Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HDZ-a, a govorit će poštovana zastupnica Grozdana Perić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege. Jučer je za RH stiglo važno izvješće, Europska komisija i Europska centralna banka objavili su izvješće o konvergenciji kojom se ocjenjuje napredak država članica u ispunjavanju kriterija za uvođenje eura. Danas je u posjetu bio i potpredsjednik Europske komisije za gospodarstvo g. Dombrovskis koji je to i osobno izrekao. Izvješće pokriva 7 zemalja Bugarsku, Češku, Hrvatsku, Mađarsku, Poljsku, Rumunjsku i Švedsku od kojih je jedino Hrvatska u ovom momentu zaista ispunila sve uvjete iz konvergencije. Po kriterijima smo dakle ispunili sve uvjete, a odnosi se to na stabilnost cijena, na održivost javnih financija, na stabilnost tečaja, na konvergenciju dugoročnih kamatnih stopa. Naime, prilikom ulaska u ERM-2 RH se obvezala na provedbu dodatnih reformskih mjera, te iskazala čvrstu namjeru u uvođenju eura kada kriteriji konvergencije budu ispunjeni, u ožujku su oni 2022. ispunjeni, svi preduvjeti i mjere dogovorene s institucijama i državama članicama europodručja. RH je 3.g. za redom, ispunjavala je sve nominalne kriterije konvergencije osim onog koji se odnosio na stabilnost tečaja. S obzirom na to da se RH pridružila europskom tečajnom mehanizmu 2 u srpnju 2020. kriterij stabilnosti tečaja najranije mogao je biti ispunjen upravo 10. srpnja ove godine. Konačnu odluku o tome ispunjava li određena članica uvjete za ulazak u europodručje donosi Vijeće EU i to na temelju izvješća o konvergenciji. Upravo je Europska komisija u svibnju 2022. prilikom predstavljanja proljetnog paketa europskog semestra ocijenila da je Hrvatska uslijed smanjenja visine javnog duga više nema niti makroekonomske neravnoteže, te je već tada to bila vrlo dobra poruka prije pojave konačnog ovog izvješća o konvergenciji. Dakle, važno je napomenuti da je unatoč tome što je najveći izazov predstavljao upravo ulazak u europodručje i kriterij stabilnosti cijena s obzirom na inflaciju s kojom se suočava ne samo RH nego i druge države ipak to nije bio najvažniji preduvjet s obzirom da je, inflacijski pritisci su proizašli iz snažnog rasta cijena sirovina na svjetskim tržištima i problemima u globalnim opskrbnim lancima. Što znači sam euro? Dakle, uvođenje eura kao službene valute imat će dugoročne koristi za RH, za gospodarstvo i za njene građane. Naime, kada pogledamo što to znači u odnosu na jednokratne troškove onda možemo reći da upravo pristupanje europodručju i uvođenje eura zapravo omogućava gospodarstvu RH da bude što konkurentnije, naime ono što je najvažnije uvođenjem eura je, ukida se valutni rizik, time on potpuno nestaje, a time zapravo konkurentnost se pojačava. Osim toga, samom pristupanju europodručju zapravo pristupa se i monetarnim operacijama eurosustava gdje se time i utječe i potiče međunarodna razmjena investicije, postižu se niže kamatne stope i smanjuju se rizici za financijsku stabilnost. Upravo to je ono što čini veliku prednost čime će RH i njeno gospodarstvo biti snažno orijentirano na tržište europodručja i time će itekako imati povećanu otpornost gospodarstva na vanjske šokove. Upravo iz toga navedenoga dovodi se i do poboljšanja konkurentnosti domaćih poduzeća, te im se osigurava dodatan prostor za povećanje poslovnih i investicijskih aktivnosti. Upravo stoga možemo biti izuzetno ponosni da je u proteklom razdoblju Vlada RH postigla iznimni, izniman napredak kao jedan od strateških ciljeva osim ulazak u šengen.
Hvala. Budući da je jedan sat već prošao, tri minute, mi ćemo na časak prekinuti sa ovom točnom i ići na iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika pa će prva u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković, izvolite.
Drage kolegice i kolege, imam nekoliko poruka za sve vas. Prva je ta da pokušamo barem ne napadati slabiju kariku u lancu već da probamo udariti po onome po kome treba udariti. Naime, ako oporba i šira javnost smatra da glavna državna odvjetnica nije neovisna jer strepi od toga hoće li biti smijenjena od parlamentarne većine, a ta parlamentarna većina trenutno štiti najkorumpiraniju vladu koju je Hrvatska ikada imala, ako smo svi skupa mišljenja da je Andrej Plenković kao vođa svih kriminalnih skupina, ali i drugih koruptivnih struktura, počevši od Borga pa i nadalje vršio politički pritisak na Zlatu Hrvoj Šipek, kako bi se njegovi, još uvijek ministri, zaštitili od daljnjih radnji tijela kaznenog progona, tada oštrica naših kritika i cilj naših političkih akcija ne bi smio biti samo to da provodimo razne prozivke na račun rada DORH-a kao institucije ili Zlate Hrvoj Šipek kao čelnika tog tijela već naš zahtjev mora biti smjena Andreja Plenkovića, smjena HDZ-a, a najvažnije od svega, naš glavni politički cilj mora biti promjena sustava kojeg je HDZ osmislio po svojoj mjeri i sebi na korist. Ako to sada nije moguće jer je trenutna parlamentarna većina i jača od onog broja ruku kojeg možemo vidjeti prilikom glasanja jer postoje oni žetoni spavači koji su se već obećali Andreju Plenkoviću da će mu biti na usluzi ako to bude potrebno, tada naš zadatak, kažem, nije samo upućivanje opravdane kritike, već progovaranje o tome kako bi Hrvatska jednog dana trebala izgledati, a da doista imamo neovisne institucije u čiji rad, djelovanje možemo imati povjerenja. Također, kao osvrt na jučerašnje saslušanje Zlate Hrvoj Šipek poručit ću još nešto cijeloj političkoj sceni, a to je da od nje ne tražimo da riješi ono što HS nije bio u stanju riješiti. Dakle nije ona ta koja se nalazi u koruptivnoj šaci i koja je glavni krivac za zaštitu korupcije u ovakvoj Hrvatskoj. To je prije svega parlamentarna većina, ista ona, ista ona čiji trbuhozborci sada brane rad institucija. Međutim, što bi se dogodilo da nakon ovako snažnih kritika dobrim dijelom opravdanih, dođe do toga da nas HDZ sve skupa nadigra pa da kaže da će krenuti u zahtjev da se Zlata Hrvoj Šipek smijeni. Što bi se tada dogodilo? Imenovala bi se neka nova Zlata, Štefica, Đurđa ili bilo koja druga osoba od strane te iste parlamentarne većine. Međutim, na samu najavu da će se krenuti u takvu smjenu, vjerujem da bi se mnogi iz oporbe sada sjetili da smo od strane ovakvog DORH-a čiji rad opravdano, dobrim dijelom opravdano kritiziramo, ipak dogodilo i uhićenje jednog ministra. A vjerujem da bismo se tada sjetili i nekih drugih rezultata koje sad prelako i olako trivijaliziramo, demoralizirajući i obezvrjeđujući rad onih poštenih državnih odvjetnika koji se u ovako trulom sustavu i nadalje s nekom vjerom bore pa moja treća poruka glasi da se ne damo navući na tanak led niti od strane HDZ-a niti od strane onih političkih struktura koje su HDZ dvaput dovele na vlast, koje ne govore ništa o tome što bi zapravo trebalo mijenjati. Pustimo na stranu kako se trenutno zove osoba koja predsjedava DORH-om ili USKOK-om kao nekakvim nezavisnim institucijama. Posvetimo se radije onome o čemu bježimo uopće razgovarati, ne samo u ovom sazivu HS-a nego i puno duže. Dakle 2014. g. je GRECO kao međunarodna organizacija koja prati ustroj državnih institucija i stvarnu mogućnost njihovog neovisnog rada dala je neke preporuke, međutim preporukama RH je upućeno i to da razmotri treba li promijeniti sustav izbora glavnog državnog odvjetnika, odavno je sazorilo vrijeme da se to mijenja, nažalost, nažalost za neke stvari je potrebna i izmjena ustava. Ono što predlažem, a pomoglo bi u jačanju neovisnosti glavnog državnog odvjetnika je to da se promijeni odredba ustava koja kaže da mandat traje 4.g. uz mogućnost reizbora, ako produžimo mandat, a ukinemo mogućnost ponovnog imenovanja dobit ćemo glavnog državnog odvjetnika koji nema potrebe kalkulirati sa tajmingom nekih svojih istraga ili uhićenja. Također treba promijeniti i sam proces nominacije i izbora na način kao što to trenutno radimo za predsjednika vrhovnog suda.
U ime Kluba zastupnika MOST-a sad će govoriti poštovani zastupnik Nino Raspudić. Izvolite.
Kolegice i kolege, puno hrvatskih problema bi nestalo kad bi se poštivala granica između tajnog i javnog, privatnog i poslovnog, stranke i institucije. To je zaključak koji mi se nameće nakon jučerašnjeg saslušanja glavne državne odvjetnice na antikorupcijskom vijeću. Što to znači? Primjerice da predsjednik Vlade ne smije u privatnom telefonskom razgovoru davati upute glavnoj državnoj odvjetnici. Bilo bi već loše da joj je bilo kakvu vrstu sugestiju davao javno urbi at orbi kao što je to činio predsjednik Republike, a ovako je to nemjerljivo gore. Da se Plenković sam nije izbrbljao o tome javnost to ne bi doznala, a sada zna da predsjednik Vlade telefonski daje upute glavnoj državnoj odvjetnici i nikom ništa. No, barem smo oslobođeni iluzija. Nitko ne kontrolira kontrolore. To što je oboje aktera javno priznalo da je eklatantno prekršen članak 6. Zakona o Državnom odvjetništvu koji kaže, citiram: „Zabranjen je svaki oblik utjecaja posebno svaki oblik prisile prema državnim odvjetnicima“ to neće imati nikakvih posljedica. Suptilna razlika između javnog i tajnog važna je za stabilnost države i institucija. Nije pitanje nečijeg hira to što postoje državne i vojne tajne ili klasificirani podaci. U vrijeme famoznog remonta migova s najviše državne pozicije su javno iznošeni podaci o broju operativnih zrakoplova i nikome nije bilo problematično iznošenje klasificiranih podataka o borbenoj spremnosti vojske. Ono što radi državni odvjetnik i njegovi suradnici, izvidi, istrage to ne bi trebao znati nitko izvan institucija, no kada je riječ o Hrvatskoj to zna američko veleposlanstvo u vrijeme Bajića i to bez ikakvog napora, jer ih sam državni odvjetnik izvještava o istragama koje vodi i pokazuje povjerljive dokumente. Referiram se na dokumente koji su iscurili na Wikileaksu poslani iz američkog veleposlanstva u Washington 2011. I nakon što se to doznalo nikome ništa. U svakoj uređenoj državi takav državni odvjetnik bi završio na dugogodišnjoj robiji. Kod nas i dalje ostaje u sustavu. Možda bi trebalo mijenjati Ustav i Zakon o državnom odvjetništvu pa staviti članak koji bi glasio: „Glavni državni odvjetnik o svom radu dužan je jednom u pola godine podnositi izvješće drugom tajniku američkog veleposlanstva.“ Pa ako neće Muhamed brdu, hoće brdo Muhamedu. Promijenimo onda zakon i Ustav, pa nek' praksa djelovanja državnih odvjetnika barem bude u okviru zakona kad nije u okviru morala. Dihotomija javno – tajno utemeljuje i djelovanja tajnih društava. Prošli glavni državni odvjetnik bio je član tajnog društva paramasonske lože u kojoj je položio ritualnu prisegu koja je očito u koliziji sa prisegom koju je dao ovdje kao glavni državni odvjetnik. Članak 26. zakona o Državnom odvjetništvu nalaže mu da polaže prisegu pred Hrvatskim saborom. Do sada su koliko znam svi polagali prisegu u Saboru obuveni. Prisegu u tajnoj organizaciji glavni državni odvjetnik RH položio je ako je sve išlo po propisima odjeven u crne hlače, bosonog, otkrivene glave i ogrnut dugom crnom kabanicom gdje mu oko vrata stoji crna kopča. Predlažem stoga da se taj dress cod unese kao dodatni stavak u članak 26. Zakona o Državnom odvjetništvu. Možda bi se glavni državni odvjetnici bolje držali prisege i manje odavali tajne po stranim veleposlanstvima i u privatnim telefonskim razgovorima kada bi se u skladu sa masonskom prisegom tekst prisege glavnog državnog odvjetnika pojačao i glasio: „Obećavam i zaklinjem se da neću nikada odati tajne Državnog odvjetništva, da neću nikoga upoznati sa onim što će mi biti otkriveno pod kaznom da mi se prereže grlo, iščupa srce i jezik, pokida utroba.“ Ako je on-line izvor o masonskoj prisezi kojeg sam pronašao pogrešan molim da prisutni slobodni zidari potegnu ispravak krivog navoda i korigiraju. Državno odvjetništvo kad se uzme u obzir sva njegova povijest zaključno sa zataškavanjem slučaja Žalac što je de facto kršenje EU uredbe i ne slanje informacija OLAF-u i zaključno sa famoznim telefonskim konzultacijama Plenković – Hrvoj Šipek s pravom je institucija koja uživa mizeran ugled kod građana i to se neće promijeniti bez promjene vlasti i temeljnog pročišćavanja te institucije. Hvala.
U ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka sad će govorit poštovana zastupnica Urša Raukar Gamulin. Izvolite.
Zahvaljujem. Ruska feministička protestna punk rock skupina i izvedbena umjetnička grupa Pusi Rajot svakako je među najpoznatijim protivnicima Putinove autokratske vladavine i uz Aleksja Navaljnoga simbol otpora Putinovoj koruptivnoj i zločinačkoj vlasti. Grupa je organizirala neovlaštene, provokativne gerilske svirke na javnim mjestima. Teme njihovih pjesma uključivale su feminizam, LGBT prava, protivljenje ruskom predsjedniku Vladimiru Putinu kojeg članice smatraju nastavkom agresivne imperijalističke politike Sovjetskog Saveza i Putinove veze s vodstvom ruske pravoslavne crkve. 21. veljače 2012. godine u Crkvi Krista Spasitelja u Moskvi glazbenom, protestnom molitvom demonstrirale su protiv Vladimira Putina koji je u to vrijeme bio pred ponovnim izborima za predsjednika Rusije. Njihov performans u hramu Hrista Spasitelja bio je protest protiv jakih veza države i crkve i vrlo jasne podrške patrijarha Kirila Putinu tijekom tadašnje predizborne kampanje, usput govoreći i danas je patrijarh Kiril čvrsto uz Putina i njegovu krvavu agresiju na Ukrajinu. Sud u Moskvi proglasio je krivim 3 članice punk grupe Pusay Riot zbog huliganizma koji je kako je obrazloženo bio motiviran vjerskom mržnjom. Osuđene su na 2 godine zatvora. Niti nakon strogog zatvora nisu odustale od svog aktivizma i prokazivanja Putinovog režima. Članice grupe više puta su osuđivane na po 15 dana zatvora zbog učešća u protestnim akcijama i nedozvoljenim skupovima. A onda je Putin krenuo u krvavi rat u Ukrajini i sve tvrdnje Pussy Riota o Putinovoj autokraciji, imperijalističkim težnjama dobile su potvrdu u tom jezivom pohodu. Hrvatska vlada i sabor čvrsto su stale uz Ukrajinu protiv Putina i ruske imperijalističke invazije na svoju susjednu zemlju. Pussy Riot su održale koncert prije 3 dana na krovu MSU-a u Zagrebu. Pri ulasku u Hrvatsku na granici je zadržana njihova prijateljica i suradnica Aja Nijazova. Izručenje traži Turkmenistan jedna od najstrašnijih diktatura u svijetu, poznata po progonima, zatvaranjima i ubojstvima opozicionara ili bili koga tko digne glas protiv državnog ugnjetavanja, ugnjetavanja. Dakle, 2000. ubijen je i otac Aje Nijazove opozicijski političar, a Aja je morala pobjeći iz Moskve. Dignut je montirani proces protiv nje. Danas u ovom trenutku sada Aja Nijazova je u ekstradicijskom zatvoru u Hrvatskoj, čeka odluku hrvatskog suda o izručenju Turkmenistanu gdje ju kažu njezine prijateljice i kolegice čeka sigurna smrt. U Litvi, Islandu, Njemačkoj i Švicarskoj nitko je nije ništa pitao. Slovenija je uhapsila no sudac se informirao o slučaju tzv. krađe stoljeća za koje se traži izručenje i ispričao se zbog nesporazuma nakon čega je puštena, ali Hrvatska ne. Hrvatska Aju Nijazovu usprkos jasnoj situaciji disidenta i politički progonjene osobe drži u ekstradicijskom zatvoru na osnovu tjeralice starije više od 15 godina. Nije joj se ispričala kao slovenski sudac nego inzistira na proceduri. Sramota i užas. S jedne strane bezrezervna podrška Ukrajini u borbi za slobodu protiv Putinovog režima, a s druge strane, držimo u pritvoru jednu od predstavnica najglasnije Putinove opozicije. Igramo se pravne države? Licemjerno, jadno i kukavički. Želimo li možda trgovati Ajom Nijazovom za nešto nafte ili nešto plina ili možda malo dodvoravanja Rusiji i Putinu? Tražimo s ove govornice da se Aju Nijazovu odmah pusti iz zatvora, da se prekine ekstradicijski postupak i da se Aju Nijazovu tretira kao političku žrtvu ugroženu od režima svoje zemlje. Jedino tako će Hrvatska ostati uvjerljiva u svojoj podršci Ukrajini i svima koji se u Rusiji i svim diktaturama bore za ljudska prava i slobodu. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govorit će poštovani zastupnik Marijan Pavliček, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege. Prije nešto više od 3 mjeseca, HS je gotovo jednoglasno 25. veljače donio Odluku o Deklaraciji o Ukrajini kojom optužuje i osuđuje rusku agresiju na neovisnost Ukrajine. Tom prilikom su saborski zastupnici upravo ovdje u hrvatskoj sabornici izvjesili ukrajinske zastave u znak potpore .../nerazumljivo/... ukrajinskom narodu i njihovoj borbi za neovisnost. Ja ću danas možda po prvi puta u povijesti HS-a izvjesiti zastavu hrvatskog naroda BiH u znak potpore Hrvatima BiH jer su obespravljeni, jer nemaju gotovo nikakva prava. Naime, ne želim praviti cirkus nego želim ukazati na probleme hrvatskog naroda u BiH. Svima nama je poznato da je Hrvatska potpisnica Dejtonskog sporazuma, da je Hrvatska potpisnica Vošingtonskog sporazuma, da ovi mirovni sporazumi jamče konstitutivnost sva tri naroda u BiH, Bošnjaka, Srba i Hrvata. Nažalost Hrvati ni dandanas nemaju ni približno ona prava u odnosu na druga dva konstitutivna naroda. Već mjesecima se raspravlja o katastrofalnom izbornom zakonu koji se provlači gotovo 20 godina, gdje neki drugi, u ovom slučaju Bošnjaci biraju hrvatskog člana Predsjedništva. Taj isti izborni zakon po odluci Ustavnog suda BiH nije u skladu sa Ustavom. Ono što je najžalosnije, Hrvati u zadnje vrijeme osjećaju i fizičku ugroženost u BiH i to posebice u Federaciji BiH. I dok se jučer HDZ i SDA prepucavaju oko toga tko je pobjednik tzv. Rezolucije o BiH među Europskim pučanima, jesu li to Hrvati ili pak Bošnjaci, odnosno HDZ ili SDA, hrvatski narod uistinu se mora boriti za svoju opstojnost. Naime, upravo ova zastava koja je ovdje pred vama je u zadnjih nekoliko mjeseci 4 puta nasilno skinuta i oskvrnuta u Srednjoj Bosni u Zeničko-dobojskom kantonu. Po prvi puta u Varešu, u neposrednoj blizini katoličke crkve, po drugi puta u Novom Šeheru, po treći puta u Fojnici, u općini Maglaj i jučer u Jelahu u općini Tešanj i to na spomen obilježju poginulim pripadnicima Hrvatskog vijeća obrane gdje je pored zastave hrvatskog naroda BiH stoji i službena zastava BiH i gdje bošnjački nacionalisti očigledno uz potporu SDA javno snimaju za bošnjačke portale i prijete kako će skinuti zastavu hrvatskog naroda BiH jer ona nije u skladu sa Ustavom pa im ovim puta poručujem da svi oni koji trgaju hrvatsku zastavu hrvatskog naroda BiH, trgaju BiH jer BiH neće opstati i ne može postojati bez sva 3 konstitutivna naroda. To se pokazalo u njenoj prošlosti, a tako će biti i u budućnosti. Nažalost tijekom noći upravo ti bošnjački nacionalisti su skinuli ovu zastavu i još jedanput dali do znanja Hrvatima kakvu tu građansku BiH žele. Građansku BiH unitarističku gdje će privilegij imati samo jedan, u ovoj slučaju bošnjački narod. Ono što posebice boli Hrvate Srednje Bosne, posebice Zeničko-dobojskog kantona, da se radi o mjestima gdje Hrvati uopće nisu bili u sukobu s Bošnjacima. A ono što nas treba boljeti, da naše famozno Ministarstvo vanjskih poslova i naš nažalost nesposobni ministar Grlić Radman i opet ništa nije reagirao na to što se svakodnevno Hrvatima oduzimaju brojna prava i što je najžalosnije, što im se ugrožava njihova sigurnost. Smatramo da mora Ministarstvo reagirati i ovaj moj današnji čin je samo potpora Hrvatima BiH da nisu zaboravljeni i da u HS-u ima još snaga [[Upadica: Hvala.]] koje će se boriti za ... [[Govornik se ne razumije.]]
U ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta sad će govoriti poštovani zastupnik Ante Prkačin. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, evo inicijativa čelnika zagrebačkog SDP-a da se najljepšem trgu u Gradu Zagrebu vrati ime Josipa Broza Tita pa ću iz tog razloga o Brozu, o liku i djelu. Dakle, u povijesnoj literaturi, a i u usmenoj predaji kola jedno šesnaestak ili šesnaest datuma rođenja ili rođendana Josipa Broza Tita. Nitko pouzdano ne zna koji je točan, ali svi znamo da to nije 25.5. tako da mi nije žao što nisam 25.5. počeo priču na tu temu. A komunistima inače datum, istina, činjenica, gotovo ništa ne znači pa zbog toga Josip Broz Tito uz ovih 16 datuma rođenja ima 15 datuma učlanjenja u komunističku partiju i 20 datuma dolaska na čelo Komunističke partije Jugoslavije. Njegova istinska biografija počinje kad kao 22-godišnjak sudjeluje u prvom balkanskom, u Prvom svjetskom ratu. I to kao član kažu kroz povijest ponajkvalitetnije hrvatske vojne postrojbe 42. domobranske vražje divizije ratuje na prostoru Srbije, Srbi su skloni mitomaniji, pričama kojekakvim, ali ima dio ratništva na koji mogu biti ponosni to je Prvi svjetski rat kad su ostvarili nekoliko briljantnih pobjeda Cer Kolubara itd., međutim zanimljivo da u bitci sa tom 42. domobranskom nisu dobili jednu jedinu borbu čak su izgubili najjunačkiju srpsku bitku na Mačkovu Kamenu jer tamo nisu imali protiv sebe ni Slovake, ni Čehe, nego su imali Hrvate ali zanimljivo imali su i Broza koji je tada dobio srebrenu austrijsku medalju jer je bio jako dobar borac, dobio je medalju za hrabrost. Ja moram spomenut da je s druge srpske strane ratovao također jedan 22-godišnjak Dragoljub Draža Mihajlović koji je dobio zlatnu srpsku medalju, čak dvije. Draža je dobro brani Srbe, Broz je dobro ubijao Srbe, danas 70-80% ludih Srba više vole Broza nego Dražu, ali ja o ovoljenju neću, neću previše. Dakle, nakon tog šestomjesečnog ratovanja u Srbiji ide u Rusiju. Tamo nakon 2,5 mjeseca biva ranjen, biva zarobljen, provodi 5 godina u Rusiji. Zbog čega ja kažem da njima, da im datumi nisu bitni, zašto Broz ima 15 datuma učlanjenja u Komunističku partiju Jugoslavije odnosno uopće u komunističku partiju, zato što je bio 5 godina u Rusiji. Niti se učlanio u komuniste prvo vrijeme kad je to bila Komunistička partija Rusije, niti nakon Oktobarske revolucije u Komunističku partiju Sovjetskog Saveza, a bila ekspozitura jugoslavenske komunističke partije kojoj se također nije htio priključiti nego, nego se vraća u Jugoslaviju i tek '23. godine postaje član Saveza komunista Jugoslavije, odlazi u Beograd pravit karijeru, ali pošto komunisti pucaju po najosjetljivijem šavu nacionalnom pitanju, srpski komunisti hoće sačuvati Jugoslaviju jer ona je pokrila dobro njihove nacionalne interese, hrvatski je hoće uništiti, vraća se nazad, diže nekakvu revoluciju, vrlo nespretno ko doktor Ante, pokojni Ante Pavelić svojedobno što je lupetao, tako je dakle on radio i završio na petogodišnjoj robiji. Ta mu je robija dobro došla da ode ponovo u Sovjetski Savez gdje ga je posebno podržao jedan od sekretara Partije, odnosno aktualni sekretar Milan Gorkić, kad dolazi denuncijant NKVD-a. Sve Jugoslavene koje je trebalo streljati u Moskvi, a Staljinovo pravilo je bilo, ubijaj da ne bi ubili oni tebe, ove iz svoje blizine. Znači nije čovjek morao ništa kriv biti, treba naći nekoga tko će ih optužiti za određenu krivicu. Jugoslavene je tužio i sudio Broz, svi su postreljani, zanimljiva stvar se događa 1953. g. kad umire Staljin. Rehabilitirani svi Jugoslaveni koji su streljani u Sovjetskom Savezu, ali tko će ih rehabilitirati u Jugoslaviji kad je sve optuženo, osuđeno, postreljano na temelju Brozove lažne dojave. Dakle, nakon toga, vrlo je važno spomenuti i sljedeće, da on postaje generalni sekretar Centralnog komiteta Komunističke partije tek 19.10.'40. g. i ide nakon toga ono čuveno obraćanje u proleteru gdje on hvalospjeve govori Hitleru i Staljinu okupaciji Poljske, itd. Ulazi u Drugi svjetski rat, ide u Srbiju jer Srbija pruža otpor okupatoru, Hrvati su, hrvatski narod jedva dočekao razaranje Jugoslavije. Spominje se njega kao Eugena Savojskog, najvećeg vojskovođu, lošijeg vojskovođe i većeg vojnog pacera od njega nije bilo, o njegovim vojnim dosezima ću nastaviti idući put. Hvala vam lijepa.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a sad će govoriti poštovani zastupnik Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Puno loših riječi se proteklih dana čulo o Srbima i Hrvatima između Srba i Hrvata vike i medijske galame, vrijeđanja, čak i prijetnji kao da ne možemo ili ne želimo probleme rješavati dijalogom. A ne mora biti tako, jer zajednička nam povijest nije crna i negativna kako je se često želi prikazati. Ona je upravo isprepletena zajedničkim borbama, uzajamnim pomaganjem i međusobnim doprinosom u svim društvenim sferama. Podsjetio bi na jednu povijest, na jedan povijesni događaj koji se zabilježi još samo na tv-kalendarima, a možda ni tamo. Za koji dan će biti točno 174 godine kada ja ban Josip Jelačić svečano ustoličen za hrvatskog bana ponavljajući i riječi zakletve pred pravoslavnim srpskim patrijarhom i mitropolitom Josipom Rajačićem inače Ličaninom rođenim u selu Lučani kraj Brinja. Na dan svečanog ustoličenja Josip Jelačić je ušao u Zagreb u pratnji čak 93 kočije husarske lake konjice i serežana koji su graničari i carinici. To su uglavnom bili Srbi. Kada se Zagrebom pročuo glas da u grad ulazi srpski patrijarh Rajačić pozdravljen je zvonjavom svih zvona zagrebačkih crkava, a pucalo se i iz topova. Svečano ustoličenje i banska prisega su obavljeni na Trgu sv. Katarine, a sam obred ustoličenja je nastavljen u Crkvi sv. Marka, a zatim i u Pravoslavnoj crkvi sv. Preobraženja, gdje je srpski patrijarh Josip Rajačić ustoličio bana budući da je zagrebački biskup Juraj Haulik bio spriječen. Vrhunac dana je bio na Trgu sv. Marka nakon što je Hrvatski sabor koji je tad po prvi put u povijesti izabran putem javnih izbora pod predsjedanjem bana Jelačića izglasao deklaraciju kojom se kaže Hrvati i Srbi istorodna braća imaju u Hrvatskoj ista prava imati. Narod je oduševljeno na rukama od sabora do Crkve sv. Marka nosio srpskog patrijarha Rajačića i hrvatskog bana Jelačića. U gradu je vladalo svenarodno veselje, a tadašnje novine su o tom svečanom trenutku pisale, što može više povezati dva naroda jedne krvi nego da zajedničkog bana iz hrvatskih zemalja ustoliči crkveni otac pravoslavnih Srba. Zamislimo kolege danas na trenutak tu atmosferu. Završio bih s riječima patrijarha Rajačića koji je uputio saboru Kraljevine Dalmacije, Hrvatske i Slavonije. Kad je ovim narodima suđeno da tamo zajedno živu, valja da živu u ljubavi i prijateljstvu i da svetinje narodne jedan u drugoga jednako ljube i poštuju da ne bi njihovom razdoru treći poradovao se i otuda svoju hasnu brao. Ja tako živim i tako želim živjeti.
U ime Kluba zastupnika SDP-a sad će govoriti poštovana zastupnica Andreja Marić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče sabora. Uvažene kolegice i kolege, danas je Svjetski dan poremećaja u prehrani. U medijima se više govori o pretilosti i problemima s prekomjernom tjelesnom masom. U EU smo po tom pitanju najlošiji. 65% naših građana je pretilo i s prekomjernom tjelesnom masom čak 35% djece. No, treba govoriti i o drugom spektru a to je grupa poremećaja u prehrani. Radi se o ozbiljnoj devastirajućoj bolesti koja ako se ne dijagnosticira i ne posveti joj se stručna, medicinska timska pomoć može imati neželjene i trajne posljedice. To su tri osnovna entiteta, anoreksija nervoza, bulimija nervoza i ostali nespecifični poremećaji hranjenja. Ove godine u fokusu su oni koji brinu o osobama oboljelih od poremećaja u prehrani, roditelji, bake, djedovi, braća, sestre, partneri, supružnici, drugi članovi obitelji, prijatelji jer poremećaji u prehrani pogađaju ne samo oboljele već cijelu obitelj. Upravo zbog toga sudjelovanje obitelji u liječenju ne samo da se potiče već ga treba smatrati izrazito važnim. Danas se govori o izgaranju onih koji brinu o osobama s poremećajima u prehrani, izgaranje se događa kada ste fizički, emocionalno pa i financijski preopterećeni. Imaju li oboljeli i njihovi bližnji dovoljnu podršku naše države i društva? Nažalost nemaju. Od poremećaja u prehrani u RH preko 85% oboljelih su ženskog spola, 15% muškog. Podaci o broju oboljelih variraju od 50.000 do 100.000 pa i više. Anoreksija pogađa uglavnom mlađe, a bulimija starija godišta no postoje miješani oblici i faze javljanja bolesti. Procjena je da samo oko 20% njih zatraži stručnu pomoć medicinara i nutricionista. Kod nas liječenje poremećaja u prehrani provodi se u nekoliko zdravstvenih ustanova, pomoć je dislocirana i za mlađe je uglavnom u Vinogradskoj bolnici i Jankomiru, a za odrasle na Rebru, a dio i u Psihijatrijskoj bolnici na Rabu. Liječenje je parcijalno bez potrebno strukturiranog i dugotrajno besplatnog nastavka u tretmanu iako se poremećaji u prehrani kvalificiraju kao teška kronična psihosomatska bolest. Unatoč uključivanju različitih ustanova i stručnjaka u tu problematiku nema ih dovoljno koji bi bili specijalizirani za liječenje ovih poremećaja. Nema službenih statistika, preciznih epidemioloških podataka, dovoljno javnozdravstvenih događanja, potrebne literature u tom području. Liječenje poremećaja u prehrani mora biti u referalnim centrima sa konzilijarnim pristupom dovoljno subspecijaliziranih liječnika i drugih zdravstvenih djelatnika za taj klinički entitet što je praksa u svijetu. Liječenje poremećaja hranjenja zahtjevno je i izazovno, a podrazumijeva multidisciplinaran pristup različitih stručnjaka. U prvom redu potrebno je psihijatrijsko liječenje te nadzor internista, nutricionista i raznih drugih stručnjaka. Proces liječenja obično je dugotrajan i ovisi o stanju pacijenta i trajanju bolesti, a postotak potpunog izlječenja je nizak. Jedna od najstarijih udruga koja pomaže oboljelima u prehrani Udruga Nada postoji službeno od 2002. godine. Udruga je već godinama bez prostora i novca za potreban rad kao dopuna nedovoljnom institucionalnom liječenju. Bez dovoljno literature na hrvatskom jeziku su i sa ugašenom web stranicom. Imaju na raspolaganju samo telefon koji teško održavaju i profil na Facebooku Udruga Nada Zagreb. Sastaju se po kafićima na Cvjetnom trgu i tako odrađuju prvu trijažu, pomažu savjetodavno i besplatno kopijama osnovne literature na hrvatskom jeziku koju su napisali sami s grupom liječnika koji godinama pomažu udruzi. Za ostale aktivnosti koje bi željeli raditi poput edukacija, predavanja, snažnijeg informiranja i senzibilizacije javnosti, preventivnog djelovanja, individualnog i grupnog rada s liječnicima koji bi bio besplatan za oboljele i njihove obitelji nemaju prostor i financijska sredstva. Upravo je udruga „Nada“ jedna od 200 organizacija aktivista iz 45 zemalja koji su 2016. odlučili da upravo današnji dan bude Svjetski dan akcije poremećaja u prehrani. Kroz udrugu je do danas prošlo gotovo 12000 bolesnika i njihovih obitelji od onih što znaju nepotrebno je preminulo zbog posljedica neliječenja komorbiditeta, suicida 2100 oboljelih. 10 godina na Cvjetnom trgu svakodnevno upozoravaju cijelo naše društvo o velikom broju oboljele djece, djevojčica, djevojaka i žena koje su doslovno diskriminirane u svom pravu na kvalitetno liječenje. Deset godina nisu dobili bilo kakva sredstva za njihov volonterski i humani rad. Pomozimo im donacijama, konkretnom podrškom. U sve se mora jasnije uključiti Ministarstvo zdravstva i grad Zagreb. Potrebno je formirati timove za liječenje i referentni centar poput onog u Italiji, Švicarskoj kako oboljeli ne bi lutali od klinike do klinike. Postojeća organizacija pomoći u Republici Hrvatskoj nije dovoljna. Uključimo se svi zajedno. Hvala.
Hvala, hvala lijepa, hvala. Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj IDS-a, a govorit će poštovani zastupnik Emil Daus, izvolite.
Hvala lijepa. Prije 10-tak dana neki su portali prenijeli objavu jednog građana na društvenim mrežama koliko vremena treba da stignete vlakom iz Zagreba do Pule i što mislite, jedna linija s 3 presjedanja i vaš put vlakom od Zagreba do Pule traje 22 sata i 43 minute i to pod uvjetom da vlak ne kasni, možeš mislit da ne kasne, al o kašnjenju nešto kasnije. Vratimo se na trajanje putovanja, što mislite koliko traje najbrža vožnja od Zagreba do Pule, 8 sati i 48 minuta i to pod uvjetom da ne kasni, znači otprilike između 9 i 23 sata ovisi koliko ste sretni odnosno koju liniju odaberete. A znate koliko je trajala vožnja od Zagreba do Pule pred nekih 40-tak godina, pa i više poslovnim vlakom preko Slovenije, 4 sata i nešto, pametnome dosta. A što se kašnjenja tiče nažalost tome svjedočim i svakodnevno iz prve ruke, praktički nema dana da djeca koja u Istri vlakom putuju u školu zbog kašnjenja vlaka ne izostanu barem s prvog školskog sata. Danas na istarskim prugama voze dizel motorne garniture stare preko 40.g. s problematičnim održavanjem i čestim kvarovima. Za redovno stanje potrebne su 4 takve garniture, a na stanju su samo 3, a zna se zbog kvarova dogoditi da su samo 2 kad se koristi supstitucija prijevoza s autobusima. No zbog redovnog nedostatka jedne garniture dnevno se pribjegava rednom kašnjenju vlakova na način da se koriste garniture od obrta vlakova. Da pojasnim, od 1. do 27. svibnja od 20 radnih vlakovi su kasnili 12 dana. Jutarnji i školski vlak kreće već iz Pule sa zakašnjenjem od 50 minuta, u Pazinu kasni 65 minuta, djeca kasne na prvi školski sat, u Lupoglavu kasni 60 minuta, djeca kasne na drugi školski sat, a problema ima i s drugim vlakovima, duže su vožnje radi kvarova, bilo je i 7 otkazanih vlakova odnosno supstitucija na relaciji Pula-Buzet. I danas neću iako bi mogao i morao drvljem i kamenjem po svima neodgovornima neću iz korektnosti prema nekim kolegama koji su nas poslušali pred samo tamo pred 3.g. kad smo kao Klub IDS-ovih zastupnika na raspravi o Zakonu o željeznici počeli dodatno senzibilizirati javnost o problemu željeznica u Istri kojih nema u niti jednom strateškom dokumentu RH. Neki su se od vladajućih uključili, neki godinu dana nakon toga kako bi zajedno pokušali riješit problem, prvenstveno tu mislim na kolegu Klimana i zato ću po pitanju modernizacije odnosno izgradnje moderne istarske pruge biti još malo strpljiv, al neću biti strpljiv s onim što se može učiniti odmah, a to je da se hitno dostavi u depo Pula dovoljan broj dizel motornih garnitura. Pa gospodo iz HŽ-Putničkog prijevoza, zar stvarno vas nije stid da vam takvi vlakovi voze u Istri 2022.g. i da ih nema dovoljno? I drugo, željezničko cestovni prijelazi. Već se godinama obećava rješavanje ovog velikog sigurnosnog i prometnog problema. Pred nešto više od godinu dana odgovorni su najavili kako će u sklopu projekta svjetske banke modernizirati 7 prijelaza na području Istarske županije. To nije veliki broj kad se uzme u obzir nekoliko desetina potrebnih, ali bi barem trebao biti jedan dobar početak. No nisu baš najbolje započeli, na jednom prijelazu u Pazinu, veoma frekventnom, cestovnom željezničkom prijelazu postavljen je novi električni sustav podizanja i spuštanja rampi, jedino što na njega nisu postavili rampe, tako da se već 3 mjeseca podižu i spuštaju samo metar duge metalne šipke na koje treba montirat rampe, a paralelno se još uvijek dižu i spuštaju postojeće rampe čiji je upravljački sustav ručni iz doba Austro-Ugarske monarhije kada je pruga izgrađena u Istri. Ne treba vam posebno naglašavati koja je to atrakcija svima dok čekaju da prođe vlak, a tek kad vide kako vlak izgleda jer to je onaj isti iz početka ovog govora s kojim djeca svakog dana kasne u školu i s kojim od Zagreba do Pule treba otprilike između 9 i 23 sata vožnje s 3 presjedanja ovisno koju liniju odaberete. Hvala.
Hvala. U ime Kluba zastpunika HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika sad će govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Pravilo našeg rada bi trebalo biti ovdje u HS misli globalno i djeluj lokalno, ali i razmišljaj dugoročno, ali promptno trenutno rješavaj probleme koji nastaju u ovom društvu. Zašto to govorim? Zato što je rijetkost koja se događa ovih dana u hrvatskom društvu da jedna društvena skupina i to veoma važna društvena skupina hoće radit, traže dajte nam da radimo, to su studenti, ali dajte nam da radimo da možemo zaraditi više od 15 tisuća kuna, a da naši, legalno, a da naši roditelji ne gube onaj porezni odbitak po djetetu, da to traže. Što traže poslodavci u turizmu odnosno što bi turizam trebao tražiti u toj globalnoj ponudi? Pa u svakom slučaju naši gosti obožavaju naš, našu originalnost, našu autentičnost, naš jezik, našu kulturu, naše običaje, područje gdje dolaze, neke karakteristike tog područja, znam da nećemo moći izbjeći uvoz radnika, ali dajmo, uposlimo što je moguće više u tom turizmu naših ljudi poznavaoca naših mladih ljudi, poznavaoca naših običaja dajmo im da rade. Zato s ovog mjesta dajem podršku studentskom zboru za povećanje ove granice, oni su tražili sa 15.000 na 22.500, dajem podršku i Hrvatskoj turizma koja isto to proklamira. Međutim, ja ću predložiti nešto drugačije, nešto originalnije, a to bi bilo otprilike 2 u 1. Na istom tragu da oni rade, ali da postanu osiguranici, da postanu stvarni radnici. Karakteristika da je neko radnik, a studentski rad je rad je da je osiguranik. Dakle, oni rade, a mi ih nemamo u HZMO-u kao osiguranike. Što bi to značilo? To bi značilo da ovaj rad bi trebao uplaćivati doprinose za mirovinski, ne trebaju za zdravstvo jer su kao studenti osigurani, ne trebaju za osiguranje od zaštite na radu zato što ih je dužan Student servis osigurati protiv ozljede na radu, ali trebali bi plaćati doprinose. Zato ću ja predložiti da se ova granica digne na 45.000 kuna, a da svi oni na sve svoje primitke, Studentski servis za sve zaposlene studente plaća mirovinske doprinose. Da oni mogu u 3 godine skupiti godinu staža, da njihov staž ne počne u 31 kad se eventualno zaposle nego da počne onda kad počnu raditi jer rad je stvarno se priznaje onda kad jesam osiguranik, ako nisam to onda nisam nigdje, onda nisam nigdje, onda radim ali nisam radnik. Možemo li to dozvoliti? Mislim da ne možemo. Ovo što predlažem je čisti dobitak za RH. Dakle, nije puno ministar financija izgubio da je povećao taj cenzus zaštite od poreznog odbitka sa 15 na 45 tisuća zarade, a primio je u istu svoju blagajnu doprinose za mirovinsko, mirovinsko osiguranje. Time se i njegovi prihodi, porihodi povećavaju, a oni koji će sutra raditi, koji će sutra raditi će imati staž i kad-tad steknuti uvjete za pristojniju mirovinu nego što je sad ovaj ostvaruju ili kojoj se nadaju. Da, ovo što sam rekao podržavati ću u parlamentarnoj većini i zalagati ću se za studente da budu radnici i osiguranici. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista govorit će poštovani zastupnik Darko Klasić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, uvažene kolegice i kolege. Najnovija tragična nesreća ceste 182 u nedjelju 29.5. još je jedna u nizu zadnjih godina sve učestalijih zrakoplovnih nesreća uglavnom malih privatnih letjelica. Nažalost uslijed pada malih privatnih zrakoplova gotovo uvijek dolazi do pogibije ljudi. Radi povećanja sigurnosti zračnog prometa država u ovom području treba hitno intervenirati jer su pojedini sigurnosni segmenti unatoč pomacima u zakonskoj regulativi još uvijek manjkavi i doslovno u oblacima. S jedne strane postoji odlično zakonsko uređenje letenje dronovima koje je čak štoviše i administrativno preregulirano dok se istodobno zrakoplovi gotovo nevidljivo upotrebljavaju u nekontroliranom zračnom prostoru RH. Zračni prostor u RH dijeli se na sloj slobodnog letenja, donji i gornji zračni prostor. Unutar sloja slobodnog letenja dopušteni su letovi prema pravilu vizualnog letenja i primjenjuje se razdvajanje po principu uoči i izbjegni, a proteže se do visine od 300 metara iznad terena što je tzv. nekontrolirani zračni prostor. U zrakoplovima koji lete unutar tog zračnog prostora nažalost nije predviđena obaveza upotreba transpodera u tom području. Zbog toga su u tom području do 300 metara zrakoplovi koji lete prema pravilima vizualnom letenja de facto nevidljivi kontroli zračne plovidbe. Apsurd takve zakonske regulative osobito dolazi do izražaja u okviru nove zakonske obaveze upotrebe transpodera odnosno uređaja koji omogućuju identifikaciju nad dronovima, čak i onima najmanje gramaže koji uglavnom lete na visinama ispod 120 metara dok istodobno mali zrakoplovi poput spomenute Cesne ne podliježu obvezi upotrebi transpordera ispod visine od 300 metara. Takvo manjkavo zakonsko rješenje otvara niz pitanja od ugrožavanja suvereniteta naše države jer svako može preletjeti našu granicu ako nije prijavljen u kontroli leta, a do čestog ugrožavanja sigurnosti zračnog prometa. Osobno ponekad isto letim dronom pridržavajući se cjelokupne regulative pri tom se koristim jednom od najboljih i … [[Govornik se ne razumije.]] aplikacija na svjetskom tržištu koji je rezultat hrvatske pameti, to je AMC portal Hrvatske kontrole zračne plovidbe. To je možda najbolji takav alat u svijetu za objavu informacija o rezervacijama leta u zračnom prostoru krajnjim korisnicima stavila je u funkciju jedinica za upravljanje zračnim prostorom RH, a riječ je zapravo o objedinjenoj civilnoj i vojnoj fokusnoj točki nadležnoj i za dnevnotaktično upravljanje zračnim prostorom u nadležnosti RH. Nažalost, iako je ta aplikacija jednostavna i pregledna za upotrebu te zamišljena kao alat koji će u realnom vremenu dati cjelokupnu informaciju o korištenju zračnog prostora iznad RH tako znatno doprinijeti i povećanju sigurnosti ona je zbog nepostojanja obaveze upotrebe transpordera u slučaju malih zrakoplova bitno kompromitirana unatoč najboljoj namjeri. Zrakoplovi koji lete bez upotrebe transpordera prema pravilima vizualnog letenja u aplikaciji su praktički nevidljivi što znači da su nevidljivi i Hrvatskoj kontroli zračne plovidbe. Moram spomenuti da već dugo traje i pritisak generalni sportske avijacije da se sloj slobodnog letenja dodatno proširi na bitno veće visine kako bi se izbjegli obaveze ugradnje tanspordera i radiokomunikacijske opreme u svoje zrakoplove. Već gotovo sutra na hrvatskom nebu imat ćemo nove vojne zrakoplove čija vrijednost iznosi nekoliko desetaka milijuna eura koji ne ugrožavaju dronovi jer taj segment i pretjerano je reguliran nego manjkavo zakonsko uređenje malih, letenje malih zrakoplova. Kao društvo uvijek smo se bojali novoga i promjena, a zanemarivali smo naslijeđene i ustaljene nelogičnosti i ugroze koje su, koje trebaju potaknuti niz pitanja tek kada se dogode niz nesreća često uz ljudske žrtve. Država unutar svojeg zračnog prostora mora imati potpuni i nepovredivi suverenitet, strogo treba kontrolirati letenje zrakoplova unutar zračnog prostora država, a koje se sada događa bez znanja i kontrole države kojoj zračni prostor pripada. Što se tiče pitanja sigurnost zračnog prometa, svi zrakoplovi koji lete unutar zračnog prostora moraju imati i upotrebljavati transpordere kakao bi se povećala sigurnost prometa i izbjegle sada već svakogodišnje nesreće malih zrakoplova koje su često u vlasništvu stranih osoba i neprijavljenog plana leta. Sada je letenje u sloju slobodnog letenja dozvoljeno zrakoplovima koji su prethodno dokazano ispravni čak i bez predaje plana letenja ili rezervacije prostora. A nadzor takvog letenja je u nadležnosti Hrvatskog ratnog zrakoplovstva i PZO-a. Razdvajanje u tom sloju provodi se po spomenutom principu uoči izbjegni, što je neprihvatljivo. Hvala najljepša.
Dobar dan svima! Započnimo sa pozdravima. Ovdje sa nama su učenice i učenici i njihove nastavnice i nastavnici Humanističke gimnazije Zagreb. Pozdravimo ih sa pljeskom molim vas. [[Pljesak.]] Temeljem članka 247. Poslovnika Odbor za pravosuđe predlaže da provedemo objedinjeno raspravu o sljedeće dvije točke: Izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć i utrošku sredstava u 2020. i Izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć i utrošku sredstava u 2021. Ta dva izvješća o tim izvješćima raspravljamo ujedinjeno. Da li ste suglasni? Ima li netko protiv? Ne. Znači idemo tako. To će doći na red poslije, a sada je prva točka današnje agende, današnjeg dnevnog reda. To je - Prijedlog zakona o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela, prvo čitanje, P.Z. br. 277. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Kao što sam rekao to je prvo čitanje. Raspravu je proveo Odbor za pravosuđe i Odbor za zakonodavstvo. Ovdje sa nama je ispred Ministarstva financija državni tajnik gospodin Zdravko Zrinušić. Hoće li uzeti riječ? Molim? Stanku, aha dobro. Izvolite gospodin Grmoja traži stanku.
Hvala. Hrvatski građani su umorni od korupcije, hrvatski građani, da, da kolege iz HDZ-a vama je dobro ali hrvatski građani trpe vaše politike. Trpe činjenicu da u ovoj zemlji nisu svi jednaki pred zakonom, da ima onih koji su zaštićeni, oni koji imaju člansku iskaznicu vaše stranke i oni koji nisu na udaru Porezne uprave i naših institucija. Upravo Plenkovićevo Ministarstvo financija je predložilo da se nesrazmjer imovine može istraživati samo za zadnjih pet godina i time svake godine gubimo jednu godinu koju možemo istraživati. I ne samo to, ministar Marić je pokušao smanjiti i postotak koji se oduzima onima koji imaju nesrazmjer imovine. Mi smo tada ga upozoravali da to nije dobar put, barem nas je tu poslušao. Ali oko ovih godina nije. Mnogi hrvatski građani zazivaju zakon o porijeklu imovine. Možda je to dobar put, ali svakako treba omogućiti da Porezna uprava može kroz dulji period istraživati nesrazmjer imovine. Dosta je toga da imamo Paladina i ostale koji su na jedan sumnjiv način stekli imovinu, a da ih se onda nagrađuje ministarskim mjestima kako bi se zaštitili od onih koje su prevarili od njihovih ruskih partnera. Ili činjenice da imamo ministra Ćorića kojeg njegov pomoćnik odnosno desna ruka tereti za kriminal, a da onda bude nagrađen mjestom u Hrvatskoj narodnoj banci. S takvom praksom treba prestati, prestat ćemo uskoro. Svi oni koji su odgovorni [[Upadica Radin: Hvala. Vrijeme.]] će odgovarati pred institucijama ove zemlje.
Bili ste jasni gospodine Grmoja. Naravno stanka se odobrava. Gospođa Katarina Peović također traži stanku.
Hvala. Tražim stanku u ime kluba HSS-a i Radničke fronte da bih se osvrnula na ovaj zakon, ali i na ono što je rečeno. Da, znači Zakon o porijeklu imovine pozdravljamo i on je u nekoliko navrata i bio upućen u saborsku proceduru, ali ne u obliku da se onima koji ne mogu dokazati svoju imovinu ta imovina oporezuje. Ta imovina se treba oduzeti. Znači svatko tko ne može uistinu dokazati na koji način je došao do svoje imovine mora biti na neki način kažnjen, mora biti procesuiran. Ovaj zakon je recimo primjer načina na koji mi zapravo i ne možemo utvrditi da li je netko došao nelegalno do svoje imovine ili nije, jer što? Znači iako se radi jedinstveni registar računa kaže se u zakonu neće biti podaci o prometima po računima dostupni. Ne znam stvarno, pitat ću državnog tajnika na koji način onda se uopće može doći do toga što je svrha ovog zakona, a to je sprječavanje kaznenih djela. Svakako slažem se i mislim da je ono što je rečeno o Paladinu dobro. Zašto? Zato što mi imamo sa Paladinom jednu izvrsnu situaciju i tu čak plješćem HDZ-u. Imamo ministra koji je prototip koruptivnog HDZ-ovca. Znači on je primjer za poučavanje i podučavanje, ne samo proučavanje nego i podučavanje kako se dolazi do imovine, kako se rješava radnike, kako se dolazi do visokih, bogatih nekretnina visokih iznosa, a sve legalno. Tako da evo i u ovom zakonu ćemo raspravljati s te perspektive koliko on može nešto napraviti u tom pogledu.
Hvala. Stanka se naravno odobrava. Gospodin Ante Bačić … [[Upadica se ne razumije.]] Povreda Poslovnika izvolite.
Povrijeđen je Članak 238., kolegice Peović ja sam duboko u ovoj temi, postoji razlika između [[Upadica: Duboko, nisam čuo, duboko.]] u ovoj temi [[Upadica: A u temi.]] u temi da, da [[Upadica: Dobro, dobro.]] ne znam šta kakve su vama [[Upadica: Ne, ne, nisam čuo.]] ovaj, kakve su vama slike u glavi [[Upadica: Nisam čuo, nisam čuo.]] poštovani potpredsjedniče [[Upadica: Duboko ste u ovoj temi i …]] postoji razlika između nesrazmjera imovine i nezakonito stečene imovine. Nesrazmjer imovine se oporezuje, a nezakonito stečena imovina se oduzima tu se slažem s vama.
Vrijeme, hvala lijepa, ide opomena po defaultu jer je bila replika. Gospođa Peović također ima potrebu.
Pa 238. znači povreda…
Opomena naravno gospodinu Grmoji.
Kolega Grmoja ma nisam se uopće na vas referirala. Znači ovo nije bila replika na vas, imali smo drugih saborskih klubova i stranaka takve prijedloge. Znate i sami o kome je riječ. Znači riječ je o onim prijedlozima povratka tog Zakona o porijeklu imovine gdje bi se nesrazmjer imovine, ne samo nezakonito stečena imovina tretirala kao nešto što se može zapravo samo opozvat.
