstvene usluge, a školstvo u rasulu. Ja govorim o dalmatinskim županijama odakle dolazim, o načinu imenovanja u ustanove koje bi trebale štititi naše bogatstvo kao što su nacionalni parkovi. Tako da ja mislim da se ovdje ministre pokazati, evo ja vam dajem prijedlog da županijama nula posto, a da za ovo za turistički razvoj i to mi je čak, a jedinice lokalne samouprave 80% sredstava od prodaje toga zemljišta jel jedinice lokalne samouprave su one koje su i čelnici njihovi tribamo ih rasteretiti pritiska župana, to županije su tijelo, ja sam bio kandidat za župana, da sam izabran bio bi zadnji zato što bi sve napravio da se županije ugase. Lokalni čelnici ovise o županima, nemojmo im davati sredstvima, ako nisu dobri sa županom ili ista politička opcija nećeš dobiti novac za projekte. Ista su oni samo transferiraju novac, imaju brojne ustanove i institucije koje zapošljavaju. Jednostavno u mojoj županiji od toga novac oni će … još primiti deset ljudi koji nisu bitni. Tamo gdje su potrebni ne primaju ljude gdje su katastar gdje triba posao, gdje triba raditi, gdje tribamo ulagati, gdje trebamo očistiti to zemljište tamo nema država novaca gdje je bitno, ali zato zaprimanje u županije. Zašto? Jel to je biračko tijelo, ti ljudi koji se zaposle oni ne idu vanka i zbog toga se je dogodio ovaj problem jer previše sredstava dajemo županiji. Ja stvarno ovdje još jednom na nas saborske zastupnike želim utjecati da županijama nula posto, lokalnim samoupravama novac neka ide. Županije su ponavljam još jednom glavna kočnica razvoja RH, to vam javno tvrdim. Sa novcem kojim upravljaju jednostavno upravljaju na način ili da tu zapošljavaju svoje ljudi koji su stranačka iskaznica, a to vam dokazuje imenovanje u Nacionalnom parku Krka gdje je jednostavno Ćorić pod pritiskom, ministar Ćorić morao zaposliti osobu koja ima lošije uvjete, kriterije i stručne i nema status branitelja kao što je gospođa Ljilja Zmijanović, on je morao jednostavno zaposliti tu osobu jel je prevelik pritisak lobija Dujića, Pauka. Evo gospođa iz moje izborne jedinice bi to mogla dobro znati kako to funkcionira. Ali tako je evo inspektorat je odlučio, a na inspektoratu je na čelu inspektorata je HDZ. Pa zašto, čemu služi ovaj novac županijama, evo pojasnite mi čemu će služiti ovaj novac županijama? One stvaraju koalicije na temelju dodjele koncesija na pomorsko dobro. U Splitsko-dalmatinskoj županiji je slobodno možemo … koalicija Bene, Bene evo jel mora se to podijeliti obiteljima, plaže javno dobro, tako će se diliti i bit će i ovo, tako će se i ovo prodavati na način koalicija unutar županija jel tko je na vlasti. Smatram da županije ne zaslužuju kune nego lokalne samouprave koje su i dužne urediti komunalnu infrastrukturu do tih objekata, one su odgovorne da to bude napravljeno i odvodnja i voda i asfalt, asfaltiranje cesta, promet, sve što triba urediti do tih objekata to je lokalna samouprava ono što ima u prostornom planu dužna napraviti. Još jednom bih rekao da sam za ovo da se uredi, prvo čitanje je, dao sam vam prijedlog da se cijena odredi da ne može Vlada određivati kako im padne na pamet zajedno šurujući sa županima i sa raznim lobijima koji će tezgariti kao što je bilo u privatizaciji sa našim dobrim, javnim dobrom tj. još uvijek zemljištem koje nije procijenjeno i da nula posto bude županiji od prodaje toga zemljišta i da bude 80% lokalnoj samoupravi, a ovih 20 za turistički razvoj jel i lokalne samouprave mogu to napraviti. Vjerujem da će ova moja rasprava dati učinak na ovu raspravu da razmislimo što rade županije koje su poglavito u Priobalju, koje imaju to zemljište te kampove, da su kočnice razvoja, da ne daju dodatnu vrijednost kako bi trebale davati dodatnu vrijednost, da su u tim županijama najveći demografski pad, da je u tim županijama najgore zdravstvo, zdravstvene usluge. Evo imamo Bolnicu u Kninu Hrvatskoga ponosa kojima je vlasnik županija, koja je pred kolapsom i pred raspadom ali je bitno da se je imenovala gospođa u Nacionalni park Krka koja ima stranačku iskaznicu. Gospodine Bačiću ja sam to ponovio, … i jednu i drugu i HNS-a i HDZ-a, ali ova gospođa jučer je bio 15.1. odmah ujutro je korektno predsjednik Sabora taj dan prisjetio se toga sabora. Sjećam se tih vremena, svi smo bili sretni, nakon devet stoljeća imamo samostalnu Hrvatsku, slobodnu, međunarodno priznanje. Imali smo taj dobili smo i baš jučer ta vijest izlazi da je prekršen Zakon o braniteljima. A ko je to napravio? Županija, pritisak na ministra Ćorića koji se odnosi kao štetočina prema Nacionalnom parku Krka, prema Zrmanji, prema Cetini, prema gospodarenju otpada, prema kršu, prema Lećevici. Zbog čega? Jel tim županima apsolutno nije briga razvoj. Oni su u biti, oni su kao faraoni, ali koji transferiraju novac. A taj novac je protočni bojler pun kamenca. Ne odlazi novac do ruralnih područja i to je problem. I zato je po prvi put priznao premijer Plenković da je problem na izborima bio što je demografija napravila svoje, što su ljudi iz tih područja otišli zbog lošeg upravljanja našim javnim dobrom, koncesijama, pomorskim dobrom i te županije ne zaslužuju jedne lipe. Jedne lipe. Županije treba ukinuti. One su upravljanja državom višak. One su isključivo za kontrolu biračkoga tijela pa ogroman novac se sliva. I još ste vi sad onih 50 zakona, koliko, spomenuli ste 200 djelatnosti i dali ste županijama da one kontroliraju, a one su kočnica razvoja. Iselit će nam Hrvatsku. I dobro se premijer sjetio, nema glasova, otišli ljudi vanka. Pa dajte elektronsko glasanje. Ali nećete dati ni to jer zato što su to otišli ljudi koji nisu mogli trpiti i gledati to, uglavnom su otišli zbog nepravde iz najljepšeg dijela RH, iz moje Dalmacije, iz moje Dalmatinske zagore, Slavonije, Like. Prema tome, evo, ja još jednom dajem prijedlog da se županijama, da se puno više lokalnim samoupravama, a županijama 0% jer županije to ne zaslužuju. Ovo je novac koji mora pripasti lokalnim samoupravama i da tako napokon skinemo lance i okove župana nad lokalnim čelnicima da mogu djelovati i da se država napokon decentralizira. Hvala lijepo.
Idemo sada na drugu raspravu, Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Poštovani g. ministre i državni tajniče sa suradnicima. Poštovane kolegice i kolege mi ćemo u Kluba zastupnika HDZ-a podržati Prijedlog Zakona o neprocijenjenom građevinskom zemljištu. Ja moram reći da 30 godina od uspostave samostalne Hrvatske nismo riješili problem neprocijenjenog građevinskog zemljišta u postupku pretvorbe i privatizacije u dijelu koji se odnosi na građevinsko zemljište koje je bilo u državnom vlasništvu i koje je u postupku pretvorbe i privatizacije ostalo neriješeno na način da je pravo vlasništva u elaboratu o pretvorbi priznato na objektima, nekretninama koje su na tom građevinskom zemljištu izgrađene, ali s druge strane, nije utvrđen ... [[Govornik se ne razumije.]] vlasništva na ostalom građevinskom zemljištu. Iz tog razloga došlo je do velikih problema u funkcioniranju samih trgovačkih društava, nemogućnosti ulaganja na građevinskom, na tom zemljištu koje im služi za redovito korištenje njihovih nekretnina i objekata koji su u njihovom vlasništvu, a s druge strane, to je predstavljalo veliki gubitak za RH i za jedinice lokalne samouprave jer na tom prostoru, premda bi po zakonu trebalo biti to u njihovom vlasništvu, ukoliko nije došlo, ili bilo u procesu kupoprodaje, nisu ostvarivala, ostvarivali sredstva koje bi trgovačko društvo bilo dužno plaćati prije koncesijom, kako je to bilo predviđeno ranijim zakonom, odnosno zakupom, kako je to predviđeno novim zakonom. I pokušalo se 2010. g. zakonom riješiti to pitanje na način da bi i dalje bio do kraja neriješen taj odnos između trgovačkog društva i RH, odnosno jedinice lokalne samouprave na način da je bilo planirano da se napravi elaborat kojim bi se utvrdilo odnosi u vlasništvu na cjelokupnom tom prostoru. Zbog kompliciranosti s jedne strane, a i do kraja nedorečenosti tog zakona, očito, a čini mi se da nije bilo previše velike političke volje da se riješi taj odnos između trgovačkog društva i RH i jedinica lokalne samouprave, nije taj zakon iz 2010. g. polučio uspjeh kakav se očekivao prilikom donošenja tog zakona. I eto od tada je prošlo 10 godina, dobro je i pozdravljam da je sada ovaj zakon došao u prvo čitanje i da kroz prvo čitanje možemo još neke stvari popraviti do drugoga čitanja. Govori se, iako za to ne postoje valjani podaci u RH, govori se negdje oko 26 milijuna četvornih kvadrata, negdje i sa 20, da je oko 6 milijuna metara četvornih u dijelu koji se odnosi na hotelske kapacitete, hotelska naselja, da je negdje oko 16 milijuna kvadrata koji se odnosi na kampove. Da je negdje oko 4, 5 milijuna kvadrata koji se odnosi na ostalu neprocijenjeno građevinsko zemljište. Dakle, tim podacima ne raspolažemo. Ali sve, neovisno o tome, svejedno iznimno je to velika površina s kojom se sustavno ne raspolaže i što na godišnjoj razini predstavlja gubitak za RH i za jedinice lokalne i područne samouprave, a s druge strane, ono što sam u samom uvodu rekao, ta činjenica nesređenih imovinsko-pravnih odnosa onemogućuje kvalitetno ulaganje trgovačkih društava koje upravljaju odnosno koji koriste na nezakonit način uz prešućno odobravanje države to građevinsko zemljište. Što je ovim zakonom odlučeno? I to pozdravljam. Odlučeno je ovim zakonom da se odmah krene u njegovu provedbu nakon njegova donošenja na način da zemljište koje je neprocijenjeno u postupku privatizacije, koje je neprocijenjeno u postupku privatizacije i pretvorbe i koje nema, nije utvrđen titular vlasništva da postaje vlasništvo RH osim onog dijela na kojem su sagrađene zgrade odnosno zemljišta ispod tih zgrada koje čini jedinstvenu cjelinu zemljišta i nekretnine i to bi postalo odmah vlasništvom RH za što je također potrebno napraviti parcelacije, parcelacijske elaborate i to zemljište koje odgovara tlocrtnoj površini zgrade upisati na trgovačko društvo. Ostalo zemljište bit će upisano na jedinicu lokalne samouprave. Slična je situacija i u kampu. S time što u kampu zemljište postaje vlasništvom RH. Što je sada ovdje prijeporno? Ono što je rekla gospođa Mrak Taritaš i što bi trebali prije drugog čitanja definirati. Jasno da je Centar za restrukturiranje i prodaju kao pravni slijednik bivših državnih tijela koja su vodila postupak pretvorbe i privatizacije raspolaže iz elaborata o pretvorbi sa svim relevantnim podacima koji definiraju prostor na kojemu trgovačko društvo jest obavljalo djelatnost i gdje su propisane nekretnine koje je on za to koristio ili nisu, ovisi o kvaliteti samog elaborata o pretvorbi, ali to ne može biti temelj za definiranje parcele na koju će se kasnije, na koju će trgovačko društvo temeljem zakona zatražiti zakup odnosno kasnije prodaju. Naime, oblik, veličinu parcele u RH definira prostorni plan i prostornim se planom i jedinstveni upravi odjel u velikom gradu ili županiji koji donosi rješenje o utvrđivanju građevinske čestice može se voditi samo prostornim planom, a parcela koja bi proizišla iz tog rješenja nije nužno i ne mora biti usklađena sa dokumentima kojima raspolaže centar za, kojima raspolaže CERP. Dakle, mi ovdje s ovim zakonom moramo točno propisati i ostaviti dvojbu između Članka 5. stavka 3. i Članka 6. stavka 2. ovoga zakona kako će se i na koji način definirati veličina i oblik građevinske čestice i kako će pri tome izrađivati se geodetski elaborat ili geodetska snimka, situacija koja bi prethodila donošenju tog rješenja. To mora biti zakonom do kraja propisano da ne bi bilo dvojbe o čemu je maloprije postavila u svojoj replici pitanje gospođa Taritaš. Dakle to, to se mora po meni riješiti i bit nedvojbeno definirano, naime ne samo u ovom slučaju, nego u svim slučajevima u Hrvatskoj. Kad se definira veličina i oblik građevinske čestice ona se definira temeljem prostornog plana kako je to propisano Zakonom o prostornom uređenju i u tom smislu taj zakon mora biti u potpunosti usklađen sa Zakonom o prostornom uređenju. Temeljem ovog zakona trgovačko društvo ex lege postaje vlasnikom, vlasnikom svog objekta i zemljišta ispod objekta koji čini jedinstvenu cjelinu i nakon toga također ex lege postaje zakupnikom tog prostora te čestice koju kažem da će trebati bolje definirati samim zakonom. Ostali dio, ja sam, reko sam je u vlasništvu jedinica lokalne samouprave ako se govori i o hotelskim kapacitetima odnosno RH koja, ako se govori o kampu. Dobro je, dakle da su propisani rokovi u kojemu se definiraju i ugovor o zakupu bilo sa RH, bilo sa jedinicom lokalne samouprave i dobro je da se omogući odmah i kupoprodaja tog zemljišta od strane trgovačkoga društva i dobro je, po meni, premda postoji prijepor oko toga da li će visinu zakupnine definirati Hrvatski sabor svojom odlukom kojom bi postavio određene kriterije ili će to raditi Vlada, to može biti i jest legitimno pitanje, ja sam ipak sklon ovom rješenju dakle da, da Vlada, da Vlada definira te kriterije i iz razloga što se vremenom, vremenom mijenjaju elementi koji definiraju visinu zakupnine. Pa onda kada se to mijenja vremenom lakše je mijenjati to uredbom nego mijenjati zakonima. Mogli bi vući paralelu sa brojnim drugim zakonima gdje su, gdje su slični elementi definiraju vladinim uredbama primjerice kad govorimo o pomorskom dobru. Inače kada spominjem pomorsko dobro u kontekstu ovoga zakona onda ovdje treba također nešto izdvojiti, a to je da će se taj zakon biti jedan od provedbenih zakona i u ovom zakonu. Naime, svjesni smo činjenice da su brojni kampovi, a i brojni hotelski kapaciteti upravo nalaze uz samo pomorsko dobro, da su trgovačka društva na pomorskom dobru koristila te nekretnine koje također poput ostalog zemljišta koje nije pomorsko dobro i u vlasničkom je režimu za razliku od pomorskog dobra koje je opće dobro u, dobro u općoj uporabi, morat će se temeljem tog zakona definirati granica pomorskog dobra između čestice koja će biti u vlasništvu RH il u vlasništvu jedinice lokalne samouprave i pomorskog dobra. Tako da ćemo bez obzira što smo ovim zakonom izbacili koncesiju još će se koncesija kod određenih trgovačkih društava nalazi kao jedan režim korištenja osim zakupnine. Ono što je još ostalo, što nije prijeporno, za mene nije prijeporno to je da sredstava koja će se uprihoditi temeljem ovog zakona, a koja se odnose i na hotelske kapacitete i na kampove dijelom se raspoređuju i u korist jedinice lokalne, područne samouprave, dakle u korist županija. Ja se slažem da jedinice regionalne odnosno područne samouprave, odnosno županija, doista bude korisnik sredstava koji su ovim zakonom propisane. Dakle, pored RH, pored jedinice lokalne samouprave i pored fonda za turizam, ispravan je stav Vlade RH, da i županija bude korisnik tog prostora. Zašto? Zato što pored jedinice lokalne samouprave koja ruku na srce u najvećem dijelu osigurava sve infrastrukturne pretpostavke za korištenje i uporabu tog zemljišta, tih nekretnina, tih objekata, tih kampova i tih hotela, u dijelu dakle, vodovodne, električne, dijela i cestovne, prometne, dijela prometne infrastrukture, ali i županija također, temeljem svojih ovlasti osigurava, omogućuje korištenje tih istih prostora kroz dio te iste prometne infrastrukture, dio tih županijskih cesta vodi prema tim objektima, a da ne kažem da je u smislu Zakona o pomorskom dobru, podržavanje plaža pomorskog dobra na što je naslonjeno velika većina tih naselja, tih objekata također neposredno uz pomorsko dobro kojim upravlja županija. Onda je posve jasno da bi temeljem toga crpili pravo da županija bude jedan od korisnika tih sredstava. I još jedna stvar koju ću spomenuti, a vrlo je važna, to je da, ako sam dobro shvatio, način raspolaganja i svrhu sa sredstvima koja ubrana od zakupnine ili prodaje, da će propisati Vlada RH. Nisam pri tome do kraja razaznao iz zakona da li će Vlada onda propisati način korištenja sredstvima koja su prihod jedinice lokalne samouprave i županije ili samo onaj dio koji se odnosi na RH i fond za turizam. To mi nije do kraja ostalo jasno iz ovog zakona. Ja mislim dakle, da bi ta sredstva, da bi takva uredba Vladina trebala se odnositi na fond i na sredstva koja su prihod države, da prepustimo jedinicama lokalne samouprave da onda oni tim sredstvima raspolažu jer kažem, oni osiguravaju pretpostavke da bi se u infrastrukturnom smislu ti prostori osposobili. Pa možda ministar će to kasnije odgovoriti, iz onoga kako sam ja pročitao, čini mi se da Vlada će svojom uredbom odlučiti o načinu korištenja tih sredstava za kompletni iznos zakupnine, odnosno kako je to stvarnim zakonom predviđeno. Dakle, uz tih nekoliko dvojbi koje su po meni još ostale upitne, ja, ovaj prijedlog zakona podržavam, mislim da je dobar, krajnje je vrijeme da se on i realizira jer on, s jedne strane, kao što sam rekao, onemogućuje ulaganja na tim prostorima, a to su velike površine, a s druge strane, zakida jedinice lokalne samouprave i područne samouprave, države i fond za turizam, da nemaju dostatnih sredstava kako bi se još i više moglo uložiti u to najvažniju gospodarsku granu u Hrvatskoj. Evo, zahvaljujem.
Idemo na 3. raspravu. Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a poštovani kolega Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicima. Problem državne imovine nije samo ovdje, naravno, problem državne imovine je prisutan i u kontinentalnim dijelovima Hrvatske, svim dijelovima Hrvatske, no ovaj zakon želi riješiti ono što od 93. godine, otkako je napravljen ovaj teritorijalni ustroj RH nije riješio i gdje danas imamo stvarno jedan veliki nered i štetu u krajnjem slučaju, moglo bi se reći da se svih ovih godina ponašamo kao neki veliki veleposjednici koji imaju toliko puno imovine da ni ne znaju gdje im se nalazi i naravno da o njoj ne brinu. Imamo situacija diljem Hrvatske, kad vidiš neku parcelu zemljišnu da je zaraštena, da je neuredna, većinom je ona državna. Po tome se prepoznaje. Dakle, ako bi je htjeli uređivati, morali bi imati troškove. I onda dolazimo do onoga za što se zalažu svi lokalni čelnici da u principu su lokalne samouprave te koje znaju gdje se što nalazi, lakše mogu brinuti o toj imovini, lakše je mogu stavljati u funkciju, lakše je mogu privoditi namjeni. I u ovoj raspravi danas sigurno će biti puno govora upravo o tom odnosu lokalne samouprave i države, ja osobno u ime našega kluba koji će podržati ovaj prijedlog zakona u ovom prvom čitanju, mislim da se još mora malo neke stvari modificirati i da se mora lokalnim samoupravama dati više mogućnosti koje će im naravno, donijeti i nešto više prihoda, ali i mogućnost razvoja, državu praktički osloboditi određenih tereta i problema koja ima jer znamo da teško se iz Zagreba, iz nekog ureda mogu rješavati stvari, ne znam, na Pagu ili negdje drugdje. Pred par godina bio sam sa vlasnikom jednoga kampa, tako smo sjedili, kamp je prekrasan, lijep, dosta je uloženo u njega, kaže čovjek, evo ja bih još uložio, imam ja još interesa, ovo dolje, a to je bilo ono dolje bilo nešto zarašteno, grmlje, koje je tamo, kaže ne mogu, pa zašto ne uzmeš ovo, veli nemam od koga, nitko ne znam kako da dođem do toga, kako da mogu to iznajmiti, kupiti, bilo što napraviti, da bi mogao dalje razvijati tu priču. Koliko ovdje vidimo, u ovom zakonu, upravo se takvi problemi pokušavaju rješavati i omogućiti dakle, našim poduzetnicima koji imaju kampove, koji su kupili određene objekte, da mogu razvijati svoju djelatnost, da mogu razvijati sadržaje i da mogu naravno zapošljavati ljude, ali i ostvarivati dobit. Zakon mi se sviđa u onom dijelu gdje se govori da će iz njega proisteći samo jedna uredba. Mi dobro znamo da kad donosimo zakone, onda većinom iz tih zakona proizlazi da treba još donijeti 10 pravilnika, 10 uredbi u nekom roku koji se onda ne ispoštuje i onda zakon nije primjenjiv. Što jasniji zakon, sa što manje dodatnih pravilnika i uredbi sigurno omogućuje bolju, bolje provođenje i bolju efikasnost. Cijene koje se trebaju rješavati, da li za davanje koncesija, da li za prodaju, da li za zakup po mojem mišljenju treba ipak jasno definirati ovim jednostavnim zakonom jer će se to lakše moći naravno provoditi i naravno formulu po kojoj će se to rješavati. Sigurno je jasno da ne mogu biti cijene svugdje iste za sve za neki kvadrat, ali nekakav temeljna cijena koja se onda množi sa koeficijentom morala bi biti jednaka, koeficijent je taj koji određuje vrijednost negdje nekog zemljišta ovisno o njegovom položaju. Isto kao što smatram da je ono što je bilo na savjetovanju da bi se morali odrediti okviri, dakle cijena koja lokalne samouprave mogu, po kojima lokalne samouprave mogu davati u zakup od do, koliko će to biti kuna, koja će biti minimalna, koja maksimalna, ali mislim da bi zakon to trebao definirati i na taj način krenuti u tu proceduru. Dakle, jednostavno rečeno uz te neke vjerojatno dorade bit će puno konkretnijih prijedloga i u pojedinačnim raspravama koliko sam imao prilike čuti i na odboru za lokalnu samoupravu, ali razgovarajući sa kolegama ovdje saborskim zastupnicima mislim da će se tu neke stvari još morati u zakonu dodatno definirati, pojasniti i još posložiti da bude što jasniji i da stvarno bude primjenjiv kako bi se u Hrvatskoj konačno, barem u ovom dijelu, potentno razvojnom da tako kažem u turističkom smislu započeli procesi koji dugo, dugo stoje, predugo stoje, a nakon toga ja se nadam da će slični procesi početi događati diljem Hrvatske i da ćemo doći u situaciju da stvarno imovinu koju Hrvatska ima stavimo u funkciju što efikasnije, što brže i na taj način omogućimo razvoj. Ponavljam, država i lokalna samouprava su isti organizam, isti organizam, mora se naći nekakva razina suživota. Lokalna samouprava je kapilarni sustav države i u te kapilare treba pustiti krv i omogućiti da one donose natrag dakle kisik da može država funkcionirati. Hvala lijepa, podržavamo zakon.
Zahvaljujem. Sada je na redu Klub zastupnika IDS-a, PGS-a i LRI-a, poštovani kolega Tulio Demetlika. Izvolite.
Poštovani ministre sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici, u ime Kluba IDS-a želim se osvrnuti na ovaj Prijedlog Zakona o neprocijenjenom građevinskom zemljištu. Moram odmah na početku naglasiti da smo mi u IDS-u još prije 2 godine upozoravali na važnost ovog zakona te tražili izradu novog zakona budući da trenutno važeći zakon donesen sada već davne 2010. godine nije zaživio u praksi i nije pokazao rezultate primjene. Problem koji postoji sa tim zemljištem vuče se 25 godina. Zato pozdravljamo namjeru ministarstva da se to napokon riješi, istina je da se puno kasni, ali eto bolje ikad nego nikad. No, ostaje nam naravno vidjeti koliko će zapravo ovaj zakon biti provediv u praksi. Smatramo da je ovaj zakon od izuzetne važnosti kako za Istarsku županiju tako i za ostala obalna i priobalna područja s obzirom na to da direktno utječe na razvoj turizma i stvaranje novih vrijednosti u turističkom sektoru i to zato što je njegova primjena vezana na poslovanje i hotela i kampova turističkih tvrtki, a time i na povećanje prihoda općinama, gradovima, županijama i državi. Naime, o čemu se radi? U postupku pretvorbe društvenih poduzeća koja su se bavila turističkom djelatnošću u temeljni kapital trgovačkih društava u pravilo nije se procjenjivalo zemljište na kojem su bili izgrađeni objekti tj. hoteli odnosno kampovi, već su se procjenjivali sami objekti. Nakon provedenog postupka pretvorbe objekti su postali vlasništvo trgovačkih društava, a zemljište ispod objekata i oko objekata postalo je vlasništvo RH. Vidimo da se ovaj veliki problem za turistički sektor koji traje još od ranih '90.-tih godina nije riješio i zaista je bilo vrijeme da se konačno nešto poduzme. Pokušalo se sa zakonom iz 2010. godine međutim rezultati su izostali. Iako moram priznati nisam baš siguran da i ovaj prijedlog zakona je sasvim dobro rješenje, stoga ću u svom izlaganju ukazati na propuste ovog prijedloga zakona u prvom čitanju kako bi u konačnom prijedlogu dobili zakon koji će biti primjenjiv u praksi i koji će ponuditi rješenja kojim će biti zadovoljni jedinice lokalne samouprave, znači općine i gradovi kao i hoteljeri tj. turistički sektor i država. Prema prijedlogu zakona u vlasništvo jedinica lokalne samouprave pripasti će samo zemljište oko objekta koji služi za redovitu uporabu tih građevina, koji nije procijenjeno i koji nije ušlo u temeljni kapital društva odnosno u pretvorbu. Znači tvrtka je dužna napraviti geodetski elaborat, definirat koje je zemljište nužno i to zemljište je jedinica lokalne samouprave dužna ili prodati ili dati u zakup hotelskoj tvrtki. Ostali dio parcele, znači preostalo zemljište praktički te iste čestice ili iste parcele postaju vlasništvo RH, znači opet imamo dva vlasništva na istoj parceli. Jedna koja je nužno potrebna za hotelijera, a druga koja ostaje kao uređeni okoliš i za nas je to jednostavno neprihvatljivo jer opet će se komplicirati odnosi između jedinice lokalne samouprave, hotelijera i države i to zbog načina korištenja i upravljanja tog zemljišta. Bilo je već govora o cijeni najma koje ne znamo i koje će definirati Vlada uredbom, što je veliki upitnik za same hotelijere i postavit će si pitanje zašto bi oni preuzeli dio onih ostatka velikih površina parcela koja njima nisu potrebna, ali ih danas uređuju kao okoliš, kao parkovi, kao nekakvi dodatni sadržaji koji su potrebni turizmu i mislim da upravo zbog toga treba prepustiti kompletno to zemljište u vlasništvo jedinice lokalne samouprave kako bi se smanjila ta administrativne poteškoće oko upravljanja i uređenja tog zemljišta. Ali ja ću ponoviti naš stav iz IDS-a koje uporno ovdje predlažemo i koji bi pojednostavilo cijele procedure, da se zemljište koje je '90.-te i '91. bilo unutar građevinskog područja jedinice lokalne samouprave i obuhvaćeno prostorno planskom dokumentacijom sa točno definiranom namjenom vrati u vlasništvo jedinica lokalne samouprave čime bi se omogućilo brže, kvalitetnije stavljanje tog zemljišta u funkciju jer ponavljam, mi 25 godina nismo bili to u stanju kao država sprovesti. Prepustite to jedanput već jedinicama lokalne samouprave i decentralizirajmo ovu državu. Time će se, opet ponavljam smanjiti rokovi i sigurno će biti puno uspješnije i za državu i za jedinice lokalne samouprave kao i za hotelske tvrtke. Nama stvarno nije jasno iz kojeg razloga država ne želi to prihvatiti da ono što je nekada bilo u vlasništvu bivših općina po prostornim planovima da sada sa tim zemljištem želi država dalje upravljati. Naglašavam da to neriješeno pitanje i dan danas ima za posljedicu skupe i nepotrebne sudske sporove između države s jedne strane i općina i gradova s druge strane, što koči kako javne tako i privatne investicije, otvaranje novih radnih mjesta, ostvarivanje prihoda kako za državu tako i za lokalnu zajednicu. Zato ponavljam i inzistiram da vlasnici tih zemljišta trebaju biti jedinice lokalne samouprave odnosno gradovi i općine, budući da oni najbolje znaju kako ta zemljišta iskoristiti u skladu s potrebama tog područja, a i u većini slučajeva znamo da gradovi imaju potrebu urediti ta zemljišta kako se ne bi dogodili slučajevi da pokraj turističkog objekta imamo zapušteno i neodržavano zemljište koje onda narušava sam izgled ne samo tog turističkog naselja nego cijelog turističkog mjesta tj. turističke destinacije. Jer ja postavljam pitanje, da li će onda država koja će biti vlasnik tog zemljišta doći kositi travu, uređivat, sadit cvijeće ako je to njeno vlasništvo ili će to morati raditi jedinica lokalne samouprave kao što to i danas radi? Situacija sa neprocijenjenim zemljištem u krugu autokampova je još nepovoljnija jer ovim prijedlogom zakona RH postaje vlasnik 100%. zemljišta u kampu koje nije procijenjeno znači u postupku pretvorbe i nije ušlo u temeljni kapital društva. Smatramo da bi i ta zemljišta trebalo prepustiti jedinicama lokalne samouprave. Ono na što se sljedeće želim osvrnuti je na prijedlog raspodijele prihoda od turističkog zemljišta i to zemlji šta na kojem su izgrađeni hoteli i turistička naselja, konkretno na članak 11. prijedloga zakona na osnovu kojeg je zakupnina ili kupoprodajna cijena dijeli se na način da 40% pripada jedinicama lokalnih samouprava i to se uplaćuje na njihov proračun, 20% županijama, a 40% uplaćuje se u Fond za turizam. Ovakvom raspodjelom ne možemo biti zadovoljni jer u postupku i samog javnog savjetovanja prijedlog je bio da 60% sredstava pripada jedinicama lokalne samouprave. Ponavljam pitanje, zašto se taj iznos smanjio? Tome se protivimo jer su upravo, kao što je i gospodin Bačić rekao u svom obraćanju da se te jedinice lokalne samouprave nositelji investicija i ulaganja i razvoj cjelokupne infrastrukture i održavanja postojeće, a sve u cilju razvoja turizma i stvaranja dodanih vrijednosti. Spremni smo prihvatiti da sva sredstva budu strogo namjenska i to upravo za razvoj turizma. Neka država ima mehanizme i alate nadzora i da kontrolira potpisivanje ugovora, cijena i trošenja tih sredstava, ali pustite gradovima i općinama koji moraju ulagati dodatna sredstva zbog tog turizma jer turizam nije baš sve lijepo i bajno nego predstavlja teret za te lokalne zajednice jer u sezoni, a znamo da je sezona puno duža, ulažemo dodatna sredstva u infrastrukturu, da li su to vodovodi, da li je to promet, da li su to parkirališta i to se sve financira iz proračuna jedinica lokalnih samouprava. Mi moramo imati dodatne kamione za odvoz smeća, moramo imati veće kapacitete centara za zbrinjavanje otpada. I sada ja pitam, ako smanjujete prihode jedinice lokalne samouprave sa poreznim reformama, a i ovdje gdje imamo svoje vlastite resurse gdje možemo ostvariti te prihode onda nam to jednostavno prepustite. I zato, ja ću opet pitati, zašto, zbog čega nam smanjujete? I zato predlažemo da općinama i gradova 50% ostavite, 30% županijama i 20% fondu. To je prijedlog onaj pod jedan za turističko zemljište u turističkim naseljima, hoteli i turistička naselja. A sad dolazimo na zemljište oko, u kampovima. Tu je još gora situacija. Tu ste predložili 30% sredstava da pripada državi i uplaćuje se u državni proračun, 20% jedinicama lokalne samouprave na čijem se području nalazi kamp, 10% županijama i 40 fondu za turizam. E sad, da ja vas pitam. Zašto, zbog čega, zašto stvarate razliku između jednog zemljišta koji je u turističkim naseljima i drugog zemljišta koji je u auto-kampovima? Mi predlažemo da bude jednaka raspodjela kao što je i za zemljišta unutar turističkih naselja. Postavljam si pitanje, zar državi nije dovoljno, jer tu ste ubacili 30% državi i u državni proračun, zar državi nije dovoljno da će se upravo dobrim poslovanjem tih kampova, kroz PDV, kroz ostale poreze, ostvarivati veće prihode nego daljnjom centralizacijom zakidate moguće izvorne prihode upravo jedinicama lokalne samouprave iz vlastitih resursa, a time, ti vlastiti resursi i povećani prihodi osigurat ćete sredstva za daljnji razvoj tih općina i gradova za sve one infrastrukturne potrebe koje te jedinice upravo zbog turizma i povećanja broja, ja ću reći ljudi, gostiju na tom području koji su neophodni. I sada još veća besmislica, predložena ovim prijedlogom zakona, uvođenje različitih koeficijenata ekonomske isplativosti za početni iznos jedinične cijene zakupnine kampa. Ovako, bilo bi žalosno ili smiješno, kako se kaže, zašto postoji razlika u koeficijentu između, konkretno, Istarske županije i Primorsko-goranske županije kojemu je određen koeficijent 1, dok su primjerice u Zadarskoj, Šibensko-kninskoj, Splitsko-dalmatinskoj i Dubrovačko-neretvanskoj su određeni niži koeficijenti. Pa valjda u Dubrovačko-neretvanskoj županiji auto-kamp koji postoji može sigurno raditi puno duže nego onaj u Istarskoj zbog klime. Znači, on, iskoristivost će biti puno duža. A vi ste predložili upravo za te županije van Istarske i Primorsko-goranske, niže koeficijente. E sad, ja si postavljam, zbog čega? Nemojte, ja sam jučer premijeru Plenkoviću uputio i zamolio da primjenjujemo iste kriterije za sve jer tu se otvara jedno sumnjivo pitanje, da li se kažnjavaju neke županije, ovisno koje gdje na vlasti, neću biti zločest, ali postavljam pitanje zbog čega različiti kriteriji. Ja držim i mi u klubu IDS-a da koeficijenti u svim turističkim razvijenim županijama trebaju biti jednaki i zaista ne vidim razloga da samo Istarska i Primorsko-goranska županija imaju viši koeficijent. Naravno, podržavamo i slažemo se, da kampovi na otocima, a ne znam zašto se u zakon stavili i u kontinentalnom dijelu jer u kontinentalnom dijelu nema takvih slučajeva da imate kampova koji su ušli u pretvorbu i nije bilo procijenjeno zemljište, trebaju imati drugačiji odnos i trebaju imati povoljniji koeficijent. Sljedeće, postavlja se pitanje, zašto se kod obračuna razlike koncesijske naknade u čl. 39. uopće uvode indeksi razvijenosti? Smatramo da je to bespotrebno i očekujem od ministra da već danas odgovori zašto je to uopće ugrađeno u zakon. I na kraju, smatramo da ima puno prostora za poboljšanje ovoga zakona, stoga mi u IDS-u očekujemo da se do drugog čitanja prihvate naši prijedlozi. Hvala vam lijepo.
