Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. RH uspostavila je sustav upravljanja proizvodnjom, remontom i prometom naoružanja i vojne opreme Zakonom o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme koji je u ovom visokom domu donijet 2002. godine. Tim Zakonom uspostavljeno je upravljanje i nadzor nad vojnom industrijom kako za potrebe obrane, tako i za potrebe izvoza. Predloženim zakonom usklađuju se odredbe sada važećeg Zakona s odredbama direktive Europskog parlamenta i vijeća, kao i sa Zakonom o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i prometu naoružanja kojim su u pravni poredak RH prenesene također direktive EU. Zakonom o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i prometu oružja koji je donijet u lipnju 2017. godine u pravni poredak RH prenesene su direktive EU koje uređuju područje izgradnje, modernizacije, te uporabe kapaciteta za proizvodnju i remont naoružanja i vojne opreme. Stoga se ovaj predloženi Zakon usklađuje sa Zakonom o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i prometu oružja. Ulaskom RH u NATO u potpunosti je zaživjela primjena postupka kodifikacije naoružanja i vojne opreme u skladu sa ... [[Govornik se ne razumije.]] normama koje su usvojene kao hrvatske vojne norme. Korištenje tih normi obavezno je za sudionike postupka proizvodnje, remonta i prometa naoružanja i vojne opreme, te je stoga potrebna implementacija regulacije kodifikacije naoružanja i vojne opreme u zakonodavnom okviru što dosad nije bio slučaj, znači na jednak način predlaže se regulirati i osiguranije kvalitete i kontrole kvalitete naoružanja i vojne opreme. Prijedlogom ovog Zakona u odredbama vezanim za patente smanjuje se rok u kojem MORH odlučuje o tome je li povjerljivi izum od interesa za obranu sa 90 na 60 dana čime se ubrzava proces kreiranja novih i inovativnih proizvoda za potrebe obrane i tržišta. Važećim Zakonom o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme propisano je da se ugovor o nabavi naoružanja i vojne opreme s inozemnim dobavljačem ovisno o vrijednosti koja se nabavlja može sklopiti kao ofset program. Navedenu odredbu predlaže se brisati jer je u neskladu sa odredbama direktive Europskog parlamenta i vijeća. Kako imamo takve ugovore još na snazi u prijelaznoj odredbi ovoga Zakona predlaže se da se ugovori, da ugovori ostaju na snazi za razdoblje za koje su sklopljeni radi njihova ispunjenja. I predloženim Zakonom brišu se odredbe u vezi sa hladnim pogonom, budući da je sukladno pravilima EU o slobodnom tržištu kao i realnim okvirima proračuna bio neprovediv. I zaključno, cilj ovog Zakona je vođenje najviših standarda u proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme, pojednostavljenju njihova poslovanja, te jasan, definiran i primjenjiv sustav kodifikacije i osiguranje kvalitete i kontrole kvalitete naoružanja i vojne opreme. Poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora, predlažem da podržite ovaj Prijedlog Zakona. Hvala lijepa.
Hvala državnom tajniku. Imamo jednu repliku. Poštovani kolega… ... [[Upadica: ne čuje se.]] Onda imamo dvije replike. Nisam ga uočio perifernim vidom. Kolega Bunjac izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, evo s obzirom da ste predstavnik MORH-a, javnost zanima podatak naime, koliko košta ova vojna vježba Velebit-18 združena snaga, najveća vojna vježba u posljednje 3 godine u kojoj je sudjelovalo 5500 vojnika, a koju uporno ne želite izvijestiti javnost. Ja mislim da je proračun javni dokument, svi smo ga ovdje usvajali odnosno usvajamo ga krajem godine. Novac je od poreznih obveznika, pa mislim da takvu informaciju nema potrebe skrivati jer onda sve ovo što radite, ovi Zakoni koje donosite u Saboru u biti gube na vjerodostojnosti, a vjerodostojnost je upravo ono s čime se vi dičite, što ste stavili u naslov svoga izbornoga programa, pa eto, molim vas onda dokažite da ste vjerodostojni. Hvala lijepa.
Odgovor, državni tajnik. Izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče, hvala vam lijepa na pitanju. Danas u 13,00 sati načelnik Glavnog stožera ima konferenciju za tisak i bit će javnost upoznata sa svim detaljima vezano za troškove i realizaciju vježbe Velebit-18. Hvala lijepa.
Druga replika, poštovani kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine državni tajniče, ja sam htio pitati isto pitanje i nisam zadovoljan ovim odgovorom. Što to znači, on će nas izvijestiti? Vi ste ovdje došli u Hrvatski sabor, vjerojatno imate taj podatak, molim vas da nam kažete vi predstavljate državu imate svoj proračun, recite koliko je to koštalo da bi se premjer Plenković i ministar obrane Krstićević naslikali sa šljemovima i ministar prošetao u nekoj čudnoj uniformi, to vjerojatno, kako bi rekao, uniforma ministara obrane, neka smeđa u kojoj šeće okolo i postrojava vojsku. I kao što bi ministar obrane rekao, sigurnost, zajedništvo, vojska, sigurnost, jedinstvo, nacionalna sigurnost, sigurnost. Hvala lijepo.
Želite odgovoriti ili ne? Ne, ok. Idemo onda dalje, izvjestitelji odbora, želite li uzeti riječ? Ako ne, onda idemo na raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika HDZ-a poštovani kolega Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege zastupnici, pred nama je Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o proizvodnji remontu, prometu, naoružanja i vojne opreme. Kao posljednjih g. RH ostvaruje zavidne i značajne rezultate u proizvodnji, plasmanu, naoružanja, a interesi za naoružanje i vojnu opremu hrvatske proizvodnje kontinuirano raste. Hrvatska se može smatrati liderom u proizvodnji pješačkog naoružanja. Naši vojnici odlaze u mirovne misije, u potpunosti opremljeni naoružanjem i vojnom opremom hrvatske proizvodnje. RH je uspostavila sustav upravljanja proizvodnjom, remontom i prometom naoružanja i vojne opreme. Zakonom o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme, a zakon je u usklađen sa pravnom stečevinom EU. Usklađenjem sa europskim standardima jasno se vidi, da je tu upotrjebljeno 5 direktiva, jedna uredba, jedno zajedničko stajalište, kao i jedan zajednički propis za robe vojne namjene. Implementacijom pravne stečevine EU u nacionalno zakonodavstvo, došlo je do određenog dupliciranja postupaka nadzora proizvodnje, naoružanja i vojne opreme za potrebe izvoza na prvoj razini prilikom započinjanja proizvodnje i postupaka izvoza naoružavanja i vojne opreme. Ulaskom RH u NATO u potpunosti je zaživjela primjena postupaka kvalifikacije naoružavanja i vojne opreme, a cilj ovog zakona je uvođenje najviših standarda u proizvodnji, remontnu i prometu naoružavanja i vojne opreme kroz jasno definirani, općenito primjenjiv sustav kodifikacije te osiguranje kvalitete i kontrole kvalitete naoružavanja i vojne opreme. Ovim zakonom gospodarske subjekte koji imaju vojne i civilne te proizvode i remontne programe dvojine namjene oslobađa se od troškova provedbe mjera, osiguranja i zaštite, proizvodnje remonta i prometa neoružavanja i vojne opreme. Kada proizvodni remontni programi naoružavanja i vojne opreme nisu u uporabi. Predloženim zakonom, smanjuje se i rok u kojem ministarstvo obrane odlučuje o tome, je li povjerljivi izum od interesa za poslove obrane sa dosadašnjih 90 na 60 dana, s čime rasterećuje znanstveno istraživačka zajednica, ubrzava proces kreiranja novih, inovativnih proizvoda za potrebe obrane i tržišta. Dakako navedene izmjene u zakonodavnoj regulativi pridonijeti će smanjenju administrativnih barijera gospodarskih subjektima i znanstveno istraživačkih institucijama te pojednostavljenju poslovanja vezanoga za proizvodnju, remont i promet naoružanja kao i vojne opreme. Možemo samo još dodati da ovaj zakon sa svojim uskladbama, sa direktivama, uredbama i zajedničkim stajalištima, je i zakon kojim se još dodatno osnažuje kontrola kao i kodifikacija, ali možemo reći da 28 naših tvrtki hrvatskih koje su izvozom orijentirane u proizvodnji naoružanja i opreme, jasno doprinosi hrvatskom gospodarskom uspjehu da iako HS produkt nije uspio za 100 tisuća pušaka, uspio je sa pištoljima, koji imaju u sebi ugrađene čipove, a to je jedan sastavni dio kvalifikacije. Klub HDZ pozdravlja donošenje ovog zakona, koji je apsolutno u korist našim proizvođačima, opreme, naoružanja kao i remontu naoružanja i nadamo se da će im biti od bitne koristi. Hvala lijepo.
Idemo na Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana kolegica Vesna Pusić, izvolite.
Predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Ovaj zakon o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i dvojine opreme, u svojem uvodnom dijelu, navodi 2 razloga za donošenje, dakle, dva temeljna motiva za donošenje takvog zakona. Jedno je usklađivanje sa cijelim nizom direktiva i odluka EU na različitim razinama, dakle, europskih institucija i drugo je da ne kažem usklađivanje, ali svakako normiranje odnosa regulative u ovom zakonu sa regulativom u Zakonu o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i prometu oružja. Gledajući malo pobliže ovaj zakon, ja bi rekla da osnovna svrha ili namjena koja se postiže ovim zakonom nije nijedno ni drugo od ove dvije stvari koje su kao glavne navedene. Što se usklađivanja sa raznim direktivama EU tiče, a radi se o direktivama donesenim od 2008., između 2008. i 2014., dakle 10 do 4 godine od prije današnjeg vremena. Glavna stvar koja se tu spominje vezano na te direktive je ukidanje ograničenja količine izvoza oružja unutar država članica EU. Dakle jedan segment koji je pokriven, ali svrha i naglasak ovog zakona nije to, to je ja bih rekla jedan tehnički element u zakonu. Što se tiče pozivanja, a vrlo često se u samom zakonu i u obrazloženjima poziva na zakon o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja, to je inače zakon koji je donesen, odnosno objavljen 19.7. prošle godine i glavna, ja bih rekla ideja ovdje je neka vrsta smanjenja kontrole u tim poslovima proizvodnje i prometa, isključuje se Ministarstvo unutrašnjih poslova, međutim cijeli niz funkcija koji ovdje u ovom zakonu se navodi kao da neće više biti regulirane ovim zakonom o kojem danas raspravljamo, dakle Zakonu o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme, zato jer je reguliran u ovom drugom zakonu ne možete nać u tom drugom zakonu. Prema tome mislim da tu postoji neki nesrazmjer i da treba vodit računa o tome da se iz ovog zakona o kojem danas raspravljamo ne izbace neki kontrolni mehanizmi i jedan dio regulative koji onda ostaje visit u zraku jer zapravo nije ničim drugim pokriven. Ako čitate zakon vidjet ćete da je srž zakona, dakle ono što zakon defakto radi kao svoj temeljni posao je liberalizacija proizvodnje, remonta pa onda i prometa, ali ja bih rekla proizvodnja su tu u središtu pozornosti ovog zakona. Liberalizacija proizvodnje i remonta za različite privatne, pravne osobe i obrte koji će sa puno manje kontrole moći proizvoditi i baviti se popravkom, dakle remontom naoružanja za vojsku. I to mi u klubu Glasa i HSU-a smatramo zaista problematičnim i smatramo pitanjem koje zaslužuje da se malo pojasni i da se u ovom Saboru raspravi. Dakle ja sam malo pogledala po internetu, sjećajući se da je nekad postojao u Velikoj Gorici jedan tehnički zavod koji se bavio uglavnom vojnim zrakoplovima, zrakoplovno tehnički zavod koji je imao 890 i nešto zaposlenih, od toga 30ak su bila vojna lica, ali ostali su bili civili, ajmo reć da ih je pola bilo neke servisne čišćenje, šta ja znam, neke niskokvalificirani poslovi. To još uvijek bi ostavilo oko 400 ljudi koji su bili visoko stručni i visoko specijalizirani upravo za održavanje u ovom slučaju u zrakoplovstvu, ali održavanje vojne opreme. To je više-manje razjureno koliko ja znam, šta je s tim, gdje su ti ljudi, jesu oni ostavili neke druge ljude koje su obrazovali, prenijeli im nešto od tih znanja, da li neki ljudi unutar Hrvatske vojske postoje koji se kao inžinjeri, kao stručnjaci bave tim poslom? Smatram da je krajnje upitno, da ne kažem opasno, regulativa koja, odredba koju je kolega Đakić spomenuo koja kaže da obrtnici ili pravne osobe, dakle firme koje se bave remontom, održavanjem vojne ili proizvodnjom vojne opreme, ako su dvojne namjene, drugim riječima ako uz vojnu proizvode i neku drugu opremu koja nije za potrebe vojske, ne moraju imati nadzor kad rade tu drugu opremu. Sad zamislite isti ljudi u istom pogonu rade recimo dva mjeseca za vojsku, sljedeća dva mjeseca rade neke druge poslove koje mogu raditi bez ikakvog nadzora i uvida te vojske. Što se događa u tvornici u kojoj će za sljedeća 2 mjeseca se proizvoditi vojna oprema? Meni se to čini, da budem vrlo blaga, malo nonšalantno, da ne kažem prilično riskantnim u pogledu neke sigurnosti i stvari koje se tamo rade i eventualno novih tehnoloških izuma i eventualno uopće proizvodnje i naročito remonta vojne opreme. Dakle u tom pogledu tako ležerno odrediti tko može se baviti remontom i istovremeno osloboditi te koji se bave remontom vojne opreme bilo kakve kontrole u situacijama kada rade nešto drugo ali kako sam rekla u istom prostoru, isti ljudi na istim mašinama. Čini mi se de facto kao jedan način da se ovim zakonom pogoduje ljudima koji se žele ukrcati na poslove s vojskom. To su unosni poslovi, veliki poslovi. I u tom pogledu bi trebali malo više pojašnjenja i malo više garancije da bi ovaj zakon mogli podržati. Kao jedan od razloga za donošenje ovog zakona navodi se i smanjenje administrativnih barijera gospodarskim subjektima i znanstveno istraživačkim institucijama. Ljudi koji se bave popravkom oružja i proizvodnjom oružja nisu bilo koji gospodarski subjekti to su vrlo specijalizirani gospodarski subjekti i puno su bliži ili barem jednako su blisko pitanjima sigurnosti, pitanjima nacionalne sigurnosti, pitanjima i sigurnosti individualno da to ne izlazi van i neovlašteno se tim rukuje i s tim posluje kao i gospodarski subjekti. A ja bih rekla da je možda naglasak veći na ovoj sigurnosnoj strani. A što se tiče znanstveno-istraživačkog dijela, jasno je da u znanstveno istraživačkom dijelu taj nadzor i tajnost i patenata istraživanja i svega što se u tom pogledu radi je ključna. Dakle ako se u istom prostoru isti ljudi rade dva mjeseca nešto što je za vojsku i što je znanstveno istraživanje vezano za eventualno neke patente i inovacije u vojnoj opremi a poslije toga tu nema više nikakve kontrole jer se radi nešto drugo kao što je ovim zakonom određeno smatramo da je to zaista otvaranje prostora velikoj nesigurnosti, proizvoljnosti i de faceto mogućnosti da se poslovima proizvodnje i remonta vojne opreme, da se u te poslove ubaci cijeli niz ljudi koji po višim kriterijima sigurnosti ne bi tu mogli i ne bi bili u stanju funkcionirati ili u najmanju ruku ne bi bili u stanju proizvesti toliki profit koji mogu ako kontrole nema i ako se time ne moraju baviti. Prema tome, klub GLAS-a i HSU-a ako ostane samo na ovom bez vrlo detaljnih obrazloženja o čemu se tu točno radi a dojam koji se stiče bez obzira na sve citirane direktive je da se radi upravo u tome, da cijeli niz ljudi se može ubaciti u poslove s vojskom, neće podržati ovaj zakon. Ako dođe do nekih zaista prosvjetljavajući obrazloženja možemo razmisliti. Hvala vam lijepa.
Sada bih molio poštovanog kolegu Branimira Bunjca u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e da uzme riječ. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani predsjednici ministarstva. Mi danas govorimo o Zakonu o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme i o tome kako u to područje treba uvesti visoke standarde pa bih ja htio malo analizirati dosadašnje standarde koje smo imali po tom pitanju. S jedne strane vojna proizvodnja i remont i nabava trebali bi predstavljati stručno pitanje, međutim često se pokazuje da je ovo s jedne strane političko pitanje, da se u struku jako upliću, u političke strukture čak i u one izvan Hrvatske. Ali s druge strane da se ovdje upliću interesne skupine, obzirom da se sve ono što je vezano uz oružje vrti veliki novac a tamo gdje se vrti novac obično se onda u Hrvatskoj barem upliću lešinari svih vrsta. Postoje naime brojne indicije da se gotovo u svakom poslu koji je vezan uz MORH namiruju ne samo interesne skupine nego i zaposlenici MORH-a koji nelegalno dobivaju novac, beneficije i druge materijalne pogodnosti. O tome nam svjedoči cijeli niz dosadašnjih afera među kojima je najkrupnija ona o kupnji 5 i remontu 7 migova 21 u Ukrajini što je afera, što je najgore koja traje još uvijek. Hrvatska je 2013. godine naručila i 2015. kupila dakle tih 5 migova od ukrajinske državne tvrtke UKRS 5 Export a istoj tvrtki je dala 7 aviona na remont. Zastupnik Ukrajinaca u Hrvatskoj bila je tvrtka Aero Partner. Cijeli posao vrijedi oko 150 milijuna kuna od čega je otprilike polovica otpadala na kupnju aviona a druga polovica na remonte. Radilo se o strateškom poslu o kojem je ovisila obrana zračnog prostora RH. Rezultat ovoga posla je doslovce katastrofalan jer je namještaj za remont bio namješten, dobavljači su bili umiješani u korupciju, članovi natječajne komisije dobivali su novac i poklone a hrvatski MIG-ovi su došli nazad neispravni. A što se tiče kušnje, Hrvatska je plaćala više od milijun eura po avionu a realno je za svaki avion potrošeno 20% toga iznosa. U biti se uopće nije radilo o remontu nego se radilo o servisu aviona. 4 od 5 aviona koji su kupljeni u Hrvatskoj su doslovce dovučeni sa smetlišta u Bugarskoj gdje su bili rashodovani i pazite sad, na tim avionima su bili prekucani serijski brojevi što znači da su avioni bili znatno stariji nego je prikazano u dokumentima. Sve je to dokazano crno na bijelo. Što se tiče natječaja za remont, u samom natječaju su bili popisani dijelovi koji se moraju ugraditi u avion što je samo po sebi apsurd jer nitko ne zna unaprijed što treba napraviti na remontu ali stu ti dijelovi ujedno bili dijelovi koji su se nalazili na lageru ukrajinskog skladišta te tvrtke. Dijelovi koji su trebali i koji nisu trebali i što je najzanimljivije, dijelovi koji uopće nemaju veze sa MIG-om 21 nego recimo dijelovi MIG-a 29 i drugih aviona koje Hrvatska nema. Ne samo da je Ukrajina iskoristila ugovor sa RH da isprazni svoje skladište nego su čak i naknadno mijenjani ugovori natječaja pa je zamislite, u natječaju određeno da se avioni u Hrvatskoj trebaju u Hrvatsku dovesti kamioni a ne da moraju doletjeti kao što bi bilo logično i kao što je u natječaju pisano. Sam po sebi mislim da komentar nije potreban. Afera je buknula u javnosti i čak se i ministar Krstičević početkom ove godine ukrajinskom kolegi, ministru obrane da su ta 4 aviona prizemljena, da nemaju nikakvu funkciju i da uopće ne mogu letjeti pa je ministar obrane napravio nešto nevjerojatno, on je naime javno priznao da je to istina, da je remont napravljen kriminalno. I na tome se stalo. Ja bi sad pitao ovdje predstavnike ministarstva, koja je situacija sa ta 4 aviona i možemo li mi dobiti ili nove avione ili nova nazad? Na koncu konca, postoji podatak da se ministarstvo obrane nikada nije žalilo ukrajinskoj tvrtci a za i vidi da avioni ničemu ne služe. Da li ste se žalili, ako niste, zašto niste? O svemu ovomu, bila je obavještena SOA ali kao vojna-sigurnosna obavještajna agencija ali kao što znate, na čelu te agencije su bili lopovi što je pravomoćno dokazano, ni se trenutno nalaze u zatvoru. Tek naknadno, krajem 2016. g. DORH je optužio za korupciju 2 osobe u ovoj aferi i to jednog od predstavnika prodavatelja odnosno zastupnika prodavatelja tvrtke Aero partner i jednog brigadira HV-a jer je taj brigadir uzeo 10 000 eura mita. I tu je cijela priča stala. Nakon toga više nije optužen nitko. Znači optužene su dvije osobe kao da su recimo kupovali staroga Golfa na Njuškalu i da je sad neka sitna lova tu zatajena a ne da se radilo o nabavci strateškog naoružanja za RH temeljem čega mi danas nemamo zračnu obranu. Znači nešto nevjerojatno, znači 130 milijuna kuna je najmanje isparilo a mi sudimo 2 nebitne osobe, 2 kurira za 10 000 eura i sad pazite još poantu na kraju, suđenje je zatvoreno za javnost. Hrvatska i dalje ima kante u svojim skladištima, piloti su nam skoro poginuli zbog tih aviona i postavlja se pitanje čemu uopće služi onda te službe Ministarstva obrane, čemu služi ta SOA, čemu služe ovakvi zakoni, nekakvi visoki standardi ako nisu u stanju raščistiti kriminal vezan uz nabavku MIG-ova 21. Zamislite, čak je i Predsjednica Republike rekla da je ovo ne samo riječ i korupciji nego je riječ o veleizdaji. Nisu moje riječi, to je rekla Predsjednica Republike. Dakle, još jednom pitanje za predstavnike Ministarstva obrane, tko je odgovoran za to što Hrvatska nema zračnu obranu i hoće li se ovim zakonom koji ste vi ovdje donijeli sad to stanje promijeniti? A sve ste znali. Sve ste znali i mogli ste znati da ste htjeli još prije početka posla sa Ukrajincima jer je isti taj ukrajinski Spec export u Bosni radio remont helikoptera koju se vratili u jadnom stanju i čak su padali i tamo je isplivao dokument gdje su predstavnici Aero partnera, isti ti koji su s vama radili, dijelili predstavnicima bosanskog ministarstva obrane keš na ruke, na ruke. Od 8 do 25 000 eura su dobivali. Isto se dogodilo Makedoniji koja je radila remont kod iste tvrtke, isto su helikopteri pali, tamo su fala bogu, neki ljudi završili u zatvoru. Isto se dogodilo sa remontom angolskih helikoptera kod iste tvrtke u Ukrajini gdje su im helikopteri doslovce ukradeni. Znači oni su predali helikoptere i više ih nikad nisu vidjeli. Čak je ukrajinsko Državnoj odvjetništvo prošle godine napravilo nadzor u toj tvrtci i otkrilo cijeli niz kriminala, cijeli niz falsificiranih faktura, lažnih dokumenata, lažirane dokumentacije, znači ono skandal svih skandala. Hrvatska još uvijek po ovom pitaju nije raščistila stvar. Zbog čega smo mi uopće išli u poslove sa Ukrajincima? Da li zato što sve što se u Ukrajini radi podrazumijeva i mito, novac ispod stola? Zašto Hrvatska nema svoj vlastiti remontni zavod, mogla ga je dobiti kroz ove ugovore recimo možda sa Izraelom itd.? Da li samo zato što predsjednik Vlade je lobist Ukrajine što je bio još u vrijeme kad je bio briselski činovnik? Ima toga još. Zašto je Ministarstvo brane dalo remont 10 transportnih helikoptera, MIG 171, ruskom zrakoplovnom zavodu, posao vrijedan 207 milijuna kuna, tad se zna da je Rusija pod sankcijama i druga stvar, kada se zna da Rusija nije članica NATO saveza. Ja nemam ništa protiv. Nemam ništa protiv, dapače s Rusijom treba biti u dobrim odnosima, ali me zanima, da mi odgovorite na to pitanje, jer između ostalog je potvrđeno da zrakoplovni taj zavod u Čitiji i Rusiji, uopće nema valjani certifikat za remont. Oni nemaju uvjete da taj remont radi. Ono što je vrlo bitno također za naglasiti, da u svim tim poslovima sudjeluje tvrtka King ICT, tvrtka iz koje je ministar obrane Damir Krstićević došao na svoj položaj, gdje je bio predsjednik nadzornog odbora. Slučajno kao u toj tvrtki, direktor je Sandri Rebić iz istog mjesta iz kojeg je gospodin Krstićević i bivši voditelj kabineta ministra obrane, povlašteni dobavljač. Sada pazite, kada ministar obrane odlazi u Izrael, sklapa ugovor s Izraelcima, neposredno prije toga, par tjedana prije toga King ICT proširuje svoju djelatnost, pa će se ubuduće baviti proizvodnjom toplih napitaka i hrane, izradom web stranica, ali slučajno i remontom i proizvodnjom aviona. Znači evo, kuhati će kavu i odmah će remontirati avione, najednom, nova djela, jedno s drugim ide, ko voda s vatrom. O čemu se radi? Radi se o tome, da će Hrvatska kupiti 12 aviona za 500 milijuna dolara, ali ti avioni s obzirom da su jako stari, oko 35 g. na njima će se ubrzano morati raditi remont, servis, popravak, i tu će se još 500 milijuna dolara okrenuti, to je prilika, da eto, jedna povlaštena tvrtka, slučajno povezana s ministrom obrane, ostvari milijunske profite. Mogu li predstojnici Ministarstva obrane reći, zašto do dan danas taj ugovor sa o isporuci F16 aviona nije potpisan, ugovoreno je potpisano nije, aviona nema. Zašto? Da li vaše kolege iz NATO-a možda blokiraju potpis toga ugovora, jer im je jasno da ti avioni ništa ne valjaju, a s druge strane da im … [[Govornik se ne razumije.]] oko sukoba interesa. Naravno, radi se o tome, da u biti predstavnicima Vlade nisu toliko bitna savjetništva sa SAD-om nego prije svega mogućnost, ponavljam još jednom, da se nešto ušičari na vlastite račune i nije se smjelo uopće ulaziti u taj posao sa avionima, jer 16 prije nego što ste odgovorili na pitanja vezano uz MIG 21. Dok se to ne raščisti, nikakvi novi avioni se nisu smjeli … [[Govornik se ne razumije.]] a posebno se nisu smjeli u posao uključivati ista ta tvrtka airo partner, koja je bila glavna i odgovorna za aferu MIG 21. I o tome postoje dokumenti, ovdje su dokumenti. Tvrtka King ICT direktni je poslovni partner airo partnera koji je optužen za korupciju i mito aferi 21 i direktni poslovni partner izraelske tvrke, Izrael, airo space, industrija, koja je prodala avione Hrvatskoj. Imamo zatvoreni krug, ponavljam još jednom, izraelska tvrtka prodaje avione Hrvatskoj, direktni poslovni partner King ICT-a s kojega je došao ministar obrane i direktni poslovni partner airo partner koji je dakle, optužen i je sudjelovao u dodijeli novca u kešu dakle, mito, djelatnicima MORH-a kako u Hrvatskoj tako i u BIH. Ovi dokumenti gospodo draga, objavljeni su na Facebooku i bili su na njemu sat vremena, nakon toga su maknuli, bez obrazloženja. Pa si sada vi to zamislite, kakvi su to lobiji, kada su oni u stanju, ovo isposlovati, da se ovo obriše ne znam, negdje u New Yorku, Washingtonu i šta ja znam gdje je sjedište Facebooka, nisam toliko se informirao. I ovdje dakle, jasno piše ja ću vam sada to pokazati, ali ponavljam još jednom, tvrtka koja je prodala hrvatske avione, strateški je partner tvrtke King ICT i airo partnera. Ako ovo nije sukob interesa, ja ne znam što je. Prema tome, te priče da vi ćete sada podignuti neke visoke standarde, sa ovim zakonom, prije svega gospodo pometite u svojemu dvorištu, ove stare afere, odgovorite javnosti na ova pitanja, kao što ste rekli da ćete odgovoriti za vojnu vježbu Velebit 18 pa ćemo onda možda i glasati za ovaj zakon. Hvala lijepo.
Idemo dalje, sada je na redu Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista i kolega Miro Bulj. Izvolite.
Uvaženi predsjedniče. Uvaženi predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Ukidanjem čl. 10. i 14. postojećeg zakona, gasi se mogućnost opstanka dijela obrambene industrije, koja nije profitabilna u mirodovsko vrijeme, ali iznimno je bitna za sigurnost države u ratno vrijeme. Naime, svima nam je poznato da u mirnim vremenima dio vojne industrije ne radi i potpuno je bez posla. Dio takve industrije je od iznimnoga značaja za sigurnost države jer se u ratnim uvjetima posebice ako dođe do izloženosti … [[Govornik se ne razumije.]] ili sankcijama, što smo u Domovinskome ratu i osjetili na najgori mogući način. Zanemarivanje tog dijela industrije, koja nema razloga poslovati u miru, ali zbog toga ni održavati hladni pogon, jer ga država više neće subvencionirati. Dolazimo do situacije, da će mnogi proizvođači, nezamjenjive vojne opreme i naoružavanja jednostavno demontirati pogone, za ono što im trenutno nije rentabilno i na taj način će trajno izgubiti mogućnost ratne aktivacije u realno mogućem i potrebnom vremenu. Uzmimo primjer cetvornicu Đure Đakovića kao jednog od … [[Govornik se ne razumije.]] proizvođači naoružanja i vojne opreme. Hrvatska vojska trenutno ima oko 75 tenkova, M84 u verziji A4, A5. Ti tenkovi koje je proizvodio Đuro Đaković imaju određene komponente koje Đuro Đaković nema razloga trenutno proizvoditi ali u slučaju rata takva proizvodnja pojedinih, u ratu više upotrjebljavanih komponenti bi bila nužna za održavanje i borbenu upotrebu tih tenkova. Bez podrške za održavanje hladnog pogona dolazimo do situacije da bi ti tenkovi u slučaju rata možda postali bitno manje korisni jer bi njihovo održavanje i oporavci uslijed toga upotrebom bili vrlo upitni što znači da bi ti tenkovi bili nama u slučaju rata nekorisni. Hrvatska vojska se i dan danas suočava sa lošim upravljanjem pojedinih gospodarskih subjekata odnosno sa maćehinskim odnosom države prema tim pravnim subjektima koji su proizvodili naoružanje i vojnu opremu, niz poduzeća koji su stekli veliki renome, propali su zahvaljujući izostanku potpore od strane države za one koji ne znaju a uvjereni smo da u MORHU znaju. Spomenuti ćemo samo neke od poduzeća koje su bile oslonac obrane u Domovinskome ratu da bi kasnije uslijed loše i nekorektne politike državne tvrtke RH Alan i MORH-a bile gurnute u stečajeve, propast i uslijed toga slabljenje obrambene proizvodnje i kapaciteta. To su Novi SUIS , Imostroj Imotski, Arma itd., itd. koje su propale. Neki od tih tvrtki kao što su Novi SUIS proizvodile su neke od najnaprednijih jedinstvenih sustava u svijetu čija proizvodnja nikad više neće biti moguća jer se nitko nije pobrinuo uložiti ili očuvati hladni pogon. Pravdanje da se radilo o nesuglasju, o pravilima EU, o slobodnom tržištu te o neprovedivosti u realnom okviru državnoga proračuna su neistine, niti EU zabranjuje takva pravila niti je problem u postojanju sredstava i nepredvidljivosti već u pukom neradu nadležnih i nepostojanju volje za provjeru koju su to strateški bitni i hladni pogoni, u kojima se, iznosima bi se trebali i regulirati. Predlagatelj, ministarstvo obrane želi promijeniti članak i Vlade RH 17. postojećega zakona na način da ukloni obavezu izvješćivanja Vlade uvezenom i izvezenom naoružanju u vojnoj opremi. Ne samo da je to korak unatrag u transparentnosti i sprječavanju sve prisutne korupcije nego je ovo teški flagrantni primjer skrivanja ne samo od javnosti već i na vlastiti način trošenja milijarda kuna. Znači ovdje se i procedura i transparentnost krši promjenom članka 17. postojećeg zakona. Predlagač će se sada, vjerojatno ćete se vi sada braniti da su javne nabave transparentne i slično. Ali sjetimo se navedenih primjera remonta, javnoj nabavi remonta, migova koji su išli u borbenome letu, koji su u borbenom avionu ispravni otišli u Ukrajinu a vratili su se u dijelovima, u karivoli. Ali sjetimo se i nedavnih primjera polovnih, nedavno polovnih aviona R16, remonta MI17 i nabavke pancirki za MUP. Te nabavke koje su punile medijski prostor zbog netransparentnosti, neracionalnosti i sumnje u pogodovanja. Sada će se takvi slučajevi dobiti novu dimenziju, dimenziju zone sumraka jer ih javnost više neće vidjeti u obliku u kojemu ga je trebala vidjeti makar kada bi bila izvješća pred Vladom. Znači ovim zakonom će biti sve ... [[Govornik se ne razumije.]] transparentniji, neće biti kao do sada poštivana procedura. Predlagatelj predlaže brisanja offset mogućnosti i nastoji to prikriti pod krinkom slobodnog tržišta. Međutim, kako to već biva u nas to je pogrešno tumačenje. Već važeća tržišna pravila u naravi ne brane nikome transfere, tehnologije u RH temeljem Ugovora o Offsetu već to brani pod netransparentnim i nejednakim uvjetima. Upravo onako kako je to npr. netransparentno kod nabavci aviona F16 kojoj nabavci javnost još i ne zna sve detalje. A kako stvari stoje vjerojatno se neće ni saznati ako ne iscure podaci iz bivših tvrtki našeg ministra Krstičevića koji eto slučajno pa planiraju suradnju i u ovome poslu. Mijenjanje članka 22 i 23 postojećeg zakona i način kako je predloženo u prijedlogu zakona predstavlja korak unatrag i sigurnosti građana i u sigurnosti države. U članku 25. se predlaže da se sigurnost regulira na način da su proizvođači obavezni organizirati osiguranja kapaciteta od pristupa neovlaštenih osoba odgovarajućom fizičko tehničkom zaštitom tijekom radnog procesa povezanog proizvodnjom remonta i prometa naoružanja i vojne opreme a u skladu sa odredbama ovoga zakona i drugih zakona. Ovo ovako nejasno se definiraju, definiranje može dovesti do toga da netko shvati kako treba voditi računa o sigurnosti samo tijekom radnog vremena a poslije radnog vremena ne treba voditi sigurnost, ne treba brinuti o sigurnosti. Evo u ovoj raspravu koju sam dao, dao sam jedan niz primjedbi o važnosti naoružanja i vojne opreme industriji koju imamo u Hrvatskoj, koju smo zanemarili i koje su interesni lobiji ciljano uništili a trebali smo biti i spominjao sam tvrtke ponosni na ovo. Navedeni su i primjeri aviona koji su bili išli na remont u Ukrajinu koji su ispravniji otišli, nego što su se vratili. Nabavke koje se provode za avione i za drugo naoružanje, ali je velika šteta i to nam EU ne nalaže, niti nam bilo tko nalaže da mi ne možemo čuvati hladne pogone za ove naše naoružanje i opremu kao što su tenkove M84 koji bi u ratnim uvjetima bili bez ove industrijske grane u tim pogonima, koji bi bili trenutno sad u ... [[Govornik se ne razumije.]] , a u ratu bi bili nama potrebni jer ovi tenkovi bi bili neupotrebljivi u slučaju ugroze, tj. rat. Evo dao sam vam određene primjedbe u ime Mosta i očekujem da ćete iz ministarstva ozbiljno uvažiti ove primjedbe jer se ovdje radi o nacionalnoj sigurnosti, radi se o naoružanju i opremi, radi se o proizvodnji vrlo bitnih opreme i naoružanja i nadam se da ćete ovo prihvatiti i da ćete dati jasna obrazloženja o ovome što sam govorio. Hvala lijepa.
Sada je na redu klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Igor Dragovan, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege Klub zastupnika SDP-a će podržati ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona. Očekujemo da do drugog čitanja se ipak malo bolje razrade stvari što se tiče sigurnosti i načina remonta i svih onih stvari koje su tko, kako, pod kojim uvjetima će obavljati sve te poslove i to očekujemo da se napravi do drugog čitanja. Svaki zakon, pa i ovaj koji je ustvari više-manje tehnički usklađuje uredbe, postaje politički pa se priča o svemu pa ja neću pričati o tome što smo mi izgubili od vojne proizvodnje, pogotovo ne ono što smo izgubili u ... [[Govornik se ne razumije.]] Slavonskom Brodu zato postoje druga mjesta na kojima treba o tome govoriti. Evo malo to promijenite i onda ćemo to podržat. Hvala lijepo.
Sada je na redu pojedinačna rasprava. Prvi je poštovani kolega poštovani kolega Stričak, njega nema pa gubi pravo govora. Pa kolega Branimir Bunjac, isto ga nema, gubi pravo govora, ali tu je zato kolega Tomislav Žagar pa izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Nastojat ću u ovoj kratkoj raspravi se osvrnut na ono što smatram da je najbitnije sa aspekta kako gledam to kao zastupnik koji dolazi iz Slavonije, a i mislim da je to važno sa stajališta građana RH. Naime prvo pitanje koje svi možemo postaviti kad govorimo o ovom zakonu koji je iznimno važan, može li obrambena industrija biti nositelj gospodarskog razvoja RH, možemo li pitanja tako postaviti? Ako stavimo kontekst izgubljenog vremena, naravno ne sada plakajući nad onim što je prošlo jer to je, slažem se s kolegom Dragovanom možda i besmisleno sada, ali ako se vratimo 7 godina unatrag možda je tad bila prilika da kupnjom aviona tada kad su Šveđani nudili svoje avione, možda smo tada mogli spasit Uljanik, danas Uljanik propada. To je taj članak 21 o kojem se ovdje govori koji se briše i doista meni nije jasno zašto se briše, je li to stvarno pritisak EU, premda EU je zapravo zabranila indirektne ... [[Govornik se ne razumije.]] programe, a direktne ... [[Govornik se ne razumije.]] programe, oni nemaju ništa protiv ako se to dogovara, govorimo o remontu, održavanju pa čak i proizvodnji dijelova za nabavljenu vojnu opremu koja prelazi, mislim da je iznos bio 2 milijuna kuna. Sa stajališta gospodarskog razvoja to je iznimno bitna stvar i s tog stajališta meni nije jasno zašto se članak 21 briše. To je posebno zbog toga što građani RH postavljaju pitanja, često i mi zastupnici nemamo dovoljno informacija, osim kolegica i kolega koji su u nadležnom odboru koji imaju više informacija, a to nam prijeći članak 24 ovog zakona sa stajališta sigurnosti ... [[Govornik se ne razumije.]] to ne znam, to ne mogu reći, ali kad gledamo članak 24 onda je sve tajna, sve se može proglasiti tajnom i mi ne moramo dobiti informacije. Ovdje se sad spominje zadnja nabavka aviona, ona ne mora biti uopće sporna ako će omogućiti određeni gospodarski razvoj. Možda je ministar imao nespretne izjave kad je govorio da će to omogućiti ulaganja, zato sam spomenuo da dolazim iz Slavonije, ulaganja u navodnjavanje površina. Gledajte, mi smo, na mojoj županiji postoji takvo ulaganje izraelska tehnologija nam je to ponudila, međutim pitanje koliko su ti sustavi pogodni za Slavoniju, je li su oni skupi. Govorim sa načela kako ovaj zakon ima doista utjecaja na gospodarstvo. Svi oni gospodarski subjekti koji u ovom trenutku proizvode naoružanja, bilo za RH, bilo za izvoz su iznimno važni. A o tome se govorilo više puta i u ovoj sabornici, NATO savez pruža puno mogućnosti hrvatskim poduzećima da svoju robu, ne samo kad je u pitanju naoružanje, već općenito oprema od IT sektora preko svega da plasiraju NATO tržište to je regulirano certifikatima, koliko sam ja malo pratio, koji se izdaju pri ministarstvu i u tom smislu stojim oprečnog stava od kolegice Pusić koja je govorila u ime kluba trebali bi realizirati u tom djelu uvjete, to pozdravljam, ali na taj način da to bude zaista zamah gospodarstvu i u tom smislu vidim i ovaj zakon, dakle sa stajališta sigurnosti svakako, ali gospodarstvo vidim kao ključan popratni efekt ovakvog zakona. I s te strane ovaj zakon je iznimno bitan, usklađenje naravno sa uredbama ili zakonodavstvom, pravnom stečevinom EU treba pozdraviti jer tu nemamo drugih mogućnosti i zato je moje osnovno pitanje u ovoj raspravi je li doista brisanje članka 21 bilo nužno s obzirom da su onako ugovoreni praćeni određenim velom tajnosti a je li to znači onda da više neće biti u ugovorima tih odredbi koje će omogućiti barem ovo direktno ... [[Govornik se ne razumije.]] ili zapravo razvoj one industrije koja prati tu tehnologiju naprednu koja nam dolazi. Najljepša vam hvala.
Imamo jednu repliku, poštovani kolega Tuđman, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Žagar, vi ste dobro rekli da pitanje ove vojne industrije je pitanje zapravo prosperiteta odnosno gospodarstva, jedino ovdje u Hrvatskom saboru možemo čuti da vojnu industriju treba smjestiti u vojsku a ne dati u privatni sektor a pogotovo ove nove industrije koje se ovim ... [[Govornik se ne razumije.]] odnosno sa novom jednom tehnologijom koja dolazi da to trebamo implementirati na svaki mogući način. Ono što čega trebamo biti svjesni da ta granica tajnosti i čuvanja je naprosto danas izbrisana, u najvećoj mjeri uzmimo proizvodnju ovih pištolja odnosno ove opreme, tu je sve javnost, sve otvoreno, prema tome taj strah od privatnog sektora je naprosto besmislen.
Odgovor, izvolite.
Hvala. Uvaženi kolega Tuđman, dakle primjetno je da puno podataka više izlazi u javnost i da ajde da kažemo tako da možda i zbog nerazumijevanja jer su neke stvari koje s +u stručne, ljudima nisu do kraja dostupne pa zbog toga postoji strah da do kraja stvari nisu transparentne. Riječ je ovdje i o kad recimo govorimo o nabavci aviona, sigurno da je to tehnologija koja bi trebalo imati posebna, specifična znanja da bi se to moglo vrednovati ali dali ste mi mogućnost u odgovoru na replici da kažem još jednu implikaciju koju sam zaboravio spomenuti a to su tzv. robne rezerve. Evo recimo naši silosi u Slavoniji, oni se mogu napuniti sad dok je cijena recimo kukuruza niska, mogu se napuniti, država to može odraditi a onda kad cijena se postigne može je prodat. Na taj način čuvamo i sigurnost a i potičemo gospodarstvo u ovom slučaju.
Zahvaljujem. Pojedinačna rasprava, poštovani kolega Đakić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajnici. Pred nama je Zakon o proizvodnji i remonti u prometu naoružanja u kojem sam govorio u ime kluba i sad bi samo htio reći nešto o kvalifikaciji naoružanja i vojne opreme koja je definirana u ovim člancima zakona i taj postupak kvalifikacije se odnosi na kvalifikacijsku klauzulu naoružanja vojne opreme a provodi se u skladu sa ... [[Govornik se ne razumije.]] normom 4177 koja je usvojena kao hrvatska vojna norma. Mislim da postupak kvalifikacije koji se odnosi na identifikaciju i kvalifikaciju prema NATO sustavu kvalificiranja naoružanja i vojne opreme, provodi u skladu sa ... [[Govornik se ne razumije.]] normama 3150 i 3151 koje su usvojene kao hrvatske vojne norme. To je ono što jasno govori da proizvođači naoružanja vojne opreme su obavezni ministarstvu nadležnom za poslove obrane omogućiti pristup procesu proizvodnje tehnološkog dokumentaciji te osigurati uvjete za provedbu procesa kontrole kvalitete naravno uz čuvanje tajne industrijske koja da ne bi bilo industrijske špijunaže. Pravilnik o kvalifikaciji koji se odnosi na identifikaciju i kvalifikaciju prema NATO sustavu kvalifikacije te na implementaciju kvalifikacijske klauzule naoružavanja vojne opreme donosi ministar nadležan za poslove obrane i to je sasvim u redu ukoliko se radi o oružju koje koristi hrvatska policija, posebno oružje, onda bi trebao biti ministar policije. Nadalje, osiguranje kvalitete kontrole definirano je sa tehničkim podacima, sadržajem sredstava, pripadajućoj tehničkoj dokumentaciji, zahtjevu kakvoće, metode ispitivanje i provjere propisane značajke i kakvoće, kriterije za utvrđivanje u cilju kakvoće sredstava ili sustava naoružanja i vojne opreme. Mogu reći da slušajući kolege koji su se osvrnuli na nabavu i remont MIG-ova 27, ja sam u jednoj tematskoj sjednici koja se održala u Hrvatskom saboru zajedno sa predstavnicima ministarstva, jasno govorio o tome da se radi o kriminalnim radnjama koje su u konačnici za neke službenike ili namještenike u ministarstvu i dokazane. No, cijeli slučaj dok sada još nije bitno došao do kraja procesa i mislim da u tom grmu su veliki zečevi koji još nisu otkriveni, koji su ogromne novce pretvorili u narušenu sigurnost hrvatskoga neba i hrvatske obrane. Mislim da je sva energija koja je uložena kako bi se remontirali MIG-ovi sa ukrajinskom firmom propala, da je 5 aviona i sada prizemljeno i nije u funkciji, da ukoliko je točno da su brojevi šasija prekucavani, da su nabavljeni trupovi iz Jemena, iz većeg otkuda kao što je to bilo nam prezentirano, ja sam i na Odboru na z obranu pitao a i danas bi ponovio da taj slučaj se mora raskrinkati u cijelosti jer postoji tadašnji ministar obrane kao i predsjednik Vlade kao i svi oni akteri koji su u tim momentima potpisali ugovore. Oni avioni koji su trebali doletjeti u Hrvatsku, vratili su se u kamionima što u ugovorna nije forma ni norma. To također aludira na to da su sastavljani ovdje i da također nisu adekvatno opskrbljeni sa svim onim što je bilo precizirano u ugovornim formama. Kada govorimo o nabavci novih aviona i kompromitaciji sadašnjega potpredsjednika i ministra obrane, mogu reći da ono što smo vidjeli iz svih prezentacija govori o tome, da ne radi se o nikakvoj firmi koja bi sklapala ugovore nego Vlada RH sa Vladom Republike Izrael sklapa ugovore o nabavci aviona F16 barak i mislim da današnja kolegina prezentacija apsolutno nije točna sa aspekta pokazivanja ugovora koji apsolutno ne stoji. Mislim da su ciljali u krivu, ali u ovom pogledu nabavke i remonta MIG-ova su karte još uvijek otvorene, ne znam koliko to treba organima hrvatskog progona, vojnoj policiji, civilnoj policiji, kao i istražiteljima da otkriju a mislim da je sve zapravo jasno, da avioni ne lete, usluga nije izvršena, novci su potrošeni, učestali kvarovi na ostalim avionima, koji su remontirani, jasno govore o tome da su se ogromni propusti napravili. Vjerujemo da ovaj zakon, kao i proizvodnja, naoružavanja u RH kao i opreme će doprinesti duljenjem gospodarskom razvoju i napretku privatnih tvrtki koje su postigle zavidne rezultate na svjetskom tržištu, opremajući sa tisućama i milijunima kom pištolja u 5 verzija, američke i policijske i vojne snage, jednako tako i sa hrvatskim puškama koje su jasno, diljem svijeta prodane i ostvaren je ogromni dobitak. Digitalna uniforma, kaciga, puške, pištolji, sve su to hrvatski proizvodi zavidne kvalitete, koji su uspjeli se i bez ovih normi, othrvati na svjetskom tržištu, postići zavidne rezultate, no evo, vidimo da su sada u hrvatske pištolje Hrvatskog sabora produkta ugrađeni i čipovi refit čipovi, koji pod sigurnosnim snagama znatno olakšavaju posao ratifikacije, beskontakno prikupljanje i odašiljanje podataka. Ubacivanje toga, ubacivanje čipa u pištolje puno je zahtjevniji posao, s obzorom na to da se osjetljivi, a moraju funkcionirati u najtežim uvjetima eksploatacije i izdržati ekstremne udarce i temperature. Znači kvalifikacija i normiranje, te ovakva elektronski čip ugrađen u naše pištolje kao i u puške koje proizvodimo, kao i digitalna odora, jasno govore o normalnim standardima koji su postignuti u RH. Vjerujemo da ovih 28 tvrtki će uz kooperante koje koriste kao i uz daljnje inovatore i one koji su u Hrvatskoj učinili najviše iskoraka na, a najviše zbog toga što je Domovinski rat donio i potrebu za razvojem domaće industrije, vjerujemo da će u narednom periodu, kao što je to najavljeno a i pisano je o tome, i početi se proizvoditi i hrvatsko streljivo u RH, kako bi se osnažile kapaciteti i kako ne bi ovisili ni o BIH ni o Srbiji s njihovim streljivom. Vjerujemo da za to postoje i strateški partneri, kao u nabavci aviona, tako i u razvoju takove industrije, koja zasigurno iziskuje i potporu, ali i zavidnu tehnologiju koja je potrebno instalirati u RH, tako ostvariti i zaposlenje, a onda i profit iz svega toga. Pozdravljam ovaj zakon i ove norme koje su nove i vjerujemo da će ona doprinijeti daljnjem razvoju hrvatske vojne industrije u pogledu naoružanja i vojne opreme. Hvala lijepo.
Imamo jednu repliku poštovani kolega Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Đakić, na repliku me ponukala vaša rasprava oko remonta i ovih famoznih MIG-ova. U Gorici postoji, nekada je bio Zmaj, danas je … [[Govornik se ne razumije.]] nekad je to bio najjači remonti zavod za održavanje MIG-ova i helikoptera. Čak su imali i svoju bazu u Libiji. S obzirom da sam u ratu bio direktni pregovarač sa JNA oko toga, znam da najveći dio ljudstva je ostao, trebalo je samo od Rusa uzeti softwere iskreno govoreći nikada mi nije jasno zašto je ZTZ doživio sudbinu koju je doživio. Ja i dalje tvrdim da on ima i ljudske i tehničke potencijale da bude bar na tragu onoga što je nekad bio, pa i u budućem novim avionima u zrakoplovstvu … [[Govornik se ne razumije.]] RH, jer naprosto, ono što najviše vrijedi, to je znanje, to je čovjek, to ZTZ ima, i mislim da ga naprosto samo treba preusmjeriti u nešto drugo.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Šuker, dobro ste utvrdili da pitanje svih pitanja je zašto se nije dalje razvijalo ZTZ zašto su zaštitne snage ostajale bez potpore, bez daljnjih educiranih ljudi, kao i kapaciteta koje su bili tamo u Velikoj Gorici, koje bi služili i remontu ali i opremanju naših dotrajalih MIG-ova, ne bi trebali angažirati ukrajinski zavod niti tvrtku, kao niti imati danas određene sporove oko ovih MIG-ova 21 koji u većini ne lete. Ne lete zato što nisu dobro remontirani, ne lete zato što ugovorne forme nisu ispoštivane, ne lete, zato što neodgovornost ministra obrane u to vrijeme, kao i predsjednika Vlade su bili tako niski, da nisu zapravo htjeli ni kontrolirati ili su sa namjerom propustili kontrolirati dostignuća ali i razvoj ZTZ-a koji zapravo je skoro ugašen.
Hvala. Poštovani kolega Culej, izvolite, pojedinačna rasprava.
Poštovani predsjedniče, ja ću progovoriti o namjenskoj proizvodnji u kojoj sam radio prije Domovinskoga rata, dakle, mogu reći da sam jedan od rijetkih ovdje koji je radio na takovim poslovima posebno kada se radilo o jednom od najvažniji proizvoda namjenske industrije a radi se o tenku M84. U pogonima Đure Đakovića specijalnih vozila u Slavonskom Brodu proizvodio se tenk M84. U to vrijeme, bivša Jugoslavija na tome poslu imala je 1500 kooperanata koji su svi svoje pozicije slali u Đuru Đakovića gdje je bila završna montaža, ispitivanje tih istih tenkova kao i servisiranje pod nazivom „profilaktika“. U tom poduzeću Đure Đakovića specijalna vozila, niz inženjera, radnika osposobljenih i obučenih za najsuvremeniji proizvod koji je imao svoje tržište u Kuvajtu gdje su se ti tenkovi isporučivali redovno pa čak i u vrijeme Domovinskoga rata kada su nama bili najpotrebniji. Govoriti o Đuri Đakoviću posebno specijalnim vozilima koji su imali i strateške ciljeve kroz usavršavanje tog istog tenka pa je bio planiran i ... [[Govornik se ne razumije.]] sa raznim i novim inovacijama koje bi isto našao svoje mjesto u tržištu a i u hrvatskoj obrani. Međutim to sve kada pogledamo polako pada u vodu, pada u neki zaborav, kažemo propada. Ratovi se ne vode samo tenkovima i brodovima, ratovi se vode i infrastrukturom i energentima koji su potrebni da bi se takva sredstva očuvala i proizvodila. Kada nam nestane Uljanik, brodogradilišta, mi tada nećemo imati temelj za infrastrukturu, tko će praviti platforme, tko će praviti cjevovode? Tko će biti servis za energente? Kada bude i Đuro Đaković koji moguće slijedi istim putem kao i brodogradilišta Uljanik i ostali, bude li i on tako završio, isto tako nestat će i ono što se zove Holding Đure Đakovića specijalna vozila. Nestat će vagona, nestat će cisterni koje se tamo proizvode za prijevoz tih istih energenata, nestat će plinovoda a na kraju nestat će i servisa i onih zadnjih koji još uvijek imaju znanje a koje su davno stekli i koji su usavršavali na nikad završenim ... [[Govornik se ne razumije.]] Ja ne mogu da ne završim još jednom a da ne pročitam ono što se kod nas radi i što nije dobro, što se istražuje 100 g., valjda dok i zadnji svjedok ne umre. Znači vijesti hrt.hr Mesić i Jerković primili mito. 16. 02. 2015., prije 3 g. sud u finskom gradu jednoglasno je odlučio, Patrijini menadžeri davali su mito hrvatskim dužnosnicima, riječ je o podmićivanju pa i prodaji oklopnih vozila našoj zemlji 2007. g. Mi kupujemo oklopnjake a sami smo proizvodili najsuvremeniji tenk. Izvršni potpredsjednik Partia ... [[Govornik se ne razumije.]] i predstavnik Patrije za Hrvatsku ... [[Govornik se ne razumije.]] krivi su za podmićivanje hrvatskih dužnosnika tijekom sklapanja ugovora vrijednog 112 milijuna eura. Sa tvrtkom Đurom Đaković 2007 g., dobili su po godinu i 8 mj. zatvora uvjetno uz globu od gotovo 300 000 eura a doktor prodaje ... [[Govornik se ne razumije.]] oslobođen je optužbi. Prema optužnici Patrijini su menadžeri preko posrednika Hansa Wolfganga Riedla i Waltera Wolfa dobili oko 1,6 milijuna eura kojima su podmitili tadašnjeg hrvatskog predsjednika Stjepana Mesića te direktora tvornice Đuro Đaković, Bartol Jerkovića. Opisuje se i susret Waltera Wolfa sa Mesićem i bivšim premijerom Franjo Gregurićem nakon kojega je menadžere Patrije obavijestio da je njihova potpora osigurana. Te je optužbe Stjepan Mesić više puta opovrgnuo. Presuda još ne pravomoćna. Možemo mi stvarati, obnavljati, ulagati, dok god postoje ovakvi koje sam pročitao, ne vrijedi nam ništa. Možemo imati i avione i tenkove ako nećemo imati one koji će pravilno i u interesu ove države s njima rukovoditi. Možemo mi predviđati ali ne znamo kako će to sve završiti. Dok god se ovakvi postupci ne objelodane kako treba i svakoga dana u svim medijima prozivaju, dok god bude nama bitno tko je s kime, gdje i kako i kada, ovo će stajati u nekoj ladici dok i zadnji svjedok ne umre kao što je umro i zadnji svjedok ubistva mojega brata u Borovu Selu. Naime preminuo je od karcinoma. E toliko o ulaganjima u vojnu industriju i potrebu svega.
Sada će se u ime predlagatelja završno obratiti poštovani državni tajnik Zdravko Jakop, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Evo pozorno smo slušali raspravu i određene prijedloge, primjedbe koje ćemo raščlaniti i sukladno tome ugraditi za tekst za drugo čitanje ali evo dozvolite mi samo kratko da se osvrnem na određena pitanja. Što se tiče sigurnosti, ona svakako nije reducirana prijedlogom ovog zakona, dapače, intencija je u tom dijelu bila da se pomogne onima koji, između ostalog rade i vojnu industriju. A to znači da za vrijeme procesa apsolutno moraju zadovoljiti sve kriterije. A kad smo govorili o podizanju kvalitete i sigurnosti, ona, evo kao što je rekao uvaženi zastupnik, kroz kodifikaciju i sustav kontrole koji je sad sastavni dio prijedloga Zakona se podiže još na višu razinu. Također, što se tiče sigurnosti i kontrole kvalitete, usvajanjem ovakvog Prijedloga Zakona daje se mogućnost da naši kontrolori u okviru NATO-a rade za zemlje NATO-a i da im to bude priznato, a istovremeno da mi u slučaju potrebe možemo angažirati bilo koju kontrolu kvalitete NATO predstavnika. Sve to ukoliko se ne bi poštivalo, između ostalog, definirano je i kaznenim odredbama za neovlašteno korištenje kapaciteta ili puštanje da li u pogon ili proizvodnju naoružanja i vojne opreme ili remonta. Što se tiče kontrole, hrvatske kontrole i zračne obrane, budite sigurni da smo to u stanju radit uvijek, danas, 24 puta sedam. A što se tiče neposredno MIG-ova, taj postupak je u tijeku i ja se nadam također da će u konačnici dati rezultate. Kada je bilo ovdje spomenuto Mi-171 ... [[Govornik se ne razumije.]] i remont tih letjelica, ja samo želim reći da se taj remont radi u ZTC-u i gospođa zastupnica kada je spominjala ZTZ je ovdje bilo rečeno i Zmaj, nekad se i tako zvao. Znači, MORH maksimalno sukladno mogućnostima i kapacitetima koje sad ima ZTC, daje potporu ZTC-u kroz mogućnost da rade poslove za koje su osposobljeni. Svakako, na dnevnoj razini razmišljamo, surađujemo i dajemo potporu da bi se ti kapaciteti i te sposobnosti digle na još veću razinu. Bio je spomenut i ... [[Govornik se ne razumije.]] Koliko ja znam da je Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa donijelo tu svoju odluku takvu kakvu je donijelo i ja mislim da bi ju trebali poštivati, a ona je govorila, ako se ja dobro sjećam o tome da nije ta tvrtka sudjelovala u tom procesu. Što se tiče hladnog pogona, on dosad uopće nije bio implementiran. Da li bi on trebao biti ili ne bi trebao, ovako ili onako, ali on nije kao takav bio implementiran i sukladno postojećim stavkama u proračunu on praktički nije predviđen za to. To je jedan od razloga što on nije našao mjesto u novom Prijedloga Zakona. Što se tiče izvješćivanja, izvješćivanje ide po drugom zakonu, Zakonu o prometu naoružanja vojne opreme, tako da nije izbjegnuto izvješćivanje prema Vladi, samo se radi, zato i je ovaj Zakon, između ostalog, zbog usklađivanja više normi i principa. Tako da evo, to će biti rađeno u sklopu Zakona o prometu robe vojne namjene. Kad govorimo o ugovaranju F-16, taj postupak je sigurno transparentan. Više puta se o njemu raspravljalo, između ostalog i u odborima ovog doma i u ovom domu, tako da to je vrlo kompleksan proces koji je također u tijeku i ja se nadam da sukladno planiranim rokovima i vremenima, a u suradnji ... [[Govornik se ne razumije.]] ili vlada-vlada da ćemo doći do povećanja sposobnosti obrambenih i zračnog prostora. Kad govorimo o sigurnosti, ona je nedjeljiva i mislim da ne bi bilo dobro da se ona dijeli vezano za vrijeme kada se govori o proizvodnji, remontu naoružanja i vojne opreme jer za proizvodnju određenih stvari morate imati određene standarde. Ali ako netko radi, a kad nema ugovora nakon 3 mjeseca ili 6 mjeseci, mi smo htjeli samo omogućiti toj tvrtci da radi nešto drugo. I onda je uobičajeno da za to vrijeme oni ne trebaju poštivati te standarde jer možda rade neke elemente ili komponente za nekog drugog dobavljača. Tako da nismo govorili ovdje o reduciranju sigurnosti. Govorim sigurnost je nedjeljiva i ... [[Govornik se ne razumije.]] dali ili razmišljali da trebamo tvrtkama dati mogućnost da rade sa svojim kapacitetima tijekom cijele godine, ne samo kada ima određeni ugovor vezano za proizvodnju, promet ili remont naoružanja vojne opreme. Već sam u uvodnom dijelu rekao da kad govorimo o kodifikaciji, da je tu bila između ostalog i intencija međunarodne suradnje, budući da smo punopravna članica NATO-a da i u tom segmentu možemo razmijeniti ta iskustva, znanje i sposobnosti, kako bi između ostalog i reducirali troškove. Kad govorimo o setu, on je po određenim prijedlozima direktan zabranjen, ali to ne sprečava industrijsku suradnju. Tako da i kad govorimo o najnovijim pregovorima, industrijska suradnja je uključena. Isto tako sam rekao da je ZTC tvrtka s kojom mi radimo na dnevnoj razini i pokušavamo maksimalo doprinijeti da bi ona poslovala što je moguće bolje, a isto to vrijedi ne znači samo za ZTC, nego i za Đuro Đaković koji je ovdje bio spomenut, tako da evo, remont tenkova mi ne radimo nigdje drugdje nego radimo u Đuro Đakoviću. Isto to radimo i sa borbenim oklopnim vozilima jer oni to i proizvode. A netko je ovdje spomenuo 171Š, rekli smo da to radimo u ZTC-u a normalno sa onim tko je prošao u natječaju. A taj koji je prošao u natječaju je bila Rusija, a oni su i proizvođači helikoptera. Tako da nije tu nešto što je neuobičajeno. Evo, još jedanput ja vam se zahvaljujem u ime predlagača na svim vašim primjedbama, sugestijama. Raščlanit ćemo ih i ja vjerujem da će taj Zakon doprinijeti još više snaženju naše vojne industrije, a isto tako podizanju razine kvalitete i sigurnosti. Hvala vam lijepa.