Hvala lijepa, o tome da li je bila replika ili nije odlučujem ja. I ja odlučujem da je bila replika pa dobijete opomenu. Gospodin Ante Bačić, sada je stanka.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Tražim stanku u trajanju od 10 minuta u ime Kluba HDZ-a. Naime, započeli smo po meni loše. Znači pred nama je jedan prijedlog i Ministarstva financija, Prijedlog Zakona o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela koji je jedan u nizu propisa i zakona koje je Vlada RH donijela ili predložila Hrvatskom saboru i na raspravu i na donošenje. Raspravili smo ovdje često o temama koje ovdje iz oporbe često prebacuju HDZ-u da se, da se ne bavimo i korupcijom i kriminalom i teškim kaznenim djelima posebice financijske naravi mislim upravo da izmjenama i dopunama niza propisa smo dokazali suprotno. Kada gledamo i samo Ministarstvo financija, ali kada gledamo Ministarstvo pravosuđa i uprave reforme koje su podnesene i zakon sami o sprječavanju sukoba interesa gdje smo proširili određene i rokove i ovlasti, ali i sve propise na tu temu. Što se tiče samoga ovoga zakona ne vjerujem da će oporba naći zamjerke i da će u konačnici biti protiv pošto upravo ide, ide u tome smjeru u kojem oni zazivaju same istrage i istraživanja. Ovdje proširujemo i djelokrug samih tijela od Državnog odvjetništva, Carine, Porezne uprave koji će moći imati pristupa i računima i sefovima i svim ostalim mehanizmima prikrivanja teških financijskih zločina. Tako da evo i ovim putem u ovoj kratkoj stanci pozivam i oporbu da malo razmisli i vjerujem da će podržati u konačnici ovaj prijedlog zakona jer je to put da upravo spriječimo i kontroliramo teške financijske zločine i koruptivna moguća kaznena djela. Zahvaljujem.
Hvala lijepa, stanka se odobrava. Gospodin Grmoja povreda Poslovnika.
Povrijeđen je Članak 238., kolega Bačić se malo zabunio kaže da mi iz oporbe predbacujemo HDZ-u da se dovoljno ne bavi korupcijom i kaznenim djelima. Ne, mi iz oporbe vama predbacujemo da se svakodnevno bavite korupcijom i kaznenim djelima što nikako nije dobro za građane RH, za državni proračun, županijske i lokalne proračune.
Dobro, povreda Poslovnika, naravno bila je replika. Gospođa Peović. Opomena.
238., 238. povreda Poslovnika [[Upadica: Druga.]] kolegi Bačiću. Spomenuli ste da ste proširili borbu protiv korupcije i to ni više ni manje nego spominjete Zakon o sprječavanju sukoba interesa. Ja bih vas podsjetila da iz tog zakona na onom popisu onih koji potpadaju pod taj zakon odjednom mistično kad se kreirao zakon počelo nestajati tko to sve potpada pod taj Zakon o sprječavanju sukoba interesa [[Upadica: Hvala lijepa.]] pa ste tako na brzinu izbacili predstojnike klinika bolnica.
Nemojte nastaviti jer zbog vremena i povrede Poslovnika radi toga što je bila replika iz istih razloga. Gospodin Bačić imate i vi povredu?
Zahvaljujem potpredsjedniče. Članak 238., oboje kolega mislim da blago ću ovaj se izraziti da govore neistinu i trebali ste ih upozoriti. Evo, konkretno vezano upravo za Zakon o sprječavanju sukoba interesa, nikad širi popis dužnosnika koji su obveznici toga zakona, nikad restriktniji i veći rokovi. Ja vas evo pozivam da dođete kod mene napravit s menom malu analizu cijele EU vezano za sprječavanje sukoba interesa. Mislim da mi imamo najstroži i najrigorozniji zakon … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]]
Hvala lijepa, hvala, hvala. Da se Poslovnik bavi istinom to bi bio filozofski simpozij, nažalost se ne bavi istinom i moram vam dati opomenu jer je bila replika. Gospođa Vesna Nađ u ovom slučaju traženje stanke.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Tražim stanku u trajanju od 10 minuta u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata kako bi još jednom ukazali na osnovno pitanje imamo li zakonito i adekvatnu kontrolu kontrolora kako bi naša ljudska prava zajamčena Ustavom, kako ne bi bila devastirana pod krinkom implementacije ove direktive, a zapravo u cilju da se osobni podaci građana mogu koristiti na izvolte u svrhu za koju nisu predviđene, bilo da se dođe do podataka o potrošačkim navikama, ulaganjima, zaduženosti ili kako direktiva navodi do osjetljivih podataka u vezi rasnim, etničkim podrijetlom, političkim mišljenjem, vjerskim ili filozofskim uvjerenjima ili članstvom u sindikatima ili podaci koji se odnose na zdravlje, spolni život ili seksualnu orijentaciju osobe. Zahvaljujem.
Hvala lijepo, odobrava se stanka. Gospodin Željko Sačić također stanka.
Predlažem stanku u ime Kluba Hrvatskih suverenista u trajanju od 10-tak minuta kako bi još jednom ukazali hrvatskoj javnosti i svima vama da ovaj predloženi zakon ima određene velike dileme i dvojbe i odudara od standarda postupanja naših represivnih tijela prilikom suzbijanja kriminala. Primjerice ovdje se potpuno širom otvaraju vrata Agenciji za zaštitu osobnih podataka u slučajevima kada su u pitanju osnovane sumnje da je počinjeno teško kazneno djelo, a mi dajemo na stol, na izvolte sve ljudima koji vode Agenciju za zaštitu osobnih podataka koji za to nisu, za taj kriminalni dio niti kompetentni, niti stručni, niti su prošli određene sigurnosne provjere, to je prvo. I drugo, neshvatljivo je da predlagač daje izvješće o svom radu nakon godinu dana Europskoj komisiji odnosno Ministarstvu pravosuđa, a saboru hrvatskom ne, nema obaveze takve i još drugih detalja, zato moramo itekako razmislit, ponuditi određena rješenja da se ovaj zakon upotpuni na korist, na korist učinkovitog suzbijanja kriminala u Hrvatskoj.
Odobrava se naravno stanka i sada u ime predlagatelja g. državni tajnik g. Zdravko Zrinušić, izvolite.
Hvala vam lijepo uvaženi potpredsjedniče HS, poštovane zastupnice i zastupnici. Kao što je uvodno rečeno ovim se prijedlogom zakona u pravni poredak RH prenosi Direktiva EU iz 2019. pod br. 1153 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju pravila kojima se olakšava uporaba financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja, otkrivanja istrage i/ili progona određenih kaznenih djela. Direktiva olakšava pristup financijsko obavještajnih jedinica i nadležnih tijela financijskih i drugim informacijama, a sve u cilju povećanja učinkovitosti progona financijskih i kaznenih djela, te međusobne suradnje nadležnih tijela. Također spomenutom direktivom određena su pravila kojima se građanima EU pruža viša razina sigurnosti sprječavanjem i suzbijanjem kriminaliteta. Naime, zbog svoje transnacionalne prirode, terorističke i kriminalne prijetnje pogađaju EU u cjelini, te zahtijevaju odgovor na razini EU budući da kriminalne grupe i pojedinci mogu koristiti nedostatak učinkovite uporabe informacija o bankovnim računima i financijskih informacija u pojedinoj državi članici, te posljedično u drugoj državi članici ostvariti koristi od takve situacije. Kakvo je postojeće stanje u smislu zakonodavnog okvira u RH? Rekao bih ovo što je i uvaženi zastupnik kolega Sačić ovaj napomenuo da tijela kaznenog progona i sada bez ove direktive funkcioniraju i razmjenjuju podatke na razini svih država članica ovaj EU, a i svijeta, pa ću kratko samo ponoviti i iz toga izvući što se dobiva u odnosu na ovu direktivu. Dakle, trenutno potporu prekograničnim istragama država članica o aktivnostima transnacionalnih zločinačkih organizacija pruža Europol. U tom kontekstu Europol preko nacionalnih jedinica Europola, u našem slučaju je to odjel Europola u MUP-u, obavještava države članice o svim informacijama i vezama među kaznenim dijelima koji se tiču tih država članica. S druge strane nadležna tijela država članica na opravdani zahtjev dostavljaju Europolu informacije o bankovnim računima koji se nalaze…
Gospodin Zrinušić, samo, samo jedna sekunda. Gospodin Vrkljan, g. Vrkljan, oprostite, ali tamo mi, zastupnici mi kažu da ne mogu čut dobro. Izvolite g. Zrinušić.
Hvala lijepa. Dakle, s druge strane nadležna tijela država članica na opravdani zahtjev dostavljaju Europolu informacije o bankovnim računima koji se nalaze u Nacionalnim registrima bankovnih računa. Naime konkretno, Zakon o pojednostavljenju razmjene podataka između tijela država članica EU nadležnih za provedbu zakona iz 2015.g. pojednostavljuje razmjenu podataka između tijela RH u čijoj je nadležnosti sprječavanje i otkrivanje kaznenih djela i nadležnih tijela država članica EU za svrhu provođenja izvida i istraživanje istraga kaznenih djela, te traganja i utvrđivanja imovinske koristi stečene kaznenim djelom. Isto tako Zakonom o sprječavanju pranja novca i financiranja terorizma propisuje se suradnja Ureda za sprječavanje pranja novca i tijela kaznenog progona s ciljem sprječavanja pranja novca, te povezanih predikatnih kaznenih djela i financiranja terorizma. Što se želi ovim prijedlogom zakona? Ovim prijedlogom dakle se zakona domaća nadležna tijela dodatno ovlašćuju prikupljati i međusobno razmjenjivati podatke sadržane u jedinstvenom registru računa, te se dodatno ovlašćuju za prikupljanje podataka od Ureda za sprječavanje pranja novca s ciljem sprječavanja, otkrivanja istrage ili progona teških kaznenih dijela. U ovom slučaju nije potrebna sumnja na pranje novca ili financiranje terorizma, znači samo u onoj početnoj, čak i u onoj početnoj fazi, pa u kontekstu i ovog što je i kolega Sačić dobro primijetio vezano i za samu agenciju, dakle uobičajeni rad ovaj na predistražnim postupcima prikupljat će se podaci iz jedinstvenog registra računa. Što je uopće taj registar, jedinstveni registar računa? On je kao takav centralizirani registar i vodi se pri FINA-i, a ustrojavanje i vođenje proizišlo je iz propisa koji uređuju provedbu ovrhe nad novčanim sredstvima. Znači to je registar koji je već ustrojen i koji funkcionira u kontekstu ovrhe i koji se primjenjuje u kontekstu ovrhe, a samo se ovdje tijela kaznenog progona naslanjaju na podatke koje imamo u tome registru. Jedinstveni, dakle registar sadrži računa, sadrži osnovne podatke o računima u smislu naziva banke, broj računa, datum otvaranja i zatvaranja, te identifikacijske podatke o imateljima bankovnih računa, o osobama ovlaštenim za raspolaganje sredstvima na računa, o stvarnim vlasnicima pravnih osoba imateljima računa, te sefovima i fizičkih, fizičkih i pravnih osoba. Podaci o računima pravnih osoba su javno dostupni dok podatke o računima fizičkih osoba FINA dostavlja na pisani zahtjev nadležnog tijela. Ovim prijedlogom zakona domaća nadležna tijela će umjesto dosadašnjeg pristupa podacima temeljem pisanog zahtjeva imati pravo na izravni elektronički pristup podacima iz samoga registra radi obavljanja zadaća u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja ili progona teškog kaznenog djela ili pružanja potpore kaznenoj istrazi teškog kaznenog djela što uključuje identifikaciju, praćenje i zamrzavanje imovine povezane s takvom istragom. Sama definicija teškog kaznenog djela dana je u prilogu jedan Uredbe EU 2016/794 a dana je u prilogu dva ovoga zakona. Isto tako tamo je pobrojano tih tridesetak teških kaznenih djela koja se prema toj uredbi tretiraju. Isto tako u prilogu jedan ovoga zakona dana su i tzv. predikatna kaznena djela, to su kaznena djela koja su u pravilu izvorište za počinjenje kaznenog djela pranja novca. Oni su isto tako pobrojani u našem Kaznenom zakonu, ovdje ih je pobrojano njih 68. Najvažnija pitanja koja se uređuju prijedlogom zakona, dakle određuju se nadležna tijela. To su dakle policija, Državno odvjetništvo, Porezna uprava i Carinska uprava, a prilikom obavljanja poslova sprječavanja otkrivanja istrage ili progona teških kaznenih djela inicirano bilo domaćim informacijama bilo zahtjevima od inozemnih partnera i u smislu osiguravanja dakle, izravnog elektroničkog pristupa podacima u samome registru. Inače sama direktiva omogućava imenovanje jednog ili više tijela koja će imati ovlast za izravni trenutačan pristup informacijama, bankama i računima, te za pretraživanje tih informacija radi obavljanja svih zadaća u svrhu, dakle spomenutog sprječavanja otkrivanja istrage ili progona teških kaznenih djela. Sami službenici Carinske uprave i Porezne uprave su već sukladno postojećim zakonskim propisima, dakle Zakonom o Carinskoj službi, Zakonom o Poreznoj upravi i Zakonom o kaznenom postupku ovlašteni za otkrivanje i sprječavanje kaznenih djela, a na zahtjev nadležnog Državnog odvjetništva sukladno, dakle Zakonu o kaznenom postupku. Važno je dakle napomenuti da podaci koji se vode u jedinstvenom registru računa koji će nadležna tijela imati izravni pristup u ovoj fazi i sam, dakle on je ustrojen za potrebe ovrhe ne sadrže podatke o prometima po računima, odnosno stanjima po tim računima nego samo ove opće informacije koje smo rekli, a u kontekstu provedbe po Zakonu o kaznenom postupku kasnije tijela te podatke mogu i trebaju dobiti na drugi način. Dakle, u ovome samome registru nemamo podataka o stanjima po računima niti o podacima, nego samo o vlasnicima i opunomoćenicima i sve ono što smo rekli. Dakle, informacije o bankovnim računima a koje se nalaze u jedinstvenom registru koje vodi Financijska agencija i koje sadrže, dakle podatke, informacije evo probat ću pobrojati konkretno. Svim računima i oročenim novčanim sredstvima, dakle ne o tome da koliko je novaca oročeno, nego imate šifru konkretnu kojom se označava da je neki novac oročen. Reći ću vam poslije to. Stambenim štednim ulozima i depozitima u kreditnim unijama, sefovima svih fizičkih i pravnih osoba, stvarnim vlasnicima pravnih osoba, imatelja računa, oročenih novčanih sredstava i sefova. Fizičkim osobama ovlaštenim za raspolaganje sa sredstvima po računima, oročenim novčanim sredstvima, stambenim štednim ulozima i depozitima u kreditnim unijama, te fizičkim osobama korisnicima sefova. Takva nadležna tijela ovlaštena su podatke iz tog jedinstvenog registra dostavljati na obrazloženi zahtjev EUROPOL-a sa ciljem sprječavanja transnacionalnog kriminala na području cijele EU. Nadalje, ovim se prijedlogom zakona osigurava dostava financijskih analiza i informacija Ureda za sprječavanje pranja novca na obrazloženi pojedinačni zahtjev nadležnog tijela kada se ti zahtjevi temelje na slučajevima povezanima sa sprječavanjem, otkrivanjem, istragom ili progonom teških kaznenih djela. U praksi zakon omogućuje da domaće nadležno tijelo na primjer policija zatraži od nadležnog tijela druge države članice financijske analize i informacije ili iste dostavi nadležnom tijelu druge države članice. Glede zaštite osobnih podataka koji se tu bila i spomenula, a i u samom zakonu se to izričito navodi ovim prijedlogom zakona propisuje se obveza nadležnih tijela i financijske agencije da vodi zapis o svakom zahtjevu i pristupu informacija na temelju ovoga zakona. Zapis će se na zahtjev stavljen na raspolaganje Agenciji za zaštitu osobnih podataka u svrhu obavljanja poslova u okviru djelokruga i nadležnosti utvrđenima Zakonom o provedbi Opće uredbe o zaštiti osobnih podataka. Naime, odredbe o zaštiti osobnih podataka u okviru ovoga zakona primjenjuju se pravila propisana Zakonom o zaštiti fizičkih osoba u vezi sa obradom i razmjenom osobnih podataka u svrhu sprječavanja istraživanja, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija. Kao što sam i uvodno rekao u kontekstu i same Agencije za zaštitu osobnih podataka naravno da i ona i njezini službenici imaju obvezu čuvanja tih podataka. Ali kako se ovdje podaci prikupljaju i u predistražnim radnjama, znači nije već sužena vrša u smislu konkretnog kaznenog ili kriminalnog djela nego samo razmjena u kontekstu određenih osoba na razini država članica. Držimo da u slučaju prijave pojedinca koji misli da je neovlašteno njegov podatak otkriven nekoj drugoj instituciji sukladno drugom propisu koji regulira rad Agencije za zaštitu osobnih podataka takva agencija u ovom slučaju Agencija za zaštitu osobnih podataka dužna je reagirati sukladno pozitivnom propisu koji regulira njihov rad. Nadalje u pogledu praćenja djelotvornosti borbe protiv teških kaznenih djela Republika Hrvatska preispituje djelotvornost provođenja financijskih istraga u okviru borbe protiv teških kaznenih djela, vođenja sveobuhvatnih statistika. U ovom slučaju kao što sam spomenuo uvodno, znači sva ova tijela koja sam pobrojao prikupljaju i vode statističke podatke sukladno zakonu i jednom godišnje ih dostavljaju ministarstvu zaduženom za pravosuđe. Ministarstvo zaduženo za pravosuđe te podatke obrađuje, prikuplja i isto tako jednom godišnje dostavlja Europskoj komisiji, te taj dio i postupanja reguliran je člancima 16. i 17. ovoga zakona. U kontekstu mogućih pitanja i dvojbi da li će ovaj zakon uzrokovati promjene za građane u poslovanju itd. ne očekuje se nikakva promjena, obzirom da i sada zakon koji je u smislu ovrhe je regulirao uvođenje registra računa funkcionira i razmjenjuju se podaci u odnosu na ovrhovoditelje. Ne vidimo nikakvih problema da bi to imalo utjecaja na pojedince u bilo kojem pogledu. Evo to je u kontekstu samog prenošenja ove direktive. Hvala lijepa na pozornosti, stojim na raspolaganju.
Hvala i vama. Imate niz replika. Prvu repliku je tražio gospodin Mažar.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče. Evo i sami ste rekli da ovaj prijedlog zakona omogućuje osim Ureda za sprječavanje pranja novca sada i Državnome odvjetništvu Republike Hrvatske i Poreznoj i Carinskoj upravi kao i MUP-a da mogu u svrhu sprječavanja otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela imati direktan uvid u financijske račune. Međutim, ono što se možda ne zna dakle da RH već veliki dio ovoga prijedloga zakona i ispunjava odnosno mi imamo ustrojen jedinstven registar računa od 2002. godine, a od 2011. godine u tom registru su i računi potrošača. Dakle, već dosta toga je implementirano u zakonodavstvo RH i ono se već provodi dugi niz godina, pa možda ako možete reći dakle vezano i za taj dio.
Hvala.
Hvala vam lijepo na vašem pitanju.
Gospodin Zrinušić moram vam dati riječ, tako piše u Poslovniku. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Ovo što ste naveli isto nije točno. Što se tiče same direktive mi kad smo sudjelovali u ovom slučaju je odjel jedan iz MUP-a bio uključen u rad europske ovaj tijela EU vezano za izrade same direktive, mi smo naglašavali što se tiče RH manje-više imamo sve osigurano u radu, redovnom radu već postojećih tijela i da ova direktiva sama po sebi u kontekstu rada naših tijela neće imati nekih značajnijih pomaka jer je i sam registar istini za volju kao što sam nekoliko puta ponovio, on je osnovan vezano za propise koji reguliraju ovrhu. Ali to ne znači da ćemo raditi 7 registra, koristi se ovaj registra ujedno jer postoje svi podaci koji su nužni i za ovu razmjenu. S druge strane očekujemo veliku pomoć u odnosu na one zemlje države članice koje to nemaju, a za naše građane koji eventualno imaju račune u, kod sebe i podatke o njima kakve račune [[Upadica: Hvala.]] imaju … [[Govornik se ne razumije.]]
Gospodin Bačić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, upravo vezano za podatke u tom jedinstvenom registru računa vidimo da ovim prijedlogom zakona se proširuju i tijela koja će imati uvid u samo financijsko stanje naših građana sve u svrhu normalno sprječavanja težih kaznenih i gospodarskih dijela. Postoji i u komentarima jedna mala bojazan vezana za GDPR i osobne podatke. Zanima me vaš stav tj. stav ministarstva koliko je to problematično tj. je li sve usklađeno, oće li tu biti problema vezano za samu zaštitu privatnih podatka naših građana pošto ponavljam proširujemo i broj tijela koji će imati uvid, samim time proširujemo normalno i broj ljudi službenika i dužnosnika koji će moći baratati s podacima naših građana. Zahvaljujem.
Hvala. Izvolite.
Hvala lijepa. Ovo proširivanje broja tijela u suštini nije prošireno nego je način ulaska u registar promijenjen. Dosada bi ulazak u registar bio na zahtjev. Sada će imati izravan ulazak ali uz uvjet da se informatički prati ulazak ovaj svakog tijela odnosno prije toga će se sukladno ovom zakonu morati javiti podatak o osobi koja je ovlaštena ulaziti u sustav od bilo kojeg tijela koje smo maloprije rekli, a to su policija, porezna, carina, odvjetništvo i koja će pretraživati podatke. O tome se vode evidencije, kažem elektronički nepromjenjivi zapisi koji će točno u svakom času se znati zašto je se ulazilo i kada se je ulazilo. Dakle, nikakve suštinske promjene nema i dosada su oni samo na zahtjev to isto tražili. Sada imaju izravan pristup, ali i te osobe koje će ulaziti moraju biti sigurnosno provjerene itd.
Hvala. Gospođa Nađ.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, u zakonu je navedeno da nadležno tijelo i financijska agencija uspostavljaju tehničke i organizacijske mjere koje će osigurati najviši stupanj zaštite podataka od neovlaštenog pristupa i krađe. Smatrate li da je FINA, da ona ima zapravo administrativne i kadrovske potencijale da, da osigura te mjere najvišeg stupnja zaštite podataka tim više što je Državni ured za reviziju 2019. dao uvjetno mišljenje o, o dakle o FINI i njenom poslovanju s obzirom da nije imala revizorski odjel.
Hvala. Izvolite.
Hvala lijepo. O ovom uvjetnom mišljenje i sami ste rekli išlo je u drugome kontekstu vezano za reviziju itd., što se tiče samoga registra on je informatičke prirode jer to je suština i rada same, same FINE. Dakle, informatička sigurnost, dakle barijere koje se postavljaju u smislu ovlaštenog pristupa nekom registru i njegovoga pretraživanja. U odnosu na ovih niz godina od gotovo 10-ak ili koliko već godina imamo registar ovaj ne sjećam se da je bilo prijava u kontekstu pojedinaca koji su se žalili da je njihov podatak iscurio neovlašteno prema nekoj trećoj osobi. Prema tome vjerujemo da je sa informatičke strane sam registar tako postavljen da je kvalitetan i da će imati tih sigurnosnih protokola dovoljno postavljenih da će štiti pojedince u smislu neovlaštenog pristupa.
Hvala. Grmoja.
Poštovani državni tajniče imam jedno pitanje za vas. Mi imamo registar stvarnih vlasnika tvrtki koji ne funkcionira u stvarnosti. Mi smo imali slučaj kuma Maria Kapulice, Gorana Puklina koji je bio stvarni vlasnik jedne tvrtke koja je ostvarivala poslove s Hrvatskom lutrijom i nije se otkrilo da je on stvarni vlasnik odnosno da je prikriveni vlasnik te tvrtke, da ostvaruje dobit dok se nije ušlo u njegov sef. Dakle, tajni vlasnici tvrtki i dalje za njih ne možemo znat na temelju ovog zakona koji imamo iako oni ostvaruju dobit na temelju ovaj sudjelovanja u vlasništvu. Kada to mislite promijeniti? Mi kao Klub MOST-a nismo samo oni koji kritiziraju nego smo uputili i zakonski prijedlog kojim tražimo da se svi vlasnici tvrtki pa i oni tajni objave i da budu ovaj da se do njih može doći. Da se ne mora ulaziti u sefove u privatnim stanovima. Kada ćete to promijeniti?
Hvala. Odgovor.
Hvala vam lijepo na vašem pitanju. Uistinu sam zakon i samo način popunjavanja podataka registra je postavljen tako da drugačije u ovome trenutku ukoliko netko tko je tajni član to iz nekih razloga neće prijaviti moramo službe putem drugih izvida i načina prikupljanja podataka dolaziti do takvim podataka ali imamo jedan problem koji nije problem nego je postavljen u Zakonu o trgovačkim društvima od čl. 148. do 157. zakona koji navodi odredbe, da sada ih ne iščitavam, u kontekstu tajnog vlasništva, tajnog društva, da ne može sklapati pravne osobe s trećima, da u ime i za račun ne može niti voditi poslovne, poslove tajnoga društva, dakle norma koja proizlazi iz Zakona o trgovačkim društvima, koja je taj institut prepoznala i dopustila i onda ako tako nešto prepozna Zakon o trgovačkim društvima naravno da se takva onda ovaj postupak u kontekstu daljnjih registara ne može koristiti, a ako određeni propisi izvorišno to dopušta, evo.
Hvala lijepa. Gospodin Milanović Litre.
Hvala vam poštovani predsjedavajući. Često možemo čuti da je politika maraton, a ne sprint. Ovaj zakon je zapravo dokaz toga, ovo je jedan mali korak u kojem se oduzimaju slobode hrvatskih građana, ekonomske slobode prije svega koje su jako bitne za politički život jer ako nema ekonomskih sloboda nema ni političkih sloboda. A briselska direktiva koja želi još jednom pomoću ovih zakona, ovakvih zakona graditi kulu od karata jedne federalne uređene EU je dokaz nesposobnosti njihove. Vi ste ovdje naglasili da je ovaj zakon, da se prije svega odnosi na, na terorizam. Ja ne znam koje mi terorističke probleme imamo u Hrvatskoj osim što se sazivaju nacionalne, Odbori za nacionalnu sigurnost oko trulih jaja koji se objavljuju na Facebooku, a ne dajete dovoljno prostora korupciji i kriminalu, očito je to bolna točka ovoj vladi. Što će zapravo ovo napraviti i spriječit, na koji način ćete vi sa uvidom u osobne financije građana spriječiti kriminal u Hrvatskoj?
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepa. Kao što znate sama direktiva se postavlja kao norma na razini EU, možda pojedina država članica nema određene probleme koje ima neka druga država članica. Isto tako prelijevanje kriminala iz jedne u drugu državu ne samo članicu nego svijeta nije ograničeno granicama, niti propisima, niti zakonima i postavljanje normi na razini svijeta je puno, puno bolje ako ćemo imat ujednačenu ovaj zakonsku regulativu, pa bez obzira da kod nas ne bude i dao Bog da ne bude nikada nijedan teroristički čin, ali postavljanje samoga propisa je bio smisao da se ujednači norma na razini cijele EU, a naravno i šire. Ponovit ću, dakle zadaća u svrhu sprječavanja i otkrivanja istrage ili progona teških kaznenih djela, teških kaznenih djela koji su ovdje popisani i koji ne daj Bože ako se i dogode da se može pružiti informacija ne nemamo ili imamo.
Hvala. Gospodin Sačić.
Poštovani državni tajniče, u čl. 8. i u čl. 13. predloženog ovog zakona reguliraju se odnosi između Ureda za sprječavanje novca i u razmjeni informacija sa korisnicima odnosno drugim nadležnim tijelima, pa tako čl. 8. kaže da ured može pridržati pravo da odbije opravdani obrazloženi zahtjev ako smatra da nije proporcionalan zakonitom interesu fizičke i pravne osobe, a u čl. 13. čak kaže da Europol može odbiti dostavu tih podataka i analiza ako citiram bi to narušilo nacionalnu sigurnost. E sad mene postavlja pitanje, mene to zapravo kopka da li je Ured za sprječavanje pranja novca dovoljno kvalificiran da on prepozna taj nacionalno sigurnosni aspekt, koga konzultira, dal SOA-u konzultira, kako, jel to ovdje ne piše, kako će on to saznat?
Hvala. Odgovor.
Evo hvala vam lijepa. Kao što sami znate sustav za sprječavanje pranja novca nije samo Ured za sprječavanje pranja novca nego upravo i ova neka tijela koja ste i sami spomenuli i sam po sebi Ured za sprječavanje pranja novaca ne djeluje izdvojen kao i neka izdvojena jedinica u tom ovaj kontekstu. Ovo zašto su ove norme ugrađene u sam zakon, one proizlaze iz drugih propisa koje reguliraju sprječavanje pranja novaca i financiranje terorizma i tu je nekoliko direktiva, naš zakon u kojem su tamo izričito postavljene određena ograničenja u kontekstu borbe protiv pranja novca i povezanih kaznenih djela tzv. predikatnih kaznenih djela vezanih za pranje novca i izričito se u kontekstu procesuiranja ako se dokaz prikupi vezano za utaju poreza, a koristi se kasnije za recimo pranje novca ne može se na sudu koristit kao dokaz zato što si ga prikupio pod kazneno djelo pranje novca i onda se ovdje stavljaju osigurači da se ne bi nezakonito stekao dokaz i sutra to palo u procesu, evo.
Hvala. Gospodin Brumnić.
Poštovani predlagatelju, u svojoj raspravi ste jasno naglasili da podatke imamo, da i danas možemo sve to koristiti, moje je jednostavno pitanje i uz sve to imamo sve probleme koje imamo po pitanju korupcije u RH. S druge strane glavnu stvar koju ste napominjali da se u stvari nitko nije žalio na korištenje podataka i da to smatrate dobrim, pa ja vas pitam kako građanin uopće može znat da je netko koristio njegove podatke? To je ono što je ključno, ja se u potpunosti slažem da ovakav zakon treba, da on treba biti čak i na nivou svijeta, da je zadatak države da štiti i državu i pojedinca i onda ide ključno pitanje, tko štiti tog pojedinca od države?
Hvala lijepa. Izvolite.
Hvala vam lijepa na vašem pitanju. Možda sad izrečeno, kako sam izgovorio, ali vjerujem da sam išao u pravcu da nisam siguran da je bilo ovaj, ne sjećam se žalbi ili tako dalje jer ne radim ja u agenciji za… [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Sad ću vam, sad ću vam, sad ću vam reć, dakle 5.g. su predviđeni ovdje rokovi za čuvanje podataka u kojima ili sama agencija ili pojedinac na kojeg se odnosi ovaj podatak može zahtijevati od, od tijela koje vodi registar uvid i gledati gdje je, gdje je to, ako je to odobreno u kontekstu nekih drugih propisa, tako da su postavljeni osigurači kako neko može štititi svoja prava. Isto tako košto možemo sada dok ovo razgovaramo možda neka tamo služba obrađuje sve nas ovdje koji ovdje razgovaramo, a ne znamo i ne trebamo znati, al u nekoj fazi se dopušta sukladno procesu da li je, da li je uopće došlo do Zakona o kaznenog postupka, ne znam.
Gđa. Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče, pa evo i na tragu ovoga što je kolega Brumnić postavio pitanje dakle Zakonom o sigurnosno obavještajnom sustavu RH konkretno Člankom 40. određeno je da su sigurnosno obavještajne agencije dužne na zahtjev građanina u roku od 15 dana pisanim putem obavijestiti ga jesu li prema njemu poduzimane mjere tajnog prikupljanja podataka te vode li se evidencije o njegovim podacima i na njegov zahtjev staviti mu na uvid dokumente o prikupljenim podacima uz iznimnu naravno da obavijest nisu dužne dati ako bi to dovelo u opasnost izvršenje same zadaće agencije ili do ugrožavanja nacionalne sigurnosti ili do ugroze nacionalnog interesa RH. Takva odredba u ovom predloženom zakonu nema, zašto?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Pa zašto, sad ste citirali nisam ja stručnjak za sigurnosne ovaj i druge propise, ali u kontekstu direktive koja govori o razmjeni podataka unutar EU ali na razini pa rekao bih čak i predistrage jer tu sam naglasio da ne mora biti već faza istrage ili utvrđivanja osnovane sumnje za počinjenje kaznenog dijela da određena tijela mogu preventivno usmjeravati svoje postupke na način da razmjenjuju podatke i, i usmjeravaju svoje aktivnosti ukoliko druga država članica mu da pozitivan ili negativan odgovor ili svojim odgovorom mu da dovoljno saznanja u kojem će pravcu dalje ići. Ne vidim zašto bi to ovaj moralo ići do razine ovaj norme koje neki drugi propis rješava. Ukoliko taj drugi propis rješava neće se preklapati jedan sloj s drugim kao što je Ustav iznad svih zakona na primjer.
Hvala. Gospodin Pavić.
Poštovani tajniče prvo da nešto malo pojasnimo. Jedinstveni registar računa postoji od 2002. godine od 1. travnja 2002. godine i mijenjao se 2 puta 2011. i 2018. godine. 2018. godine se prilagodio europskoj direktivi i onda su, od onda su unutra podaci o sefovima i svim ostalim podacima koji su vezani i za fizičke osobe i za pravne osobe. Inače tom registru računa se može pristupiti on-line. I tome registru može pristupiti bilo koja osoba da vidi javne podatke. Međutim, podatke privatnih osoba odnosno fizičkih osoba ne može vidjeti nitko osim fizičkih osoba i to na zahtjev koji se da agenciji. A sada pitanje. Moje je pitanje, zašto niste naveli u zakonu koja ustrojstvena jedinica Ministarstva financija može pristupiti podacima s obzirom da ste nam naveli koja ustrojstvena jedinica MUP-a može pristupiti, ovdje već imamo dvije ustrojstvene jedinice to je Porezna uprava i Carinska uprava [[Upadica: Hvala.]] imamo isto tako Ured za pranje novca. Zašto niste naveli i ostale ustrojstvene jedinice koje mogu pristupiti jer ne trebaju sve pristupati?
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Ne, hvala lijepa, ovo što se tiče registar dobro ste primijetili, da izravni ulaz za sve pravne osobe, a za pojedince građane na zahtjev. U ovom slučaju sada kroz ovaj zakon ova tijela koja sam spomenuo će imati izravni. Možda nije, prvo je čitanje pa dopuštam da je možda ovaj i tako i napisano, možda se krivo shvatilo. Dakle podrazumijeva se da će to biti policija, Državno odvjetništvo, Porezna i Carinska uprava, Porezna i Carinska uprava. Ako piše drugačije molim evo, dopuštam ovaj da, da piše vjerojatno Ministarstvo financija, Porezna uprava i Carinska uprava. Dobro to je valjda krovna jer je sastavnica ovaj unutar kao što, dobro vidjet ćemo da kažem smisao je bio da se to dopusti Poreznoj upravi i Carinskoj upravi.
Hvala lijepa … [[Upadica se ne razumije.]] nije, ponavljam još jednom nije predviđen dijalog, ja bi htio da je, ali nije predviđen dijalog pa onda ovaj molim vas govor jedna, pa odgovara drugi i to je sve. Takav je Poslovnik. Gospodin Gari Cappelli i ispravite prezime jer tako ovaj ima, ima loš prizvuk ovaj, izvolite gospidin Cappelli dodajte I.
Hvala lijepo na zaštiti potpredsjedniče. Državni tajniče, dakle u Hrvatskoj gdje ipak sigurnost podataka definitivno nije baš sigurna jer vidimo da mediji koji put prije znaju tko će se hapsiti ujutro nego onaj sam koga će uhapsiti. Uvijek malo pohvala u svakom slučaju i zakon treba podržati, ali ta sigurnost podataka definitivno s obzirom na sve ono što se zna desiti meni uvijek postavi jedno pitanje, upitnik veliki. Da li će se i kako će se to koristiti i koliko? Mi znamo jako dobro što se tiče ispunjavanja sukoba interesa i svega onoga što imamo pa nekako nama to i relativno jednostavnije gledamo na to, međutim građani sigurno ne. Treće je što me najviše zanima, koordinacija sa trećim zemljama koje su izvan EU. Dakle, netko stvori ovdje neki novac, u koferima da ne kažem izveze van u BiH, Srbiju ili negdje i tamo se neizmjerno [[Upadica: Hvala lijepa.]] bogati. Kako to rješavate?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Malo prožeto više, više tema ali jasno je u kom pravcu, dakle sigurnost podataka koja zahtjeva u smislu pojedinaca s jedne strane s druge strane da tijela, državna tijela ili tijela kaznenog progona mogu funkcionirati razmjerno svojim ovlastima, da ta ovlasti ne zlouporabljuju u nekome trećem smislu, da ti podaci ne dođu ne znam kome na uvid i to neovlašteno. Zato mi je bilo ovaj drago da je kolega Sačić ovaj išao sa svojim pitanjem u pravcu baš onoga kada se točno zakon postavlja da ako ja kao nekakvo tijelo tražim podatak za namjenu koju sam tamo naveo, a iskoristim za treću taj podatak sutra neće moći biti korišten u sudu kao dokazni materijal. Naravno, to, za to se stavilo u ovome zakonu da se da se imenom i prezimenom ovaj unosi podatak o osobi koja je tražila razmjenu podataka i zašto je tražila i kada je tražila. Ti se podaci čuvaju, a u kontekstu ove ovaj borbe protiv kriminaliteta jasno je od kad je Boga i svijeta da će ovaj, da se to događa ali na nama da pokušamo dobiti bolje društvo.
Hvala. Gospodin Zekanović zadnja replika.
Poštovani državni tajniče, ja bi prvo komentirao da danas nažalost se terorizam i sve slične nezakonite kažnjive djelatnosti i aktivnosti obavljaju opranim novcem. I danas svi oni koji su nekoć bili kriminalci i tako nešto i bavili se s tim danas su postali uglavnom poduzetnici. Nije to samo hrvatski slučaj to je svjetski fenomen. Tako da ako ćemo praviti ove nekakve nezakonite transfere novca mislim da ćemo obuhvatiti samo manji iznos toga, jer taj novac danas nekim legalnim kanalima i mimo ovog zakona će moći normalno cirkulirati. Mene zanima s obzirom da je ovo direktiva iz 2019. godine i pretpostavljam da se mnoge članice EU već uvrstile u svoje zakonodavstvo, kakva su iskustva tih zemalja, je li bilo nekakvih rezultata, je li spriječen neki transfer novca koji je, što je predviđeno zapravo ovom direktivom.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepa. Dakle, sama direktiva dobro ste primijetila bila je donijeta devetnaeste. Rok je otprilike dvije godine za implementaciju. Uz nas tu još nisu Danska, Irska, Grčka, Španjolska, Cipar, Nizozemska, Slovačka i Finska prenijeli u zakonodavstvo, ali vjerujem da ćemo uspjeti do prije ljetne stanke i to uraditi. Sama iskustva se pojavljuju prije svega možete pojavnost, jer se podaci iz pojedine države članice šalju Europskoj komisiji koja te podatke obrađuje i onda usuglašava radi lakše razmjene podataka unutar država članica. To je ono što se odmah vidi iz samog funkcioniranja u odnosu na dosadašnje pristupe. Prije svega neke su države članice koje su propustile napraviti morale raditi registar računa gdje smo mi, dakle već dvadesetak godina imamo registar koji je istini za volju rađen za potrebe ovrhe ali se koristi i za druge namjene. Dakle, rekao bih da je to nešto što olakšava rad tijela kaznenog progona.
Hvala. Nemate više replika za sada. Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo po klubovima. Gospodin Nikola Grmoja, Klub zastupnika MOST-a. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, umjesto da raspravljamo ovdje o mehanizmima, o zakonskim izmjenama koje će ojačati naše neovisne institucije mi raspravljamo o tome na koji način poboljšati suradnju sa EUROPOL-om, dostavljati im informacije o bankovnim računima. Imali smo situaciju da jedan predmet koji je bio mrtav u našem DORH-u, to je predmet protiv bivše ministrice Žalac, Plenkovićeve miljenice je naglo oživio upravo inicijativom Ureda europskog javnog tužitelja. I ono što je skandalozno da naš DORH nije, a imao je obvezu prema uredbi EU nije dostavio zapravo informacije o tom slučaju Žalac i o istragama koje su se izvidima, koje su se vodile unutar našeg USKOK-a i DORH-a. I što je tu bilo posrijedi? Glavna državna odvjetnica je prvo lagala da su ti izvidi bili prije nego što je ona postala glavna državna odvjetnica i da ona nije upoznata sa tim slučajem, da bi ovdje na moje pitanje priznala da je u srpnju mjesecu na njen stol nakon što je postala glavna državna odvjetnica taj predmet ipak došao, da je sa svime bila upoznata i da je naš DORH skrivao predmet ne samo od hrvatske javnosti, nego i od Ureda europskog javnog tužitelja. Ja bih bio sretan da nam te europske institucije nisu potrebne, ali očito to je jedini način kako da korupcija i kriminal vladajući dođu pod svjetla reflektora, pod svjetla javnosti. I ovdje sam pitao državnog tajnika što sa tajnim vlasnicima tvrtki. On kaže imam uređeno određenim zakonima, ne možemo to. Može se! Evo klub MOST-a je uputio zakonski prijedlog, dakle izmjene, Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o sprječavanju novca i financiranju terorizma tražimo da se svi tajni vlasnici tvrtki javno objave u registru. Jer oni iako ne upravljaju društvima ostvaruju dobit. I iznio sam ovdje jedan primjer. Goran Puklin, muž uhićene državne odvjetnice je zajedno sa Željkom Fadljevićem imao tvrtku Fleksbit. Ta tvrtka je ostvarivala milijunske iznose u poslovanju sa Hrvatskom lutrijom. Istovremeno Željko Fadljević je bio direktor u Hrvatskoj lutriji za logistiku i sam sebi, svojoj tvrtki je namještao poslove. I on i Puklin lijepo novac u džep a to sve plaćaju, dakle građani Republike Hrvatske jer je Hrvatska lutrija državna tvrtka. Znate kako je Fadljević namješten u Hrvatskoj lutriji na mjesto direktora logistike? To je isto izašlo u ovoj aferi JANAF, krak afere JANAF. Kada su Puklina USKOK-ovi istražitelji uhvatili uzeli su mu mobitel i u mobitelu su našli poruku koju Puklin šalje svom kumu, jednom od istaknutih zastupnika HDZ-a Mariu Kapulici u kojem kaže ovako, ovako SMS poruka ide. To su mediji objavili nemam ja neke posebne informacije da se ne biste prepali. „Onaj Željko Fadljević što sam ti ga dovodio na ručak i što smo zajedno bili u tebe u kancelariji postavljen je u Hrvatsku lutriju“. Puklin piše Kapulici. Na temelju čijeg autoriteta Puklin postavlja ljude u Hrvatskoj lutriji? Pa na temelju Kapuličinog autoriteta. Onaj što sam ti ga dovodio na ručak i onaj što smo bili zajedno u kancelariji sad je direktor za logistiku u Hrvatskoj lutriji. I fino taj Fadljević i Puklin imaju tvrtku Fleksbit u kojoj su tajni vlasnici i dobivaju poslove sa Hrvatskom lutrijom. To su problemi. Ako se želim obračunati sa korupcijom, pa objavimo registar stvarnih vlasnika tvrtki, objavimo taj registar, ne samo one koji upravljaju tvrtkama, nego i oni koji zbog poslovanja tih tvrtki ostvaruju dobit kao što su bili Fadljević i Puklin. Inače firma je bila na nekog tipa ne mogu se sad sjetiti poznato je prezime, ali je nepoznat čovjek. Na njega se vodila, on je kao bio stvarni vlasnik koji je upravljao tvrtkom, a ova dvojica su bili tajni vlasnici koji su ostvarivali dobit i sređivali poslove sa Hrvatskom lutrijom i tako je taj Fleksbit prosperirao. To su problemi ovaj sa tim, s tom borbom s korupcijom i mi nećemo ostati samo na riječima. Dakle, davat ćemo konkretne prijedloge kao što je ovaj i ne samo to, u taj registar stvarnih vlasnika tvrtki vi kad uđete vaše se ime bilježi. Pazite to, nekoga gledate i bilježi se koga ste gledali i tko je gledao. Zašto to? Zašto to? To mora biti anonimno i svaki građanin RH, svaki istraživački novinar, svaki političar mora imati pristup tome ako želimo obračun s korupcijom. Dakle, transparentnost je predvorje, preduvjet borbe s korupcijom. I na tome ćemo inzistirati, a ovakve, prepisivanje ovih europskih uredbi dakle nas neće dovesti nigdje. To je jedan podanički mentalitet koji misli da će ispunjavanjem zadaća od ove zemlje napraviti prosperitetnu zemlju, neće. Dok na pozicijama moći ne budemo imali političare koji ne drhte pred pozivima stranih ambasada, koji ne gledaju nekakve svoje karijerne interese u Bruxellesu ili negdje drugdje nema budućnosti za ovu zemlju. Evo vam jedan primjer. Sud EU u slučaju hrvatskih potrošača vezano uz franak donosi odluku kojom pere ruke od hrvatskih potrošača. U slučaju mađarskih i poljskih potrošača donosi korist, odluku u njihovu korist. Zašto? Pa zato što u Poljska i Mađarska vlada stali iza svojih ljudi, a naša vlada je rekla kada su ljudi potpisali konverziju da su, da su zapravo obeštećeni. To je ključ. Znači ne da se Ured europskog javnog tužitelja bori s korupcijom u Hrvatskoj nego da se mi obračunamo s korupcijom u Hrvatskoj, da uredimo svoju zemlju po mjeri svakog njenog građanina u kojoj neće biti bitno je li netko ima člansku iskaznicu HDZ-a, SDP-a, MOST-a bilo koje druge političke opcije, u kojoj neće biti bitno je li netko ima financijsku moć, društveni utjecaj ili nešto slično nego u kojoj će svatko biti jednako tretiran pred institucijama ove zemlje. To ćemo napraviti, to vrijeme se bliži, zato su napadi i ovoliki na MOST, zato imamo ovog dežurnog trola koji je zadužen dakle, sad je, sad je izašao koji je zadužen za napade, napade na MOST tako da evo to je sve dobro. Sve se dobro razvija moja poruka građanima je optimistična. Samo hrabro, glavu gore, riješit ćemo se ove koruptivne klike.
Gospođa Vesna Nađ govorit će ispred Kluba zastupnika Socijaldemokrata. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, pred nama je Prijedlog Zakona o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela. Njime se u pravni poredak RH prenosi Direktiva EU 2019/1153 Europskog parlamenta i vijeća od 20. lipnja 2019. Direktiva je zakonodavni akt kojim se utvrđuje cilj koji sve države članice EU moraju ostvariti. Međutim, svaka država članica samostalno odlučuje o načinu na koji će ostvariti taj cilj. Cilj koji bi se trebao ostvariti implementacijom ove direktive je povećavanje sigurnosti, poboljšavanje progona financijskih kaznenih djela, suzbijanje pranja novca i sprječavanje poreznih kaznenih djela u državama članica i širom EU. Počinitelji kaznenih djela, a posebice zločinačke skupine i teroristi često djeluju u različitim državama članicama, a njihova se imovina uključujući bankovne račune često nalazi u drugim državama članicama. S obzirom na prekograničnu dimenziju teških kaznenih djela za nadležna tijela koja provode kaznene istrage u jednoj državi članici često je nužno da pristupe informacijama o bankovnim računima u drugim državama članicama. U direktivi se navodi da je izravan pristup najbrža vrsta pristupa informacijama koje se čuvaju u centraliziranim registrima bankovnih računa. Stoga bi trebalo utvrditi pravila odobravanju izravnog pristupa informacijama koje se čuvaju u centraliziranim registrima bankovnih računa imenovanim tijelima država članica nadležnim za sprječavanje, otkrivanje, istraga ili progona kaznenih djela. Treba svakako primijeniti odgovarajuće mjere zaštite osobnih podataka. Samo bi ovlašteno osoblje trebalo imati pristup informacijama koje sadržavaju osobne podatke koje se mogu pribaviti u centraliziranim registrima bankovnih računa ili u okviru postupaka provjere autentičnosti. Osoblje koje dobije pristup takvim osjetljivim podacima trebalo bi proći osposobljavanje o sigurnosnim praksama u vezi sa razmjenom podataka i rukovanjem njima. Nemamo informacija je li osoblje javnopravnih tijela koje će dobiti pristup takvim osjetljivim podacima u RH prošlo osposobljavanje o sigurnosnim praksama u vezi razmjene podataka i rukovanje njima. Jasna je uputa da je kod implementacije ove direktive potrebno uspostaviti mehanizme za poboljšavanje, za poboljšanje temeljnih prava EU kao što su pravo na poštivanje privatnog i obiteljskog života, pravo na zaštitu osobnih podataka, zabrana diskriminacije, sloboda poduzetništva, pravo na djelovanje, djelotvoran pravni lijek i pošteno suđenje, pretpostavka nedužnosti i pravo na obranu, načela zakonitosti i proporcionalnosti kaznenih djela i kazni kao i temeljna prava i načela predviđena međunarodnim pravom, međunarodnim sporazumima te ustavima država članica. Prijedlogom ovog zakona utvrđuje se da će Državno odvjetništvo, Ministarstvo financija, Porezna uprava, Carinska uprava i MUP ustrojstvena jedinica nadležna za suzbijanje i otkrivanje kaznenih djela gospodarskog kriminaliteta i korupcije imati izravan i bez naknade pristup informacijama o bankovnim računima sadržanim u jedinstvenom registru računa, radi obavljanja zadaća u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja ili progona teškog kaznenog djela ili pružanja potpore kaznenoj istrazi teškog kaznenog djela što uključuje identifikaciju, praćenje i zamrzavanje imovine povezane s takvim istragama. Ta tijela imat će izravan pristup identifikacijskim podacima imateljima bankovnih računa, osobama ovlaštenim za raspolaganje sredstvima na računu, o stvarnim vlasnicima pravnih osoba imatelja računa, te o sefovima fizičkih i pravnih osoba. Ured za sprječavanje pranja novca jest financijska obavještajna jedinica RH. Smatramo da bi ta tijela zajedno sa Uredom za sprječavanje pranja novca kao financijsko obavještajnom jedinicom RH trebali jačati međuinstitucionalnu suradnju u cilju što bržeg prekršajnog i kaznenog gonjenja počinitelja kaznenih djela, osobito koruptivnih kaznenih djela jer nam krajnji cilj treba biti vraćanje pokradenog javnog novca u proračun, a ne da kriminalci sakriveni novac nakon odsluženja kazne izvuku iz neke rupe i nesmetano troše ako ikad i završe iza rešetaka. U obrazloženju prijedloga zakona navodi se da podaci koji se vode u jedinstvenom registru računa kojima će nadležna tijela imati izravan pristup ne sadrže podatke o prometima po računima odnosno stanjima na računu. Međutim čl. 3. st. 1. toč. 7. prijedloga zakona navodi da je financijska informacija svaka vrsta informacije ili podataka o financijskoj imovini, kretanju sredstava ili financijskim poslovnim odnosima kojima raspolaže financijska obavještajna jedinica u svrhu sprječavanja i otkrivanja pranja novca i financiranja terorizma. Jasno da u situaciji kada je slabo ili nikakvo povjerenje građana u državne institucije s pravom možemo sumnjati da će doći do zloupotrebe financijskih podataka do kojih će navedena tijela doći i da se neće zaustaviti samo na informacijama u pogledu informacije o IBAN-u i datumu otvaranja i zatvaranja računa kako to direktiva navodi. To je bila i glavna primjedba u e-savjetovanju o nacrtu prijedloga ovoga zakona. Primjedba je da ovaj, primjedba je da ovaj prijedlog zakona propisuje značajno zahvaćanje u privatne financijske podatke, a da pri tome imamo slabe garancije u vidu procedura za sprječavanje zloupotreba tih podataka. Svakom građaninu RH su njegovi financijski podaci najvrjedniji podaci. Ustav RH propisuje da se svakom jamči sigurnost i tajnost osobnih podataka bez privole iz … [[Govornik se ne razumije]] , osobni podaci mogu se prikupljati, obrađivati i koristiti samo uz uvjete utvrđene zakonom. Upravo u ovom prijedlogu zakona nedostaje nacionalnih, postupovnih i zaštitnih mjera koje predviđa direktiva. Kroz e-savjetovanje se iznijela i primjedba da bilo kakvo ovlaštenje da pojedina tijela vlasti npr. carinska uprava i policija imaju neograničen pristup osobnim financijskim podacima bez da postoji adekvatna prethodna sudska kontrola za odobrenje takvog pristupa teško se krši ustavno pravo presumpcije nevinosti, te zaštite prava pojedinaca na privatni život. Predlagatelj je prihvatio gore navedene primjedbe, ali ne vidimo da je implementirao u prijedlog zakona. Ovim prijedlogom zakona propisuje se obveza FINA-e da vodi zapis o svakom pristupu informacijama sadržanim u jedinstvenom listu računa ili pretraživanju tih podataka, kao i sadržaju zapisa. Zapisi se na zahtjev stavljaju na raspolaganje Agenciji za zaštitu osobnih podataka. Nadležno tijelo i FINA uspostavljaju tehničke i organizacijske mjere koje će osigurati najviši stupanj zaštite osoba, zaštite podataka od neovlaštenog pristupa i krađe. Smatramo da FINA nema tih administrativnih kapaciteta da analizira i sankcionira kršenje propisa o zaštiti podataka od neovlaštenih pristupa odnosno da uspostavlja i osigurava najviši stupanj zaštite podataka od neovlaštenih pristupa i krađe, osobito kao što sam rekla što je od Državnog ureda za reviziju dobila 2019. uvjetno mišljenje. Kako onda možemo imati zapravo povjerenja i u Državni ured za, u FINA-u s obzirom na, na mišljenje Državnog ureda za reviziju? Uvijek se postavlja osnovno pitanje kao što sam rekla, imamo li zakonitu i adekvatnu kontrolu kontrolora kako naša ljudska prava zajamčena ustavom ne bi bila devastirana pod krinkom implementacije ove i sličnih direktiva, a zapravo u cilju da se osobni podaci građana mogu koristiti u svrhe za koje nisu predviđene bilo da se dođe do podataka o potrošačkim navikama, o ulaganjima, zaduženosti, o rasnim ili etičkom podrijetlu, političkim mišljenjima, vjerskim ili filozofskim uvjerenjima, članstvu u sindikatima ili podacima koji se odnose na zdravlje, spolni život ili seksualnu orijentaciju osobe. Stoga pristup tim podacima treba biti dopušten jedino osobama koje su posebno ovlaštene i osposobljene u skladu sa primjenjivim procedurama o zaštiti podataka. Stoga je ovaj prijedlog zakona u svakom slučaju potrebno uskladiti s Ustavom RH i Zakonom o kaznenom postupku na način da se jasno i nedvosmisleno naznači da je pristup ovakve vrste dopušten jedino i isključivo pod uvjetima pod kojim se inače tijela vlasti i kaznenog progona imaju ovlast provoditi pojedine istražne radnje. Nije sporno da javnopravna tijela kao porezna uprava i sada imaju pristup našim financijskim podacima jer svaka financijska transakcija prođe kroz evidenciju porezne uprave, ali ovakav prijedlog zakona daje i poreznoj i carinskoj upravi i MUP-u i FINA-i ovlaštenje da kopaju po našim osjetljivim financijskim podacima, a da pri tome nemamo nikakvih garancija, niti jasne zaštitne procedure da tako dobiveni financijski podaci neće biti zloupotrebljeni u svrhe za koje nemaju veze sa sprječavanjem, otkrivanjem, istraživanjem ili progonom teških kaznenih djela. Stoga Klub Socijaldemokrata neće podržati donošenje ovoga zakona. Hvala lijepa.