Idemo sada na raspravu Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-u, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a, uvaženi ministre sa suradnicima. Evo, pred nama je u prvom čitanju zakon koji se zove Zakon o neprocijenjenom građevinskom zemljištu. Dobro je da ide u dva čitanja. Možda da, ne znam da li da krenem od kraja ili da krenem od početka. Da je jednostavno riješiti problem, problem bi bio riješen. Sigurna sam da je to bio interes svih da se riješi, ali očito problem nije jednostavno riješiti i mi u Klubu GLAS-a podržavamo dobru namjeru da imamo zakon, no imamo i niz primjeni na zakon, stoga nadamo se da ćete kroz sve primjedbe kad prođete malo pogledati i vidjeti da u konačnici dobijemo zakon koji se može, koji može biti zaista upotrebljiv i operativan. Malo, da malo gledamo oko sebe. Dakle i druge države su se susretale sa nekim problemima koje nisu mogli riješiti sa bazičnim zakonima i onda su se uvijek odlučile za to, donijeti nekakav poseban zakon. Dakle, to nikad, to nije nekakva novost. To je radila recimo i Švicarska kad je imala problem, da jedan kanton je bio nerazvijen koji im je poseban zakon definirala kako to raditi. To je radila u susjedna Slovenija kad je željela ulagati u pojedina područja, a to onda se nije moglo postojećim zakonima i imala je poseban i ovaj zakon tako treba gledati. Ovo je poseban zakon koji se odnosi u odnosu na postojeće stanje i u odnosu na to, da se to postojeće stanje treba srediti. Sadašnja situacija nije dobra za nikog. Nije dobra za ono koji su trgovačka društva koji imaju hotele jer oni ne mogu ulagati dalje, ne mogu dograđivati, ne mogu raditi nekakve druge stvari jer rade na tuđem zemljištu. Nije dobro za kampove, kampove koji se žele razvijati, koji žele jednako tako ulagati jer je uvijek problem tog zemljišta. Ja moram priznati da smo znali sate i sate provoditi, na raspravljati kako ti riješiti. Nije problem za državu koja gleda da netko zarađuje, a od toga nema ništa. Pritom dopustite da kažem dvije rečenice. Najveća mogućnost zarade koju ova država može imati, najlegalnije moguće je pomorsko dobro svi oni molići, sve one lučice, sve one čak i ACI-e i marine koje se nalaze na pomorskom dobru su većinom nelegalno napravljene svoje koncesije ne plaćaju nikom. Dakle kada bi država krenula rješavati pomorsko dobro i sve ono što se na pomorskom dobru može napraviti, to bi bio jedan ozbiljan ulaz odnosno jedan ozbiljan pomak u našem proračunu. Ali neću sada o pomorskom dobru nego ću se vratiti na ovaj zakon. Ovaj zakon mora odgovoriti na tri stvari, on mora biti životan, mora biti logičan i mora biti provediv. To su tri stvari koje se od ovog zakona očekuje da se napravi. E sada, ja imam osjećaj da ste krenuli u tom smjeru i da ste negdje na pola puta stali. Kod nas je običaj da svi kažu problem je ovaj, problem je onaj, da probleme sve stavimo, ali niko ne kaže kako problem riješiti i ajmo riješiti taj problem. Što treba biti smisao ovog zakona? Što mi ovim zakonom zapravo hoćemo? Hoćemo riješiti problem, hoćemo to građevinsko zemljište staviti u funkciju, hoćemo da se u njemu ulaže, hoćemo da se ulaže u turizam i ako znamo da tako hoćemo riješiti problem, ajdemo ga probati riješiti. Ovaj zakon to nije riješio. On je naznačio probleme, probao je tu nešto ispetljati i riješiti, ali nije riješio do kraja. I ovu raspravu u prvom čitanju na način evo sada su ovi iz oporbe došli pa sada oni kritiziraju, njima ništa nije dobro, probajte shvatiti ovu raspravu na način, dakle naš interes je i mi želimo da se taj problem riješi, da se ta zemljišta stave u funkciju i da u krajnjoj liniji od toga imaju svi koristi. Imat će ta trgovačka društva jel će ulagati, tjerajte ih da ulaže, tjerajte ih da to rade, imat će jedinice lokalne samouprave jer će uprihoditi nešto, imat će država jednako tako. Prema tome, interes je da se problem riješi. E sada dolazimo do onih nekoliko stvari koje su ostale otvorene i nerješive i koje će otvoriti sigurno problem. Cijeli zakon vam se temelji na činjenici da se formiraju građevne čestice, dakle da odmah sve nekakve nedoumice i dvojbe ovdje je uvijek riječ o građevinskom zemljištu i riječ o nekakvom postojećem stanju. Sukladno odredbi članka 159. Zakona o prostornom uređenju rješenje za formiranje građevinske čestice kaže da se građevna čestica formira sukladno planu ili ako to nije moguće sukladno pravilima struke se formira građevinska čestica koja je neophodna za funkcioniranje tog objekta. Sada se zamislite da ja sada tu ovako u zraku nacrtam, vi možete ima zakon što u principu imate, možete imati tri hotela i ako se to ne definira u zakonu kako ćete to raditi doći ćete u neki ured, a vi dobro znate da naši uredi funkcioniraju na način da ako nisu u nešto sigurni i ako je nešto substandardno, a ovo je substandardno da će oni onda zaista ići onako da budu sigurni. I sada zamislite ako dobijete da će svako formirati građevnu česticu na način da služi redovitu upotrebu zgrade. To vam drugim riječima znači oko hotela metar, to vam je pravilo struke. Oko hotela metar pa da imate skelu, pa da na toj skeli vi nešto morate raditi. Ako se vratite na opciju sukladno prostornom planu i tu možete imati problem. Ja mislim da vi trebate ovim zakonom definirati dakle ako ste već derogirali neke odredbe Zakona o prostornom uređenju, a to će vam ukazati u dijelu koji je koji morate definirati do kraja, onda bi trebali i vi ovim zakonom reći kako se formira, da se formira za zahvat u prostoru koji je funkciji tog trgovačkog društva, koji nije dakle jer što vi imate s jedne strane. Imate s jedne strane ovaj zakon, a s druge strane imate Zakon o prostornom uređenju, to ćete prebaciti u ured i ured će reći, ček malo ali meni u odredbi je ovdje, prema tome vi definirajte kako hoćete. Ja tu nemam problem, ta građevna čestica može biti veća nego što je plan predvidio, ona može biti i drugačija, ali definirajte u zakonu da onaj koji će to izdavati ima osnov temeljem kojeg će se pozvati, inače će vam u tom dijelu kao što je i do sada bilo neprovedivo, biti neprovedivo. Nemojte raditi zakon koji će vam u jednom dijelu biti neprovediv. Ja mislim i uvjerena sam u tom da je smisao cijelog zakona da se proba riješiti problem tih obuhvata, da s tim zemljištem zaista neko može dalje razvijati, graditi i sve ostalo, da s tim zemljištem neko upravlja jer sada ne upravlja nitko. Dakle to je smisao. Prema tome, čak ja nemam ni problem da država donese odluku i da kaže, nama su ta zemljišta problem ne znamo što da radimo, mi ćemo ići u zakup i te zakupe ćemo pretvarati u prodaju jel je to puno poštenije, puno operativnije, dobit ćete jednokratno novce ali se nećete više dalje mučiti. Nemojte se dovesti u situaciju da dođete na način da vam onda ured neće moći ono što vam se napravi u elaboratu vratiti nazad. Dakle vi u ovom dijelu formiranja građevne čestice mora se primjenjivati isključivo ovaj zakon, ne Zakon o prostornom uređenju jel će vam dovesti do ne prilike jer vi hoćete zapravo da formira građevna čestica koja je drugačija nego što je to Zakon o prostornom uređenju rekao i to definirajte tu. Sjednite s kolegama koji znaju o čemu se govori, to se vrlo jednostavno napravi i napiše se par odredbi i to se napravi. Naravno da su kampovi poseban problem, problem koji treba riješiti. Kada su kampovi kada je riječ o turizmu to je nešto što najbrže moguće možete realizirati i najbrže moguće možete zarađivati. Već su prije mene rekli o ovim različitim koeficijentima, nemojte to raditi, nemojte dijeliti u Hrvatsku pogotovo županije duž obale da jedni imaju jedne koeficijente, drugi imaju druge koeficijente to jednostavno nije dobro, to jednostavno neće dovesti do nekakvih dovest će samo do nekakvih sukoba pa će netko reći zašto ja tako, onako, dakle svi nemojte definirati te koeficijente ostavite jedan. Jednako tako običaj koji imamo, to sve više vidim u zakonu, kad ne znamo riješiti problem onda problem odmaknemo od sebe i onda kažemo bit će donešena jedna posebna uredba i onda će se uredbom to definirati i onda se ta uredba donese ili ne donese. Ako se ne donese ne može se provoditi zakon, ako se donese onda imamo prijepor. Prema tome sve ono što možete definirati u zakonu, definirajte u zakonu. Ostale su, još ću u pojedinačnoj raspravi nešto, ali ostala je tema načina korištenja sredstava. Sve zakone koje smo imali koji su bili ovako lex specialis za pojedinu stvar, kad su se sredstava davala i jedinicama lokalne i regionalne samouprave uvijek se je definiralo šta iz tih sredstva jedinice mogu raditi. I to bi trebalo definirati i u ovom zakonu. U ovoj podjeli nikad neće biti svi zadovoljni, smisao je samo što, što će se raditi s tim sredstvima. Kad definiramo što se tim sredstvima treba raditi onda ćete doći u postotke po kojim ćete dodijelit. Dakle trebalo bi znati što se sa sredstvima koja se dobije rade. Da samo naznačim slijedeća, slijedeći problemi koji jesu. O tome da li će biti zakup ili će biti prodaja, to je nekakva politička odluka, da li će država se odlučiti imati u zakupu pa kroz 30 ili 50 godina uprihoditi ili će uprihodit jedanput to su nekakve političke odluke kao što i svaka familija kad ima neku nekretninu donosi odluku da li mu je bolje to prodati ili mu je bolje to staviti u najam ovisno o vremenu. Ali imate još dve odnosno tri stvari koje valja riješiti. Vi imate odredbu Članka 19. koji se veže na odredbu Članka 16. i govori se o tome kako da se to upisuje, dakle da će zemljišno-knjižni sud će na temelju rješenja iz Članka 16. izvršiti uknjižbu prava vlasništva u korist osoba određenih rješenjem bez obzira na postojeće upise u zemljišnoj knjizi, a eventualno upisane treće osobe dužne su to trpjeti. Ja tu, moram priznati nemam bazično neki problem. Mi već imamo Zakon o cestama koji za nerazvrstane ceste rekao da se one upisuju u zemljišnu knjigu, da bez obzira na one koji su bili vlasnici ili nisu bili, tu smo imali i zahtjev za ocjenu ustavnosti te odredbe i mislim da je zahtjev bio 2017., 2018. i Ustavni sud je afirmativno odgovorio i rekao da je, da ta odredba nije protuustavna. Ovo je jedna od odredbi gdje imate sigurno, ćete imat tužbe koje će isti o ustavnosti jer ovdje kaže da su treće osobe dužne to trpjeti. Da se vratim samo korak unazad, vi ovdje, vi znate da mi imamo poseban postupak koji je vezan uz katastar, posebni postupak koji je vezan uz zemljišnu knjigu. Trebalo bi negdje definirati da ide upis u katastar jednako tako direktno da vam se ne desi da nemate upis u katastar, a da imate upis u zemljišnu knjigu, morate vezati jedno s drugim. Dakle, prije ove odredbe morate govorit kako će ići upis u katastar, a onda kako ide upis u zemljišnu knjigu i do drugog čitanja ja mislim da se još malo sjednete sa, čak zamolite na Ustavnom sudu da se vidi jer to vam je osnov za ustavnost zakona. Dakle to je, zato vam radim usporedbu sa Zakonom o cestama tamo je sve izdefinirano, ovdje nije do kraja izdefinirano. Dakle, vežete katastar, vežete gruntovnicu. Ja moram priznati da principijelno zaista nemam niti jedan jedni problem, da imamo lex spcialis kojim želimo riješiti problem i da se za upis u katastar, upis u gruntovnicu, za formiranje nekih stvari ne primjenjuju postojeći propisi jer da su se mogli primjenjivati, primjenjivalo bi se riješilo, nego da imamo poseban popis, ali onda morate sve elemente definirati. Nemojte ostaviti mogućnost primjene jednog i drugog propisa jer će se svako referirati na svoj bazični jer je po njemu naviko radit. Kad su išle ceste onda naravno Zakon o cestama su svi u tom trenutku pa zašto i kad se krenulo radit, kad je bila zahtjev za ocjenu ustavnosti, sve je bilo riješeno i, govorim o nerazvrstanim cestama, jer je sve bilo rješivo do kraja. Ima tu još jedan problem, to vam je odredba ja mislim da je Članak 14., ali to ću malo više u pojedinačnoj raspravi, to je kad kažete da se važeći prostorni plan neće primjenjivati u dijelu koji je na prostoru kampa da sad to ne elaboriram jer imam premalo vremena, to ću malo u pojedinačnoj raspravi. I to se da riješiti. Dakle, što je smisao ove rasprave i što je smisao rasprave u prvom čitanju? Ako imamo problem, a imamo ga, ako želimo životno, razumno riješiti, a ja mislim da želimo onda ga ajdemo tako riješiti. I onda, dobro da je dva čitanja i dobro je da tako riješimo jer ćemo imati jedan lex specialis koji će se primjenjivati samo na taj problem, ali ima tu još dosta posla i dosta za raditi. Hvala.
Hvala i vama. Sada je ispred Kluba zastupnika HSU-a, SNAGE i nezavisnih zastupnika i Nove politike, govorit će gospodin Tomislav Žagar, dugačak je naslov.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre sa suradnicima, dakle kao što je i u uvodnom obrazloženju rečeno, a i moji prethodnici su o tome govorili intencija ovog zakona je naravno stavljanje u funkciju turističkih kapaciteta u RH kad je riječ o hotelima i kampovima i tu nema nikakve rezerve za podršku ovom zakonskom prijedlogu jer turizam je izuzetno važna grana, gospodarska grana RH, čini veliki postotak BDP-u i mi moramo iskoristiti sve prilike da tu važnu granu u RH što više ojačamo i da na taj način ostvarimo što više prihoda državnog proračuna i u tom smislu ovaj zakon ide u dobrom smjeru. Međutim, dozvolite mi samo par primjedbi, a možda i nešto što bi ja rekao ovako, nešto da kažem i za svoju dušu jel, a možda i za dušu mnogi onih koji danas slušaju, koji ipak na neke procese koji su se u prošlosti dogodili ne gledaju baš blagonaklono, kao što ni ja ne gledam, a red je da ih spomenemo ipak, da ne ostanu danas ispod crte. Neko će možda reći opet da pričamo o lanjskom snijegu, ali dozvolite da to kažem. Dakle, nije slučajno ovdje se više puta spominje da zemljište nije procijenjeno za vrijeme postupka privatizacije i pretvorbe. U Slavoniji je ta stvar jasna i hvala Bogu da nije zemljište bilo procjenjivano, da nije ušlo u temeljni kapital tadašnjih PIK-ova jel onda bi se dogodila situacija koju smo imali sa Agrokorom, današnjom Fortenova grupom, da bi zemljište koje je bilo tada u vlasništvu PIK-ova kao društveno vlasništvo bi prešlo zapravo u vlasništvo trgovačkih društava i danas bi to bilo de facto privatno vlasništvo 30.000 hektara zemljišta bi bilo privatno vlasništvo. Ovdje je riječ o građevinskom zemljištu. Zašto je to tako? Ja nemam dovoljno niti znanja, niti sam dovoljno u to vrijeme, to je bilo davnih devedesetih godina zašto je tako napravljeno. Mislim da je intencija bila slična i sada je ostalo zemljište koje se nalazi ispod hotela, zemljište koje se nalazi ispod tih građevinskih objekata u kampovima kojih je malo i koje nije riješeno i koje vlasnici trgovačkih društava u ovom trenutku raspolažu na temelju koncesija, ali ne mogu ulagati jer nisu sigurni da će njihova ulaganja na kraju biti njima isplativa, tj. koncesija kada prestane oni će ostati bez tih nekretnina. I u tom smislu valja spomenuti da je privatizacija u to vrijeme, a pogledajte revizije privatizacije, vidite da postoji puno propusta, ali danas je to kažem vjerojatno i bespredmetno, međutim mnogi vlasnici koji danas i jesu objekata nad tim vlasništvima ima značajnih primjedaba vezano uz privatizaciju. Ovdje se za ovaj zakon navelo dvije, tri načelne primjedbe i ja se isto tako nadam i vjerujem da će predlagatelj do drugog čitanja to ispraviti ili korigirati. Jedna od stvari je sigurno prihodi koji se raspodjeljuju od zakupa tog zemljišta dok ne bude otišlo u prodaju. A ja osobno mislim da je ovo sve namijenjeno tome da vlasnici kampova i hotela kupe to zemljište i tu nema ništa sporno, neka ga kupe, ali se to treba jasno reći, do tada će prihodi biti raspodijeljeni po ovom što zakon predviđa i mali je udio toga zapravo određen za općine i gradove. Ne vidim po kojim formulama je taj izračuna napravljen. Evo kada je u pitanju poljoprivredno zemljište tamo je relativno dobar omjer, jedinice lokalne samouprave 65% općine i gradovi, županija 10% i 25% država. Ovdje naravno postoji fond, ali mislim da bi se te omjere trebalo korigirati ali značajnije kao prihod jedinica lokalne samouprave tj. općina prvenstveno općina i gradova. Što se tiče kasnije prodaje, kada dođe do trenutka prodaje tog zemljišta bit će prihodi jednokratni, ali više neće biti u tom smislu prihodi. Međutim ono što se očekuje naravno je razvoj gospodarstva, razvoj tih turističkih kapaciteta pa samim tim onda i veći prihodi čitavog društva u cjelini. I s te strane još jedanput treba naglasiti da ovaj zakon treba u tom smjeru podržati. Ono što je upozorila gospođa Anka Mrak Taritaš je svakako pitanje struke, pitanje određivanja granica građevinskog zemljišta i općenito. Negdje se spominje čak i granica ograda koja su postavljeni tzv. mirni posjed. I kada već spominjemo ograde, ono što mene zanima kao Slavonca, a vjerujem i mnoge građane. Šetaš se obalom, vedro je nebo ima i mjeseca i zvijezda i onda ako malo ne paziš nos nabiješ u žicu. Naiđeš na hotel ili neki drugi turistički objekt koji je ogradio svoju parcelu, praktički ušao je u more sa žicom. Mene zanima ako ovdje može predlagatelj ministar reći, koliko je to i prema Zakonu o pomorskom dobru, istina tamo i koncesije ono što je sporno u tom zakonu koncesije to omogućuju. Možda će čak biti bolje rješenje ako bude privatno vlasništvo, možda tada neće biti tih problema. Neka se jasno kaže mogu li se u RH građani šetati uz obalu nesmetano, osim ako nije naravno riječ o nekakvim gospodarskim objektima poput brodogradilišta, negdje gdje se obavlja nekakva gospodarska aktivnost gdje zapravo ne možete ući samo tako, ali kada govorimo o kampovima, hotelima, mogu li građani proći nesmetano uz obalu? Govorim o obali. U ovom slučaju prema mnogim, čak i dokumentiranim fotografijama građana to u ovom trenutku na mnogim mjestima nije moguće. Evo to me zanima kao građana RH i to je jedno od temeljnih pitanja, pitanja zapravo korištenja općih resursa. Nadamo se da ćete do drugog čitanja uvažiti ove primjedbe vezano uz raspodjele prihoda jedinica lokalne samouprave i vezano uz određivanje granica građevinskog zemljišta jer nije iako se čini na prvi mah banalno u Slavoniji to je problem, ne znam pretpostavljam da je i u Dalmaciji. Kolega Demetlika je spomenuo košenje, znate nije to bezazlen problem, kositi ogromne površine na koje niko nema, svi se odriču ničije nije, to su problemi, narušavaju sliku i turističkih mjesta, a onda samim tim i turističku ponudu. Nadamo se da ćete do drugog čitanja uvažiti ove primjedbe. Hvala.
Hvala i vama gospodine Žagaru. I sada će ispred kluba SDP-a govoriti gospodin Vedran Babić.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, suradnici ministra. Evo u ime kluba SDP-a nadovezat ću se na donošenje Zakona o neprocijenjenom građevinskom zemljištu. Malo je mnogima na zapadu bi bilo neshvatljivo da mi nakon gotovo tri desetljeća, nakon privatizacije i pretvorbe donosimo ovakav zakon, ali nažalost on je jednostavno nužan jel čak ni onaj zakon iz 2010. kao što ste dobro konstatirali, a i potvrdilo se u praksi, nije imao efekte koje je trebao imati da se urede imovinsko-pravni odnosi na turističkom zemljištu odnosno na kompleksima u koje su tvrtke došle u posjed prilikom privatizacije ili su same kao takve privatizirane. Klub SDP-a ima tendenciju da podrži ovaj zakonski prijedlog, jednostavno da se napokon stvari pokrenu u ovom smislu, da svi ti turistički kompleksi koji nažalost stoje redovito ograničeni u tim svojim nekakvim birokratskim okvirima koje smo im kao država a trebali bi biti sređena država, nažalost, priredili u svojim propisima radeći konstantno nekakve previde prilikom donošenja zakona. Ja shvaćam da vaš posao nije lak, gotovo čak sam i mišljenja da bi malti ne za svaku destinaciju ili lokaciju možda bilo potrebno pisati i posebno zakon što bi bilo i apsurdno ali mislim da biste prilikom donošenja i prilikom pripreme za slijedeće čitanje, možda pokušali, možda trebali uzeti što više praktičnih primjera da vidimo sa čime bi se subjekti koji žele ili unajmiti ili kupiti zemljišta koja su im potrebna za razvoj a sada se ne mogu razvijati, kako da oni taj svoj problem riješe. Kolege su evo svi prije mene upozoravali na te probleme ali evo, upozoriti također i ja jer sam uvjeren da ćemo se opet upetljati u nešto što nećemo moći privesti kraju kvalitetno i da napokon se ta obala i ti kompleksi hotelski i turistički odnosno kampovi, razviju kako bi se trebali razviti. Sama činjenica u praksi jel, prilikom utvrđivanja zemljišta redovitog za uporabu građevine, praksa od ureda u gradovima, županijama a koje donose ta rješenja je različita, neki daju redovito uporabno zemljište baš ispod same čestice, na tom donese rješenje, neki donose metar oko čestice da se može postaviti skela kao što je kolegica rekla a treći evo čak daju i veće površine gdje se još uključuju nekakve kako bi rekao, servisna područja za te građevine. Isto tako ne mislim da je dobro da se ovo zemljište koje je za redovitu uporabu građevine, da se samo to zemljište o dodjeli da bude jedinica lokalne samouprave vlasnik ili tendencija vašeg ministarstva bi trebala biti da se što više državnih nekretnina da u funkciju što prije a uvjeren sam da su jedinice lokalne samouprave puno dinamičnije i brže od ministarstva zato što su samo je činjenica na terenu, u prvom kontaktu i sa tim poduzetnicima koji imaju te probleme i naravno sa onima kojima je interes da eventualno otkupe i ta zemljišta. Država i svaka općina i svaki grad, ne mora pisati RH da bi bila država u pravom smislu riječi. Također isto kolega Demetlika je upozorio i na činjenicu tog zemljišta koje ostaje u vlasništvu RH, ko ga održava, znate i sami koliko traje postupak otkupa državnog zemljišta koje je bio i u agenciji, koje je provodila i agencija i vaše ministarstvo i jednostavno, ljudi prolaze cijelu katarzu koja traje jako, jako dugo da bi uopće ušli, da kupili zemljište koje im je interes, a da na spominjem kako se stvari događaju oko i procjena istog zemljišta itd. Nadalje, isto su se kolegice i kolege osvrnuli i na koeficijente ekonomske isplativosti po županijama, ja vjerujem da ste vi se koristili argumentima da je recimo, ajde Istra je razvijena, pa ste i njima stavili jedinicu, oni su i bliže većini turista koji dolaze nego recimo Dubrovnik ali imate i primjer da su neki otoci koji su također blizu, imaju koeficijent 0,7 i razvijeni su, imaju sad manji koeficijent od recimo središnje Dalmacije. Tako da vjerujem, tako da moje mišljenje je da još se treba poraditi na ovom zakonskom prijedlogu, što više uključiti konkretnih primjera da pokušate u praksi vidjeti što bi značilo da za 3 ili 4 lokacije da se provede da neko bude vlasnik 100%, da ima cijelo svoje područje koje mu na neki način funkcionalno i pripada, koje mu je potrebno i za razvoj, koje čovjek je možda i mislio kad je, koji su mislili da su privatizirali kad su bili u postupku privatizacije, da stave u funkciju i da razviju te destinacije. Na prvom čitanju klub SDP-a će biti suzdržan, ali vjerujem do vašeg drugog prijedloga i uvažavajući, kao što ste i uvažili masu dobrih prijedloga prilikom javne rasprave, da ćete uvažiti i ove naše i da će vaš slijedeći zakonski prijedlog biti podržan od naše stranke. Hvala.
Hvala i vama. Sada prelazimo na pojedinačne rasprave, g. Peđa Grbin je na redu.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, uvaženi g. ministre, uvažene kolegice i kolege. Naravno da podržavam intenciju da se sadašnje stanje kada govorimo o turističkom zemljištu sredi. Svi znamo da je ovo što sada imamo neodrživo, loše, naprosto loše. Sadašnje stanje ne omogućava razvoj, ne omogućava investicije i ne osigurava prihod lokalnom i državnom proračun. Ustvari turističko zemljište koje ne bez vraga često govorimo da je neprocjenjivo koliko je vrijedno, za RH u velikoj mjeri predstavlja mrtvi kapital. Gledam vas kolege iz Ministarstva državne imovine i znam koliko ste vi i vaši prethodnici imali problema sa provođenjem postupaka da bi se pojedina turistička naselja i slično privela namjeni. Sa kolegicom nadom Turinom Đurić sam maloprije razgovarao o situaciji recimo oko uvale Skot i problema koje ona ima upravo zbog turističkog zemljišta gdje nitko nije zainteresiran preuzeti ju zato što preuzima samo objekte a zemljište između pojedinih objekata je u nekakvom limbu, neriješenom statusu. I sad bi vi trebali kupiti, platiti, vjerovatno ne mali novac za postojeće turističko naselje a onda ne znate hoćete li, pod kojim uvjetima, kako, kada itd. moći riješiti zemljište između tih objekata koje vam je nužno za daljnji razvoj. Međutim kao zastupnik koji dolaze iz izborne jedinice koja pokriva Istru i Kvarner, moram vam ukazati na određene stvari koje smatram pogrešnima i za koje se nadam da ćemo i kroz ovu raspravu i kroz pripremu za drugo čitanje moći korigirati kako bi dobili zakon koji će ispuniti svrhu koju nažalost zakoni koje smo do sada donosili nisu. Prvi problem, o tome je govorila čini mi se i kolegica Mrak Taritaš, način utvrđivanja zemljišta koje služi za redovitu uporabu građevina. To nije problem koji postoji samo u ovom zakonu, taj problem postoji i recimo kod stambenih zgrada u kojima se nalaze stanovi na kojima je postojalo stanarsko pravo pa su upisani u knjigu položenih ugovora i mi smo dobivali pa poprilično bizarne situacije da su se u različitim pa nekad i u istim jedinicama lokalne samouprave primjenjivali različiti kriteriji. Pa negdje se kao zemljište namijenjeno za redovnu uporabu zgrade smatrao ono što bi bilo zemljište namijenjeno za redovnu uporabu zgrade po prostornom planu, dakle prostorni plan kaže takva i takva zgrada mora biti toliko parkirnih mjesta, toliko operativne površine oko zgrade itd., a u drugim jedinicama lokalne samouprave koje su imale drugačiji pristup kao zemljište namijenjeno redovnoj uporabi građevine, određeno je isključivo zemljište koje se nalazi ispod građevine. I sada vi ovisno o tome da li ste imali sreću ili nesreću da vam je stan u jednoj, drugoj ili trećoj jedinici lokalne samouprave, zbog različite prakse koja nigdje nije ujednačena niti korigirane ste i u različitom imovinskom položaju. Ovdje će to biti posebno važno zato što je tog zemljišta daleko više i to zemljište daleko skuplje i vrjednije. Mislim da bi kriteriji trebali biti jasnije propisani i nadam se da ćemo ići za onime što je predviđeno prostornim planom jedinice lokalne samouprave tim više što ovdje nije predviđeno da to zemljište pređe direktno u vlasništvo turističkog poduzeća već ide tijelu javne vlasti, republici ili jedinici lokalne samouprave koja će njime raspolagati. Dakle samo kroz taj postupak određujemo što će biti od jedinice lokalne samouprave ili RH s time da i tu imam jednu primjedbu a vratit ću se na ono stanje još od '90., '91., itd., Zakon o šumama, Zakon o poljoprivrednom zemljištu gdje smo imali jedno načelo. Građevinsko zemljište ide jedinicama lokalne samouprave, poljoprivredno-šumsko, šumsko, bez obzira na to da li je u granicama građevinskog zemljišta, ovdje gledam kolegice i kolege koji dolaze iz lokalne samouprave i koji to jako dobro znaju, ide RH. Turističko zemljište je građevinsko zemljište i mi ovdje odstupamo od načela koje se u RH u pravilu provodi već 30 godina. Ja ću prihvatiti vaš stav da je ovo ispravno ali držim da bi to trebalo biti puno bolje obrazloženo. To sam pitanje i u replici postavio g. ministru, znam da 1 minuta nije dovoljna za odgovaranje na ovako kompleksno pitanje i nadam da će u završnom izlaganju odgovoriti na ovo. Ali ako odlučimo da to zemljište ide RH, onda za to moraju postojati jasni razlozi. Kolega Demetlika je recimo govorio o problemu održavanja. I vi i ja znamo da RH neće održavati to zemljište već će ga na kraju morati održavati jedinica lokalne samouprave koja nije njegov vlasnik. Kolege su spomenuli koeficijent ekonomske isplativosti po županijama, molim vas da još jednom razmotrite. Ako idemo prema koeficijentu ekonomske isplativosti, onda on ne bi trebao biti po županijama već bi trebali ići po onim mjestima kako su razvrstana u one razrede, čini mi se kako se određuje boravišna pristojba itd. jer nitko me ne može uvjeriti da lokacija kampa koji je primjerice u okolici Zadra ili u okolici Dubrovnika je nešto posebno lošija nego kampa u okolici Pule, Labina itd. Tu mi nema logike. Ako idemo po mjestima, onda ćemo doći do puno boljih rezultata a reći ću vam samo da se ovdje recimo čitava Primorsko-goranska županija osim otoka tretira na isti način. Pa je u koeficijentu 1 i Gorski kotar sa, nema tamo puno kampova iz 80-ih, ali u cijelom je području i Gorski kotar i Rovinj i Umag a Lošinj, Cres itd. su u području koeficijenta 0,7. Nije mi logično i nema pretjerane veze sa onime što tržište iskazuje o privlačnosti, interesu i mogućnosti poslovnog uspjeha takvog kampa. I zadnja stvar, na to je upozorila i kolegica Mrak Taritaš, a držim da je sa ustavno-pravnog stajališta ovo i najveći problem ovog zakona. Radi se o čl. 7. Ako sam pažljivo pročitao ono što je predviđeno u čl. 7. zakona, predvidjeli ste postupak za upis prava vlasništva nad ovim zemljištem u zemljišne knjige. Ono čime ste se poslužili je vjerovatno način kako je to uređeno kod cesta. Ali postoji jedan problem. Kod cesta je Ustavni sud mogao opravdati takvo postupanje zakonodavca i RH zato što je cesta javno dobro u općoj uporabi. Turističko zemljište nije javno dobro u općoj uporabi. I tu dolazimo do jednog ozbiljnog problema. Ako je nešto komercijalno i komercijalno će se iskorištavati i netko će od toga imati prihode, i jedinice lokalne samouprave i županije i država i u konačnici i poduzetnik, ne možemo tek tako izvlastiti osobu koja je u zemljišne knjige upisana. Vi čl. 7. propisujete ustvari jedan poseban oblik izvlaštenja. Oblik izvlaštenja u kojem osoba koja je u zemljišnim knjigama upisana kao nosioc prava ne može sudjelovati. E sad, tu ćete se naći sa nekoliko problema, npr. netko je vjerujući da je njegov upis zakonit, netko je primjerice tu nekretninu založio, pa imamo i hipoteke prema bankama itd. tu osobu dovodite u situaciju oduzet ćete mu zemljište, kredit mu ostaje. Ono što smatram da treba napraviti je u članku 7. osigurati da nositelj zemljišnoknjižnih prava, sadašnji nositelj zemljišnoknjižnih prava mora imati status stranke u postupku, ako ni zbog čega drugog da bi imao prilike i izraziti svoje prigovore i nakon toga po potrebi voditi sudski postupak. Jer upozorit ću vas na jednu stvar, postupak koji si u slučaju Zakona o cestama vodi nakon upisa je zemljišnoknjižni, on nije kontradiktoran. Vi u zemljišnoknjižnom postupku čak ni kada imate pravo koje negira onaj postupak koji je proveden radi upisa javne ceste to ne možete istaknuti jer u zemljišnoknjižnom postupku nije dozvoljeno isticanje novih činjenica i dokaza. Vi se morate voditi samo onim činjenicama i dokazima koji su istaknuti u prethodnom postupku odnosno u dokumentima na temelju kojih se vrši upis. Sve ostalo vas tjera u parnicu, to znači troškove i za državu i za turističko poduzeće i za nositelje zemljišnoknjižnih prava. Stoga članak 7. držim da treba promijeniti na način da se nositelja zemljišnoknjižnog prava uključi u ovo kako bi se osiguralo da oni mogu zaštititi svoja prava ako ih temelje na nekakvim valjanim razlozima. Ponovit ću još jednom, dobro je da se ide u ovo, ovo treba napraviti, ali mislim da ima previše stvari koje treba ispraviti da bi dobili bjanko podršku. Zato za sada suzdržano, a ako ovo na ovo što smo istaknuli bude izmijenjeno do drugog čitanja, ja vjerujem da bi mogli svi zajedno sa zadovoljstvom podržati donošenje ovog zakona koji je RH potreban. Hvala.
I vama. Replika gospodina Grčića.
… [[Govornik naknadno uključen.]] posebno bih istaknuo ovaj detalj ili problem koji ste vi spomenuli vezano za različito vrednovanje po pojedinim županijama odnosno pojedinim regijama posebno u tom Primorskom dijelu kada je riječ o pozicioniranju kampova. Želim izvijestiti evo i kolege u Saboru da smo na Odboru za turizam to imali kao jednu od glavnih tema i mislim da smo se tu manje-više bez obzira na nekakve političke razlike u velikoj mjeri usuglasili da takve diferencijacije nije dobro činiti. Uspješnost nekog kampa bitno je određena njegovom mikro lokacijom npr. blizinom obale, pomorskog dobra ili recimo udaljenosti od toga, prirodnim nekakvim karakteristikama prostora u kojemu su locirani itd., dakle puno, puno više kriterija od toga da bi bila odrednica njihove uspješnosti to da li su u jednoj ili u drugoj županiji. Hvala lijepa.
Odgovor, izvolite gospodin Grbin.
Apsolutno se slažem kolega, zato sam i rekao ono što sam rekao. Dakle ne može me nitko uvjeriti da je lokacija u okolici Dubrovnika u neposrednoj blizini Šibenika ili Trogira na bilo koji način lošija nego lokacija koja se nalazi kod Pule, Labina, Vodnjana itd. Naprosto kampovi su različiti po toliko kriterija da je ovakvo paušalno svrstavanje županija u jedan, drugi, treći ili četvrti razred krivo. Ono o čemu možemo govoriti i gdje možemo govoriti o svojevrsnom poticanju pa i kroz zakupninu su otoci. Ali i tu dolazimo do određenih dvojbi jer nije isti položaj Visa i Krka, naprosto nije. Hvala.
Sada je na redu gospodin Gordan Maras. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Kolegice i kolege. Hvala gospodinu Lalovcu na maloj asistenciji. Kada govorimo o ovom zakonu i ono šta je više-manje ovdje spomenuto u raspravi, a to je da jedan problem koji godinama stoji neriješen i gdje mnogi koji se bave i turizmom i imaju velike investicije u turizmu su imali određene zadrške prilikom investiranja upravo zato što ta imovina nije bila riješena. Najčešće se radi o kampovima u sklopu velikih hotelskih lanaca koji su investirali u svoje hotele, ali su uvijek razmišljali da li da investiraju dalje u nešto što nemaju pravno riješeno odnosno nemaju reguliran status niti vlasnički niti sa državom. I normalno je da to konačno treba riješiti i da je potrebno napraviti jedno korektno rješenje. Apsolutno se slažem tu da tu treba postići konsenzus, tu se ne radi o nikakvom pretjeranom ideološkom pitanju nego jednostavno pitanju problema kojeg treba riješiti. I na kraju krajeva da poduzetnici imaju mogućnost regulirati određene stvari i investirati, a sa druge strane da država na toj imovini koja evidentno je njena jer nije ušla u pretvorbu, mada je isto pitanje kako su sve te kuće i pretvarane odnosno kada se sjetimo i Domovinskog rata i koliko je ta imovina korištena da se hrvatski građani pomognu, a nakon toga je davana i prodavana u nekim situacijama i u bescjenje. Pa sjetimo se svi one kuponske privatizacije gdje su smišljeno modelom dolazili određeni fondovi do kupona koje su onda pretvarali na vlasništvima od bezvrijednih firmi do firmi u turističkom sektoru, znači tu je bilo puno ja bih rekao netransparentnosti i ne časnih baš radnji. Ali činjenica je da jako puno poduzetnika čeka i željelo bi riješiti taj status kako bi mogli normalno provoditi svoju gospodarsku aktivnost. Sa te strane ovi problemi o kojima je govorio kolega Grbin i ovi koje je maloprije spomenuo kolega Grčić odnosno vrednovanje i cijena u određenim područjima treba apsolutno razmotriti kako da dođemo do optimalnog odnosno idealnog možda ne rješenja s obzirom da idealno rješenje ne postoji u ovako zamršenoj stvari ali pravednije sigurno postoji od ovog koje je sada navedeno u zakonu jer činjenica je da faktori koji utječu na vrijednost pojedinog kampa, lokacije, zemljišta su sigurno vezani više uz određene faktore koji su blizina mora ili infrastrukture a ne samo područje županije odnosno lokacija koja je vezano uz određenu županiju. Znači kada govorimo o kampu primjerice uz more ili u Puli ili u Trogiru, ono je sigurno atraktivnije nego recimo u i stoj županiji kamp koji se nalazi u Dalmatinskoj zagori ili primjerice, dobro, Istra ima ja bi rekao malo razvijeniji dio tog kontinentalnog turizma odnosno, to se sad lagano i u Dalmaciji razvija ali ipak postoje velike razlike a ne samo vezane uz županije. Kada govorimo o Hrvatskoj kao turističkoj zemlji, sigurno da je to potrebno riješiti, ono šta u ovom trenutku moram ovdje spomenuti je nešto što mene osobno muči kao građanina i kao zastupnika u Hrvatskom saboru a to je da smo svjedoci na različitim područjima Hrvatske o velikog onečišćenja zraka. Evo danas u gradu Zagrebu imamo već treći dan zaredom onečišćenja zraka koje je u pojedinim dijelovima grada tri puta veće nego šta bi trebalo biti. Znači, ja tražim hitnu akciju i gradonačelnika i gradske uprave i nadležnog ministarstva da se tu nešto napravi. Znači imamo situacije i po drugim dijelovima Hrvatske ali ovakve stvari moraju dospjeti u javnost, malo možda sam sad izašao iz teme ali razumjet ćete da građani danas sa velikom pozornošću prate tu temu, upravo sada idem u Novi Zagreb na teren da vidim šta se tamo dešava i da vidim kako možemo pomoći da konačno se nakon 3 dana gradska uprava oglasi i da na kraju krajeva, država sa nadležnim ministarstvom i sa inspekcijom reagira. Znači Jakuševac i onaj dio djela Zagreba koji u ovom trenutku je pogođen najviše tim problemom, moramo sanirati i država konačno mora početi raditi svoj posao. Što se tiče ovog zakona do drugog čitanja očekujem da napravimo određene izmjene i nadam se da će to tako biti kako bi dobili najkvalitetnije moguće rješenje. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Prvu repliku ima g. Demetlika.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Kolega Maras, rekli ste da je ta imovina državna, tj. njena. To je ono s čime se mi u IDS-u ne slažemo jer niste rekli na koji način je ona se upisala kao vlasnik. Prisjetimo se ono što je rekao g. Grbin, '90., i '91. i dok su bile bivše skupštine općina da je to zemljište koje je bilo u građevinskom području, bilo vlasništvo tih općina i '93. novim preustrojem općine i gradovi bili su dužni preknjižit se na nove nastale jedinice lokalne samouprave. U međuvremenu država putem Državnog odvjetništva bez da upozori općine i gradove se uknjižila kao vlasnik na velikom djelu tih parcela koje su bile u građevinskom području. Mislim da je ta nepravda učinjena i ono što je g. Peđa napomenuo, treba poštivati odluke koje su bile donešene tih 90-ih godina i da danas ovim zakonom opet se to zemljište prepusti jedinicama lokalne samouprave. Hvala.
Hvala. Odgovor, g. Maras.
Što se tiče vaše replike odnosno ja sam samo konstatirao kakva situacija je sada ali ja se slažem s vama. Znači ja ne bi imao ništa protiv da se to zakonom riješi, da se prepusti ta imovina odnosno to zemljište jedinicama lokalne samouprave koje bi pod br. 1 imale određenu korist od najma i pod br. 2 puno efikasnije dizale vrijednost tog zemljišta i pomagale konkretno na unaprjeđenju cijele turističke ponude oko tog zemljišta i u suradnji sa poduzetnicima na svom području. Znači ukoliko je to moguće napraviti, ukoliko imate amandman da se to predloži, ja ću to objeručke prihvatiti i podržati i mislim da bi to trebalo napraviti. Evo hvala vam lijepo.
Drugi je g. Klisović, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. G. Maras, samo sam se javio da ustvari podržim ono što ste rekli oko onečišćenja zraka u gradu Zagrebu i potrebi da se to brzo riješi. Stvar je eksplodirala u lice građanima Zagreba zato što se dugo zanemarivala očigledno i treba učiniti sve da se to stanje popravi. I mislim da Sabor mora iskazati svoj interes za takvo pitanje, izvršiti i sa svoje strane određeni pritisak na strukture u gradu da to stanje riješe. Hvala.
Odgovor, g. Maras.
Hvala lijepo. Moje pitanje je vrlo jednostavno, di je inspekcija Ministarstva zaštite okoliša? Di je g. ministar Ćorić? Gdje su službe koje trebaju kontrolirati sigurnost naših sugrađana i djece? Mi ne želimo svaki dan u medijima čitati da je najsigurnije ne šetati nego koristiti se javnim prijevozom odnosno da djeca ne bi trebala izlaziti na javne površine. Znači grad i država su tu da rješavaju probleme građana. U ovom slučaju imamo ogroman problem koji se ignorira i nitko na njemu ne radi. Znači ovo je još jedna od stvari na koju treba ovdje upozoriti da se vidi nefunkcioniranje onih koji žive od uplaćenih novaca građana odnosno poreza koje građani plaćaju kako bi imali sigurno mjesto za život i kako ne bi brinuli o tim stvarima. Hvala lijepo.
I posljednja repliku ima g. Culej.
Poštovani potpredsjedniče. Pa ne mogu a da se ne javim na Marasove izjave i na njegovo izlaganje kada gospodin koji upravljao državnom imovinom 90% ekonomije a koji nikada nije bio u privatnom ni u kakvom drugom sektoru, kojemu je dozvoljeno da zatvori 30 000 obrta kao ministar, što je njegov uspjeh i on govori o upravljanju i državnoj imovini. Lako je upravljati nečim tuđim što je neko drugi stvorio i napravio, ali treba biti pametan to privesti svrhi i privesti koristi, a neko ko niko nikakvog iskustva nije imao osim onoga partijskoga ne može upravljati ničim, teško sobom, a pogotovo tuđim rezultatima i ulaganjima. Govoriti o sigurnosti neko tko je dva puta kao ministar imao priliku i upravitelj Bjelolasice da mu njegov objekat izgori više nego je slučajno.
Vrijeme, hvala lijepa. Odgovor gospodin Maras. … /Govornici govore u isto vrijeme./ … Vrijeme isteklo
Hvala lijepo. Iako na ovo nije potrebno odgovarati jer pola toga se ni ne razumije šta govornik hoće reći i ja moram samo radi činjenice reći. Meni nikad nije izgorio nikakav objekt, ja sam radio i u privatnom sektoru, završio sam fakultet i poslovnu školu, educiran sam i imamo određena iskustva, to moraju znati građani jer neko bi možda ko površno prati Sabor i shvatio ozbiljno ove riječi gospodina Culeja. Hvala Bogu da njega vrlo malo ljudi shvaća ozbiljno. A za one najmlađe koji nas danas prate, djeco ne govori se svrhi nego svrsi, tako da znate da slučajno ne bi pomislili da vam gospodin Culej daje informacije i da vas uči gramatici. Znači nemojte to raditi, govori se privesti svrsi, a ne svrhi. Tako da evo to sam htio reći radi onih najmlađih koji nas danas ovdje gledaju, 3., 4. razred osnovne škole. Hvala lijepo.