Imamo 4 replike. Prvi je na redu poštovani kolega Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine državni tajniče, ja se naprosto moram osvrnuti na ZTC ili Zmaj ili ZTZ, kako se nekad zvao. Iz jednostavnog razloga, vi to u MORH-u najbolje znate šta je taj centar prošao, kakve konceptualne sukobe itd. i mislim da upravo zbog toga je on na razini na kojoj je. I možda je ovaj Zakon upravo prilika da ta i dobra i loša iskustva iz prošlosti, taj centar dok postoje ljudski potencijali. I druga stvar, veleučilište u Velikoj Gorici jedino je veleučilište koje ima smjer za održavanje zrakoplova. A to je sve naša priča koja je osmišljena kad se otvaralo to veleučilište. Prema tome, to je potencijal koji postoji i naprosto ga se ne smije zanemariti u ovom trenutku. Isto kad se već govori o Patriji, borbenom oklopnom vozilu, imate i onaj ofset koji je potpisan kad kupovalo to borbeno vozilo i mislim da je taj potencijal Đure Đakovića tu loše iskorišten, ali ne toliko zbog mikro nego zbog makro političkih događanja koja su se događala i koja su naprosto neke procese zaustavila.
Hoćete odgovoriti?
Hvala vam lijepa na vašoj konstataciji. Ja sam i rekao, znači i ove poslove remonta pokušali smo maksimalno iskoristiti kapacitete ZTC-a. Nama je žao da oni nisu bili sposobni sami napraviti taj posao, ali evo, koliko mi imamo informaciju, on ide dobro, a to između ostalog daje mogućnosti da oni dobe na vremenu i da u suradnji sa veleučilištem dođu do nove snage, a to su ljudi jer bez ljudi nema razvoja i da ovoga se proba stabilizirati situacija i onda razvijati u pozitivnom smjeru. Hvala vam lijepa.
Druga replika, poštovani kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi tajniče. Ponovit ću. Ukidanjem čl. 10. do 14. postojećeg Zakona gasi se mogućnost opstanka dijela obrambene industrije koja nije profitabilna u mirnodopsko vrijeme. Ali iznimno je bitna za sigurnost države u ratno vrijeme, što znači da ćete, primjerice sam rekao da ... [[Govornik se ne razumije.]] tenkova M-84 u slučaju rata ako se ugasi ratni ovaj, rata, ugroze, ako se ugasi dio šta će ovaj, proizvodnje koja je vrlo bitna za obnovu tenkova jer nije profitabilan, a vi ovim zakonom ga gasite. Jednostavno u ratu ti tenkovi će biti neupotrebljivi. Znači, vi ste ovdje sami sebe demantirali jer ovim člancima gasite od 10 do 14, gasi se mogućnost ostanka dijela obrambene industrije koja nije profitabilna.
Hvala.
Poštovani uvaženi zastupniče, taj dio problematike je reguliran Zakonom o eksplozivnim tvarima, a ovaj Zakona ili Prijedlog izmjene i dopune Zakona ni jednim dijelom ne otežava rad tvrtki koje se bave proizvodnjom, remontom naoružanja i vojne opreme. Dapače, daje im mogućnost razvoja.
Sada je na redu poštovani kolega Ostojić, izvolite.
Poštovani državni tajniče, ja bih se više okrenuo ovome dijelu proizvodnje opreme koja bi trebala biti u sastavu robnih zaliha. Vi ćete mi možda odgovoriti sada da to nije predmet ovog Zakona itd., ali ja bih želio ukazati na jednu stvar, a to je da naše društvo ukoliko težimo sigurnosti, u svakom slučaju bi trebalo poticati onaj dio da na zalihama imamo nešto čega sad u ovom trenutku zaista nema. Prije sam ja govorio o gas-maskama, o zaštitnoj opremi u slučaju incidenta koji se ne mora kod nas dogoditi, ne želim nikog plašit, ali je istina slijedeća, a to je da takve stvari bi trebalo stimulirati i poticat kod nas u RH. Mi smo došli do situacije da u slučaju većeg incidenta itd. možemo primijetiti da tek onda reagiramo sa određenim nabavkama, stoga stimuliranje upravo takve vrste, a sad ću reći mirnodopske opreme, trebalo bi biti u tvrtkama i to stimulirati. Samo sugestija, mislim da nije bila nikakva loša namjera.
Hvala. Želite odgovoriti?
Hvala vam lijepa na vašoj sugestiji. Kao što ste vidjeli i mogli vidjeti, mi pokušavamo podići i u tom dijelu razinu sigurnosti i proširiti ju i kroz sustav pričuve itd. Ona se tiče između ostalog i tog civilne komponente. Suradnja sa državnim upravama i sa MUP-om ja se nadam da ćemo imati pozitivne rezultate. Hvala vam lijepa.
I zadnja replika. Poštovani kolega Žagar.
Hvala. Uvaženi državni tajniče, saamo da malo zbog javnosti, čisto onako kako to shvaćamo jednostavnim rječnikom. Ofset je zapravo legalni mito. Oni koji imaju proizvođače koji prodaju robu onima koji su slabijeg ekonomskog stanja, a RH sigurno nema novca za bacanje. I ako prodaje skupe avione, onda kaže, kupite od nas avione, a kroz ofset ćemo vam ponuditi i razvoj vaše tehnologije, zapošljavanje vaših resursa, to govorim o direktnom ofsetu, a indirektni ofset, recimo Šveđani su rekli ako uzmete naše avione Grippen, vaš Uljanik će imati 4 broda vrijednosti 100 miliona eura. To su stvari o kojima govorimo i zato mi nije jasno zašto se briše taj čl. 21. premda je dosad u Zakonu je pisalo može se u ugovoru definirati. Možda on nije jer i kod nabavke sad, zadnje nabavke aviona mi zapravo ne znamo šta su detalji tog ugovora jer on tajna i postoji li uopće u tom ugovoru nešto što će imati posljedice onda na razvoj gospodarstva RH.
Odgovor, izvolite.
Pa ja se nadam da sam već jednim dijelom prije odgovorio. Znači, govorimo o direktivama sa kojima se usklađuje taj Zakon, ali ... [[Govornik se ne razumije.]] industrijska suradnja, namjerno sam rekao engleski naziv radi toga jer se on kao takav uvažio u recimo ugovaranjima nakon donošenja uredbe gdje ofset kao takav se više u EU ne smije i ne može koristiti, ali to nitko vam ne zabranjuje međusobnu suradnju. Ona je između partnera dobrodošla i uvijek postoji, treba ju ispregovarati što je moguće bolje, ta industrijska suradnja i budite sigurni da će biti ona element ugovaranja koji je u tijeku.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme, prvo čitanje, P.Z. br. 444. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 86 za, 3 suzdržana i 5 glasova protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Poštovani, predmetnim konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima predlaže se izmjene dopuna postojeće odredbe ograničenje autorskih prava za potrebu osoba s invaliditetom sa ciljem olakšavanja prilagodbe tiskanih dijela i drugih sadržaja zaštićeni autorskim i srodnim pravima u formate prilagođene potrebama slijepih osoba, osoba s oštećenjem vida ili drugim poteškoćama zbog kojih se ne mogu služiti tiskom. Ovim konačnim prijedlogom zakona u zakonodavstvu RH usklađuje se s odgovarajuće europskim pravnom stečevinom te sa međunarodnim ugovorom uspostavljen 2013. godine pod okriljem svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo, tzv. Marakeškim ugovorom. Naime za potrebe pristupanja EU i njenih članica Marakeški ugovor EU je 2017. godine donijela direktivu 2017 1564 o određenim dopuštenim upotrebama određenih dijela i drugih dijela predmeta zaštite koji su zaštićeni autorskim pravom i srodnim pravima u korist osoba koje su slijepe, koje imaju oštećenje vida ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanih materijala ili izmjeni direktive 2011 29 o usklađivanju određeni aspekt autorskih i srodnih prava u informacijskom društvu koje obvezuje države članice da donesu odgovarajuće propise radi usklađivanja sa ovom direktivom do 11.listopada 2018. godine. Te je stoga potrebno donijeti odgovarajuće izmjene i dopune zakona o autorskom pravu i srodnim pravima. Direktiva 2017 1564 je usvojena i uz uvažavanje obveza koje proizlaze iz konvencije Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom prema kojoj se osobama s invaliditetom jamči pravo pristupa informacijama i obrazovanju te pravo sudjelovanju u kulturnom, gospodarskom i društvenom životu na jednakoj osnovi kao i drugim osobama. Naime slijepe osobe, osobe s oštećenjem vida ili sa drugim poteškoćama zbog kojih se ne mogu služiti tiskom suočavaju se u procesu obrazovanja i u svakodnevnom životu sa značajnim preprekama u pristupu knjigama i drugom tiskanom materijalu. Slijedom toga ukazuje se poduzeti mjere u cilju povećanja dostupnosti knjiga i drugog tiska materijala u posebnim formatima prilagođenim za potrebe navedenih korisnika, npr. Braillovo pismo, zvučne knjige i slično. Knjige i drugi tiskani materijali u pravilu sadrže autorska djela i druge sadržaje zaštićene autorskim pravom ili srodnim pravima za čiju preradu i stavljanje na raspolaganje korisnici u pravilu potrebno prethodno ushoditi suglasnosti nositelja prava. Postojećim zakonskim okvirom već se predviđaju određene iznimke i ograničenja autorskog i srodnih prava u korist osoba sa invaliditetom, a predloženim izmjenama i dopunama uspostavit će se detaljnija i jasnija i sveobuhvatnija pravila primjene ove iznimke za predmetnu kategoriju korisnika koja je definirana tako da uključuje i osobe sa poteškoćama koje ne predstavljaju invaliditet u užem smislu. Donošenjem predloženog zakona ovlašteni subjekti pod jasno propisanim uvjetima moći će prilagođavati i učiniti pristupačnim navedenim kategorijama korisnika ovakva djela bez potrebe prethodnog ishođenja dopuštenja nositelj autorskog i srodnih prava i bez obveze plaćanja odgovarajuće naknade. Sukladno predmetu konačnom prijedlogu izmjene i dopuna zakona o autorskom pravu i srodnim pravima uređuju se definicije osnovnih pojmova vezanih uz korištenje predmeta zaštite u okviru ove iznimke. Izrade pribavljanja korištenja ... [[Govornik se ne razumije.]] u tržište EU prema pravilima iznimke, obavezu ovlaštenih subjekata vezano uz korištenje ove iznimke, obaveza poštivanja propisa o zaštiti osobnih podataka te transparentnost i razmjene informacija između ovlaštenih subjekata i državnog zavoda za intelektualno vlasništvo, kod nadležnog nacionalnog tijela te između toga zavoda i Europske komisije kako bi se omogućila razmjena pristupačnijeg formata za potrebe korisnika. Kategorije korisnika na koje će se iznimke o sukladnom predmetu prijedlog odnositi su: osobe koje su slijepe, osobe koje imaju oštećenje vida koje nije moguće popraviti tako da vidna funkcija bude u osnovi istovjetna onoj koji ima osoba koja nema takvo oštećenje, osobe koje imaju perceptivnih smetnji ili poteškoća u čitanju uključujući disleksiju ili bilo kakve druge poteškoće u učenju zbog kojih u biti ne mogu čitati tiskana djela u istoj mjeri kao osobe koje nemaju takve smetnje ili poteškoće, osobe koje zbog tjelesnog oštećenja ili motoričkih smetnji nisu u stanju držati knjigu ili rukovati njome ili fokusirati ili pomicati oči u mjeri u kojoj bi se načelno omogućilo čitanje, u mjeri u kojoj zbog tih oštećenja ili smetnji ili poteškoća te osobe u biti ne mogu čitati tiskana dijela, u istoj mjeri kao osobe koje nemaju takva oštećenja ili smetnje ili poteškoće. Donošenjem predloženog zakona te odgovarajućim nacionalnih propisa u drugim državama članica EU sukladno direktivi … [[Govornik se ne razumije.]] ovlastiti će se prekogranična razmjena primjeraka dijela ili drugog predmeta zaštitu u pristupačnom formatu, te osigurati njihovu veće raspoloživost na cijelu unutarnje tržište EU što će smanjiti potrebu za višestrukom proizvodnjom takvih primjeraka i dovesti do ušteda, odnosno, do povećanja učinkovitosti aktivnosti, usmene i olakšavanja položaja navedene kategorija kronika. Obzirom da sadržaj … [[Govornik se ne razumije.]] prijedloga zakona kojim se olakšavaju uvjeti za djelatnost subjekata, koji na neprofitnoj osnovi, pružaju uslugu obrazovanja, osposobljavanja ili pristup informacija slijepim osobama i osobama sa oštećenjem vida ili s drugim poteškoćama zbog kojih se ne mogu služiti tiskom. Provedba ovog zakona neće uzrokovati dodatne troškove za državni proračun RH. Hrvatski sabor, razmatra i prihvatio je prijedlog ovog zakona na sjednicu u lipnju, a konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuna o zakonu autorskom pravu i srodnim pravima, razlikuju se od prijedloga zakona koji prihvaća Hrvatskom saboru, samo u tome što je izričaj pojedinih odredbama nomotehnički dorađen, sukladno prijedlozima odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora, budući da u raspravi nisu istaknuti primjeni na sadržaj odredbi prijedloga zakona. Slijedom svega navedenog, poziva se Hrvatski sabor da podrži … [[Govornik se ne razumije.]] i konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima.
Hvala vam lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prva će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Ljubica Lukačić, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Prije nekoliko dana, točnije 15. ovog mjeseca, obilježili smo dan bijeloga štapa. Ja sam bila nazočna na okruglom stolu, koji je organizirao Hrvatski savez slijepih, na kojem smo upravo govorili o ovim problemima, o problemima obrazovanja slijepih osoba pa i svih drugih onih koji su slabovidni i koji imaju poneke teškoće, ali naglasak je bio upravo na slijepim osobama. Njihov problem je da se u procesu obrazovanja i u svakodnevnom životu suočavaju u preprekama u pristupu knjigama i drugom tiskanom materijalu i taj problem je prepoznat kao istaknuti problem na međunarodnoj razini. Stoga je 2013. g. donesen tzv. marateški ugovor koji regulira olakšanje pristupa obavljenih dijelima za slijepe osobe, oni koji imaju oštećenje vida ili imaju neke druge poteškoće u korištenju tiskanim materijalima. Hrvatska je 2007. g. donijela, potpisala, a onda ubrzo nakon toga i ratificirala konvenciju UN o pravima osoba s invaliditetom. Dakle, svi ovi dokumenti, koje je naknado donijela i EU su posljedica konvencije koja regulira ama baš svaki segment života osoba s invaliditetom, pa tak i sudjelovanje u kulturnom životu, obrazovanje i sve druge segmente života. Stoga je Europski parlament i Vijeće Europe, a s ciljem implementacije marketinškog ugovora donijeli su direktivu 2017/1564 Europskoga parlamenta i Vijeća od 13. rujna 2017. g. o dopuštenim upotrebama određenog dijela i drugog predmeta zaštite koji su zaštiti autorskim pravom i srodnim pravima, a u korist osoba s invaliditetom, dakle slijepih, one koji imaju oštećenje vida ili nekih drugih poteškoća. Želim naglasiti da pod tim drugim poteškoćama se podrazumijevaju i oni koji ne mogu držati knjigu, što može biti i osoba sa celibralnim oštećenjem, jednako tako može biti osoba sa mišićnom distrofijom i sa nekim drugim oštećenjem. Važno je da se ove izmjene i dopune zakona odnose na sve osobe s invaliditetom. Predloženim zakonom uređuju se definicije osnovnih pojmova, vezanih za korištenja predmeta zaštite a u okviru iznimke, nadalje, izrada pribavljanje i korištenje dijela na unutarnjem tržištu EU, prema pravilima iznimke, također uređuju se i obveze ovlaštenih subjekata vezanih uz korištenje ove iznimke, obaveza poštivanja propisa o zaštiti osobnih podataka, transparentnost i razmjena informacija između ovlaštenih subjekata i Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo kao nadležnog, nacionalnog tijela te između Zavoda i Europske komisije a kako bi se omogućilo ostvarivanje kontakata između ovlaštenih subjekata i ovlaštenih korisnika iznimke te prekogranična razmjena pristupačnih formata za potrebe korisnika. Donošenjem ovog zakona olakšati će se prilagodba tiskanih djela i drugih sadržaja zaštićenih autorskim pravom i srodnim pravima u formate prilagođene potrebama svih ovih korisnika koje sam maloprije spomenula jer se oni zbog svojih poteškoća ne mogu služiti tiskom. Stoga će im olakšati sudjelovanje u obrazovanju, nadalje, olakšati će im sudjelovanje u kulturnom životu. Nadalje, donošenjem ovog zakona nacionalni propisi će se u potpunosti prilagoditi sa propisima EU a kao što sam rekla ono što je izuzetno važno svi se propisi prilagođavaju glavnom, jedinstvenom dokumentu a to je Konvencija UN-a o pravima osoba sa invaliditetom. Također RH je prošle godine, dakle Vlada RH donijela je Nacionalnu strategiju za izjednačavanje mogućnosti za osobe sa invaliditetom te se izmjenama i dopunama ovog zakona ispunjava i jedan dio iz te strategije a to je sudjelovanje u kulturnom životu. Ono što naravno podržavajući ove izmjene i dopune, ali što evo moram ovdje reći i nadam se da ćemo nakon donošenja ovog zakona razgovarati i o tome što je trenutno izuzetno važan problem, dakle obrazovanje slijepih osoba. Već u kontaktima sa ministricom imamo dobre naznake međutim moram reći da su i prije 3 dana slijepi to posebno istaknuli a to su knjige za slijepe osobe koje oni nemaju i zbog toga se ne mogu adekvatno obrazovati. Ja evo i s ovog mjesta apeliram na vas da uskoro održimo jedan sastanak na kojem ćemo definirati kako i na koji način i koje će to biti knjige i za koja zvanja po naravno prijedlogu Hrvatskog saveza slijepih koji je najupućeniji u to da se te knjige prilagode slijepim osobama i svima onima koji imaju problem sa čitanjem ili na bilo koji drugi način, dakle oštećenje vida ili bilo koji drugi problem da se knjige prilagode, da obrazovanje koje je izuzetno važno, obrazovanje koje posebno apostrofira i konvencija i svi ovi dokumenti koje smo ovdje napomenuli da obrazovanje bude pristupačno svim osobama pa tako i slijepim osobama koje slabo vide. Tada kada evo još i to napravimo učiniti ćemo sve da ovo društvo ravnopravnije, da se osobama sa invaliditetom izjednače mogućnosti, to je ono čemu težimo i vjerujem da ćemo uskoro učiniti i knjige za obrazovanje osoba sa invaliditetom pristupačnim. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Prije nego što nastavimo, pozdravimo članove Kulturno umjetničkog društva Vesela šokadija iz Gudinaca koji su ovdje s nama, evo u svo … [[Pljesak.]] i koji čuvaju naše tradicije, evo šokačko ruho je na njima, prema tome i na taj način čuvaju tradiciju. Sada ćemo priječi na drugi Klub zastupnika a to je onaj SDP-a u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala vam lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pridružujem se pozdravima našim gostima, doviđenja, dođite nam opet. Klub zastupnika SDP-a će kao i u prvom čitanju podržati Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima. Jasno je da se ovdje radi o usklađivanju zakonodavstva RH sa zakonodavstvom EU i da je zakon zapravo u odnosu na prvo čitanje doživio ne toliko bitne promjene nego nomtehničko usklađivanje, prije svega preporukama i primjedbama Ureda za zakonodavstvo. Kao što smo već čuli i u uvodnom izlaganju predstavnika ministarstva, ispričavam se, nisam pozdravila predstavnike Ministarstva i Zavoda za intelektualno vlasništvo jer su me gosti malo zbunili na galeriji, pozdrav, dobro nam došli, ovim zakonom će se zapravo omogućiti i olakšati pristup tiskanim materijalima, tiskanim dijelima i dr. sadržajima koji su zaštićenim autorskim pravima, osobama koje su slijepe, osobe koje imaju oštećenje vida ili druge poteškoće zbog kojih se ne mogu služiti tiskanim materijalima. To u prijevodu znači da će zapravo ovlašteni subjekti moći po točno propisnim uvjetima prilagođavati i u činiti pristupačnim djela ovim kategorijama bez prethodnog ishođenja dopuštenja nositelja autorskih i srodnih prava i to je nešto što je dobro i to je zasigurno uklanjanje jedne od prepreka koje su do sada postojale u ovom sustavu u smislu želje za olakšavanje svakodnevnog života pa ako hoćete i obrazovanja osobama koje su slijepe, osobama koje imaju poteškoće vida. Međutim, možda je ovo prilika da se zaista ukaže i na neke druge probleme s kojima se suočavaju slijepe i slabovidne osobe, ja bih posebno željela naglasiti, kada govorimo već o ovom djelu uklanjanje ove prepreke, znači činjenje dostupnijom literature posebno u obrazovnom sustavu ovim kategorijama ljudi koji ne svojom krivicom zapravo imaju problem gdje mi moramo učiniti sve kako bismo im omogućili jedan normalan život kao i osobama koje se ne suočavaju s tim problemom, a to je skupina gluho-slijepih osoba odnosno gluho-slijepe djece. Ja bi samo evo iskoristila ovu govornicu i apelirala na Ministarstvo znanosti i obrazovanja da konačno donese pravilnik o pomoćnicima u nastavi i asistentima u nastavi za djecu sa teškoćama u razvoju jer znamo da zapravo bez tog pravilnika i bez jednog sustavnog uređenja neće doći na svoje ni gluha, nagluha i glupo-slijepa djeca koja naprosto imaju problem s pristupom informacijama i kvalitetnom obrazovnom procesu zbog toga jer nemaju adekvatnog, ja ću se sad tako usuditi reći, kolegice Lukačić, nemojte mi zamjeriti, znam da je puno spora oko stručne terminologije, ali nemaju svog prevoditelja koji bi im omogućio pristup informacijama, znači doživljavanje nastavnog obrazovnog procesa i svega ono što je njima potrebno jer jezik kojim se oni služe, jezik koji razumiju, nije standardni jezik kome je prilagođena nastava u hrvatskim školama. Jednako tako, moram izraziti svoje žaljenje što je Ministarstvo znanosti i obrazovanja odustalo od cjelovite kurikularne reforme u obliku kako je ona zamišljena. Zašto? Zato što je cjelovita kurikularna reforma onako kako je ona zamišljena, u sebi sadržavala 4 ključna segmenta. To je reforma obrazovnih sadržaja, znači onoga što se uči, smanjivanje ako hoćete gradiva ali i olakšavanje pristupa djece gradivu. Drugo, unaprjeđenje nastavnih procesa na način kako se nešto uči i na način koja su to pomagala, koji su to novi načini kojima možemo omogućiti djeci zanimljivije, suvremenije i lakše usvajanje određenih ne samo gradiva nego stjecanje kompetencija, vještina i svega onog što će im biti potrebno za život u što naravno ulaze onda i multimedijalni sadržaji, osuvremenjivanje i ovog procesa što imamo u jednom djelu zamišljeno kroz i e-škole. I treći ne manje važan segment bio je vrednovanje, praćenje i ocjenjivanje. Dakle potpuno novi koncept komunikacije između učitelja, nastavnika i djece, povratne informacije i onog neizostavnog djela a to su njihovi roditelji. Međutim, cjelovita kurikularna reforma s jednakom pažnjom kao nikada do sada je stavila apostrof na poseban pristup svakom djetetu koje je u središtu nastavnog procesa, zašto? Zato što je naš obrazovni sustav prilagođen prosjeku. On nažalost u ovom trenutku nema osjećaj za dijete koje u bilokojem obliku odskače od tog prosjeka bez obzira je li to dijete koje je darovito, koje treba posebnu pažnju, posebni poticaj i želi više od onoga što je obrazovni standard, ali s druge strane dolazimo do ovoga o čemu i danas govorimo i o djeci koja imaju određene posebne potrebe. Tu je cjelovita kurikularna reforma posebno stavila naglasak na taj dio posebnog pristupa svakog pojedincu, osposobljavanje učitelja, nastavnika, obrazovnih sadržaja, metoda postupaka i načina poučavanja svakom djetetu koje ima teškoću u razvoju za koju nije, meni je žao što ministarstvo na ovom putu osakatilo tu cjelovitu kurikularnu reformu, uzelo određene dijelove koje mu je odgovaralo, određene dijelove potpuno zanemarilo, između ostalog i ovo reformu o praćenju, vrednovanju i ocjenjivanju, između ostalog ovaj pristup, poseban pristup darovitim učenicima. Postoje kurikulumi koji su izrađeni za predmete i za strukovne škole, za posebne vrste obrazovanja koja su namijenjena darovitim učenicima i posebnim potrebama, to je negdje nestalo.
…/Upadica Reiner: Kolegice Glasovac, oprostite što vas, ne, ne, nije vremenski, samo po temi ste otišli…/…
Nisam otišla, govorimo o slijepim osobama.
…/Upadica Reiner: Mi govorimo o autorskom pravu i srodnim pravima./…
Tako je, točno.
…/Upadica Reiner: A vi o kurikulumu cijelo vrijeme./…
Pa zato što…
…/Upadica Reiner: Pa samo bi vas molio da se držimo teme. Evo hvala./…
Mi možemo na ovaj način omogućiti pristup slijepim osobama, udžbenicima i literaturi na jednostavniji način što nećemo tražiti odobrenje, kako bi rekla, nećemo podlijegati autorskim pravima. Ali mi i dalje u našim školama imamo gospodine Reiner, problem što naši kurikulumi, iz kojeg će proizaći određeni udžbenici, nisu opet, oni su zanemareni koji su napravljeni za djecu sa teškoćama, između ostalog i olakšavanje pristupa za djecu slijepe. ... [[Govornik se ne razumije.]] te škole, ne možete mi sada da to nema veze s temom jer ima veze s temom. Zašto ima veze s temom? Pa zato što ta informatička i komunikacijska tehnologija zapravo može i to je jedan od važnijih kanala koju može pomoći poboljšanju kvalitete i učinkovitosti obrazovnog procesa i ne može govoriti o rješavanju problema slijepih na način da im omogućimo bolji pristup i obrazovanju i svakodnevnom životu, ne možemo govoriti bez ovog djela primjene multimedijskih rješenja kojim ćemo im olakšati korištenje literature u elektroničkom obliku. Ali ako vi imate obrazovne vlasti koje to ne razumiju, koje naručuju računala za eksperimentalnu provedbu bez kamera, ako imate obrazovne vlasti koje po putu izostave djecu s teškoćama i darovitu djecu u smislu kurikularne reforme, cjelovite kurikularne reforme, onda mi ovim rješavamo samo jedan mali proces, jednu malu kap u čaši problema a nekad ta kap prelije čašu ali nije problem u kapi, problem je u čaši. I mi ćemo ovim prijedlogom zakona možda spriječiti da kap prelije čašu a ono o čemu sam ja ovdje željela progovoriti je zapravo o čaši punoj problema s kojom se suočavaju djeca pa i odrasle osobe koje su slijepe i slabovidne. A nažalost, najranjivija skupina u ovoj kategoriji su djeca. A ono što njima omogućuje normalnu integraciju u društvo u trenutku dok su u dobi, u toj najranjivijoj dobi je obrazovni sustav. A slika obrazovnog sustava i kako će se oni osjećati u svojim školama, hoće li se osjećati ugodno, neugodno, hoće se osjećati da država skrbi za njih ili ne skrbi je iskustvo koje će oni nositi cijeli život u život. I zato je važno da od vrtića, da od škola mi kao država pokažemo da smo spremni učiniti sve i da im nadomjestimo sve ono što oni iz nekog razloga nemaju i da uvažimo njihovu posebnu potrebu za posebnim pristupom i da im kao odgovorne, obrazovne vlasti, kako odgovorna zakonodavna vlast, damo sve alate koji će im olakšati pristup obrazovanju a kasnije i normalan život. To je ono čemu sam govorila. A da bismo to učinili, moramo prestati vidjeti obrazovne promjene kao nekakav PR proces u kojem ćemo imati jednu presicu i ne znam, reći ajmo sada, sad ćemo donijeti novi Zakon o udžbenicima, bit će kaše torbe i plaćat ćete manje jer izbacujemo radne bilježnice. Ja vas pitam, što kroz taj novi Zakon o udžbenicima ćemo učiniti da omogućimo bolji pristup slijepim osobama i osobama s posebnim potrebama? Odgovorit ću vam, ako ste čitali zakon, vidjet ćete ništa, o tome ja govorim. Ne možemo govoriti o tome da reformiramo obrazovni sustav kada nam Pravilnik o asistentima i pomoćnicima u nastavi a posebno ovo što sam rekla, gdje trebaju prevoditelji djeci koja su gluha, koja su nagluha i gluho-slijepa, pravilnik stoji, koliko je ministrica ovdje sada, 2 g., u ladici. O tome ja govorim. Gospodine Reiner, to jest tema današnje točke, doduše malo proširena ali…
…/Upadica Reiner: To je jako proširena tema, ja sad kad me apostrofirate, nemojte./…
Ja ne znam zašto ste vi nervozni.
…/Upadica Reiner: Ja nisam nervozan nego vi 80% vašeg govora je posvećeno kurikularnoj …/…
O problematici slijepih osoba.
…/Upadica Reiner: Ne, nego kurikularnoj reformi i ostalim stvarima uključujući i udžbenike o kojima će biti posebni zakoni./…
Tako je, tako je.
…/Upadica Reiner: Dakle, ne autorskom pravu i srodnom pravima./…
To smo rekli da podržavamo i da je to jedno od rješenja koje će olakšati život slijepim osobama. I kako je gospođa Lukačić u ime kluba HDZ-a upozorila na neke odnosno bitne probleme koji su izneseni na okruglom stolu koji se neki dan održao povodom dana bijelog štapa na kojem je i sama sudjelovala, tako me i ona zapravo inspirirala da ja proširim svoju temu i da sagledam problem slijepih osoba u jednom širem kontekstu iako je moja intencija zapravo bila doći za ovu govornicu i reći 5 rečenica a to je da klub SDP-a podržava ovaj zakon, da će on olakšati pristup literaturi pa i udžbenicima ovoj kategoriji slijepih osoba i osoba koje imaju poteškoća s vidom ali s obzirom da me gospođa Lukačić inspirirala, evo i ja sam progovorila o neki, drugim problemima s kojima se susreću slijepe osobe, o onome što je Vlada do sada napravila i čini evo i ovim zakonom da im probleme olakša ali i o onome na što je naša Vlada ostala gluha a nažalost i slijepa. Pa onda pomozimo Vladi da progleda, pomozimo joj i kroz ovaj zakon i kroz ovu raspravu i ja se nadam da sam dala doprinos tome da Vlada više ne bude slijepa prema problemima slijepih osoba s kojima se oni suočavaju u Hrvatskoj a posebno naša djeca u našim školama. Eto, slijepa Vlado, ja vas molim da uvažite slijepe osobe, da progledate i da počnete raditi svoj posao, izvadite pravilnike iz ladica i donosite zakone koji će zapravo doprinijeti boljoj kvaliteti života slijepih osoba kojoj u velikoj ovisi o nama, između ostalog i ovdje o nama saborskim zastupnicima iako vidim da neke zastupnice HDZ-a vrte očima na ovu temu, a do jučer su vodile, pa bile u uredu premijera, vodile komunikacije s javnošću, utoliko im je lošija poruka kada vidim da zastupnice vrte očima, kada govorimo o problemima slijepih. Evo hvala lijepo.
Imamo dvije povrede Poslovnika. Prvi je poštovani zastupnik Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Povrijeđen je Poslovnik prvo u članku 232. što ste dobro konstatirali da je govornik odstupao od teme dnevnog reda i na kraju sad ovo zašto sam se javio i članku 238. gdje se osobno vrijeđalo zastupnike dakle, neka osobna zapažanja zadržite za sebe. Nisam se javljao što ste citirali sve cjelovite kurikularne reforme, sve ovo, i oko smanjenja gradiva, što se radi u eksperimentalnoj fazi i olakšanju procesa učenja i sve to se radi u eksperimentalnom programu, cjelovita ide na godinu, imat ćete priliku. Hvala.
Hvala. Slijedeća povreda Poslovnika, digla je pločicu poštovana zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je članak 238. Ja bih zamolila kolegicu Glasovac da se drži prije svega teme, da osobne frustracije ostavi za neke druge prilike, a osobne moguće neuspjehe i frustracije što više nije u ministarstvu i nema prilike sudjelovati u nečemu, a imala je, da to zadrži za neko drugo mjesto, a ne za Hrvatski sabor, prema tome molim vas suzdržite se osobnih kvalifikacija jer to više govori o vama, a ne o tome što govorite za ovom govornicom i prozivate nekog drugog. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ja sam kolegicu Glasovac 2 puta upozorio na to da se drži teme jer se nije držala teme i negdje, kao što sam rekao 80ak% s njenog govora je bilo posvećeno drugome, a ne temi. I ja molim da se svi zastupnici uistinu drže teme. Mi ćemo imati zakone, mi ćemo imati upravo te zakone i Zakon o knjizi će biti i to vrlo skoro, imat ćemo cijeli niz zakona vezanih uz reformu obrazovanja pa će biti prilike to govoriti tada kad će to biti tema. A ako to nije tema onda uistinu nema smisla o tome govoriti, no dobro. Idemo držeći se teme na pojedinačnu raspravu i za nju se javila poštovana zastupnica Vesna Bedeković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, moje poštovanje državnom tajniku i ravnateljici Zavoda za intelektualno vlasništvo, uvažene kolegice i kolege. Dakle ja ću pokušat kratko, koliko mi vrijeme bude dozvoljavalo dati samo neki kratki osvrt i svojevrsni rezime svega ovoga o čemu smo sad, doduše u ime klubova raspravljali. Samim tim što, kako je već u više navrata navedeno, s obzirom da ovdje imamo zakon u konačnoj verziji, dakle samim tim da nakon prvog čitanja u sadržajnom smislu nije bilo niti jedne jedine primjedbe, dok se dakle razlika u odnosu na prvu verziju ogleda samo u nekim nomotehničkim poboljšanjima govori sve o tome da je ovaj zakon kvalitetan i da će se naravno njime postići suština, a suština ovog zakona je zapravo olakšavanje pristupa i prilagodbe tiskanih dijela i drugih sadržaja koji su zaštićeni autorskim ili srodnim pravima upravo u one formate koji su prilagođeni potrebama, prije svega slijepih osoba, zatim potrebama osoba sa oštećenjem vida, a onda i osoba s drugim poteškoćama, primjerice osobama s perceptivnim smetnjama, poteškoćama u čitanju, dakle uključujući disleksiju ili pak osobama koje zbog tjelesnog oštećenja ili nekih motoričkih smetnji nisu u mogućnosti niti u stanju držati knjigu ili njome okretati, odnosno upravljati, odnosno pomicati oči u onoj mjeri koja bi omogućila čitanje s razumijevanjem i to su ujedno i sve kategorije korisnika na koje se ovaj zakon odnosi. I naravno s obzirom da je, kao što je to više naglašeno, uopće nije upitno da je slijepim osobama i osobama s oštećenjem vida i osobama s drugim poteškoćama koje za posljedicu svojih poteškoća imaju otežano korištenje korištenje tiskovnih materijala potrebno svakako osigurati prije svega korištenje djela u pristupačnim formatima, a onda i onim formatima koji su prilagođeni njihovim potrebama, dakle nema uopće nije upitno da sve to ne treba učiniti i da ne treba prilagoditi i olakšati pristup i tekstovima pisanima na Brailleovom pismu, tekstovima pisanima uvećanim fontom slova, prilagođenim e knjigama, zvučnim knjigama i svim onim drugim pisanim materijalima koji su prilagođene upravo svim kategorijama osoba o kojima sam govorila. I naravno da se na temelju ukazane potrebe poduzimanja upravo svih mjera kako bi se povećala dostupnost svih ovih materijala potrebno je donijeti i sve ovo uokviriti u jednom primjerenom zakonskom prijedlogu i naravno time što je po meni vrlo važno, osigurati i poboljšati uvjete osobama slijepim i osobama s oštećenjima prije svega pristup informacijama jer živimo u dobu i novom svijetu 21. st., zatim potrebno im je i to je neupitno, osigurati pristupnost i dostupnost obrazovanja na svim razinama, a onda naravno i šire od toga, dakle uključivanje u kulturni, javni i svaki drugi oblik , socijalni oblik života u zajednici u kojoj žive što će u značajnoj mjeri doprinijeti socijalnoj uključenosti osoba svih ovih kategorija koje sam nabrojila uključenosti u društvo. Ako znademo da knjige, a i drugi tiskani materijali u pravilu sadrže djela, odnosno sadržaje koji su zaštićeni autorskim pravom ili nekim drugim srodnim pravima za čiju je preradu ili pak stavljanje na raspolaganje korisnicima u pravilu potrebno ishoditi suglasnost nositelja prava, naravno da ćemo ovim upravo zakonskim prijedlogom ovu problematiku, ja vjerujem na kvalitetan način riješiti, imajući pri tome, prisjetimo se da postojeći zakonski okvir već ima dakle u sebi određene iznimke i ograničenja autorskog i srodnih prava u korist osoba sa invaliditetom, ovaj zakon donosi još jasnije uspostavljanje još jasnijih pravila u okviru ove iznimke ili ograničenja od autorskog prava u korist slijepih osoba ili osoba s oštećenjem vida. I naravno da će ovaj zakonski prijedlog omogućiti dvije stvari po meni, prije svega bolju dostupnost knjiga i tiskanih materijala svim ovim kategorijama osoba s teškoćama o kojima sam govorila, to je jedna strana. A na drugoj strani opet omogućit će dakle odgovarajuće poštivanje prava autora i nositelja srodnih prava upravo kroz uspostavljanje jasnih pravila za korištenje ovih materijala i u tom smislu, naravno već je navedeno uvodno i u raspravi predlagatelja, da je ovaj zakon u tom smislu i usklađivanje s europskom stečevinom, odnosno, sa direktivom EU iz 2017. g. čijom se primjenom pak omogućava primjena, odnosno, implementacija marakeškog ugovora o olakšanju pristupa obavljenim djelima svim ovim kategorijama osoba o kojima sam govorila. Naravno ovaj problem je prepoznat na međunarodnoj razini upravo kroz marakeški ugovor koji je usvojen 2013. a stupio je na snagu 2016. g. i evo kroz ovaj zakonski prijedlog Hrvatska se pridružuje svim zemljama, koje na relevantan i adekvatan način odgovaraju potrebama svojih građana s ovim oblikom poteškoća. Naravno da podržavam inicijativu savez za slijepih i osobno zalaganje kolegice Lukačić vezano za obrazovanje slijepih osoba, osobito za problematiku dakle, prilagođavanja i knjiga, ali onda i udžbenika učenicima slijepim i učenicima s teškoćama vida, kao naravno najranjivijoj skupini ukupne populacije. Podupirem naravno inicijativu za prilagođavanje udžbenika, dakle o ovoj kategoriji osoba i jednako tako slažem se s konstatacijom da je potrebno ne zaboraviti nego, razraditi na pravilan način pravilnik o pomoćnicima u nastavi, koji itekako igraju vrlo važnu ulogu, dakle, kao i pomoćnici i asistenti učenicima s poteškoćama, pa se pridružujem jednako tako, evo apelu na Ministarstvo obrazovanja i znanosti da poradi svakako na tome pravilniku. I naravo držim da je važno i da, držim da ćemo vjerojatno, cijela sabornica, sve političke opcije, jednoglasno podržati ovaj zaknski prijedlog i naravno žao mi je što neki djelovi sabornice i neke kolegice odnosno, kolege, rekla bih kolegice, dakle, u svojim raspravama ovu vladu nazivaju pogrebnim imenima. Nazivaju, ako sam dobro zapamtila, slijepom vladom, mislim da to nije dobra usporedba i da je to uvreda slijepim osobama i osoba sa oštećenjem vida. Ali ako na taj način rješavaju svoje osobne frustracije, što za vrijeme koje im je bilo dano, za mandatom na raspolaganje, nisu neke stvari uspjeli napraviti, a onda njima na volju, ako im je tako lakše, evo, neka se tako ponašaju, a takvo ponašanje više govori o njima, nego o nama. I valja zapamtiti, da sve što radimo, radimo prije svega sebi, a onda drugima, kad-tad dođe na naplatu. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovane zastupnice Ljubice Lukačić.
Hvala vam lijepa. Kolegice Bedeković, vi ste jasno istakli, što sve ovaj zakon donosi. Mislim da je jako važno napomenuti da ovaj zakon donosi vlada, ali bez ikakvog pritiska bilo koje kategorije osoba s invaliditetom, slijepi ovo pozdravljaju, znaju da će im to biti od koristi i ono što je još važno, jednako tako je taj pravilnik o pomoćnicima u nastavi, kojeg je kolegica spominjala da stoje već 2 g. nije točno. Jedino ova vlada je konačno uzela u ruke raditi taj pravilnik, jer ga neki drugi prije nisu napravili. Hvala.
Odgovor poštovane zastupnice Bedeković.
Kolegice Lukačić drago mi je da ste ovo spomenuli, da ste spomenuli činjenicu da ovaj zakon donosi Vlada, bez vanjskog pritiska konačno, bez ikakvog vanjskog pritiska, dakle, interesnih ajmo to tako nazvati udruga, koje zastupaju ovu kategoriju naših građana, a to je još jedan dokaz kvalitete rada ove vlade i osjetljivosti, dakle ove vlade za na probleme svih kategorija svojih građana.
Sljedeća replika, je poštovanog zastupnika Stjepana Čuraja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana kolegice Bedeković, mislim da ste imali jedno vrlo kvalitetno izlaganje, u kojem ste čak i iznijeli dodatni prijedlog, čak je i kolegica Glasovac to spomenula. Međutim, svakako ste napravili jednu dobru opasku, gdje je zbilja nešto što je plemenito, što radimo dobro, pa valjda je nekima i teško prevaliti preko usta da će samo to podržati, pa možda dati i taj … [[Govornik se ne razumije.]] prijedlog nego moraju to zbog svoje političke agende povezati sa bilo kojim drugim stvarima i reći onako završiti da ipak ne valja, da Ministarstvo obrazovanja ništa ne radi, da to ništa ne valja, pa neka reforma itd. A ovdje imamo jedan zbilja plemeniti zakon koji što i sami kažete, došao i kolegica Lukačić bez neke posebnog pritiska i da se … [[Govornik se ne razumije.]] na tome i dajemo kvalitetne prijedloge to bi zbilja pomoglo i raspravi i samoj kvaliteti i budućih zakona. No, međutim, žalosno je da moramo, zato što je nešto došlo od HNS-a ajmo sada sve drlje i kamenje, makar je to i dobro, ali ne možemo reći da je to dobro. Zahvaljujem.
Odgovor poštovane zastupnice Bedeković.
Evo, ja mogu samo ukratko prokomentirati, da pokušavam razumjeti poziciju opoziciji. Ako je to pozicija koja se nalazi na drugoj strani, dakle, onda moramo i možemo pokušati razumjeti njihov rječnik i njihov način na koji nastupaju. Ako je tako lakše učinili smo dobro djelo.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Marije Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče, kolegice Bedeković. Dosta je toga sada kroz vašu raspravu iznijeto, pa i u replikama, dvije stvari bih naglasila koje su po meni važne. Vjerujem da ćete se složiti samnom da zapravo u obrazovnom sustavu a i vi ste obrazovna djelatnica zapravo puno toga počiva pa čak i primjena ovog zakona zapravo bi trebala počivati u samom temelju. I svako proširenje i rasprave na samu ovu temu zapravo je po meni dobrodošlo tako da ni kolegica Glasovac nije tu puno pogriješila. S druge strane htjela bih reći da osobe sa invaliditetom su inače toliko zapravo opterećene svojim svakodnevnim preživljavanjem u svim sustavima da možda i na neke zakone ne stignu reagirati jer ni one temeljne odredbe o konvenciji što se tiču uključivanja u svakodnevni život nisu ispunjene [[Upadica Reiner: Hvala.]] A htjela bih još napomenuti, oprostite mi na ovome. Osobe sa intelektualnim teškoćama, a njih smo zaboravili reći imamo pravo na primjeren lako razumljiv jezik a njega često zaboravljamo pa i u kontekstu samog [[Upadica Reiner: Molim vas.]] oprostite, ali evo morala sam još.
Poštovana zastupnica Bedeković.
Kolegice ja sam uvijek za proširenje rasprave, uvijek. Ako kroz raspravu o bilo kojem problemu a osobito o problemima odgojno obrazovnog sustava iznjedrimo temu koja je bitna i relevantna za sustav. I uvijek sam za svako proširivanje rasprave ali onda kada ju vodimo u normalnom tonu, u tonu čija je podloga struka, kada ju vodimo, argumentiramo i kada ju vodimo s poštovanjem jedni prema drugima. Ja ovo mjesto i ovu ekipu doživljavam kao ekipu koja bi trebala raditi timski na poboljšanju sustava i poboljšanju života svojih građana. Sve dotle dok ne budemo radili timski a obrazovni sustav je osobito sustav koji zahtjeva nacionalni konsenzus. Dok to ne postignemo teškom ćemo išta napraviti.
I zadnja replika poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Kolegice Bedeković HNS-u i Vrdoljaku je obrazovni sustav važan utoliko što ih zanimaju javne nabave i nabava računala, o tome će biti još ovdje govora do kraja mandata i vi to jako dobro znate. Kaos koji su napravili u Ministarstvu obrazovanja ispravljati će ministri nakon njih i vi to jako dobro znate. Ako ja ovdje ukazujem na problem što se odustalo od posebnog pristupa u kurikularnoj reformi djeci s teškoćama u čiju kategoriju spadaju i slijepe osobe. Ako ukazujem na problem da pravilnik za asistente u nastavi za djecu s teškoćama stoji već godinu dana u ladici i vi to znate svaki mjesec pišu ministarstvu i ništa se po tome ne čini, onda sam kriva. Isto tako prilagodba udžbenika slijepim osobama nije u planu novog Prijedloga zakona o udžbenicima i vi to znate. Ja sam samo ovdje rekla da ne bude licemjeri, ovo jest jedno od rješenja za neke probleme a problemi su puno veći a Vlada vidi koji su problemi i nisam htjela uvrijediti kada kažem da se pravi slijepa kraj zdravih očiju.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Bedeković.
Već sam vam rekla kolegice, pokušavam vas razumjeti, razumijem. Znate da se ja često s vama i složim, razumijem vašu poziciju i razumijem vašu frustraciju. Imali ste svoj mandat, bili ste pomoćnica ministra, cijeli mandat ste imali na raspolaganju, mogli ste svašta napraviti a otišli ste s te pozicije sama, ako se dobro sjećam na vlastiti zahtjev prije isteka mandata. Žao mi je. … [[Upadica se ne čuje.]] Imali ste sve vrijeme koje niste iskoristili i niste napravili ono o čemu sada pričate.
Molim vas, nemojte iz klupe. … [[Upadica se ne čuje.]] Kolegice Glasovac, dajte se obuzdajte … … [[Upadica se ne čuje.]] Ne morate, ne morate i ne smijete. Dobro, dobivate sad opomenu [[Upadica: Hvala.]] Molim. Sada ćemo time zaključiti raspravu a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima, drugo čitanje, P.Z.E. br. 352. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 91 za, 4 suzdržana i donesen zakon o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima.
Sada ćemo prijeći na sljedeći prijedlog zakona a to je: - Konačni prijedloga Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređujemo pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 447.; Predlagatelj akta je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovana državna tajnica u Ministarstvu uprave Katica Prpić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Zakonom o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora Vlada je ovlaštena uredbama uređivati pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora osim izmjene državnog proračuna i propisivanja poreza te onih pitanja koji prema Ustavu RH može uređivati samo Hrvatski sabor. Temeljena materijalna i vremenska ograničenja zakonodavne delegacije propisane su člankom 88. Ustava a odnose se na razradu Ustavom utvrđenih ljudskih prava i temeljnih sloboda, nacionalnih prava, izborni sustav, ustrojstvo, djelokrug i način rada državnih tijela i lokalne samouprave. S time da uredbe na temelju zakonske ovlasti ne mogu djelovati unatrag a prestaju vrijediti istekom roka od godinu dana od dana dobivene ovlasti ako Hrvatski sabor ne odluči drugačije. Delegirana ovlast u donošenju zakonodavnoj praksi dodano materijalno ograničena na pitanje tekuće gospodarske politike a vremenski na razdoblje u kojem Hrvatski sabor redovito ne zasjeda. S time da se iznimno odnosila i na razdoblje od dana raspuštanja ili isteka mandata pa do dana prvoga zasjedanja novo izabranog Hrvatskog sabora. Budući da ovlast delegirana važećim zakonom prestaje u ustavnom roku od godinu dana od njegovog stupanja na snagu odnosno 10.-ti prosinca osamnaeste godine, ovim Zakonom Vladu se predlaže i nadalje ovlastiti da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora uvažavajući primjenjiva ustavna ograničenja i dosadašnju zakonodavnu praksu. Međutim, predlaže se da Uredba na temelju zakonske ovlasti koje vrijede na dan stupanja ovog Zakona ostaju na snazi, a najdulje do 30. studenoga 2019. godine. Ujedno se ovaj Zakon predlaže donijeti po hitnom postupku iz razloga što bi u slučaju nedonošenja ovog Zakona od 10. prosinca 2018. godine nastala pravna situacija u kojoj Vlada RH ne bi imala ovlast na donošenje uredbi za uređivanje pojedinih pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora. Hvala vam.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Željka Jovanovića. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Gospođo državna tajnice, moram iskoristiti ovu priliku da ukažem kako se nekad ovaj institut uredbe koristi, a nekada kada može zaista pomoći ne. Naravno, radi se o problemu magistara medicinsko-laboratorijske dijagnostike gdje sam apelirao nebrojeno puta i na premijera i na ministricu i na ministra Kujundžića da ako nikako, onda uredbom u periodu kad sabor nije zasjedao riješe problem magistara medicinsko-laboratorijske dijagnostike i uredbom osiguraju da mogu svoje pravo na rad ostvariti u RH, a ne da odlaze diljem Europe gdje se svakog trenutka mogu zaposliti. To posebno vrijedi za Slavoniju jer se studij medicinsko-laboratorijske dijagnostike nalazi u Osijeku i veliki broj mladih koji završava taj studij već je našao posao u Irskoj, a u RH nemaju pravo na rad. Upravo ovakvom uredbom to ste mogli riješiti dok Sabor nije zasjedao.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Roberta Podolnjaka. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice. Pitanje se odnosi na vaš predloženi čl. 4. prema kojem uredbe je Vlada donijela krajem 2017. godine i kojima sada produžujemo njihovu da ostaju na snazi, predviđate da će ostati na snazi pa gotovo do kraja slijedeće godine, do 30. studenog 2019. Prema uobičajenoj praksi, gledao sam slične zakone ranijih godina, nije bila praksa da se produži, da te uredbe budu na snazi pa gotovo još godinu dana nakon što su već donijete prije godinu dana. Neke uredbe će biti na snazi praktički gotovo dvije godine, a da zapravo nisu prošli zakonodavni postupak i da se Sabor nije mogao očitovati o nekim vrlo važnim pitanjima koja uređuju te uredbe. Dakle, molim obrazloženje.
Odgovor poštovane državne tajnice.
... [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]] Znači, u našoj nadležnosti Ministarstva uprave je donešena Uredba o dopuni Zakona o službenicima i namještenicima u lokalnoj područnoj regionalnoj samoupravi. Između ostaloga, to je tih 6 uredbi o kojim pričamo. Mogu samo zauzeti stav da tražim od Sabora da ovo produženje nam dopusti, izglasuje iz razloga jer ćemo do godine 2019. prema planu zakonodavnih aktivnosti ovu uredbu uključiti u novi Prijedlog Zakona koji će govoriti o objedinjeni zakon o državnim službenicima i namještenicima.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Lovrinovića.
Hvala gospodine potpredsjedniče i uvažena gospođo državna tajnice. Ovdje je riječ, znači o uredbama Vlade. Mi smo svjedoci da ne samo ova Vlada već i prijašnje Vlade preuzimaju, preuzele su najvažnije funkcije Sabora, tako da je ovaj Sabor, koji bi trebao biti najviši organ, najviša institucija u političkom sustavu RH, da je on postao sluškinja ovoj instituciji koja je prekoputa ove zgrade na Trgu svetog Marka. Ovdje se traži da se dobiju i ovlaštenja Sabora glede gospodarskih tema. Pa molim vas, kad ste ovdje predložili neku temu za raspravu, sada je veliki problem u brodogradnji hrvatskoj. Nitko o tome ne raspravlja. Ako već tražite neke ovlasti za uredbe, onda djelujte na taj način jer kažem, ionako je Vlada već niz godina, već odavno preuzela ingerencije Hrvatskog sabora.