Gospodin Ante Bačić govorit će ispred Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Kao što smo čuli u samom obrazloženju pred nama je prijedlog Zakona o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela. Ja moram naglasit da je ovo jedan u nizu propisa zakona i sutra pravilnika koje donosi i Ministarstvo financija, ali i Ministarstvo pravosuđa i uprave koji su ovdje pred nama za raspravu upravo vezano i za normalno strategiju Vlade RH, ali i za implementaciju određenih direktiva na koje smo se obavezali od strane Europskog vijeća i Europskog parlamenta. Tako i u ovome slučaju u pravni poredak zapravo implementiramo jednu direktivu koja se odnosi upravo na predmetni zakon, a to je olakšavanje uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja istrage, otkrivanja ili progona određenih kaznenih djela i normalno stavljanja van snage odluke vijeća. Što se tiče same direktive ona olakšava financijskoj obavještajnoj jedinici i nadležnim tijelima pristup upravo tim financijskim podacima i normalno nadležnim tijelima odgovornima za sprječavanje otkrivanje i istragu takvih težih oblika kaznenih djela. I bitno je naglasiti ovaj faktor na koji smo se obavezali ali mislim da i olakšava zato šta znamo da je Hrvatska i članica EU i određenih asocijacija, tako da upravo treba naglasiti i taj međunarodni faktor ove direktive, ali i sutra ovoga zakona kada ga usvojimo. Jer upravo ta međunarodna suradnja nam je i potrebna vezana za nadležna tijela koja prate ovakve financijske podatke u svrhu kaznenog progona. Potrebna nam je zato što vidimo i sami u kakvom globalnom svijetu živimo i koliko informacije se brzo šire, ali kako kriminal posebice ovoga financijskog karaktera uvođenjem i internetskih oblika poslovanja nema granica i često je povezan, često su određena kaznena djela povezana u više zemalja i izvorište je teško otkriti tako da je upravo ovakva međunarodna suradnja, ali i proširenja određenih tijela koja imaju pristup ovakvim informacija i jako bitna. Što se tiče samog zakona on utvrđuje i tijela koja će imati izravan pristup informacijama upravo i bez naknada te informacije su informacije o bankovnim računima sadržanima u nečemu što smo dosta pričali i kroz same replike u uvodnom dijelu, a to je jedinstveni registar računa radi obavljanja zadaća u svrhu sprječavanja upravo ovakvih kaznenih djela i obaveze uspostave centraliziranog registra bankovnih računa koji je propisan Direktivom Europskog parlamenta i Vijeća iz 2015. godine. Što se tiče samog jedinstvenog registra računa kao centraliziranog registra bankovnih računa koji vodi naša FINA, čije je vođenje regulirano samim propisima koji se uređuju provedbom ovrhe nad novčanim sredstvima, pristup jedinstvenom registru računa u svrhu propisane samim Zakonom o sprečavanju pranja novca i financiranja terorizma sada ima Ured za sprječavanje pranja novca. Ova direktiva i sutra ovaj zakon kojeg implementiramo propisuje mogućnost imenovanja jednog ili više tijela koji će imati ovlasti za izravan i trenutačan pristup informacijama o bankovnim računima, te za pretraživanje tih informacija radi obavljanja svojih zadaća sprječavanja upravo takvih djela. Pristup i pretraživanje smatraju se izravnim i trenutačnim. Ako nacionalna tijela koja upravljaju središnjim registrom bankovnih računa žurno šalju same informacije i ovaj zakon propisuje širinu tih tijela, tj. sljedećih nadležnih tijela sa ovlastima izravnog pristupa informacijama bez naknade vezano za bankovne račune a to su Državno odvjetništvo, Ministarstvo financija, Porezna uprava, Carinska uprava i ministarstvo unutarnjih poslova ustrojena jedinica nadležna za suzbijanje i otkrivanje kaznenih djela gospodarskog kriminaliteta i korupcije. Neki od kolega su i u uvodnom obrazlaganju posebice i kroz stanke i kroz replike napomenuli upravo taj dio koji može biti sporan, ali evo i državni tajnik nam je objasnio vezano za GDPR i osobne podatke posebice ovo što je i kolegica naglasila ustavnu kategoriju gdje se našim građanima jamči i sigurnost i tajnost podataka. Ja vjerujem da ovim zakonom to neće biti narušeno, proširuje se normalno nadležnost na određena tijela. Samim time se proširuje i veliki broj dužnosnika i službenika koji će imati pristup ovim računima. Ali kao što znamo danas je sve digitalizirano, tako da mi trebamo zahtijevati i od Ministarstva financija i od nadležnih tijela posebice Porezne uprave, Carinske i Državnog odvjetništva da svaki pristup takvim informacijama u svrhu istrage ili sumnje na određeno teško kazneno djelo ipak mora biti evidentiran i da se mora znati tko, kada i zašto ulazi u određene podatke koje smatramo tajnima za naše građane. Podaci koji se vode u jedinstvenom registru računa kojima su nadležna tijela imaju izravan pristup ne sadrže podatke o samim prometima na računu, odnosno stanjima po računu i tu imamo u dijelu zakona i poslove tijela za oduzimanje imovinske koristi, ured koji od 2015. obavlja tu dužnost službe gospodarskog kriminaliteta. Također se propisuje i ova bitna stavka razmjena informacija o bankovnim računima između EUROPOL-a i financijsko-obavještajne jedinice koja to sve obavlja uporabom toga sustava. I u Republici Hrvatskoj to je Ured za sprječavanje pranja novca i financiranje terorizma. Ovim zakonom propisuje se i obaveza FINA-e da vodi zapise što sam spomenuo o svakom pristupu informacija sadržanima u jedinstvenom registru računa i pretraživanju tih podataka. I pri kraju ove rasprave moram napomenuti dvije stvari, a to je Agencija za zaštitu osobnih podataka u svrhu obavljanja poslova iz svoga djelokruga nadležna i utvrđena zakonom koji osigurava provedbu Opće uredbe o zaštiti podataka. Propisuje se obaveza vođenja evidencije. Smatramo da će to biti u redu i da s time agencija će obaviti svoj posao i da će se držati i same tajnosti i zaštite i samoga GDPR-a. Druga stvar zašto uopće donosimo ovaj tip zakona, tj. zašto implementiramo ovaj tip uredbe? Svjesni smo da od 1.1.2023. ulazimo u euro zonu, da je Europska komisija upravo jučer potvrdila da je Republika Hrvatska ispunila sve kriterije za ulazak u euro zonu. Donijeli smo u zadnjih mjeseci, posebice u zadnjih pola godine niz zakona vezano za uvođenje eura, a i Zakona o uvođenju eura kao službene valute do Zakona o sprječavanju sukoba interesa, niz pravilnika, propisa, niz direktiva o kojima smo ovdje raspravljali. To je sve u cilju Zakona o sprječavanju financiranja terorizma itd. To je sve u cilju uvođenja eura kao ipak strateškog cilja Republike Hrvatske koji smo zacrtali i koji je većina vlada imala u svojem programu. Ova Vlada snažno stoji iza toga strateškog cilja. Mi smatramo da pripadamo u euro zoni i upravo sve aktivnosti koje smo vidjeli od Ministarstva financija posebice i Ministarstva pravosuđa i uprave. Ponavljam posebice vezano za izmjene određenih propisa, direktiva, pravilnika i zakona. Posebice treba pohvaliti Ministarstvo financija vezano za održavanje stabilnosti samoga financijskog sustava upravo da budemo spremni toga 1.1.2023. godine da ne osjete ni naši građani, a ni naše gospodarstvo nikakav veći udar uvođenjem eura kao službene valute, nego dapače iskoristimo tu priliku koja vjerujem da može našim građanima, našem gospodarstvu i Republici Hrvatskoj donijeti samo dobro i nadam se da ćemo s time i stabilizirati naše financijsko tržište, smanjiti s time i kamatne stope. Znamo svi da su i građani, tako i država itekako posebice u ovome izvoznom i uvoznom dijelu vezani na euro kao valutu, tako da ovo je jedan od niza zakona koje smo već donijeli. Gledajmo ga u tom smjeru, jer ovo su jednostavno odredbe i direktive koje, sa kojima smo se obavezali i koje imamo kao zadaću i od strane Europske komisije upravo radi uvođenja samoga eura. Za kraj evo pozivam sve vas u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice da podržimo ovaj prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Gospodin Željko Sačić ispred Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, hrvatska javnosti. Dakle, evo vidimo čitav svijet civilizirani, Europa također i mi u toj Europi želimo i tražimo desetljećima stotinama godina rekli bi unazad, a jedan prikladan, primjeren model za borbu protiv kriminala osobito u zadnjim desetljećima za borbu protiv sofisticiranog najtežeg oblika organiziranog kriminala, financijskih malverzacija, transakcija a osobito oni povezani koja su u podlozi povezana sa terorizmom. I naravno da bi bilo najlakše u nekakvim autoritativnim režimima, diktatorskim, nedemokratskim propisati jasno to, to, to i to bez ikakvih ograda. Represivni pravni sustav ovlastiti da bez ikakvih ograničenja kao da je potreba i svrha države da se suzbiju svi oblici ono ponašanja koje ne odgovara vladajućoj eliti, da se širom otvore vrata svakom sredstvu uključiv ne znam i torture i svih mogućih gaženja elementarnih ljudskih prava i sloboda. Međutim, civilizirani svijet, tako i mi u Hrvatskoj isto postojimo, moramo bit vezani između dvije tendencije, tendencije efikasnosti kaznenog postupka i tendencije zaštite ljudskih prava i sloboda. Europska unija nam je Europski parlament i Europsko vijeće, Europska komisija nam je dostavila na implementaciju upravo na tom tragu primjerene, prikladne borbe protiv kriminala ovu direktivu iz 2019. Mi smo je sada pretočili u taj zakon jednog dugog naziva u principu koji bi trebao omogućiti kad sve maknemo sa svih tih, čitavo to ruho kad razgrnemo u suštini tog zakona ostaje otvoreno pitanje da bankovna tajna za građane više nije svetinja kakva je bila do prije pet, deset godina. Bankovna tajna ZKP-om se štiti, jedino mi može sud, nadležno tijelo sudsko otkriti, razotkriti za potrebe kaznenog postupka ovim zakonom zapravo se sve to derogira. Toliko je vrijeme uznapredovalo, toliko su se društveni odnosi promijenili, toliko je ta ugroženost država od terorizma, od organiziranog kriminala i svakog drugog oblika zapravo velika da su procijenili političke snage u Euro parlamentu da treba dati veće ovlasti represivnim tijelima kako bi imale brži, lakši pristup informacijama, financijskim informacijama, bankovnoj tajni i to čak u predistrazi, u postupku prikupljanja kriminalističko-obavještajnih podataka ne u kaznenom postupku. I sad imamo to što imamo. Imamo znači jedan prijedlog zakona koji treba omogućiti Ministarstvu financija, odnosno ja to doživljavam tako ali to ćete precizirati smatrao sam Ministarstvo financija povlaka Porezna uprava Carina. Ne nikakav drugi administrativni aparat unutar toga, jer ovi drugi nemaju sigurnosne certifikate, nemaju sigurnosne provjere, nemaju stručne i tehničke, materijalno-tehničke mogućnosti za ulaz u ovaj sustav tako ja to doživljavam. Pored toga tu je ministarstvo kao nadležno tijelo Ministarstvo unutarnjih poslova ali ciljano samo odjel koji se bavi suzbijanjem gospodarskog kriminala i korupcije i onaj ured koji traži imovinu koja potječe od kaznenog djela i Ured za sprječavanje pranja novca. Naravno to su ti, naravno u tim odjelima osobe ovlaštene, to se podrazumijeva. Ja mislim kolegica Nađ da ne trebamo uopće razmišljat o tome da te osobe nisu dovoljno stručne, educirane. To mora bit, to je standard. Mislim ako treba to ćemo podcrtati, ali to je standard. I sada oni prikupljaju, vi ste tamo nekoliko članaka stavili, ovlasti i nadležnih državnih tijela. Međutim, ostaje otvoreno pitanje Ured za sprječavanje pranja novca u članku 8. si je dosta, on je inače dosta zatvoreno tijelo. Sigurno da iznimno važan posao radi u tim financijskim istragama za potrebe USKOK-a, DORH-a kako smo rekli mora usko surađivati sa SOA-om kao našom agencijom obavještajnom. Ja se bar nadam da je tako, a sad potvrdili ste da čak iz razloga nacionalne sigurnosti može odbiti davanje nekakvih podataka pa to onda implicira da mora biti u vezi sa tijelima koje se temeljno bave zaštitom nacionalne sigurnosti. Ali u tom uredu jasno stoji da on može i samo procijeniti ako neka državna institucija koja je ovlaštena zatraži podatke, da on kaže e ne možemo ti dat to, mi procjenjujemo da to nije u razmjeru sa interesom te fizičke ili pravne osobe za koju tražiš podatke. To je tako malo ostaje u zraku. Pitanje i meni osobno je još tu određen problem što ste stavili na te složene procese utvrđivanja i prikupljanja podataka kriminalističko-obavještajnih, kada je još sve u magli, još je sve u paučini, kada imamo ispred sebe samo sumnju da bi neka osoba mogla biti ili financijer terorizma ili počinitelj teških kaznenih djela u vezi sa … [[Govornik se ne razumije.]] kaznenih djela ili taksativno navedene u prilogu jedan. I sad mi tu idemo tek stvarati jednu podlogu, elementarne podatke da dođemo u priliku da odlučimo da li ima elemenata da nastavimo eventualno kriminalističku obradu ili neki postupak formaliziran u USKOK-u, PNUSKOK-u. E sad u toj fazi mi širom otvaramo vrata Agenciji za zaštitu osobnih podataka i dajemo im na uvid sve zapise koje smo bili dužni, koje vodi Financijska agencija. Tko je tražio te podatke za Petra Petrovića, zašto, sa kojim sumnjama, šta će mu to. To su podaci koji isključivo trebaju bit na korist državnim represivnim tijelima carini, poreznoj, MUP-u, tom odjelu organiziranog itd. A mi indirektno sve to dajemo na stol na izvolite Agenciji za zaštitu osobnih podataka. Ja se slažem da postoji, da je to jedan model za zaštitu od zlouporaba, ali onda treba dovesti, staviti jedan stavak ne znam treći ili četvrti koji će kazati Agenciji za zaštitu osobnih podataka će se dostaviti na uvid samo određeni podaci, ne svi samo podaci koji govore o tome da li je neka osoba fizička ili pravna bila predmet našeg interesa ili ne bez ikakvih daljnjih obrazloženja. To bi mi imalo svrhu, sve ostalo mi je širom otvaranje vrata i vezanje ruku da će nam kompromitirati cijeli postupak. Šta ćemo, ovdje imamo sve moguće tajne i sigurnosne provjere, službene tajne, sve smo u diskreciji jedan od drugog svoje dosjee čuvamo, skrivamo a s druge strane sve to širom dajemo određenoj agenciji koja nema uopće nikakvih razloga da sve to štiti. Nema tu razinu zaštite sigurnosti Agencija za zaštitu osobnih podataka kao MUP, kao DORH, nema takav strogi i decidiran pristup raspolaganja tim podacima. Prema tome, mislim da bi to trebalo maknuti i također stavili ste, pa to je od jako velikog interesa. Evo mi možemo govoriti o statistici, ali o konkretnim predmetima ne. Agencija za zaštitu osobnih podataka može također baratati sa podacima statističkima, ali ne o konkretnoj osobi u detalje. Znači tu mislim da treba napravit distinkciju, inače bi se svrha cijele te priče dovela u pitanje jer postoji mogućnost. Mi možemo vjerovati da smo svi anđeli, da svi radimo profesionalno svoj posao, ali što je više izvora informacija i što je više arhiva to je mogućnost za hakiranje veća, to je mogućnost za tko zna šta i tako zlouporabe. E sad, ono što je najvažnije izvješće koje podnosi Ured za sprječavanje pranja novca i sva nadležna tijela povodom izvršavanja tog zakona vi ste se obvezali dostaviti samom Ministarstvu pravosuđa, a Ministarstvo pravosuđa pazite sad Europskoj komisiji, ne Hrvatskom saboru. Pa kome? Pa mi smo životno zainteresirani i mi odgovaramo građanima i mi smo ti koji ćemo propitkivati ili na temelju argumentirane rasprave doći u funkciju zaštite naših građana od zlouporaba. Prema tome, to treba izmijeniti. Mi u Saboru moramo dobiti na stol te podatke.
Hvala. Hvala vam lijepa. Gospođa Ružica Vukovac ispred Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Dakle, ovim zakonom se omogućava izravan i trenutačan pristup informacijama o bankovnim računima iz jedinstvenog registra računa i njihovo pretraživanje, zatim financijskim informacijama koje sadrže podatke o financijskoj imovini, kretanju sredstava ili financijskim poslovnim odnosima kojima raspolaže financijsko-obavještajna jedinica u svrhu sprječavanja i otkrivanja pranja novca ili financiranja terorizma, financijskim analizama koje su rezultat operativnih i strategijskih analiza koje je provela financijsko-obavještajna jedinica. Člankom 23. Zakona o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima određeno je da Financijska agencija vodi jedinstveni registar računa kao elektronička baza podataka koja sadrži podatke o svim računima i oročenim novčanim sredstvima, stambenim štednim ulozima i depozitima, u kreditnim Unijama, sefovima svih fizičkih i pravnih osoba stvarnim vlasnicima pravnih osoba imatelja računa, oročenih novčanih sredstava i sefova kako su određeni zakonom kojim se uređuje sprječavanje pranja novca i financiranje terorizma, fizičkim osobama ovlaštenim za raspolaganje sa sredstvima po računu, oročenim novčanim sredstvima, stambenim štednim ulozima i depozitima u kreditnim unijama, te fizičkim osobama korisnicima sefova. Obveznici dostave podataka u jedinstveni registar računa jesu banke, Hrvatska narodna banka, stambene štedionice i kreditne unije. Zakonom o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima je određeno da su javni podaci u jedinstvenom registru računa o poslovnom subjektu osobni identifikacijski broj, tvrtka ili naziv, odnosno ime i prezime, sjedište i adresa, broj računa i oročenih novčanih sredstava, odnosno depozita u kreditnoj uniji, naziv banke koja vodi račun, odnosno oročena novčana sredstva, odnosno kreditne unije u kojoj se vodi depozit, datum otvaranja i zatvaranja računa i oročenih novčanih sredstava u banci, odnosno depozita u kreditnoj uniji, datum isteka ugovora o oročenju. Podaci iz jedinstvenog registra računa koji se odnose na potrošače nisu javni i na njih se na odgovarajući način primjenjuje zakon kojim se uređuje zaštita osobnih podataka osim podataka o tome ima li potrošač prema podacima iz jedinstvenog registra računa otvoren račun, te podataka o računima specifične namjene. Člankom 40. Zakona o sigurnosno-obavještajnom sustavu Republike Hrvatske određeno je da su sigurnosno-obavještajne agencije dužne na zahtjev građanina u roku od 15 dana pisanim putem obavijestiti ga jesu li prema njemu poduzimane mjere tajnog prikupljanja podataka, te vodi li se evidencija o njegovim osobnim podacima i na njegov zahtjev staviti mu na uvid dokumente o prikupljenim podacima uz naravno iznimku da obavijest nisu dužne dati ako bi to dovelo u opasnost izvršenje same zadaće agencije, zatim do ugrožavanja sigurnosti druge osobe jer bi to možda moglo dovesti do štetnih posljedica za nacionalnu sigurnost ili nacionalni interes Republike Hrvatske. Takve odredbe u predloženom Zakonu o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela nema. Nadalje, člankom 265. Zakona o kaznenom postupku određeno je da na obrazloženi zahtjev državnog odvjetnika sud može izdati rješenje o davanju podataka ako je vjerojatno da određena osoba na svojim bankovnim računima prima, drži ili na neki drugi način raspolaže s prihodima ostvarenim kaznenim djelom, a taj je prihod važan za istragu tog kaznenog djela ili prema zakonu podliježe prisilnom oduzimanju državni odvjetnik će obrazloženim zahtjevom sudu predložiti da naloži banci dostavu državnom odvjetniku podataka o tim računima i podacima te je određeno da, ako državni odvjetnik odustane od kaznenog progona ili ako prikupljeni podaci nisu potrebni za kazneni postupak uništit će se podaci o praćenju pod nadzorom sudaca istrage koji o tome sastavlja posebni zapisnik. Rješenje o praćenju državni odvjetnik dostavlja osobi protiv koje je bilo naloženo uz optužnicu ili uz odluku o odustajanju od kaznenog djela. Ni takve odredbe u predloženom Zakonu o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela nema. Člankom 13. Zakona o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela utvrđeno je da Ured za sprječavanje pranja novca jeste ovlašten odgovarati na zahtjeve koje EUROPOL podnese putem nacionalne jedinice EUROPOL-a ili izravnim kontaktom sa EUROPOL-om. Člankom 11. Zakona o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela određeno je da financijske informacije ili financijske analize pribavljene od Ureda za sprječavanje pranja novca smiju se razmjenjivati u drugoj državi članici EU. Ovaj Zakon o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela ne daje objašnjenje kako se postupa sa podacima koji su predani EUROPOL-u kada se oni uništavaju i tko izvještava potencijalnog osumnjičenika da je bio predmet nadzora. Financijska analiza jest rezultat operativnih i strategijskih analiza koje je provela financijsko-obavještajna jedinica, tj. središnje tijelo za zaprimanje i analizu sumnjivih transakcija i drugih informacija sa sumnjom na pranje novca i financiranje terorizma. Kod nas je to Ured za sprječavanje pranja novca. Ovaj Zakon o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela ne daje objašnjenje kako se postupa sa tzv. financijskim analizama koje se ne provode na temelju odluke suda. Ovaj zakon o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela ne daje objašnjenje kako se postupa sa tzv. financijskim analizama i financijskim podacima ukoliko neka od članica EU izađe iz članstva EU što smo imali slučaj sa Brexitom. U prijedlogu zakona nema analize postojećeg postupanja po odluci od 6. prosinca 2007. godine broj 2007/845 o suradnji između Ureda za oduzimanje imovinske koristi država članica u području praćenja i utvrđivanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom ili druge imovine povezane sa kaznenim djelom. Zakon niti ne spominje moguće provjere zakonitosti rada onih tvrtki koje nemaju niti jednog zaposlenog, a godišnje prihoduju ozbiljne svote novca poput one tvrtke koju je angažirala kompromitirana bivša ministrica Žalac za potrebe implementacije softwarea u ministarstvu vrijednog čak 17 milijuna kuna. Čudno kako to kod ni jedne naše domaće institucije nije izazvalo sumnju. Čini mi se da je ovaj prijedlog nepotpun, ali i da ide na štetu građana Republike Hrvatske. Pitanje je samo je li to namjerno ili slučajno. Zahvaljujem.
I vama. Gospodin Mišel Jakšić zastupat će stavove SDP-a u ovom zakonu, u ovom, u ovom prijedlogu zakona.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavniče ministarstva, kolegice i kolege zastupnici, prije svega dobar dan i lijep pozdrav svima. Ono što u samom početku želim reći u ime Kluba SDP-a da apsolutno je jasno da smo ulaskom u EU preuzeli određene i obveze, ali i prava i da jednostavno sad imamo dosta puno tih paketa zakonodavnih izmjena koje moramo odrađivati da bismo se uskladili sa svime onome što se traži samim članstvom u zajednici, ali i onim što budimo realni nam nameće svakodnevni život i sve ono što se sa kriminalitetom i danas u Hrvatskoj i danas u našem okruženju događa. Moramo si priznati da je sam kriminal postao sve sofisticiraniji, da poglavito kroz globalizaciju i digitalizaciju dolazi do kriminalnih radnji o kojima vjerojatno kolega Sačić prije 30.g. nije ni razmišljao da će biti moguće i da tu dolazi do snažnih udara i na imovinu naših sugrađanki i sugrađana, ali i do udara puno puta i na naš gospodarski sustav i ljude koji posluju u RH. S tog aspekta svaka takva suradnja, svaka takva dorada našeg zakonodavstva je apsolutno pohvalna. Moramo si isto tako priznati da i ulasku u EU dugujemo to što se puno toga i raščišćava u hrvatskim okvirima, imamo i relativno svježe primjere Gabrijele Žalac i još neke slučajeve gdje je europski javni tužitelj zapravo uzeo hrvatske predmete, poveo brigu o njima i opravdano nažalost bacio sumnju i među nas i među građane ove zemlje, kako je to moguće, zašto se to događa i kako smo se doveli u situaciju da europski tužitelji i europski istražitelji istražuju i donose odluke o nečemu što je možda i odavno trebalo biti i odrađeno i završeno unutar granica RH i unutar naših institucija. U tom dijelu rasprave vrlo lako opet možemo doći do teze da zato i imamo problem povjerenja u hrvatske institucije i zato jednostavno percepcija građana kad pričamo o cijelom pravosudnom sustavu jest takva kakva jest. No ono gdje si ostavljamo određene upitnike i voljeli bismo i dobiti odgovore i čuti ih i kroz ovu raspravu i kroz neke naredne dane prije konačnih odluka kako ćemo glasati je to da imamo problem da mislimo da osim kopiranja nečega što nam donosi Europa nismo podvukli jasnu crtu i vidjeli gdje smo to mi kao Hrvatska danas i što još mi moramo mijenjati i u svom sustavu. Znamo da ćemo se spojiti, ali ne znamo da li je naš sustav danas spreman na to, ne znamo kako će funkcionirati i koji su uopće naši unutarnji kapaciteti da štitimo i neke svoje interese, ali i da taj cijeli set izmjena ima krajnjega smisla jer ono što smo do sada vidjeli, a zato sam i spomenuo Ured europskog javnog tužitelja i slučaj Žalac, pokazuje da puno puta kod nas sustav škripi, ne odrađuje sve što treba do kraja i onda dolazi netko iz Europe ko kao donosi pravdu u RH, to nije nešto što bi nas trebalo zadovoljiti. I zato prije krajnje podrške ili ne podrške ovome zakonu voljeli bismo znati koliko je danas spremna i naša porezna uprava i FINA, što se sve otvara što se tiče GDPR-a i sve one upitnike koji se i danas u ovim raspravama opravdano postavljaju što to na kraju dana donosi Hrvatskoj osim suhoparne implementacije nečega što Europa traži od nas jer moramo si priznati da ono što se događalo do sada u Hrvatskoj, pa ono što se i puno puta događalo u raščišćavanju nekih kriminalnih operacija međunarodnog karaktera se pokazalo da u Hrvatskoj nije bilo do kraja u sustavu posloženo, da naš sustav do kraja nije mogao odgovoriti tim izazovima i zato bismo voljeli uz ovo imati i jasnu analizu, jasnu doradu i jasnu sliku što će se to promijeniti na bolje i kako i u sklopu naših resornih institucija koje bi nam tu trebale biti puno važnije od usklađenja sa europskim direktivama. Hvala vam lijepa.
I vama. Gđa. Katarina Peović zastupat će stavove HSS-a i RF-a, izvolite.
Dobar dan svima. Ovdje je izražena više puta briga za podatke fizičkih osoba sa strane HDZ-a, jasno upućuje na nevoljkost da se uistinu jedinstvenim registrom računa omogući utvrđivanje nesrazmjerne imovine i nelegalno stečene imovine, jasno je to uzmemo li u obzir da je ova država nastala u trenutku kada se ukida Zakon o porijeklu imovine '90.-tih, to nije greška HDZ-a, tu moramo bit otvoreni, ali država nastaje na pljački, pljački pretvorbe i privatizacije, dok se to ne riješi nećemo moći ići dalje. Ono što je načela privatizacija '90.-tih je jasan prelazak društvene, državne imovine, društvene imovine u ruke 1% najbogatijih i dok to ne riješimo, dok to ne stavimo ad acta nećemo baš puno toga napraviti, a zašto sam rekla i u obrazlaganju stanke da ministra Paladinu treba proučavati, ali bojim se da neki na nekim fakultetima vjerojatno privatnim i poučavaju ili podučavaju na koji način se stječe imovina na brz i lak način. Zašto? Zato što je to paradigmatski primjer stjecanja imovine, ali nažalost najčešće na zakonit način, znači podsjetimo se Paladina je klasičan znači bogataš hrvatski koji je do te svoje imovine došao isključivo uzimajući radnicima, podsjetimo se slučaja gdje je krajem 2014.g. kao spasilac Hidroelektre niskogradnje došao ruski tajkun Sergej Gljadelkin ruski milijarder kojem je znači Paladina, naš Paladina asistirao i preuzimanju dionica tvrtke. Gljadelkin postaje novi vlasnik, obećava smanjiti nagomilane dugove, smanjiti plaće pod uvjetima da se radnici odreknu svojih potraživanja. Radnici se odriču svojih potraživanja znači svojih plaća koje godinama nisu dobili. Nakon toga Gljadelkin nakon izlazi iz Hidroelektre, izvlači vrijednu imovinu, opremu, vozila, strojeve. Zašto izvlači ne samo da bi tu zaradio nego zato da bi zapravo radnicima onemogućio da dođu do svojih potraživanja. Proglašava stečaj, radnici nemaju pravo na svoja potraživanja i na svoje otpremnine. Znači to je klasičan primjer. Znači imao privatizaciju, a onda imamo nove tajkune tipa Paladina koji mislim ponavljaju isti obrazac gdje do privatizacije tvrtka još kako tako snalazi na tržištu. Onda se tvrtka nalazi u problemima, onda dolazi neki spasitelj, a onda magično nestaje i te tvrtke i radnika i potraživanja i otpremnina i svega ostalog. Da bismo to spriječili uistinu zakoni koji olakšavaju uporabu financijskih kako se ovdje kaže i drugih informacija u svrhu sprječavanja otkrivanja istraživanja ili progona teških kaznenih djela mogu biti od koristi, ali ovdje vidimo i sami da imamo situaciju u kojoj se baš nešto i ne žuri s tim da bi se dalo te podatke. Da se stalno prati i upozorava i stavljaju ograde oko tog privatnog prava na privatnost odnosno da se više ispričavamo bogatašima kojima ćemo možda jel ući u račune i vidjeti koliko imaju te, tog svog bogatstva nego što se uistinu ide za tim da se jasno odrede mehanizmi na koji će se utvrđivati nesrazmjer ili određeni kriminal. E sad, zato sam uputila ministru Mariću jedno pitanje znači i tražila podatke koji bi recimo bili korisni u tome da se utvrdi koncentracija štednje. Naime, koncentracija štednje je utvrđena kod nas i objavljena nažalost tek prije 8 godina. Znači zadnje podatke odnosno imamo stvarno nisu recentni od prije 8 godine, 2014. godine je HNB objavio te podatke o koncentraciji štednje odnosno o broju deponenata, štediša koji imaju na računu određene cifre. I znači taj raspon bi išao od 10 do 100 tisuća kuna, od 100 do 500 itd., znači po deponentima. Ja sam tražila te podatke za sada. Znači nisam dobila odgovor odnosno dobila sam odgovor od Ministarstva financija negativan jel, ne mogu mi dati te podatke. Iako te podatke naravno da imaju jel. Kada je podatak o koncentraciji štednje HNB objavio onda smo dobili šokantne informacije zapravo jel. Tadašnji podaci HNB-a su otkrili da tek 1,7% štediša ovako lijepo rečeno ovaj tepat ćemo pa će ćemo ih nazvati štedišama drži 43% od ukupne štednje. 43% drži 1,7 štediša. Znači 115 najvećih štediša svaki na računu ima preko, tada je imao preko 25 milijuna kuna, njih 115 ukupno 7,1 milijardu kuna. S druge strane imamo 86,5 deponenata odnosno njih 2,6 milijuna koji su imali ukupno 26 milijardi kuna odnosno na računu svaki u prosjeku 10.000 kuna. I onda dobijete naslove u novima prosječno Hrvat ima štednju 50.000 kuna jel. Jel neki jedu zelje, neki meso, a svi jedemo sarmu jel. Znači treba napraviti analizu koncentracije štednje što evo nismo nažalost uspjeli, a može se pretpostaviti da je od tada i to imamo podatak da je zapravo štednja na računima povećana u koroni. Možemo pretpostaviti da je ovaj jaz još veći i da se Hrvatska nalazi među zemljama koje imaju jednu od najvećih nejednakosti. Znači u imovini, prihodima itd. Znači mi smo uistinu zemlja u kojoj se nejednakost samo produbljuje i takav tip informacija i podataka bi nam bio koristan da saznamo tko se obogatio, tko ima koliko i na koji način se obogatio. E sad kad dolazimo do tog famoznog Zakona o istraživanju porijekla imovine bilo je prijedloga koji su išli u smjeru da se ukoliko se, da se znači vrati taj zakon, inače taj zakon je usput rečeno čak i u Srbiji vraćen. Znači čak je i Srbija vratila Zakon o istraživanju porijekla imovine, kod nas je dolazilo do takvih zahtjeva iz različitih stranaka, ali oni zahtjevi koji su išli za tim da se oporezuje imovina koja, za koju vlasnik ne može utvrditi porijeklo je de facto legalizacija jel. To je legalizacija, ako znači ne možeš porijeklo imovine dokazati onda plati porez. Smatramo da to nije korektno osim ako taj porez nije 99% ne znam cijele te imovine, znači nije moguće, a na taj način pravednost uvesti u to društvo ako mislimo da je u redu da se netko samo plati porez na nešto što ne može dokazati to porijeklo imovine. Ali kažem veliki dio toga je stečeno legalnom pljačkom pretvorbe i privatizacije. To je pljačka. To je prelazak društvenog u ruke privatnog jednog postotka stanovništva koje se obogatilo, a Paladino vam je klasični primjer znači on niti jednu nekretninu, niti jedno bogatstvo svoje nije stekao kako se to lijepo kaže svojim radom. Nego je stekao tako da je hodao po Hrvatskoj i skupljao nekretnine i skupljao kao ono monopoli, valjda je igrao monopoli u djetinjstvu, skupljao nekretnine, skupljao firme, otpuštao radnike i bogatio se. I onda čujemo da je to jedan uspješan poduzetnik, ali to vam je klasičan primjer nažalost u većini slučajeva, ne mogu reći, znači trebaju nam podaci, bilo bi dobro da imamo te podatke ali ne možemo utvrditi da je nešto nelegalno jel. Tako da nakon prvog, prve pljačke, pretvorbe i privatizacije slijede druge na istu, na isti, na istu formu, a bilo bi jako dobro kada bismo dobili stvarno zakon o ispitivanju porijekla imovine koji bi tome stao na kraj. Bojim se da dok je HDZ-a to neće biti slučaj. Hvala.
Hvala. Prelazimo na pojedinačne rasprave, prvi je gospodin Zvane Brumnić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici, predstavniče ministarstva, kolegice i kolege, kada sam vidio ovaj zakon onda sam se onako ponadao da prenoseći tu europsku direktivu ćemo uzeti u obzir i nekakve naše različitosti i nekakve naše probleme i da ćemo ih ugraditi u zakon. Osnovni problem RH je nepovjerenje u institucije. To je nešto što građani iskazuju svakog dana za šta god da ih se pita. I onda kad pročitate ovaj zakon shvatite da s jedne strane država si uzima pravo da se štiti, čak da i istražuje nekoga a da on o tome nema pojima, da ispituje imovinu nekoga, a da on o tome nema pojima, a imate potpuno nepovjerenje u institucije. Ono što sam ja postavio u svom pitanju i mislim da je to ključni dio koji fali ovom zakonu je da osoba koja, čiji se podaci provjeravaju naravno u razumnom roku ako se nekoga provjerava sa naslova kriminala treba dati institucijama države dovoljan rok da se utvrdi da li postoji kriminal ili ne, ali nakon toga ta osoba mora biti obavještena o tome da netko gledao njegove podatke. Ovdje je bilo u odgovoru izrečeno ako čovjek zatraži onda će dobiti informaciju da li netko kopao po njegovim podacima ili nije. Poštovani kolege ako je netko, kako uopće neki građanin može imati ideju da netko neovlašteno kopa po njegovim podacima? To je onaj ključno, ključno pitanje. Zato bi nekome od nas uopće palo na pamet da netko gleda naše podatke i da ih koristi onako kao što ih ne bi trebao koristiti. Ako ih koristi za zaštitu države što u konačnici znači i zaštitu svih nas ostalih ne bi li spriječio kriminal, ne bi li spriječio, ta država spriječila kriminal, ne bi li naplatila porez koji netko nije platio, ne bi li uvela red negdje tada je imala puno pravo to koristiti jer inače nema smisla postojanja države. Tako da s jedne strane bi stvarno volio podržat ovo i zato se nadam da do drugom čitanja će se stvari koje su ukazane ovdje kao problematične. Ovdje je spomenut onaj prilog 1, prilog 2, gdje su praktički pobrojana skoro sva kaznena djela pod to može, može potpast doslovce sve. E sada, ja se slažem s time da država ima pravo kontrolirati što tko od nas radi, ali to ima pravo kontrolirati pošteno. Te podatke mora koristiti pošteno. A mi smo svjedoci da nama ministri padaju i svi potpadaju pod ovaj prilog 1, prilog 2, gospodo ključno pitanje je povjerenje u institucije. Netko od kolega je govorio o tome da nemamo pripremljen sustav. Ako nemamo pripremljen sustav tko može pristupati tim podacima, ovdje su navedene praktički pola institucija države može pristupiti ovim podacima, a da osobe koje bi trebale pristupiti tim podacima ne moraju potpisati nikakvu izjavu kako će ih koristiti i zašto pristupaju njima. Ja bi volio da na neki način kada budete došli u drugo čitanje ove stvari riješite jer kažem ovaj zakon je realno dobar jer on bi trebao spriječiti one u našem društvu koji rade stvari koje ne bi trebali raditi da ih više ne rade. A onog trenutka kad država bude uređena bi svima nama trebalo biti bolje. Mi smo svjedoci da je Njemačka svojedobno kaznila je odnosno sad je završio taj proces jednog od svojih najvećih tenisača. Tako nešto se u RH ne može dogoditi, a to je pokazalo da je Njemačka država, da tamo sustav funkcionira i da tamo svaki građanin zna da ukoliko napravi nešto što nije smio da će biti kažnjen. Tako da kažem nadam se, sreća da je ovo prvo čitanje da ćete do drugog čitanja ove stvari popraviti [[Upadica: Hvala.]] i da će zakon bit donesen.
Gospodin Lalovac, prva replika.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega apsolutno se slažem s vašom raspravom. Mislim da ste pogodili temu u potpunosti jer nije problem ovdje kada država kontrolira građane jel problem je tko kontrolira državu jer nemojmo zaboraviti da su nedavno bile brojne istrage koje je vodilo i da su podaci koji su tajni izlazili u novine jel. Podaci sa mobitela, prepiske itd. jel. Hoćemo li sutra u novinama vidjeti nekakve račune hrvatskih građana koji će izlaziti u novine. Znači vrlo dobro ste pogodili. Tko kontrolira, koji su mehanizmi kontrole? Nije ovdje pitanje toga da država mora imati uvid, slažemo se, ali koji su mehanizmi kontrole da ti informacije kasnije neće biti zloupotrijebljene jel, da hrvatski građani budu sigurni da ovaj dio neće da ne kažem procuriti, nek se koriste za istragu jel, ali nek se ne koriste kasnije javno ili u nekakvim funkcijama diskreditacije hrvatskih građana. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Prije odgovora gospodine Brumnić dozvolite da pozdravimo učenice i učenike sa nastavnicima Srednje škole Zlatar jednim lijepim pljeskom. [[Pljesak.]] Izvolite gospodine Brumnić odgovor.
Zahvaljujem. Zahvaljujem kolega što ste prepoznali u mojoj raspravi ono što je bit problema u ovom zakonu, a s druge strane vrlo jednostavno košto sam rekao imamo nepovjerenje u institucije, kažu riba se čisti od glave. Ja moram priznat bio sam iznimno začuđen kad sam postao zastupnik u ovom saboru kad sam popunjavao svoju imovinsku karticu zašto tu imovinsku karticu nije popunila porezna, porezna ima sve podatke o meni, nama, svima, dostavila je i pitala jel ovo što mi vodimo evidenciju o vama ono što vi stvarno imate, vjerojatno 99% nas bi to potpisalo i reklo da to je ono što imamo. Ako se utvrdi da netko u toj imovinskoj kartici ima još nešto onda bi taj napisao opasku, ali niste vidjeli da imam još dva stana, pa bi onda vjerojatno i morao dokazivat kako ih je stekao. Tako da ova država o nama zna sve, pitanje je samo kako će koristit te podatke i ko će kontrolirat onoga ko ima te podatke.
Hvala. Gđa. Peović.
Hvala. Kolega Brumnić, rekli ste da neko kopa po našim informacijama i u ovoj sad replici smo dobili tu neku ogradu u odnosu na državu jer smo skeptični s razlogom prema ovoj državi, to razumijem u potpunosti, no čega se treba bojati onaj koji ima račun u banci, što to točno treba skrivati, ono što sugeriram ne bismo trebali miješati građanska prava, znači ljudska prava i slobode sa dokazom porijekla imovine čemu svjedoči i imovinska kartica zastupnika jer zastupnici prilažu svoju imovinsku karticu zato da bi zapravo transparentno pokazali na koji način su stekli imovinu za vrijeme trajanja znači svojeg zastupničkog mandata, početak i kraj moraju biti na neki način ipak srodni, a ne da se zastupnik i zastupnica obogate do kraja tog mandata što bi sugeriralo na neke nepravilnosti, čega se trebaju bojati, nije ovdje riječ o podacima iz mobitela ovo što je bilo rečeno, jel.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Ja se u potpunosti slažem s vama, ja mislim da je transparentnost podataka ključ sprječavanja korupcije. Ja sam rekao u svojoj raspravi, meni nije jasno da smo poreznu karticu popunjavali sami, porezna uprava zna sve što mi imamo, trebala nam je dostaviti i mi smo trebali potpisat ili dopisat ukoliko postoji nešto što ova država ne zna da mi imamo. Tako da, da je krenulo tako tada bi na taj način na stvari gledali i svi ostali građani. Ja se jedino pitam ovo što je kolega Lalovac rekao, da li netko tko ima pristup takvim podacima je u redu da to dostavlja na blogove itd. i onda da se pojavljuje vaš račun negdje u novinama, to mislim da nije u redu i mislim da građani zato nemaju državu, da državu imaju zato da ih štiti i da ih ajmo reć usmjerava u pravom smjeru, a to znači da rade za dobrobit države, plate porez i onda od toga što su zaradili uživaju.
Hvala. Gospodin Ante Bačić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega, u vašoj raspravi dotakli ste se teme povjerenja institucije, mislim da je tu možda i ključni element cijele ove rasprave koju vodimo po ovome zakonu. Mogu se složiti sa kolegom Lalovcem, imali smo dosta slučajeva i dosta predmeta gdje cure informacije, nikada nitko nije odgovarao za to. Spomenuli ste i problem je li sustav spreman za ovako nešto, uvođenjem OIB-a, evo sad isključujemo, isključujemo potrebu JMB i digitaliziranja same uprave i financijskog sustava, mislim da je sustav pripremljen, ali fali taj segment sankcije za osobe koje barataju određenim informacijama koje poslije izlaze u javni prostor, a nitko za njih ne odgovara. Imamo tu ustavnu kategoriju i privatnosti i tajnosti, ali malo pričamo o tome da velik broj službenika i dužnosnika barata osjetljivim informacijama koje izlaze svaki dan, a nitko još nije odgovarao za to.
Hvala. Odgovor.
Pa ja nekako ne mislim da je pitanje sankcije jer kada bi onaj ko, kada bi poštenu osobu postavili da radi taj posao njoj ne bi palo uopće na pamet da tu informaciju koristi tamo gdje je ne bi trebao koristit. Ja kad sam pročitao ovaj zakon onda sam kolegici rekao kada bi mi dali da ga provodi Njemačka, volim Njemačku jer je uređena, njemačkoj policiji ja bi odmah potpisao ovo zato što vjerujem da njihov porezni tamo inspektor ili njihov netko tko je policajac neće zlorabiti tu informaciju i to je, to je ključ ovoga, znači ključni problem ovog zakona je pitanje kako smo postavili naše institucije, to kaznama nećemo riješit, to ćemo riješit tako da na ta mjesta postavimo i provjerimo ljude koji će tim informacijama baratati i to je ono što mislim da ministarstvo treba napravit do drugog čitanja.
Hvala, nemate više replika, hvala lijepa i sad je na redu g. Ante Bačić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče još jednom, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Otvorili smo sada niz tema možda smo se i malo i odmakli od glavne teme, a što smatram da i je cilj ovakvoga nacrta prijedloga zakona, a to je u konačnici uvođenje eura i ulaska RH u eurozonu 1.1.2023.g.. Slažem se i s kolegama, s kolegama prije vezano za raspravu i vezano za zaštitu samih podataka, posebice vezano za tajnost i bankovnih isprava, i računa, sefova itd. koje ovdje mogu biti na neki način zloupotrebljene, ali ne slažem se da je u Njemačkoj išta bolje ili da hrvatski službenici su loši ili možda da nisu, da nisu pošteniji kao Nijemci, bit je samo što kada takva neka isprava ili kada tako nekakav račun izađe koliko se dobija osude javnosti. Mislim da je, da je najveći problem kada vidimo predmete posebice u kaznenim, kaznenim stvarima na sudovima i kada vidimo progone određenih fizičkih osoba i kada vidimo podatke gdje se selektivno nešto pušta, ne pušta kada se sud ili odvjetništvo ili sami odvjetnici brane s time da je pristup takvim podacima u spisima imao velik broj ljudi, velik broj vježbenika, veliki broj državnih odvjetnika, veliki broj ljudi na samome sudu i onda kao ne možemo utvrditi tko je baratao i tko je iznio te podatke medijima. Vidimo da kada i ti podaci izađu koji znaju biti neugodni i ta osoba može za, za nekoliko godina ovisno o brzini pravosuđa biti oslobođena, ali trajna šteta joj je nanesena i ona vratiti vrijeme i svoje podatke vratiti ne može, a javnost i mi evo ovdje često u Hrvatskom saboru takav čin ne osuđujemo. Ja ne znam kada se netko digao od nas i prozvao ili neki medij ili sud ili nekoga odvjetnika da je iznio neki javni podatak, da ga je plasirao, da ga je plasirao medijima i da smo to javno osudili. Možda u Njemačkoj je ta razlika, nije razlika u poštenosti ili nepoštenosti ili nepoštenju nego je razlika u osudi javnosti da bar ta osoba ako možda i neće se biti, neće biti sankcionirana prekršajno ili kazneno ta osoba koja je iznila određeni podatak ili ga plasirala ili da našteti nekoj javnoj osobi ili možda da dobije nekakvu svoju korist od toga bar da dobije osudu javnosti ili bar osudu u javnom prostoru kao što je Hrvatski sabor. Mislim da u ovome prijedlogu zakona ima niz, niz dobrih djela vezano za, dijelova vezano za sprječavanje, otkrivanje, istragu i progon teških kaznenih djela. Napomenuo sam bitan faktor međunarodne razmjene podataka između tijela koji su zaduženi za to jer kaznena djela financijske prirode ne poznaju granicu posebice danas u digitalno doba i u doba internetskog poslovanja teško je utvrditi i porijeklo i početak nekoga kaznenog djela jer se on veže kroz niz, kroz niz samih država. I ja bi se samo vratio za kraj, tu smo malo pričali o tome, a to je upravo da je ovakva direktiva i ovaj zakon koji proizlazi iz te direktive zapravo uvertira ulaska RH u eurozonu. Jučer je Europska komisija potvrdila da je RH ispunila sve kriterije za ulazak u eurozonu 1.1.2023. godine. Ponovio sam i u raspravi kroz klub da je to jedan od strateških ciljeva RH, da imamo dobre pokazatelje bez obzira na sve krize i Covid i sada djelomično na inflaciju koju smo imali. Mislim da Ministarstvo financija itekako dobro održava financijski sustav. Da smo imali gospodarski rast od 7% u prvom kvartalu koji će biti ključan i za sami rast BDP-a, da svi faktori koji utječu na BDP kao što je izvoz investicija i osobna potrošnja su rasli u RH, da što se tiče EU da smo u plusu od 50 milijardi eura. Naša ekonomija ubrzano raste što pokazuje i zadnja 4 tromjesečja nakon same Covid krize. Nemamo nikakvih makroekonomskih ravnoteža, kreditni rejting nam je dobar. Kada ga usporedimo prije nekakvih 7-8 godina mislim da odgovorno i kvalitetno upravljamo samim državnim financijama i da uvođenje eura, da se građani ne trebaju bojati uvođenja eura i da će to dodatno poboljšati i sami kreditni rejting ali i standard građana posebice u dijelu i kreditnih zaduženja jer očekujemo normalno i smanjenje kamata. Tako da ja gledam ovaj zakon ne samo kao pomoć u sprječavanju počinjenja kaznenih djela nego i uvertira za uvođenje eura. Zahvaljujem.
Hvala. Prije, prije nego što dajem, prije gospodin Brumnić, gospodin Pavić cijelo vrijeme mi daje neke znakove kojih ja ne shvaćam, da molim vas, molim vas nemojte tako, nemojte tako. Ovaj da ja ovdje ovaj sankcioniram sve one koji djelomično u svom govoru govore i o drugoj temi, mislim nitko nije, nitko ne bi, nitko ne bi došao do kraja. Izvolite gospodin Brumnić.
Osim mene, ali dobro. Poštovani kolega ja ne znam gdje vi živite kad [[Upadica: U Splitu.]] ste uspjeli s ove govornice izreći činjenicu da je naš sustav i njemački sustav isti. Jučer vam je premijer u Njemačkoj pozdravio 4 stotine hrvatskih, tisuća hrvatskih građana koji su otišli živjeti u Njemačku zato što naše gospodarstvo napreduje, zato što imaju povjerenje u naše institucije, zato što je u ovoj zemlji dobro. Pokušajte shvatiti da nepovjerenje u institucije generira većinu naših problema koji poslije toga proizlaze. Što se tiče korištenja podataka nije problem kad netko koristi javan podatak, vi ste nekoliko puta rekli javan podatak. Problem je kada netko koristi podatak koji nije javan pokušavajući vas diskreditirati na neki način. A do tog podatka je došao tako da je bio na mjestu koje de facto taj, ja ću sad [[Upadica: Hvala.]] gledat nešto gdje ću potpisati, nakon tog neću smijet pričat o tome.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zahvaljujem kolega Brumnić, ja vam živim na ulazu u grad Split, kvart se zove Pujanke, prije toga sam živo na Ravnim njivama, vjerojatno znate ako ste bili u Splitu tako da ne živim u nikakvim ovaj, u nikakvim nebesima ili zlatnim dvorima i volim se i trebamo se uspoređivati ovaj sa Njemačkom, al ne vidim da je Njemačka u ičemu bolja od nas. Ali ono što sam pohvalio u vašoj raspravi i što se slažem s vama, povjerenje u institucije je ključan problem i ovoga zakona i odlaska naših ljudi i dosta toga, ali mislim da smo i mi tu jedan veliki faktor koji ulijevamo nepovjerenje u institucije sa preispitivanjem svega i svačega što treba i što ne treba i šaljemo jednu jako ružnu poruku javnosti. Što se tiče same odgovornosti slažem se s vama, ako jedan predsjednik uprave ili menadžer može, ili gradonačelnik, župan može potpisati fiskalnu odgovornost i biti odgovoran za svoj potpis može onda jedna dužnosnik koji barata tajnosti i privatnim podacima potpisati nešto slično i odgovarati za to [[Upadica: Hvala.]] vrlo jednostavno. Hvala.
Gospodin Zekanović.
Poštovani kolega iz Ravnih njiva je li, dobro. Dakle, evo spominjao se tu i Zakon o porijeklu imovine iako nije tema. Bi li taj zakon možda bio i efikasniji da u kontekstu sprječavanja svih ovih nezakonitih radnji, a koji zapravo bi trebale bit spriječene ovim zakonom koji upravo raspravljamo. Kad bi dokazali da netko ima neki novac koji nije legalan mislim da bi se u značajnoj mjeri onemogućilo upravo ono što se pokušava onemogućiti ovim prijedlogom zakona.
Hvala. Odgovor.
Zahvaljujem potpredsjedniče, zahvaljujem kolega Zekanović. Mislim da mimo zakona, Zakona o porijeklu imovine da smo implementirali u naš sustav, posebice zadnjih godinu do dvije dana, evo zadnjih godinu dana samo ovoga saziva sabora niz zakona i niz direktiva na koje smo se i obavezali od strane same EU i europskoga, Europskoga vijeća koji se bave sličnom da ne kažem istom tematikom koliko bi jedan poseban Zakon o porijeklu imovine promijenio stvari ja to ne znam, ali danas ovo šta su i kolege govorile prije uvođenja samoga OIB-a, svih naših podataka vezano i za bankovne račune, ali i za našu imovinu sve je u jednome istome sustavu, donijeli smo jako rigorozan i Zakon o sprječavanju sukoba interesa i povećali rokove za nas dužnosnike, povećali i širinu opsega na dužnosnike, tako da mislim da bilo koje, bilo koje institucije bilo ono državno odvjetništvo, porezna uprava, nebitno, može lako doći i saznati imovinu svih nas. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin Lalovac.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Poštovani kolega, ovdje ste spominjali zapravo ulazak u euro i poveznicu s ovim zakonom i slijedom toga je i moje pitanje jel uvođenjem eura brojni građani koji imaju ušteđevinu, ono što je HNB zapravo rekao, oko 35 milijardi kuna jel koje sad drže u kući jel, da ne kažem u čarapama ili madracima itd., mora donijeti jel u bankarski sektor i to moraju prijavit jel. Ovaj zakon kontrolira šta imate na računu, a ne ono šta imate mimo računa jel. E sad će biti sigurno izazovno i za financijsku obavještajnu jedinicu odnosno Ured za sprječavanje pranja novca, sigurno neće bit lak zadatak sav taj novac iskontrolirat jel, ali ovo sigurno u ovim uvjetima danas nestabilnosti i vidimo i načina kako se financiraju sigurno će dobro doći za stabilnost zemlje, međutim postavlja se, postavlja se pitanje kapaciteta ljudi da provjere sve ove transakcije koje će, koje trebaju hrvatski građani ubaciti u bankarski … [[Govornik se ne razumije]] Hvala lijepo.