Gospodin Lončar je sada na redu. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovani ministre sa suradnicima, kolege. Kada je u pitanju ovaj prijedlog Zakona o neprocijenjenom građevinskom zemljištu, djelomično se slažem jer prošlo je dosta vremena od privatizacije, a da se problem nije niti pokušao rješavati odnosno bio u korist nekima ili nekim grupama koje su koristile to do danas. Razloga zašto se to zemljište nije uvrstilo u temelje … društva i procjenu i vrijednost istog u momentu pretvorbe isključivo je koristilo samo društvima koja nisu željela imati obvezu prema vlastitoj državi, a sve radi zakonske obveze, naplate renti bilo kroz koncesije, kupnju ili pravo gradnje. Znam da postoje društva koja su privatizacijom postala nositelj objekata, kampova itd. koji su u međuvremenu prodani privatnom sektoru, a nisu nikada podmirili dugovanja prema jedinici lokalnih uprava i sada su iskoristili zakon o legalizaciji objekata, na jeftin način isto očekuju i od ovog prijedloga zakona kada je u pitanju turističko građevinsko zemljište. Jesam za to da se zbog razvoja i ulaganja u turistički sektor riješe neriješeni problemi zemljištem odnosno s vlasništvom, ali ne pod svaku cijenu. Radi se o velikoj građevinskoj površini najvrjednijoj u RH i zato treba dobro utvrditi što u konačnici kroz studije donosi ovaj zakon u smislu novih vrijednosti ulaganja u turizam i koju vrstu turizma odnosno zapošljenje. Što se tiče obuhvata turističkog zemljišta moram kazati da je dolazilo do promjena u odnosu na stvarno stanje još od prvog ustroja RH gdje će novonastale općine i gradovi turističko zemljište u prostornim planovima povećavale tako da stvarno stanje najprije treba utvrditi, registrirati nositelja i tek onda odabrati zakonski put kako riješiti turističko zemljište i po kojoj vrijednosti. Nadalje, teške katastarske pripreme treba … i ne dozvoliti da se površine na kojima su bile zgrade i kampovi sada povećavaju spajanjem čestica što prije nisu bile na korist društvu. Što se tiče jedinične cijene zakupnine, mišljenja sam da to trebaju provesti titulari vlasništva, a ne samo RH za sve. Dodatni problem postoji kod katastarskih općina na kojima se nalaze u velikoj mjeri kampovi, pola u jednoj, pola u drugoj katastarskoj općini tj. u dvije općine ili gradu. Pitam se kako to provesti i kako formirati cjelinu? Ako je, a je obaveza da svatko tko je koristio građevinsko zemljište bilo za izgradnju obiteljske kuće i druge namjene mora isto platiti isključivo tržišnoj vrijednosti ovlaštenih vještaka mišljenja sam da onda ne bi smjelo biti iznimki za bilo koga. Što se tiče raspodjele sredstava, valja se voditi tko je opremio zemljište, osigurao uvjete za bavljenje turizmom jer to je po meni ključ kako dalje osigurati sredstva nužna za daljnji razvoj turizma u RH. Predlažem da do drugog čitanja ispravimo i dopunimo ovaj zakon i više damo povjerenja jedinicama lokalnih uprava koji su glavni inicijatori i nositelji razvoja turizma što potvrđuje jednostatična praksa. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Da, ipak imate jednu repliku, gospodin Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Lončar, mene zanima evo gospodin Tulio Demetlika je rekao nešto o prijedlogu, šta vi mislite kao isto čelnik jedinice lokalne samouprave o tom prijedlogu da pokušamo to definirati vlasništvo zemljišta u vlasništvu jedinica lokalne samouprave? Znači mislim da bi vama koristio prihod od tog najma kako bi efikasno razvijali turističku ponudu, mislim da je to jedan korektan prijedlog. I evo tu pozivam sve da se probamo oko toga dogovoriti, državi bi to značio neki manji prihod, ali bi bio jednim dijelom i decentralizacija određenih sredstava koje bi onda jedinice lokalne samouprave, a radi se ovdje o općinama i gradovima, mogle iskoristiti na način koji bi bio puno efikasniji, siguran sam nego na koji to način koristi državna razina. Evo hvala vam lijepo.
Odgovor, gospodin Lonačar.
Kolega Maras, dijelom se slažem s vama kada je u pitanju ta naknada. Međutim, vidljivo je iz ovog prijedloga zakona i ja sam uvjeren da će se to najvjerojatnije ispraviti. Nema uključenih jedinica lokalne uprave koje mogu na svojim radnim tijelima ili općinskim vijećima i gradskim donijeti cijenu naplate bila ona 10, 5 ili 12 kuna.
Lijepo. Idemo dalje. Gospođa Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege riječ je o jednom zakonu kao što sam već rekla u raspravi u ime kluba koji pokušava riješiti određeni problem. Dakle, ono što mi imamo situaciju je slijedeću, mi objekte, objekti u prostoru postoje, objekti u prostoru se koriste to zemljište je privedeno više-manje različitim namjenama i zapravo imamo slijedeću situaciju. Trgovačka društva ne mogu dalje više razvijati svoje poslovanje ako ne riješimo način na koji će to raditi na tom zemljištu, a država i jedinica lokalne samouprave i regionalne samouprave od toga u ovom trenutku nemaju neki benefit nego imaju samo problem. Dakle, to je cilj i smisao ovog zakona. Ovaj zakon treba gledati ograničeno, odnosi se na taj problem i treba gledati kako da riješi sve elemente tog problema i tu u ovom zakonu treba gledati gdje taj zakon ima određene elemente sa normalnim, mislim normalnim, ovo je lex specials sa zakonima koji rješavaju taj problem. Jer da oni zakoni koje imamo i koji rješavaju taj problem mogu riješiti ovog zakona ne bi bilo. Ja ću poći odnosno od kraja. Svatko želi da ta njegova nekretnina bude evidentirana u katastru i gruntovnici. Ono što je problem ove države je problem katastra i gruntovnice i to se vidi i ovdje. Dakle, problem je jer imate jedan postupak u katastru, drugi postupak u gruntovnici, kad odradite katastar onda dobijete rješenje i to prođe 2-3 godine i onda dođete u gruntovnicu i to krene iz početka. Ovaj zakon mora dati osnove kako se to zemljište može evidentirati u katastru, a dalje riješiti u gruntovnici i tu ću otprilike i završiti, tu je taj problem koji je, taj problem ste išli rješavati sukladno odredbama koje su u Zakonu o cestama i ovdje se može otvoriti problem ustavnosti tog zakona i o tome treba voditi računa. Moj prijedlog je da između prvog i drugog čitanja sjednete i vidite kako to riješiti, jer o tom dijelu, mi imamo zakon iz 2010. koji je isto pokušavao riješiti problem, koji nije riješio problem, za kojeg smo svi, vi ste dobro u obrazloženju i uvodnom dijelu ovog zakona naveli sve elemente što je bio problem tog zakona 2010., zašto nije rješavao problem, gdje ste se susreli s tim, gdje ste naišli na zatvorena vrata, prema tome nemojte ponavljati grešku. Nemojte ponavljati da se ta greška koja je bila 2010. ide dalje. Dakle, to je od kraja. Sad idemo dalje. Neću ponavljati ono što sam govorila vezano uz formiranje zahvata u prostoru, uz formiranje čestice i sveg ostalog, vi ako nešto hoćete da bude na drugačiji način definirano, vi to morate definirati ovim zakonom. Jer ovaj zakon sukladno, on nije u ingerenciji provođenja samo vas, dakle vama će ovaj zakon provoditi tijela koja izdaju lokacijske, građevinske dozvole odnosno rješenje o utvrđivanju čestice i tu ću se malo referirati vezano uz Ministarstvo mora i sve ostalo, vezano uz koncesije na pomorskom dobru. Vi ste ovdje rekli da u tim slučajevima koncesije na pomorskom dobru idu na zahtjev, što je po meni jedino logično. Jer ona ludost koju smo mi imali prije u zakonu da vi imate hotel koji ide do mora, imate i lučicu i sad kad ovaj hoće riješiti svoju lučicu, meni je to dobar primjer možda će se netko referirati iako se neću uvrijediti Biograda, koji je imao hotel, imao je lučicu i sukladno zakonima za tu lučicu koju oni koriste tamo imaju je trebala ići koncesija na natječaj. To je samo da netko nekom zavrne vratom i kaže, zamislite vi upravljate svim a na natječaju vam koncesiju ispred hotela, a sve je vezano dobije netko drugi. E sad, ta koncesija na zahtjev je definirana Zakonom o koncesijama. Sjesti još jedanput s Ministarstvom mora, infrastrukture da sad ne kažem krivi naziv, dakle imate u Zakonu o koncesijama mogućnost koncesije na zahtjev i imate Pomorski zakon koji se tu nije do kraja uskladio s ovim zakonom. Vi ovim zakonom definirate koncesiju na zahtjev što je jedino moguće, to treba biti izrijekom da se ne dovedete u situaciju da kad će netko ići u koncesiju da ga ovi ne kažu, a pa žao mi je ideš na natječaj jer je sukladno ovom ostalo. Dakle, sve ono što vi ovim zakonom želite propisati, a na drugačiji način mora ovim zakonom biti definirano do kraja jer ako nije definirano do kraja sve će vam pasti na opciji kad dođe do nekog referenta koji će reći, žao mi je moraš odraditi to. To je kad radite lex specijalis važno. Dolazim do dijela u kojem ja nekako sebi umišljam da dosta o tome znam, moram priznati da nekako kad je uvijek riječ i o katastru i o gruntovnici imam nekakvo dugogodišnje iskustvo. Ja sam apsolutno uvjerena da u ovoj zemlji, dakle ovo je malo van teme, da u ovoj zemlji neće biti ozbiljnog pomaka vezano uz investicije od obiteljske kuće do ostalog ako za 6%, mi imamo 6% građevinskog zemljišta, 6% ova zemlja ima građevinskog područja. Ako za tih 6% ne napravimo jedinstveni postupak katastra i gruntovnice i to ne sredimo, dakle u ovoj zemlji neće biti pomak do tada, ali to je van ove teme. Ono što vam hoću ukazati, hoću vam ukazati na Zakon o prostornom uređenju. Vi ste u odredbi Članka 14. stavak 3. rekli da od dana stupanja na snagu ovog zakona neće se primjenjivati važeći prostorni plan u dijelu kojim je prostor kampa ili na dijelu prostora kampa koji je predmet ovog zakona planirana druga namjena a smatra se da je kamp udovoljava zahtjevima prostornog uređenja. Ja znam što ste vi tim htjeli, dakle vi imate situaciju ovih 70 i nešto kampova, da je u stvarnosti kamp, a da je prostornim planom koji je izašao i izvan toga više nije kamp nego je ne znam turistička zona i sve, nije ni važno što. Vi hoćete taj kamp sve dok je kam stavit ga u funkciju da on funkcionira, ali ova odredba vam je tu, kako će formirati taj građevnu česticu kad se mora referirati na prostorni plan, nikako. Dakle mi imamo takvih slučajeva da imate jednu namjenu prostora, druga namjena je prostornim planom drugačija. Vi ovo što je u prostoru hoćete da do privođenja namjeni funkcionira na način na koji treba funkcionirati i to bi na taj način u principu trebalo definirati, definirati u odnosu na postojeće stanje i tu vam, problem koji ja ovdje vidim je sljedeći. Ako taj kamp je nelegalan, ako taj kamp nema nikakav, nikakvu uporabnu dozvolu, ako ništa nije legalizirao, vi ćete teško taj postojeći kamp koji je u naravi kamp, a prostornim planom nije definirano, dalje riješiti. Prema tome, ja vas ovdje samo upozoravam na neke stvari koje treba sjesti i rješavati sa, dakle tu vam je resor pomorstva, tu vam je pravosuđe, tu vam je prostorno uređenje. Ja principijelno zaista mislim da je jedino rješenje ako hoćemo riješiti, da imamo lex specialis. Jer drugačije ne možemo, da smo mogli bi riješili. Pa samo luđaci ne bi dali u zakup neko zemljište, razvijali turizam i ostalo, nadam se da u ovoj zemlji nismo tako veliki luđaci. Ali tu onim gdje se kosite s ovim treba sjesti i izdefinirati jer to su vam noga, dakle tu vam je noga u vratila da se zakon u tom dijelu neće moći provoditi, odnosno imat ćete problema sa provođenjem. I dolazim do, neću se uopće, mislim da smo već dosta toga rekli o tome da bi trebalo biti isti koeficijent, ja osobno mislim da je dobro da to zemljište dajete u prvoj fazi u zakup, pa kad netko krene razvijati projekt da je onda druga faza prodaja. Mi imamo Zakon o procjenama zemljišta, kako se procjenjuje vrijednost, zemljište i njega će se vjerojatno koristiti, imate one 3 metode, položajna, usporedna, tržišna, pa onda će se tu procjenjivati koliko je to vrijedno zemljište, tu će biti problema. Možda će taj zakon isto, pročitajte, dakle tu bi trebalo malo vidjeti Zakon o procjenama, kako procjenjuju, imaju one 3 metode, da li te metode su prihvatljive za zemljišta. Ja nisam radila tako daleko analizu, ali vas upozoravam da napravite i tu analizu da kad će se procjenjivati zemljište, da tu sudski vještaci koji će to raditi neće imati problem i dolazimo do ono što sam ja apsolutno sigurna da treba definirati u zakonu. U zakonu treba definirati i ne to prepustiti uredbi, a to je način koji će biti naknade za prvo i osnovno mislim za zakup, vezano uz koncesije i definirano nekim posebnim zakonom, ovdje je samo u zakon, a vezano uz procjenu zemljišta je taj zakon na snazi od 2015., on se primjenjuje i jedinici lokalne samouprave kada se radi o tranziciji pojedinog zemljišta, on, ja cijenim da je vrlo korektan, ali nisam do kraja sigurna da će te metode pokriti ovo što je tu pa o tome malo još razmisliti i vidjeti. Hvala.
Hvala i vama. G. Maras, izvolite. Replika.
Hvala lijepo. Gđo. Mrak-Taritaš, u vašoj raspravi ste spomenuli to da se na tom području, na tom zemljištu plaća određena naknada, ono što meni je posebno interesantno kada se radi o koncesiji, naravno, ona se daje na temelju natječaja. Ovdje će se omogućiti zakup onima koji imaju određene gospodarske objekte odnosno nekretnine u blizini i to već na neki način koriste dugi period. Koja bi po vama bila poštena naknada s obzirom da sigurno neće moći ići se ovdje na natječaj i bitno je da država u jednoj poziciji ne može bilo kada, da li sad za 5 ili 20 godina ucjenjivati poduzetnike dižući cijene do te granice kada im to više neće biti isplativo. Znači tu treba biti realan i odrediti neku cijenu koja ne bi bila podložna bilo kakvim promjenama nego se odredi na način na koji bi bila eventualno i pokrivala amortizaciju same vrijednosti tog zemljišta.
Hvala lijepo. Odgovor, gđo. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče Sabora. Kolega Maras, dakle, što znači poštena cijena za zakup, ja zaista, teško mi je odavde, s ove, s ovog mjesta nešto reći. Ono što znam da je definirano je slijedeće. Koncesije i iznos koncesije je definirano posebnim zakonom i ove koncesije, kad je riječ o turističkom, dakle kad je riječ o turizmu i pomorskom dobru, mogu ići samo na zahtjev da koristite jer ovo sve drugo može samo izazvati nepriliku. Vezano uz procjenu kad ide u prodaju, imamo ovaj zakon na koji sam ja upozorila i rekla da se malo vidi jesu to neke usporedbe ili to, te tržišne metode i sve ostalo, ali ono što mislim da je i u replici, kolega Marić ministru, on je spominjao neke iznose, dakle ja sam sigurna da se i u ministarstvu i razmišljalo o određenim iznosima i dobro je da se to definira u zakonu.
G. Demetlika.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Cijenjena kolegice Mrak-Taritaš. Lijepo ste upozorili ministarstvo da se ne bi desile greške i sa ovim zakonom kao i s onim iz 2010., pozivali ih na suradnju s ostalim ministarstvima. Spomenuli ste koncesije na pomorskom dobru i još jednu stvar koju bih dodao, a slažem se sa svim onim što ste iznijeli je upravo ovo rješavanje odnosa na pomorskom dobru što predviđa ovaj prijedlog zakona u čl. 12. Naime, trgovačko društvo koje je u temeljni kapital stavilo i pretvorilo u pretvorbi objekat koji se nalazi danas na pomorskom dobru, dužan je pomaknuti, tj. raditi rješenje o pomaknuću granice pomorskog dobra. Ako to ne učini, objekat postaje vlasništvo RH. Postavljam pitanje, da li će i ovim postupkom se otvoriti nove mogućnosti otvaranja novih sudskih procesa i nesuglasica između hotelskih tvrtki, kao i ministarstva. Hvala.
Odgovor, izvolite gđo. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo kolega Demetlika. To ima dosta problema. Da nema tih problema, ja sam sigurna da bi se napravili jedna izmjena zakona iz 2010. u dijelu u kojem se vidi da se problemi mogu riješiti i taj zakon iz 2010. i dalje primjenjivao. Tokom vremena se pokazalo da ima previše problema i da se on ne može primjenjivati. Dakle, mi u ovom trenutku razmišljamo i govorimo o jednom specijalnom zakonu koji treba riješiti jedan specijalni problem. Ja upozoravam na ono što ja vidim ovdje da je problem, upozoravam to temeljem nekakvog iskustva kojeg smo imali, dakle nema niti jedne Vlade, nema niti ničeg koji ne pokušava donijeti neki zakon koji bi bio brži operativni jer mi imamo zakona koliko hoćete, al kad uđete u taj proces s tim zakonima koje imamo, stalno nalazite pred zatvorena vrata i ovaj zakon doživljavam kao jedan operativni zakon [[Upadica: Hvala lijepo]] da riješi probleme [[Upadica: Hvala]] i ukazujem na probleme.
Hvala, g. Culej.
Poštovana kolegice, ja ću samo jedno pitanje, bit će kratko. Po kojem Zakonu o procjeni zemljišta ste u Osijeku za POS-ove stanove plaćali kvadrat 340,00 EUR-a ako je cijena tamo predviđena bila 40,00 EUR-a i za tu vašu transakciju 2013. kad ste bili ministrica Radomir Čačić je rekao da je tu očito bilo riječ o kriminalu, da ne govorim o Gunji i o precijenjenoj obnovi po kvadratu, ja nisam stručnjak veliki matematičar, al dobro znam kolko cementa ide na miješalicu, kolko kreča, kolko pjeska.
Hvala lijepo, dakle uvijek ista…
Hvala lijepo gđo. Mrak-Taritaš dajem vam riječ.
Aha, ispričavam se, ja sam malo ubrzala.
Izvolite.
Dakle, uvijek ista pitanja i uvijek se čovjek pita da li vam ponovo odgovarati, al mislim da treba zbog javnosti odgovoriti. Dakle, prvo i osnovno kad je riječ o POS-u u Osijeku postoji i Zakon o poticajnoj stambenoj izgradnji koji je bio na snazi tad, koji je na snazi sad, koji se u međuvremenu dopunjavao i ono što imam prilike vidjeti u novinama da se planira 1000 novih stanova izgraditi točno po tom zakonu i točno po tom modelu koji je bio i 2013., a koji je dopunjen u posljednje vrijeme sukladno stvarima koje su se mijenjale. A vezano uz Gunju, ja vam predlažem da odete tamo i da vidite što je u Gunji napravljeno, da je u Gunji obnovljeno 1000 stambenih objekata, napravljeno 218 novih stambenih objekata, obnovljeno 40 zgrada javne namjene i da je to sve zajedno sa upisom u katastar i gruntovnicu [[Upadica: Fala]] koštalo 800 milijuna kuna.
Fala. g. Đujić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice Mrak-Taritaš, vi ste spominjali koncesije i ove situacije s hotelom i to je, hotelima i to je jedno stvarno ovoga otvoreno pitanje o kojem bi trebalo porazgovarat. Mi imamo hrpe primjera da imamo investitore koji ulože desetke milijuna EUR-a u hotel 4-5 zvjezdica, onda na plaži ispred tog hotela imaju koncesiju ili koncesijsko odobrenje gdje je, ne znam, 10.g. se nije, 15 ulagalo u te plaže, u te objekte, ne mogu doć tamo, ne znam, imaju ugostiteljski objekti, pa mu muzika tuče, smeta njihovim gostima, pa oni nemaju kontrolu uopće nad time, niti utjecaj na to, a plaćaju ogromne stvari, očekujemo od ljudi da investiraju onda u turizam, a s druge strane ne mogu, ne mogu ovdje ništa napraviti. Jedan od velikih problema je utvrđivanje granice pomorskog dobra, mi imamo kilometre naše obale gdje još uopće nije utvrđena granica pomorskog dobra, pa to ne može ni ić u koncesije što koči opet razvoj. Uglavnom ovo je jedna tema o kojoj treba progovorit, treba se s njom pozabavit, a, a da ne govorim različite vrste koncesija u nadležnosti županije, koncesijsko odobrenje lokalne jedinice, pa onda imamo državne koncesije itd., uglavnom imamo po pitanju koncesija jedan potpuni kaos.
Odgovor gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS. Kolega Đujić, dali ste zoran primjer, dakle samo trebamo znat što hoćemo, da li mi želimo razvijati turizam i imat hotele, a onda koncesiju za korištenje plaže ispred tog hotela da ide na javni natječaj i ako ide na javni natječaj, dobit će neko drugi. Ili hoćemo reći važan nam je razvoj turizma, želimo razvijati vrhunski turizam i te koncesije ispred hotela na pomorskom dobru su koncesije na zahtjev, to znači koncesionar je taj koji ima taj hotel. Meni se čini da je došlo vrijeme da kažemo ljudi moji nemojmo radit ludosti, naš interes je da taj hotel radi, da se puni, da ima što više zvjezdica, da što više ljudi tamo radi, da se što više zarađuju i nemojmo mu onda vezati ruke i meni se inače te koncesije na zahtjev, ja mislim da su to, da je to puno bolje i puno poštenije nego se mi igramo te otvorenosti i transparentnosti, a zapravo vežemo ruke onom koji upravlja hotelom.
Fala lijepa. Gotovi smo sa replikama, idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, g. Marić, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, u RH postoje dvije, dva područja nedovoljno iskorištena i pogrešno korištena, to je područje koncesija i područje pomorskog dobra, a to je istinsko bogatstvo RH i postoji treće područje koje je gotovo neiskorišteno, a koje predstavlja najveću osnovu za investicije, za gospodarski rast, za oporavak RH, da bude generator renesanse RH i da bude, i da RH dobije novi izgled svoga lica, a to je neprocijenjeno zemljište u postupku pretvorbe i privatizacije. I svaki dan bez ovog zakona je dan bezakonja, svaki dan bez ovog zakona je dan nanošenja štete RH i tako dan za danom, tako 25.g. i tako štete više od 2,5 milijarde kuna. I ovaj zakon rješava najključniji gospodarski dio RH, toliko otvara mogućnosti investicijama, zapošljavanju i poticanju gospodarskog rasta da su to neslućive, za naše razmjere neslućive mogućnosti. Niti jedan zakon nije pripreman tako temeljito, profesionalno, jasno, ozbiljno, etično, kao ovaj zakon i transparentno. Zna se tko je uočio potrebu njegova donošenja, zna se tko ga je pisao zna se kad je bio u javnoj raspravi, zna se tko je sve dao sugestije i koje sugestije u javnoj raspravi i zna se kakav će biti efekti i kolika je vrijednost. Kolega Žagar, nema ga ovdje, govorio je da nedostaje, nije navedena otprilike kolika je vrijednost svega toga. Pa mogu slobodno kazati da je ukupna vrijednost cijelog zemljišta veća od 8 milijarda kuna, negdje između 8 milijarda i 10 milijarda kuna ako se govori o tržišnoj vrijednosti i radi se o otprilike 25 milijuna kvadrata. 15 milijuna kvadrata kampova i 10 milijuna kvadrata ostalog turističkog zemljišta. Vi ti kvadrati, 25 milijuna nalaze se gotovo u pravilu uz samu obalu najljepšeg mora na svijetu. To samo govori koliki je to potencijal. Znala se i cijena zakupa o kojoj je trebalo ovdje raspravljati. Bilo je predloženo nakon svih jer se zakon pripremao godinu i pol dana, konzultacije svih sudionika u procesu, svih onih koji mogu pridonijeti, išlo se sa prijedlogom 12 kuna. Ja sam siguran da je ta cijena sad u prijedlogu zakona, da bi ona izazvala raspravu i naravno da bi dovela do konačnog zaključka je li to 12 ili 10 ili 15. Osobno smatram bez imalo lažnog kompleksa, da ne znam postoji osoba u Hrvatskoj koja više i dublje je uronjena u ovaj problem od mene. I da koliko je važno to područje, manje je važna je li cijena 13 kn ili 10 kn nego je važno da se to riješi. Ali cijena ispod 10 kn i plus svi ovi koeficijenti, mislim da ne bi smjela nikako bit. i da bi dobro bilo da je ona u zakonu i predlažem da se vrati nakon prvog čitanja u zakon da ne bismo dovodili se u đavolske zasjede jer to nije dobro a može do toga doć. Kaže se da je to inzistiralo ministarstvo ... [[Govornik se ne razumije.]] da se donese uredbom jer će Europska komisija reći da je to potpora. Pa u ovom istom zakonu piše da zemljište objektom koji nije ušao u temeljni kapital, bez naknade ide vlasniku objekta, kako tu nije potpora, gdje nema cijene uopće, gdje je nula kuna. Dakle to je smokvin list potpora i nema nikakva razloga opravdanog da cijena nije u zakonu. Zamislite Zakon o proračunu da donosimo u Saboru a kažemo da će Vlada uredbom donijeti visinu troškova svakog ministarstva i visinu rashoda i većinu svih drugih institucionalnih jedinica. Mislim da je to nepotrebno i nema opravdanja za tako nešto. A ovako bi bilo transparentnije, jasnije i svima jasno, isto, stupio bi zakon kad stupi na snagu, može se primjenjivati, ovako kad zakon stupi na snagu, neće se moći primijeniti jer nema cijene, čekat ćemo uredbu. I netko tko je donio zakonu Saboru i izglasao zakon, ne zna najbitniji element toga zakona. ne postoji u zakonu najbitniji element, mislim da bi to trebalo izbjeći i da ne bi trebali potpadati i kad je ministar rekao resorno ministarstvo je drugo, ministarstvo ne, za ovaj zakon je resorno ministarstvo Ministarstvo državne imovine a za turizam je resorno ministarstvo Ministarstvo turizma a ovaj zakon je resorno ministarstvo. I kako to da to ministarstvo nije taj prijedlog dalo kad smo radili taj prijedlog, kad smo pisali taj zakon nego je dalo naknadno pod izlikom sad su se omjeri snaga promijenili. To nije dobro. I ono što je najvrjednije, najpotrebnije i najbolje u RH, ne postoji zakon od ovog zakona. Ne postoji. Samo ga vratite i utvrdimo u Saboru cijenu da to bude u drugom čitanju. Pa imamo mi već postojećih zakona koje je na isti način predviđao da će Vlada uredbom odrediti cijenu. Znate šta je određeno? Da se obračunava 3 kn na 50% ukupne površine. Tko je utvrdio da je RH vlasnik 50%? Nitko nije utvrdio ni površinu nikada a kamoli 50%. Ne postoji kamp u Hrvatskoj u kojem je RH vlasnik 50%, ne postoji. Kako je moguće da je netko sam mimo Sabora, mimo zakona odlučio da utvrdi 50% a najveća površina koja ne pripada RH je 5 do 6% u najgorem slučaju. A onda kaže ta uredba primjenjivat ćemo i 2% od prihoda ukupnog kampa na pola ukupnih prihoda jer polovica kampa nije hrvatska. I zamislite, nitko nikada nije postavio pitanje zašto se 25 g. nanosi tolika šteta RH koja nominalno iznosi 2,5 milijarde kuna? Zato što je netko odlučio uredbom to urediti. E dobro su uredili. Pa nemojmo mi činiti sad pogreške, ja sam bio i protiv tog zakona 2011., ali znam, pisao sam ovaj zakon ja dan, noć sa svojim suradnicima i nitko imao nije opaske nikakve ni primjedbe da je cijena u zakonu. Sad odjedanput ispada to najveći problem. I zamislite, samo otklonite to, imamo nešto najdragocjenije što RH ima. Imamo osnovu gdje se rješavaju toliko sudskih postupaka, toliko neriješenih odnosa, toliko kompleksnih situacija i stvara se temelj za investicije za razvoj. I rekao sam, ne bi bilo zgodno da ako se u Saboru ovdje misli da cijena u kampu ne bi smjela biti ispod 10 kn, da ta cijena uredbom bude niža kao ako i Sabor misli koji donosi ovaj zakon, misli da ne bi smjela biti veća ni od 12 kn pa netko donese 20. Samo ću reći radi usporedbe. Kad bi išlo to zemljište na natječaj, ono vrijedi minimum 40 do 50 kn ali ne može na natječaj ić, to se zakompliciralo, to su veliki umovi koji su donosili takve zakone još iz 90-ih koji toliko loši zakoni, ne znam jel ih netko namjerno radio takve, nije bitno, ali to loših da je evo 25 g. ispaštamo zbog toga. Mislim da trebamo samo primijenit sada takav zakon, a pazite, zakon koji ima 47. članaka, najjasniji, najjednostavniji, najtransparentniji, samo još stavimo cijenu unutra koju se god dogovori Sabor, koju izglasa Sabor, pa Sabor donosi i zakone i riješimo trajno problem, riješimo, a samo ću vam reći kao primjer, ako se obračunava 12,00 kn po m2, u 50.g. je razlika i na 7,00 kn, znate kolko, 3 milijarde i 750 milijuna kuna, tolika je razlika, 3 milijarde i 750 milijuna kuna, pa nemojmo se igrati sa takvim ciframa i ja sam siguran da gotovo svi u ministarstvu shvaćaju i da, da vide da cijena mora biti u zakonu, ali da oni ne nadvladaju razum onih koji 25.g. sjede po institucijama kao namještenici nekih drugih i da ih, koji s njima upravljaju iza zavjese [[Upadica: Fala]] Hvala vama.
Ali imate nekoliko replika, pa ćete moć nastaviti, gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS. Uvaženi kolega Marić, vašu raspravu ste zapravo bazirali na temu cijene koja mora biti u zakonu. Ja kad sam u ime kluba govorila tad sam rekla da je u posljednje vrijeme postalo uobičajena metoda da kad donosimo zakon da onda kažemo da ćemo donijeti uredbu i da te uredbe ne donosimo i dok nema uredbe nema primjene zakona. To znači kad bi ta uredba već bila u ministarstvu u primjeni, kad bi već ona bila, pa kad zakon stupi na snagu da nakon mjesec dana imate uredbu, svi bi rekli okej, ja se s vama u potpunosti slažem, zakon mora odgovoriti na sve elemente. Kad jedno ministarstvo donosi zakon onda ako prebacuje da mu dio zakona provodi nekakva druga ministarstva, on mora definirati pravila igre. Naravno da je cijena u zakonu da bi raspravljali u ovom Saboru, dal je 10, 12 ili 15, to je kad vam dr. Rukavina kaže stavi 12, al zašto nema te cijene u zakonu, to je zapravo ključno pitanje i moja replika vama.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa. gđo. Mrak-Taritaš, vi uvijek racionalno govorite, ali kad su zakoni u pitanju moram vam nešto spočitati. Kad vi imate dobre primjedbe, dobre opaske i kad vam se prihvate te primjedbe, vi opet nećete glasovati za taj zakon [[Upadica: Jesam za vaš]] Niste, niste, jedini put u životu ste dali kad se, dali amandman kao oporba dva amandmana, ja sam vam prihvatio oba amandmana, a vi niste glasovali za taj zakon, uzmite fonogram, odite vidite, po broju glasova niste podržali, zamislite vi ne glasujete za ono što … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] e onda se bojim da i sada kad bi se prihvatile sve vaše sugestije da opet vi ne biste podržali zakon [[Upadica: Rekla sam u ime kluba]] odlično, onda prihvaćam, evo tako da malo sam tu bio, nisam bio siguran kako ćete postupit.
Molim vas bez dijaloga samo, replika je dijalog jel da, jedan kaže, drugi odgovara. g. Demetlika.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. g. Mariću, na samom uvodu ste rekli da RH ima velike potencijale i spomenuli ste ono što se nalazi na pomorskom dobru, turističko zemljište, ali ima sigurno još puno više, ja bi citirao isto tako i poljoprivredno zemljište, sušačko područje, znači svi potencijali koje RH i isti tretman za iste ćemo reć nekako namjene. Ovo što ste vi kao iskusan ekonomista izračunali koliko milijona, koliko milijardi, ali treba vidjet ko će to platit i na koji način će se to izdogovorat jer ipak treba taj partnerski odnos između hotelskih tvrtki, jedinica lokalne samouprave i države, ako država nametne neku cijenu koja je nametnuta, a neće bit dobra i bit će teret ili namet prije svega hotelskim tvrtkama, pitanje je koliko tog turističkog zemljišta je hotelska tvrtka preuzeti budući da velikih izgradnja, pogotovo u turističkim naseljima ne može se desiti, eventualno se može graditi dodatni sadržaj. Znači, prihodi koje će oni ostvarivat, a zaboravili ste samo reć da ovo što ste spomenuli 12,00 kn da je to po m2 i to godišnje jel tako? Tako da moramo jednostavno voditi računa i prihvatiti one primjedbe [[Upadica: Vrijeme, hvala]] koje su im hotelijeri dali da se [[Upadica: Fala, vrijeme]] uzmu u obzir kad se [[Upadica: Fala]] definiraju cijene.
Fala, odgovor izvolite.
Fala lijepa. Kolega Demetlika, nije cijena od 12,00 kn koja je bila u prijedlogu zakona iz rukava ubačena u zakon, to je rezultat dvogodišnje analize i razgovora sa svim čimbenicima i svim sudionicima u procesu i to je vidljivo iz rezultata javne rasprave, evo tu sve su primjedbe, napišite mi negdje gdje je, pročitajte mi je li primjedba da treba cijenu uredit uredbom, a ne u zakonu, nema je nigdje. Drugo, cijena od 12,00 kn je toliko prihvatljiva, tržišna je 50,00 kn, a kako na ovo onda može gledat netko tko želi kupiti kamp i uložio bi duplo više nego onaj koji ga posjeduje već 25.g. i nije plaćao gotovo ništa i platio bi ga 5 puta skuplje, a ne može, što ćemo najveću nepravdu u povijesti hrvatskog gospodarstva nagrađivati još većim nepravdama, ne ovo je [[Upadica: Vrijeme]] ovo je logično i pravedno [[Upadica: Fala]] i prihvatljivo svima, pa nisu [[Upadica: Fala, vrijeme]] turistička društva nisu nijedna rekla da im je skupo.
g. Križanić je na redu.
Zahvaljujem. g. Marić, privatizacija je bila prije skoro 30.g. i tada je neko određeno zemljište stavio u privatizaciju, a neko nije i sada novi vlasnik poslovnog objekata koji kupuje poslovni objekt nije imao utjecaj na to dal je on, dal je to zemljište bilo stavljeno u, u privatizaciju ili nije i zanima me da treba ujednačiti praksu za utvrđivanje zemljišta za redovnu uporabu građevine, a nikako se ne slažem s tim da je zemljište dovoljno za uporabu građevine samo ono ispod zgrade jer što će nam, na koji način bi mi onda funkcionirali, ako vi kupite takvu zgradu vi ne možete niti pješke doći do nje, a kamoli s kamionom ili za uporabu djelatnosti, dakle za to sam da se tako, da se to zemljište odredi puno veće nego je samo ispod zgrade i da se direktnom kupnjom od ili najmom onda odredi tom novom vlasniku da može kupiti zemljište [[Upadica: Vrijeme]] ili ga, ili ga dobiti [[Upadica: Fala lijepa]] u najam.
Fala lijepa, odgovor g. Marić.
Fala lijepa. Kolega Križaniću, ovaj prijedlog zakona i predviđa upravo to rješenje, da ono zemljište koje je ispod zgrade dobiva vlasnik zgrade bez naknade, a ostalo može kupit ili u zakup uzet, može kupit po procijenjenoj vrijednosti, dakle može oformirati građevinsku česticu i može otkupit. Dakle, ovo, ovaj prijedlog zakona rješava sve, on je pravi biser RH kakav još zakon nije vidio RH, RH nije vidjela ovakav zakon, samo ova mala sitnica malo žulja u cipeli i nemojmo da zbog nečijih partikularnih ovi cipela nas sve to žulja jednog dana, evo samo zbog toga to govorim, al to ne umanjuje vrijednost zakona i nužnost zakona, pa trebalo bi, samo ovaj zakon je opravdao postojanje Ministarstva državne imovine, samo da ovaj zakon donese, da ništa više nije napravio, napravio je više nego sva ministarstva druga, koliko je to važno za RH [[Upadica: Fala]] ali cijenu ugradimo u zakon.
Fala lijepa, g. Stričak.
Hvala. Kolega Mariću, slušajući vašu raspravu došo sam do zaključka da postoje po meni 3 bitna faktora zbog čega je neophodno donijeti ovaj zakon, takvog zemljišta je svega 10 milijuna m2, samo 10 milijuna u RH. Drugo, dosadašnja šteta je 2,5 milijarde i treće dosadašnja rješenja zakonska nisu primjenjiva, npr. sredstva od koncesijske naknade koriste se u svrhu razvoja turističke infrastrukture itd., 60% se uplaćuje u fond za razvoj turizma koji nikad nije zaživio, pa evo ova 3 momenta smatram da su dovoljna da se ovaj zakon donese. Hvala.
Odgovor g. Marić.
Pa cijela moja rasprava je i bila u cilju da ovaj zakon ne smije imati iste nedostatke koje su imali dosadašnji zakoni koji su bili neprovedivi i po kojem nije napravljena niti jedna pravna radnja, od 2011. do danas po postojećem zakonu kojeg su svi hvalili, nijedna pravna radnja nije bila provedena, samo ne radi se o 10 milijuna, oprostite što vas moram ispraviti, 10 milijuna kvadrata, radi se o 14 milijuna i 200 000 kvadrata kampova i 10 milijuna kvadrata ostalog turističkog zemljišta, znači se radi od 20 gotovo 5 milijuna kvadrata, neponovljivih kvadrata, nema nigdje više takvih kvadrata i nikad ih neće više bit, nema u svijetu takvih kvadrata, ne postoje i zato moramo ovdje biti toliko trezveni, toliko jasni i da to bude zakon kojim će se dičiti naši unuci, a ne zbog čega će nas prozivati naši unuci. Hvala.