Hvala lijepa. Sad ćemo prijeći,.. Prvo žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prva će biti u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista ona poštovanog zastupnika Roberta Podolnjaka. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora. Poštovana državna tajnice. Riječ je o Prijedlogu Zakona odnosno Konačnom prijedlogu Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora. U pravilu kada ovaj Prijedlog Zakona svake godine otprilike u slično vrijeme se pojavi pred Hrvatskim saborom govori se i na radnim tijelima i na plenarnoj sjednici da je riječ o rutinskom malom Zakonu kojim se ovlašćuje Vladu RH da na razdoblje od godinu dana donosi uredbe kojima uređuje određena pitanja tekuće gospodarske politike, kojima dakle ne može uređivati ona važna područja organskih zakona, ustrojstvo, djelokrug državnih tijela, lokalna samouprava, temeljna ljudska prava i izborni sustav, a jednako tako ne može uređivati niti pitanja državnog proračuna i poreza. Međutim, naravno da ostaje veliki i široki spektar pitanja koja Vlada može uređivati u domeni tekuće gospodarske politike. Činjenica jeste da je Sabor u određenom smislu ograničio Vladu da donosi te uredbe samo u ono vrijeme kada Sabor ne zasjeda dakle između 15. prosinca i 15. siječnja i između 15. srpnja i 15. rujna. Gledajući konačni prijedlog, Vlada nije donijela veliki broj uredbi kojima je regulirala pojedina pitanja tekuće gospodarske politike, navedeno je u obrazloženju 6 uredbi koje je Vlada donijela, većinom, krajem prosinca prošle godine, jednu uredbu u ožujku ove godine. No ono što nam jest sporno i o čemu sam govorio i na današnjoj sjednici Odbora za Sustav, Poslovnik i politički sustav pa i ovdje na plenarnoj sjednici, zbog čega ćemo biti suzdržani prilikom odlučivanja o ovom konačnom prijedlogu zakona jest činjenica da i gotovo protekom godinu dana od donošenja većine uredbi koje su donesene u prosincu 2017. g., Vlada ta pitanja nije regulirala predlažući novi zakon ili izmjene i dopune zakona o pitanjima koja su regulirana tim uredbama i sada dolazimo u situaciju da produljujemo važnost, dakle da te uredbe koje je Vlada donijela, ostaju na snazi do 30. studenoga slijedeće godine. To znači da uredbe koje su donesene u prosincu 2017. g. u međuvremenu nije predložen zakon i Hrvatski sabor nije prihvatio zakon kojem bi pojedine odredbe koje su bile u tim uredbama regulirane novim zakonskim tekstom, te će uredbe dakle ostati na snazi praktički gledajući od današnjeg dana još više od godinu dana. Sveukupno, dakle gotovo 2 g. čitavu 2018. i gotovo do kraja 2019. g. Naravno da neke uredbe odnosno zakoni koji su u međuvremenu doneseni su regulirali neka pitanja međutim ima određenih područja koja nisu. Primjerice, Uredba o izmjeni i dopunama Zakona o tržištu kapitala koji je Vlada donijela u prosincu 2017. g. i mi smo imali na prošloj sjednici Hrvatskog sabora, izvješće o svim uredbama koje je Vlada donijela u prosincu ili u ožujku. I u tom izvješću Vlade koje Vlada obavezno mora podnijeti Hrvatskom saboru, bilo je rečeno da će ta uredba praktički još biti na snazi određen vrijeme jer je u postupku donošenja Zakona o tržištu kapitala. Naime, tada je Sabor izviješten da je o tom zakonu već provedeno e-savjetovanje, da je završena javna rasprava i da Vlada predviđa da će taj zakon biti u 2 čitanja u Hrvatskom saboru tijekom prvog kvartala 2018. g. To je Vlada izvijestila Hrvatski sabor konkretno o toj navedenoj uredbi. Međutim, mi smo u listopadu 2018. g., navedeni prijedlog zakon nije upućen Hrvatskom saboru iako je dakle, provedeno savjetovanje o prijedlogu zakona, dakle pretpostavke su ispunjene da Vlada utvrdi prijedlog zakona i da ga uputi Hrvatskom saboru. Umjesto toga što je Vlada zapravo svojim izvješćem najavila Hrvatskom saboru, umjesto toga Uredba o izmjeni i dopunama Zakona o tržištu kapitala predviđa se da ostaje i dalje na snazi praktički još slijedećih godinu dana. Mi mislimo u klubu MOST-a da to nije prihvatljivo s obzirom na sve što sam rekao, dakle da očito postoji prijedlog zakona, da je prošao savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, da je sama Vlada u svojem hodogramu aktivnosti predvidjela da taj prijedlog zakona bude na raspravi u Hrvatskom saboru u prvoj, čak su rekli u prvom kvartalu 2018., a do danas ga u proceduri nema, a očito niti ga neće biti, postavlja se pitanje zbog čega Vlada ostaje pri tome da zapravo želi uredbu imati i dalje na snazi, još gotovo praktički slijedećih godinu dana i ne želi da mi ovdje o tom pitanju odlučujemo u zakonodavnom postupku jer to jeste naša nadležnost. Za to mi u klubu ne vidimo opravdanje. Mogao bi govoriti i o nekim drugim uredbama koje će ostati na snazi, jedna od tih i Uredba o dopuni Zakona o službenicima i namještenicima u lokalnoj, područnoj (regionalnoj) samoupravi, vi ste dali određeni obrazloženje, riječ je o osobama koje su zaposlene na rad u EU-projektima u lokalnoj samoupravi, osobe koje nisu zaposlene kao službenici na neodređeno vrijeme nego na određeno vrijeme za trajanja projekta. Međutim, i vi ste u izvješću Vlade napisali da neki od tih projekata EU-a će trajati i do 72 mjeseca, dakle 6 g. To znači da mi moramo zakonom regulirati to pitanje jer očito da će osobe koje će raditi na tim projektima biti na radu na određeno vrijeme praktički i do 6 g. Jednako tako, s obzirom da izvješće o toj uredbi bi bilo čini mi se, u ožujku ove godine gdje je Vlada navela da se očekuje i nekoliko tisuća novozaposlenih osoba upravo na tim projektima EU-a koji se financiraju sredstvima iz fondova EU-a, bilo bi nam sigurno jako važno čuti, da li su i koliko je osoba doista zaposleno na tim projektima, u kojim jedinicama lokalne samouprave, koji je dakle, učinak te odredbe u uredbi koju je vlada donijela ove g. Međutim, nama je to zapravo u ovome trenutku uskraćeno. Jer izvješće o uredbi mi smo imali prilike čuti u ožujku ili, čini mi se u ožujku ove g. prema ovome konačnom prijedlogu zakon, ova bi uredba mogla ostati na snazi do 30.11. naredne g. to znači da mi kao zastupnici nećemo biti informirani o učincima, financijskim efektima, o broju zaposlenih osoba na projektima EU u jedinicama lokalne samouprave. Kada bismo dobili prijedlog izmjena zakona kojim bismo regulirali tu problematiku, a što je u nadležnosti Hrvatskog sabora, mi bismo kroz obrazloženje vidjeli kakvi su učinci te zakonske odredbe do sada, tijekom ove g. na projektima EU u jedinicama lokalne i područne, regionalne, samouprave. Dakle u ovom trenutku ne govorim o tome, da li ova odredba treba biti na snazi ili ne. Ona očito ima važan učinak da omogući zapošljavanja osoba koja će raditi na tim EU projektima iako će oni naravno imati drugačiji radno pravni status od ostalih službenika i namještenika u lokalnoj samoupravi. Ali je činjenica da mi nakon donošenja uredbe, zapravo ne znamo stvarni učinak tih projekta koliko ih ima u kojim jedinicama lokalne samouprave, u kojem iznosu i koliko je ljudi zapravo zaposleno. Zbog toga što nam to nedostaje, što mi kao zakonodavno tijelo, o tome nećemo moći odlučivati, praktički do kraja slj. g. jer ako uredba prestaje važiti 30. studenoga 2019. to znači, da bismo mi tada negdje, vjerojatno krajem slj. g. provoditi zakonodavni postupak, možda čak i po hitnom postupku, da se taj izmjene zakona donesu prije 30.11.2019. g. jer ukoliko bi uredba prestala važiti, a mi ne bismo imali novi zakon, u tom slučaju bi naravno, zaposlenici koji sada rade na tim EU projektima, više ne bi postojao pravni temelj, za njihov radni odnos. I to su razlozi zbog kojih će Klub zastupnika Mosta biti suzdržan prije odlučivanju o ovom konačnom prijedlogu zakona, hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Marija Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana izvjestiteljice u ime ministarstva, državna tajnice, poštovane kolegice i kolege. Evo, kao što je već rekla izvjestiteljica a i kolega Podolnjak, prijedlog zakona se ustvari donosi svake g. u isto vrijeme i na neki način se smatra tehničkim prijedlogom. Ja ću samo ukratko dakle, se osvrnuti na ono što je najznačajnije, a to je prije svega, da temelj za donošenje ovog zakona je ustavna odredba, čl. 88. stavka 1. Ustava, koji ustvari predviđa da Vlada Republike Hrvatske može temeljem ovlasti koja proizlazi iz Ustava koja se daje uredbom uređivati pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora, a koja se ne odnose na financije, odnosno, državni proračun i na poreznu politiku, a isto tako ni na ona pitanja koja se odnose na ljudska prava, izborni sustav, ustrojstvo i djelokrug državnih institucija i jedinice lokalne područne, regionalne samouprave. I ono što je isto tako vrlo značajno da se ovom ovlasti vlada može koristiti samo ograničeno, tj. samo u vrijeme kada Hrvatski sabor ne zasjeda. Prijedlog za donošenje ovog zakona po hitnom postupku je također opravdan iz razloga što 10.12. ove g. prestaje važiti uredba koja je, prestaje važiti zakon, temeljem kojeg bi vlada mogla donositi u ovih proteklih godinu dana takove uredbe. I obzirom da će isto tako krajem prosinca nastupiti stanka u kojem Hrvatski sabor ne zasjeda, praktički bi da već tada da ne donesemo do tada novi zakon, imali jedan zrakoprazan prostor, odnosno, ne bi postojala mogućnost vlade da ukoliko postoji takva situacija, da treba nešto regulirati, za što ima ovlast a ne donesemo ovaj zakon, ona to ne bi bila u mogućnosti. Ja bih također htjela se kratko osvrnuti n a ovo što je govorio zastupnik Podolnjak, a on je govorio konkretno o uredbama koje su ovdje i navedene u čl. 4. a kojima se prijedlogom ovog zakona, ustvari produžuje rok primjene i na neki način se slažem da to do sada nije često puta bila praksa, međutim, to nije neutemeljeno i moguće je. Kolega Podolnjak je govorio o uredbi, o izmjeni i dopuni zakona o tržištu kapitala, navodeći da je upitno produžavanje njenog važenja, na još godinu dana, iz razloga što je do sada provedena samo rasprava odnosno, javno savjetovanje. I ja moram podsjetiti, ustvari, on je zaboravio vjerojatno da je u ovom Hrvatskom saboru provedeno prvo čitanje, mi smo 27. travnja ove g. prihvatili prijedlog u provom čitanju. Dakle nije točno da još ništa nije došlo do Hrvatskog sabora i vjerojatno će zakon koji rješava pitanje koje je riješeno uredbom, biti doneseno puno prije isteka roka na koji mi sada produžujemo. Dakle mi u članku 4. kažemo da je to maksimalno do 30. studenog iduće godine što ne znači da će sve ove uredbe koje su sada na snazi, odnosno će biti na snazi u trenutku donošenja ovog zakona a kojima smo rekli da produljujemo rok važenja najdulje do 30. studenog iduće godine sve ostati do tada na snazi. Naime, u međuvremenu će većina toga biti ustvari riješena zakonima i neće biti potrebe da uredbe i dalje ostanu na snazi. Što se tiče isto tako uredbe o, uredbe o dopuni Zakona o službenicima i namještenicima u lokalnoj i područnoj, odnosno regionalnoj samoupravi koja je sada na snazi a o kojoj je također govorio kolega Podolnjak, a i sama izvjestiteljica se osvrnula na isto navodeći da je u pripremi prijedlog zakona koji će riješiti i pitanje koje rješava sama uredba, moram reći da je ustvari na neki način bi bilo i nelogično da smo imali sada samo izmjenu koja bi uvrstila, izmjenu zakona koja bi uvrstila pitanje koje rješava uredba a odmah neposredno iza toga da smo opet donosili novi zakon kojim rješavamo sveukupno problematiku koju treba riješiti. Tako da uredba koja rješava ovo pitanje mogućnosti rada ljudi na određeno vrijeme duže od 6+6 što je regulirano Zakonom o službenicima i namještenicima a u onom dijelu gdje se zapošljavaju iz projekata koji su dobiveni iz EU fondova mislim da je to jedno pitanje koje je dobro regulirano ovom uredbom i vrlo je značajno za naše jedinice lokalne i područne samouprave i sigurna sam da će se i to pitanje riješiti uređenjem zakona i puno prije isteka ovog roka koji je krajnji rok a propisuje ga ovaj prijedlog zakona. Navodeći ovo sve i smatrajući da je ustvari ova mogućnost koju dajemo Vladi nužna da u vrijeme kada Hrvatski sabor ne zasjeda zaista se mogu donijeti one uredbe koje su značajne za funkcioniranje u nekim pitanjima i nekim područjima a da se pri tome ne ulazi u ono što je i Ustavom ograničeno, Klub HDZ-a podržati će ovaj prijedlog i smatramo da je on zakonit. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Arsen Bauk.
Poštovane kolegice i kolege, poštovana državna tajnice. Zakon u ovlasti Vlade RH je da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora doista je zakon koji se tradicionalno negdje u ovo doba donosi u Hrvatskom saboru i pod tim uvjetima mi bi ga bili spremni podržati i kao pozicija jer smo takav zakon predlagali dok smo bili Vlada. Ono po čemu se ovaj zakon razlikuje od zakona koji su bili prije jeste da uredbe koje je Vlada donijela na temelju prethodnog zakona o ovlasti vrijede do 30. studenog 2019. ne više do 30. lipnja kao što je to bilo uobičajeno u zadnjih nekoliko zakona koliko sam uspio pogledati u Narodnim novinama gdje su ti zakoni objavljivani. Zbog toga smo kao klub podnijeli amandman da se poštuje dosadašnja praksa i nekakav standard koji je recimo to tako dostignut i da se taj rok važenja uredbi vrati na 30. lipnja kao što je to uobičajeno i pod tim uvjetima ako se prihvati naš amandman glasati ćemo za ovaj zakon a ako se to ne prihvati nećemo biti u mogućnosti podržati jer smatramo da bi se novim prijedlogom spustili dosadašnji kriteriji koje imamo čak i u nekakvom dignitetu Hrvatskog sabora i dali Vladi više nego što je to ikada, nego što je to ikada imala a to kao pozicija ne možemo i ne želimo podržati. Prema tome, evo da zaključimo, ako se radi o zakonu koji je uobičajen i tehnički onda neka tako i ostane. Neka bude isti kao što su bili dosadašnji zakoni da uredbe vrijeme do 30. lipnja. Do 30. lipnja 2019. godine ima još 8, skoro 8,5 mjeseci. I ono što je Vlada donijela 2018. u 1. mjesecu ili 2017. u 12. mjesecu ima sasvim dovoljno vremena da se u saborskoj proceduri potvrdi u Hrvatskom saboru ili da se donesu i novi zakoni koji bi uređivali ovu materiju ili da se te uredbe stave van snage. Dakle ne možemo podržati odredbu po kojoj bi te uredbe vrijedile 5 mjeseci više nego što su inače vrijedile. U tom smislu dali smo amandman, ako amandman bude prihvaćen, podržati ćemo zakon, ako ne bude prihvaćen, nećemo ga podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Za pojedinačnu raspravu javio se samo kolega Bulj, kojega nema, pa gubi pravo na raspravu. I time ću zaključiti raspravu o ovoj točci a o njoj ćemo glasovati kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 447. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandman je podnio Klub zastupnika SDP-a pa bih molio predstavnicu predlagatelja da se očituje o podnesenom amandmanu, poštovana Katica Prpić, državna tajnica u Ministarstvu uprave, izvolite. Jedan je amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala vam poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Klub zastupnika SDP-a podnio je amandman da se u članku 4. briše riječ „studenoga“ te dodaje riječ „lipnja“. Amandman se odbija, prvenstveno zbog toga što je među ostalim Vlada RH donijela i Uredbu o dopuni Zakona o službenicima i namještenicima, lokalnoj, područnoj i regionalnoj samoupravi a vezano uz koju se ukazuje da je sukladno prijedlogu plana zakonodavnih aktivnosti za 2019. g. u treće tromjesečje predviđeno upućivanje u proceduru Vlade RH donošenje Zakona o službenicima i namještenicima kojima će se urediti ravnopravni status državnih i lokalnih službenika na jedinstven način stoga i iz tog razloga u predmetni prijedlog zakona predložen rok da uredbe ostanu na snazi najdulje do 30. studenoga 2019. g.
Očitovanje, kolega Bauk, izvolite.
Gospodine predsjedniče. Dakle, ovaj zakon je jedan tehnički zakon kojega je svaka Vlada predlagala Saboru tamo negdje ovo doba godine i uvijek smo ga donosili jednoglasno i uvijek su uredbe koje bi Vlada donijela iz ovlasti Sabora, ostajale na snazi do 30. lipnja slijedeće godine. I ne vidim nikakvog razloga da se sada taj rok neuobičajeno i povećava za dodatnih 5 mjeseci. Dakle, uredba koju je državna tajnica spomenula ima jedan ili dva članka i njega Vlada može sutra poslati u saborsku proceduru kao prijedlog zakona i time ste riješili cijeli problem. Dakle ovdje se radi samo o tome da Vlada uzima od Sabora nešto što nikad nije imala i nema potrebe, dakle sve uredbe, 5 uredbi koje su na snazi, koje su od jednog ili dva članka se mogu do 30. lipnja ili pretočiti u zakone ili ih se ukinuti. Prema tome, ovo je nešto što dosad nikad nije bilo i nema nikakve potrebe da se ta praksa mijenja. Prema tome, neka ostane normalna ovlast Vlade da donosi zakone kad Sabor ne zasjeda, neka ostane sve što je bilo do sada do 30. lipnja, ako postoji potreba da traje dulje, neka Vlada pošalje prijedlog zakona u proceduru i nema nikakvih problem. Ako je za lex Agrokor trebalo 2, 3 tj. da se napiše, valjda za uredbu od jednog članka ne treba 10 mj., 15 mj. nego je dovoljno 10. mj., tražim glasanje.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 78 za, 20 suzdržanih i 2 glasa protiv donesen Zakon o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora.
Sada ćemo prijeći na sljedeću točku a to je: - Konačni prijedlog zakona o zdravstvenoj zaštiti, drugo čitanje, P.Z.E. br. 379.; Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se Odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Želi li predsjednik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani ministar zdravstva Milan Kujundžić. Izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Zakon je pred vama, pretpostavljam da ste vidjeli zapravo sve što s njim pokušavamo popraviti u postojećem zakonu. Pa ako dopustite ja bih u nekoliko minuta skrenuo samo pozornost na neke bitne stvari koje smo išli uređivati. Dakle osnovna intencija bila je sačuvati kvalitetu i dostupnost hrvatskoga zdravstvenoga sustava i naravno pri tome smo vodili računa da bude sačuvano javno zdravstvo. U tome kontekstu sačuvali smo i bolje definirali status domova zdravlja na način gdje smo u domovima zdravlja proširili djelatnosti tako da se domovi zdravlja neće baviti isključivo djelatnostima koje su i do sada, nego će zapravo moći organizirati, uz palijativu i više specijalističkih djelatnosti kako bi što više specijalista primaknuli pacijentima. S druge strane smo nastojali, što je jedan veliki problem o čemu se govori i ovdje u Saboru i šire u javnosti, sačuvati liječnike u Hrvatskoj, a da bismo ih sačuvali, a posebice na depriviranim ili uvjetno rečeno manje atraktivnim područjima, otvorili smo prostor krajnje transparentnoga modela ulaska u dosadašnjom terminologijom rečeno u zakup ili koncesiju, odnosno definiranje statusa ordinacije koji omogućuje motiv veći više raditi i više zaraditi liječnicima u primarnoj. Ali smo isto tako, imajući u vidu problem gdje brojne ordinacije koje sada postoje na terenu, zapravo nemaju dovoljan broj pacijenata i tu se javlja problem nositelja ordinacije. U tome smislu smo sa novim prijedlogom zakona predvidjeli zapravo objedinjavanje više ordinacija postojećih u ruke jednoga ordinariusa koji će onda izraženo u satima ili u danima na različitim radilištima obavljati i praksu kako bi bili na dohvat pacijentima koji bi onda što manje trebali putovati jer nerijetko imamo stariju populaciju koja otežano može doći do udaljenih ordinacija. Poučeni dobrim iskustvom, prvenstveno u Nordijskim zemljama, ali i u Kini, predvidjeli smo i mobilne ordinacije gdje bi liječnik i njegova medicinska sestra zapravo ordinacijom na kotačima dolazili izraženo u satima u jedno, drugo, treće mjesto i bili na usluzi pacijentima. Problem kojega smo imali u dosadašnjem Zakonu o zdravstvenoj zaštiti je problem koji nas je limitirao u organiziranju dežurstava. Naime brojni liječnici koji su u zakupu ili u koncesiji odbijali su, a za to su imali zakonski osnov, ne participirati u dežurstvima. Novim zakonom to se regulira tako da nitko tko želi imati ugovor sa HZZO-om ne može ne participirati u dežurstvima. U daljnjemu smo isto tako predvidjeli uređenje hitne. Naime, mi sada imamo situaciju gdje imamo objedinjenje hitne bolničke prijeme koji u prosjeku obavljaju oko 97% hitnih postupaka i imamo županijske, odnosno gradske hitne koje opet imaju određenih problema jer je povremeno malo timova za intervencije kada se pojavi problem preklapanja žurne intervencije u istome trenutku. Stoga smo zakonom predvidjeli integraciju objedinjenog hitnog prijama, županijske, odnosno gradske hitne s jedne strane i s druge strane smo naravno participaciju domova zdravlja, odnosno liječnika u ordinacijama ili starom terminologijom u koncesijama. Što prevedeno znači sljedeće, već sada smo to negdje i fizički napravili, negdje se gradi, primjerice u bolnici u Puli se sada to gradi, u Splitu je isprojektirano, krenut će se graditi, a recimo Zadar, Požega već to imaju, a to znači na istoj lokaciji u istoj čekaonici nalazi se županijska, odnosno gradska hitna ili njen dio naravno, to ne pokriva cijelu županiju i objedinjeni bolnički prijam. Na taj način racionalno koristimo resurse timova koji rade, a s druge strane po potrebi izlaska više timova bez problema na teren može izići, ne daj Bože u slučaju neke prometne veće ili nečega sličnoga može izići 3, 5 timova, a da pri tome ne budu zatvorena vrata, odnosno i dalje sustav funkcionira. Imajući u vidu navedeno, već smo pripremili, samo se čeka usvajanje zakona, a fakulteti su spremni započeti sa specijalizacijama i edukacijama. Specijalizacijama, dodiplomskih i diplomskih studija sestrinstva, odnosno edukacije sestara sa srednjom medicinskom koje će biti dodatno educirane, a time osposobljene, slično kao što je već uvriježeno u svijetu, da znaju učiniti doslovce sve što je potrebito za hitnu intervenciju pacijenta koji u tome trenutku zahtijeva i reanimaciju i druge oblike zbrinjavanja kako bi bili prebačeni do najbližeg objedinjenog hitnog bolničkoga prijama. Na taj način ćemo bez povećanja investicija osigurati veći broj timova, bolju kvalitetu i nadasve bolju dostupnost. Nismo naravno nijednoga trena zaboravili da moramo mijenjati i stanje u bolnicama i ovim se predviđa i definira novim zakonom što su nacionalne, što su kliničke, što su županijske bolnice s naglaskom funkcionalne integracije, odnosno povezivanja. Uistinu mi moramo prilagoditi sustav dobu u kojemu živimo, odnosno dobu koje je pred nama, a to znači da mreže bolnica odjela i opreme i nadasve ljudskih resursa imamo sada na malim udaljenosti gdje imamo iste odjele, koji uvjetno rečeno, nemaju potrebe biti, jer na udaljenosti 15-20 km postoji takav isti odjel. Time se štedi i ljudski resursi, time se štede financije, time se oprema racionalno iskorištava i nadasve time se povećava kvaliteta i sigurnost pacijenta. Jer nije isto ako netko nešto operira ili neki drugi postupak izvodi jednom tjednom, jednom u dva tjedna ili ako netko to radi rutinski, svaki dan ili uvjetno rečeno, više puta dnevno, tjedno mjesečno. Što se tiče stimulacije ostanka liječnika i sestara u Hrvatskoj, kojega Hrvatska ima kao i druge slične nama zemlje, predviđamo uredbom Vlade urediti nakon donošenja zakona, a zakon to u sebi predviđa platiti one koji znaju i rade više, kako bi bili stimulirani ostati tamo gdje jesu i raditi ono što rade. I tko god pokušava to da treba da se ne može u medicini, u medicini se puno bolje to može, nego u nekoj drugoj djelatnosti, izmjeriti koliko tko radi i što radi. I oni koji su u medicini, itekako dobro znaju da se mi međusobno itekako znamo koliko je tko težak, koliko tko od nas radi, koga se traži, a koga doslovce nikada nikoga nije u životu zamolio da ga pregleda jer to je itekako mjerljivo. Dakle, svugdje u svijetu, u bilo koju bolnicu u koju sada dođete, s kojom se želimo uspoređivati, Amerikom, Japanom, Švedskom, različito su ljudi plaćeni. Dakle imaju iste titule iste naslove, istu stručnu spremu, a plaće su različite. I ja ne vidim zašto bi Hrvatska bila iznimka u tome smislu. Što se tiče financijske održivosti i u tome smislu smo napravili prijedlog, a to je da županijske bolnice će pored postojećeg upravnoga vijeća i članove koje postavlja županija imati jednoga člana koji postavlja vlada. Time se ne dira u integritet županije, oni su i dalje vlasnici. Samo taj jedan član kojega postavlja vlada, na određeni način služi savjetodavno i služi bar u verbalnome smislu, u smislu kontrole jer uistinu sada imamo situacije, gdje se neprimjereno zapošljavaju, posebice nemedicinski, gdje se neprimjereno kupuje medicinske oprema i druga oprema, gdje se neprimjereno kupuje i po cijenama drugačijim nego što se u drugim bolnicama kupuje potrošni materijal i lijekovi nego u drugim bolnicama. I ne vidim razloga, jer u županijama u smislu vlasništva i upravljanja se ne dira, ali na određeni način pomažemo savjetovati i kontrolirati, jer zapravo kada treba gasiti požar, onda se traži pomoć od vlade. Evo to su prilike samo naznake svega onoga u što smo krenuli a brojne druge stvari ćemo lijepo ovdje se razgovarati i vidjeti što bi se još eventualno moglo bolje napraviti. I kao što uvijek kažem, ne zanima me tko predlaže i sugerira i kritizira. Ako dobro predlaže, ako dobro sugerira, sa zahvalnošću ćemo to prihvatiti. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje je izazvalo poduži niz replika pa ćemo krenuti redom, prva je ona poštovanog zastupnika Željka Jovanovića. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, čuli smo jedan prazan uvod obrazloženje zakona, koji neće riješiti većinu problema hrvatskih građana i protiv kojeg su svoje primjedbe postali savez samostalnog sindikata Hrvatske, Samostalni sindikat zdravstvene socijalne skrbi, Hrvatska liječnička komora, Hrvatska ljekarništva komora, Hrvatska udruga obiteljske medicine udruga županija djelatnici sindikata hitne medicinske pomoći, dakle, nema tko nije poslao primjedbe na ovaj zakon. A između dva čitanja gotovo da ništa nije prihvaćeno. Prema tome, ovaj zakon čak nema ni procjenu učinka propisa, čak nam ne pokazuje ni analizi dosadašnjeg stanja i što će donijeti u budućnosti. On djelatnost zdravstva gura u prodavanje zdravlja kao robe i neće donijeti solidarnu sveobuhvatnu, svima jednako dostupno zdravlje, a pogotovo ne možemo očekivati od ministra, koje podržava samo trgovačka koalicija i niti jedan građanin više, da može donijeti dobro zdravlju hrvatskih građana.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Ćeliča.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Drago mi je da ste u uvodnom dijelu spomenuli odredbe vezane za upravna vijeća. Naznačiti ću dakle, da je ministarstvo znanosti i obrazovanja unijelo određene promijene na bolje vezane za školske odbore, tako da ovo nije nikakav novum što se tiče Ministarstva zdravstva. Mislim da će na taj način rad bolničkih i zdravstvenih ustanova biti transparentniji. I zanima me jeste li razmišljali da osim u bolničkim zdravstvenim ustanovama, ovo isto napravite i u zavodima za javno zdravstvo i u zavodima za hitnu medicinu. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Vlatka Kopića, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa članovima ministarstva, kolegice i kolege evo zanimalo me konkretno govorili ste o funkcionalnom spajanju bolnica, koje planirate poduzeti ovim zakonom. Osobno sam svjedokom toga koliko se učinilo sa spajanjem bolnica u funkcionalnom smislu Našica i Osijekom, ne vidim zbog čega je to do sada bio problem, zašto se to do sada nije učinilo? Jer ukoliko se sada učinila i veća iskoristivost pojedinih naših oprema, smanjila na kraju i nekakva financijska izdvajanja, omogućili i određeni kreveti, gdje se definitivno učinila bolja učinkovitost u oba dvije bolnice. U čemu je bio problem do sada? Zbog čega se takvi koraci nisu učinili u ministarstvu koje je bilo prije vas do sad nedorečeno. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Bože Ljubića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre i suradnici. Dakle, ... [[Govornik se ne razumije.]] činjenicu da nakon 10 g. i 10-ak izmjena i dopunama imamo danas sveobuhvatan Zakon o zdravstvenoj zaštiti. S druge strane, pozdravljam činjenicu da je ovo reformski zakon koji u konvergenciji i sinergiji dva osnovna cilja unaprjeđenja zdravlja stanovništva i unaprjeđenja zdravstvenih službi, ide ka unaprjeđenju čitavog zdravstvenog sustava u Hrvatskoj. Prvo dakle vidimo kroz jačanje preventive, promocije i primarne zdravstvene zaštite, kroz jačanje domova zdravlja i ordinacija, a drugo vidimo dakle kroz organizacijske zahvate, jačanje dnevnih bolnica ... [[Govornik se ne razumije.]] dakle svih tih mjera koje organizacijski idu ka jačanju zdravstvenih službi i dakle u konvergenciji ta dva osnova cilja, dakle idemo ka onome što čini dobar zdravstveni sustav a to je dakle jačanje efektivnosti i efikasnosti a time i onog osnovnog našeg zajedničkog cilja unaprjeđenja zdravlja stanovništva. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Marka Vešligaj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Nažalost, u ovom drugom čitanju nije se ništa uvažilo od svih onih primjedbi silnih koje su stigle a ja ću vas gospodine ministre pitati i ono što sam vas pitao i u prvom čitanju, pa ste onda rekli da pričamo o stvarima o kojima se baš ne razumijem, a to je članak 115. gdje onemogućavate obavljanje djelatnosti hitne medicine u specijalnim bolnicama. Obećali ste vi i vaši suradnici pa i u nekim javnim istupima da će se taj članak promijeniti, da će se omogućiti obavljanje djelatnosti hitne medicine u specijalnim bolnicama, govorim to sa aspekta svoje Krapinsko-zagorske županije prvenstveno ali i nekih drugih ruralnih krajeva na području RH gdje zahvaljujući postojanju djelatnosti hitne medicine u specijalnoj bolnici Krapinske toplice, spašeni su brojni ljudski život. Mene zanima zbog čega to nije promijenjeno vrlo jednostavnom intervencijom u ovaj članak, nažalost sve ostalo kao što je bilo u prvom čitanju. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. Zamoljen sam da pitam ovako izravno kod donošenja ovog zakona i u raspravi o ovome zakonu, da li će se po ovom zakonu i njegovim novinama, izmjenama, moći davati u koncesiju ordinacije radiologije u domovima zdravlja što do sad realno nije bio slučaj. I također me interesira da li ste možda razmišljali o posebnom zakonu o plaćama liječnika kao što imaju suci i o posebnom zakonu kojim bi se definiralo da liječnici mogu raditi do 70 g. ukoliko oni to žele.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa suradnicima. Sama činjenica dolaska vašeg kolege ovdje zapravo govori koliko se radilo na ovome zakonu i koliko je ova zdravstvena zaštita jako bitna. Činjenica je da je zdravlje osjetljiva tema i svi govorimo sa svoga aspekta, ja govorim sa aspekta onih ruralnih dijelova RH gdje se zapravo može i treba govoriti o pružanju usluga pacijentima što je za njih najbitnije i najmanje je bitno tko će biti u upravnom vijeću i na koji način će se to rješavati. Činjenica je, a to znamo iz iskustva, da i jedna na koju se pozivamo, i Austrija i Njemačka u ruralnim sredinama imaju jako velikih problema sličnih nama ali ako se već pozivamo na takve zemlje, kada govorimo o tome da treba znati da su oni primijenili jednu jednostavnu formulu za zdravstvo bez gubitaka a to je usluga puta cijena. Ja znam da to ludi ne vole čuti ali ti je zapravo istina. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Kirina.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani ministre sa suradnicima. Spominju se u sustavu često duge liste čekanja, naravno sve se upućuje na vaše ime. Započeli ste model prioritetnih lista ne za hitne slučajeve nego za slučajeve koji ne mogu čekati na redovnim listama. Kakav je rezultat vašeg modela prioritetnih lista? Hvala.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Ministre, spominjali ste dom zdravlja, da li se s ovim daju samo ovlasti čelnicima domova zdravlja ili ne vidim da ste mjere spomenuli koje će se zadržati liječnicima u domovima zdravlja na ruralnim područjima jer imamo ovdje apsurd, imamo apsurd da pola županija ima samo ujedinjeni dom zdravlja a ove neke županije imaju više domova zdravlja unutar županije. Kako ćete riješiti da liječnici ostaju, da mi nemamo u Sinju radiologa, u Vrgorcu, kako ćemo mi te ljude zadržati, postoji li to rješenje mjera? Ja ih ne vidim, niste kazali koje su mjere u ruralnim područjima u imotskom kraju, sinjskom kraju, u Lici, koje su mjere da tu liječnici ostanu? Jel' oni nemaju tu dovoljno pacijenata pa će moći ići glavarina ili nekako, vi niste dali mjere. Vi ste ovaj zakon donijeli da zaštite samo šefove domova zdravlja koji su uništili sustav doma zdravlja. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre, na moje pitanje ja mislim u prvom čitanju kad sam vas pitao što ćete učiniti da mladi liječnici ostanu u RH, izjavili ste kako planirate im povećati plaće dvostruko. Govorimo o liječnicima u domovima zdravlja. I druga tema se odnosi na liste čekanja, one najviše zanimaju građane posebno one koji boluju od teških bolesti kod kojih je svaki dan u pitanju, jel' je to prema onome što navodite, nedostatak tehničkih kapaciteta, bolnica, jel ' je to nedovoljan angažman liječnika i njihov nedostatak, je li to problem informatizacije sustava ili je neki drugi problem? I kad govorimo o funkcionalnom spajanju bolnica, premda struka daje jasne upute, uvijek se to pretvori u politički problem i možda odgovor i kolegi što je pitao prije zašto ne dođe do funkcionalnog spajanja, jer se lokalne politike tome usprotive. Upravo županije su te koje će se suprotstaviti tome da njihova bolnica se prema tim navodima ukine. To je ono što je ozbiljan problem.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Stjepana Čuraja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicima, ja bih jednom možda ovako naoko bezazleno pitanje, odnosno benigno a ovdje i spominjemo u Zakonu oko radnog vremena zdravstvenih djelatnika. Naime, puno građana se i meni obratilo a i sam sam doživio što se tiče radnog vremena ambulanti u bolnicama. Dakle, gotovo u pravilu svugdje je navedeno radno vrijeme od recimo 8h-15h. Primaju se knjižice do 12h, u 13h više nema nikoga. Ja sad ne znam je li oni imaju neko drugo radno vrijeme koje oni u tom vremenu obavljaju a onda samo radi građana treba to korigirati i svesti na ono što stvarno je. Jer ovime zbilja stvaramo prevelike gužve a pogotovo kada gledamo to u kontekstu dugih lista čekanja, pogotovo za određene i specijalističke preglede, itd., itd.. Tako da po meni mislim da je to onako, kažem od svih problema možda benigno ali itekako našim ljudima bitno. Evo, zahvaljujem.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče, uvaženi ministre sa suradnicima. Spomenuli ste u svom izlaganju problem odlaska liječnika, rekao sam već prije da je oko 600 liječnika otišlo, 1600 najavilo odlazak i da je jedan od razloga i plaće, da ih treba razmisliti kako povećati plaće liječnicima u Hrvatskoj, vi ste spomenuli to. Međutim ne vidimo iz zakona kakav ste alat dali u ruke ravnateljima domova zdravlja da stvarno nagrade one liječnike koji rade, koji daju sve od sebe za svoje pacijente. A drugi je problem što je velika razlika u plaćama između liječnika koji su ostali u domu zdravlja, liječnika obiteljske medicine i onih koji su privatnici ili koncesionari. Tu ste posvađali liječnike, niste dali alat domovima zdravlja da razvijaju primarnu zdravstvenu zaštitu, da imamo u ruralnim područjima liječnike. Oni se uglavnom grupiraju u gradovima a sela nam ostaju bez liječnika, pa vas molim odgovor na to pitanje. Hvala.
Hvala. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda ćemo prijeći na, a ha, hoćete. Poštovana predsjednica Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku Ines Strenja, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući, pozdravljam ministra sa suradnicima. Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku na svojoj 54 sjednici održanoj jutros 18. listopada 2018. raspravljao je o Konačnom prijedlogu Zakona o zdravstvenoj zaštiti koji predsjedniku Hrvatskoga sabora je dostavila Vlada RH aktom od 4. listopada ove godine. Odbor je o zakonu raspravljao kao matično radno tijelo sukladno s člankom 85. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prethodno su odboru dostavile i primjedbe na navedeni akt i Hrvatska ljekarnička komora, Medicinski fakultet sveučilišta u Zagrebu i Hrvatska zajednica županija. Predstavljajući konačni prijedlog zakona ministar zdravstva naglasio je da će se uvođenjem načela supsidijarnosti i funkcionalne integracije kojima se jasno određuje način i oblik organizacije u djelatnosti primarne razine zdravstvene zaštite sustavom ordinacija te nastavkom funkcionalnog povezivanja i restrukturiranjem bolničkog sustava, povećati sigurnost za pacijente i unaprijediti zdravstvena zaštita. Kako je istaknuo konačnim prijedlogom ovoga zakona osnažuje se preventivna zdravstvena zaštita, rješava se radno pravni status zdravstvenih radnika, zakupaca u domu zdravlja koji obavljaju privatnu praksu na osnovu zakupa, uređuje se pružanje palijativne skrbi na primarnoj razini zdravstvene djelatnosti u okviru djelatnosti domova zdravlja te na sekundarnoj i tercijarnoj razini zdravstvene djelatnosti. Predlaže se restrukturiranje i racionalizacija bolničkog sustava na način da se uređuje veteranska bolnica, dodatno se definira specijalna bolnica koja može obavljati i pojedine djelatnosti specifične za opću bolnicu osim hitne medicine i uvodi se nacionalna i sveučilišna bolnica i uređuje područje zdravstvenog turizma. U raspravi mišljenja o zakonu bila su podijeljena. Pojedini članovi odbora pohvalili su razlike između rješenja ovog zakona u odnosu na rješenja iz prijedloga zakona i tako su pohvalili sukladno zaključku Vlade RH smanjenje broja agencija, zavoda, fondova, instituta, zaklada, trgovačkih društava i drugih pravnih osoba sa javnim ovlastima prema kojima Hrvatski zavod za javno zdravstvo preuzima poslove Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu, Hrvatskog zavoda za toksikologiju i antidoping te Ureda za suzbijanje zlouporabe droge Vlade RH a Hrvatski zavod za hitnu medicinu poslove Hrvatskog zavoda za telemedicinu. Prema njihovom mišljenju to ne predstavlja samo racionalizaciju nego i daje na značaju Hrvatski zavod za javno zdravstvo koji je proteklih godina gubio na svom utjecaju a sada će imati ulogu kreatora, proaktivne zdravstvene politike i prevencije što će se ogledati i u smanjenoj incidenciji određenih bolesti. U tom smislu smatraju da su nužne izmjene članka 134. u odnosu na mentalno zdravlje i provođenje njegove zaštite i liječenja unutar Zavoda za javno zdravstvo te s tim u vezi i potrebe razgraničenja liječenja ovisnosti i psihičkih poremećaja na razini primarne zdravstvene zaštite i bolničkog sustava liječenja. Također u vezi članka 54. koji se odnosi na ograničenje u privatnoj praksi za zapošljavanje još jednog zdravstvenog radnika iste struke a ne odnosi se na magistre farmacije i dentalne tehničare smatraju da bi tu trebalo dodati i fizioterapeute što bi predstavljalo poticaj zapošljavanja nezaposlenih fizioterapeuta i razvoj poduzetništva u fizikalnoj terapiji. Pojedini članovi odbora iznijeli su svoje primjedbe i o potrebi definicije grupne privatne prakse, članak 60. koja nije definirana jasno. Daljnja rasprava odnosila se i na primjedbe upućene od strane Hrvatske zajednice županija u vezi upravljačkih ovlasti članak 83. u upravnom vijeću zdravstvenih ustanova čiji je osnivač i jedinica područne (regionalne) samouprave i Grad Zagreb te jedinica lokalne samouprave. Hrvatska zajednica županija smatra da im je konačnim prijedlogom zakona oduzeta upravljačka ovlast dok su pojedini članovi odbora bili mišljenja da neće doći do značajnih promjena te da županijske bolnice ponekad iskorištavaju tu mogućnost pogotovo kada se radi o gubicima. U raspravi pojedini članovi odbora izrazili su svoje nezadovoljstvo u odnosu na primjedbe koje su bile dostavljene predlagatelju između dva čitanja a nisu uzete u obzir. Tako smatraju da i dalje nije riješen prekovremeni rad liječnika, odnosno mogućnosti za povećanje plaća i sistem nagrađivanja što će i nadalje nažalost rezultirati njihovim odlaskom iz zemlje. Također su istaknuli pitanje specijalističkog usavršavanja i prema njihovom mišljenju penalizacijskom modelu zadržavanja mladih liječnika u matičnim ustanovama. Predlagatelj nije riješio ni pitanje provođenja pripravničkog staža, razmotrene su i primjedbe medicinskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu za koje je većina bila mišljenja da bi ih trebalo uzeti u obzir, pogotovo u vezi zdravstvene zaštite studenata koji imaju prebivalište izvan mjesta studiranja te ujednačavanje isplate plaće svih osoba koje rade u kumulativnom odnosu u Republici Hrvatskoj. Dakle, istodobno u zdravstvenoj ustanovi i visokom učilištu. Nakon provedene rasprave, članovi Odbora većinom su glasova, odlučili predložiti Hrvatskom saboru Zakon o zdravstvenoj zaštiti koji vam evo ovim dopisom i dostavljamo mišljenje. Hvala.
Hvala lijepa. Sada ćemo se vratiti našoj točci Konačnog prijedloga Zakona o zdravstvenoj zaštiti i početi ćemo sa klubovima zastupnika. I prva će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti poštovana zastupnica Ines Strenja. Izvolite.
Još jednom pozdrav, ministru, suradnicima. Par opaski mada smo na kraju procedure, duge procedure donošenja zakona koji je još započeo za vrijeme ministra Varge. Neko vrijeme je zakon bio, na njemu se nije radilo i napokon je pred nama. 10 godina od zadnjeg konačnog zakona koji smo imali i 16 promjena tog zakona koji je sad na snazi zbilja je pokazatelj da nam treba novi zakon. Dakle zdravstveni sustav jedan je od najvećih sustava u RH i potencijalno moguće mogao bi biti jedan od ključnih nosioca razvoja. Dakle koji bi nam trebali biti ciljevi u zdravstvu? Dulje očekivanje trajanje života, bolja kvaliteta života i smanjenje zdravstvene jednakosti. Koje ključne poteze smo trebali povući? Strateško planiranje ljudskih resursa i očuvanje zdravstvenog kadra u RH, osigurati financijsku stabilnost zdravstvenog sustava, upravljanje kvalitetom zdravstvenih ishoda i primarna zdravstvena zaštita i uređene primarne kao gatekeepera. Tri od ova cilja su trebala biti definirana ovim zakonom i ona nisu definirana a osiguranje financijske stabilnosti zdravstvenog sustava trebalo bi definirati zakon koji tek treba slijediti do kraja godine. Dakle, pred nama je konačni prijedlog zakona koji je propustio sveobuhvatno riješiti neke od ključnih problema koji se danas postavljaju pred hrvatski zdravstveni sustav, znači prvenstveno primarne zdravstvene zaštite i pitanje bolničkog sustava i nisu uvažene vrlo kvalitetne primjedbe tijekom e-savjetovanja ali u pisanom obliku mnogih čimbenika unutar samog sustava koji su predlagali neka druga rješenja. A bez prvenstveno rješavanja, zadržavanja ljudskih resursa u zdravstvu koji su nosioci što god mi pričali, ali ipak nosioci sustava nema kvalitete i nema dostupnosti jednakomjerne dostupnosti zdravstvene zaštite na koju smo se obvezali našim ustavom. Nešto što nije riješeno, ponovno nije riješen prekovremeni rad liječnika nego se definicijom znači može do 180 ali i do 250 sati godišnje. I dalje rad, prekovremeni rad liječnika ostaje protuzakonita kategorija, odnosno ovim prijedlogom nije uređeno i na taj način brojni liječnici koji ga obavljaju u tolikom obujmu i dalje se izlažu mogućnosti prekršajnog progona o čemu smo svjedočili zadnjih godina. Dakle godišnje se u hrvatskom sustavu napravi više od 3 milijuna prekovremenih sati. I onaj tko kaže da imamo dovoljno liječnika u sustavu i oni koji pišu ovih dana da je svake godine nešto više liječnika ne, liječnika još uvijek nedostaje, zdravstvene tehnologije i novi zdravstveni postupci, sve ono što zapravo trebamo razvijati u skladu sa modernim europskih smjernicama zahtijevaju sve više izvršitelja u sustavu i nema dovoljno liječnika a dovoljno o tome govore činjenice koliko su devastirana neka područja sustava i neka područja Hrvatske gdje nedostaju liječnici. Što se tiče specijalističkog usavršavanja liječnika i u ovom konačnom prijedlogu predlagatelj je ustrajao na tzv. penalizacijskom modelu zadržavanja mladih liječnika u matičnim ustanovama pri čemu smo zbilja jedinstveni negativan primjer u EU jer se u zakon ponovno unosi paušalna kaznena odredba odštete u visini jedne proračunske osnovice po mjesecu neodrađene obveze rada nakon položenog specijalističkog ispita. Dakle, ono što je bilo predlagano i što bi možda riješilo ovaj dio a to je nacionalno planiranje potreba za specijalizacijama pojedinih struka koje bi omogućio istovremeni početak, plaćanje specijalizacija i dodjeljivanje iz jednog mjesta koji bi omogućio kvalitetniji sustav mentora. Dakle sadašnji program specijalizacija usuglašen je sa EU i sadržaj je u biti dobro promišljen. Problem nastaje u provedbi programa specijalizacija koja nije zadovoljavajuća i postoji velika neujednačenost između propisanog programa specijalizacije i onoga koji stvarno postoji. Znači problem je u specijalizacijama, u vrstama specijalizacije ali i raspodijeljenosti unutar RH. I zbilja jedini, po meni jedini problem koji je nastao zbog ovih nesretnih postupaka, kiretaža i sveg onog o čemu mi govorimo zadnjih dana treba variti na početak a to je nedostatak liječničkog kadra. Mi možemo govoriti o komunikaciji koja mora biti bolja, ali naravno to je izostalo kao kolegij koji bi trebao se slušati od prve godine, srednjoškolskoga a onda fakultetskog obrazovanja i trajati cijeli život. Ali nedostatak liječničkog kadra, poglavito nedostatak anesteziologa je jedini krivac što ponekad u ovom sustavu su učinjeni možda propusti ali jednostavno nije se moglo pokriti i zbog toga je nastavo ovaj problem. Dakle što se tiče specijalizacija, trebalo bi poticati specijalizacije i u manjim bolnicama, trebalo bi pokušati da sve počinju početkom akademske godine i završavaju s njezinim krajem. Tako bi svi specijalizanti započeli i završili specijalizaciju u isto vrijeme i u svakom trenutku bismo znali koji je specijalizant 1., 2., 3. ili koje godine. Vjerojatno ste se i vi susretali s tim da zapravo na odjelima imamo i uopće ne znamo specijalizanti koji su od nas pa ih svakog pojedinačno pitamo kad ima specijalistički i koja je godina. Dakle program specijalizacije treba biti, razrađen je po svakoj godini specijalizacije ali treba postojati i postoji točno određen broj, vrsta, postupaka i zahvata koje je specijalizant dužan obaviti u bilo kojoj godini specijalizacije. Zbog toga bi ukoliko bi počinjale u istom trenutku znali točno koja znanja i koje kompetencije specijalizant te godine specijalizacije ima. Dakle, postojeći koncept provedbe specijalističkog usavršavanja je nešto što je preneseno iz prošlog sustava i on datira iz '80.-tih godina i takav model više ne postoji nigdje u Europi. Potrebna je promjena sustava mentorstva, jedan mentor treba nadzirati najviše dva specijalizanta jer je ograničavanje broja specijalizanta koje mentor istodobno nadzire i educira, preduvjet kvalitetne edukacije. Mentor treba za to imati adekvatnu naknadu za svoj rad sa specijalizantima ali kvalitetan mentorski sustav, preduvjet je kvalitetnog sustava specijalizantskog usavršavanja. Dakle, svrha koncepta specijalističkog usavršavanja, na tome sam se malo duže zadržala, ali moramo znati da na tome počiva sve ono na gradimo kasnije kvalitetu specijalistiku u našem sustavu zdravstvu. Dakle koncepta specijalističkog usavršavanja je poticanje izvrsnosti u krajnjem transparentnom i kontroliranom procesu specijalističkog usavršavanja i može pozitivno utjecati na kvalitetu i kvantitetu usvojenog znanja i vještina te mladog liječnika stručno potpuno kompetentnom osobom koja će biti društveno uvažavana i priznata. Ali što smo mi osim ovog što smo izostavili, još propustili? Dakle završnom verzijom zakona koji je usvojila Vlada RH potvrdili smo ukidanje pripravničkog staža za liječnike odnosno nakon završenog Medicinskog fakulteta, mladi će liječnik automatski dobiti odobrenje za samostalni rad. Takvim načinom ulaska u rad u našem zdravstvenom sustavu, nisu zadovoljni ni studenti niti udruge mladih liječnika niti oni s kojima zapravo trebaju raditi a to su sigurno naši pacijenti. U zamjenu za staž, Hrvatska liječnika komora predlagala je implementaciju obveznog sekundarijata kako je to uredila susjedna Slovenija, koji bi imao obvezan strukturirani prvi dio sa uključenom primarnom zdravstvenom zaštitom vanbolničkom i bolničkom hitnom službom te pohađanje tečaja, znači naprednog održavanja života ali i mogućnost nastavka rada u izbornom djelu sekundarijata unutar specijalnosti koju mladi liječnik želi što bi mu se kasnije moglo uračunati u specijalističko usavršavanje. O čemu se tu radi? Sva 4 medicinska fakulteta, sami studenti, inicirali su provođenje ankete i 98% njih se izjasnilo da želi nakon završenog Medicinskog fakulteta, imati nekakav oblik pripravničkog staža. Da li se zvao pripravnički staž ako je to Europa ukinula, to je mogao biti obvezan sekundarijat koji bi im omogućio da onda ipak spremno zaplivaju u dosta ozbiljan posao koji se pred mlade liječnike stavlja kad su prisiljeni svoje prvo radno mjesto započeti u ambulantama ili u sustavu koji je udaljen od onog gdje oni u svakom trenutku mogu dobiti pomoć nadređene. Radi se o otocima, radi se o depriviranim područjima, radi se u krajnjoj liniji da na kolima Hitne pomoći diljem Hrvatske gdje će te vi liječnika, mladog liječnika odmah nakon fakulteta ubaciti u sustav. Kada je riječ o obiteljskim liječnicima, dakle unatoč liječnika primarne zdravstvene zaštite, odredba da do 25% ordinacija ostaje u sklopu doma zdravlja i time se olakša i učini transparentnijim proces prelaska zaposlenika doma zdravlja u koncesiju odnosno ordinaciju, na kraju ipak nije ispoštovan. Ono što treba znati to je da je 2560 timova je zapravo u primarnoj zdravstvenoj zaštiti trenutno, da oni obavljaju otprilike 14 milijuna pregleda godišnje ali čak 420 njih nema nositelja, nositelja liječnika, to je 17%. izrazitom su nepovoljne dobne strukture, jako puno njih kroz određenih 10-ak godina, jedan veliki postotak njih odlazi u mirovinu a mladi gledajući kako se odnosimo prema primarnoj zdravstvenoj zaštiti, i nisu toliko zainteresirani da budu liječnici a pogotovo da budu liječnici unutar domova zdravlja. Tu je trebalo malo drugačije riješiti problem, naravno očito je da je izostala prava komunikacija. Što se tiče amandmana, MOST nezavisnih lista će imati 30-ak amandmana na ovaj zakon koji ćete dobiti sad ubrzo i na klupe. O njima ovisi da li ćemo ovaj zakon podržati. Amandman evo npr., nešto što je konkretno. Članak 69., dakle privatna praksa u ordinaciji ne može se obavljati za slijedeće djelatnosti. Prvo, uzimanje i presađivanje ljudskih organa u svrhu liječenja, to je u redu ali prikupljanje, druga stavka, prikupljanje, uzimanje, testiranje, obradu, očuvanje, pohranu i raspodjelu ljudskih tkiva i stanica u svrhu liječenja, mislim da je to propust jer ovim prijedlogom dakle, ograničene su određene medicinske djelatnosti u privatnoj praksi u vrijeme kada smo svjesni dugih lista čekanja i povećanih zahtjeva građana za zdravstvenom zaštitom. Dakle, obične biopsije i nekakvi nalazi citološki, ovim drugim stavkom prikupljanje, uzimanje, testiranje, obradu, očuvanje, pohrana i raspodjela ljudskih tkiva i stanica u svrhu liječenja je zabranjeno. Mislim da je to čist propust. Dakle, ono što sam očekivala a to je da ćemo riješiti problem studenata koji trebaju zdravstvenu zaštitu i u gradovima u kojima studiraju osim izabranog liječnika u gradu u kojem žive. Pa smo tako znači dali i jedan amandman u članku 70. koji glasi: fakultet zdravstvenog usmjerenja može obavljati zdravstvenu djelatnost za potrebe nastave u skladu s posebnim zakonom kojim se uređuje područje visokog obrazovanja. Dakle studenti i državljani RH ostvaruju primarnu zdravstvu zaštitu u izabranih doktora obiteljske medicine te se pojavljuju problemi oko njihovog upućivanja na liječenje specijalistima kao i za dobivanje recepata za akutne bolesti u mjestu studiranja koje je u pravilu daleko od mjesta prebivališta. Medicinski fakulteti kroz posebne programe ugovorene sa HZZO-om, trenutno osiguravaju liječničke preglede studenata državljana RH s prebivalištem izvan mjesta studiranja te stranih državljana bez ovlasti za izdavanje recepata i uputnice za specijalistička liječenja. I onda imate mladog čovjeka koji treba pregled nekog specijaliste i onda mama mora staviti na autobus i brzo slati u Zagreb da taj dečko može obaviti taj specijalistički pregled. Posebno mislim da treba govoriti o amandmanu na članak 162. kad govorimo o nadprosječnim rezultatima u radu za koje bismo sada prema ovom predloženom zakonskom rješenju mogli znači da bi za zdravstvenu djelatnost pružanje zdravstvene zaštite u procesu dijagnostike, liječenja itd. mogu ostvariti dodatak na plaću. Dakle, s obzirom na nedostatak vremensko kadrovskih normativa što je osnova da mi znamo koliko tko radi i da li on radi zbilja radi više od drugog kolege a oni sada ne postoje barem u obliku koji bi zadovoljio trenutnu situaciju koja je u zdravstvu te neujednačenost evidencije rada neki KBC-ovi čak još uvijek nemaju informatički sustav, a kamoli sve bolnice, nemoguće je bez standardiziranja postupaka provodit pravedno i potrebno nagrađivanje iznadprosječnih rezultata pojedinaca. Ono je potrebno ali u ovom trenutku nije moguće. Predlagatelj zakona ne definira značenje izraza natprosječni rezultat [[Upadica: Hvala.]] i mjerenje prosječnih rezultata i zbog toga mislimo da ovo nije dobro definirano i ovaj članak ćemo predložit da se briše. Hvala.
Hvala lijepo. Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovani ministar Milan Kujundžić.
Poštovane zastupnice i zastupnici ja sam pokušao hvatati vaše upite, pa ću ako ne naravno u ovih 5 minuta neću moći sve odgovoriti ali naravno da ću na sve odgovoriti. Glede pripravničkog staža važno je napomenuti da ova Vlada je to prepoznala i da je stalno otvoren staž, dakle nije da liječnik u Hrvatskoj sada više ne čeka niti dana jednoga ranije se čekalo mjesecima dok bi natječaji išli. A glede projekcije o čemu je govorila poštovana zastupnica Strenja-Linić novi zakon predviđa rad pod nadzorom 24 mjeseca po potrebi ono što koji liječnik procjeni i prema čemu se kani orijentirati kojoj specijalizaciji tako da je to predviđeno sa novim zakonom. Glede Pravilnika o specijalizaciji zapravo vidjet ćete malo ako budete imali vremena analizirati kako smo povremeno kontradiktorni, na tren branite javno, a onda na tren stanete grupaciju neku braniti ovisno tko s koje strane dolazi. Dakle, Pravilnik o specijalizaciji će stupiti na snagu kada stupi ovaj zakon gdje su čuvani i pacijenti i liječnici. Dakle, više neće biti tzv. robovskih kao što su neki nazivali u milijunima odšteta koje su plaćali liječnici ali isto tako ne može se raditi ni tako da netko specijalizira da u njega uloži Požega, Virovitica, Dubrovnik a on se samo hladno okrene i ode prema Zagrebu, Splitu ili prema Beču ili ne znam Dublinu a da pritom nema nikakvu financijsku odgovornost. Tamo gdje odlazi oni koji odlazi neće biti velikim novcima vezan ali bar će biti djelomično obeštećena kuća koja ga je poslala na specijalizaciju do maksimalnoga iznosa do 250 kuna, 250 tisuća kuna. Što se tiče prekovremenoga rada gdje je ovdje napravljen kritički osvrt on je usklađen sa Zakon o radu i Direktivom Europske unije o pojedinim oblicima radnoga vremena, dakle naravno da se na to i mislilo a posebice se je mislilo što se ovdje stalno govori, nagraditi one koji znaju radi i koji rade. Dakle, svugdje u svijetu je jasno da ljudi sa istom stručnom spremom, istom kvalifikacijom nigdje nemaju istu plaću nego ovisno koliko radi i kakve rezultate ima, a nigdje nije tako dobro mjerljivo kao u medicini tko zna i koliko radi. Dakle, i bez informatizacije premda većina kuća ima informatizaciji i te kako se dobro zna u hrvatskoj medicini tko je ko i koliko ko radi, koliko tko fakturira, kakvi su mu rezultati liječenja, a u svakom bolničkom sustavu to možete vidjeti, a u ostalom svi šefovi odjela i sami liječnici znaju koliko je tko jučer napravio koronarografija, gastroskopija, ekstrakcija zubi ili ne znam ni ja o kojoj ćemo djelatnosti govoriti. Što se tiče paušalnih ocjena o propadanju hrvatskog zdravstvenog sustava, prije 7 dana sam ovdje citirao Lancet kao najugledniji medicinski i najstariji časopis, a možda ako ste propustili jučer vidjeti zapravo izvješće Word ekonomik fundacije, fonda ovaj da je zdravstveni sustav u Hrvatskoj jedan od 12 stupova bilo kojega društva po svojoj kvaliteti, među najboljima u svijetu. Dakle, sa svim manama koje ima hrvatska medicina i hrvatski zdravstveni sustav kamo sreće da smo u drugim segmentima tako dobri kao što smo u medicini i tada bi se Hrvatska natjecala i mjerila s najboljima u svijetu. Dakle, i na razini jedne godine hrvatski zdravstveni sustav je za 22 mjesta pomaknut, vjerojatno ste vidjeli da je zapravo forum lapsuz je bio fond nego forum Word ekonom forum, je zapravo vidjeli ste da je radio na 99% BDP-a u svijetu na 140 zemalja gdje je hrvatski zdravstveni sustav po mogućoj ocjeni od 0 do 100 dobio 86 bodova. Uvijek sam otvoren i trebamo se kritički osvrtati ima brojnih stvari koje treba popravljati ali u svakom slučaju možemo biti u ovome trenutku zadovoljni i težiti boljem sa što se tiče zdravstvenog sustava i svi zajedno ovdje kritički razgovarajući se argumentima pokušati ga učiniti još boljim. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Ivan Ćelić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Dopustite da na samome početku možda je to slučajnost, ali danas čestitam svim liječnicima i liječnicama blagdan Svetog Luke zaštitnika liječnika, pa možda nije slučajnost zašto danas razgovaramo o konačnom prijedlogu Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Najvažniji dokument Svjetske zdravstvene organizacije je Rezolucija iz 1977. godine „Zdravlje za sve“ i kada se govori o zdravstvenim reformama uvijek se započinje s tim dokumentom, i vrlo se često se spominje taj termin zdravlje za sve ili zdravlje dostupno svima. Je li zdravlje dostupno svima, je li jednako upotrijebiti tu krilaticu u Hrvatskoj gdje se izdvaja 750 EUR-a po stanovnika ili u nekoj zemlji zapadne Europe gdje je to 3000-4000 EUR-a, zasigurno nije, međutim, složio bi se sa ministrovom konstatacijom da je hrvatski zdravstveni sustav zadovoljavajući, on može bolje, i definitivno usvajanjem ovog novog Zakona o zdravstvenoj zaštiti, ja vjerujem da će to tako i biti. Nema građanke niti građanina Republike Hrvatske na kojih se ovaj Zakon ne odnosi jer se njime uređuju načela i mjere zdravstvene zaštite, prava i obveze u osoba u korištenju zdravstvene zaštite, nositelji društvene skrbi za zdravlje stanovništva, sadržaj i organizacijski oblici obavljanja zdravstvene djelatnosti te nadzor nad obavljanjem zdravstvene djelatnosti. Pitanja koje se Zakonom uređuju, odnose se prije svega na unapređenje primarne, sekundarne i tercijarne zdravstvene zaštite. Što se tiče primarne zdravstvene zaštite, ovim Zakonom se redefinira status i pozicija Doma zdravlja kao nositelja zdravstvene zaštite na primarnoj razini, poštujući naravno načelo supsidijarnosti i načelo funkcionalne integracije. U cilju ostvarenja programa Vlade Republike Hrvatske za mandat od 2016. do 2020. na području zdravstva, uvažavajući specifični cilj kvalitetnije primarne zdravstvene zaštite, ovim Zakonskim prijedlogom unose se određena poboljšanja. Prije svega, uvode se usluge specijalistično konzilijarne zdravstvene zaštite a u sporadičnim slučajevima što naravno ovisi o geografskom određenju i gustoći naseljenosti, dopušta se mogućnost i dijela stacionarnih oblika, naravno sve na razini Domova zdravlja. Zdravstveni radnici u ordinaciji obavljaju poslove privatne prakse osobno, te mogu primiti u radni odnos jednog zdravstvenog radnika iste struke. Zdravstveni radnici mogu obavljati djelatnost u privatnoj praksi u timu s jednim ili više zdravstvenih radnika ili nezdravstvenih radnika srednje stručne spreme ili prvostupnika. Prema predloženom Zakonu, Dom zdravlja obvezan je uz odluku osnivača, bilo da se radi o Županiji odnosno Gradu Zagrebu, osigurati da u svakoj djelatnosti primarne zdravstvene zaštite ima do 25% ordinacija. Ovo je bilo područje velike rasprave i mislim da je ovo dobra formulacija gdje će se naravno, u velikim gradovima gdje nije toliki problem deficita liječnika moći biti do 25%, a u određenim Županijama gdje je tu problem veći, onda će vjerojatno taj postotak biti manji. Dalje, ovaj Zakon regulira isto tako područje, dakle unapređenja palijativne skrbi. Uspostava sustava palijativne skrbi predstavlja jedan od prioriteta Republike Hrvatske i on je sastavni dio Nacionalne strategije razvoja zdravstva za razdoblje od 2012. do 2020. Već su određene jedinice lokalne samouprave, konkretno i Grad Zagreb, pripremili programe razvoja palijativne skrbi. Naime, znamo da postoji problem sa krevetima, palijativnim krevetima i tu je funkcionalno spajanje bolnica jako doprinjelo tome, ali opet vezano za Grad Zagreb, imamo situaciju, dakle u Psihijatrijskoj bolnici Sveti Ivan, Klinici za psihijatriju Vrapče i u Specijalnoj bolnici za plućne bolesti, postoje palijativni kreveti koji su u ovome trenutku nedostatni i naravno da će trebati razmišljati u novim mrežama da se taj broj poveća, jer imamo još situaciju da se određeni dio bolesnika iz glavnoga grada Republike Hrvatske liječi u drugim jedinicama lokalne samouprave. Što se tiče jačanja preventivne zdravstvene zaštite, ovim Zakonom se osnažuje Hrvatski zavod za javno zdravstvo kao nositelj, dakle nositelj državni zdravstveni zavod. Naime, proteklih nekoliko godina imali smo situaciju da je na štetu ostalih službi, promicana samo jedna služba, konkretno Služba za promicanje zdravlja, pa je tako nestručno bila ujedinjena epidemološka služba, a znamo da je to ogromno područje i da treba dakle odvojiti kao što je sada situacija, Službu za prevenciju i kronične nezarazne bolesti u odnosu na Službu za epidemologiju zaraznih bolesti, ali ono što je osobito bitno, to je jačanje Službe za mentalno zdravlje. Dakle, sa novim izmjenama sukladno zaključku Vlade Republike Hrvatske, Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo, pripojeni su Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu, Hrvatski zavod za toksikologiju i vladin Ured za suzbijanje zloporabe droga. Što se tiče restrukturiranja i racionalizacija bolničkog sustava koje u financijskome smislu predstavlja najveći izazov, ovim Zakonom se jačaju kapaciteti dnevnih bolnica, regulira se Veteranska bolnica za potrebe posebne zdravstvene skrbi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, te pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, za potrebe obrane i nacionalne sigurnosti na prijedlog ministra za obranu, ministar zdravstva, Rješenjem određuje bolničku zdravstvenu ustanovu vojnom bolnicom, a Opća bolnica i Specijalna bolnica, dobivaju nekakve novitete, recimo da Specijalna bolnica može obavljati i pojedine djelatnosti koje su specifične za Opću bolnicu. Bilo je govora o tome, dakle, vezano za Hitnu službu, spomenut ću jedan primjer, dakle, Neuropsihijatrijska bolnica u Popovači, s obzirom na konfiguraciju Sisačko-moslavačke županije, ima posebnu Službu za internu medicinu, međutim oni nisu dovoljno ekipirani da bi mogli provoditi Hitnu službu vezano za internu medicinu i onda takvih i onda takvi hitni internistički slučajevi ipak idu u opću bolnicu Sisak. Mi možemo populistički ovdje iznositi različite nestručne i neargumentirane teze, ovdje ću spomenuti samo pitanje rodilišta na jugu Hrvatske, pitanje rodilišta u Imotskom, u Makarskoj, u Sinju, u Metkoviću. Sve je dobro dok porod ide prirodnim putem, ali što ako se zakomplicira. Isto tako situacija po pitanju radiologa. Bilo bi dobro, dakle, da u svakoj toj većoj jedinici lokalne samouprave postoji radiolog, ali danas postoji i telemedicina i ukoliko imamo ekipirano radiologe tim radiologa u kliničkom bolničkom centru u Splitu, onda nije nužna fizička nazočnost radiologa u domu zdravlja Vrgorac. Ponavljam, bilo bi bolje da imamo takvu mogućnost, ali nažalost to nemaju niti bogatije zemlje, pa nažalost to ne može niti osigurati RH. Već je bilo govora, dakle, spomenuta je i Nacionalna i sveučilišna bolnica. Dakle, kliničke bolnice mogu ostati naslov sveučilišna, to dodjeljuje ministarstvo obrazovanja uz suglasnost ministra zdravstva. Veliki su resursi vezani za zdravstveni turizam, RH obiluje prirodnim resursima, koji predstavljaju veliki potencijal za razvitak zdravstvenog turizma, ne samo na moru, nego i u kontinentalnom dijelu. Već je utvrđeno sa studijom da postoje 222 lokacije, a samo je 18 organiziranih liječenih centara. Tu svakako treba otvoriti mogućnost osim ove kongenijalne zapadne medicine i za razvoj tradicionalne kineske medicine kao akvapunkture, dakle u svijetlu zdravstvenog turizma. Ali defektivno treba razmišljati dakle, poštujući uzuse koncepta moderne suvremene psihijatrije, mi danas imamo situaciju da na dva otoka, konkretno na Rabu i na Ugljanu postoje psihijatrijske bolnice, koje su upravo osnivane daleko od velike sredina, gdje je velika gustoća stanovnika, to danas definitivno nije potrebno. Koliko mi je poznato, Zadarska županija je već krenula sa određenim izmjenama. Dakle, te bolnice se ne trebaju gasiti, nego se mogu prenamijeniti, a ukoliko je potreban broj dodatnih bolničkih i psihijatrijskih kreveta, što mislim da nije, onda se može na kopnu, tamo gdje je mogućnost suradnje sa velikim kliničkim bolničkim centrima ili barem sa općim bolnicama, tako da bude osigurana što bolja kvaliteta zdravstvene skrbi i za osobe s duševnim smetanjima, kojima se događa nekakav somatski incident, ukoliko se nalaze unutar tih specijalnih psihijatrijskih bolnica. Osim toga dakle, zakonskim prijedlogom uvodi se nacionalni registar pružatelja zdravstvene zaštite, mogućnost nagrađivanja radnika, bilo je puno govora o tome, na koji način će se to valorizirati. Dakle, temeljem rezultata rada u zdravstva, a u obliku uredbe koje će donijeti Vlada Republike Hrvatske. Radno vrijeme, odnosno, problem prekovremenih sati, mislim da na ovaj način, sa ovim zakonskim prijedlogom se uređuje mnoštvo situacija i na neki način oni koncesionari, gdje se taj sustav mijenja sa sustavom ordinacije, ponovno se vraćaju u okviru hrvatskog zdravstvenog sustava, više nisu svijet za sebe. Na taj način se opet poboljšava kvaliteta zdravstvene usluge, ali isto tako treba vidjeti, da li se sa ovim zakonom, da li je moguće, poštujući onih minimum 40 sati tjedno, za one liječnike, koji dežuraju, dakle, da imaju mogućnost da im je radno vrijeme u danu kraće. Recimo konkretno takva je situacija postoji u zakonima u Austriji, gdje liječnici ne rade do 16 h, nego rade do 14 h ukoliko dežuraju i na taj način se smanjuje problem gomilanja, odnosno, plaćanja prekovremenih sati. Još bi na kraju dakle, spomenuo pitanje hitne medicine Hrvatski zavod za hitnu medicinu, njemu se pripaja Hrvatski zavod za telemedicinu, što se tiče upravnih vijeća, pozdravljam dakle, izmjene u smislu da Ministarstvo zdravstva, odnosno RH, imenuje jednoga od 5 osnivača, na taj način će definitivno upravljanje i vođenje tim zdravstvenim ustanovama, biti transparentnije, na taj način će biti broj političkih imenovanja, odnosno, smjena ravnateljstava, sveden na najmanju moguću mjeru, što doprinosi i cjelokupno i demokratizaciji hrvatskog društva. Klub HDZ podržati će ovaj konačni prijedlog zakona. Mi smo uložili 2 amandmana, jedan se tiče da fizioterapeuti mogu obavljati privatnu praksu, da mogu imati vlastite ordinacije, to neće predstavljati nikakav teret za državni proračun, nego naprotiv poticati će zapošljavanje i s druge strane, vezano za ulogu zavoda za javno zdravstvo, odnosno, njihovih službi za metalno zdravlje, prevenciju izvanbolničko liječenje ovisnosti, naglašavamo preventivni karakter, a ovaj kurativni karakter, neka ostane u okvirima domova zdravlja, odnosno, bolničkog zdravstvenog sustava jer na taj način preveniramo svaštarenje, odnosno, sve snage onih timova psihijatrijskih koji se bave problematikom metalnog zdravlja u zavodima za javno zdravstvo, preusmjeravamo na prevenciju svih psihičkih poremećaja i na liječenje, rehabilitaciju izvanbolničko liječenje ovisnosti. Hvala.