Hvala. Izvolite odgovor.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zahvaljujem kolega Lalovac na ovoj replici, mislim da smo tu na sličnome tragu za razliku od kolege koji je optužio da pričamo o euru da se to ne tiče ovoga zakona, mislim da se itekako tiče i same eurozone, ali i normalno novaca kredita, štednje i svega što naši građani imaju većinom u valuti samoga eura. Što se tiče kapaciteta vjerujem da ste tu itekako dobro upoznati jer ste bili na čelu Ministarstva financija, usko ste surađivali i postavljali samu poreznu upravu, znate s kojim kapacitetima oni raspolažu, mislim da upravo ovim jačanjem i ovo šta implementiramo vezano i od same Europske komisije i što trošimo značajna sredstva i za samu digitalizaciju, ovo što smo sve napravili vezano i za OIB i isključenje i pečata i JMBG-a i svega ostaloga mislim da, da sustav se razrađuje i da je već sad dobro razrađen, da ono šta je možda prije trajalo ne znam 10 poreznika to sad može obaviti jedan tako da vjerujem da ćemo bit dobro kapacitirani. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin Pavić.
Poštovani zastupniče, evo bilo bi stvarno interesantno da čujemo kakvu biste vi paralelu povukli između sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i progona teških kaznenih djela sa kreditnim rejtingom naše zemlje i kakva bi … [[Govornik se ne razumije]] bila od strane oporbenih zastupnika, pa da vidimo što bismo tu dobili, dal bi to bila ista tema, ali daleko, ne, nije to ovoga moja replika. Radi se o tome da ste spomenuli da se ne poduzima ništa protiv onih koji otkrivaju podatke. Teško je otkriti tko je zapravo dao podatke u javnost, međutim di je problem? Nije problem u ovom ko je otkrio podatke, problem je i u onima koji nisu na ispravan način sa tim podacima postupali. Prema tome, da čovjek koji je to i otkrio nije došao u doticaj sa tim podacima, da ih je morao na neki drugi način vidjeti ili na drugi način pogledati onda bi to sve skupa izgledalo drugačije i ne bi se otkrivali tajni podaci, pogotovo ne podaci koji se tiču fizičkih osoba.
Hvala. Odgovor.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zahvaljujem kolega Pavić na replici, ponavljam ne slažem se i dalje s vama da ovaj zakon koji olakšava uporabu financijskih i drugih informacija vezano za sprječavanje teških kaznenih djela, posebice kada pričamo o financijama da nema utjecaja i na kreditni rejting i na uvođenje eura jel ovo je direktiva koja u nizu direktiva u kojoj smo se obavezali i komisiji i Europskom vijeću ne bi li ispunili kriterije za uvođenje eura, tako da to je sve itekako ovaj usko povezano. Šta se tiče samih podataka ja pozivam vas, kao što apeliram i na sebe i na sve svoje kolege baratanje osjetljivim podacima bilo to oćemo li osudit nekoga ko je prenio taj podatak koji je bio tajan ili nekog ko ga je objavio možda u medijima, možda na društvenim mrežama, nebitno, kada ga za početak mi ovdje kao kolege budemo imali jedinstveni stav i osudimo ga javno i zaštitimo nekoga na taj način, mislim da će se promijenit onda klika u cijeloj državi.
Hvala. I gđa. Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani kolega, u svojoj raspravi ste dosta posvetili temi zapravo mogućnosti baratanja određenim podacima u javnom prostoru, tko dostavlja te podatke i u principu sankcije koje će se moći snositi u smislu od javnog osuđivanja, pa do nekakvih drugih stvari. Riječ je jednoj vrlo osjetljivoj temi, dobro je da se je ta tema i postavila na ovom zakonu koji je u principu gdje mi u svoju regulativu unosimo određenu regulativu koja je vezana uz EU na način da prilagodimo ovim uvjetima. Ja sam, između ostalog ste spomenuli i euro i dobro je da ste spomenuli, ali ova tema javnosti, baratanjem podataka, podaci kako dostupaju, kako su uopće došli u javnost, način na koji će to se prema tome odnosit ja mislim da traži jednu posebnu raspravu koja je puno, puno šira od ovog zakona iz jednostavnog razloga [[Upadica: Hvala.]] što danas kad funkcioniramo sve nam je javno dostupno i uvijek je pitanje od kud je krenulo i tko je bio prvi.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zahvaljujem kolegice Mrak Taritaš na replici, na ovome komentaru, moramo se vratiti na zakon, moramo se vratiti na Ustav. Ne trebamo bježati i od zaštite i privatnosti i zaštite sigurnosti naših građana, zaštite svih nekakvih temelja kojih smo se ovdje svi zajedno dogovorili da ćemo ih štiti i da ćemo temeljiti RH na tome. Tako da što se tiče same tajnosti podataka i izlaženje u medijskom prostoru ili na društvenim mrežama, slažem se i dobro je da smo na istom tragu da počinjemo otvarati tu temu. To će biti mislim žustra rasprava kada dođu nekoliko zakona ovdje koji, koji su vezani i za same komentare na društvenim mrežama, a kamoli za osjetljive, osjetljive podatke koji izlaze. Ja vjerujem da i nadam se da ćemo u konačnici biti na, svi na istome tragu jer očekuje se od nas prije, prije bilo kakvog propisa da imamo javno suglasje [[Upadica: Hvala.]] i da nešto javno osudimo. Zahvaljujem.
Nemate više replika, hvala lijepo. Sada je na redu gospodin Željko Pavić, izvolite. Izvolite.
Hvala lijepa, predsjedavajući. Evo u skladu sa dosadašnjim nastojanjima da skrenemo pozornost na probleme u zakonima ja ću i danas kao što sam i jučer spomenuo probleme kad su, kad je bila tema vezana za strukovno obrazovanje, probleme koje nitko nije vidio nažalost od vladajućih pa će to izglasati i imat ćemo zakon koji neće biti funkcionalan i u ovom zakonu ne vide problem. Nažalost evo maloprije smo imali kolegu iz vladajuće većine koji je rekao da je zakon odličan i ne vidi ni jedan problem u tom zakonu. Ja ću vam spomenuti samo nekoliko problema koje vidim. Ono što sam na početku vidio, a to je da se u zakonu ne spominje nigdje da osobe koje pristupaju sustavu moraju imati osobni certifikat bez obzira na to što imamo dvije institucije u državnom vlasništvu koje te certifikate izdaju. Ako malo pomnije pogledate zakon, budući da će biti i direktan pristup to znači da će biti web aplikacija, ukoliko želimo osigurati siguran pristup onda je jedina prava autentikacija sa certifikatima, kvalificiranim certifikatima koje izdaje ili FINA ili AKD. Konkretno ovo bi bilo pametnije da to radi FINA s obzirom i da je sustav u FINI. Drugo postoji jedan problem to je u Članku 3., to sam već, pitao sam uvaženog tajnika, Članak 3. stavak 15. gdje piše da će nadležno tijelo za sprječavanje, otkrivanje, istraživanje ili progon teških kaznenih djela biti MUP, ustrojstvena jedinica nadležna za suzbijanje i otkrivanje kaznenih djela gospodarskog kriminala i korupcije, Ministarstvo financija, Porezna uprava, Carinska uprava i Državno odvjetništvo. Molim da se ovdje ovo Ministarstvo financija ispravi odnosno da se navede koje ustrojstvene jedinice s obzirom da su već dvije ustrojstvene jedinice Porezna uprava i Carinska uprava navedene da se ispravi i ovo Ministarstvo financija da se navede koja to još ustrojstvena jedinica unutar Ministarstva financija treba biti kao nadležno tijelo da bi se mogao provoditi ovaj zakon. Nadalje, imamo Članak 7., isto tako molim tajnika da se to malo razmotri s obzirom da ovdje piše u stavku 2. pod točkom 1. piše da trebaju zapisi koji će se pisati u bazu sadržavati klasifikacijsku oznaku predmeta nadležnog tijela. Međutim, nigdje, znači nigdje se ne spominje da treba postojati referentna tablica klasifikacijskih oznaka odnosno urudžbenih brojeva zajedno sa dokumentima. Ukoliko ta referentna tablica ne postoji to znači da se ovdje u, taj podatak broj 1 može upisati bilo što. Znači predlažem da se ovdje doda referentna tablica i da se to definira zakonom da mora postojati referentna tablica koju će popunjavati ovlaštena osoba sa najvećim autorizacijskim pravima. Kad ona upiše te podatke u tu tablicu nakon toga ti podaci mogu biti dostupni za upis podataka za zapis o tome tko zapravo pristupa toj bazi podataka. I ima tu u Članku 7. još jedna točka je isto tako sporna. Znači Članak 7. stavak 3. gdje piše da će službenik financijske agencije za zaštitu, zadužen za zaštitu podataka u jedinstvenom registru računa osiguravati redovitu provjeru zapisa iz stavka 1. ovog članka. Molim vas da gradimo sustav. Što to znači? To znači da ćemo izraditi sustava za koji ćemo pretpostaviti i pokušati napraviti da ima minimalni upad odnosno mogućnost upada neovlaštenih pristupa. Ukoliko to ne napravimo nismo napravili sustav. Prema tome, ako imamo sustav ne može onda netko ručno očevidno kontrolirati što je sustav zapisao, nego te kontrole moraju biti računske kontrole na način da računalo prekontrolira što postoji zapisano u logu onih koji su pristupili bazi, u logu bazi podataka, u bazi operativnog sustava i u bazi same aplikacije. Ukoliko se to podudara u jedinicama recimo milisekunde znači da su ti podaci relevantni jer treba sa njima onda postupati na pravi način, a kasnije ću u završnoj još reći nekoliko stvari koje mislim da bi trebalo promijeniti.
A i sada ćete imati priliku, imate 3 replike, 4. Gospodin Bačić, prva replika.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, nitko nije rekao da je ovaj zakon savršen, nije savršen, niti je ova direktiva savršena, ali moramo se složiti i mislim da se možemo složiti da je ovo dobar smjer i da će neke stvari promijeniti, da će neke stvari uspostaviti, da će se uspostaviti određena kontrola i da će olakšati djelovanje vezano za sprječavanje određenih kaznenih djela. Ova direktiva se mijenjale, mijenjat će se još tko zna koliko puta, koliko se bude i moderniziralo tržište, koliko se bude vidjelo svi nedostaci, nova kaznena djela koja se trebaju uvrstiti itd. itd. Ja ću samo ponovit ono što je državni tajnik u uvodu rekao. Vi ste rekli da toga nema u zakonu, a to je mislim da svi djelatnici ovih institucija će morati uz certifikat imati čak i sigurnosnu provjeru. Sad jel' se to propisuje zakonom, pa da do drugog čitanja uvrstimo to ili će to poslije biti kroz neki pravilnik o načinu postupanja u službi ja ne znam, ali mislim da to nije velik broj djelatnika, da će to imat na kraju.
Hvala. Odgovor.
Mislim da nije sporno da li zakon ide u dobrom smjeru, da li je direktiva dobra. Radi se o tome da li ćemo, hoćemo li zapravo u startu pokušati spriječiti sve malverzacije sa podacima, hoćemo li pokušati u startu spriječiti objavu podataka koji se ne bi trebali objavljivati ili ćemo to prepustiti slučaju. Znači, ukoliko ćemo izgraditi sustav na način da ćemo tu mogućnost smanjiti na minimum imat ćemo puno manje … [[Govornik se ne razumije.]] u sustav i imat ćemo puno manje objava javnih podataka odnosno, pardon privatnih podataka fizičkih osoba. I neće nam se onda dešavati oni problemi koji nam se trenutno dešavaju. O tome smo govorili ranije, znači moramo postupati na pravilan način sa tim podacima. To su podaci, osobni podaci naših sugrađana fizičkih osoba sa kojima trebamo postupati u skladu sa GDPR-om. Ukoliko ne postupamo, ukoliko prepuštamo slučaju imamo problem. Nakon toga kad se već podaci objave onda je već prekasno.
Gospodin Zekanović.
Poštovani kolega, već sam to rekao i poštovanom predlagatelju da je danas problem što je većina novca odavno oprana ili se još uvijek pere, tako da svi ti transferi novca danas kad se i nešto financira neka nezakonita aktivnost zapravo financira se na gotovo legalan način. Imamo li tu nekakav način da sve te danas poduzetnike a nekoć mafijaše i kriminalce danas držimo pod kontrolom?
Odgovor.
Pa na žalost sa onom klauzulom u zakonu da se nakon pet godina mora zaboraviti što je bilo prije u vezi imovine i kako se do te imovine došlo. Na žalost teško ćemo to ustanoviti. Znači onaj tko je imao neki izvanredan prihod nekontrolirani bez da je platio porez prije pet godina to mu se briše, to se zaboravlja, to nije predmet istrage više prema zakonu koji je donesen ovdje u ovom Saboru nedavno. I tu je problem. Znači idemo po onom starom od gospodina Rojska „tko je jamio, jamio je“ i hajmo dalje. Na taj način nećemo nikad doći na zelenu granu. Jedino je način da se stvarno istražuju radnje, da se pokuša doći do korijena problema, znamo gdje je bio početak pa da na taj način zapravo dođemo onda do onih viškova novaca i do neplaćenih poreza da bi se digla država na jedan normala nivo.
I Lalovac.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Naglasili ste jednu dobru činjenicu, odnosno što je dosta važno. Ti podaci sad u razmjenama podataka gdje će zapravo sada i državne službe imati veći uvid i u financijske transakcije kontrola sustava. Nedavno smo imali, bili zaprepašteni kada je neki klinac srednjoškolac upao u IT sustav Vipneta čini mi se, A1 gdje je ukrao podatke. Zamislite kako će sada biti svi ovi koji imamo često i danas čitamo o hakerskim napadima Rusa, ovih, onih itd. i sad dopuštamo i državnim institucijama ovo je jako dobro pitanje koliko su njihovi informatički sustavi dobro posloženi. Ovdje cijelo vrijeme govorim o izgradnji sustava, kontroli, izgradnji i korištenju drugih čak i ovih sa vanjske strane hakera koji znaju da sad država ima i taj još dodatni uvid u podatke kako zaštititi od vanjskih napada. Mislim da je to sigurno treba i do drugog čitanja da se odgovori na ta pitanja. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala vam na mogućnosti da odgovorim na to pitanje, odnosno da još malo nastavim pričati o tome. Radi se o tome da postoji servis koji omogućava svima nama građanima Republike Hrvatske da pristupimo podacima u tom registru. Znači jedinstveni registar računa omogućava da se prijavite u FINA-u, da dobijete svoj user name i pasword. Napominjem, user name i pasword, a ne da pristupite sa kvalificiranim certifikatom. Znači nešto napišete i nakon toga vas pušta u sustav jer mu je tamo netko dozvolio preko vaših tih podataka. I možete gledati javno dostupne podatke. Znači govorimo o podacima poduzeća, jedinica lokalne samouprave, javnog poduzeća i svega ostalog. Međutim sada, ako se nastavi takva komunikacija i sa osobnim podacima imat ćemo problem zato što, jest da je to, to bi trebala biti kriptirana veza. Međutim, danas se i te veze mogu presresti i može se nakon toga utjecati na takve sustave.
Hvala. Gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolega. Dat ću vam još mogućnost da odgovorite na ono što je kolega Lalovac postavio, a i meni je zapravo nešto što mi stavlja upitnike iznad glave i nešto što mislim da treba biti realan u realnim uvjetima. Dakle, sustav i na način na koji funkcioniraju. Mi, ja sam prije nego što sam došla tu išla potpisati, pogledala sam jedan dokument i morala sam potpisati da je to vrlo strogo tajno tako kvantificiran dokument i sve ostalo i da sve ono što sam tamo pročitala ne smijem komunicirati. Sve o.k. Ali ono što sam pročitala je bilo negdje isprintano, dakle već samo to da je bilo već negdje isprintano i ostalo ja sam sigurna da ono što je u tim podacima navedeno sigurno može doći puno više osoba nego što će nas potpisati vrlo tajno. Dakle, imali smo i cijelo vrijeme se zapravo susrećemo da postoje razrađene hakerske koje mogu doći do svih podataka, tako da je pitanje koliko smo mi spremni, naš sustav spreman odgovoriti na to sve zajedno.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepa. Evo ono što vam ja mogu garantirati to je da su svi informacijski sustavi u FINA-i sigurni i ako ste čuli za napade koji su bili prije nekoliko godina na bankarske sustave, svi su sustavi bili napadnuti u Republici Hrvatskoj, bio je napadnut i sustav FINA-e ali FINA-in sustav nije probijen. Bankarski sustavi su probijeni od banaka komercijalnih. Prema tome, zaštita koju ima FINA je odlična zaštita, ima odlične stručnjake na kraju krajeva FINA je jedna od rijetkih institucija u Hrvatskoj koja ima svoj CERT znači ima svoj Computer Emergency Responske Team, jedna od rijetkih institucija. Tako da nekakve teze da bi se moglo desiti nešto u FINI to je malo manje, to je malo vjerojatno. Međutim, ono što ste rekli malo prije sada će više institucija pristupiti tom sustavu, bit će razmjene podataka, ti će podaci putovati, dolazit će negdje, nakon toga će ti podaci će biti i na nekim drugim računalima dostupni nekim drugim osobama. Prema tome, tamo treba voditi računa [[Upadica: Hvala lijepa.]] kako se postupa sa tim podacima.
Hvala lijepa, hvala lijepa. Pravo je pitanje tko kontrolira kontrolora? Gospodin Hrvoje Zekanović, izvolite, predzadnja pojedinačna rasprava. Izvolite, nema muhe danas.
Šta nemamo?
Muhe nemamo danas.
Ne, danas je toplo, danas je toplo i klima dobro radi čak i danas je i klima, ja moram pohvaliti službe da su ovaj pristojno ohladile sabornicu i istjerali mue što bi mi rekli. Dakle, danas raspravljamo o Prijedlogu Zakona o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i progona teških kaznenih djela. Kompliciran naziv zakona međutim evo rasprava nije baš bila nešto burna. Većina se zapravo slaže da ovaj zakon nije loš. Ja bi ovdje evo čisto nešto što sam već zapravo i pitao i u pojedinačnoj raspravi i kasnije istaknuo, ponovio, a malo naravno i proširio. Uvijek je svakom, svi mi volimo biti zapravo kad se radi o nekim privatnim stvarima tajnoviti pa kad se radi o financijama tu su mnogi često tajnoviti. Kolika vam je plaća, većina će je smanjiti, koliko si platio ovo, često će se to iskriviti ti novci, ta vrijednost pa onda kada naravno svi oni koji su rade legalno i pošteno, kada skrivaju svoje financije i ono što imaju možete misliti kako tek rade oni koji nisu na svijetloj strani nego na strani tame da tako kažem. I tu se sada javlja taj problem što danas u vrijeme moderne tehnologije transferi novca mogu biti itekako ili jesu zapravo itekako lako. Doslovno sa bilo kojeg kraja svijeta bilo kome, bilo kada svako sa klikom miša na kompjuter može poslati neki novac. Bez obzira što mi već godinama imamo kontrolu svih računa ovaj zakon to olakšava odnosno da se službama koje su za to nadležne omogući da ulaze, zatvaraju, kontroliraju te račune odnosno da se potencijalno spriječi neke nezakonite aktivnosti, neka kaznena dijela, a ovdje se izrijekom spominje terorizam i stoga to treba pozdraviti. Ali ipak ovdje moram reći bez obzira što ću pozdraviti ovaj prijedlog zakona, nekako prevelika kontrola nije nešto s čim sam ja generalno oduševljen. Dobro je da imamo kamere po svim gradovima radi sigurnosti u prometu, ali jedino onda možda slijedeći korak onaj fries recognition kojeg imamo u Kini, je li ta kontrola računa samo ovih ovdje nekih potencijalno sumnjivih osoba sutra može voditi i u kontrolu apsolutno svega, e to je nešto što je nekako evo malo strepim od toga jer uvijek ta prevelika kontrola se može itekako zloupotrijebiti. I na posljetku ono što sam istaknuo već, ali evo sad ću ponoviti. Danas, nažalost nekadašnji mafijaši, kriminalci, ljudi koji su na nezakonit način pogotovo u ratu stekli neku imovinu danas su poduzetnici. Dakle, dok je netko ratovao, borio se, ovaj je sticao, nešto privatizirao ili u nekom metežu nešto stekao i danas je on uvaženi građanin. On danas imam neku imovinu koju, kojom raspolaže savršeno legalno. Tako da ovaj zakon će teško spriječiti ono što mi želimo jer današnji poduzetnik nekadašnji kriminalac je i dalje kriminalac. I to je ono što je bitno sada. I u tom kontekstu se spominjao Zakon o porijeklu imovine, netko je spominjao 5 godina dakle tko je jamio, jamio je, puno je vremena prošlo. Ali ja bi tu bio malo hrabriji, ja bih ipak tu evo vidio postoji li nekakva, možda nekakva zakonska mogućnost da malo zagrebemo dublje ispod površine pa da vidimo tko je to krao, tko je to pljačkao, tko je to dok je netko ratovao sticao i danas ima na tuđoj šteti, na šteti naše države. Evo, to bi možda s moje strane toliko.
Hvala, ostanite još malo. Gospodin Pavić, replika.
Poštovani zastupniče evo s obzirom da ste maloprije replicirali na temu problema kako da utvrdimo probleme sa novcem, evo samo da vam dam još jedan … [[Govornik se ne razumije.]] Ne znam jel ste znali, ali u kockarnicama svi oni računi koje otvarate vam se ponašaju kao tekući računi, evo samo za informaciju. I sa tim novcima koji ljudi otvaraju u kockarnicama nakon toga mogu normalno raditi što hoće i kad hoće i kako hoće, a to ne kontrolira nitko. Dal će to raditi pod svojim OIB-om ili tuđim OIB-om to je drugi par cipela. Često se dešavaju krađe identiteta pa onda to otvaraju sa drugim OIB-om da se ne bi utvrdilo tko je to napravio i kako je to napravio zbog krađa koje opet rade u nekakvom lancu. Ali to vam je samo još jedan od mogućnosti što se dešava ovdje, a da nitko ništa ne poduzima. Zato je bitna kontrola, zato je bitan pravilan pristup podacima da bi se kasnije to moglo dobro procesuirati.
Izvolite odgovor.
Poštovani kolega, evo volio bi da je ovo, zauzet nam je državni tajnik pa nije čuo, palo mi je to napamet malo prije. Čuo sam zato, doduše nisam za kockarnicu ali sam čuo za kladionice. Ok, sve je to isto. Čuo sam zapravo ne znam točno detalje vi ste, uglavnom u jednom trenutku je, bio sam u jednom društvu gdje je netko rekao upravo te informacije da ti danas zapravo možeš bilo koji transfer novca napraviti preko bilo koje kladionice u Hrvatskoj. Da ti ovaj iz Engleske na taj nekakav račun preko kladionice uplatiti novac koji ti možeš dignuti gotovo anonimno. Evo, drago mi je da ste me potaknuli da i to kažem s govornice. To je nešto o čemu bi se moralo povesti računa, ali evo nadam se da će državni tajnik nakon što završi razgovor pregledati evo, pregledati i ovu raspravu. Ne bih sad htio dati ovdje nekome ideju ko se bavi kriminalom, ali evo poštovani državni tajniče obratite pažnju na kladionice i kockarnice gdje se danas događaju, evo postoji osnovana sumnja neovlašteni transferi novca iz cijelog svijeta prema Hrvatskoj i iz Hrvatske prema cijelom svijetu.
Svi smo gledali filmove … [[Govornik se ne razumije]] novac košta 50%, ako si, ako je poštena kockarnica, ako kockarnicu imaju oni koji nisu pošteni onda je još manje. Gđa. Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Zapravo me neodoljivo ova rasprava gdje raspravljamo o ovom zakonu podsjeća na jednu drugu situaciju da filmovi koje smo pred ne znam 5 ili 10.g. gledali o onima koji pokušavaju svoj nelegalno stečen novac pretvoriti u legalni, kolko to košta, način na koji je i modeli koji je postaju zapravo kroz ovaj zakon jednako tako mi o tome raspravljamo. Nikad nije problem oni koji su legalno stekli svoj novac, oni će vodit računa, neće im bit ni ove kontrole problem, problem će uvijek biti onih koji su nešto, nešto skrivaju, nešto pokušavaju i to je, zapravo ideja ovog zakona mora biti da se njima stavi noga u vratima, ne onima koji legalno stječu jer za njih, oni će poštivati sve odredbe i bit će vrlo, vrlo ovaj oprezni u svemu tome zajedno. I sad je uvijek pitanje u takvom brzom protoku informacija kolko je to moguće i gdje će uvijek procuriti neka nova ideja i te ideje se rađaju i ovaj trenutak kad mi raspravljamo. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Poštovana kolegice, evo dobro ste istaknuli, svi ćemo se složiti da onaj ko je u sivoj zoni ili na tamnoj strani da njega trebamo, naći sve moguće instrumente da to riješimo, međutim zbog prevelike kontrole će nažalost nastradati i oni koji rade sve po zakonu i to je, i to je problem i ono što je neko rekao 99% zastupnika ne bi imao problem ništa da se sada … [[Govornik se ne razumije]] još imovinskih kartica ovoga, onoga, radi se o 1%, manje od 1% ljudi koji su je li na tamnoj strani, ali zapravo svi smo nastradali ili nastradat ćemo upravo zbog ove velike kontrole. Kako napravit distinkciju ja iskreno ne znam, ali evo mi kao zakonodavno tijelo moramo donijeti nekakav možda idealni i optimalni model. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada idemo na završna razmatranja, prvi je HDZ i g. Ivan Budalić, izvolite, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Evo pred nama se nalazi nacrt prijedloga Zakona o olakšavanju uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja ili progona kaznenih djela. Najvažnija pitanja koja se uređuju prijedlogom zakona su da se nadležnim tijelima kao što je policija, državno odvjetništvo, porezna uprava, carinska uprava, prilikom obavljanja poslova sprječavanja, otkrivanja, istraga ili progona teških kaznenih djela olakšava pristup financijskim i drugim informacijama kako bi se olakšalo provođenje financijskih istraga, međunarodna razmjena podataka s ciljem povećanja sigurnosti i poboljšanja progona financijskih kaznenih djela u državama članicama i širom EU. Nadležnim tijelima se propisuje izravan pristup informacijama sadržanim u jedinstvenom registru računa koji vodi FINA, radi se o identifikacijskim podacima vlasnika bankovnih računa, osoba ovlaštenih za raspolaganje sredstvima na računa, stvarnih vlasnika pravnih osoba imatelja računa i vlasnika sefova. Podaci koji se vode u jedinstvenom registru računa kojima se nadležna tijela, kojima će nadležna tijela imat izravan pristup ne sadrže podatke o prometima po računima odnosno stanjima po računima. Nadalje se propisuje razmjena informacija nadležnih tijela sa Uredom za sprječavanje pranja novca, zadaća, u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja ili progona teških kaznenih djela. Nadležnim tijelima se propisuje obveza vođenja statističkih podataka s ciljem praćenja učinkovitosti provedbe zakona, te dostavljanje istih statističkih podataka Europskoj komisiji jednom godišnje. Obrada osobnih podataka u okviru provedbe ovog zakona obavlja se sukladno odredbama Zakona o zaštiti fizičkih osoba u vezi s obradom i razmjenom osobnih podataka u svrhe sprječavanja, istraživanja, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i zakona kojim se regulira zaštita osobnih podataka u RH. Manje-više svi smo mi svjesni dugi niz godina da rak rana svakog društva je bilo koji oblik kriminala ili korupcije, bilo to više ili manje uređeno društvo. Implementacijom ovog zakona u naš zakonodavni sustav činimo korak prema učinkovitoj borbi protiv tih pojava u društvu. Sama učinkovitost koja se očekuje primjenom ovog zakona olakšava nadležnim tijelima u provođenju financijskih istraga tj. kvalitetniji rad, što naravno u konačnici jača povjerenje građana u cjelokupni državni sustav koje je iznimno važno u daljnjoj demokratizaciji društva. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Željko Pavić, Klub zastupnika Socijaldemokrati završno, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući, poštovani tajniče, na kraju ću ponoviti ona 4 prijedloga koja sam dao, nadam se da ste zapisali ili da će netko to pogledati. Mislim da su prijedlozi dobri i da su konstruktivni, da bi to trebalo biti u zakonu, a do tog vremena, evo, samo da malo još prokomentiramo ovaj dio oko baratanja sa podacima. Kao što sam rekao u odgovoru na repliku jednoj kolegici, vjerujte mi, podaci u institucijama kao što je APIS, kao što je FINA, kao što je MUP, kao što je HZMO, HZZO, tamo su podaci sigurni jer se sa tim podacima barata već godinama, na pravi način, postoje ekipe ljudi koji to čuvaju, paze, maze i teško će se samo desiti nekakav proboj i ozbiljna šteta tim podacima. Međutim, problem je u tome što danas ti podaci, evo, sa ovim Zakonom idu još u dodatne institucije. Osim toga, ovdje imamo jedan sustav koji evo i u Zakonu nazivamo jedinstveni registar, znači Jedinstveni registar računa. Ako je registar onda bi ga svi informacijski sustavi koji trebaju podatke iz takvog registra trebali zapravo konzultirati. Međutim, što se dešava konkretno, ne samo sa ovim Registrom nego i sa ostalim registrima? Zbog lakšeg baratanja sa podacima, ti se registri prepisuju pa onda ovaj registar ima svoju kopiju u nekoj drugoj instituciji, što nije dobro pa isto tako, poštovani tajniče, apeliram, ukoliko je moguće da one institucije koje koriste podatke iz ovog Registra da stvarno konzultiraju taj Registar, a ne da se podaci cjelokupnog registra prepisuju na drugo mjesto da bi ga te institucije mogle konzultirati. Nema potrebe jer ako imamo više kopija, veća je opasnost da će netko te podatke distribuirati i da će ih nakon toga zlorabiti. Ako to želimo napraviti, to je jako jednostavno s obzirom da se radi o Ministarstvu financija koje koristi podatke na drugačiji način, može se to definirati ili kroz vašu unutarnju organizaciju ili na neki drugi način, da se ti podaci više ne prepisuju. Isti slučaj i sa OIB-om i sa svim ostalim podacima koji se koriste na više mjesta. I onda se poslije čudimo kako je to nešto procurilo i kako je nešto došlo u javnost, a nije smjelo doći u javnost, kako najedanput imamo popis nekih računa privatnih osoba, odnosno fizičkih osoba tamo gdje ga ne bi smjeli imati, kako smo došli do nekakvih informacija koje ne bismo smjeli imati. Veliku ulogu u kontroli toga svega skupa što se tiče podataka, osobnih podataka, naravno da ima i dalje AZOP i nadam se da će to biti i u skladu s onim što je navedeno i u ovom Zakonu. Slažem se sa g. Sačićem, postoji sumnja, opravdana sumnja da postoje neki podaci koji možda ne bi trebali biti na raspolaganju AZOP-u, ali s obzirom na ono što unutra piše, mislim da ona točka 3, možda i nije toliko sporna s obzirom da tamo ne piše ništa specifično što bi bilo vezano za, baš za račune nego je više vezano za postupak. E sad, da li je Agencija ta koja treba imati podatke o tome kakav se postupak vodio protiv neke fizičke osobe, odnosno pokušao voditi protiv neke fizičke osobe i koje su se istražne radnje vodile, to je stvarno upitno. Tako da bih ja još jedanput, evo, ako nije problem, g. tajniče, pobrojao ono što sam vam rekao da su problemi, to je da se umjesto lozinke i passworda koriste certifikati, kvalificirani certifikati, da se napravi obavezno referentna baza klasa i urudžbenih brojeva sa dokumentima koji pripadaju toj klasi i ur. broju i da se ne može, da se ne može postaviti upit za bilo koji podatak od strane institucija, kao što je Porezna uprava, Carinska uprava i ostale institucije koje prilaze tom Registru bez da imaju podatak u toj referentnoj bazi. Nakon toga, ono da se u, kod Ministarstva financija definira koje su to organizacijske jedinice koje trebaju i moraju pristupati tom Registru i molim vas da preispitate da li je baš nužno potrebno da neka osoba koja je zadužena za sigurnost sustava kontrolira zapise jer da se, da se meni da taj zadatak kao IT-jevcu, ja bih rekao, ja to ne mogu raditi zato što je to gotovo nemoguće raditi. Znači to treba raditi strojna kontrola treba biti, treba biti to isprogramirano, trebamo zajedno sa ostalim sustavima koji kontroliraju pristup, znači operativnog sustava baze podataka i aplikacijskog sustava, napraviti jedinstvenu kontrolu koja će nakon toga nam dati podatak da li je netko pristupio ili nije.
Hvala.
Hvala lijepa. Samo još napomena. U ovom… Dobro.
Vrijeme. Vrijeme je isteklo. ... [[Upadica se ne čuje.]] Vrijeme napomena je isteklo. I vrijeme ovoga Zakona je također, isteklo, tako da zaključujem raspravu i glasat ćemo kada se steknu uvjeti. Sada je na redu: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prekograničnom prometu i trgovini divljim vrstama, drugo čitanje, P.Z.E. br. 167; Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85 Ustava RH i čl. 172 u vezi s čl. 190 Poslovnika Hrvatskoga sabora. Kao što znate, amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave jer je drugo čitanje. Raspravu je proveo, molim vas. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Želi li predstavnik predlagatelja, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva i održivoga razvoja, g. Mile Horvat uzeti riječ? Izgleda da želi, izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče HS-a. Uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prekograničnom prometu i trgovanju divljim vrstama je u drugom čitanju danas. Ja ću uvodno reći nekoliko razloga zbog čega je ovaj Zakon značajan i onda ću proći kroz elemente zakona iz ovih izmjena zakona iz prvog čitanja. Naime, RH je od 2000. g. stranka UN Konvencije o međunarodnoj trgovini oružjem, ugroženim, izvinjavam se, u međunarodnoj trgovini ugroženim vrstama divljih životinja i biljaka tzv. CITES konvencija uz još 83 države svijeta uključujući i sve države članice EU. Taj međunarodni sporazum globalno štiti više od 35 hiljada biljnih i životinjskih vrsta koji su ugroženi međunarodnom trgovinom. Provedbom CITES konvencije osigurava se održiva međunarodna trgovina živim primjercima, ali i dijelovima i derivatima biljnih i životinjskih vrsta. Godišnja vrijednost međunarodne trgovine divljim vrstama procjenjuje se u milijardama eura, a u velikoj mjeri odnosi se na farmaceutsku, prehrambenu, kozmetičku, modnu i drvnu industriju kao i industriju odnosno i trgovinu kućnim ljubimcima. Danas ne postoji segment života koji nema doticaj sa trgovinom divljim vrstama. Na žalost trgovina divljim vrstama je toliko profitabilna, da uz zakonitu trgovinu još veći pritisak na ugrožene vrste stvara nezakonita trgovina. Procjenjuje se da po vrijednosti nezakonita trgovina divljim vrstama je u samom vrhu uz trgovinu drogom, oružjem i ljudima. Divlje vrste najugroženije nezakonitom međunarodnom trgovinom su naravno nosorozi, slonovi, tigrovi, papige ali i neke vrste s naših područja poput ptica grabljivica ili kopnenih kornjača. Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja nadležno je za provedbu CITES konvencije u RH. Naime, nakon pristupanja RH EU CITES konvencija provodi se putem uredbe 338 o zaštiti vrsta divlje faune i flore uređenjem trgovine njima. Dakle, s obzirom da su uredbe EU od dana pristupanja direktno primjenjive u RH u 2013. je donesen Zakon o prekograničnom prometu i trgovini divljim vrstama koji je stvorio okvir za provedbu ovih europskih uredbi u našoj zemlji. Ovaj zakon, dakle iz 2013. godine kao osnovni zakon u bitnom je propisao nadležna tijela i njihove zadaće, način podnošenja zahtjeva i postupak izdavanja dopuštenja i potvrda propisanih EU uredbama, postupanje u slučajevima komercijalnog korištenja jedinki naših strogo zaštićenih vrsta koje nisu obuhvaćeni popisom EU uredbi i prekršajne odredbe za kršenje uredbi i zakona kao i postupanje sa zaplijenjenim i oduzetim primjercima zaštićenih vrsta. Ovaj zakon je mijenjan samo jedanput i to 2019. godine kada su izmjene bile ograničene isključivo na promjene uslijed preustroja tijela državne uprave, konkretno uspostavom državnog, jedinstvenog Državnog inspektorata kao jedinstvenog upravnog tijela te ukidanjem Hrvatske agencije za okoliš i prirodu i uspostave Zavoda za okoliš, za zaštiti okoliša i prirode kao ustrojstvenog tijela Ministarstva gospodarstva. Dakle, konkretno uredbe Vijeća 338 i njezine pripadajuće uredbe redovito se mijenjaju i nadopunjavaju najmanje svake tri godine kao posljedica izmjena CITES konvencije usvojenih na sastancima stranaka konvencije. Dakle, promjene uredbama EU koje su se dogodile od 2013. godine pa na ovamo zahtijevale su i ove naše izmjene koje mi predlažemo sad kroz ove izmjene zakona. Dakle izmjenama konkretno samih nekoliko najbitnijih izmjena ovoga zakona. Izmjenama se dorađuje pojmovnik zakona, usklađuju se razdoblja za izvještavanje Europske komisije i tajništva CITES konvencije. Propisuju se detaljniji uvjeti ishođenja potvrda za primjerke vrsta navedene u prilogu A ove uredbe, te uvjeti za registraciju novih njihovih uzgoja, upis u registar kojeg će voditi ministarstvo, a mijenjaju se i dopunjuju i odgovarajuće prekršajne odredbe. Zakon propisuje uvjete komercijalnog korištenja strogo zaštićenih zavičajnih vrsta koje nisu obuhvaćeni uredbama EU. Mijenjaju se definicije pojma komercijalno korištenje, mijenja se vrsta izvješća i rokova za izvještavanje Republike Hrvatske prema Europskoj komisiji koja su naša obaveza, usklađuju se obveze označavanja primjeraka vrsta navedenih u prilozima iz CITES konvencije. Također uvodi se postupak registracije uzgoja vrsta navedenih u prilogu A uredbe 338 kao što su na primjer kopnene kornjače čančare i afričke sive papige žakoa. Uredbom 338. propisana je i obveza ishođenja potvrde za komercijalno korištenje primjeraka tih vrsta unutar EU kojom se dokazuje zakonitost porijekla svakog primjerka. Dakle, kako bi ministarstvo unaprijed raspolagalo posebnim informacijama i dokazima uzgojima ovih vrsta u RH uvodi se postupak registracije uzgojnih operacija ovih vrsta. Vezano uz divlje vrste koje su strogo zaštićene u Republici Hrvatskoj a nisu obuhvaćene uredbama EU smanjuje se obuhvat propisane obveze ishođenja potvrde za komercijalno korištenje primjeraka takvih vrsta. Izmjenama zakona predviđa se i obaveza ishođenja potvrde samo za primjerke uzete iz prirode RH ili uzgojene u RH. Za primjerke koji su nabavljeni u drugim državama sljedivost podrijetla kao najvažnije stvari osigurat će se računom i drugim dokumentima o nabavi primjeraka. Izmjenama i dopunama usklađuje se izričaj odredbi o postupanju Carinske službe i nadležnost inspekcija, te odredbe o privremenom oduzimanju primjeraka sa kojima se nezakonito postupa. Opisuje se sadržaj zahtjeva, izgled dopuštenja o upravnim postupcima. Ali se sami obrasci zahtjeva i dopuštenja više nisu sastavni dio zakona i ne objavljuju se u Narodnim novinama. Propisuju se i odgovarajuće prekršajne odredbe i za provedbu ovog zakona nisu potrebna osigurati posebna sredstva u proračunu RH. Što se tiče savjetovanja sa zainteresiranom javnošću između prvog i drugog čitanja primili smo primjedbe Ministarstva vanjskih i europskih poslova koje su nomotehničke naravi. Te primjedbe smo usvojili. Isto tako primjedbe Ministarstva pravosuđa i uprave su isto tako nomotehničke naravi, njih smo isto prihvatili i imali smo primjedbe Državnog inspektorata koji je predložio da se u Članku 29. doda odredba da se stranka može u korist RH odreći primjeraka određenih vrsta njihovih dijelova i derivata. Mi tu primjedbu nismo prihvatili zbog toga što ovaj članak se odnosi na privremeno postupanje, a ovdje u tom slučaju, u suprotnom slučaju bi taj čin predstavljao konačno postupanje koje bi dalje trebalo biti sankcionirano i odnosno dakle stvorilo bi uvjete da se o ovim vrstama dalje, da se oni brinu, briga sprovodi na državni trošak. I samo za kraj ću nekoliko primjera da vidimo kako funkcionira cijela stvar u živo. Dakle, u lipnju '21. godine ovlašteni policijski službenici zaplijenili su 152 žive jedinke indijske zvjezdaste kornjače na odmorištu autoceste A1. Kornjače su smještene u oporavilište za divlje životinje do okončanja samoga postupka. Na ilegalnom tržištu inače vrlo mlada jedinka ima vrijednost od 150 do 250 eura, a odrasla čak do 900 eura je vrijednost takve jedne jedinke. Isto tako carinska služba Ministarstva financija je u 2017. godini privremeno oduzela 361 akustičnu, elektroakustičnu električnu i bas gitaru u cijelosti koje su u cijelost i/ili djelomično izrađene od drveta palisandar koji je zaštićen CITIS konvencijom. Instrumenti su Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja je platilo na njih porez i carinska davanja i 2001., '21. godine ih je ustupilo javnim glazbenim školama uključujući škole na potresom pogođenom području dakle ukupno 55 škola je dobilo instrumente za školovanje učenika slabijeg imovinskog stanja iz ove zapljene. Isto tako, od ostalih CITIS zapljena u RH treba istaknuti da se tijekom turističke sezone nalaze manje količine kavijara kod stranih turista koji dolaze iz Europe, ali i iz Azije. Zašto to ističemo? Zato što vrijednost najkvalitetnijeg baluga kavijara iznosi negdje oko 80.000 kuna po kilogramu i s pravom ga se naziva crnim zlatom. Pravi kavijar se dobija od jesetrovki, dakle vrste ribe koja je također zaštićena CITIS konvencijom. Evo, ovo su ukratko, ovo je ukratko pregled ovog našeg prijedloga izmjena i zakona. Između prvog i drugog čitanja kao što sam rekao bilo je svega nekoliko, nekoliko primjedbi.
Hvala, imamo više replika. Prva je poštovanog zastupnika Kirina.
Poštovani dopredsjedniče, poštovani tajniče, konačni prijedlog zakona potvrđuje usklađenost sa pravnom stečevinom EU. U EU je ovaj Zakon o zaštiti vrsta divlje faune i flore i uređenje trgovine i njima doživjele nekoliko promjena, a jedna od posljednjih je iz 2021. godine. Ovaj dio koji je kontroliran i određen ovim zakonskim okvirom nije sporan, ali meni se čini da veliki problem čine građani koji su zaljubljenici u egzotične vrste koje drže u kućama, stanovima te vrste mogu izmaknuti kontroli, a oni ih nabavljaju ni sami ne znamo kako i kojim putevima ima nešto i legalno i oni opasne, te vrste za čovjeka to su zmije, neke druge vrste, tigrovi, vukovi i risovi i slično i da li je to [[Upadica: Hvala.]] po vama moguće kontrolirati.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče, dakle generalno razlika u nadležnosti propisa je slijedeća. Ovaj zakon, izmjene ovog zakona se odnose na reguliranje komercijalnog korištenja zaštićenih vrsta na tržištu RH i dokazivanje njihovog porijekla. A ovo što vi kažete, dakle režim kućnih ljubimaca je pod nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, kontrola veterinarske inspekcije. Način kako se ponaša, dakle dobrobit životinja je regulirana iz oblasti Ministarstva poljoprivrede.
Poštovana zastupnica Zmaić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, ovim konačnim izmjenama i dopunama zakona propisane su odredbe za tijela i institucije koje kontroliraju prekogranični promet zaštićenim vrstama, od carine i veterinarske inspekcije i fitosanitarne inspekcije. Smatrate li vi da će se ipak stati na kraj pojedinim zlouporabama prekograničnog prometa i trgovini divljim vrstama kroz djelovanje navedenih kontrolnih tijela? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvažena zastupnice, dakle postoji cijeli jedan mehanizam kontrole, a ako se, ako se radi o carinskom prekograničnom prometu tim vrstama onda je tu nadležna prije svega carina zato veterinarski inspektori, fitosanitarni inspektori, ako se radi o postupanju unutar tržišta onda naravno nadležnost inspekcije zaštite okoliša. Inače da vam kažem samo podatak da postoji podatak da je 2020. godine na teritorij EU zabilježeno negdje oko 4.000 zapljena slučajeva krijumčarenja zaštićenih vrsta. Jedna jedinka od 10 se svega uhvati. I uglavnom su zemlje bogatijeg, višeg životog standarda poligoni za ovakva, za ovakva nedozvoljena ponašanja.
Poštovana zastupnica Nemet.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče pred nama je jedna turistička sezona i svjedoci smo da neki od naših posjetitelja izlovljavaju periske i periske koriste u svoje promocije na društvenim mrežama, a i odnose ih svojim kućama. Periska je strogo zaštićena vrsta u RH. Zanima me koje su aktivnosti dosad poduzete i šta treba još poduzeti da bi se naše goste koji dolaze na jadransku obalu obavijestili o tome da je pinna nobilis zaštićena vrsta. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvažena zastupnice. Kao što ste rekli, našim Zakonom o zaštiti prirode i pripadajućim pratećim pravilnicima je periska zaštićena vrsta i propisane su strogo, stroge sankcije kod nedozvoljenog korištenja odnosno stavljanja u promet, trgovanja, uznemiravanja, vađenja, odnosno uzimanja iz njihovog staništa ovaj, dakle strogo su propisane sankcije, u nekim dijelovima čak imamo u tom smislu oštrije sankcije nego što ih ima EU u cjelini.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovani državni tajniče, evo jedan mali podatak što se tiče periski, pinna nobilis tzv. latinski. Nažalost nema ih, to vi znate sami da je problem, da su skroz stradale, tek možda jedna dvije u akvarijima su spašene, dakle periski gotovo nažalost nema. Nadamo da će se to obnoviti iako ne znamo. Konkretno pitanje, danas u hrvatskim restoranima se mogu jesti prstaci, lithophaga lithophaga i ... [[Govornik se ne razumije.]] je šala da su to neumski prstaci, zaštićena ... [[Govornik se ne razumije.]] Ako su neumski, kako smo onda to spriječili, ovaj Zakon to sprječava, a ako nisu neumski, e onda što Ministarstvo radi po pitanju da se konačno zaustavi izlov, devastacija hrvatske obale, izlov prstaca, a odgovorno tvrdim da to postoji. Dakle ili-ili. Evo malo, ako možete biti malo konkretniji, brojke koliko je uhvaćeno npr. krivolovaca lani?
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče. Dakle, prstaci su zabranjena vrsta u konzumaciji, vidimo da postoji praksa da se gotovo ilegalno koriste u restoranima, inspekcije i nadležni organi pokušavaju tome stati na kraj, jedan dio naravno, veći dio tih prstaca dolazi iz BiH. Dakle čim dolazi iz teritorija druge države, države izvan EU, kontrola je na graničnom prijelazu, kao što sam rekao, carina i nadležni inspektorati. Ja nemam podatak koliko je prošle godine takvih slučajeva bilo, ali smo bili očevici, dakle čitali smo u medijima da su po Zagrebu određeni inspekcijski organi našli ovaj, interventno našli u zagrebačkim lokalima pojedinima da se koriste oni ... [[Govornik se ne razumije.]] dakle nude se u menijima.
Poštovani državni, poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
... [[Govornik naknadno uključen.]] hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče. Ja bih malo htjela dobiti neke odgovore vezane uz odredbu čl. 21, to je onaj čl. 29 koji se mijenja i glasi, dakle to je odnos Ministarstva i Državnog inspektorata. Dakle inspekcija je ta koja će nešto utvrditi, inspekcija je ta koja će nešto poduzeti, a Ministarstvo je to koje mora voditi računa gdje će se, gdje će biti, dakle kad ulove nekakve zabranjene životinje koje riječ o uvozu, gdje će one biti smještene, način na koji će to biti definirano. E sad, za to treba osigurati određena sredstva pa me zanima u kojim stavkama proračuna su osigurana ta sredstva i znam da je do tad bilo problema, da li je to na stavkama Ministarstva ili Državnog inspektorata i kako to do sad, kako to funkcionira? Dakle kad je inspekcija bila u nadležnosti Ministarstva [[Upadica: Hvala.]] stvari su bile jednostavnije, sad [[Upadica: Hvala. Hvala.]] bojim se da su nešto kompliciranije.
Poštovani državni tajnik, odgovor.
Zahvaljujem se uvažena zastupnice. Dakle, oporavilište za divlje životinje u RH funkcioniraju od 2004. g., u međuvremenu smo donijeli i pravilnik, Ministarstvo je donijelo pravilnik o radu samih oporavilišta gdje smo definirali i poslovi koje obavlja oporavilište, popis ugroženih rijetkih vrsta životinja koje su prioritetne za zbrinjavanje, itd. i naravno da su osigurana sredstva u proračunu za funkcioniranje tih oporavilišta. Po natječaju koji smo raspisali, 2021. g. u siječnju '21. javilo se 11 pravnih osoba koje su zadovoljile uvjete propisane ovim pravilnikom za rad oporavilišta i oni ovog trenutka funkcioniraju. Dakle, 11 oporavilišta imamo ovog trenutka u RH, troškove oporavilišta plaća RH.
Poštovani zastupnik Brkan.
Zahvaljujem se potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo, nastavno malo na ovo pitanje, tj. u čl. 29 je točno definirano postupanje sa privremeno oduzetim živim životinjama, smještaju u oporavilištima, isto tako je rečeno da nakon pravomoćno okončanja postupka, trajno oduzeti primjerci vrsta navedenih postaju vlasništvo RH nakon čega Ministarstvo odlučuje o daljnjem postupanju s njima. Da li to znači da npr. Ministarstvo može odlučiti i da te žive primjerke zaštićenih vrsta vrati u zemlju iz koje su potekli ili nešto drugo bi to moglo značiti?
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče. Dakle svaki konkretan slučaj je za sebe načelno takve zaštićene vrste, ukoliko su pogodne da ostanu u ustanovama u RH, kao što su muzeji, ako se radi o biljnim vrstama, ako se radi o živim životinjama, onda su to zoološki vrtovi, to su instituti, itd. dakle to je prioritetno, ali svaki slučaj je za sebe, ja bi sad, ne mogu generalizirati.
Poštovani zastupnik Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče Horvat, zanima me, mi smo i u prošloj raspravi oko prvog čitanja spominjali pozitivnu listu životinja, odnosno popis životinja koje se mogu držati kao kućni ljubimci. Neke europske zemlje poput Belgija, Nizozemska, već su to i donijeli, mislim da je tu i Luksemburg, a brojne europske zemlje razmatraju donošenje takve pozitivne liste. Zanima me jeste li u međuvremenu s obzirom da je to se svelo samo na zapravo više-manje pojmovne neke promjene u ovoj verziji, zanima me jeste li o to razmatrali i možete li mi prokomentirati ako stignete, Italija je prošle godine zabranila i uvoz i trgovinu egzotičnih divljih životinja i to sad u 5. mjesecu stupa na snagu. Hvala vam.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče. Dakle, držanje životinja uključujući i egzotične životinje o kojima ste govorili nije u nadležnosti ministarstva našeg nego u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, ali u postupku izmjene i dopune Zakona o zaštiti životinja koje smo radili prije godinu dana, godinu i pol dana, povjerenstvo dakle za donošenje tog zakona je pokušalo sastaviti pozitivnu listu takvih zaštićenih vrsta. No, objektivno pojavili su se problemi jer za sastavljanje takve liste treba imati stručnu i znanstvenu podlogu i taj traje. Isto tako se pojavilo i mišljenje da stvaranjem takve liste će se isprovocirati crno negativno tržište upravo takvih zaštićenim vrstama što je u praksi u zemljama EU se i pokazalo. Kad se napravi pozitivna lista onda se toliko pojačava traženje tih, tih ovaj zaštićenih vrsta i stvara se negativno crno tržište koje se pojačava.
Hvala. Poštovana zastupnica Opačak Bilić.
Hvala vam lijepa predsjedavatelju. Državni tajniče spomenuli ste i prekršajne odredbe za one koji neovlašteno koriste žive ili mrtve primjerke divljih životinja te ugrožene biljne i životinjske vrste. Naime, prije nekoliko mjeseci na graničnom prijelazu Slavonski Brod jedna osoba uhvaćena je u tom da je pokušala prevest preko granice prepariranog medvjeda i kažnjena je sa kaznom od 18.000 kuna. Paralelno tome osoba koja je prenosila preko granice 10 pašteta kažnjena s 3.000 kuna, a za 2 vreće kupusa kazna je veća od 5.000 kuna, za 5 kila suhog mesa čak 22.000 kuna što je po meni potpuno nepravedno i naravno da u svakom slučaju ovakvi primjeri i umanjuju značaj ovog zakona i značaj da zapravo želite bolju kontrolu i nadzor po ovom pitanju. Pritom paralelno ne mislim da su premale kazne za trgovinu i divljim vrstama nego smatram da su previsoke i prevelike kazne za ove druge navedene slučajeve. Slažete li se da ne možemo izjednačit tj. čak i sa većim iznosom kažnjavat one koji prenose komad špeka ili kilo rajčice kao i one koji preko granice prevoze [[Upadica: Hvala.]] prepariranog medvjeda?
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvažena zastupnice. Dakle, mislim da ste ovo dobro procijenili da postoji nesrazmjer u kažnjavanju određenih prekršajnih postupanja. Moguće je da čak i ovo prekršajno postupanje vezano za preparat medvjeda je trebalo strože kazniti. Naš ovaj zakon odnosno prekršajne odredbe u određenim situacijama propisuju čak i jače drakonske kazne za pravne osobe koje se bave krijumčarenjem. Toga čak dođe negdje preko, koliko se sjećam sad, preko pola miliona kuna su kazne. Mi smo sad u ovim izmjenama nastojali što smo po obavezi napraviti ove novčane iznose i zapriječenih prekršajnih kazni, prekršajnog postupanja prekonvertirati u eure. Dakle, to nam je sada bio prvi zadatak. Ja ne kažem da smo srazmjerno težini djelan pogodili iznose, možda smo trebali ići i sa oštrijim kaznama.
Poštovana zastupnica Glamuzina.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine Horvat ja bih vas zamolila pojašnjenje, možda sam nešto krivo razumjela pa vas zato pitam. Vezano za primjedbu za tj. sugestiju koju ste dobili od Državnog inspektorata kojem ste rekli da je odbijena jer bi podrazumijevala preuzimanje financijskih troškova na teret hrvatske države oko rješavanja, oko rješavanja tih problema. Sad rekli ste također da se zakon ne odnosi samo na vrste koje su se u Hrvatskoj zatekle temeljem ilegalne prekogranične trgovine nego i na zaštićene zavičajne divlje vrste, pa me zanima je li se u tom slučaju kad se radi o zaštićenim zavičajnim divljim vrstama ipak mogao prihvatiti ta sugestija Državnog inspektorata jer pretpostavljam da takvih nema puno, da taj trošak nije velik, a da nam nije u interesu preuzeti odgovornost za te vrste.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvažena zastupnice. Dakle, Državni inspektorat je predložio izmjenu Članka 29. gdje je tražio da se predvidi situacija da se dakle osoba posjednik toga zaštićenoga, zaštićene vrste odrekne tog primjerka u korist države. Dakle, ovdje nije intencija ovog zakona da mi stvaramo prostor da se odrekne u korist države i onda država otvara sebi problem šta raditi sa takvime … [[Govornik se ne razumije.]] dakle, nego je cijeli, cijeli institut i cijeli institut koji počinje sa inspekcijskom nalazom pa onda i sa, i sa ovim oporavilištima zamišljen da to bude na privremenoj osnovi dok se postupak ne završi, ne nađe se odgovorna osoba, ne sankcionira odgovorna osoba, a onda država takav, takvu vrstu, takvu svojtu usmjerava prema nekim institutima koji će se dalje profesionalno tim baviti. Država se ne može [[Upadica: Hvala.]] skrbništvom … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]] zato smo ih odbili.