Idemo dalje, gđa. Branka Juričev Martinčev, izvolite, pojedinačna rasprava.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege, pa evo svi smo se složili da je bilo neophodno prići izradi novog Zakona o neprocijenjenom građevinskom zemljištu i sve pohvale što on ide u dva čitanja u saborsku proceduru jer sigurna sam da sve ove primjedbe, prijedlozi koji su se mogli danas čuti da će ministarstvo još jedanput razmotriti i viditi što je to što se može staviti u konačni prijedlog zakona kako bi on bio što kvalitetniji i bolji i da se ne dogodi ono što se je dogodilo sa prethodnim zakonom koji od 2010.g. nije uspio saživiti. Naime, čuli smo da ima samo 76 kampova površine 14 milijuna i 100 000 m2 koji su, koji bi trebali prema novom zakonu konačno dobiti i financijsku, i za njih se plaćati određen novac koji će onda se sliti i u državni, gradski i županijski odnosno općinske proračune, danas je prihod po osnovi kampova svega 32 milijuna kuna, a prema nekim procjenama i ovom zakonu on bi trebao iznositi preko 130 milijuna kuna, kad se to podijeli prema ovom ključu 65 milijuna za, u državni proračun, 26 gradovima i općinama i nešto manje od 20 milijuna županijama, isto toliko fondu, onda možemo samo zamisliti kolko smo bili sve ove godine uskraćeni za neke nove investicije od tih sredstava. Također, ako dođe do prodaje, predviđa se da bi se moglo dobiti i 6 milijardi kuna. Kada su u pitanju turistička zemljišta po toj osnovi je znatno manji prihod, svega 10 milijuna kuna koji se također dijeli na iznos koji ide fondu, gradu, općini i županiji, prema procjenama i ovom zakonu on bi trebao sad biti 6 puta veći. Međutim, nisu samo, to koristim odnosno štete koje imamo što nismo to stavili u pravi režim koji nam dužnost nalaže već sigurno brojni ugostitelji i turistički djelatnici odnosno vlasnici tih društava koji imaju hotele, kampove i slično bi investirali u njih da su znali pod kojim i kakvim uvjetima mogu sklopiti određene ugovore, bilo da se radi o kupoprodaji, zakupu, koncesiji ili nečem drugome. Mi sad kažemo i vidimo da s obzirom da imamo sve kvalitetnije turističke smještaje da gost prosječno u RH troši više nego što je to činio ranijih godina, hvalimo se i sa brojkama da imamo sve veći broj i dolazaka i noćenja, pa tako i u protekloj 2019.g. bilježili smo 5% veći broj dolazaka i 2,4% veći broj noćenja, međutim ovakvim ulaganjem i režimom koji bi trebao biti u kampove i turistička zemljišta sigurno bi doprinjeli još boljim rezultatima. Ja također moram reći kao što su i neki kolege prethodno napomenuli da moram izraziti svoje nezadovoljstvo što je npr. Šibensko-kninska županija iz koje dolazim zajedno sa Zadarskom treba plaćati veći iznos jedinične cijene zakupnine nego što je to npr. u Splitsko-dalmatinskoj ili Dubrovačko-neretvanskoj županiji, pa bi vas molila da razmotrite zbog čega su ti početni iznosi odnosno jedinične cijene zakupnine različito sa koeficijentima rangirane, podržavam da se umanjuju iznosi koji se odnose na kampove na otocima za 10% kao i one kampove u koji su, u koja su uložena znatnija sredstva, pa su kategorizirani sa 4 zvjezdice, znači oni se ponovno umanjuju za 5% i oni sa 5 zvjezdica za 10% i još jedna crtica, nimi je jasno, npr. u prvom dijelu, u čl. 21. st. 3. stoji da je početni iznos jedinične cijene zakupnine za kamp u Ličko-senjskoj i kontinentalnoj i slično na otocima ima koeficijent 0,7, a onda u narednom stavku opet spominjete umanjuje se za 10% za kampove na otocima, svaki otok pripada određenoj županiji, znači ili županija, pa -10% vezano za otoke ili svi otoci će imati koeficijent 0,7. Što se tiče problema koji su bili 2010.g. kaže između ostalog, jedinice lokalne samouprave nisu mogle upisati pravo vlasništva na turističkom zemljištu jer nije određen kriterij za određivanje obuhvata navedenog zemljišta. Mislim da i sad će biti dosta problema oko utvrđivanja šta je to što služi za redovnu upotrebu turističkog objekta bilo hotela ili kampa. Naime, ako se prisjetimo da je Zakon o cestama koji je stupio na snagu u srpnju 2011.g. govori o cestama i pripadajućem zemljištu, parkiralištima i slično, znat ćete sigurno da brojni kampovi odnosno gotovo svi i kampovi i hoteli imaju određene prometnice koje vode do plaža i pripadajuća parkirališta. Naravno, kako je zakon stupio u srpnju 2011.g., ja bi rekla da gotovo neće biti gradonačelnika odnosno općinskog načelnika koji se po ovom zakonu nije želio uknjižiti i poduzeti određene radnje i riješiti imovinske pravne odnose upravo na tim česticama i sad u čl. 100. Zakona o cestama stoji da je nerazvrstana cesta čini cestovnu građevinu, pa sad nabraja sve i druge površine, na pripadajućem zemljištu zelene površine, parkirališta i slično. Nadalje, nerazvrstana cesta je javno dobro u općoj uporabi u vlasništvu grada ili općine na čijem području se nalazi i ne može se otuđiti. Znači, neovisno o procjeni da li je ona bila u procijeni ili ne, prema ovog zakonu gradovi i općine su se knjižile i kao što stoji kaže, ceste koje se na dan stupanja na snagu ovog zakona koriste i koje su pristupačne većem broju korisnika postaju nerazvrstane ceste i to smo naravno radili i ja kao gradonačelnica u to vrijeme svi smo poduzimali radnje da se to knjiži kao gradsko. Naravno da naši hotelijeri su podnijeli i tužbe i da su tu dugogodišnji sudski sporovi, bilo bi dobro da se zna što će biti sa tim prometnicama i sa tim parkiralištima, bili su tu neki spretniji koji su to ogradili, pa stavili rampu naravno i nakon ovog datuma, neki prije tog datuma, tu su različite varijante kao što je rekao kolega Babić, ja znam da je vama jako teško da se ne može zakon prilagoditi svakom pojedinačnom slučaju, ali mislim da bi bilo dobro da se ne dogodi da, ne znam, da gradovi ili općine masovno gube sporove ili ovisno o sucu da negdje neki hotelijer dobije spor, a negdje da to dobije jedinica lokalne samouprave jer i u ovim formulacijama kad se govori kaže kamp u ovog zakona, kamp je poslovna funkcionalna cjelina turističkog zemljišta i građevine zatečena u prostoru i u pravilu ogradom ili sličnom preprekom odvojena od susjednih nekretnina, to zna biti i živica il ne biti ništa, tu se parkiraju, kao što sam rekla i svi ostali gosti koji dolaze na plažu, pa to hotelijer naplaćuje, na koji način će to biti regulirano jer trebate znati da evo npr. grad Vodice je svojevremeno Fondu za privatizaciju u više navrata slao upit i nikad nismo dobili elaborat procijene zemljišta, rješenja smo dobijali, ali elaborate ne. Kao što su i kolegi isticale, ja isto mislim kad je u pitanju pomorsko dobro da bi tu trebalo dobro vidjeti, dugo je očekivani novi Zakon o pomorskom dobru koji evo još, još uvijek nemamo, po ovom vašem sad ste vi nadležno ministarstvo koje će o tim stvarima raspravljati i odlučivati i naravno kad je u pitanju turističko zemljište na kojem su izgrađeni hoteli i turističko zemljište također tu stoji da sve ono što nije procijenjeno i uneseno u temeljni kapital trgovačkog društva, a služi za redovnu uporabnu ili građevinu, vlasništvo je jedinice lokalne samouprave, a preostalo turističko zemljište je vlasništvo RH, znači ponovno dolazim na taj upit šta je sa parkiralištima, prometnicama, gdje tu povući granicu? Hvala lijepo.
Hvala i vama. g. Bačić ima, Branko Bačić ima repliku.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovana kolegice Juričev Martinčev, slažem se s vama da je dobro da je zakonom predviđeno smanjeni koeficijent za obračun zakupnine ako se radi o kampu koji je na hrvatskim otocima, nisam čak siguran niti da je 0,7, dogovoreno vrednuje poziciju i lokaciju kampa na otocima s obzirom da su, da su turisti u kampu u pravilu turisti koji dolaze cestom, koji dolaze s vozilima, a cijena trajektnih karata itekako onda limitira mogućnost kvalitetnog izgradnje kampa pogotovo na onim daljnjim otocima gdje su, gdje su veće cijene trajekta. I druga stvar koju, koju bi se s vama složio, a koju sam već dijelom i rekao, to je pozicija koncesioniranja pomorskog dobra. Naime, kao što znate Zakonom o pomorskom dobru nema, nema koncesije na zahtjev, znači ona ide na natječaj, pa to treba riješiti čim prije kroz i Zakon o pomorskom dobru. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Bačić, ja kad sam govorila govorila sam o svojoj Šibensko-kninskoj županiji, ali slažem se da zaista otoci moraju biti sa još nižim koeficijentom, znači koeficijent 0,7 može biti još niži, a što se tiče ostalih naših priobalnih županija, mislim da mi trebamo biti svi izjednačeni, da niti naši gradovi odnosno općine dobijaju viši iznos zato što je naš ugostitelj odnosno trgovačko društvo koje posluje na našem području, ima kamp odnosno turistički objekt, plaća više.
gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, uvažena kolegice Juričev Martinčev, vi ste se isto dotakli u svojoj raspravi teme formiranje građevne čestice odnosno što to je. To nije jednostavno riješit. Dakle, da postoji jednostavno rješenje ja se nadam da bi bilo, ali nije ni dobro ovo što je u zakonu jer će to izazvati slijedeći problem, dakle ako već u raspravi u prvom čitanju svi ukazujemo ovo što imate nije dobro, treba riješit, meni se čini da je rješenje zahvat u prostoru koji čini tu jednu jedinstvenu uporabnu cjelinu turističke namjene, da bi to bilo rješenje i onda se, se zna što to je. Prema tome, malo provjeriti, malo riješit, nije nikad dobro da nered rješavamo nekim drugim neredom, dakle nered treba rješavati i kad znamo da je problem jer na ovaj način će jedno drugo tijelo izdavati rješenje i primjenjivati svoj generični matični zakon.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor, izvolite.
Hvala lijepo, točno kolegice Mrak-Taritaš, ja se isto bojim ako točno ne definiramo što je to, što su to pripadajući objekti i pripadajuće zemljište da ćemo imati nove sudske sporove koji ponovno dugo traju, ponovno ćemo izgubiti sva ova sredstva o kojima danas pričamo i, a da ne kažem da svi oni sudski sporovi koje imamo do sada, mogu doći u novu situaciju i u novi problem.
Idemo dalje sa raspravama, g. Saša Đujić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, kolegice i kolege, pa ja isto pozdravljam donošenje ovog zakona budući da smatram da kao i prethodnici prije mene da ovaj iz 2010.g. nije dao neke rezultate i da je potrebno pristupiti novom zakonu o izmjenama. Također želim iskoristiti priliku u ovoj raspravi i naglasiti kao i moji kolege u Klubu SDP-a da koeficijent ekonomske isplativosti kao najveća primjedba možda u, u ovom zakonu bi trebalo do drugog čitanja regulirati i mislim da bi sve županije trebale imati jednak, da ne bi trebalo izdvajat, kategorizirat po, po županijama, dakle razliku raditi između Primorsko-goranske i ostalih i Istarske u odnosu na dalmatinske županije, smatram da kada su kampovi u pitanju su uvjeti svuda jednaki i mislim da se tu pojavljuju neke nelogičnosti, dakle opet i kolege prije mene su govorile po sadašnjem rješenju ako bi ovo ostalo ovako mi bi imali jednak koeficijent primjerice u Delnicama ili u Fužinama, u Gorskom Kotaru kao i, i, i npr. u Priobalju na nekim mjestima u Istri, što nikako ne može biti slučaj. Ista stvar je i sa otocima, nisu ni svi otoci jednaki, neki su ovoga atraktivniji i bliži u odnosu na neke druge, tako da ni tamo ne bi trebale biti razlike u koeficijentima odnosno pridružujem se kolegama koji smatraju da taj koeficijent bi trebao bit jednak za sve županije. Druga stvar, smatram da dosad, da, da isto treba naglasit da smo čekali 30.g. za rješavanje ovih problema i da je napravljena ogromna šteta zbog, zbog tog, zbog svega ovoga što do sada ovo pitanje nije bilo uređeno i mislim da je ona puno veća od onoga što je isticao bivši ministar Marić jer i sama blokada gospodarskog ulaganja na ovim područjima zbog toga što ovo nije bilo uređeno je šteta koja se ne može odnosno teško se mjeri, stoga ovoga i ja ću u ovom zakonu biti suzdržan i apeliram na vas u ministarstvu da prihvatite primjedbe koje smo iznesli u ovom, u ovom prvom čitanju. Druga stvar na što želim isto staviti naglasak, a to su koncesije, smatram da je to jedno veliko područje koje otvara gospodarsku djelatnost u RH, a da sadašnji sustav koncesioniranja zahtjeva jednu novu dimenziju odnosno jednu nadogradnju i mislim da bi trebali razmisliti o koncesiji na zahtjev umjesto koncesije na temelju natječaja i niz je primjera koji su istaknuti ovdje i ja ću isto istaknuti još neke, dakle mi imamo primjere da u RH čekamo investicije u turizmu, čekamo investitore u turizam, evo i u mom gradu je friško nakon 30.g. obnovljen jedan hotel na 4 zvjezdice, znači imamo privatnog investitora koji je uložio ogromna sredstva u, u ulaganje i dizanje kategorije tog hotela, dakle nakon 20.g. dočekali smo jedno veliko ulaganje, a na području ispred tog hotela nalazi se plaža koja nema koncesije već 10.g., dakle zadnja koncesija je istekla 2009.g. i otad tamo nije raspisivana nikakva koncesija od strane županije nego se već 10.g. plaža dodjeljuje na temelju koncesijskog odobrenja. E sad, koncesijsko odobrenje ide godinu za godinu i onaj koji dobiva to koncesijsko odobrenje godinu za godinu iluzorno je očekivat od njega da će imat neka ozbiljna ulaganja u tu plažu s obzirom da nije siguran oće ju do druge godine dobit. Dakle, a s druge strane opet, ako koncesija na tu plažu ide na natječaj i ne dobije ju onaj ko ima hotel odnosno onaj tko ima hotel je u jednakoj situaciji da netko drugi tko se javi može dobiti tu koncesiju ispred tog hotela, pitanje je zašto bi ulagao u taj objekt. Dakle, uložit će s jedne strane 10-tke miliona EUR-a u hotel 4 zvjezdice, gradit nekakve sadržaje, a onda mu tamo može dobiti koncesiju nekakav poduzetnik koji je pitanje koliko će pratit ulaganja koja ima hotel. I onda se dogodi da imamo hotel 4 zvjezdice i plažu jedne zvjezdice, jer imamo tamo nekakve ugostiteljske objekte na kojima ne znam trešti muzika do rano ranih jutarnjih sati, a vlasnici hotela ne mogu uopće imati utjecaj, utjecaj šta će se tamo na toj plaži ispred dešavat i onda gube goste itd. I onda je iluzorno tu očekivat velika ulaganja u neke objekte, ako oni koji ulažu ne mogu kasnije imati plažu ili lučicu ili neki objekt koji tamo mogu koristit. Druga stvar po pitanju koncesija, tu je još veliki nered u Hrvatskoj. Dakle, mi imamo niz kilometara hrvatske obale gdje uopće nije utvrđena granica pomorskog dobra. To je u nadležnosti županija, dakle to je opet onda ne može ići u koncesiju i to tako stoji. Druga stvar te različite razine koncesija koje imamo danas da nešto daju županije, koncesijska odobrenja koja daju gradovi i općine, pa imamo lučka područja. Građani i gospodarstvenici to ne razumiju, dakle šta je pomorsko dobro, šta je lučko područje, šta je neutvrđeno pomorsko dobro i to je ono što trebamo urediti. Meni je žao da ovaj nemamo novog zakona o koncesijama već jako, jako dugo. Nije ga donesla ni ova Vlada, idemo prema kraju mandata, mislim da ga nećemo ni donesti. Nismo ga ni mi donesli, sve ok, ali to stoji, ali to je problem … [[Upadica: Ne razumije se.]] ne nije donesen dobar kolega Bačić. Nije donesen … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] Dakle, ovo sada nije dobro. Pa ja ću vam reći, evo luka u Novom Vinodolskom iz kojeg ja dolazim. Znači na području luke u Novom Vinodolskom imate dio luke nautičkog turizma za koji je dala koncesiju država odnosno Vlada RH onda imate 1/5 te luke kojom upravlja županijska lučka uprava, onda imate jedan dio koji je u koncesiji od strane županije, imate jedan dio koji je čisto pomorsko dobro kojim upravlja gradsko komunalno poduzeće jer tamo naplaćuje parking. To nije normalno. Ljudi koji tamo žive i obitavaju, gospodarski djeluju uopće ne razumiju šta je u čijoj nadležnosti. Onda imamo grad koji je ocrto u prostorno planskoj dokumentaciji granicu pomorskog dobra, pa ona imate jedan metar obale koji je pomorsko dobro, drugi dio koji nije, a nalazi se u obuhvatu luke. Al zašto nije unutra? Zato da bi gradsko poduzeće moglo tamo naplaćivati parking i ostvarivat određeni, određeni prihod. I to je ono stanje koje je na terenu, a čovjek koji tamo gospodarski djeluje ne razumije da sam danas, da sam sad u ovom metru u pomorskom dobru, a metar lijevo više nisam. Druga stvar imate pumpu koja djeluje u toj luci. Pa imate komad obale gdje onaj varijabilni dio na koncesijske naknade koji plaća je suludo, dakle ako je točio gorivo na lijevoj strani na more recimo sa pumpne stanice onda plaća varijabilni dio, a ako ga je točio na kopnu onda ne plaća. I onda tko će to utvrdit, tko to mjeri? Dakle, mi smo imali situaciju da koncesionar odnosno pumpa koja ima koncesiju tamo kaže ja sam 100.000 litara istočio na obalu, a 800.000 na kopno. Tko će to izmjeriti, tko to može kontrolirat? Dakle, to je suludo. Ili bi pumpa tamo trebala biti u pomorskom dobru ili bi trebala biti vani, nema tako polovičnih rješenja. I to je ono što nije dobro i to su stvari o kojima trebamo razgovarati i trebamo imati jedan ujednačeni kriterij na nivou države i tome treba pristupiti i to se treba riješiti. I mislim da je ovoga dobro da su kolege i prije mene otvorile tu temu i mislim da je dobro da o tome razgovaramo. Ali ono što imamo u praksi je jedan nered i jedan kaos koji treba regulirati. Hvala lijepo.
Prvu repliku ima gospodin Kirin.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, uvaženi zastupniče, u postupku pretvorbe društvenih poduzeća koja su se bavila turističkom djelatnošću u temeljni kapital trgovačkih društava u pravilu nije procijenjeno zemljište na kojem su izgrađeni hoteli i drugi objekti u funkciji turizma, već su procijenjeni samo objekti. To je bio takav tijek privatizacije. Turističko zemljište je korišteno bez naknade, bez koncesije i tu se radi o velikom profitu bez koga je ostala država. Da li vi mislite da je to što, za to što se je dogodilo kriva jedna i druga vlast i naša i vaša ili je samo HDZ-ova vlast?
Izvolite odgovor gospodin Đujić.
Kolega Kirin ne znam kakvo vam je ovo pitanje. Krivi su svi koji do sada to nisu napravili, da ne govorim još jedan problem koji je bio da je zemljište jedan dio u jednom procesu od zadnjih 20, 30 godina koje se nalazilo, na kojem su izgrađeni hoteli, a bilo je recimo nacionalizirano u bivšoj državi, u jednom trenutku došlo u vlasništvo jedinica lokalne samouprave, recimo npr. u gradu Crikvenici znam za takav slučaj i onda je u postupku denacionalizacije grad trebao plaćati odštetu što je isto suludo, pa nije grad oduzimao taj dio. Dakle, puno je tu nepravde i puno je tu nelogičnosti napravljeno kroz 30 godina naše države i svi su odgovorni koji do sad nešto nisu napravili, ali bojim se da neke stvari neće riješiti ni ovaj zakon, da ni ovdje nisu dobra rješenja. Nije u redu recimo ni hoteli u čijim su prostorima bili prognanici, izbjeglice u toku Domovinskog rata da država tim poduzećima to nije kompenzirala i nadoknadila štetu u 4 godine koliko se nisu mogli baviti turističkom djelatnošću.
Gospodin Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Đujić donese je Zakon o koncesijama i jako je dobar zakon. Međutim, nije problematika koju ovaj zakon želi riješiti problematika Zakona o koncesija nego prioritetno Zakona o pomorskom dobru. Postoji vječna dilema kad je u pitanju davanje koncesije na zahtjev plaže odnosno pomorskog dobra koji graniči sa hotelom. To vam je poput poluprazne boce za optimista je ona polu puna, a za pesimista je polu prazna. Tako vam je i sa koncesijom na zahtjev. Prva stvar, nedostatak je taj što nije provjerena cijena koncesije i koncesijska naknada na javnom natječaju i b) taj što uvijek je želja vlasnika hotela ograničit pristup plaži. Nedostatak ovog drugog postupka za koncesije na temelju javnog natječaja je taj što vlasnik hotela kaže da mu koncesionar plaže može stvarati velike probleme u funkcioniranju njegovog hotela i to su te dvije stvari koje treba [[Upadica: Vrijeme, hvala]] riješit Zakonom o pomorskom dobru, a i novim zakonom i zato bi, potrebno bi bilo [[Upadica: Hvala]] da Vlada čim prije [[Upadica: Hvala]] s tim zakonom dođe ovdje.
Odgovor g. Đujić.
To je vječna dilema, to je i moja dilema kolega Bačić i tu se s vama slažem i mislim da je dobro da o tim dilemama razgovaramo, pa ćemo možda i doć do nekog, do nekog rješenja i slažem se da ovaj zakon to neće riješit, al trebamo razgovarat o tome. Evo, ja sam vam sad spomenuo plažu u mom gradu, dakle ta plaža je podijeljena u dva dijela i sad je nedavno županija raspisala natječaj za jedan dio te plaže koji je u biti u naravi bazen koji je u koristi hotel i sad vam ovako ide u natječaju, može se naplaćivati ulaz u iznosu od 50,00 kn u kojem ćete dobit ležaljku i suncobran, ko ne plati ležaljku i suncobran 50,00 kn ne može tamo pristupit osim gostiju hotela, tako nekako je definirano, pa to se iz aviona vidi da će dobit vlasnik hotela tu plažu i što je meni normalno jer on to održava, on to tamo čuva, ali dajmo to regulirajmo, znači koncesijom na zahtjev da ne moramo radit sad takve ovoga nekakve smicalice u natječajima da se svi skupa tome smiju jer znaju kamo to ide, ajmo to ozakonit i regulirat.
Hvala lijepa i na kraju g. Klisović.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS. Poštovani kolega Đujić, jednu ste zanimljivu ideju iskazali, a to su koncesije na zahtjev u odnosu na koncesije na natječaj. Zanima me, da li mislite da će, ukoliko se recimo takvo rješenje ozakoni, možda doći do poplave takvih koncesija na zahtjev i defakto da će se tijela javne vlasti koja odlučuje o tome naći u situaciji da neće moći u nekom razumnom roku odlučiti? Kad imamo ove koncesije na natječaju onda ona ipak unaprijed planiraju, pripremaju, odlučuju itd., čisto možda taj aspekt da nam malo pojasnite.
g. Đujić, izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Kolega Klisović, ja ne mislim da će doć do poplave, točno se zna koliko imamo hotela ispred kojih imamo plaže jer recimo imamo kilometre obale, nisu svuda kilometri hotela, a s druge ja mislim da je normalno da ako neko investira 20-30 milijuna EUR-a u neki hotel, u neki objekt da mora imat nekakav utjecaj na gospodarsko dešavanje ispred tog hotela, ne smatram da treba mu dat plažu na način da oko nje digne žicu i da ona može bit samo isključivo za goste hotela, mislim da treba bit otvorena svim građanima, ali mislim da onaj tko je investirao ogromne novce u neki hotel, mora utjecat da li će tamo svirat muzika na toj plaži i tuć do 2-3 sata u noći, mora moć utjecat da li će tamo bit objekt neke vrhunske kategorije ili će to bit nekakav kontejner tamo ispred u kojem će bit nekakvi polovni suncobrani i polovne stare ležaljke ili će to bit na nekakvom nivou koji će pratit uslugu hotela jer ako neko plati 100,00 EUR-a noćenje u [[Upadica: Hvala g. Đujiću]] hotelu onda mora imat adekvatnu plažu ispred tog [[Upadica: Hvala]] hotela [[Upadica: Hvala]] , a to se može postić jedino [[Upadica: I sad na kraju imamo…]] na ovaj način.
…završnu riječ g. ministra Maria Banožića, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici, s današnjim izlaganjem zakona mi smo u biti otvorili teme koje su stare 25 do 30.g. gdje su pojedini saborski zastupnici bili svjedoci toga vremena kad se radila pretvorba, privatizacija društava koje su iza sebe definitivno ostavili probleme, probleme koje se prvenstveno odnose na samo definiranje što je to uopće ušlo u temeljni kapital odnosno što je to što nije ušlo u temeljni kapital tada slovilo kao društveno vlasništvo, pa su se pojedine jedinice lokalne samouprave upisivale u vlasništvo, čak štoviše i prodavale to vlasništvo trećim osobama ili gdje se temeljem zakona kasnije upisala RH i danas imamo nakon donošenja zakona iz 2010.g. ovaj problem da nismo još uvijek riješili, riješili ta pitanja. Također, znači naglasak je na tome da govorimo o tvrtkama koje su privatizirane, znači da govorimo o kampovima koji su privatizirani, znači ne govorimo o nekakvim novim turističkim subjektima, novim kampovima koji će bit definirani ovim zakonom. Također imamo Zakon o koncesijama, također imat ćemo uskoro i Zakon o pomorskom dobru, a koje će još i dalje zatvarati pitanja koja su ostala, o kojima smo danas ovdje, ovdje razgovarali. Dakle, pitanja koja su se postavljala, a da se odnose na, na, na poduzeća koja su prošla pretvorbu odnosno privatizaciju znači odnosila su se prvenstveno na dijelove kako uopće definirati obuhvat, kako definirati uopće turističko zemljište koje je jasno napisano u čl. 5., 6. i 7. gdje je riječ o upravnim postupcima, znači upravnim postupcima koje će u svom upravnom postupku zakonom, koji je definiran Zakonom o upravnom postupku, znači mi jednostavno imamo postupak koji će provesti službenik na određenom području gdje će ukoliko postoji stranka temeljem rješenja postati jedan dio i spora, što naravno da ne možemo sve zadovoljiti u ime zakona s obzirom na sve silne detalje i probleme koji su se nakupili u ovih 30., 30.g. Nadalje, osim ovoga dijela, najviše razgovora bilo je upravo na cijenu odnosno na raspodjelu prihoda koji će doć kroz zakup o turističkom zemljištu odnosno kampova, cijena je bila u datom trenutku … [[Govornik se ne razumije]] kao prijedlog zakona, međutim upravo kroz rasprave koje su prije svega vodili resorno ministarstvo i Ministarstvo turizma koje ne smijemo zanemariti, kao i sva ostala resorna ministarstva koja su sudjelovala u samom postupku izrade zakona, moramo jednostavno uvažiti da je, prema onome što je nama rastumačeno, želja prvenstveno turističkog sektora da ipak se razgovara o uredbi, o uredbi iz nekoliko razloga što prije svega uredba bi trebala naravno bit provediva temeljem zakona odnosno vrlo brzo donešena poslije donošenja samoga zakona kako bi zakon bio provediv, ali isto tako uredba u sebi mora sadržavati elemente koja će biti opravdiva i prema nekim drugim tijelima, u ovom slučaju govorim o Europskoj komisiji jel cijena koja se dosada spominjala u nekakvim razgovorima kao nešto što je bilo prihvatljivo turističkom sektoru, odnosno što je bilo prihvatljivo i RH, kao moguća cijena, prvenstveno se odnosila na nekakve analize koje su sadržavali parcijalne lokacije. Analiza koja se sada radi sukladno uredbi, odnosi se, prije svega, sukladno metodama koje se izrađuju sudski vještaci i isto tako u sebi treba sadržavati varijable koje će opravdati određeno cijenu koja će bitno odstupati od tržišne u tom momentu. Kako to učiniti ako ne stavite određene varijable u formulu. U ovom trenutku to su varijable prvenstveno koje se odnose na koeficijente koje, ako se ne prouče dobro, izgledaju ovako kako su ovdje prezentirane. Znači, ako neka županija ima koeficijent 0,7, 0,8, 0,9, 1, znači da ako imamo jediničnu cijenu 10 i primjenjuje se koeficijent 1, znači da tada u proračun ide 10. Znači bolje za jedinicu lokalne samouprave. Ako imamo jedinicu lokalne samouprave gdje ima 0,7, pa znači da će ići manje od jedinične cijene od zajedničke cijene koja će biti definirana uredbom. Znači to je što se tiče jedinice lokalne samouprave. Ako gledate s druge strane aspekt, imate poduzeća koja će plaćati u Istarskoj županiji, recimo, kao što ste rekli jedan koeficijent, bit će cijena 10 po kvadratu godišnje, tada će, recimo, ako isto ima ta tvrtka Kamp u Dubrovačko-neretvanskoj ili nekoj drugoj županiji, plaćati manje, ali isto tako, ne znači da će u Istri isključivo ta cijena biti 10. Znači ako će doći do kategorije ili za bilo koju drugu, 4 ili 5 zvjezdica, imate onaj poseban popust, znači novu varijablu, to je 5 ili 10% popusta. Što se s tim željelo postići? Pa upravo što i ovim zakonom. Poticanje investicija. Ako imate veću kategoriju, manje ćete plaćati godišnji zakup. Znači težnja je da ulažete, podižete kvalitetu objekta. S druge strane, razumljivo je da pojedine županije nisu se tako pozicionirale kad je riječ o kampovima, nemaju tu blizinu turističkih tržišta i one imaju manji koeficijent, tada govorim znači o ovim županijama koje su južnije, u južnijem dijelu Dalmacije, isto tako otocima. Znači na svih ovih koeficijente još imamo i koeficijent i 10% za otoke. Znači to je poticaj i dobro trebamo gledati kako će EU komisija gledati na to kao potporu, znači sve ove varijable su s ciljem da pomognemo prije svega investiciji u budućnosti, ali isto tako da stavimo da je zakon provediv od strane ustanova koja će onda dalje pratiti rad. Što se tiče raspodijele, raspodjela je predložena također, u omjerima upravo u suradnji sa resornim ministarstvima i upravo je riječ o namjenskim prihodima koje dolaze jedinici lokalne samouprave za koje smo čuli da se, da ulaže najviše u turističku infrastrukturu i u fondu za turizam također, koja su namjenska sredstva. Ja sad kad bih izvadio sredstva koja su dodijeljena u 2017./2018. g. koja su puno skromnija u odnosu na ovo što sada imamo po dodjeli, vidimo da su upravo primorske županije u kojoj je ostvareno najveći turistički promet upravo povlačilo najviše sredstava za razvoj. Znači vraćala se sredstva nazad u iste te sredine gdje se turistički promet i ostvarivao. Također, kada govorimo o namjenskim odnosno sredstvima koje bi pripale županiji, pa znamo da smo imali Zakon o sustavu državne uprave i znamo da su županije te koje su preuzimali posao državne uprave. Prije nekoliko godina odnosno više desetaka godina mi smo imali situaciju da županije se bave prostornim planiranjem, izdavanjem građevinskih i lokacijskih dozvola za ona područja koja su izvan velikih gradova. Pa upravo se ovaj dio zakona odnosi i na njih, isto tako, znamo da su županije i ostali preuzeli poslove s 1.1.2020. g. odnosi se na minimalne tehničke uvjete, sve one poslove koji će se odnositi na sam rad turističkih odnosno ugostiteljskih subjekata. Upravo iz tih razloga su i predloženi ovakvi kriteriji i naravno da smo mi ovo danas što ste vi ovdje govorili, akceptirali, razgovarat ćemo i dalje s resornim ministarstvima, tražiti tumačenja. Isto tako, pokušati vidjeti što god je moguće implementirati do ovog drugog čitanja i nadam se da će i dalje biti ovako konstruktivna rasprava. Hvala vam.
Hvala i vama. Prva replika, g. Klisović.
Hvala lijepo. Evo, htio sam iskoristiti priliku i ministra upitati upravo ono što sam i kolegu Đujića pitao. Kako bi razmišljate o mogućim koncesijama na zahtjev i da li je to nešto što bi se dalo ugraditi u zakon? Hvala.
Želite odgovoriti? Izvolite.
U samoj izradi zakona bilo je govora i prijedloga da se ide na koncesije, međutim, ovo što govorim uporno, provedba odnosno poticanje investicije poduzećima koji su već tu. Znači mi imamo poduzeća koja koriste određena turistička zemljišta i s druge strane, imamo situaciju da se u RH ne plaća ništa, a s druge strane imamo da bi trebalo u budućnosti njima osigurati investiciju. Koncesije kao složeniji jedan dugoročniji proces ima svoje prednosti, ali isto tako imaju mane za investitore. Znači nama je ovdje sad cilj riješiti problem star 25, odnosno 30 godina i mislim da upravo s donošenjem ovog zakona, mi ćemo to i postići. Hvala.
G. Đujić, replika.
Hvala lijepo poštovani ministre. Kada pričamo o koeficijentu ekonomske isplativosti, dali ste jedno dobro objašnjenje s vaše strane, međutim, ja se s njim baš i ne mogu složiti jer sad ste dali primjer da neki investitor koji ima npr. kamp u Istri ili Primorsko-goranskoj županiji, tamo će, poduzetnik, tamo će plaćati više, dok će ako ima isti on i kamp u nekoj južnoj tamo će, županiji, tamo će plaćati manje, a možda će onda preusmjeriti svoja sredstva u razvoj i proširenje kapaciteta upravo tamo gdje plaća manje, što recimo mi koji živimo na području tih županija sjevernih koje su s većim koeficijentom se ne slažemo s time, mi bi željeli da se i kod nas šire ti kapaciteti. Uglavnom, to je još predmet za raspravu. imamo vremena do drugog čitanja. Ja samo ne bi želio da ovo vaše obrazloženje koje ste dali ovdje sada u svom završnom izlaganju znači da tvrdo ne našim prijedlozima i apelima da sve županije imaju jednako nego da ste možda skloni ipak razmisliti o našim prijedlozima, a ne da sad ostane do drugog čitanja [[Upadica Radin: Hvala.]] ovo betoniran stav. Hvala lijepo.
Želite odgovoriti? Izvolite.
Zahvaljujem se na pitanju. Znači ovako, ovo što sam obrazložio, upravo je ovo što ste vi rekli. Smisao je da kada dođete do 4 ili 5 zvjezdica koje poticajno u razvijenim županijama kao što je Istarska gdje su kampovi 4 ili 5 zvjezdica, da sredstva preusmjeravate u one manje razvijene. Znači nitko neće reći, a okej mi za ovu godinu više nećemo il u idućih 10 godina kao vlasnik kampa neću ulagati u Istarsku županiju iz razloga što je meni jeftinije to učiniti ne znam u Dubrovačko-neretvanskoj. Poanta je da ovdje težite ka većem broju zvjezdica odnosno ka većoj kvaliteti smještaja zato što vas tamo opet čeka nekakav bonus 5 odnosno 10% …/nerazumljivo/… na cijenu. I to je smisao cijele priče. Što se tiče ovog svega što smo danas razgovarali, naravno da smo akceptirali da je sve što je realno će biti implementirano. Hvala vam.
I na kraju gospodin Vedran Babić.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani ministre u svoj završnom izvješću niste se osvrnuli na ono što je nekoliko nas izjavilo u svojim raspravama, a to prvenstveno mislim na jednu praktičnu situaciju. Pokušajte zamisliti da ste vi direktor jednog poduzeća iz privatizacije i da ste na nekakvom, na nekakvom teritoriju odnosno čestici funkcionalnoj cjelini i sad imate znači slučaj da utvrđujete ono zemljište koje vam služi za, koje će biti vlasnik jedinica lokalne samouprave znači odnosno ono zemljište koje služi tim građevinama i ostatak koje, koji ostaje na RH. Samo se stavite, samo pokušajte projicirat koliko bi vam vremena trebalo da kupite to zemljište, što od općine, što od države da bi evo jednostavno, evo apeliram na ovaj način da [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] da to pokušate riješiti.
Hvala lijepo. Gospodine ministre.
Zahvaljujem saborskom zastupniku na pitanju. Znači definitivno da ne možemo sve obuhvatiti kao turističko zemljište, bilo bi nepravedno naplaćivat kao da se njemu ostvaruje turistički promet kao što je po ovom koje sam spomenuo. Znači dio koji se odnosi na jedinice lokalne samouprave je definitivno nešto što je u interesu jedinica lokalne samouprave i samog turističkog subjekta da njegovo okruženje bude uredno napravljeno. Znači, sam postupak kupovine zemljišta ima svoju proceduru. Ona će trajati koliko će trajati i mislim da će definitivno to biti puno kraći period nego ovo što je to bilo 30 godina do donošenja ovoga zakona.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kada se steknu uvjeti, vjerojatno sutra.
Prijedlog Zakona o neprocijenjenom građevinskom zemljištu, prvo čitanje, P.Z. br. 805, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak, prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o neprocijenjenom građevinskom zemljištu i drugo, svi primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 77 za, 51 suzdržan i 1 glas protiv, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda, to je: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o hrvatskom registru brodova, prvo čitanje, P.Z.E. br. 796. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Želi li predstavnik predlagatelja državni tajnik g. Josip Bilaver da, dati dodatno obrazloženje? Da, izvolite.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče HS, poštovane zastupnice i zastupnici, stupanjem na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika bilo je nužno izmijeniti odredbe Zakona o hrvatskom registru brodova u cilju usklađenja s odredbama Pomorskog zakonika koji je na drugačiji način od onog kako je predviđen aktualnim Zakonom o hrvatskom registru brodova uređuje poslove utvrđivanja sposobnosti za plovidbu i statutarna certifikacija, te baždarenja pomorskih objekata. Također, uzevši u obzir da su ovlasti Hrvatskog registra brodova, a koje nisu obuhvaćene ovlastima statutarne certifikacije pomorskih objekata bile samo djelomično obuhvaćene aktualnim Zakonom o HRB-u, a što se odnosi na ovlasti verifikacije i ocijene sukladnosti sukladno odredbama europskih uredbi i direktiva, ovim će se uskladiti odredbe važećeg Zakona o HRB sa stečenim ovlastima HRB za obavljanje poslova verifikacije poslova prijavljenog tijela. Osim navedenog, izmjene aktualnog teksta Zakona o HRB-u nužne su i u dijelu propisivanja sastava članova upravnog vijeća HRB-a koje vijeće upravlja radom ove ustanove, a radi usklađivanja s aktualnim stanjem korisnika usluga HRB-a. Naime, radi statusnih promjena u društvima iz čijih se redova imenovao dio članova upravnog vijeća temeljem aktualnog Zakona o HRB-u kao i radi ocijene da u radu istoga vijeća trebaju sudjelovati samo oni predstavnici i stručnjaci iz redova područja koja su neposredno vezana uz rad HRB-a, ovim se izmjenama i dopunama Zakona o HRB-u predlaže novi sastav članova upravnog vijeća kojim bi se osigurala veća transparentnost u upravljanju ovom ustanovom. Donošenje ovog zakona posebno je važno u dijelu koji se odnosi na usklađenje s odredbama uredbe br. 391/2009 o zajedničkim pravilima i normama za organizacije koje obavljaju pregled i nadzor brodova prema kojoj RH mora omogućiti da obavljanje poslova statutarne certifikacije baždarenja pomorskih objekata hrvatske državne pripadnosti u međunarodnoj plovidbi osim HRB-a obavljaju i druge priznate organizacije uz naznaku kako HRB i nadalje zadržava isključivu ovlast statutarne certifikacije pomorskih objekata hrvatske državne pripadnosti u nacionalnoj plovidbi. Zahvaljujem.
Fala i vama. g. Kirin replika. g. Kirin replika.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva, HRB je slijednik aktivnosti klasifikacije brodova i sve što ide uz to, koje obveze ima na istočnoj obali Jadrana. 1858.g. osnovan je austrijski Veritas kao treća klasifikacijska kuća ili društvo u svijetu. Do '92.g. HRB djeluje u sastavu jugoslavenskog registra brodova, a dalje neovisno samostalno. HRB od 2005. ima potvrdu British Standards Institute kao da udovoljava zahtjevima norme ISO 9001. Od 2011.g. on također ima potvrdu da zadovoljava klasifikaciju međunarodnog udruženja klasifikacijskih društava. Molim vas, osim ureda u zemlji postoje uredi van zemlje i to su u Beogradu, Pireju i Šangaju. Molim vas da li imate informaciju kakva je aktivnost HRB-a [[Upadica: Oprostite.]] u tim izdvojenim uredima van zemlje?
Oprostite, isteklo je vrijeme već odavno. Izvolite gospodine državni tajniče.
Evo, zahvaljujem na pitanju, dobro ste nabrojali još ste neke malo izostavili, naime mi smo ponosni na to da Hrvatski registar brodova je zapravo konkurentan i na stanom tržištu tj. da osim što djeluje u Hrvatskoj i ovdje ima vodeću poziciju. On se jako etablira na međunarodnom tržištu. Tako u ovom trenutku imamo otvorene odnosno Hrvatski registar brodova ima otvorene urede u Dubaiu, Beogradu, Vijetnamu, Šangaju, a u pripremi je još i otvaranje ureda u Pireju. I to je jedan od pokazatelja da strani brodari prepoznaju stručnost i kompetentnost stručnjaka, ljudi koji su, koji djeluju u Hrvatskom registru brodova, a i ovaj zakon ide u smislu njihovog očuvanja, njihovog dobrog položaja na tržištu, ali isto tako i jačanja. Hvala.
Hvala i vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, otvaram raspravu. Prvi je gospodin Ante Bačić koji će govoriti ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege kao što nam je državni tajnik u svom uvodnom obrazloženju izložio ove izmjene i dopune Zakona o Hrvatskom registru brodova te nam naglasio da je to javna ustanova koja obavlja poslove u vezi sa zaštitom imovine na moru i unutarnjim plovim putevima, te u vezi sa zaštitom okoliša mora i unutarnjih plovnih puteva, posebice kroz ovu repliku smo vidjeli sami status vezano i za međunarodne organizacije, ali i za status samog Hrvatskog registra brodova na međunarodnom tržištu na što trebamo definitivno biti ponosni. Što se tiče samoga zakona potrebno je izmijeniti normalno i uskladiti ga sa samim Pomorskim zakonikom koji uređuje određene odnose koji su vezane i povezane sa morem i vezano normalno za uredbu Europskog parlamenta i vijeća iz 2009. godine o zajedničkim pravilima i normama za organizacije koje obavljaju pregled i nadzor samih brodova. Što se tiče posljednjih izmjena i dopuna Pomorskog zakonika pored Hrvatskog registra brodova omogućeno je sudjelovanje u obavljanju poslova statutarne certifikacije i baždarenja pomorskih objekata hrvatske državne pripadnosti i drugim priznatim organizacijama. U Zakonu o Hrvatskom registru brodova nužne su promjene vezano za dio oko sastava članova Upravnog vijeća Hrvatskog registra brodova koje samo vijeće koje upravlja i radom ove ustanove te u radu tog vijeća sudjeluju samo oni predstavnici, stručnjaci iz redova područja koji su neposredno vezani za rad samog Hrvatskog registra brodova, te samim ovim izmjenama i dopunama zakona kroz ove izmjene vezano za upravo vijeće osigurat će se i veća transparentnost upravljanja samom ustanovom. Jedna od osnovnih pitanja koji se uređuju jest i usklađenje kao što sam naveo vezano za Pomorski zakonik, ali i ovu uredbu Europskog parlamenta i samoga vijeća gdje osim Hrvatske registar brodova i ostalih normalno priznatih organizacija za iste će vezano za baždarenje i ostalo za brodove provoditi nadležne lučke kapetanije. Što se tiče samih brodova i jahti što smo vidjeli u obrazloženju ovoga prijedloga izmjena i dopuna, duljine trupa do 24 metara u međunarodnoj plovidbi kao i hrvatske plutajuće nepomične od obalne objekte nadležnost je zadržalo isključivo institut Hrvatskog registra brodova. Što se tiče samog upravnog vijeća i ovih izmjena koje se odnose u ovim izmjenama i dopunama, tu su navedeni vezano da će se uključivati predstavnici brodara sa sjedištem u RH koji upravljaju sa najmanje 60% ukupne bruto tonaže brodova Hrvatske državne pripadnosti, što će uvelike pomoći upravo vezano za samu neovisnost i transparentnost u upravljanju rada same ustanove, ali normalno i u članstvu svih tih predstavnika u samom upravnom vijeću ove institucije. Što se tiče ovih izmjena i dopuna Klub HDZ-a će ih podržati. Hvala.