Hvala lijepo. Prije nastavka pozdravimo učenike Graditeljsko prirodoslovne i rudarske škole iz Varaždina, koji su ovdje s nama … [[Pljesak.]] a sada će u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a govoriti poštovana zastupnica Nada Turina Đurić, izvolite.
Lijepi pozdrav svima, posebno predsjedavajućem i gospodinu ministru sa suradnicima. Osobno nisam sudjelovala u raspravi u prvom čitanju u ovom zakonu, odnosno, sudjelovala sam ali samo posredno. Ali ću nastaviti na tragu onoga što se govorilo u prvom čitanju o ovom prijedlogu zakona odnosno šta je u ime kluba govorila predsjednika kluba Anka Mrak-Taritaš odnosno na početku ću reći slijedeće. Klub GLAS-a i HSU-a će se kretati u prostoru da može biti suzdržan i protiv ovog prijedloga zakona. Zašto? Zato jer se od ovog prijedloga zakona s obzirom na situaciju u zdravstvu i očekivanja naših što pacijenata ili građana općenito i liječnika, nije dobilo ono što se očekivalo. Krenulo se svojevremeno sa dosta ambicioznim planom mijenjanja ovoga zakona što znači da se on mogao držati i održati kao novi zakon odnosno novi prijedlog zakona, znači nije se mogao podvesti pod izmjene i dopune zakona s punim pravom u to vrijeme kad se krenulo govoriti i raspravljati o izmjeni odnosno o novom zakonu. Međutim kako je vrijeme prolazilo, tako su se radili koraci unatrag i do ovog dana, znači do rasprave o konačnom prijedlogu zakona, bilo je jako puno primjedbi na ovaj prijedlog zakona i u međuvremenu, znači od prvog čitanja do ovog drugog čitanja no ne vidimo da je to sve skupa bitno utjecalo na to kako će odnosno kako izgleda zakon u svojoj konačnoj verziji koja je pred nama i uistinu tu gdje se je struka stvarno potrudila da da konstruktivne prijedloge gdje se je moglo puno više izaći u susret struci, prije svega liječničkoj struci, nije učinjeno po našem mišljenju dovoljno te stoga nismo za to podržimo odnosno da budemo ti koji će tom zakonu dati osobitu podršku niti ga smatramo reformskim kao što je to bilo najavljivano da će biti iz Ministarstva zdravstva. Naravno, nama je potreban, stvarno nam je potreban čim prije ali ne samo u zdravstvu, u raznim važnim društvenim segmentima su nam potrebni novi zakoni, ja bi rekla inovativni zakoni, trebaju nam konkurentni zakoni, trebaju nam kreativni zakoni kako bi probudili našu društvenu stvarnosti i ne samo društvenu nego i gospodarsku stvarnost onakvu kakva je jer svi smo svjedoci toga da dobra nije. Međutim ne dobivam to, već evo 2 g. mandata teče, ne dobivamo to ni od nazočnih ministarstava a onda naravno, ni u cijelosti od Vlade RH, ne dobivamo nekakve poruke, značajne poruke kroz prijedloge zakona da se možemo nadati nekoj promjeni koja će biti bitna i unutar jednog mandata vlasti. Svi se silno tu trude, jako puno se troši na tzv. PR da bi se ljudima pokazalo da se nešto radi a uistinu i u stvarnosti, tome nije tako. Ja ću vrlo kratko spomenuti, znači iskustva naših građana kao pacijenata a i sama sam to bila skoro godinu dana vrlo intenzivno su najblaže rečeno, užasavajuće jer imate osjećaj kao pacijent ponekada uistinu ovisite samo i isključivo o tome da li ste taj dan dospjeli kad ste došli na pregled, dospjeli i ruke liječnika, sestre ili cijelog tima koji je taj dan spreman biti potpuno na usluzi s obzirom da nemamo uvjete u bolnicama niti po pitanju broja kadra a niti po pitanju opreme takve da bi ti ljudi sa zadovoljstvom i zdušno taj dan prihvatili pritisak pacijenata koje vi imate u bolnicama. Znači, iskustva gdje vi dolazite na jedno Rebro koje je pretpostavljam najbolja bolnica, KBC u Hrvatskoj, gdje vi dolazite u 8,30 na polikliniku, u koju teško mi je ocijeniti baš napamet, ali nekoliko tisuća ljudi valjda uđe ujutro, svi su naručeni u 9 sati, u tim hodnicima se ne može prolaziti koliko pacijenata tamo biva, od toga je uvijek barem više od pola pacijenata starijih ljudi, 80, 90 g. koji se ne snalaze uopće ni kome se treba javiti a kamoli gdje sjesti i čekati pregled, gdje prilično nervozno reagiraju naravno i sestre kojih je premalo i inače administrativno osoblje koje je tamo zaduženo za razvod tih pacijenata koji su naručeni, prilično nervozno, ustvari jedna atmosfera koja je za mene osobno kao osobu koja je u predstavničkoj vlasti, koja je već tu 6, 7 g., koja donosi zakone, bilo užasno frustrirajuće. Da ja nisam ustvari svjedočila svih tih 7 g., nažalost nisam bila bolesna u neka vremena kad je malo bolje bilo u tom zdravstvu, imat neki osjećaj da ste prepušteni jednostavno, da su svi ti ljudi prepušteni sami sebi i kažem vam, nekakvoj dobroj volji. I stvarno možete biti zahvalni svima onima koji se posvete vama kao pacijentu 1/1 ali bojim se da to je već došlo sasvim do one granice neizdržljivosti, i za same liječnike a naravno o pacijentima uopće neću govoriti. Došlo je do granice da oni to više niti za te novce koje primaju a niti u uvjetima u kojima rade, niti u smislu njihovog napredovanja, niti u smislu dobre atmosfere, radne atmosfere kako se to zna reći, mislim da nema šanse da izdrže još jako dugo ako se nešto bitno ne poduzme. Naravno, to će se slomiti i slama se na pacijentima. Odustali ste od onoga što je možda bilo jedino revolucionarno, trebalo biti revolucionarno u ovom zakonu, a to je da u stvari privatizirate primarnu zdravstvenu zaštitu. Ja osobno smatram da je to dobro, mislim da to mogu reći i u ime našega kluba da ste od toga odustali. Ja nisam protiv privatne inicijative. U zdravstvu, čak dapače. Međutim, ne može javna djelatnost koja je plaćena iz budžeta sa ugovorima koji su defakto ekskluzivni ugovori, ovaj, biti u poziciji da bude danas sutra naslijedna, što biste tvrdili da nije, ali su mnogi isčitavali da jest, da će se otvoriti ta mogućnost. Drago mi je da ste od toga u ovom trenutku odustali jer mislim da puno sofisticiranije treba pristupiti toj vrsti restrukturiranja, ja bi rekla primarne zdravstvene zaštite odnosno vratiti joj mogućnost da liječnici žele ostati u privatnoj, u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, da se žele specijalizirati u njoj i da žele unaprjeđivati tu djelatnost. To nije jednostavno i mislim da jednom naša kolegica ovdje rekla imala sam mogućnost biti ministrica, međutim ta količina odgovornosti koju preuzima ministar zdravstva je uistinu u RH jako velika i za to je potrebno, ja bi rekla, i malo osobne hrabrosti. Zato ne treba uvijek napadati ni osobno ministra, niti njegove suradnike. Treba samo jako dobro izanalizirati što su problemi, što su mogućnosti, staviti prioritete na papir i krenuti bar s nečim u tom sustavu kako bi se taj sustav unaprijedio. Znači, nije bilo vrijeme za ishitrene izjave o tome da ćemo privatizirati primarnu zdravstvenu zaštitu i to je dobro s tim da u zakonu je predviđeno da ćemo imati umjesto koncesionara zakupce i zakupaca ordinacije, to je novi naziv, koliko iza tog novog naziva u stvarnosti možemo očekivati, to ćemo vjerojatno vidjeti u nekim drugim podzakonskim aktima. Međutim, ono što je bilo iskustvo nakon uvođenja koncesija je bilo iskustvo da većina liječnika u tim ugovorima nije prihvatilo ili nije prihvaćalo načelno da sudjeluju u svemu onome što je ministarstvo imalo kao ideju, a i dom zdravlja, domovi zdravlja imali kao ideju da bi oni morali podnijeti odnosno raditi u okviru obiteljske medicine odnosno njihove ordinacije. Pogotovo u ovom dijelu koji se odnosio na sudjelovanje u dežurstvima odnosno sudjelovanje u zbrinjavanju onih hitnih slučajeva, ali koji nisu toliko hitni da bi morali zvati odnosno da zovete hitnu na koju će hitna reagirati ili da odete na bolničku hitnu. Znači, nešto što, šta ja znam, smo zvali nekakva teška i jaka uhobolja ili ne znam, nekakvi bolovi koji su nepoznati, ali će ih riješiti netko, neki liječnik koji nije u sustavu Hitne. Bila je ideja da će u tome sudjelovati naši liječnici obiteljske medicine u sustavu. Međutim većina, ja moram iz iskustva to reći, većina to je odbila odnosno nije bila spremna sudjelovati ili je bila spremna sudjelovati, ali za to nije bilo novaca. Tako da ja upozoravam da to što smo promijenili nečemu ime i što imamo dobru namjeru nešto promijeniti da to nećemo promijeniti ako nam znači ljudi koji na terenu to moraju obaviti i ne pristanu na to odnosno ne uđu u taj sustav. Upozoravam jer znam da to nije funkcioniralo svojevremeno kada smo to pokušali uspostaviti, što i sad ima naravno implikacije u funkcioniranju današnje vanbolničke hitne, a i bolničke hitne jer su preopterećene jer ljudi naprosto nemaju izlaza, nego nemaju kome doći, nego zvati hitnu ili ići na hitnu. Tako da taj dio ako ne riješimo, a nismo riješili prije, a za to Asu potrebni novci, tu sam htjela možda čak i završiti. Znači, ništa od reforme zdravstva dok se u nju ne uključi ministar financija, a vidjeli smo se kako se je on uključio na sve vaše prijedloge gospodine ministre zdravstva. Znači, rekao je otprilike nećete dizati poreze, na, a čini mi se i na cigarete da bi poboljšali financijsku situaciju u zdravstvu odnosno da bi na neki način kaznili pacijente zato jer se truju, pa ćete imati za njihovo liječenje. On je rekao ne. Međutim, uistinu je istina, mi puno kvalitetnije i zdravstvo i sanjanje o tome da će nam svi naši mladi hrliti među liječnike na jedan od najtežih studija uopće koji traje 6 godina, da bi nakon toga bili, kao što smo čuli u ovim raspravama defakto ništa, jer morate tek onda krenuti nešto učiti u praksi, pa onda dok dođete do specijalizacije, da sad uglavnom ne nabrajam. Da biste postali jedan kompletan liječnik uz najveći angažman vam treba da dođete negdje do svoje 35-te, 36-te, 37-e ili 38-e godine, ali ono da stvarno radite sve po PS-u i da budete jako dobar student. Što, naravno moguće je, ali ne u toj masi koju mi očekujemo da će se uključivati. Tako da, potrebni su novci, potrebna je puno veća odgovornost građana i pacijenata prema svom vlastitom zdravlju. Tu ćemo morati raditi velike pomake. Dakle, ja se apsolutno slažem, pogotovo nakon onoga što sam prošla osobno. Znači, mislit o svom zdravlju bi trebao biti prioritet. Međutim, vidimo da naši vlastodršci, kako bi rekla, ne razmišljaju previše o tome s obzirom da u obrazovanju nemamo apsolutno niti slova o zdravstvenom odgoju a da ministarstvo zdravlja nije u stanju donijeti propise s kojima će na neki način penalizirati sve one koji direktno ugrožavaju vlastito zdravlje. Budući da je ostalo 20 sekundi, ja nemam vremena još do dosta stvari koje sam mislila reći ali ću pokušati kasnije u pojedinačnoj raspravi se javiti na neke replike, pa reći još neke stvari koje sam mislila u ovoj raspravi. Sve u svemu što se tiče podrške, ona ide, kažem vam od suzdržane do protiv. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, uvaženi ministre sa suradnicima. U ime kluba HSS-a mogu reći da nismo zadovoljni sa Konačnim prijedlogom zakona o zdravstvenoj zaštiti i uložiti ćemo nekoliko amandmana. Rekli ste u uvodu da bi zdravstveni sustav u RH trebao biti dostupan, da bi trebao biti kvalitetan i to jednako kvalitetan na cijelom području RH i da bi trebao biti održiv odnosno da bi kroz sustav mogao biti financijski tako praćen da bi mogao biti održiv od obiteljske medicine, domova zdravlja, bolnica i drugih zdravstvenih institucija. To u ovom trenutku nije tako. Prije svega moram reći da nije ovo samo naša primjedba jer imali smo u javnoj raspravi u prvom čitanju puno primjedbi i pacijenata a i ovih dana i u javnim medijima. Imali smo puno primjedbi i sindikata i samih strukovnih organizacija unutar zdravstva. I najveći dio tih primjedbi nisu uvažene, niste prihvatili i zbog toga to nezadovoljstvo. Ali evo vi ste zadovoljni, vi kako naš narod kaže može vam biti. Jer imate podršku premijera, imate podršku ovdje kupljene većine u Hrvatskom saboru, imate podršku koalicijskog partnera HNS-a koji kaže podržava vaš rad jer kao tko o čemu, HNS o reformama i o poštenju. E sad, da bi ovaj zdravstveni sustav stvarno bio pošten, trebao bi biti jednako dostupan svima. A on to trenutno nije i opći je dojam s terena da zakonom ne utječete na poboljšanje dostupnosti primarne zdravstvene zaštite i vide ga kao uvod u privatizaciju zdravstva. Jer ono što nas i pacijente zanima što će biti u toj zdravstvenoj košarici. Da li i dalje ostaje na snazi solidan zdravstveni sustav ili će biti po onome tko ima novca taj će se i liječiti a tko nema, žao mi je. Zakonom nam ne nudite bolje uvjete niti za liječnike, niti za pacijente što znači da ćemo i dalje imati odlazak naših liječnika u inozemstvo a naši pacijenti će i dalje biti osuđeni na duge liste čekanja, odnosno preglede zakazane tek za nekoliko mjeseci ili za godinu dana. U svom komentaru na dosadašnje rasprave rekli ste da nije važno što kaže nego tko kaže, da nismo dovoljno educirani i stručni da bi komentirali zdravstvo i Zakon o zdravstvu. Pa evo ja sam se sam našao u pitanju jesam li ja dovoljno stručan da komentiram Zakon o zdravstvu, imam li ja uopće mozga. Pa sam si dao truda i dao na, ukucao na internetu, tražim magnetsku rezonancu mozga. I gledajte koje sam rezultate dobio. U Vukovaru mogu dobiti termin za 109 dana, u Rijeci za 220 dana, u Požegi, koja mi je blizu za 238 dana, u Slavonskom Brodu 323 dana, u Puli 482 dana a zanimljivo u Dubrovniku nema termina. E sad, je li to jednako dostupna zdravstvena zaštita? Tko je kriv, ima li opreme, ima li uopće magnetske rezonance u Dubrovniku, ima li liječnika ili ja nemam dovoljno znanja i mozga da to mogu komentirati? Pa evo, ministre ako ne vjerujete, dati ću vam na uvid tu listu termina pa probajte se vi naručiti. Ovim prijedlogom zakona dopustiti ćete da iz domova zdravlja, to je jedan sustav koji je nadaleko bio poznat i po kome jesmo na tako visokoj listi zbog toga što je ta primarna zdravstvena zaštita obiteljska medicina kroz sustav domova zdravlja bila dobro ustrojena ali vi ćete s ovim prijedlogom zakona i dalje omogućiti da je to sustav koji odumire jer nema dovoljno obiteljskih liječnika i jer nam liječnici odlaze ili u veća gradska središta ili odlaze iz RH. Ključno je pitanje kud to vodi? Kažu neki da zakonom radite jedan gemišt jer ne nudite rješenja a ovdje ste već spomenuli da je važna uloga i tu i kako vi kažete vlasnika a ja tvrdim da nisu vlasnici, općih, odnosno županijskih ili gradskih bolnica županije nego su oni samo osnivači. Oni su tigar od papira jer nemaju financijske mogućnosti za sve ono što se od njih očekuje, većina županija nema sredstva za to jer oni kroz ova decentralizirana sredstva upravljaju samo onim dijelom sredstava što ministarstvo spusti za investicije i investicijsko održavanje, na sve drugo nemaju utjecaja. I ono što je bitno reći da je izostao jedan strateški pristup, koliko to za jednu županiju u odnosu na broj stanovnika, u odnosu na pobol građana, na sve statistike, je potrebno liječnika obiteljske medicine, koliko medicinskih sestara, koliko logopeda, koliko ginekologa, koliko anesteziologa. Niti imamo te podatke za pojedine županije da bi oni mogli kvalitetnije upravljati sustavom zdravstva niti imamo podatke za Slavoniju ili za neku drugu regiju. Znači izostao je taj strateški pristup a ne vidimo ni da se planira kroz ovaj prijedlog, Konačni prijedlog Zakona o zdravstvu. Jer imate sad situaciju da već više od 20 g. imamo koncesionare koji prije svega nisu u odnosu na ravnatelje domova zdravlja niti župani mogli utjecati na njih, kako će oni raditi. I mnogi od njih su dobro i kvalitetno radili i tu im svaka čast. Međutim, napravili ste jednu nepravdu, da liječnik obiteljske medicine u domu zdravlja ima manju plaću nego onaj koji je koncesionar, izazvali ste jedno nezadovoljstvo a niti ovim prijedlogom zakona ne vidimo da se ispravlja ta nepravda pogotovo što oni nisu do sad morali raditi ni blagdanom, ni vikendom ni organizirati dežurstvo niti raditi mrtvozorstvo. Ovdje se sad ti ispravlja i to je dobro. Međutim ostao je problem koliko to liječnik obiteljske medicine treba ostati u sustavu domova zdravlja da bi oni uopće mogli egzistirati jer većina domova zdravlja, već sam o tome govorio je u financijskim problemima. Vi ste tu stavili u prijedlog zakona u članku 103., do 25%. Kad kažete „do“, to znači da može biti i 5 i 10 i 15% i to jednostavno nije dobra formulacija i ne osigurava opstanak tog sustava unutar domova zdravlja i naš prijedlog, uložit ćemo amandman da to bude minimalno 30% ordinacija jer ne možete od županije i od domova zdravlja očekivati da 100% funkcionira sustav ako raspolaže sa nečim do 25%, jednostavno to nije održivo. Već sam rekao, treba i vidjeti na koji način omogućiti, dati alat u ruke ravnateljima domova zdravlja da mogu nagraditi one koji rade, a ima stvarno liječnika obiteljske medicine koji se trud, koji rade, koji žele pomoć svom pacijentu i svom domu zdravlja jer su i emotivno vezani za sustav u kojem rade više od 20 g. a neki i više. Također je bitno da niti domovi zdravlja niti županije imaju dostatna sredstava da kvalitetno opreme te ambulante obiteljske medicine, nije ista situacija u Zagrebu, u Rijeci ili Vinkovcima, Slavonskom Brodu ili nekoj manjoj ambulanti u ruralnom prostoru i to moramo znati i to moramo pokrenuti inicijative da se te ambulante opreme a ne da nam se dogodi da dođe turist na otoku u ambulantu, ima napad astme i da umre u toj ambulanti jer je liječnik mlad i neiskusan a nije imao ni bocu s kisikom. To je stvarnost koja se dogodila u Hrvatskoj, ne daj Bože da se ikad više dogodi jer to moramo ispraviti a to mora se s nacionalnog nivoa kroz financiranje ovog sustava, opremiti ambulante sa svom potrebnom opremom da bi mogli dalje egzistirati. Dalje što je bitno za reći ovdje, da spomenuto je nedostatak liječnika obiteljske medicine i pozdravljam inicijativu da se objedini hitna medicina, objedine hitni bolnički prijemi na bolnicama jer upravo zbog toga što nije bilo liječnika u hitnoj medicini, bio je strašno veliki pritisak na objedinjene bolničke prijeme hitne, i jednostavno tu se vidjelo i nedostatak liječnika i to je bio i trošak za bolnički sustav i to je predlagao i HSS da se to objedini i to je dobro. Međutim, još uvijek nedostaje specijalizacije za hitnu medicinu, nedostaje specijalizacija pedijatre, za logopede, palijativnu skrb itd. I taj broj specijalizacija se diže međutim i vi ste istaknuli problem kad jedna bolnica Nova Gradiška ili Slavonski Brod, pošalje 10 mladih liječnika na specijalizaciju u Zagreb i po završetku specijalizacije se vrati 1 ili 2. Nismo riješili problem, i dobro ste spomenuli da se to na određeni način mora ili penalizirati ili stimulirati liječnike da ostanu u onoj ustanovi barem onoliko koliko su proveli na specijalizaciji dok ih je ta ustanova financirala i plaćala. Također se može riješiti i problem nedostatka liječnika što sam već spominjao a niste ništa poduzeli u suradni sa kolegama iz Ministarstva znanosti i obrazovanja da se povećaju upisne kvote na medicinske fakultete. Kaže se kadra ima ali nedostaje opreme, tehničkih uvjeta itd., pa imamo suficit u državnom proračunu, pa dajte se dogovorite, investirate u taj sustav, da povećamo upisne kvote na medicinske fakultete i da na taj način preveniramo nedostatak liječnika u RH, to je jedan od modela. Drugi prijedlog koji je HSS već iznosio pa ću i ovdje ponoviti, da se smanji broj potrebnih pacijenata za ugovaranje sa HZZ-om na ruralnim prostorima jer nema pacijenata, nema jednostavno stanovnika. I sad postoji mogućnost da ambulanta i liječnik započne rad sa 750 pacijenata ugovorenih sa HZZ-om osiguranika. Ali on mora tražiti još onih ostalih do 1700 u drugim naseljima pa onda imate situaciju da radi u 2 ili 3 ambulante. To je dobro ali nije dobro za ovog pacijenta koji živi u toj sredini. Već sam spominjao baku Anku koja je došla jer ju boli, piše liječnik danas ne radi, u drugoj je ambulanti. Ona niti ima novce niti ima autobusnu vezu da ide prema Slavonskom Brodu. Zato je bolje da se za takva područja osigura veći broj liječnika a da se omogući da liječnik ugovori i sa 700 stvarni i puni iznos plaćen sa HZZO-om i da ne mora tražiti onu razliku jer je mora tražiti, 50, 60, 70 km ići u drugu ambulantu, pa vam se pokvari automobil, pa bude nevrijeme, pa ne dođe a pacijent treba zdravstvenu skrb. I u tom smislu mi smo uložili amandman da se to izmijeni u članku 44. gdje se govori o uvjetima otvaranja ambulanti. Spomenuo sam da sustav nije održiv i to je istina, da zdravstveni sustav nije financijski održiv jer su ogromno naslijeđeni dugovi iz prethodnog razdoblja, dio ih je saniran ali veliki dio je još uvijek ostao. I dalje se kumuliraju gubici odnosno dugovi u zdravstvenom sustavu, neke bolnice i danas preko 600 dana je rok plaćanja prema dobavljačima. Dnevni limiti i mjesečni limiti u tim bolnicama su takvi da ne mogu redovno poslovanje i plaćati dugove iz prethodnog razdoblja i objektivno je to teret i za ovog tigra od papira za županije kao osnivače jer neki od dobavljač može ovršiti bolnicu ako nema sredstava na žiro računu bolnice, ovršit će županiju kao osnivača. Tražimo da se, obzirom da imamo suficit u državnom proračunu, taj dio dugova iz prethodnog razdoblja, dio je i to treba javno reći, dio je plaćen, ali sada postoji prostro da ide dalje i da se plati prema obvezama, zna iz koje su bolnice u problemima i da se taj zdravstveni sustav, bar na taj način financijski konsolidira. Kaže se nema novca za to, pa evo i HSS je predlagao kako da se popuni državni proračun, predložili smo Zakon o porijeklu imovinu, jer znamo svi da je negdje oko 40 milijardi godišnje, kroz sivu ekonomiju ode u privatne džepove. Odbačen je taj prijedlog zakona, a mogla je porezna uprava utvrditi po poreznim karticama, nesrazmjer između prihoda i imovine i naplatiti odmah onima koji su nezakonito stekli imovinu. Ne, to je odbačeno, ne treba nam prihod, a treba nam evo i za zdravstveni sustav i to nije dobar pristup, zato što samo evo, predložila je neka stranka ili neki klub iz oporbe i zbog toga nije prihvaćen, a treba nam novca i za zdravstveni sustav i za spomenute veteranske bolnice za naše branitelje, treba nam za jaču palijativnu skrb i to je dobro da je kroz ovaj zakon definiran, ali treba više kreveta. I ono što je još bitno reći za palijativnu skrb nedostaje edukacije pacijenata, obitelji i liječnika. Ne vidimo da je u ovom zakonu išta oko toga napravljeno da bi se smanjili troškovi akutnog liječenja i da bi se izbjegli troškovi. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada ispred Kluba zastupnika HNS-a gospođa Bernarda Topolko.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Cijenjeni državni tajniče i suradnici, poštovane kolegice i kolege. Kao što svi znamo i nebrojeno puta je spominjano kako zdravstveni sustav vapi za reorganizacijom na svim razinama, kako u smislu financijsko održivog, tako i posebno u smislu što boljeg pružanja pravovremene, kvalitetnije i svima našim pacijentima jednako dostupne zdravstvene usluge. Činjenica je da je zdravstvo nužno decentralizirati, ojačati preventivne aktivnosti, omogućiti bolje radne uvjete zdravstvenih radnika, bolju bolničku zaštitu uz jačanje dnevnih bolnica, unaprijediti palijativnu skrb i u konačnici stvoriti učinkoviti sustav i bolju uslugu za pacijente. Ovaj konačni prijedlog zakona je iskorak posebice u smislu unaprijeđena primarne zdravstvene zaštite, rekonstruiranja i racionalizacije bolničkog sustava, te se ujedno uređuje i zdravstveni turizam. Što se tiče primarne zdravstvene zaštite, predloženim zakonom, redefinira se status i definicija doma zdravlja, kao nositelja zdravstvene zaštite, na primarnoj razini zdravstvene zaštite u smislu jačanje njegove kooperativne i organizacijske uloge. Naime, prema predloženom zakonu, dom zdravlja, obavezan je uz odluku osnivača, odnosno, županije, ili Grada Zagreba, osigurati da u svakoj djelatnosti primarne zdravstvene zaštite ima do 25% ordinacija. Prema tome zakonskom prijedlogu dom zdravlja može organizirati tzv. podrške ambulantne i mobilne ambulante te mobilne timove palijativne skrbi i stacionare za palijativnu skrb. Isto tako moći će uskladiti radno vrijeme svih ordinacija na svom području te organizirati posebna dežurstva pri domu zdravlja. Također zakonskim prijedlogom uvodi se na primarnoj razini zdravstvene zaštite sustav ordinacija. Propisano je tko i na koji način može obavljati privatnu praksu u ordinaciji. Nadalje, liječnici koji će obavljati djelatnost u ordinacijama, moraju imati sklopljeni ugovor o zakupu poslovnog prostora u domu zdravlja. Plaćanje zakupnine, biti će prema kriterijima o visini, zakupnine poslovnog prostora, koje određuje predstavničko tijelo jedinice područne, odnosno, regionalne samouprave, odnosno, Grada Zagreba, što doprinosi transparentnosti. Neće biti po onim tko je bliže peći bolje se grije. Moram se osvrnuti na čl. 56. gdje se spominje privatna praksa u posebnom vozilu koja ispunjava uvijete sukladno pravilnika o normativima i standardima iz čl. 50. stavka 6 ovog zakona. Naime, da liječnici mogu posljednjem vozilu obilaziti pacijente, mene interesira, a što s lijekovima. Naime, znamo kada liječnik dođe u mjesto, pregleda pacijenta, prepiše recepte, a ljekarne su tamo negdje, kako ćemo riješiti taj dio priče oko lijekova. Vezano pak za restrukturiranje i racionalizaciju bolničkog sustava išlo se je u smjeru jačanja dnevnih bolnica, kao novog oblika organizacije i pružanje bolničke zdravstvene zaštite izvanbolničkim pacijentima. Nadalje, dobro je da je palijativna skrb, koja će se moći obavljati i na tercijarnoj razini, zdravstvene tj. kliničkih ustanova, svakako, što svakako unaprjeđuje sustav palijativne skrbi. Nažalost smo zemlja sa sve većim brojem oboljelih i starijih osoba, a znamo kakva je situacija danas na terenu, da se o njima malo tko ima brinuti, odnosno, oni koji imaju sreće, da rade su na poslu, a oni drugi su već otišli. Isto tako, ovim zakonskim prijedlogom uređuje se veteranska bolnica i to za potrebe posebne zdravstvene skrbi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji te pripadnika oružanih snaga RH sukladno zakonu kojim se uređuju prava Hrvatskih branitelja iz Domovinskom rata i članova njihovih obitelji. Zakonski prijedlog uvodi pojam nacionalne te sveučilišne bolnice gdje bi se pružali najsloženiji oblici zdravstvene zaštite stanovništvu iz područja cijele RH. Posebno moram se osvrnuti na prijedlog iz članka 162. koji se odnosi na sustav nagrađivanja za natprosječne rezultate radnika koji pružaju zdravstvenu zaštitu. Nadamo se da unatoč zakonskom mogućnosti neće sve ostati mrtvo slovo na papiru ili da neće biti ono tko je bolje sa šefom taj će dobiti plaću, na žalost znamo da je na snazi Zakon o zaštiti odnosno Zakon o zaštiti osobnih podataka, da nemamo mogućnost objavljivati ne znam na oglasnim pločama, na interent stranicama imena ljudi koji više rade pa su i više plaćeni odnosno kako će se kažnjavati da tako velim oni ljudi koji ne ispunjavaju normu, jer bit će tu pretpostavljam postavljena neka norma i koliko smo čuli uredbom Vlade regulirano kako će se obračunavati to. Adekvatna nagrada u ustanovi u kojoj rade eventualno bi smanjila i rad u fušu a čime mislimo da bi se smanjile i liste čekanja. Prilikom valoriziranja rada treba pratiti isključivo objektivne pokazatelje, dakle statistiku, količinu složenosti zadataka koje netko rješava u određenom periodu te isključiti svaki subjektivni dojam. Također, pohvaljujem uvođenje Nacionalnog registra pružitelja zdravstvene zaštite koji će obuhvatiti sve pružitelje zdravstvene zaštite i na taj način omogućiti korisnicima sveobuhvatni uvid o svim pružiteljima zdravstvene usluge. Naime, i pravne i fizičke osobe koje u RH obavljaju zdravstvenu djelatnost upisuju se u Nacionalni registar pružitelja zdravstvene zaštite. Nadalje, moram spomenuti kako su između dva čitanja prihvaćene naše primjedbe iznesene tokom rasprave u prvom čitanju normalno čini mi se da su to detektirali i neki drugi zastupnici u članku 83. gdje je dana mogućnost da članovi upravnog vijeća budu i druge struke, jer koliko znamo u prvom prijedlogu je bilo da to budu samo zdravstveni radnici, a evo sad je prihvaćeno da budu i druge struke. Predlažem s obzirom da se tu radi i o donošenju financijskih planova, završnih računa te analiza financijskog poslovanja, kao i donošenje općih akata da bi bilo dobro da se razmisli o tome da se uključe tu pravnici i ekonomisti u rad upravnih vijeća. U prvom čitanju također smo ukazivali na članak 11. stavak 37. a odnosilo se na ljekarne i to u smislu odnosna na tržištu javnih i privatnih ljekarni. To smo bili danas razgovarali tako da mislim da nema potrebe o tome puno više pričati. Zaključujem samo da Klub HNS-a će podržati ovaj Konačan prijedlog Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Hvala.
Hvala i vama. Sada je gospodin Siniša Varga u ime Kluba zastupnika SDP-a.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, ministre i suradnici evo pred nama je drugo čitanje finalno čitanje Zakona o zdravstvenoj zaštiti i u ime SDP-a ću iznositi nekoliko primjedbi i stavova vezano za ovaj zakon. Naime, prvi osnovni i jedan stav generalni bi bio da je ovo zapravo jedan presedan u donošenju ovog zakona da se donosi neistovremeno kao i Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju. Zapravo u povijesti od pamtivijeka su se uvijek ta dva zakona uparivali baš zbog njihove međusobne poveznosti i zapravo odredbe koje se tiču ovog zakona po pitanju organizacije zdravstvene zaštite i prava pacijenata moraju biti upareni sa metodom financiranja tih istih kapaciteta u zdravstvu i samoga prava pacijenata na zdravstvenu zaštitu u RH. Kada se govori vezano za neke stvari vezano za sustav zdravstva u RH ja bih se složio obzirom da i moje međunarodno iskustvo da se može dičiti zapravo puno stvari u hrvatskom zdravstvenom sustavu po pitanju uspjeha, uspjeha i stvari koje se odvijaju na dnevnoj razini, na razini liječnik – pacijent, sestra – pacijent, organizacija zdravstva da imamo puno stvari s kojima možemo biti ponosni sa dostignućima u hrvatskom zdravstvenom sustavu, ali nipošto to ne znači da nema prostora za poboljšanje ili barem očuvanjem razine na koju smo navikli. Kad govorimo o razini na koju smo navikli evo ministar se pozivao World economic forum i nedavno objavljenu studiju gdje smo rangirani 32 u svijetu po pitanju funkcioniranja zdravstvenog sustava, sa izrazito visokim bodovanjem i s tim možemo uistinu biti ponosi, međutim ta ista studija ukazuje na to smo od 1990. bili rangirani 24-ti, prema tome sustavno možemo reći imamo ne samo stagnaciju nego i pad pitanja vrijednosno bodovanje funkcioniranje određenih segmenata hrvatskog zdravstvenog sustava, što treba biti alarmirajuće, zapravo da ne stvar kao Ministarstvo zdravstva kao sektor zdravstva, nego je pitanje položaja u sektoru zdravstva unutar cjelokupnog društva i tu moram se solidarizirati sa ministrom zdravstva zapravo po pitanju funkcioniranja zdravstva u segmentu financiranja da centralna država ne podmiruje svoje obveze i da imamo kompletni problem nesuglasnosti između prava pacijenata i metodom financiranja. Ali, opet kažem da je to stvar Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju i vjerujem da će taj zakon isto uskoro doći na naše klupe,… [[Govornik se ne razumije]] i o njemu moći raspravljati. Ulazak u samu javnu raspravu od prve inicijalne verzije koju je Povjerenstvo napravilo i način na koji je to inplasirano bilo u javnosti je i govorilo o prilično ambicioznoj i pompozno najavljenom zakonu, što ja osobno sam podržavao jer su uistinu potrebne određeni iskoraci kako bi za buduća razdoblja imali zdravstveni sustav koji je reazilijentan na sve izazove koje imamo po pitanju starenja populacije, kronične nezarazne bolesti, migracije stanovništva, smanjivanje kapaciteta u ljudskim resursima u sustavu zdravstva, što se nagovješta kroz demografske i druge mjere koje imamo kao predikcije budućnosti. I sad pred nama imamo defakto zakon koji nakon određenih ustupaka u raspravama sa koalicijskim partnerima nakon određenih izmjena koji su već bili pretrpljeni u prvom čitanju i sad pred nama imamo zakon koji gotovo možemo svesti na pročišćeni tekst postojećeg Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Ima nekoliko stvari unutra koje su hvale vrijedne postavljene. Međutim, oni se tiču isključivo po pitanju zdravstvenih radnika, tiču se zdravstvenih ustanova, tiču se određenih segmenata u orenizaciji. Međutim, o samim pacijentima, o njihovim pravima, o načinu koji će oni ostvarivati bolju zdravstvenu zaštitu nakon ovog zakona, nego što imaju danas, to na žalost, to je izostalo u ovom zakonu. Ja imam nekoliko primjedbi, čisto tehnokratskih po pitanju nekoliko članaka u samom zakonu i iz toga razloga mi je izrazito žao što se niti jedan od ovih ne tiču samih prava pacijenata, međutim, su dosta bitni za funkcioniranje zdravstvene zaštite, pa ću dati, evo tih nekoliko primjera. U čl. 54. imamo dvije odredbe vezano za ograničavanje privatne prakse u obliku ordinacije. Definirano je da može biti samo jedna ordinacija i da može biti samo jedan kolega zaposlenik unutar same ordinacije. Tu imamo dvije načelne primjedbe, prvenstveno zato jer to je nešto što obzirom da sam bio član radne skupine za pristupanje EU tamo davne 2006. i 20017.godine. Jedna od stvari koje smo tamo uočili da se ovakve odredbe čine nešto što se zove pozitivna diskriminacija gdje mi diskriminiramo hrvatske građane po prava u vlastitoj zemlji, a da ta prava ne možemo ograničavati za sve ostale članice EU. Naime, njemački liječnik i to već imamo danas te situacije. Njemački liječnik ima svoju privatnu praksu u Njemačkoj i u Hrvatskoj otvara još jednu ordinaciju zato jer je to po njemačkim zakonima može, ali hrvatski građanin u Hrvatskoj ne može, ali u drugim članicama EU. To jedna malo apsurdna situacija koja daje nekakvo ograničenje i volio bi znati zapravo koja je zapravo intencija zakonodavca odnosno izvršne vlasti koja je pisala ovaj prijedlog prema nama kao zakonodavcima, koja je bila intencija i oko toga. Druga primjedba je vezano za ograničavanje zapošljavanjima u ordinacijama. Naime, ja sam svojedobno dok sa smo mi pisali isti ovaj zakon i kada smo došli do ove odredbe u Zakonu o zdravstvenoj zaštiti, ustanovili smo da je u bivšoj SFRJ ograničavanje zapošljavanja u obrtima ukinuta 1986.g. Pa je onda pitanje moje zašto onda 2018.godine još imamo bilo kakvu zakonsku odredbu o ograničavanju zapošljavanju. To je nešto što smatram da je izrazito anakrona i nema mjesta biti u bilo kojem zakonu u RH, pa tako i u Zakonu o zdravstvenoj zaštiti. Prema tome, ukoliko postoji poslovni interes, ako postoji interes pacijenata i ako se može napraviti, dapače, bilo kakvo zapošljavanje u bilo kojem mjestu koji, pogotovo što ne opterećuje državni proračun, smatram da nema smisla zakonski ograničavati. Kad govorimo opet za čl. 54. da je ograničena ordinacija samo na jedan lokalitet, samo jednu ordinaciju, onda imamo u čl. 55 koje je iznimka koji kaže da može biti na područjima posebne državne skrbi ili kako se to već danas zove, ali recimo ruralnim, brdsko-planinskim i otočkim krajevima i to je nešto što ozakonjuje defakto jednu praksu koja danas ili već dugi niz godina postoji. Evo, ja sam osobno se uvjerio i na Dugom otoku i na Braču gdje liječnici obiteljske medicine su utorkom i četvrtkom u jednoj ambulanti, srijedom i petkom u trećoj, a ponedjeljkom i subotom su u četvrtoj ambulanti i na taj način pokrivaju šire geografsko područje svojih pacijenata i da na taj način nisu ograničeni da pacijenti moraju putovati k njima, nego da oni putuju prema njima. I to je jedna pozitivna intencija i ja mislim da je dobra, to je zakonodavac sad ozakonjuje. Međutim, ono što izostaje u samom zakonu je ono što sam se uvjerio u praksi da za te ispostave nisu definirani minimalni tehnički uvjeti. I ti minimalni tehnički uvjeti u današnjim ambulantama, ta dislocirana ambulanta dosta često nisu niti po čemu ne zadovoljavaju, niti po opremljenosti, niti po kvadraturi koja je potrebna i propisana za te ordinacije. Dalje, u čl. 60. je definirano sve vezano za grupnu praksu, što smatram da je izrazito pozitivno, jer grupne prakse danas postoje samo kao ugovorni oblik unutar sustava HZZO-a odnosno u osnovama prava odnosno osnovama ugovaranja i sada se taj dio regulira dvije su sporne segmenti jedan je vezano pravnog oblika i ustroja same grupne prakse da li se radi o ustanovi, udruzi, o trgovačkom društvu ili nečem trećem, ali isto tako je taksativno nabrojeno iz kojih svih izvora može grupna praksa stjecati i prihod, a izostavljen je najvjerojatnije namjerno i HZZO, a osobno smatram da je i interesu HZZO da objedinjava ugovore da ima manje subjekata s kojima ugovara i ako može umjesto sa 15 individualnih ordinacija ugovarati sa jednom grupnom praksom onda smanjuje se i birokratsko opterećenje. Kad vidimo članak 58. stavak 2. za moj pojam malo se daje previše prava društvima za osiguranje u nametanju u samom poslovnom odnosu između privatnog društva za osiguranje i liječnika odnosno ordinacije odnosno poliklinike daje se previše tu naglaska da cijene ima pravo određivati samo jedna od tih dvije strane, ja mislim da u tom privatnom odnosu koji nema veze s javnozdravstvenom djelatnošću da pregovori oko cijena su stvar poslovnog odnosa između dva poslovna subjekta. Nije potrebno da se predstojniku krupnog kapitala ovdje daje izrazito veliku važnost i daje im se zakonska osnova da može nametati svoju politiku cijena nad drugim poslovnim partnerom. U članku 59. je definirano isto tako vezano opet za grupne prakse, ja se ispričavam malo skačem gore dole, ali evo članak 59. piše da se grupne prakse mogu samo osnovati između privatnih pružatelja zdravstvenih usluga. Praksa se pokazala da u malim ruralnim sredinama gdje nema puno koncesionara odnosno budućih ordinacija u odnosu na zaposlenike domova zdravlja interes po pitanju dežurstva, organizacije rada, organizacije preventivnih pregleda, uvijek je postojao interes da se i udružuju ordinacije u domu zdravlja s onima u koncesiji, međutim to nama je to priječeno bilo u ugovoru sa HZZO-om, a vidim da je i sada intencija i Ministarstva zdravstva da se ta razdvojnost isto tako održi, smatram da nije dobro da se to treba nekako objediniti. Kad vidimo članak 83. već su nekoliko prethodnika prije mene spomenuli bili vezano za stavak 4. o tzv. formaciji 2-2-1 u formiranju upravnih vijeća, nisam pravnik, pogotovo nisam stručnjak za ustavno pravo, ali ja mislim da je ovo prilično uzurpiranje upravljačkih prava samih županija kao osnivača zdravstvenih ustanova na svoj razini zdravstvene zaštite i prilično se kosi sa svim intencijama decentralizacije o kojim svaki dan slušamo i od premijera i drugih ministara u Vladi RH i to smatram da je nešto što može biti posljedica a ne nikako apriori, prema tom apriori definirati da Vlada RH da imenuje člana u upravnom vijeću županijskih ustanova ajmo reći ničim izazvana, samo zakonskom odredbom je prilično drakonska mjera za moj pojam treba se poštivati ono što je bilo u doba sanacije da ukoliko da se primaju novci iz područja sanacije od centralne države da u tom slučaju onda država uskače unutra, a županija dobrovoljno ustupa mjesto u upravnom vijeću državi i za moj pojam opet na ograničeno vremensko razdoblje. Obzirom da mi vrijeme curi ja ću i u pojedinačnoj raspravi nastaviti sa nekoliko ovih točaka koje imam tu zapisano. Opet naglašavam da je ovaj sam zakon bio jako pompozno i jako najavljen davao je naznake većih reformskih mjera međutim očito nije tu bilo niti snage pa možda niti volje da se ustraje u tim reformskim mjerama, pa onda možemo samo zaključiti da je ovo je bio samo jedan veliki korak za jednog čovjeka ali vrlo male korak za hrvatsko pučanstvo. Hvala lijepo.
Hvala i vama, gospodin Varga. U ime predlagatelja sada će ministar Milan Kujundžić imate 5 minuta.
Poštovani predsjedavajući, poštovane zastupnice i zastupnici ja se želim ovom prilikom zahvaliti svim predstavnicima klubova na osvrtima i prijedlozima što bi se eventualno još moglo poboljšati. Ostalo je u zraku specijalne bolnice i hitna služba, one novi zakonom kao i do sada mogu obavljati hitnu službu one djelatnosti kojom se bave, prevedeno ako se bavi specijalna kardiologijom onda može imati i kardiologiju ali sigurno ne može imati oftalnu ili ne znam ni ja dentalnu medicinu i obratno, ako se ne netko u Popovači bavi psihijatrijom čime se bavi oni mogu imati hitnu psihijatriju, ali ne može naravno imati onda abdominalnu kirurgiju ili nešto drugo što je potpuno nelogično i s druge strane na taj način se štiti hrvatsko javno zdravstvo i ulazak tzv. privatizacije i amerikanizacije jer teorijski otvaranjem specijalnih bolnica s mogućnošću otvaranja hitne onda bi izrazito kompliciralo i umanjivalo kvalitetu javnoga zdravstva što nastojat ćemo svakako sačuvati. Bio je upit i glede da li se mogu privatizirati radiološke ordinacije, naravno da se mogu jer bi bili u neravnopravnom položaju radiolozi sa ginekolozima ili pedijatrima tako da i to rješava zakon odnosno to je samo po sebi moguće. Ono što je jutros na odboru izazivalo određene prijepore i ovdje sada u raspravi to je zašto se novim zakonom predlaže jedan član upravnoga vijeća županijskih bolnica, a zašto se ne predlaže, netko je postavio i za zavode ili za domove zdravlja. Uistinu pri tome Vlada nastoji zadržati načelo decentralizacije i gdje god nije neophodno ne miješati se u upravljačke oblike odnosno oblike kontrole međutim kada je riječ o županijskim bolnicama od kojih neke izrazito negativno posluju sa velikim deficitom a nerijetko posluju i sa oblicima gdje se neracionalno gospodari o čemu sam već govorio i sa ljudskim resursima i sa zapošljavanjem i sa kupovanjem opreme i sa kupovanjem ugradbenoga materijala odnosno lijekova što u konačnosti traži se pomoć od Vlade pa da pri tome zapravo ne dopuštaju da im se na dobronamjeran stručan način sugerira i kontrolira da se ne upuštaj u takve stvari je jedan od oblika gdje će biti od strane Vlade moguće samo u smislu sugestiju, ni u kom smislu miješanje u smislu upravljanje jer zapravo jedan u odnosu na pet ne može ništa napraviti jer je apsolutna manjina ali će na određeni način taj nam model omogućiti da se ima uvid što se radi, da se ukaže na neke nepravilnosti i da se pokuša potaknuti na veću odgovornost a ne samo proizvesti gubitke i onda tražiti pomoć jer su veledrogerije stavile zapravo ovrhe i neće isporučivati lijekove. Glede lista čekanja koje su bile taknute, prioritetnim listama uistinu je napravljen jedan veliki pozitivni pomak, za ozbiljno bolesne ljude u RH i u ovih 9 mj., negdje oko 15 000 ljudi ozbiljno bolesnih koji bi čekali s obzirom da za brojne stvari postoje liste čekanja, gdje naravno netko je dobro diskutirao, postoji i brojno neopravdano upućivanje što je isto ova Vlada vodila računa gdje ćemo sada imati i određene druge oblike kako ćemo kontrolirati neopravdano upućivanje na određene postupke, s prioritetnim listama je 15 000 ljudi unutar 7 dana dobilo dijagnostičke i terapijske postupke. Prigovor je bio isto tako da dajemo više prostora čelnicima doma zdravlja. Dapače, s prijedlogom novoga zakona više čelnici doma zdravlja ili županije, nisu ti koji odlučuju tko ide a tko ne ide u koncesiju neovisno tko je došao prije 10 g., tko je došao prije 10 dana u dom zdravlja, nego će to odlučivati šire demokratsko tijelo tj. županijska skupština i bit će bolje kontrolirano. I u konačnosti, vodilo se računa itekako o broju specijalista u depriviranim područjima i prvenstveno iz UE fondova su davane specijalizacije u te krajeve gdje je sada oko 200 ljudi na specijalizaciji ginekologije, pedijatrije, hitne medicine pa ću kasnije opet. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Imate repliku, dvije repliku. Prva je replika gospodina Vešligaja.
Zahvaljujem, potpredsjedniče. Pa evo uvaženi ministre, drago mi je da ste naveli ovu stvar oko hitne medicine, da će se moći obavljati, međutim, ja ću vam pročitati još jedanput ono što piše u članku 115. stavak 2. ovoga zakona. Dakle, pored djelatnosti iz stavka 1. ovog članka, specijalna bolnica može obavljati pojedine djelatnosti iz članka 114. stavka 1. ovoga zakona osim hitne medicine. S obzirom da stvarno želim biti konstruktivan, a i mi u SDP-u želimo biti konstruktivni, Klub zastupnika SDP-a će predložiti amandman dakle da se doda u članku 115. i stavak 3. koji glasi da iznimno specijalna bolnica može obavljati hitnu medicinu iz djelatnosti koje obavlja sukladno stavku 1. i 2. ovoga članka. Dakle, u konkretnom slučaju, ako specijalna bolnica obavlja djelatnost interne medicine kao svoju redovnu djelatnost, znači može obavljati internističku djelatnost i kroz hitnu internističku ordinaciju. Evo, ja mislim da je to jedan konstruktivni prijedlog pa vjerujem da ćete da ga barem prihvatiti onda kroz sam amandman kad već nije uvršteno ... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala lijepa, vrijeme, hvala. Želite odgovoriti? Izvolite.
Ja mislim da se u ... [[Govornik se ne razumije.]] potpuno razumijemo i očito jezično trebamo dotjerati, znači, da ono kad se netko bavi kardiologijom ili nekom drugom djelatnošću, bilo bi logično i ja mislim ono šta sam rekao, sve što je dobro, ja osobno ću predložiti da se podrži.
Hvala. I drugu repliku ima gospodin Karlić.
Hvala. Poštovani ministre, uvaženi suradnici. Ja bi postavio jedno pitanje, jedan model koji je, prijedlog koji je izuzetno mi se čini dobar, koji bi mogao doprinijeti povećanju kvalitete zdravstvene zaštite posebno primarne odnosno hitne službe, to je ova funkcionalna integracija Zavoda za hitnu medicinu sa bolničkim zdravstvenim ustanovama za odjeljenje hitni bolnički prijem doma zdravlja. Mene samo zanima možda ako se može u kratko objasniti kako bi to izgledalo, kako bi to funkcioniralo odnosno koji model, tko je bio nadležan. Hvala.
Hvala. Izvolite, gospodine ministre.
Hvala lijepa. Gospodine zastupniče, nadležna je županijska skupština odnosno ured za zdravstvo bilokoje županije. Ona je nadležna a kako to funkcionira, možete, vama je relativno blizu vidjeti u Požegi, dakle, u istoj čekaonici okolo su ordinacije od kojih su dvije ili tri županijska hitna a ostalih 7 ili 9 su objedinjeni bolnički prijemi. I onda kada pacijent dođe sa bolovima u prsima, on ne juri odmah, puno puta to nije stenokardija nego je zapravo nešto drugo ali jasno, što vi znadete kao liječnik. Pogledat ćete ga liječnik Hitne i reći će gospodin Jura, Mate, Marice, Anice, vi ne trebate dalje obradu, možete doma i obratno upućuje se. Dakle, županijski, odgovor kratki, županijski ured za zdravstvo.
Hvala. Prelazimo sada na pojedinačne rasprave. Prva je gospođa Željka Josić.