Poštovani zastupnik Kolarek.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče, pa ovim zakonom osim što se regulira promet divljih vrsta s jedne strane, s druge strane je itekako bitno i zdravlje životinja i ljudi. Znači mene interesira kada, da li mi možete pojasniti rekli ste da imamo registrirano 11 uporabilišta na području RH ta uporabilišta moraju imati određene minimalno tehničke uvjete, da li se, da li se u registraciju ili upis u evidenciju tih uporabilišta uključila uprava za veterinarstvo odnosno veterinarska inspekcija kako zaštitila kako zdravlje životinja tako i ljudi u spječenosti za ovim zoonoza.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče. Dakle, kao što sam rekao mi smo, oporavilišta su formirana 2004., u međuvremenu smo donijeli pravila ponašanja za tih oporavilišta i onda smo na osnovu tog pravilnika koji je definirao način rada i sve elemente u postupanju samih oporavilišta raspisali javni poziv na koji se javilo 11 tvrtki koji su imali uvjete iz ovoga pravilnika. Naravno da dalje postoji komunikacija i obveza komunikacije sa veterinarskom inspekcijom koja je onda obilazeći ta oporavišta kontrolira način postupanja sa tim životinjama u skladu sa Zakonom o dobrobiti postupanja životinja.
Hvala vam lijepa. Možete se vratiti na svoje mjesto poštovani državni tajniče. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prva će u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata govoriti poštovana zastupnica Katica Glamuzina. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče Horvat sa suradnicom, kolegice i kolege. Svakako je dobro da je Hrvatska punopravna članica navedene CITES konvencije i svakako je dobro da smo po učlanjenju u EU bili obavezni zakonom urediti zaštitu naših divljih vrsta. Govorimo ovdje o usklađivanju sa EU zakonodavstvom temeljem novih uredba koje su stupile na snagu nakon 2013. kada je je pisan originalni zakon, a predloženi zakon regulira komercijalno korištenje i prekogranični promet živim i mrtvim primjercima divljih vrsta i strogo zaštićenih zavičajnih divljih vrsta, te njihovim dijelovima ili derivatima. Dakle, jednostavnije rečeno ovaj nas zakon obvezuje paziti na divlju floru i faunu drugih zemalja kao što i njih obvezuje paziti na našu. Predložene izmjene su tehničke naravi i svakako je dobro da se zakoni unapređuju, jer kao što sam rekla originalni je još iz 2013. te je dobro određene nedostatke koji su se s vremenom i primjenom zakona postali očiti sada otkloniti te zakon osuvremeniti sa novim saznanjima i izmjenama koje su postale evidentne od kada je zakon prvi put donesen. Reći ću još da će ovim izmjenama biti omogućena i bolja prevencija, a ne samo stroža penalizacija onih koji zakonske odredbe krše i time ugrožavaju našu divlju floru i faunu, te da se nadam da će obeshrabriti sve one koji od takvih vrsta čine suvenire. Na svjetskoj razini, da na svjetskoj razini nema toliko velikog nezakonitog izlovljavanja divljih vrsta, krijumčarenja, nezakonitog čuvanja ovakvih vrsta kao kućnih ljubimaca i slično ne bi ovakvi zakoni bili potrebni. Međutim i na žalost takve se pogubne i nezakonite radnje dešavaju diljem svijeta pa i u Hrvatskoj, a iznosi takve trgovine kao što smo čuli od državnog tajnika se broje u milijardama eura. No s druge strane, dobro je da nacionalna zakonodavstva prate međunarodne trendove i da se sa ovom pošasti sustavno borimo. Svakako je dobro da ovakve zakone imamo i unapređujemo i klub Socijaldemokrata će u glasanju podržati ovaj zakon s napomenom da je važno osigurati njegovu dosljednu primjenu i provedbu. Obzirom da je državnom inspektoratu povjerena kontrola ovih procesa nadamo se da će biti učinkovitiji nego u nekim drugim poslovima za koje su zaduženi. Zahvaljujem.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Ljubomir Kolare, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege pred nama je Konačni zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prekograničnom prometu i trgovini divljim vrstama. I ovdje se kao i kod brojnih drugih zakonskih akata prije svega radi o usklađenju hrvatskih zakonskih okvira sa onima EU, te se usklađuje niz zakonskih akata. Također, ovim se zakonom uređuje postupanje pri komercijalnom korištenju te dokazivanju zakonskih podrijetla primjeraka vrsta koje su strogo zaštićene temeljem zakona kojim se uređuje zaštita prirode, a koje nisu navedene u prijedlogu A Uredbe EZ br. 338/97 uzetih iz prirode Republike Hrvatske ili uzgojenih na području Republike Hrvatske te njihovih dijelova i derivata. Predloženom e-izmjenom zakona osigurava se dosljednost primjene postupaka propisanih pravnim okvirom EU o prekograničnom prometu i trgovini divljim vrstama, te se izbjegava pojava pravnih praznina u procedurama i uvjetima izdavanja uvoznih i izvoznih dopuštenja i potvrda potrebnih za zakonitih prekograničnih prometa, trgovinu i korištenje primjeraka divljih vrsta sa popisa uredbe. Ujedno se uređuje pojmovnik, usklađuje se razdoblje izvještavanja Europske komisije i tajništva konvencije, te se propisuju detaljni uvjeti i ishođenje potvrda za primjerke vrsta navedenih u prilogu A Uredbe EZ 338/97 kao i uvjeti za registraciju njihovog uzgoja i upisa u registar koji vodi nadležno ministarstvo. Konvencija o međunarodnoj trgovini i ugroženim vrstama divljih životinja i biljaka je međunarodni sporazum kojemu je svrha regulirati i nadzirati međunarodnu trgovinu divljim vrstama, te osigurati da ona ne ugrožava opstanak tih vrsta u prirodi. Ono predstavlja međunarodni pravni okvir kojim se regulira prekogranični promet i trgovina divljih životinja. Nezakonita međunarodna trgovina divljim faunom i florom jedna je od najprofitabilnijih kriminalnih aktivnosti. Prema procjenama na globalnoj razini godišnje kroz ruke organiziranih kriminalnih skupina prođe između 8 i 20 milijardi eura što tu trgovinu svrstava uz bok nezakonitoj trgovini drogom, ljudima i oružjem. Europska komisija i EU uvodi golem broj vrsta zaštićenih konvencijom i to je obvezuje da ta međunarodna trgovina ne ugrozi opstanak ugroženih vrsta, te da se suzbije ilegalna trgovina. Mnoge druge vrste kojima se trguje u golemim količinama u EU još nisu zaštićene na zadovoljavajući način uprkos velikim izazovima u njihovom očuvanju. Hrvatska na žalost nije iznimka od sve raširenije ilegalne trgovine divljim vrstama, endemičke posebnosti Hrvatske meta su kolekcionara i sakupljača, koji protuzakonito uzimaju te vrste iz prirode i odnose u svoje kolekcije ili ih preprodaju drugim držateljima. Osim endemičkih vrsta u RH, najčešće se krijumčare i predmeti za, predmeti zaplijene su strogo zaštićene zavičajne vrste, prije svega kopnene kornjače ili čančare, barske kornjače, različite vrste ptica koje su često meta raznih lovaca, zatim ptice pjevice, najčešće češljugari, školjkaši poput periskih i prstaca, ali i lovačkih trofeja i krzna velikih zvijeri, vuka, risa i medvjeda te ptica grabljivica. Osim strogo zaštićenih i zavičajnih vrsta, često su predmet ilegalne trgovine i strane vrste životinja te predmeti izgrađeni od njih. Nažalost dokle god postoje potrošači koji su spremni platiti visoke iznose za luksuzni primjerak, postojat će i ilegalna trgovina. Smatramo da je ovaj Zakon, odnosno da su ove izmjene i dopune Zakona o prekograničnom prometu i trgovini divljim vrstama dobar, dobro, ja ću reći, oružje za borbu protiv kriminala i isto tako, i u ovom predloženim promjenama i izmjenama i idu i određene prekršajne odredbe. Isto tako, ovim će se Zakonom na neki način osigurati zaštita divljih vrsta RH, ali ujedno pridonijeti zaštiti divljih vrsta BiH na način da se strožim graničnom kontrolom utječe na sprječavanje ilegalnog prekograničnog prometa divljih vrsta iz BiH prema zemljama zapadne Europe, naravno, preko Hrvatske. HDZ podržat će Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prekograničnom prometu i trgovini divljim vrstama.
Hvala. Sad ćemo se vratiti našoj točci o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prekograničnom prometu i trgovini divljim vrstama i u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govorit će poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je u drugom čitanju, odnosno Konačni prijedlog izmjene i dopune Zakona o prekograničnom prometu i trgovini divljim vrstama. Riječ je o onom setu zakona koji je 2013. g. bio donešen kada je Hrvatska pristupila EU i kada je jedan set zakona donešen da bi se naše zakonodavstvo moglo uskladiti sa zakonodavstvom EU i bilo je niz Zakona i to je jedan od njih koji zapravo je dobar, regulirao, regulirao na određeni način ono što nismo imali na kvalitetan ili odgovarajući način riješeno prije toga. Kao što je već državni tajnik naglasio i rekao, a kao što i u obrazloženju ovoga prijedloga Zakona stoji, jedina izmjena koja je bila zakona je bila usklađenje sa nekim drugim stvarima, a to je ukidanje agencije odnosno formiranje Državnog inspektorata gdje se formalno, mislim da je bilo jedno 58 zakona gdje su bile izmjene i dopune koje su zapravo formalno uskladile sve ono što se je u međuvremenu dogodilo i sad imamo pred sobom zapravo prvu izmjenu gdje je ponovo usklađenje sa uredbom, ali i niz drugih stvari koje treba riješiti. Mi uvijek imamo osjećaj, dakle imaju neki zakoni koji dožive veću pozornost u parlamentu, neki koji dožive neku manju pozornost u parlamentu, ovo je nažalost jedan od onih koji doživljava manju pozornost u parlamentu, ali ja ne bih cijenila zakone po tome i mislim da je ovaj Zakon jedan od onih koji je jednako tako važan jer stvari u vremenu, u prostoru u svakodnevnom životu ne dešavaju se nekom drugom. Ne dešavaju se nekoj drugoj zemlji koja je članica EU i dešavaju se nama u Hrvatskoj, danas, jučer su se dešavali, a bojim se da će se stvari dešavati i sutra. Između ostalog, dakle, ta trgovina divljim vrstama na razini svijeta ili razini Europe ne događa se samo u nekakvim filmovima koje vidimo nego se događa i u stvarnosti ili prije ili kasnije se u većoj ili manjoj mjeri događa i kod nas. Imali smo prilike i to uvijek doživljava veliku pozornost u javnosti, da je netko preko granice imao, ne znam, kofer pun zmija. Ili je netko pokušao prokrijumčariti nekakve opasne vrste ili netko doma kao svog kućnog ljubimca drži jednog malog tigrića kao stvar prestiža. Nije to negdje drugdje i neće se događati negdje drugdje. To će se događati i događa se i u Hrvatskoj koja je definitivno, znate, potražnja nečeg daje i ponudu. U trenutku kada bude potražnja, tad će se morati stvoriti i ponuda. Prije ili kasnije će neki novokomponirani ili neki novi tajkuni imati potrebu da, evo, za kućnog ljubimca, kad im netko dođe doma u goste, se šeće nekakav tigar pa da se na taj način pokažu važni ili da se pokažu na taj način nekakve druge stvari. I zato je dobro da zakonom definiramo određene stvari, zato je dobro da se zakonom određuju određene situacije, ali je dobro da raspravljamo o svim onim vrstama koje su kod nas zaštićene, a koje su prijedlog, a koji su predmet ili lova ili izlova, dakle tu su već i u primjedbama, odnosno replikama saborskih zastupnika, spominjale su se periske, spominjale su se prstaci, spominjali su se pojedine životinje koje tako se vole neko preparirati pa ih doma držati ili negdje i držati za ukras ili negdje s njima trgovati i to su činjenice. Dakle, nama je turistička sezona tu, ovisimo o turizmu, rezultat tog turizma će sigurno ponovo biti dio izlova periski, ta priča o prstacima i o tome da se svi oni prstaci koji se konzumiraju u našem restoranu dešavaju i uzgajaju se na onom dijelu mora koji pripada BiH, svi znamo da je to, da to jednostavno nije istina jer da je to fizički nemoguće, ali situacija je takva kakva je. Neke stvari u ovom Zakonu su definirane dobro, mi ćemo kao klub, to je jedan od onih zakona koji neće izazvati nekakve velike prijepore i ne izaziva nekakve velike prijepore u raspravi, ali jednako tako mi mislim da moramo o tome raspravljati, da moramo definirati taj problem komercijalnog korištenja i da moramo definirati problem kojeg imamo i kojeg treba na odgovarajući način prevenirati. Ja bih otvorila još jednu temu za koju mislim da je dosta važna, a koja je vezana uz ovaj Zakon, a to je tema koju sam spomenula i u replici državnom tajniku, taj odnos Ministarstva i Državnog inspektorata. Meni inače, znate svatko od nas ima neke omiljene teme o kojima voli raspravljati, jedna od tema od kojih ja često volim naglašavati je tema Državnog inspektorata. Kada je, ja sam bila saborska zastupnica i u onom trenutku kad je Državni inspektorat ponovo osnovan jer znamo da mi volimo neke stvari ovaj, i neke stvari koje nekako pristojno funkcioniraju pa onda brzo odustanemo od njih pa se onda malo predomislimo pa to sve zajedno vraćamo. Dakle, bila je i tema osnivanje Državnog inspektorata. Tad sam s ove govornice izgovorila rečenicu koju ću ponoviti sad, a to je pazite da nered koji i imamo, ne zamijenimo još većim neredom jer se osnivanjem Državnog inspektorata cijelo vrijeme skrivalo da je dobro da su inspektori na jednom mjestu, da je dobro da su vezani uz, dakle na taj način definirano i sve ostalo. Ja sam tad podsjetila da je smo već imali Državni inspektorat gdje je na jednom mjestu su bili inspektori koji su bili vezani uz problematiku hrane. Uz problematiku uopće, dakle prvo su krenuli oni koji su bili tržišni inspektori, sve ostalo povezano uz to. Sad mi imamo Državni inspektorat za koji znamo i koji nisu svi državni inspektori u Državnom inspektoratu, tad oni ministri koji su imali tako, utjecaj i bili malo moćniji su se izborili da pojedini inspektori ostanu u njihovom inspektori ostanu u njihovom inspektoratu, pri tome mislim recimo na ministra prometa gdje ti inspektori nisu u Državnom inspektoratu, a neki su u Državnom inspektoratu. Namjerno sam se referirala i tu na odredbu jednog članka gdje se tu pokazuju taj jedan fini odnos između inspektora i između ministarstva. Mi, nitko tko je u Državnom inspektoratu, inspektori u određenim poslovima ne mogu biti potpuno neovisni, oni se moraju osloniti na posao ministarstva. Ja ne kažem da to svari put treba biti razlog i opravdanje zašto oni ne trebaju ići u Državni inspektorat, ali podsjećam vas i namjerno sam zato i to pitala našeg državnog tajnika, mi smo imali jednu situaciju kad je jedan bivši dužnosnik protiv kog se sad vodi proces, jedno desetak godina, kad mu je bila oduzeta sva pokretna i nepokretna imovina. Nepokretna imovina u tom trenutku su bili i rasni arapski konji jer je imao konje koji su bile dakle skupocjeni konji koji i onda je tad država, ne samo da je bila zabrana raspolaganja sa njegovom kompletnom imovinom, u tom je bila i pokretna imovina koji su bili konji. Znate što je bio problem? Problem je bilo što nije bilo u proračunu stavke iz koje bi se ti konji, dakle koji bi se opravdalo hranjenje, timarenje i sve što i zapravo i ti konji trebaju neko .../nerazumljivo/... moraju trčati, dakle ja se dovoljno ne razumijem u to, ali znam što je bio problem. Problem je bio dakle netko o tim konjima treba brinuti, treba ih hraniti, oni trebaju biti timareni, moraju trčati određeno dakle vrijeme u danu i sve ostalo jer će inače od tih vrhunskih konja koji su i koštali i bili adekvatni će zapravo ta javna životinja ničim kriva i ničim izazvana u konačnici uginuti. I osnovni problem je bio, nije bilo stavke. E sad, nije bilo slučajno da sam ja pitala i državnog tajnika kad je riječ zapravo o ugroženim životinjama, dakle i kad se oni izuzmu i kad one moraju biti negdje, tko, iz kojih, tko ima tu stavku gdje će isfinancirati to sve zajedno. Državni tajnik mi je vrlo mudro rekao, rekao je proračun RH, ništa nije pogriješio, ali mene je konkretno zanimalo da li o tome onda vodi računa ministarstvo, što bi bilo logično jer je ministarstvo to koje se, koji određuje lokaciju i sve ostalo ili Državni inspektorat. Zašto o ovom govorim? Govorim zato što mi nekako zakone doživljavamo kao forma, pa gledamo kakva je odredba, da li je sve u redu. Ja zakone volim gledati u smislu njihovog provođenja, da vidimo da li su ti zakoni u provođenju i da li imamo problema kad krenemo provoditi takve zakone, ovo je jedan od onih zakona koji ćemo podržati. Hvala lijepo.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj SDP-a, a govorit će poštovana zastupnica Mirela Ahmetović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege. Ovim prijedlogom Zakona regulira se kontrola komercijalnog korištenja i prekograničnog prometa živim i mrtvim primjercima divljih vrsta i njihovim dijelovima ili derivatima i strogo zaštićenih zavičajnih divljih vrsta i to kroz izdavanje dopuštenja ili potvrda kojima se dokazuje zakonitost stjecanja primjeraka. Ovim se dopuštenjima i potvrdama dokazuje zakonitost stjecanja primjeraka, a obrasci ovih dokumenata propisuju se uredbama EU. Kako su u međuvremenu izmijenjene uredbe EU koje reguliraju baš ovo područje, Zakon je bilo potrebno izmijeniti i nadopuniti i zbog toga svjedočimo i ovim izmjenama. Naime, Zakon se primjenjuje od 2013. g. od kada su utvrđeni određeni nedostaci pa je potrebno jasnije propisati uvjete ishođenja potvrda za primjerke vrsta i za uvjete za .../nerazumljivo/... odnosno i uvjete za registraciju njihovog uzgoja, kao i izmijeniti i dopuniti i odgovarajuće prekršajne odredbe. Osim okvira za provedbu uredbi EU, ovim Zakonom odnosno ovim prijedlogom izmjene Zakona propisuju se i uvjeti komercijalnog korištenja zavičajnih vrsta koje nisu obuhvaćene ovim uredbama. Uređuje se i upravni postupak i sadržaj obrasca potvrda za korištenje primjeraka strogo zaštićenih vrsta iz prirode RH koje nisu na popisu uredbi. Dakle intencija Zakona jest osiguranje jačeg postupanja kontrolnih tijela, odnosno inspekcija, ali to neće omogućiti sam Zakon nego jasno i nedvosmisleno opredjeljenje upravo tih institucija pa i maloprije spomenutom Inspektorata u jednakom i zakonitom postupanju prema svima koji krše zakonske propise, pa i ovaj Zakon. I danas je u Hrvatskoj prisutno nekontrolirano prekomjerno izlovljavanje kako bi se životinjski i biljni primjerci koristili u međunarodnoj trgovini. Inače, rekla sam to i tijekom rasprave u prvom čitanju zakona ilegalna trgovina divljim vrstama događa se u oko 30% svjetskih zaštićenih područja, a ni sama Hrvatska nije lišena upravo toga. Prema nekim procjenama ilegalna trgovina divljim vrstama u svijetu iznosi oko 150 milijardi kuna. Zbog želje pojedinaca do posjeduju egzotičnu vrstu ili predmete ili suvenire izrađene od životinjskih i biljnih dijelova ugrožava se opstanak tih vrsta. U pozadini je naravno i organizirani kriminal. Iz svih navedenih razloga važno je unaprijediti zakon, ali prvenstveno osigurati njegovu provedbu. Klub SDP-a podržava ove izmjene zakona s obzirom da se one odnose na usklađenje sa propisima EU i jasnije definiranje pojmova koji su obuhvaćeni ovim zakonom. Ono što očekujemo ne samo prilikom provedbe ovog zakona nego smo konzistentni i u raspravama o svim ostalim prijedlozima zakona jest revnije i odgovornije postupanje Državnog inspektorata kako bi se osigurala zaista dosljedna provedba ovog zakona. Hvala lijepa.
Sljedeći Klub zastupnika bit će onaj zeleno-lijevog bloka. Govorit će poštovani zastupnik Vilim Matula, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Dakle, trgovina divljim životinjama je kolegice i kolege svakako tema od velike važnosti i prije svega zato što je u Hrvatskoj, ali i u Europi je to zapravo uglavnom neregulirano područje, nedovoljno ... [[Govornik udaljen od mikrofona, ne čuje se.]] O tome tako misle brojne udruge za zaštitu životinja. Slažemo se da ovaj zakon i popravak ovog zakona da to je korak u jednom dobrom smjeru, da to treba donositi. Međutim, što se tiče baš prijedloga ovog zakona i tim dopunama Zakona o prekograničnom prometu on ipak nema puno mogućnosti utjecaja na stvarni problem trgovine životinjama. Ono što je aktualno u Hrvatskoj to je da su oglasnici prepuni egzotičnih i divljih životinja i evo ja sam postavio vama državni tajniče pitanje o toj pozitivnoj listi. Vi ste mi odgovorili, međutim podaci koje mi dobivamo to je da takva pozitivna lista onih životinja koje bi bilo u redu i dopustivo da ih držimo kao kućne ljubimce ipak u Belgiji, Nizozemskoj dakako može se reći da su to vrlo uređene zemlje. Ali brojne zemlje sad uče jer se pokazuje da ipak takav značajan preokret i promjena paradigme omogućava ako se napravi ta lista, popis životinja koje smo se dogovorili da je to u redu da ih držimo kao kućne ljubimce. Razumijem ono što ste mi rekli da ako vi neke ne stavite da je to odmah kao i sve sa zakonom sve ono što je zabranjeno odmah počinje biti dodatno poželjno i počinje biti statusno pitanje i simbol, to da mafijaši širom svijeta moraju držati tigrove doma i odgajati ih do ne znam ja kakvih opasnih ono već faza da to nije samo u filmovima nego to stvarno postoji i o tome crne kronike na žalost govore. Naime, zašto je sve ovo važno? Osim onoga što su već kolegice i kolege pobrojali to da životinje iznimno pate u uzgoju, trgovini, prijevozu i na kraju u zatočeništvu. Ali ono što je prevažno u ovo vrijeme jer smo toga svjedoci životinje su rezervoar mnogih bolesti koje se mogu širiti, a one mogu evoluirati u pandemije. I zato smatramo da bi trebalo slijediti primjer Italije koju sam spomenuo upravo je Italija nakon strašnih iskustava, sjetimo se da je i do nas došla preko Italije zaraza covid virusom 19 i oni su zbilja nakon toga razmotrili i oni su prošle godine donijeli odluku koja se sada u 5 mjesecu ove godine počela provoditi a to je potpuna zabrana uvoza i korištenja divljih životinja iz drugih zemalja a pogotovo egzotičnih životinja. Kažem mislimo da to treba slijediti njihov primjer, jer ono što Italija želi postići to je učinkovita prevencija širenja virusa i zoonoza. Zoonoze to su te bolesti, naravno da vi to znate i kolege vjerojatno znaju ali imam potrebu reći i za ljude koji ne znaju to su one bolesti koje su zajedničke divljim životinjama i ljudima i koje, pogotovo one koje vrlo često žive u divljim životinjama a mogu prijeći na nas i mogu nam raditi prilične probleme kao što je recimo SARS, kao što je MERS i kao što je covid-19. Još od 980-tih dolazi do porasta trgovine tim egzotičnim divljim životinjama i one postaju invazivne i od tada raste i prijenos ovih bolesti. Treba naglasiti da su neke od najozbiljnijih tih zoonoza povezane sa egzotičnim, baš egzotičnim uvezenim životinjama i da divlje životinje prenose oko 72% tih zoonoza. Prijatelji životinja nas upozoravaju da je taj problem alarmantan i nije dovoljno prepoznat čak niti na razini EU, jer imamo samo nekoliko laboratorija u cijelom EU koji mogu testirati određene zoonoze. I stoga oni smatraju da je … a. stvarno pitanje vremena kada će nastupiti npr. Covid-22, 23 ili ne znam koji broj. Organizacije za zaštitu životinja već godinama upozoravaju da je nezakonito trgovanje divljim i egzotičnim životinjama u iznimno velikom porastu, spomenula je kolegica stvarno ogromnu brojku za čitav svijet, ali evo, brojka je bliska onome što je i državni tajnik rekao, u Europi se računa da je to oko 12 milijardi eura godišnje. Znači na razini EU. Golemi dodatni troškovi proizlaze iz borbe protiv ilegalne trgovine i protiv liječenja bolesti koje uzrokuju divlje životinje i onda iz toga onda, sjetimo se samo kada je bila ptičja gripa i, a to je isto došlo zbog toga što ljudi prodaju divlje ptice, nešto dozvoljeno, nešto nedozvoljeno i nakon toga dolazi, kao što znamo, kada to pređe na domaću perad, da su onda prisiljeni farmeri klati tisuće domaćih životinja kako bi se spriječilo širenje bolesti, hvatanje, iskorjenjivanje invazivnih vrsta koje nastaju kada ljudi puste u prirodu egzotičnog ljubimca nakon što mu nažalost dosadi. Organizacije traže od EK da što prije usvoji mjere za učinkovitu borbu protiv takvog trgovanja, uzimajući u obzir i životinje koje se prodaju preko interneta zbog uloge koju egzotični sisavci koje drže kao kućni ljubimci u državama članicama EU imaju u upravo u prijenosu tih zoonotskih bolesti i njihova analiza otkriva da je otprilike jedan, e sad pazite, ovo su zanimljivi podaci, jedan od sedam egzotičnih kućnih ljubimaca koje su organizacije koje se bave zaštitom životinja spasile u posljednjih nekoliko godina, jedan od sedam tih egzotičnih ljubimaca ovaj, kasnije kada je bio testiran je nosio potencijalno opasan zoonotski patogen. To je što se tiče divljih i egzotičnih ovih kada ih uspiju naći međutim, kada naši psi i mačke i to, kada nam isto tako dojade i kada ih pustimo i potjeramo i okolo i kada odu i gube se negdje po prirodi, napuštene ili druge napuštene životinje, incidencija tih napuštenih životinja naših je potencijalno opasnih zoonotskih patogena bila je nevjerojatnih 50%. Evo, ova otkrića potvrđuju da trenutačni regulatorni okvir EU nije dovoljno opremljen za sprječavanje i otkrivanje i reagiranje na rizike od zoonotskih bolesti. Osim zdravstvenih rizika, trgovina egzotičnim kućnim ljubimcima ima razoran utjecaj na biološku raznolikost, kako na globalnoj razini, tako i unutar EU, uzrokujući pad populacije divljih životinja i to je onda stvarno, to što čini da ih na taj način tjeramo u izumiranje. Na kraju eto, još ću reći samo ovo, koliko mi vrijeme dopušta, potrošači kupuju i to je već rečeno, brojne te životinje kada su male, slatke, dražesne, kao što je sva mladunčad dražesna, a onda kada narastu i kada se uspostavi da zmije, recimo, kornjače žive 40, 60 godina, e onda ih se pušta u prirodu i tada upravo te životinje itekako teško narušavaju biološku raznolikost koja je tipična za određeni ekosustav. Udruga Prijatelji životinja godinama, evo, ukazuje na taj problem i prilikom donošenja Zakona o zaštiti životinja 2017. g. je stvarno predložila po prvi put tu pozitivnu listu. Zahvaljujem.
Sad prelazimo na pojedinačnu raspravu, prva će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Raspravu o svim zakonima nekako uvijek nastojim voditi i vodim gdje mi je tema forma i sadržaj, dakle uvijek nekako gledam što zakon u formi daje novog ili starog, uspoređujem s nekim drugim propisima i onda gledamo i sadržaj pa ovdje ću se referirati u nekoliko rečenica vezano uz sadržaj. Dakle imamo uredbu, imamo usklađivanje s uredbom, imamo situaciju u kojoj znamo i sami u problemu koji se dešava sa trgovinom divljim vrstama, što to znači u prekograničnom prometu i ono o čemu trebamo voditi računa, trebamo računa voditi o sebi. O svojoj prirodi, o situaciji koje imamo, tu smo već, ja sam u ime kluba, ali su se spomenuli i prstaci i periske i sve ostale stvari i tu trebamo biti beskompromisni jer je to jedini način na koji možemo nešto zaštititi. Ali mene je ovdje ponukalo još ovaj dodatna rasprava vezano uz formu ovog Zakona. Dakle uvijek u zakonodavstvu i u zakonima koje imamo, imamo neka pomodarstva. Pomodarstva koja su se događala sa ovim novim setom zakona da brdo zakona ne rješava stvari do kraja nego uvijek imamo još pravilnike i uredbe. Ovaj Zakon nije slučaj, ali u ovom Zakonu imamo interesantnu situaciju. U odredbi čl. 7 novog Zakona definirano je, to prvi put vidim u jednom propisu pa zato imam potrebu i to reći, kako izgleda papir za obrasce pa je rečeno da papir za obrasce iz čl. 9 mora biti na određeni način, koliko mora biti gram, mora biti 55 grama na metar kvadratnom, koja odstupanja mogu biti od formata A4 i onda je i rečeno u kojoj boji mora biti izvornik, kopije i sve ostalo i onda me je ponukalo to sve zajedno da malo vidim da li to imamo u nekim drugim propisima, nemamo. Ali, u ovom Zakonu imamo još nešto što se počelo provlačiti dosta učestalo. Inače, u Narodnim novinama se objavljuju zakon, objavljuju se i određeni obrasci. Ovdje je odlučeno da se obrasci koji jesu ne objavljuju u Narodnim novinama, obrazloženje je zgodno, simpatično je, da se zapravo ime ministarstva mijenja pa da onda zbog toga ne bude nego će to biti objavljeno na mrežnim stranicama ministarstva. Inače, ovo, to sad u propisima koji dolaze srećem drugi ili treći put da se odluči da se dio materijala koji pripada određenom zakonu ne objavljuju na Narodnim novinama, gdje se objavljuje sve, nego se objavljuje na mrežnim stranicama ministarstvo iz različitih obrazloženja. Ja moram priznati da se uvijek onako mi se lampice iznad glave malo upale kad imamo nekakvu izmjenu u odnosu na nekakvu uobičajenu praksu. Kao što svaki put sam reagirala i rekla, ljudi moji, dajte da ne bude previše toga što ćemo definirati pravilnicima i uredbama. Moram priznati da me zaintrigiralo to da po prvi put imamo točno kako treba izgledati papir na kojem će se nešto raditi, čini mi se da, a kad bi već nešto trebalo biti u pravilniku ili nekoj uredbi bi bilo to, ali okej, odlučilo se za to, ali to da se nešto ne objavlja u narodnim .../nerazumljivo/... objavljuje u Narodnim novinama, mislim da će na određeni način dovesti do malog nereda jer je pitanje šta onda objavljivati u Narodnim novinama, šta ne objavljivati jer ako će se mijenjati ime ministarstva, morat ćete i neke druge stvari mijenjati pa ćete doći sa zakonom u izmjene i dopune. Ja, ja mislim da svaki put kad se odluči napraviti nekakve iznimke, da nam te iznimke mogu dovesti do određenog problema. Za iznimke morate imati neke razloge. Dakle na mrežnim stranicama ministarstva vi objavljujete i zakon. Dakle svaki zakon imate na .../nerazumljivo/... pogotovo kad imate više izmjena, onda imate neke radne, pročišćene tekstove koji su na mrežnim stranicama ministarstva da se svima budu jasnije, ne možete ih objavljivati u Narodnim novinama. Ne mislim da to treba postati praksa, vidim da nije na to reagirao ni ured za zakonodavstvo s kojim ste pretpostavljam to sve zajedno dogovorili i ostalo, samo bih koristila ovu govornicu i ovaj Zakon da malo svima zajedno kažem, dajte da budemo malo oprezniji. Ja jesam za to da budemo fleksibilniji, jesam za to da nekako vodimo računa o nekakvim novim situacijama i novim stvarima, ali bojim se da nekad, kad uvodimo iznimke, da to ne dovedemo si sami u neprilike. Hvala.
Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Zekanovića.
Poštovana kolegice. Govorili ste o samomu izgledu ovog Zakona, o konceptu kako je on napravljen, ajde, složit ću se s vama tu u velikoj mjeri, a evo jedno pitanje za vas, ako znate da danas u Hrvatskoj ima svega desetak inspektora zaštite prirode koji nisu trenutno pod direktnom ingerencijom ministarstva, nego su danas pod Inspektoratom izdvojeni, tko će provoditi ovo. Hrvatska je iznimno bogata, bioraznolika, puno je zaštićenih divljih svojti, je li to po vama dostatan broj inspektora zaštite prirode koji su za ovo zaduženi?
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala vam lijepo na vašem upitu. Ja kad sam govorila u ime Kluba, govorila sam dosta sam posvetila tom odnosu ministarstva i Državnog inspektorata i vrlo često govorim i rado govorim o problematici inspektora jer inspektori bi trebali biti u stručnom pogledu izuzetno dobro i kvalitetan kadar, morali bi biti u smislu uopće dakle postupovnom dobro, dobro u tom dijelu sa velikim znanjem, a bojim se da to nije moguće. Ja sam nedavno dobila jedno pismo iz Državnog inspektorata gdje su mi za jednu inspekciju rekli da ih danas imaju i da ih danas .../nerazumljivo/... dakle da ih ima trećina u odnosu kao što ih je bilo pred 10 godina, a od toliko koliko ih ima je 50%, više od 50% 60 i više godina, da ih nema, da nitko neće dolaziti, da ih nema dovoljno i ovo je slučaj. Dakle inspektora na način na koji trebaju odraditi posao jednostavno nema dovoljno i možemo [[Upadica: Hvala.]] propisati što god hoćete u zakonu, [[Upadica: Hvala. Sljedeća …]] pitanje je tko će provoditi.
… rasprava bit će poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića. Izvolite.
Poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Dakle govorimo o konačnom prijedlogu zakona, dakle kroz koji dan ćemo glasovati o ovom Zakonu, ovaj Zakon ima moju podršku, mislim da nije loš zakon, ali evo, ja bih ovdje krenuo nekako od kraja, ovo što sam postavio repliku kolegici, a prije sam o tome razgovarao u, evo, privatnom razgovoru sa predlagateljima. Ključan problem ovog Zakona koji nije loš je provedba samog zakona. Evo, neka me državni tajnik ispravi, u Hrvatskoj ima svega desetak inspektora koji se bave ovom tematikom, plus što je problem Državni inspektorat, ministarstvo, zakonodavac je dobro osmislio da sve inspekcije budu pod jednom kapom, međutim, ovdje, ja ću reći s obzirom da sam i radio u ovom resoru reći da stvari ne funkcioniraju i to nije dobro i to se mora popraviti. Dakle, treba nam još inspektora, a i još jedan problem vezan uz ovo koji je problem cijele javne uprave koliko god to nekome zvučalo čudno, potplaćenost. Inspektori rade danas, ne samo inspektori nego javni državni službenici imaju često danas plaće koje su ispod državnog prosjeka, a kad gledamo sa gospodarstvom, sa poduzetništvom, daleko, daleko niže i naravno da ćemo imati negativnu selekciju, da nećemo imati radne snage i to je jedan problem koji ćemo morati dugoročno rješavati, a ne znam baš kako ako nemamo novaca. Ajmo sad ovako redom. Spomenute su bile periske, naravno, periske su problem iako nažalost periski danas gotovo i nema, ali okej. Spominjao sam već i kod prvog čitanja problem ježinaca, maloprije smo i u privatnom razgovoru o tome razgovarali, opet pozivam, apeliram, okej, jasno mi je da se trebaju napraviti prethodne studije, ali ja ću upozoriti da, reći ću sa svoje strane, neka me neki biolog slobodno demantira, ježinac je koristan za bioraznolikost i slično kao i odnosno koristan je kao komarac otprilike, dakle ježinac devastira, uništava morsko dno, ostavlja pustinju iza sebe. Znači njegovati ježince pogotovo jednu vrstu, sad nisam uspio vidjeti latinska imena da kažem, je jednako kao uzgajati komarce. Ajde nek me slobodno biolozi isprave. Dalje, prstaci poštovani državni tajniče odgovor vaš da prstaci dolaze iz BiH to je ona stara mantra, nasmijat ću se, dakle znate i vi kao i ja da se prstaci izlovljavaju, nažalost u Hrvatskoj diljem Jadranske obale, da su neki otoci devastirani. Nažalost u mnogim, mnogim restoranima ih možete jesti, inspekcije nađite način inspekcije, dignimo kaznu ovdje. Kazne nisu male zapravo, kazne nisu male kazne ovdje se radi o eurima to fino zvuči, ali ajde da vidimo na koncu malo i u medijima vidimo ko je to kažnjen i na koji način. A propo ovoga jedna mala digresija, evo upravo je jučer i danas u Šibeniku Rainbow Warrior znači brod Greepeace tako jedna i on u svom opisu posla ima upravo ove svojte o kojima mi govorimo. Šišmiši, o njima se malo govori, ali evo šišmiši su isto jedna vrsta koja je jako ugrožena i za kraj da ne zaboravim o svojtama. Rakovi, riječni rakovi nažalost mi u Primorskoj Hrvatskoj gotovo uopće više nemamo riječnih rakova. Ja ću reći jedan konkretan primjer, rijeka Bribišćica u Šibenskom zaleđu jedna je od rijetkih rijeka koja još uvijek ima riječne rakove ili ću reći imala je i onda ja jednom te riječne rakove vidim svojim okom u sljedećih pet obilazaka ne vidim riječne rakove. Stanovnici kažu pa naravno da ih nema kad dođu oni iz Sinja pa ih pokupe, dakle oni dođu sa jedno 15-ak kanta Jupola i pokupe riječne rakove. Dakle, to se radi u Hrvatskoj. Mene zanima evo postavljam vam kao predstavniku ministarstva, je li ikad iko u Hrvatskoj odgovarao zbog izlova riječnih rakova? A ja ovdje odgovorno tvrdim da ih više nemamo uopće možda, u Primorskoj Hrvatskoj ih uopće nemamo. Dižemo se na zadnje noge zbog dalmatinske gaovice koje također nema, a riječni rakovi koji su po meni i vrjednija svojta i bila je karakterističnija za naš prostor o njima ništa. Spominjemo, štitimo prostore dalmatinskog okaša kojega niko nikad nije vidio 10 godina uopće, a riječne rakove npr. ne spominjemo. Kratko uz ovu priču ipak bih spomenuo još jedan opis posla inspekcije koji bi trebao biti i uz ovaj predmetni zakon, a to su introducirane svojte, invazivne svojte. Ovdje 200m od sabora njeguju se pajaseni kineska introducirana sorta jer nitko ne zna da je to introducirana sorta koju treba počupati, a ne njegovati npr. ali dobro, druga tema.
Hvala. Poštovani zastupnik Šimičević ima repliku.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a. Poštovani kolega. Ono što je zabranjeno i opasno pa i skupo je li, mi i pišemo zakone da bi spriječili određene negativnosti i sami ste spomenuli manjak inspektora. Moje pitanje vama, da li ti prekršitelji koji to naprave, da li su oni dovoljno sankcionirani da nisu više recidivisti ili se to provuče sa nekom blagom kaznom pa da bi oni mogli opet to napraviti jer zapravo imaju više koristi nego što su pretrpjeli određene kazne? Hvala.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovani kolega Šimičević. S obzirom da sam radio u toj branši slično onako dodirno prilično blizu, ja odgovorno tvrdim da nitko, ha neću reći nitko ajd nek bude gotovo nitko nije sankcioniran uopće. Ako je i inspektor podigao kaznenu i prekršajnu prijavu protiv nekoga prekršitelja to je palo na sudu odnosno to jednostavno nije provedivo. Zakon o zaštiti prirode i ovi ostali zakoni to vam je za hrvatsko sudstvo 16. stvar, to njima uopće, oni te zakone uopće ne doživljavaju. Dakle, to vam sve ide u zastaru, nitko nije kažnjen po tim člancima ovih zakona ili … gotovo nitko i to je jedan golemi, golemi problem. Dakle, daj Bože da nitko ne gleda ovo što ja govorim sada jer bi samo stimulirao prekršitelje da ovo rade, možda bi bilo bolje da ovo nisam izgovorio. Ali ovo je državni tajniče da se vi pozabavite.
Poštovani zastupnik Glavašević.
Hvala g. potpredsjedniče. Imali ste zanimljivo izlaganje kolega Zekanović i ova opaska o prstacima je isto osobito interesantna. S jedne strane ako smo mi zakonom zabranili izlov prstaca i ako smatramo da uništava obalu što je činjenica, ne bi li onda s moralne točke gledišta zapravo imalo smisla i zabraniti uvoz prstaca, pa makar i iz BiH. A inače mislim da ste u pravu oko ovoga da postoji dubioza jesu li to zapravo prstaci. Ja mislim da ima jako puno slučajeva gdje ljudima daju kapelunge, a ljudi i naplate ih kao prstace, ali to je sad već to je jedna druga priča onda je to priča o zaštiti potrošača na kraju dana zar ne? To bi se europskim pravilima i nadzorom moglo regulirati. I na kraju što se tiče riječnih rakova, ogroman problem tu su zapravo invazivne vrste. Američki riječni rakovi koji su zapravo … [[Upadica se ne razumije.]] europski ovi riječni, ima ih ali na jako malo mjesta.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovani kolega Glavašević. Dakle, upravo ovaj zakon regulira trgovanje zaštićenim vrstama tako da i prema ovom zakonu je to zabranjeno. Naravno to radi Carinska inspekcija, ne bi se smjelo trgovati, dakle ovdje kada je to rekao državni tajnik, pretpostavljam da je bio sarkastičan, mislio je na ilegalni uvoz prstaca koji su u BiH, naravno. Sada mi pada na pamet ja ne znam je li to u BiH zabranjeno, ako nije ja mislim da bi to mogla biti međunarodna suradnja da i oni zaštite jednu svojtu koja je iznimno, iznimno ugrožena. Što ste tiče riječnih rakova dobro ste rekli, imamo jednu invazivnu vrstu sada pogotovo u Neretvi. Donji tok rijeke Neretve američki rak, plavi rak ako se ne varam, ne znam sada latinske nazive, dobro je da je ministarstvo da se pokrenulo ministarstvo pa se dozvolilo izlov tog raka, čak ja mislim, jel to s vaše strane išla ta inicijativa, čak se stimulira ribare da se lovi, ali možda bi mogli još o ovome, ali drugom prilikom.
Sada će završno u ime Klub zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Ankica Zmaić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege, evo danas u drugom čitanju raspravljamo o izmjenama i dopunama Zakona o prekograničnom prometu i trgovini divljim vrstama. Od državnog tajnika Horvata u uvodu smo čuli koji su argumenti za donošenje ovih izmjena i dopuna zakona, koji su ciljevi ovih izmjena i dopuna i koja pitanja rješavamo ovim izmjenama i dopunama i nedostatke u ovom zakonu. Također i kroz ostale rasprave može se zaključiti da se ovim Konačnim prijedlogom Zakona o prekograničnom prometu i trgovini divljim vrstama usklađuje zakonodavstvo RH s propisima i uredbama EU. Ovim izmjenama i dopunama zakona propisuje se provedba niza uredbi kojima se definira prekogranični promet i trgovina divljim vrstama na razini EU kao i uvjeti komercijalnog korištenja prekograničnog prometa divljih vrsta, izdavanjem potvrda kojima se dokazuje zakonitost stjecanja istih. Izmjenama i dopunama zakona također se rješavaju određeni pravni nedostaci u postupku izdavanja izvoznih i uvoznih dopuštenja i postupanja u prekograničnom prometu i trgovini primjercima životinja i biljaka. Zatim detaljno se definiraju postupci vezani uz Konvenciju o međunarodnoj trgovini ugroženim vrstama divljih životinja i biljaka CITES konvencija kojoj je RH potpisnica i punopravna stranka. Uređuje se postupanje pri komercijalnom korištenju kao i dokazivanje porijekla vrsta koje su strogo zaštićene. Utvrđuju se i nadležna tijela i njihove obveze koje će provoditi te je propisan i nadzor nad provedbom odredbi zakona. I na kraju ovim konačnim prijedlogom zakona mijenjaju i dopunjuju se i prekršajne obveze kojima se propisuju novčane kazne i u eurima. Da bi se ovaj zakon u potpunosti provodio nužne su njegove izmjene i dopune te Klub HDZ podržati će ovaj Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prekograničnom prometu i trgovini divljim vrstama. Hvala.
Hvala lijepa, time zaključujem raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Poštovane zastupnice i zastupnici kao što smo jutros odlučili sad prelazimo na objedinjenu raspravu slijedeće dvije točke: - Izvješće o ostvarivanju pravan na besplatnu pravnu pomoć i utrošku sredstava u 2020. te - Izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć i utrošku sredstava u 2021. Podnositelj je Vlada RH temeljem Članka 46. Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći. Raspravu je proveo Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa i uprave Juro Martinović. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici, dakle Izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć i utrošak sredstava, institut besplatne pravne pomoći u RH uređen je Zakonom o besplatnoj pravnoj pomoći. Ministarstvo pravosuđa i uprave prati provedbu zakona i obvezno je svake godine izvijestiti vladu, a vlada ovaj sabor. U tom prvom dijelu izvješća daje se pregled zakonodavnog i institucionalnog okvira besplatne pravne pomoći. U središnjem dijelu izvješća daje se pregled ostvarivanja prava na primarnu i sekundarnu pravnu pomoć te financiranje primarne i sekundarne pravne pomoći u izvještajnoj godini. U završnom dijelu izvješća su opisane aktivnosti ministarstva kao nadležnog vladinog resora za provedbu ovog zakona. U 2020. godini došlo je do promjene u institucionalnom okviru sustava besplatne pravne pomoći. Naime, 1. siječnja poslovi državne uprave koji se odnose na pružanje besplatne pravne pomoći povjereni su županijama koje su ujedno preuzele državne službenike uključujući predstojnike, namještenike, pismohranu i drugu dokumentaciju te opremu i sredstva za rad mjesno nadležnih ureda državne uprave. Primarna pravna pomoć uključuje pravno savjetovanje korisnika pravne pomoći te zastupanje i pisane podatke, podneske u postupcima pred javno pravnim tijelima. Nju pružaju ovlaštene udruge, pravne klinike pravnih fakulteta i upravna tijela županija odnosno Grada Zagreba. U 2020. godini primarna pravna pomoć je pružena u 27.180 slučajeva. Ovlaštene udruge su pružile 20.000 besplatne pravne pomoći. Pravne klinike blizu 2.000. Upravna tijela županija i Grada Zagreba nekakvih 5.300 slučajeva. U usporedbi sa 2019. je došlo do povećanja broja pružanja primarne pravne pomoći za 31%. Pri tome su povećana brojna, broja pružanja primarne pravne pomoći zabilježile ovlaštene udruge te upravna tijela županija i grada, Gradski ured za opću upravu Grada Zagreba. Sekundarna pravna pomoć se odnosi na ostvarivanje pravne zaštite u građanskim i upravnim sudskim postupcima te na oslobođenje od plaćanja troškova sudskog postupka i oslobođenje od plaćanja sudskih pristojbi. Upravna tijela županija zaprimila su ukupno 4.459 zahtjeva za odobravanje sekundarne pravne pomoći od čega je odobreno 3.016 zahtjeva. U odnosu na 2019. zabilježen je pad broja zahtjeva za ostvarenje sekundarne pravne pomoći za cca 23%. Sekundarna pravna pomoć se s obzirom na vrstu postupka najčešće odobravala u postupcima iz obiteljskih odnosa, a ukupno 1.300 takvih slučajeva. U odnosu na oblike sekundarne pravne pomoći u najvećem broju slučajeva ona je odobrenja u obliku oslobađanja od plaćanja sudske pristojbe i to u 2.679 slučajeva. Ukupno planirana financijska sredstava za izvještajnu godinu za ovaj institut je 4 milijuna i 255 tisuća za pružanje primarne pravne pomoći. Isplaćen je iznos 2 milijuna i 100 tisuća. Njime je financiran 21 projekt ovlaštenih udruga i 3 projekta pravnih fakulteta. Radi se o najvećem iznosu koji je dosada dodijeljen za projekte pružanja primarne pravne pomoći koja je za 9,9% veća od iznosa iz 2019. godine. Za pružanje sekundarne pravne pomoći isplaćen je iznos od milijun i 545 tisuća 884 kune, što je za 18,6% manje nego u 2019.. U odnosu na ukupno isplaćena sredstva za besplatnu pravnu pomoć postupak isplaćenih sredstava za primarnu pravnu pomoć iznosi 57,71 dok za sekundarnu pravnu pomoć iznosi 42,29%. Iako je u 2020.g. isplaćeno 4,3% manje sredstava za pružanje besplatne pravne pomoći nego u 2019. do smanjenja u isplaćenim sredstvima došlo je u odnosu na sredstva isplaćena za sekundarnu pravnu pomoć dok je za pružanje primarne pravne pomoći isplaćen veći iznos nego u 2019.. Također, drugu godinu za redom više je sredstava isplaćeno za pružanje primarne pravne pomoći nego sekundarne pravne pomoći. Nešto skraćenije bez ovih općih dijelova za 2021.g. dakle primarna pravna pomoć u 2021.g. pružena je u 24.950 slučajeva, ovlaštene udruge su pružile 19.000, klinike 1.890, a upravna tijela županija i Grada Zagreba 4.224 slučaja. Dakle, ukupna financijska sredstva koja su planirana za ovu izvještajnu godinu su na razini 4.140 tisuća, za pružanje primarne pravne pomoći isplaćeno je milijun i 985 kuna, za pružanje sekundarne pravne pomoći isplaćeno je milijun i 935 kuna što je za 25% više nego u 2020.g., dakle za pruženu besplatnu pravnu pomoć ukupno je isplaćeno 3 milijuna i 920 tisuća kuna. Udio isplaćenih sredstava za primarnu pravnu pomoć iznosi 50%, 50,3 dok za sekundarnu pravnu pomoć iznosi 49,37%. To je gospodo ono što sam imao potrebu uvodno vam reć, hvala vam lijepa na pažnji.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Habijana.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, sami ste već spomenuli podatak kada kompariramo ove 2.g. odnosno 2020. i '21. da je u '21. zapravo došlo do smanjenja kada govorimo o primarnoj pravnoj pomoći od oko 8%, međutim da li možda imate ili imate nekih saznanja ili su u ministarstvu … [[Govornik se ne razumije]] koji su bili razlozi, znamo da su i jedna i druga godina zapravo bili covid godine kada su bili i otežani uvjeti zasigurno rada, međutim da li ste, da li ste razmišljali o tome odnosno da li znate koji su razlozi pada i da li možete još nekoliko riječi reć dakle ovaj zakon regulira besplatnu pravnu pomoć rekli ste sami primarnu, sekundarnu za obiteljsko pravne postupke, ovršne postupke, stečaj potrošača itd., međutim postoje i drugi pozitivni propisi koji zapravo pokrivaju neke druge oblike ako možemo tako reći pravne pomoći gdje također naši građani zapravo imaju mogućnost da imaju osiguranu pravnu zaštitu, a da pri tom ne plaćaju ništa, pa ako možete par riječi reći o tome. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam lijepa. Dakle institut pravne pomoći ide za tim, dakle pravni poredak želi omogućiti najugroženijim skupinama društva da se mogu obratit sudovima, dakle osiguravaju dostupnost sudovima i oni, onima koji nisu u mogućnosti sami platiti iz svojih sredstava odvjetnike da im pruže pravnu pomoć u njegovim, u njihovim postupcima koje vode u upravnom, parničnom ili nekom drugom postupku, dakle ova materija ovdje regulira upravne i parnične postupke primarno. Naravno ovim izvješćem i ovim zakonom nije obuhvaćena jedna velika skupina koja besplatnu pravnu pomoć i druga oslobođenja dobiva kroz kaznene postupke. Mi smo i u prošloj godini mijenjali neke institute, istina zbog europskih direktiva i taj smo segment jako proširili, dakle spustili smo mogućnost angažiranja odvjetnika o trošku države i na policijsku razinu.
Hvala. Poštovana zastupnica Pocrnić Radošević.
Hvala. Poštovani državni tajniče, evo i napomenuli ste da je svrha besplatne pravne pomoći ostvarivanje jednakosti svih pred zakonom, ostvarenje pravne zaštite, te pristupa sudu i drugim javnopravnim tijelima pod jednakim uvjetima. Imamo primarnu i sekundarnu pravnu pomoć, osvrnut ću se na primarnu koja je pružena u ukupno 24.950 slučajeva tijekom 2021., najviši dio toga oko 19.000 su odradile ovlaštene udruge, zatim pravne klinike oko 1.900 slučajeva, te upravna tijela grada, Grada Zagreba i županija oko 4.200 slučajeva. Znači imamo u Hrvatskoj 23 ovlaštene udruge u '21.g. i one su odradile najveći dio posla oko pravne pomoći, da li građani više traže pomoć od udruga, da li je to namjera ili su građani jednostavno više upoznati sa radom, sa radom udruga nego s time da pravnu pomoć mogu dobiti i kod upravnih tijela? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam. Pa meni je teško reći koji su razlozi da se više ljudi obraća udrugama, to je zaista ako bi nešto govorio mogao bi špekulirat, no država kroz ovih 4 cca. 4 milijuna kuna financira te udruge upravo sa namjerom da oni pruže tu jednu primarnu pravnu zaštitu odnosno primarnu pravnu pomoć, oni ih savjetuju i oni im pišu podneske u određenim sudskim postupcima, a tamo gdje je potrebna ta sekundarna pravna pomoć odvjetnici također ti se ljudi obraćaju županijama i preko njih se dobivaju odvjetnici za davanje besplatne pravne pomoći. Teško mi je pouzdano odgovoriti koji su razlozi da se više ljudi obraća, dolazi na, na udruge i dobivaju tu pravnu pomoć, ali sve se to financira sredstvima poreznih obveznika.