Hvala i vama. Gospođa Nada Turina Đurić, govorit će ispred Kluba zastupnika GLASA. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege, ispred nas je zakon koji za Klub GLASA apsolutno nije sporan, pogotovo ovaj dio koji se odnosi na usklađenje sa legislativom EU i sa Pomorskim zakonikom. Međutim, u ovom dijelu koji se odnosi na novi način imenovanja upravnog vijeća mislim da se možda moglo i kvalitetnije, mislimo da se možda moglo i kvalitetnije obrazložiti zbog čega se mijenja, mijenjaju kriteriji za članstvo u upravnom vijeću. Naime, obrazloženje je vrlo kratko da će biti transparentnije. Ne znam što to znači s obzirom na inače ugled kojeg ima Hrvatski registar brodova kao institucija koja je zakonom određena da obavlja određene poslove i za koju svi znamo da do sada nije bilo, čak dapače nikakvih primjedbi, čak dapače o toj instituciji je i međunarodno priznata pohvala RH da to, da se to radi na razini visoke profesionalnosti i to cijeli dugi niz godina s dugom poviješću na koju možemo biti ponosni. Iz ovoga nekako proizlazi da ono što se radilo do sada odnosno ono što je upravno vijeće do sada radilo da to nije bilo dovoljno transparentno i da će sada biti puno transparentnije nakon šta imamo novi način odnosno novi prijedlog puno transparentnije nakon šta imamo novi način odnosno novi prijedlog načina imenovanja članova upravnog vijeća, pa mislim da bi trebalo i javnost radi, a i zbog nas zastupnika koji ćemo dići ili nećemo dić ruku za prijedlog ovog zakona, da se malo više pojasni zbog čega je tome tako, vidim da je u primjedbama odnosno u javnoj raspravi nije sudjelovalo puno zainteresiranih, al ono što je bilo je Hrvatska udruga privatnih brodara, a ja mislim da opravdano zbog svog značaja je željela imati svog predstavnika u upravnom vijeću, to je odbijeno, ne čini nam se to obrazloženje kao nešto što bi bio pravi razlog za takvo odbijanje, ali i općenito mislimo da je sustav koji do sada smo imali bio apsolutno transparentan i da je činio sve da HRB bude jedna ugledna, stručna, svjetski priznata institucija iz RH, što je nažalost eto rijetkost da ovaj se možemo tako nečim pohvalit, pa evo ja u stvari postavljam pitanje, prije nego što mi odlučimo da podržimo, a mislimo da nije sporno u ovom prvom dijelu da podržimo ovaj zakon, ovo vezano za upravno vijeće, da malo dodatno pojasnite koji je pravi razlog jer se nekako čini iz pozadine i politički gledajući na ovo sve da je jedini razlog zadiranja u ovaj dio zakona da se neki ljudi maknu naprosto iz tog upravnog vijeća, a da se neki novi postave ustvari u zadnjoj godini mandata ove Vlade. Hvala lijepo.
Fala i vama. Sada je na redu ispred Kluba zastupnika SDP-a g. Vedran Babić.
Hvala potpredsjedniče, poštovani glavni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici, ovaj pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o HRB, ovaj prijedlog zakona usklađuje se sa Pomorskim zakonikom koji je nedavno mijenjan odnosno usklađen s važećim odredbama Uredbe 391/2009 Europskog parlamenta i vijeća. Sukladno Pomorskom zakoniku za brodove i jahtu u nacionalnoj plovidbi i jahti duljina trupa manja od 24 m u međunarodnoj plovidbi, te za hrvatske plutajuće nepomične od obalne objekte nadležnost je zadržao HRB. Također ovim prijedlogom zakona propisivati će se izmjene vezane na imenovanje članova upravnog vijeća HRB po uzoru na druga europska i svjetska društva. Na ovaj način bit će omogućeno upravljanje radom ove ustanove tako da sudjeluju samo reprezentativni predstavnici korisnika usluga HRB-a i stručnjaci s područja koja su neposredno vezana uz rad istoga i to na način da niti jedna od zainteresiranih skupina ne čini većinu u upravnom vijeću. Vjerujem, ja osobno vjerujem da ovaj način neće paralizirati rad ustanove, već će se, već će se osigurati njena istinska neovisnost i transparentnost, možda nisam tolko sumnjivčav kao kolegica Turina Đurić ovaj, pa evo ja ću, ja ću, ja sam odlučio da u ime Kluba SDP-a damo dobru vjeru da će se, da će upravno vijeće funkcionirati, da sustav neće biti paraliziran i želim puno uspjeha u radu. Hvala.
Fala i vama, sada prelazimo na pojedinačne rasprave, g. Saša Đujić je na redu.
Hvala lijepo potpredsjedniče, pa evo vrlo kratko, ja osobno podržavam isto ovoga prijedlog izmjena ovog zakona iako mi se čini da, da malo moram podijelit ovu sumnjičavost, nisam sad potpuno optimističan kao kolega Babić, dakle nisam siguran da, da ove intervencije u sastavu upravnog vijeća nisu rađene baš zato da bi se, isključivo samo zato da, da bi, da bi se popravilo nego mislim da su rađene upravo zato da se promijeni sastav upravnog vijeća, što ne bi, moj dojam je takav državni tajniče, ja mislim, to možda se varam, možda se ne varam, bio, što je opet vaše pravo normalno, bio bi možda zadovoljniji da, da se u to išlo ranije, pa da možda eventualno na nekom početku mandata ili sredini mandata, nikad ne možete odma, se krenulo u te izmjene, pa da ste na sredini mandata negdje to promijenili, a ovako sada u ovom foto finišu recimo praktički par mjeseci pred izbore da se ide u ove intervencije koje mijenjaju onda sastav upravnog vijeća, nisam siguran koliko je to dobro, a ostale stvari nemam nikakvih primjedbi na, na, na ostale, na, na ostale izmjene u zakonu, ali sukladno zaključku mog kluba uz sve ove dileme koje imam i moje dvojbe ovoga ja ću isto podržat, podržat donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Repliku je tražio g. Žagar.
Hvala potpredsjedniče HS. Uvaženi kolega Đujić, itekako je važno tko čini sastav upravnog vijeća i tko je vodio tvrtku, posebno kad je riječ o tvrtkama koje su u državnom vlasništvu, a budući da su ovdje predstavnici Ministarstva prometa, htio bi upozoriti na jednu činjenicu jer mi u Slavoniji isto imamo luke, istina ovdje je riječ o Zračnoj luci Osijek u kojoj se pojavila vijest da je otkaz dobio, da su dobile 3 djelatnice otkaz u Zračnoj luci Osijek, žena smanjene radne sposobnosti, rodilja i radnica, radnica pred penzijom od koje je jedna i sindikalna povjerenica. Ministar Butković je obećo da će se sutra, idući tjedan sastati sa direktorom zračne luke, ali i ovo u ovom slučaju, ovo što ste vi upozoravali jako, jako je važno tko je, tko je ovoga upravljao sa pojedinim pravnim tijelima, posebno u vlasništvu RH jer ovakve stvari se ne bi smjele događati. Hvala.
Hvala lijepa, odgovor g. Đujić.
Hvala lijepo. Kolega Žagar, pa u svim upravnim vijećima je vrlo važno tko u njima sjedi i pravo je vlasnika odnosno vlasti ajmo reć, al vlast je vlasnik, dakle pravo je vlasnika da stavlja u upravno vijeće koga, vlasnik misli da će najbolje zastupat njegove interese, stoga ja nemam nekad primjedbi kada u upravnom vijeću sjede i, i, i ljudi iz politike uz naravno uvažavajući i njihovu stručnost i sve šta bi morali imat za određeno upravno vijeće, ali uvijek mi je nekako skepsa kada se na kraju nekog mandata dešavaju neke promjene koje bi se trebale riješiti valjda u prvih par mjeseci nekog mandata jer kada dolazite na neku vlast nebitno je sada da li to pričamo o lukama ili o bilo čemu drugome, dakle kada idete pred građane i planirate upravljati nekim sustavom valjda imate i zatvoreno kompletno sliku i kadrovsku i one ljude koje bi trebali onda preuzeti i upravna vijeće i sve nekakve druge stvari, a ne ovako ispada dojam da se tražite dve, tri godine, a onda se niste našli pa na kraj mandata na brzinu želite nekog negdje utrpat.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, to je posljednja pojedinačna rasprava gospodin Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Izmjene Zakona o Hrvatskom registru brodova prije svega su posljedica izmjena Pomorskog zakonika koje smo izmjene usvojili prošle godine i jednostavno od tada je ovaj Zakon o Hrvatskom registru brodova bio neusklađen s temeljnim Pomorskim zakonikom koji je regulira kompletnu pomorsku djelatnost. Kada govorimo o Hrvatskom registru brodova onda se možemo pohvaliti kao država kao pomorska država da baštinimo jedan registar jedno kvalifikacijsko društvo koje je Međunarodna pomorska organizacija u Londonu 1992. godine ocijenila na temelju dokumentacije da je Hrvatski registar brodova slijednik Austrijskog registra brodova osnovanog 1858. godine i da je nakon britanskog Lloyda i Bureau Veritasa iz Francuske treće po starosti kvalifikacijsko društvo u svijetu u okviru država članica međunarodne pomorske organizacije. Ta činjenica govori o državi prije svega toj pomorskoj državi kako želimo govoriti za RH. Rijetke su pomorske države u svijetu koje imaju svoje kvalifikacijske zavode, nema ih puno. Rijetke su države u svijetu kada govorimo o pomorstvu koje mogu od osmišljavanja projekta do izgradnje, do kvalifikacijskog društva koje definira elemente i utvrđuje elemente broda, koji svoju luku upisa kroz lučku kapetaniju ima na svom području i koji ima svog brodara. Tih pet temeljnih odlika države koja se može nazvati pomorskom, države koja gradi vlastite brodove koja i sama klasificira, koja ih upisuje u vlastitu luku upisa kao što je Hrvatska nema puno država na svijetu. U tom smislu da bismo taj epitet i atribut pomorske države zadržali vrlo je važan Hrvatski registar brodova koji je svoju punu samostalnost doživio uspostavom suverene i samostalne RH. Do tada su hrvatski brodovi ili bolje rečeno brodovi hrvatskih brodara bili vili su jugoslavensku zastavu i agresijom na RH veliki dio tih brodova koji su tada bili pod jugoslavenskom zastavom prešle su pod zastavu Malte i tek onda kasnije nakon određenog vremena i između ostalog i donošenja ovog zakona RH je brodove brodara koji imaju sjedište u Hrvatskoj, mogla vratiti u okrilje hrvatske zastave. Ja se ne bih složio s kolegama i kolegicama koje govore o politikantskom pristupu u izmjenama ovog zakona. Naime, od uspostave Hrvatskog registra brodova on je uvijek bio prije svega stručna organizacija, nikada nije bio politička organizacija niti se kadroviralo u političkom smislu, a jako dobro znam i pratim već dugi niz godina Hrvatski registar brodova, nikada se politika nije miješala u politike Hrvatskog registra brodova i neće i ne treba i nema potrebe, dapače kontraproduktivno je bilo kakvo miješanje politike u organizaciju Hrvatskog registra brodova. Upravo u tom smislu i jest formirano bilo upravno vijeće ove institucije kojega su prije svega činili stručnjaci ili ljudi koji dolaze iz stručnog miljea u Ministarstvu pomorstva ili ministarstvu koje je nadležno za pomorstvo i dolazili su predstavnici brodara i dolazili su predstavnici tijela, institucija, udruga, organizacija koje na bilo koji način imaju veze sa certifikacijom brodova i njihovom kontrolom, baždarenjem plovnosti itd., itd. i tako treba ostati. Ne smije se dozvoliti da se na bilo koji način tom jednom prije svega stručnom organizaciji zavodu kao što je Hrvatski registar brodova na bilo koji način uđe u njenu politizaciju jer ono uistinu obavlja jedino i prije svega stručne poslove. Do izmjene samoga zakona došlo je kao što sam u uvodu rekao, zbog izmjene Pomorskog zakonika. Naime, mi kao država članica EU ne možemo u ovom tržišnom gospodarstvu kojega živimo, zbog čega i jesmo danas kao demokratska država koja se oslanja i na tržišno gospodarstvo mogli određene poslove certifikacije baždarenja, ispitivanja elemenata broda ostaviti isključivo u nadležnost vlastitom Hrvatskom registru brodova, premda bi to htjeli i ja prvi. Ali kao što ni druge države koje imaju kao što sam rekao Lloyd registar engleski ili Bureau Veritas francuski i francuski brodari i engleski brodari ne moraju, a ne mogu, ovisi o njihovom statusu, o njihovom pristupu koristiti vlastiti nacionalni registar kada se certificiraju i baždiraju njihovi brodovi. Prema tome, ono što smo si odlučili prihvatiti ulaskom u EU to je jedinim dijelom jasno i posljedica potrebe izmjena Pomorskog zakonika, a onda posljedično i Zakona o Hrvatskom registru brodova. I to ne bi trebalo umanjiti niti oslabiti poziciju Hrvatskog registra brodova. Dapače tvrdio sam i onda kada smo mijenjali Pomorski zakonik i kada smo donosili Pomorski zakonik i kada smo donosili Pomorski zakonik i kada smo ga usklađivali sa potrebama hrvatskog brodarstva i Hrvatske kao pomorske države kako bi bili konkurentni na svjetskom brodarskom tržištu. Nikada nisam tvrdio da je konkurencija loša za hrvatsko brodarstvo. Dapače, samo jako konkurencija hrvatskom brodarstvu može ono učiniti još boljim hrvatsko brodarstvo, pa tako i Hrvatski registar brodova. I uvjeren sam da tom činjenicom, što smo omogućili tu konkurenciju i u ovoj djelatnosti neće se oslabiti pozicija Hrvatskog registra brodova, a pri tome smo učinili ono što možemo, a to da ćemo brodove koji plove u nacionalnoj plovidbi i jahte koje plove u nacionalnoj plovidbi ostaviti isključivo u nadležnost Hrvatskog registra brodova, a brodova koji plove u međunarodnoj plovidbi ćemo prepustiti na tržištu sa odlukama, potrebama na razmišljanjima onih koji su vlasnici čiji su brodovi u njihovom vlasništvu. I pri tome smo Pomorskim zakonikom rekli da ćemo brodice prepustiti, izvući iz sustava Hrvatskog registra brodova i njihovo certificiranje i baždarenje prepustiti nadležnim lukama upisa odnosno nadležnim lučkim kapetanijama. E u tom smislu zbog potrebe da se upravo na ovaj način definira upravo vijeće ne mislim da će se išta bitno promijeniti u sastavu upravnog vijeća. Svaka administracija kada preuzme odgovornost za vođenje države ima pravo, potpuno pravo izmijeniti sastav upravnog vijeća. Prema tome, je li to upravno vijeće imenovano 2016. godine, '19. godine nova administracija ima pravo promijeniti. S time što se u ovom slučaju konkretno to neće dogoditi jer će ista administracija i nakon ovih izbora odlučivati o tim istim članovima upravnog vijeća pa će ti isti stručni ljudi koji će sada biti u tom istom upravnom vijeću i nakon izbora gospođo Turina Đurić i gospodine Đujiću, neovisno o tome što su i sada tamo stručni ljudi i nakon izbora će tamo ostati stručni ljudi i to oni pretpostavljam koji su i sada će biti imenovani, ali govorim nitko nikada nikome nije osporavao kada preuzme odgovornost za vođenje državnom. Prema tome ne treba plakati na nečemu što se ne plače, nego podržati ovaj zakon prije svega u interesu tog istog Hrvatskog registra brodova na kojega kao država, kao pomorska država možemo biti ponosni kad znamo da je naš Hrvatski registar brodova treći u svijetu registar brodova. Nije treći po veličini jer je naša flota mala, ali po iskustvu, po znanju koje ima Hrvatski registar brodova ono je svakako u vrhu europskih klasifikacijskih zavoda. Hvala.
Gospodin Đujić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Bačić, vi ste prije svega moram reći u jednoj velikoj zabludi, vi ste mislili da će ostati isti predsjednik republike pa ste krenuli imenovat veleposlanike ovoga prije okončanja izbornog procesa, pa se dogodila promjena. Isto tako vam ja govorim neće ostat ista administracija nakon slijedećih parlamentarnih izbora, doći će neka druga ovoga i nije dobro. Vi ste ipak čovjek sa iskustvom i niste baš ni bedast čovjek tako da nemojte u zabludi živjet, očito ste u nekom nerealnom stanju, tako da, ali vjerujem da ćete brzo izaći iz toga. Tako da to je jedna stvar, druga stvar ja sam i rekao da se, da ću podržati ovaj zakon i da ga podržavam i mislim da možemo biti ponosni na Hrvatski registar brodova. I tu se slažemo. Isto tako sam rekao i da smatram da svaka administracija odnosno vlas, ako ste me slušali ima pravo stavljat ljude za koje misli da će najbolje štitit njihove interese. Ali ko što ste vi rekli, kad preuzme odgovornost, a ne kada odlazi sa vlasti i kad ostavlja odgovornost par mjeseci prije izbora. Jer onda kad dođe naša administracija i bude mijenjala [[Upadica: Hvala.]] ono što ste vi sada stavili onda ćete kukat da je to politička odmazda, a ne nije. Nego to se radi na početku, a ne na kraju.
Hvala. Ja sam rekao dojam da se slažete svi zajedno. Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Đujiću lijepo je živjet u nadi, kažu da nada posljednja umire, prema tome vi se lijepo nadajte, uživajte u toj nadi do izbora. Nakon izbora će i ta nada se ugasiti i vidjet ćete ono što sam maloprije rekao, a to je da ćemo ne znači zadržati iste ljude, nego će tamo biti kao što je oduvijek bilo u Hrvatskom registru brodova gospodine Đujiću i kolega Đujiću, nema mjesta politici tamo. Ja sam 7 godina bio nadležna osoba u administraciji za ovaj registar brodova. Nikada nitko iz sfere politike nije ulazio u …/nerazumljivo/… to su uvijek bilo na razinama načelnika odjela u ministarstvima ako su regrutirani iz ministarstva. U pravilu presudne uloge i dobro je imaju oni koji davaju posao samoj ovi, samom Hrvatskom registru brodova, a to su hrvatski brodari i treba njima učiniti sve da oni u toj instituciji vide struku, a ne politiku.
Hvala lijepo. Sad će završno u ime predlagatelja govoriti poštovani državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture Josip Bilaver. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zahvaljujem svima vama koji ste dali potporu ovom zakonu. Također zahvaljujem i na pitanjima koja ste uputili i zapravo na sumnje koje ću vam ja sada pokušati argumentirano osporiti. Tako da vjerujem kad bude glasanje da ćemo biti svi jednoglasni. Najveća zamjerka zapravo cijele ove rasprave jest oko imenovanja članova upravnog vijeća. Naime, Vlada RH da želi promijeniti članove upravnog vijeća ne treba mijenjati zakon radi toga, može na prvoj slijedećoj sjednici promijenit članove upravnog vijeća. Prema tome, ta, taj argument ne stoji. Drugo koje se odnosi na članove upravnog vijeća i na sastav upravnog vijeća jest tajming odnosno vrijeme kada se donosi ovaj zakon. On naprosto bio moguć ranije da se donese zbog toga što se između ostalog ovaj zakon mijenja i zbog novog Pomorskog zakonika koji je na snagu stupio tek u veljači prošle godine nakon čega se pristupilo izmjenama ovog zakona uz sve procedure on je došao na dnevni red upravo danas. I treće, oko sastava upravnog vijeća mi u ovom trenutku imamo definirano da između ostalih Vlade, ministarstva, u članove upravnog vijeća predlaže Hrvatsko pomorsko brodarsko društvo i Hrvatsko brodograđevno društvo koje uopće ne postoje, znači ta, ta, te dvije pravne osobe trenutno ne egzistiraju, a po sadašnjem zakonu oni predlažu članove upravnog vijeća. Novi članak koji se odnosi na upravno vijeće glasi da upravno vijeće ima predsjednika i 8 članova, od tih 8 članova Vlada RH imenuje 4 člana upravnog vijeća i to 3 člana na prijedlog ministra nadležnog za poslove pomorstva, a od ta 3 člana 2 su člana iz reda stručnjaka nadležnog ministarstva koji obavljaju poslove u vezi sa sigurnošću pomorske plovidbe, jedan je član iz reda stručnjaka koji obavljaju poslove u vezi sa sigurnošću plovidbe na unutarnjim plovnim putovima, između ostalog zato imamo i otvoren ured u Beogradu i jedan član upravnog vijeća, znači četvrti član upravnog vijeća na prijedlog ministra nadležnog za poslove gospodarstva iz reda stručnjaka koji obavljaju poslove u vezi s industrijskim razvojem na području brodogradnje. Ostala 3 člana upravnog vijeća imenuju slijedeći korisnici usluga HRB, a to su HGK koja imenuje jednog člana iz redova predstavnika hrvatskih osiguravatelja i reosiguravatelja brodova jer su oni usko i vezani za poslovanje HRB-a, te 2 člana koja daje, koja daje udruga brodara registrirana u RH i tu smo htjeli da ta udruga bude reprezentativna, pa smo stavili odredbu da članovi te udruge upravljaju s najmanje 60% ukupne bruto tonaže svih brodova hrvatske državne pripadnosti u međunarodnoj plovidbi, tako da smo, nastavno na ovo što sam sada rekao, htjeli postići da članovi upravnog vijeća budu zaista reprezentativni, da imaju svoj legitimitet i da svojim iskustvom i svojim djelovanjem doprinesu daljnjem jačanju HRB-a. Nadalje, čl. 5. kaže da osobe koje obavljaju dužnost članova upravnog vijeća HRB-a na dan stupanja na snagu ovog zakona nastavljaju obavljati tu dužnost do imenovanja odnosno do reizbora novih članova upravnog vijeća. Evo ja se nadam da sam vam ovim objašnjenjima uspio odagnati one sumnje koje ste imali u svom, u svojem izlaganju. Još završno želim reći da prijedlogom ovog zakona ćemo, ponavljam, uskladiti odredbe važećeg zakona s odredbama Pomorskog zakonika kako je, koji je noveliran početkom ove godine, a kojim su se cjelovito uredili poslovi utvrđivanja sposobnosti za plovidbu i statutarna certifikacija, te baždarenja pomorskih objekata. Posljednjim izmjenama Pomorskog zakonika RH je radi usklađenja s odredbama Uredbe 391/2009 Europskog parlamenta i vijeća od 23. travnja 2009.g. o zajedničkim pravilima i normama za organizacije koje obavljaju pregled i nadzor brodova omogućila da poslove statutarne certifikacije i baždarenja određenih pomorskih objekata hrvatske državne pripadnosti u međunarodnoj plovidbi osim HRB obavljaju i druge priznate organizacije, dok će te poslove za brodice provoditi nadležne lučke kapetanije. Slijedom navedenog, RH je pored HRB-a priznala i Bureau Veritas i Lloyd's register kao priznate organizacije u skladu sa zahtjevima i potrebama Hrvatskog udruženja brodara u međunarodnoj plovidbi Mare Nostrum. Prijedlogom zakona uredit će se i ovlasti HRB-a koje se odnose na ovlast statutarne certifikacije i baždarenje pomorskih objekata s obzirom na stečene ovlasti verifikacije u skladu s Uredbom 2015/757 o praćenju emisija ugljikovog dioksida iz pomorskog prometa, izvješćivanju o njima i njihovoj verifikaciji Uredbom br. 1257/2013 o recikliranju brodova, te ovlasti obavljanja ocijene sukladnosti u skladu s Direktivom 2013/53 o rekreacijskim plovilima i osobnim plovilima na vodo mlazni pogon, Direktivom 2014/90 o pomorskoj opremi, Direktivom o usklađivanju zakonodavstva države članica o stavljanju na raspolaganje na tržištu tlačne opreme i Direktivom o usklađivanju zakonodavstva država članica u odnosu na stavljanje na raspolaganje na tržištu jednostavne tlačnih posuda, posude, tako je. Također, želim još naglasiti da provedba ovog zakona nema financijski utjecaj na državni proračun i evo, još jednom se zahvaljujem svima i na pitanjima i na raspravi. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, time zaključujem raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovat kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o Hrvatskom registru brodova, prvo čitanje, P.Z.E. br. 796, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak, prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o Hrvatskom registru brodova i drugo, svi primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 121 za i 6 suzdržanih, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sad prelazimo na: -Prijedlog zakona o obeštećenju radnika trgovačkog društva Plobest d.d., drugo čitanje, P.Z. br. 642. Predlagatelj je Vlada RH temeljem čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u svezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, te Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike Mile Horvat, izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče HS, uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici. Drugo čitanje Prijedloga Zakona o obeštećenju radnika trgovačkog društva Plobest d.d. Dakle na području RH azbest se počeo naveliko koristiti nakon II. Svj. rata i to prvenstveno u azbestno-cementnoj industriji u izradio kočionih materijala, azbestnih prediva te u brodogradnji i građevinarstvu. Problem azbestoze u RH naglašen je već 61. g. kad su opisani prvi slučajevi azbestoze pluća. S obzirom na potencijalnu ugroženost od pojave azbestne bolesti u profesionalnoj izloženosti, radnici su manje ili više organizirano podvrgavani periodičnoj zdravstvenoj kontroli. Na osnovu dinamike saznanja o štetnom utjecaju azbesta na zdravlje, niz je međunarodnih organizacija i ustanova predlagalo stalna smanjenja dopuštene razine azbesta u radnim prostorijama sve do zabrane uporabe azbesta u proizvodnji i upotrebi proizvoda koji sadrže azbest. Specifičnosti izloženosti azbestu sadržana je u tome što se znakovi oboljenja kao posljedice po zdravlje zaposlenih na poslovima sa azbestom javljaju u pravilu znatno kasnije i to od 20 godina od udisanja azbestnih čestica. Izloženost azbestu može uzrokova brojne bolesti pluća i pleure, kao što su azbestoza, zadebljanja pleure, bolest malih dišnih putova te druge maligne bolesti. Međunarodna organizacija rada je na 72. zasjedanju održanom 4. lipnja 86. g. usvojila Konvenciju o sigurnosti prilikom upotrebe azbesta kojom je predviđeno da se nacionalnim zakonima ili drugim propisima moraju odrediti mjere koje treba poduzeti za sprečavanje i kontroliranje te zaštitu radnika od opasnosti za zdravlje zbog profesionalne izloženosti azbestu te da se nacionalnim zakonima ili drugim propisima odrede potrebne mjere uključujući odgovarajuće sankcije za osiguranje djelotvorne primjene i poštivanja odredbe konvencije. RH pristupila je izmjeni zakonodavstva koje regulira maksimalno dopuštene koncentracije 93. g. Donošenjem Pravilnika o maksimalno dopustivim koncentracijama štetnih tvari u atmosferi radnih prostorija i prostora i biološki graničnim vrijednostima. Države EU prihvatile su 99. g. obvezu izvršenja niza mjera za prestanak uporabe azbesta. RH je potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju s EU 2002. g. preuzela obvezu usklađivanja svog zakonodavstva sa zakonodavstvom EU uključujući i regulativu koja se odnosi na proizvodnju, promet i uporabu proizvoda koji u sebi sadrže azbest. Što se tiče postojećeg zakonodavstva, možemo reći da problematika azbesta regulirana je s više različitih propisa u RH. U cilju zbrinjavanja radnika koji su tijekom rada u RH na radnom mjestu bili profesionalno izloženi azbestu, donesen je početkom kolovoza 2007. g. paket zakona i to Zakon o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu zbog profesionalne izloženosti azbesti, zatim Zakon o obveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženih azbestu i Zakon o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu. Zakon o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu omogućeno je radnicima stjecanje prava na starosnu mirovinu po povoljnim uvjetima, od povoljnijim uvjetima od tzv. općih uvjeta utvrđenih Zakonom o mirovinskom osiguranju. Dopunom Zakona o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu iz siječnja 2010. g. kategorije oboljelih radnika koji su tijekom rada oboljeli od bolesti uzrokovanih azbestom te je ta bolest utvrđena rješenjem o priznanju profesionalne bolesti od strane HZZO-a, omogućeno je i ostvarivanje prava na starosnu mirovinu pod povoljnijim uvjetima uz povećanje mirovine za 26%. Zakonom o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu, RH preuzela je obvezu za isplatu po odštetnim zahtjevima radnika oboljelih od azbestoze. Nakon naknadno u srpnju 2011. g. donesen je Zakon o obeštećenju radnika trgovačkog društva Salonit d.d. u stečaju Vranjic, kojim je priznato pravo na obeštećenje za 170 radnika koji su zatečeni u radnom odnosu u Salonitu u stečaju Vranjic na dan 14. veljače 2006. g., a koji su zbog zabrane azbesta ostali bez radnog mjesta. Međutim, moramo naglasiti kako i dalje ostaje problematika vezana uz 7 bivših radnika Salonita koji su ostvarili uvjete, ali koji nisu podnijeli zahtjev za obeštećenje jer su u međuvremenu umrli. U samom zakonu o Plobestu, osnovna djelatnost trgovačkog društva Plobest d.d. i Plobest d.d. u stečaju, bila je proizvodnja azbestnih proizvoda. U listopadu 99. otvoren je stečajni postupak nad društvom i on je okončan u siječnju 2005. g. te je društvo naposljetku brisano iz registra. Obzirom da navedeni paketom zakona o zbrinjavanju radnika koji su tijekom rada u RH na radnom mjestu bili profesionalno izloženi azbestu, nije riješeno pitanje obeštećenja koji su dugoročno bili izloženi štetnom djelovanju azbesta na zdravlje, ovim prijedlogom zakona predlaže se obeštetiti 566 radnika koji su u periodu od 8. listopada 91. do 21. listopada 2002. g. bili zaposleni u trgovačkom društvu Plobest d.d. te ostvaruju najmanje 5 godina profesionalne izloženosti azbestu, a sve sukladno stavu da do pojave bolesti ne može doći ukoliko radnik nije bio profesionalno izložen azbestu najmanje 5 godina, a stav je prihvaćen na 3. radnom sastanku o ekspoziciji i azbestu i sličnim vlaknima koji je održan 88. g. u Zagrebu. Za potrebe izrade konačnog prijedloga zakona izvršena je provjera broja radnika koji su bili u radnom odnosu u trgovačkom društvu Plobest d.d. u referentnom razdoblju. Obrazloženjem uz prijedlog zakona u prvom čitanju, utvrđen je broj 510 radnika koji ostvaruju obeštećenje. Dodatnom provjerom podataka, HZMO-a utvrđen je veći broj radnika koji ostvaruju pravo na obeštećenje u odnosu na obrazloženje uz prijedlog zakona u prvom čitanju za 56 radnika te ukupno iznosi 566 od kog je broja 55 osiguranika umrlo. Sukladno navedenom utvrđenju te sukladno čl. 4 konačnog prijedloga zakona za provedbu istog, Fond za zaštitu okoliša i energetiku, osigurao je dodatna sredstva potrebna za obeštećenje još 56 radnika koji ostvaruju to pravo. Kao referentni datumi su uzeti Dan neovisnosti, 8. listopada 91. te 21. listopada 2002. g. kao dan prije osnivanja društva Novi Plobest d.o.o. koji nije registriran za rad s azbestom. Radnici trgovačkog društva Plobest d.d. i Plobest d.d. u stečaju koji ostvaruju uvjet, odnosno njihovim nasljednicima, predlaže se isplatiti svota obeštećenja obročno kroz 3 godine na način da se do kraja 2020. g. isplati iznos od 73 tisuće kuna, do kraja 2021. g. još jedanput takav iznos i do kraja 2022. iznos od 73 tisuće kuna na ime obeštećenja radi višegodišnje izloženosti azbestu odnosno ukupan iznos od 219 tisuća kuna po radniku. Iznos obeštećenja po radniku jednak je iznosu obeštećenja radnika trgovačkog društva Salonit d.d. u stečaju Vranjic, zbog gubitka radnog mjesta radi zabrane proizvodnje azbesta. Obveze osiguranja sredstava za isplatu obeštećenja, kao i obvezu isplate na temelju ovog zakona, preuzima Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost i proračun RH nije ovim iznosom opterećen. Hvala.
Hvala lijepo. Evo, poštovani zastupnik Miro Bulj vjerojatno traži stanku. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. U ime Kluba MOST-a tražim stanku na prijedlog konačni ovaj prijedlog o obeštećenju radnika trgovačkog društva Plobest. Odmah na početku kažem da mi je žao što ovdje nije ministar Čorić, ja ga mogu nazvati ministar bezakonja i ugroze RH jer ovaj zakon je iznad svega, ozbiljan zakon, tako da vremensko ograničenje koje ste stavili je meni apsurdno diskriminirajuće, štetno za ljude koji su radili u Plobestu, vi ste metnuli ograničenje od 8. listopada 91. do 21. listopada 2002. g., 5 godina. A što ako je čovjek radio 4 godine od 8. listopada 91. pa na ovamo, a prije je radio 36 godina u Plobest, znači 40 godina je radio u Plobest, neće ostvariti to pravo. I dat ćemo amandman. Dat ćemo amandman da se prihvati da nema ograničenja jer je to nepravda i diskriminacija, to je čista diskriminacija prema ljudima koji su radili i koji su obolili od azbestoze, teške bolesti. Naravno da taj amandman očekujemo da ćemo većinom svi prihvatiti, ali evo, da imamo priliku da vi sami sada to promijenite ili da Vlada da amandman jer je pravičan amandman. Što se tiče Salonita, da, 172 radnika su primila 219 tisuća kuna, međutim, za sva obećanja ministra Čorića za vrijeme dok je bio ministar, za njegova vremena bila su obećanja, znači da prije, tok je on bio ministar rada i mirovinskog, obećao je da će riješiti 50 neriješenih radnika u Salonitu koji nisu riješeni iz raznih razloga, ali zato ću u pojedinačnoj raspravi govoriti o tome što je se dogodilo. To je nepravda. Nije riješio. Ministar Čoriću, riješite ovu diskriminaciju prema radnicima i Plobesta i Salonita, to ste [[Upadica Reiner: Hvala lijepo.]] ljudima obećali.
Naravno da ću dati stanku pa se vidimo ponovno u 14 sati i 33 minute. STANKA U 14,23 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,30 SATI]] Evo nastavit ćemo sa replika poštovanom državnom tajniku. Još i prije nego što je počeo govoriti neki su digli replike pa idemo tim redom, prvi je poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Pa da ova tema je u drugom čitanju, tema je ozbiljna zbog toga bih i pitao, zbog toga se i digla prije replika jel, vidimo da u ovome zakonskom prijedlogu u prvome čitanju smo tražili da nema vremenskoga ograničenja za sve radnike koji su radili, da ne bude vremensko ograničenje od '91. navedenoga datuma do 2002. nego da i oni radnici koji su prije radili jel postoji mogućnost da su ljudi radili 40 godina, a da ostvare, od ovoga datuma od '91. koji je naveden, da su radili samo 4 godine 364 dana. A ljudi su radili i ja mislim i dat ću amandman, tj. već je predan amandman, da se skine ovo vremensko ograničenje. Ja mislim da bi to bilo pravično i on je diskriminatoran ovaj zakon ako ostaje prema tim ljudima koji su također bili kontaminirani, izloženi ili obolili od azbestoze. Pa bi pitao tajnika zbog čega se skine vremensko ograničenje? Hvala lijepa.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se. Uvaženi zastupniče Bulj. Dakle ja mislim da će ovo biti osnovno pitanje u svim replikama, zašto smo kao referentni datum izabrali 8. listopad '91. godine. Dakle nije bilo lako odrediti referentni datum. I svaki referentni datum po sebi već otvara pitanje zašto ne neki drugi datum. Ja ću vas podsjetiti. „Azbest“ Ploče je osnovano '55. godine kao firma koja je prva počela proizvoditi …, baviti se proizvodnjom azbesta, poslovali su do '90.-te godine kada se ugasila i osnovana je firma „Plobest“ i registrirana je u 1. mjesecu '90.-te godine. Ta prva firma „Azbest“ Ploče je imala ne možemo doći do pravog podatka koliko ljudi, par hiljada ljudi je radilo sa prostora bivše države. Dakle ako sada tu priču postavimo na način da i pravni prednici imaju pravo na to, postavlja se pitanje da li ćemo na taj način postići pravu svrhu onoga što je ovaj zakon htio da postigne da se obeštete ljudi u „Azbest-u“ kao što su to bili u „Salonitu“.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Saše Đujića.
Uvaženi državni tajniče. Moje pitanje je isto kao i mog prethodnika. Dakle, kako 8.10.? Vi ste sada u ovom uvodnom govoru svome kada ste nama obrazlagali ovaj prijedlog zakona, ja ću vas sada citirati u dvije rečenice „azbest se u Hrvatskoj počeo upotrebljavati nakon II. Svjetskog rata“ i onda ste obrazložili gdje se upotrebljavao. Onda ste isto rekli „u RH '61. godine primjećuje se prva štetnost azbest“, dakle u RH, a ovdje onda stavljate granicu 8.10.'91. Zašto niste sukladno novom Zakonu o blagdanima barem sada promijenili na 30.5.'90.-te godine? Kako to mislim? Koja vam je to referentna to točka? To nema nikakvog uporišta u ničemu. Umjesto da ispravite jednu veliku nepravdu vi ćete stvoriti desetine novih nepravdi i to nije dobro i ne znam kako ćete to objasniti. Evo to je neobjašnjivo.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se. Uvaženi zastupniče. Dakle, da li ćemo ispraviti nepravdu ili nećemo, to ja sada ne mogu odgovoriti. Ja samo hoću reći da za razliku od obeštećenja radnika „Salonita“ koji nisu imali pravo potraživanje po nekakvom nasljednom redu odnosno po osnovu nasljedstva, mi smo sa člankom 2. ovog zakona dali mogućnost da nasljednici ovih umrlih koji sam rekao da je 50 i nešto, dakle njihovi nasljednici u postupku nasljeđivanja mogu ostvariti pravo na konzumiranje benefita iz ovoga zakona. Dakle, pokušali smo ispraviti određene nepravde jer ponavljam, prije nas ovakvu stvar, ovakvo obeštećenje kao model je već bilo donešeno u slučaju „Salonita“ I bilo bi nepravda da smo u slučaju Salonita to radili, a u slučaju radnika Plobesta da nismo o tome vodili računa.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Vlahe Orepića.
Poštovani predsjedavajući, gospodine državni tajniče ja prvo želim pohvali ovu uopće inicijativu da se obeštete ljudi na ovaj način jer izloženost azbestu znamo što je napravio i mislim da se radi o zasluženom pravu na obeštećenje. Predlažem da ipak idemo u treće čitanje, a imam konkretno 55 imena koji nisu obuhvaćeni ovim popisom i otprilike se tu radi o toj sumi o tom broju ljudi koji bi eventualno nadopunili ovaj postojeći broj. Znači, predlažem da uzmete vremena, da promislite i da ta nepravda koja se veže uz vremensko ograničenje, ne moramo je čak zvati ni nepravda, ali ako se veže uz vremensko ograničenje, ako se radi o tom broju ljudi mislim da bi bilo objektivno i realno i fer uvrstiti i te ljude koji nisu obuhvaćeni ovim popisom, evo. Stoga molim vas da razmislite u tom smjeru i da se i tih 55 ljudi uključi. Odnosno da se taj vremenski ovaj vremensko ograničenje makne.
Poštovani državni tajnik.
Da oni nemaju uvjete iz ovoga zakona, dakle fali im vjerojatno je dužina izloženosti od 5 godina u pitanju. Jer mi smo dobili od HZMO-a podatak o radnicima Plobesta, tvrtke koje želimo obeštetiti, e sad da li su oni na tom popisu ja sad to ne mogu reći, ali ako vi imate taj popis dajte nam ga da vidimo. Mislimo mi smo, mi smo i u odnosu na prvo čitanje prošili broj kad smo dobili egzaktni podatak. Ono što smo dobili od HZMO-a kao zadnju informaciju je broj sa kojim smo ovdje išli u prijedlog.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Miranda Mrsića.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, da li znate da je vaš prijedlog zakona u sukobu sa Zakonom o odgovornosti RH za štetu nastalu u bivšoj SFRJ za koju je odgovarala bivša SFRJ? Članak 2. zakona je protuzakonit i dali ste nam prijedlog koji je potpuno u nesuglasju s ovim zakonom. Isključivanjem radnika koji su radili prije '91. godine u obeštećenje je definitivno u koliziji sa ovim zakonom i to će vam pasti na Ustavnom sudu ukoliko većina izglasa ovaj zakon i podnijet ćemo odmah ustavnu tužbu za ocjenu zakonitosti jer ste u sukobu sa ovim zakonom. Ovaj zakon vrlo jasno kaže da se ono što je bilo u SFRJ i radnici koji radili su u tim tvrtkama njih treba obeštetiti jer je Hrvatska pravna slijednica Republike Hrvatske.
Poštovani državni tajnik.