Zahvaljujem. Evo pa i u današnjim raspravama mogli smo vidjeti kako svi se možemo složiti oko jednog a to je da zdravstvena zaštita mora biti dostupna i da mora biti kvalitetna. Što znači dostupna znamo mi koji živimo u županijama koje nažalost teritorijalno ili na sreću velike ali vrlo rijetko naseljene u nekim područjima i sa starim stanovništvom kao što je moja županija koja je, ja bih rekla, jedna od najstarijih županija s obzirom na stanovništvo koje živi u njoj. Ono što moramo svakako istaknut da ta kvaliteta zdravstvene zaštite ovisi o onima koji su nosioci te zdravstvene zaštite a to su konkretno zdravstveni djelatnici. Dakle, ne samo liječnici, medicinske sestre i tehničari, fizioterapeuti, dakle svi oni koji sudjeluju u samom obnašanju tih dužnosti koje su nam bitne za poboljšavanje kvalitete zdravlja našeg stanovništva. Ono što ja uvijek naglašavam da ti ljudi rade nadljudskim snagama i to ne moramo stalno isticati, mislim da to svi znamo, ja ću vam navest evo jedan mali primjer, jedne male bolnice, to je moja bolnica i Odjel radiologije gdje radi svega 5 specijalista i zahvaljujući kolegama iz Domova zdravlja, specijalistima radiolozima, njima se na neki način pokušava olakšati. No, bez obzira na to koliko ih ima, oni nisu zaboravili svoju Hipokratovu zakletvu i oni i dalje rade kvalitetno svoj posao. Govorimo o listama čekanja, govorimo kako se na neke preglede čeka i godinu i više dana, evo pa sad možete na samom primjeru ovog malog Odjela vidjeti zašto je tome tako. No da liječnici nisu zaboravili na pacijente, ja vam to mogu reći i iz ovog primjera, voditelj Odjela sisačke radiologije svakog 20-og u mjesecu raspisuje dodatnih 100 termina za potrebite pacijente. Dakle za one koji su na prioritetnim listama. Dakle, svaki onkološki pacijent unutar 10 dana treba doći na ultrazvuk ili već pretragu koja mu je potrebna. No, što se događa? Na dnevnoj bazi, 20% pacijenata se ne pojavljuje na svojim ugovorenim pregledima. Dakle i to, uz sve ovo što imamo je jedan od pokazatelja, jedan od kriterija na kojem možemo djelovati i gdje bi mogli smanjiti te liste čekanja. Kako liječnici, kako sam rekla u samom početku rade svojim nadljudskim recimo to tako snagama, ovi moje kolege napravili su jedan izvrstan čin. Iako, je velika većina naše opreme dosta zastarjela, o čemu smo već nekoliko puta razgovarali, svojom upornošću i svojim radom, svojim lobiranjem, uspjeli su izlobirat da sisačka bolnica dobije digitalni mamograf, kako bi naše pacijentice imale kvalitetne dijagnostičke preglede. Evo, ja tu mogu sad i zahvaliti ravnatelju našem na sluhu, iako znamo da i moja bolnica kao i sve ostale, ima velikih financijskih problema. I naravno županijskoj vlasti koja nas je u svemu tome poduprla. Ono što svakako treba spomenut, što je dobra odlika ovog Zakona o zdravstvenoj zaštiti, da se mislilo na one ljude koji rade na više lokacije, dakle, konkretno u primarnoj zdravstvenoj zaštiti. Ako sam ja dobro shvatila, a vjerujem da jesam, liječnici koji rade u ambulantama bez nositelja i koji ponekad nemaju dovoljan broj pacijenata i odlaze u udaljene ambulante, mogu na taj način napravit odnosno složit svoj tim koji će imat veći broj pacijenata nego njihova matična ambulanata, a što naravno ovisi, o čemu ovisi i njihova glavarina. Ono što bi ja predložila, što će se već uređivat Pravilnikom o nagrađivanju, što smo čuli i u prethodnoj raspravi, da svim onim liječnicima koji rade u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, posebice znači onima koji su pod Domovima zdravlja, kada rade izvan svoje ambulante, ako ta ambulanta ima dostatan broj pacijenata da im se ne plaća samo prekovremeni rad nego da im se daje i određeni dodatak na plaću. Znam da ćete reć, da su to sad financijski izdaci, no to je jedan od načina, ajmo to tako nazvati dobre volje, da ti liječnici ostanu raditi na svojim radnim mjestima, jer morate znat da obično oni koji su u Domovima zdravlja i koji rade na više radilišta, nisu radilišta u centru grada nego su radilišta i po nekoliko 10-aka kilometara udaljena. I da oni često gube svoj cijeli dan i nisu sa svojom obitelji u onim satima kada bi trebali bit. Možda to sad ovako zvuči nekome nestvarno, no evo ja ću vam navesti jedan primjer jedne ginekološke ambulante gdje doktorica koja ima samo polovicu pacijenata od onoga što je preporučeno, odlazi iz Siska, odlazi u Hrvatsku Kostajnicu i odlazi u Dvor. Dakle, u prosjeku, Dvor je najudaljenija destinacija i treba joj nekih 70 kilometara u jednom smjeru. Evo, ja doista mislim da na tom primjeru možemo pokazat svoju dobru volju, da tim liječnicima koji doista daju sve od sebe da bi naše stanovništvo imalo kvalitetnu zdravstvenu zaštitu, samim činom da Domovi zdravlja odvoje određeni novac za njihovo dodatno plaćanje, bi ipak pokazali da se brinemo o njima. Ja uopće neću više spominjat nedostatak liječnika, jer to svi jako dobro znamo. Mi smo u Županiji poznati po tome da se snalazimo na sve moguće načine, ali da imamo jako dobrih primjera, imamo. Odjel sisačke ginekologije je prije 2 godine, sklopio poslovnu suradnju sa ginekološkim onkologom, ne zato što bolnica ne može dobit ginekološku onkologiju, nego iz razloga što nam trebaju 4 godine i više, da dobijemo kvalitetnog užeg specijalista koji će nam dolazit, koji će moć operirat. Na ovaj način smo omogućili svojim pacijenticama da ne čekaju u Zagrebu, nego da se mogu operirati i u sisačkoj bolnici. Na taj način smo mislili, dakle na one najranjivije skupine, one koji su teško bolesni, a s obzirom da sam rekla da je to većinom starije stanovništvo, često su sami u svojoj bolesti jer znate da su njihova djeca u udaljenim gradovima. Ono što isto treba pohvalit je funkcionalna integracija Hitne pomoći, odnosno što bolje funkcioniranje Zavoda za hitnu medicinu sa objedinjenim sa objedinjenim hitnim bolničkim prijemima. Navodim svoju županiju često kao primjer, ne zato što smatram da su najbolji, nego zato što sam prošla svaki od tih segmenata tijekom svog rada i znam koliko se ljudi trude i koliko ulažu u svoje obrazovanje. I zato ih često ističem kao dobar primjer. Dakle timove dva u Sisačko-moslavačkoj županiji a u svakom slučaju uvijek želim istaknuti i pohvaliti jer tu su zaista najkvalitetniji ljudi koji i dalje ulažu u svoju edukaciju. Evo ja sam navela samo neke od primjera koje moja županija je napravila i neke iskorake, nadam se da će se neki povesti za tim. Nisam išla u nekakvo tumačenje zakona jer to nam služi ministarstvo da ga istumači ali svakako evo ovo što sam predložila nadam se da će se naći sluha za to. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Ćelić ima repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Josić, drago mi je da ste koristili primjer ustanove u kojoj vi radite. Dakle čini mi se da opća bolnica Dr. Ivo Pedišić Sisak nije funkcionalno spojena sa niti jednom drugom bolnicom. Postoji već od prije recimo situacija da Opća bolnica u Sisku nema odjel psihijatrije osim polikliničku službu zato što je logično da to postoji ako je potreba u neuropsihijatrijskoj bolnici dr. Ivan Barbot u Popovači. No, svakako dakle Sisak može poslužiti kao ogledni primjer da osim onih velikih dijelova medicine a to su interna kirurgija, pedijatrija i ginekologija ukoliko zato ne postoji potreba da se bolnički odjeli na neki način pripoje u veće centre a da ostane poliklinička služba jer će to uvelike povećati efikasnost zdravstvenog sustava u cjelini a i poboljšati kvalitetu usluge za pacijente kojima je to potrebno.
Izvolite. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem. To ste dobro primijetili da mi nemamo bolnički odjel psihijatrije iako imamo izuzetno dobre psihijatre u našoj poliklinici i pokušavamo zadovoljiti potrebe našeg stanovništva. Nekada prije 20-ak godina neuropsihijatrijska bolnica bila je, koliko se ja sjećam a bila sam još student pod Sisačkom bolnicom, no s vremenom se to rascjepkalo i tako smo mi ostajali bez produženog odjela ali i dalje sa kvalitetnom polikliničkom praksom. Hvala.
Hvala i vama. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, gospodin Mladen Karlić. Izvolite.
Ispričavam se poštovani ministre, suradnici, poštovani potpredsjedniče. Ja ću prvo početi evo malo drugačije jednom izrekom, starom koja kaže da zdravlje i sloboda su kaže vrlo slični. Njihovu vrijednost shvatimo tek onda kada ih izgubimo. Jedna druga izreka opet kaže da najbolji liječnik na svijetu je svatko sam sebi. A još prije 500 godina Leonardo De Vinci je rekao da čovjek prvu polovicu svog života provede gubeći zdravlje a onda drugu polovicu nastojeći ga vratiti nazad, a nažalost onda bude vrlo teško i nemoguće i to onda više ne može se nego mora kroz sustav zdravstvene zaštite i zato zdravstvena zaštita mora biti ozbiljan, organiziran sustav koji treba unaprijediti zdravlje i jačati dostupnost zdravstvene zaštite, poboljšati ishode liječenja, znači produžiti život ljudima koliko god je to moguće. Moram priznati kroz raspravu smo evo u nekoliko navrata čuli da nam nedostaje liječnika, da liječnici odlaze iz Hrvatske da ih nema, da je nedostupna zdravstvena zaštita. A jučer sam pročitao, mislim to u Večernjem listu jedan članak koji, vjerojatno iz statističkih podataka kaže da je i u prošloj godini u hrvatskom zdravstvenom sustavu radilo 677 liječnika više nego prije 4 godine. Negdje znači 12 tisuća 223 naprama 11 tisuća i 400 prije 4 godine. Znači da ipak liječnika ima, vjerojatno nisu samo dobro raspoređeni, odnosno moramo naći svi zajedno način kako ih rasporediti i u one najnedostupnije dijelove Hrvatske, najneatraktivnije možda za život i tu zapravo evo mora biti uloga svih nas i ministarstva i lokalnih i regionalnih jedinica lokalne samouprave da nađemo način kako tim liječnicima osigurati uvjete da bi oni otišli raditi u ono najzabitije selo ili najmanju zapravo općinu u kojoj bi trebali provoditi. Iz ovih rasprava moglo se zapravo evo već čuti da je kroz ovo drugo čitanje, odnosno konačni prijedlog zakona puno toga dobro predviđeno u ovom novom zakonu, da je on stvarno evo i dorađen, da ima puno stvari koje su kvalitetne i da će zapravo unaprijediti zdravstveni sustav a mene posebno evo raduje unapređenje primarne zdravstvene zaštite odnosno ostanak domova zdravlja u ovom obliku za sada kakav je. Ja znam da u drugim državama postoji drugi već sustav gdje možda dom zdravlja više ne treba ali mislim da Hrvatska još nije nekako na toj razini da bi mogla jednostavno ukinuti dom zdravlja jer bojim se da bi postojao jedan dio zdravstvenog, odnosno naših osiguranika koji se ne bi našli nigdje odnosno ne bi našli sebi zdravstvenu zaštitu odnosno liječnika koji bi mogao pokriti to. I zato je izuzetno važno da se na neki način ovako unapređuje primarna zdravstvena zaštita odnosno ostaje u ovom obliku. Redefinira se status, pozicija doma zdravlja kao nositelja zdravstvene zaštite na primarnoj razini, uvodi se načelo supsidijarnosti i načelo funkcionalne integracije. I zato mi je drago, upravo je ova funkcionalna integracija hitne medicine, jer mislim da je to jedno područje koje je uvijek na neki način opasno, odnosno takvo da može izazvati dosta negodovanja naših sugrađana ako nije u pravo vrijeme na pravome mjestu a zapravo to je jedan vrlo težak posao obzirom da sam 4 godine bio u hitnoj službi kao šef hitne službe i kao liječnik, znam koliko je to zahtjevno, zapravo zahtjevan posao posebno što je u nekadašnje vrijeme, to su bili najčešće mladi liječnici, sada to ipak će biti najvećim dijelom i specijalist, zapravo ljudi koji su stvarno educirani za taj posao i mislim da bi tu stvarno trebalo, moglo doprinijeti jednom boljem sustavu a posebno me raduje rasterećenje zapravo bolničkog hitnog prijema koji je sada u ovom trenutku preopterećen zapravo svima onima koji one ne odlaze ni svom liječniku niti u hitnu, nego opet ravno na vidljiv hitni bolnički prijem i tamo zapravo rješavaju svoj problem i to naravno izaziva puno i stresa i posla liječnicima i u nekim sredinama, mislim da liječnici i biježe nekako od jednog bolničkog prijama, upravo zbog toga što je vrlo teško i što je naporan rad s puno pacijenata. Ono što bi dom zdravlja mora osigurati to je proviđenje različitih djelatnosti, među njima i popunjavanje mreže javne zdravstvene službe u suradnji s jedinicama lokalne samouprave, ali mislim da bi isto tako bilo jako važno raditi i na edukaciji, prevenciji i to upravo sa svim sustavima pa tu i sa onima koji nisu liječnici da to su jedinice lokalne samouprave. I mi smo evo zbog toga ja sam već više od 20 g. u hrvatskoj mreži zdravih gradova, kao u jednoj, ja bi rekao, to je udruzi koja je organizirala škola javnog zdravlja Andrija Štampar, gdje smo evo počeli uključiti što više gradova, udruge kroz gradove, javnog zdravstva, znači naših ustanova, županija sada, da bi nekako poboljšali upravu tu prevenciju i edukaciju osvještavanja ljudi o važnosti zdravlja kroz različite primjere dobre prakse koju su radili neki gradovi, općine, ne znam, recimo Istra je i gradovi Istre su vrlo u tom dijelu, iznad, kako bi to rekao sa svih brojnim prijedlozima i idejama i evo, mi kroz dugi niz godinama, u Vinkovcima organiziramo sajam zdravlja, upravo da bi popularizirali zdravlje i da bi doveli što više ljudi da mogu se i kontrolirati i kontrolirati i pregledati tlak, šećer, masnoće u krvi i bilo kakvu drugu pretragu, zapravo koja bi na neki način svijesti upravo na tu važnost očuvanja zdravlja. I zato mislim da je to dobro, da to kroz zajedno sa suradnjom jedinice lokalne samouprave riješimo. Ono što mi isto vrlo važno to unapređenje palijativne skrbi, evo, za koju već dugi niz godina, postoji značajna borba i rad u tom smislu i uspostavu sustava predstavlja jedan od prioriteta RH i sastavni je dio nacionalne strategije razvoja zdravstva do 2020. gdje evo, sada sadrži opis organizacijskog zakonodavnog okvira palijativne skrbi te prioritetne mjere vezane uz strateški razvoj palijativne skrbi jačanje … [[Govornik se ne razumije.]] jer to je područje koje zahtjeva upravo takvu suradnju, povećanje bolničkog kapaciteta za palijativnu skrb, ali i ovih specijalističkih službi i uključivanje naravno i domova zdravlja i civilnog društva kroz mobilne ekipe koje bi trebale pomoći takvim osiguranicima ili našim bolesnicama, a kojih ima prema procjenama negdje do 46 tisuća godišnje. I ono što mi je isto važno, upravo jedan od mi smo, Hrvatska ima jedan od boljih ili najbolje organiziranih zdravstvenih sustava, koji je u opasnosti upravo tog odlaska jednim dijelom od odlaskom liječnika, jednim dijelom što ne žele doći u one dijelove Hrvatske koji nisu atraktivni, naravno to su veći gradovi najčešće tako da imamo jedan dio liječnika koji će radije ostati u Zagrebu, nego doći raditi negdje u istočnu Slavoniju ili bilo koji drugi dio Hrvatske. I zato ovaj model urešenije modela nagrađivanja radnika za izvan prosječne rezultate rada bi trebao biti isto jedna od segmenata koji će pomoći da bi se potaklo da ljudi ostanu na ovom području, i da posebno, evo, ak se može naći način, kako im pomoći subvencionirati ili nagraditi, da ostanu u onim dijelovima Hrvatske, koji su na takvom području gdje nije atraktivno. Tako da evo mislim da stvarno možemo ovaj prijedlog zakona i pohvaliti i zapravo dolazi do brojnih promjena koji će osigurati jedno bolji zdravstveni sustav. Hvala.
Da to je taj paradoks, da onaj prvi dio života, kada gubiš zdravlje je puno zanimljiviji, od onog drugog kada vodiš zdravi život. Imate jednu repliku, ne moju, jednu repliku gospodina Ante Babića.
Poštovani potpredsjedniče Sabora. Ova rasprava poštovanog kolege Karlića je zapravo, dobro ste primijetili, percepcija je jako bitna u društvu i ako se sjetite sada i možda bivših vremena, neke hajke ili javno linačna na liječnike i na medicinsko osoblje, to stvara jednu lošu sliku prema liječnicima i medicinskom osoblju u RH, ali daje još goru sliku, onim mladim budućim liječnicima, koji zapravo ništa ne priječi da ne odu iz domovine, o čemu smo i sami krivi s ovim javnih govornica. Rekli ste da se ovim zakonom unapređuje primarna zdravstvena zaštita, to je bitno. Bitno je da to ljudi čuju, da znaju i da neće ostati bez takve primarne zaštite. I ako nešto pred sam kraj mogu reći, ove kratke replike, možda se to ministru neće svidjeti, ali, recimo u Austriji, kada imate u … [[Govornik se ne razumije.]] tamo gdje nema ljudi, gdje su ruralni krajevi kao i kod nas, tamo liječnici uz pružanje svojih usluga kao obiteljski liječnici, imaju pravo i mogućnost da prodaju lijekove u svojim ordinacijama. Dakle, umjesto apoteka, i na taj način dodatno zarađuje, odnosno, to ih dodatno stimulira u takvim krajevima. Hvala.
Hvala lijepo gospodin Babić, izvolite.
Slažem se s većim dijelom izlaganja gospodina Babića. Ono što bitno, što je isto tako bitno, da u novom zakonu da će postojati na neki način mobilni timovi primarne zdravstvene zaštite, znači da će jedan liječnik može obavljati na više mjesta upravo evo u ovom područjima koja su ovako malo atraktivna, ruralna. Tako da na taj način osiguramo što dostupniju zdravstvenu zaštitu.
Hvala lijepo. Gospođa Branka Juričev Martinčev. Pojedinačna, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, evo, ispred sebe imamo konačni prijedlog zakona o zdravstvenoj zaštiti, jedan novi zakon koji uvodi brojne novine, suvremen zakon koji treba donijeti jednu sigurnost i stabilnost svim onim sudionicima u zdravstvenom sustavu. Ono što treba svima onima koji planiraju tek odlučiti se za jedna ovako zahtjevna zanimanja je znati što će to biti u budućnosti, kako će to izgledati za nekih 10, 20 i više g. ako se netko od njih odluči to studirati, a potom i specijalizirati. Stoga ovaj zakon zaslužuje pohvale u onom dijelu da je prvo čitanje bilo prije ljetne stanke, imali smo ga 5. srpnja i nakon toga sve primjedbe i prijedloge predlagatelj je dobro razmotrio bez obzira sa koje strane ove sabornice je dolazio, da li od oporbenih zastupnika ili vladajućih, one primjedbe za koje su smatrali da su dobre i kvalitetne uvrštene su u zakon. Mislim da tako treba i biti jer nama svima treba biti isti cilj, zdravlje naših građana i što kvalitetnija zdravstvena zaštita. Ne smijemo zaboraviti da samo zdravi ljudi mogu raditi i zato ulaganja u sustav zdravstva je neophodan i u svakom slučaju je isplativ. Ja ću se referirati na neke članke promjena koje smo imali u odnosu na prvo čitanje. Pa evo, za početak veseli me što je u čl. 36. uvodi se model funkcionalne integracije u djelatnosti hitne medicine, te se ta djelatnost sukladno odluci osnivača organizira na temelju sklopljenog ugovora o funkcionalnoj integraciji koju sklapaju Zavod za hitnu medicinu, jedinice područne regionalne samouprave, bolnička zdravstvena ustanova koja ima objedinjeni hitni bolnički prijem i Dom zdravlja. Nadam se da kroz ovaj članak, kao i neke druge, da ih sada redom ne citiram, će se izbjeći nekakve situacije koje imamo sada. Npr. kada se dogodi nezgoda na lice mjesta najprije izlazi tim hitne medicinske pomoći. Oni su pri Zavodu za hitnu medicinu. Tada izlazi tim sa vozilom koje je najbolje opremljen, izlazi sa najbolje educiranim ljudima i dalje ga odvodi do objedinjenog bolničkog hitnog prijema. Znači, onog koji je u sastavu opće bolnice. U našoj šibensko-kninskoj županiji opće bolnice Šibenik. Ako se utvrdi da, nažalost, da bi za pacijenta bilo puno bolje da se preveze u Split ili pak Zagreb, e onda treba pozvati ravnatelja doma zdravlja. Onda ravnatelj doma zdravlja treba vidjeti tko je dežuran. Najčešće ta vozila su nešto lošija opremljena, nego ona u kojem je najprije bio zbrinut unesrećeni i tek onda se odvozi do Splita, Zagreba ili gdje dalje. Vjerujem da upravo na ovakav način i ovim novim izmjenama zakona će biti omogućeno da pacijent dođe što brže i kvalitetnije do one zadnje točke gdje će biti najbolje zbrinut. Upravo suradnja ove tri ustanove Zavoda za hitnu medicinu, opće bolnice i doma zdravlja na ovakav način će biti bolje reguliran. Dalje imamo promjene koje se odnose na sastav upravnih vijeća. Moram reći da Hrvatska zajednica županija bi bila daleko zadovoljnija i još jedanput apeliram na predlagatelja da razmisli o sastavu upravnih vijeća bolnice. Ako su oni osnivači, mišljenja su da ipak bi trebali imati većinu, znači od pet članova upravnih vijeća da njima pripada 3. Međutim, ono što ja mogu i primijetiti i pohvaliti da je došlo i do promjene u odnosu na obrazovanje i uvjete koje trebaju imati članovi upravnog vijeća. Naime, po prijedlogu u prvom čitanju bilo je neophodno da članovi upravnog vijeća, osim što trebaju imati završen preddiplomski i diplomski sveučilišni studij, trebaju imati 5 godina radnog iskustva u području zdravstva. Taj dio da treba imati 5 godina radnog iskustva u području zdravstva u novom drugom čitanju prijedlogu zakona to nemamo, što mislim da je ispravno jer netko tko ima pravni ili ekonomski fakultet i iskustva u svojoj struci itekako će dobro pomoći kao član upravnog vijeća jedne ovakve ustanove. Nadalje, jučer smo tu imali prijedlog zakona o ugostiteljskoj djelatnosti koji je govorio o razvoju zdravstvenog turizma. Iste te odredbe imamo i u ovom zakonu. Velike pohvale i ministru zdravstva i ministru turizma da su konačno, evo, iznašli načina i to stavili i u jedan i drugi prijedlog zakona s obzirom da se dugo godina govori i ja kažem svi se kunemo u razvoj zdravstvenog turizma, imamo veliki potencijal. Međutim, s obzirom da to nije bilo zakonski regulirano, stranci koji su dolazili po zdravstvene usluge u RH i naravno tu boravili i imali čitav paket usluga, od onih transporta, smještaja, izletničkih i naravno prehrane, nisu mogli dobivati jedan račun, dobivali su dva računa, od najčešće ustanove i nekog trgovačkog društva. To je izazivalo dosta i nelagode kod samih korisnika usluga, tako da, evo, sve pohvale što će konačno taj dio biti dobro reguliran kroz oba zakona. Dio koji se odnosi na nagrađivanje onih djelatnika i onih, prije svega liječnika, mislim da bi sigurno trebalo riješiti, pa detaljnije, možda ne sad kroz zakon i vidimo na primjedbu da se ti nadprosječni rezultati u radu radnika koji obavljaju zdravstvenu djelatnost, da se ti prijedlozi za njihovu primjenu, znači, vremensko kadrovski normativi i to da će se propisati Vladom RH i Uredbom. Kao članica upravnog vijeća bolnice, ja bi samo apelirala još jedanput na ministarstvo. Nakon toga što Vlada propiše na koji način će ti ljudi biti vrednovani, da isto tako osigura novac u državnom proračunu da se ne dogodi da to bude novi manjak u poslovanju npr. općih bolnica koja će ići na štetu i samog osnivača ili da opet osnivač zbog toga i članovi upravnog vijeća i sam ravnatelj ne pribjegavaju ne nagrađivanju tih radnika koji imaju nadprosječne rezultate. Eto toliko ukratko o ovim promjenama između prvog i drugog čitanja sa još jedanput zamolbom da se ovaj prijedlog zajednice županija razmisli s obzirom da oni smatraju da su ovim prijedlogom o smanjenju broja članova od strane osnivača uskraćeni. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Božo Ljubić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre i suradnici. Dakle, pored činjenice da se ovim zakonom usklađujmo sa direktivama EU-a i da se na koherentan način u ovaj zakon integriraju sve one promjene 10-ak, dakle promjena i dopuna zakona u zadnjih 10 g., ovaj zakon kao što sam rekao jutros u jednoj kratkoj replici, dakle ima snažne reformske značajke. Zašto? Dakle, jasno je da ciljevi svake reforme, njih cilj treba biti unaprjeđenje zdravlja populacije. Međutim, ciljevi specifično koji vode u smjeru, mogu se fokusirati na unaprjeđenje samoga zdravlja ili na unaprijeđene zdravstvenih službi. Činjenica dakle da ovaj zakon snažno promovira koncept jačanja primarne zdravstvene zaštite, dakle jednim novim konceptom ordinacije obiteljske odnosno opće medicine ali isto tako, nadopunjen novim konceptima i novim sadržajima, u prvom redu, dakle pravo na privatnu praksu fizioterapeuta, primalja, sanitarnih tehničara, tehničara dentalne medicine itd., itd. Ovim zakonom se zapravo snažno promovira jačanje primarne zdravstvene zaštite i na taj način zapravo zadovoljenje većine zdravstvenih potreba kućanstva najbliže svom domu odnosno na razini primarne zdravstvene zaštite, ideal je zapravo da bi otprilike 80% potreba za zdravstvom trebalo biti zadovoljeno na toj razini i to onda štedi zapravo štedi financijska sredstva na strani potražnje što znači da pacijenti ili građani manje traže bolnicu kojoj zdravstvena zaštita ... [[Govornik se ne razumije.]] usporedivo skuplja. S druge strane ovaj zakon također snažno promovira promociju promovirajući zdrave stilova života, pa i sam ministar dakle pokušavaju ishoditi određene reforme u poreznoj sferi nastajao da se oporezuju oni proizvodi koji narušavaju zdravlje dakako kako duhan itd., makar je to pogrešno bilo shvaćeno u našoj javnost zapravo da se na taj način primarno ide na generiranje novih sredstava što također nije bez cilja ali osnovni cilj je dakle poboljšati zdravlje stanovništva i na taj način smanjiti troškove zdravstvenih službi. Ono što također treba ovdje pozdraviti, to je dakle jedan sveobuhvatan koncept palijativne skrbi koji je posebice bio deficitan u ovim tranzicijskim zemljama i ovo je naravno sada regulirano na jedan novi i bolji način. Ono što kod nas je novina novoga zakona, zapravo da je ovaj zakon sada institucionalizirao ono što se s pojedine grupe našega stanovništva traže, dakle veteransku bolnicu, vojnu bolnicu itd., dakle institucionalne zakonske podloge da se to riješi na takav način. Nacionalni registar, dakle pružatelji zdravstvene zaštite je također vrlo važan doprinos ovoga zakona unaprjeđenja kvalitete zdravstva u RH. Ono što je također ovdje bitno naglasiti, dakle mjerama racionalizacije bolnica, njihovim funkcionalnim spajanjem na mjesto redukcije ili ukidanja samih bolnica, podizanjem produktivnosti u sekundarnoj zdravstvenoj zaštiti, dakle nabavkom i edukacijom kadra za sofisticiranu opremu kao što je robotska kirurgija, konceptom dnevnih bolnica i dnevne kirurgije, ... [[Govornik se ne razumije.]] bolnice ... [[Govornik se ne razumije.]] što kažu, na taj način smo zapravo riješili mnogih ruralnih područja Hrvatske gdje je depopulacija poprimila veći opseg. Dakle, ta dva smjera, jačanje produktivnosti u sekundarnoj zdravstvenoj zaštiti koja zapravo smanjuje troškove zdravstva na strani ponude i jačanje primarne zdravstvene zaštite koja smanjuje troškove zdravstva na razini potražnje, mi na taj način zapravo pored učinkovitosti i efektivnosti zdravstvenog sustava, idemo onomu što je cilj svakog zdravstvenog sustava, efikasnost jer ne postoji i to znamo dobro, nijedan zdravstveni sustav u svijetu koji može platiti koliko zdravstvo može pružiti i tu uvijek u tom da tako kažem srazu moralnih imperativa da tako kažem i realnih mogućnosti, treba tražiti najbolja rješenja odnosno taj najbolji balans između onoga što zovemo efektivnost, efikasnost, jednakost itd. itd. Za one koji zapravo na neki način sustav hrvatskog zdravstva ocjenjuju ili slikaju tamnim tonovima, ja bi im preporučio da odu nekoliko mjeseci u jednu Švicarsku npr., koja izdvaja za zdravstvo per capita od 7 do 8000 dolara u odnosu na naših 1000 dolara ili manje, pa nek' se pokušaju naručiti uz najbolja osiguranja u specijalističku konzilijarnu zdravstvenu zaštitu čak i ako su slomili ... [[Govornik se ne razumije.]] kao što je moj unuk slomio prije nekoliko mjeseci pa će vidjeti za koliko će da tako kažem, dana doći na pregled. Prema tome, ja mogu reći da ovaj sustav zdravstva u RH je dobar sustav zdravstva i da ga i postojeća Vlada i ministarstvo unaprjeđuje. Ono što također mogu pozdraviti a to je racionalizacija agencija u zdravstvu i sasvim se čini logičnim spajanje npr. Agencije za medicinu rada, ja tu sad kažem kolokvijalno, ne izgovarajući puni naziv, Agencije za toksikologiju i antidoping, Agencije za zloporabu droga sa zavodom za javno zdravstvo, čini mi se to kao dobar koncept. Ono što smatram možda i ovim preostalom vremenu koji je pred nama do osvajanja zakona trebalo još pomalo razmisliti, a to govorim evo, kao i sveučilišni nastavnik, a i bivši ministar zdravstva. A to je dakle, ova zdravstvena skrb studenata, koji studiraju izvan mjesta boravka. Jer i sami studenti i fakulteti, koji ih obrazuju su to stavili kao problem, pa sam i ja dobio jedno takvo pismo. S druge strane znam dok sam se još aktivnije bavio kliničkim radom, da je problem tog kumulativnog radnog vremena, nastavnika u zdravstvenoj ustanovi, kliničara i na fakultetu, ovaj, ne znam, ne mogu biti 100% siguran da je to riješeno na zadovoljavajući način za sve, ali smatram da o tome također treba provesti računa. I sada da ne bi sve bilo tako kažem ja, da ja kao dio parlamentarne većine, se hvalim ja ću reći dakle, i jednu moju primjedbu onako kako ja vidim. Naime, ovaj zakon, ne bih rekao sam zakon, već gledajući racionalizaciju spajanje agencija, dakle, kao što bi se sasvim logični čini dakle, spajanje sa zavodom za javno zdravstvo, gdje agenciju koju sam već spomenuo i neke druge koje nisam spomenuo, čini mi se upitnim spajanjem agencije za akreditaciju i kvalitetu zdravstva sa Ministarstvom zdravstva. Jer onako kako ja poiman dakle, agenciju za kvalitetu i akreditaciju, ja ju poiman u prvom redu kao dobrovoljno, dobrovoljnost, s druge strane, dakle, vlada, ministarstvo stvara regulativu, zakon, normativi i standardi, zadovoljenje tih standarda znači certifikat, nezadovoljenje znači zabrana. Za mene je akreditacija, dakle jedan dobrovoljan proces, gdje bi se zdravstvena ustanova, sada govorimo o zdravstvu, zapravo dobrovoljno trebala akreditirati, treba to biti njezin interes. A akreditacija zdravstvene ustanove, o nezavisne agencije je onda poruka za osiguravajuća društva u provom redu privatna, ali za privatnu … [[Govornik se ne razumije.]] iz svog džepa da je to dobra zdravstvena ustanova. Prema tome, to su te stvari o kojima bi trebalo voditi računa u sklopu reforme zdravstva, da se agencija za akreditaciju i kvalitetu u zdravstvu odvoje od vladinih insinuacija i da se na ustanovama zdravstvene akreditiraju po principu dobrovoljnosti, jer smatram da ova dobrovoljnost najbolje vodi ka kvaliteti kliničkog rada. U svakom slučaju smatram da je ovo dobar zakon, da je ovo reformski zakon i naravno ja ću ga podržati … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala vam lijepa. I sada ćemo iskoristiti priliku da pozdravimo učenike, učenice i učenike sa nastavnicima, to ne vidim ih odavde, iz Srednje škole Ivanec koji su nas došli posjetiti i molim vas da ih pozdravimo sa jednim lijepim aplauzom jer su dugo čekali … [[Pljesak.]] i lijepo je kada su vladi ovdje među nama osim toga kao što sam to rekao jučer, kada ima njih, naš ima više, jel da. I sada gospodin Ivan, a repliku imamo, ne to je prijašnja replika od Ante, gospodin Ivan Lovirnović, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Koristim priliku da pozdravim ministra zdravstva RH, prof. dr. Milana Kujundžića sa svojim suradnicima. Pozdravljam sve vas građane koji pratite ovu raspravu u Hrvatskome saboru. Nema toga građanina koga ne zanima pitanje zdravstvene politike i Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Kakvo je u stvari zdravstveni sustav u RH. Svatko od nas kada odlazi zbog nekog problema, gdje najprije odlazi? Samo traži najprije uputnicu, u primarnoj zdravstvenoj zaštiti i odmah ide ravno u bolnicu. Kada dođete u bolnice, vidite nepreglednu hrpu tamo lima, ne možete se parkirati na parkinzima. Kada dođete u hodnike vidite svuda gužva. Imamo osjećaj da je pola države i grada bolesno. To je ustvari prava slika zdravstva u RH, jer sada ću pokušati raščlaniti što se iza svega, što se krije iza svega toga. Naravno, ovdje malo prije su neki diskutanti i zastupnici rekli da je stanje jako dobro, ali im nije jasno zašto ljudi odlaze iz zdravstvenog sustava. E pa oni bi morali ponuditi odgovore na ta pitanja, jer onda ispada da je njihova rasprava, da nema baš puno smisla. Pa krenimo na neki način redom. Prije 20-tak g. ustvari Hrvatska je ustrojena upravno, pravno i politički, na 20 županija i Grad Zagreb. Praktično su županije postale zdravstvene regije po tom ustroju, znači 20+ Grad Zagreb 21. Kakva je sada situacija, imamo situaciju da praktično primarnu zdravstvenu zaštitu on bi trebao upravljati gradovi i općine, ali je ona u nadležnosti županija. Pa prema tome, županije upravljaju i općim bolnicama i lječilištima i ljekarnama, ali i primarnom zdravstvenom zaštitu. Ako raspravljamo na ovoj koncepcijskoj razini onda dolazimo do sljedećeg zaključka, da je upravni sustav i ova geografska podijeljenost Hrvatske, na 21 ajmo tako reći 21 županiju zdravstvene regije, ona se nije pokazala efikasnom, odnosno nije se pokazala ni pravednom jer nije dobro postavljena. Zašto? Ako vi imate sad ću vam navesti 2-3 primjera, ako imamo županijske, pogledajmo neku županiju, znači oni upravljaju općim bolnicama, tko financira te opće bolnice? On njih marginalno financira županija, znači sa svojim prihodima. Pa uzmimo npr. opću bolnicu u Požegi, opća bolnica u Požegi, ona dakle, ima preko oko 890 zaposlenih a u strukturi njenih prihoda oni otprilike imaju 179 milijuna kn prihoda na kraju 2016. g. godine, a od toga iz HZZO-a dođe čak 148 miliona kuna. Mogao bi ovdje nabrajati još neke druge primjere, uzimamo Sisačku bolnicu o kojoj je maloprije bilo riječi gdje radi preko 1.000 zaposlenika ista je takva priča preko 90%, 95% financira HZZO. Što želim na temelju ovoga reći? Pa želim reći da jednostavno ovaj sustav koji počiva na županijama kao zdravstvenim regijama on je neodrživ i gospodine ministre molim vas znači mi smo oporba u saboru bilo bi dobro da u ovim temama ovo je važna tema prije donošenja konačnog zakona da razmislite još jednom o novom ustroju zdravstvene zaštite u Hrvatskoj, a Stranka Promijenimo Hrvatsku sa svojim stručnim timom od kojih su neki članovi sudjelovali u pripremama za ovaj zakon, ali na žalost to je poslije otišlo u nekom drugom smjeru ne znam zbog kojih razloga pa mogli biste vi to možda objasniti. Mi predlažemo da se ustroji sustav na 4 zdravstvene regije, sjeverna, zapadna Hrvatska, Dalmacija i Slavonija, zašto, jer tu imamo sveučilišne centre, medicinske fakultete, kliničke bolničke centre i u te 4 zdravstvene regije možemo pružati pacijenti odnosno građani korisnici usluga mogu imati pristup svim uslugama. Na žalost ovo je kratko vrijeme ne stignem i ne mogu šire eksplicirati ovu vrlo jednu zanimljivu temu podjele, ali ću se fokusirati na ono što bi trebalo napraviti. Ispred Stranke Promijenimo Hrvatsku koja je u stvari u programskom smislu jedina, ovdje najjača oporba, ne po broju članova nego u programskom smislu mi smatramo da treba napraviti nekoliko ključnih poteza u zdravstvu da ono zaista bude još kvalitetnije i dostupnije građanima. Prvo je pitanje da se tvrdi da zdravstveni sustav nema dovoljno novaca, nije točno gospodo. Hrvatsko zdravstvo dobiva oko 7,5% BDP-a to je prosjek zemalja Europske unije prema tome zdravstveni sustav ima dovoljno novaca. To što je zdravstvena vreća ima previše rupa e to treba riješiti da novac ne curi. Kako to možemo riješiti? Kao prvo centralizacija javne nabave u svemu, samo naši stručnjaci su izračunali samo na nabavi lijekova koji godišnje obični lijekovi, posebno skupi koji iznose oko 5,5 milijardi kuna može se ovako od prve uštedjeti 10% znači oko 550 miliona kuna. A da ne govorim o drugim javnim nabavama, spajanju bolnica, boljem upravljanju troškova što bi sve skupa moglo povećati plaće zaposlenicima prije svega medicinskom osoblju. Kakav je raspored struktura rashoda u zdravstvu, 37 skoro 40% je bolničko liječenje, lijekovi su 18% zamislite, ali primarna zdravstvena zaštita je samo 13% mi imamo ne normalan sistem zašto, jer je piramida zdravstvene zaštite naopako gospodine ministre okrenuta, ovako. Vi dobro znate da ona treba biti ovako, što je na njenom dnu, na njenom dnu je primarna zdravstvena zaštita gdje treba raditi najmanje 40% liječnika u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, jer je to prva crta obrane zdravlja naših građana. To danas nije tako. Molim vas zaustavite daljnji jedan proces da bolnice se pretvaraju one su pretvorene u primarnu zdravstvenu zaštitu, zaštitimo liječnike u bolnicama da se bave bolesnicima uz krevet da rade uz njih ali razvijmo primarnu zdravstvenu zaštitu kao što je to napravila recimo Irska prije nekoliko godina, krenuli su izgrađivat 14 centara zdravstvene zaštite, uložili oko 70 milijuna EUR-a i napravili sjajnu stvar u Irskoj. Tamo se može riješiti u primarnoj zdravstvenoj zaštiti kao prvoj crti obrane zdravlja oko 80% zdravstvenih problema. Pa dakle, mi rješenje vidimo mi ga znamo ljudi moji, ali i dalje se krcaju bolnice ljudima i onda imamo nemoguće liste čekanja i mora to biti tako. Dalje, što Stranka Promijenimo Hrvatsku još predlaže, pa ne možeš u bolnici radit malo javno malo privatno znate ili nek se radi 8 sati tu ili odi radi privatno, ili situacija da se pacijenti mal tene animiraju za poslijepodnevne preglede gdje nema listi čekanja. Stranka Promijenimo Hrvatsku je tu vrlo jasna u načelu. Javno zdravstvo javno zdravstvo svima koji žele imati privatne znači bolnice, klinike izvolite nema nikakvih problema. Želio bih još posebno naglasiti ovdje da kada je riječ dakle mi smo pripremili 17 amandmana i molim vas da ih pročitate i da ono što je dobro uđe u ovaj zakon jer svima nam je stalo do zdravlja građana. Što je važno kada govorim o primarnoj zdravstvenoj zaštiti? Predlažemo vam da u domovima zdravlja vi ste sada ovo što bih pohvalio ispred stranke Promijenio Hrvatsku jest da ste pokrenuli tzv. pokretne ordinacije, mobilne ekipe to je dobro jer ima sve više mjesta koja su slabo naseljena to je jedna pozitivna hvale vrijedna stvar koju ste napravili, ali ajmo napraviti još neke stvari u domovima zdravlja nemojmo razdvajati domske liječnike i sada liječnike koji rade u ordinacijama. Zašto, kada je riječ o prostoru dajete ovima koji se sada zovu koncesionari da im se da prostor za 1 kunu, zašto, pa zbog toga će biti jeftinija i primarna zdravstvena zaštita i oni će raditi znači nuditi usluge svoje jeftinije. Ima još dosta prijedloga ali vrijeme mi ne dozvoljava da se na sve osvrnem, ali smo predložili da dakle u jednom članku vidjet ćete amandmane ste dobili da se u popis zavoda od posebnog interesa za RH uvrsti i Imunološki zavod koji pomalo, pomalo znači zapostavljen je, propada, a vi dobro znate svi ovdje i mi znamo da je on od strateškog interesa i od nacionalne sigurnosti. Dakle, da sumiram naše zdravstvo zdravstveni sustav može biti efikasan samo ako se politika istjera iz zdravstvenog sustava, ako se kvalitetno bude upravljalo troškovima, ako to ne bude služilo uhljebljivanju i političkom umrežavanju i na kraju krajeva da svako radi svoj posao [[Upadica: Profesore vrijeme.]] a mi ekonomisti dakle financijaši znamo kako se to radi. Hvala.
Hvala na razumijevanju, ali imat ćete još posla jer imate 3 replike. Prvu repliku ima gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Kolega Lovrinoviću, govorili ste o ustroju i nelogičnostima ustroja Domova zdravlja, da, ja ću uvijek ponavljati i govoriti dal je moguće da u Splitsko-dalmatinskoj županiji, najvećoj Županiji, imamo centraliziran Dom zdravlja kojem je sad ministar ovim Zakonom dao ovlasti ne, da je on liječnike, da je našao rješenje kako liječnike zadržati, da je našao financijska sredstva, nego je dao još veće ovlasti Petricu, Dragomiru Petricu, koji nakon Propadala, zajedno s njim u slijedu, uništio Dom zdravlja. Uništio. U Vrgorcu, evo ovdje gradonačelnika, neka kaže kakav je Dom zdravlja. Bili ste u Sinju, vidio sam vas, vidjeli ste šta je to, samo Cetinska krajina ima 50000 stanovnika. I ojača je sada Petrica i činovnike i uhljebe koji novac decentralizira država, umjesto obrnuto, da nađemo momenat kako zadržati te liječnike, da imao radiologe, da imamo ljude koji će pregledat, u nas je sve obrnuto. I ovim Zakonom je tako napravljeno. Hvala.
Hvala gospon Bulj. Odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Bulj, ja ću govoriti o Domu zdravlja u Splitu, o tome ponešto znam i zaista je točno da je HDZ smijenio nekoliko članova, svojih članova u Upravnom vijeću tog Doma zdravlja da bi se na kraju izabrao čovjek koji već, nemam pojma koliko godina dolje vodi Dom zdravlja, u gubitcima, i tako dalje, i tako dalje. O tome se govori, ali ova koalicija voli takve ljude, vidite, koji prave gubitke, koji defikus rade. Pa vidite danas sam otkrio javnosti, da je guverner Hrvatske narodne banke, u 6 mjeseci ove godine napravio 1 milijardu 300 milijuna kuna novog gubitka. I njega je premijer osobno pogurao da bude guverner i da upropašćuje ovo gospodarstvo, ovaj financijski sustav i ovu državu. Vi ste, u koalicijskoj Vladi, i vi ste odgovorni za ovo sve što se događa, od Doma zdravlja pa dalje, jer vlast je u vašim rukama, pozivam vas da se konačno osvijestite i okrenete u drugom smjeru.
Sada druga replika je od gospodina Varge. Siniša Varga izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega, spomenuli ste samo jedan segment vezano na početku vašeg izlaganja, vezano je za izdatak za zdravstvo odnosno per capita potrošen na zdravstvo u Republici Hrvatskoj da je oko 7,6%. To je jedna službena brojka koja dosta često kola i u javnosti, što stručnoj, što laičkoj, međutim od 28 članica Europske unije, mi smo jedina članica koja iz zdravstvenog novca plaćamo rodiljne naknade i bolovanja. Bolovanja su naknade iz radničkih prava, a rodiljna prava su i socijalna prava, kada se izuzmu ti izdaci, koji otprilike koštaju oko 2 milijarde kuna, potrošnja na zdravstvo je oko 6,7% sa povećanjem budžeta zdravstva u 2018. godini, približili smo se 6,8, ali smo izrazito daleko od brojke 7,6. Hvala lijepo.
I vama odgovor, gospodine Lovrinović.
Uvaženi kolega Varga, samo dragi Bog zna izgleda pravo računovodstvo hrvatskog zdravstvenog sustava. Kad pogledate u zadnjih nekoliko godina, na godišnji izvještaj, sve ispada da je bolnički sustav u plusu. Ali onda prođe nova godina, znate kako se to radi, to su dodatne fakture koje u pravilu, godina za godinu, za prošlu godinu, iznose od 2-ije do 2,5 milijarde, odakle one dođu, to su oni limiti koji ne smiju bolnice slati do kraja godine, pa onda pošalju poslije. Pa dajte ljudi da već jednom to skrešemo, da točno znamo kako sustav radi, tako to više ne može. Sada ima oko 5-6 milijardi kuna nepodmirenih starih troškova, ne može to tako. Moraju se pratiti procesi, zato, ravnatelji bolnica, pa ne mogu biti liječnici, oprostite. Ja ne znam operirat, a liječnik ne zna vodit bolnicu. Ali ne zna ni ekonomist voditi sam bolnicu, ako nema interdisciplinarni tim, za to se zalaže stranka Promijenimo Hrvatsku, pa riješimo više taj nered, već jednom.
Hvala lijepa. I na kraju gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Lovrinović, otvorili ste možda i najvažniju temu koja se, čini mi se provlači kroz ovaj Zakon, a to je primarna zdravstvena zaštita. Dakle, s jedne strane imamo koncesionare, koji bi trebali ulagati u primarnu zdravstvenu zaštitu, jer ne treba miješati privatizaciju zdravstva sa ulaskom privatnog kapitala, u ovom slučaju koncesionara. Oni samo traže sigurnost da ti uređaji, oprema koju će nabaviti, da kasnije mogu, mogu nastaviti netko drugi raditi, a da oni, na to imaju utjecaj. I s druge strane imamo Domove zdravlja, u kojima su liječnici potplaćeni. I čak i zadnja mini porezna reforma u kojoj 1,5% doprinosa oslobođeno, i ubačeno prema zdravstvu, to treba pozdraviti, međutim na koji način će taj novac zakrpati rupe koje postoje u zdravstvu? I ovdje vidimo, sad i iz istupa kolege Varge, da znači, nisu nam ni jasna zapravo, što se sve plaća u sustavu zdravstva. Ne odlazi sve na zdravlje i unapređenje zdravlja građana. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala kolega Žagar na pitanju. Protekli mjeseci, pa i par godina u Hrvatskoj, se plaši sustav sa koncesionarima u Domu zdravlja, pa ljudi moji gdje mi živimo? Njima su cijene i usluge vrlo jasno precizirani i određeno od strane Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, HZZO-a, kao i takozvanim domskim liječnicima. Međutim, o čemu se tu radi? Tu se želi sačuvati stari model, jel' pazite takozvani domski liječnici, oni jadni imaju premale plaće a dobivaju iste glavarine kao i koncesionari. Međutim, tko isisava njihov zaražen novac? Pa ravnatelj i pomoćno osoblje, ne medicinsko i tako dalje, razumijete. Prema tome, oni pokazuju da se može uštedjeti 15-20%, da se može racionalnije poslovati, a sve da bude kontrolirano od strane HZZO-a, da ne ugrožava džep nas građana, koji znači smo budući ili potencijalni pacijenti. Hvala.
Hvala, idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, gospodin Marko Vešligaj. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Evo, moram reć ono što je već u nekoliko navrata izrečeno kroz raspravu od mojih kolega, prvenstveno naravno, iz oporbenih klupa, nažalost da ovaj Zakon u odnosu na ono prvo čitanje, nema one potrebne izmjene koje smo očekivali, i u istinu kolega i uistinu, kolega Varga kad je pričao ispred Kluba SDP-a je rekao da ovo zapravo pročišćeni tekst postojećega zakona. Ono što se također vrlo iskristalizirala a jest da se zapravo pokazuje se jedno veliko nezadovoljstvo cijelim zakonom ali posebno u ovom djelu koji se odnosi na prijedlog oko organizacije primarne zdravstvene zaštite. Mogu reći da stječe se jedan dojam da je usmjerena primarna zdravstvena zaštita prema privatizaciji. Domovi zdravlja koji evo su nositelji te primarne zdravstvene zaštite definirani su i ovdje u zakonu tako i mogu reći da doživljava općenito u zapadnoj Europi jedan revival a žalosno je da mi idemo u suprotnom smjeru a bili smo pioniri na tome području i zapravo uspjeli smo u prošlosti na neki način osigurati jednu stabilnu zdravstvenu zaštitu u svim kutcima naše domovine. Kao što sam rekao, domove zdravlja i dalje definiramo kao nositelje primarne zdravstvene zaštite no odredbe kojima se uređuje organizacijski oblici zdravstvene zaštite predviđa jednu sasvim drugu ulogu domova zdravlja i zapravo ovo se čini kao jedna definicija bez temelja za istinsko ostvarenje. Postavlja se zapravo pitanje kako će ovakav oblik primarne zdravstvene zaštite funkcionirati u udaljenim slabije nastanjenim sredinama, sa manjim brojem stanovnika, onome što nazivamo ruralna jer dom zdravlja svjesni da moraju osigurati zdravstvene djelatnosti i u takvim sredinama. Ono što se može očekivati jest to da će privatnu praksu zasnovati svi liječnici u ordinacijama primarne zdravstvene zaštite koje imaju broj pacijenata isti ili veći od standarda koji propisuje HZZO. Dakle u sastavu domova zdravlja djelovali bi nam zapravo timovi koji imaju nedovoljan broj osiguranika u odnosu na ona sredstva koja su doznačena od strane HZZO-a, dakle djelovali bi dakle sa gubitkom i ne bi imali niti dovoljno sredstava za podmirenje onih osnovnih troškova u primarnoj zdravstvenoj zaštiti. Dakle radi se uglavnom o ambulantama u udaljenim mjestima za koje liječnici ne iskazuju spremnost za zapošljavanjem a s obzirom da bi domovi zdravlja morali osigurati provođenje zdravstvene zaštite upravo za takve ambulante, postavlja se pitanje s kojim sredstvima bi domovi zdravlja podmirivali razliku između prihoda i rashoda ovakvih ambulanti, na koji način bi osigurali liječnike za rad u tim ambulantama. I mogu reć da zapravo u organizaciji zdravstvene zaštite koja se predviđa ovim prijedlogom ovako ... [[Govornik se ne razumije.]] je nemoguće, izvjesno da će domovi zdravlja negativno poslovati s obzirom da će u svom sastavu imati ordinacije još jedanput ponavljam, koje će imati puno veće troškove od prihoda koje ostvaruju. Evo ga, mogu reć primjer svoje Krapinsko-zagorske županije, imamo ukupno 26 timova opće obiteljske medicine i sad je situacija da 13 tih tomova ima broj osiguranika koji je manji od standarda, 13 timova ima koji je isti ili veći i onda kada imate taj nekakav balans, u postojećem sustavu u nekakvim pažljivim financijskim upravljanjem, ipak uspijevate nekako podmiriti taj mogući manjak u poslovanju a sad to više nažalost neće biti slučaj. Ono što mogu reći da općenito, da se županijama a svi smo ovdje deklarativno skloni nekakvom obliku decentralizacije se zapravo daje jako mala uloga na području zdravstvene zaštite, dakle Ministarstvo donosi rješenje o ispunjavanju uvjeta za početak obavljanja privatne prakse a suglasnost predstavničkoga tijela jedinica područne samouprave, potrebno je samo u slučaju promjene prostora obavljanja djelatnosti. Ono na što bi se još osvrnuo jest su odredbe nacrta prijedloga koje su sadržane u članku 268., dakle tu se uređuje pitanje početka obavljanja privatne prakse zdravstvenih radnika koji su do donošenja Zakona u radnom odnosu u domu zdravlja, dakle također mislim da bi ovdje trebalo biti ta suglasnost od strane osnivača a ne ministra. Mislim da bi trebalo ipak zadržati odredbe zakona prema kojemu u sastavu doma zdravlja treba biti najmanje 30% ordinacije u svakom zdravstvenoj djelatnosti, sad je prijedlog 25%, dakle evo mislim da je praksa do sad pokazala da se jedino na taj način može organizirati primarna zdravstvena zaštita na cijelom području koje pokriva određena županija ali i odgovoriti na određena krizna stanja. Naravno osvrnut ću se i na ovaj članak 83. stavak 4. za kojeg smo čuli evo iz vladajućih klupa jedno nezadovoljstvo koje vodi stvarno prema jednoj centralizaciji zdravstvenoga sustava a to je da se smanjuje broj članova upravnih vijeća koje imenuje osnivač sa 3 na 2 i da se RH pravo imenovanja jednog od članova upravnog vijeća, jedna jako loša, jedna jako ružna poruka prema županijama, očito im se ne vjeruje i drago mi je da se Hrvatska zajednica županija ovdje referirala a i neki zastupnici iz vladajuće većine i mi ćemo isto kao klub uložiti ovdje amandman i vjerujem da će se ova odredba koja je jako sporna maknuti i vratiti se na staro. Evo oko članka 115. bila je već ovdje i jedna mala rasprava i sa ministrom, meni je drago da je obećano da će se djelatnosti hitne medicine moći obavljati i u specijalnim bolnicama, tu ćemo predložiti također jedan amandman kojim će se to točno definirati. Važno je da se to omogući posebno u ruralnim krajevima jer znamo da imamo problema općenito sa hitnom medicinom koja nam je često i vremenski i prostorno udaljena da previše ne idem tu u obrazlaganje ali evo, djelatnost hitne medicine, ono zbog čega sam posebno osjetljiv na to jest da bi se ukoliko ovakav zakon prođe ukoliko nećete proć amandman da ne bi bilo moguće obavljanje te djelatnosti hitne medicine u Specijalnoj bolnici Krapinske Toplice gdje evo zahvaljujući i postojanju naravno Klinike Magdalena su spašeni brojni ljudski životi, jer takva jedna ovaj postoji zapravo djelatnost hitne medicine unutar same specijalne bolnice. Moramo reći da su sve zdravstvene ustanove, da je Zavod za javno zdravstvo Krapinsko-zagorske županije podržao ovo i vjerujem da će ministar održati ovo obećanje koje je on i njegovi suradnici u nekoliko navrata su spomenuli da će to biti tako. Evo da završim po malo, mislim da nacrt prijedloga ovoga zakona ostavlja dojam jedne jednoga jačanja centralizacije kroz značajno veću ulogu ministarstva koje je vezano u regulaciju uz organizaciju zdravstvene zaštite i moram reći privatizacija javne zdravstvene djelatnosti, dokidamo domove zdravlja kao nositelje primarne zdravstvene zaštite nešto u čemu imamo veliku, veliku tradiciju jedan veliku ugled u svijetu. S druge strane rastu određene financijske obaveze osnivača, a s druge strane se smanjuje utjecaj županija u organizaciji zdravstvene zaštite dakle na onom području gdje oni, dakle u onim ustanovama sa kojima oni upravljaju. Mislim da ovakav zakon, evo moje mišljenje je da je neprihvatljiv trebali smo više raditi na poštivanju jednih postulata primarne zdravstvene zaštite, poštivanju postulata i Andrije Štampara koji kaže da su principi iznad politike da ne smijemo raditi razliku između ekonomski jakih i ekonomski slabih, ne smijemo raditi razliku ja ću dodati između urbanih i ruralnih područja i na području zdravstva trebamo i legaritarne principe. Hvala.
Hvala i vama, dvije replike. Prvu gospodin Lovrinović.
Uvaženi kolega Vešligaj, vrlo mi je drago da ste snažno naglasili značaj primarne zdravstvene zaštite u zdravstvenom sustavu i ja odnosno Stranka Promijenimo Hrvatsku da će ovaj zakon tu napraviti najveći iskorak, međutim nije neke su sitne pozitivne promjene napravljene, kao što sam rekao, ali nije. Da kažem vjerojatno vam je poznato da se od svih rashoda unutar sustava oko 3,5 milijarde kuna odlazi na obične lijekove, a na čitavu primarnu zaštitu odlaze 3,2 milijarde prema tome ne može primarna zdravstvena zaštita tako radit. Da bi ona bila na razini koja nam treba, efikasna ona se sa 13% ukupnim rashodima mora popet barem na 25, 30% i zanima me jedno pitanje za vas koncesionari obavljaju vrlo važnu ulogu u primarnoj zdravstvenoj zaštiti da li treba dozvoliti tzv. timovima bez nositelja da ugovaraju poslove sa HZZO-om a znamo da im fale liječnici i da se mogu javljati rizici poput onoga u Zaboku [[Upadica: Vrijeme.]] u Zaprešiću.
Hvala lijepa. Odgovor, gospodin Vešligaj.
Zahvaljujem kolega Lovrinović, evo primarna zdravstvena zaštita je svakako nekakav ulaz u samo zdravstvo. Kao što sam rekao i u svoj raspravi imamo jednu veliku tradiciju na tome području, a sad ju, sad idemo prema tome na žalost da ju dokidamo, po meni javno zdravstvo iskreno nema alternative, spomenuo sam u jednom trenutku svoje rasprave da doživljava na neki način u Zapadnoj Europi revival to javno zdravstvo. Imali smo nedavno i Europski zdravstveni forum 600 sudionika je bilo tamo na žalost Hrvatska uopće nije imala tamo svojih predstavnika, a dobro znamo što smo im mogli zapravo od svojega modela, od ostataka, ostataka modela koji još imamo ponuditi. Ovo što ste, konkretno što ste me pitali ja ću reći da se naravno zalažem za to da pacijent uvijek mora biti na prvom mjestu. Pacijent mora imati najbolju moguću uslugu a osnivač ministarstvo su tu da to mu pruže a ovo su nekakve stvari koje treba …/nerazumljivo/… zakonodavac kroz zakon puno bolje regulirati. Hvala.
Drugu repliku ima gospođa Alfirev.
Hvala poštovani podpredsjedniče, kolega Vešligaj, pa evo u svojoj raspravi ste se dotakli i odredbi koje se odnose na upravna vijeća zdravstvenih ustanova, posebno bolničkih ustanova, pa ja bih samo ukazala na jednu nedosljednost možda i u našim zakonima, a evo recimo konkretno se tiče članova odnosno potrebnog potrebne stručne spreme odnosno obrazovanja članova upravnog vijeća. Kao što smo i u prethodnoj raspravi kod kolegice Juričev-Marinčev čuli da više nije potrebno da imaju i radnog iskustva u području zdravstva, ja bi ukazala na činjenicu da u području socijalne skrbi prema Zakonu o socijalnoj skrbi članovi upravnog vijeća moraju imati i radnog iskustva u području socijalne skrbi, pa jel možda onda ovaj zakon i ova odredba ide za tim da zdravstvo ili zdravlje nije toliko [[Upadica: Vrijeme.]] ovoj Vladi bitno.
Odgovor izvolite gospodine Vešligaj.
Pa evo ja svakako smatram da u upravim vijećima zdravstvenih ustanova trebamo imati najkompetentnije ljude a ono što sam rekao u raspravi ovo nije dobar smjer prema kojem idemo prema županijama. Čuli ste i stav hrvatske zajednice županija koja se protivi tome da smanjujemo broj članova koje oni kao osnivači imenuju u upravna vijeća, a reći ću da i prema Zakonu o ustanovama dakle oni su i dalje odgovorni za poslovanje ustanove i dalje su znači dalje su obvezni pokrivati moguće gubitke koje će ta ustanova imati. Dakle, radi se o klasičnoj decentralizaciji na hrvatski način a to je da prebacite na nekoga obveze ali ovaj financijska sredstva naravno da ne. Ovo što ste vi rekli, zacijelo bi taj model koji postoji kod ustanova socijalne skrbi trebalo primijeniti i kod zdravstva, još jedanput ponavljam trebamo najkompetentnije ljude [[Upadica: Vrijeme.]] u upravnim vijećima zdravstvenih ustanova.
I sada je na radu gospodin Željko Lacković, izvolite.