Poštovana zastupnica Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kad govorimo o sekundarnoj pravnoj pomoći nakon što korisnik podnese, nakon što podnositelj zahtjeva podnese zahtjev nadležno tijelo treba donijeti rješenje u roku 15 dana, a ako je to rješenje negativno odnosno ako stranka nije s njim zadovoljna ima pravo podnijeti žalbu na koju se također u roku treba odgovoriti, a postoji mogućnost ulaganja tužbe. Međutim, zanima me da li se žalbe rješavaju u roku koji je propisan, mislim da je to iznimno važno za stranke, pa evo u tom segmentu me zanima odgovor. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Uvažena zastupnice, dakle i na odborima je bilo je problematiziranje te, te situacije gdje Ministarstvo pravosuđa i uprave ne odgovori dakle u svim slučajevima promptno i ponekad pravodobno, o čemu se tu radi? Dakle, radi se o nesređenim bazama potencijalno jel mi moramo dakle mora se pouzdano utvrditi socijalna opravdanost takve društvene reakcije. Dakle, mi smo u kaznenom zakonodavstvu prošle godine uveli preliminarno dopuštenje da ga se zastupa dakle preliminarno, pa ako se u toku postupka ispostave razlozi da mu se to unedovolji onda bi morao vraćati sredstva. To je kompliciran mehanizam, ali će se vjerojatno i u ovom građevinskom segmentu morat tako nešto izorganizirat, dakle da startno svima onima kojima se obrate vjerujemo, pa ako to ne bude istinito da ga obvežemo na povrat sredstava.
Poštovana zastupnica Orešković.
Hvala. Nastavno na vašu konstataciju da se besplatna pravna pomoć servisira sredstvima poreznih obveznika, ja ću ukazati na jednu drugu stranu koja se također financira sredstvima poreznih obveznika, to su tijela javne vlasti. Primjerice, državne tvrtke i komunalne gradske tvrtke vrlo često su meta zviždača odnosno zviždači ukazuju na nepravilnosti koje se u tim javnopravnim subjektima događaju. S jedne takve tvrtke državne i gradske plaćaju svoje odvjetnike javnim sredstvima pa tako i u tužbama koje pokreću protiv zviždača, s druge strane zviždači svoje odvjetnike moraju plaćati vlastitim novcem i to vrlo često u situaciji kada su ostali bez posla. Tu niste napravili nikakav iskorak, niste zviždačima osigurali sekundarnu pravnu pomoć na račun sredstava poreznih obveznika i tu je test pravne države u potpunosti pao. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Uvažena kolegice. Dakle, vi ste po struci kolegica i kolegica ste i kao odvjetnica, dakle vi znate da je ovo socijalna kategorija i naravno svugdje je tamo gdje bi zviždači došli u tu kategoriju država bi adekvatno reagirala kao i prema svima drugima.
Poštovana zastupnica Nađ.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče. Kao što ste i čuli i na Odboru za pravosuđe i iz izvješća pučke pravobraniteljice bilo je prigovora da na području Sisačko-moslavačke županije zbog potresa je potreba povećane primarne pravne pomoći, pa me zanima da li ćete nešto učiniti upravo s financijske strane, a onda i organizacione da se s obzirom da je to u pravilu i siromašno stanovništvo, da se ta primarna prava pomoć na neki način pojača na tom području s obzirom na šumu obrazaca koji su potrebni i na pravne propise koji imovinskopravne propise rješavanju tih problema obnove da se primarna pravna pomoć zapravo pojača na tim područjima koji su oštećeni u potresu na Sisačko-moslavačkoj županiji?
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam uvažena zastupnice. Dakle, cijenim tu osjetljivost, svi smo osjetljivi na tu situaciju na Banovini i evo ja sam sasvim slučajno i član tog stožera za otklanjanje tih šteta sa potpredsjednikom Medvedom i Miloševićem i serijom državnih tajnika tamo, dakle državna uprava je prema tim ljudima potpuno otvorena. Mi smo sve šablone već na samom početku ugasili, dakle državna uprava se tu u punom smislu riječi pojavljuje kao servis tim ljudima, samo moguće da postoji nekih šumova u komunikaciji. Dakle, oni su od samog starta trebali podnositi u tim svojim zahtjevima samo podatke o sebi, nekretnini i dakle u gro planu u pravu sve ostalo je državna uprava morala odrađivat kroz razne baze. Išli smo toliko da je vozilo mobilno išlo sa ljudima po onim ruralnim dijelovima do ljudi i tamo na licu mjesta popunjavali s njima obrasce. Evo to mi ja očekujem … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Poštovani zastupnik Kajtazi.
Zahvaljujem se. Poštovani državni tajniče. Naravno detaljnije ću o ovom problemu govoriti u samom svom izlaganju, ali ono što posebno želim naglasiti i pitat vas, je li vam prioritet i na koji način razmišljate o osobama i obiteljima koji nemaju niti jedno državljanstvo ili su stranci sa nereguliranim statusom u RH niz godina pa čak i desetljeće, a to su primarno iz socijalnog razloga? To vas pitam jer jako puno ljudi mi se javljaju odnosno radi se o ljudima koji su nekoj vrsti pravnog vakuuma zbog nedostataka sredstava da po regularnoj proceduri ostvare pravo na boravak ili državljanstvo u RH. Imate li neki plan kako njima više izić u susret s obzirom da se nalaze u nezavidnom položaju, a istovremeno i nama stvaraju problem jer im je status već godinama se ne mijenja? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Uvaženi zastupniče. Dakle, ovaj zakon ne isključuje pružanje pravne pomoći obje vrste i stranim državljanima, ljudima bez državljanstva koji se nađu u potrebi na teritoriju RH. Dakle, stvar je da možda određene udruge koje se s tim nešto više bave tu komunikaciju prema njima osvijetle i da oni se neupitno mogu participirati u ovom sredstvima, dakle oni su u istoj poziciji kao i državljani RH po ovom zakonu.
Poštovana zastupnica Jeckov.
Zahvaljujem. Uvaženi državni tajniče. Jedna od glavnih zamjerki pružatelja besplatne pravne pomoći koju oni najčešće ističu jeste tiče se naravno financiranja. Osim što je kako oni tvrde, osim što su mali iznosi oni su i nepravovremeni odnosno dolaze sa zakašnjenjem. Možete li nam nešto reći da li se u 2020. i 2021. o kojima danas raspravljamo je li se situacija u tom smislu promijenila odnosno je li ta isplata pružateljima besplatne pravne pomoći sada nešto ranije nego što je to bilo 2019.?
Poštovani državni tajnik.
Pa ja se ne bavim, to ne isplaćuju u Ministarstvu pravosuđa i uprave novac, ali iz ovoga izvješća je vidljivo da su obje ove izvještajne godine imale više na poziciji planiranih sredstava nego što je utrošeno, tako da ja ne vidim niti jedan razlog da bi se kasnilo osim tehničkih razloga, mislim da je to rješivo. Dakle, u obje ove godine imali smo više planiranih sredstava za ovaj institut nego što smo potrošili nego što su udruge i ostali fakturirali za besplatnu pravnu pomoć. Tako da ako ima nekakvih problema oni su zaista tehničke ne suštinske naravi i njih možemo lako otkloniti i uz pomoć vas i da nam ih kažete gdje se tu kasni, dakle, kad imamo sredstva kad je usluga izvršena nema razloga da im se to ne isplati promptno.
Poštovana zastupnica Benčić.
Poštovani državi tajniče evo moje pitanje je usmjereno na pitanje sekundarne pomoći. Mi vidimo da zapravo kod sekundarne pomoći odnosno zastupanja stranaka da zapravo brojevi koje vidimo u izvješću sigurno ne odgovaraju onome što su potrebe na terenu pa i među socijalnim skupinama i da je činjenica da već godinama postoji problem da odvjetnici zapravo ne žele raditi za naknade koje je država odredila. Šta mislite napraviti po tom pitanju i mislite li te naknade povećati kako bi sekundarnu pravnu pomoć učinili dostupniju u svim dijelovima zemlje? Drugo pitanje, nama je pravna pomoć primarna jako loše geografski raspoređena. Dakle, imamo dijelova zemlje u kojima nije dostupna ili je nejednako dostupna. Primarno zbog toga što se sredstva dodjeljuju putem natječaja i što primarnu pravnu pomoć uglavnom rade udruge i tamo gdje ih nema ili tamo gdje ne uspiju proći na natječaju mi zapravo nemamo dostupnu primarnu pravnu pomoć i to su vrlo često baš oni dijelovi zemlje gdje možda najviše treba.
Poštovani državni tajnik dat će odgovor.
Hvala vam uvažena zastupnice. Dakle, slažem se ja s vama da stvar uvijek može biti bolja. Da se možemo bolje organizirati, da možemo biti u tom servisu prema građanima dostupniji, ali tu smo gdje jesmo. Evo dakle ovo što imamo, ne iskoristimo sredstva, dakle nema tu pretjerane aktivnosti ni sa druge strane tog nevladinog sektora koji kada bi bio proaktivan dakle digla bi se sredstva. Što se tiče ovoga dijela sekundarne pravne pomoći koju isključivo daju odvjetnici, ja smatram da je šteta što ovo izvješće odnosno što stvari nisu tako koncipirane da se vidi i ovaj kazneno pravni segment. On je naravno ja sam siguran desetke puta veći, dakle više je tih usluga koje daju odvjetnici kroz kazneno pravnu sferu nego kroz građansko upravnu. Dakle, kao prvo komora ima jednu visoku socijalnu osjetljivost i oni sami primaju stranke socijalno nižeg standarda i pružaju im pomoć. Država to radi kada imenuje odvjetnike po službenoj dužnosti i za kako se to siromaško pravo. Dakle, a mi smo tu lepezu proširili kada smo spustili, to više nije na sudovima nego čak i policijskom postupku u sferi izvida.
Hvala. Poštovani zastupnik Lerotić.
Poštovani državni tajniče iz izvješća pučke pravobraniteljice proizlazi da sredstva koja se izdvajaju za besplatnu pravnu pomoć nisu dostatna pa me zanima da li u budućnosti planirate povećanje tih sredstava s obzirom da raste broj skupina kojima je ista potrebna.
Poštovani državni tajnik.
Pa što ću reći, maloprije sam rekao, dakle teško mi je sada pretjerivati i tvrditi da ona nije u pravu, ali ako nam 2 godine ostaje sredstava na stavkama koje se ne utroše to nešto govori. Nije problem, dakle to nisu, to nisu velika sredstva to je 4 milijuna naravno da se to može podići društvu ne bi nigdje nikoga zabolio i kada bi se to diglo na 8 milijuna. Naravno treba to na adekvatan i koristan način za te ljude upotrijebiti, a nije smisao to podijeliti udrugama koje onda neće doći do onog zadnjeg čovjeka koji od njih očekuje adekvatnu reakciju u situaciji kada oni trebaju pravnu pomoć.
Poštovana zastupnica Nemet.
Poštovani državni tajniče, moje pitanje se odnosi na Povjerenstvo za besplatnu pravnu pomoć. Recite nam u čijoj nadležnosti to povjerenstvo djeluje. Imaju minimalnu zakonsku odredbu 3 puta godišnje se sastati, pa me zanima koliko puta su se sastali prošle i pretprošle godine. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Uvažena zastupnice ja vam taj podatak ne nosim dakle u glavi koliko su se puta sastali. Ministarstvo pravosuđa i uprave je vladin resor koji odgovara za provedbu ovoga zakona, koji priprema ovo izvješće za vladu, a vlada ga podnosi vama. Dakle, koliko su se puta sastali i kakve su odluke donosili, ako nema u izvješću ja ne znam.
Hvala vam lijepa. Idemo, prelazimo na raspravu. Prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti poštovani zastupnik Nikola Grmoja, nema ga, gubi pravo na govor, pa će onda govoriti u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina poštovani zastupnik Veljko Kajtazi. Izvolite.
Hvala. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege, kako često biva u mom slučaju u ovoj raspravi bavit ću se skupinama građana koji spadaju među najugroženije u našem društvu. Tema kojom se bave ova dva izvješća besplatna pravna pomoć možda nije nešto što je jako zanimljivo najširoj javnosti, ali je zbog svojeg konteksta i značenja jako je bitna za dio naših sugrađana ali i stranaca kojima je ta pomoć potrebna. Isto tako u obzir na socijalnoj situaciji i društvene statuse u kojima se nalaže u korisnike te vrste pomoći spada i dio mojih sunarodnjaka pripadnici romske nacionalne manjine. Među njima najveći dio zahtjeva se odnosi na upoznavanje sa određenim pravima odnosno konzumacije nekih prava koja se mogu ostvariti odnosno na statusna pitanja koja se tiču državljanstva i dobivanje dokumentacije tj. osobnih isprava. Posebno je zabrinjavajuće što puno takvih osoba ivi u Hrvatskoj već dugi niz godina pa i desetljeća, no još uvijek nisu uspjeli steći državljanstvo i ne mogu konzumirati niti neka osnovna prava poput besplatne zdravstvene zaštite. Naravno, uvjeti za sticanje državljanstva uglavnom ne stiču pravovremeno jer uglavnom nemaju financijske mogućnosti regulirati zdravstvenu zaštitu i ostalo što je potrebno. Međutim, radi se o osobama koje su tu u biti trajno nastanjene, obiteljski povezani i slično. Ono što treba istaknuti da Romi iz Hrvatske nemaju te probleme suprotno uvriježenom mišljenju jer su Romi u Hrvatskoj autohtona nacionalna manjina stoljećima ovdje nastanjena te su oni koji nemaju reguliran status iznimka, a ne pravilo. Kad govorim o tome podsjećam da je Hrvatska ko država stranka dviju temeljnih instrumenata o bez državljanstvu konvencija iz 1954. i konvencijom iz 1961. godine. U Hrvatskoj su tek dostupni ograničeni podaci o osobama bez državljanstva, ali brojke su uglavnom zastarjele ili krivo procijenjene tako da ne možemo sa sigurnošću utvrditi točno broj osobe koje su u tom statusu. U hrvatskim zakonima postoji definicija osobe bez državljanstva, ali ne postoji poseban postupak za utvrđivanje bez državljanstva i dodjeljivanje adekvatne zaštite osobe bez državljanstva prema Konvenciji iz 1954.g., bez državljanstva se može … i procijeniti na od hop osnovi u sklopu drugih postupaka, ali na temelju bez državljanstva ne daju se prava osim putne isprave te u Hrvatskoj ne postoji olakšani put da do naturalizacije osoba bez državljanstva o čemu bi trebali promisliti malo bolje u kontekstu osobe koje sam spomenuo, a koje su trajno obiteljski i na druge načine niz godina ili desetljeće vezane za RH. Nadalje, postoje i neke ograničene zaštite provi samovoljnog uhićenja osoba bez državljanstva, ali nevladine organizacije izvješćuju o široko rasprostranjenom zadržavanju na granici bez odgovarajućeg pravnog postupka ili pojedinačnih procjena. U hrvatskim zakonima postoje pojedine mjere zaštite za sprečavanje i smanjenje pojave bez državljanstva, ali u njima postoje značajna odstupanja i one nisu u skladu sa standardima iz Konvencije iz 1961. kako navode udruge koje se time bave. Udruge koje se time primarno bave nažalost nedostaje financijska sredstva i kadrova odnosno radi se osobama koje to rado samovoljno, ali sa voljom, a ne radi zarade što je svakako pohvalno, ali im treba dati više prostora da se njihov glas isključivo čuje. Iako postoji djelomična zaštita za sprečavanje bez državljanstva za djecu rođenu bez državljanstva u Hrvatskoj u praksi postoje razni problemi. Iskoristit ću priliku i u svoje ime i u ime svih kojima su pomogli zahvaliti osobama i udrugama koje pružaju takvu vrstu pomoći, Savez Roma u RH Kali Sara surađuje sa jednom takvom udrugom PGP iz Siska. Tijekom prošle godine u okviru pružanja besplatne prave pomoći u navedenom razdoblju 458 korisnika primili su 877 pravna savjeta u različitim pravnim područjima. U okviru teme sastavljeno je 180 podnesaka, pribavljeno je 118 dokumenata, prekogranično i unutar zemlje te je uspješno okončano 290 predmeta. U navedenim statistikama identificirano je 255 Roma, većina od njih se susreću sa problematikom neriješenih statusa u RH te je pribavljanje osobnih dokumenta, među njima 80 osoba ima problematiku bez državljanstva ili su u riziku od gubitka državljanstva. Udruga je radila u 40 predmeta privremenom boravka, u 14 predmeta stalnog boravka te 14 predmeta državljanstva dok su ostali predmeti usko vezani uz rješavanje statusnih pitanja. U 2021.g. PGP nije bilježio pozitivno okončane predmete državljanstva. Razlog tome upravo je zakonska regulativa koja spriječi stranke u ostvarivanju daljnjih prava nakon što reguliraju privremeni boravak. Zbog enormnih iznosa za zdravstveno osiguranje koje stranka treba prediumiti dugova po toj osnovi kao i sredstva za uzdržavanje po članu obitelji koja većina stranka nema dolazi do dugotrajnih privremenih boravaka koji u nekim slučajevima traju i preko 10 godina. Mišljenja sam kako je takvo stanje neodrživo za ljude u tom statusu i zato apeliram na nadležne pokrenemo dijalog o Zakonu o državljanstvu odnosno kako spriječiti trenutnu situaciju da imamo desetke čak i stotine osoba u našoj državi koji su iz socijalnih razloga nalaze u za njih bezizlaznom pravnom vakuumu i više od desetljeća. Isto tako ovim putem apeliram da se pronađe okvir za adekvatnu … pripomoć države udrugama koje se bave ovim pitanjima jer dosadašnji godišnji iznosi ne pokrivaju ni hladan pogon i jednu plaću diplomiranog pravnika što je sasvim sigurno minimum koji bi takvim udrugama dao temelj da samostalno pronalaze i druge izvore financiranja, a smatram da njihov doprinos institucijama i pojedincima te opća uloga u društvu te ikako opravdava. Ne treba zaboraviti ulogu udruga koje se bave pravnom pomoći i građanima na potresom pogođenim područjima u procesu ostvarivanja prava povezani za ovom katastrofom. Konačno situacija u Ukrajini kao dodatak na ostale krize zahtijeva pojačan rad pružatelja besplatne pravne pomoći da bi se izbjeglicama iz Ukrajine pružila sveobuhvatna pravna pomoć, počevši od reguliranja statusa, obrazovanja prava na rad i ostalog s čime su vezane nostrifikacije dokumenata, prijave, žalbe, dopisi, zahtjevi i sl. Sve gore navedeno samo dodatno pojačava potrebu za besplatnom pravnom pomoći jer potreba kod socijalno ugroženih građana u RH posebice pripadnika nacionalnih manjina među kojima posebno ističem Rome koji nemaju adekvatno riješen status u RH kao ni pravo na ostvarivanje ostalih ljudskih i građanskih prava kao npr. iz sustava socijalne skrbi, nažalost postoji te sve više raste radi ekonomske i moralne krize. Hvala.
U ime Klub zastupnika Socijaldemokrata govorit će poštovana zastupnica Vesna Nađ. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, pred nama je Izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć za 2020. godinu i isto tako izvješće za 2021. godinu. Ako se vladajući deklaratorno zalažu za vladavinu prava i pristup pravdi svih građana bez obzira na prihodovni i imovinski cenzus onda je trebalo kao što Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći i nalaže u Članku 46. zakona da Vlada RH svake godine najkasnije do 30. travnja podnese Hrvatskom saboru izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć, a ne u srpnju 2021. za 2020. godinu i da Hrvatski sabor raspravlja o izvješću o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć bez odlaganja. Ali očito da je rasprava vladajućima o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć zadnja rupa na svirali pa su se i ova dva izvješća naša u paketu na raspravi budući da se ionako primjedbe iz prethodne saborske rasprave niti primjedbe pučke pravobraniteljice previše ne doživljavaju kao nešto na što bi trebalo reagirati i poboljšati sustav. Ovdje govorimo o ostvarivanju temeljnog načela vladavine prava, pristupi pravdi te jednakost svih građana pred zakonom i javnopravnim tijelima. Ti putevi pristupa pravdi moraju biti prohodni za sve građane i ne smiju biti zakrčeni preprekama financijske naravi radi kojih pojedine kategorije građana ne mogu ostvari svoje ljudsko pravo pristupa pravdi. A koje su to kategorije građana? To je više od petine građana u RH koji su u riziku od siromaštva, to je ona trećina građana u RH koji jedva spajaju kraj s krajem. Kad tome dodamo Covid krizu i potres u Gradu Zagrebu, Sisačko-moslavačkoj županiji i Zagrebačkoj, Krapinsko-zagorskoj, Karlovačkoj županiji onda je jasno da je trebalo znatno povećati proračunska sredstva za besplatnu pravnu pomoć i stvoriti uvjete da se ta sredstva i namjenski utroše. Osim osiguranja proračunskih sredstava trebalo je osigurati učinkoviti sustav besplatne pravne pomoći koji omogućuje praktičnu, efikasnu i pravovremenu pravnu pomoć građanima kojima je potrebna, a ne da se građani, ne da građani prigovaraju da su zahtjevi za ostvarivanje besplatne pravne pomoći tako složeni da im treba pomoći u njihovom popunjavanju. A je li taj sustav učinkovit i adekvatan potrebama građana? Primarna pravna pomoć koju pružaju ovlašteni pružatelji, udruge, pravne klinike i upravni odjeli u županijama obuhvaća pravno savjetovanje, sastavljanje podnesaka i zastupanje pred javnopravnim tijelima, Europskim sudu za ljudska prava i međunarodnim organizacijama te pravnu pomoću u izvansudskim rješavanjima sporovima. Sekundarnu pravnu pomoć uz odvjetničko zastupanje uz odvjetničko zastupanje u zakonom definiranim pravnim područjima obuhvaća i oslobađanje od plaćanja troškova sudskog postupka i vještačenja te oslobađanje od plaćanja sudskih pristojbi. Imovinski uvjeti za ostvarivanje sekundarne pomoći podrazumijevaju da ukupni prihodi podnositelja zahtjeva i članova njegovog kućanstva mjesečno ne prelaze po članu kućanstva iznos proračunske osnovice što je 3.326 kuna te da ukupna vrijednost imovine ne prelazi iznos od 60 proračunskih osnovica odnosno 199.560 kuna. U usporedbi sa 2020. godinom kad je primarna pravna pomoć pružena ukupno 27.187 89 slučajeva u 2021. godini došlo je do smanjenja broja pružanja primarne pravne pomoći za 8,23% pri tome su smanjene broj pružanja primarne pravne pomoći zabilježila upravna tijela županija i Gradski ured za opću upravu i imovinsko pravne poslove u Gradu Zagrebu za 21,27% te ovlaštene udruge za 4,19%. S druge strane pravne klinike zabilježile su povećanje broja pružanja primarne pravne pomoći za 5,79%. Za razliku od 2020. kada je najviše korištena primarna pravna pomoć u obliku opće pravne informacije i to za 45,42%. U 2021. korištena je primarna pravna pomoć u obliku pravnog savjeta i to u 49,41%. U odnosu na 2020. kada je podneseno ukupno 4.459 zahtjeva za ostvarivanje sekundarne pravne pomoći u 2021. zabilježen je pad broja zahtjeva za ostvarenje sekundarne pravne pomoći za 10,05%. Jednako kao 2020. i u 2021. sekundarna pravna pomoć se najčešće odobravala u postupcima iz obiteljskih odnosa i to više od polovice slučajeva. I u 2021. kao i u 2020. najčešće korišteni oblik sekundarne pravne pomoći je oslobađanje od plaćanja sudskih pristojbi i to u 39,19 slučajeva. Nakon toga slijedi zastupanje u sudskim postupcima od 31,06% slučajeva, pa oslobađanje od plaćanja troškova sudskog postupka u 26,8%. Većina korištenja sekundarne pravne pomoći bile su osobe ženskog, korisnika sekundarne pravne pomoći bile su osobe ženskog spola i to tako kao što i u 2020. tako i u 2021. više od 65%. Sredstva za organiziranje sustava i pružanje besplatne pravne pomoći osiguravaju se u Državnom proračunu RH. U Državnom proračunu RH u 2021. godini i projekcijama za '22. i '23. osigurana su, zapravo planirana su 4 miliona 140 tisuća kuna. S time da sredstva za pružanje primarne pravne pomoći u iznosu milion 985 tisuća kuna, a sredstva za pružanje sekundarne 2 miliona 155 tisuća. Od ukupno planiranih sredstava za organiziranje i pružanje besplatne pravne pomoći za pružanje primarne pravne pomoći isplaćen je iznos znači manje nego što je planiran i to milion 985 tisuća, a za pružanje sekundarne pravne pomoći milion 935 tisuća 807 što je ukupno 3 miliona 920 tisuća 807 kuna. Dakle, nije ni ovako mali iznos planira za sekundarnu pravnu pomoć nije se uspio utrošiti. Treću godinu za redom više je sredstava isplaćeno za pružanje primarne pravne pomoći nego za pružanje sekundarne. Javni natječaj za financiranje projekata ovlaštenih udruga i pravnih klinika za pružanje primarne pravne pomoći u 2021. objavljen je na mrežnim stranicama ministarstva već 29. siječnja 2021. godine, međutim tek 25. svibnja 2021. donesena je odluka o dodijeli financijskih sredstava za financiranje 23 projekata ovlaštenih udruga i pravnih fakulteta za pravnih klinika za pružanje primarne pravne pomoći iz sredstava Državnog proračuna RH. Dakle, 4 mjeseca nakon šta je, što je objavljen natječaj je, realizirana su financijska sredstava. Nedopustivo je dakle da 4 mjeseca ostavi se udruge i pravne klinike bez financiranja projekata. Osim toga iznos od milion 985 tisuća koliko je ovlaštenim udrugama i pravnim klinikama osigurano za projekte pružanja primarne pravne pomoći, dakle je za 5,9% manji od ukupnosti iznosa koji je bio u 2020.g. i to dakle jedan projekt manje 23 projekta u odnosu na 24 projekta 2020. Naknada za pružanje sekundarne pravne pomoći koju pružaju odvjetnici za pojedine pravne radnje i pojedine vrste postupaka utvrđuje se u bodovima, dakle za 2021. vrijednost boda utvrđuje se u iznosu od sedam kuna što je očito demotivirajuće za angažiranje odvjetnika jer je niža naknada za redovne odvjetničke usluge od redovnih odvjetničkih usluga koja je 10 kuna. Kad tome dodamo da na nekim otocima i ostalim izoliranim područjima što navodi pučka pravobraniteljica nisu angažirane liste odvjetnika koji pružaju sekundarnu pravnu pomoć situacija baš nije bajna. Pučka pravobraniteljica je i u ovom izvješću za 2021. navela da su pritužbe koje su tijekom 2021.g. zaprimili u ovom području većinom su se odnosile na dugotrajnost rješavanja žalbi, na rješenja u besplatnoj pravnoj pomoći unatoč preporuci koju su dali Ministarstvo pravosuđa i uprave u izvješću za 2020.g. Žalbeni postupci i nadalje traju iznimno dugo što je suprotnost s odredbom čl. 17. Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći kojom je propisano da Ministarstvo pravosuđa i uprave o žalbi odlučuje najkasnije u roku osam dana od primitka uredne žalbe dok prema očitovanju Ministarstva pravosuđa i uprave taj rok je i čak nekad preko tri godine što smatraju nedopustivim. Pučka pravobraniteljica također u izvješću navodi da je od početka izbijanja epidemije zaprimila sve više zamolbi građana za pravnom pomoći u vidu savjetovanja, sastavljanja podnesaka itd. i da bi informiranje građana o uvjetima i načinu realizacije besplatne pravne pomoći osim putem web stranica Ministarstva pravosuđa i uprave i upravnih tijela u županijama trebalo sustavno provoditi primjerice putem medija, plakatima ili distribucijom letaka javnopravnim tijelima te na ostale načine koji su dostupni što većem broju građana. Pučka pravobraniteljica navela je također kako je razvidno da proračunska sredstva za sustav besplatne pravne pomoći nisu dostatna za osiguranje kontinuiranog rada ovlaštenih pružatelja, udruga i pravnih klinika koji se istovremeno ne mogu prijavljivati na natječaje drugih državnih tijela s obzirom da se sustav besplatne pravne pomoći isključivo financira od strane Ministarstva pravosuđa i uprave te jedinice lokalne, regionalne i područne samouprave. Međutim, velik broj jedinica lokalne, regionalne područne samouprave ne može financirati besplatnu pravnu pomoć zato što nemaju dostatna sredstva. Građani se najčešće obraćaju udrugama jer su u neposrednom kontaktu sa građanima, često djeluju na terenu i imaju direktan uvid u njihove svakodnevne potrebe.
Hvala.
Hvala lijepo.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj SDSS-a, a govorit će poštovana zastupnica Dragana Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Dakle, na prvu bismo mogli reći da se pred nama nalazi suhoparni statistički podaci uobličeni u formu izvještaja za prethodni period, ali ipak mislim da mi danas govorimo o jednoj važnoj temi jer govorimo o dva izvještaja o pružanju besplatne pravne pomoći za 2020. i '21. i šteta je što u izvještaju za '20. nismo govorili nešto ranije, ali možda nam ovo pruža priliku da napravimo i komparaciju. Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći uspostavljen je sveobuhvatan sustav pružanja pravne pomoći, osobama prvenstveno slabijeg imovnog stanja pri rješavanju njihovih egzistencijalnih pitanja, a koji je važan jer se njima preveniraju skupi sudski postupci i štite prava građana. Nerijetko osobe koje su se našle u teškoj životnoj situaciji besplatnu pravnu pomoć kao primarnu bilo sekundarnu vide kao jedini izlaz i kao garant kakve takve procesne jednakosti oružja. Potresom pogođena područja su dokaz važnosti besplatne pravne pomoći odnosno bila su dokaz važnosti besplatne pravne pomoći jer poznato je da preduvjet za pokretanje postupaka obnove je uređenost imovinskopravnih odnosa na nekretninama za koje se podnosi zahtjev čemu istini za volju ne udovoljava veliki broj nekretnina na potresom pogođenim područjima, pa je bilo potrebno pokretati dodatne pravne postupke. Stoga je stanovništvu na tom području nužno bilo osigurati pravovremenu i sveobuhvatnu savjetodavnu pravnu pomoć o čemu je uvaženi državni tajnik nešto i rekao, međutim prilika je da kažem da je upravo takvu sveobuhvatnu savjetodavnu i pravovremeno i sveobuhvatno upravo pružala i Srpsko narodno vijeće putem svojeg pravnog odjela koji su bili na terenu vrlo ažurni. I kada je u pitanju ovaj izvještaj prvi dio dok ne dođemo do statističkog zapravo iz godine u godinu identičan kada su u pitanju korona brojke očekivano je bilo da one budu manje, međutim, besplatna pravna pomoć je naprotiv pružena, posebno ona primarna u znatno većem broju u odnosu na 2020. i 2021., čak 31,48% u odnosu na pružena je pomoć 2020. u odnosu na 2019. Čuli smo da se građani za besplatnu pravnu pomoć najčešće obraćaju udrugama, meni je to nekako vrlo jasno i zbog čega, oni su naprosto udruge su u neposrednom kontaktu s građanima, djeluju na terenu, imaju direktan uvid u svakodnevne potrebe i vidljivo je upravo iz ovog izvještaja da čak 80% u 80% slučajeva besplatnu pravnu pomoć pružaju udruge, nešto manje upravni odjeli u županijama. Povećanje broja pružene primarne pravne pomoći u 2020. nažalost nije pratilo povećanje financijskih sredstava već su ona u 2021. izvjesno i smanjena. To je naravno nešto što nam ne služi na čast. Dakle da budem jasnija, maksimalan iznos u koji se ubrajaju naknade pravnicima pružateljima besplatne pravne pomoći, te uredski i režijski troškovi, kada se taj iznos raspodijeli na 12 mjeseci evidentno je da u najboljem slučaju mjesečni iznosi koje udruge i pravne klinike imaju na raspolaganju za pružanje besplatne pravne pomoći iznose dosta mizernih 7 hiljada 916 kuna. Zato ću i ovom prilikom istaći ono što već godinama govorimo da proračunska sredstva za besplatnu pravnu pomoć nisu dovoljna za osiguranje kontinuiranog rada ovlaštenih pružatelja koji se istovremeno ne mogu prijavljivati na natječaje drugih državnih tijela s obzirom da se sustav besplatne pravne pomoći isključivo financira od strane nadležnog ministarstva, te jedinice lokalne i regionalne samouprave. I tu se javlja dodatni problem, o čemu je uvažena kolegica nešto rekla, ali nije na odmet spomenuti da veći broj JLS nije u mogućnosti financirati pružatelje pravne pomoći, pa se mi onda, onda se dakle, postavlja se pitanje i dovode se ti stanovnici slabije razvijenih područja u nepovoljniji položaj u odnosu na druge. U svojoj replici sam nešto rekla o financiranju, ne znam jesam li bila shvaćena na pravi način, pa ću detaljno pojasniti. Problem tehničke prirode koji pružatelji besplatne pravne pomoći vrlo često u kontaktima ističu, a to je dakle da kroz sustav besplatne pravne pomoći uplata sredstava je kao što smo čuli nedostatna, a na račune pružatelja besplatne pravne pomoći realizira se u pravilu tokom 5. i 6. mjeseca, to se naravno u ovom izvještaju ne vidi, ali moramo vjerovati valjda onome što nam ljudi pružatelji besplatne pravne pomoći kažu. Oni se žale da ostaju bez sredstava za rad tokom većeg dijela godine i njihov rad prati neizvjesnost i nesigurnost, neke od udruga su zbog toga morali zatvoriti vrata svojih ureda i bazirati se uglavnom ili se bazirati na volontersku osnovu i mišljenja sam i evo pozivam da se o tome razmisli možda da se, ovakve situacije da se preveniraju višegodišnjim financiranjem programa besplatne pravne pomoći. O tome naprosto treba razmisliti kao o mogućnosti. Jedan od problema svakako je dugotrajnost rješavanja žalbi na rješenje o besplatnoj pravnoj pomoći i tu nam je pravobraniteljica u dijelu svojeg izvještaja koji se tiče besplatne pravne pomoći navela kako je u jednom predmetu osoba koja je podnijela žalbu na rješenje u 8. mjesecu 2017. nakon, na koju niti nakon 3.g. nije dobijen odgovor. Nadalje, županijski uredi nisu u mogućnosti brzo procesuirati predane zahtjeve, a strankama je kratak rok za ulaganje pravnih lijekova. Najočitiji primjer je osoba koja se javila upravo spomenutom Srpskom narodnom vijeću, a kojoj je uručen izvanredni otkaz i na koji je ista imala pravo žalbe 15 dana odnosno 15 dana za odgovor i rješenje je dobila tek nakon 3 mjeseca, što znači da su joj ostale dvije opcije ili da se sama brani ili da plati odvjetničku uslugu. Mogući problem je i to što pravo na besplatnu pravnu pomoć imaju prvenstveno državljani, te osobe na stalnom boravku, dok privremeni boravak vezan za reciprocitet, vezan je za reciprocitet države čiji je državljanin. Pojedine udruge navele su kako im znatan broj stranaka, povratnika stranaca, koji se godinama muče sa ostvarivanjem prava na stalni boravak iz godine u godinu produljuju privremeni, te je teško ostvariti pravo na besplatnu pravnu pomoć. Što se tiče vidljivosti besplatne pravne pomoći tu bi također možda trebali dodatno posvetiti pažnju i osim dakle putem web stranice i ministarstva i županijskih odjela trebalo bi im nekako sustavno putem medija besplatnu pravnu pomoć i promovirati. Iz svega navedenog vidljivo je da besplatna pravna pomoć definitivno ima određenih problema, naročito kada je u pitanju financiranje, ali svejedno ona doprinosi ostvarivanju inicijalnog cilja, a to je poboljšanje pravne pozicije korisnika besplatne pravne pomoći. Uz sugestije koje su dobronamjerne prirode Klub zastupnika SDSS-a će podržati izvješće i za 2020. i 2021..
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj SDP-a, a govorit će poštovani zastupnik Mišel Jakšić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva, kolegice i kolege zastupnici, još jedanput danas dobar dan svima. Ovo je tema i izvješće koje sigurno ne stvori toliku atrakciju u medijskom prostoru kao što kad raspravljamo o ustavnom sudu, o vrhovnom sudu, o državnom odvjetništvu, o USKOK-u, o izvještaju ravnateljstva policije ili kad biramo nove čelnice i čelnike tih tijela jer nekako uvijek ispadne da su ono puno važnije teme i naravno da jesu jako važne, ali besplatna pravna pomoć uvijek prolazi negdje ispod radara i vrlo malo se na kraju dana o njoj i raspravlja i razmišlja i prezentira sve ono što ona sadrži u sebi i sve ono što bi trebala donositi našim sugrađankama i sugrađanima. Ono što mislim da je jako važno za naglasiti kad pričamo o besplatnoj pravnoj pomoći da se radi o alatu koji najčešće traže oni građani koji su socijalno ugroženi, socijalno osjetljivi i koji puno puta se obrate besplatnoj pravnoj pomoći jer jednostavno nemaju ni sredstava, ni mogućnosti niti snage da na neki drugi način zaštite svoje interese, pa i u puno situacija da zaštite i sačuvaju svoju vlastitu egzistenciju. Znam podosta o toj temi s obzirom da Koprivnica kao grad ima besplatnu pravnu pomoć i pravnu kliniku u prostorima gradske vijećnice i naravno da često puta na hodniku sretneš sve te ljude koji čekaju, čuješ probleme koje imaju i ono što je najfrapantnije imaš se prilike iz prve ruke upoznati u puno situacija sa time što pogotovo onima koji su socijalno ugroženi napravi i donese sam sustav ili napravi zakon jačega koristeći da netko nije dovoljno pravno potkovan ili da jednostavno nema dovoljno financijskih i drugih kapaciteta da vodi neke pravne borbe gdje često puta nažalost na kraju prevlada nepravda. Ono što je osnovna primjedba ispred Kluba SDP-a i na što želimo skrenuti pozornost javnosti je da mi danas raspravljamo o izvješćima za 2020. i 2021. godinu sigurno je da ako spajamo dvije godine u 2022. da to nije baš najbolji pokazatelj i najbolji korak da možemo ljudima reći da nama je to važno polje i da želimo upravo to polje razvijati. Ali to ide na ruku i službenom predlagatelju ide nažalost i ruku, na ruku ide, na ruku i svima nama koji sjedimo ovdje u saboru i definitivno da je to krimen svih nas. Volio bih apostrofirati da ministarstvo namjerno, tako se može iščitati, ne navodi podatke o broju podnesenih izjavljenih žalbi stranaka na prvostupanjska rješenja upravnih tijela županija i Gradskog ureda Grada Zagreba koji je ranije bio ured državne uprave. Dakle, pitanje svih pitanja je zašto ne možemo vidjeti i čuti koliko je žalbi i zašto podneseno. Isto tako nemamo podataka o broju upravnih sporova protiv drugostupanjskih rješenja ministarstava. Opravdano pitanje zašto bježimo i od tih brojaka? Ono što je možda još najzanimljivije u cijeloj ovoj raspravi jer u proteklih nekoliko tjedana smo puno raspravljali o Ustavnom sudu i na ovaj i na onaj način pa se jedno vrijeme pozivamo na Ustavni sud, pa se onda s druge strane ne pozivamo na Ustavni sud, pa onda velimo da čekamo neki politički zaključak unutar stranke da bi prihvatili ono što kaže Ustavni sud. Ustavni sud je 8.9.2021. donio odluku kojom je naloženo Ministarstvu pravosuđa i uprave da donese drugostupanjska rješenja protiv žalbi iz 2018. godine. Dakle, 2018. godine, danas je 2022. s time da je određena svim strankama i primjerena novčana naknada zbog dugotrajnosti postupaka i ovdje dolazimo do onog krajnjeg apsurda jer šef svim tim službenicima, ovo sad nije kriv je Vrhovni sud, kriv je DORH, kriva je policija, krivi smo mi, kriv je svemir. Šef svim tim službenicima koji odlučuju u ministarstvu protiv žalbi je upravo resorni ministar što znači da možda i načelno ministarstvo svjesno je dovelo stranke upravo u ovakvu poziciju gdje je na kraju intervenirao i Ustavni sud. Sam rok za donošenje rješenja o žalbi je 8 dana od primitka. A Ustavni sud je utvrdio da po ladicama imamo predmete iz 2017., 2018., 2019., 2020., 2021. godine. I opet ću reći ono što sam rekao u samom početku, radi se o najčešće socijalno ugroženim osobama. Ono što bi ih još samo htjeli skrenuti pažnju u onom formalnom dijelu da izvješće sadrži podatke o financiranju besplatno pravne pomoći, no nedostaju nam podaci o sredstvima koja su vraćena u proračun iz točno nabrojenih zakonskih razloga kao ni o eventualnim uplaćenim zateznim kamatama. Isto tako odobreni zahtjevi za korištenje sekundarne pravne pomoći kao smo točno zbrojili ne odgovaraju zbroju po postupcima na stranicama od 37 do 42 i stranicama 11 do 16. I svakako ovo je danas rasprava o izvješću, voljeli bismo naglasiti da sam zakon i dalje sadrži nedostatke u vidu velikog broja podataka koje bi trebali rješavati službenici u prvom stupnju, a koje se trebaju pribaviti kod donošenja odluka o odobravanju same besplatne pravne pomoći što s jedne strane usporava postupak jer ajmo si pošteno priznati pitanje je da li oni koji odlučuju u onom prvom stupnju imaju i sami dovoljno pravnih znanja za to sve kao što i dalje nisu jasni neki pojmovi niti službenim osobama, a mi ih i dalje imao u zakonu. A ako nije jasno službenim osobama, mi to imamo u zakonu postavlja se pitanje kako bi to trebalo biti jasno svim tim strankama koje dolaze po besplatnu pravnu pomoć, a ponavljam po treći put najčešće se radi o ljudima sa socijalnim problemima. Jer mi nemamo i dalje usuglašenje sa posebnim zakonima, primjerice tu mogu navesti Zakon o socijalnoj skrbi, pomoć za uzdržavanje, zajamčena minimalna naknada, kao što i Zakon o hrvatskim braniteljima i pojam opskrbnine i naravno da onda kad u to upustimo i ljude koji odlučuju na onom prvom stupnju i ljude koji dođu sa svojim problemima da nastane cijela šuma gdje se nitko ne može na kraju snaći i onda dolazimo do svih tih žalbi 2017., '18., '19., '20., '21., '22., intervencija Ustavnog suda, ne rješavanje, stajanje i samo produžujemo nažalost socijalni jaz što je šteta jer se radi o zakonu koji bi trebao biti nešto vrlo plemenito, nešto vrlo pravedno i štiti one koji su najčešće slabiji. Hvala vam lijepa.
U ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a sad će govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Zahvaljujem. Jedan od kolega koji je prethodno govorio kojeg sada više nema u sabornici osvrnuo se na broj prijavljenih govornika i činjenica je da o ovome raspravljamo u kasnim poslijepodnevnim terminima pa je zaključio da očito ovo nije tema neka od top interesa šire javnosti. A ja baš smatram da je ovo itekako tema koja bi treba biti tema od top interesa te šire javnosti, a pogotovo one koja smatra da je hrvatsko društvo duboko prožeto i natopljeno nepravdom i korupcijom. I vrlo često naši građani smatraju da ta nepravda koju oni osjećaju na svojoj koži proizlazi iz korumpiranosti čitavog sustava pa onda kažu da bi nekakva reforma pravosuđa trebala početi od čišćenja od korumpiranih sudačkih i drugih pravosudnih kadrova. Ja ne bježim od toga da je u svakom slučaju potrebno pročistiti sustav od onih kojima u tom sustavu nije mjesto, ali tvrdim da ono što građani osjećaju kao nepravdu, a vrlo često ne znaju izraziti, ne znaju objasniti od kud ona zapravo proizlazi, dolazi od toga da nisu u mogućnosti ostvariti svoja prava na sudovima i to ne samo zato što im je onemogućen pristup jer primjerice nisu svi na nekom području gdje bi im sud ili nekakva ispostava bio na dohvat ruke ili nemaju sredstava da uopće fizički do tog suda dođu nego pod nemogućnošću pristupa pravosuđu ili uopće sustavu ostvarivanja vlastitih prava proizlazi iz toga što nemaju financijskih sredstava da plate nekoga tko bi im u snalaženju u pravnim propisima mogao zapravo pomoći. I tome ovaj institut besplatne pravne pomoći zapravo treba služiti, dakle da svima onima čija socijalna situacija je takva da pravnu pomoć ne mogu dobiti od odvjetnika kojeg će sami platiti na neki način država osigura adekvatnu zamjenu. U replikama se predstavniku ministarstva postavilo pitanje na koji način misli reagirati na pritužbe pučke pravobraniteljice da sredstva nisu dostatna pa je onda odgovoreno da se zapravo iz izvješća vidi da se jedan dio sredstava i vraća odnosno da se ne troši. Međutim, to nas ne smije navesti na krivi zaključak da sredstava ima dovoljno niti da se ispravno troše. Nažalost, mi ovog trena ne možemo niti znati je li tih 3,5 do 4 milijuna kuna ispravno utrošeno jer ovo izvješće o tome ne govori ništa. Govori statistički kako su sredstva raspoređena između udruga pravnih klinika i odvjetnika koji pružaju sekundarnu pravnu pomoć, međutim ništa o njihovoj kvaliteti i ništa o njihovom sadržaju. Što se tiče Povjerenstva za besplatnu pravnu pomoć koje je sastavljeno kao neki čudnovati kljunaš od predstavnika Ministarstva pravosuđa i uprave, pa Ministarstva financija, pa Hrvatske odvjetničke komore, pa predstavnika pravnih fakulteta i ovlaštenih udruga, mi čak ne znamo niti jesu li se uopće sastali, a kamoli jesu li analizirali ona izvješća koja pružatelji besplatne pravne pomoći dostavljaju ministarstvu, ministarstvo vladi, vlada saboru, mi nemamo uopće ključne informacije. Pa ću ja onda sada reći nešto na temelju mog vlastitog životnog, pravnog i odvjetničkog iskustva i odmah moram napomenuti s obzirom da sam bivša odvjetnica i kanim se vratiti u odvjetničku struku nakon ovog mandata ne bi voljela da neko pomisli da ja tu sada zagovaram interese financijske, interese vlastite branše i da napadam udruge, tim više što se besplatnom pravnom pomoći brane neke od njih koje su stekle i ugled i povjerenje javnosti u svom dosadašnjem radu, međutim smatram da sustav besplatne pravne pomoći ovako kako je sada postavljen treba u cijelosti mijenjati, dakle redizajnirati samu arhitekturu i da reforma pravosuđa upravo ovdje počinje. Tu mislim reći da udruge kada pružaju besplatnu pravnu pomoć ovu primarnu u vidu prvih informacija prvih savjeta nitko ne provjera u smislu stvarne kvalitete njihovog pravnog znanja i mi ne možemo znati je li onaj prvi inicijalni razgovor ili pravni savjet ili uputa bila takva da je primatelju odnosno korisniku te usluge bila od ikakve pomoći i svrhe. Meni se čini da bi bilo kud i kamo kvalitetnije da svim socijalno ugroženim skupinama omogućimo odvjetnika koji će biti plaćen iz sredstava državnog proračuna jer je jedino to dovoljno stručno profesionalno jamstvo, ujedno to su jedini ljudi koji imaju i odgovornost, odgovornost za pruženi savjet što pravne klinike i udruge nemaju i to je jedino pravo jamstvo da će netko kojem je doista potrebna zaštita tu svoju zaštitu moći dobiti na način kako ju može ostvariti ili imati onaj koji ima vlastitih financijskih sredstava. Ako to ne osiguramo onda smo podbacili u onom osnovnom cilju, a to je jednakost oružja i jednak pristup svima neovisno o njihovom imovinskom stanju. A kada govorimo o načinu kako se dodjeljuje ta sekundarna pravna pomoć trenutno u organizaciji ureda državne uprave vidimo da tu sustav niti u onom organizacijskom smislu ne radi što bi trebao raditi. Zamislite da vam sad treba primjerice odvjetnik koji će sastaviti nekakvu žalbu, rok za žalbu vam je osam dana, vama ured državne uprave odbije, neosnovano odbije omogućiti sekundarnu pravnu pomoć, imate rok od 15 dana da se žalite Ministarstvu pravosuđa, već vam je u tom roku prošla prilika da ostvarite svoje pravo. A ako ni ministarstvo ne ispravi svoju grešku, dakle rok je kao prvo već prošao, ali ako i nakon roka ministarstvo ne donese odluku kakvu bi trebalo i da upravni spor o kojem se odlučuje nekoliko godina, ja vas pitam što je sa pravnim problem osobe koja se državi obratila za pomoć? Naprosto je nema. A onda dolazimo i do jedne treće stvari o kojoj čini mi se da nitko ne razmišlja, a to je što sve zapravo država financira i na koji način. Naime, hrvatski javnopravni servis je jedan jako umrežen i brojčano pretjeran, od pretjeranog broja gradova, županija i općina pa do preko tisuću javnih tvrtki, a onda i raznoraznih drugih javnopravnih tijela. Na stranu što možda neka od javnopravnih tijela koja su navedena kao takva u registru Povjerenika za informiranje to možda niti trebali biti, primjerice privatni vrtići, al činjenica da ih ima 6.000 tisuća. Kada govorimo o ovim baš proračunskim korisnicima manje-više svi oni imaju neke svoje odvjetnike koje plaćaju. Kada govorimo o državnim tvrtkama sigurna sam za neke od njih da na godišnjoj razini, na godišnjoj razini plaćaju odvjetnike koji višestruko premašuju ovaj iznos kojeg država izdvaja za besplatnu pravnu pomoć. Sjetimo se samo onih godina kada je za vrijeme bivše vlasti u gradu Zagrebu, grad Zagreb na odvjetniče usluge trošio primjerice 8 milijuna kuna, dakle to je kad sustav ide protiv građana, a svi siromašni i financijski obespravljeni građani kada trebaju pomoć od države za financiranje svojih pravnih savjeta dobiju više nego u pola manje odnosno manje od 4 milijuna kuna. Sve dok je sustav takav mi ne možemo govoriti o ravnopravnosti oružja, naprosto je nema. Dakle sustav treba rekonstruirati na način da se umjesto pravnih klinika pružanjem besplatne pravne pomoći bave isključivo odvjetnici, odvjetnike treba dodijeliti kao što ih dodjeljuju u kaznenim predmetima HOK u skladu s onim tko se na taj natječaj prijavio, a udruge eventualno mogu imati svoje specijalizirane teme, primjerice udruge za zaštitu zviždača bavit će se zaštitom zviždača, udruge za zaštitu žena od nasilja bavit će se tom tematikom, ali će u onom smislu kada konkretnoj žrtvi ili konkretnom, konkretnoj fizičkoj ili pravnoj osobi treba pomoć onda će ju dobiti od strane odvjetnika koji možda s tom udrugom surađuje. No da bi ove strukturne reforme imale cilj, imale pravu svrhu i da bi mogle postići svoj cilj mora se reformirati čitav niz drugih tema, između ostalog i tarifa samih odvjetnika mora biti dodatno liberalizirana, ne onako fiksna kao što je to sada na način da se pojedini odvjetnici mogu sami odreći svojih visokih honorara u korist nekih socijalno ranjivih skupina i država bi im takve ugovore trebala omogućiti, a ne da sami nezakonito rade neke svoje damping cijene zato što žele biti eto društveno i socijalno odgovorni, a vjerujte mi u praksi ima i takvih slučajeva. Sve dok to ne napravimo imat ćemo ovako suhoparno izvješće koje će samo reći koliko smo sredstava utrošili ili nismo, a da oni kojima je pravna pomoć potrebna do te pravne pomoći doći ne mogu. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a sad će govorit poštovani zastupnik Damir Habijan, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle raspravljamo objedinjeno o ova dva izvješća za 2020.g. i 2021.. Ono što sam zapravo u svojoj replici i pitao državnog tajnika, dakle ovim izvješćem obuhvaćena je zapravo provedba Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći, dakle u građanskopravnim i upravnim postupcima, međutim isto tako mislim da je bitno još jedanput naglasit kako je svim onim građanima koji jesu nažalost u takvoj situaciji osigurana naravno i pravna pomoć u kaznenim postupcima gdje znamo da dobivaju dakle na zahtjev branitelja po službenoj dužnosti. Na početku ja mislim da ono što je rekao i državni tajnik dakle institut besplatne pravne pomoći kao instrument koji osigurava jednakost svih građanki i građana u RH pred zakonom odnosno neka poluga koja služi kao osiguranje građanima za ostvarenje pravne zaštite, naravno pristup sudu i drugim javnopravnim tijelima pod jednakim uvjetima. Uvodno je bilo naravno rečeno ono što možda nije zgorega ponoviti, dakle i što imam neki osjećaj i dojam da možda građani u ovoj zemlji zapravo nisu dovoljno upoznati da postoje zapravo te dvije vrste pravne pomoći, dakle ta primarna pravna pomoć i sekundarna pomoć i koja je zapravo razlika u njoj i kome se obraćati u slučaju dakle određenog ili općenitog, kada tražite neki općeniti pravni savjet ili pak ako tražite zaštitu pred sudom ili tražite zaštitu u nekom radno pravnom postupku, dakle, dakle u kojim slučajevima je to primjerice odvjetnik ili je to neka udruga od onih koje su prošle na javnom natječaju. Što se tiče ovih izvješća ovdje je bilo nekih prigovora da raspravljamo danas zajedno o '20. i '21.g., mada mislim da to čak nije niti loše, mislim da možemo zapravo na neki način komparirati promjene koje su se desile u '20.-toj u odnosu na '21.-u bez obzira što se zapravo radi o godinama koje obuhvaćaju i jedna i druga ovo razdoblje pandemije, zato je bilo moje pitanje državnom tajniku koji su razlozi ovom smanjenju broja zahtjeva što se tiče primarne pravne pomoći, da li je to, al vjerojatno obzirom da su i jedna i druga godina obuhvaćene pandemijom nije covid kriza, da li je napravljena neka analiza unutar ministarstva kada se radilo ovo izvješće. Dakle, već smo čuli sukladno odredbama Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći ovlašteni pružatelji dakle besplatne pravne pomoći uz dakle udruge jesu one udruge koje su naravno registrirane kao pružatelji pravne pomoći jesu visoka učilišta koja izvode sveučilišne studije u znanstvenom području prava putem pravnih klinika. Ja mislim da je to u praksi zapravo vrlo dobro, ja mogu reći na primjeru gradu Varaždinu gdje doista gotovo na mjesečnoj ili dva put mjesečno se upravo izvode takve odnosno pruža mogućnost građanima da ostvaruju uslugu putem tih pravnih klinika, te naravno upravna tijela županija odnosno Grada Zagreba u čijem djelokrugu je obavljanje povremenih poslova državne uprave koji se odnose na pružanje pravne pomoći. Ono što sam rekao, dakle u usporedbi s 2020.g. kada smo imali u primarnoj pravnoj zaštiti 27.180 slučajeva, dakle u '21.g. došlo je do blagog pada, dakle od 8% 24.950 zahtjeva za pružanje pravne, primarne pravne pomoći i ono što sam rekao možda bi bilo dobro za ubudući, budući ovoga izvješće koje će obuhvaćati 2022.g. da se napravi neka analiza odnosno da se onda komparira i utvrdi zbog čega dolazi ili do rasta ili do pada u odnosu, u odnosu dakle na zahtjeve u primarno pravnoj pomoći. Ako usporedimo podatke za pružanje sekundarne pravne pomoći za '20. i '21. vidimo da je u '20., 2020. podneseno ukupno 4.459 zahtjeva, u '21. nešto manje, dakle 4.011. Međutim ako usporedimo i ako pogledamo ono što je možda i bitnije broj odobrenih zahtjeva onda zapravo vidimo da i u jednoj i u drugoj godini je gotovo identično oko 4 tisuća zahtjeva odobreno. Što se tiče samih vrsta postupaka kojima su odobrena sekundarna pravna sredstva, pravna pomoć, najviše ih je odobreno u obiteljsko pravnim postupcima, zatim stvarno pravnim postupcima, ovršnim postupcima, ravnopravnim postupcima i postupcima koji se odnose na stečaj potrošača. Što se tiče financiranja besplatne pravne pomoći iste se osiguravaju naravno u Državnom proračunu RH, za '21.g. to je iznosilo 4 milijuna 140 tisuća kuna, dakle za primarnu pravnu pomoć milijun 985 i sekundarnu pravnu pomoć dva milijuna 155 tisuća. Od predviđenih sredstava za pružanje primarne pravne pomoći isplaćen je iznos od milijun 985 tisuća, a za pružanje sekundarne pravne pomoći nešto manji iznos dakle, milion 935 tisuća kuna. Ako kompariramo dakle sredstva za 2020. godinu, 2021., u 2021. godini isplaćeno je 7% više sredstava za pružanje pravne pomoći nego 2020., a ako gledamo samo ovaj segment sekundarne pravne pomoći onda je dakle u '21. godini došlo do povećanja od 25%. Radi osiguranja primarne pravne pomoći građanima RH osiguranjem uravnotežene teritorijalne rasprostranjenosti projekata pružanja pravne pomoći na mrežnim stranicama Ministarstva pravosuđa i uprave objavljen je javni natječaj za financiranje projekat ovlaštenih udruga i pravnih klinika za pružanje primarne pravne pomoći. Od ukupno dakle vidljivo je izvješća za '21. godinu, ukupno 31 prijavitelj odnosno pružatelj primarne pravne pomoći, nakon stručne ocjene prijavljenih projekata odlukom su dodijeljena financijska sredstva za njih 23. Vidljivo je da jedan prijavitelj odnosno pružatelj te primarne pravne pomoći nije dostavio svoj godišnji izvještaj te je pozvan da zapravo ta neutrošena sredstva koja je dobio vrati u državni proračun. U odnosu na sekundarnu pravnu pomoć sredstva se isplaćuju za naknade, dakle za rad odvjetnika, vještaka, tumača, troškove svjedoka, uviđaje i sudskih oglasa. Odvjetnicima se naknada za pružanje sekundarne pravne pomoći isplaćuje temeljem obračuna troškova u skladu s rješenjem o odobravanju sekundarne pravne pomoći. Ako ponovno kažem kompariramo ove podatke za '20. i '21. godinu onda vidimo da je isplaćeno gotovo 25% više sredstava nego u '20., 2020. Također, važno je naglasiti kako je Vlada RH na prijedlog Ministarstva pravosuđa i uprave donijela uredbu o vrijednosti iznosa za utvrđivanje naknade za pružanje sekundarne pravne pomoći za 2021. godinu te je vrijednost boda za utvrđivanje naknade za rad odvjetnika određena u visini od 7 kuna kao što je to bilo i 2020. godine. Ovo izvješće sastavljeno je sukladno Zakonu o besplatnoj pravnoj pomoći, dakle bilo je ovih, bilo je nekih prigovora da nešto ovdje nedostaje odnosno da bi trebalo i nešto drugo, ali onda je naravno potrebno mijenjati i sam zakon koji je temelj za donošenje ovih izvješća. Sve u svemu Klub zastupnika HDZ-a podržat će ova izvješća. Hvala.
U ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka sad će govoriti poštovana zastupnica Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Poštovani državni tajniče dakle, ovom temom sam se zbilja dugo bavila u smislu borbe za to da Hrvatska uopće dobije Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći i sjećam se kada smo imali veliku koaliciju udruga još za vrijeme pristupanja EU i uspjeli se izboriti za to da dobijemo prvi zakon. Već smo tada govorili da zapravo način na koji je zakon to koncipirao neće osigurati ono što je bio cilj, a to je da svaki građanin RH zaista ima jedak pristup pravosuđu bez obzira na svoj socijalni status jer se zapravo vidjelo da kroz niz ograničenja koja su postavljena u zakonu, da će zapravo birokratska procedura pomoću koje se dolazi uopće do pravne pomoći biti previše tegovna za mnoge građane. I kada se pitate onda zašto pada zapravo broj onih koji traže besplatnu pravnu pomoć, posebno u odnosu na primarnu, mislim činjenica je da je za mnoge ta i primarna nedostižna bilo u smislu geografske dislociranosti, bilo u onom smislu da jednostavno za ono što im treba cjelokupna procedura koju moraju proći nije, nije adekvatna. Evo, kolega Habijan prije mene je rekao da nažalost građani vjerojatno ne znaju da imaju pravo na primarnu ili sekundarnu besplatnu pravnu pomoć. Pa mislim tko je kriv što ne znaju? … [[Upadica se ne razumije.]] Mislite na razliku između, pa da, ali ne znaju, razumijete. Ne znaju, mnogi zbilja ne znaju jer nikada nismo imali kampanju oko toga. Dakle, nije postojala velika javna kampanja oko toga gdje građani mogu dobiti besplatan pravni savjet, besplatnu pravnu informaciju, gdje se to nalazi na njihovom području. Dakle, nije toga nikad bilo. Druga stvar, od početka je bilo jasno da kod sekundarne pravne pomoći da za te novce odvjetnici odnosno većina odvjetnika neće raditi. I činjenica je dan danas da velika većina njih vam odbija, odbija uopće zaprimiti zahtjev za besplatnu pravnu pomoć. I kada biste spomenuli da kad bi se ovome pribrojili kazneni predmeti da bi se vidjelo koliko puno zapravo odvjetnika pruža, pa gledajte to ide, kao prvo to nije po ovom zakonu, zato i nije ovdje, dakle ide po drugim, drugim zakonskim normama. Ide po drugoj tarifi, ide po drugoj tarifi, tarifi koja je donekle zanimljivija odvjetnicima jel. Znači sa ovim modelom financiranja primarne koji je projektni i koji je usmjeren na neki broj udruga koje uspiju zapravo biti izabrane na natječaju i s ovim drugim užasno niskim tarifama za sekundarnu pravnu pomoć mi nećemo imati zapravo osiguranu, osigurano ono što je cilj zakona, a to je jednak pristup pravosuđu. Dakle, vi kada pogledate sastav pravne pomoći koja je data dakle u godinama za koje se izvještavalo primjerice koliko je općih pravnih informacija, koliko je pravnih savjeta, koliko sastavljanja podnesaka vi vidite koliko malo je zapravo zastupanja. Dakle imali ste za 2021. 587 ukupno zastupanja i 531 pravne pomoći u mirenju što je dobro, dakle evidentno je da se koristiti institut mirenja i da se pruži besplatna pravna pomoć u tome. Međutim, to je zapravo užasno malo na cijelu Hrvatsku. Kada pogledate raspodjelu primarne, primarne pravne pomoći, prema udrugama kad pogledate od kud su ove koje su dakle prošle natječaj, velika većina tih udruga je u Zagrebu, to je prvo jel. Druge koje nisu u Zagrebu, nalaze vam se to su vam gradovi Sisak, Pula, Rijeka, Osijek, Vukovar, Split, ne znam da li je itko iz Dubrovnika, mislim da nisam vidjela nikog iz Dubrovnika, tamo su svi bogati, nisu svi bogati u Dubrovniku, ne. Dakle, mislim da nisam vidjela nikog iz Dubrovnika. I to vam je to, i to vam je to i pokretač iz Korenice evo, oni su iz Korenice to je donekle nešto za Ličko-senjsku županiju. Dakle, vi kad pogledate imate to u nešto većim gradovima i zapravo nemate dostupnu besplatnu pravnu pomoć tamo gdje je možda najviše trebamo, a to je u ruralnim područjima. Ono što mene posebno zabrinjava i kao predsjednicu Odbora za okoliš je činjenica da zapravo u predmetima koji se tiču zaštite okoliša nemamo niti udruga koje pružaju pravnu pomoć na ovoj listi niti imamo predviđenost posebnog financiranja za to, a mislim da bi to Hrvatskoj trebalo biti u interesu i da bi ministarstvu to trebalo biti u interesu. Ja ću sada iskoristiti preostalo vrijeme da kažem kako prolaze ljudi koji odgovaraju toj socijalnoj kategoriji koji bi po svemu trebali imati besplatnu pravnu pomoć kada se stave u ulogu zviždača u području zaštite okoliša i govorit ću o čovjeku koji se zove Nikola Tesla. Ne onom koji je nam je dao struju i mnoge druge blagodati modernog doba nego o Nikoli Tesli koji sada trenutno živi na Velebitu. Dakle, Nikola Tesla koji je ovlašteni vodič u Parku prirode Velebit, speleolog i pripravnik i čuvar okoliša ima kuću iza koje je Općina Starigrad napravila veliko odlagalište otpada. On je sada zbog izgubljenog sudskog postupka pred Općinskim sudom u Zadru mora platiti ogromne sudske troškove u iznosu od 86.000 kuna. I šta se njemu dogodilo? On je tražio besplatnu pravnu pomoć, on je pokrenuo postupak, on je postupak prvostupanjski dobio, dobio je i pred visokim upravnim sudom, on je zaista u cijeloj toj agoniji koju je prošao on se uspio izboriti za to da se to nelegalno odlagalište otpada na kraju i zatvori. Međutim, zbog zamjeranja općini čovjek je dobio tri kaznene prijave i protiv njega se vode različiti kazneni postupci. Prvo da krade vodu jer mu općina nije tamo osigurala vodu, ali ima pipa tamo gdje je bilo smetlište pa je čovjek nekad dolazio uzet vodu i tražio od općine da mu naplate, nisu mu naplatili jer su mu stisle kaznenom prijavom da krade vodu. Osim toga prijavljen je za rad na crno, a zašto je prijavljen za rad na crno jer je djeci iz lokalnog kulturno-umjetničkog društva davao poduke gitare, pa evo baš smo njega našli da njemu sisne se kaznena prijava da je radio na crno nezakonitu gospodarsku djelatnost. Dakle, također dobio je treću kaznenu prijavu za tzv. pokušaj ucjene i podmetanja opasnog otpada na smetlištu oko kojeg se sporio sa općinom, kao da sam sebi stavlja smeće. Dakle, to je način na koji nače građane koji su socijalna kategorija, koji vode spor na način da jesu tražili besplatnu pravnu pomoć i dobili je na koji vas onda vlast ne samo ucjenjuje nego dotjera do potpunog bankrota. On je sada zbog svih tih troškova pod ovrhom ima nesigurna i nestalna primanja, živi sa starom majkom. Evo to vam je ono što vam se dogodi kada ste zviždač u području zaštite okoliša, a država vam nije osigurala da imate besplatnu pravnu pomoć old the way, dakle cijelim putem od početka postupka pa sve dok se on ne okonča i u vezi svih sporova koji nastaju s time, a ovi sporovi protiv njega i ove kaznene prijave su nastale direktno u vezi s time što je čovjek zviždao, što je govorio da općina ne smije stvarati nelegalno odlagalište otpada iza njegove kuće. Evo to je ta situacija u kojoj današnjem modernom Nikoli Tesli i Nikole Tesle 21. stoljeća dajemo pomoć kao država, a on je našoj državi, svojoj državi učinio itekakvu uslugu jer je natjerao ipak tu općinsku vlast da zatvori nelegalno odlagalište otpada ni manje ni više nego na Velebitu u području zaštite najviše kategorije i u području Nature 2000. Eto hvala, uzet ću vam vodu.
Sad će govoriti poštovani zastupnik Bojan Glavašević. Izvolite. To je tzv. kruženje vode u prirodi.
Kruženje vode u prirodi, eto onda dva put hvala poštovani g. potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege. Svrha besplatne pravne pomoći trebala bi biti ostvarenje jednakosti svih građanki i građana pred zakonom, osiguravanje pristupa pravne zaštite i jednakosti pred sudovima i drugim javnopravnim tijelima. Zbog toga dobro je da sustav besplatne pravne pomoći konstantno uređujemo i evaluiramo provedbu postojećih propisa. U tom smislu o trenutnom stanju stvari možemo uputiti kritiku sami sebi prije svega da financiranje trenutno smatramo nedovoljnim i nedostatnim. Besplatna pravna pomoć organizirana je projektno sa financiranjem na godišnjoj bazi, a Ministarstvo pravosuđa rezultate natječaja objavljuje tek polovicom godine u svibnju. Nadalje, postoje značajna regionalna odstupanja u dostupnosti pravne pomoći u različitim regijama u Hrvatskoj, tako neke županije nemaju udruge ni pravne klinike koje bi mogle pružiti primarnu pravnu pomoć. Do sekundarne pravne pomoći dolazi se još teže i još kompliciranije. Tražitelji ovakve pomoći najčešće budu osuđeni na traženje odvjetnika, a zbog prebukiranosti i drugih razloga o kojima je kolegica Benčić zapravo puno više govorila, nerijetko i ne uspiju angažirati ni odvjetnike. Na kraju ako možemo dati nekakve preporuke one bi bile da se umjesto financiranja na godišnjoj bazi uspostavi višegodišnji financijski okvir kao i intenziviranje napora da besplatna pravna pomoć bude ravnomjerno dostupna u cijeloj RH. Eto hvala.
Sad će završno u ime Kluba zastupnika CENTRA i GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Točno sam to htjela pitati, jel' to možda svu vodu popio? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Dakle, kada govorimo o jednakosti oružja, te jednakosti nema. Prema tome, cijeli ovaj sustav treba iz temelja rekonstruirati kao što bi zapravo trebalo rekonstruirati državu nakon smjene HDZ-a. Onima koji imaju određeni pravni problem jedina adekvatna pravna pomoć je ona koju im pružaju odvjetnici koji za slučaj krivog pravnog savjeta zato i odgovaraju, pa onaj tko je krivi savjet dobio može se i naplatiti i dobiti naknadu štetu jer odvjetnici za razliku od pravnih klinika i za razliku od raznih udruga plaćaju i nekakvo osiguranje. S te strane treba više odvjetnika i sva sredstva dati za rad odvjetnika, a odvjetnicima treba fleksibilizirati tarifu da ne mora raditi po onoj za socijalne skupine previsokoj i nedostižnoj koju je propisala Hrvatska odvjetnička komora. To je prvi korak. Drugi korak je i reforma i na ovoj drugoj strani. Dakle, gdje odvjetnika ima možda malo i previše. Ne kažem da su odvjetnici krivi, ne kažem da im treba oduzeti kruh iz ruku, ne kažem da u tome ima nekakvih koruptivnih radnji ali većina naših državnih firmi, dakle firmi u vlasništvu Republike Hrvatske imaju svoje odvjetnike i te odvjetnike izdašno plaćaju. Samo jedna tvrtka premaši ovaj iznos koji se na godišnjoj razini izdvaja za besplatnu pravnu pomoć, a sada to pomnožite sa svim državnim firmama, sa svim trgovačkim društvima u vlasništvu županija, gradova i općina i sa svim drugim javno-pravnim tijelima. E sad kada govorimo o načinu zastupanja tih svih drugih javno-pravnih tijela, dakle za mnoge od njih bilo bi puno kvalitetnije i korisnije da ih uopće ne zastupaju odvjetnici. Iz prakse znam da su vrlo često gradonačelnici i općinski načelnici tražili pomoć odvjetničkih društava i tražili pravni savjet odvjetnika pa ga i dobili. To su tražili u cilju da se zaštite danas sutra od mogućih kaznenih postupaka. Međutim, savjet koji su dobili nije bio u skladu sa tumačenjem koje je dalo Državno odvjetništvo, pa su se našli nakon smjene vlasti u neobranom grožđu ne uvijek u nekom stvarnom skrivljenom namjerom da naprave nešto nezakonito. Ono što predlažem da se vratimo na sustav kakav smo imali nekad, a to je da općine i druga javno-pravna tijela zastupa Državno odvjetništvo, njihovi građansko-pravni odjeli što znači da bismo umjesto toga da se iz javnih sredstava plaćaju odvjetnici tamo gdje treba zastupati javni servis, da tu uslugu pružaju Državna odvjetništva kao već dio javnog sustava i javnog servisa. Tada bi informacija koju bi tijela javne vlasti imala bila pouzdana, sigurna, postojalo bi veće jamstvo da naši političari ne rade nešto nezakonito jer im naprosto to sustav ne da. Time bi se ostvarile i velike uštede i time bismo došli do ravnopravnije raspodjele financijskih sredstava u cilju postizanja bolje jednakosti oružja, a da se osvrnem i na zaštitu zviždača o kojoj se također u ovoj raspravi govorilo uzmite osim ovog primjera kojeg je kolegica Benčić istaknula i bilo koju drugu situaciju gdje primjerice jedna državna tvrtka koja ima neograničena financijska sredstva za pokretanje na desetke različitih postupaka protiv svog bivšeg djelatnika koji je prijavio korupciju može to raditi praktički sa sredstvima koja mi izdvajamo, dakle mi financiramo korupciju a istovremeno zviždač neće dobiti besplatnu pravnu pomoć jer se ne nalazi u onoj kategoriji socijalnih slučajeva kako su ti kriteriji propisani sada. I ne možemo se zadržati na ovakvim parametrima, jer naprosto tu jednakosti oružja nema. I ako Hrvatskom saboru na ove okolnosti ukazuju ne samo oporbeni klubovi, nego i druge državne institucije poput pučke pravobraniteljice onda je jasna nakana i namjera HDZ-a zašto ne želi da se u tako loše osmišljenom modelu bilo što mijenja. Hvala.
Sad će završno u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Evo na kraju kao što je i većina danas ovdje vas koji ste raspravljali rekla radi se o zaista izvješću, o jednom vrlo važnom institutu koji imamo. Besplatna pravna pomoć je prije svega značajna da bi i zaštita svih građana na jednak način bila osigurana pred zakonom i pred sudom i pred ostalim javno-pravnim tijelima i stoga smatram da je i ovo izvješće o kojem danas raspravljamo vrlo značajno. Ovakav institut besplatne pravne pomoći kakav danas imamo u stvari je zaživio uvođenjem zakona koji je stupio na snagu 1.1.2014. godine s tim da od 2020. godine kada su uredi državne uprave u stvari preuzeti od strane županija imamo tu na neki način promjenu u teritorijalnoj zastupljenosti i institucionalnoj promjeni pružanja pravne, besplatne pravne pomoći od strane županijskih ureda i Ureda grada Zagreba. Ono što je najznačajnije da je ovaj institut u stvari najpotrebniji i najviše treba koristiti onim našim građanima koji su socijalno i ekonomski najslabiji i zato smatram da je ovaj institut značajan jer ih država i na taj način zasigurno treba pomoći. Kao što je već rečeno razlikujemo tu primarnu tzv. primarnu i sekundarnu besplatnu pravnu pomoć. Kod primarne pravne pomoći sigurno je značajno da postoje ove udruge koje pružaju tu pomoć i vidimo da je intencija građana da se u velikom broju obraćaju njima da je pravna pomoć pružena od njih najzastupljenija u pružanju ove primarne pravne pomoći. Što se tiče sekundarne besplatne pravne pomoći koja se odnosi na ostvarivanje pravne zaštite u građanskim i upravnim sporovima odnosno sudskim postupcima ona je također vrlo značajna i tu se radi prije svega o tome da tu pravnu pomoć pružaju odvjetnici koji zastupaju osobe koje ostvare pravo na besplatnu pravnu pomoć, međutim radi se također i o oslobađanju stranaka koje to pravo ostvare od sudskih troškova i od plaćanja sudskih pristojbi što je mislim vrlo značajno. Napuštanjem strogog imovinskog cenzusa omogućen je i veći pristup korisnika sekundarnoj pravnoj pomoći što također mislim da je pozitivno. Ono što možemo vidjeti uspoređujući ova dva izvješća to je da je nekakav trend pada zahtjeva u 2021.g. u odnosu na 2020.g., međutim nisu te brojke nije razlika velika, ali je ipak moguće konstatirati taj jedan trend pada. Ono što bih još na kraju zaključno rekla, mislim da je vrlo značajno kod sekundarne pravne pomoći da je najveći broj zahtjeva iz područja obiteljskih odnosa, a ono što je također vidljivo da je najzastupljeniji oblik sekundarne pravne pomoći bio u oslobođenju od plaćanja sudskih pristojbi i to negdje oko 39%, zatim zastupanje u sudskim postupcima 31% i na kraju oslobađanje od plaćanja sudskih troškova negdje 27%. Ovdje je bilo rečeno da nije dostatna ta financijska pomoć za pružanje besplatne pravne pomoći, sredstva se osiguravaju u državnom proračunu RH i ono što bih ja konstatirala na temelju činjenica koje su u ovom izvješću da je u obje ove godine bilo dostatno onoliko sredstava koliko je bilo osigurano, čak je ostao jedan dio neiskorištenih sredstava tako da ne možemo reći da je ta pomoć bila nedostatno osigurana od strane države. Druga stvar je možemo govoriti o tome da li su odvjetnici zadovoljni sa vrijednosti boda koja je propisana i da li tu zainteresiranost stoga mala i nedostatna, ali sigurno je da je u državnom proračunu bilo dovoljno osigurano [[Upadica Reiner: Hvala.]] sredstava za pružanje iste i da je ovaj institut unaprijeđen do sada [[Upadica Reiner: Hvala.]] i učinjen dostupnijim za sve građane. Hvala.
Time zaključujem raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovat kad se steknu uvjeti. Mi smo završili sa radom za danas, nastavit ćemo sutra u petak u 9,30 i prva točka bit će Izvješće o korištenju europskih strukturalnih investicijskih fondova i predpristupnih programa pomoći EU za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2021.g. Želim ugodan ostatak popodneva. SJEDNICA PREKINUTA U 16:21 SATI Poštovane zastupnice i zastupnici kao što smo jutros odlučili sad prelazimo na objedinjenu raspravu slijedeće dvije točke: - Izvješće o ostvarivanju pravan na besplatnu pravnu pomoć i utrošku sredstava u 2020. te - Izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć i utrošku sredstava u 2021. Podnositelj je Vlada RH temeljem Članka 46. Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći. Raspravu je proveo Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa i uprave Juro Martinović. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici, dakle Izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć i utrošak sredstava, institut besplatne pravne pomoći u RH uređen je Zakonom o besplatnoj pravnoj pomoći. Ministarstvo pravosuđa i uprave prati provedbu zakona i obvezno je svake godine izvijestiti vladu, a vlada ovaj sabor. U tom prvom dijelu izvješća daje se pregled zakonodavnog i institucionalnog okvira besplatne pravne pomoći. U središnjem dijelu izvješća daje se pregled ostvarivanja prava na primarnu i sekundarnu pravnu pomoć te financiranje primarne i sekundarne pravne pomoći u izvještajnoj godini. U završnom dijelu izvješća su opisane aktivnosti ministarstva kao nadležnog vladinog resora za provedbu ovog zakona. U 2020. godini došlo je do promjene u institucionalnom okviru sustava besplatne pravne pomoći. Naime, 1. siječnja poslovi državne uprave koji se odnose na pružanje besplatne pravne pomoći povjereni su županijama koje su ujedno preuzele državne službenike uključujući predstojnike, namještenike, pismohranu i drugu dokumentaciju te opremu i sredstva za rad mjesno nadležnih ureda državne uprave. Primarna pravna pomoć uključuje pravno savjetovanje korisnika pravne pomoći te zastupanje i pisane podatke, podneske u postupcima pred javno pravnim tijelima. Nju pružaju ovlaštene udruge, pravne klinike pravnih fakulteta i upravna tijela županija odnosno Grada Zagreba. U 2020. godini primarna pravna pomoć je pružena u 27.180 slučajeva. Ovlaštene udruge su pružile 20.000 besplatne pravne pomoći. Pravne klinike blizu 2.000. Upravna tijela županija i Grada Zagreba nekakvih 5.300 slučajeva. U usporedbi sa 2019. je došlo do povećanja broja pružanja primarne pravne pomoći za 31%. Pri tome su povećana brojna, broja pružanja primarne pravne pomoći zabilježile ovlaštene udruge te upravna tijela županija i grada, Gradski ured za opću upravu Grada Zagreba. Sekundarna pravna pomoć se odnosi na ostvarivanje pravne zaštite u građanskim i upravnim sudskim postupcima te na oslobođenje od plaćanja troškova sudskog postupka i oslobođenje od plaćanja sudskih pristojbi. Upravna tijela županija zaprimila su ukupno 4.459 zahtjeva za odobravanje sekundarne pravne pomoći od čega je odobreno 3.016 zahtjeva. U odnosu na 2019. zabilježen je pad broja zahtjeva za ostvarenje sekundarne pravne pomoći za cca 23%. Sekundarna pravna pomoć se s obzirom na vrstu postupka najčešće odobravala u postupcima iz obiteljskih odnosa, a ukupno 1.300 takvih slučajeva. U odnosu na oblike sekundarne pravne pomoći u najvećem broju slučajeva ona je odobrenja u obliku oslobađanja od plaćanja sudske pristojbe i to u 2.679 slučajeva. Ukupno planirana financijska sredstava za izvještajnu godinu za ovaj institut je 4 milijuna i 255 tisuća za pružanje primarne pravne pomoći. Isplaćen je iznos 2 milijuna i 100 tisuća. Njime je financiran 21 projekt ovlaštenih udruga i 3 projekta pravnih fakulteta. Radi se o najvećem iznosu koji je dosada dodijeljen za projekte pružanja primarne pravne pomoći koja je za 9,9% veća od iznosa iz 2019. godine. Za pružanje sekundarne pravne pomoći isplaćen je iznos od milijun i 545 tisuća 884 kune, što je za 18,6% manje nego u 2019.. U odnosu na ukupno isplaćena sredstva za besplatnu pravnu pomoć postupak isplaćenih sredstava za primarnu pravnu pomoć iznosi 57,71 dok za sekundarnu pravnu pomoć iznosi 42,29%. Iako je u 2020.g. isplaćeno 4,3% manje sredstava za pružanje besplatne pravne pomoći nego u 2019. do smanjenja u isplaćenim sredstvima došlo je u odnosu na sredstva isplaćena za sekundarnu pravnu pomoć dok je za pružanje primarne pravne pomoći isplaćen veći iznos nego u 2019.. Također, drugu godinu za redom više je sredstava isplaćeno za pružanje primarne pravne pomoći nego sekundarne pravne pomoći. Nešto skraćenije bez ovih općih dijelova za 2021.g. dakle primarna pravna pomoć u 2021.g. pružena je u 24.950 slučajeva, ovlaštene udruge su pružile 19.000, klinike 1.890, a upravna tijela županija i Grada Zagreba 4.224 slučaja. Dakle, ukupna financijska sredstva koja su planirana za ovu izvještajnu godinu su na razini 4.140 tisuća, za pružanje primarne pravne pomoći isplaćeno je milijun i 985 kuna, za pružanje sekundarne pravne pomoći isplaćeno je milijun i 935 kuna što je za 25% više nego u 2020.g., dakle za pruženu besplatnu pravnu pomoć ukupno je isplaćeno 3 milijuna i 920 tisuća kuna. Udio isplaćenih sredstava za primarnu pravnu pomoć iznosi 50%, 50,3 dok za sekundarnu pravnu pomoć iznosi 49,37%. To je gospodo ono što sam imao potrebu uvodno vam reć, hvala vam lijepa na pažnji.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Habijana.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, sami ste već spomenuli podatak kada kompariramo ove 2.g. odnosno 2020. i '21. da je u '21. zapravo došlo do smanjenja kada govorimo o primarnoj pravnoj pomoći od oko 8%, međutim da li možda imate ili imate nekih saznanja ili su u ministarstvu … [[Govornik se ne razumije]] koji su bili razlozi, znamo da su i jedna i druga godina zapravo bili covid godine kada su bili i otežani uvjeti zasigurno rada, međutim da li ste, da li ste razmišljali o tome odnosno da li znate koji su razlozi pada i da li možete još nekoliko riječi reć dakle ovaj zakon regulira besplatnu pravnu pomoć rekli ste sami primarnu, sekundarnu za obiteljsko pravne postupke, ovršne postupke, stečaj potrošača itd., međutim postoje i drugi pozitivni propisi koji zapravo pokrivaju neke druge oblike ako možemo tako reći pravne pomoći gdje također naši građani zapravo imaju mogućnost da imaju osiguranu pravnu zaštitu, a da pri tom ne plaćaju ništa, pa ako možete par riječi reći o tome. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam lijepa. Dakle institut pravne pomoći ide za tim, dakle pravni poredak želi omogućiti najugroženijim skupinama društva da se mogu obratit sudovima, dakle osiguravaju dostupnost sudovima i oni, onima koji nisu u mogućnosti sami platiti iz svojih sredstava odvjetnike da im pruže pravnu pomoć u njegovim, u njihovim postupcima koje vode u upravnom, parničnom ili nekom drugom postupku, dakle ova materija ovdje regulira upravne i parnične postupke primarno. Naravno ovim izvješćem i ovim zakonom nije obuhvaćena jedna velika skupina koja besplatnu pravnu pomoć i druga oslobođenja dobiva kroz kaznene postupke. Mi smo i u prošloj godini mijenjali neke institute, istina zbog europskih direktiva i taj smo segment jako proširili, dakle spustili smo mogućnost angažiranja odvjetnika o trošku države i na policijsku razinu.
Hvala. Poštovana zastupnica Pocrnić Radošević.
Hvala. Poštovani državni tajniče, evo i napomenuli ste da je svrha besplatne pravne pomoći ostvarivanje jednakosti svih pred zakonom, ostvarenje pravne zaštite, te pristupa sudu i drugim javnopravnim tijelima pod jednakim uvjetima. Imamo primarnu i sekundarnu pravnu pomoć, osvrnut ću se na primarnu koja je pružena u ukupno 24.950 slučajeva tijekom 2021., najviši dio toga oko 19.000 su odradile ovlaštene udruge, zatim pravne klinike oko 1.900 slučajeva, te upravna tijela grada, Grada Zagreba i županija oko 4.200 slučajeva. Znači imamo u Hrvatskoj 23 ovlaštene udruge u '21.g. i one su odradile najveći dio posla oko pravne pomoći, da li građani više traže pomoć od udruga, da li je to namjera ili su građani jednostavno više upoznati sa radom, sa radom udruga nego s time da pravnu pomoć mogu dobiti i kod upravnih tijela? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam. Pa meni je teško reći koji su razlozi da se više ljudi obraća udrugama, to je zaista ako bi nešto govorio mogao bi špekulirat, no država kroz ovih 4 cca. 4 milijuna kuna financira te udruge upravo sa namjerom da oni pruže tu jednu primarnu pravnu zaštitu odnosno primarnu pravnu pomoć, oni ih savjetuju i oni im pišu podneske u određenim sudskim postupcima, a tamo gdje je potrebna ta sekundarna pravna pomoć odvjetnici također ti se ljudi obraćaju županijama i preko njih se dobivaju odvjetnici za davanje besplatne pravne pomoći. Teško mi je pouzdano odgovoriti koji su razlozi da se više ljudi obraća, dolazi na, na udruge i dobivaju tu pravnu pomoć, ali sve se to financira sredstvima poreznih obveznika.
Poštovana zastupnica Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kad govorimo o sekundarnoj pravnoj pomoći nakon što korisnik podnese, nakon što podnositelj zahtjeva podnese zahtjev nadležno tijelo treba donijeti rješenje u roku 15 dana, a ako je to rješenje negativno odnosno ako stranka nije s njim zadovoljna ima pravo podnijeti žalbu na koju se također u roku treba odgovoriti, a postoji mogućnost ulaganja tužbe. Međutim, zanima me da li se žalbe rješavaju u roku koji je propisan, mislim da je to iznimno važno za stranke, pa evo u tom segmentu me zanima odgovor. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Uvažena zastupnice, dakle i na odborima je bilo je problematiziranje te, te situacije gdje Ministarstvo pravosuđa i uprave ne odgovori dakle u svim slučajevima promptno i ponekad pravodobno, o čemu se tu radi? Dakle, radi se o nesređenim bazama potencijalno jel mi moramo dakle mora se pouzdano utvrditi socijalna opravdanost takve društvene reakcije. Dakle, mi smo u kaznenom zakonodavstvu prošle godine uveli preliminarno dopuštenje da ga se zastupa dakle preliminarno, pa ako se u toku postupka ispostave razlozi da mu se to unedovolji onda bi morao vraćati sredstva. To je kompliciran mehanizam, ali će se vjerojatno i u ovom građevinskom segmentu morat tako nešto izorganizirat, dakle da startno svima onima kojima se obrate vjerujemo, pa ako to ne bude istinito da ga obvežemo na povrat sredstava.
Poštovana zastupnica Orešković.
Hvala. Nastavno na vašu konstataciju da se besplatna pravna pomoć servisira sredstvima poreznih obveznika, ja ću ukazati na jednu drugu stranu koja se također financira sredstvima poreznih obveznika, to su tijela javne vlasti. Primjerice, državne tvrtke i komunalne gradske tvrtke vrlo često su meta zviždača odnosno zviždači ukazuju na nepravilnosti koje se u tim javnopravnim subjektima događaju. S jedne takve tvrtke državne i gradske plaćaju svoje odvjetnike javnim sredstvima pa tako i u tužbama koje pokreću protiv zviždača, s druge strane zviždači svoje odvjetnike moraju plaćati vlastitim novcem i to vrlo često u situaciji kada su ostali bez posla. Tu niste napravili nikakav iskorak, niste zviždačima osigurali sekundarnu pravnu pomoć na račun sredstava poreznih obveznika i tu je test pravne države u potpunosti pao. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Uvažena kolegice. Dakle, vi ste po struci kolegica i kolegica ste i kao odvjetnica, dakle vi znate da je ovo socijalna kategorija i naravno svugdje je tamo gdje bi zviždači došli u tu kategoriju država bi adekvatno reagirala kao i prema svima drugima.
Poštovana zastupnica Nađ.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče. Kao što ste i čuli i na Odboru za pravosuđe i iz izvješća pučke pravobraniteljice bilo je prigovora da na području Sisačko-moslavačke županije zbog potresa je potreba povećane primarne pravne pomoći, pa me zanima da li ćete nešto učiniti upravo s financijske strane, a onda i organizacione da se s obzirom da je to u pravilu i siromašno stanovništvo, da se ta primarna prava pomoć na neki način pojača na tom području s obzirom na šumu obrazaca koji su potrebni i na pravne propise koji imovinskopravne propise rješavanju tih problema obnove da se primarna pravna pomoć zapravo pojača na tim područjima koji su oštećeni u potresu na Sisačko-moslavačkoj županiji?
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam uvažena zastupnice. Dakle, cijenim tu osjetljivost, svi smo osjetljivi na tu situaciju na Banovini i evo ja sam sasvim slučajno i član tog stožera za otklanjanje tih šteta sa potpredsjednikom Medvedom i Miloševićem i serijom državnih tajnika tamo, dakle državna uprava je prema tim ljudima potpuno otvorena. Mi smo sve šablone već na samom početku ugasili, dakle državna uprava se tu u punom smislu riječi pojavljuje kao servis tim ljudima, samo moguće da postoji nekih šumova u komunikaciji. Dakle, oni su od samog starta trebali podnositi u tim svojim zahtjevima samo podatke o sebi, nekretnini i dakle u gro planu u pravu sve ostalo je državna uprava morala odrađivat kroz razne baze. Išli smo toliko da je vozilo mobilno išlo sa ljudima po onim ruralnim dijelovima do ljudi i tamo na licu mjesta popunjavali s njima obrasce. Evo to mi ja očekujem … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Poštovani zastupnik Kajtazi.
Zahvaljujem se. Poštovani državni tajniče. Naravno detaljnije ću o ovom problemu govoriti u samom svom izlaganju, ali ono što posebno želim naglasiti i pitat vas, je li vam prioritet i na koji način razmišljate o osobama i obiteljima koji nemaju niti jedno državljanstvo ili su stranci sa nereguliranim statusom u RH niz godina pa čak i desetljeće, a to su primarno iz socijalnog razloga? To vas pitam jer jako puno ljudi mi se javljaju odnosno radi se o ljudima koji su nekoj vrsti pravnog vakuuma zbog nedostataka sredstava da po regularnoj proceduri ostvare pravo na boravak ili državljanstvo u RH. Imate li neki plan kako njima više izić u susret s obzirom da se nalaze u nezavidnom položaju, a istovremeno i nama stvaraju problem jer im je status već godinama se ne mijenja? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Uvaženi zastupniče. Dakle, ovaj zakon ne isključuje pružanje pravne pomoći obje vrste i stranim državljanima, ljudima bez državljanstva koji se nađu u potrebi na teritoriju RH. Dakle, stvar je da možda određene udruge koje se s tim nešto više bave tu komunikaciju prema njima osvijetle i da oni se neupitno mogu participirati u ovom sredstvima, dakle oni su u istoj poziciji kao i državljani RH po ovom zakonu.
Poštovana zastupnica Jeckov.
Zahvaljujem. Uvaženi državni tajniče. Jedna od glavnih zamjerki pružatelja besplatne pravne pomoći koju oni najčešće ističu jeste tiče se naravno financiranja. Osim što je kako oni tvrde, osim što su mali iznosi oni su i nepravovremeni odnosno dolaze sa zakašnjenjem. Možete li nam nešto reći da li se u 2020. i 2021. o kojima danas raspravljamo je li se situacija u tom smislu promijenila odnosno je li ta isplata pružateljima besplatne pravne pomoći sada nešto ranije nego što je to bilo 2019.?
Poštovani državni tajnik.
Pa ja se ne bavim, to ne isplaćuju u Ministarstvu pravosuđa i uprave novac, ali iz ovoga izvješća je vidljivo da su obje ove izvještajne godine imale više na poziciji planiranih sredstava nego što je utrošeno, tako da ja ne vidim niti jedan razlog da bi se kasnilo osim tehničkih razloga, mislim da je to rješivo. Dakle, u obje ove godine imali smo više planiranih sredstava za ovaj institut nego što smo potrošili nego što su udruge i ostali fakturirali za besplatnu pravnu pomoć. Tako da ako ima nekakvih problema oni su zaista tehničke ne suštinske naravi i njih možemo lako otkloniti i uz pomoć vas i da nam ih kažete gdje se tu kasni, dakle, kad imamo sredstva kad je usluga izvršena nema razloga da im se to ne isplati promptno.
Poštovana zastupnica Benčić.
Poštovani državi tajniče evo moje pitanje je usmjereno na pitanje sekundarne pomoći. Mi vidimo da zapravo kod sekundarne pomoći odnosno zastupanja stranaka da zapravo brojevi koje vidimo u izvješću sigurno ne odgovaraju onome što su potrebe na terenu pa i među socijalnim skupinama i da je činjenica da već godinama postoji problem da odvjetnici zapravo ne žele raditi za naknade koje je država odredila. Šta mislite napraviti po tom pitanju i mislite li te naknade povećati kako bi sekundarnu pravnu pomoć učinili dostupniju u svim dijelovima zemlje? Drugo pitanje, nama je pravna pomoć primarna jako loše geografski raspoređena. Dakle, imamo dijelova zemlje u kojima nije dostupna ili je nejednako dostupna. Primarno zbog toga što se sredstva dodjeljuju putem natječaja i što primarnu pravnu pomoć uglavnom rade udruge i tamo gdje ih nema ili tamo gdje ne uspiju proći na natječaju mi zapravo nemamo dostupnu primarnu pravnu pomoć i to su vrlo često baš oni dijelovi zemlje gdje možda najviše treba.
Poštovani državni tajnik dat će odgovor.
Hvala vam uvažena zastupnice. Dakle, slažem se ja s vama da stvar uvijek može biti bolja. Da se možemo bolje organizirati, da možemo biti u tom servisu prema građanima dostupniji, ali tu smo gdje jesmo. Evo dakle ovo što imamo, ne iskoristimo sredstva, dakle nema tu pretjerane aktivnosti ni sa druge strane tog nevladinog sektora koji kada bi bio proaktivan dakle digla bi se sredstva. Što se tiče ovoga dijela sekundarne pravne pomoći koju isključivo daju odvjetnici, ja smatram da je šteta što ovo izvješće odnosno što stvari nisu tako koncipirane da se vidi i ovaj kazneno pravni segment. On je naravno ja sam siguran desetke puta veći, dakle više je tih usluga koje daju odvjetnici kroz kazneno pravnu sferu nego kroz građansko upravnu. Dakle, kao prvo komora ima jednu visoku socijalnu osjetljivost i oni sami primaju stranke socijalno nižeg standarda i pružaju im pomoć. Država to radi kada imenuje odvjetnike po službenoj dužnosti i za kako se to siromaško pravo. Dakle, a mi smo tu lepezu proširili kada smo spustili, to više nije na sudovima nego čak i policijskom postupku u sferi izvida.
Hvala. Poštovani zastupnik Lerotić.
Poštovani državni tajniče iz izvješća pučke pravobraniteljice proizlazi da sredstva koja se izdvajaju za besplatnu pravnu pomoć nisu dostatna pa me zanima da li u budućnosti planirate povećanje tih sredstava s obzirom da raste broj skupina kojima je ista potrebna.
Poštovani državni tajnik.
Pa što ću reći, maloprije sam rekao, dakle teško mi je sada pretjerivati i tvrditi da ona nije u pravu, ali ako nam 2 godine ostaje sredstava na stavkama koje se ne utroše to nešto govori. Nije problem, dakle to nisu, to nisu velika sredstva to je 4 milijuna naravno da se to može podići društvu ne bi nigdje nikoga zabolio i kada bi se to diglo na 8 milijuna. Naravno treba to na adekvatan i koristan način za te ljude upotrijebiti, a nije smisao to podijeliti udrugama koje onda neće doći do onog zadnjeg čovjeka koji od njih očekuje adekvatnu reakciju u situaciji kada oni trebaju pravnu pomoć.
Poštovana zastupnica Nemet.
Poštovani državni tajniče, moje pitanje se odnosi na Povjerenstvo za besplatnu pravnu pomoć. Recite nam u čijoj nadležnosti to povjerenstvo djeluje. Imaju minimalnu zakonsku odredbu 3 puta godišnje se sastati, pa me zanima koliko puta su se sastali prošle i pretprošle godine. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Uvažena zastupnice ja vam taj podatak ne nosim dakle u glavi koliko su se puta sastali. Ministarstvo pravosuđa i uprave je vladin resor koji odgovara za provedbu ovoga zakona, koji priprema ovo izvješće za vladu, a vlada ga podnosi vama. Dakle, koliko su se puta sastali i kakve su odluke donosili, ako nema u izvješću ja ne znam.
Hvala vam lijepa. Idemo, prelazimo na raspravu. Prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti poštovani zastupnik Nikola Grmoja, nema ga, gubi pravo na govor, pa će onda govoriti u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina poštovani zastupnik Veljko Kajtazi. Izvolite.
Hvala. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege, kako često biva u mom slučaju u ovoj raspravi bavit ću se skupinama građana koji spadaju među najugroženije u našem društvu. Tema kojom se bave ova dva izvješća besplatna pravna pomoć možda nije nešto što je jako zanimljivo najširoj javnosti, ali je zbog svojeg konteksta i značenja jako je bitna za dio naših sugrađana ali i stranaca kojima je ta pomoć potrebna. Isto tako u obzir na socijalnoj situaciji i društvene statuse u kojima se nalaže u korisnike te vrste pomoći spada i dio mojih sunarodnjaka pripadnici romske nacionalne manjine. Među njima najveći dio zahtjeva se odnosi na upoznavanje sa određenim pravima odnosno konzumacije nekih prava koja se mogu ostvariti odnosno na statusna pitanja koja se tiču državljanstva i dobivanje dokumentacije tj. osobnih isprava. Posebno je zabrinjavajuće što puno takvih osoba ivi u Hrvatskoj već dugi niz godina pa i desetljeća, no još uvijek nisu uspjeli steći državljanstvo i ne mogu konzumirati niti neka osnovna prava poput besplatne zdravstvene zaštite. Naravno, uvjeti za sticanje državljanstva uglavnom ne stiču pravovremeno jer uglavnom nemaju financijske mogućnosti regulirati zdravstvenu zaštitu i ostalo što je potrebno. Međutim, radi se o osobama koje su tu u biti trajno nastanjene, obiteljski povezani i slično. Ono što treba istaknuti da Romi iz Hrvatske nemaju te probleme suprotno uvriježenom mišljenju jer su Romi u Hrvatskoj autohtona nacionalna manjina stoljećima ovdje nastanjena te su oni koji nemaju reguliran status iznimka, a ne pravilo. Kad govorim o tome podsjećam da je Hrvatska ko država stranka dviju temeljnih instrumenata o bez državljanstvu konvencija iz 1954. i konvencijom iz 1961. godine. U Hrvatskoj su tek dostupni ograničeni podaci o osobama bez državljanstva, ali brojke su uglavnom zastarjele ili krivo procijenjene tako da ne možemo sa sigurnošću utvrditi točno broj osobe koje su u tom statusu. U hrvatskim zakonima postoji definicija osobe bez državljanstva, ali ne postoji poseban postupak za utvrđivanje bez državljanstva i dodjeljivanje adekvatne zaštite osobe bez državljanstva prema Konvenciji iz 1954.g., bez državljanstva se može … i procijeniti na od hop osnovi u sklopu drugih postupaka, ali na temelju bez državljanstva ne daju se prava osim putne isprave te u Hrvatskoj ne postoji olakšani put da do naturalizacije osoba bez državljanstva o čemu bi trebali promisliti malo bolje u kontekstu osobe koje sam spomenuo, a koje su trajno obiteljski i na druge načine niz godina ili desetljeće vezane za RH. Nadalje, postoje i neke ograničene zaštite provi samovoljnog uhićenja osoba bez državljanstva, ali nevladine organizacije izvješćuju o široko rasprostranjenom zadržavanju na granici bez odgovarajućeg pravnog postupka ili pojedinačnih procjena. U hrvatskim zakonima postoje pojedine mjere zaštite za sprečavanje i smanjenje pojave bez državljanstva, ali u njima postoje značajna odstupanja i one nisu u skladu sa standardima iz Konvencije iz 1961. kako navode udruge koje se time bave. Udruge koje se time primarno bave nažalost nedostaje financijska sredstva i kadrova odnosno radi se osobama koje to rado samovoljno, ali sa voljom, a ne radi zarade što je svakako pohvalno, ali im treba dati više prostora da se njihov glas isključivo čuje. Iako postoji djelomična zaštita za sprečavanje bez državljanstva za djecu rođenu bez državljanstva u Hrvatskoj u praksi postoje razni problemi. Iskoristit ću priliku i u svoje ime i u ime svih kojima su pomogli zahvaliti osobama i udrugama koje pružaju takvu vrstu pomoći, Savez Roma u RH Kali Sara surađuje sa jednom takvom udrugom PGP iz Siska. Tijekom prošle godine u okviru pružanja besplatne prave pomoći u navedenom razdoblju 458 korisnika primili su 877 pravna savjeta u različitim pravnim područjima. U okviru teme sastavljeno je 180 podnesaka, pribavljeno je 118 dokumenata, prekogranično i unutar zemlje te je uspješno okončano 290 predmeta. U navedenim statistikama identificirano je 255 Roma, većina od njih se susreću sa problematikom neriješenih statusa u RH te je pribavljanje osobnih dokumenta, među njima 80 osoba ima problematiku bez državljanstva ili su u riziku od gubitka državljanstva. Udruga je radila u 40 predmeta privremenom boravka, u 14 predmeta stalnog boravka te 14 predmeta državljanstva dok su ostali predmeti usko vezani uz rješavanje statusnih pitanja. U 2021.g. PGP nije bilježio pozitivno okončane predmete državljanstva. Razlog tome upravo je zakonska regulativa koja spriječi stranke u ostvarivanju daljnjih prava nakon što reguliraju privremeni boravak. Zbog enormnih iznosa za zdravstveno osiguranje koje stranka treba prediumiti dugova po toj osnovi kao i sredstva za uzdržavanje po članu obitelji koja većina stranka nema dolazi do dugotrajnih privremenih boravaka koji u nekim slučajevima traju i preko 10 godina. Mišljenja sam kako je takvo stanje neodrživo za ljude u tom statusu i zato apeliram na nadležne pokrenemo dijalog o Zakonu o državljanstvu odnosno kako spriječiti trenutnu situaciju da imamo desetke čak i stotine osoba u našoj državi koji su iz socijalnih razloga nalaze u za njih bezizlaznom pravnom vakuumu i više od desetljeća. Isto tako ovim putem apeliram da se pronađe okvir za adekvatnu … pripomoć države udrugama koje se bave ovim pitanjima jer dosadašnji godišnji iznosi ne pokrivaju ni hladan pogon i jednu plaću diplomiranog pravnika što je sasvim sigurno minimum koji bi takvim udrugama dao temelj da samostalno pronalaze i druge izvore financiranja, a smatram da njihov doprinos institucijama i pojedincima te opća uloga u društvu te ikako opravdava. Ne treba zaboraviti ulogu udruga koje se bave pravnom pomoći i građanima na potresom pogođenim područjima u procesu ostvarivanja prava povezani za ovom katastrofom. Konačno situacija u Ukrajini kao dodatak na ostale krize zahtijeva pojačan rad pružatelja besplatne pravne pomoći da bi se izbjeglicama iz Ukrajine pružila sveobuhvatna pravna pomoć, počevši od reguliranja statusa, obrazovanja prava na rad i ostalog s čime su vezane nostrifikacije dokumenata, prijave, žalbe, dopisi, zahtjevi i sl. Sve gore navedeno samo dodatno pojačava potrebu za besplatnom pravnom pomoći jer potreba kod socijalno ugroženih građana u RH posebice pripadnika nacionalnih manjina među kojima posebno ističem Rome koji nemaju adekvatno riješen status u RH kao ni pravo na ostvarivanje ostalih ljudskih i građanskih prava kao npr. iz sustava socijalne skrbi, nažalost postoji te sve više raste radi ekonomske i moralne krize. Hvala.