Uvaženi zastupniče, dakle kad smo išli u prijedlog donošenja ovog zakona, znate vi to isto kao i mi on je prošao sve kontrole unutar državnih tijela, mišljenja, sve faze ispitivanja zakonitosti i usklađenosti sa Ustavom. Prema tome, ako smo dobili sva pozitivna mišljenja tijela mi nema razloga da sumnjamo da je ovaj zakon, da bi ovaj zakon bio protuustavan.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Kirina.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani tajniče ovaj zakon kao i mnogi zakoni postavio je određene vremenske okvire ali u svakom slučaju on sadrži u sebi socijalnu notu i empatiju prema onima koji su nastradali, oštećeni, oboljeli. Od 2005. godine kod nas je zabrana upotreba azbesta, dakle i u proizvodima i azbesta ingestijom i pijenjem vode ne šteti se zdravlju već udisanjem čestica. Da li imate informaciju koliko je građevina kod nas koje još sadrže azbest u globalu u cijeloj Hrvatskoj jer znamo da kad su se poručili 11. rujna blizanci u New Yorku oni su sadržavali u prosjeku 550.000 tona azbesta? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče. Dakle, doktore ja vam mogu, ja vam mogu omogućiti, mi možemo se dogovoriti da to bude vaše pitanje pa da vam Fond za zaštitu okoliša daje egzaktne podatke jer oni imaju podatke o količini, o broju kućanstava koji još uvijek imaju krovove s azbestnim pločama. Ja ovdje imam taj podatak, ali bi ga sad trebao potražiti i mislim da bi to onda izazvalo jednu drugu vrstu rasprave. Ja ću ih zamoliti da vam pošalju na vaš, na vaš klub ovaj egzaktni podatak.
I zadnja replika poštovanog zastupnika Ivana Ćelića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo kao što ste i sami rekli najviše je replika vezanih uz to od kad do kad i koliko godina. Mene zanima ukoliko je bio prekid radnog odnosa u firmi Plobest u razdoblju između 8.10.'91. i 21.10.2002., dakle ukoliko nije osoba bila u kontinuitetu, a kumulativno ima više od 5 godina, da li je ona uvrštena prema popisu HZMO-a u skupinu obeštećenih radnika?
Poštovani državni tajnik.
Uvaženi zastupniče ja sad to ne mogu reći da li je ona na popisu u evidenciji mirovinskoga, ali ono što mislim ovdje trebam reći da će cijelu proceduru upravnog postupka oko ostvarivanja toga prava odnosno realizacije ovoga zakona voditi stručne službe Fonda za zaštitu okoliša. Dakle, njima će se u roku 90 dana morati zainteresirana osoba podnijeti zahtjev, podnijeti …/nerazumljivo/… dokumentaciju gdje će se onda slučaj po slučaj analizirati i gdje će se vidjeti da li netko u roku, izvan roka, da li ima, da li je radio na poslovima sa direktnim utjecajem, sa manjim utjecajem itd. Dakle, taj tehnički dio će biti reguliran između ostaloga poslije donošenja ovog zakona i pravilnicima, postupovnim aktima.
Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika Mosta govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolegice i kolege. Tajniče sa svojim suradnicima. Pred nama je drugo čitanje vrlo bitnog zakona, značajnog iz socijalnog aspekta, ljudskog aspekta, ljudskog aspekta, ljude koji su radili u Plobestu, obolili od azbesta, naravno da o tome treba razgovarati i ovo je jedan pohvalan zakon i to treba poštivati i cijeniti. Međutim, kao što su kolege rekle iz SDP-a i kolega Mrsić i kolega Orepić, pa svi skoro jedinstveno smo rekli da se može još doraditi jedan vrlo bitan dio, to su ljudi koji su radili više od 5 godina jer ispada mogućnost da ovoga da do ovoga datuma kojega sad spominjemo znači da, koji je zadat kao referenca, da je bilo ljudi koji su radili prije, mora ispasti da su radili 35 g., a da su u ovom razdoblju koje se određeno radili 4 godine i 364 dana i oni neće ostvariti pravo bez obzira što su svoj cijeli radni vijek proveli u Plobestu. Zbog toga evo, još jednom da Klub Mosta je predložio i amandman, već je predložen, doći će vam na klupe, tj. već je upućen, mislim da se ovaj znači rok, 8. listopada 91. g. do 21. listopada 2000. g. jednostavno to ograničenje vremensko da se briše. Ja mislim da bi bilo dobro razmisliti ili kroz ovo što je kolega Orepić predložio kroz ovaj dio da se odgodi u treće čitanje, da se vidi još koji su to ljudi ako se nije sve uskladilo, ili da se prihvati i ovaj amandman tj. da nema vremenskog ograničenja i nikakav problem neće biti nama da mi, ako se vi suglasite da mi i povučemo ovaj amandman, a da ga Vlada prihvati jer ovdje se radi zaista o jednom socijalnom problemu, jednoj obavezi države Hrvatske da obešteti svoje građane, ali trebamo biti tu razumni da te ljude koji su ovdje ne pripadaju, a obolili su, radili su od azbesta, da jednostavno prema njima ne pošaljemo, ne stvorimo nepravdu. Jer nema druge riječi nego smo napravili prema ljudima nepravdu, ali apsolutno pozitivan je ovaj prijedlog zakona, tako da bih, tako da nadam se da ćete razmisliti, evo, tijekom rasprave, da ćete stupiti u kontakt sa ministrom i da ćete naći model i način da se obešteti i ovi ljudi koje je spomenuo kolega Orepić, broj oko 50 ljudi, tako da i treće čitanje nikakav nije gubitak jer smo jednoglasni, svi su se skoro očitovali ovdje koji su u sabornici, još HDZ da jednostavno stupi u kontakt sa svojim ministrom Čorićem i da se ovaj, ova nepravda koja je određenom broju ljudi da se izbriše. Evo, mi smo predložili amandman i zadnji put u prvom znači čitanju smo također, govorili da radnici, davali smo vam primjedbe da radnici, niste ih prihvatili. Razumijem vas da imam, mora biti nekakav referen, međutim, ne radi se tu o velikom očito broju ljudi, mislim, da je jedan čovjek, veliko je, ali da to za državu apsolutno ta nepravda ništa ne predstavlja da se riješi i ovih 50 ljudi radili u Plobestu Pločama. Naravno, kad govorimo, pošto imamo ovdje ovaj i Salonit u Vranjicu i jedni drugi pravo imaju po istoj zakonskoj osnovi, jednostavno tu nepravdu treba ispraviti, a ja bi ovdje i pročitao pismo koje je uputila Udruga Biglovi azbesta i njihov predstavnik zbog toga što moramo razmišljati, ovaj zakon 2011. što je donesen o radnicima Salonita u Vranjicu i tu imamo jedan sličan problem u tome zakonu, smatram da bi bilo dobro da uputite izmjene i toga zakona ili da zajedno napravite ovaj zakon što prije, naravno, ono čeka sad vremenski što se prije riješi, to bolje jer evo ja mogu i pročitati pismo koje je uputio nama dopis u klub ispred udruge, kako sam rekao za, evo, ja ću ga i citirati za vrijeme, dok je Tomislav Čorić bio ministar rada i mirovinskog sustava, 3 puta su održani sastanci sa državnom tajnicom Katarinom Ivanković Knežević u ministarstvu gdje isključivo tema razgovora bilo obeštećenje 50 radnika Salonita koji su preskočeni u obeštećenju. Obeštećeno je 200, 172 radnika, po 219 tisuća kuna. Za vrijeme kad je Tomislav Čorić preuzeo Ministarstvo zaštite i okoliša sa njim je osobno, sa njim su osobno održali 2 sastanka u Trogiru i Splitu, ponovno su isključivo teme bile obeštećenje 50 radnika Salonita, tj. dogovoren je način rješavanja i konačni termin rješavanja kojega je Čorić po vlastitom prijedlogu trebao dostaviti do 15.6.2019. Umjesto prijedloga rješenja o kojem smo načelno imali dogovor sa Čorićem, očito da nas je svjesno prevario, iskoristio da bi pokupio informacije jer smo vidjeli da ne vlada materijom. Mi poštujemo i veselimo se mogućnosti da se riješi, riješe radnici Plobesta iako su kriteriji, morali bi se uskladiti i složeni su vrlo čudni, blago rečeno, prema ovih 50 ljudi kao i 50 drugih su nepošteni i nepravedni prema dugogodišnjim radnicima. U svim zakonskim prijedlozima kod predlaganja zakona lex Plobest radnici Salonita ispali su iz svih opcija rješavanja. Kod drugog čitanja zakona u Saboru, molim da zatražite odgovor, ako možete poslušati, znači ovo je dostavljena udruga koja skrbi o onima koji nisu obeštećeni jer se radnicima, odgovor, što je s radnicima „Salonita“ i zašto su preskočeni kod rješavanja. Nama je jasno da stranka kojoj pripada Ćorić rješavajući „Plobest“ nastoji riješiti taj problem i oni to šalju poruku da uvažavaju, a Solin i Kaštela odakle dolazi većina radnika „Salonita“, ali ima ih iz zaleđa smatraju da mu nisu bitni očito kao ljudi koji će glasati za njega. Znači ovo je poslao ispred Udruge „Biglovi azbesta“ iz Vranjica. Smatram da ova nepravda za ovih, bez obzira ovo je znači udruga poslala, razočarana je ministrom Ćorićem što im se nije javio, što nije ispunio obećanje i oni pitanju, što sa tih 50 znači slično kao i u „Plobestu“ s ovih 50 koji nisu riješeni zbog ovih ograničenja ili ne znam zbog čega sve ne. Smatram da bi tribalo ići i u te izmjene i obeštetiti i tih 50 radnika ili koliko je već broj, triba provjeriti možda ih je više, ovo je poslao predstavnik udruge, da se riješe ti ljudi koji su obolili. Pa to je prema Bogu, prema čoviku, prema pravdi mislim jednostavno je pravično da se riješi tih 50 ljudi. Pa neće država propasti za tih 50 ljudi, ali nemojmo stvarati nepravdu prema jednom čovjeku bilo kojem čovjeku, a poglavito prema tim ljudima koji su obolili ne svojom krivnjom. To su ljudi koji su stvarali dodatnu vrijednost, ali evo azbest je proizveo što je proizveo. Naravno da mi to predlažemo taj zakon, ispast će da ga mi forsiramo, ali očekujem da će to Vlada sagledati, da će to ministar Ćorić sagledati koji je trebao biti ovdje, koji je već saslušao te ljude i kada su se sastali kada je bio ministar doli u Kaštelima i u Splitu kako oni navode da su dva sastanka da su imali, ako im je dao obećanje neka ispuni to prema ljudima. Meni je žao što ministar nije sada ovdje, ali evo volio bih da se riješi i problem „Plobesta“ na ovaj način ili da prihvatite ovaj amandman kojega smo mi uputili ili da vi, mi ćemo ga povuć ako vi prihvatite da ne bi bilo da nešto mi sada tu politiziramo, a naravno da bi bilo dobro da se riješi usputno da ne bude nepravda prema radnicima iz Vranjica tj. iz bazena splitskoga Solina i Kaštela. Međutim, ovdje bih ja još postavio jedno pitanje o kojem bi mi tribali razmišljati. Netko živi u Vranjicu i okolo, tu pušu bure jake, vjetrovi, postavlja se pitanje koliko je ljudi obolilo od azbestoze koji su živjeli na tom području? Imate li taj podatak? Jel nisu ni ti ljudi krivi ako su živjeli blizu tvornice, ako su živili, pa da u perspektivi vidimo koliki su, mene zanimaju baš koliko ima oboljelih od azbestoze. Postoji li taj podatak koliko je ljudi obolilo? Ali vjerojatno u tome bazenu gdje je tvornica bila i „Plobesta“ poglavito u ovome bazenu splitskom gdje je Vranjic, Solin, gdje je Split odmah u blizini, to je predgrađe, koliko ima oboljelih i o tim ljudima isto također tribalo bi voditi brigu. Još jednom uvažavam i ovaj vaš prijedlog, žao mi je šta niste prihvatili to iz prvog čitanja. Vidio sam suglasnost većine ovdje saborskih zastupnika da se riješi i ovaj problem koji nije upao zbog vremenskog ograničenja ili zbog čega sve ne i ovi što se tiče u ovome sada aktualnom zakonu o kojem raspravljamo „Plobestu“, ali očekujem i tražim, evo ja vjerojatno mislim da su tako saborski zastupnici misle da se takva nepravda ispravi i prema „Salonitu“. Jel ako ministar misli samo da je „Plobest“ pošto je on iz Ploča, ne smi na taj lokalpatriotski način razmišljati, a o Solinu drukčije. Znači prihvaćam ovo što se tiče „Plobesta“, da se skine vremensko ograničenje, da se riješi ovih 50 ljudi na način da iđete u treće čitanje pa da provjerite sve te podatke što prije da se dođe ili da prihvatite ovaj amandman bez ograničenja i da smo taj problem riješili ili da vi date prijedlog da ne bude naš amandman. Prema tome, otvorene su vam sve opcije, očekujem evo tu je i kolega predsjednik kluba HDZ-a kolega Bačić on može zovnuti ministra Ćorića, vi možete stupiti uvaženi tajniče sa ministrom Ćorićom, dogovorite se, ima vremena, evo još ćemo raspravljati i da se to uredi pravično, pošteno i da bude prema svim tim ljudima koji su žrtve azbesta i koji su radili da se taj problem riješi na najpošteniji, najpravičniji, najsocijalniji sa socijalnom osjetljivošću, a i namjera ovoga zakona je u biti socijalno osjetljivo. Prema tome, ne vidim niti jedan razlog, evo kolega Bačić je iza mene da se ovo ne podrži, a on je u blizini tih područja i zna što znači nepravda prema bilo kome. U ovome slučaju radi se o 50 ljudi u Pločama i tome bazenu i radi se o 50 ljudi u Vranjicu u Solinu i kaštelansko-splitskom bazenu, prema informacijama koje ja imam od tih udruga, ali to bi sve skupa tribalo prihvatiti. Evo pa očekujem odgovore i da će se o ovoj raspravi doći do najpoštenijeg i najpravičnijeg rješenja za radnike „Plobesta“ i naravno ako može da vidimo u perspektivi da riješimo pravično i radnike „Salonita“ Vranjic koji nisu obeštećeni također se radi o broju 50-ak bivših radnika. Hvala lipa.
Sljedeći klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Ovo je drugo čitanje Zakona o obeštećenju radnika Trgovačkog društva „Plobest“. Mi smo vrlo detaljno tijekom prvog čitanja iznijeli Klub zastupnika HDZ-a u kojemu smo podržali i rekli kako je za svaku pohvalu da se ovim zakonom omogući obeštećenje 566 u onom prvom prijedlogu zakona, a prilikom prvog čitanja bilo je 510 radnika zbog višegodišnje izloženosti azbestu, a koji su u razdoblju od 8. listopada 1991.g. do 21. listopada 2002.g. bili zaposleni u trgovačkom društvu Plobest i Plobest d.d. u stečaju zbog višegodišnje izloženosti azbestu. Osnovna djelatnost trgovačkog društva Plobest bila je proizvodnja azbestnih proizvoda, a problematika azbesta regulirana je s više različitih posebnih propisa. U cilju zbrinjavanja radnika koji su tijekom rada u RH na radnom mjestu bili profesionalno izloženi azbestu još početkom kolovoza 2007.g. donesen je paket zakona, Zakon o uvjetima za stjecanja prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu, zatim Zakon o obveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženih azbestu i Zakon o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu. Tim su zakonima, tim su se zakonima rješavala pitanja za ostvarivanje prava na starosnu mirovinu pod povoljnijim uvjetima, čini mi se oko 26% je povećana tada mirovina radnicima koji su bili profesionalno izloženi azbestu, zdravstveni nadzor i dijagnostika, te pravo na obeštećenje radnika oboljelih od profesionalne bolesti zbog izloženosti azbestu. Dopunom Zakona o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu koji je donesen u siječnju 2010.g. kategorija oboljelih radnika koji su tijekom rada oboljeli od bolesti uzrokovane azbestom, te je ta bolest utvrđena rješenjem o priznavanju profesionalne bolesti HZZO, također je omogućeno ostvarivanje prava na starosnu mirovinu pod povoljnijim uvjetima, te time povećana mirovina. Budući da navedenim Zakonom o zbrinjavanju radnika koji su tijekom rada u RH na radnom mjestu bili profesionalno, bili profesionalno izloženi azbestu, nije riješeno pitanje obeštećenja radnika koji su bili dugoročno izloženi štetnom djelovanju, predložen im je upravo ovaj zakon koji se odnosi na radnike Plobesta i Plobesta d.d. u stečaju. Kao početak referentnog razdoblja, to sam već rekao, utvrđen je datum proglašenja neovisnosti, a sada po novom prijedlogu zakona, dan HS 8. listopada zaključno sa 21. listopadom kad je, kad je osnovano novo, novo društvo, novi Plobest d.o.o. koji nije registriran, to je važno reći za rad s azbestom. Ono što se ovim zakonom u meritumu rješava to je da će se isplatiti radnicima trgovačkog društva Plobest d.d. i Plobest d.d. u stečaju iznos od ukupno 219.000,00 kn kroz 3.g., godišnje 73.000,00 kn pod uvjetom da su u tom referentnom razdoblju proveli 5.g. u tim predmetnim društvima, dakle u Plobest i Plobest d.d. u stečaju. Obvezu osiguranja sredstava kao što to, kratki zakon od svega par članaka govori, osigurati će Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost i on će isplatiti radnicima takve godišnje iznose. Ono što bih ja sada dodao, dakle prije svega pitanje ustavnosti ovog zakona o kojemu je govorio kolega Mrsić, dakle slično je on govorio onda kada smo donosili Zakon o stručnom osposobljavanju radnika kada je bilo definirano da će se taj zakon odnositi na osobe mlađe od 30.g. i tada je bilo slično postavljeno pitanje zašto, kako je to suspektno s ocijene, s ocijene zakonitosti odnosno ustavnosti tog zakona jer da diskriminira one koji imaju 31.g., pa onda bi taj zakon, zato što ne obuhvaća i one koji imaju 31.g. ili 30.g. i jedan dan, da bi to onda trebalo biti suspektno s ocijene osnova ustavnosti, što nije slučaj, ja mislim da je čak i Ustavni sud presudio, nisam siguran. Može se postaviti i pitanje jel onda suspektan s ocijene ustavnosti Zakon od primjerice stambenom, subvencioniranju stambenih kredita gdje smo definirali da je granica životna, životne dobi od 45.g. Naime, tim zakonom se smatra da su mlade osobe one na koje će se zakon odnositi, osobe u RH koje nemaju riješeno stambeno pitanje, nemaju nekretnina u svom vlasništvu, a mlađi su od 45.g., može se postavit i pitanje nije li to onda protuustavno zašto se to ne bi odnosilo i na osobu koja ima 45.g. i dva dana, tako isto ovdje, dakle ovo nije ustavno pravo. Kada RH odluči da će obeštetiti određeni broj radnika, to je jedno novo pravo koje se daje, nije time nikome ukinuto neko postojeće pravo, tu se radi o novom pravu kojega ova država ocjenjuje da je vlasna isplatiti i da je to isključiva odluka ovog predstavničkog doma, dakle HS da će se to novo pravo kojim se obeštećuju radnici Plobest i Plobest d.d. u stečaju odnositi samo na one građane RH koji su zaposleni bili u tim tvrtkama nakon dana proglašenja neovisnosti RH, a sve do trenutka dok je postojala tvrtka koja se bavila proizvodnjom azbesta i proizvoda od azbesta i to je potpuno jasno. E sada pitanja pravičnosti, dal je to dobro ili nije, o tome odlučuje HS, to ne može biti predmet ocijene ustavnosti to je stav, politički stav ovog doma, hrvatskog parlamenta da na prijedlog Vlade odbije ili ne prihvati takav stav, ali on nije protuustavan, to je ono što je bilo važno za reći, kao što nije bilo ni protuustavno da se ograniči SOR, stručno osposobljavanje radnika samo za one koji su mlađi od 30.g., a ne one i koji su mlađi od 31. ili 37.g. života, tako je i ovdje isti, potpuno identičan slučaj. Ovo se radi dakle o političkoj odluci da li će se i u kojoj mjeri uhvatiti i obuhvatiti radnike trgovačkog društva Plobest koji su bili neposredno izloženi utjecaju, štetnom utjecaju azbesta, zato držim da je to dobro. Što se tiče povlačenja paralela, slažem se da Vlada razmisli u onom dijelu u kojemu se odnosi na zaposlenike bivšeg Salonita iz Vranjica. Ako tamo još postoji i jedan radnik koji je bio izložen utjecaju azbesta, ako postoji i jedna grupacija radnika koja nije obeštećena i time povrijeđeno njihovo pravo, a mogu se u smislu osnovnog zakona podvući pod one koje bi se trebalo obeštetiti, ja jesam za to da ministarstvo o tome razmisli i da se određeni broj radnika iz Salonita d.d. iz Vranjica, da se o tome razmisli. To apsolutno, ali to nije povezano neposredno uz ovaj zakon. Postoje zakoni koje je HS usvojio nakon što je 2006. zabranjena proizvodnja azbesta u RH i proizvoda od azbesta i to treba rješavati tim zakonima i to ne treba povezivati sa Zakonom o obeštećenju radnika Plobesta. Zato mi u Klubu HDZ-a držimo da je ovo dobar zakon, da je on socijalan, da on razumije problematiku ljudi koji su bili izloženi, neposredno izloženi azbestu i da se te ljude obešteti i da, što je vrlo važno nakon usvajanja ovog zakona da, Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost čim prije uđe u realizaciju ovog samog zakona, kako bi se doista taj zakon što prije proveo. Dobro je da je između dva čitanja Vlada RH, resorno ministarstvo utvrdilo kako je taj broj od 510 radnika koji su radili u Plebestu i Plobestu d.d. u stečaju više od 5 godina u referentnom razdoblju, ustvari nije bio točan i kako je preostalih 56 zahtjeva ili 56 osoba koje su sada obuhvaćene sa ovim zakonom, to je dobro, to je pravično i dobro je da, ako i još postoji, ako postoji još ljudi koji sad ove uvjete zadovoljavaju, a izvan ovog obuhvata od 566 radnika, bilo bi dobro da se obuhvate. Evo, u tom smislu, mi ovakav zakon podržavamo u Kluba zastupnika HDZ-a i ima našu potporu. Hvala.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj GLAS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. uvaženi državni tajniče sa suradnicima. Mi imamo u drugom čitanju Zakon o obeštećenju radnika trgovačkog društva Plobest d.d. U prvom čitanju kad smo imali ovaj zakon onda smo otvorili dvije teme i o dvije teme je bila rasprava, rasprava je bio početak primjene tog zakona, dakle, 8. listopada 91. i bila je tema izloženosti azbestu o trajanju od 5 godina. Vi ste u obrazloženju za drugo čitanje ostavili istu opciju. Ono što mi cijenimo, cijenimo uvijek napor da se proba problem riješiti. Ja sam apsolutno sigurna da nitko ovdje nema čarobni štapić i da čarobnim štapićem može iznaći najbolje moguće rješenje. Odlučili ste se za 8. listopada 1991. g. Oko tog datuma smo imali neku raspravu, čak štoviše bilo bi dobro da ste ga pomaknuli obzirom da smo i neke datume mijenjali, ali tu ste tu gdje jeste. Tema je ovih 5 godina izloženosti azbestu. Tema je iz razloga što je ono što vam je referentno, referentno vam je iz 1988. g. kad je bio radni sastanak o problemu koji izaziva azbest i slična vlakna i gdje su tad analize pokazale da je oni koji su izloženi 5 i više godina zapravo mogli imati određene ugroze i mogu imati određene probleme. Da li je tome tako, ja sam pitala i državnog tajnika na odboru koji je bio, pitala sam da li imate neke referentne nova saznanja, da li imate neke nove podatke na koje se možete referirati jer mi se čini da je to iz 1988. g. puno prestaro i sigurna sam da postoje možda i na europskoj i na svjetskoj razini određene analize koje pokazuju taj problem. Dakle, ja znam nekad znate, kad gledate neke programe, onda svatko se targetira odnosno ima određenu zanimaciju. Meni su zanimacije pogotovo u kasne noćne sate, svi oni programi koji se bave unutrašnjim uređenjem pa oni koji nešto ruše, grade i ostalo što naravno, odgovara mojoj struci i onda ima jedan američki program gdje oni kupuju stare kuće i uređuju nove. I onda kad dođu tamo radnici odnosno šefovi gradilišta i otkriju da je bilo što od azbesta, onda obustavljaju radove, zovu se inspektori, više nitko ne smije ići na gradilište i više nitko ne smije biti ni to malo kad rupi i gradi novo izložen azbestu. Tako da, naravno da ta priča s azbestom, pogotovo kod nas je priča koja sam sigurna da ima i puno, dakle da je ta izloženost azbestu, tih 5 godina, to je ono što je nama u Klubu GLAS-a sporno. Nama je sporno tih 5 godina, odgovor, ja to znam, znate, uzmete doktoru Rukavina, pa dr. Rukavina direktno iz rukava kaže 2 godine, 3 godine, 5 godina se otprilike sa istim argumentima. Mi bi voljeli da točno znamo koji su argumenti za 5 godina. Voljeli bi znati da li zaista postoje neke stvari koje, jer ono što imamo prilike malo i kad smo i razgovarali tih 5 godina je stvarno sporno. Dakle, ideja da se riješi dobro došla. No, imalo je prilike između prvog i drugog čitanja možda i pojačati vaše argumente za 5 godina ili možda se odlučiti i za nešto i za neki drugi vremenski period. Obzirom da imam osjećaj da često mi idemo sa zakonima u dva čitanja da bi se pokazalo ta jedna demokratičnost, pa evo mi nećemo zakone u prvom čitanju nego ćemo u dva čitanja, pa u dva čitanja je dobro da prođe, ali u ovom zakonu nema nikakve razlike između prvog i drugog čitanja, nema nikakvih argumenata s kojim ste malo jače potkrijepili vašu odluku da je to 5 godina, stoga ćemo mi u Klubu GLAS-a vezano uz ovaj zakon koji i dalje kažemo da je dobar zakon biti suzdržani. Hvala lijepo.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, danas diskutiramo o Zakonu o obeštećenju radnika Plobesta, mada bi bolji naslov za ovaj zakon bio obeštećenje države radnicima Černobila na ušću Neretve. Tvornice koja je umjesto blagostanja radnicima donijela smrt i patnju jer oni koji su radili najduže, najlošije su prošli, rijetki su dočekali mirovinu, većina ih umrla od raka i nema ih više. I sasvim sigurno je da država treba obeštetiti radnike i to je nešto što je dug ove države prema njima, ali opet u ovom zakonu radimo diskriminaciju i radimo stvari koje nije trebalo napraviti. Citirat ću riječi Smiljana Batinovića Crnog iz Udruženja žrtava azbesta koji okuplja bivše radnike tvrtke Plobest iz Ploča. Evo, neki dan je umrla Mara Karamatić Sabanje, ona vam je 165 žrtva azbesta i azbestoze. Rak pluća i 2-3 mjeseca po bolnicama, kemoterapija i smrt. Pomoći nema, spasa nema, umri i gotovo. I nije mi jasno zbog čega sada Vlada jedan dobar zakon, zakon koji će nešto pružiti tim radnicima jer zdravlje se ne može kupit, ograničava samo na one koji su radili u Plobestu 1991. godine. Jer Mara kao i brojni njezini kolege iz pogona pločanskog Plobesta koji je proizvodio proizvode od azbesta nije dočekala obeštećenje RH za narušeno zdravlje. Država je pripremila nekih 111 miliona kuna za obeštećenje, njih 510, čuli smo sada za neki drugi broj, mi smo cijelo vrijeme i govorili da je uopće pitanje kako se uopće taj broj izračunao i da su nam nejasni kriteriji koje je Vlada primijenila da odredi broj ljudi koji će dobiti obeštećenje. Da, točno je da Vlada na taj način želi rještiti pitanje radnika te tvrtke i činjenica je da ih treba obeštetiti, međutim potpuno je nejasno zašto je to razdoblje od 8. listopada 1991., jasno je zašto je 21. listopada 2002. godine. Ministar zaštite i okoliša inače rođeni Pločanin, Tomislav Ćorić izvijestio nas je u prvom čitanju da će predloženim zakonom se omogućiti isplata obeštećenja radnicima u ukupnom iznosu od 219.000 po radniku koji je proveo na radu 5 godina. Što oni koji su proveli 4 godine, jer su radili prije 26 godina? Ili netko tko je radio 37 godina u Plobestu i onda još 3 godine je radio, dakle kad je Hrvatska postala samostalna, suverena država? E, on neće imati pravo. A netko tko se recimo zaposlio '90., '91. u Plobestu i bio samo 5 godina i onda otišao, e on će imati. Ovaj prijedlog je izazvao lavinu nezadovoljstva i ogorčenja među brojnim bivšim azbestašima i članovima njihovih obitelji. Ogorčenje ne mogu skriti niti djeca čiji su roditelji radili na opasnim poslovima puna dva desetljeća od početka '70. do početka '90. godina prošlog stoljeća, ali kako sugerira prijedlog zakona očito u pogrešno vrijeme. Smatram da je sve radnike bilo potrebno jednako obeštetiti, jer ovako ispada da je majka, da je država jednima majka, a drugima maćeha. Ovo je čista nepravda prema radnicima Azbesta koji su svoj radni vijek proveli u firmi iz kojeg je kasnije nastao Plobest, jer su oni zavisno od stupnja oboljenja i oni koji su to uspjeli doživjeti dobivali po 30 do 90.000 kuna. Dakle, još jednu nepravdu radimo. Ono što sam rekao i u replici, ponovit ću opet. Ovaj prijedlog zakona je u koliziji sa zakonom koji je ovaj sabor donio 2003. godina, a to je Zakon o odgovornosti RH za štetu nastalu u bivšoj SFRJ za koju je odgovarala bivša SFRJ. Citirat ću samo Članak 1. da vrlo jasno ukažem na to da je ovaj prijedlog zakona u koliziji sa ovim zakonom i da je protuzakonit. Članka 1. stavak 1. RH kao jedna od pravnih slijednica bivše SFRJ odgovara za one štete u bivšoj SFRJ za koje je po tada važećim propisima odgovarala bivša SFRJ, ako se razboritim i pravičnim prosuđivanjem svih okolnosti konkretnog slučaja, posebice državljanstva, prebivališta, trajnog boravišta odnosno sjedišta oštećenika i štetnika, mjesta štetne radnje i nastalih štetnih posljedica, načina uzrokovanja štete i drugih okolnosti odmjerenih u njihovoj ukupnosti može zaključiti da RH od svih drugih država, pravnih sljednica, bivše SFRJ, u najbližoj vezi s konkretnom štetom. Pa kud ćete točnije, dakle Plobest je bio u RH, to su bili hrvatski državljani, radili su na hrvatskom teritoriju i di ćete veće potvrde da je ovaj zakon trebao obeštetiti sve radnike Plobesta bez obzira kada su radili, da li u bivšoj SFRJ ili u RH, da li su radili prije '91. ili nakon '91. Čl. 1. Zakona o odgovornosti RH za štetu nastalu u bivšoj SFRJ u st. 2. pobliže definira na koga se odnosi ta šteta i u st. 2. citiram, smatra se da postoji najbliža veza iz st. 1. ovog članka ako je oštećenik u vrijeme štetnog događaja bio državljanin bivše socijalističke RH odnosno pravna osoba sa registriranim sjedištem na njezinom teritoriju, a šteta je počinjena na državnom teritoriju RH, pa gospodo di je onda bio Plobest, bio je di, u Italiji, u Albaniji, pa bio je u RH i prije '91. i nakon '91., stoga ja plediram na vladajuću većinu da usvoji amandman i da maknemo taj dio u čl. 1. koji govori od kada se računa vrijeme za stjecanje uvjeta za obeštećenje jer sasvim je jasno da to nisu državljani drugih država, da su to državljani RH, da je Plobest bio na teritoriju RH i sasvim sigurno da ako se usvoji zakon u ovakvom obliku kao što je sada, da ćemo dati ustavnu tužbu i siguran sam da će Ustavni sud staviti izvan snage ovaj, ovaj članak koji je u Zakonu o obeštećenju radnika trgovačkog društva Plobest jer bivši radnici Plobesta boje se za svoju budućnost, ne znaju što im donosi dan ili noć, doslovno svaki dan gledaju smrti u oči i pitaju se tko je slijedeći. Slaba će im biti utjeha ovaj zakon jer ne može se nadoknaditi zdravlje i citirat ću jednu, dvije rečenice jednog od oboljelih od azbestoze, ne treba nama ništa, mi bi dali još toliko da nam vrate zdravlje, a izgubljeno zdravlje neće i ne može im nitko nadoknaditi, pa ni država koja se čini da se dobro isprsila i daje novac radnicima jer su bili izloženi štetnom djelovanju azbesta jer tako stoji u prijedlogu zakona, ali i taj prijedlog zakona dio radnika stavlja izvan njegovog dosega i sasvim sigurno da su ljudi opravdano nezadovoljni jer su neke stvari ovim zakonom pogrešno postavljene, jasno da se pozdravlja namjera Vlade da se radnike obešteti, ali nije trebalo ograničavati period na koji se to odnosi, nego zakon se treba odnositi na sve bivše zaposlenike, na tom tragu smo iz Kluba HSS-a i Demokrata uputili prijedlog amandmana, nadam se da će to većina saborska prihvatiti jer je to nešto što je moralno, što je odgovorno prema svima onima koji su radili u Plobest. Ako ostane tako kao što je, ovakvu imamo situaciju, kao što sam već i rekao, da nekome nedostaje nekoliko mjeseci, nekome nekoliko tjedana, a nekome nekoliko dana da bi dobili novčano obeštećenje, možete zamisliti kako se osjećaju ti ljudi, razočarani su što pri donošenju prijedloga zakona Ministarstvo rada i mirovinskog, Ministarstvo energetike i zaštite okoliša nisu konzultirali se sa članovima udruga nego su sve napravili, u navodnike kažem, na svoju ruku, posebno se to čudi jer je ministar rođeni Pločanin i to je nešto što je očito mogao znati da je, da ljudi u Plobestu rade i prije '91. i nakon '91. I što sad? Kolko znam vladajuće, oni će izglasati zakon, mi ćemo dati amandman koji će vladajući odbiti, krenut ćemo na Ustavni sud, no sasvim sigurno da ministar Ćorić će zbog, da ministar Ćorić zbog ovog zakona i zbog diskriminacije radnika sigurno da će teško u miru popiti kavu na rivi u Pločama. Hvala lijepo.