Zahvaljujem podpredsjedniče, cijenjeni ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja želim izdvojiti nekoliko primjera iz ovog prijedloga zakona kojeg smatram dobrim, a koje naročito smatram dobrim jer će dovesti do povećanja standarda zdravstvene zaštite u ruralnom području RH. Dakle, činjenica da će doći do izjednačavanja zdravstvenih radnika, koncesionara i privatne prakse u ordinacijama i to kroz odluku ministarstva, a ne više kroz činjenicu da li će županija odnosno župan raspisati ili neće raspisati natječaj za koncesiju će u materijalnom smislu ohrabriti sve one liječnike koji žele raditi u ruralnom dijelu RH da tamo i ostanu. I sada još jedno zanimljivo rješenje, a to su posebna dežurstva koja se uvode, koja će, svakako, kada su propisana i za koncesionare i za zaposlenike iz ordinacija, dovesti do toga da će ti zaposlenici morati živjeti, zapravo, na tom području gdje i rade. Mi sada imamo situaciju, recimo da u manjim gradovima uopće nemamo liječnika koji tamo rade, nego su to liječnici koji žive u obližnjim gradovima koji dolaze samo odraditi svoje šihte. Naročito je to prisutno u hitnoj medicini i onda imamo situaciju da tamo gdje nemamo taj TIM2 predviđen mrežom timova hitne pomoći od strane mreže timova, a nemamo ga pokrivenog niti dodatnim plaćanjem od strane osnivača odnosno županije su izloženi, dakle, timovi hitne pomoći kroz vrijeme vikenda i u popodnevnim satima kada nema rada ordinacija sa svim onim intervencijama gdje pacijenti dolaze u bolnicu i neovisno o tome što nije riječ možda o hitnom slučaju, jedino je tu, dakle, tim hitne pomoći koji je onda opterećen s njihovim servisiranjem. Također želim uvidjeti da je ovim prijedlogom zakona i značajno povećana uloga županija i župana, smatramo da je potrebno i u dijelu prevencije, ali i u dijelu organizacije hitne službe, pa i u ovom palijativnom dijelu koji nije dostatno pokriven, naročito u ruralnom dijelu županija kada ju već imamo, doprinijeti značajno svojim rješenjima jer oni najbolje poznaju stanje na terenu. Ono što bi trebalo još reći da bolnice koje imaju hitne bolničke odjele poput naše u Koprivnici, a i grad Koprivnica ima dva tima hitne medicine. Svakako, dakle, rasporedom i načinom rada koordinatora koji će urediti županija odnosno funkcionalnom integracijom kako se to ovdje u prijedlogu zakona naziva, može doći do bolje pokrivenosti hitnom medicinskom zaštitom na ruralnim dijelovima. Također želi ministar vam reći da svi oni koji zazivaju veći i viši standard u zdravstvenom sustavu moraju biti svjesni da ove zemlje koje spominju imaju značajno veće trošarine i opterećenja na uzročnike glavne bolesti, a to je primarno duhan i alkohol i vaše inicijative u tom smjeru su sasvim opravdane. Ja ću ovdje reći da kada ovdje govorimo o postocima koliko je udio primarne zdravstvene zaštite u ukupnim troškovima ili takve slične podatke, morate znati da je boca najskupljeg viskija u RH kojeg negdje u maloprodaji, dakle, košta litra i tisuću kuna je svega 18 kuna. Dakle, trošarina na alkoholnu bocu žestokog… [[Govornik se ne razumije]] vam je 18 kn, na jednu bocu pive, ona je jedan kuna, a znamo kakve su posljedice za zdravlje konzumacije alkohola, tako da ukoliko stvarno se želimo uspoređivati sa zemljama, pogledajte koliko u tim zemljama je i cijena alkoholnih pića i duhanskih proizvoda, pa onda možemo reći da zavrjeđujemo i kvalitetniji zdravstveni sustav. Hvala.
Zahvaljujem se poštovanom kolegi Lackoviću. Imamo repliku. Poštovani kolega Ivan Ćelić, izvolite.
Hvala gospodine podpredsjedniče. Uvaženi kolega Lacković, angažiranost jedinica lokalne samouprave u rješavanju što bolje ekipiranosti timova primarne zdravstvene zaštite je nešto o čemu svakako treba razmišljati. Mi imamo pojedine zemlje u zapadnoj Europi gdje specijalisti interne medicine, gdje specijalisti različitih specijalizacija se odlučuju raditi u primarnoj zdravstvenoj zaštiti zato što im jedinice lokalne samouprave daju određene poticaje, određene stimulacije, bilo da se radi o većoj plaći, bilo da se radi o stambenom pitanju jer činjenica je opet da u bolnicama je puno stresnije, puno više i prekovremenih sati i dežurstava, tako da je to recimo jedan primjer koji će se vjerojatno nakon nekog vremena dogoditi u RH da i specijalisti koji su radili unutar bolničkog zdravstvenog sustava prelaze u primarnu zdravstvenu zaštitu, pa me zanima i vaše iskustvo s obzirom da ste bili gradonačelnik Đurđevca. Imate li takvih iskustava?
Zahvaljujem gospodinu Ćeliću. Odgovor kolega Lacković. Izvolite.
Zahvaljujem kolega Ćelić na poticanju kroz ovo pitanje. Dakle, u grad Đurđevac već sada planira osigurati dodatne materijalne uvjete kako bi upravo privukao, ne samo liječnike specijaliste, nego i sve one liječnike koji će obavljati privatnu zdravstvenu praksu u ordinacijama, pa i koncesionare da žive na području grada. Vi možete doživjeti da u gradu od 6 tisuća stanovnika danas nemate praktički dva tri liječnika koji žive u tom gradu iako ima zaposlenih 10-tak ili 20-tak u domu zdravlja. Nastavno na vaše pitanje bio sam na jednoj konferenciji gdje je gospodin Andabak koji se bavi zdravstvenim sustavom govorio o efikasnosti privatnog sustava o mobilnoj primarnoj zdravstvenoj zaštiti gdje liječnik odlazi kod pacijenta i o iskustvima gdje su produktivnosti i tri puta veće, nego što je to u ovom našem klasičnom sustavu. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lackoviću na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu. Poštovani kolega Siniša Varga. Kolega Varga izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, evo nastavno na moju temu rasprave iz područja Zakona o zdravstvenoj zaštiti koji je pred nama. Evo, ja bih tu nastavio sa nekoliko članaka koji su meni sporni a trebalo bi ih dobro izdiskutirati. Kada se govorilo vezano za to i sve što smo rekli vezano za uzurpiranje upravljačka prava od županijskih bolnica sa ovim zakonom koji ulaze u upravljačke strukture. Onda je i rečeno da se to mora, zato jer mora se imati neposredna kontrola. Onda dođemo do članka 106. gdje se govori o visini najma, zakupa u prostorijama doma zdravlja koji su opet u vlasništvu tih istih županija i tu se najedanputa daje liberalna potpuna sloboda u utvrđivanje cijena zakupa prostora za tzv. zakupce odnosno buduće ordinacije današnje koncesionare. Ja moram reći evo kao bivši ravnatelj HZZO-a ja moram reći da će se to sve vratiti ravnatelju HZZO-u kao bumerang da naša iskustva koja smo imali naročito u Splitsko-dalmatinskoj županiji kada se to prepušta volji i na volji ravnateljima doma zdravlja i njihovim pandanima u županijskim strukturama onda dolazimo do basnoslovne cifre na koju još ministar financija nabacuje PDV i dolazimo do ogromnih cifri koje jednostavno nema tko otkud platiti. I onda se dolazi u Margaretsku tražiti i pomoć u povišenje dohotka i tako da radi inflacija umjetna u sustavu. I tu smatram ukoliko ste našli shodno tome da uzurpirate upravljačka prava u županijskim bolnicama isto tako morate onda imate i snagu i regulirati visinu najamnine odnosno utvrditi maksimalnu visinu najamnine koju županije mogu naplaćivati za najam prostora u domovima zdravlja. Dalje imamo članak 113., stavak 3. koji govori o tome da ministar obrane rješenjem utvrđuje koja će bolnica biti vojna bolnica. Ja mislim da je to ogromno područje sa užasno puno upitnika a najšturija rečenica de facto u cijelom zakonu, ja mislim da to treba malo podrobnije reći onda što to proizlazi iz toga, kakve su onda financijske obveze ministra obrane, kako su odnosi djelatnika u samoj bolnici prema vojnom osoblju koje dolazi, odnosno vojnim profesionalcima koji dolaze tamo koristiti tu zdravstvenu zaštitu da li oni imaju prednost nad običnim građanima koji koriste tu bolnicu, itd. itd.. Taj članak je izrazito nedorečen i nedovoljno definiran. Ja bih tu ili predložio da definirate to daljnje pravilnikom ili da to bude predmet jednog potpuno posebnog zakona. U članku 194. imamo stavak 2. i stavak 4. koji imaju gotovo istovjetni tekst koji govori što je redovno radno vrijeme i što je to dežurstvo. Tekst je gotovo istovjetan jedno drugome osim jedne riječi koju u članku 4. koristi jednu izrazito nespretnu riječ koja govori o nazočnosti na radnom mjestu. Nazočnost na radnom mjestu je, evo tu je kolega sa Filozofskog fakulteta, sjedi tu pored mene i možemo govoriti što je to nazočnost i u fizičkom prostoru bez sudjelovanja u bilo kakvom bitku ili bilo što drugome u obnašanju zdravstvenih djelatnosti u zdravstvenoj ustanovi a onda dalje definicija je potpuno ista kao u redovno radno vrijeme. Dakle tu je jedan košmar u definiciji, ja mislim da bi to trebalo puno bolje, izdefinirati. U konačnici kada govorimo o pitanju i redovnog radnog vremena, više puta se pohvalilo da će se ovim zakonom riješiti pitanje dežuranja liječnika u primarnoj zdravstvenoj zaštiti. Postoji Pravilnik o radnom vremenu koje bi to dalo se puno elegantnije tu riješiti. Međutim ako se ide zakonski redefinirati što je to dežurstvo u primarnoj zdravstvenoj zaštiti ja ću spomenuti tu da zakon definira da je redovno radno vrijeme 40. satno radno vrijeme. Ako se ovim zakonom kaže da se mora mimo 40 sati, mora se raditi više od 40 sati radnog vremena u primarnoj zdravstvenoj zaštiti onda draga gospodo, onda to predlažemo da onda to uredite tako u cjelokupnom zdravstvenom sustavu zato jer smo i danas smo na odboru za zdravstvo slušali, neću reći jadikovanje ali i prigovore liječničke struke da rade izrazito veliki broj prekovremenih sati i to zapravo neće biti regulirano ovim zakonom ali kažete da će biti regulirano za primarnu. Prema tome, tu imamo određenu diskrepanciju u stavovima. Konačno, ja bih još jedanput naglasio pitanje članka 58. stavak 2. gdje je, umjesto da se poziva na Zakon o obveznim odnosima, utvrđivanje cijena između privatnika i privatnog liječnika i privatnog osiguravajućeg društva da se tu kaže da će osiguravajuće društvo utvrđivati cijene u tom njihovom poslovnom odnosu. Smatram da je to nešto što uzurpiramo Zakon o obveznim odnosima i općenito politiku utvrđivanje cijena između dva ravnopravna poslovna subjekta. Tu je pretjerano davanje naglasak na privatnog osiguravatelja i stavlja se doktora u apsolutno neravnopravni položaj u ugovaranje svojih usluga sa potencijalnim klijentima. Evo toliko od mene u ovoj raspravi i ja se nadam da će još kolege imati nešto za reći vezano za eventualne replike. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Vargi. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Lovrinović, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi kolega Varga, vi ste bili ministar zdravstva i poznajte dobro situaciju. Na početku ovog vašeg izlaganja rekli ste s čime se ja potpuno slažem da je sada liberaliziranje određivanja cijene zakupa za koncesionare u domovima zdravlja mogući instrument discipliniranja ili izbacivanja onih koji se ne budu slagali sa ravnateljem doma zdravlja itd. kakvih situacija i slučajeva imamo od Splitsko-dalmatinske županije pa dalje. S druge strane znamo da županije organiziraju rad domova zdravlja u ingerenciji ne gradovi i općine a da je novac u Zagrebu. Pa kako molim vas to dovesti, urediti, nije li tu potpuno jasno da se na uzici želi iz Zagreba upravljati svim, to je jedna lažna fiktivna decentralizacija. Mi smo predložili da se ljudima koji zakupe prostor u Domu zdravlja uzme jedna kuna, simbolički da bude dostupno svima javno zdravstvo jer nisu sadašnji ravnatelji vlasnici Doma zdravlja, svi smo mi vlasnici. U tome je kvaka.
Zahvaljujem, zahvaljujem poštovanom kolegi Lovrinoviću. Odgovor kolega Varga. Izvolite.
Evo ja se zahvaljujem, evo konkretno to je, do sad je to bilo uređeno sa pitanjem koncesijske naknade od 1250 kuna i visina najamnine koja nije smjela biti viša od 1250 kuna. Dakle, tu su, uredili smo to jednim Pravilnikom da se kaže ukoliko je najamnina veća onda je koncesijska naknada manja, jer se radi o istoj blagajni i istoj županijskoj blagajni. Ovdje sada znamo da se sa ovim zakonom ukidaju koncesijske ordinacije, pojam koncesije se ukida, vraća se natrag privatna praksa u obliku ordinacije i sada će biti sve na ingerenciji volje i samovolje lokalnih moćnika koji će utvrđivati svojim vlastitim nahođenjem visine naknade najma. To nije uređeno apsolutno nikakvim propisima, apsolutno je dato sve na volju, doktor sa plavim očima će imati veću najamninu nego onaj sa smeđim očima i to je kaubojština koja se nikako ne smije dopustiti. Hvala.
Zahvaljujem kolega Varga na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege, mislim da nema niti jedne osobe niti ovdje u Saboru niti u Hrvatskoj općenito koju ova tema na neki način nije već dirala, sustav zdravstvene skrbi, nije se susrela, makar na onoj najosnovnijoj razini za one najsretnije. Mislim da nema nitko ovdje tko ne želi kvalitetno, dostupno efikasno, učinkovito, odnosno zdravstvo. Mislim da je to svima jasno. Bez obzira koja Vlada bila, koji sustavi bili, koliko godina se mi mučili sa ovim problemom to je lajtmotiv svima i mislim da se tu apsolutno svi slažemo. Sad naravno pitanje kako doć do toga, na koji način, probavalo se razne stvari tijekom godina, više financiranja, manje financiranja, mi smo u onoj Vladi smanjivali doprinose za zdravstvo pa ih vraćali, dakle, apsolutno sve što se moglo jer mislim da se uvijek pokušavalo u dobroj namjeri barem hoću tako vjerovat. Ono što je bitno da probamo gdje god možemo utjecati barem na onaj pa ako ću već reći na administrativnoj razini, mi ovdje govorimo o radnom vremenu doduše zdravstvenih radnika koji se utvrđuje radno vrijeme privatnih zdravstvenih radnika u službi ovaj u mreži zapravo javne zdravstvene usluge. Ja sam rekao to odmah u replici. Mi imamo situacija gdje jasno treba reć, ako piše na vratima mislim samo ću jednu paralelu napravit sa privatnim poduzetnicima koji će dobiti drakonske kazne ako stave radno vrijeme trgovine, bilo koga i onda to ne radi ili rade izvan radnog vremena. To je ne daj Bože. Mi imamo situacija kao pravilo, ambulanta radi od osam do tri, ne daj Bože da dođeš u 12 sati ili 1 sat da predaš knjižicu, prvo neće te nitko na šalteru primit i reć ne primamo više knjižicu. U jedan sat ili dva, naravno čast izuzecima neće nikog bit. Sad jel ti doktori trebaju vremena za odmor, trebaju vremena za neke konzilijarne preglede, specijalističke, apsolutno sve mogu prihvatit, ali onda napišite da radi od 8 do 12. Znači to nije stvar nekog posebnog zakona, novaca ili ne znam čega. Samo malo organizacije jer ne kažem da su tu doktori krivi, apsolutno nemam ništa s tim, ako se radi samo napišite kad se radi. Neki ljudi ne mogu doć u 7 ujutro predat knjižicu odnosno iskaznicu sada naravno knjižice već odavno nema i čekati 3,4 sata, neki bi možda omogućili i to neke bolnice rade a tu je kolega Kopić i zbilja treba pohvaliti njegova nastojanja našem Kliničkom bolničkom centru u Osijeku i popodne i znate meni je najveća farsa sa onim narudžbama, ono moraš se naručit, super, kada? u 11 sati, kada dođeš na red? u 2. Ne razumijem tko je lud. I onda kažemo duge liste čekanja. Ovo nije sad konkretno, možda nema veze sa ovim zakonom ali govorimo da puno stvari što naše građane pati, ne sad da ja ovo pričam nešto iz vlastitog iskustva nešto što mi se ljudi javljaju, pati stvari koje mislim da nije stvar niti toliko novaca nego samo neke dobre volje i bolje organizacije ali treba o njima progovoriti. Kad govorimo o jačanju preventive zdravstvene zaštite to ovdje u članku 30.stavku 1.točki 1. govorimo da o povećanju i samog zdravstvenog stanja općenito kad govorimo o preventivi ja sam imao jednu inicijativu i nadam se da će to po jednom drugom zakonu biti usklađeno, vezano je za uporabu droga i opojnih tvari. Nažalost u Osijeku je bilo i čak ozbiljnih slučajeva hospitalizacije, ja nadam se da će taj i prijedlog uvidjeti i jednu provedbenu mjeru gdje će omogućiti preventivno alarmiranje novih supstanci koje se koriste tzv. osvježivači zraka i da će se moći dojavljivati nadležnim službama da se to može na vrijeme ispitivati, zatvarati te trgovine i provjeravati te sadržaje jer cijelo vrijeme kad nešto novo izbaci, neke nove supstance uvode i time zaobilaze zakon. Kažu učinkovito upravljanje ljudskim potencijalima? Da. Ministar je to rekao i u uvodnoj riječi. Naravno da uvijek treba nagraditi one koji daju više, imaju bolje rezultate, tu se trebalo prije svega kolega Varga je nešto govorio ranije, oslanjati na objektivne pokazatelje znam uvijek subjektivni kako to ide, tko se kome sviđa, tko je kako došao, tko koga voli više ili manje pa može nekom simpatičniji pa dobivat zato neke povlastice to treba svesti na minimum i treba uvesti ono što je sada počelo kroz neka mala vrata na fakultetima ocjenjivanje samih korisnika zbog kojih se sve to radi. Oni da ocjene uslugu koju su dobili, doktora, sestru pa malo ćemo promijeniti tu način razmišljanja jer moramo znat da taj cijeli sustav je zbog njih a ne radi nekoga da zarađuje plaću ili da ima neku crticu i da nešto čeka dalje. I onda možda i onaj dio koji ali to vjerujte to onaj ljudski dio, ljudskosti koji nije nemalo puta nije nebitan da i ta topla riječ i način i sve, ako već netko čeka 2-3 h nešto ne zna, ali već kada mu se netko obrati sa nekom dozom ljudskosti, pa makar to bilo zato što ima strah da ga netko ne bi krivo ocijenio ili dao neku lošu preporuku, pa neka i to bude razlog, ako već nije ono osnovno ljudskosti, jer ti ljudi, zdravstveni djelatnici, u ja razumijem, apsolutno uvjetima, to je teško. Teško je ostati normalan nakon toliko 1, 2, 3, 5 pa dođe ti 158 više nemaš živaca za ništa a moraš raditi i želiš pomoći i to treba s te strane gledati. Ali, opet nisu svi isti, nisu dva brata ista, pa tako ne mogu biti ni dva tehničara, dvije medicinske sestre ili dva doktora, doktorice ne mogu biti isti. I tu trebamo nagraditi one koji daju, koji idu korak više, koji se posebno informiraju, koji posebno žele, koji posebno rade. Jer imamo puno primjera, što ja osobno, što sam čuo, gdje ne možete vjerovati, gdje se rade greške i nitko ne odgovara, ali se nešto ljudi iz neznanja, ni ne znaju da su mogli proći bolje, ne daj Bože da netko umre itd. I greške su sastavni dio svakog posla, nažalost, ovdje su greške, kobne, fatalne i tu odmah sve boli. Ali ne možemo ni na njih zažmiriti samo ih treba svesti na što je mogući veći minimum. Zdravstveni turizam, to sam nešto jučer govorio u Zakonu o ugostiteljstvu, gdje se također dolazi do proširenja mogućnosti u turističke svrhe i privatne zdravstvenim djelatnicima itd. Pa apsolutno da to prepoznati kao jednu od grana, koja može biti itekako unosna, pogotovo kada govorimo o nekim kantonalnim turizmima, lječilištima, toplicama itd. Izaći u susret, jer kažem još jednom i ono što sam počeo, zdravstvo u onoj osnovni, naravno da je najplemenitija i možda i zanimanje, pomoći nekom drugom čovjeku to je zbilja hvale vrijedno i ne smijemo tu ljudskost nikad … [[Govornik se ne razumije.]] i izgubiti. Nažalost svi smo imali, ja sam siguran i svi građani su imali primjera, kako u zdravstvu da susretnu se s ljudima koji to možda negdje izgube putem. Ovaj sistem, ovaj sustav treba nagraditi koji to njeguju, koji daju dodatni poticaj, odnosno, … [[Govornik se ne razumije.]] obraz tisućama i tisućama onih dobrih. Jer nema ništa ljepše u trenutku kada je netko zbilja je potreba da ti netko da i toplu riječ i bude savjestan i odgovoran i naravno napravi rezultat onoga što je plaćen. I taj, kada gledamo u tom upravljanju ljudskim potencijalima, to je ne samo u pitanju zdravstva, to je u pitanju općenito cijele državne uprave, gdje ima onih koji rade, ali oni osjećaju se blesavi, osjećaju ljudi da su budale, gdje rade pošteno, četvrtu napravi i dobi jednaku plaću kao i onom neradniku. I šta se onda događa? Kada treba nešto napraviti, kom će nadređeni dati posao? Pa opet tom istom radniku, zato što je tako dobar i što od njega može očekivati, njemu će dati, na njega se može osloniti, ali neradnika neće jer taj neće ni ovo nabaviti. I svi imaju jednaku plaću i šta onda ovaj gleda, tko je ovdje budala, tko je tu lud. Kako se dočeka nakon godinu dana, dvije dana, tri, 7, 8 puta? Pola njih odustane, pa nisam ni ja, kaže blesav da radim i ubijam se za nešto što nitko ne cijeni. Tako da kažem, u osnovni kada date ljudima priliku, ne kažnjavati, nagrađivati, struku, kvalitetu, pristup i to je ono što svakako treba, ne ovim zakonom, nego općenito, nego ovim više, pogotovo u sustavu državne uprave. I ja vjerujem da kada generalno gledamo, da sve uvijek može biti i bolje ali bitno da svakim putem, da kada nešto promijenimo da uvijek ide nešto, da smo napravili taj jedan korak po korak, jedan zakon, jedan kotačić, jedan kamenčić u sustavu kada sve to napravimo, taj mozaik da će biti kroz koju g. zbilja bolje to nam je zadaća svih nas ovdje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovani kolega Čuraj, na ovoj raspravi. Replika poštovani kolega Siniša Varga. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Čuraj jednu stvar ste spomenuli vezano za featbeak odnosno, povratna informacija od samih pacijenata koliko su zadovoljni sa sustavom. Mi smo išli ka tome da dobimo individualno od svakog pacijenta, za svaku epizodu liječenja da dobima povratnu informaciju, međutim, još tehnološki nismo uspjeli napraviti i nažalost, ti projekti su stali, ali ono što jesmo radili, da u okviru sustava upravljanja kvalitetom u HZZO mi smo bili obvezni za izvod 9001 imati kontinuirano anketiranje naših korisnika. I to smo uspjeli napraviti, onda su bile dosta interesantne ocjene od anektiranih vezano za zadovoljstvo sa zdravstvenim sustavom i ono s čim su bili apsolutno najsretniji, najzadovoljniji su bili sa liječnicima obiteljske medicine i sa medicinske sestre. I to je nešto što su, pacijenti kao takvi su sa tim segmentom zdravstvenog sustava zadovoljni. Ono s čim su izrazito nezadovoljni, su bolnički sustavi po pitanju liste čekanja i liste čekanja … [[Govornik se ne razumije.]] sustava.
Zahvaljujem kolega Varga odgovor kolega Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa da, evo, kažem već sam ja uputio jedan prijedlog koji se nadam upravo da će se koristiti tehnologiju tu u svrhu, prijedlog je da se doslovno napravi jedan model, preko ovih raznih mreža koje imamo oko dostupnih besplatnih da se sve supstance, ako govorimo o osvježivačima zraka, konkretno oslikaju i pošalju negdje, u centar, netko to objavi, i dobi lokaciju, tako to isto možda možemo razviti sustav, kada dođeš negdje na pregled, čekaš, ispuniš podatke, daš neki svoj kontakt i da te automatski sustav nakon završetka kada netko otklika da si to odradio mini anketom da li ste bili zadovoljni, kao ono sada ovdje ne želim reklamirati, ali kada rezervirate i određene i hotele i smještaje preko nekih aplikacija, nakon što si završio uvijek ti pošalju kratku, jasnu anketu preko maila na koji način ste bili zadovoljni i kako to ocjenjujete. I velika većina ljudi to reagira, možda u nekoj budućnosti da se ide k tome, mislim da bi to bio zapravo jedan od načina kako operativno to provesti, a sve naravno sa ciljem poboljšavanja usluge a i time mogućnosti nagrade onih koji zbilja to rade.
Zahvaljujem kolega Čuraj na odgovoru. Sljedeća rasprava poštovani kolega Vlatko Kopić, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima kolegice i kolege. Pri kraju svih ovih današnjih rasprava ja ću u svojoj pojedinačnoj raspravi opetovano naglasiti kako je ovo temeljni zakon o sustavu zdravstvene zaštite, koji će zasigurno svojim novim odredbama učiniti bolju racionalizaciju i veću učinkovitost liječenja u našim ustanovama. Podupirem nastojanja resornog ministarstva da se uredi sustav dežurstava u primarnoj zdravstvenoj zaštiti i u svim djelatnostima jer je to do sada bio jedan od ključnih problema u osiguranju kvalitetne zdravstvene zaštite naših bolesnika kako u urbanim kvalitetne zdravstvene zaštite naših bolesnika kako u urbanim sredinama tako i u ruralnim područjima gdje je taj problem bio još više naglašen. Ovakvim pristupom će se zasigurno osigurati dostupnija i ravnomjernija zdravstvena zaštita svim građanima a isto tako i rasteretiti bolnička služba koja u danima praznika, vikenda i večernjim satima, iznadprosječno opterećena sa brojem bolesnika koji svakodnevno dolaze. Dosad su nam upravo ti pacijenti imali problem nakon obavljenog pregleda i zbrinutosti u našim ustanovama, nisu imali mogućnost dobivanja propisane terapije od strane svog liječnika u ljekarnama što ovakvim postupkom, ovakvim dežurstvima će svakako se to ispraviti i omogućiti da ti naši bolesnici dobiju ono propisano a sve u svrhu izlječenja naših bolesnika. Naravno da se postavlja kao i bitno pitanje i određivanje koncesija u domovima zdravlja, tko će dobivati te koncesije a tko neće. Svjedoci smo da je u dosadašnjim godinama bila realnost i nažalost praksa da u tom ključnom trenutku odluka se uvijek prepuštala kako ravnateljima domova zdravlja, tako i županima naših županija što je imalo ponekad i loše izbore i stavljalo sve one sudionike u svim tim natječajima katkad u neravnopravne položaje. Ovim zakonskim prijedlogom mislim da će se to ipak ispraviti i da će taj postupak biti transparentniji jer će upravo predstavničko tijelo tih regionalnih uprava koje je sastavljeno daleko od više ljudi, biti teže izlobirati, biti teže pridobiti na neki drugi način i samim time pripomoći svim onima koji se u tom sustavu se natječu da budu ravnopravniji u samom izboru. Time se daje potpora i većoj demokratizaciji postupka na razini te regionalne uprave što je tendencija svih razvijenih demokracija. Domovi zdravlja kao stup zdravstvene zaštite u našem sustavu ovim zakonskim okvirom dobivaju na još većoj važnosti, omogućava mu se proširenje zdravstvene djelatnosti od palijativne skrbi do specijalističke zdravstvene zaštite. Time se naravno stvaraju nove mogućnost da dodatno poboljšanje financijske osnove tih ustanova a gledajući sa demografskog aspekta odnosno u smislu sprječavanja odlaska naših liječnika iz Hrvatske, to će svakako biti jedan od elemenata dodatne zarade i otklanjanja razmišljanja za odlazak kod onih kojima je to bio jedan od glavnih motiva da napuste našu domovinu. S tim pogledom bih se osvrnuo i na mogućnosti da se ovim zakonom konačno riješi mogućnost dodatnog nagrađivanja naših djelatnika koji su iznadprosječno vrijedni, koji iznadprosječno zarađuju za ustanovu u kojima rade. O tome ste vi gospodine ministre, isto tako govorili. A konačno ćemo, moramo priznati i sami sebi da nisu svi isti u ovome sustavu uprihodovanja te da su dosadašnje uravnilovke u biti relikti nekih bivših sustava za koje je krajnje vrijeme da se zaborave, naravno ukoliko žarko želimo to smanjivanje naših listi čekanja i u konačnici fiskalnu stabilnost naših zdravstvenih ustanova. Pozdravljam takvu odluku kojom će se konačno uredbom Vlade i taj dosadašnji problem staviti u ladicu. Što se tiče problema u primarnoj zdravstvenoj zaštiti gdje smo do sad imali nemogućnost upošljavanja djelatnika iste struke u ordinacijama, o tome je i kolega Ćelić nešto govorio, vidim da je to ovim zakonom isto tako riješeno na zadovoljstvo svih sudionika u sustavu kako poslodavaca tako i novih djelatnika jer imajmo na umu da će se omogućiti i dodatno upošljavanje u sustavu zdravstva. I na kraju, direktno se tiče korisnika zdravstvenih usluga odnosno naših bolesnika, naših pacijenata jer će se time učiniti veća protočnost u ordinacijama odnosno manje čekanja bolesnika o čemu u današnje vrijeme redovito slušamo primjedbe u sredstvima javnog priopćavanja i na društvenim mrežama. Ono što je još značajno za naglasiti i što se donosi ovim zakonom, svakako je da se temeljem zaključka Vlade od 2. kolovoza smanjuje broj agencija, zavoda, fondova, instituta, zaklada, trgovačkih društava i pravnih osoba na način kojim se HZJZ-u preuzima Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu, Hrvatskog zavoda za toksikologiju i antidoping te Ureda za suzbijanje zlouporaba droga Vlade RH, a Hrvatski zavod za hitnu medicinu preuzima poslove Hrvatski zavoda za telemedicinu. Pozdravljam dakako ovakav način promišljanja, naravno da to ide u smislu smanjene administracije a i kao što ste rekli, smanjenje isto tako i financijskih izdvajanja koliko god se ona nekima činila mala a sigurno da treba krenuti od malih koraka da bi učinili nekakva druga djela. Naposljetku, želim zaključiti da moramo biti svjesni kako su postojeći problemi u zdravstvu produkt dugogodišnje nedovoljne brige za sustav i da su novi koraci u zdravstvenom segmentu koji će ovaj zakon omogućiti, zasigurno biti nešto što će poboljšati liječenje svih nas koji to željno iščekujemo. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem, kolega Kopić. Replika, poštovana kolegica Željka Josić, izvolite.
Zahvaljujem. Evo vi ste kolega Kopić, spomenuli spajanje određenih zavoda u zdravstvenom sustavu a vaša bolnica je jedna od onih 12 bolnica koja se spojila koliko se sjećam, sa bolnicom Našice. Pa evo, iz vašeg iskustva kao predstavnika uprave KBC-a, koje su pogodnosti i što je u toj integraciji bolnica dobro za naše pacijente?
Zahvaljujem, odgovor kolega Kopić.
Kolegice Josić, hvala na postavljenom pitanju. Naravno da su oni imali to iskustvo koje sam rekao da osobno pozdravljam. Funkcionalnim spajanjem KBC-a Osijeka i bolnice u Našicama, mi smo naravno omogućili da odrađujemo znači centraliziramo određena specijalistička liječenja kod nas, smanjili smo broj kreveta u smislu nekakvih stacionara u bolnici u Našicama. Naravno da smo samim tim ojačali nas kao ustanovu, omogućili bolesnicima da na pravom mjestu, kvalitetno liječe se kod ljudi koji se isključivo svakodnevno bave sa takvom visoko diferenciranom terapijom ili dijagnostikom ali evo, kažem, radimo i unutar svoje ustanove na racionalizaciji u smislu spajanja pojedinih zavoda jer svakako da će se smanjivanjem administracije pojačati učinkovitost znači svih ustrojstvenih jedinica a opet biti na usluzi svim našim bolesnicima koji svakodnevno dolaze kod nas.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Kopiću. U ime predlagatelja završnu riječ poštovani ministar Milan Kujundžić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, gospođe zastupnice i gospodo zastupnici ja vam se svima zahvaljujem na raspravi a posebice se zahvaljujem na svim amandmanima koje ste podnijeli i obećajem da će svi vaši amandmani biti pozorno analizirani, razmotreni i gdje god prepoznamo da je to nešto dobro korisno predložit ću u ime Vlade da se to usvoji, a u završnoj riječi dopustite mi samo nekoliko opservacija među kojima je jedna da je u zadnje 2 godine u hrvatskom zdravstvenom sustavu povećan broj ukupnih liječnika, povećan broj specijalista i nadasve povećan je broj specijalizanata, dakle maksimalno potičemo zdravstvene ustanove da raspisuju specijalizacije jer moguće da smo bolje planirali u godinama koje su iza nas sada ne bismo imali krize u pojedinim segmentima posebice naglašavam pedijatriju i anesteziju, ali vjerujem za nekih 5 do 7 godina da će ova kriza biti iza nas. Ovdje netko kritički se ispravno osvrnuo o agenciji, neovisnosti agencije za akreditaciju, akreditaciji i zašto je sada uvjetno rečeno pripajati u ministarstvo. Mi zapravo smo tu uvažili slijedeće činjenice, a to je da agencija postoji već nekih 10-tak godina na žalost da do sada nije dala ozbiljnije rezultate i da u vremenu koje je pred nama neophodnost će biti akreditacije i vjerojatno će Hrvatska u nekoliko godina koje su ispred nas prvenstveno se orijentirati na suradnju sa međunarodnim agencijama, jer samo te akreditacije davati ti će bar u početku težinu i značenje onim građanima koji će se ili iz zdravstvenoga turizma ili iz drugoga oblika dolaziti liječiti u Hrvatsku, tako da će se i u tome smislu sigurno Hrvatska razvijati, a ovo je sada jedna racionalizacija i smanjivanje troškova. Što se tiče rasprave o zakupu ili najmu prostora u domovima zdravlja bojazan koja je izražena ovdje zapravo ne treba biti. Mi smo se vodili slijedećim, a to da negdje u Kostajnici doslovce ako dajete za 1 lipu teško ćete dobiti liječnika ako imate prostor simbolički govoreći na Trgu bana Jelačića u Zagrebu ili na rivi u Splitu sigurno će ti liječnici izdvojiti značajnu svotu novca da bi radili u tima prostorima međutim to neće biti na volju ravnatelja da će on određivat da će to biti 100 kuna, ili ne znam ni ja koliko kuna po četvornom metru nego će biti zapravo na najvišoj razini županijskoj ili gradskoj, a to znači na skupštini gradskoj ili županijskog gdje se onda smanjuje prostor, a logika je bila zapravo i na određeni način stimulirati ljude da idu u manje atraktivna područja gdje će dobiti uvjetno rečeno za 1 lipu prostor i s druge strane pretakati oni prostori koji će biti više plaćeni da bi se mogli oni ovdje je netko naveo u Vrgorcu da je neuređeno u domu zdravlja ili negdje drugo i mislim da će to dati jedan pozitivan rezultat. Isto je bila opservacija glede vojnih bolnica, vojne bolnice u zakonu se predviđa samo nadam se da nam to neće trebati nikada to izvanredne situacije to su ugroze sigurnosti, prevedeno rata tek se u tim slučajevima može kao iznimno stanje proglašavati vojna bolnica kao privremeno rješenje, a žao mi je da nema zastupnika Lovrinovića, zapravo njega jedino moram ovdje malo žao mi je što ga nema jer ja obično volim ljude gledati u oči kad govorim, a to je čudi me da vrhunski ekonomist i profesor na Ekonomskom fakultetu kaže da u hrvatskom zdravstvenom ima dovoljno novca, sve druge opservacije koje je profesor dao gdje se može bolje upravljati s novcem apsolutno stoje, međutim volio bi kako bi on to objasnio svojim kolegama iz Njemačke, Amerike, Japana zašto oni troše 5 – 7 tisuća EUR-a po glavi stanovnika, a Hrvatima je previše i 700 EUR-a. Dakle, novca na žalost nemamo neovisno o postotku koliko izdvajamo, ali per kapito iznos je takav da će uvijek financije biti nadam se do određenog vremena problem i kamo sreće kada bismo imali više novaca onda bismo mogli i još bolje osigurati zdravstvenu zaštitu. Na kraju još jednom zahvala svima i obećanje da će uistinu svi predloženi amandmani biti pozorno razmotreni.
Zahvaljujem poštovanom ministru gospodinu Kujundžiću, imamo nekoliko replika, poštovana kolegica Marija Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani podpredsjedniče, uvaženi ministre, pa evo i vi ste u svom uvodnom izlaganju a i sad evo završno, kolege su raspravljali o onim odredbama koje se tiču spajanja odnosno brisanja iz registra određenih zavoda i pripajanja drugim zavodima. Kako se tu ipak radi o čistoj političkoj odluci vi ste se ipak potrudili dati objašnjenje u vidu objašnjenje da je to ipak jedna racionalizacija i jedno administrativno, administrativna štednja, s druge strane ste dali još neka dodatna objašnjenja u smislu povećanja kvalitete rada samih drugih zavoda, mene ipak zanima je li biste mogli objasniti i reći nam o kakvim se uštedama radi, jer pretpostavljam da ipak neće doći do uštede na radnim mjestima odnosno da neće biti otkaza radnicima [[Upadica: Zahvaljujem.]] pa me zanima kakva i o kakvim se uštedama radi.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici, odgovor ministra Kujundžića, izvolite.
Poštovana zastupnice hvala na upitu, radi se o slijedećim uštedama, uštedama koje su na administraciji, uštede koje su sada na uprave, ravnatelje uštedama koji su na administraciju, uštedama koji su sada na uprave, ravnatelje i zamjenike ravnatelja, i uštedama koje se odnose na Upravna vijeća, i uštedama koje se odnose i na prostore koji se sada plaćaju po dosta visokim cijenama, zakupi se plaćaju, a u ni kom slučaju to nisu uštede na razini kvalitete, struke i stručnjaka koji rade u tim Zavodima.
Zahvaljujem poštovanom ministru Kujundžiću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Ivica Mišić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovani ministre Kujundžiću, ja uopće ne sumnjam ni u Hrvatsku da imamo kvalitetne liječnike, međutim vi ste dobili Ministarstvo koje treba organizirati. Stvar je najveća, inače, kako organizaciju napraviti profitabilnu, kako djelovati da sve bude u redu? Drugo pitanje, šta su vam ostavili bivši ministri koji su došli prije vas, koji su isto trebali neke stvari pomjeriti pa da dođemo do nekog rezultata. Naravno, liste čekanja i svega ostalog bile bi manje, a ovo što je kolega isto Lovrinović rekao, da novaca ima, ja znam da ga nema, sigurno sam ubijeđen da nema, dovoljno, da bi se i organizacija napravila bolja naravno, jer bez novaca je teško i organizaciju napraviti. Ja i dalje mislim da vi radite dobar posao i da ste krenuli dobrim putem, a i oni napadi na vas koji su bili neku večer, i za smjenu, mislim da nemaju smisla, ali uzet jedno Ministarstvo, koje je po mom mišljenju najteže u hrvatskoj državi, to je zdravstvo, mislim da, evo i kolege koje vode bolnice i iz njihovih razgovora sam vidio da to ide u dobar smjer.
Zahvaljujem kolega Mišić. Hvala lijepo. S ovime smo iscrpili sve rasprave po ovoj točki dnevnog reda. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo o njoj kada se za to steknu uvjeti.
Sada idemo na: - Konačni prijedlog Zakona o zdravstvenoj zaštiti, drugo čitanje, P.Z.E br. 379. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena, amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, zastupnik Ivan Lovirnović, zastupnik Mirando Mrsić, Klub zastupnika HSS-a, zastupnik Željko Jovanović Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista Klub zastupnika SDP-a i Klub zastupnika HDZ-a. Pregled amandmana dostavljen vam je elektroničkim putem. Molim sada predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. S nama je poštovani ministar zdravstva Milan Kujundžić, ministre izvolite. Idemo redom. Prvi je amandman Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Poštovane zastupnice i zastupnici, poštovani gospodine predsjedniče, sve vas lijepo pozdravljam. Prvi amandman se ne prihvaća. Amandman se ne prihvaća s obzirom da se pri izradi plana zdravstvene zaštite RH moraju uvažavati raspoloživa sredstva, što između ostaloga sukladno i načelu održivosti i utvrđenim zakonom o sustavu strateškog planiranja i upravljanja razvojem RH.
Očitovanje, poštovana kolegica Strenja-Linić.
…/Govornica isključena/…
Glasovat ćemo sutra. Idemo sada na drugi amandman istog kluba zastupnika.
Ne prihvaća se amandman iz razloga što je odredbom članka 10. stavka 1 podstavka 15 uređeno da RH iz državnog proračuna osigurava uvjete za edukaciju zdravstvenih radnika što predstavlja novinu u odnosu na važeći zakon. Iz istog razloga ne prihvaća se amandman u djelu koji se odnosi na članak 10 stavak 2 konačnog prijedloga zakona.
Poštovana kolegica Strenja, izvolite.
Mi smo tražili da se u članku 10 doda stavak koji kaže da je potrebno i osiguravanje uvjeta za edukaciju zdravstvenih radnika i stručno usavršavanje. Dakle RH iz državnog proračuna treba osigurat sredstva i za osiguravanje uvjeta za edukaciju zdravstvenih radnika i stručno usavršavanje, kao što smo tražili i da se u članku 10 iza stavka 2 doda iza riječi investicijsko ulaganje i ulaganje u ljudske potencijale. Dakle ukoliko se žele postići učinci na zdravstveni sustav, investicijsko ulaganje u ljudske potencijale je neophodno kako bi se postigao kvalitetniji sustav zdravstva ovim zakonskim rješenjem i zakonskim obvezama područnih i regionalnih jedinica u osiguravanju zdravstvene zaštite na svom području prema članku 19, 19a i 20 zakona o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi. Budući da investicijsko ulaganje u opremu nema učinaka ako nema izvršitelja zdravstvene usluge smatramo da trebaju ljudi biti prioritet u ulaganjima. Ako možemo istaknut u čemu je nacionalna zdravstvena politika najmanje učinila, to je briga o zdravstvenim resursima. Potpuno je neobjašnjivo ovakvo poluamatersko bavljenje sudbinama desetaka tisuća zdravstvenih djelatnika jer se radi o najdelikatnijem resursu u zdravstvu. Aparate nabavite za par mjeseci, izgradite zgrade, ali ovi problemi s ljudskim resursima se gomilaju desetljećima i još uvijek za njih nemamo rješenje. Tražit ću glasanje.
Može. Idemo na treći amandman poštovanog zastupnika Ivana Lovrinovića, izvolite.
Amandman se ne prihvaća s obzirom da se člankom 11 stavkom 5 uređuje osiguranje sredstava za zdravstvenu zaštitu iznad standarda utvrđenih obveznim zdravstvenim osiguranjem stoga se ne nameće obveza jedinici područne, odnosno regionalne samouprave da osigura sredstva za tu zdravstvenu zaštitu, već to može učiniti.
Izvolite očitovanje.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, mislim bilo bi vrlo važno da ipak prihvatite ovaj amandman. Zašto? Jer naši građani ne znaju koji nas sad slušaju, zdravstvena zaštita nam je svima izuzetno važna, to je jedno od temeljnih prava prema Ustavu i obveza ove države da organizira život u Hrvatskoj i pruži adekvatnu zdravstvenu zaštitu. Naime u sadašnjem zakonu u prijedlogu koji ste uputili kojim inzistirate piše da može osigurati sredstva. Mi predlažemo da mora osigurati sredstva i lokalna samouprava, međutim malo je poznato našoj javnosti da u Hrvatskoj postoji oko 330 ordinacija obiteljske medicine u malim mjestima, a u tim malim mjestima nema dovoljno pacijenata. Budući da se prihodi ordinacija ugovaraju, odnosno da se poslovanje i ugovor sklapa u skladu sa glavarinom, odnosno broju pacijenata, jasno je da ovih 330 ordinacija nema dovoljne prihode, ima male prihode. Oni kada podmire sve troškove koje treba jer mora biti medicinska sestra, režije i ostalo, njima ostane 2, 3000 kuna. Molim vas, kako će jedan liječnik obiteljske medicine na 330 mjesta u Hrvatskoj živjeti od 2, 3000kn? molim vas, apeliram, povedite brigu o tome jer prijeti opasnost da izgubimo 330 ordinacija koje se neće moći financirati, a mi predlažemo da u tom slučaju razliku između sredstava HZZO-a mora platiti lokalna zajednica. Prema tome nemojte stavljati lokalnu zajednicu da fiktivno sudjeluje u zdravstvenoj zaštiti, nego ajmo je obvezati da mora pokriti tu razliku da zadržimo liječnike u ruralnim krajevima, u slabo naseljenim krajevima jer ovo je pitanje i zdravstvene zaštite i nacionalne sigurnosti.
Idemo na amandman broj 3 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer se stavkom 2 članka 26 ne uređuje slobodan izbor doktora medicine.
Poštovana kolegica Strenja, izvolite.
Dakle mi smo tražili da se u članku 26 promijeni stavak 2 i da glasi: slobodan izbor doktora medicine sekundarne i tercijarne zdravstvene zaštite u sklopu nad standardne zdravstvene usluge te doktora dentalne medicine primarne zdravstvene zaštite. Dakle, slobodan izbor liječnika temeljno je pravo pacijenta i osim liječnika primarne zdravstvene zaštite i onoga tko ga prati kao specijalistu u sekundarnim i tercijarnoj. Svatko onaj koji dobro poznaje svoj posao kao specijalist, dobro zna koliko je bitno pratiti pacijenta otkad vam prvi put uđe u specijalističku ordinaciju ili ga pogledate na hitnom prijemu i kasnije kada se upućuje na dodatnu obradu, kako bi ste u konačnici pokušali riješiti ili barem pratili pacijenta po nekad i godinama. Za pacijente je poražavajuće i izuzetno teško kad svaki put kad dođu n polikliniku ili na kontrolni pregled, unutra ugledaju drugog specijalistu, nekog koga prvi put da vide i ponovno ispočetka moraju pričati o čemu se radi, pričati o svojim simptomima, svojim načinima liječenja, sve ono što se dešavalo zadnjih možda i 10-ak a za to s obzirom na situaciju i vremensko-kadrovske normative koje ova Vlada još uvijek i ovo ministarstvo nije ni započelo donositi, zato vremena nema, imate par minuta samo, 10-ak minuta kao specijalist. Znači jako je bitno da pacijent ipak može ukoliko je to moguće organizirati, u svakoj bolnici izabrati svog specijalistu kod kojeg će se liječiti jer to treba njegovo pravo. Tražimo glasanje.
Idemo na amandman broj 5 istog kluba zastupnika.
Amandman se ne prihvaća jer se člankom 28. uređuje zdravstvena djelatnost kao javna služba a privatna praksa je samo jedan organizacijski oblik obavljanja zdravstvene djelatnosti.
Očitovanje, izvolite.
MOST je tražio da se ovdje osim znači zdravstvena djelatnost je djelatnost od interesa za RH koja se obavlja kao javna služba, doda i privatna praksa, znači kao javna služba i privatna praksa koja po stručnoj medicinskoj doktrini i uz uporabu medicinske tehnologije, obavljaju zdravstveni radnici pri pružanju zdravstvene zaštite i pod uvjetima i načinima propisanim zakonom. Dakle, navedena odredba se predlaže jer 9% liječnika koji pružaju zdravstvenu zaštitu građana RH su u svojstvu privatnika a postojećim zakonskim rješenjem, bili bi i praktički izuzeti izrazom javna služba te ovakvim prijedlogom odredbe. Dakle, mi imamo liječnike koji rade u privatnoj praksi i oni isto tako trebaju biti navedeni kao i javna služba i mislimo da je na taj način trebalo riješiti ovaj članak. Tražim glasanje.
Hvala. Idemo na amandman broj šest, ponovni Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer Zakon o djelatnostima u zdravstvu, NN br. 87/09 kao temeljni zakon koji uređuje, sadržaj, način i djelovanja te uvjete za obavljanje pojedinih djelatnosti u zdravstvu pri definiciji djelatnosti sanitarnih inženjera, ne omogućava obavljanje te djelatnosti na svim razinama zdravstvene zaštite kao što se to čini kod drugih djelatnosti regularnih navedenih zakona.
Ponovno očitovanje, izvolite.
Dakle mi smo tražili, članak 32. i cijeni niz zapravo članaka da se napokon definira položaj sanitarnih inženjera u RH pa smo rekli kao što smo i naveli u članku 32. da se mijenja stavak i da glasi: iznimno od članka 30. stavka 2. podstavka 9., 11., 15. i 19. ovog zakona, djelatnosti znači medicine rada, medicine rada i sporta, logopedije, fizikalne terapije i sanitarnog inženjerstva i palijativne skrbi, mogu se obavljati na sekundarnoj razini. Dakle, sukladno odredbama članka 3. Zakona o djelatnostima u zdravstvu, djelatnost sanitarnog inženjerstva obuhvaća rad i poslove ispitivanja energetske, prehrambene, mineralne i vitaminske vrijednosti obroka za različite dobne skupine, provođenje i nadzor nad mjerama higijensko-tehničke zaštite koje djelatnosti se redovno provode u bolnicama u okviru odjela za sprječavanje bolničkih infekcija i centralnih sterilizacija i sanitacija te odjela za dijetetiku i prehranu. Sanitarni inženjeri jesu temeljem predmetnog zakona apriori definirani kao zdravstveni radnici i trebali bi u okvirima svog temeljnog obrazovanja raditi poslove ovih odjela i istih djelatnosti i na sekundarnoj razini te imati prednost pred svim drugim profesijama poglavito onima koji nisu profesije zdravstvenih radnika. Naime, bitno je početi od temeljnih postavki što podrazumijeva sanitarna djelatnost odnosno djelatnost sanitarnih inženjera kao zdravstvenih radnika. Sanitarna djelatnost podrazumijeva djelatnost zdravstvene ekologije, zaštite javnog zdravstva, zaštite zdravlja na radu, zaštite okoliša u smislu zaštite očuvanja i prevencije zdravlja ljudi u njihovom životnom i radnom okruženju i zbog toga tražim glasanje o ovom članku.
Dobro. Idemo na amandman broj 7 zastupnika Željka Jovanovića.
Amandman se ne prihvaća jer u konačnom prijedloga zakona članak 37. stavak 33 ne sadrži riječ jer se brisanje traži.
Budući da nema kolege Jovanovića, glasovat će o tome sutra. Idemo na amandman broj 8 Kluba zastupnika HSS-a.
Amandman se ne prihvaća jer se po sebi standard za područja na kojima postoje velika odstupanja u broju osiguranika uređuje općim aktima HZZO-a.
Izvolite, kolega Vlaović.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre, žao nam je što ne prihvaćate ovaj amandman jer mi smo ga uložili na članak 44. u kojem se definiraju mjerila za određivanje mreže javne zdravstven službe i vodi se briga o zdravstvenom stanju ljudi, broj ljudi, socijalna struktura, ključ je da se moraju osigurati jednaki uvjeti, dostupna zdravstvena zaštita svima. Ovim načinom kako je zakonom propisano se to neće dogoditi jer imamo na demografski osiromašenim područjima mali broj stanovnika i imamo uređene ambulante a nemamo liječnika. U Hrvatskoj je već 56 timova bez nositelja tima, bez liječnika obiteljske medicine, u Brodsko-posavskoj županiji to je već 6 takvih timova. Jednostavno nije dopustivo da pacijent u Vrbju, Staroj Gradiški ili Cerniku nema svaki dan liječnika nego čeka slijedeći utorak ili slijedeći četvrtak, ne zna da li će liječnik doć, koji će doć, tu nema prave primarne obiteljske medicine. Zato smo i predložili da se u ovaj članak ugradi klauzula da je dovoljno 700 ugovorenih osoba kako bi liječnik imao puni iznos plaćen od HZZO-a i na taj način stimulirali liječnike da ostanu živjeti i raditi na tim ruralnim područjima a i s druge strane u domovima zdravlja bi omogućili financijsku stabilnost. To je evo siguran dobar put da se liječnike zadrži. Ne možemo sve prevaliti na jedinice lokalne samouprave, da stimuliraju i liječnike, profesore, veterinare, jednostavno jedinice lokalne samouprave nemaju toliko sredstava da mogu stimulirati sve te nedostajuće službenike, a plus toga naša je obveza osigurati zdravstvenu zaštitu svakom pacijentu jednako dostupnu i u ruralnim područjima, uglavnom se liječnici obiteljske medicine grupiraju u gradovima i tu nije problem, ali je problem na ruralnim demografski depriviranim područjima, ajmo napravit jedan iskorak da stimuliramo liječnike da rade na tom području, a s druge strane pacijentima omogućimo da imaju stalnog svog obiteljskog liječnika koji će znat njihovu genezu i koji će na taj način lakšu terapiju određivat. Hvala lijepo.
Idemo na amandman broj 9 zastupnika Željka Jovanovića.
Amandman se ne prihvaća. Naime u zakonu o djelatnostima u zdravstvu propisano je da stručni prvostupnici medicinsko laboratorijske dijagnostike svoju djelatnost provode u timu čiji je nositelj odgovarajući specijalist medicine ili medicinske biokemije, odnosno osoba sa završenim diplomskim sveučilišnim studijem medicinske biokemije na svim razinama zdravstvene zaštite.
Budući da zastupnika nema glasovat ćemo o tom amandmanu sutra. 10. amandman zastupnika Ivana Lovrinovića.
Amandman se ne prihvaća jer je pitanje nastave za privatne zdravstvene radnike koji imaju sklopljen ugovor s HZZO-om riješeno odredbom članka 126 stavka 2 konačnog prijedloga zakona.
Očitovanje izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi gospodine ministre žao mi je da kao na tekućoj vrpci odbijate dosta dobrih amandmana koji idu u korist naše zdravstvene zaštite, rekao sam stranka promijenimo Hrvatsku i njen jaki tim zdravstvenih stručnjaka, sveučilišnih profesora i liječnika, 17 amandmana smo predložili, kako stvari stoje imam osjećaj da ćete sve odbit. No bitno je da čuje javnost, građani, u kojoj mjeri se brine postojeća vlada za njih i izgleda da ništa ne može proć i da sve ide ono tko je s nama samo njegovo može nešto proć. Ako nisi s nama protiv nas si. Međutim da odgovorim na ovo što ste rekli, ordinacije su mjesta gdje se može dobiti stručna edukacija iz područja zdravstvene djelatnosti koje? Opće medicine, dentalne zdravstvene zaštite, zdravstvene zaštite predškolske djece, sportske medicine, medicine rada itd. I odvijaju se dijelovi specijalističko ... [[Govornik se ne razumije.]] djelatnosti, prema tome budući da se odvija ovakva aktivnost mi smatramo da bi bilo dobro da specijalizanti mladi, da jedan dio svoje specijalizacije provode. Pa nije li to jedna kurikularna reforma podignuta na višu razinu? Pa zar mi želimo odbijati specijalizante, znači umjesto da ih šaljemo u ordinacije, a znamo da u ordinacijama ih fali, a vidite koliko fali ljudi, imamo mnogo timova bez nositelja, da naši gledatelji građani znaju što su to timovi iznositelja, znači da nema liječnika, imate sestru vozača, nemate liječnika. Pa ljudi moji je li vama jasno da smo ugroženi sa svih strana, osim vanjskih granica, financijske nestabilnosti, ugroženo nam je zdravlje. Dajte molim vas, ovo su zajednički problemi, osvijestimo to i radimo na tome zajedno.
Idemo na amandman broj 11 istog zastupnika.
Amandman se ne prihvaća jer je pitanje rada zdravstvenog radnika u privatnoj praksi koja izvodi nastavu na visokim učilištima riješeno odredbom članka 126 stavak 2 konačnog prijedloga zakona. Tom odredbom je naime propisana mogućnost da nastavnici i osobe u suradničkim zvanjima privatni zdravstveni radnici koji imaju sklopljen ugovor sa HZZO-om mogu sklopiti ugovor o poslovnoj suradnji sa visokim učilištem.
Očitovanje izvolite.
Vi kažete jedno, a mi kažemo ovako, dakle obrazlažem prijedlog amandmana na članak 57 stavak 1 točka 7. Dakle do sada je ovakav status 2 radna mjesta bio rješavan tzv. kumulativnim radom. Dakle pola radnog vremena radilo se u ordinaciji, a druga polovica na katedri, znači kao znanstvenoj obrazovnoj instituciji. Ovo je dozvoljeno samo u poslovnicima domova zdravlja vidite i bolničkim liječnicima, ali ne i koncesionarima, odnosno sada ordinacijama. Riječ je o diskriminaciji i kršenju prava ovih liječnika i to je kršenje Ustava, znači riječ je zaista o diskriminaciji, u postojećem sustavu mirovinskom ne može se tehnički prijavit kao osoba koja radi na 2 radna mjesta. Dakle omogućimo tim ljudima koji su samo u obrazovnim, znanstveno obrazovnim ustanovama da oni mogu raditi kumulativno i da se to riješi i u mirovinskom registru. To bi bilo po našem mišljenju dobro.
Amandman broj 12 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća s obzirom da je odredbom članka 46 stavka 3 konačnog prijedloga zakona uređeno da se odredbe ovoga zakona koje se odnose na ordinacije odgovarajuće primjenjuju, između ostaloga, i na privatne prakse sanitarnih inžinjera.
Očitovanje, zastupnica Strenja, izvolite.
Dakle mi smo smatrali da taj članak ipak treba promijeniti u smislu da se doda da se znači dr. medicine i dr. dentalne medicine obavljaju privatnu praksu u ordinacijama, magistri farmacije u ljekarnama, magistri medicinske biokemije u medicinsko-biokemijskim laboratorijima, a magistri sanitarnog inženjerstva i diplomirani sanitarni inženjer je u privatnoj praksi iz djelatnosti sanitarnog inženjerstva. Zašto? U zdravstvu zdravstveni radnici sanitarne profesije rade u suradnji s drugim zdravstvenim radnicima na visoko diferenciranim poslovima moderne medicine i zdravstvene ekologije, zaštite javno zdravlje kroz životni radni okoliš. Sanitarna djelatnost obuhvaća svaki oblik rada i djelovanja na promicanju zdravlja i općeg blagostanja, prevencije, sprečavanja bolesti i ozljeda kroz prepoznavanje i vrednovanje izvora opasnosti za ljudsko zdravlje i okoliš kao i sustavni rad na ograničavanju izloženosti fizikalnim, kemijskim i biološkim agensima u zraku, vodi, tlu, hrani i drugim medijima okoliša ili nepovoljnim uvjetima koji mogu negativno utjecati na ljudsko zdravlje. Stoga je nužno i institucionalizirat, ali i propisat standarde obavljanja ovih djelatnosti u sklopu profesije sanitarnih inžinjera na istim razinama zdravstvene zaštite kao što sam i predložila. Dakle radi usklađivanja sa člankom 46 prijedloga ovog zakona koji je propisao mogućnost osnivanje privatne prakse sanitarnim inženjerima potrebno je i definirat način i oblike obavljanja privatne prakse sanitarnih inžinjera, dakle sedme razine obrazovanja. Tražit ću glasanje.
13. amandman zastupnika Željka Jovanovića.
13. amandman se ne prihvaća, a obrazloženje je isto kao i u amandmanu 9. zašto se ne prihvaća, tim više što je Ustavni sud o tome izrekao svoje mišljenje.
Glasovati ćemo sutra. Amandman broj 14. Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
U čl. 49. Konačnog prijedloga zakona uređuje se privatna praksa zdravstvenih radnika, prvostupnika i zdravstvenih radnika, koji su stekli kvalifikaciju završetka srednjoškolskog obrazovanja. Odredbama ovoga čl. posebice se ne navode privatne prakse sanitarnih tehničara i stručnih prvostupnika, sanitarnog inženjerstva, jer je odredbama zakona o djelatnosti u zdravstvu kojima se uređuje djelatnost sanitarnog inženjerstva, izrijekom propisan u čl. 1. stavku 2. da se odredbe tog zakona, koji se odnose na sanitarne inženjere na odgovarajući način primjenjuju i na sanitarne tehničare, stručne prvostupnika sanitarnog inženjerstva te sveučilišne prvostupnika sanitarnog inženjerstva.
Očitovanje izvolite.
Mi smo tražili i dodali ovaj amandman da bi se to ipak definiralo, dakle, da zdravstveni rad, magistar sestrinstva, prvostupnik i zdravstveni radnik srednje stručne spreme mogu obavljati privatnu praksu iz svoje stručne spreme i to znači medicinske sestre, primanje, fizioterapeuti i dentalni tehničari i radni terapeuti i sanitarni inženjeri, sanitarni tehničari. Smatram da to izrijekom treba tako napisati, ovaj članak potrebno je uskladiti sa čl. 46. prijedlogom ovoga zakona i čl. 19. zakonima o djelatnostima u zdravstvu koji je omogućio svim zdravstvenim radnicima sanitarne profesije obavljanje privatne praske, zdravstveni radnici, sanitarne profesije tijekom četverogodišnjeg strukovnog, srednjoškolskog obrazovanja 8 semestara tijekom kojih ostvaruju minimalno 254 ECB ili HROO bodova. Tijekom srednjoškolskog obrazovanja strukovnog obrazovanja provode se intenzivna istraživanja iz područja bio medicine, zdravstva, polje javno zdravstvo i zdravstvena zaštita kao i zdravstvene ekologije, zaštite javnog zdravstva, zaštite zdravlja na radu i zaštite okoliša u smislu očuvanje i prevencije zdravlja ljudi u njihovom životnom i jadnom okruženju. Zdravstveni radnici sanitarne profesije tijekom trogodišnjeg preddiplomskog studija završavaju šest semestara tijekom kojeg ostvaruju minimalno 180 ECTS-a i tijekom studija provode također jako kvalitetno strukturiranu svoje školovanje. Praktička iskustva stječu velikim dijelom u zdravstvenim i nezdravstvenim institucijama. Smatramo da je svakako potrebno da se i za njih uvrsti ovdje da mogu obavljati zdravstveni radnik i magistar sestrinstva prvostupnik zdravstveni radnik srednje stručne spreme, mogu obavljati privatnu praksu iz svoje stručne spreme i to svi ovi kako su navedene uz sanitarne inženjere i sanitarnog tehničara. Tržim glasanje.