U ime Klub zastupnika Socijaldemokrata govorit će poštovana zastupnica Vesna Nađ. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, pred nama je Izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć za 2020. godinu i isto tako izvješće za 2021. godinu. Ako se vladajući deklaratorno zalažu za vladavinu prava i pristup pravdi svih građana bez obzira na prihodovni i imovinski cenzus onda je trebalo kao što Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći i nalaže u Članku 46. zakona da Vlada RH svake godine najkasnije do 30. travnja podnese Hrvatskom saboru izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć, a ne u srpnju 2021. za 2020. godinu i da Hrvatski sabor raspravlja o izvješću o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć bez odlaganja. Ali očito da je rasprava vladajućima o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć zadnja rupa na svirali pa su se i ova dva izvješća naša u paketu na raspravi budući da se ionako primjedbe iz prethodne saborske rasprave niti primjedbe pučke pravobraniteljice previše ne doživljavaju kao nešto na što bi trebalo reagirati i poboljšati sustav. Ovdje govorimo o ostvarivanju temeljnog načela vladavine prava, pristupi pravdi te jednakost svih građana pred zakonom i javnopravnim tijelima. Ti putevi pristupa pravdi moraju biti prohodni za sve građane i ne smiju biti zakrčeni preprekama financijske naravi radi kojih pojedine kategorije građana ne mogu ostvari svoje ljudsko pravo pristupa pravdi. A koje su to kategorije građana? To je više od petine građana u RH koji su u riziku od siromaštva, to je ona trećina građana u RH koji jedva spajaju kraj s krajem. Kad tome dodamo Covid krizu i potres u Gradu Zagrebu, Sisačko-moslavačkoj županiji i Zagrebačkoj, Krapinsko-zagorskoj, Karlovačkoj županiji onda je jasno da je trebalo znatno povećati proračunska sredstva za besplatnu pravnu pomoć i stvoriti uvjete da se ta sredstva i namjenski utroše. Osim osiguranja proračunskih sredstava trebalo je osigurati učinkoviti sustav besplatne pravne pomoći koji omogućuje praktičnu, efikasnu i pravovremenu pravnu pomoć građanima kojima je potrebna, a ne da se građani, ne da građani prigovaraju da su zahtjevi za ostvarivanje besplatne pravne pomoći tako složeni da im treba pomoći u njihovom popunjavanju. A je li taj sustav učinkovit i adekvatan potrebama građana? Primarna pravna pomoć koju pružaju ovlašteni pružatelji, udruge, pravne klinike i upravni odjeli u županijama obuhvaća pravno savjetovanje, sastavljanje podnesaka i zastupanje pred javnopravnim tijelima, Europskim sudu za ljudska prava i međunarodnim organizacijama te pravnu pomoću u izvansudskim rješavanjima sporovima. Sekundarnu pravnu pomoć uz odvjetničko zastupanje uz odvjetničko zastupanje u zakonom definiranim pravnim područjima obuhvaća i oslobađanje od plaćanja troškova sudskog postupka i vještačenja te oslobađanje od plaćanja sudskih pristojbi. Imovinski uvjeti za ostvarivanje sekundarne pomoći podrazumijevaju da ukupni prihodi podnositelja zahtjeva i članova njegovog kućanstva mjesečno ne prelaze po članu kućanstva iznos proračunske osnovice što je 3.326 kuna te da ukupna vrijednost imovine ne prelazi iznos od 60 proračunskih osnovica odnosno 199.560 kuna. U usporedbi sa 2020. godinom kad je primarna pravna pomoć pružena ukupno 27.187 89 slučajeva u 2021. godini došlo je do smanjenja broja pružanja primarne pravne pomoći za 8,23% pri tome su smanjene broj pružanja primarne pravne pomoći zabilježila upravna tijela županija i Gradski ured za opću upravu i imovinsko pravne poslove u Gradu Zagrebu za 21,27% te ovlaštene udruge za 4,19%. S druge strane pravne klinike zabilježile su povećanje broja pružanja primarne pravne pomoći za 5,79%. Za razliku od 2020. kada je najviše korištena primarna pravna pomoć u obliku opće pravne informacije i to za 45,42%. U 2021. korištena je primarna pravna pomoć u obliku pravnog savjeta i to u 49,41%. U odnosu na 2020. kada je podneseno ukupno 4.459 zahtjeva za ostvarivanje sekundarne pravne pomoći u 2021. zabilježen je pad broja zahtjeva za ostvarenje sekundarne pravne pomoći za 10,05%. Jednako kao 2020. i u 2021. sekundarna pravna pomoć se najčešće odobravala u postupcima iz obiteljskih odnosa i to više od polovice slučajeva. I u 2021. kao i u 2020. najčešće korišteni oblik sekundarne pravne pomoći je oslobađanje od plaćanja sudskih pristojbi i to u 39,19 slučajeva. Nakon toga slijedi zastupanje u sudskim postupcima od 31,06% slučajeva, pa oslobađanje od plaćanja troškova sudskog postupka u 26,8%. Većina korištenja sekundarne pravne pomoći bile su osobe ženskog, korisnika sekundarne pravne pomoći bile su osobe ženskog spola i to tako kao što i u 2020. tako i u 2021. više od 65%. Sredstva za organiziranje sustava i pružanje besplatne pravne pomoći osiguravaju se u Državnom proračunu RH. U Državnom proračunu RH u 2021. godini i projekcijama za '22. i '23. osigurana su, zapravo planirana su 4 miliona 140 tisuća kuna. S time da sredstva za pružanje primarne pravne pomoći u iznosu milion 985 tisuća kuna, a sredstva za pružanje sekundarne 2 miliona 155 tisuća. Od ukupno planiranih sredstava za organiziranje i pružanje besplatne pravne pomoći za pružanje primarne pravne pomoći isplaćen je iznos znači manje nego što je planiran i to milion 985 tisuća, a za pružanje sekundarne pravne pomoći milion 935 tisuća 807 što je ukupno 3 miliona 920 tisuća 807 kuna. Dakle, nije ni ovako mali iznos planira za sekundarnu pravnu pomoć nije se uspio utrošiti. Treću godinu za redom više je sredstava isplaćeno za pružanje primarne pravne pomoći nego za pružanje sekundarne. Javni natječaj za financiranje projekata ovlaštenih udruga i pravnih klinika za pružanje primarne pravne pomoći u 2021. objavljen je na mrežnim stranicama ministarstva već 29. siječnja 2021. godine, međutim tek 25. svibnja 2021. donesena je odluka o dodijeli financijskih sredstava za financiranje 23 projekata ovlaštenih udruga i pravnih fakulteta za pravnih klinika za pružanje primarne pravne pomoći iz sredstava Državnog proračuna RH. Dakle, 4 mjeseca nakon šta je, što je objavljen natječaj je, realizirana su financijska sredstava. Nedopustivo je dakle da 4 mjeseca ostavi se udruge i pravne klinike bez financiranja projekata. Osim toga iznos od milion 985 tisuća koliko je ovlaštenim udrugama i pravnim klinikama osigurano za projekte pružanja primarne pravne pomoći, dakle je za 5,9% manji od ukupnosti iznosa koji je bio u 2020.g. i to dakle jedan projekt manje 23 projekta u odnosu na 24 projekta 2020. Naknada za pružanje sekundarne pravne pomoći koju pružaju odvjetnici za pojedine pravne radnje i pojedine vrste postupaka utvrđuje se u bodovima, dakle za 2021. vrijednost boda utvrđuje se u iznosu od sedam kuna što je očito demotivirajuće za angažiranje odvjetnika jer je niža naknada za redovne odvjetničke usluge od redovnih odvjetničkih usluga koja je 10 kuna. Kad tome dodamo da na nekim otocima i ostalim izoliranim područjima što navodi pučka pravobraniteljica nisu angažirane liste odvjetnika koji pružaju sekundarnu pravnu pomoć situacija baš nije bajna. Pučka pravobraniteljica je i u ovom izvješću za 2021. navela da su pritužbe koje su tijekom 2021.g. zaprimili u ovom području većinom su se odnosile na dugotrajnost rješavanja žalbi, na rješenja u besplatnoj pravnoj pomoći unatoč preporuci koju su dali Ministarstvo pravosuđa i uprave u izvješću za 2020.g. Žalbeni postupci i nadalje traju iznimno dugo što je suprotnost s odredbom čl. 17. Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći kojom je propisano da Ministarstvo pravosuđa i uprave o žalbi odlučuje najkasnije u roku osam dana od primitka uredne žalbe dok prema očitovanju Ministarstva pravosuđa i uprave taj rok je i čak nekad preko tri godine što smatraju nedopustivim. Pučka pravobraniteljica također u izvješću navodi da je od početka izbijanja epidemije zaprimila sve više zamolbi građana za pravnom pomoći u vidu savjetovanja, sastavljanja podnesaka itd. i da bi informiranje građana o uvjetima i načinu realizacije besplatne pravne pomoći osim putem web stranica Ministarstva pravosuđa i uprave i upravnih tijela u županijama trebalo sustavno provoditi primjerice putem medija, plakatima ili distribucijom letaka javnopravnim tijelima te na ostale načine koji su dostupni što većem broju građana. Pučka pravobraniteljica navela je također kako je razvidno da proračunska sredstva za sustav besplatne pravne pomoći nisu dostatna za osiguranje kontinuiranog rada ovlaštenih pružatelja, udruga i pravnih klinika koji se istovremeno ne mogu prijavljivati na natječaje drugih državnih tijela s obzirom da se sustav besplatne pravne pomoći isključivo financira od strane Ministarstva pravosuđa i uprave te jedinice lokalne, regionalne i područne samouprave. Međutim, velik broj jedinica lokalne, regionalne područne samouprave ne može financirati besplatnu pravnu pomoć zato što nemaju dostatna sredstva. Građani se najčešće obraćaju udrugama jer su u neposrednom kontaktu sa građanima, često djeluju na terenu i imaju direktan uvid u njihove svakodnevne potrebe.
Hvala.
Hvala lijepo.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj SDSS-a, a govorit će poštovana zastupnica Dragana Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Dakle, na prvu bismo mogli reći da se pred nama nalazi suhoparni statistički podaci uobličeni u formu izvještaja za prethodni period, ali ipak mislim da mi danas govorimo o jednoj važnoj temi jer govorimo o dva izvještaja o pružanju besplatne pravne pomoći za 2020. i '21. i šteta je što u izvještaju za '20. nismo govorili nešto ranije, ali možda nam ovo pruža priliku da napravimo i komparaciju. Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći uspostavljen je sveobuhvatan sustav pružanja pravne pomoći, osobama prvenstveno slabijeg imovnog stanja pri rješavanju njihovih egzistencijalnih pitanja, a koji je važan jer se njima preveniraju skupi sudski postupci i štite prava građana. Nerijetko osobe koje su se našle u teškoj životnoj situaciji besplatnu pravnu pomoć kao primarnu bilo sekundarnu vide kao jedini izlaz i kao garant kakve takve procesne jednakosti oružja. Potresom pogođena područja su dokaz važnosti besplatne pravne pomoći odnosno bila su dokaz važnosti besplatne pravne pomoći jer poznato je da preduvjet za pokretanje postupaka obnove je uređenost imovinskopravnih odnosa na nekretninama za koje se podnosi zahtjev čemu istini za volju ne udovoljava veliki broj nekretnina na potresom pogođenim područjima, pa je bilo potrebno pokretati dodatne pravne postupke. Stoga je stanovništvu na tom području nužno bilo osigurati pravovremenu i sveobuhvatnu savjetodavnu pravnu pomoć o čemu je uvaženi državni tajnik nešto i rekao, međutim prilika je da kažem da je upravo takvu sveobuhvatnu savjetodavnu i pravovremeno i sveobuhvatno upravo pružala i Srpsko narodno vijeće putem svojeg pravnog odjela koji su bili na terenu vrlo ažurni. I kada je u pitanju ovaj izvještaj prvi dio dok ne dođemo do statističkog zapravo iz godine u godinu identičan kada su u pitanju korona brojke očekivano je bilo da one budu manje, međutim, besplatna pravna pomoć je naprotiv pružena, posebno ona primarna u znatno većem broju u odnosu na 2020. i 2021., čak 31,48% u odnosu na pružena je pomoć 2020. u odnosu na 2019. Čuli smo da se građani za besplatnu pravnu pomoć najčešće obraćaju udrugama, meni je to nekako vrlo jasno i zbog čega, oni su naprosto udruge su u neposrednom kontaktu s građanima, djeluju na terenu, imaju direktan uvid u svakodnevne potrebe i vidljivo je upravo iz ovog izvještaja da čak 80% u 80% slučajeva besplatnu pravnu pomoć pružaju udruge, nešto manje upravni odjeli u županijama. Povećanje broja pružene primarne pravne pomoći u 2020. nažalost nije pratilo povećanje financijskih sredstava već su ona u 2021. izvjesno i smanjena. To je naravno nešto što nam ne služi na čast. Dakle da budem jasnija, maksimalan iznos u koji se ubrajaju naknade pravnicima pružateljima besplatne pravne pomoći, te uredski i režijski troškovi, kada se taj iznos raspodijeli na 12 mjeseci evidentno je da u najboljem slučaju mjesečni iznosi koje udruge i pravne klinike imaju na raspolaganju za pružanje besplatne pravne pomoći iznose dosta mizernih 7 hiljada 916 kuna. Zato ću i ovom prilikom istaći ono što već godinama govorimo da proračunska sredstva za besplatnu pravnu pomoć nisu dovoljna za osiguranje kontinuiranog rada ovlaštenih pružatelja koji se istovremeno ne mogu prijavljivati na natječaje drugih državnih tijela s obzirom da se sustav besplatne pravne pomoći isključivo financira od strane nadležnog ministarstva, te jedinice lokalne i regionalne samouprave. I tu se javlja dodatni problem, o čemu je uvažena kolegica nešto rekla, ali nije na odmet spomenuti da veći broj JLS nije u mogućnosti financirati pružatelje pravne pomoći, pa se mi onda, onda se dakle, postavlja se pitanje i dovode se ti stanovnici slabije razvijenih područja u nepovoljniji položaj u odnosu na druge. U svojoj replici sam nešto rekla o financiranju, ne znam jesam li bila shvaćena na pravi način, pa ću detaljno pojasniti. Problem tehničke prirode koji pružatelji besplatne pravne pomoći vrlo često u kontaktima ističu, a to je dakle da kroz sustav besplatne pravne pomoći uplata sredstava je kao što smo čuli nedostatna, a na račune pružatelja besplatne pravne pomoći realizira se u pravilu tokom 5. i 6. mjeseca, to se naravno u ovom izvještaju ne vidi, ali moramo vjerovati valjda onome što nam ljudi pružatelji besplatne pravne pomoći kažu. Oni se žale da ostaju bez sredstava za rad tokom većeg dijela godine i njihov rad prati neizvjesnost i nesigurnost, neke od udruga su zbog toga morali zatvoriti vrata svojih ureda i bazirati se uglavnom ili se bazirati na volontersku osnovu i mišljenja sam i evo pozivam da se o tome razmisli možda da se, ovakve situacije da se preveniraju višegodišnjim financiranjem programa besplatne pravne pomoći. O tome naprosto treba razmisliti kao o mogućnosti. Jedan od problema svakako je dugotrajnost rješavanja žalbi na rješenje o besplatnoj pravnoj pomoći i tu nam je pravobraniteljica u dijelu svojeg izvještaja koji se tiče besplatne pravne pomoći navela kako je u jednom predmetu osoba koja je podnijela žalbu na rješenje u 8. mjesecu 2017. nakon, na koju niti nakon 3.g. nije dobijen odgovor. Nadalje, županijski uredi nisu u mogućnosti brzo procesuirati predane zahtjeve, a strankama je kratak rok za ulaganje pravnih lijekova. Najočitiji primjer je osoba koja se javila upravo spomenutom Srpskom narodnom vijeću, a kojoj je uručen izvanredni otkaz i na koji je ista imala pravo žalbe 15 dana odnosno 15 dana za odgovor i rješenje je dobila tek nakon 3 mjeseca, što znači da su joj ostale dvije opcije ili da se sama brani ili da plati odvjetničku uslugu. Mogući problem je i to što pravo na besplatnu pravnu pomoć imaju prvenstveno državljani, te osobe na stalnom boravku, dok privremeni boravak vezan za reciprocitet, vezan je za reciprocitet države čiji je državljanin. Pojedine udruge navele su kako im znatan broj stranaka, povratnika stranaca, koji se godinama muče sa ostvarivanjem prava na stalni boravak iz godine u godinu produljuju privremeni, te je teško ostvariti pravo na besplatnu pravnu pomoć. Što se tiče vidljivosti besplatne pravne pomoći tu bi također možda trebali dodatno posvetiti pažnju i osim dakle putem web stranice i ministarstva i županijskih odjela trebalo bi im nekako sustavno putem medija besplatnu pravnu pomoć i promovirati. Iz svega navedenog vidljivo je da besplatna pravna pomoć definitivno ima određenih problema, naročito kada je u pitanju financiranje, ali svejedno ona doprinosi ostvarivanju inicijalnog cilja, a to je poboljšanje pravne pozicije korisnika besplatne pravne pomoći. Uz sugestije koje su dobronamjerne prirode Klub zastupnika SDSS-a će podržati izvješće i za 2020. i 2021..
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj SDP-a, a govorit će poštovani zastupnik Mišel Jakšić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva, kolegice i kolege zastupnici, još jedanput danas dobar dan svima. Ovo je tema i izvješće koje sigurno ne stvori toliku atrakciju u medijskom prostoru kao što kad raspravljamo o ustavnom sudu, o vrhovnom sudu, o državnom odvjetništvu, o USKOK-u, o izvještaju ravnateljstva policije ili kad biramo nove čelnice i čelnike tih tijela jer nekako uvijek ispadne da su ono puno važnije teme i naravno da jesu jako važne, ali besplatna pravna pomoć uvijek prolazi negdje ispod radara i vrlo malo se na kraju dana o njoj i raspravlja i razmišlja i prezentira sve ono što ona sadrži u sebi i sve ono što bi trebala donositi našim sugrađankama i sugrađanima. Ono što mislim da je jako važno za naglasiti kad pričamo o besplatnoj pravnoj pomoći da se radi o alatu koji najčešće traže oni građani koji su socijalno ugroženi, socijalno osjetljivi i koji puno puta se obrate besplatnoj pravnoj pomoći jer jednostavno nemaju ni sredstava, ni mogućnosti niti snage da na neki drugi način zaštite svoje interese, pa i u puno situacija da zaštite i sačuvaju svoju vlastitu egzistenciju. Znam podosta o toj temi s obzirom da Koprivnica kao grad ima besplatnu pravnu pomoć i pravnu kliniku u prostorima gradske vijećnice i naravno da često puta na hodniku sretneš sve te ljude koji čekaju, čuješ probleme koje imaju i ono što je najfrapantnije imaš se prilike iz prve ruke upoznati u puno situacija sa time što pogotovo onima koji su socijalno ugroženi napravi i donese sam sustav ili napravi zakon jačega koristeći da netko nije dovoljno pravno potkovan ili da jednostavno nema dovoljno financijskih i drugih kapaciteta da vodi neke pravne borbe gdje često puta nažalost na kraju prevlada nepravda. Ono što je osnovna primjedba ispred Kluba SDP-a i na što želimo skrenuti pozornost javnosti je da mi danas raspravljamo o izvješćima za 2020. i 2021. godinu sigurno je da ako spajamo dvije godine u 2022. da to nije baš najbolji pokazatelj i najbolji korak da možemo ljudima reći da nama je to važno polje i da želimo upravo to polje razvijati. Ali to ide na ruku i službenom predlagatelju ide nažalost i ruku, na ruku ide, na ruku i svima nama koji sjedimo ovdje u saboru i definitivno da je to krimen svih nas. Volio bih apostrofirati da ministarstvo namjerno, tako se može iščitati, ne navodi podatke o broju podnesenih izjavljenih žalbi stranaka na prvostupanjska rješenja upravnih tijela županija i Gradskog ureda Grada Zagreba koji je ranije bio ured državne uprave. Dakle, pitanje svih pitanja je zašto ne možemo vidjeti i čuti koliko je žalbi i zašto podneseno. Isto tako nemamo podataka o broju upravnih sporova protiv drugostupanjskih rješenja ministarstava. Opravdano pitanje zašto bježimo i od tih brojaka? Ono što je možda još najzanimljivije u cijeloj ovoj raspravi jer u proteklih nekoliko tjedana smo puno raspravljali o Ustavnom sudu i na ovaj i na onaj način pa se jedno vrijeme pozivamo na Ustavni sud, pa se onda s druge strane ne pozivamo na Ustavni sud, pa onda velimo da čekamo neki politički zaključak unutar stranke da bi prihvatili ono što kaže Ustavni sud. Ustavni sud je 8.9.2021. donio odluku kojom je naloženo Ministarstvu pravosuđa i uprave da donese drugostupanjska rješenja protiv žalbi iz 2018. godine. Dakle, 2018. godine, danas je 2022. s time da je određena svim strankama i primjerena novčana naknada zbog dugotrajnosti postupaka i ovdje dolazimo do onog krajnjeg apsurda jer šef svim tim službenicima, ovo sad nije kriv je Vrhovni sud, kriv je DORH, kriva je policija, krivi smo mi, kriv je svemir. Šef svim tim službenicima koji odlučuju u ministarstvu protiv žalbi je upravo resorni ministar što znači da možda i načelno ministarstvo svjesno je dovelo stranke upravo u ovakvu poziciju gdje je na kraju intervenirao i Ustavni sud. Sam rok za donošenje rješenja o žalbi je 8 dana od primitka. A Ustavni sud je utvrdio da po ladicama imamo predmete iz 2017., 2018., 2019., 2020., 2021. godine. I opet ću reći ono što sam rekao u samom početku, radi se o najčešće socijalno ugroženim osobama. Ono što bi ih još samo htjeli skrenuti pažnju u onom formalnom dijelu da izvješće sadrži podatke o financiranju besplatno pravne pomoći, no nedostaju nam podaci o sredstvima koja su vraćena u proračun iz točno nabrojenih zakonskih razloga kao ni o eventualnim uplaćenim zateznim kamatama. Isto tako odobreni zahtjevi za korištenje sekundarne pravne pomoći kao smo točno zbrojili ne odgovaraju zbroju po postupcima na stranicama od 37 do 42 i stranicama 11 do 16. I svakako ovo je danas rasprava o izvješću, voljeli bismo naglasiti da sam zakon i dalje sadrži nedostatke u vidu velikog broja podataka koje bi trebali rješavati službenici u prvom stupnju, a koje se trebaju pribaviti kod donošenja odluka o odobravanju same besplatne pravne pomoći što s jedne strane usporava postupak jer ajmo si pošteno priznati pitanje je da li oni koji odlučuju u onom prvom stupnju imaju i sami dovoljno pravnih znanja za to sve kao što i dalje nisu jasni neki pojmovi niti službenim osobama, a mi ih i dalje imao u zakonu. A ako nije jasno službenim osobama, mi to imamo u zakonu postavlja se pitanje kako bi to trebalo biti jasno svim tim strankama koje dolaze po besplatnu pravnu pomoć, a ponavljam po treći put najčešće se radi o ljudima sa socijalnim problemima. Jer mi nemamo i dalje usuglašenje sa posebnim zakonima, primjerice tu mogu navesti Zakon o socijalnoj skrbi, pomoć za uzdržavanje, zajamčena minimalna naknada, kao što i Zakon o hrvatskim braniteljima i pojam opskrbnine i naravno da onda kad u to upustimo i ljude koji odlučuju na onom prvom stupnju i ljude koji dođu sa svojim problemima da nastane cijela šuma gdje se nitko ne može na kraju snaći i onda dolazimo do svih tih žalbi 2017., '18., '19., '20., '21., '22., intervencija Ustavnog suda, ne rješavanje, stajanje i samo produžujemo nažalost socijalni jaz što je šteta jer se radi o zakonu koji bi trebao biti nešto vrlo plemenito, nešto vrlo pravedno i štiti one koji su najčešće slabiji. Hvala vam lijepa.
U ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a sad će govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Zahvaljujem. Jedan od kolega koji je prethodno govorio kojeg sada više nema u sabornici osvrnuo se na broj prijavljenih govornika i činjenica je da o ovome raspravljamo u kasnim poslijepodnevnim terminima pa je zaključio da očito ovo nije tema neka od top interesa šire javnosti. A ja baš smatram da je ovo itekako tema koja bi treba biti tema od top interesa te šire javnosti, a pogotovo one koja smatra da je hrvatsko društvo duboko prožeto i natopljeno nepravdom i korupcijom. I vrlo često naši građani smatraju da ta nepravda koju oni osjećaju na svojoj koži proizlazi iz korumpiranosti čitavog sustava pa onda kažu da bi nekakva reforma pravosuđa trebala početi od čišćenja od korumpiranih sudačkih i drugih pravosudnih kadrova. Ja ne bježim od toga da je u svakom slučaju potrebno pročistiti sustav od onih kojima u tom sustavu nije mjesto, ali tvrdim da ono što građani osjećaju kao nepravdu, a vrlo često ne znaju izraziti, ne znaju objasniti od kud ona zapravo proizlazi, dolazi od toga da nisu u mogućnosti ostvariti svoja prava na sudovima i to ne samo zato što im je onemogućen pristup jer primjerice nisu svi na nekom području gdje bi im sud ili nekakva ispostava bio na dohvat ruke ili nemaju sredstava da uopće fizički do tog suda dođu nego pod nemogućnošću pristupa pravosuđu ili uopće sustavu ostvarivanja vlastitih prava proizlazi iz toga što nemaju financijskih sredstava da plate nekoga tko bi im u snalaženju u pravnim propisima mogao zapravo pomoći. I tome ovaj institut besplatne pravne pomoći zapravo treba služiti, dakle da svima onima čija socijalna situacija je takva da pravnu pomoć ne mogu dobiti od odvjetnika kojeg će sami platiti na neki način država osigura adekvatnu zamjenu. U replikama se predstavniku ministarstva postavilo pitanje na koji način misli reagirati na pritužbe pučke pravobraniteljice da sredstva nisu dostatna pa je onda odgovoreno da se zapravo iz izvješća vidi da se jedan dio sredstava i vraća odnosno da se ne troši. Međutim, to nas ne smije navesti na krivi zaključak da sredstava ima dovoljno niti da se ispravno troše. Nažalost, mi ovog trena ne možemo niti znati je li tih 3,5 do 4 milijuna kuna ispravno utrošeno jer ovo izvješće o tome ne govori ništa. Govori statistički kako su sredstva raspoređena između udruga pravnih klinika i odvjetnika koji pružaju sekundarnu pravnu pomoć, međutim ništa o njihovoj kvaliteti i ništa o njihovom sadržaju. Što se tiče Povjerenstva za besplatnu pravnu pomoć koje je sastavljeno kao neki čudnovati kljunaš od predstavnika Ministarstva pravosuđa i uprave, pa Ministarstva financija, pa Hrvatske odvjetničke komore, pa predstavnika pravnih fakulteta i ovlaštenih udruga, mi čak ne znamo niti jesu li se uopće sastali, a kamoli jesu li analizirali ona izvješća koja pružatelji besplatne pravne pomoći dostavljaju ministarstvu, ministarstvo vladi, vlada saboru, mi nemamo uopće ključne informacije. Pa ću ja onda sada reći nešto na temelju mog vlastitog životnog, pravnog i odvjetničkog iskustva i odmah moram napomenuti s obzirom da sam bivša odvjetnica i kanim se vratiti u odvjetničku struku nakon ovog mandata ne bi voljela da neko pomisli da ja tu sada zagovaram interese financijske, interese vlastite branše i da napadam udruge, tim više što se besplatnom pravnom pomoći brane neke od njih koje su stekle i ugled i povjerenje javnosti u svom dosadašnjem radu, međutim smatram da sustav besplatne pravne pomoći ovako kako je sada postavljen treba u cijelosti mijenjati, dakle redizajnirati samu arhitekturu i da reforma pravosuđa upravo ovdje počinje. Tu mislim reći da udruge kada pružaju besplatnu pravnu pomoć ovu primarnu u vidu prvih informacija prvih savjeta nitko ne provjera u smislu stvarne kvalitete njihovog pravnog znanja i mi ne možemo znati je li onaj prvi inicijalni razgovor ili pravni savjet ili uputa bila takva da je primatelju odnosno korisniku te usluge bila od ikakve pomoći i svrhe. Meni se čini da bi bilo kud i kamo kvalitetnije da svim socijalno ugroženim skupinama omogućimo odvjetnika koji će biti plaćen iz sredstava državnog proračuna jer je jedino to dovoljno stručno profesionalno jamstvo, ujedno to su jedini ljudi koji imaju i odgovornost, odgovornost za pruženi savjet što pravne klinike i udruge nemaju i to je jedino pravo jamstvo da će netko kojem je doista potrebna zaštita tu svoju zaštitu moći dobiti na način kako ju može ostvariti ili imati onaj koji ima vlastitih financijskih sredstava. Ako to ne osiguramo onda smo podbacili u onom osnovnom cilju, a to je jednakost oružja i jednak pristup svima neovisno o njihovom imovinskom stanju. A kada govorimo o načinu kako se dodjeljuje ta sekundarna pravna pomoć trenutno u organizaciji ureda državne uprave vidimo da tu sustav niti u onom organizacijskom smislu ne radi što bi trebao raditi. Zamislite da vam sad treba primjerice odvjetnik koji će sastaviti nekakvu žalbu, rok za žalbu vam je osam dana, vama ured državne uprave odbije, neosnovano odbije omogućiti sekundarnu pravnu pomoć, imate rok od 15 dana da se žalite Ministarstvu pravosuđa, već vam je u tom roku prošla prilika da ostvarite svoje pravo. A ako ni ministarstvo ne ispravi svoju grešku, dakle rok je kao prvo već prošao, ali ako i nakon roka ministarstvo ne donese odluku kakvu bi trebalo i da upravni spor o kojem se odlučuje nekoliko godina, ja vas pitam što je sa pravnim problem osobe koja se državi obratila za pomoć? Naprosto je nema. A onda dolazimo i do jedne treće stvari o kojoj čini mi se da nitko ne razmišlja, a to je što sve zapravo država financira i na koji način. Naime, hrvatski javnopravni servis je jedan jako umrežen i brojčano pretjeran, od pretjeranog broja gradova, županija i općina pa do preko tisuću javnih tvrtki, a onda i raznoraznih drugih javnopravnih tijela. Na stranu što možda neka od javnopravnih tijela koja su navedena kao takva u registru Povjerenika za informiranje to možda niti trebali biti, primjerice privatni vrtići, al činjenica da ih ima 6.000 tisuća. Kada govorimo o ovim baš proračunskim korisnicima manje-više svi oni imaju neke svoje odvjetnike koje plaćaju. Kada govorimo o državnim tvrtkama sigurna sam za neke od njih da na godišnjoj razini, na godišnjoj razini plaćaju odvjetnike koji višestruko premašuju ovaj iznos kojeg država izdvaja za besplatnu pravnu pomoć. Sjetimo se samo onih godina kada je za vrijeme bivše vlasti u gradu Zagrebu, grad Zagreb na odvjetniče usluge trošio primjerice 8 milijuna kuna, dakle to je kad sustav ide protiv građana, a svi siromašni i financijski obespravljeni građani kada trebaju pomoć od države za financiranje svojih pravnih savjeta dobiju više nego u pola manje odnosno manje od 4 milijuna kuna. Sve dok je sustav takav mi ne možemo govoriti o ravnopravnosti oružja, naprosto je nema. Dakle sustav treba rekonstruirati na način da se umjesto pravnih klinika pružanjem besplatne pravne pomoći bave isključivo odvjetnici, odvjetnike treba dodijeliti kao što ih dodjeljuju u kaznenim predmetima HOK u skladu s onim tko se na taj natječaj prijavio, a udruge eventualno mogu imati svoje specijalizirane teme, primjerice udruge za zaštitu zviždača bavit će se zaštitom zviždača, udruge za zaštitu žena od nasilja bavit će se tom tematikom, ali će u onom smislu kada konkretnoj žrtvi ili konkretnom, konkretnoj fizičkoj ili pravnoj osobi treba pomoć onda će ju dobiti od strane odvjetnika koji možda s tom udrugom surađuje. No da bi ove strukturne reforme imale cilj, imale pravu svrhu i da bi mogle postići svoj cilj mora se reformirati čitav niz drugih tema, između ostalog i tarifa samih odvjetnika mora biti dodatno liberalizirana, ne onako fiksna kao što je to sada na način da se pojedini odvjetnici mogu sami odreći svojih visokih honorara u korist nekih socijalno ranjivih skupina i država bi im takve ugovore trebala omogućiti, a ne da sami nezakonito rade neke svoje damping cijene zato što žele biti eto društveno i socijalno odgovorni, a vjerujte mi u praksi ima i takvih slučajeva. Sve dok to ne napravimo imat ćemo ovako suhoparno izvješće koje će samo reći koliko smo sredstava utrošili ili nismo, a da oni kojima je pravna pomoć potrebna do te pravne pomoći doći ne mogu. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a sad će govorit poštovani zastupnik Damir Habijan, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle raspravljamo objedinjeno o ova dva izvješća za 2020.g. i 2021.. Ono što sam zapravo u svojoj replici i pitao državnog tajnika, dakle ovim izvješćem obuhvaćena je zapravo provedba Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći, dakle u građanskopravnim i upravnim postupcima, međutim isto tako mislim da je bitno još jedanput naglasit kako je svim onim građanima koji jesu nažalost u takvoj situaciji osigurana naravno i pravna pomoć u kaznenim postupcima gdje znamo da dobivaju dakle na zahtjev branitelja po službenoj dužnosti. Na početku ja mislim da ono što je rekao i državni tajnik dakle institut besplatne pravne pomoći kao instrument koji osigurava jednakost svih građanki i građana u RH pred zakonom odnosno neka poluga koja služi kao osiguranje građanima za ostvarenje pravne zaštite, naravno pristup sudu i drugim javnopravnim tijelima pod jednakim uvjetima. Uvodno je bilo naravno rečeno ono što možda nije zgorega ponoviti, dakle i što imam neki osjećaj i dojam da možda građani u ovoj zemlji zapravo nisu dovoljno upoznati da postoje zapravo te dvije vrste pravne pomoći, dakle ta primarna pravna pomoć i sekundarna pomoć i koja je zapravo razlika u njoj i kome se obraćati u slučaju dakle određenog ili općenitog, kada tražite neki općeniti pravni savjet ili pak ako tražite zaštitu pred sudom ili tražite zaštitu u nekom radno pravnom postupku, dakle, dakle u kojim slučajevima je to primjerice odvjetnik ili je to neka udruga od onih koje su prošle na javnom natječaju. Što se tiče ovih izvješća ovdje je bilo nekih prigovora da raspravljamo danas zajedno o '20. i '21.g., mada mislim da to čak nije niti loše, mislim da možemo zapravo na neki način komparirati promjene koje su se desile u '20.-toj u odnosu na '21.-u bez obzira što se zapravo radi o godinama koje obuhvaćaju i jedna i druga ovo razdoblje pandemije, zato je bilo moje pitanje državnom tajniku koji su razlozi ovom smanjenju broja zahtjeva što se tiče primarne pravne pomoći, da li je to, al vjerojatno obzirom da su i jedna i druga godina obuhvaćene pandemijom nije covid kriza, da li je napravljena neka analiza unutar ministarstva kada se radilo ovo izvješće. Dakle, već smo čuli sukladno odredbama Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći ovlašteni pružatelji dakle besplatne pravne pomoći uz dakle udruge jesu one udruge koje su naravno registrirane kao pružatelji pravne pomoći jesu visoka učilišta koja izvode sveučilišne studije u znanstvenom području prava putem pravnih klinika. Ja mislim da je to u praksi zapravo vrlo dobro, ja mogu reći na primjeru gradu Varaždinu gdje doista gotovo na mjesečnoj ili dva put mjesečno se upravo izvode takve odnosno pruža mogućnost građanima da ostvaruju uslugu putem tih pravnih klinika, te naravno upravna tijela županija odnosno Grada Zagreba u čijem djelokrugu je obavljanje povremenih poslova državne uprave koji se odnose na pružanje pravne pomoći. Ono što sam rekao, dakle u usporedbi s 2020.g. kada smo imali u primarnoj pravnoj zaštiti 27.180 slučajeva, dakle u '21.g. došlo je do blagog pada, dakle od 8% 24.950 zahtjeva za pružanje pravne, primarne pravne pomoći i ono što sam rekao možda bi bilo dobro za ubudući, budući ovoga izvješće koje će obuhvaćati 2022.g. da se napravi neka analiza odnosno da se onda komparira i utvrdi zbog čega dolazi ili do rasta ili do pada u odnosu, u odnosu dakle na zahtjeve u primarno pravnoj pomoći. Ako usporedimo podatke za pružanje sekundarne pravne pomoći za '20. i '21. vidimo da je u '20., 2020. podneseno ukupno 4.459 zahtjeva, u '21. nešto manje, dakle 4.011. Međutim ako usporedimo i ako pogledamo ono što je možda i bitnije broj odobrenih zahtjeva onda zapravo vidimo da i u jednoj i u drugoj godini je gotovo identično oko 4 tisuća zahtjeva odobreno. Što se tiče samih vrsta postupaka kojima su odobrena sekundarna pravna sredstva, pravna pomoć, najviše ih je odobreno u obiteljsko pravnim postupcima, zatim stvarno pravnim postupcima, ovršnim postupcima, ravnopravnim postupcima i postupcima koji se odnose na stečaj potrošača. Što se tiče financiranja besplatne pravne pomoći iste se osiguravaju naravno u Državnom proračunu RH, za '21.g. to je iznosilo 4 milijuna 140 tisuća kuna, dakle za primarnu pravnu pomoć milijun 985 i sekundarnu pravnu pomoć dva milijuna 155 tisuća. Od predviđenih sredstava za pružanje primarne pravne pomoći isplaćen je iznos od milijun 985 tisuća, a za pružanje sekundarne pravne pomoći nešto manji iznos dakle, milion 935 tisuća kuna. Ako kompariramo dakle sredstva za 2020. godinu, 2021., u 2021. godini isplaćeno je 7% više sredstava za pružanje pravne pomoći nego 2020., a ako gledamo samo ovaj segment sekundarne pravne pomoći onda je dakle u '21. godini došlo do povećanja od 25%. Radi osiguranja primarne pravne pomoći građanima RH osiguranjem uravnotežene teritorijalne rasprostranjenosti projekata pružanja pravne pomoći na mrežnim stranicama Ministarstva pravosuđa i uprave objavljen je javni natječaj za financiranje projekat ovlaštenih udruga i pravnih klinika za pružanje primarne pravne pomoći. Od ukupno dakle vidljivo je izvješća za '21. godinu, ukupno 31 prijavitelj odnosno pružatelj primarne pravne pomoći, nakon stručne ocjene prijavljenih projekata odlukom su dodijeljena financijska sredstva za njih 23. Vidljivo je da jedan prijavitelj odnosno pružatelj te primarne pravne pomoći nije dostavio svoj godišnji izvještaj te je pozvan da zapravo ta neutrošena sredstva koja je dobio vrati u državni proračun. U odnosu na sekundarnu pravnu pomoć sredstva se isplaćuju za naknade, dakle za rad odvjetnika, vještaka, tumača, troškove svjedoka, uviđaje i sudskih oglasa. Odvjetnicima se naknada za pružanje sekundarne pravne pomoći isplaćuje temeljem obračuna troškova u skladu s rješenjem o odobravanju sekundarne pravne pomoći. Ako ponovno kažem kompariramo ove podatke za '20. i '21. godinu onda vidimo da je isplaćeno gotovo 25% više sredstava nego u '20., 2020. Također, važno je naglasiti kako je Vlada RH na prijedlog Ministarstva pravosuđa i uprave donijela uredbu o vrijednosti iznosa za utvrđivanje naknade za pružanje sekundarne pravne pomoći za 2021. godinu te je vrijednost boda za utvrđivanje naknade za rad odvjetnika određena u visini od 7 kuna kao što je to bilo i 2020. godine. Ovo izvješće sastavljeno je sukladno Zakonu o besplatnoj pravnoj pomoći, dakle bilo je ovih, bilo je nekih prigovora da nešto ovdje nedostaje odnosno da bi trebalo i nešto drugo, ali onda je naravno potrebno mijenjati i sam zakon koji je temelj za donošenje ovih izvješća. Sve u svemu Klub zastupnika HDZ-a podržat će ova izvješća. Hvala.
U ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka sad će govoriti poštovana zastupnica Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Poštovani državni tajniče dakle, ovom temom sam se zbilja dugo bavila u smislu borbe za to da Hrvatska uopće dobije Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći i sjećam se kada smo imali veliku koaliciju udruga još za vrijeme pristupanja EU i uspjeli se izboriti za to da dobijemo prvi zakon. Već smo tada govorili da zapravo način na koji je zakon to koncipirao neće osigurati ono što je bio cilj, a to je da svaki građanin RH zaista ima jedak pristup pravosuđu bez obzira na svoj socijalni status jer se zapravo vidjelo da kroz niz ograničenja koja su postavljena u zakonu, da će zapravo birokratska procedura pomoću koje se dolazi uopće do pravne pomoći biti previše tegovna za mnoge građane. I kada se pitate onda zašto pada zapravo broj onih koji traže besplatnu pravnu pomoć, posebno u odnosu na primarnu, mislim činjenica je da je za mnoge ta i primarna nedostižna bilo u smislu geografske dislociranosti, bilo u onom smislu da jednostavno za ono što im treba cjelokupna procedura koju moraju proći nije, nije adekvatna. Evo, kolega Habijan prije mene je rekao da nažalost građani vjerojatno ne znaju da imaju pravo na primarnu ili sekundarnu besplatnu pravnu pomoć. Pa mislim tko je kriv što ne znaju? … [[Upadica se ne razumije.]] Mislite na razliku između, pa da, ali ne znaju, razumijete. Ne znaju, mnogi zbilja ne znaju jer nikada nismo imali kampanju oko toga. Dakle, nije postojala velika javna kampanja oko toga gdje građani mogu dobiti besplatan pravni savjet, besplatnu pravnu informaciju, gdje se to nalazi na njihovom području. Dakle, nije toga nikad bilo. Druga stvar, od početka je bilo jasno da kod sekundarne pravne pomoći da za te novce odvjetnici odnosno većina odvjetnika neće raditi. I činjenica je dan danas da velika većina njih vam odbija, odbija uopće zaprimiti zahtjev za besplatnu pravnu pomoć. I kada biste spomenuli da kad bi se ovome pribrojili kazneni predmeti da bi se vidjelo koliko puno zapravo odvjetnika pruža, pa gledajte to ide, kao prvo to nije po ovom zakonu, zato i nije ovdje, dakle ide po drugim, drugim zakonskim normama. Ide po drugoj tarifi, ide po drugoj tarifi, tarifi koja je donekle zanimljivija odvjetnicima jel. Znači sa ovim modelom financiranja primarne koji je projektni i koji je usmjeren na neki broj udruga koje uspiju zapravo biti izabrane na natječaju i s ovim drugim užasno niskim tarifama za sekundarnu pravnu pomoć mi nećemo imati zapravo osiguranu, osigurano ono što je cilj zakona, a to je jednak pristup pravosuđu. Dakle, vi kada pogledate sastav pravne pomoći koja je data dakle u godinama za koje se izvještavalo primjerice koliko je općih pravnih informacija, koliko je pravnih savjeta, koliko sastavljanja podnesaka vi vidite koliko malo je zapravo zastupanja. Dakle imali ste za 2021. 587 ukupno zastupanja i 531 pravne pomoći u mirenju što je dobro, dakle evidentno je da se koristiti institut mirenja i da se pruži besplatna pravna pomoć u tome. Međutim, to je zapravo užasno malo na cijelu Hrvatsku. Kada pogledate raspodjelu primarne, primarne pravne pomoći, prema udrugama kad pogledate od kud su ove koje su dakle prošle natječaj, velika većina tih udruga je u Zagrebu, to je prvo jel. Druge koje nisu u Zagrebu, nalaze vam se to su vam gradovi Sisak, Pula, Rijeka, Osijek, Vukovar, Split, ne znam da li je itko iz Dubrovnika, mislim da nisam vidjela nikog iz Dubrovnika, tamo su svi bogati, nisu svi bogati u Dubrovniku, ne. Dakle, mislim da nisam vidjela nikog iz Dubrovnika. I to vam je to, i to vam je to i pokretač iz Korenice evo, oni su iz Korenice to je donekle nešto za Ličko-senjsku županiju. Dakle, vi kad pogledate imate to u nešto većim gradovima i zapravo nemate dostupnu besplatnu pravnu pomoć tamo gdje je možda najviše trebamo, a to je u ruralnim područjima. Ono što mene posebno zabrinjava i kao predsjednicu Odbora za okoliš je činjenica da zapravo u predmetima koji se tiču zaštite okoliša nemamo niti udruga koje pružaju pravnu pomoć na ovoj listi niti imamo predviđenost posebnog financiranja za to, a mislim da bi to Hrvatskoj trebalo biti u interesu i da bi ministarstvu to trebalo biti u interesu. Ja ću sada iskoristiti preostalo vrijeme da kažem kako prolaze ljudi koji odgovaraju toj socijalnoj kategoriji koji bi po svemu trebali imati besplatnu pravnu pomoć kada se stave u ulogu zviždača u području zaštite okoliša i govorit ću o čovjeku koji se zove Nikola Tesla. Ne onom koji je nam je dao struju i mnoge druge blagodati modernog doba nego o Nikoli Tesli koji sada trenutno živi na Velebitu. Dakle, Nikola Tesla koji je ovlašteni vodič u Parku prirode Velebit, speleolog i pripravnik i čuvar okoliša ima kuću iza koje je Općina Starigrad napravila veliko odlagalište otpada. On je sada zbog izgubljenog sudskog postupka pred Općinskim sudom u Zadru mora platiti ogromne sudske troškove u iznosu od 86.000 kuna. I šta se njemu dogodilo? On je tražio besplatnu pravnu pomoć, on je pokrenuo postupak, on je postupak prvostupanjski dobio, dobio je i pred visokim upravnim sudom, on je zaista u cijeloj toj agoniji koju je prošao on se uspio izboriti za to da se to nelegalno odlagalište otpada na kraju i zatvori. Međutim, zbog zamjeranja općini čovjek je dobio tri kaznene prijave i protiv njega se vode različiti kazneni postupci. Prvo da krade vodu jer mu općina nije tamo osigurala vodu, ali ima pipa tamo gdje je bilo smetlište pa je čovjek nekad dolazio uzet vodu i tražio od općine da mu naplate, nisu mu naplatili jer su mu stisle kaznenom prijavom da krade vodu. Osim toga prijavljen je za rad na crno, a zašto je prijavljen za rad na crno jer je djeci iz lokalnog kulturno-umjetničkog društva davao poduke gitare, pa evo baš smo njega našli da njemu sisne se kaznena prijava da je radio na crno nezakonitu gospodarsku djelatnost. Dakle, također dobio je treću kaznenu prijavu za tzv. pokušaj ucjene i podmetanja opasnog otpada na smetlištu oko kojeg se sporio sa općinom, kao da sam sebi stavlja smeće. Dakle, to je način na koji nače građane koji su socijalna kategorija, koji vode spor na način da jesu tražili besplatnu pravnu pomoć i dobili je na koji vas onda vlast ne samo ucjenjuje nego dotjera do potpunog bankrota. On je sada zbog svih tih troškova pod ovrhom ima nesigurna i nestalna primanja, živi sa starom majkom. Evo to vam je ono što vam se dogodi kada ste zviždač u području zaštite okoliša, a država vam nije osigurala da imate besplatnu pravnu pomoć old the way, dakle cijelim putem od početka postupka pa sve dok se on ne okonča i u vezi svih sporova koji nastaju s time, a ovi sporovi protiv njega i ove kaznene prijave su nastale direktno u vezi s time što je čovjek zviždao, što je govorio da općina ne smije stvarati nelegalno odlagalište otpada iza njegove kuće. Evo to je ta situacija u kojoj današnjem modernom Nikoli Tesli i Nikole Tesle 21. stoljeća dajemo pomoć kao država, a on je našoj državi, svojoj državi učinio itekakvu uslugu jer je natjerao ipak tu općinsku vlast da zatvori nelegalno odlagalište otpada ni manje ni više nego na Velebitu u području zaštite najviše kategorije i u području Nature 2000. Eto hvala, uzet ću vam vodu.
Sad će govoriti poštovani zastupnik Bojan Glavašević. Izvolite. To je tzv. kruženje vode u prirodi.
Kruženje vode u prirodi, eto onda dva put hvala poštovani g. potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege. Svrha besplatne pravne pomoći trebala bi biti ostvarenje jednakosti svih građanki i građana pred zakonom, osiguravanje pristupa pravne zaštite i jednakosti pred sudovima i drugim javnopravnim tijelima. Zbog toga dobro je da sustav besplatne pravne pomoći konstantno uređujemo i evaluiramo provedbu postojećih propisa. U tom smislu o trenutnom stanju stvari možemo uputiti kritiku sami sebi prije svega da financiranje trenutno smatramo nedovoljnim i nedostatnim. Besplatna pravna pomoć organizirana je projektno sa financiranjem na godišnjoj bazi, a Ministarstvo pravosuđa rezultate natječaja objavljuje tek polovicom godine u svibnju. Nadalje, postoje značajna regionalna odstupanja u dostupnosti pravne pomoći u različitim regijama u Hrvatskoj, tako neke županije nemaju udruge ni pravne klinike koje bi mogle pružiti primarnu pravnu pomoć. Do sekundarne pravne pomoći dolazi se još teže i još kompliciranije. Tražitelji ovakve pomoći najčešće budu osuđeni na traženje odvjetnika, a zbog prebukiranosti i drugih razloga o kojima je kolegica Benčić zapravo puno više govorila, nerijetko i ne uspiju angažirati ni odvjetnike. Na kraju ako možemo dati nekakve preporuke one bi bile da se umjesto financiranja na godišnjoj bazi uspostavi višegodišnji financijski okvir kao i intenziviranje napora da besplatna pravna pomoć bude ravnomjerno dostupna u cijeloj RH. Eto hvala.
Sad će završno u ime Kluba zastupnika CENTRA i GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Točno sam to htjela pitati, jel' to možda svu vodu popio? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Dakle, kada govorimo o jednakosti oružja, te jednakosti nema. Prema tome, cijeli ovaj sustav treba iz temelja rekonstruirati kao što bi zapravo trebalo rekonstruirati državu nakon smjene HDZ-a. Onima koji imaju određeni pravni problem jedina adekvatna pravna pomoć je ona koju im pružaju odvjetnici koji za slučaj krivog pravnog savjeta zato i odgovaraju, pa onaj tko je krivi savjet dobio može se i naplatiti i dobiti naknadu štetu jer odvjetnici za razliku od pravnih klinika i za razliku od raznih udruga plaćaju i nekakvo osiguranje. S te strane treba više odvjetnika i sva sredstva dati za rad odvjetnika, a odvjetnicima treba fleksibilizirati tarifu da ne mora raditi po onoj za socijalne skupine previsokoj i nedostižnoj koju je propisala Hrvatska odvjetnička komora. To je prvi korak. Drugi korak je i reforma i na ovoj drugoj strani. Dakle, gdje odvjetnika ima možda malo i previše. Ne kažem da su odvjetnici krivi, ne kažem da im treba oduzeti kruh iz ruku, ne kažem da u tome ima nekakvih koruptivnih radnji ali većina naših državnih firmi, dakle firmi u vlasništvu Republike Hrvatske imaju svoje odvjetnike i te odvjetnike izdašno plaćaju. Samo jedna tvrtka premaši ovaj iznos koji se na godišnjoj razini izdvaja za besplatnu pravnu pomoć, a sada to pomnožite sa svim državnim firmama, sa svim trgovačkim društvima u vlasništvu županija, gradova i općina i sa svim drugim javno-pravnim tijelima. E sad kada govorimo o načinu zastupanja tih svih drugih javno-pravnih tijela, dakle za mnoge od njih bilo bi puno kvalitetnije i korisnije da ih uopće ne zastupaju odvjetnici. Iz prakse znam da su vrlo često gradonačelnici i općinski načelnici tražili pomoć odvjetničkih društava i tražili pravni savjet odvjetnika pa ga i dobili. To su tražili u cilju da se zaštite danas sutra od mogućih kaznenih postupaka. Međutim, savjet koji su dobili nije bio u skladu sa tumačenjem koje je dalo Državno odvjetništvo, pa su se našli nakon smjene vlasti u neobranom grožđu ne uvijek u nekom stvarnom skrivljenom namjerom da naprave nešto nezakonito. Ono što predlažem da se vratimo na sustav kakav smo imali nekad, a to je da općine i druga javno-pravna tijela zastupa Državno odvjetništvo, njihovi građansko-pravni odjeli što znači da bismo umjesto toga da se iz javnih sredstava plaćaju odvjetnici tamo gdje treba zastupati javni servis, da tu uslugu pružaju Državna odvjetništva kao već dio javnog sustava i javnog servisa. Tada bi informacija koju bi tijela javne vlasti imala bila pouzdana, sigurna, postojalo bi veće jamstvo da naši političari ne rade nešto nezakonito jer im naprosto to sustav ne da. Time bi se ostvarile i velike uštede i time bismo došli do ravnopravnije raspodjele financijskih sredstava u cilju postizanja bolje jednakosti oružja, a da se osvrnem i na zaštitu zviždača o kojoj se također u ovoj raspravi govorilo uzmite osim ovog primjera kojeg je kolegica Benčić istaknula i bilo koju drugu situaciju gdje primjerice jedna državna tvrtka koja ima neograničena financijska sredstva za pokretanje na desetke različitih postupaka protiv svog bivšeg djelatnika koji je prijavio korupciju može to raditi praktički sa sredstvima koja mi izdvajamo, dakle mi financiramo korupciju a istovremeno zviždač neće dobiti besplatnu pravnu pomoć jer se ne nalazi u onoj kategoriji socijalnih slučajeva kako su ti kriteriji propisani sada. I ne možemo se zadržati na ovakvim parametrima, jer naprosto tu jednakosti oružja nema. I ako Hrvatskom saboru na ove okolnosti ukazuju ne samo oporbeni klubovi, nego i druge državne institucije poput pučke pravobraniteljice onda je jasna nakana i namjera HDZ-a zašto ne želi da se u tako loše osmišljenom modelu bilo što mijenja. Hvala.
Sad će završno u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Evo na kraju kao što je i većina danas ovdje vas koji ste raspravljali rekla radi se o zaista izvješću, o jednom vrlo važnom institutu koji imamo. Besplatna pravna pomoć je prije svega značajna da bi i zaštita svih građana na jednak način bila osigurana pred zakonom i pred sudom i pred ostalim javno-pravnim tijelima i stoga smatram da je i ovo izvješće o kojem danas raspravljamo vrlo značajno. Ovakav institut besplatne pravne pomoći kakav danas imamo u stvari je zaživio uvođenjem zakona koji je stupio na snagu 1.1.2014. godine s tim da od 2020. godine kada su uredi državne uprave u stvari preuzeti od strane županija imamo tu na neki način promjenu u teritorijalnoj zastupljenosti i institucionalnoj promjeni pružanja pravne, besplatne pravne pomoći od strane županijskih ureda i Ureda grada Zagreba. Ono što je najznačajnije da je ovaj institut u stvari najpotrebniji i najviše treba koristiti onim našim građanima koji su socijalno i ekonomski najslabiji i zato smatram da je ovaj institut značajan jer ih država i na taj način zasigurno treba pomoći. Kao što je već rečeno razlikujemo tu primarnu tzv. primarnu i sekundarnu besplatnu pravnu pomoć. Kod primarne pravne pomoći sigurno je značajno da postoje ove udruge koje pružaju tu pomoć i vidimo da je intencija građana da se u velikom broju obraćaju njima da je pravna pomoć pružena od njih najzastupljenija u pružanju ove primarne pravne pomoći. Što se tiče sekundarne besplatne pravne pomoći koja se odnosi na ostvarivanje pravne zaštite u građanskim i upravnim sporovima odnosno sudskim postupcima ona je također vrlo značajna i tu se radi prije svega o tome da tu pravnu pomoć pružaju odvjetnici koji zastupaju osobe koje ostvare pravo na besplatnu pravnu pomoć, međutim radi se također i o oslobađanju stranaka koje to pravo ostvare od sudskih troškova i od plaćanja sudskih pristojbi što je mislim vrlo značajno. Napuštanjem strogog imovinskog cenzusa omogućen je i veći pristup korisnika sekundarnoj pravnoj pomoći što također mislim da je pozitivno. Ono što možemo vidjeti uspoređujući ova dva izvješća to je da je nekakav trend pada zahtjeva u 2021.g. u odnosu na 2020.g., međutim nisu te brojke nije razlika velika, ali je ipak moguće konstatirati taj jedan trend pada. Ono što bih još na kraju zaključno rekla, mislim da je vrlo značajno kod sekundarne pravne pomoći da je najveći broj zahtjeva iz područja obiteljskih odnosa, a ono što je također vidljivo da je najzastupljeniji oblik sekundarne pravne pomoći bio u oslobođenju od plaćanja sudskih pristojbi i to negdje oko 39%, zatim zastupanje u sudskim postupcima 31% i na kraju oslobađanje od plaćanja sudskih troškova negdje 27%. Ovdje je bilo rečeno da nije dostatna ta financijska pomoć za pružanje besplatne pravne pomoći, sredstva se osiguravaju u državnom proračunu RH i ono što bih ja konstatirala na temelju činjenica koje su u ovom izvješću da je u obje ove godine bilo dostatno onoliko sredstava koliko je bilo osigurano, čak je ostao jedan dio neiskorištenih sredstava tako da ne možemo reći da je ta pomoć bila nedostatno osigurana od strane države. Druga stvar je možemo govoriti o tome da li su odvjetnici zadovoljni sa vrijednosti boda koja je propisana i da li tu zainteresiranost stoga mala i nedostatna, ali sigurno je da je u državnom proračunu bilo dovoljno osigurano [[Upadica Reiner: Hvala.]] sredstava za pružanje iste i da je ovaj institut unaprijeđen do sada [[Upadica Reiner: Hvala.]] i učinjen dostupnijim za sve građane. Hvala.
Time zaključujem raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovat kad se steknu uvjeti. Mi smo završili sa radom za danas, nastavit ćemo sutra u petak u 9,30 i prva točka bit će Izvješće o korištenju europskih strukturalnih investicijskih fondova i predpristupnih programa pomoći EU za razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2021.g. Želim ugodan ostatak popodneva. SJEDNICA PREKINUTA U 16:21 SATI