Slijedeći Klub zastupnika onaj SDP-a u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Saša Đujić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, pa evo i moji prethodnici prije mene puno su rekli, ja ću reć u ime Kluba SDP-a, mi prije svega smo zadovoljni što do ovog zakona dolazi jer on rješava jednu dugogodišnju nepravdu i traumu koju proživljavaju bivši zaposlenici ovih tvrtki i njihove obitelji i kao što smo rekli u prvom čitanju, glavna primjedba je na ovaj datumski okvir i to govore svi prethodnici prije mene i ta primjedba glavna je bila i u prvom čitanju zakona i stoga meni nije jasno zašto vi u Vladi to odbijate, zašto to niste htjeli prihvatiti jer nema niti jednog jedinog suvislog obrazloženja kojim to možete branit i mogli ste očekivat ovu raspravu, dakle da će danas biti opet ovakva, u biti će se preslikat na onu raspravu iz prvog čitanja. Pozdravljam ovo što ste prihvatili određene primjedbe, pa ste proširili na dio, na dio ovoga ljudi još više, za ovih 50-tak s ovim izmjenama sitnim ali u biti suštinsku primjedbu niste prihvatili do drugog čitanja. I sada ja neću vama ovdje objašnjavat ko i moji prethodnici što je dobro što su govorili jer nema smisla da ja sada govorim, neko ko je radio 4 godine i 11 mjeseci i 1 dan neće imati pravo, a neko drugi ko je radio ovolko ili neko ko je radio 29 godina neće imati zbog tog datuma to nema nikakvog smisla. Dakle da ste maknuli ovu granicu od 8.10.1991. bespotrebne bi bile sve ove rasprave i ne bite ovim zakonom koji bi trebao ispraviti jednu ogromnu nepravdu nanosili nove nepravde prema brojnim ljudima. To je jedna stvar. Druga stvar, puno smo razgovarali u prvom čitanju i danas i još ćemo razgovarati kasnije kroz ove pojedinačne rasprave zašto 8.10., Dan Hrvatskog sabora? Evo ja vas pitam. Kakve veza Dan Hrvatskog sabora ima sa time koliko je neko bio izložen azbestu? Jer ste promijenili Zakon o blagdanima i praznicima od prvog čitanja. Zašto nije 30. svibanj '90.-te godine Dan hrvatske državnosti referentna točka? Zato što su to samo datumi koji rade barijere i rade nove nepravde i to je nepotrebno i to ste trebali promijeniti. Nema oporbenog kluba koji nije dao amandman da se ta barijera makne. I ja ću odavde isto pozvati vas vladajuće, neka i Vlada da amandman, dajte vi to predložite i maknite kada niste već između dva čitanja jer znam da ćete oporbene amandmane odbiti jer da ste htjeli to prihvatit onda bite prihvatili odmah između ova dva čitanja, to nema nikakvog smisla. Vi ste državni tajniče, evo ovdje ću ponoviti ko i u replici u svom uvodnom izlaganju nama rekli, „upotreba azbesta na području RH krenula je odmah poslije II. Svjetskog rata“, to ste vi ovdje rekli, to je vaš citat. Onda ste rekli u Hrvatskoj u RH prvi problemi i štetnost azbesta primijećena je '61. godine, a onda stavljate nekakvu datumsku prividnu granicu 8.10.'91. godine. Zašto 8.10.'91. godine ako je štetnost primijećena već '61. godine na području RH kao što ste vi rekli? Pa možemo se mi ovdje praviti tulavi, da to tako kažem, pa govoriti evo mi smo krenuli ne možemo prije. Pa Hrvatska je slijednik svega onoga što je bilo prije i dobrog i lošeg, o tome raspravljamo stalno u ovome Visokom domu. I sada radi, ne znam čije tvrdoglavosti, možda evo pričamo cijelo vrijeme da će tu izvan ovog obuhvata ostat nekih 50-ak ljudi kojima je to ogromna šteta, vi nećete maknuti taj datum i to je jedini problem u ovom zakonu. Dakle ovaj zakon bi bio jednoglasno unisono podržan da nema toga. Ja ne znam, još ću razmisliti, mislim da ću ga podržati takvoga jer on ipak rješava neke velike probleme, ali će stvoriti nove nepravde i to nije dobro, to nije dobro. I da je jedan čovjek oštećen zbog ovoga puno je, puno je. I još jednom apeliram na vas u ime kluba SDP-a dajte odustanite od toga jer nam niti jednog jedinom, još ću jednom ponoviti, suvislog obrazloženja da se držite tog datuma, nema uporišta nikakvog u ničemu. Mi smo dobili evo u Saboru prije 10, 15 dana kalendare za Novu godinu, ove saborske kalendare i onda smo s njima dobili unutra naljepnice, naljepnice s novim datumima. Imate malu naljepnicu 30. svibanj pa moramo lijepiti po tim izmjenama. Dajte uzmite jednu naljepnicu i prelijepite ovaj datum, maknite ga, uzmite jednu bijelu, prelijepite i promijenite to jer to ne vodi ničemu, stvorit ćete samo nove nepravde sa jednim zakonom koji bi trebao biti dobar, a ovako će biti diskriminatoran i loš. Evo još jednom apeliram na vas državni tajniče. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu pa će opet kolega Saša Đujić kao prvi govoriti u pojedinačnoj raspravi.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Javio sam se za pojedinačnu raspravu odmah nakon rasprave u ime kluba, jedan od tih razloga je i taj što se veselim vašem komentaru kada kažete nakon Saše Đujića govorit će Saša Đujić, to me uvijek tako veseli, tako da je to jedan od razloga zašto sam se između ostalog prijavio. A jedan od drugih razloga je što danas kada govorimo o ovoj temi, ja ću otvoriti opet ponovo već deseti put u ovom Visokom domu temu jednu koja se veže uz azbest, ali nema veze s ovim zakonom. Dakle, u obrazloženju ovog zakona državni tajnik je rekao da se azbest na području RH primjenjuje odmah od perioda nakon II. Svjetskog rata i on je bio opće raširen na području naše zemlje, pa između ostalog tako i u građevini. U Hrvatskom primorju iz kojeg ja dolazim ima još uvijek veliki broj kuća koje imaju pokrivene krovove sa azbestnim crepovima, u Gorskom kotaru su cijele strane zidova zaštićene azbestnim pločama jer je on bio dobar izolator i sve to skupa kako je. Međutim, kada pričamo o zaštiti okoliša, a ja o tome želim govoriti, država je kroz Fond za zaštitu okoliša sufinancirala zbrinjavanje opasnog otpada do 2016. godine, preneseno to znači da svaki građanin doma koji bi zamijenio krovište ili bi imao azbestne ploče na skladištu ili bi imao azbest kao opasni građevinski otpad je mogao besplatno uz sufinanciranje fonda taj otpad odložiti na odlagališta odnosno u pravilu svim komunalnim poduzećima. 2016. godine fond je napisao jednu obavijest na svoje web stranice, zbog nedostatka financijskih sredstava privremeno se obustavlja sufinanciranje zbrinjavanje tog otpada te se sada on može odložiti na 17 odlagališta u RH koja imaju ugovor sa fondom, koja imaju posebne kazete putem komunalnih poduzeća. Međutim, gledajte to je nepraktično i to ne funkcionira. Dakle četiri godine država ne sufinancira zbrinjavanje opasnog azbestnog otpada. Recimo npr. u mojoj županiji u Primorsko-goranskoj županiji mi možemo taj otpad deponirat jedino u Delnicama i nigdje drugdje u nijednom jedinom gradu u našoj županiji to ne možemo napraviti nego u gradu Delnicama. E sada ja vas pitam, da li osoba ne iz Rijeke, ne iz Novog Vinodolskog nego s Lošinja, Raba ili Lopara će ić to deponirat u Delnice ili će to baciti u nekakav prvi grm na koji naleti? Mi smo imali ogromnu ekološku katastrofu prije par mjeseci kada je karabit divlje odložen na području grada Bakra, dnevnici su o tome pisali. To je koštalo, na području grada Kraljevice, to je koštalo grad Kraljevicu, sanacija nekih pola miliona kuna, a da ne govorim koju to štetu ekološku nanosi svima nama i našim stanovnicima. Zašto? Jer država to 4 godine ne želi financirati. Nemoguće je da nema novca jer to nisu toliki troškovi kolika je šteta posljedica na koju to sve skupa utječe. Hvalimo se povećanjem prihoda od državnog proračuna, hvalimo se suficitom, poreznim rasterećenjima, a nemamo sredstva koja smo u krizi i u teškim vremenima imali za zbrinjavanje, za zbrinjavanje opasnog otpada. Jučer nam je premijer Plenković ovdje pričao o podršci projekata EU Zelena Europa, a mi u Hrvatskoj ne financiramo zbrinjavanje azbesta. To je strašno, ne samo to, nego bi država trebala i sufinancirat građanima koji nemaju financijska sredstva da zamjene ta krovišta, da zamjene te ploče, da se to potpuno izbaci iz uporabe. Nama imamo ljude koji to ne mogu platiti, a imamo područja ogromna koja su još uvijek prekrivena azbestnim pločama, azbestnim crijepovima itd. I meni ovo nije prvi put da o tome, da o ovome govorim u ovom visokom domu. To je barem 3, 4 puta koliko se ja sjećam. I evo, apeliram na vas državni tajniče, dajte obratite pozornost na taj problem, razmislite da fond ponovo krene sufinancirat zbrinjavanje opasnog otpada, da on bude na smetlištu, a ne u našoj prirodi. Evo, zbog toga sam to želio u ovoj pojedinačnoj raspravi istaknut, znam da nije vezano uz ovaj zakon, ali mislim da je jako važna tema i ovo mi je prilika da o tome po 5 put govorim u ovom mandatu. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, ovo je jedinstven primjer kada pokušavamo jednu nepravdu ispraviti i obeštetiti ljude i njihove obitelji zbog objektivnog problema na koji nisu oni sami utjecali, a i nisu bili svjesni, niti smo mi kao društvo bili svjesniji desetljećima da je utjecaj azbesta na zdravlje ljudi poguban i da na neki način može izazvati ozbiljne bolesti pa i sa smrtnim posljedicama i pokušavamo kompenzirati ljudima djelomično, mada je to nemoguće u potpunosti, ali barem umanjiti njihove posljedice odnosno njihovim obiteljima što su izgubili svoje bližnje. I onda napravimo u toj dobroj namjeri još jednu nepravdu koju će osjećati oni koji neće ostvariti pravo na obeštećenje, a u istoj su bili poziciji kao ovi koji hoće i njihove obitelji i imali su problema ili su nekoga izgubili zbog štetnog utjecaja azbesta. Nejasno je zbog čega predlagatelj ne želi dopustiti da se na sve one koji su bili izloženi utjecaju azbesta u toj tvornici tijekom desetljeća njenog rada dobe obeštećenje. Znači ova argumentacija da se to primjenjuje samo na period novi znači od postanka i neovisnosti RH nije po meni nešto što bi trebalo zadovoljiti ljude koji su tamo radili i koji su radili u tvrtkama koje su bile, znači čiji je Plobest pravni slijednik. Znači, sa te strane ljudi su radili u istoj tvornici, u istoj zgradi, u istoj državi, ovaj na istom prostoru, imali su iste štetne utjecaje, oni ne ostvaruju pravo, ovi koji su u zadnjem razdoblju rada te tvornice oni će ostvariti pravo. Svi su to prigovorili svima je to logično jedino nažalost nije predlagaču odnosno ljudima iz ministarstva iz nama neshvatljivog razloga. Znači na odboru danas smo imali takvu raspravu gdje je jedan od argumenata bio i da se za ovaj zna točan broj onih koji bi mogli tražiti obeštećenja, a da za ovo ne znamo da je taj broj višestruko viši odnosno veći od broja koji se sada spominje. To je istina, ali ukoliko uzmete da se radi o 550 osoba u čini mi se 11 ili 12 godina da onda ukoliko se radi o 3 puta dužem periodu ne može biti 20.000 nego može biti 1.500 ili 2.000 osoba koje bi bile obuhvaćene s time i onda bi riješili cjelokupni problem. Odnosno svi oni koji su bili izloženi u tom periodu štetnom djelovanju azbesta imali bi pravo na odštetu. Nejasno je zbog čega to tako se ne postavlja i ovdje se slažem sa argumentacijom kolege Mrsića, da vrlo vjerojatno ti ljudi mogu podignuti ustavnu tužbu i na kraju zbog nejednakosti pred zakonom građana koji bi trebali biti u istoj poziciji, vrlo vjerojatno je da će i taj dio ustavne tužbe biti prihvaćen odnosno da će jedan dio zakona biti mican iz njega. I sa te strane čini mi se da sam čuo da je već nekoliko klubova podnijelo amandman i ja sam isto podnio amandman, na odboru smo pokušali i kao odbor amandman podnijeti, ali nažalost vladajuća većina nije bila tome sklona mada ja vjerujem da i oni sami shvaćaju da je to apsurdno i da bi trebali to podržati. I zato apeliram još jednom, znači do samog glasovanja, a to očito neće biti sutra jer nema sjednice Vlade da, da odbije te ili prihvati te amandmane, znači do slijedećeg tjedna, ja apeliram na Vladu da još jednom razmisli i da prihvati te amandmane zastupnika oporbenih klubova ili zastupnika koji su dali pojedinačno kako bi ljudima ispravili nepravdu. Znači ovdje se radi, po mojoj procjeni 1 000 ili dvije ljudi i njihovih obitelji koji su u istoj poziciji kao što su ovi koji će ostvariti pravo na obeštećenje. I druga stvar, ovdje nama kolege Lackovića, ali on je podnio amandman pa bih htio istaknuti što je i on opravdano uočio, a radi se o tome da i u kraćem periodu od 5 godina netko pod utjecajem azbesta može biti izložen azbestu i može oboliti i sa te strane, on je predložio u svom amandmanu, s čim se ja slažem da, ukoliko netko oboli od bolesti koja je naravno uzrokovana azbestom, odnosno utjecajem azbesta, da se njemu prizna obeštećenje i ako je kraće od 5 godina. Znači o čemu govorimo? Govorimo o tome da je Vlada odredila ovdje 5 godina kao neki period kojem trebate biti izloženi da će biti štetni utjecaji na vaše zdravlje i to je potkrepljeno određenom studijom stručnjaka koji su to na taj način definirali, ali činjenica je da postoji jedan dio ljudi koji su tamo radili, koji su obolili, a koji nisu radili 5 godina nego su radili kraće i sad dolazimo do apsurda. Netko tko je radio 5 godina tamo, dobit će obeštećenje iako nije obolio, a netko tko je radio 4 godine i 2 mjeseca i obolio je, neće dobiti obeštećenje. I to su stvari o kojima ovdje trebamo također, govoriti i to je još jedan amandman koji je vrlo logičan za prihvatiti. Znači ovdje se radi kao što je rekao državni tajnik ili netko iz njegovog tima o 130 milijuna kuna. Ako ispravljamo nepravdu u iznosu od 130 milijuna kuna, pa nemojmo raditi nepravdu u iznosu možda dodatnih 130 milijuna kuna ljudi koji također, imaju pravo na obeštećenje i koje bi ga ostvarili jer su radili duže od 5 godina ili su radili kraće od 5 godina i obolili su. Zamislite koliko ljudi prati ovu raspravu, pisali su vam, imamo svi dopise tih ljudi koji tamo gledaju i jednostavno ne vjeruju zbog čega oni koji su direktno radili s azbestom ne mogu ostvariti to pravo ako su radili tijekom 80-ih ili ako su radili kraće i obolili su zato što nisu radili 5 godina jer po ovome zakonu, čak i ako niste direktno radili sa azbestom, ako ste radili neke administrativne poslove, bili primjerice trgovački putnik u Zagrebu, možete dobiti obeštećenje. Možda nikad niste bili u kontaktu s azbestom, ali možete dobiti obeštećenje jer Plobest je imao sigurno predstavništvo u Zagrebu ili nekim drugim dijelovima Hrvatske. Ugovarali ste poslove, bili ste trgovački putnik, azbest ste vidli samo na ponudi koju ste davali nekome za građevinski materijal, niste bili nikad u kontaktu sa azbestom i na kraju ćete dobiti novac jer ste u mogućnosti sa radnom knjižicom dokazati da ste radili više od 5 godina u datom periodu u toj tvrtki. Ali, onaj koji je radio direktno s azbestom, obolio od bolesti, ne može dobiti zbog toga što je period 5 godina ranije, ili ne 5, ne mora biti 5, može biti i godina dana ranije, ili 2 mjeseca ranije. To su nelogične stvari koje jednostavno ja mislim da se moraju ispraviti zbog, rekao sam i mogućnosti ustavne tužbe, na kraju će ona sigurno biti podignuta jer ljudi jednostavno će se organizirati, to je tisuće ljudi koji čekaju obeštećenje kao što su, kao što je obećano i ovih 550 i vjerojatno će se uspjeti organizirati i podignuti ustavnu tužbu i na kraju ćemo prolaziti određene sporove, ljudi će bolesni i njihove obitelji prolaziti određene traume jer vide da nisu u istoj poziciji kao što je, kao što su drugi i da to, da je uzrok tome država koja na taj način ne skrbi o njima. Znači vrlo jednostavno, vrlo logično smo ovo i objasnili i potkrijepili i zbilja očekujemo da to Vlada prihvati. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo repliku, odnosno dvije replika. Jedna je, prva je poštovanog zastupnika Saše Đujića.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Maras, pa ovo je primjer kako jedan dobar zakon se može upropastiti sa tvrdoglavošću. Dakle, da nema, glavna primjedba je bila u prvom čitanju na ovaj datum, na ovo datumsko ograničenje i da, i to se moglo očekivati gospodo iz Vlade i to je logična primjedba i da se to maklo, danas bi rasprava, prva stvar, ne bi trajala 5 sati nego bi mi u ime kluba svi izašli i rekli zadovoljni smo što ste podržali naš prijedlog i ispravili ovu nepravdu, podržavamo ovaj zakon, hvala lijepo i doviđenja. A sada radi jedne točke su nama dali tu u oporbi da cijelo popodne možemo govoriti i na što se svodi rasprava? Baš na te primjere koji su nelogični. Netko je radio 20 godina, 11 mjeseci i 3 dana, nema pravo, a netko je radio 5 godina nakon toga i ima pravo. To ne vodi ničemu, ali što je najgore, stvara, umjesto da dobar zakon ispravi jednu nepravdu, stvara nove nepravde za koje će se vuči repovi i repovi i koje nisu dobre za ljude. Evo, to jednostavno loše.
Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Hvala lijepo. Meni je problem i to što, mi čak nismo dobili ni podatak od prve rasprave. Koliko je tih ljudi od početka bilo zaposleno? Znači, kaže danas na sjednici odbora državni tajnik, njih je 550 od ovog perioda koji mi gledamo. A tko nam je branio da pogledamo od početka, kao da nema arhiva. Kao da nema podataka koliko je ljudi bilo zaposleno. Znači, da je bilo volje, da se tome nije pristupilo traljavo, ad hoc, paušalno i bez opće intencije da se prijedlog koji smo davali u prvoj raspravi prihvati i analizira, onda bi danas dobili podatak i vidjeli bi koji je to broj ljudi. Ja vam garantiram da taj broj ljudi nije viši od 1000, 1500. Znači ako je period 3 puta duži, ne može biti 10 puta više ljudi. Može biti 2 ili 3 puta više ljudi. Znači sa te strane, bilo bi lijepo da smo makar dobili i taj podatak. Hvala lijepo.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovani kolega Maras, dakle vi ste ovdje sad iznosili nešto što je bilo na odboru i rekli ste da vladajući nisu to htjeli prihvatiti, a zapravo ni sami niste znali formulirat o čemu se radi, niti je to bio bilo kakav oblik amandmana, a kamoli nekakva rečenična suvisla konstrukcija oko koje bi mi mogli nešto razgovarat. Međutim, mi smo vjerovali predlagatelju i predlagatelj vam je na odboru jasno kazao o čemu se radi, zašto zapravo referentni datumi, kao da pitate po određenim zakonima zašto određeni određeni limiti, ne znam, u, u obrtu, u gospodarstvu, u financijama, za dječji doplatak, dakle uvijek postoje određene limiti ispod kojega možete ić odnosno ostvarujete pravo i onda kada ne ostvarujete to pravo. Pa zar vi stvarno mislite da Vlada RH koja je predlagala ovaj zakon da to nije uz svoju inicijativu imala radnu skupinu, stručne podloge, ljude, danas smo govorili o elaboratu stručnjaka medicine rada i da temeljem toga nisu donijeli ovakav prijedlog zakona, mislim žao mi je što to ignorirate.
Poštovani zastupnik Maras.
Ja ne znam koja studija je pokazala da baš od tog datuma treba bit, znači studija je pokazala 5.g., ali studija nije pokazala da ukoliko ste bili izloženi 5.g. tijekom '80.-tih ili '70.-tih da nema utjecaja na vaše zdravlje, jedino ako vi imate studiju koja pokazuje da ako ste bili izloženi '70.-tih godina 5.g. azbestu da tad nema utjecaja na zdravlje, a ukoliko ste izloženi 5.g. 2000.-tih azbestu da onda ima utjecaja na zdravlje, e ako imate tu studiju pokažite je, al naravno takva studija nema jer to nije logično, ljudi kada su izloženi 5.g. azbestu i '70.-tih i '80.-tih i '90.-tih i 2000.-tih isti je štetni utjecaj na njihovo zdravlje i to je ono što sam ja predložio, nije istina da nisam znao, znači amandman je napisan, već na samoj sjednici sam reko kako će, kao će glasiti, al nisam to samo ja predložio nego ima 5 takvih amandmana, znači svi su nekoordinirano vidjeli šta je nelogično, jedino vi u HDZ-u [[Upadica: Hvala]] ne prihvaćate.
Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Ma kao što sam rekao i u ime kluba, međutim i rekao sam da je klub predložio amandman odma po dolasku, jučer po dolasku predloženog zakona, smatram da je zakon plemenit, socijalno uključiv, sve ima ono da se podrži i nema baš tu razloga osim ovoga vremenskog ograničenja i nepravde prema određenom broju, rečeno je, kako su rekle kolege, negdi oko 50, ja nemam taj podatak, al rekli su 50-tak ljudi i ja mislim da se može doć, govorimo o Plobestu, o ovome zakonu o … [[Govornik se ne razumije]] o obeštećenju tih radnika iz te tvornice. Znači ovaj zakon je dobar, on je pravičan, on je socijalan, on je sve ono šta triba imati osim ovoga datuma ograničenja. Ne vidim isto niti jedan razlog da od 8. listopada '91. do 21. listopada 2002.g. samo 5.g. ti radnici unutar tog okvira. Jel ponovit ću, što ako se je čovik zaposlio '70.-tih godina i radio do 2003., znači radio je 30.g. čovik, do 1994. pardon, radio je skoro 25.g., od '60.-te godine 35.g. i ne ostvaruje to pravo, a 35.g. je radio i u ovome sustavu, u ovom, od ovoga referentnog datuma od samostalne RH, tu od, uzeli ste te nekakve datume premda je prija to bilo, nekako je se to uzelo jel Dan nezavisnosti ili ne znam što je se uzimalo tu kao referenca. A što ovi ljudi prija, radio je čovik 4.g. od ovoga datuma, 4.g. i 365 dana, 364 dana, znači jedan dan mu fali, a prije je radio 35.g., od '66.-te, '67.-te, prema tome, to je malo osjetljivo pitanje i to pitanje zaista ne ostavlja baš, ne ostavlja baš ovaj, gorak okus ostavlja na ustima, zbog tih 50-tak ljudi prema ovim informacijama koji su dali saborski zastupnici iz drugih klubova. Znači ja vidim ovdje jedinstvo, možemo sad uć i meni je žao što ministar Ćorić nije ovdje jel smatram da je loš ministar, … [[Govornik se ne razumije]] al ovaj zakon je dobar. Međutim, ja bi se sad opet posvetio onome također istom iz te iste zakonske osnove, zakon koji je donesen 2000., koji je prolazio iste ovaj pravne, koji se nalazi u istoj pravnoj zakonodavnoj situaciji, to je Zakon o obeštećenju radnika Salonita iz Vranjica. Pročitao sam vam pismo, znači 200, 172 radnika po 219.000,00 kn, 50 radnika je tu ispalo, ja mislim, znači nije si ostvarilo svoje pravo. Ministar Ćorić kao ministar mirovinskog sustava i rada i mirovinskog sustava je bio na sastancima dva puta, njegova tajnica i on je bio i kao ministar je bio i obećao je ljudima da će taj prijedlog biti riješen 15.6. 2019. da će bit u proceduri, nije i ljudi mi pišu, znači udruga tih 50 ljudi koji nisu obeštećeni, a ja mislim da bi bilo pravično i jedne i druge jel se ne radi o velikom broju, moremo mi i proširit, ja sam maloprije i rekao ljudi koji su živili u blizini ovaj tvornica i Plobesta i Salonita, može se to gledat i iz drugog, recimo u splitskom bazenu zasigurno je van tvornice i ljudi koji nisu bili djelatnici, radnici Salonita, vjerojatno su uslijed bura, južine, svega šta se događa, prašine, vjerojatno su i oni ovaj žrtve azbesta, al ovdje se radi o jednome zakonu koji zaista je, ja mislim da, da, radi samo ove pravičnosti ovo nedostaje i zato bi volio da svi skupa nađemo nekakvo rješenje, ja bi zaista volio jel bio sam i eko aktivist, znam šta znači kad vam u selo žele dotrati industrijsku trosku, znam kako je ljudima iz Dugoga Rata jel su tili to sanirati i dovesti u Karakašicu, to je Suhač kod moga Sinja, ja sam se prvi protivio, privođen, zatvaran, ovo, ono, nisam dozvolio jel znam da su tu pritoci rijeke, znam šta znači to za zdravlje, znam da je Mladineo potpisao ugovore milijunske sa ovim koji će to prevoziti, brige koga za troskom ili Biljane, problem Biljana, odem kod ljudi to stravično gdje ljudi žive. I vidimo i Europska komisija tj. Europski sud je donio određenu presudu da je to ovaj karcogeni otpad, nije, znači da je opasan otpad. Bez obzira što se Hrvatska žali i dalje stoji taj otpad kod ljudi koji su sirotinja i doslovno gledaju u to brdo, crno brdo, katastrofa. Vidite to kad idete usput, vidimo te probleme koje imamo u prostoru i koji čine štete. Ja kad vidim samo našu Zrmanju bio sam doli to je katastrofa. Kada vidim našu Krku to je katastrofa. Al našemu ministru ja bi sad mogao prigovoriti da je njemu puno bitnije imenovati gospođu Slavicu koja ima HDZ-ovu iskaznicu i HNS-ovu u isto vrijeme nego gospođu, pa opet ću to reći kolegice Jelkovac jer je vaš inspektorat, na kojem je na čelu vaš Andrija Mikulić rekao da je prekršen Zakon o braniteljima. Znate li to, jeste čitali? I da je Upravni sud, da Ćorić je ministar inače, inače on je ministar ugroze okoliša, a dođe samo da vidi lagune u Kninu šta utječe u Krku, šta utječe u Krku. Replicirajte me, evo danas sam držao i tiskovnu. Ministarstvo tj. inspektorat državni kaže da je protuzakonito rješenjem, a presudu Upravnog suda iz sedmog mjeseca gdje su rekli također da je nezakonito imenovanje, ali je bitniji Dujić, bitnije je zadovoljiti dolje HDZ-ove čimbenike, Dujićevu kliku i ovoga Paukovu kliku, to kolegica ispred zna. Ali neću sad o njoj, naravno nije ona, nije ona kriva zna da je ona tu u tome [[Upadica: Možemo, možemo se na Plobest vratiti.]] ma govorim, govorim o ovoj temi. Zašto? Jel im je puno bitnije. Ali ovaj zakon, ovaj zakon ima zaista socijalnu uključivost i ne vidim niti jedan razlog, bez obzira što sam ja kivan na ministra šta je jučer izašla ta informacija na dan kada je međunarodno priznata Hrvatska šta je povrijedio prava branitelja, gospođe Zmijanović da bi zadovoljio naravno svoje čimbenike, ali ovaj zakon, ovaj zakon je plemenit, socijalno uključiv, ispravlja nepravde. Međutim, samo ovaj amandman koji smo dali, nebitno tko ga je dao, slobodno ja ću ga evo povuć, daje ga Klub MOST-a tu piše broj 1, al to je nebitno jer smo govorili svi u raspravi kod prvog čitanja da se obeštete i ovi ljudi samo da se makne ovo vremensko ograničenje i fenomenalan prijedlog Vlade. Samo to maknite i ja ću reći svaka čast. Evo mislim bez problema, ako je nešto rješava problem, ja mislim da će se složiti i kolega Ćelić on dolazi iz Neretvanske doline, da je zakon plemenit i da rješaje te nepravde zbog azbesta, ljudi koji su bili uzrokovani. I o tome tribamo razmišljati. Međutim, na ovaj način bojim se da će ostati gorak ukus u ustima jer će biti dio građana tj. radnika bivše tvornice Plobest i naravno i Salonita, bez obzira što se radi o Plobestu i onda triba računati jer oni proizlaze iz iste situacije. Znači oni imaju istu se nalaze u istoj situaciji. To je nerazdvojivo bez obzira što je 2011. donesen zakon o Salonitu i u tome smjeru triba ići. Dal je moguće? Ja vjerujem da je moguće. Smanjit tu nepravdu prema ovih 50 bivših radnika koji su žrtve azbesta i 50 koji su u Salonitu, mislim da se to može riješiti. Ja duboko vjerujem da se to može riješiti. I zamolio bih vas da riješite i ovaj Plobest i da vi kao Vlada predložite izmjene zakona uskladivši ga bez vremenskog ograničenja na ovaj na Salonit. Jer s ljudima razgovaram doli, ima ljudi iz moga Sinja koji su radili doli, koji su oboljeli od azbesta i ne mogu ostvariti to pravo, a ljudi su teško bolesni, to su teške bolesti od azbestoze. Mislim to, poznajem im i obitelji. I ponavljam zakon je odličan po meni osim vremenskog ograničenja. A ne radi se o velikom broju ljudi, ja mislim da bi se tribali izdignut iznad politike, ja povlačim ovaj amandman isti trenutak opće ga ne triba spominjat da sam ga dao. Neka Vlada, ne znam na koji način neka neko iz HDZ-a zovne ministra ili uvaženi tajnik neka zovnu i neka riješe taj problem i vjerujem da će to biti jednoglasno i da će svi reći da je Vlada učinila puno, da je Vlada socijalno osjetljiva, da pokaziva tu osjetljivost. Na ovaj način pokaziva, ali ostaje velika nepravda prema određenom broju ljudi, a šta naravno iz Ustava proizlazi i zakonodavno ti ljudi su oštećeni. Ponavljam, ako je netko radio 40 godina, a radio je od ovoga datuma 18, 8. listopad '91. 4 godine i 11 mjeseci on ne ostvaruje pravo na ovo obeštećenje. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Ivana Ćelića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bulj, vi ste već dokazali da ste ekološki osviješteni pa ste u ovoj raspravi išli malo šire i na Vranjic premda je ovo vezano za radnike Plobesta, pa ste tako govorili dakle i o onim ljudima koji su živjeli u blizini tih tvornica ali ovaj je zakon usredotočen prvenstveno na prava radnika koji su profesionalno izlože ni azbestu. Dakle, negdje se crta mora podvući. Ja ću vam reći dakle za područje recimo pitanja kolika je količina droge koja je za osobnu uporabu, neke zemlje su to definirale, neke nisu. Ovaj zakon to definira i naravno da će neki ostati zakinuti. No, ono što bih ja htio istaknuti, to sam postavio pitanje državnom tajniku, što s onim ljudima koji su za ovo razdoblje od '91. do 2002. imali prekid radnog odnosa osobito prema Hrvatskim braniteljima koji su otišli u rat i imali su prekid. Navodno ima takvih ljudi i ovaj zakon se ne bi odnosi na njih. To treba provjeriti.
Hvala. Poštovani zastupnik Bulj.
Da zaista konkretno pitanje. Kolega Ćeliću, ja sam malo priznajem otišao šire u ovome dijelu jer se može i šire razgovarati, međutim kad se radi o djelatnicima, radnicima bivšim i treba na taj način razgovarati. Naravno da treba vidjeti u biti, čak imamo i datum prestanka kad su ljudi, prestala raditi tvrtka, bilo je ljudi koji su radili i više od 5 godina u ovom intervalu koji nisu ostvarili to pravo. Prema tome, znam o Salonitu i znam da se radi o Plobestu i drago mi je što se rješaje taj problem. Volio bi da se riješi bez ograničenja. Vi ste naveli da je to tako i, al ja bi volio bez ograničenja, a što se tiče i ovoga dijela ljudi koji su išli u domovinski rat braniti, dal oni, evo i ja bi isto volio da se tajnik očituje i to je od vas dobro pitanje dal će ljudi koji su išli u domovinski rat, imali taj prekid, dal oni ostvaruju to pravo, znači ima tu pitanja koji se još mogu ovdje pogledati, pa ja mislim da ne bi pala ni kapa s glave uz ovaj dobar zakon kada bi se povuklo treće čitanje i u kratkom roku se donilo prid ovaj Sabor uz ove prijedloge koje i vi dajete. Hvala lijepo.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Miranda Mrsića.
Poštovani kolega Bulj, svima je jasno da sa ovim zakonom se stvara još jedna dodatna diskriminacija i jasno je da je Vlada nepažnjom povrijedila odnosno da nije se konzultirala dovoljno i povrijedila je Zakon o odgovornosti RH za štetu nastalu u bivšoj SFRJ za koju je odgovarala bivša SFRJ, RH je slijednica Socijalističke RH, ovo su radnici koji su radili na teritoriju RH, ovo su državljani RH i nema nikakvog razloga da stavljamo datum 1991. jer očito da će jedan relativno veći broj ljudi ostati izvan dohvata ovog zakona, simptomatično je da Vlada nije niti u jednom trenutku išla za time da procijeni koliki je taj broj ljudi, za pretpostaviti je da je vjerojatno isto kao i broj kao i ovih koji imaju pravo na obeštećenje, dakle to je nekih dodatnih 100 milijuna kuna koje je Vlada mogla, mogla naći. Mogu samo reći da ovo rade zbog nekakve imaginarne [[Upadica: Poštovani…]] uštede.
…zastupnik Bulj, izvolite.
Hvala lijepo, pa naravno da su ljudi radili i prije ovoga datuma i da su stvarali opće dodatnu vrijednost, opće dobro u toj tvrtci, tada je tako i bilo po tim zakonskim propisima i ne vidim razloga zbog čega, ja ih nemam, e taj odgovor nama fali, znači zbog čega isključivo do tada radnici, zamislite ljude koji su radili 30.g. u, znači u bivšoj državi, ali u istoj tvornici i 4.g. i, i 11. mjeseci … [[Govornik se ne razumije]] , znači radio je čovjek 34.g. i 11. mjeseci u, s azbestom i neće ostvariti pravo, pa ja imam evo ovdje kolega Mrsiću broj ljudi, znači udruga je, zove se udruga Biglovi azbesta, pa mi je njihov predstavnik poslao da je to 50 ljudi, govorimo za Salonit Vranjic, a kolega Orepić je rekao da je to slično van ovoga i u ovaj Plobestu doli u Pločama, prema tome tu se zna okvirno naravno da je tribalo provjeriti to, ne vidim niti jedan razlog, niti bi im kapa išta, mislim svi bi podržali jednostavno, nisam vidio nikoga da je protiv ovoga zakona, uz ovo da se makne ovo vremensko ograničenje. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Ivana Ćelića.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, pred nama je Konačni prijedlog Zakona o obeštećenju radnika trgovačkog društva Plobest d.d. iz Ploča, široka uporaba azbestnih proizvoda je počela '50.-tih godina prošlog stoljeća i faktički bilo koja zgrada sagrađena prije 2000.-te godine može sadržavati azbest, nažalost još uvijek imamo u RH i neke obrazovne ustanove i neke zdravstvene ustanove gdje se nalaze azbestni proizvodi, problem azbestoze je već dugo prisutan i u RH i u svijetu, prema podacima Svjetske zdravstvene organizacije u svijetu je 125 milijuna ljudi izloženo azbestu na radnom mjestu, postoji dakle nekoliko bolesti koje su povezane sa azbestom, profesionalnih bolesti, to su azbestoza, bolesti pleure, rak bronha i pluća i ono što je najopasnije, dakle smrtonosni maligni mezoteliom. Ljudi su općenito u okolišu izloženi niskim razinama vlakana azbesta, ključni faktor rizika od razvoja bolesti je ukupan broj vlakana koji se udahne, ja vjerujem ekspertnoj skupni koja je sudjelovala u donošenju ovog zakona, no činjenica je da su neki podaci pri procjenama i prije, a i sada bili manjkavi, pa je tako pitanje mjerenja koncentracije azbesta u zraku radnih prostora nažalost bio čest slučaj u RH, određeno je da to bude 5.g. definitivno što se struke tiče o tome se može raspravljat. Rak je inače najčešći uzrok smrtnih slučajeva povezanih s radom u zemljama EU, godišnje se 53% smrtnih slučajeva povezanih s radnim mjestima pripisuje raku, a najčešće se radi o raku pluća, mezoteliomu i raku mokračnog mjehura. Prema Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji svaki 10-ti smrtni slučaj raka pluća je usko povezan s uvjetima rada i najproblematičniji sektor je definitivno građevina. Države EU prihvatile su 1999.g. obvezu izvršenja niza mjera za prestanak uporabe azbesta, te je EU svojim zakonodavstvom ograničila uporabu i promet proizvoda koji u sebi sadržavaju azbest, čl. 191. do 193. Ugovora o funkcioniranju EU pravna su osnova za regulaciju kemikalija i pesticida u što ubrajamo i azbest. Zahvaljujući Direktivama iz 1999. i Direktivi iz 2003.g. zabranjeni su proizvodi koji u sastavu imaju azbest, tu se iznose i strategije uklanjanja azbesta koje države članice trebaju provesti. U ožujku 2013. Europski parlament je donio rezoluciju o riziku za zdravlje zbog izloženosti azbestu na radnome mjestu i mogućnosti njegova potpunog uklanjanja. Najveći zakonski paket koji je vezan za zaštitu i prava radnika profesionalno izloženih azbestu donesen je tijekom 2007. i 2008.g. u RH. Zakonom o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu, RH je preuzela obvezu za isplatu početnim zahtjevima radnika oboljelih od azbesta, 2011.g. je donesen Zakon o obeštećenju radnika trgovačkog društva Salonit u stečaju i sada dolazimo dakle do Zakona o obeštećenju radnika trgovačkog društva Plobest d.d. iz Ploča. Između prvog i drugo čitanja je povećan broj radnika koje se predlaže obeštetiti. Ono što bih htio istaknuti kao osoba koja potječe iz doline Neretve jest činjenica da azbest nikada neće napustiti niti Ploče, niti dolinu Neretve. Kolega Mrsić je govorio o onome za što se zalaže gospodin Batinović i Udruga žrtva azbesta. Nažalost prema njihovim podacima preko 400 ljudi je već umrlo od posljedica azbesta u dolini Neretve. Ono što su oni isto tako naglašavali, dakle da je na tablici broja neisplaćenih plaća u RH da su na vrhu radnici azbesta, nažalost ovim zakonom neće biti obuhvaćeni svi, bit će obuhvaćena velika većina. Hoće li taj broj biti veći od 566 ostaje vidjeti. Dakle, nakon roka koji je utvrđen od 90 dana za prijavu, propisano je zakonom da se rješenje mora donijeti u roku od 30 dana i barem oni koji su još uvijek živi barem da oni dobiju nekakvu novčanu naknadu, tako da ja nisam za 3 čitanje i mislim da ovaj zakon treba donijeti čim prije. Hvala.
Imamo replike. Prva je poštovanog zastupnika Miranda Mrsića.
Poštovani kolega Ćelić i vi i ja smo liječnici i jako dobro znamo da onaj tko je obolio od mezotelioma da je to smrtna presuda, a vrlo je jasna direktna veza između azbesta i mezotelioma. To je je vrlo jasno potvrđeno studijama i poznato je da treba biti izloženo najmanje 5 godina azbestu da se onda mogu razviti i simptomi azbestoze. Ono što mene brine u ovom zakonu, slažem se s vama da ga treba donijet što prije, al me brine to što se dijeli na one ljude koji su radili prije '91. i one koji su radili nakon '91. jer je izloženost azbesta ista i prije i nakon '91., to su isti ljudi i stvarno ne znam razlog zašto se radi ta razlika. Tu se radi vjerojatno o nekih dodatnih 200, 300 ljudi dakle i njihovih nasljednika. Stvaramo negativno ozračje dole možemo reći da je Azbest je i Plobest bio Černobil na ušću Neretve i ja se nadam da ćete vi u HDZ-u poslušati naš glas oporbe i maknuti taj …/Govornici govore istovremeno./…
Odgovor zastupnika Ćelića. Izvolite.
Evo ja se dijelom slažem s onim što ste vi rekli da faktički nema razlike između onih koji su radili prije '91. i u razdoblju od '91. do 2002. godine kada je firma otišla u stečaj. Volio bih da su obuhvaćeni i oni, ali evo tumačenje, prihvaćam i tumačenje pravnika koji govore da je pravna stečevina tek od 8. listopada 1991. kada je Hrvatska raskinula sve pravne veze sa SFRJ.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Đujića.
Kolega Ćelić, pustite vi pravnike i te tumačenja. Mi smo ovdje prije, prošle godine u nekom trenutku raspravljali o legalizaciji marihuane u medicinske svrhe. I onda smo u prvom čitanju mi iz opozicije bili žestoko da Vlada to prihvati, Vlada se tada opirala, vi ste u toj raspravi bili dosta suzdržani. A onda u drugom čitanju Vlada to nije prihvaćala i onda ste vi napisali amandman da se to prihvati i onda je Vlada prihvatila vaš amandman i hvala Bogu danas na radost mnogih ljudi kojima to je lijek imamo legalizaciju korištenja marihuane u medicinske svrhe. Na tom tragu ja apeliram na vas da napišete amandman i na ovaj zakon da se skine ova datumska barijera i da ovoga na radost svih onih koji su oštećeni zbog rada sa azbestom se donese zakon već na prvom slijedećem glasovanju, odmah. Dakle, nisam za treće čitanje, za drugo čitanje sam i da se zaokruži ali sa ovim amandmanom i micanjem ove datumske barijere i evo pozivam vas da vi predate taj amandman jer očito imate sreće u tim stvarima. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Poštovani kolega Đujić, sad bih vam da nije ozbiljna tema rekao da ne podnosim amandmane ako nisam siguran da će oni biti prihvaćeni kao predstavnik pozicije. Dakle, razumijem nastojanje i razumijem ono što vi govorite ali isto tako vjerujem u ono što pravnici predlože, da je to uređeno na način kada je to jednostavno tako moguće kao jedini mjerodavan datum.
Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege, dakle u provom čitanju još u 10. mjesecu vezano za prijedlog ovoga zakona osvrnuli smo se zapravo na dosta stvari ali i vašu zaslugu, zaslugu ministra, ministarstva, Vlade RH da se zapravo ovaj problem sa djelatnicima Plobesta društva s ograničenom odgovornošću riješi, zapravo svih onih koji su bili izravno izloženi radu sa azbestom kao kancerogenim materijalom i obeštećenjem koje bi proisteklo iz ovoga zakona. Mi smo i u prvom čitanju kada je to bilo u 10. mjesecu slušali jednu neslavnu genezu ove priče rada s azbestom i događaja koji se zapravo još dogodio 50-tih godina pa rekli bismo to sve do danas. U današnjim raspravama i pojedine kolege u ime klubova govorili su i lili su krokodilske suze nad ovim problemom iako u trenucima kada su bili na vlasti ništa nisu poduzeli da se ovaj problem riješi. Mogao bi sada govoriti i onaj zakon iz 2011. godine i pročitati im ili ih uputiti na fonogram iz toga vremena pa da zapravo vide na koji način su zapravo opstruirali to recimo kod zaposlenih ljudi u Salonitu u Vranjicu. RH je ozbiljna zemlja i s obzirom da je potpisala određene međunarodne akte, a i taj, jedan od tih je vezan za azbest je zapravo i pristupila kroz svoje nacionalno zakonodavstvo i prijedlogom ovoga zakona kako bi obeštetila, obeštetila radnike Plobest d.o.o. Nepravde bivšeg sustava koji tada o tome nije razmišljao mogli bismo danas nabrajati u nedogled, no bilo je takvo vrijeme, tako se dogodilo, azbest je tada bio i građevinski materijal i koristio se u auto industriji i vezano za izolaciju i danas kada bismo razgovarali o tome, a više je bilo, kažem, govora u prvom čitanju, onda bismo, ne znam, od Konavala do Kamenjaka u Istri, od Kamenjaka u Istri do Iloka zapravo bi vidili bezbroj ono što vidimo golim okom fasada, kuća građenih od azbestnih ploča, ali i ono što je pod zemljom, a to su azbestne cijevi vezane za vodovod koje se danas, hvala Bogu, dosta mijenjaju, ali ima ih još u zemlji kroz koju pijemo pitku vodu, dakle svima nam je želja da tog azbesta uopće ne bude u RH, ali sve u svoje vrijeme i u skladu sa onim mogućnostima s kojima se to može napraviti. Međutim, treba spomenuti ovdje i neke zakone koje je donio HS, a tada, razmišljajući o svim ljudima koji su bili izravno izloženi azbestozi, dakle Zakon o obeštećenju radnika koji su profesionalno izloženi azbestozi s jedne strane, a s druge strane i Zakon o starosnoj mirovini radnika profesionalno izloženih azbestozi koji zapravo imaju povećanu mirovinu od 26%, dakle i svi oni koji nisu obuhvaćeni ovim zakonom, dijelom su obuhvaćeni i ovim Zakonom o starosnoj mirovini gdje imaju povećanu mirovinu. Prosječna mirovina ljudi koji su zahvaćeni ili radili izravno s azbestozom je negdje oko 3.450,00 kn. Dakle, ako se sjećate kada smo govorili o ovom Zakonu o mirovinskom osiguranju i onih i posebnim, Zakonima o posebnim mirovinama, ima 17 kategorija građana u RH i jedni od njih su i oni koji su izravno bili izloženi azbestozom, dakle i to treba reći i to je i kroz taj zakon se zapravo obeštećuju, obeštećuju ti radnici, to govorim zbog nekih kolega iz oporbe koji su o ovome govorili. Treba reći recimo da na oba odbora i u prvom čitanju i u drugom čitanju su i kolege iz oporbe prihvatili ovaj prijedlog zakona, pa i u ime kluba su rekli da će ga prihvatiti, što ja smatram jednom evolucijom u odnosu na 2011.g. i dajem im za pravo da prihvate ovo i da se obeštete radnici Plobesta. Za razliku od prvog čitanja odnosno razlika u odnosu na prvo čitanje, u drugom čitanju, istina je da smo mi tada i na Odboru za rad i mirovinski sustav govorili o tome da se zajedno sa HZMO-om provjere maksimalno ti podaci kako ne bismo možda stvorili nepravdu prema nekoj osobi koja to pravo zaslužuje, a ne može ga ostvariti, na tome vam hvala jer i u ovom drugom čitanju vi ste naveli da je s još 56 djelatnika nakon prvog čitanja, znači 556 ukupno s tim da je, rekli ste, i na odboru 55 umrlo, ali njihovi nasljednici temeljem nasljedničkih izjava će dobiti isto takvo obeštećenje. Ono što smo također problematizirali i bila je isplata, … [[Govornik se ne razumije]] je u prvom čitanju bila 2019., '20., '21. i to ste također objasnili na odboru, nisam bio ovdje ako je možda državni tajnik to govorio u ime predlagatelja, dakle sad bi se produžilo na 2022.g., dakle iznos koji je planiran on će se zapravo kao takav dogoditi prema svim onim koje, koje treba obeštetiti. Ono što je, čini mi se i kolega Bulj govorio, a vezano je bilo za radnike Salonita Vranjic. Treba reći istinu vezano za to, dakle što se tiče samih radnika u Salonitu Vranjic zbog pokretanja stečaja 50-tak radnika je tada ostalo koji su cijeli svoj životni radni vijek radili u tom poduzeću, ali dobilo je otkaz nekoliko mjeseci prije zakonom definiranog datuma. Ja sam pokušao i sa resornim ministrom i sa premijerom razgovarati o ovome da je, donošenje ovog zakona za njih je diskriminatorno jer oni nisu dobili svoja obeštećenja, pa u navedenom vremenu ćemo razmotriti taj slučaj da i ti ljudi, da i ti ljudi budu obeštećeni, naravno nema čvrsta jamstva, volim kada se naprave te analize, zato ste i vi danas na Odboru za rad i mirovinski sustav zapravo govorili zašto referentni datumi, to sam pokušao objasniti kratko u replici i zašto određeni limiti. Dakle, sama tvrtka Plobest d.o.o. odnosno njen prethodnik, mi ne znamo u tom vremenu koliki je broj radnika radio, bio je drugi sustav, bila je druga država, tu je bilo radnika iz BiH, bilo je radnika i iz Crne Gore, ne samo iz RH i ući zapravo u jednu takvu priču neozbiljno putem amandmana, dakle potpuno neozbiljno, mi nismo to htjeli prihvatiti kao vladajući, ovo što je rekao g. Maras, upravo zbog toga jer nemamo nikakve podloge, nikakve analize, zapravo bi bili neozbiljni, a produžili bi agoniju, agoniju ovim ljudima. Možda još za sam kraj treba reći da kod prijedloga predsjednika Odbora za rad i mirovinski sustav, on se referirao na čl. 2. ovog prijedloga zakona, smetajući ga zapravo vrijeme o kojem smo mi govorili, zašto 5.g., zašto ne 4.g. 11. mjeseci 29 dana, zašto ne 6, 7, 8 ili 10, dakle ono što ste vi nama rekli ja to prihvaćam kao nešto što je korektno, a to je da je i radna skupina i svi oni koji su radili na prijedlogu ovoga zakona, stručni ljudi, pravnici su zapravo uzeli i te stvari u razmatranje i s tog aspekta su donijeli ovakav prijedlog zakona, u drugom čitanju smo to još popravili, dakle da ne postoji nekakvog praznog hoda ili nekakvih nedorečenih podataka prema bilo kojoj osobi koja je trebala biti obuhvaćena ovim zakonom i mislim da smo napravili jednu dobru stvar. U prvom čitanju sam rekao volio bi da ne odradimo posao, da odradimo posao do kraja, a ne do pola. Zahvalan sam na tome što ste poslušali taj savjet zbog HZMO-a i mislim da će ljudi pozdraviti ovaj zakon pogotovo oni kojih se to tiče. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Silvana Hrelje.