Zastupnik Ivan Lovrinović, 15 amandman.
Amandman se ne prihvaća. Ali je pitanje kontinuiteta pružanju zdravstvene zaštite, prestanku rada privatnog zdravstvenog radnika, u ordinaciji riješenog čl. 103. konačnog prijedloga zakona. Dom zdravlja uz odluku osnivača obvezan je osigurati da uz svaku djelatnosti ima do 25% ordinacija.
Izvolite očitovanje.
Dobro hvala. Vidite kada u jednoj ordinaciji u domu zdravlja ili bilo da je riječ o domskom liječniku ili koncesionaru, odnosno, budućem ordinaciji u zakupu, kada tamo radi liječnik 10, 15, 20 g. on stvori određeni imidž, njegovi pacijenti imaju predodžbu kakav je taj liječnik kakav je kao čovjek, pa prema tome oni se naviknu na njega. Vrlo je bitno da ta ordinacija da i dalje nastavi raditi kvalitetno, da ima kvalitetnog liječnika koji će naslijediti oni što je ovaj prethodni dobro ostavio. Međutim, vi u ovom zakonu, ako ostane ovakav, lokalnoj upravi, samoupravi, dajete mogućnost da špekulirat, odnosno, da ona određuje tko će doći. E vidite, tu se otvara ona pandorina kutija, onaj naš stari hrvatski problem, da onda lokalni moćnici, na temelju samo njima prihvatljivih kriterija mogu određivati tko će nastaviti kontinuitet te i te ordinacije. Mi smo ovim amandmanom željeli da se spriječi ugovaranje timova bez nositelja i maksimalno štite pravo pacijenata, da se priječe manipulacije zbog pravnih praznina, jer se jasno definira nastavak rada u ordinacijama privatne prakse nakon prestanka rada njihovih nositelja. Dok dosadašnji prijedlog sadrži pravne praznine u tom pogledu, što je i do sada negativno utjecalo na kontinuitet pružanja zdravstvene zaštite, čime su najviše bili oštećeni pacijenti koji uplaćuju solidarno doprinose da za zdravstveno osiguranje, koji nisu imali jednako dostupno i pravno pokriveno, jer su domovi zdravlja ugovarali i bez liječnika kao nositelja i bez potpisa pacijenata što je protivno Zakonu za zaštitu osobnih podataka i podložno velikim kaznama po EU tarifama a cilj nam je uskladiti se sa europskom praksom. Dakle, molim vas prihvatite dobre argumente i nemojte odbijati.
Amandman br. 16. istog zastupnika.
Amandman se ne prihvaća jer se traženjem suglasnosti predstavničkog tijela jedinica i područne, regionalne samouprave, prilikom promjene prostora obavljanje djelatnosti u ordinaciji, uz ostale propisane zahtjeve ostvaruje načelo transparentnosti i dostupnosti zdravstvene zaštite sukladno zadaćama jedinica područne samouprave, određenih Ustavom RH.
Očitovanje izvolite.
Evo vidite i ovdje prepoznajem rukopis, najvjerojatnije Milana Bandića. Vidite kada ostavljate ovakve praznine u zakonu, a to se ne smije, ne smije se zahtijevati suglasnost predstavničkog tijela, a to je lokalna uprava, samouprava. Ponovno ponavljam, to su vam lokalni šerifi, oni gospodine ministre, razmišljaju kao vi. Vi ste jedan ministar, njih ima stotine. Možete zamisliti kakvi će to biti kriteriji, njihovi kada budu o nečemu odlučivali. Dakle, mi smatramo iz stranke Promijenimo Hrvatsku, a kažem na ovim prijedlozima amandmana veliki br. liječnika, stručnjaka, sveučilišnih profesora, radio je ovo što govorim, to je rezultat njihovih savjeta, njihovog praktičkog iskustva. Pa prema tome, mi smatramo, stranka Promijenimo Hrvatsku, da se ne smije zahtijevati suglasnost predstavničkog tijela za promjenu prostora, jer je potpisivanje pacijenata za slobodni izbor izabranog liječnika uvjet za ugovaranje sa HZZO-om. A standarde i normative prostora uređuju pravilnici ministarstva. Prema tome dovoljno je odobrenje vas, ministar zdravstva jer će se time izbjeći problemi na relaciji lokalna samouprava, liječnik, ministarstvo. Netko je ovdje suvišan. Prema tome, preuzmite, neka bude kao i do sada, neka ministarstvo određuje. Ali ne mogu se oteti dojmu da je netko ovdje, namjerno tvorio prostor da možda vidite trgovati opet i sa liječnicima jer vidite jedan čovjek je ovdje, snažno povećava broj svojih članova, svoga kluba upravo na temelju te trgovine, klijentalizma. Pa prekinimo više s time u Hrvatskoj, to je sramota.
Amandman br. 17. zastupnika Željka Jovanovića.
Amandman 17. se ne prihvaća a obrazloženje je kao uz amandman 9.
Zahvaljujem. Amandman br. 18. Kluba zastupnika HDZ-a.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman br. 19. zastupnika Ivana Lovrinovića.
Amandman se ne prihvaća jer se posebni standard za područje u kojima postoje velika odstupanja u broju osiguranika uređuje općim aktima Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje.
Očitovanje, izvolite.
Već sam naglasio da u Hrvatskoj ima oko 330 ordinacija obiteljske medicine odnosno onih koji ne mogu izdržati ovakvu jednu situaciju. Zašto? Jer se njihovi prihodi ukupni određuju prema broju pacijenata. Mi vidimo da je iz Hrvatske sve veće iseljavanje ljudi. Prema tome sve veći broj ordinacija ima sve manje pacijenata. Na temelju toga nam je jasno da se njihovi prihodi smanjuju. Prema tome, ordinacije se sve više i više dovode u situaciju da ne mogu pokrivati troškove financiranja, odnosno funkcioniranja jer moraju pokriti troškove medicinske sestre, režije, održavanje itd., itd.. U tom smislu predlažemo da se onaj dio koji nije dovoljan da ne može, koji nije dovoljan od HZZ-a jer kažem da su mali, smanjuje se iznos prihoda od HZZ-a zbog smanjenog broja pacijenata da tu razliku namiri lokalna zajednica. Ne može se govoriti da nema novaca u zdravstvu. Zašto? Ukupan iznos koji se plaća za obične lijekove, ajmo tako reći, posebno skupe lijekove iznosi oko 5,5 milijardi kuna. Da ništa ne gledamo i ništa ne istražujemo iznos novca koji se plaća za ukupne lijekove mogao bi biti 10% manji da ništa ne radimo. Znači 550 milijuna kuna se može uštedjeti. Na temelju samo ove stavke, uštede od 550 milijuna kuna pa može pokriti sve ordinacije znači i domova zdravlja i privatne ordinacije i snažno potpomoći primarnu zdravstvenu zaštitu koja mora biti prva crta obrane zdravlja hrvatskih građana. Mislim da ovo nije dobro jer ćemo i ne daj Bože da se ponovno ponovi slučaj iz Zaprešića.
Idemo na 20.-ti amandman istog zastupnika. Amandman se ne prihvaća stoga što je odredbom članka 67. stavka 3. konačnog prijedloga zakona omogućeno u slučajevima ugroženosti pružanja zdravstvene zaštite na određenom području produljiti obavljanje privatne prakse zdravstvenom radniku do navršene 70.-te godine života. Očitovanje, izvolite. Ivan Lovrinović.
Svima nam je poznato da se smanjuje i broj liječnika, zdravstvenih radnika, što zbog starosti, što zbog nedovoljnog broja specijalizanata, što zbog toga što se oni iseljavaju, odnosno odlaze na bolje plaćene iste poslove u inozemstvo. Iz tog razloga naši stručnjaci iz Odbora za zdravstvo stranke Promijenimo Hrvatsku smatraju da treba dopustiti rad do 70.-te godine. Naravno ako je liječnik koji tamo radi psihofizički zdrav. Ako jest, a najveći broj njih jest, to su ljudi sa ogromnim iskustvom, to su ljudi koji još uvijek mogu raditi i ja ne vidim da u ovako teškoj situaciji ovaj zakon takve ljude tjera, prisiljava da odlaze u mirovinu iako bi mogli biti na korist svim građanima u onim područjima gdje oni žive a posebno tamo gdje mali broj liječnika a ima sve veći broj mjesta gdje uopće nema liječnika.
Sada ćemo malo zastati, pozdravimo učenice i učenike osnovne škole Ivana Gundulića iz Zagreba. Dobro nam došli! [[Pljesak.]] Amandman br. 21. zastupnik Željko Jovanović.
Amandman 21. se ne prihvaća. Obrazloženje je kao uz amandman 9.
Zahvaljujem. Amandman br. 22. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer se amandmanom omogućava obavljanje privatne prakse za djelatnost i prikupljanja uzimanja, testiranja, obrade, očuvanja, pohrane i raspodjele ljudskih tkiva i stanica u svrhu liječenja u cilju sprječavanja trgovanja tkivima, stanicama i organima u transplantacijskoj medicini amandman se ne prihvaća.
Kolegica Strenja, izvolite.
Dakle nije mi jasno zapravo kako tumačite ostavak da ovaj stavak niste promijenili jer smo mi tražili da se briše ta točka, znači da se u privatnim praksama ne mogu obavljati sljedeće djelatnosti: prikupljanje, uzimanje, testiranja, obrada, čuvanje, pohrana i raspodjela ljudskih tkiva i stanica u svrhu liječenja. Dakle, ako uzimanje papa testa u ginekološkim privatnim ordinacijama, ako punkcija čvora na dojci ili čvora na štitnjači nije uzimanje testiranja i obrada stanica onda što je. Dakle mi ćemo ostavkom i zadržavanjem ovog stavka, ovog članka onemogućiti da se u privatnim ordinacijama učine sve te dijagnostičke pretrage koje su u svrhu liječenja. Apsolutno jesam protiv uzimanja i presađivanja ljudskih organa u svrhu liječenja za sada u privatnim ustanovama jer to mislim da treba biti pod apsolutnom kontrolom države u ovom trenutku jer to je jedino opravdano ali uzimanje, prikupljanje, testiranje, obrada i čuvanje i pohrana i raspodjela ljudskih tkiva i stanica, tkivo i stanice su ipak nešto drugo od kompletnog organa koji se presađuje mora biti omogućeno u privatnim ordinacijama. Meni jednostavno nije jasno kako ćemo dalje u privatnim ordinacijama nastaviti za uzorkovanjem tkiva. A mislim da je ovo ograničenje ove određene djelatnosti u privatnoj praksi u vrijeme kad smo svjesni dugih lista čekanja i povećanih zahtjeva građana za zdravstvenom zaštitom potpuno neopravdano. Molim da se o ovome glasa.
Dobro. Idemo na amandman broj 23 istog kluba zastupnika.
Amandman se ne prihvaća jer je odredbom članka 127 stavka 1 konačnog prijedloga zakona uređeno da visoko učilište zdravstvenog usmjerenja može u skladu s posebnim zakonom kojima se uređuje područje visokog obrazovanja osnovati unutarnje organizacijske cjeline u kojima se obavlja zdravstvena djelatnost za potrebe nastave.
Očitovanje.
Dakle ono što smo mi tražili to je da se ovaj članak izmijeni zbog situacije koja je katastrofalna na razini liječenja i brige kurative studenata koji ne žive i ne studiraju u gradu gdje su rođeni, imaju prijavljeno prebivalište. Trenutno dakle u Hrvatskoj studira 113 386 studenata, od toga je studenti s prebivalištem van naselja u kojem je sjedište ustanove je 74 897, znači 75 000 studenata u Hrvatskoj ne studira u gradu u kojem ima prebivalište i gdje ima izabranog liječnika obiteljske medicine. Ukoliko dođe u Zagreb, on onda mora prebivat, promijeniti boravište, mora izabrati svog liječnika opće prakse ili u Rijeku ili tako negdje, u Zagrebu ih dolazi 30 000 i to je za najveći dio njih potpuno nemoguće. Dakle ti studenti su već jako puno godina ostavljeni i prepušteni hitnim prijemima bolnica i smatramo da je ovim zakonom to trebalo napokon regulirati. Mislim da su ostavljeni samo na milost i nemilost liječnicima koji će ih primit ukoliko je neka hitnoća, ali ukoliko imaju dermatološki, ortopedski i ne znam koji preglede za naočale i dioptrije, oni moraju mamu zvati da im autobusom iz Šibenika noćnim pošalje uputnicu da bi onda došli i otišli kod specijaliste u Zagrebu. Smatram da je to napokon ovim zakonom trebalo biti riješeno i da na to, bez obzira bio MOST, HDZ ili SDP, napokon na što ukazuju već dugo godina ljudi iz sa sveučilišta i liječnici propustili ste ovu priliku i ovo je trebalo ovim zakonom riješiti i stoga tražim glasanje o ovom amandmanu.
Glasovat ćemo sutra. Sada je na redu 24 amandman zastupnika Željka Jovanovića.
Amandman se ne prihvaća jer je odredbom članka 127 stavka 1 konačnog prijedloga zakona uređeno da visoko učilište zdravstvenog usmjerenja može u skladu s posebnim zakonom kojim se uređuje područje visokog obrazovanja osnovati unutarnje organizacijske cjeline u kojima se obavlja zdravstvena djelatnost za potrebe nastave.
Ne možemo čuti očitovanje pa idemo na amandman broj 25 Kluba zastupnika HDZ-a.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 26 Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća jer je prihvaćen amandman Kluba zastupnika HDZ-a broj 25 koji se odnosi na broj članova i sastav upravnog vijeća bolničke zdravstvene ustanove čije osnivačke jedinice područne regionalne samouprave i grad Zagreb.
Očitovanje. Nema nikoga iz SDP-a pa se ne mogu očitovat. Idemo na amandman broj 27 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, izvolite.
Amandman na članak 83 stavak 4 ne prihvaća se jer je prihvaćen amandman Kluba zastupnika HDZ-a broj 25 koji se odnosi na broj članova i sastav upravnoga vijeća bolničke zdravstvene ustanove čiji je osnivač jedinice područne samouprave i grad Zagreb. U svezi je postupak imenovanja članova upravnoga vijeća, članak 83 stavak 5 i 7 te dodatni stavci 11, 12 i 13 amandman se ne prihvaća jer je protivan upravljačkim pravima, a s tim vezano i odgovornostima osnivača određenim zakonom o ustanovama.
Očitovanje, izvolite zastupnica Strenja.
Dakle Most nezavisnih lista je tražilo malo više izmjena što se tiče članka 83 i rada upravnih vijeća i predloženim izmjenama smatramo da je potrebno osigurat da tijela jedinica lokalne samouprave koji su osnivači bolnica imaju većinu u upravnim vijećima bolnica, u redu. Ali predloženim izmjenama, a to je dodavanje stavka: zdravstvene ustanove dužne su životopise članova upravnih vijeća i njihov program razvoja ustanove javno objavit na mrežnim stranicama ustanove, članovi upravnog vijeća zdravstvene ustanove ne mogu biti ravnatelj i zamjenik ravnatelja druge zdravstvene ustanove jer je onda u direktnom sukobu i mandat članova upravnog vijeća da traje 5 godina. Isto tako smatrali smo da trebaju izabrani članovi priložit potvrdu o nekažnjavanju i izjavu o nepostojanju sukoba interesa. Predloženim promjenama osiguralo bi se da upravna vijeća ne ovise o izbornom ciklusu jer smo tražili da traje 5 godina mandat, da upravna vijeća budu izabrani motivirani ljudi kojima je cilj dobrobit zdravstvene ustanove, a ne redoslijedom samo članovi HDZ-a u ovom trenutku i hrvatske zore, a javnom objavom životopisa, plana rada i izvješća o radu osigurala bi se informiranost javnosti o ljudima koji upravljaju zdravstvenim ustanovama. Tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Dobro. Idemo sada na 28 amandman zastupnika Željka Jovanovića.
Amandman se ne prihvaća jer je prihvaćen amandman Kluba zastupnika HDZ-a tj. amandman 25.
Onda idemo na amandman broj 29 istog zastupnika.
Amandman se ne prihvaća jer je prihvaćen amandman Kluba zastupnika HDZ-a.
Amandman broj 30 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, izvolite.
Amandman se ne prihvaća jer je pristup podacima izvršenje programa rada i razvoja zdravstvene ustanove u smislu podnesenog amandmana moguće o postupku i na način propisan statutom zdravstvene ustanove i propisima o pravu na pristup informacijama.
Očitovanje.
Zahvaljujem. Mi smo tražili da se u članku 84 iza stavka 1 donosi program rada i razvoja dodaju riječi: I objavljuje ga na mrežnim stranicama ustanove na prijedloge stručnog vijeća donosi program rada i razvoja svake djelatnosti ustanovi i objavljuje periodično izvješće o izvršenom programu jednom godišnje koje je javno za sve zaposlenike ustanova. Trenutno se to radi u nekim ustanovama, a te ustanove su i pokazale da uspješnije funkcioniraju. U članku 84 stavak 1 iza riječi nadzire izvršenje programa rada i razvoja zdravstvene ustanove, dakle upravno vijeće, dodaje se i rečenice: Izvješće o izvršenom programu se objavljuje najmanje jednom godišnje na mrežnim stranicama ustanove. Dakle, plan rada i razvoja svake djelatnosti u ustanovi izbjegla bi se planom rada, znači izbjegla bi se ravnomjerna raspodjela djelatnosti u ustanovi koja trenutno ovisi o utjecaju pojedinih rukovoditelja djelatnosti na uprave. Tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Idemo na amandman broj 31 istog kluba zastupnika.
Amandman se djelomično prihvaća na način da se u članku 92. i za podstavke 7. dodaje novi podstavak 8. koji glasi: prati i osigurava jednakomjernu ujednačenu razinu stručnog usavršavanja i edukacije svih zdravstvenih radnika a da dosadašnji podstavci 8. do 10. postaju podstavci 9. do 11.
Očitovanje.
Zahvaljujem. Ja nisam zadovoljna samo ovim uvrštenjem, dakle mi smo tražili da se što se tiče upravnog vijeća i rada uprava bolnica, da upravno vijeće predlaže stručne temelje za program rada i razvoja zdravstvene ustanove da se doda: i svih ustrojbenih jedinica ustanove. Drago mi je da ste prihvatili da će ustanova osiguravati jednakomjernu i ujednačenu razinu stručnog usavršavanja i edukacije svih zdravstvenih djelatnika ukoliko znamo kakva je trenutno situacija i da su zdravstveni djelatnici pogotovo liječnici jednu od razloga zašto odlaze, ne mogućnost i dostupnost stručnog usavršavanja, stavili visoko na ljestvici razloga zašto odlaze iz RH, to je znači trenutna situacija gdje u ovom trenutku je otvoreno preko milijun radnih mjesta za zdravstvene djelatnike u EU-u a mi još uvijek zapravo razmišljamo da li ćemo svima omogućiti transparentno da mogu se usavršavati. Mi smo tražili da upravno vijeće predlaže ravnatelju upravnom vijeću usklađenje stručnog rada zdravstvene ustanove sa financijskim mogućnostima. Dakle u skladu sa financijskim mogućnostima tražimo da se briše jer je stručni rad definiran pravilima struke a ne financijskim mogućnostima i ne smije podlijegati kompromisu što bi moglo prouzročiti i kršenje Zakona o liječništvu članka 4. o načinu obavljanja liječničke djelatnosti. Predloženim promjenama stručno vijeće opravdava svoj naziv i stavlja u žarište interesa jednakomjerni i stručni rad ustanove svih ustrojbenih jedinica i zdravstvenih djelatnika, tražimo glasanje o ovom amandmanu cjelovitog.
Idemo na amandman 32, ponovno Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća. Naime, amandman na članak 103. stavak 1. ne prihvaća se jer se navedenim člankom u okviru glave 7. konačnog prijedloga zakona koji regulira zdravstvene ustanove, na primarnoj razini zdravstvene djelatnosti, uređuje dom zdravlja kao zdravstvena ustanova na toj razini zdravstvene djelatnosti. Zbog navedenog razloga, ovim člankom se ne mogu regulirati pitanja vezana uz ordinacije. Amandman se također ne prihvaća jer se u stavku 2. članka 103. u kojemu se navode djelatnosti doma zdravlja predlaže uvesti sanitarnu zaštitu koja je po svom sadržaju djelatnost županijskih zavoda za javno zdravstvo.
Očitovanje.
Članak 103. ovog zakona jedan je od najinteresantnijih članaka koji je zapravo doživio najviše promjena od diskursa da će svim liječnicima primarne zdravstvene zaštite biti dozvoljeno ukoliko žele da imaju koncesiju jer ono što građani Hrvatske trebaju znati, da i sada 70% njih obavlja posao koncesionara a 30% su u nekakvom vrlo lošem neću reći robovlasničkom, ali podređenom položaju u odnosu na kolege i vezani su uz domove zdravlja i primaju plaću od 7 do 8000 kuna. Liječnici koji vas liječe, dragi građani sve ove godine i nikakvih promjena nema. Dakle uđete u ordinaciju obiteljskog liječnika koncesionara ili onog koji je u domu zdravlja osim što ovaj prima manju plaću, nikakvu razliku osim po opremljenosti same ordinacije, nećete primijetiti. Trenutno u primarnoj zdravstvenoj zaštiti nedostaje 12% nositelja timova, dakle trenutno je 1163 obiteljska liječnika, 189 ginekologa i 240 pedijatara koji nedostaju zbog čega mladi koji su tek ušli u sustav bez dovoljnog iskustva primorani su pokrivati i funkcioniranje u 2 do 3 međusobno udaljene ordinacije što urušava kvalitetu praćenja stanja domicilne populacije a isto i uskraćuje kontinuitet u pružanju zdravstvene zaštite. I zbog toga mislimo da je trebalo transparentnije omogućiti liječnicima koji žele sklopiti koncesijski ugovor da to učine ukoliko žele a nadamo se da će ministarstvo imati snage omogućiti da liječnicima koji rade u deprimiranim područjima, da mogu sklopiti povoljnije ugovore kako bi mogli dobivati zapravo i nešto veća sredstva ukoliko nemaju pun broj pacijenata jer inače ćemo imati potpuno opustošena područja koja su i sad prisutna diljem Hrvatske. Dakle trebalo je sasvim drugačije pristupiti problemu rješavanja koncesija i tko može ići u koncesionare ili ne ali ne ovako samo paušalno do 25.
Hvala. Zastupnik Ivan Lovrinović, amandman broj 33.
Amandman na članak 103. stavak 1. ne prihvaća se jer se navedenim člankom u okviru glave 7. konačnog prijedloga zakona koji regulira zdravstvene ustanove na primarnoj razini zdravstvene djelatnosti uređuje dom zdravlja kao zdravstvena ustanova na toj razini zdravstvene djelatnosti. Zbog navedenog razloga, ovim člankom se ne mogu regulirati pitanja vezana uz ordinacije. Amandman na članak 103. stavak 3. ne prihvaća se u cilju osiguranja dostupnosti zdravstvene zaštite građanima te u tom smislu dužnosti doma zdravlja da osigura provođenje utvrđenih djelatnosti ako ... [[Govornik se ne razumije.]] djelatnosti sukladno mreži javnozdravstvene službe nije drugačije organizirano putem ordinacija, time se ujedno stvaraju pretpostavke za ostvarenje Ustavom utvrđenih zadaća jedinica područne(regionalne samouprave u području zdravstva.
Očitovanje, kolega Lovrinović.
Nisam zadovoljan vašim objašnjenjem gospodine ministre, zašto, jer je maloprije rečeno da se 70&% liječnika u primarnoj zdravstvenoj zaštiti su privatni koncesionari odnosno po novoj terminologiji ugovorne ordinacije. I sada ovi, ovih 70% liječnika na prvoj crti zdravlja hrvatskih građana praktično proglašavate kao nekom trećom ligom. Ali onih 30% domskih liječnika, vrijednih ljudi koji tamo rade, oni su zaista ugroženi. Ali znate zašto su ugroženi? Uzmimo dvije ordinacije u domu zdravlja. Jedna je ordinacija domska, gdje radi domski liječnik, a u ordinaciji do njega je ordinacija gdje radi privatni koncesionar, odnosno, ugovorna ordinacija. Pretpostavimo da imaju isti broj pacijenata pa prema tome od HZZ-a dobivaju isti iznos novca. Znate koliko će plaću dobiti domski liječnik? Pa skoro upola manju a radi isti posao, u odnosu na privatnog koncesionara. Ali, to nije posljedica toga što je privatni koncesionar nešto drpio da oprostite na ovom izrazu, nego zbog toga što se on racionalnije ponaša, što je ugodnije, nabavlja, spravlja uređaje. A znate tko iscrpljuje onog domskog liječnika? Pa ona administracija, direktori domova zdravlja, vozači, tko će njima zaraditi tolike novce. Prema tome, ovi ljudi su pokazali, ugovorne ordinacije su pokazali kako se može gospodariti dobro onim resursima novcima koje zarađuju. Oni su dobar primjer. Dakle, ovdje se ne mogu oteti dojmu da izvrše snažan pritisak na vas sigurno ovdje iz Grada Zagreba, da zadržite te moćnike, koje netko uvijek mora zvati i vući za rukav. Vidite vi, odbijate i dalje ove dobre amandmane stranke Promijenimo Hrvatsku i naš … [[Govornik se ne razumije.]] da sam ja slučajno rekao HDZ-u ja ću vas podržati, da malo pojačam većinu, vi biste prihvatili svih 17 amandmana, još bi me pitali imate li još, donesite što prije.
Hvala. Amandman br. 34. Klub zastupnika HSS-a, izvolite.
Amandman se ne prihvaća jer se ocjenjuje da se odredbom prema kojoj je dom zdravlja obvezan uz odluku osnivača osigurati da u svakoj propisanoj djelatnosti ima do 25% ordinacija, postiže primjeren odnos javna služba privatna praksa kojim se osigurava ostvarenje načela dostupnosti zdravstvene zaštite na primarnoj razini zdravstvene djelatnosti.
Očitovanje kolega Vlaović.
Hvala predsjedniče. Uvaženi ministre, ne možemo prihvatiti obrazloženje. Jer ako ostane ovakva odredba u zakonu do 25% ordinacija u okviru domova zdravlja, to znači da može, a i ne mora imati 25% ordinacija. Mi smo predložili da to bude minimalno 30% da ib osigurali financijsku stabilnost domova zdravlja i da bi osigurali dostupnu zdravstvenu zaštitu svim pacijentima, pogotovo u ruralnim područjima. Na ovaj način vi šaljete poruku, ne trebaju nam domovi zdravlja. Pa recite to onda javno, ne trebaju domovi zdravlja, jer ako on ima do 25% onda ne može 100% organizirati javno zdravstvenu uslugu građanima. Ne možeš nešto što imaš do 20% organizirati 100%. Ravnatelju doma zdravlja niste dali ni alat u ruke da nagrdite ljude koji su ostali u službi, da im povise plaće, jer im oni rade, pogotovo što su organizirali i mrtvozorstvo što su organizirali i dežurstva vikendima i blagdanima što koncesionari ugl. nisu radili. I na ovaj način šaljemo lošu poruku, da ono pri čemu je Hrvatska bila poznata, to je bio sustav domova zdravlja i sustav obiteljske medicine kroz domove zdravlja, urušio se ne dajemo novi iskorak, nego idemo krak nazad u smislu dostupnosti zdravstvene zaštite i urušavanje domova zdravlja. Pa vi znate da je dosta domova zdravlja u financijskim teškoćama, da duguju preko 300 dana dobavljačima, da ne plaćaju zubne tehničare itd. Na ovaj način im nećemo osigurati financijsku stabilnost i zato smo stavili da minimalno 30% ordinacija mora ostati u sustavu domova zdravlja. Ne razumijem zašto to ne prihvaćate. Vi ste kao ministar dirigent koji upravlja tim sustavom, ali vam je orkestar raštiman, domovi zdravlja ne funkcioniraju, nemate prvih violina jer nema liječnika, a pacijenti su nezadovoljni. To je stvarno stanje i tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Amandman br. 35. je povučen. Pa idemo onda na amandman br. 36. zastupnika Miranda Mrsića.
Amandman se ne prihvaća jer se ocjenjuje da se odredbom prema kojoj je dom zdravlja obvezan uz odluku osnivača osigurati da u svakoj propisanoj djelatnosti ima do 25% ordinacija, postiže primjeren odnos javna služba-privatna praksa kojim se osigurava ostvarivanje načela dostupnosti zdravstvene zaštite na primarnoj razini zdravstvene djelatnosti.
Očitovanje izvolite.
Poštovani ministre, kaže vrag je u detaljima i ovdje je ova riječ do 25% vam omogućava da u domovima zdravlja bude i 0% ordinacija koje nisu privatizirani i na taj način će se nastaviti privatizacije, amerikanizacija hrvatskog zdravstva. Mislim da ste trebali napraviti iskorak i vratiti se štamparovom modelu domu zdravlja, dom zdravlja bi trebao i mora biti središnje mjesto zdravstvene zaštite na pojedinom području. Sa ovime ste nastavili dalje praksu koja je bila kriva i mislim da je trebalo napraviti drugačije iskorak koji bi doveo do toga da nam zdravstvena zaštita bude efikasnija. Na to nas upozorava i Europska komisija i sami znate da Europska komisija nas upozorava na to da imamo preveliki broj kardiovaskularnih bolesti, da imamo preveliki broj magilnih bolesti. I Europska komisija je vrlo jasno ukazala da primarna zdravstvena zaštita je i jedan od najslabijih karika u prevenciji nastajanja ovih teških bolesti. Žao mi je što niste krenuli slovenskim modelom koji je pokazao da je sasvim sve jedno tko je koncesionar tko nije, ako svi imaju jednaku količinu novaca i ako svi imaju jednaku plaću, de facto onda se nikome ne isplati ići u koncesije. Slovenci su svima dali jednaku količinu novaca svi imaju jednake plaće i de facto oni su odustali od koncesija u primarnoj zdravstvenoj zaštiti i vraćaju se natrag štamparovom modelom i žao mi je što vi u ovom zakonu niste napravili. Sasvim sigurno sa ovim stavkom 3. čl. 103. definitivno nastavljate dalje privatizaciju zdravstvene zaštite jer ako kažete do 25% može biti onda i 0%. Hvala lijepo.
Idemo na amandman br. 37. zastupnika Ivana Lovrinovića.
Amandman se ne prihvaća zato što sukladno Zakonu o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora N.N. br. 125/11 i 64/15 kriterij za određivanje visine zakupnine za poslovni prostor u vlasništvu jedinice područne regionalne samouprave ili pravne osobe u njenom vlasništvu ili pretežitom vlasništvu što uključuje i poslovni prostor u vlasništvu domova zdravlja u kojima se obavlja zdravstvena djelatnost, određuje odlukama predstavničkog tijela jedinice područne samouprave.
Izvolite.
Evo još jednog lošeg članka u novom prijedlogu zakona. Zašto? Jer opet daje lokalnim moćnicima, što im daje? Mogućnost da zloupotrijebe i da manipuliraju sa poslovnim prostorom na štetu i domova zdravlja, a i ugovornih ordinacija iz naših privatnih koncesionara. U ovom zakonu vi predlažete, znači imamo dom zdravlja negdje i sad ga lokalna zajednica može iznajmiti i ne zdravstvenim institucijama, odnosno privatnim nekim trgovačkim poduzećima da prodaju sportsku opremu, tehnička sredstva itd. Pa možete samo zamisliti u ovakvoj Hrvatskoj kakva jest gdje pravosuđe ne funkcionira na što će to možda jednog dana ličiti i umjesto da prostor u tom domu zdravlja za koji smo svi uplaćivali desetljećima doprinose, umjesto da ga dobije zdravstveni radnik, privatni koncesionar, odnosno ugovorna ordinacija, tamo lokalni čelnik, gradonačelnik, načelnik da nekoj firmi da obavlja neku sasvim drugu djelatnost. Pa to nije smisao zdravstvene zaštite domova zdravlja itd. no ono što smo mi posebno željeli u ovom našem prijedlog stranka Promijenimo Hrvatsku na temelju znači prijedloga liječnika iz primarne zdravstvene zaštite s kojima surađujemo preko 3 godine, vrlo aktivno, mi predlažemo da se ugovornim ordinacijama prostor da, iznajmi samo za 1 kunu. I sad će netko reći pa čekaj jesi ti normalan? Pa gledajte, ako lokalna zajednica, odnosno ministarstvo treba donijeti takvu odluku, ministar, da izravno odobrava takav prostor za 1 kunu, imat ćemo jeftiniju primarnu zdravstvenu zaštitu, a poseban razlog za to je, rekao sam, desetljećima, svi smo mi doprinosima izdvajali, gradili te domove zdravlja. Molim vas spriječite tu novu točku i područje klijentelizma.
Hvala vam. Idemo na amandman broj 38 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer zakon o djelatnostima u zdravstvu, NN broj 87/09 kao temeljni zakon koji uređuje sadržaj, način djelovanja te uvjete za obavljanje pojedinih djelatnosti u zdravstvu pri definiciji djelatnosti sanitarnih inžinjera ne omogućava obavljanje te djelatnosti na svim razinama zdravstvene zaštite, kao što se to čini kod drugih djelatnosti reguliranih navedenim zakonom.
Izvolite očitovanje.
Dakle i u članku 107 i 108 tražila sam praktički istu izmjenu, a to je da se doda i sanitarna zaštita. Dakle da se vojno zdravstveno središte Ministarstva obrane i Oružanih snaga RH da ima status vojne zdravstvene ustanove i pruža zdravstvenu zaštitu djelatnicima, ima djelatnosti i obiteljske, dentalne, specifične zdravstvene sanitarne zaštite, higijensko epidemiološke zdravstvene zaštite, specijalističko konzularne zdravstvene zaštite i ljekarničku djelatnost. Zašto? Stava smo kako je stavka sanitarna zaštita kao djelatnost koja se obavlja u okviru sanitarnog inžinjerstva iznimno važna na svim razinama zdravstvenih ustanova općenito. Upravo iz razloga što obuhvaća osiguravanje zdravstvene ispravnosti hrane i vode za ljudsku potrošnju, ... [[Govornik se ne razumije.]] kontrolu mikroklimatskih uvjeta i higijene smještaja pacijenata te kontrolirano provođenje dezinfekcijskih postupaka opreme i prostorija s ciljem suzbijanja bolničkih infekcija. Ono što je meni posebno zasmetalo u ova dva članka, jedno se odnosi na zatvorsku bolnicu, a jedno se odnosi na vojno središte kao nekom tko je bio vojnik i 1629 proveo u borbenom sektoru, ne znam kako je ministar Krstičević dozvolio da se kaže: normative i standarde u pogledu prostora opreme i djelatnika u stavku 1 ovog članka pravilnikom propisuje ministar uz prethodnu suglasnost ministra nadležnog za obranu. Znači za vojno zdravstveno središte propisuje ministar zdravstva, ali kad govorimo o zatvorskoj bolnici tu kaže: normative standarde u pogledu prostora itd. propisuje pravilnikom ministar pravosuđa uz prethodnu suglasnost ministra zdravstva. Ne znam zašto su dvije takve razlike, mislim da je trebalo ostaviti da propisuje ministar zdravstva uz prethodnu suglasnost nadležnog ministra ovdje obrane, ovdje pravosuđa. Hvala. Tražim glasanje.
Amandman broj 39 istog kluba zastupnika.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje kao i uz amandman 38.
Izvolite.
Dakle ovdje sam isto tako tražila da se zatvorska bolnica u Zagrebu Ministarstva pravosuđa, to je kaznionica u kojoj se pruža zdravstvena zaštita osobama lišenim slobode u nadležnosti Ministarstva pravosuđa i u svom sastavu dakle zatvorska bolnica ima ljekarničku djelatnost, higijensko epidemiološku zdravstvenu zaštitu, sanitarnu zaštitu i bolničko liječenje da se doda i ovaj stavak, znači sanitarna zaštita kao djelatnost koja je bitna. Posebno bi sad ovdje malo skrenula pažnju i na zatvorske čuvare koji uporno preko svojih sindikata isto traže da ih se zaštiti u odnosu na to što tijekom vikenda u zatvorskoj bolnici nema onoga tko će pacijentima koji trebaju primiti terapiju dijeliti tu terapiju, nego to rade zatvorski čuvari. Oni su se višekratno javnosti obraćali, liječničkoj komori i ministarstvu da ih se zaštiti jer to treba raditi zdravstveni djelatnik, nažalost to još nije riješeno i nadam se da će možda u jednom trenutku nekome doći da bi to ipak trebalo riješiti jer lijekove treba dijeliti medicinske educirana osoba, a ne zatvorski čuvar. Hvala lijepa.
Amandman broj 40, ponovno klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer je Zakon o djelatnostima u zdravstvu kao temeljni zakon koji uređuje sadržaj, način djelovanja te uvjete za obavljanje pojedinih djelatnosti u zdravstvu po definiciji djelatnosti sanitarnih inženjera ne omogućava obavljanje te djelatnosti na svim razinama zdravstvene zaštite kao što to čini kod drugih djelatnosti reguliranih navedenim zakonom.
Očitovanje. Nema očitovanja, hvala vam. Onda idemo na 41 amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 42 zastupnik Željko Jovanović.
Ne prihvaća se, a obrazloženje je u kliničkoj ustanovi obavljaju se najsloženiji oblici zdravstvene zaštite i drugi istraživačke djelatnosti. U kliničkoj ustanovi provodi se nastava visokih učilišta i znanstveni rad za djelatnost za koji je osnovana. Klinička ustanova stječe taj naziv na temelju nastavne djelatnosti znanstvenoga istraživačkoga rada. Uvjeti za provođenje nastave i nastava na više razina preddiplomski i diplomskih, poslijediplomskih iz više profesija, doktor medicine, farmaceut, medicinska sestra i drugo što se pobliže uređuje pravilnikom iz članka 122. stavak 3. zakona.
Zastupnik nije ovdje pa ćemo glasovati sutra. Amandman br. 43. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Ne prihvaća se. Obrazloženje je nadležna visoka učilišta uključena su u postupak dodjele naziva kliničkih ustanova na način da se od njih traži prethodno mišljenje u pojedinom postupku a ne prijedlog za dodjelu naziva s obzirom da se radi zdravstvenoj ustanovi kojoj se dodjeljuje i naziv klinička ustanova.
Očitovanje.
… [[Govornica naknadno uključena.]] Dakle, MOST nezavisnih lista je ovdje predložio nekoliko amandmana u slijedu na nekoliko članaka koji su zapravo zaključak dekanskog saziva dekana medicinskih fakulteta u Hrvatskoj. Mi smo tražili da se dakle u članku 122 mijenja stavak 1. i glasi: „Naziv klinička ustanova fakulteta dodjeljuje ministar na prijedlog Fakulteta zdravstvenog usmjerenja.“. To tako glasi a mi tražimo da se mijenja i da glasi: „Normative i standarde koji moraju ispunjavati klinike, kliničke bolnice i klinički bolnički centri za dodjelu naziva klinička ustanova utvrđuje pravilnikom ministar uz prethodnu suglasnost ministra nadležnog za znanost te prethodno pribavljeno mišljenje medicinskih fakulteta, stomatološkog fakulteta i nadležnih komora. Dakle u članku 94. važećeg Zakona o zdravstvenoj zaštiti na identičan način je propisan način dodjele naziva klinička ustanova kao i u konačnom prijedlogu Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Pravilnikom o uvjetima koji moraju ispunjavati zdravstvene ustanove ili dijelovi zdravstvenih ustanova za dodjelu naziva klinika ili klinička ustanova koji je donesen na temelju važećeg zakona o zdravstvenoj zaštiti. Propisano je da se od visokih učilišta traži samo mišljenje Povjerenstva za znanstveno nastavni rad koji utvrđuje postoji li nastavna potreba i pedagoški uvjeti za dodjelu naziva. U postupku je propisano da ima samo se prikupiti mišljenje i nije definirana situacija ako mišljenje bude negativno za dodjelu naziva klinička ustanova. S obzirom da su kliničke ustanove nastavne baze za izvođenje kliničke nastave moguće su situacije da se dodjeli naziv klinička ustanova zdravstvenoj ustanovi u kojoj se neće izvoditi nastava. I zbog toga smatramo da naziv klinička ustanova fakulteta dakle dodjeljuje ministar na prijedlog Fakulteta zdravstvenog usmjerenja i normative i standarde koje moraju ispunjavati klinike, kliničke bolnice i klinički bolnički centri za dodjelu naziva klinička ustanova, utvrđuje pravilnikom ministar uz prethodnu suglasnost ministra nadležnog za znanost.
Hvala. Idemo na amandman 44. zastupnika Željka Jovanovića.
Amandman se ne prihvaća a obrazloženje je kao u amandmanu 43.
Amandman 45. istog zastupnika.
Amandman se ne prihvaća. U postupku dodjele naziva kliničkih ustanova potrebno je uključiti sva nadležna visoka učilišta sukladno pravilniku kojim se pobliže uređuju normativi i standardi za dodjelu naziva kliničkih ustanova a ne samo medicinski i stomatološki fakultet.
Amandman 46. ponovno Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer rješavanje pitanja plaća zdravstvenih radnika u kumulativnom radnom odnosu koji su zaposlenici u različitim sustavima znanosti i zdravstva potrebno riješiti zakonom koji regulira plaće zaposlenih u javnim službama.
Očitovanje.
Dakle, na taj način ukoliko ne reguliramo zakonom i dalje će ostati neriješena situacija i ne ujednačenost plaća unutar zdravstvenog sustava što se tiče rada u kumulativi. Dakle u članku 126. predložili smo da se doda novi stavak 2. koji glasi: „Uredbom iz članka 162. ovog zakona određuje se dodatak na osnovne plaće nastavnika i osoba u suradničkim zvanjima, zdravstvenih radnika koji izvode nastavu u zdravstvenim ustanovama za potrebe fakulteta zdravstvenog usmjerenja te koji imaju zasnovan radni odnos istodobno sa zdravstvenom ustanovom i sa fakultetom na način da u zdravstvenoj ustanovi, odnosno fakultetu obavljaju poslove sa nepunim radnim vremenom.“ Dakle klinički dodatak za nastavu. I onda bi stavci 2. i 3. postali stavci 3. i 4. Dakle u provedbenim propisima i kolektivnim ugovorima iz područja visokog obrazovanja i zdravstva nije na odgovarajući način propisan način zasnivanja integriranog kumulativnog radnog odnosa i s tim u svezi i odgovarajući način isplata plaća koji isplaćuju visoka učilišta i zdravstvene ustanove zbog čega se pojavljuju poteškoće u realizaciji integriranih kumulativnih radnih odnosa. Imamo različite plaće nastavnika znači koji rade na medicinskim fakultetima i na bolnicama, na svakom od sveučilišta drugačije. Visoko obrazovanje zdravstvenih radnika znanstvenu i stručnu djelatnost iz polja kliničkih medicinskih znanosti te javnog zdravstva i zdravstvene zaštite mogu izvoditi isključivo zdravstveni radnici, nastavnici izabrani u znanstveno nastavna zvanja te osobe izabrane u suradnička zvanja koji rade u zdravstvenim ustanovama. Bitan preduvjet da bi nastavnici i osobe u suradničkim zvanjima, zdravstveni radnici izvodili nastavu u zdravstvenim ustanovama je istodobno zasnivanje radnog odnosa sa kliničkom ustanovom i s visokim učilištem zdravstvenog usmjerenja. Zdravstveni radnici na taj način rade maksimalno dozvoljeno radno vrijeme u organizacijskim jedinicama zdravstvenih ustanovama te u istim organizacijskim jedinicama zdravstvenih ustanova u pravilu puno nastavno opterećenje za visoka učilišta zdravstvenog usmjerenja. Hvala.
Idemo na amandman br. 47. zastupnika Željka Jovanovića.
Amandman se ne prihvaća, obrazloženje je isto kao uz amandman 46.
Amandman 48. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer specifična zdravstvena zaštita u smislu odredbe članka 24. Konačnog prijedloga Zakona odnosi se na radnike stoga se ne može prihvatiti amandman koji se odnosi na specifičnu zdravstvenu zaštitu studenata.
Očitovanje.
Dakle, mi smo ponovno htjeli skrenuti pažnju na neadekvatno riješenu zdravstvenu zaštitu studenata svih fakulteta u Hrvatskoj. Napominjem da je u Zagrebu takvih 30 tisuća studenata, u Rijeci 9 tisuća, u Splitu 7 tisuća 900. Ono o čemu zapravo bi trebalo otvoriti raspravu odnosno pokušati pronaći rješenje je i za studente van RH jer i oni nemaju riješenu situaciju s svojom zdravstvenom zaštitom, njih je 3223. zašto? Zato smatram da bi to trebali napraviti reciprocitetom jer trenutno hrvatskih studenata u BiH-u odnosno u Mostaru se školuje 2500 i oni uporno pokušavaju skrenuti pažnju na to da isto tako imaju tamo samo pravo samo na hitnu medicinsku pomoć ali ne i na liječenje koje je potrebno, ... [[Govornik se ne razumije.]] koja bi se trebala barem nekakvim međusobnim ugovorima riješiti a ovako su prepušteni sami sebi. Dakle, studenti su blago, nacionalno blago RH i ne možemo se i nadalje na ovaj način prema njima odnositi, ne mogu samo hitnoćom, u hitnim ordinacijama i hitnim prijemima rješavati svoje zdravstveno stanje nego trebaju biti omogućeno u mjesto gdje je sveučilište da bude otvorena studenska ambulanta koja će osim preventivnih pregleda imat pravo raditi i kurativu, dakle izdat recept, izdat lijek i liječiti te mlade ljude. Hvala.
Amandman 49 zastupnik Željko Jovanović, izvolite.
Amandman se ne prihvaća, obrazloženje je isto kao u amandmanu 48.
Amandman broj 50 zastupnika Ivana Lovrinovića, izvolite.
Amandman koji se predlaže da se Imunološki zavod odredi Državnim zdravstvenim zavodom, ne prihvaća se jer bi takva odredba bila u koliziji s odredbom stavka 2. članka 128. konačnog prijedloga zakona koji se uređuje da su državni zdravstveni zavod i zdravstvene ustanove za obavljanje stručnih i znanstvenih djelatnosti iz okvira prava i dužnosti RH na području javnozdravstvene ustanove za obavljanje stručnih i znanstvenih djelatnosti iz okvira prava i dužnosti RH na području javnozdravstvene djelatnosti medicine rada, telemedicine, toksikologije, antidopinga, transfuzijske medicine te hitne medicine.
Očitovanje, izvolite.
Zaista mi je teško čuti a posebno prihvatiti ovo objašnjenje gospodine ministre, koje ste rekli jer ispada da je Imunološki zavod za koje se evo stranka Promijenimo Hrvatsku traži da se prizna državnim zavodom, da se on konačno stavi na noge, da počne funkcionirati, da vi u vladajućoj koaliciji smatrate da on nije ključan za hrvatsko javno zdravstvo, da on nije obveza pa molim vas, ja nisam liječnik, ja sam ekonomist. Ali svi nam je poznato što znače virusi pa prema tome na ovaj način prepušta se ova institucija da jednostavno nestane i propadne. Pa ova koalicija prije godinu dana ovdje sa jednim gradonačelnikom koji šakom i kapom po Hrvatskoj dijeli autobuse, vatrogasna vozila, koji svakom daje što treba a nas kažnjava sa 18% što živimo u Zagrebu, pazite, u Zagrebu je kazna živjeti a ta kazna glasi 18% prireza. Ali da se vratim na ovo, na Imunološki zavod. Gospodine ministre, u 2016. g. na cjepiva je potrošeno 110 milijuna kuna. Znate koliko je potrošeno u godinu dana prije? Ispod 60 milijuna kuna. Pa iz toga je jasno vidljivo da je nekim interesnim skupinama stalo da nestane Imunološki zavod a to što ćemo mi duplo ili troduplo plaćati cjepiva ista koja smo proizvodili, nikoga nije briga jer se naučilo krčmiti javni novac. Ja ne vidim i nemam zablude da će ova koalicija riješiti ovo pitanje, e zato mi moramo promijeniti Hrvatsku i ovdje moraju doći novi ljudi koji će otvoriti novu stranicu a Imunološki zavod proglasiti državnim zavodom jer je jedna od ključnih institucija zaštite građana od zaraza i svega ostalog.
Amandman broj 51, Klub zastupnika HDZ-a.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 52, Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
I on postaje sastavni dio zakona. Amandman 53, Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer su odredbama članka 155. stavak 2. konačnog prijedloga zakona određene osobe koje se smatraju zdravstvenim radnicima, koje obavljaju zdravstvenu djelatnost u procesu dijagnostike i liječenja.
Očitovanje, izvolite.
Dakle, mi smo tražili d se u članku 155. mijenja stavak koji glasi: zdravstveni radnici obrazuju se na sveučilištima, veleučilištima i strukovnim, srednjim školama po akreditiranim nastavnim programima kroz preddiplomski sveučilišni studij i diplomski sveučilišni, poslijediplomski, preddiplomski stručni i specijalističko-diplomski stručni studij zdravstvenog usmjerenja za zdravstvena zanimanja navedenog u europskoj bazi reguliranih profesija. Dakle, točno ovako smo smatrali da treba navesti u ovaj stavak 2. Ono što sam htjela posebno naglasiti a to je da smo mi tražili da se doda stavak 3. koji glasi: liječnici su temeljni i mjerodavni nositelji zdravstvene djelatnosti koje je od posebnog interesa za RH čije se djelovanjem pojam i ustrojstvo i uvjeti za obavljanje liječničkog zvanja uređuju posebnim zakonom. Smatram da je trebalo posebno dakle za one koji su nosioci samog sustava navesti i ovaj poseban članak. Zašto? Cijelo vrijeme zapravo bježimo od činjenice govoreći da je liječnika sve više u sustavu od činjenice da je trenutno i Europa priznala da 15% stanovništva u Europi nije pokriveno zdravstvenom zaštitom. Bježimo od činjenice da trenutno zapravo do 2025. g. će se otvoriti 1,8 milijuna novih radnih mjesta, mnoga od njih bit će i za liječnike koji će odlaziti iz naše zemlje. Trenutno je otišlo oko 600 liječnik iz Hrvatske, 1500 je prikupilo svu dokumentaciju, spremni su otići a mi još uvijek ne prepoznajemo tko su nositelji sustava zdravstva, liječnici, Isto tako je i sa medicinskim sestrama. Dakle i za njih nismo riješili priznavanje stručnih kvalifikacija, nedostatno pratimo trenutno situaciju što se tiče njihove raspodijeljenosti unutar samog sustava, nismo uskladili sistematizaciju radnih mjesta u zdravstvenim ustanovama. I mislim da je napokon vrijeme da neke stvari jasno definiramo unutar ovog zakona. Hvala.
Hvala. Amandman broj 54, zastupnik Željko Jovanović.
Prihvaća se. Naime, člankom 56. Zakona o djelatnostima u zdravstvu propisano je da stručni prvostupnici medicinsko-laboratorijske dijagnostike svoju djelatnost provode u timu čiji je nositelj odgovarajući specijalist medicine ili medicinske biokemije odnosno osoba za završenim diplomskim sveučilišnim studijem medicinske biokemije na svim razinama zdravstvene zaštite a što je na isti način propisano odredbama članka 27. stavak 2. Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Isto tako ranije sam već rekao o tome se očitovao i Ustavni sud.
Amandman broj 55. Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća, jer je obavljanje poslova, radnika za svoj račun iz djelatnosti koju obavlja poslodavac dopuštena prema općim propisima o radu uz odobrenje poslodavca. Što znači da je to rad kod drugoga subjekta, a ne kod poslodavca kod kojega je radnik u radnom odnosu.
Očitovanje.
Dakle jedna od dvije ključne stvari koje je Most dok je bio u onoj koaliciji s HDZ-om učinio unutar zdravstva, to je da je napokon regulirano pravilnikom rad izvan punog radnog vremena i da su u tom kratkom vremenu, specijalizanti, napokon nisu bile vezane robovlasničkim ugovorima za svoje zdravstvene ustanove. Ono što mi tražimo iskorak koji nam je potreban zbog nedostatka liječnika u hrvatskoj, to je da liječnik može raditi i u svojoj zdravstvenoj u stanovi. Proteklog vikenda bila sam na kongresu Hrvatske udruge poslodavaca u zdravstvu i ministar zdravstva Crne Gore i ministar zdravstva Slovenije je rekao da je to kod njih već riješeno. Dakle što ne bi bilo bolje da liječnik može ostati popodne, nakon odrađenog radnog vremena u svojoj ustanovi i nastaviti raditi kao privatna praksa, znači pregledavati pacijente, smanjivati liste čekanja i raditi na vrlo jasan i transparentan način, nego sada što je omogućeno da mora se obući, otići u neku drugu privatnu ustanovu i tamo nastaviti dalje pregledavati. Sve treba učiniti kako bismo smanjili liste čekanja kojih je kao što znate bez obzira šta mi pričali sada trenutno, an njima je više od 800 tisuća naših građana. Dakle, liječnike možete zadržati na mnoge načine, a jedna od njih bi bila jedna od tog, da može raditi privatno i u svojoj zdravstvenoj ustanovi, s čim nitko u Hrvatskoj nema problema osim trenutna zdravstvena administracija. Tražim glasanje o ovom amandmanu.
Amandman br. 56. istog kluba zastupnika.
Amandman se ne prihvaća. Jer je rješavanje pitanja plaća zdravstvenih radnika u kumulativnom radnom odnosu kojem su zaposlenici u različitim sustavima, znanosti i zdravstva, potrebno riješiti zakonom koji regulira plaće zaposlenih u javnim službama.
Očitovanje.
Mi smo tražili da se u čl. 162. doda stavak, iza stavka 3. dodaju riječi te isplate kliničkog dodatka. Dakle isplatom predloženom dodatka, ne bi se povećavala dosadašnja sredstva za isplate plaća nastavnicima i suradnicima, zdravstvenim radnicima, već bi se samo na propisani i ujednačeni način regulirao dosadašnji rad i praksa u postupanju kliničkih zdravstvenih ustanova i visokog učilišta zdravstvenog usmjerenja.
Amandman br. 57. zastupnik Željko Jovanović.
Amandman se ne prihvaća, iz razloga zbog kojih nije prihvaćen niti amandman br. 47.
Amandman br. 58. Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća s toga što se pitanja usavršavanja osoba koja rade u sustavu zdravstvene zaštite, a nisu završila obrazovanje zdravstvenog usmjerenja treba rješavati odgovarajućim propisima pripadajućih resora.
Očitovanje.
Mi smo tražili da se u čl. 167. doda novi stavak 2. koji glasi, sadržaj i način stručnog usavršavanja zdravstvenih suradnika pravilnikom utvrđuje ministar uz prethodno mišljenje nadležnih komora i da se doda novi stavka koji glasi, zdravstveni suradnici izjednačeni su u svim svojem radnim pravima sa zdravstvenim radnicima te se na iste primjenjuju odredbe uredbe o koeficijentima Vlade RH i odredbe kolektivnog ugovora u djelatnostima zdravstva. Dakle, ovakvim prijedlogom doprinijelo bi se izgradnji boljeg i učinkovitijeg sustava usavršavanja osoba koje rade u sustavu zdravstvene zaštite omogućilo bi se i suradnicima da se kontinuirano educiraju uz zdravstvene radnike, uz kontrolu strukovnih komora. Zdravstveni suradnici, kada sudjeluju u postupcima dijagnostike liječenja, obzirom na obrazovanje, danas su u nepovoljnom odnosu u odnosu na zdravstven radnike. Kako bi se taj diskriminatoran odnos uredio potrebno je radnim pravima izjednačiti zdravstvene radnike i suradnike. To izjednačenje postiže se ovim prijedlogom koji ne stvara na umjetan i nekonzistentan način nove zdravstvene radnike, bez obrazovanja zdravstvenog usmjerenja, već kojim osigurava prava koje proističu iz njihovog rada u zdravstvenom sustavu. Tražim glasanje.
Amandman br. 59. zastupnika Željka Jovanovića.
Amandman se ne prihvaća uz obrazloženje, pripravnički staž i rad pod nadzorom kojim se zdravstveni radnik osposobljava za samostalan rad, te se unutar iste profesije provodi jedanput, neovisno o obrazovnoj razini, iz čega proizlazi da nije potrebno dvostruko obavljanje staža.
Amandman br. 60. Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća, jer se čl. 180. konačnoga prijedloga zakona, uređuje pitanje rada pod nadzorom doktora medicine, a ne pitanje stručnog usavršavanje zdravstvenog radnika.
Očitovanje.
Dakle, ja bi se u ovom trenutku ponovno, još jednom osvrnula na jednu jako lošu odluku koja je odluka ove zdravstvene administracije, a to je ukidanje prikrivačkog staža. Dakle ne možete reći da je jedan od vrhunskih autoriteta ove države, je i bila profesorica Čikeš, koja je i bila u pregovorima i zna da je trebalo ukinuti pripravnički staž, ali i da se može isto tako, ponovno započeti pregovore u tom smislu, jer je to način na koji mi želimo da educiramo naše mlade liječnike. Ono što smo mogli prepisati, to je sekundarijat kako obavlja se u Sloveniji, gdje je on obavezan. Dakle, ne možete reći i zanemariti činjenicu, da svi građani ove zemlje, da svi liječnici u ovoj zemlji, da svi studenti, kada završavaju medicinske fakultete sami smatraju da je za kvalitetniju i sigurniju pružanju zdravstvene zaštite i liječenje i njihov prvo radno mjesto, na koje moraju krenuti odmah nakon fakulteta neophodan prijelazni period gdje će se oni moći poistovjetiti s novim identitetom, a to je biti liječnik liječiti, provoditi sve ono što su učili ipak teorijski na svojim fakultetima, da se o tome izjasne, 98% svih studenata medicinskih fakulteta u Hrvatskoj i da mi ne ginemo potrebu obveznog oblika usavršavanja nakon završenog medicinskog fakulteta, zvao se on pripravnički staž ili mi to zvali sekunderijat on mora biti obvezan. Obvezan u minimum devet mjeseci gdje bi se prošli određeni uvjeti a ne da vam se desi da taj mladi čovjek direktno s fakulteta a može i vas liječiti, dakle, i Vas Predsjedniče Sabora, možete doć na Brač i da vam tamo prvi put kad dobijete nekakav ozbiljan zdravstveni problem liječi vas mladi student koji je prije tjedan dana diplomirao, Vas i Vašu djecu, dakle, to se tiče ove cijele zemlje ne MOSTA i HDZ-a. Molim glasanje.
Hvala! Idemo na amandman broj 61., isto tako Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća stoga što je u postupku donošenja Pravilnika potrebno pribaviti prethodna mišljenja svih komora koje su nadležne za područje određene specijalizacije.
Očitovanje.
Smatramo da trenutačni način na koji se, na koji se određuju specijalizacije da njihov znači oblik, način rada, kontrola i sve nije onako kako bi trebalo. Smatramo da je neophodno centralizirano financiranje upravljanje, dodjeljivanje i kontrola provedbi specijalizacija potrebna je reforma mentorstva unutar specijalizacija, dakle da mentor ima najviše 2 specijalizanta i potrebno je nacionalno planiranje i potreba za specijalistima. Naravno, trenutna zdravstvena administracija uporno govori da je ovi godina sve više specijalizacija naravno, ali desila se smjena generacija. Isto tako znamo da se ništa nije učinilo što se tiče ljudski resursa i da određene specijalizacije čak i u velikim centrima što je novina od zadnji godinu, dvije, znači i u Zagrebu i u Rijeci, u Splitu ostaju nepopunjene, dakle, nije se planiralo koje specijalizacije će nam trebati, desio se problem sa anesteziolozima i to znate, nije se planiralo gdje će nam trebati ti određeni specijalisti i mi smo jednostavno dovedeni u situaciju da trenutno nema dovoljno liječnika specijalista. Kroz 10 god 4000 specijalista će otići u mirovinu, ukoliko sada ne budemo na pravi način pristupili planiranju specijalizacija neće nas imati, nas neće imati tko liječiti. Tražim glasanje.
Amandman broj 62. istog Kluba zastupnika.