Poštovani kolega Babić, gledajte 2010. sam bio ovdje u Hrvatskom saboru kad se donosio zakon o obeštećenju radnika Salonit Vranjic. I pitao sam ovdje tada nadležnog ministra zašto Vlada ne riješi i problem Plobesta Ploče. Rekli su jednostavno zato što tamo nitko nije postavio takve zahtjeve, a ja točno znam tko je kumovao da se uopće Salonit počne rješavati. To nije fer da se na taj način radi, onda se optužuju neke prethodne vlade da nisu ništa radile kad se to moglo istim, istim zakonom sve riješiti. Doduše ovdje imamo naknadu štete, imamo naknadu štete zbog nečega što je pravna prednica ove zemlje SFRJ potpisala daleko prije '91., a to je zabrana upotrebe azbesta u industriji.
Hvala. Poštovani zastupnik Ante Babić. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ja imam fonogram iz tog vremena zapravo gdje vi više problematizirate da se ta sredstva ne isplaćuju iz državnog, iz fonda već iz državnog proračuna, a na istom tragu je bio i SDP. Zapravo više se to problematiziralo. Ovo što danas kažete ja se sa vama slažem. Dakle, nikada nije dobro selektivno rješavati stvari, treba sagledati stvari, ali u skladu s mogućnostima. Ne možemo govoriti o vremenu iz 2011. godine i 2019. godine s obzirom da i ove godine smo imali suficit državnog proračuna, da neke stvari možda koje su bile kao nepravda koje nije nanijelo ovo društvo, neko društvo prije toga, da se isprave i da se ti djelatnici obeštete. S tim se zapravo mogu složiti. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Nikole Grmoje.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Bulj je u ime Kluba MOST-a iznio naš stav, dakle i po pitanju Plobesta i onoga što se događalo u Pločama i činjenice da i sada ovim prijedlogom zakona imamo jedan veliki broj ljudi koji neće biti obuhvaćen. To je ono što nas žalosti i na to smo upozoravali i u prvom čitanju. Rekli smo jasno da se ne može uzimati kao referentno nešto iz 1988. godine, a onda kao datum uzimati ovaj datum znači 8.10., a sve ono što je bilo prije toga i ljude koji su u Plobestu radili prije toga ne obuhvatiti ovim zakonom. Otvara se isto tako pitanje, govorile su kolege ovdje tijekom rasprave i onih kojih išli u Domovinskih rat. Znači Hrvatskih branitelja koji su tijekom tog perioda izgubili jadan dio ovog perioda koji im je potreban od 5 godina. I mi predlažemo znači da svi oni koji su radili 5 godina iako je upitno ovaj treba li uopće biti tog roka od 5 godina ili bi taj vremenski rok trebao biti manji. Jer i medicina i znanstvena istraživanja i sve ostalo su sigurno u ovom periodu napredovale i vrlo vjerojatno je da je utjecaj azbesta na radnike, na ljude štetniji i postoji velika mogućnost da ako te i manje vremena od 5 godina bili izloženi azbestu da imate nekakve zdravstvene posljedice. U tom smislu dati ćemo amandman, a drago mi je da je kolega Bulj upozorio i na pitanje Salonita, kažu evo ovdje da je to pitanje riješeno, mene upozoravaju radnici, predstavnici radnika da pitanje nije riješeno za nekih 50 radnika i dobio sam, ja mislim da je kolega Bulj, nisam bio tu, bio sam na sastancima, ali mislim da je kolega Bulj na to upozorio. Dakle, Tomislav Ćorić se 3 puta sastao sa, znači ministar rada i mirovinskog sustava sa državnom tajnicom isto tako Katarinom Ivanković Knežević u ministarstvu gdje je isključiva tema razgovora bila obeštećenje 50 radnika Salonita koji su preskočeni u obeštećenju. Znači obeštećena su 172 radnika. Za vrijeme kad je Tomislav Ćorić preuzeo ministarstvo s njim osobno su održali 2 sastanaka u Trogiru i Splitu, ponovo su isključive teme bile obeštećenje 50 radnika Salonita i dogovoren je način rješavanja i konačan termin kojeg je ministar Ćorić po vlastitom prijedlogu trebao dostaviti do 15.6.2019. Umjesto prijedloga rješenja o kojem su imali dogovor s ministrom Ćorićem znači radnici, očito je tako oni kažu ja ih citiram, da ih je svjesno prevario, iskoristio i da su vidjeli kroz te razgovore da uopće ne vlada materijom. Znači, u svim zakonskim prijedlozima kod predlaganja zakona lex Plobest, radnici Salonita ispali su iz svih opcija rješavanja. I evo ja citiram što oni mene mole, kod drugog čitanja zakona u saboru molimo da zatražite odgovor što je s radnicima Salonita i zašto su preskočeni kod rješavanja, a isto tako postavljam pitanje, znači osim tih 50 radnika Salonita što je sa svim ovim ljudima koji su radili u Plobestu, iz doline Neretve iz Hercegovine i drugih krajeva koji nisu obuhvaćeni ovim vašim prijedlogom zakona, koji ne spadaju u ove rokove koje ste vi stavili i datume koji su po meni nerazumni, jer ako ste 30.5. stavili kao Dan državnosti, ne znam zašto uzimate sada ovaj datum. Ako već ne želite imati bilo kakve veze s bivšom državom, ali ponovno upadate u jednu kontradiktornost ili nelogičnost jer se pozivate na jedno istraživanje iz 1988. godine. Ono vam je relevantno, a nije vam relevantno to što su ti ljudi u tom periodu radili u Plobestu bili izloženi azbestu i što zbog toga imaju zdravstvene posljedice, dakle tražimo obeštećenje svih radnika, dat ćemo amandman u tom smjeru, a s ovog mjesta vas pozivam da se uključite u rješavanje i pitanja ovih 50 radnika iz Salonita koji nisu obuhvaćeni onim zakonom kada se rješavalo to pitanje. Hvala.
U ime Kluba zastupnika SDP-a završno će govoriti poštovani zastupnik Arsen Bauk.
Poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege, Klub SDP-a će unatoč što imamo dvije bitne primjedbe na ovaj zakon, podržati donošenje ovog zakona jer bez obzira na primjedbe koje imamo, opet ne možemo biti protiv da se barem ovih 500 i nešto radnika odnosno bivših radnika obešteti. U prvom čitanju govorio sam o problemu i radnika Salonita iz Vranjica, sjećam se da sam negdje 2010. ili 2011.g. ili čak 2009. bio i u Vranjicu, jednu subotu ujutro kada smo, kada su nas pozvali sve zastupnike iz naše izborne jedinice i upoznat sam dakle sa problematikom koja se nažalost evo već dugi niz godina nije riješila. Što se tiče kriterija za određivanja prava na obeštećenje, mislim da je on prestrogo postavljen na to da se moraju ispunjavati oba uvjeta, dakle od 8. listopada '91. do 21. listopada 2002. i 5.g. u istom trgovačkom društvu, dakle iz ovoga kako je napisano ispada da neko ko je bio od '88. do '94., dakle 6.g., ne bi imao pravo na obeštećenje, jesam dobro percipiro da to tako piše, što mislim da je nepravedno, dakle onda se mogo taj, taj, ta, ta odredba ublažiti, pa da onda 8. listopada '91. bude zadnji datum koji je netko bio u radnom odnosu, a ne prvi, time bi, ja ne znam o kojem broju ljudi se radi koji bi se dodatno obuhvatio, ali sa, sa aspekta dakle nekakve pravičnosti i proporcionalnosti onda je upitna čak i ustavnost te odredbe, dakle da je zakonodavac, da je predlagatelj odredio jedan proporcionalni udio za one koji jesu 5.g. bili u, izloženi azbestu, ali nisu bili baš u tim datumima, nego, nego nešto prije, to bi možda bilo pravednije rješenje koje bi onda bilo i financijski održivije. Međutim, bez obzira šta ostaje nepravda, sa ovim, i sa ovih 566 radnika će biti barem u jednom, jednom dijelu radnicima isplaćeno obeštećenje i naravno biti protiv takvog prijedloga ne bi bilo, ne bi bilo razumno, žao mi je što Vlada nije onda iskoristila priliku da obuhvati veći, veći broj ljudi. Obzirom da se dakle radi o Konačnom prijedlogu zakona i da se on ustvari u nečemu bitnome razlikuje u odnosu na prvo čitanje, a to je da isplata neće početi 2019. nego 2020.g. onda se barem, nadam se da će se fond potruditi da prva isplata za 2020.g. ne bude baš do kraja godine kad je već bilo u prvom čitanju planirano 2019. nek to bude u prvom tromjesečju ili barem do kraja 4. mjeseca, tako da ne bude, ne ispadne da smo još i odgodili za jednu godinu zbog ovih 20-tak dana šta je zakon došao u 2020., a ne u 2019.g. Da zaključimo, glasat ćemo za amandman koji su predložili kolege iz MOST-a, ali bez obzira što smatramo da bi time zakon bio dobar, nećemo to postavit kao uvjet za donošenje zakona jer će se barem jedan dio nepravde ispraviti, a onda je na nama kad budemo u prilici da ispravimo ostalo. Zahvaljujem.
Hvala lijepo, time zaključujem raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o obeštećenju radnika trgovačkog društva Plobest d.d., drugo čitanje, P.Z. br. 642, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, zastupnik Gordan Maras, zastupnik Željko Lacković i Klub zastupnika HSS-a i demokrata. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima, s nama je poštovani Mile Horvat, državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike. Pa idemo redom, prvi amandman Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Prvi amandman Kluba zastupnika MOST-a se ne prihvaća. Naime, ovim zakonom priznaje se pravo na obeštećenje radnicima koji su od 1. listopada '91. do 21. listopada 2002. bili izloženi azbestu najmanje 5 godina. Pitanja utvrđivanja profesionalne bolesti, zdravstvenog nadzora izloženih radnika i stjecanja prava na starosnu mirovinu radnika koji su tijekom radna u RH na radnom mjestu bili profesionalno izloženi azbestu, uređeni su posebnim zakonom.
Tko će? Kolega Grmoja, izvolite.
Hvala. Poštovani državni tajniče, dakle, ne slažemo se sa ovim obrazloženjem Vlade. Naime, tražimo ovim amandmanom da se ukine vremensko ograničenje kod prava na obeštećenje, ne znam iz kojih ste razloga uzeli datum 8. listopada, naime i ova Vlada je išla u izmjene kalendara i 30.5. je uzet kao ključni dan odnosno ključni datum za hrvatsku državnost. Isto tako pozivate se na jednu analizu iz 1988. kod prava na obeštećenje, znači uzimate nešto iz bivše države a kada govorimo o radnicima koji su radili u vrijeme bivše države, njih ne želite obeštetiti. Isto tako javljaju mi se hrvatski branitelji koji su bili u Domovinskom ratu i zbog toga su izgubili jedan dio staža i sad im to ne ulazi u ovih 5 g. od 8. listopada, jedan dobar dio ljudi neće biti obeštećen, tražimo da se ovo pod hitno izmjeni, mi ćemo naravno podržati zakon jer ako će se pomoći jednom čovjeku, to zaslužuje da se zakon podrži ali on nije dovoljno dobar i želim također s ovog mjesta iskoristiti priliku da vas upozorim, žalosno je da to nisu učinili zastupnici HDZ-a iz X. izborne jedinice na radnike Salonita, njih 50 još uvijek nije također obeštećeno. Tražimo i da se to pitanje riješi a mi ćemo zakon podržati jer podržavamo svaki dobar prijedlog pa taman on ne riješio sve probleme koji postoje, nažalost, vladajuća većina ne želi podržati niti jedan amandman oporbe koliko god on dobar bio. Hvala.
Tražite glasovanje, pretpostavljam? Glasujemo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na drugi amandman poštovanog kolege Gordana Marasa, izvolite.
Amandman uvaženog zastupnika Gordana Marasa se ne prihvaća sa obrazloženjem kao i uz prethodni amandman.
Izvolite, kolega Maras.
Hvala lijepa g. predsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, obrazloženje je slično kao što je bilo i za Klub MOST-a, nelogično je. Znači da obeštećujemo 550 ljudi, njihovih obitelji, a da ne obeštećujemo vjerojatno duplo više onih koji su radili u istoj tvornici u periodu prije '91. godine. Znači na koji način možemo dijeliti ljude, na koji način možemo reći da 5 godina od '91. vrijedi, a 5 godina prije '91. ne vrijedi. Sa te strane bilo bi logično gospodine državni tajniče, gospodo iz vladajuće većine da omogućite da se ispravi takva nepravda već usvajavši, da usvojite ovaj amandman i da ne stvarate probleme ljudima koji će se u ovom trenutku naći u situaciji da njihovi kolege koji su radili u periodu '91. na dalje imaju pravo na obeštećenje, oni prije nemaju. I jedna također nelogična stvar, da ljudi koji nisu direktno bili u kontaktu sa azbestom, primjerice trgovački putnik iz Zagreba ukoliko je radio od '91. nadalje imat će pravo na obeštećenje, a onaj tko je radio u tvornici u direktnom kontaktnu s azbestom, a radio je prije '91. godine neće imati obeštećenje. Ljudi na to prigovaraju, svi ste ovdje dobili pisma radnika, ljudi koji su radi tamo u Plobestu, svi imaju slične probleme, nemojte ih dijeliti po vremenu. Usvojite ovaj amandman, nemojte raditi nepravdu jer sam siguran da će inače ovaj zakon i ovaj članak pasti na Ustavnom sudu. Hvala vam lijepa.
Moramo glasovati i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća, pa molim da glasujemo. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 3. zastupnika Željka Lackovića. Izvolite.
Ovaj amandman se ne prihvaća, predmet ovog zakona nije obeštećenje radnika kod kojih je utvrđena azbestoza s obzirom da je to pravo regulirano posebnim propisom i to Zakonom o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu.
Izvolite očitovanje.
Zahvaljujem predsjedniče. Dakle, ja imam više primjedbi na ovaj zakonski prijedlog. Mislim da on predstavlja jedan opasni presedan kada se zakonom rješava situacija jedna, pa druga. Nije mi jasno u kojoj poziciji dolazi RH, da li kao tadašnji vlasnik odnosno nositelj prava društvenog vlasništva kao odgovorna osoba ili kao kontrolor ili sam Fond za zaštitu okoliša kao netko tko brine o onima koji onečišćuju zrak ili radne uvjete. Moj prijedlog je bio da se izloženost koja je propisana na 5 godina ne uvjetuje toliko striktno i rokom jer vi imate ljude koji su radili u direktnom kontaktu sa azbestom koji su i nakon 2, 3 godine oboljeli od azbestoze, a neće dobiti sada obeštećenje po ovom zakonu. Inače ovaj iznos od 220.000 kuna ne znam tko ga je odredio zapravo predstavlja iznos koji prema sudskoj praksi Vrhovnog suda se dosuđuje za najteže gubitke članova obitelji, dakle za smrt bračnog druga, djeteta ili roditelja. Dakle, ovdje je jedan značajan iznos koji se dodjeljuje i koji je mogao biti pravednije dodijeljen naročito imajući u vidu evo i činjenicu da je predviđeni budžet za obnovu obiteljskih kuća, energetsku, na području cijele RH jednak ovom iznosu koji se ovdje, koji se ovdje namjerava rasporediti. Također smatram da ima elemenata neustavnosti. Ovaj odgovor koji ste rekli da je to riješeno nekim drugim pitanjem smatram da nije točan, a otvorit ćete si Pandorinu kuhinju jer su plinska postrojenja u kojima se pročišćavao prirodni plin bila izložena utjecajima teških metala, živa i oni će vam se pojaviti nakon ovog zakona legitimno sa istim ovakvim zahtjevima. Hvala.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na zadnji amandman Kluba zastupnika HSS i Demokrata. Izvolite državni tajniče.
Amandman Kluba zastupnika HSS i Demokrata se ne prihvaća sa obrazloženjem koje je identično kao i uz obrazloženje amandmana na Klub zastupnika MOST-a i na klub odnosno na amandman uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Tko će se očitovati? Kolega Mrsić izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče uz ovaj amandman Vlada očito je neopravdano ograničila period u kojem je moguće tražiti obeštećenje za izgubljeno zdravlje i potpuno je u koliziji sa Zakonom o odgovornosti RH za štetu nastalu u bivšoj SFRJ za koju je odgovarala bivša SFRJ koji je donesen u saboru 14. srpnja 2003. godine. Prema Članku 1. Hrvatska država je odgovorna za svu štetu koja je nastala kao pravna slijednica tvrtki, ako je to bilo na njenom području. Također, u Članku 2. vrlo jasno kaže, dakle u stavku 2. smatra se da postoji najbliža veza iz stavka 1. ovog članka ako je oštećenik u vrijeme štetnog događaja bio državljanin bivše SR Hrvatske. Dakle, Plobest je bio u Hrvatskoj, radio je na hrvatskom teritoriju i nema nikakvog razloga da je Vlada ograničila to sa 8. listopadom jer je se radnici radili i prije i poslije. Sasvim sigurno i vrlo jasno je da je ovaj prijedlog zakona potpuno u koliziji sa člankom 1. zakona u kojem vrlo jasno kaže da je Hrvatska država treba obeštetiti radnike Plobesta bez obzira da li su oni radili prije '91. i nakon '91. Glasat ćemo za ovaj zakon ali ćemo poslati i ustavnu tužbu jer nema nikakvih razloga da se to ograniči na ovaj datum. Očito da je Vlada htjela na neki način uštediti novce jer vjerojatno nema nikakvog drugog razloga zašto ne bi se obeštetili i radnici koji su radili u Plobestu prije '91. godine. Ovako se stvara jedna diskriminacija i loše ozračje u Neretvanskoj dolini i azbest tamo će biti godinama, a radnici će ostati bez obeštećenja.
Hvala vam. Idemo glasovati o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o obeštećenju radnika Trgovačkog društva „Plobest“ d.d. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 121 glasom za donesen Zakon o obeštećenju radnika Trgovačkog društva „Plobest“ d.d.
Idemo na slijedeću točku, a to je: - Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2020.g. Predlagatelj je akta Vlada RH temeljem čl. 172. Poslovnika HS-a. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe, te Odbor za europske poslove. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da, poštovana državna tajnica u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova Andrea Metelko, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani g. potpredsjedniče HS, uvažene dame i gospodo zastupnici, dopustite mi da vam predstavim plan usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2020.g. Ovaj plan predstavlja potpunu pravovremenu informaciju o zakonodavnim aktivnostima Vlade RH koji se planiraju tijekom ove 2020.g., a kako bi se uskladilo sa pravnom stečevinom EU, dakle ona koja je bila novodonesena i za koje RH kao i sve druge države članice trebaju uskladiti svoje zakonodavstvo. Za pravilno prenošenje, primjenu i provedbu prava EU prvenstveno su odgovorne države članice, a jedinstvena primjena prava EU ključna je za uspjeh i dobrobit EU koja se prije svega temelji na vladavini prava i oslanja na pravu kao temelju svih njezinih politika i prioriteta. Učinkovito izvršenje prava EU važno je i za hrvatske građane jer utječe na njihov svakodnevni život, bilo da je riječ o temeljnim slobodama, sigurnosti hrane i proizvoda, sigurnosti prometa, bilo kvaliteti zraka, zaštiti potrošača i čitavog niza drugih područja. A jednako tako, dakle nije važno samo stoga što diže se standard važan za naše građane, nego usklađivanje je jednako tako važno jer ono utječe na jačanje konkurentnosti i država članica i cijele EU. Pri tome je naravno posebno i od ključne je važnosti uloga HS u postupku donošenja nacionalnih zakona kojim se hrvatsko zakonodavstvo usklađuje s pravnom stečevinom. Vlada RH je i ove godine 27. prosinca 2019. godine usvojila cjelokupni program Vlade o preuzimanju i provedbi pravne stečevine, a ovaj prijedlog plana usklađivanja sastavni je dio tog programa i Vlada RH ga sada ovdje pred vama podnosi kako biste ga prihvatili i na taj način prihvatili vašu važnu ulogu tijekom ove godine usklađivanja hrvatskog zakonodavstva. Sam plan usklađivanja zakonodavstva sadrži 62 zakona i njima se prvenstveno usklađuju hrvatski zakoni ili se donose novi s pravnom stečevinom, a u jednoj manjoj mjeri se i dorađuju hrvatski zakoni za koje je bila utvrđena određena neusklađenost s pravnom stečevinom. Plan usklađivanja ujedno ima i preventivni učinak jer time se smanjuje mogućnost i potreba odnosno bolje reći opasnost od pokretanja postupka povrede prava EU od strane Europske komisije koja ima ugovorima danu nadležnost brinuti se da države članice na valjani način su uskladile svoja zakonodavstva, a onda i to zakonodavstvo koje je dio pravne stečevine trebaju valjano na pravi način primjenjivati. Obzirom na ključnu i ne zamjenjivu ulogu Hrvatskog sabora u raspravi i donošenju zakonskih prijedloga evo Vlada RH predlaže Hrvatskom saboru usvajanje ovog plana zakonodavnih aktivnosti za tekuću 2020. godinu. Evo zahvaljujem na vašoj pažnji.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. I prva će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Marijana Balić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege. Ono što bih na samom početku željela istaknuti je činjenica kako nakon samo 6,5 godina u članstvu EU kojim smo potvrdili svoju međunarodnu poziciju te koristimo priliku biti dio pravne, ekonomske i razvojne zajednice odnosno dijelimo zajedničke vrijednosti s ostalim članicama naše europske obitelji, Hrvatska je od 1. siječnja preuzela šestomjesečno rotirajuće predsjedništvo Vijećem EU što dakako predstavlja čast, ali istovremeno i odgovornost. Nastavno na to danas je kako smo i čuli pred nama Plan usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2020. godinu koji je sastavni dio programa Vlade RH za preuzimanje i provedbu pravne stečevine EU, a kojeg je Vlada RH sedmu godinu za redom izradila, a potom i usvojila 27. prosinca 2019. godine. Čuli smo u uvodnom izlaganju državne tajnice kako plan predstavlja potpunu i pravovremenu informaciju o zakonodavnim aktivnostima koje Vlada RH planira provesti tijekom 2020. godine, a koji se odnose na daljnje preuzimanje odnosno transponiranje pravne stečevine EU u naše nacionalno zakonodavstvo. U EU koja je kako sam već i rekla predstavlja i pravnu zajednicu, točnije zajednicu vladavine prava, a u koje naravno težimo dijeliti zajedničke vrijednosti, jedinstvena i dosljedna primjena prava EU u svim njenim državama članicama ključna je kako bi se dao legitimitet europskom projektu i kako bismo osnažili provođenje naših politika i prioriteta. S tim u svezi učinkovito izvršenje pravila EU važno je za sve hrvatske građane jer u velikoj mjeri neposredno utječe na njihove svakodnevne živote. I premda se pravna stečevina EU stalno mijenja i razvija, a globalne okolnosti su također vrlo dinamične važno je da RH prilagođava svoje zakonodavstvo i bude konkurentna na zajedničkom europskom tržištu i samim time osigura učinkovitu primjenu prava EU naravno u korist svojih građana. U tom procesu važno je istaknuti ključnu ulogu ovog Visokog doma koja se očituje u donošenju nacionalnih zakona kojima se preuzima i osigurava provedba novodonesenih europskih pravnih akata. Ovogodišnji plan predviđa donošenje 62 zakonodavne mjere, tj. novih zakona ili izmjene i dopune već postojećih zakona koji su podijeljeni prema kvartalima onom dinamikom kako je to navedeno u materijalima. Posebno valja još jednom istaknuti važnost pravovremenog preuzimanja pravne stečevine EU jer bi u protivnome RH bila izložena odgovoru Europske komisije i pokretanje postupaka pred sudom EU zbog povreda prava EU odnosno eventualnim novčanim kaznama. Isto tako naglašavam kako donošenjem ovog akta RH prije svega i u uvjetima predsjedanja Vijećem EU potvrđuje da je odgovorna i funkcionalna država članica koja zna pozicionirati svoje nacionalne interese pri kreiranju zajedničkih politika EU uz jasan cilj da dosljedna provedba ovih zakona ide u prvom redu na korist hrvatskih građana te im donese konkretnu korist i kvalitetnije uvjete u svakodnevnim životima. Slijedom navedenog Klub zastupnika HDZ-a podržat će usvajanje predmetnog plana. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Joško Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Pozdravljam državnu tajnicu i suradnicu. Klub SDP-a je redovito podržavao ovaj prijedlog zato jednostavno što je to naša obveza koja proističe iz članstva da moramo usklađivati hrvatsko zakonodavstvo s onim s čime smo se već suglasili u pregovorima u EU. No ovaj puta imamo jednu dvojbu i naša odluka da li ćemo podržati ili ne ovisit će ustvari od vašeg odgovora. Naime, mi smo u izbornoj godini, a ovaj plan sadrži zakonodavne aktivnosti u cijelom razdoblju ove godine, e sada kada Sabor bude raspušten i kada bude krenula predizborna kampanja, dakle Vlada će biti tehnička, ali Sabor neće biti u mogućnosti donositi više zakone. E sada da li ste predvidjeli taj moment u planu i ako jeste recite, mi molim vas kako će se to funkcionirati. Ja znam da mi u ovom trenutku ne znamo kad će biti parlamentarni izbori, ali oni će biti. E sad, mogu biti u 3. kvartalu, u 4. kvartalu, možda i prije toga. Ne znamo. Ali, ako planiramo i ako Sabor donosi ovakav plan, onda moramo ipak imati to u vidu jer ćemo donesti plan koji znamo da nećemo realizirati. Eto. Evo, to je jedna stvar na koju sam htio u ime Kluba SDP-a upozoriti i ustvari, kažem, o vašem odgovoru ovisit će naš glas o čemu ćemo mi još jedanput u klubu razgovarati. Druga stvar, koja me zanima, mi imamo cijeli niz onih postupaka, tzv. infringement procedures. Dakle u EU gdje smo se, hajmo reći ogriješili ili nas komisija smatra da kršimo pravnu stečevinu. Je li nam možete dati kratak presjek tih slučajeva da vidimo gdje točno sada stojimo, koji su to slučajevi u kojima Hrvatska od strane komisije ocjenjena da krši europsku pravnu stečevinu i koji je update u tim slučajevima, gdje točno mi stojimo? Da li Vlada ima kvalitetne argumente da to ospori ili je spremna ići onaj sljedeći korak, donošenja odluka o našem kršenju? Evo, ove dvije stvari. Hvala.
Hvala. Sljedeći, sad prelazimo na pojedinačnu raspravu pa će prvi biti poštovani zastupnik Saša Đujić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Pa ja želim naglasiti dvije stvari. Dakle prva stvar je da je dobro, iako je ovo tehničko pitanje i u biti jedan tehnički plan Vlade, bitno je da razgovaramo mi i o ovim temama da bi građanima približili važnost donošenja ovih zakona koji su ovdje navedeni u ovom planu i treba jasno reći da mi ove zakone i to ja znam nekad spomenuti kad donosimo ove tzv. europske zakone u ovom Visokom domu. Da ne donosimo ove zakone isključivo i samo zbog EU i zato što je to europska pravna stečevina nego da su oni na dobrobit svih naših građana i da je za Hrvatsku dobro da mi donosimo zakone koji su usklađeni sa europskom pravnom stečevinom. A druga stvar je ta da i ja imam ovu dilemu koju je rekao kolega Klisović, dakle mi sada ovdje donosimo plan donošenja zakona koji u, za 4 kvartala odnosno za cijelu ovu godinu i ne znam koliko je to okej donositi neki plan za koji bi se onda unaprijed znalo da se neće ostvariti. Ako idemo u raspuštanje Sabora koji neće funkcionirati pa onda ako znamo da iza toga idu pregovori oko sastavljanja Vlade, pa ako se sjetimo onih pregovora kada se Most pojavio koji su trajali mjesecima, može se dogoditi da mi do polovice iduće godine nemamo Vladu ni parlament konstituirani, onda kako će se onda donositi zakoni? To je jedno pitanje. Ili vi možda u Ministarstvu vanjskih poslova znate nešto što mi ne znamo jer znamo da po zakonu i po Ustavu se parlamentarni izbori moraju održati najkasnije 3 mjeseca od konstituiranja HS što znači da se izbori najkasnije mogu održati 14. siječnja 2021. g. pa možda vi govorite da ćemo mi tada imati s ovim prijedlogom plana koji zaključuje se 31.12. ove godine, znači možda će parlament funkcionirati do tada pa će moći donositi zakone. Evo, ne znam, to su neke dvojbe koje ja imam, ali to je druga stvar koja je meni važna. Mislim da je važno naglasiti da mi ove zakone prvenstveno donosimo dakle radi sebe i radi svojih građana, a ne zbog Europe koja nam to nameće i da naši građani bolje žive kada živimo pod tim europskim standardima. Evo, Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeća pojedinačna rasprava trebala je biti poštovanog zastupnika Gordana Marasa. Nema ga, gubi pravo na govor. I onda će zadnja pojedinačna rasprava biti poštovanog zastupnika Joška Klisovića, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Evo, drago mi je da samo SDP ima interes razgovarati o europskim pitanjima. Dakle, moja rasprava ova pojedinačna bit će vezana naravno uz europsku tematiku. Ali ja bih se želio referirati na nešto što smo čuli jučer i što pozdravljam i što bih molio da se stvarno i materijalizira odnosno da se dogodi. Dakle, kad smo pričali o budućnosti Europe, onda je predsjednik Vlade kazao da je spreman da se otvori rasprava u Odboru za europske poslove i za vanjsku politiku, da je spreman dovesti strane stručnjake da sam je spreman doći ili iz Ministarstva vanjskih poslova uputiti ljude da sudjeluju u našoj raspravi. E sad, ja ne bih volio da ta njegova ideja i uputa koju je dao ovdje ministarstvu jednostavno propadne kroz živi pijesak nego da stvarno ovaj puta na ovako važnom pitanju otvorimo raspravu i to jedanput nego da imamo jedan interaktivni proces političke rasprave o budućnosti Europe u Odboru za vanjsku politiku i za europske poslove u nekom zajedničkom formatu. Dinamika toga naravno da neće ovisiti samo o predsjednicima naših odbora jer oni mogu i sazvati, ali ako nitko ne dođe izvan odbora, to neće imati puno smisla. Bilo bi jako dobro ako možemo imati neki sastanak, ne mora cijeli odbor, samo predsjednik odbora je dovoljan u Ministarstvu vanjskih poslova, u Vladi da se napravi jedan tako hodogram sastanaka sa pojedinim sugovornicima koji bi došli ili iz inozemstva ili iz naše Vlade kako bi mogli stvarno imati po prvi puta stvaran input parlamenta, dakle i oporbe i vladajuće koalicije u ovako važnom pitanju. Zašto je to važno? Jučer sam to i objasnio. Zato što će sutra nakon izbora se možda i promijeniti Vlada, a onda bi bilo dobro da konsenzus koji postignemo oko budućnosti Europe i ta neka nova većina u Saboru i ta neka nova Vlada također, provodi, odnosno da se toga drži. To je nešto što je nacionalni interes, nešto što nadilazi jednu Vladu, jednu saborsku većinu, nešto što moramo imati minimum konsenzusa na političkoj sceni. Naravno da nije vezana direktno uz plan usklađivanja zakonodavstva, ali u širem smislu, naravno da će se i ta budućnost Europe morati rješavati kroz dokumente pa možda i kroz zakonodavne dokumente. Eto, pa samo molim dakle da se ova javno iznesena uputa premijera jučer doživi ozbiljno i da se stupi u kontakt sa predsjednicima odbora u Saboru, vanjske politike i europski poslovi kako bi u sljedećih nekoliko mjeseci mogli na tome zajednički raditi. Hvala.
Repliku ima poštovani zastupnik Đujić.
Hvala lijepo kolega Klisović. Podsjetili ste me kako je premijer jučer isticao kao jedan od prioriteta hrvatskog predsjedanja EU i projekte Zelene Europe i sada kada pričamo u duhu europskog zakonodavstva želim ovdje istaknut jedan problem, dakle RH uvozi rabljene automobile u pravilu iz zemalja zapadne Europe koji su npr. dizel automobili, one razine 5, dakle velikih, stara vozila i onečišćenja, dok recimo Njemačka i druge zemlje EU donose zakone u svojoj zemlji gdje zabranjuju uporabu tih automobila čak i u nekim velikim gradovima i sad umjesto da mi pratimo npr. ta zakonodavstva i standarde EU, šta mi radimo, mi u biti penaliziramo kroz visoke trošarine kupnju novih vozila u RH koja su puno skuplja nego u susjednim zemljama i potičemo uvoz i postajemo u biti smetlište za rabljena vozila iz zapadne Europe i šta mislite recimo o tome [[Upadica: Hvala]] da li bi tu trebali slijedit zakonodavstvo [[Upadica: Odgovor poštovanog…]] EU?
…zastupnika Klisovića.
Hvala lijepo. Ne samo zakonodavstvo, nego i prakse bi trebali slijediti razvijenih država EU, dakle da kao što ne želimo biti hot spot za migrante tako ne možemo i ne smijemo bit smetlište za stare automobile EU. Pa vidite i na kraju krajeva ovaj zagađeni zrak u Zagrebu, pa mislim dovest ćemo se današnjim odlukama upravo do takvih situacija gdje će okoliš u RH patiti. Dakle, zeleni plan za Europu nije samo za neke tamo daleke sjeverne i zapadne zemlje od RH, on je i za RH i tu stvarno moramo biti dosljedni, moramo se stvarno čvrsto ovaj i kao parlament i kao društvo i kao Vlada na kraju krajeva odrediti prema budućnosti, prema zelenoj budućnosti jel u suprotnom te budućnosti neće biti, a onda će nam biti teško i funkcionirati unutar EU jer ćemo se nekako doživljavati kao država na repu koja nije u stanju provoditi visoke ekološke standarde koji jesu skupi, ali na kraju krajeva zato i jesmo ovdje da osmislimo model kako ćemo to ipak provesti.
Hvala, a sada ću zamoliti u ime predlagatelja državnu tajnicu gđu. Andreu Metelko Zgombić da završno nešto kaže.
Evo zahvaljujem, hvala na ovim intervencijama i na postavljenim pitanjima, kad je riječ o dinamici usklađivanja zakonodavstva za 2020.g. sam prijedlog plana podijeljen je u 4 cjeline, dakle u 4 kvartala, pri čemu u prvom kvartalu predviđen je usvajanja 36 zakona, u drugom 5, u trećem 13, a u četvrtom 8 zakonskih prijedloga. Ono što je važno i potrebno jest da se ti zakoni usvoje tijekom iduće godine, postoje određeni još rokovi za donošenje pojedinih zakona tijekom ove godine, međutim sami parlamentarni izbori, prestanak rada HS ni na koji način ne bi trebao i neće utjecati na dinamiku donošenja, dakle nadležni resor i Vlada će, kako bi ostvarila ovaj plan koja je i sama sebi zacrtala, a koje ovdje podnosimo HS, će ili te zakone dati ili ranije nešto u sam postupak ili nakon ponovnog sazivanja Sabora kad se on uspostavi, tako da sami parlamentarni izbori ni na koji način ne bi smjeli utjecati na sposobnost RH, usklađivat se s ovim zakonodavstvom. Kad je riječ o postupcima povrede, evo možemo reći da u ovom trenutku nemamo nijedan postupak pred sudom EU, nego da su svi oni postupci predsudski postupci u kojem imamo određenu komunikaciju između Europske komisije i RH ne bi li se utvrdilo je li zaista postoji sumnja, osnovana sumnja za povredom pravne stečevine ili ne, u ovom trenutku sve skupa imamo 47 tih predsudskih komunikacija s Europskom komisijom, a od toga smo 96 prije toga smo već i zatvorili, dakle to je jedna živa komunikacija između Europske komisije i svake države članice. Ako bi se htjeli uspoređivat s drugim državama članicama možda dobar bi podatak bio da smo 2018.g. imali 14 takvih postupaka predsudskih s Europskom komisijom i da smo od, da smo najbolji odostraga, dakle da smo na, ja bih rekla na drugom mjestu po malom broju postupaka, konkretno Estonija je jedino nešto bolja koja je imala nekoliko postupaka manje, tako da mislim da za sada RH se jako dobro nosi sa svojom obvezom usklađivanja svojeg zakonodavstva s pravnom stečevinom i imamo namjeru tako i nastaviti. Dakle još jedanput, kad je riječ o sudskim postupcima, nemamo niti jedan, naravno ako ne računamo ovaj jedan koji nije pokrenula Europska komisija nego Slovenija protiv RH, ali taj postupak u postupku utvrđivanja nadležnosti smatramo zaista da nema riječ o povredi prava EU. Zahvaljujem.
Imamo repliku poštovanog zastupnika Klisovića.
Hvala lijepa potpredsjedniče HS. Hvala na objašnjenju, dakle ako sam dobro shvatio oko tajminga bitno je usvojiti u ovoj godini onog trena kada budemo znali kad su parlamentarni izbori rado ću učiniti da se to u načelu usvoji prije ili poslije kad se očekuje već konstituiranje novog Sabora. Dobro ako će resori biti stvarno u stanju tako brzo i fleksibilno reagirati, a što će se desit ako ne bude usvojeno, to prebacujemo u slijedeću godinu, onda i ne ide po planu, ali u stvari nismo u nekom velikom kršenju ničega i u principu sve ide kako treba, pretpostavljam. Što se tiče ovoga, povrede prava EU, dobro da RH nema puno tih povreda, da smo među boljima u EU, al bilo je tu i ozbiljnih slučajeva, uključujući recimo slučaj INA-e, pa je to ono što je zanimljivo u stvari vidit kako svi ti slučajevi trenutno stoje, neki od njih su bili raspravljani na Odboru za europske poslove prije više sad od godinu dana, al nikad nismo dobili [[Upadica: Hvala]] update na odboru oko stanja stvari.
Poštovana državna tajnica.
Pa kad je riječ konkretno o ovom postupku u odnosu na INA-u on je zaključen, dakle obustavljen postupak i nikakva povreda nije, nije utvrđena. Kažem, zaista imamo jako dobar … [[Govornik se ne razumije]] odnosno dosadašnji ovaj uspjeh u dokazivanju da zaista ne povrjeđujemo pravnu stečenu i mislim da bi to trebalo i tako i nastaviti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu, a o ovoj točci glasovat ćemo kad se steknu uvjeti iako u dvorani vidim svega 2 zastupnika SDP-a i 3 zastupnice HDZ-a ja ću svejedno podsjetiti na to da ćemo nastaviti sa radom sutra u 9 i 30. Prva točka bit će Prijedlog Zakona o Centru za posebno skrbništvo, prvo čitanje, P.U. broj 804, a naglašavam, podsjećam da će glasovanje biti u 13 i 30, a ne u 12 kao obično jer veći dio kolega ne nalazi ovaj izvan zemlje i dolazi tek negdje u 12 sati čini mi se, slijeće zrakoplov. Evo, želim vam ugodno poslijepodne. SJEDNICA PREKINUTA U 17,00 SATI.
Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2020. godinu. Predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2020. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 120 glasova za donesen navedeni plan.