Amandman se ne prihvaća sa obrazloženjem, svrha koja se želi postići provođenjem nacionalnoga centraliziranog specijalističkim usavršavanja preloženo ovim amandmanom ostvariti će se donošenjem nacionalnog plana specijalističkog usavršavanja zdravstvenih radnika za petogodišnje razdoblje. Navedeni plan temeljiti će se na potrebi razvoja zdravstvene djelatnosti na primarnoj, sekundarnoj, tercijarnoj razini kao i potrebi zdravstvenog sustava za odgovarajućim specijalnostima zdravstvenim radnika, njihovim brojem, rasporedom te dobnom strukturom.
Izvolite kolegice Strenja
Dakle, na članak 182. tražili smo da se mijenja stavak I. i da glasi: specijalizacija se može odobrit zdravstvenom radniku kojem je izdano odobrenje za samostalni rad i da se u stavku II. briše tekst: te koji je u radnom odnosu zdravstvene ustanove ili trgovačkom društvu koje obavlja zdravstvenu djelatnost ili ima privatnu praksu ili radi kod zdravstvenom radnika privatne prakse sa završenim sveučilišnimn diplomskim studija. Dakle, provođenje nacionalnog centraliziranog specijalističkog usavršavanja čije bi financiranje bilo iz posebnog fonda sa sredstvima planiran u svrhu specijalističkog usavršavanja ključno je za zadržavanje kadrovskog potencijala u zdravstvu te za ravnomjerno raspodijeljenost i dostupnost zdravstvene zaštite u Hrvatskoj. Dakle, cjelovit samo cjelovit koncept specijalističkog usavršavanja doktora medicine je neophodna, dakle, centralizirano financiranje, upravljanje i kontrola provedbe, dodjela na transparentan načina i novi sustav mentorstva. Tražim glasanje.
Amandman broj 63. istog kluba zastupnika.
Amandman se ne prihvaća, a obrazloženje je amandmanom se predlaže uključivanje Nacionalnoga povjerenstva u uključivanje za specijalističko usavršavanje u postupak donošenja Pravila o standardima za prijam specijalizanata i način polaganja specijalističkoga ispita s obrazloženjem da se radi o usavršavanju koje je pitanje struke pa da stoga nadležne strukovne organizacije trebaju dati prethodno mišljenje. S obzirom da su komore u zdravstvu strukovne organizacije zdravstvenih radnika, da prema odredbi članka 183. stavka 3. konačnog prijedloga zakona Komore daju prethodno mišljenje, osigurana je zastupljenost strukovnih organizacija u postupku donošenja navedenog Pravilnika.
Očitovanje. Ništa. Idemo na amandman broj 64. isti Klub zastupnika.
Ne prihvaća se. Naime, svrha koja se želi postići provođenjem nacionalnog centraliziranog specijalističkog usavršavanja predloženo ovim amandmanom ostvarit će se donošenjem Nacionalnog plana specijalističkog usavršavanja zdravstvenih radnika za petogodišnje razdoblje.
Očitovanje, izvolite.
[[Ne čuje se]] smatramo da napokon trebamo reći da je zdravstveni sustav jedan od najvećih sustava u Hrvatskoj, potencijalno jedan od ključnih nosioca razvoja ali da ima …ispočetka..... MOST nezavisnih lista traži da svi ovi članci koji govore o tome da specijalizanti moraju vraćati sredstva koja su u njih uložena, da ih treba brisati. Mislim da je krajnje vrijeme da kažemo da liječnika u Hrvatskoj nema, da je 15% bolnički specijalista podnijelo prikupilo svu potrebnu dokumentaciju da ode iz Hrvatske i da je zdravstveni sustav dakle, jedan od najvećih sustava u RH, potencijalno jedan od ključnih nosioca ali on počiva na ljudskim resursima. Možemo izgraditi bolnice, možemo opremiti najsuvremenijim uređajima, možemo kupiti ne znam koliko linearnih akceleratora koje ćemo platiti 23 miliona kuna kao ovaj zadnji na Rebru, ali nema liječnika i mi o njima moramo razmišljat, a to znači da ne možemo ići više penalizacijski nego moramo ići afirmativno prema liječnicima, mladim specijalizantima i ponuditi im rješenje, dakle neke nove mjere koje će ih zadržati a ne ih vezati robovlasničkim ugovorima jer oni ukoliko žele otići, otići će pod svaku cijenu. Tražim …
Amandman broj 65. isti Klub zastupnika.
Amandman se ne prihvaća jer se njime brisanje članka koji se odnosi na obvezu rada zdravstvenog radnika nakon završetka specijalističkog usavršavanja i položenog specijalističkog ispita te plaćanja naknade u slučaju povrede navede obveze. Ocjenjuje se da bi se provedbom predloženih rješenja osigurala pravičnost jer ta rješenja daju sigurnost osnivačima zdravstvenih ustanova u smislu sprečavanja nastanka financijskog i kadrovskog deficita s jedne strane a s druge strane ograničavaju zdravstvene ustanove u pogledu zahtjeva za enormnim odštetama u slučaju prijevremenog raskida ugovora o radu zdravstvenih radnika.
Izvolite.
Dakle mi smo tražili da se brišu ovi članci jer te naknade će na kraju ići opet do nekih 800 000 kuna. dakle morate shvatit da su ti mladi ljudi sve to vrijeme ipak odradili svojih 8 sati, dio njih je radio i prekovremeno. Treba reći da trenutno liječnici odrade 3 milijuna prekovremenih sati svake godine, što znači da nas ipak nedostaje, bez obzira koliko trenutna zdravstvena administracija govorila da nas ima sve više. Ono što je potrebno to je ne kažnjavati liječnike, nego pokušati ići afirmativno, a to je omogućiti strukovno kolektivno pregovaranje, bolju organizaciju rada, omogućavanje dopunskog rada svim liječnicima kod poslodavaca iz iste djelatnosti, dakle i u svojim zdravstvenim ustanovama, poštivanje europskih kriterija vremensko kadrovskih normativa, poticati stambeno kreditiranje mladih liječnika, porezne olakšice za rad i život u manje atraktivnim sredinama, sustavno omogućavanje stručnog usavršavanja, pravednije napredovanje i jednostavniju i učinkovitiju proceduru priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija. Sve to je potrebno, ne kažnjavat liječnike jer na ovaj način nećete ih zadržati u sustavu. Hvala.
Amandman broj 66 zastupnika Ivana Lovrinovića.
Amandman se ne prihvaća jer se ti uvodi hrvatska komora liječnika primarne zdravstvene zaštite uz hrvatsku liječničku komoru kao strukovnu organizaciju koja zastupa interese svih liječnika u RH.
Očitovanje, izvolite.
Gospodine ministre, kad bi to bilo točno da Hrvatska liječnička komora zastupa snažne interese primarne zdravstvene zaštite liječnika, onda ne bi primarna zdravstvena zaštita bila tu gdje jest. Samo se 3,2 milijarde kuna izdvajaju u primarnu zdravstvenu zaštitu, dok se u bolnički sustav izdvaja oko 8 i pol milijardi kuna. Pa vidite da su ti ljudi u primarnoj zdravstvenoj zaštiti prepušteni sami sebi. Domski liječnici jedva spajaju kraj s krajem, oni su ugroženi. Ja ih pozivam da se konačno ohrabre, Ustav im dozvoljava da biraju hoće li raditi tamo ili će sutra krenuti putem ugovornih ordinacija. Ali zašto sprječavati osnivanje komore liječnika primarne zdravstvene zaštite? Pa to je baza, rekao sam, prva crta obrane zdravlja građana RH. Pa oni imaju specifičan način organizacije, specifične interese, tu se može 80% i rješava se 80% problema građana koji dolaze prvi put liječniku. Uređene zemlje izdvajaju oko 30% svih rashoda zdravstvenog sustava upravo u primarnu zdravstvenu zaštitu pa i više 60%, mi oko 13%. Znači to nešto ne valja. U vrijeme bivše Jugoslavije izdvajano je puno više nego sada. Dakle politika je premrežila zdravstvo, politiku moramo istjerati iz dzdravstva, mi moramo riješiti pitanje zdravstvenih regija da budu 4 zdravstvene regije, a ne da budu sad županijske zdravstvene regije gdje svaki župan ima svoju neku politiku, a nemaju novaca i ono što imaju ne daju. Pa ovo je potpuno neuređeni sustav koji se mora kao takav riješiti. Zato smatramo da se treba usvojiti prijedlog da primarna zdravstvena zaštita ima svoju komoru.
Hvala. Amandman broj 67 Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista, izvolite.
Amandman se ne može prihvatiti zbog njegove nepreciznosti, odnosno nejasnoće na koji se zdravstvene radnike koji obavljaju djelatnost temeljem rješenja ministra zdravstva misli.
Očitovanje.
Dakle ja ću završiti današnje izlaganje amandmana Mosta nezavisnih lista za Zakon o zdravstvenoj zaštiti. Smatramo da zakon nije opravdao sve ono što je trebao i nije promislio dobro sve ono što je potrebno našem sustavu. Dakle ključni potezi koji su potrebni našem hrvatskom zdravstvenom sustavu su osigurat financijsku stabilnost, organizirati primarnu zdravstvenu zaštitu da bude kvalitetna, da bude dostupna i da bude gate keeper, upravljati kvalitetom zdravstvenih ishoda, ali i očuvati zdravstveni kadar u RH. Ovdje želim reći posebno i položaj medicinskih sestara koji su u jako nezavidnoj situaciji sa ogromnim brojem prekovremenih sati koji se onda prebacuje na slobodne dane i onda neke druge sestre moraju raditi za njih i onda one nakupljaju prekovremeno sate itd. Dakle kad govorimo o liječnicima i medicinskim sestrama i onim liječnicima, onim zdravstvenim radnicima koji rade u sustavu zdravstva, govorim zato što je to bitno za pacijente jer svi mi smo ovdje prvenstveno zbog pacijenata kojima moramo pružiti bolju, kvalitetnu, jednako dostupnu zdravstvenu zaštitu. Borbom za bolji položaj onih koji pružaju zdravstvenu zaštitu, njihovo zadovoljstvo, bolje plaće i transparentnije napredovanje i priznavanje stručnih kvalifikacije koje poseban problem za medicinske sestre je jedini jamac da će ta zdravstvena zaštita biti kvalitetna u našoj RH. Na taj način ćemo moći biti dostupni pacijentima, na ovaj način na koji ste promišljali ovaj zakon pokazali ste da vam to nije u interesu. Hvala.
Idemo na amandman broj 68 zastupnik Ivan Lovrinović.
Amandman se ne prihvaća. Naime uzimajući u obzir poslove i javne ovlasti komora u zdravstvu trenutno rješenje prema kojem je obvezno učlanjivanje zdravstvenih radnika u komore u zdravstvu ocjenjuje se primjerenim rješenjem.
Očitovanje.
Nisam zadovoljan vašim odgovorom. Ovo je jedno šturo objašnjenje. Zamislite da meni kao ekonomistu kad i dalje želim napredovati, a to se u ovom zakonu i određuje da liječnik mora biti član određene komore, ne može napredovat, zamislite da meni kao ekonomistu prijavim se za napredovanje za redovitog profesora i oni mi kažu slušaj ne možeš ići dalje jer nisi član nekog udruženja ekonomista u Hrvatskoj, tog i tog. Znači ovo je protuzakonito. Čovjek je završio medicinski fakultet, specijalizaciju i sad da se njemu nešto onemogućuje? Pa u ovoj zemlji moraju te stvari biti ponuđene na slobodan izbor hoće li liječnik biti član ove komore, one ili nijedne. Pa valjda živimo u slobodnoj Hrvatskoj, ali ovaj prijedlog zakona pokazuje da baš nije tako. Dakle stranka promijenimo Hrvatsku, slušajući liječnike iz primarne zdravstvene zaštite snažno se zalaže ovakvo nešto ne samo za njih nego za sve liječnike. Ali da iskoristim još priliku da kažem nešto, vidite, poštovani hrvatski građani koji pratite ovaj prijenos nikada zdravstveni sustav nije imao ovoliko prihoda oko 24 milijarde kuna. Nikada nije imao ovoliko liječnika, nikada nije s druge strane bilo veće iseljavanje a prema tome i smanjivanje broja pacijenata, nikada nisu, rijetko kad su ili možda nikada bile ovako dugačke liste. Ma mi vidimo da je sustav zaista u lošem stanju. Ali zašto on još funkcionira? Pa zahvaljujući ovim dobrim ljudima, liječnicima, medicinskim sestrama, zdravstvenom osoblju koji rade na bazi humanizma, imaju u sebi još uvijek duše koja se sačuvala na ovim prostorima. Ali sustav ne može počivati na tome. Te ljude moramo motivirati, oni moraju imati plaće dostojne čovjeka u 21. stoljeću da bi imali zdravstveni sustav, zdravstvenu zaštitu dostojne čovjeka u 21. stoljeću.
Amandman br. 69. istog zastupnika.
Amandman se ne prihvaća zato što se sukladno Zakonu o zakupu i kupoprodaji poslovnoga prostora kriteriji za određivanje visine i zakupnine za poslovni prostor u vlasništvu jedinice područne samouprave ili pravne osobe u njenom vlasništvu, pretežitom vlasništvu uključuje i poslovni prostor u vlasništvu domova zdravlja u kojima se obavlja zdravstvena djelatnost, određuju i odlukom predstavničkoga tijela jedinice područne samouprave.
Očitovanje, izvolite.
Vidite, do sada je to pitanje uređivalo ministarstvo. E sada je postavljeno ključno pitanje zašto je netko nekome palo napamet da određivanje cijene zakupnine za ugovornu ordinaciju odnosno dosadašnji izraz privatne koncesionare da uređuje lokalna uprava i samouprava. Pa nije to slučajno, do sada je ministarstvo štitilo znači liječnike koji su ugovarali privatne koncesionare, štitilo ih je od samovolje lokalnih moćnika, političara, načelnika, gradonačelnika, župana a sada se oni predaju u ruke njima. I ja upozoravam građane, nemojte se čuditi ako se počne smanjivati broj liječnika, ako se počne smanjivati broj ordinacija u domovima zdravlja koje su u najmu, privatnih koncesionara upravo iz tih razloga. Zato je stranka Promijenimo Hrvatsku slušajući prijedloge i razumijevajući težinu liječnika u primarnoj zdravstvenoj zaštiti predložila amandman koji traži da se najamnina prostora u domu zdravlja za liječnike koji imaju ugovorne ordinacije odredi kao jedna kuna. Poštovani građani. Desetljećima ste vi i ja svi mi skupa izdvajali putem doprinosa za izgradnju domova zdravlja. To nije ničije privatno vlasništvo. Prema tome, dajemo i domskim liječnicima i privatnim koncesionarima iste uvjete da gospodare i time ćemo imati ako koncesionar ima jeftiniju najamninu pa i on će biti jeftiniji, prema tome, manje će opterećivati zdravstveni sustav, moći će nešto više zaraditi, biti će više motiviran, to su tako normalna, razumna, logična rješenja ali ovdje se vidi da se želi ponovo da sve ovisi o političkoj volji lokalnih moćnika.
Amandman br. 70. istog zastupnika.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje je kao u amandmanu 69.
Očitovanje.
Dakle, kako god okrenemo mi vidimo da politika i dalje želi čvrsto ostati u sferi zdravstva. Nema tu sreće. Zato ovaj zakon, on nije nikakav reformski zakon, on unosi neke male, sitne promjene, ja sam na drugom čitanju kada je bila rasprava pohvalio neke njegove prednosti kao što je mobilna primarna zdravstvena, mobilne ordinacije itd. u krajevima koji su slabo naseljeni, gdje ljudi nemaju, nisu povezani sa drugim naseljima i to sam pohvalio. Međutim, ovo drugo ili nije taknuto ili je kao ovo pitanje iznajmljivanja prostora u domovima zdravlja privatnim koncesionarima loše riješeno odnosno pogoršati će tu situaciju. Neka ostane zapisano i ovo što će se danas snimiti i čuti, ljudi moji sigurno će doći do erozije ordinacija u primarnoj zdravstvenoj zaštiti u krajevima u kojima se ljudi iseljavaju i liječnici imaju manje pacijenata. Oni ne mogu podnijeti te troškove. I sad zamislite da u tom mjestu lokalni gradonačelnik ili načelnik zato što nije to onaj liječnik član njegove stranke ili ga ne podržava ili neće da sluša, on njemu odredi zakupninu koja je visoka. On to ne može izdržati i on će morati jadan otići u inozemstvo, on mora isto živjeti. A što će onda raditi pacijenti na tom prostoru? Neka im samo dragi Bog pomogne onda.
Amandman br. 71. ponovno zastupnik Ivan Lovrinović.
Amandman se ne prihvaća zbog potrebe provođenja prethodnih postupaka prije podnošenja zahtjeva za obavljanje zdravstvene djelatnosti u ordinaciji za što se ocjenjuje da je krajnji rok od 2 godine primjeren.
Očitovanje izvolite.
Evo kao što vidite, poštovani građani, ovo više i ne znam koji je amandman po redu odbija se. No pala mi je jedna biblijska asocijacija na ovo, možda našeg ministra zdravstva opali munja kao Pavla progonitelja pa postane Sv. Pavao. Možda za vrijeme ove rasprave i možda narednih dana. Pa gospodine ministre, kada je u pitanju zdravstvo, liječenje naših ljudi, pa mi smo na istoj strani. Ali ajmo početi slušati argumente. Vi ste u HDZ-u, ja ništa ne zamjeram niti koaliciji, ja sam iz Promijenimo Hrvatsku. Pa zdravstvo nije partijski, stranački problem i zato ne mogu shvatiti da ove dobre, korisne prijedloge ovako odbijate sa takvom lakoćom. Molim vas, razmislite o ovome još jednom, ima do sutra vremena, nije kasno da se ovi dobri prijedlozi usvoje.
Idemo na amandman br. 72. ponovno zastupnik Ivan Lovrinović.
Amandman se ne prihvaća, zbog potrebe provođenja prethodnih postupaka za što se ocjenjuje da je rok od 2 g. primjeren.
Izvolite.
Vidite, znači nije dobro da dio se odbija, ali želim ovom prigodom reći ponovno i upozoriti naše građane oni to znaju, osjećaju, nema, ne osjeća se čovjek nikada jadnije i slabije, nego kada je bolestan i dođe u čekaonicu jadan se snuždi na stolici i čeka što će mu reći o čemu se radi. To je zaista, svi mi to smo barem jednom ili više puta prošli u životu. Pa zato je primarna zdravstvena zaštita, baza te zdravstvene piramide. A što je naša zdravstvene piramida poštovani građani? Ona umjesto da je postavljena ovako, a da je njena baza primarna zdravstvena zaštita gdje radi najveći br. liječnika, ona naopako se okrenula, pa u primarnoj zdravstvenoj zaštiti radi najmanji br. liječnika, a u bolnicama najveći br. liječnika. Znači protekla 2-3 desetljeća u Hrvatskoj se sekundarna zdravstvena zaštita a to su bolnice, pretvorila u primarnu zdravstvenu zaštitu. Zato kada dolazite u bolnice imate osjećaj da je pola grada ili mjesto u kojem živite da je bolesno, ne možete naći parking, a za to vrijeme primarna zdravstvena zaštita je zapostavljena. Pa ljudi moji, to su toliko vidljive, jasne logične stvari, ali što fali ovdje? Fali političke volje da netko udari šakom u stol i kaže nećemo više ovakvu zdravstvenu zaštitu. I što još da kažem? Ma imamo rješenja pa vidite da imamo rješenja, ali tko neće rješenja? Pa neće političari koji su sada na vlasti. A znate zašto? Jer kada mi uredimo zdravstveni sustav onda ga nitko neće zvati telefonom, neće ga povlačiti za rukav, čuj, daj mi pomozi, imaš li tamo, a on je onda važan. Kada prestane biti važan na taj način, on onda ne postoji. E želimo da takvi političari više ne postoje u Hrvatskoj.
Idemo na zadnje 73. amandman, isto tako zastupnik Ivan Lovrinović.
Amandman se ne prihvaća, a obrazloženje je isto kao i u amandmanu 69.
Evo, ovo je 17. amandman koji ste odbili, žao mi je da je to tako, želim javnosti poručiti poštovani građani, vidite da smo uložili veliki napor, predložili smo 17. amandmana, na njima su radili vrhunski stručnjaci liječnici, znači iz primarne, sekundarne zdravstvene zaštite, sveučilišni profesori, dakle, vrhunski stručnjaci i intelektualci. Što pokazuje sve ovo? Ovo pokazuje da se argumenti i znanje i struka ne uvažavaju u svemu ovome. No, mi se nećemo predati, stranka Promijenimo Hrvatsku, inzistira i boriti će se za zdravstveni sustav, jer on nam je jedan od ključnih prioriteta i jedno od pitanje opstanka hrvatskog naroda na ovom području. To je pitanje nacionalne sigurnosti, a prije svega dobrog života ljudi i svakog čovjeka kojeg živi na području Hrvatske. Zato vas pozivam da na idućim izborima kaznite sve one koji se prema zdravstvenom sustavu tako ponašaju, koji su vam smanjili prava, koji ugrožavaju vaše zdravlje, koji su dopustili ovako veliki odljev zdravstvenog osoblja u inozemstvu, koji sve više prepuštaju sami sebi. Čuli ste i vidjeli i one prethodne, s druge strane, koji se do sada izjašnjavali kao oporba kada je u pitanju zdravstvo. Pa vidite njih danas skoro nema ih u Saboru. Ali, sreća da oporbe ima, a stranka Promijenimo Hrvatsku, kao što vidite po 17. amandmana, sve više pokazuje da je lider u programskom smislu, programski lider oporbe. Hvala.
Ovime smo došli do kraja o amandmanima koje predlagatelj nije prihvatio, glasovati ćemo kada se steknu uvjeti, a to će nadam se biti sutra. Zahvaljujem se ministru. Sada idemo na Konačni prijedlog zakona o zdravstvenoj zaštiti, drugo čitanje P.Z.E. broj 379, predlagatelj je Vlada RH, a rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, zastupnik Ivan Lovrinović, zastupnik Mirando Mrsić, Klub zastupnika HSS-a, zastupnik Željko Jovanović, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Klub zastupnika SDP-a, Klub zastupnika HDZ-a. Pregled amandmana dostavljen vam je elektroničkim putem a o amandmanima smo se očitovali na jučerašnjoj sjednici. Sada prelazimo na glasovanje o amandmanima koje predlagatelj ne prihvaća. Ima ih 67 i sukladno zahtjevu Kluba zastupnika HDZ-a s kojim se složio i Klub zastupnika SDP-a u neformalnim konzultacijama predlažem da ručno glasujemo. Jeste li suglasni? Ima 67, dugo će jako trajat, ako ćemo ići elektronskim putem. Dobro, budući da se nitko nije usprotivio smatram da smo prihvatili taj prijedlog pa idemo onda. Prvi amandman Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Tko je za taj amandman? Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 2. Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Vlada ne prihvaća. Tko je za? Utvrđujem da nije dobio dovoljan broj glasova.
…/Upadica Strenja Linić: Mislim, ne zna se kako tko glasa:/…
…/Upadica Bulj: Može./…
Može. Recite kolega.
Hvala lijepa. Možete li nam kazati koliko je saborskih zastupnika glasovalo sad za ovaj amandman?
Može. Dobro, ne mogu vam reći koliko [[Upadica Bulj: Ma šta ne može, pa nije ovo cirkus ste napravili, ovo su amandmani ozbiljno spremljeni, tražim da]] /govornici govore u isto vrijeme/… Dobro, dobro, krenut ćemo ispočetka [[Upadica BUlj: ..vi i SDP odlučili da nećemo glasat]] / govornici govore u isto vrijeme/… Krenut ćemo ispočetka, od prvog amandmana. Molim gospodu koja broje glasove da dođu na galeriju [[Upadica Bulj: možemo mi i glasat, pa bolje glasat ručno]] /Upadica: previše bitan Zakon da se da dođu na galeriju, … [[govornici govore istodobno, ne razumije se]] Kolega Lovrinović, izvolite. … [[govornici govore istodobno, ne razumije se]] Molim vas da dopustimo kolegi Lovrinoviću da se obrati. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Možda nisam uspio čuti je li razlog ovakvom obliku glasovanja pad sustava ili što? Ako nije, onda molim vas nemojte, želimo točno znati tko je, koliko glasova je Za, Protiv, Suzdržano, da izbjegnemo svaku manipulaciju. Zašto mijenjate ovaj sustav, recite, koji je razlog? Pa vi vodite ručno glasovanje, vi govorite da je brže, pa što će vam uopće ovaj sustav ako je ovo brže? Isključite ovaj elektronički sustav, vratite molim vas na ovaj sustav.
Samo imam problem, jer na galeriji još nisu naši ljudi koji broje glasove, pa ćemo glasovati elektronski, pa nek' dulje traje. Ajmo ispočetka. Amandman broj 1., Kluba zastupnika MOST-a, Nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 2., istog Kluba zastupnika, Vlada ne prihvaća. Molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 3., zastupnika Ivana Lovrinovića, nije dobio potporu Vlade. Glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 4., Kluba zastupnika MOST-a, Nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 5., Kluba zastupnika MOST-a, Nezavisnih lista, nije dobio potporu Vlade. Nije dobio potreban broj glasova. 6-ti, Klub zastupnika MOST-a, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 7-mi amandman, zastupnik Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 8., Kluba zastupnika HSS-a, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 9., kolega Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 10., zastupnika Ivana Lovrinovića, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 11., zastupnika Ivana Lovinovića, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 12., MOST, Nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 13., zastupnik Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 14., MOST, Nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 15., Ivan Lovrinović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 16., istog zastupnika, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 17., Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj. Amandman broj 18., prihvaćen. Amandman 19., Ivan Lovrinović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 20., Ivan Lovrinović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 21., Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 22., MOST, nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 23., MOST, Nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 24., Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 25., je prihvaćen. Amandman 26., Kluba zastupnika SDP-a, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 27., MOST, Nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 28., Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 29., istog zastupnika, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 30-i. Klub zastupnika MOSTA nezavisnih lista vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 31.Kluba zastupnika MOSTA nezavisnih lista djelomično je prihvaćen, ali to podnositelj ne prihvaća i traži glasovanje, tako da glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman 32., isti Klub zastupnika Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj. Amandman 33., zastupnik Ivan Lovrinović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 34., Klub zastupnika HSS-a Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 35., amandman je povučen. 36-i. Mirando Mrsić, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 37., Ivan Lovrinović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 38.,MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 39., MOST nezavisnih lista, onaj nije dobio 38-i., 39., MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 40., istog Kluba zastupnika, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 41., je prihvaćen. Amandman 42., zastupnika Željka Jovanovića, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 43., MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 44., Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 45., Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 46., MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 47-i amandman Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 48-i amandman MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 49-i amandman Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio dovoljan broj glasova. 50-i amandman Ivan Lovrinović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio dovoljan broj glasova. Amandmani 51., i 52., su prihvaćeni. Amandman 53., MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 54., Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio dovoljan broj glasova. Amandman 55., MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 56., MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 57., Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 58., MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 59., Željko Jovanović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 60., MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 61., MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio dovoljan broj glasova. 62., MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 63., MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 64., MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 65., MOST-a nezavisnih lista Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 66., Ivan Lovrinović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 67., MOST nezavisnih lista, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 68., Ivan Lovrinović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 69., Ivan Lovrinović, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 70., isti zastupnik, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 71., istog zastupnika, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. 72., istog zastupnika, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. I zadnji 73., istog zastupnika, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o zdravstvenoj zaštiti, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 76 glasova za, 21 glas suzdržan i 18 glasova protiv donesen Zakon o zdravstvenoj zaštiti.
Poštovane kolegice i kolege, pred nama su sad 2 konačna prijedloga Zakona iz resora zdravstva budući da su sličnog karaktera odnosno sličnih područja, a radi se o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima, drugo čitanje, i Konačni prijedlog Zakona o provedbi uredbe EU-a o medicinskim proizvodima i Uredbe EU-a in vitro dijagnostičkim medicinskim proizvodima. Predlažem, uz prethodnu suglasnost Klubova, da ove 2 rasprave objedinimo i da raspravljamo o objedinjenoj raspravi. Ima li netko od nazočnih zastupnika nešto protiv? Nema. Hvala lijepo. Dakle, objedinjujemo ove 2 točke dnevnog reda. - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima, drugo čitanje, P.Z.E. broj 380 - Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe (EU) 2017/745 o medicinskim proizvodima i Uredbe (EU) 2017/746 o in vitro dijagnostičkim medicinskim proizvodima, drugo čitanje, P.Z.E., br. 381 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda, primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave temeljem članka 197., Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo i nadležni Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Molim ministra zdravstva, gospodina Milana Kujundžića da nam da dodatno obrazloženje o ova 2 konačna prijedloga Zakona. Izvolite ministre.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedavajući. Zastupnice i zastupnici, ako mi dopustite, ja ću onda zajedno zapravo, dati prijedlog, uz napomenu da su ovi Zakoni jutros bili na saborskom Odboru za zdravstvo i uistinu unutar nekoliko minuta svi smo se suglasili da nemamo što posebice mijenjati, odnosno da se radi o nečemu što je bilo logično učiniti. Dakle, Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima, planira se osigurati racionalizacija i financijska stabilizacija zdravstvenog sustava kroz reguliranje cijena lijekova koje se izdaje na recept. Konačnim prijedlogom Zakona uspostavio bi se novi sustav određivanja cijena lijekova na recept, slično kao što je u većini članica Europske unije, na način da Agencija za lijekove ili kratica HALMED, i medicinske proizvode, utvrđuje najvišu dopuštenu cijenu lijeka na recept na hrvatskom tržištu, te izračunate cijene redovito objavljuje na svojim mrežnim stranicama. Istodobno bi se, Zavodu, odnosno HZZO-u omogućilo povoljnije ugovaranje cijena lijekova s nositeljima odobrenja za skupe inovativne lijekove, a time i uvrštavanje novih lijekova na listu lijekova Zavoda, a zdravstvenim ustanovama u RH omogućila bi se u slučaju potrebe, nabava i kupovina lijeka, koji nije stavljen na listu lijekova HZZO-a po definiranoj cijeni koja ne smije biti veća od najviše dopuštene cijene lijeka izračunate od strane Agencije. Ovdje je zapravo došao jedan normo tehnički amandman od Odbora za zakonodavstvo gdje u članku 6., dodano u članku 188., stavka 6., ispred riječi suglasnost, dodaje se riječ prethodna suglasnost, što držim da je ispravno sugerirano i da bi to trebalo, ovaj amandman trebalo prihvatiti. To je o Zakonu o lijekovima, a Zakon o provedbi Uredbe EU 2017/745 o medicinskim proizvodima i Uredbe EU 2017/746 o in vitro dijagnostičkim medicinskim proizvodima, zapravo se radi o usklađivanju sa Uredbama Europske unije o in vitro dijagnostičkim medicinskim proizvodima, gdje se utvrđuje nadležna tijela i njihove zadaće, provođenje nadzora te propisivanje odgovarajućih prekršajnih odredbi kojima se sankcionira nepoštivanje odredbi Uredbe spomenutoga broja o medicinskim proizvodima. Naime, jedan od ključnih aspekata ostvarivanja ciljeva ove Uredbe, je stvaranje europske baze podataka za medicinske proizvode EUDOMED kojim će se povećati dostupnost informacija za javnost i zdravstvene djelatnike, te povećati koordinacija između država članica Europske unije i Europske komisije. EU i Europske komisije. Konačnim prijedlogom zakona uspostaviti će se stroža kontrola medicinskih proizvoda i in vitro dijagnostičkih medicinskih proizvoda a samim time povećati će se razina zaštite javnoga zdravlja i sigurnost za hrvatske građane koji koriste medicinske proizvode i in vitro dijagnostičke medicinske proizvode. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom ministru na ovim dodatnim obrazloženjima prijedloga zakona. Imamo jednu repliku. Poštovani kolega Ivan Ćelić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre, nakon stupanja na snagu novog Zakona o javnoj nabavi koji bi bio na neki način lex generalis u odnosu na Zakon o lijekovima koji bi bio lex specialis i uvođenje ekonomske i najpovoljnije ponude. Bilo je dosta rasprava od strane farmaceuta, od strane udruge poslodavaca u zdravstvu. Pa me zanima da li sa ovim izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima to na bilo kakav način kolidira dakle Zakon o javnoj nabavi sa zakonom o lijekovima.
Zahvaljujem. Odgovor poštovani ministar.
Ni u kojem slučaju tu nema problema sa Zakonom o javnoj nabavi a što su farmaceutske kuće, veledrogerije reagirali, to je normalno, oni su ljudi koji se bore za više cijene i bore se za profit tako da je to sve za uvažiti. Mi zapravo s ovim otvaramo prostor kupovati po nižim cijenama nego sada kupujemo lijekove.
Zahvaljujem poštovanom ministru na odgovoru na repliku. Želi li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovana kolegice Ines Strenja. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, još jednom pozdravljam ministra i suradnike. Dakle, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima jedan je u nizu zakona kojima se pod krinkom usklađenja sa odredbama direktive EU uvodi u hrvatsko zakonodavstvo skup nedorečenih zakonskih odredbi za čiju provedbu će biti potrebno promijeniti i nekoliko podzakonskih akti. Ali takvi akti su tada u ingerenciji aktualnih ministara, ne prolaze nikakvu parlamentarnu verifikaciju a mogu svojim odredbama značajno utjecati na duh a ponekad čak i na slovo zakona. Dakle, što donose predložene izmjene i dopune ovog zakona? Postoje li ikakvi suštinski razlozi za njegovo donošenje i koja su to kvalitetna rješenja kojima su se navodno osigurala financijska stabilizacija zdravstvenog sustava te uređivanje tržišta lijekova? Za ovu promjenu Zakona o lijekovima ne nalazimo uporište u preporukama Europske komisije u kojima stoji kako vlasti u svakoj državi članice EU imaju ingerenciju reguliranja cijena lijekova koja idu na teret države članice dok bi se u pogledu svih ostalih lijekova trebala omogućiti puna sloboda tržišnog natjecanja. Preporuka ni na koji način ne pravi razliku u statusu registracije lijekova. Predložena izmjena članka 188 ukazuje na zadiranje u slobodu tržišnog natjecanja bez opravdanog državnog ili javnog interesa. Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja je svojim mišljenjem od 14.5.2015. potvrdila kako su HZZO, pa tako i Ministarstvo zdravstva koje vrši nadzor nad radom HZZO-a dužni voditi računa o primjeni propisa o zaštiti tržišnog natjecanja a izmjenama u članku 188 širi se obuhvat reguliranja cijena lijekova i na onaj segment lijekova koji su danas u slobodnom tržišnom natjecanju. Ukazujemo kako u obrazloženju Nacrta zakona o izmjenama dopuna Zakona o lijekovima ni na koji način nije bila obrazloženja predmetna izmjena što je neprimjereno obzirom na značajne učinke u području slobode poduzetništva i tržišnog natjecanja u odnosu na lijekove koji se ne financiraju iz državnog proračuna, odnosno obveznog zdravstvenog osiguranja. Predlagatelj navodi kako se ovim odredbama HZZO-u omogućava povoljnije ugovaranje cijena lijekova s nositeljima odobrenja za stavljanje lijeka u promet, za skupe inovativne lijekove te posljedično uvrštavanje novih lijekova na listu HZZO-a i veća dostupnost lijekova pacijentima. Odredbama dosadašnjeg zakona kao i pravilnika koji su temeljem njega doneseni, HZZO je imao mogućnost ugovaranja povoljnijih cijena za lijekove koji se uvrštavaju na liste lijekova samim time što su postojale osnovna, znači besplatna i dopunska lista lijekova, samim time što su postojale osnovna, znači besplatna i dopunska lista lijekova, one gdje su pacijenti nadoknađivali razliku u cijenu između one koju je pokrivao HZZO i one po koju je nositelj odobrenja uvrstio na listu lijekova. Dodatno, kod uvrštavanja skupih inovativnih lijekova HZZO ima, još uvijek ima mogućnost sklapanja posebnih ugovora sa nositeljima odobrenja s kojima je mogao postići povoljniju cijenu lijeka. Slijedom navedenog ovaj prijedlog zakona u ovom području ne nudi ništa što već nije bilo omogućeno postojećim propisima. Osnovni problem politike lijekova u Hrvatskoj uopće nisu vezani uz postojeće odredbe Zakona o lijekovima pa tako neće biti ni riješeni ovim izmjenama i dopunama zakona. Najznačajniji problem je provedba sadašnjeg sustava određivanja cijena i povrata. Nadalje u sustav izračuna cijena lijekova potpuno nepotrebno se uvodi Agencija za lijekove i medicinske proizvode. Navod, kako će se time uspostaviti novi sustav određivanja cijene lijekova je apsurdan jer se ne radi o novom sustavu već o promjeni tehničke prirode. Time se neće osigurati nikakva financijska stabilizacija zdravstvenog sustava ili uređivanje tržišta lijekova, sve potrebne mjere i sada su propisane ali je sporna njihova provedba kako je već naznačeno ranije. Prijedlog stavlja naglasak samo na dvije mjere politike lijekova, određivanje maksimalne cijene i sklapanje ugovora. Sve ostale mjere, osobito one ključne mjere nisu time uopće naglašene pa se stiče dojam kako će se cijeli sustav određivanja cijena i povrata lijekova svesti samo na ove dvije po značaju marginalne posebno navedene u prijedlogu izmjena zakona a to će umjesto stabilizacije stvoriti proceduralni i cjenovni kaos u sustavu te posljedično značajne financijske štete. U području lijekova bilo bi puno primjerenije da se HZZO i Ministarstvo zdravstva usredotoče na racionalno upravljanje listom lijekova na način da samo primjenjuju ono što je već propisano poput držanja rokova za godišnji izračun cijena lijekova, redovno, kvartalno uvrštavanje novih generičkih lijekova i slične mjere koje će voditi i smanjenju troškova HZZO-a za lijekove, a pri tome smanjiti administrativne napore kako državne administracije tako i nositelja odobrenja za promet lijekovima. Mišljenja smo da glavni problemi vezani uz određivanje cijene i promet lijekova nisu predmetom predloženih promjena zakona te da postoji velika opasnost da će se izmijenjeni predmetni propis upravo negativno odraziti na dobro strukturiran dio sustava vezan uz određivanje cijena i povrata za lijekove u Republici Hrvatskoj. Izražavamo i veliku zabrinutost da će promjena modela kako je predložena imati izrazito negativne implikacije na domaću industriju lijekova, a bez jasnog doprinosa efikasnosti zdravstvenog susta u Hrvatskoj. Na koncu upravo bi mogući poremećaj redovite opskrbe jeftinim ali volubno značajnim lijekovima predstavljao veliki javno zdravstveni problem. Most nezavisnih lista ne može podržati donošenje ovoga Zakona jer je ovaj prijedlog na žalost klasičan primjer kako svoje prednosti, a to je kvalitetan medicinski kadar, razvijeno okruženje za klinička ispitivanja, postojanje lokalnog … koje je upravo u području reguliranja cijena i povrata za lijekove u ljekarnama pokazao način uspješne racionalizacije troškova uspijemo pretvoriti u mane i umjesto razvijanja pozitivne klime koja bi pridonijela što bržem dolasku novih inovativnih terapija na naše tržište kao da se trudimo zatvoriti vrata svemu naprednom i kreirati rješenja koja dovode do toga da veliki tržišni igrači zaobilaze našu zemlju što za posljedicu ima opadajuća kvaliteta zdravstvenih usluga i izravan i neizravan gubitak radnih mjesta u području zdravstva. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ines Strenja na ovoj raspravi. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Vlatko Kopić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Evo pred nama se danas nalazi drugi zakon iz nadležnosti Ministarstva zdravstva Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima. Naime, predloženim izmjenama u zakonu planira se osigurati financijska stabilnost zdravstvenog sustava te uređivanje tržišta lijekova. A jednako tako predloženim izmjenama zakona uspostavio bi se i novi sustav određivanja cijene lijekova koji se izdaju na recept i tko je nositelj odobrenja za stavljanje lijeka u promet namjerava staviti u promet u Republici Hrvatskoj. Nadalje, predloženim izmjenama zakona uspostavio bi se novi sustav određivanja cijena lijekova na recept na način da Agencija za lijekove i medicinske proizvode utvrđuje najvišu dozvoljenu cijenu lijeka na recept na hrvatskom tržištu te izračunate cijene redovito objavljuje na svojim mrežnim stranicama. Istodobno bi se zavodu omogućilo povoljnije ugovaranje cijena lijekova sa nositeljima odobrenja za skupe inovativne lijekove, a time i uvrštavanje novih lijekova na listu lijekova zavoda, a zdravstvenim ustanovama u Republici Hrvatskoj omogućila bi se u slučaju potrebe nabava i kupovina lijeka koji nije stavljen na listu lijekova zavoda po definiranoj cijeni koja ne smije biti veća od najviše dozvoljene cijene lijeka izračunata od strane Agencije. Naravno da pohvaljujemo ovaj način rada i ovakav način promišljanja jer u konačnici kao i što je rečeno omogućuje se za pojedine zdravstvene ustanove nabava lijekova po jeftinijoj cijeni što je dakako velika i bitna stvar, jer i u današnjoj raspravi je bilo dosta prigovora i dosta napomena kako zdravstvene ustanove definitivno u svom cjelokupnom troškovniku imaju velika izdvajanja za lijekove. I na kraju, ušteda je bitna jer je važno naglasiti da za provedbu ovoga zakona nije potrebno osigurati nikakva dodatna financijska sredstva u Državnom proračunu u Republici Hrvatskoj. Pa prema svemu navedenom Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati će donošenje Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Raspravu u ime Kluba HDZ-a nastavit će poštovana kolegica Željka Josić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredba EU 2017/745 o medicinskim proizvodima i Uredbe 2017/746 o invitro dijagnostičkim medicinskim proizvodima. Ovim uredbama se utvrđuje pouzdanost da isto tako se učvrsti utemeljenost onih podataka koji se dobivaju kliničkim ispitivanjima, ali i zaštita samih ispitanika. Kako je i sam ministar rekao što nam je ovdje bitno, bitno nam je da se stvori baza podataka za medicinske proizvode čiji je cilj povećanje transparentnosti i dostupnosti informacija za javnost, ali isto tako i za zdravstvene djelatnike, te povećanje koordinacije među članicama te olakšan protok informacija. U prethodnoj raspravi u prvom čitanju smo vrlo jasno definirali kolega Jovanović i ja što su lijekovi, što su medicinski proizvodi i što su invitro dijagnostički proizvodi, pa ja sada to ne bi više ponavljala. Ono što bih svakako još istaknula što je nama izuzetno bitno sa ovim Konačnim prijedlogom zakona, a to je da svi ovi proizvodi bilo da se radi o medicinskim proizvodima ili invitro dijagnostičkim medicinskim proizvodima moraju proći postupak ocjenjivanja sukladnosti. I taj postupak neće prolaziti samo proizvodi ni medicinski, ni invitro u određenim situacijama. Znači to se može dogoditi ako se radi o onim proizvodima koji su od velikog interesa za javno zdravlje, za sigurnost odnosno za zdravlje pacijenata. Vrlo jasno se primjenom ovih uredbi kroz zakon definira kako se provodi kliničko istraživanje, tko snosi troškove kliničkog ispitivanja, način na koji se ispitanicima objašnjava kako se provode klinička ispitivanja. I ono što je vrlo bitno o čemu smo govorili u nekoliko navrata u ovoj sabornici kada se govorilo o cjepivima, o samim štetnim događajima cjepiva koji se prijavljuju Agenciji za lijekove. Dakle, ovim zakonom pružamo odnosno donosimo strožu kontrolu medicinskim proizvoda in vitro medicinskim dijagnostičkih proizvoda što je nama iznimno bitno za javno zdravlje, i zato ćemo mi kao Klub HDZ-a podržati ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Željki Josić. Prelazimo na slijedeću raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Siniša Varga, izvolite.
Poštovani gospodine podpredsjedniče Hrvatskog sabora, ministre i suradnici Klub SDP-a će podržati donošenje ovog zakona smatramo da su odredbe izmjene odnosno donošenje novog Zakona o lijekovima dobri za hrvatski zdravstveni sustav. Ja bi se osvrnuo na jedan segment koji smatram da je naročito dobar je vezano za razdvajanje pitanje međunarodno referenciranje cijene lijekova u odnosu na domaće referenciranje koje je zapravo postupak HZZO praksa međunarodnog referenciranja da se nalazi u dislociranoj drugoj agenciji ili ustanovi u ovom slučaju prijedlog ovog zakona je to Hrvatska agencija za lijekove i medicinske proizvode smatram pozitivnim pomakom iz prostog razloga za administrativno opterećenje HZZO-a je ovo bilo preveliki zalogaj da se može svrsishodno i dobro napraviti svake godine kao što je to potrebno i na ovaj način će se međunarodno referenciranje vrlo dobro moći napraviti i u HALMED-u a domaće referenciranje u HZZO-u. Ono što je otvoreno pitanje što nije iz regulirano i definirano ovim zakonom je pitanje metodologija međunarodnog referenciranja to pretpostavljam da će biti iz regulirano pravilnikom. Naime, praksa u Europi ili svijetu a naročito u Europi je jako različita od zemlje do zemlje, izrazito je bitno osjetljiva metodologija i izbora referentne zemlje u odnosu na koje se referiraju cijene lijekova, ali isto tako su osjetljive pitanje način na koji se utvrđuje da li se uzima prosjek zemalja koje su referentne zemlje ili se uzima najniža cijena i treće konačno je bitno kako se formiraju tzv. velike grupe lijekova da li se referencira na kojoj razini ATK skupine lijekova, to ja pretpostavljam će biti na razini pravilnika prema tome u velikoj visokoj ingerenciji Ministarstvo zdravstva i to je nešto što će biti pod budnim okom i javnosti i stručne. Način na koji će to biti zato jer prema izvještaju HALMEDA za potrošnju lijekova u 2017. godini vidimo veliku eksploziju korištenja lijekova izrazito skupi lijekovi imaju rekordne volumene u odnosu na prethodne godine i to je pitanje i njihove cijene i načina njihovog utvrđivanja je izrazito, izrazito bitno, a u konačnici HZZO administracija će imati više vremena se baviti sa načinom utvrđivanja cijene lijekova koji se nalazi na listi odnosno način na koji su plaćeni od strane HZZO i na taj način doći do bolje i kvalitetnije cijene lijekova jer ipak je Hrvatska sa svojoj kupovnoj moći daleko premašuje cijene koje bi trebala plaćati u odnosu na druge zemlje koje čisto zbog svoje veličine i volumena imaju značajna jeftinije i povoljnije uvjete za nabavu lijekova nego što ima RH. Evo, dakle, SDP klub će podržati donošenje ovog zakona i isto tako ovaj drugi Zakon za klinička ispitivanja da se uskladi sa zakonima Europske unije, također ćemo podržati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Vargi na ovoj raspravi. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovana kolegice Ines Strenja, izvolite.
Hvala ja ću nastaviti jer sam htjela ovaj još neke stvari napomenuti u vezi ovog zakona. Dakle, predlagatelj ne nudi nikakvo suvislo objašnjenje za uvođenje administrativnog dvokoraka u postupka izračuna cijena lijekova izuzmemo li mršavu argumentaciju u činjenici kako cijene novo registriranih lijekova nisu definirana prilikom dolaska na hrvatsko tržište. Dakle, određeni broj lijekova se nalazi na hrvatskom tržištu u skladu sa centraliziranim postupkom pri čemu stručnu znanstvenu ocjenu dokumentacije o lijeku provodi Europska agencija za lijekove a odobrenje za stavljanje lijeka u promet daje Europska komisija, te ono vrijedi za sve članice zemlje članice Europske unije. Ovaj postupak je obvezatan za lijekove s novim djelatnim tvarima namijenjenim liječenju HIV-a, raka, dijabetisa, neuro degenerativnih bolesti, auto imunih bolesti i drugih imunoloških disfunkcija i virusnih bolesti. Dakle, lijekove dobivene biotehnološkim postupcima npr. genetički inžinjerstvom, lijekove za naprednu terapiju kao što su genska terapija, terapija somatskim stanicama ili tkivno inžinjerstvo te lijekove za liječenje rijetkih i teških bolesti tzv. …/nerazumljivo/… medical prodaks. Jednako tako centralizirani postupak je moguć ali nije obvezan za lijekove koji predstavljaju značajnu terapijsku, znanstvenu ili tehničku inovaciju ili je izdavanje odobrenja u interesu bolesnika u Europskoj uniji te za generičke lijekove centralizirano odobrenih lijekova. U ovom slučaju odlukom Europske komisije lijek postaje dostupan na hrvatskom tržištu i činjenica je da nema određenu cijenu i ona nije ničim regulirana, pacijenti plaćaju punu cijenu lijeka jer nema nikakvih troškova za HZZO sve dok lijek se ne nađe na njegovoj listi lijekova. Uvođenjem agencije u sustav izračuna dodatno se birokratizira sustav i ograničava se sloboda trgovanja lijekovima u situaciji kada to nema nikakvog utjecaja na troškove javnozdravstvenog sustava. Ovakvim postupkom se samo povećava rizik da pojedini nosioci odobrenja postanu neskloni opskrbi hrvatskog tržišta po za njih ne prihvatljivim cijenama. S druge strane moguće je i da se objavom cijene lijeka za hrvatsko tržište smanji dostupnost lijeka za pacijente koji su ga do tada mogli nabavit po možebitno povoljnim cijenama iz neke druge zemlje članice EU, a ponovno bez ikakvog pozitivnog ili negativnog utjecaja na hrvatski javnozdravstveni sustav. Drugo, u svim zemljama članica Europske unije primjenjuje se usporedni referentni sustav određivanja cijena koji je međusobno isprepleten. Tako se cijene lijekova u Hrvatskoj izračunavaju na temelju objavljenih cijena lijekova u Italiji, Sloveniji i Češkoj, a u nekim zemljama Hrvatska je izravno ili neizravno također referentna zemlja za određivanje cijene lijeka uzimajući u obzir da neke zemlje imaju odredbe po kojima je referenca 3 ili 5 zemalja članica EU s najnižim cijenama. Dakle, s obzirom na navedeno objavljivanjem cijena lijekova po izračunu Agencije za lijekove, a prije uvrštavanja lijeka na listu HZZO-a stvara se situacija u kojoj je hrvatska cijena nekog lijeka dostupna i otvorena za referenciranje i u drugim zemljama, a bez koristi za nositelja odobrenja u Hrvatskoj jer praksa pokazuje da dok lijek nije uvršten na listu HZZO-a ima zanemariv promet u zemlji što zbog nesklonosti liječnika da propisuju takve lijekove, što zbog financijske nemogućnosti pacijenta za nabavku takvog lijeka. I treće, u situaciji kada postoji javno objavljena cijena lijeka a nema garancije da će javni osiguravatelj tj. HZZO uvrstiti lijek na listu po jednakoj cijeni, otvara se rizik za nositelja odobrenja da njegov lijek bude dostupan za cijelo područje Europske unije po cijeni koja vrijedi u Hrvatskoj i može biti značajno niža od cijene koju nudi u drugim zemljama članicama. Dakle ni jedna ozbiljna kompanija neće se upustiti u takvo nešto osobito imajući na umu iskustvo rada s hrvatskom administracijom gdje propisanih 90 dana za donošenje odluke možda nerijetko postati 190 ili 290 dana u kojima je nositelj odobrenja izložen gubitku a nema garanciju da će mu HZZO na kraju odobriti uvrštenje lijeka na listu. Dakle, ovih nekoliko primjera ponovno pokazuje žalosnu činjenicu kako vladajuća administracija nema doticaj sa stvarnim svijetom i ne razumije čak niti vlastitu regulativu. Nadalje, u članku 17. navode se riječi, navodi se da riječi „osnovna odnosno dopunska lista lijekova“ zamjenjuju se riječima „lista lijekova Zavoda“. To se može tumačiti kako se ukida postojeća metodologija određivanje osnovne i dopunske liste lijekova. Posljedice navedenog su vraćanje u sustav koji je u periodu do 2006. generirao ubrzani rast troškova za lijekove u ljekarnama za oko 700 do 800 milijuna kuna godišnje, a koji je od tada do danas uvođenjem osnovne i dopunske liste ostao na istoj razini troškova. Dakle, navedene odredbe uvrštene su u prijedlog izmjena zakona nakon završetka svih provedenih potrebnih procedura, nisu razmatrane niti na radnoj skupini, niti na GSV-u, niti ih je itko predlagao tijekom javne rasprave. Ove odredbe članka 17. dostavljene su tek u prijedlogu Saboru bez da se navodi tko ih je predložio, koji je cilj promjene i kakve će posljedice nastati i zbog toga ću biti protiv ovoga Prijedloga zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ines Strenja. Sljedeća rasprava poštovani kolega Ivan Ćelić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre, pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima. Kao što sam dakle već prije spomenuo sve potencijalne nesuglasice oko kolizije Zakona o javnoj nabavi i Zakona o lijekovima ste objasnili. Cilj je dakle ovih izmjena osiguravanje racionalizacije i financijske stabilizacije zdravstvenog sustava kroz reguliranje cijena lijekova koji se izdaju na recept. Ono što sam htio ukratko u raspravi spomenuti, je ono što na neki način u hrvatskom zdravstvenom sustavu nedostaje. Dakle, uzet ću primjer najveće psihijatrijske bolnice Klinike za psihijatriju Vrapče. Radi se dakle o obliku pakiranja. Mi još uvijek imamo u Hrvatskoj situaciju da je najveće pakiranje u ovome trenutku 30 tableta recimo za dijazepan. Dakle, tu je pitanje i Hrvatske agencije za lijekove i medicinske proizvode, ali i Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje je li to regulirano nekim pravilnikom kao što je recimo Pravilnik o dobroj praksi u prometu lijekova na veliko ja to ne znam, ali dakle pitanje oblika pakiranja u ovome trenutku koliko mi je poznato ne postoji mogućnost da recimo bolnica naruči pakiranje u kojem će biti tisuću tableta. Naravno da bi se to moglo i realizirati. Tu je isto tako potrebno razvijati model sustava raspodjele jedinične terapije. Dakle, ono što odjelni liječnik propiše farmakoterapiju za taj dan, ta receptura ide u središnju bolničku ljekarnu i onda se terapija slaže za točno određeni dan. Time se smanjuje mogućnost pojave medikacijskih pogrešaka. Ona se gotovo potpuno eliminira i na taj način se sigurnost bolesnika povećava. Dakle, rijetke su bolnice, kao svijetli primjer možemo istaknuti Kliničku bolnicu Dubrava. To definitivno neće ići u korist farmaceutskoj industriji, ali mislim da onoga trenutka ako bi se ugovarale dakle u veleprodajnome obliku dakle ono što se u veleprodaji naručuje bolnica opet su maloprodajna pakiranja. Znači, onoga trenutka kada bude oblik pakiranja gdje će biti veći broj tableta to farmaceutska industrija nevoljko pristaje na to. Dakle, uzet ću primjer jednoga pripravka koji se daje kod ovisnika o opijatima u nekim zemljama ima pakiranje od litre, a ta farmaceutska firma u Hrvatskoj je tek pristala jer oni pakiraju samo 10 mililitara, pristala je nakon pregovora na pakiranje od 100 mililitara premda oni imaju dakle taj pripravak od tisuću mililitara. Mislim da se na taj način ukoliko budemo promovirali model sustava raspodjele jedinične terapije kao što postoji u središnjoj bolničkoj ljekarni u Kliničkoj bolnici Dubrava, da ćemo na taj način, možda će ta investicija pogotovo u velikim kliničkim centrima u početku zahtijevati dodatna financijska sredstva, ali na taj način ćemo definitivno smanjiti i racionalizirati dodatno troškove. Evo, hvala.
Zahvaljujem kolega Ćelić. Imamo dvije replike. Poštovana kolegica Željka Josić. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo kolega Ćelić vi ste govorili o racionalizaciji u potrošnji samih lijekova. Pa prema zadnjim podacima u Hrvatskoj se troši na lijekove oko 5,8 milijardi kuna od čega na bezreceptnu potrošnju odlazi negdje više od pola milijuna kuna. Kako će se po vama kroz ovaj zakon napraviti ušteda za naše hrvatske građane u ovom segmentu bez receptnih lijekova? Hvala.
Zahvaljujem kolegici Josić. Odgovor kolega Ćelić. Izvolite.
Pa evo dakle, mislim da to je velika većina i klubova zastupnika podržala, mislim da Hrvatska agencija za lijekove i medicinske proizvode koja vrlo kvalitetno će u suradnji sa HZZO-om, pridonijeti da cijena lijekova bude što pristupačnija, dakle sam način pregovaranja se čini jednostavnijim i mislimo da će onda na taj način ove izmjene i dopune Zakona o lijekovima u tom smislu dovesti do opravdanog smanjenja troškova lijekova.
Hvala lijepo na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Vlatko Kopić, izvolite.
Evo poštovani kolega Ćeliću, drago mi je da razmišljate na dobar način kad govorimo o tome da u bolničkim ustanovama treba raditi davanju bolesnicima pojedinačne lijekove, tu su velike uštede, moram reći da i KBC ima već nekoliko godina ustaljenu praksu da u našoj ljekarni mi posebice kod onkoloških pacijenata imamo mogućnost da upravo te veće raspodijelimo i u točnim dozama liječimo naše bolesnike a ne da trošimo na te velike doze što se stvarno može reći da je velika ušteda, čak iz drugih nekih ustanova su dolazili kod nas kako bi vidjeli u kojem mi to oblicima radimo, kako smo to dobro ustrojili pa ja apeliram na druge ustanove, siguran sam da će Ministarstvo zdravstva to prepoznati odnosno prepoznalo i uskoro će biti sad i sterilizacija svih lijekova da se konkretno zna kad sam bolnički lijek dođe u ustanovu, kojem je pacijentu dan i u kojoj dozi.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Ćelić, izvolite.
Evo kolega Kopić, drago mi je da ste spomenuli promjere iz KBC-a Osijek gdje ste vi zamjenik ravnatelja, dakle na ovaj način se odjelna zaliha lijekova svodi na nužno potrebni minimum, znači time se značajno smanjuje potrošnja lijekova. Mi u ovome trenutku u velikoj većini hrvatskih bolnicama imamo situaciju da je 1/3 zalihe lijekova u središnjoj bolničkoj ljekarni a 2/3 su na tzv. odjelnim depoima. Opet polazim dakle sa svog odjela, dođe pacijent koji uzima određeni lijek, kardiološki lijek, određeni lijek za dijabetes, povuče se čitava kutija, ode nakon 7 dana, ostane još 20 tableta i onda istekne rok a na ovaj način, dakle sa ovim modelom sustava raspodjele jedinične terapije, to se uvelike smanjuje, na taj način se u velikim bolničkim sustavima smanjuju troškovi za veliki postotak.
Zahvaljujem, kolega Ćelić na odgovoru. Završna riječ u ime predlagatelja, poštovani ministar Milan Kujundžić, izvolite.
Ja se zapravo još jednom želim zahvaliti svima koji su danas sudjelovali i još jednom reći da ćemo sve predložene amandmane razmotriti. Želim se također zahvaliti zastupnicima SDP-a koji su prepoznali da su ova dva zakona dobra i korisna i koji će ih podržati, a isto tako zahvaljujem zastupniku Ćeliću, ova sugestija o pakiranju lijekova, mi smo to već prepoznali u Dubravi kad sam bio ravnatelj pa naravno da ćemo i sada isto sve što će donijeti uštedu i korist Hrvatima, mi ćemo to podržati. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom ministru na ovoj završnoj riječi. S ovime smo iscrpili sve rasprave po ove dvije točke dnevnog reda koje smo objedinili. Još jednom zahvaljujem se svima na raspravama. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem još jednom poštovanom ministru zdravstva gospodinu Milanu Kujundžiću, pomoćniku ministra gospodinu Viliju Berušu, državnom tajniku gospodinu Tomislavu Dulibiću, gospodinu Veliboru Drakuliću, glavnom tajniku ministarstva, gospođi Dubravki Jadro, posebnoj savjetnici ministra i gospođi Danici Kramarići, načelnici sektora na potpori i na dodatnim obrazloženjima i odgovorima na zastupnička pitanja. Hvala lijepo, glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. S ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda za današnji dan, nastavljamo sutra u 9 i 30 ujutro s Konačnim prijedlogom Zakona o žičarama, drugo čitanje, P.Z. 357. Hvala lijepo i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 17,26 SATI
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima, drugo čitanje, … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Jel' smo mi to dobro vidjeli? Bolje da je ručno bilo. Ali nisam rekao, još nitko ne zna o čemu govorim [[Upadica Bulj: Može li ponovno?]] Idemo dalje, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima, drugo čitanje, P.Z.E. br. 380, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo kojeg prihvatio predstavnik predlagatelja te on postaje sastavni djelom konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 101 za, 3 suzdržana i 13 protiv donesen zakon o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima.