Prosim poslanke in poslance, da pridejo v glavno dvorano državnega zbora, da bomo začeli z nadaljevanjem 8. seje državnega zbora. Nekaj minut čez deseto je, zato predlagam, da se držimo naše odločitve, da seje pričenjamo točno. Prosim vse, da zasedejo svoja mesta in da preidemo na 2. točko dnevnega reda, to je na zahtevo okrožnega sodišča v Mariboru v zvezi z vloženo obtožnico zoper poslanca državnega zbora Republike Slovenije. Kolegice in kolegi, pričenjam nadaljevanje 8. seje državnega zbora Republike Slovenije. Včeraj smo po štirih urah zaključili 1. točko, vprašanja in pobude poslank in poslancev. Danes bomo nadaljevali z 2. točko. Pred tem naj vas obvestim, da se danes seje zaradi zadržanosti ne morejo udeležiti naslednji naši kolegi in kolegice: Aurelio Juri, Anton Delak, Roman Jakič, Jelko Kacin, dr. Miha Brejc, Alojz Sok za dopoldanski del seje, dr. Andrej Bajuk, kolega Jurij Malovrh za pričetek seje in kolega Dušan Vučko. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Vabim vas, da vstavite kartice v glasovalno napravo. Mislim, da nas je v dvorani več. Počakali bomo nekaj minut, da se nam pridružijo tudi drugi kolegi in kolegice. Upam, da se še vedno vsi držimo dogovora, da seje začenjamo točno. Če bo predsedujoči ali predsedujoča čakala, da bo na semaforju vedno dovolj glasov za začetek, potem bomo sužnji stare prakse, da čakamo zamudnike. Mislim pa, da to ni dobro, tako zaradi reda v delu hiše kot zaradi tistih, ki pridejo pravočasno. Tako bom sedaj predlagal, da ponovno ugotovimo navzočnost in da smo zelo vztrajni glede točnega začenjanja sej. Prosim, če vstavite glasovalne kartice v glasovalno napravo in če prijavite svojo navzočnost. Državni zbor je sklepčen, navzočih je 47 kolegic in kolegov. Tako lahko državni zbor Republike Slovenije odloča tudi za nadaljevanje seje sem vabil predstavnike Vlade Republike Slovenije. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA ZAHTEVE OKROŽNEGA SODIŠČA V MARIBORU V ZVEZI Z VLOŽENO OBTOŽNICO ZOPER POSLANCA DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE. Zahtevo v zvezi z vloženo obtožnico zoper poslanca državnega zbora, kolega Zmaga Jelinčiča, je v obravnavo zboru predložilo okrožno sodišče v Mariboru. Zahtevo je obravnavala mandatno-imunitetna komisija, ki je zboru pisno poročala. Želi kljub temu poročevalec besedo? [[Želi.]] Prosim, kolega Peče. Prosim za mir v dvorani!
Spoštovani! Mandatno-imunitetna komisija kot matično delovno telo za omenjeno zadevo se je z zahtevkom sodišča srečala na svoji pretekli seji. Osnovno načelo delovanja naše komisije na podlagi pravnih aktov, ki opredeljujejo ta in pa podoben primer v okviru državnega zbora in slovenske zakonodaje, govori o tem, da se ne komisija, ne državni zbor ne srečujeta z vsebino same obtožnice, temveč se do obtožnice oziroma do zahtevka za imuniteto le opredelijo. To je bil tudi naš osnovni moto. Torej, da se srečamo z osnovnim vprašanjem, ali se našemu poslanskemu kolegu podeli imuniteta in s tem za čas obdobja trajanja tega mandata omogoči, da je nemoteno udeležen na naših sejah državnega zbora, kar je tudi osnovna pravica in pa dolžnost vsakega poslanca. Komisija je ob glasovanju predloga sklepa, takrat sklepa, da se podeli, bila z neodločenim rezultatom oziroma ni bil sprejet sklep, da mu komisija podeli, v razmerju 2:2. Jaz pa predlagam vsem poslancem in poslankam tega državnega zbora, da našemu poslanskemu kolegu imuniteto podelijo [[...]]
Morate govoriti v imenu komisije, to vas moram opozoriti. Vašega mnenja [[...]]
Potem se vam opravičujem. Moja napaka.
Hvala lepa. Na podlagi drugega odstavka 38. člena poslovnika državni zbor o vzpostavitvi ali odvzemu poslanske imunitete odloča brez razprave in brez obrazložitve poslanskih glasov. Kolegice in kolegi! Prehajamo na odločanje o naslednjem sklepu: Državni zbor Republike Slovenije na podlagi drugega odstavka 83. člena Ustave Republike Slovenije ter prvega in drugega odstavka 22. člena zakona o poslancih v zvezi z zahtevo okrožnega sodišča v Mariboru, kazenski oddelek, v zvezi z vloženo obtožnico zoper poslanca državnega zbora, gospoda zmaga Jelinčiča, zaradi kaznivega dejanja pomoči h kaznivemu dejanju poskusa umora po prvem odstavku 64. člena kazenskega zakona Republike Slovenije v zvezi s 24. in 19. členom kazenskega zakonika SFRJ ter prvim odstavkom 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije ne prizna imunitete poslancu državnega zbora Republike Slovenije, gospodu Zmagu Jelinčiču in dovoli nadaljevanje kazenskega postopka. Glasujmo! V dvorani je navzočih 59 kolegov in kolegic, za je glasovalo 50, 5 izmed njih jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG VLADE REPUBLIKE SLOVENIJE ZA UMIK PREDLOGA ZAKONA O LASTNINSKI IN DRUGIH STVARNIH PRAVICAH, PRVA OBRAVNAVA, IZ ZAKONODAJNEGA POSTOPKA. Vlada Republike Slovenije je kot predlagateljica navedenega predloga zakona z dopisom dne 20.7.2001 zbor obvestila, da iz zakonodajnega postopka umika predlog zakona o lastninski in drugih stvarnih pravicah, prva obravnava [[EPA 11-32]] . Želi predstavnik vlade besedo? [[Želi.]] Prosim. Prosim državni zbor, da omogoči slehernemu govorniku mir.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Edini razlog za umik tega predloga zakona je, da je vlada že vložila nov predlog, in sicer stvarnopravnega zakonika, ki bo celovito uredil področje stvarnega prava, kar je bilo tudi predmet prejšnjega zakona še iz leta 1996. Hvala.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Sprašujem, ali želijo pojasniti stališča poslanske skupine? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Prav tako nihče ne želi razpravljati, zato to razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje o predlogu vlade Republike Slovenije za umik predloga zakona o lastninski in drugih stvarnih pravicah iz zakonodajnega postopka. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, 56 jih je glasovalo za, eden je bil proti. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog za umik navedenega zakona iz zakonodajnega postopka sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zdaj bi morali preiti na 4. točko dnevnega reda, vendar sem obveščen, da pristojni odbor še ni sklenil razprave o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih financah. Drži, predsednik? [[Drži.]] V tem primeru bomo to točko preskočili in prešli na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O DAVČNI SLUŽBI, HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Sprašujem predstavnika vlade, ali želi besedo? Med nami ne vidim predstavnika vlade. Samo za kratek čas bomo počakali, sicer bomo razpravo nadaljevali brez predstavnika vlade, čeprav menim, da bi bilo prav da je vlada pri tej točki navzoča. Prosim državni zbor za razumevanje, da za kratek čas počakamo, da se nam predstavnik vlade pridruži. Državni zbor lahko seveda nadaljuje razpravo tudi brez predstavnika vlade. Če bi kdo temu ugovarjal, bom odredil odmor in počakal, da se nam predstavnik vlade pridruži. Predlagam, da poslušamo poročilo odbora za finance, stališča poslanskih skupin in potem odločimo, ali je za nadaljevanje razprave in odločanje potrebno počakati na navzočnost predstavnika vlade. Hvala lepa za to razumevanje. Vabim torej predsednika oziroma predstavnika odbora za finance in monetarno politiko, da predstavi mnenje odbora. Prosim, kolega Pucko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Odbor je ta predlog zakona, ki ga je vlada predložila v razpravo in sprejem zaradi zagotovljenega nemotenega, pravilnega in zanesljivega opravljanja plačilnega prometa v agenciji za plačilni promet vse do njegove prenosa v banke kot tudi opravljanja drugih nalog v zvezi z zaključevanjem poslovanja agencije, obravnaval in podprl predlog sprejema zakona po hitrem postopku. Hkrati je največ pozornosti namenil naslednjemu amandmaju, in sicer amandmaju, ki govori o tem, da bi davčna uprava odmerjala, pobirala in izterjevala obvezni zbornični prispevek oziroma članarino od obveznih članov, in sicer gospodarske zbornice Slovenije, obrtne zborne Slovenije in kmetijsko- gozdarske zbornice. Medsebojna razmerja določita posamezna zbornica in davčna uprava s pogodbo. O tem predlogu amandmaja je odbor opravil obsežno razpravo in v skladu s tem predlagam zboru, da podpre spremembo zakona skupaj s tem amandmajem odbora. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Pucko, za to poročilo. Sprašujem predstavnika sekretariata, ali želi besedo. Prosim, gospa Bitenčeva.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Želeli bi v zvezi z vloženim amandmajem odbora opozoriti samo na eno okoliščino, in sicer na to, da je zdaj celoten koncept možnosti prenosa pobiranja, odmerjanja in izterjave prispevkov za druge subjekte, generalno rečeno, narejen na fakultativni bazi. Ta amandma uvaja obveznost, ki je sicer servisirana s pogodbo, tako da se bo verjetno tudi neko nadomestilo za ta dela in obveznosti Dursa naredilo in se bodo določile nekatere druge modalitete. S tega vidika pravzaprav ta amandma v delu odstopa od koncepta, ki je do zdaj fakultativen. Treba je vedeti, da imajo zbornice po svojih osnovnih zakonih možnost, da pobirajo same, če se pa tako odločijo, pa s pogodbo poverijo to Dursu, če pride do sporazuma. Tako smo samo z vidika sekretariata opozorili, da je ta amandma seveda naravnan na obligatornost. Po takem amandmaju pravzaprav zbornice same, mi razumemo, ne bi mogle več opravljati te dejavnosti, če bi želele. Zato bi bilo treba mogoče v razpravi še ta vidik osvetliti, zlasti tudi s strani predstavnikov vlade, ki jih žal ta hip sicer ni.
Hvala lepa, gospa Bitenčeva. Besedo dajem zdaj predstavnikom poslanskih skupin. Katera od poslanskih skupin želi predstaviti stališče predlogu zakona k spremembi zakona o davčni službi? Nobena od poslanskih skupin. Dajem besedo poslankam in poslancem. Prav tako se za razpravo ne prijavlja nihče. Splošno razpravo zato zaključujem. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Imamo amandma za novi A1 člen. To je amandma odbora. Želi predsednik odbora pojasniti amandma? Prosim, kolega Pucko. Vse ostale pa prosim, da ne motijo razprave.
Hvala lepa, gospod predsednik. K temu, kar sem prej povedal, bi mogoče dodal še dva ali tri stavke. Vse tri zbornice, navedene v tem amandmaju, so imele v preteklosti določene pogodbe o tem, kako se pobira članarina oziroma zbornični prispevek. Vmes pa je prišlo do odločbe ustavnega sodišča, po eni strani, po drugi strani pa davčna uprava pravi, da ne nasprotuje taki spremembi zakona oziroma temu amandmaju, ker bi v tem primeru imela zakonsko osnovo, da sklepa ustrezne pogodbe s posamezno zbornico,ki je navedena v tem amandmaju. S tega vidika se je tudi na sami seji odbora največ vprašanj postavilo prav v tej zvezi, kako bo urejeno pobiranje članarin za druge zbornice, ki so ustanovljene v javnem interesu. Zato je prav, po mojem mnenju, da zbor odloči, ker je edino to tudi potem lahko merodajno. Če bo odločil oziroma podprl odbor, bo to sprejeto, v nasprotnem primeru se bo pobiranje članarine urejalo na način, kot ga bodo uspeli posamezni dogovoriti oziroma na ustrezen način ga bo morala vsaka zbornica sama urediti. V tem smislu se bom tudi sam s tem absolutno strinjal. Hvala.
Hvala lepa. Glasovali bomo torej o predlogu za novi A1 člen. Ta predlog dajem na glasovanje. Glasujemo! Prosim za mir v dvorani! Glasovalo je 51 poslank in poslancev. 28 jih je bilo za in 10 proti. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je novi A1 člen sprejet. V obravnavo dajem 1. člen. K njemu ni bilo vloženih dopolnil. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in dajem 1. člen na glasovanje. Glasujmo! Navzočih je 46 kolegov in kolegic. 37 jih je predlog sprejelo, 2 sta ga zavrnila. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je 1. člen sprejet. Sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu 2. člena? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in glasujemo o 2. členu. Glasujmo! V dvorani je navzočih 56 kolegov in kolegic. 43 jih je predlog podprlo, 3 so mu nasprotovali. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je 2. člen sprejet. Zato lahko preidemo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje o naslovu zakona. Glasujmo! Navzočih je 59 kolegov in kolegic. 55 jih je predlog podprlo, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Tako smo naslov zakona sprejeli. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je bil k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejet en amandma. Želi k temu členu kvalificiran predlagatelj vložiti amandma? [[Ne.]] Predlagam, da razpravljamo o predlogu zakona v celoti. Želi kdo besedo? Zaključujem razpravo. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona. [[Ni.]] Prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo. V dvorani je navzočih 56 poslank in poslancev. 46 jih je predlog podprlo, 3 so mu nasprotovali. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Kolegice in kolegi, prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PREPREČEVANJU PRANJA DENARJA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko. Želi predsednik besedo? Kolega Pucko, prosim.
Jaz sem imel v bistvu, prej sem dvignil roko, proceduralno.
Prosim.
Ker gre za tri točke, ki si sledijo oziroma dve, tri, ki so tako pomembne, da državni zbor ne more delati brez navzočnosti predstavnikov vlade, predlagam, da jih preskočimo. To so točke 6, 7 in 8, ki prav tako še ni pripravljena. Vi kot predsedujoči lahko odločite, ampak mislim, da to ni način dela. Hvala.
Jaz se verjetno tako kot večina kolegic in kolegov strinjam s tem, da vlada pri obravnavi zakonov mora biti, posebej če je predlagatelj teh zakonov. Jaz bom predlagal, da odredimo 10 minut odmora in da predstavniki vlade pridejo v poslanske klopi. 10 minut odmora. Nadaljujemo 20 minut do 11. ure.
Prosim kolegice in kolege, da pridejo v dvorano. Kolegice in kolegi, ali ste tako prijazni in pogledate k vašim kolegom na levi in desni, in pri tistih, ki niso navzoči, vzamete kartice iz glasovalnih naprav, tako da bi lahko ugotovili sklepčnost in bi lahko nadaljevali. Kolegice in kolegi! Ugotavljam navzočnost v dvorani. Vse prosim, da zasedete svoja mesta. Ugotavljam navzočnost v dvorani. Navzočnost bom ugotavljal še enkrat. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Državni zbor je sklepčen in lahko nadaljuje. Pred nadaljevanjem si dovoljujem reči naslednje. Državni zbor z razumevanjem sprejema opravičila ali pojasnila vlade za sodelovanje v delu parlamenta, ko menijo, da so za to opravičeni razlogi. Ko meni, in to je ta primer, da takih opravičenih razlogov ni, tega ne bomo sprejeli. Mislim, da smo v začetku tega mandata in je prav, da obe institucije oblasti, vlada in parlament, izkažeta medsebojno spoštovanje. Da se ne prekinja delo, zato prosim predstavnike vlade, so navzoči pri točkah dnevnega reda. To še posebej pravim zato, ker smo na predlog vlade te točke, ki so zdaj na dnevnem redu, uvrstili kot prioritetne na dnevni red in jih postavili celo pred paket evropske zakonodaje. Nadaljujemo, vabim predsednika odbora za finance, če želi dati uvodno besedo. Predstavnik vlade, prosim. Izvolite.
Spoštovane gospe poslanke, gospodje poslanci. Najprej se moram seveda opravičiti v imenu vlade oziroma ministrstva za finance, da je prišlo do te situacije, kajti nekateri naši sodelavci, državni sekretarji, so na drugih sestankih oziroma so bili zasedeni, ena sodelavka, ki je ravno tako v bistvu bila pooblaščena za nastop v parlamentu, je zbolela in je v bistvu v bolnici. Mi smo se zdajle organizirali tako, da bomo sedaj podali. Ker gre pri zakonu o preprečevanju pranja denarja za dva amandmaja, bi najprej povedal za uvod amandma, ki ga predlaga vlada. To je amandma na 38. člen, kjer v bistvu želimo pri zbiranju podatkov, ki jih morajo banke in druge z zakonom imenovane institucije zbirati, kadar se opravljajo večje transakcije, da seveda stranke takrat navedejo nekatere svoje osebne podatke, ki so jih potem banke in druge za to z zakonom pooblaščene institucije dolžne posredovati uradu, da se pri zbiranju podatka o prebivališču iz dosedanjega zakona umakne besedica "stalno". Iz prakse je jasno in imamo tudi takšne primere, zato to predlagamo, da seveda eno so stalna prebivališča, na podlagi katerih se potem opravljajo določene analize v uradu za preprečevanje pranja denarja, drugo so pa začasna prebivališča, ki jih dostikrat nekatere osebe v bistvu uporabljajo kot dejanski kraj svojega prebivanja. Da ne bi pri tem zbiranju podatkov in pri nadaljnjih analizah uradu dejansko bi bilo onemogočeno, da bi opravljal določene analize in zbiral te informacije, predlagamo, da se torej črta besedica "stalno" pri prebivališču, kar pomeni, da lahko banke, ne da lahko, ampak da morajo banke in druge pooblaščene institucije zahtevati od stranke podatke o prebivališčih. Se pravi stalnih in začasnih, če jih takšna stranka ima. To je v zvezi s predlaganim amandmajem, ki ga vlada predlaga na 38. člen. V zvezi s predlaganim amandmajem, ki ga pa predlaga odbor za monetarno politiko in finance, to je v 7. členu nov četrti odstavek, pa lahko izjavim, da se vlada strinja s predlaganim amandmajem. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod državni sekretar. Želi predsednik odbora za finance besedo? Prosim, kolega Pucko, predsednik odbora za finance in monetarno politiko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, predstavniki vlade. Odbor je obravnaval navedeni predlog zakona in ga v tretji obravnavi podprl. Hkrati je podprl tudi edini amandma vlade k 38. členu in oblikoval svoj amandma, o katerem je govoril že predstavnik vlade in le-tega ta vlada tudi podpira. Predlagamo zboru, da skupaj s predlaganima amandmajema zakon podprete in da ga kot takšnega tudi sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Želi katera od poslanskih skupin predstaviti stališča? [[Ne želi.]] Želite v imenu poslanske skupine ali kot poslanec? V imenu poslanske skupine. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci ter vlada! V imenu naše stranke Nove Slovenije bom povedal, da bomo zakon podprli z rezervo. To pa zaradi tega, ker se nam zdi, da v tem zakonu ni dovolj jasnih pravil in določil, kako naj ta urad bolj uspešno deluje. Že zadnjič smo pri razpravi opozorili na to, da je precej obtožb, vendar te obtožbe ne prihajajo do sodnega zaključka. Prav zanimalo bi me, če je mogoče povedati, ali je bil kakšen napredek storjen od zadnje razprave. Zdi se mi tudi, kot sem zadnjič omenil, da so nekatere kazni veliko premajhne, kajti pri tej inflaciji in pri vsem, se mi zdi, da tisti, ki bi morali biti kaznovani, dobijo "benefit [[...]] [[Nerazumljivo]] [[..]], se pravi, da jim daje zakon možnost, da z manjšimi kaznimi pridejo nekako do dobička. Zdi se mi tudi, da bi bilo treba veliko bolj natančno opredeliti nekatere postopke v tem zakonu, tako da bi stvari tekle hitreje, kot tečejo danes. Sicer pa mislim, da so dobre tiste določbe, ki se tičejo zbiranja podatkov in tako dalje. Vendar nekje se zatika. Ne vem, ali se zatika na uradu ali se zatika pri policiji, ker uspeha ni takega, kot bi moral biti. Hvala.
Hvala lepa. Predstavili ste stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Želi še katera od poslanskih skupin besedo? [[Ne želi.]] Dajem besedo poslankam in poslancem. Nihče se ni prijavil [[...]]Prosim, dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Dr. Bernik je ravnokar zastavil vprašanja, ki so pa dejansko ponovitev tega, kar so bile naše skrbi ob drugi obravnavi. Rad bi vedel, če bi nam lahko vlada poročala, v kakšnem smislu so te naše skrbi in opombe vzeli na znanje, in če bi lahko odgovorili na vprašanje dr. Bernika, preden pride do dokončne odločitve. Hvala lepa.
Hvala lepa, dr. Bajuk. Želi še kateri od poslancev besedo? Prosim, mag. Vizjak, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Tudi danes bi zgolj ponovil svoje stališče izpred nekaj mesecev, ko smo imeli zakon v prvi in potem tudi drugi obravnavi. Govorim predvsem o skrbi za nekakšen epilog vseh teh zadev, povezanih s preprečevanjem pranja denarja. Menim, da to ni zgolj naloga konkretnega ministrstva in tega zakonodajalnega telesa. Predvsem je to naloga kompletne državne ureditve, da v neki sinergiji in harmoniji izvaja in pripelje določene skrajno nedopustne zadeve, kamor sodi pranje denarja, tudi do enega končnega epiloga, sodnega epiloga. Mene je zlasti zaskrbel podatek, ki sem ga dobil s strani urada. To je ta, da niti ena kazenska zadeva v postopkih preprečevanja ni pravnomočna, od začetka uveljavitve do danes. Menim, da to kaže na resnost nekega nepovezanega delovanja institucij v naši državi. Mi lahko tu še tako kvaliteten zakon sprejmemo, če potem ni nekega epiloga in nekega rezultata, je težko govoriti o uspešnosti in dobrosti sistema in seveda tudi zakona. Zato tu na temmestu apeliram tako na predstavnike vlade, kot tudi na predstavnike urada in seveda predstavnike sodne veje oblasti, da vendarle storijo nekaj na tej povezani, usklajeni in seveda tudi medsebojno dopolnjujoči si dejavnosti, da prihajajo te zadeve prej do nekega želenega cilja. Hvala.
Hvala lepa, kolega mag. Vizjak. Želi še kdo besedo, preden razpravo zaključim oziroma povabim predstavnike vlade, da se odzovejo na vprašanja, ki so bila postavljena? Nihče več od poslank in poslancev? Kdo bo odgovarjal? Državni sekretar, prosim. Gospod Končan.
Hvala lepa. Zahvaljujem se za to vprašanje in za to izraženo skrb in lahko z veseljem ugotovim, da v tem času, odkar so bila ta vprašanja tudi postavljena v državnem zboru, je potekala na ministrstvu za finance skupaj z ministrstvom za pravosodje vrsta usklajevalnih sestankov. Tudi sam sem prisostvoval tem sestankom, predvsem ker je predvsem politika prekrškov v naši državi dosti, bi jaz v nekem smislu rekel, neučinkovita. Zakaj? Vemo za velike zastoje na sodiščih, predvsem pri sodnikih za prekrške. Vemo za to, da je v določenem členu zakona o prekrških dana prioriteta pri reševanju predvsem prekrškov s področja cestnoprometne varnosti. V tem pogledu smo z ministrstva za finance žepred časom dali pobudo ministrstvu za pravosodje in potem imeli te usklajevalne sestanke, da se v nekem smislu te prioritete spremenijo. Pa ne zato, da bi skušali na nek takšen zakonski način določati prioritete, ampak da bi zagotovili vsa sredstva, kadrovske in tehnične resurse v pravosodju, predvsem na sodiščih, da bi se prekrški obravnavali. Nekaj je zelo, bi rekel frapantnih podatkov. Kakšno veliko število določenih prekrškov zastara, ker se rešujejo določeni drugi prekrški, kot sem rekel predvsem s področja cestnoprometne varnosti. Obravnavali smo podatke, da približno 94% vseh carinskih prekrškov zastara v dveletnem zastaralnem roku. Več kot 60% davčnih prekrškov. Nekaj podobnega se dogaja tudi na področju prekrškov s področja preprečevanja pranja denarja. To je sicer novo področje in zato seveda veliko teh zadev sploh še ni pri sodnikih za prekrške. Na zadnjih teh usklajevanjih smo dorekli, da pripravimo skupaj s pravosodjem novele zakonov o prekršku. Pripravlja se novela zakona o kazenskem postopku. Kajti, poglejte, tudi spomladanska razprava in sprejem novel zakona o gospodarskih družbah je navrgla zanimive dileme, ki jih žal nismo še pravočasno dojeli in jih tudi predlagali za spremembo. Po naši pravni terminologiji, če se nekdo ukvarja z nezakonito nelegalno dejavnostjo, mu ne moremo recimo prisoditi, da si je protipravno pridobil določeno premoženjsko korist, kajti takšna dejavnost ne obstaja. V tem kontekstu smo obravnavali, kaj je s temi najbolj eksemplaričnimi negativnimi primeri v zadnjem času, predvsem pridobivanje velikih zaslužkov s tihotapljenjem ljudi, s tihotapljenjem droge in podobnih zadev, kako tu v pravosodju doseči, da bi se lahko že po obstoječi zakonodaji dalo kaznovati. Po eni strani kaznovati, kar seveda zakon o kazenskem postopku in kazenski zakonik ureja in potem posamezni zakoni s teh področij, ko definirajo takšna dejanja, kot kazensko preganljiva. Kaj pa z vidika finančnih koristi, ki si jih takšne osebe pridobijo? Tu smo potem skupno ugotavljali, da v tem medobdobju, ko ne bomo še uspeli tako hitro spremeniti zakonodaje oziroma v času, ki je potreben za spremembo zakonodaje, da to definiramo s tako imenovano prirastjo premoženja in da vsaj po davčnih zakonih kaznujemo tistega, ki si je na nelegalen, nezakonit način prilastil oziroma pridobil zelo veliko premoženjsko korist. Na ta način smo na teh, kot sem rekel, usklajevalnih sestankih s pravosodjem vsaj dogovorili, na kakšen način se lahko tudi v finančnem, materialnem smislu kaznujejo ti prestopki. Če bomo samo z kazenskozakonodajo reševali, ne bo pravega efekta, kajti ti ljudje, ki bi bili, recimo, po kazenskem zakoniku obsojeni, bi pa na drugi strani s to pridobljeno premoženjsko koristjo lahko neovirano razpolagali. V ta namen bomo tudi v našem ministrstvu za finance izdali ustrezna pooblastila in navodila predvsem davčni službi, da se usposobi za ocenjevanje, za spremljanje, za analiziranje te protipravno pridobljene premoženjske koristi, predvsem z vidika prirasta premoženja pri teh ljudeh, ki niso nikjer zaposleni inso v zadnjih treh, štirih letih evidentno dosegali ali pridobili veliko premoženje. To so konkretno posledice teh vaših vprašanj in pobud, ki ste jih dali. Če samo na kratko na koncu ponovim, pripravljajo se novele zakona o prekrških, pripravljajo se novele zakona o kazenskem postopku in že razmišljamo tudi, kako bomo v nekem doglednem času tudi pripravili še ustrezne novele zakona o gospodarskih družbah, ki bo moral sankcionirati nelegalno, nezakonito dejavnost, kot sem prej tudi uvodoma pojasnil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za besedo sta se prijavila dr. Bajuk, dr. Bernik, mag. Vizjak. Prosim, po vrsti.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala lepa, gospod državni sekretar, za vaše obširno poročilo. Prav gotovo ugotavljamo z zadovoljstvom, da naše skrbi in naše besede niso padle v prazno in za to vaše poročilo sem zelo hvaležen. Rad bi samo poudaril, da je to vprašanje, torej izvajanja zakonov in pa ustrezna organizacija celotne uprave na tem področju, takšnih in drugačnih ministrstev, res ključnega pomena. Izkušnje v današnjem globaliziranem svetu, v državah, ki niso pravočasno nastopile odločno, da bi preprečile takšno dejanje, kot je pranje denarja, so danes največji vir njihovega notranjega razsula. Slovenija je na nekem določenem prepihu, prav gotovo tukaj nimamo takšnih pojavov kot drugod, a vendar moramo pa vse, kar je v naši moči, napraviti, da bomo to tudi v prihodnosti preprečili. Jaz bi prosil in bom predlagal in zdaj predlagam dodatni sklep, ko bomo to razpravo končali, sklep državnega zbora, da zaprosi vlado, da v najkrajšem ustreznem času poroča državnemu zboru o vseh teh dejanjih, o katerih je gospod državni sekretar nas zdaj seznanil. Vlada naj v najkrajšem času poroča državnemu zboru glede vseh ukrepov, bodisi o prihodnjih spremembah zakonov ali pa upravnih aktov, ki so potrebni, da bomo enkrat za vselej tukaj imeli v državnemu zboru neko zagotovilo, da se dejansko stvari uresničujejo, ker to je za našo družbo in za našo prihodnost lahko usodno. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega dr. Bajuk. Prosim vas, da pripravite pisni predlog dodatnega sklepa, da bi se lahko državni zbor o njem po koncu razprave o zakonu odločal. Dr. Bernik ima besedo, za njim pa kolega Vizjak.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospodu državnemu sekretarju se zahvaljujem za načelno pojasnilo, vendar treba bi bilo tudi stopiti na realna tla v tem smislu. Zadnjič smo govorili, koliko je bilo teh prijav, koliko jih je na sodiščih in kaj se z njimi dogaja. Mislim, da je preteklo dva meseca, bi me pa kljub temu zanimalo, če gospod direktor tega urada temu sledi in da nam poroča. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima kolega mag. Vizjak, za njim kolega Lavrinc.
Hvala lepa. Jaz tudi sem vesel, da vlada za razliko od nekaterih drugih področij resno jemlje pripombe poslancev, izrečene na odborih in tudi na tej seji, plenumu, in da je nekaj storjenega. Če sem prav razumel državnega sekretarja, bi zastavil v tem, ne čisto dobrem razumevanju, tudi sledeče vprašanje. Ali torej vlada Republike Slovenije pripravlja zakon oziroma celovit sistem ugotavljanja protipravno pridobljenega premoženja, tudi kot posledico pranja denarja in seveda tudi posledico drugih kaznivih dejanj na tem finančnem področju. Ali vlada pripravlja sistem ugotavljanja izvora, s tem pa tudi seveda ugotavljanja protipravno pridobljenega premoženja? Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima kolega Lavrinc.
Hvala lepa za besedo. Nimam iluzije, da vlada, ko pripravlja te zadeve, da nima v mislih tega, kar pa tu danes še ni bilo rečeno. Mislim pa, da je prav, da se pove. Po moje je eden od problemov, da je stanje takšno, kakršno je, tudi problem strokovne usposobljenosti. Strokovne usposobljenosti akterjev, ki na tej strani, na strani države nastopajo. V mislih imam kriminaliste, davkarje, sodnike, tožilce. Posebej bom rekel, da je, sam sem pravnik, imam kar nekaj kolegov v vrstah državnih tožilcev. Naša skupna ugotovitev, kadar klepetamo o teh stvareh, je, da nas v šoli o teh zadevah niso učili. Po moje je za preganjanje tovrstnih kaznivih dejanj in prekrškov potrebno neko multidisciplinarno izobraževanje. Brez tega ne bomo prišli nikamor. To je eno. Drugo. Mislim, da je zadnji čas, da, morda je že kaj na tem narejenega, da je zadnji čas, da se na nek način neki center ustanovi, kjer se bodo ljudje na podlagi študija primerov izobraževali in da se tako ta strokovna podlaga, s katero razpolagajo, tako eni, drugi, kot tretji in četrti, da se ta raven dviguje. Opozoriti je treba, da na nasprotni strani vsej tej stroki stoji vrhunsko usposobljeni odvetnik, vrhunsko usposobljena stroka. In seveda, da podreja vsako zadevo v najbolj banalnih zgodbah, torej, ko se je zapletelo zaradi neke procedure, in odvetniki tem klientom svojim omogočijo, da gredo mimo kazni. To je ta del. Drugi del, na katerega bi pa rad opozoril, je pa navezan tudi na zakone, ki jih mi zdaj obravnavamo. Poglejte, problem kriminalistične službe po moje je, pa tudi davkarjev in drugih, malo manj sodnikov, tožilcev, da mladi kadri, ki se na nek način usposobijo, zaradi omejenih plač, zaradi omejene možnosti plačila za njihovo strokovnost odhajajo potem na druga področja. Zato bo treba premisliti, da se usposobi neka resnično vrhunsko usposobljena ekipa, tako pri teh, ki se ukvarjajo s pranjem denarja, tako potem pri tožilcih, pri kriminalistih, pri dacarjih in tako dalje, ki jo bo seveda moč tudi plačati. V nasprotnem primeru vam garantiram, da bodo pobegnili. Zato sprašujem zdaj, ko se že s temi stvarmi ukvarjate oziroma ne sprašujem, ampak polagam na srce. Opravite razmislek, ali je potrebna kakršnakoli sprememba zakonodaje ali pa bo dovolj samo sprememba v načinu dela. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sprašujem, ali želi še kdo besedo? Dr. Bernik še enkrat. Prosim.
Se opravičujem. Moj predgovornik me je spomnil na neko drugo stvar. To je, kako primerljivi so naši standardi z drugimi državami Evrope. Drugič, v kakšnih skupnostih oziroma kakšnih mednarodnih organizacijah, če je kakšna, sodelujemo. In tretjič, ali smo imeli pri pripravljanju tega sistema pomoč od zunaj. Znano mi je, da nekatere države, ki so tudi v tranziciji, samo v nižji stopnji tranzicije, bi rekel, so dobile pomoč od raznih držav, ki imajo veliko izkušenj s to stvarjo. Upam, da je imela naša država te stike in pa primerjanje standardov. Hvala.
Hvala lepa. Sprašujem, ali želi še kdo besedo? Se bo državni sekretar odzval na to razpravo? Prosim, državni sekretar, gospod Končan.
Hvala lepa vsem poslancem za zastavljena vprašanja. Če odgovorim poslancu dr. Bajuku. Torej, ne samo to, da smo se verbalno pogovarjali in razmišljali, kako bi nekatere stvari pospešili s posameznimi novelami zakonov, lahko rečem, da smo tudi ob tej priložnosti premleli, bi rekel, trenutno stanje, kako se danes v tem procesnem delu odvijajo zadeve. Če je bil v prejšnjih obdobjih največji problem, da je sploh prišlo do vložitve obtožnice, do začetka kazenske preiskave, ker je bilo potrebnega veliko časa, da so se pripravili podatki, da je tožilec odločil in vložil obtožni predlog in podobno, danes, ko smo seveda na teh sestankih to analizirali, smo ugotavljali, da je danes bistveno manj časa potrebnega. To je prvo. Drugič, da so mnogi obtožni predlogi in kazenske preiskave uvedene v tem času. V tem času je prišlo že tudi do prvih obsodb. V tem smislu smo tudi obravnavali presedenčno sodbo sodišča, ki je ravno v tem smislu ugotovitve protipravno pridobljene premoženjske koristi pozitivno, v našem smislu pozitivno razsodilo, da je osebo, ki je bila kaznovana, v bistvu tudi kaznovalo z odvzemom te protipravno pridobljene premoženjske koristi, na tisti osnovi, ki sem jo prej razlagal. Skratka, ugotavljamo, da se zdaj bistveno skrajšuje čas od zaznave določenih indicev, pojavov, podatkov, ki jih dobi urad za preprečevanje pranja denarja, do same vložitve obtožnega predloga in začetka kazenske preiskave. Glede izvora premoženja, kot je poslanec, gospod Vizjak, vprašal, lahko rečem, da ravno s temi novelami zakona nadgrajujemo sistem preprečevanja pranja denarja v naši državi, kajti danes ni dovolj samo, tako kot je bilo na začetku, pred temi spremembami, da ste vi pri določeni transakciji nad limitom, ki je zakonsko določen, samo v bistvu izpolnili prijavo in da je ta z zakonom določena institucija, banka, zavarovalnica, borza, borzno-posredniška hiša, menjalnice in podobno, bila dolžna samo to transakcijo kot tako v bistvu opisati in posredovati podatek otransakciji naprej, ampak je organizacija dolžna vprašati tudi stranko in izpolniti formular o izvoru tega premoženja; torej, na kakšen način, iz katerega vira je premoženje nad tistim zneskom, ki se uporablja za neko transakcijo, o kateri so dolžni poročati uradu za preprečevanje pranja denarja. Poslanec gospod Lavrinc je dejansko opozoril na zelo zapleteno problematiko. Gre za zelo sofistificirane primere, bi rekel, pri pranju denarja, da dejansko v naši državi se s tem prej nismo veliko soočali, nismo imeli veliko primerov in še tiste, s katerimi smo se soočili, predvsem te razne mreže, te organizacije plačilnih sistemov in podobno, ki so se odvijale, sam sem tudi sodni izvedenec v tej dejavnosti in lahko rečem, da vrsto let je bilo potrebnih, preden smo lahko vsebinsko prodrli v bistvo, ali je obstajalo v ozadju kaznivo dejanje. Mi vemo, da za kaznivo dejanje morajo obstajati vsaj trije razlogi in te je bilo treba iskati. Skratka, pri tem izobraževanju se naš urad poslužuje predvsem določenih "twinning" projektov, kjer se izobražujejo ne samo, strokovni delavci urada in tudi drugih institucij, ki spremljajo to področje, ampak tudi vseh tistih z zakonom določenih organizacij, kot sem rekel, bank, zavarovalnic, borznoposredniških hiš, menjalnic in podobno da jih seznanja z novitetami na tem področju. Drugače bi urad pri sebi lahko imel neko nakopičeno znanje, ne pa tudi v sami praksi, tam, kjer se transakcije opravljajo. Na ta način torej urad skrbi, da bi se v bistvu dosti bolj približal zaznavanju teh indicev o negativnih pojavih oziroma sumljivih poslih, ki so lahko, bi rekel, kot posledica določenega procesa pranja denarja. Zraven lahko rečem tudi, da je naša država in naš urad med ustanovnimi članicami mednarodne organizacije FATF, med ustanovnimi članicami te mednarodne skupine, ki v bistvu sodeluje na teh projektih, si med seboj izmenjujejo izkušnje, tako da v bistvu skušamo na ta način čimveč tega znanja, informacij pridobiti. Takšna izobraževanja bodo tudi organizirana v jesenskem času. Tako je prav in bomo o tem tudi s strani vlade poročali, če bo potrebno, parlamentu oziroma posameznemu odboru, tako da boste lahko spremljali napredek na tem področju. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala lepa, gospod državni sekretar. Tudi hvala lepa kolegu Lavrincu, da nas je danes na tej seji tudi na to dimenzijo problematike opozoril. Prav gotovo se bo strinjal z menoj, da v tem sklepu, ki ga trenutno še pripravljam, bomo tudi to vključili. Moramo se zavedati, prav gotovo vlada ve, ker vem, da je Slovenija tudi del te delovne skupine OECD, ki se večkrat na leto sestaja, ker tukaj imajo države opravka z najbolj sofisticiranimi in najbolj kreativnimi ljudmi, ki se po svetu pojavljajo na področju finančnega kriminala. V nekem smislu, mislim, da ne boste zamerili, če rečem, da države capljajo za vsemi temi stvarmi, ki se dogajajo. Mi v tem državnem zboru moramo biti pripravljeni, da bomo tudi spremljali vlado in omogočali, kar se tiče zakonodaje in pa sprememb, da bomo res kos vsemu temu, kar se dogaja. Ne smemo prezreti dejstva, da se tukaj stvari spreminjajo, se spreminjajo z zelo veliko hitrostjo in pa resnično zahtevajo najboljše kadre na tem področju. To je ena najboljših investicij, ki jih lahko ta država naredi. Ponovno opozarjam. Socialni razkroj, ki nastane ravno iz teh kriminalističnih dejavnosti, je lahko usoden tudi za našo družbo. Oblikoval bom sklep tudi na ta način, ne za to, da bo državni zbor kontroliral v tem smislu, ampak da bomo pravočasno obveščeni, da bomo lahko vladi omogočali vse, kar bo potrebno in kar je v naši moči, da bo Republika Slovenija aktivno spremljala vse te spremembe, ki jih danes razviti svet uveljavlja v svoji zakonodaji in omogoča lastnim ustanovam, da to pranje denarja preprečijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Bernik.
Se opravičujem, tisto v redu, če mi gospod državni sekretar noče odgovoriti na nekatera vprašanja, ampak mislim, da kultura dialoga je taka, če se vpraša, da se odgovori. Moji dve vprašanji sta bili: Ali smo imeli kakšne zunanje svetovalce, ko smo sestavljali ta sistem? Drugič: V katerem postopku so obtožbe pranja denarja in kako pričakujete, da se bo to razvijalo? Zadnjič smo ugotovili, kot sem že rekel, da nismo bili zelo uspešni. Hvala.
Hvala lepa. Prosim.
Se zahvaljujem za ponovno vprašanje, ampak jaz sem mislil, da sem odgovoril. Bom ponovil tisti del, ki se nanaša na prvo vaše vprašanje. Rekel sem, da Slovenija sodeluje kot ustanovna članica mednarodne skupine in je v tem delu - ta skupina je v okviru organizacije OECD - tudi črpala ta znanja in tudi dobivala občasno strokovnjake. Ni pa šlo za nek poseben projekt, da bi tuja misija prišla in pomagala s svojimi asistenti pri tem. To ni bilo potrebno. Se pravi, sodelujemo in imamo in smo izmenjevali mednarodne izkušnje. Na to drugo vaše vprašanje pa tudi sedaj ne morem odgovoriti. Nemogoče je s strani vlade in ministrstva za finance odgovoriti oziroma s strani urada za preprečevanja pranja denarja odgovoriti, kako se bodo končali začeti postopki. Urad je zadolžen za to, da spremlja, da zbira indice, analizira in daje vse razpoložljive podatke sodstvu, tožilstvu, ki potem na podlagi teh stvari vloži ali ne vloži obtožne predloge. Kako se postopki končajo, je seveda stvar samega sodišča. Mi imamo interne analize in ocene, o katerih pa seveda je v bistvu bolj subjektivno, ko spremljamo zadeve in razmišljamo, kaj še ob kakšnem drugem primeru dodatno zagotoviti, da je obtožni predlog vložen, da se sploh začne takšen kazenski postopek. Ne moremo pa točno napovedati, kako se bodo končale te zadeve. Rekel sem tisto, če ste prej sledili, ko sem razlagal, da smo drugače definirali to protipravno pridobljenopremoženjsko korist. Če izvira iz poslov, ki so nezakoniti, je zelo veliko vprašanje. Bili so sodni primeri, ko se je reklo, če ni legalnega posla, potem se tudi ne more dohodek kot tak obravnavati, niti odhodki, in zato smo potem to drugače skušali definirati, da gre v bistvu za prerast premoženja in da to spremljamo vsaj po davčni zakonodaji, kjer pa imamo možnost materialno sankcionirati, da ugotavljamo, da se je premoženje z vidika dohodninske zakonodaje pri posamezniku povečalo, ne da bi imel na drugistrani, bi rekel, legalne prihodke. Potem smo v okviru davčne zakonodaje lahko zadevo materialno - materialno! - sankcionirali. Mislim, da sem vam s tem pojasnil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Je torej v tej razpravi ostalo še kaj neodgovorjenega ali nepojasnjenega? Kolega Zamernik želi besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Mislim, da bi še večjo pozornost kazalo nameniti vprašanju, ki ga je izpostavil kolega Lavrinc. Na prvi del mislim, da ste zelo obširno in dokaj kvalitetno odgovorili, se pravi na tisti del, ki je govoril o izobrazbi kadrov, ki bi naj preprečevali ta dejanja. Niste pa, vsaj nisem zasledil, kaj dosti pozornosti posvetili tistemu drugemu delu, kako plačati ljudi, ki to opravljajo. Dejansko smo se pri poročilu kriminalistične policije pri komisiji za nadzor varnostno-obveščevalnih služb seznanili z dokaj zaskrbljujočim stanjem, da policist, ki preiskuje dejanja, ki gredo lahko tudi v astronomske višine več milijonov tolarjev, dobi nižjo plačo kot nek uradnik nekje na nekem ministrstvu, recimo, nek podsekretar. Kako naj policist, ki zasluži 100.000 tolarjev, preganja dejanja, vredna milijon ali pa celo milijardo tolarjev. Ne vem, predsednik mi daje signale, pa vas nisem razumel.
Izvolite. Samo kolega sem hotel opozoriti, če lahko časopis da nekoliko nižje, da vas ne moti. Kar izvolite!
Mislil sem, da je bila artikulacija namenjena meni. Tako je to vprašanje, ki bi se ga morali lotiti tako na ministrstvu za finance kot na ministrstvu za notranje zadeve. Nedopustno je, da imajo kriminalisti v primerjavi z enakimi izhodišči na drugih ministrstvih nižjo osnovo za plačilo. Mislim, da bi bilo to vprašanje treba bolj razjasniti. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Zamernik. Želite gospod državni sekretar besedo? Prosim.
Hvala lepa. Sami ste že dejali, da to seveda ni samo naloga ministrstva za finance. Ministrstvo za finance je tisto, ki bi naj v okviru proračuna posebno pozornost namenilo tudi, recimo, nagrajevanju v okviru ministrstva za notranje zadeve in zagotovilo določena sredstva. Ta predlog bom vsekakor posredoval našemu ministrstvu in bomo tudi na tej podlagi pripravili nekatere ukrepe. Rad bi pa na nekaj drugega iz svoje, bi rekel, strokovne prakse opozoril. Veste, eno je zbiranje indicev, osnovnih podatkov. Najvažnejše je tisto, kar je gospod Lavrinc govoril, potem analiziranje, strokovna obdelava podatkov. Če dobite vi samo podatek, da je neka transakcija bila opravljena, kar se že danes zbira, seveda ni dovolj za nek obtožni predlog ali za, bi rekel, res takšne dvome oziroma utemeljene sume, kot se temu reče, in da se sproži širša preiskava. Bistveno je to zelo sofisticirano strokovno znanje.Tu pa ne gre za navadne kriminaliste, ne gre za navadne policiste, gre za visoko usposobljene strokovne delavce, ki jih urad tudi kot tak zaposluje, izobražuje. To so zelo, tako kot je dr. Bajuk povedal, zelo prevejane in zelo razvite oblike, in si ne smemo delati utvar, da jih bomo na terenu z zbiranjem teh osnovnih informacij že kot take zaznavali. To je samo pomagalo za prve indice. Potem je pa analiza, obdelava, izmenjava podatkov med različnimi službami, institucijami, ki pripelje do tistih bolj utemeljenih stvari, ocen, da se potem pripravi poročilo za tožilstvo oziroma se da tožilstvu predlog za uvedbo kazenske preiskave in podobno. Nikakor ne mislim s tem reči, da ne bomo te pozornosti posvetili, ampak mislim, da je predvsem treba resnično pozornostnameniti, tako kot je dr. Bajuk rekel, strokovnjakom, ki bodo to zaznali. Mnogokrat so te zadeve tudi mednarodne. Mi se ne dajmo slepiti, če lahko samo z davčnega področja rečem, tudi utaje na področju davka na dodano vrednost, ki je pri nas še v bistvu vstrokovni teoriji ne poznamo, se že dotikajo tudi naših mnenj. Zato moramo strokovno slediti, da bomo kos temu, da se ne bi tudi s področja davkov, ker je to dostikrat povezano, torej ti izvori tega premoženja so različni, da nam ne bo zmanjkalo strokovnjakov, ki bi znali in bili sposobni to širše analizirati, ne pa samo z zbiranjem teh osnovnih podatkov na terenu, kar lahko opravljajo policisti ali kriminalisti pri svojem delu. Torej, ne da bi samo eno plat zanemarjali ali pa povzdigovali, treba je resnično od spodaj navzgor to piramido zgraditi. Mislim, da urad za preprečevanje pranja denarja, tako kot je poročal na nministrstvu, ima zgrajen model. Zdaj je seveda odvisno vse od tega, koliko od teh ljudi bomo usposobili, v kolikem času, kako bodo sami dovolj izkušeni ali sposobni, iznajdljivi, da bodo stvari pripeljali do tja, kamor seveda želimo. Hvala.
Želi še kdo besedo? Ugotavljam, da ne. Državnemu sekretarju se zahvaljujem za sodelovanje v razpravi. To razpravo zaključujem. Prehajamo k odločanju o 7. členu oziroma amandmaju k 7. členu in k 38. členu. Najprej bomo odločali o amandmaju k 7. členu. Ta amandma imate v poročilu pristojnega odbora. Želi kdo v zvezi s tem besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu amandmaja k 7. členu. Glasujmo! Glasujemo o predlogu amandmaja k 7. členu. Navzočih je 50 poslank in poslancev. 47 jih je predlog podprlo. Nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 7. členu sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu amandmaja k 38. členu. Dovolite, da vas opozorim, da je ta pripet k predlogu vlade, predlogu zakona o preprečevanju pranja denarja, na strani 22. Odpiram razpravo o predlogu amandmaja k 38. členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju k 38. členu. Glasujmo! 56 poslank in poslancev je v državnem zboru pri tem glasovanju. 49 jih je predlog podprlo, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Zdaj smo končali z glasovanjem o dopolnilih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost. [[Ni.]] Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Ta zakon dajem na glasovanje. Glasujemo.V dvorani je navzočih 59 poslank in poslancev. 58 jih je zakon podprlo, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. Preden zaključim to točko, sprašujem predlagatelja dodatnega sklepa, dr. Bajuka, ali imamo ta predlog sklepa. Razmnožen še ni. Če se bo državni zbor strinjal, bi ga prebral, pa bo potem državni zbor ocenil, ali je zaradi morebitne nejasnosti potrebno, da se v celoti razmnoži vsem kolegicam in kolegom. Dodatni sklep k zakonu o preprečevanju pranja denarja, se glasi: Državni zbor Republike Slovenije poziva vlado Republike Slovenije, naj v čim krajšem možnem času poroča državnemu zboru o vseh ukrepih, aktivnostih in aktih, ki jih je sprejela vlada z namenom, da uresničuje cilje, ki jih zasleduje zakon o preprečevanju denarja, ter hkrati poroča o uspehu teh ukrepov. Posebno pozornost naj vlada posveti vprašanjem usposabljanja strokovnih kadrov na tem področju. Dr. Andrej Bajuk, vodja poslanske skupine Nove Slovenije. Je predlog dodatnega sklepa dovolj jasen, da lahko o njem razpravljamo in odločimo? Ni ugovorov. Potem dajem ta predlog dodatnega sklepa v razpravo. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Torej bomo glasovali o predlogu. Zaključujem razpravo. Predlog dajem na glasovanje. Navzočih je 62 kolegov in kolegic. Za je glasovalo 28 poslank in poslancev, 29 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 29.]] Predlog dodatnega sklepa ni bil sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O BANKI SLOVENIJE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi kdo od predstavnikov vlade besedo? Prosim, izvolite, mag. Tolar, državni sekretar.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Tekst novega zakona o Banki Slovenije, ki je pred vami, predstavlja uskladitev slovenskega pravnega reda z evropskim pravnim na področju centralne banke, denarne politike in financiranja javnega sektorja s strani centralne banke. Slovenska ureditev na tem področju je podana v 152. členu ustave, ki govori o tem, da je Banka Slovenije samostojna pri opravljanju svojih nalog in pri tem odgovarja državnemu zboru, ter z zakonom o Banki Slovenije, na podlagi katerega je bila Banka Slovenije ustanovljena in na podlagi katerega opravlja svoje naloge. Sedanja ureditev je v veliki meri že usklajena z evropskim pravnim redom, ki ga na tem področju urejata pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti in statut evropskega sistema centralnih bank in evropske centralne banke. Ostajajo pa še nekatere pomembne razlike, za katere se je Republika Slovenija v pogajalskem procesu zavezala, da jih bo odpravila z novim zakonom o Banki Slovenije, ki jih bo sprejela do konca letošnjega leta. V ta namen je Vlada Republike Slovenije avgusta preteklega leta poslala državnemu zboru besedilo novega zakona, ki žal zaradi proceduralnih ovir prihaja v prvo obravnavo šele danes. Najpomembnejše razlike, ki narekujejo spremembe v zakonu o Banki Slovenije [[...]]
Gospod državni sekretar, brez zamere, da vas prekinem, ampak predstavljate predlog zakona o bankah. Moram prositi kolege in kolegice, da vas pri tem ne motijo. Prosim, izvolite.
Najpomembnejše razlike, ki narekujejo spremembo zakona o Banki Slovenije, se dotikajo vprašanja neodvisnosti Banke Slovenije, kjer je veljavni zakon v precejšnji meri usklajen. Vendar Evropska unija nekoliko širše pojmuje neodvisnost centralne banke, in sicer kot funkcionalno, institucionalno, kadrovsko in finančno neodvisnost centralne banke. Naslednja pomembna razlika se nanaša na financiranje javnega sektorja s strani centralne banke, ki ga evropski pravni red prepoveduje. Veljavni zakon vsebuje določbe, ki to vrsto financiranja omogočajo, čeprav ta možnost v praksi nikoli ni bila uporabljena. Odprava neusklajenosti bo pomenila zadostno podlago za včlanitev Republike Slovenije v Evropsko unijo. Dejstvo pa je, da bo morala Republika Slovenija v določenem obdobju po vstopu v Evropsko unijo ob izpolnitvi vseh konvergenčnih kriterijev vstopiti tudi v Evropsko monetarno unijo. Uvedba evra kot denarne enote Republike Slovenije je torej prihodnja obveznost, ki je za Republiko Slovenijo in ostale kandidatke sedanjega kroga širitve Evropske unije neizogibna. To pomeni, da se države kandidatke in med njimi tudi Republika Slovenija hkrati s kandidaturo za vključitev v Evropsko unijo dejansko izrekajo tudi za kasnejši vstop v Evropsko monetarno unijo. S trenutkom uvedbe evra kot denarne enote Republike Slovenije bo Banka Slovenije kot integralni del slovenskega sistema centralnih bank z vsemi pravicami in obveznostmi izgubila svojo samostojnost in neodvisnost pri vodenju monetarne politike. Prav tako pa bo s tem trenutkom treba zadostiti nekaterim drugim zahtevam. Glede na to, da bo vstop v Evropsko monetarno unijo časovno oddaljenejši od vstopa v Evropsko unijo, smo se srečali z dilemo, ali z novim zakonom vpeljati samo tista določila, ki so pomembna za vstop v Evropsko unijo in zadevajo predvsem neodvisnost Banke Slovenije, popolno odpravo financiranja javnega sektorja in naslova denarne politike in postavljanja cilja cenovne stabilnosti kot temeljnega in edinega cilja denarne politike, ali pa že v celoti vpeljati tudi določila, ki so vezana na vstop v Evropsko monetarno unijo. Sprejeta je bila odločitev, da se z novim zakonom vzpostavi celovit evropski pravni red na tem področju, s tem da se pokrijeta obe fazi, vendar tako, da se določila, ki so vezana na vstop v Evropsko denarno unijo, začnejo uporabljati šele z dejanskim vstopom vanjo. V nadaljevanju na kratko povzemamo nekatere pomembnejše zahteve, vezane na vključitev Republike Slovenije v Evropsko unijo, ki v do sedaj veljavnem zakonu niso v celoti izpolnjene, in v tem je tudi poglavitna rešitev v predlogu zakona. Najpomembnejša zahteva zadeva neodvisnost centralne banke. Samo popolnoma neodvisna centralna banka namreč omogoča učinkovito izvajanje monetarne politike in kot posledico tega doseganje in ohranjanje stabilnosti cen kot ključnega cilja, ki mu je zavezana centralna banka. Neodvisnost v evropski pravni ureditvi se pojmuje na štiri načine, in sicer kot funkcionalna, institucionalna, kadrovska in finančna neodvisnost centralne banke. Funkcionalna neodvisnost pomeni, da je centralna banka pri svojem delovanju zavezana k enemu glavnemu cilju, in sicer k cilju zagotavljanja stabilnosti cen. Vsakršni dodatni cilji, ki bi jim morala slediti v svojem delovanju centralna banka, pomenijo odstop od tega cilja ter da centralna banka v svojem funkcionalnem smislu ni več neodvisna. Naša sedanja ureditev na tem področju Banki Slovenije postavlja dva cilja, in sicer skrb za stabilnost valute in splošno likvidnost plačevanja v državi in do tujine. Predlog novega zakona na tem področju sledi ureditvi v Evropski uniji in kot temeljni in edini cilj delovanja Banke Slovenije postavlja cilj stabilnosti cen. Drug vidik neodvisnosti je institucionalna neodvisnost centralne banke, ki pomeni, da centralna banka pri opravljanju svojih nalog ni vezana na navodila katerihkoli drugih organov in da tudi centralna banka oziroma člani njenih organov upravljanja ne smejo iskati navodil, bodisi pri vladi ali drugih organih v državi ali Evropski uniji. Menimo, da na tem področju sedanji zakon ni v nekem pomembnejšem neskladju z evropsko ureditvijo. Ne glede na to, pa v predlogu zakona institucionalno neodvisnost v 2. členu še bolj izostrujemo. Naslednji vidik neodvisnosti je kadrovska neodvisnost organov upravljanja centralne banke, ki jo je potrebno zagotavljati skozi postopke, imenovanja in razrešitve ter trajanja mandata guvernerja in članov sveta centralne banke. Evropska pravna ureditev na tem področju poudarja, zlasti preprečevanje konflikta interesov, ki bi lahko nastopili pri posameznih članih sveta centralne banke, če bi opravljali več zaposlitev.V zvezi s tem smo uspeli pridobiti tolmačenje komisije Evropske unije, evropske centralne banke in mednarodnega denarnega sklada, ki so v pogledu profesionalizacije članov sveta centralne banke, sicer znatno razlikujejo. Tolmačenje komisije Evropske unijezahteva, da so člani sveta centralne banke, v polnem delovnem razmerju pri centralni banki, in izključuje tako imenovane zunanje člane sveta centralne banke, ki jih imamo pri sedanji ureditvi. Stališče evropske centralne banke je nekoliko manj restriktivno in dopušča sodelovanje zunanjih članov, ki so v rednem delovnem razmerju na visokošolskih institucijah ali v znanstvenoraziskovalnih institucijah, če ne gre za konflikt interesov. Najmanj restriktivno pa je stališče mednarodnega denarnega sklada, ki meni da je treba v organih upravljanja centralne banke zagotoviti večinski delež zunanjih članov. Predlog zakona je sledil predvsem predlogu komisije Evropske unije, ne le zaradi možnih konfliktov interesov, temveč tudi zaradi tega, ker je vlada menila, da bi morali člani sveta Banke Slovenije opravljati svojo funkcijo v pretežnem delu svojega delovnega časa, kar bi pripomoglo k temeljitejšemu in kvalitetnejšemu delu. Glede na to predlog zakona nekoliko spreminja sedanjo sestavo sveta Banke Slovenije. Po sedanji ureditvi je poleg guvernerja, namestnika guvernerja in treh vic guvernerjev še šest zunanjih članov. Z novim predlogom pa zmanjšuje člane sveta na devet članov, na guvernerja in še osem članov, od katerih bi lahko bili štirje člani iz vrst visokošolskih učiteljev ali raziskovalcev v rednem delovnem razmerju z Banko Slovenijo le s tretjino delovnega časa, polnega delovnega časa. Kot četrti vidik neodvisnosti centralne banke, kot ga definira evropski pravni red, se pojavlja finančni vidik, ki pomeni, da mora centralna banka razpolagati z zadostnimi sredstvi za neodvisno izvajanje svojih nalog. Na tem področju daje sedanji veljavni zakon o Banki Slovenije določene pristojnosti državnemu zboru, ki potrjuje finančno poročilo Banke Slovenije za preteklo leto in potrjuje finančni načrt za prihodnje leto. Taka določila so v neskladju z ureditvijo v Evropski uniji. Položaj Banke Slovenije mora omogočati, da sama razpolaga s sredstvi, s katerimi lahko na ustrezen način dosega zastavljene cilje, ki jih zasleduje evropski sistem centralnih bank. Naknadne spremembe finančnih izzivov Banke Slovenije s strani tretjih oseb niso sprejemljive, dopustna pa je obravnava teh izkazov zaradi transparentnosti delovanja Banke Slovenije. Ne glede na navedeno, objektivni in z zakonom v naprej določeni kriteriji za razporejanje prihodka ali izgube niso v nasprotju z načelom finančne neodvisnosti. Predlog zakona odpravlja sedanjo vlogo državnega zbora, ki jo ima pri potrjevanju finančnih izkazov Banke Slovenije za preteklo leto in dajanju soglasja k finančnemu načrtu za prihodnje leto. Prav tako v 6. členu vzpostavlja kriterije za delitev dobička Banke Slovenije in sicer določa, da se 20% vsakoletnega dobička Banke Slovenije nameni za splošne rezerve. To so rezerve, ki krijejo tveganjepri poslovanju Banke Slovenije, razen tečajnih in obrestnih tveganj, ki se krijejo iz posebnih rezerv, preostanek dobička Banke Slovenije pa se nakaže v proračun Republike Slovenije, če svet Banke Slovenije ne predlaga višje oblikovanih splošnih rezerv, ki jih mora potrditi minister, pristojen za finance. Naslednja pomembna zahteva, povezana z vključitvijo v Evropsko unijo, je prepoved neposrednega financiranja države in njenih institucij. Namen teh prepovedi je preprečiti inflatoren vpliv takega financiranja. Prav tako pa predlog zakona kot eno od zahtev evropskega pravnega reda vključuje prepoved privilegiranega dostopa institucij v lasti države do sredstev centralne banke. Do njih lahko pridejo samo pod pogoji, ki veljajo za vse zasebne udeležence na trgu. Drug sklop rešitev, ki jih vključuje predlog zakona, pa je povezan z vključitvijo v Evropsko denarno unijo. Z uvedbo evra kot denarne enote bo Banka Slovenije dolžna uresničevati denarno politiko Evropske centralne banke s predpisanimi instrumenti, zagotoviti pa bo morala popolno računovodsko primerljivost poslovanja, se podrediti pravilom nadzora in revizije v evrosistemu, pravilom izdajanja bankovcev in kovancev, pravilom delitve emisijskega dobička. Vpisati bo morala kapital in prenesti devizne rezerve v Evropsko centralno banko. Spoštovane poslanke in poslanci! Predstavljen predlog zakona Banke Slovenije pomeni še enkrat uskladitev z evropskim pravnim redom, tako z vidika vključitve v polnopravno članstvo v Evropski uniji, kot tudi z vidika vstopa v evrosistem, v prehodnih določbah pa so opredeljeni členi, ki vstopajo v veljavo v prvi oziroma v drugi fazi. Hvala lepa.
Hvala za uvodno obrazložitev stališč Vlade Republike Slovenije. Predsednik odbora za finance in monetarno politiko bo državni zbor seznanil s poročilom.
Hvala lepa, gospod predsednik! Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Odbor je kot matično delovno telo obravnaval navedeni predlog zakona in v obširni in dokaj kakovostni razpravi opozoril predvsem na naslednje dileme oziroma rešitve, ki bi jih vlada morala do druge obravnave še posebej proučiti, in sicer v smislu tistih pripomb sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, ki jih bom poskušal na kratko navesti. Prvič. Postavlja se vprašanje položaja Banke Slovenije v smislu pričakovanih razmerij v okviru Evropske ekonomske in monetarne unije in v smislu predvidenih sprememb slovenske ustave. Še posebej bi bilo treba oceniti ustreznost in potrebo ter možnosti za spremembo določb 152. člena ustave, ki ureja vprašanje centralne banke. Prav tako bi bilo treba ponovno preveriti določeno sistematiko zakona, ki bi naj zagotovila jasnejšo ureditev posameznih pravno zelo različnih položajev z Banko Slovenije, in ob tem ponovno preveriti koncept celovite vključitve zahtev evropskega pravnega reda, torej tudi rešitve, ki se nanašajo na Evropsko monetarno unijo. Prav tako je do vstopa v Evropsko monetarno unijo popolnoma neustrezno oblikovana določba 11. člena predvidenega zakona. Treba bi bilo tudi opozoriti oziroma določneje opredeliti pomen prehodnih določb, ki morajo nujno zagotoviti ustrezno časovno opredelitev uveljavitve posameznih zakonskih rešitev, ki v tem trenutku pravno niso relevantne, ker so preuranjene in ustavno neskladne. V nadaljnji razpravi so člani odbora posebno pozornost namenili nekaterim vprašanjem v zvezi z neodvisnostjo organov upravljanja centralne banke, zlasti v smislu preprečevanja konfliktov interesov, ki bi lahko nastopili pri posameznih članih sveta Banke Slovenije, če bi opravljali več zaposlitev. V zvezi z različnimi tolmačenji pa je treba povedati tudi to, da Banka Slovenije s svojim stališčem, da bi bila za njih dobra rešitev na podlagi tolmačenja mednarodnega denarnega sklada, ki predvideva prevladujoč vpliv zunanjih članov in bi bila kot takšna za Banko Slovenije absolutno sprejemljiva. V tem smislu bi bilo treba v nadaljnji razpravi oziroma pri pripravi zakona za drugo obravnavo proučiti predlagane rešitve glede organov upravljanja in pri tem upoštevati različna mnenja evropskih institucij. Prav tako [[to so tudi stališča odbora]] je treba ustrezno uveljaviti v zakonu stopnjo davka od dobička pravnih oseb, v tem primeru oziroma trenutno 25%, kot tisti del presežka prihodkov nad odhodki, ki naj se razporedijo v državni proračun oziroma kot preostanek teh presežkov prihodkov nad odhodki, ki se razporedijo v posebne in splošne rezerve. Prav tako je odbor oblikoval svoje stališče v smislu umaknjenega zakona kolega Andreja Vizjaka o ureditvi izbire revizorja Banke Slovenije. V tem smislu tudi predlagamo državnemu zboru sprejem ustreznega stališča, ki ga naj vlada upošteva za pripravo besedila zakona za drugo obravnavo. Predlagam državnemu zboru, da skupaj s sklepom, da je predlagani zakon primerna podlaga za drugo obravnavo, sprejme tudi naslednja tri stališča. Prvo stališče, da predlagatelj zakona, naj predvidi razporeditev takšnega odstotka ustvarjenega presežka prihodkov nad odhodki v državnem proračunu, ki ustreza veljavni stopnji davka od dobička pravnih oseb. Drugo stališče je, da naj predvidi odločitev državnega zbora Republike Slovenije pri izbiri neodvisnega zunanjega revizorja, ki ga predlaga Banka Slovenije in naj ustrezno upošteva tudi pripombe sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve. Hvala lepa.
Hvala lepa vam gospod predsednik odbora. Sprašujem ali ima predstavnik sekretariata kakšno pripombo. [[Nima.]] Vabim predstavnike poslanskih skupin, da predstavijo stališča. Imam dve pisni pripombi kolegov, ki bodo v imenu poslanskih skupin predstavili stališča. To je najprej kolega Feri Horvat, za njim kolega Barovič, mag. Vizjak v imenu poslanske skupine. Še kdo v imenu poslanske skupine? Dr. Bajuk. Še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Ali se želi kdo od poslancev prijaviti za razpravo, ki bo daljša od 5 minut? [[Ne.]] Če se bo kdo v nadaljevanju prijavil, njegovo razpravo omejujem na 5 minut. Sedaj pa vabim kolega Ferija Horvata, da spregovori v imenu poslanske skupine. Kolega Feri Horvat lahko v imenu poslanske skupine govori izza govorniškega odra in vas vabim, da se držimo te uzance, ko se predstavljajo stališča odborov, poslanskih skupin in ko uvod drži predstavnik vlade. Za njim torej, kolega Barovič.
Hvala za besedo, gospod predsednik in hvala za povabilo, da lahko tukaj govorim. Spoštovane kolegice in kolegi, državni sekretar! Naša poslanska skupina podpira predlog zakona, temeljne rešitve in tudi predloge sklepov in stališč, ki jih predlaga matično delovno telo. Želel pa bi vseeno spregovoriti o nekaterih vprašanjih, ki so že na samem odboru, kot je poročal predsednik odbora, in kot je razvidno iz poročila izzvala precej razprave, utemeljeno in tudi različne poglede na posamezna vprašanja, upoštevajoč tudi mnenje sekretariata, ki je dosti tehtno, in pa še dejstvo da tudi od kompetentnih mednarodnih evropskih in tudi drugih ustanov imamo različna mnenja. Vse to opozarja na to, da je nekatera vprašanja potrebno v pripravi zakona za drugo obravnavo dejansko temeljito proučiti in potem tudi predlagati čim boljše rešitve. Res je to, kar je uvodoma ugotovil državni sekretar, da je že velik del dosedanje zakonske ureditve zagotavljal oziroma zagotavlja neodvisen položaj centralne banke, posebno še to velja za odnos do vlade, kjer je bila dejansko centralna banka samostojna, včasih je morda celo manjkala, ne glede na njeno samostojnost, koordinacija pri posameznih segmentih, makroekonomske politike, kjer so zadeve po vsebini prepletene. Naj preidem na nekatera odprta vprašanja. Prvič. Nujno je, da sedaj v tem predvidenem paketu ustavnih sprememb, v tistem delu predvsem, ki se nanaša na prilagajanje ustave, potrebah vključevanja v Evropsko unijo, da se spremeni 152. člen. Če pogledamo dikcijo tega člena, dejansko eksplicitno določa odgovornost centralne banke državnemu zboru. Drugič. Menim tudi, da bo v zakonu potrebno bolj jasno, bolj pregledno in bolj sistematično opredeliti, če je to le možno kar po poglavjih, položaj in zlasti odnos centralne banke do državnega zbora, do članstva, do trenutka, ko postanemo člani Evropske unije in pa potem od članstva do eventualnega članstva v Evropski monetarni uniji. Tretje vprašanje, o katerem je že bilo govora, je vodstvo in predvsem sestava sveta centralne banke. Tu smo slišali različna mnenja, različne poglede. Mi se nekako nagibamo k temu, da bi verjetno kazalo prav zaradi dejanske neodvisnosti, zaradi profesionalnosti in odgovornosti se opredeliti za varianto ali pa vsaj proučiti varianto, da tudi če bodo neprofesionalni zunanji člani sveta, da bodo pa večino imeli v tem svetudejansko profesionalni delavci, ki so zaposleni v tej banki, guverner in pa drugi. Po našem mnenju to dejansko potem zagotavlja večjo odgovornost in pa tudi, predpostavljamo, tudi večjo neodvisnost. Dejstvo je namreč, da te rešitve, ki naj bi bile bolj fleksibilne, da so tudi zunanji člani, da bo ob spoštovanju tega, da ne morejo biti člani tisti predstavniki ali strokovnjaki ali podjetniki in tako dalje, kjer gre lahko za konflikt interesov, da bo tudi pri tej kategoriji univerzitetnih učiteljev ali pa drugih neodvisnih strokovnjakov, da bo lahko težava nastala v jasni opredelitvi, ali obstaja konflikt interesov ali ne obstaja. Dejstvo je, da vrsta univerzitetnih profesorjev tudi opravlja pridobitno dejavnost, prav tako tudi raziskovalci v posameznih ustanovah in podobno. To ne pomeni kategoričnega nasprotovanja temu, da so tudi zunanji člani, vendar opozarjam na to, da lahko pri izvajanju te določbe, če ne bo zelo precizno opredeljena, lahko pride do težav. Četrto vprašanje je vprašanje nadzora nad bankami doma in njihovimi hčerinskimi bankami v tujini oziroma bankami, kjer so domače banke družbeniki v bankah v tujini. Ne toliko pod vplivom problemov, ki so trenutno aktualni, ampak nasploh je važno v zakonu vendarle jasno opredeliti vlogo centralne banke pri nadzoru bank. Najslabše je, če to ni opredeljeno, s tem, da bo tukaj potrebno najti potem povezavo z zakonom o bančništvu, ki opredeljuje področje nadzora. In pa, končno, vprašanje, ki ga je predsednik odbora za finance že izpostavil in ki je zajeto v poročilu, to je določanje revizijske hiše za Banko Slovenije. Mi tudi soglašamo s tem, da se tu vendarle ohrani vpliv državnega zbora, kar pa po naši oceni ne pomeni, da mora zbor na plenarni seji o tem odločati, ampak bi se morda dalo uporabiti dosedanjo prakso, da to opravi matično delovno telo za področje monetarne politike oziroma za področje centralne banke. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič, ki bo predstavil mnenje poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovane kolegice in kolegi! V uvodni obrazložitvi predloga zakona o Banki Slovenije, ki je danes v prvi obravnavi, smo slišali, da se je Slovenija v pogajalskem procesu z Evropsko unijo zavezala k spremembi in uskladitvi zakonodaje. Tako kot v preteklosti, ko smo se srečevali z obljubami in nam je bilo zaradi različnih pogledov o Evropski uniji včasih malce nerodno, ker smo morali kot država proti pogajalcem nastopiti tako, da smo izpolnili obljubo, tokrat ocenjujem in ocenjujemo v Slovenski nacionalni stranki, da pa je še čas, da zakonodajo prilagodimo tako po vsebini in na takšen način, da bo Slovenija imela enakopraven pogajalski položaj proti Evropski uniji, pa seveda tudi njenim denarnim institucijam. Prav tako sem osebno zadovoljen z delom matičnega delovnega telesa, z odborom za finance in monetarno politiko, ker je bil govor o predlogu zakona o Banki Slovenije dolg, izčrpen in natančen. Malo prej smo slišali tudi, da bomo oziroma da naj bi ob procesu spreminjanja ustave Republike Slovenije v 152. členu seveda ne pozabili na Banko Slovenije, ker ta člen ureja njen status, ureja centralno banko. In nenadoma smo v neki šah mat poziciji. Mi vidimo, da predlog zakona o Banki Slovenije določa, da postane Banka Slovenije na nacionalnem nivoju, torej v Republiki Sloveniji, popolnoma neodvisna in, drugače povedano, odpravlja tisto odgovornost, ki jo je imela sedaj do državnega zbora. Ko bomo mi ta v 152. člen v ustavi, recimo šeletos, spremenili, bomo Banki Slovenije dali izpolnitev njenega člena v predlogu zakona. Postala bo neodvisna. Po drugi strani pa ne bomo še niti v Evropski uniji, niti v Evropski centralni banki ali pa evropskemu sistemu centralnih bank. In še po drugi strani bo Banka Slovenije, kot smo vsi slišali, doma dobila popolno neodvisnost, v celoti pa bo izgubila svojo samostojnost in bo odgovorna organom po določbah statuta evropskega sistema centralnih bank in evropske centralne banke. Zato je še toliko bolj pomembno opozorilo sekretariata, da se v nadaljnjem procesu tega zakona, torej v drugi obravnavi, vsak člen in njegovo določilo tudi časovno opredeli, kdaj naj bi stopil v veljavo. Na ta način bomo izpolnili svoje obveze, ki smo jih dali v pogajalskem procesu, prilagodili zakonodajo Banki Slovenije zahtevam in obdržali tisto samostojnost in tisti enakopravni položaj, da bomo uveljavljali pravila iger Evropske unije takrat, ko bomo seveda tudi člani Evropske unije. Govorili smo tudi o štirih neodvisnostih. Ustavil se bom samo pri eni. Če pogledamo obrazložitev v tako imenovani kadrovski neodvisnosti organov upravljanja centralne banke, vidimo, da imamo že sedaj v svetu in v Evropi tri različne institucije, ki vsaka zase različno gleda na sestavo sveta banke. Tako evropska komisija zahteva, da so člani sveta vsi po vrsti, od prvega do zadnjega, profesionalci in zaposleni. Po drugi strani je diametralno tolmačenje mednarodnega denarnega fonda oziroma sklada, ki poudarja pomen večjega števila zunanjih članov v svetu. Imamo še nekoliko vmesno fleksibilno, kot je izraženo tolmačenje Evropske centralne banke, ki išče neko ravnotežje. Tudi tu se mi zdi za naš parlament in za našo državo zelo pomemben element, ki se ga v nadaljnji obdelavi tega zakona, ki mu je potrebno dati veliko pozornost in sestaviti svet banke tako, da bo imel svojo vlogo v Evropski uniji, v evropskih monetarnih sistemih, kot tudi v državi. Prav je, če nadaljujem, da je matično delovno telo opozorilo na predlog mag. Andreja Vizjaka, ki govori o reviziji, o revizijskem postopku in ki želi na vsak način vnesti neko varovalko, ki bo še vedno v funkciji nadzora revizije Banke Slovenije. Tudi stališče matičnega odbora je, da se poišče neki instrument, ki ne bi bil v nasprotju zahtevami Evropske unije. Na koncu naj še enkrat opozorim - mislim, da je tudi kolega gospod Feri Horvat omenjal - da je potrebno najti, če bomo spreminjali 152. člen ustave in dali Banki Slovenije absolutno in popolno neodvisnost, do tistega časa, ko bo Banka Slovenije tudi v sistemu Evropske centralne banke in pa v sistemu centralnih bank, da je treba najti neko uravnoteženje s trenutnim stanjem in s trenutnim dejstvom, ko Banka Slovenije še vedno neposredno odgovarja državnemu zboru. V slovenski nacionalni stranki bomo podprli predlog, ki je bil oblikovan na matičnem delovnem telesu in bomo potrdili, da je predlog zakona o Banki Slovenije, v prvi obravnavi, primerna podlaga za nadaljnje delo, seveda ob upoštevanju tistih dodatnih sklepov, ki jih je oblikoval odbor za finance in monetarno politiko. Upam, da tudi ob upoštevanju nekaj povedanega ta trenutek iz te klopi, predvsem zaradi enakopravnega izhodišča naše države v pogajanjih z Evropsko unijo. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa vam, kolega Barovič. V imenu poslanske skupine socialdemokratske stranke, kolega mag. Vizjak, za njim kolega dr. Andrej Bajuk, v imenu poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim, kolega Vizjak.
Hvala lepa, gospod predsednik, za dano besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani državni sekretar! Vidim praktično, da se vsi in vse poslanske skupine kakor tudi odbor za finance vrtimo okoli enih in istih vprašanj, samo da nekateri pripisujejo takšno, drugi drugačno težo tem pomislekom. V socialdemokratski stranki se zlasti sprašujemo, ali je predlog zakona o Banki Slovenije primerna podlaga za prvo obravnavo ob vseh teh danih pripombah, o katerih smo si enotni. Predvsem prva najpomembnejša pripomba je ta konsistentnost pravnega reda v Sloveniji oziroma tudi usklajenost tega predloga z ustavo. Ustava v 152. členu pravi, da je Banka Slovenije kot centralna banka v svojem delovanju samostojna in odgovarja neposredno državnemu zboru. Sedaj se ta neposredna odgovornost trga, ustavno določilo ostaja. Sprašujem se in sprašujem tudi seveda predstavnika vlade, kako v luči sedanjih predlogov ustavnih sprememb tega predloga ni po spremembi tega ustavnega določila, hkrati pa plasiramo zakon v taki dikciji, kot pač je. Mislimo, da je tu paradoks in v luči konsistentnosti pravnega reda nedopustno, da predlagamo nekaj, za kar vemo, oziroma predvidevamo vsaj, da je v neskladju z ustavo. To je prvi in temeljni pomislek. Menimo, da je težko nek zakon primerna pravna podlaga za drugo branje ob taki dikciji ustave in ob nekih nejasnih namerah, da se ta ustava tudi spremeni. Pravzaprav je pa tudi to nedopustno, da se najprej zakon sprejema v prvem branju, ki predvideva spremembo ustave, hkrati pa ni spremembe ustave. Drugi zelo pomemben pomislek je to trojno časovno oziroma jasna in nedvoumna ureditev zlasti vprašanja položaja Banke Slovenije v treh ločenih časovnih in med seboj zelo različnih časovnih obdobij Banke Slovenije. Imamo zakon, ki ne odgovarja na ta tri ločena časovna obdobja. Prvo časovno obdobje je položaj banke do vstopa Slovenije v Evropsko unijo. Drugo časovno obdobje je položaj banke po vstopu v Evropsko unijo in pred vstopom v Evropsko monetarno unijo. Tretje obdobje pa je položaj banke po vstopu v Evropsko monetarno unijo. Menimo, da bi zakon že v prvem branju moral predvidevati to trojno dimenzijo introjno časovno dimenzijo položaja Banke Slovenije, kar pa ta zakon seveda ne predvideva. Na to so opozorili vsi moji predhodniki, kakor tudi sekretariat za zakonodajo. To je bila tudi daljša obravnava na odboru za finance. Vlado oziroma predstavnika vlade sprašujem, ali meni, da se da zakon do druge obravnave korigirati v tem smislu, da se te podlage jasneje opredelijo v skladu tako s stališči odbora za finance, mnenjem sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, kakor tudi z razpravo tako na odboru za finance, kakor tudi današnje. Sprašujem, ali je primerna osnova zakon za drugo obravnavo oziroma bo lahko vlada korigirala koncept zakona v tem smislu, da ga prilagodi tem trem časovnim dimenzijam. Tretje zelo pomembno področje je področje ureditve bančnega nadzora, ki zagotavlja varnost depozitov hranilnih vlog in drugih naložb bančnih strank v banke. Evropa pozna tu zelo široko paleto možnosti in variant. Zanima me, kako bo ta problematika urejena v bodoče tudi v Sloveniji. Sedaj je imel parlament neko možnost, tako v ustavni določbi, kakor tudi preko sedanje razprave glede njujorške hčere Nove Ljubljanske banke. Sprašujem se, kako bo to v bodoče in kako bo Banka Slovenije oziroma katerakoli druga finančna institucija v Sloveniji izvajala nadzor bančnega poslovanja predvsem v smislu zagotavljanja varnosti depozitov in hranilnih vlog in seveda tudi drugih naložb bančnih strank, kar bo seveda zelo močno vplivalo na stabilnost in seveda na ugled našega bančnega sistema. Nenazadnje bi se ob četrtem tudi dotaknil te kadrovske neodvisnosti. Kot smo že slišali, je variant več, vendar menim, da je potrebno tu slediti popolni neodvisnosti članov sveta banke in zato tudi popolni profesionalizaciji. Želel bi tu tudi vprašati državnega sekretarja oziroma predstavnika vlade, kako v pogajanjih z Evropsko unijo, kakšen je bil izplen naših pogajalcev in ali so ti pogajalci zahtevali popolno profesionalizacijo ali ne. Ali je ta člen, ki govori o sestavi in profesionalizaciji članov sveta, usklajen z zahtevami naših in tujih pogajalcev v luči približevanja? Šele na podlagi teh odgovorov se bomo tudi v poslanski skupini nekako lažje odločili, ali je ta zakon primerna podlaga za nadaljnji postopek ali ne. Če bi, glede na te dileme, ki so bile tu danes večkrat izpostavljene, bilo možno ta zakon prilagoditi v skladu s pripombami, čeprav bo to drug zakon, po moji oceni to ne bo več isti zakon o Banki Slovenije, kajti pripombe, ki smo jih dali tako danes kot poslanci oziroma poslanske skupine, kakor tudi odbor, kakor tudi sekretariat, bistveno spreminjajo določen koncept tega zakona. Želel bi najprej te odgovore in kasneje se bomo na podlagi odgovorov lahko odločili o podpori temu zakonu. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim dr. Andreja Bajuka, ki bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. S tem bomo, glede na seznam prijavljenih, zaključili s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in odprli razpravo za poslanke in poslance. Dr. Bajuk, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ko poslušam to razpravo, ne morem drugače kot zaključiti, da so dejansko že v matičnem delovnem telesu in tudi danes, ko poslušam stališča poslanskih skupin, se odprla zelo legitimna vprašanja glede tega zakona, ki pa je sistemskega značaja in ključnega pomena za nas vse. Prav gotovo se strinjam s tem, kar je bilo s te platforme izrečeno, in predlagam, da ponovno proučimo ravno ta zaključek matičnega delovnega telesa v tem smislu, da če je resnično možno, da je ta zakon, kot je sedaj zapisan, res podlaga za drugo obravnavo. Menimo, da je nujno potrebno, da se dokončno določi, kakšna bo uskladitev s pravnim redom Evropske unije za čas, ko bo postala Slovenija članica Evrope, in pa tudi za čas potem, ko bo postala članica Evropske monetarne unije, in to ne bo istočasno. Menimo, da bi zakon moral, če želi že danes urejati končni cilj Slovenije, vstop v EU, jasno in nedvoumno urediti položaj Banke Slovenije za obe obdobji, saj zakonodaja Evropske unije razlikuje ta dva položaja držav oziroma njihovih centralnih bank. Poleg tega je treba s tem zakonom jasno in nedvoumno urediti zlasti tudi vprašanje položaja Banke Slovenije do vstopa v Evropsko unijo, ko Banka Slovenije deluje in mora delovati na podlagi veljavne ustave sedaj. Predlog zakona ne ureja sistemsko teh treh pravno zelo različnih položajev za Banko Slovenije. Tega ne doseže tudi v prehodnih določbah, ki morajo zagotoviti ustrezno časovno opredelitev uveljavitve in ne le uporabe posameznih zakonskih rešitev, ki vtem trenutku pravno niso relevantne, ker so preuranjene in tudi še ustavno neskladne. Soglašati seveda je tudi mogoče z vsemi pripombami sekretariata k posameznim členom zakona o banki Slovenije. Rad bi opozoril, da se te opombe nanašajo na skoraj tretjino zakona, ki so pretežno sistemske narave. Ureditev položaja centralne banke v institucionalnem okviru posamezne države članice EU in EMU ni enotna. Tega se moramo prav zavedati, ker vse centralne banke ne opravljajo enakih nalog. Vse centralne banke so pooblaščene za določanje in uresničevanje monetarne politike in tisti del nadzora nad bankami in drugimi kreditnimi institucijami, ki se nanaša na izvajanje monetarne politike. Ne opravljajo pa vse centralne banke nadzora nad poslovanjem posameznih poslovnihbank. Za nadzor bančnega poslovanja, ki zagotavlja varnost depozitov, hranilnih vlog in drugih naložb bančnih strank v banke, so pristojne posebne institucije. To je na primer v EU, v njeni največji državi, v Nemčiji, in seveda tudi tako je v ZDA. Tudi evropska centralna banka seveda nima takih nalog. Zato splošno sklicevanje na pristojnosti in odgovornosti evropske centralne banke v obrazložitvi tega zakona v celoti ni umestna. Zato menimo, da bi moral državni zbor ob tej prvi obravnavi zakona biti seznanjen z jasno primerjalno ureditvijo pristojnosti posameznih centralnih bank držav članic Evropske unije in EMU. Tako primerjalno ureditev bi morali pripraviti neodvisni strokovnjaki naših ekonomskih in pravnih fakultet ter strokovnjaki za ustavno pravo. Zato bomo predlagali sklep in ga sedaj tudi predlagam, da državni zbor kot pomožno delovno telo komisije državnega zbora za pripravo sprememb ustave Republike Slovenije imenuje skupino strokovnjakov, ki bo pripravila novi predlog zakona o Banki Slovenije,tako da bo ta razlikoval položaj in naloge slovenske centralne banke v času, ko bo Slovenija le članica Evropske unije in ko bo hkrati članica EMU ter v času do vključitve v EU, skladno z našo ustavno ureditvijo. Predvsem bi pa rad tudi omenil, da mora takšna analiza temeljiti na preučevanju vseh izkušenj v Evropski uniji, vseh držav, ki so sedaj članice, kako so v svojem lastnem pravnem redu uredile vse te dimenzije, ki pa, kot ugotavljamo zaenkrat, še niso v tem zakonu zadostno ali pa pravilno predlagane. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo spoštovane kolegice in kolegi izčrpali seznam predstavnikov poslanskih skupin. Odpiram razpravo za poslanke in poslance in jo omejujem na 5 minut. Kdo želi besedo? Ali prav vidim, da nihče? Zaključujem razpravo. Ste želeli vi odgovoriti na diskusijo? Prosim. Gospod državni sekretar.
Predsednik zbora, hvala lepa za besedo. Ker je mag. Vizjak postavil nekaj konkretnih vprašanj, na katere želi in je želel dobiti z moje strani odgovore, mi dovolite, da čisto na kratko poskusim odgovoriti na to vprašanje, kljub temu da v tem trenutku ni prisoten v dvorani. V uvodu sem poskušal poudariti, da je tekst zakona oblikovan tako, da bi jasno opredelil tiste dele zakona, ki naj bi stopili v veljavo po sprejemu v tem zboru takoj in naj bi veljali do vstopa v Evropsko unijo. Predvidoma torej za obdobje dveh let. Tisti del, ki ga bomo morali začeti uresničevati ob vstopu v Evropsko unijo, kakor tudi tisti tretji del, ki bo stopil v veljavo za slovensko monetarno oblast takrat, ko bomo izpolnili pogoje in ko bomo sprejeti v Evropsko monetarno unijo. Pri oblikovanju tekstov za drugo branje bomo seveda upoštevali vse vaše pripombe, ki jih bomo seveda skušali upoštevati v največji možni meri, tako da bo v drugem branju tekst zakona bolj jasen in dorečen v tem smislu. Naslednje vprašanje se je glasilo, kakšna bo ureditev jamstva depozitov v komercialnih bankah oziroma v slovenskih bankah, ko bomo vstopili v Evropsko unijo. Ta zelo pomembna sestava je del že sprejetega zakona o bančništvu. Državni zbor ga je sprejel v letu 1999. In sicer v svojem določilu določa, da je vsem fizičnim osebam in pa pravnim osebam, kakor tudi osebam, ki samostojno upravljajo neko dejavnost, zajamčeno izplačilo v primeru stečaja posamezne banke v višini 20.000 evrov. To določilo je vnešeno skladno z direktivo Evropske unije, ki je zahtevala od vseh članic, kakor tudi kandidatk članic, da to ureditev vnesejo v ustrezno zakonodajo. Do lanskega leta je to veljalo za vse članice Evropske unije, seveda, za kandidatke je bil nekaj daljši rok. Na temelju tega določila zakona o bančništvu je Banka Slovenija, ki je pooblaščena za izdajanje podzakonskih aktov, izdala tudi podrobnejša navodila, poseben akt o tem, kakšno je to solidarnostno jamstvo med slovenskimi bankami. Uveljavila je torej to minimalno jamstvo v višini 20.000 evrov, dopustila pa je slovenskim bankam, da kot posamezne udeleženke na trgu ali pa tudi kot celotna skupina sprejmejo tudi višje jamstvo, višji obseg jamstva, preddepozit. Zaenkrat se slovenske banke niso odločile za dodatno jamstvo, iz preprostega razloga, ker se smatra, da je dvoodstotna naložba, ki jo morajo banke za to področje imeti v vrednostnih papirjih Banke Slovenije, vedno v portfelju za primer, dabi morale sodelovati pri odpravljanju posledic stečaja kakšne slovenske banke, zadostna za potencialni stečaj srednje velike slovenske banke. Seveda pa si je Banka Slovenije zadržala pravico, da v drugačnem primeru lahko sprejme tudi še dodatno zadolžitevbank za solidarnostno pokrivanje, seveda vse z namenom, da se v nobenem primeru ne bi ogrozilo zaupanje slovenskih varčevalcev v solidnost slovenskega bančnega sistema. Na vprašanje, kako je bilo v pogajanjih z Evropsko unijo opredeljeno vprašanje kadrovske rešitve, sestave sveta Banke Slovenije, je treba upoštevati: prvič, da je bil tekst zakona, ki je pred vami, oblikovan v začetku leta 2000 in predložen, kot sem rekel, parlamentu lani in do takrat ga nismo uspeli spremeniti. Mi imamo za drugo branje vrsto predlogov za dopolnitev teksta, za spremembo določil, ki ste jih obravnavali, in to drugo branje, če lahko rečem v nogometnem izrazu, tudi že nestrpno pričakujemo. Tisto, kar bo najbrž prevladalo, ne bo v primeru kadrovanja v svet Banke Slovenije stališče Evropske unije, niti ne stališče Mednarodnega denarnega sklada, pač pa bo ostalo najpomembnejše stališče in opredelitev Evropske centralne banke, ki kot, če se še spomnite, ko sem navajal, predstavlja kompromisno rešitev med prvo in drugo varianto. Seveda pa je v vaši pristojnosti, da lahko odločate tudi drugače. Dejstvo je, da je Slovenija majhna država, da ima majhno število prebivalcev v primerjavi z Evropsko unijo in da moramo tehtno premisliti, kakšne originalne in specifične rešitve, najbolj primerne za našo državo in za naš denarni sistem, je treba sprejeti. Na vprašanje v zvezi s pobudo za spremembo ustave oziroma 152. člena ustave, seveda moram reči, da smo v zaostanku, da vam bomo pa skušali seveda v nadaljevanju dati jasnejše odgovore, kako je s spremembo tega določila oziroma tega člena ustave. Seveda, z jasnim stališčem, da v kolikor takšno stališče ne bo sprejeto v spremembi ustave, potem tudi takšen zakon ne bo mogel tako hitro biti sprejet, veljaven. Ampak še enkrat. Banka Slovenije ima pred seboj komaj dveletno obdobje, v katerem bi se lahko pripravila na večjo monetarno odvisnost, ki bi jo potem seveda lahko v večji meri in za daljše obdobje morala biti sposobna uveljaviti kot del sistema podružnic, če želite, Evropske centralne banke v prihodnosti. Hvala lepa. Upam, da sem vsaj na nekatera vprašanja odgovoril zadovoljivo.
Hvala lepa. Želi morda še kdo od kolegov ali kolegic besedo po odgovoru predstavnika vlade na razpravo poslanke in poslancev. Ugotavljam, da ne. In zdaj zares zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o predlaganih sklepih in stališčih. Najprej dajem v razpravo prvi sklep matičnega delovnega telesa, ki se glasi: "Predlog zakona o banki Slovenije, prva obravnava, je primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo." Želi kdo besedo v zvezi s tem predlogom sklepa? Dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala lepa tudi gospodu državnemu sekretarju za odgovore na vprašanja, ki jih je zastavil kolega Vizjak. Očitno pa iz teh odgovorov ne vidim zadostne podlage, da bi lahko podprl ravno ta sklep v tem smislu, da je ta zakon, tako kot je danes napisan, dejansko prava podlaga za drugo obravnavo. Torej, Nova Slovenija, naša poslanska skupina bo glasovala proti temu. Menimo, da je za vse te probleme, ki so bili že identificirani v tej debati in za katere so predstavniki določenih poslanskih skupin že jasno povedali, da zahtevajo toliko sprememb, da ne vidim - dejansko ne vidim -nobenega razloga, zakaj bi rekli da je to, kar že imamo, zadostna podlaga, kot prva obravnava, za drugo obravnavo. Torej, mi bomo glasovali proti. Hvala lepa.
Hvala, kolega dr. Bajuk. Kolega Feri Horvat.
Hvala za besedo. Sam bom kljub pripombam, ki sem jih dal, in kljub temu da se strinjam tudi z velikim številom pripomb, ki so jih dali kolegi iz opozicije, bom glasoval za ta sklep iz preprostega razloga, da se ne bi zavrla procedure priprave in sprejemanja zakona. Res je to, kar je kolega Vizjak ugotovil, da je toliko pripomb utemeljenih in da je toliko luknjičav ta predlog zakona, da je vlada - in tako sem razumel tudi državnega sekretarja - pripravljena dejansko velik del ali pa večino pripomb upoštevati in pripraviti potem ustrezen predlog za drugo branje; da je boljše odločiti se za to, da ga podpremo inda se potem pripravi tak zakon, da ga v doglednem času potem obravnavamo, kot pa, da bi ga zavrnili, da bi naprej študirali določene zadeve, iskali primerjave zunaj. To se da vzporedno opraviti - tisto, kar še ni znano - preprosto zato, da ne bi zavrgli celotnega prilagajanja zakonodaje tudi na tem pomembnem področju evropske zakonodaje.
Hvala lepa. Samo pojasnim naj. Če bo ta sklep sprejet, bo državni zbor šel na glasovanje o stališčih, ki jih je pripravil matični odbor in jih je potem predlagatelj dolžan upoštevati v pripravi za drugo branje. Želi še kdo besedo? Mag. Vizjak, prosim.
Hvala. Tudi naša poslanska skupina glede na izjave oziroma tudi glede na tolmačenja, da je pač zakon invaliden in kar priznava tudi predlagatelj in da ga bo pač poskusila nekako uskladiti do naslednjega branja - mi ne moremo soglašati s tako proceduro in s takim načinom sprejemanja zelo pomembnih zakonov v Sloveniji. Menim, da je tudi to rešitev, da se zakon na podlagi temeljite analize situacije pripravi za hitri postopek in da je v predvidenem roku tudi lahko sprejet. Zato ne vidim proceduralnih in tudi siceršnjih razlogov, da bi zdaj res morali takšen - za katerega vidim, da je kar konsenz - slab oziroma po mojem tudi neprimeren zakon za naprej sprejeti samo zaradi procedure in samo zaradi neke naše obljube Evropi. Mislim, da se da ta zaveza doseči na strokovno primernejši način in v danih rokih. Poudaril bi pa še tudi to, da je pred spoštovanjem nekih naših obljub Evropski uniji kvaliteta lastne domače zakonodaje. Če nihamo v Socialdemokratski stranki med tema dvema vrednotama, je predvsem vrednota kvalitetne domače zakonodaje, zlasti na finančnem področju, pred striktnim spoštovanjem rokov. Menim, da se da tu narediti oboje, da se da pripraviti kvaliteten zakon, ki se vloži po hitrem postopku, hkrati pa tudi doseči zahtevane roke. Hvala.
Smo torej v razpravi o sklepu, da je predlog primerna obravnava za pripravo drugega branja. Želi še kdo besedo? Ugotavljam, da nihče. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlaganem sklepu. Glasujmo! V dvorani je navzočih 57 poslank in poslancev, 40 jih je glasovalo za predlagani sklep, 17 je glasovalo proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. To nam omogoča, da preidemo na razpravo o stališčih, ki jih je pripravilo matično delovno telo in so zapisana v njegovem poročilu. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Potem prehajamo na odločanje o predlogu stališč v celoti. Glasujemo. V dvorani je navzočih 56 poslank in poslancev, 48 jih je glasovalo za, 6 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da so predlagana stališča v celoti sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Proceduralno? Dr. Bajuk.
Hvala lepa. V svoji predstavitvi, gospod predsednik, sem predlagal tudi en sklep, in bi vprašal, kdaj bo ta prišel v obravnavo.
Dr. Bajuk, kateri sklep imate v mislih?
In sicer to, da [[...]]
Pismenega pred seboj nimam.
Ko sem govoril, sem povedal, da predlagam formalno sklep, da naj državni zbor kot pomožno delovno telo komisiji državnega zbora za pripravo sprememb ustave Republike Slovenije imenuje skupino strokovnjakov, ki bodo pripravili - seveda, če je zdaj že sprejeto to kot prva obravnava, ne bo nova, ki bo pripravljala zakon za drugo obravnavo - tako, da bo razlikoval položaj in naloge slovenske centralne banke pred in v času, ko bo Slovenija članica Evropske unije in ko bo hkrati članica EMU ter v času do vključitve v EU v skladu z ustavo Republike Slovenije. Če smem obrazložiti [[...]]No, sedaj smo v proceduralnem [[...]]
Kolega dr. Bajuk, tako kot pri prejšnji točki dnevnega reda, ko ste prav tako predlagali dodatni sklep, smo vas prosili, da ga vložite pisno. Pričakoval sem, da boste, če boste ocenili, da boste to le storili [[...]]
No, prav, potem pa v imenu poslanske skupine prosim za deset minut odmora, da lahko to pripravimo. Hvala lepa.
Odrejam deset minut odmora za to, da se pripravi sklep, o katerem bo državni zbor odločal pred zaključkom te točke. Nadaljevali bomo ob 12.45 uri.
Čas odrejenega odmora se je iztekel. Vabim kolega dr. Bajuka, da pohiti s pripravo sklepa. Nadaljujemo s sejo. Najprej bomo ugotovili navzočnost v dvorani. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Prosim, da pritisnete eno od tipk. V dvorani ni navzočih dovolj poslancev in poslank, da bi lahko bili sklepčni, zato bom navzočnost še enkrat ugotavljal. Ponovno ugotavljam sklepčnost. Prosim, da pritisnete na tipko kvorum. Sama vložitev kartice ne zadostuje [[...]]Navzočih je 55 kolegov in kolegic. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Prebral bom predlog dodatnega sklepa k predlogu zakona o Banki Slovenije, kot ga je vložil dr. Andrej Bajuk, vodja poslanske skupine Nove Slovenije. "Kot pripravo zakonskega besedila za drugo branje naj strokovne službe državnega zbora ob pomoči ustreznih zunanjih strokovnjakov pripravijo primerjalno analizo vseh različnih institucionalnih rešitev in pristopov v posameznih državah članicah Evropske unije, kar se tiče vloge centralnih bank pred in po vstopu v Evropsko monetarno unijo, ter različne ureditve glede nadzora bančnega poslovanja, ki zagotavlja varnost depozitov, hranilnih vlog in drugih naložb bančnih strank." Dr. Andrej Bajuk je dvignil roko. Preden vam dam besedo, bi rad povedal, da prihodnjič, ko boste predlagali dodatni sklep, to storite pisno in v času, ki bo omogočal, da bo državni zbor brez jemanja odmora lahko razpravljal o tem. Sedaj vas pa vabim, da to obrazložite. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik, in hvala lepa tudi za vaše opozorilo. Dejansko sem bil prepričan, da ne bo prišlo do sprejema tega sklepa, kot je že bil sprejet, zato sem moral to stvar ustrezno popraviti. Rad bi samo s tem obrazložil, da edino, kar hočemo s tem doseči, je, da bomo imeli v državnem zboru zadostnen in celovit pregled, kakoso druge države Evropske unije resnično pristopile k reševanju teh problemov. Naš položaj Banke Slovenije, ki ima vlogo centralne banke in tudi izvaja nadzor nad celotnim bančnim sistemom, je neka -ni povsod tako, očitno ni tako v Nemčiji. Mislim, da moramo videti in se seznaniti s celotno paleto, kako se takšne stvari lahko urejajo, in mislim, da to mora biti res podlaga za pripravo zakona za drugo branje. Hvala lepa.
Kolega dr. Bajuk, posvetoval sem se s sekretariatom, to ni neposredna materija zakonodajnega postopka. Tak predlog, kot je vsebovan v vašem dodatnem sklepu, lahko kot poslanec naslovite na pristojno analitično službo, raziskovalno službo državnega zbora in vam je dolžna v tem ugoditi. V tem smislu vas opozarjam, da bi bilo mogoče priti do priprave primerjalne analize, ne da bi državni zbor sklepal o tem, in vas vabim, da ta predlog dodatnega sklepa umaknete, ker so druge poti, da pridete do te rešitve. Prosim, dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tega se seveda zavedam, a vendar to ni samo potreba enega poslanca ali pa ene poslanske skupine. Menimo, da je to potreba celotnega državnega zbora in zato sem pa tudi predlagal, da bi se, za to zavzeli vsi, ki smo danes tukaj prisotni. Hvala lepa. In predloga ne umikam. Hvala.
No, jaz moram, kolega dr. Bajuk, ugotoviti, pač tudi glede na predlog [[...]] Vi prosim torej predlagate, da tako odločitev za ekspertizo sprejme državni zbor kljub mojemu opozorilu, da jo lahko naročite tudi vi. Tak predlog bom dal na glasovanje in če bo državni zbor odločil v prid vašega predloga, bo potem to odločitev državnega zbora, sicer pa lahko to storite tudi vi sami osebno. Tak predlog dajem na glasovanje. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Tak predlog dajem na glasovanje. Navzočih je 55 kolegov in kolegic. 19 jih je glasovalo za, 30 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 30.]] Tukaj ob tem rezultatu, ki torej govori proti sprejetju tega dodatnega sklepa, še enkrat pravim, da to ne vpliva na možnost, da vi, kolega dr. Bajuk, pristojno strokovno službo prosite, da tako primerjalno analizo pripravi in jo je tudi dolžna pripraviti S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Ura je 12 in 56 minut. Predlagam, da ne odpremo naslednje točke, 9. točke. Predlagam, da to storimo po odmoru. Nadaljevali bomo ob 14. uri in 30 minut. Hvala lepa za vašo pozornost. Prekinjam zasedanje.
Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke. Nadaljujemo s popoldanskim delom zasedanja. Sporočam vam, da so dodano opravičeni za nadaljevanje 8. seje, dne 26.9.2001: Danica Simšič za popoldanski del seje, Jože Avšič za popoldanski del seje in Jaša Zlobec Lukič za popoldanski del seje. Ker bomo ugotavljali navzočnost, vas vljudno prosim, da s pritiskom na tipko kvorum dokažete svojo navzočnost v dvorani. Ugotavljamo navzočnost. Navzočih nas je 42. Mislim, da nas je v dvorani več, zato vas vljudno prosim za malo pozornosti na začetku našega dela. Ponovno bomo ugotavljali navzočnost. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAKLJUČKU LASTNINJENJA IN PRIVATIZACIJI PRAVNIH OSEB V LASTI SLOVENSKE RAZVOJNE DRUŽBE - skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Želite? Državni sekretar v ministrstvu za gospodarstvo, dr. Boštjan Antončič. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Pred vami je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zaključku lastninjenja in privatizaciji pravnih oseb v lasti Slovenske razvojne družbe v skrajšanem postopku. Ustavno sodišče je s svojo odločbo z dne 19. januarja letošnjega leta odločilo, da sta četrti in deveti odstavek 51. člena zakona o zaključku lastninjenja in privatizacije pravnih oseb v lasti Slovenske razvojne družbe v neskladju z ustavo. Zato s predlaganim zakonom in vloženimi vladnimi amandmaji vlada v zakon vgrajuje isti način vrednotenja lastninskega preoblikovanja izločenih delnic oziroma sredstev, kot jih je poznal zakon o lastninskem preoblikovanju podjetij. To je vrednost, ugotovljena na podlagi otvoritvene bilance oziroma ocenjene vrednosti na dan 1.1.1993. Pri tem tudi določa iste pogoje za odkup delnic oziroma deležev, kot jih je poznal omenjeni zakon o lastninskem preoblikovanju podjetij - to je 50% popust v tistem obsegu, kot je bil izveden notranji odkup, in možnost obročnega odkupa. Poleg navedenega vlada s predlagano spremembo devetega odstavka in z novimi od desetega do dvanajstega odstavki 51. člena zakona o zaključku lastninjenja in privatizaciji pravnih oseb v lasti Slovenske razvojne družbe daje podjetjem, ki so iz lastninskega preoblikovanja izločila sredstva, ki so bila predmet denacionalizacije, možnost, da ta sredstva pridobijo nazaj, in sicer pod pogoji, ki jih določal zakon o lastninskem preoblikovanju podjetij - glede vrednosti in 50 - procentnega popusta. Tako da ta sredstva odkupijo ali pa jih SRD oziroma Slovenska razvojna družba vloži v podjetje kot stvarni vložek. Ta stvarni vložek, izdane delnice oziroma nov vložek, prevzame SRD, ki jih nato ponudi delničarjem oziroma družbenikom v odkup. Če povzamem: s predlaganim zakonom se usklajuje zakon o zaključku lastninjenja in privatizacije pravnih oseb v lasti Slovenske razvojne družbe, in sicer z ustavo, kot to narekuje odločba ustavnega sodišča. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Predsednik odbora, gospod Feri Horvat, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, državni sekretar, predstavnica sekretariata. Poročilo o večkratni obravnavi predloga zakona na odboru za gospodarstvo kot matičnem delovnem telesu, ste dobili z datumom 20.9 [[..]]To je v bistvu sintetično poročilo. Povedal bi samo to, da je odbor sledil zlasti mnenjem sekretariata. Upošteval je večino predlogov amandmajev, ki jih je pripravila vlada, tudi na osnovi mnenja sekretariata, in pa dosledneje upoštevajoč odločbo ustavnega sodišča. Na zadnji obravnavi smo ugotovili, da bi tak način obravnave amandmajev, kot jih je pripravila vlada, in pa še nekaterih drugih amandmajev, ki so bili dani, bil nekoliko nepregleden. Zato se je odbor odločil: prvič, na osnovi mnenja sekretariata, da predlaga črtanje 1. člena in da se to besedilo smiselno prenese v 2. člen, tako da se s tem novelira 51. člen, to je točka 4. In pa združil je dejansko vse amandmaje, razen enega, ki ga predlaga vlada, torej vse amandmaje k 2. členu v okviru novega celovitega amandmaja, ki ga imate v poročilu, ki sem ga omenil, in pa v pregledu amandmajev. Če bo ta amandma k 2. členu sprejet, potem dejansko večina ostalih amandmajev postane brezpredmetna, kar je napisano tudi v pregledu in ne bi tega ponavljal. Tako predlagam, da gremo po tem pregledu, da sprejmete amandma, ki ga predlaga odbor, amandma vlade, ki ga podpira odbor k 3. členu. Dovolite mi, da še na osnovi mnenja sekretariata, ki je novo, vložim amandma na amandma k predlogu zakona, in sicer k 2. členu. Amandma bi se glasil tako: "V amandmaju odbora za gospodarstvo v 2. členu se v petnajstem odstavku 51. člena beseda 'devetega' nadomesti z besedilom 'ne vloži na način iz 11'.". Konec navedka. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Kelemina bo predstavil mnenje poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije. Spoštovani predstavniki poslanskih skupin [[...]]Izvolite. Hvala lepa.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Poslanska skupina Socialdemokratske stranke tega predloga zakona ne bo podprla. Naj čisto na kratko obrazložim razloge za naše nestrinjanje s tem predlogom. Namreč, mi se strinjamo z odločbo ustavnega sodišča in se strinjamo s tem, da je treba določene člene v tem zakonu spremeniti, torej 51. člen oziroma določene odstavke. Vendar smo iz preučitve gradiva ugotovili, da dejansko sedaj oblast, vlada, se ni poslužila samo tega, da je spremenila tisto, kar je bilo zahtevano s strani ustavnega sodišča, kar je bilo protiustavno, ampak da je dejansko izkoristila priložnost in ta člen in zakon spremenila tako, da posega v pravice, ki niso enakega izhodišča, kot so bile takrat, ko je bil zakon o lastninjenju sprejet. Te pravice so se bistveno razširile na nove delničarje,na neke nove družbe, s tem da bodo, seveda, upravičeni do 50% popusta pri nakupu teh delnic. Poleg tega bodo lahko ta dolg povrnile najprej, seveda, z odplačilom 20% takoj in potem še v štirih letih po 25%. Skratka, izredne velike ugodnosti se dajejo tem sodobnim delničarjem, s tem tudi, da je vprašljiva cena. Naša ocena je, da pač smatramo, da bi se lahko te delnice oziroma ti deleži, ki bi naj se prodali oziroma ki jih razvojna družba lahko proda, da bi se lahko prodali ali PID-om ali pa tudi na odprtem trgu, za kar bi se seveda bistveno več iztržilo in ti novi delničarji, novi lastniki prav gotovo so v privilegiranem položaju glede na tisto stanje, ki je bilo ob začetku lastninjenja. Skratka, mi smo tudi predlagali naše amandmaje, vendar niso bili sprejeti. Zaradi tega, ker smatramo, da gre spet za nek nov način lastninjenja, za olajšanje lastninjenja preostalega premoženja še, ki je v razvojni družbi, pač tega zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Janez Drobnič. Izvolite.
Lep pozdrav vsem. Dovolite, da povem mnenje Nove Slovenije v zvezi z zakonom, ki ga sprejemamo. Očitno torej stopamo v zaključno fazo lastninjenja, pri čemer pa predlagatelj zakona, torej vlada, poskuša na neprimeren način razreševati pristop do te lastnine. Na to smo tudi že opozorili v razpravi in tudi v zvezi s predloženimi amandmaji, amandmaji; ki dosledno sledijo odločbi ustavnega sodišča. Namreč, postaviti je treba vse v izvorno izhodiščno stanje, torej tisto, ki ga določa zakon o lastninskem preoblikovanju podjetij. Zato je lahko ta popust dan samo tistim, ki so v tem izhodiščnem položaju zasedali to mesto, sicer se v nasprotnem primeru pozicije spremenijo in so neustavne, nesimetrične. Takih predlogov, seveda, v Novi Sloveniji ne moremo podpreti, zato smo tudi predložili amandmaje, ki dostojno rešujejo to vprašanje in preprečujejo, da se bo ta državni zbor morda še srečal s tem, ko bo treba spreminjati zakon zaradi ustavnega sodišča. Če torej naši amandmaji ne bodo sprejeti, pomeni, seveda, jasno sporočilo, da ta zakon Nova Slovenija ne bo podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ni več predstavnikov poslanskih skupin, ki bi želeli predstaviti svoje mnenje, dajem besedo poslankam in poslancem. Ker pisnih prijav k razpravi ni bilo, je razprava morebitnih razpravljajočih v naprej omejena na pet minut. Želi kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo - razprava ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Prehajamo na razpravo, razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 26.9.2001. Na klop pa ste dobili tudi amandma poslanca gospoda Ferija Horvata, ki ga je tudi že predstavil. V razpravo in odločanje dajem 1. člen in amandma k temu členu, katerega predlagatelj je odbor za gospodarstvo, z opombo, da je le-ta povezan z amandmajem odbora k 2. členu, ki v celoti nadomešča besedilo 51. člena, in z amandmajem odbora k 4. členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Zaradi premajhne navzočnosti glasovanje prvič ni bilo uspešno. Spoštovane kolegice in kolegi, ki se nahajate v bližini! Smo v fazi odločanja. Vljudno vas prosim, da se nam pridružite, da bomo lahko veljavno glasovali. Glasovanje o amandmaju k 1. členu bomo opravili drugič in s tem posredno ugotovili tudi navzočnost v dvorani. Torej o amandmaju k 1. členu glasujemo drugič. Glasujmo! Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 32, proti 13. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen črtan. Prehajamo na razpravo in na odločanje o 2. členu in o šestih amandmajih k temu členu, z opombo: pod 1 se nahaja amandma, katerega predlagatelj je odbor za gospodarstvo z opombo. Če je ta amandma sprejet, so ostali amandmaji k temu členu brezpredmetni. Ker pa smo dobili na klop tudi amandma na amandma odbora za gospodarstvo k 2. členu, smo dolžni opraviti najprej glasovanje o amandmaju na amandma odbora za gospodarstvo, ki ste ga ravnokar prejeli na klop in ga ni v pregledu amandmajev. Vendar bomo prej opravili razpravo o 2. členu, o amandmaju na amandma, ki ga imamo posebej in o šestih amandmajih k 2. členu, ki se nahajajo v pregledu. In sicer, pod 1 je amandma odbora, z opombo, ki sem jo že predstavila, da v kolikor bo ta sprejet, so vsi ostali amandmaji brezpredmetni. Pod 2 je amandma, katerega predlagatelj je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije in poslanska skupina Nove Slovenije. Pod 3 je amandma vlade z opombo, da ga je odbor povzel v svojem amandmaju pod zaporedno številko 1. Pod 4 je amandma dveh poslanskih skupin Socialdemokratske stranke Slovenije in poslanske skupine Nove Slovenije, pod 5 amandma vlade, ki je povzet v amandmaju pod številko 1, in pod številko 6 je amandma vlade, ki pa ga ravno tako odbor ne podpira. V razpravo dajem torej šest amandmajev in amandma na amandma k 2. členu in 2. člen v celoti. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje, in sicer najprej glasujemo o amandmaju na amandma, katerega predlagatelj je gospod Feri Horvat. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 33, proti 16. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 1 pregleda amandmajev, katerega predlagatelj je odbor, torej z opombo, da so vsi ostali amandmaji, če bo ta sprejet, brezpredmetni. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 16. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet, 2. člen tako spremenjen in ostali amandmaji, ki sem jih prej navedla, brezpredmetni. Prehajamo na razpravo in odločanje o 3. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada, matično delovno telo ga podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 15. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in 3. člen črtan. Prehajamo na razpravo in odločanje o 4. členu in amandmaju k temu členu, ker amandma pod zaporedno številko 2 postane brezpredmeten zaradi sprejema amandmaja k 2. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti 11. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o naslovu zakona. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 8. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je naslov zakona v celoti sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k členom 1, 2, 3 in 4. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti. Ker ne, sprašujem predstavnico sekretariata, ali je zaradi vloženih amandmajev morebiti porušena medsebojna skladnost določb zakona. [[Ni.]] Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 16. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnikom vlade in gospe Ogrinčevi se za sodelovanje zahvaljujem. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O RADIOTELEVIZIJI SLOVENIJA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Vabim predstavnika vlade, da se nam pridruži. Predlog zakona je obravnaval odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Tudi ne.]] Želijo o predlogu zakona besedo predstavniki poslanskih skupin? Mnenje poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije bo predstavil gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo in vsem lep pozdrav. V poslanski skupini Socialdemokratske stranke podpiramo zakon o RTV, saj ima vgrajene vse rešitve, ki so jih oblikovali zaposleni novinarji RTV in sindikat RTV in ki so bile v obliki amandmajev poslanske skupine k zakonu z veliko večino podprte tudi v državnem zboru. V poslanski skupini ocenjujemo, da je na osnovi teh rešitev možno odpraviti najbolj štrleče anomalije, ki so ovirali delo javnega zavoda RTV, in upamo, da bo novo vodstvo ob sodelovanju strokovnih sodelavcev in sindikata zmoglo ponovno vzpostaviti dobro podobo te medijske hiše. Bi pa rad dodal, da v poslanski skupini ne podpiramo amandmaja vlade Republike Slovenije k 7. členu, s katerim se ponovno poskuša uvesti nepotizem oziroma družinsko upravljanje in opravljanje nalog. Menimo, da bi se vsi tisti, ki imajo ambicije za delo v tem javnem zavodu, morali odločili, kaj želijo biti in kaj želijo opravljati. Ni namreč primerno, da se v javnem zavodu RTV oblikujejo take družinske zveze. Treba se je torej izogibati rešitvam, ki se še nikoli in nikjer niso pokazale za dolgoročno pozitivne in zato bomo proti temu amandmaju glasovali proti. Hvala.
Hvala lepa. Ker nobena poslanska skupina ne želi več predstaviti svojega mnenja, dajem besedo poslankam in poslancem. Pisnih razprav nisem prejela, zato je razprava omejena na 5 minut. Želi kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem razpravo in prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 25.9.2001. V razpravo dajem amandma k 7. členu, katerega predlagatelj je vlada Republike Slovenije, z opombo, da je odbor podprl prvotni amandma vlade s spremembi amandmaja, ki dodaja nov drugi odstavek, pa se ni opredelil. Želi kdo razpravljati? Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Kot sem že omenil, bomo proti temu amandmaju glasovali proti, kajti ta amandma institucionalizira ravno take rešitve, ki so najbolj sporne in neprimerne, kajti uvajajo družinske povezave med ključnimi nosilci in izvajalci ter svetom. Logično je, da bodo prav zaradi družinskih relacij lahko sklenjene boljše pogodbe in sprejete - v narekovajih -tudi "boljše in drugačne odločitve", kot bi sicer bile oziroma bi bile normalne. V tem primeru torej ne bo deloval trg in bo na nek način omejena konkurenca in ta amandma, taka dikcija tega amandmaja omogoča pravzaprav sistemsko subjektivno presojanje, in zaradi česar bodo nekateri imeli izrazite prednosti. Recimo temu, da bodo imeli v svetu javnega zavoda ali pa na ostalih funkcijah botra. Zanima pa me tudi, koliko družin pravzaprav prizadene ta rešitev oziroma zanima me, kdo so pravzaprav ti, zaradi katerih je vlada predlagala takšno rešitev oziroma tak amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Moge, izvolite.
Predsedujoča, hvala lepa za besedo. Moram povedati, da je na odboru, ko smo obravnavali ta predlog, ta amandma bil srčika razprave. In sicer smo, ker verjamemo našemu sekretariatu, ki je povedal, da dikcija tega 7. člena pravno sporna, prav zaradi tega podprli amandma vlade, ki je pa po mojem mnenju in tudi po mnenju vseh ostalih na odboru, oprostite izrazu, nekoliko šlampast. Saj je namreč vlada ta svoj amandma nekoliko popravila, ampak predhodno je pa vlada oziroma ministrstvo za kulturo v zakonu o medijih, v 57. členu, natanko opredelila, kdo so ožji družinski člani. Nam na odboru se ni zdelo, da je to, kar je vlada predlagala, zares tak amandma, kakršnega bi si zaželeli, zagotovo pa po mnenju sekretariata ta amandma popravlja to, da je 7. člen pravno nesporen. Kaj zdaj storiti kot poslanec? Ali izglasovati tak zakon, ki bo imel to osnovo, da kdorkoli se bo v njega vtaknil, bo sprožil pritožbo, sodišča bodo ustrezno razsodila, verjetno ta člen izbrisala in ne bo nobenih omejitev za ljudi, ki pač krojijo usodo na RTV Slovenija. Zaradi tega se nam je zdelo pametno in zato tudi predlagamo državnemu zboru, da amandma vlade k temu členu podpre.
Hvala lepa. Ker nihče več ne želi razpravljati, prehajamo na odločanje o amandmaju k 7. členu. Glasujmo! Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 30, proti 19. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k 9. členu. Pod zaporedno številko 1 je amandma odbora, z opombo, da v kolikor bo sprejet ta amandma, je amandma pod zaporedno številko 2, katerega predlagatelj je vlada in ga matično delovno telo ne podpira, brezpredmeten. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet, pod 2 pa je postal zaradi tega brezpredmeten. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k 10. členu, katerega predlagatelj je odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 5. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem predstavnico sekretariata, ali je zaradi sprejetih amandmajev morebiti porušena medsebojna skladnost določb zakona. [[Ni.]] Hvala lepa. Prehajamo torej na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 14. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnici sekretariata, gospe Bitenčevi, se najlepše zahvaljujem. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA NACIONALNEGA PROGRAMA VISOKEGA ŠOLSTVA REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog nacionalnega programa je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Ker ni predstavnika vlade, nadaljujem in prosim poročevalca odbora za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport, ki je kot matično delovno telo obravnavalo predlog nacionalnega programa - predsednik odbora, gospod Rudolf Moge. Podpredsednik, gospod Levič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Poročilo odbora za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport k predlogu nacionalnega programa visokega šolstva Republike Slovenije, druga obravnava. Pri obravnavi nacionalnega programa o visokem šolstvu smo ugotovili, da so v predlogu vgrajena vsa stališča, sprejeta v prvi obravnavi v državnem zboru, in da je bilo treba pFredloženo besedilo popraviti, ker so bile v času čakanja na drugo obravnavo sprejete pomembne zakonske spremembe in dopolnila zakona o visokem šolstvu. Sekretariat državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve je oblikoval nekaj konkretnih pripomb, za katere je predstavnica na seji ugotovila, da so že upoštevane v predlaganih amandmajih vlade, zato je odbor podprl vse amandmaje vlade Republike Slovenije. Svoje pripombe in predloge za amandmaje sta podprla tudi ŠOU in univerza v Ljubljani. Predstavniki ŠOU so želeli v program vgraditi dodatna zagotovila: izboljšanje študentskega standarda, nastanitvenih kapacitet, ureditev štipendiranja, študentska prehrana, ukinjanja šolnin oziroma izrednega študija za študente brez zaposlitve in poudarjena vloga organizacija študentov pri sprejemanju nekaterih odločitev. Skupaj z univerzo v Ljubljani so se zavzeli tudi za poudarjeno vlogo študentskega športa. Predstavniki vlade so menili, da so naštete zadeve že ustrezno rešene v veljavnih zakonih in da jih ni smiselno povzemati še v nacionalnem programu. Vendar je odbor kljub temu predlagal amandmaje, ki so rešitve problemov, podanih s strani ŠOU, in jih je vgradil v besedilo programa. Pozivam poslanke in poslance, da predloge nacionalnega programa visokega šolstva v drugi obravnavi sprejme skupaj z amandmaji, ki jih odbor podpira oziroma predlaga. Hvala.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? V imenu poslanske skupine Nove Slovenije bo mnenje predstavila gospa Marija Ana Tisovic, izvolite.
Spoštovani prisotni, prav prisrčen pozdrav. Danes imamo pred sabo nacionalni program visokega šolstva. To je druga obravnava tega predloga, vendar prvič pred nami v tem sestavu državnega zbora. Zato mi dovolite, da v imenu poslanske skupine Nove Slovenije izpostavim nekaj pomembnih stvari, ki jih je treba upoštevati in izvesti, da bo naš visokošolski študij pridobil na kvaliteti in kvantiteti. Zadana naloga, čim prej priti do visokega odstotka, 20 do 25% visokošolsko izobraženega prebivalstva, nas sili, da takoj pristopimo k ustvarjanju boljših možnosti za študij. Naši dve univerzi sta preveliki, ljubljanska s skoraj 49.000 študenti in mariborska z okrog 23.000 študenti sta skoraj na vrhu univerz po številu študentov. Za primerjavo si lahko vzamemo harvardsko univerzo, ki ima 18.000 študentov. Kritična masa študentov na naših dveh univerzah je že zdavnaj presežena. Zato vidimo v poslanski skupini Nove Slovenije, da je zadnji čas za spremembe v tej smeri - imeti več visokošolskih centrov, ki naj bodo čim bolj enakomerno porazdeljeni po Sloveniji. Tako bodo naši študentje imeli možnost študija bliže domu. Stroški študentov se bodo marsikateremu študentu zmanjšali. Ker ne bo tako velike koncentracije študentov v Ljubljani in Mariboru, bo tudi študentomlažje priti do študentskih sob. Pri manjšem številu študentov na enem mestu bo tudi pedagoško delo lažje pridobivalo na kvaliteti. Nujna je konkurenčnost visokošolskih ustanov med sabo in v sami ustanovi, saj je to prav gotovo ključnega pomena, izboljšanje kvalitete študija. Čeprav so se že razmere na fakultetah izboljšale [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, prosim za toliko miru, da bo predstavnica poslanske skupine lahko predstavila svoje mnenje. Hvala lepa.
Čeprav so se že razmere na fakultetah izboljšale, se še vedno dogaja, da profesor sploh ne pozna vseh svojih študentov; da jim je težko dostopen, da študentje veliko časa izgubljajo s tem, ker zaman iščejo profesorje ob urah, ki so določene, da so jim na razpolago za razgovor. Poudarila bi tudi, da izredni študentje, čeprav dobro plačajo študij, marsikdaj ne dobijo vsega tistega znanja, ki bi ga morali pridobiti na predavanjih in vajah. Konkurenčnost prenekatere takšne anomalije enostavno ne bi prenesla. Še bi radi poudarili, da je potreba po vezanosti visokošolskih ustanov nujna, ker drugače zelo otežuje prehajanje študentov med fakultetami v teku študija. Ni pa tudi urejene možnosti izbire predmetov na več oddelkih; ponekod je, vendar ne povsod. Zelo šepa tudi povezanost fakultet z gospodarskimi dejavnostmi. Diplomant bi moral bolje poznati razmere v gospodarstvu oziroma na delovnem mestu, ki ga čaka, ko se bo zaposlil. Da ne bo le dober strokovnjak, ki pa svojih strokovnosti ne bo znal stoodstotno izrabiti v praksi. Zelo podpiramo tretjo univerzo na Primorskem. Pri tem pa moramo poudariti njen nacionalni pomen na izpostavljenem mejnem območju in vlogo filološkega, slovenističnega študija na njej. Naloga univerze kot pedagoško - znanstvene ustanove je tudi razvijanje in uveljavljanje slovenskega jezika in njegove terminologije na vseh področjih znanstvenega delovanja. Izvajanje študentskih programov ali njegovih delov v tujem jeziku bi bilo dopustno pod pogojem, ki ga določa sedanji zakon, da je hkrati oziroma vnaprej zagotovljeno izvajanje istega šolskega programa oziroma njegovega dela v slovenščini. Naša poslanska skupina bo nacionalni program visokega šolstva podprla skupaj z amandmaji. Vendar se ob tem sprašujem, ali je vlada zagotovila dovolj finančnih sredstev za njegovo izvajanje sedaj, ko je sprejemala proračun za leto 2002 in 2003, da ne bo ostal ta nacionalni program le mrtva črka na papirju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Stranke mladih Slovenije bo predstavil gospod Igor Štemberger. Izvolite. Vmes pa dovolite, da vam prenesem opravičilo ministrice gospe Lucije Čok in državnega sekretarja dr. Pejovnika, da sta malo zamudila začetek zaradi ovir na cesti. Hvala. Izvolite.
Hvala za besedo. Nacionalni program visokega šolstva je dokument, ki podaja temelje za razvoj visokega šolstva v Republiki Sloveniji do leta 2005 oziroma 2010. Temeljni cilj razvoja visokega šolstva v Republiki Sloveniji je omogočiti čim večjemu deležu prebivalstva pridobitev kakovostne dodiplomske in podiplomske izobrazbe, kar je bistveni dejavnik socialnega, ekonomskega ter kulturnega razvoja ter ohranitve nacionalne identitete. Poglavitni strateški cilji Stranke mladih Slovenije na področju visokega šolstva so primerno uvrščeni v okvir predloga nacionalnega programa visokega šolstva. To pa so: delež zaposlenega prebivalstva z višjo, visoko oziroma podiplomsko izobrazbo povečati z 20% v letu 2001 na 25% v letu 2005. Delež prebivalstva, zlasti mladih, v terciarnem izobraževanju povečati, tako da bomo imeli v naslednjem desetletju okoli 35 študentov na 1000 prebivalcev oziroma da se bo v razne oblike terciarnega izobraževanja vključilo vsaj 50% vsake generacije. Naslednji cilj: povečati število vpisnih mest v celotnem terciarnem izobraževanju in postopno odpraviti omejitev vpisa pri večini študijskih programov, postopno sofinancirati študij, ki se izvaja izredno, ter zagotoviti popolnoma brezplačen redni dodiplomski študij, zagotoviti pogoje za integracijo visokega šolstva v mednarodni prostor, izboljšati uspešnost in učinkovitost dodiplomskega in podiplomskega študija z vlaganji v osebje, opremo in prostor visokošolskih zavodov, posodobitvijo delovanja in samopreverjanjem kakovosti študijskega dela. Spodbujati povezave visokega šolstva z gospodarstvom in izboljšati in posodobiti štipendiranje ter študentski standard, tudi bivanje v študentskih domovih. V Stranki mladih Slovenije se zavedamo pomembnosti razvoja visokega šolstva v Republiki Sloveniji in na noben način ne bomo dopustili, da bi nacionalni program visokega šolstva, ki je v skladu s programom Stranke mladih Slovenije, postal le mrtva črka na papirju. Zavedamo se, da je sprejetje nacionalnega programa visokega šolstva šele prvi korak. Drugi in pomembnejši pa je izvajanje le-tega, za kar se bomo v Stranki mladih Slovenije zavzemali z vsemi močmi. Nacionalni program bomo v Stranki mladih podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil gospod Vojko Čeligoj. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. V poslanski skupini DeSUS smo sledili obravnavi predlaganih amandmajev in pobud za spremembo in dopolnitev nacionalnega programa visokega šolstva v Republiki Sloveniji. Z zadovoljstvom ugotavljamo, da so se v delo matičnega odbora aktivno vključili tudi predstavniki obeh univerz in študentje sami ter izredno konstruktivno sodelovali in pomagali oblikovati predložene amandmaje. Amandmaji, ki jih je odbor podprl in oblikoval, so usmerjeni k izboljšanju pogojev študija, pa tudi k izboljšanju ter bogatenju izrabe prostega časa študentov, tako na športnem in kulturnem področju. Zagovarjamo brezplačnost rednega in izrednega dodiplomskega študija. Še posebej slednje predstavlja le preveliko materialno obveznost mladim izrednim študentom, ki so večinoma mlajši, z nižjimi dohodki ali morda še nezaposleni. Tudi pomembno načelo o vseživljenjskem izobraževanju je v nacionalnem programu dovolj dobro zastavljeno. To pa bo tudi v prihodnje bistveno bolj poudarjeno. Naša poslanska skupina bo podprla sprejete in predložene amandmaje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo mnenja poslanskih skupin. Zdaj prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih poglavjih predloga nacionalnega programa. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 26.9.2001. V pregledu pa ni dveh amandmajev, in sicer amandmaja k II. poglavju, k točki 2.3.6, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Francem Pukšičem, in ravno tako amandmaja k II. poglavju, k točki 2.3.6.1, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Rudolfom Petanom. V razpravo dajem preambolo in amandma k preamboli, katerega predlagatelj je vlada Republike Slovenije, matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in preambula spremenjena. Prehajamo na razpravo in odločanje o I. poglavju in amandmaju k I. poglavju, katerega predlagatelj je vlada Republike Slovenije, matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o I. poglavju, to je uvod in namen, v celoti. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je I. poglavje v celoti sprejeto. Prehajamo na razpravo in odločanje o II. poglavju z naslovom Cilji visokega šolstva. K II. poglavju je bilo vloženih 21 amandmajev, 19 se jih nahaja v pregledu, dva pa sta na mizi. En amandma se pravkar deli, eden pa je že na mizi. V razpravo dajem torej II. poglavje: Cilji visokega šolstva in vseh 21 amandmajev. Predlagatelj 19 je izmenoma vlada Republike Slovenije oziroma odbor, predlagatelj dveh pa predlagatelji skupine poslancev s prvopodpisanima, kot sem vam ju že predstavila. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o vseh 21 amandmajih po vrstnem redu, in sicer najprej o amandmaju k toči 2.1.1, katerega predlagatelj je odbor. Glasujemo. Navzočih je 45 poslank in poslancev, kar pomeni, da nismo sklepčni in tudi nismo uspešno opravili glasovanja. Vljudno prosimspoštovane kolegice in kolege, da se nam pridružijo, da bomo lahko veljavno odločali, pred nami je kar nekaj amandmajev. S ponovnim glasovanjem o amandmaju k točki 2.1.1 bomo tudi hkrati posredno drugič ugotavljali navzočnost. O amandmaju k točki 2.1.1. glasujemo drugič. Glasujmo! Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k točki 2.1.1 sprejet. Odločamo še o točki v celoti [[...]]Se opravičujem. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k točki 2.1.2. Želi kdo razpravljati? Predlagatelj amandmaja je odbor. Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.1.3. Glasujmo! Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.1.4. Glasujmo! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.1.5. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.1.6. Glasujmo! Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.1.7. Glasujmo! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju za novo točko 2.1.7.a. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.1.9. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.2.1. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.2.2. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.2.4.3. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.2.4.4. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju za novo točko 2.2.4.6. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.3.1. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.3.4. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.3.5.1. Glasujmo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 2.3.5.2. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Na vrsti je odločanje o amandmaju, ki ga v pregledu ni. Proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Torej, jaz sem prejel ta dva amandmaja šele zdaj, ko smo že v fazi glasovanja. Me pa vendarle zanima stališče vlade okoli teh dveh amandmajev, zato predlagam, da prekinemo glasovanje in da dobimo odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Se strinjam. Razpravo o vseh ostalih v drugem poglavju smo sicer zaključili. Na predlog poslanca s tem predlogom se osebno strinjam, ker je bil amandma podan na klop, tako da odpiram razpravo o amandmaju skupine poslancev, katerih prvopodpisani je gospod Franc Pukšič. Potem pa bomo opravili glasovanje o amandmaju k točki 2.3.6. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Drobnič.
Proceduralno tudi v imenu poslanske skupine Nove Slovenije. Mi smo tudi vložili. Dva amandmaja sta pravilno vložena, vendar zaradi tehničnih zapletov s kopiranjem očitno nista prispela pred poslance. Zato predlagam 10 minut odmora, da se te tehnične stvari odpravijo.
Vložili ste amandmaje h kateremu poglavju?
K 2. poglavju.
Točka?
2.3.4.
Smo že čez. Gospod Drobnič, počakali bomo, da pridejo amandmaji na klop, dokler bomo pa opravili razpravo o amandmaju, katerega predlagateljica je skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Francem Pukšičem. K točki 2.3.6. Gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa. Amandma k točki 2.3.6 smo vložili iz enega osnovnih razlogov, ki seveda velja za celotno področje Republike Slovenije, da je ob univerzitetnih središčih treba tudi v prihodnje ohraniti in okrepiti mrežo študijskih središč ter dopustiti oblikovanje njihovih novih enot. Torej dopustiti možnost oblikovanje njihovih novih enot kjerkoli že v Republiki Sloveniji. Mislim, da je to tudi v skladu ali pa z napovedmi ministrice ob hearingu, če se dobro spomnim enega detajla, ko je govorila o visokem šolstvu ali pa univerzitetnem delu, ne vem točno, v zvezi z ribištvom nekje v Skandinaviji. To pa seveda enostavno omogoča oblikovanje teh novih enot po mestih ali krajih v Sloveniji. V obrazložitvi je kot primer seveda zapisan primer Ptuja iz seveda logičnega razloga, ker pač s tega območja prihajam, vsekakor pa bi takšne obrazložitve lahko zapisali za katerikoli kraj ali mesto v Republiki Sloveniji. Tako je obrazložitev parcialna, amandma je pa globalen. Zato seveda predlagam, da amandma podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Se želi ministrica, gospa Lucija Čok, opredeliti. Izvolite.
Vlada temu amandmaju ne nasprotuje, meni, da natančneje opredeljuje že zadnji stavek v členu 2.3.6. Ne nasprotuje.
Hvala lepa. Gospod Moge, izvolite.
Predsedujoča, hvala lepa. Tudi sam mislim, da je amandma naravnan, take sorte, da ga je vredno podpreti. Vendar je pa obrazložitev takšna, vsaj v drugem delu, da ne zdrži. [[Glas iz klopi.]] Ja, namreč, da bi še na Ptuju ustanovili fakulteto za kmetijstvo, ko imamo eno v Ljubljani, drugo v Mariboru - mislim, da si ta država tega ne more privoščiti. In če to obrazložitev nekoliko zožimo ali pa si jo sploh odmislimo, velja tudi za vse kraje v Sloveniji, da bo treba dolgoročno gledati, da bo nekaj na Dolenjskem zraslo, pa mogoče nekaj na Koroškem, Gorenjci, Primorci in Štajerci, pa Kranjci, oprostite izrazu, pač že te reči imamo.
Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju k točki 2.3.6. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 5. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ravno tako ob II. poglavju odpiram še razpravo o amandmaju, ki ga že imate na klopeh, to je k točki 2.3.6.1, katerega predlagateljica je skupina poslancev s prvopodpisanim Rudolfom Petanom. Želi kdo razpravljati? Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani! Torej, pri tem amandmiranju danes je bilo kar nekaj zmede. Kljub temu amandma, ki sem ga vložil, ni čisto strel v prazno ali pa mogoče iskanje nečesa, kar ni mogoče. Namreč, pri poglavju, ki govori o nastajanju novih visokošolskih zavodov, predlagam amandma, da se ustanovi javni zavod, ki se imenuje regijsko višje - in visokošolsko središče s sedežem v Celju. Pa mi dovolite, da pojasnim, zakaj sem uporabil ravno to ime. Namreč, v teh dneh se v občinah, ki gravitirajo na celjsko območje, ali če to imenujemo celjsko regijo, nekako pristopa, podpisuje pismo o nameri za zagotovitev pogojev za razvoj višjega in visokega šolstva v regiji. Na osnovi tega pisma o nameri pa bi se potem ustanovil javni zavod za regijsko višje - in visokošolsko študijsko središče s sedežem v Celju. Tako da to ni nek strel v prazno ali pa izlet v prazno, ampak ima neke trdne podlage. In glede na to, da veliko govorimo o regionalizaciji Slovenije, vendar takrat žal mislimo samo na nek upravni regionalizem, veliko manj pa na kaj drugega, in v tem primeru sem mislil predvsem na regionalizacijo v smislu šolstva, šolskih zavodov. Dejstvo je, da v Celju tako ali tako že domujejo enote fakultet in višjih šol, tu pa gre za akcijo, ki se vodi na nivoju občin tega širšega celjskega območja, da se to nekako institucionalizira in da pride do neke koordinacije vseh teh zavodov, ki že delujejo na tem območju. Kaj bi s tem dosegli, sem obrazložil, predstavil v obrazložitvi, ki je malo širša, kot je običajno pri posameznih amandmajih, tako da sam tega ne bi več obrazlagal. Seveda se zavedam, kaj to pomeni. Tudi to priznam, da v tem predlogu programa je že marsikaj o tem, o čemer govorim, že napisanega, s tem se strinjam, vendar pa preveč na splošno. In ker sem omenil, da gre za konkretno akcijo na nivoju občin širšega celjskega območja, se mi zdi ta amandma umesten in na osnovi tega, tako kot sem tudi zapisal, sem ta amandma predložil. In, seveda, prosim za podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Sušnik.
No, jaz bi samo si dovolil še nekaj dodati. Vi verjetno vsi dobro veste, v septembru 1999 je bil sprejet v tem državnem zboru zakon o skladnem regionalnem razvoju in 32 občin savinjske statistične regije smo v regionalni razvojni program, ki je zdajle v fazi sprejemanja, v zaključni fazi sprejemanja, dali največ poudarka tudi človeškim virom. In s tem v zvezi je nastala tudi ta pobuda oziroma cilj kot cilj tega razvojnega programa in na področju človeških virov formiranjeregijskega višje - in visokošolskega središča. Tu v tem projektu sodeluje 32 občin savinjske statistične regije, vse so podprle oziroma še bojo podprle ta regijske program in tudi to pismo o nameri, o ustanovitvi regijskega višje - in visokošolskega središča, na čelu z dvema vodilnima mestnima občinama, to sta Velenje in Celje, o katerih nima smisla zgubljati besed, kakšen gospodarski pomen v tem delu Slovenije imata. Poudarjam, gre za izjemno visok konsenz 32 občin celjske statistične regije, vse od meje s hrvaško do avstrijske meje. Jaz sem prepričan, da bodo vsi, ki s tega področja izhajajo, razumeli, pa da pomen tega regionalnega razvojnega programa in regijskega višjega in visokošolskega središča, razume tudi ministrstvo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj. Prav gotovo glede na intence tega nacionalnega programa, za katerega mislim, da je dober, tudi s temi sprejetimi amandmaji in tako naprej. Torej, moja celotna podpora temu nacionalnemu programu. Čeprav spet verjamem, da bo težko zagotoviti sredstva za zelo razširjen program, glede na tisto, kar je predlagala vlada. Ampak dobro, to bo gospa ministrica mogoče razložila pa povedala, kako bo uresničila. Da se naslonim na ta amandma, ki ga je kolega predlagal in ki sem ga tukaj podpisal, celotna intenca tega nacionalnega programa teži k temu, da bi dejansko bila možnost seveda ustanavljati tudi nove javne zavode na tem področju. Tako mislim, da to ni toliko sporno. Bi pa nekaj drugega v zvezi s tem odprtim poglavjem zdajle vprašal gospo ministrico, če lahko.
Se opravičujem, gospod Kelemina, izrecno je odprta samo razprava k amandmaju s prvopodpisanim Rudolfom Petanom.
A ni, ne morem razpravljati o poglavju 2.3.6.1 v tem okviru tega amandmaja?
Ta trenutek izrecno razpravljamo o tem amandmaju. Odprta je bila razprava na začetku, nihče se ni priglasil. Ker pa smo te amandmaje dobivali na klop, sem izrecno dovolila razpravo zdaj v tem delu, ker mi smo odločali že skoraj o večini amandmajev II. poglavja.
No, poglejte, tukaj, no, ampak ta amandma je povezan s celotnim poglavjem 2.3.6.1. S celotnim poglavjem. V bistvu se nekako na njega naslanja, veže in tako naprej. Tukaj, v prvem stavku piše najprej, kaj jaz vem, da pač ne bomo stihijsko teh zavodov ustanavljali in tako naprej. Zdaj, v tem odstavku je tudi razdeljena Slovenija nekako na tri nova univerzitetna središča. Jaz pa sprašujem glede [[...]]dobro, saj so zdaj intence s tem amandmajem, da se pač ustanovijo še neka nova središča, čeprav ne kot univerzitetna, ampak kot visokošolska in višješolska, kar je seveda prav gotovo pozitivno, in mislim, da bo ta nacionalni program to dopuščal. Kako si predstavljajo, recimo, razdelitev Slovenije na neka področja za ustanovitev mogoče četrte ali celo pete univerze, kjer bi dejansko sledili tudi neki razdelitvi glede na število prebivalcev nekim evropskim smernicam in že organizaciji, ki v Evropi dejansko obstoji. To me je samo zanimalo, ker namreč prav zanima me, kako si predstavlja ministrica, da bi v okviru tega amandmaja razložila, ali je sploh za intencijo v Sloveniji za ustanovitev tudi četrte in pete univerze ali ne. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Podobnik, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Zdaj popoldne sem dobil na klop ta amandma poslanskih kolegov. V uvodu k temu poglavju, h kateremu je vložen, torej 2.3.6.1 piše: "Nastajanje novih visokošolskih zavodov ne more biti stihijno, ampak ga mora spremljati skrb za njihovo kakovost." V principu je nacionalni program visokega šolstva vedno lahko tudi dobra priložnost, da poslanke in poslanci izkoristimo možnost in v nek dokument, ki je praviloma potem tudi podlaga za zakone in za državni denar, vgradimo rešitve, ki bodo z vidika nas, poslancev kot zastopnikov vsega ljudstva dobre. V principu nimam razlogov, da bi nasprotovali amandmaju, da bi tudi knežje mesto dobilo regijsko višje - in visokošolsko središče. Imam pa vsaj nekaj vprašanj. Prvo je: mnogo bolje bi bilo, če bi poslanski kolegi tak tekst pripravili nekoliko prej. Vsaj do odbora, kjer se je o tem zelo poglobljeno razpravljalo. V spominu imam večletno, skoraj desetletno prizadevanje za nastanek tako imenovane tretje univerze. To je univerza na Primorskem. To je brez dvoma velik nacionalni projekt. Mislim, da tudi v tem tekstu, v tem gradivu dobiva dokončno podlago, da bo zaživel, čeprav na nek način deloma že živi. Amandma, ki so ga tukaj pripravili poslanski kolegi z večine strank - mislim pa, da med njimi ni poslancev LDS-a in Združene liste, kar slučajno ne vem, ker ne vem, ali je bilo vseeno ponujeno. Torej, dve vprašanji imam. Kdo bo ustanovitelj tega zavoda? Ustanovi se tudi javni zavod. Tekst pa govori o tem, ko govori o tretji slovenski univerzi, zelo jasno: njena ustanoviteljica bo Republika Slovenija. Jaz zelo cenim angažma županov, tudi kolega Sušnik je med njimi, pa še nekateri, ko ste napisali pismo o dobri nameri, in bi bilo treba, če se država odloči za to, bolj jasno zapisati, kaj ta zavod je, kdo je njegov ustanovitelj, iz katerih virov se bo napajal, ali je to privatni zavod, občinski ali državni. Dobro bi bilo, da bi dobili na ta vprašanja odgovore. Sicer bo pa ta tekst, ki bo zapisan, samo priložnost za politično artikulacijo, v realnem življenju pa ne bo imel nobene teže. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite. Gospod Drobnič, se opravičujem, zdelo se mi je, da ste prej dvignili roko. Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Torej, deloma bi skušal odgovoriti spoštovanemu kolegu, gospodu Podobniku. Z njim se strinjam. Navsezadnje ni bilo nič takega povedanega, kar ne bi imelo svoje opore. Želel bi samo nekaj dopolniti. Ta program, ki smo ga tu sicer res predstavili zelo na hitro, namreč ne gre za nobeno konkurenco dvema ali pa prihodnji tretji univerzi, ne govorimo o kakšni četrti univerzi, ampak gre za visokošolsko in višješolsko središče. Namreč, vemo, da imamo tudi višje in visoke strokovne šole. Kolega Sušnik je omenil tudi gospodarsko moč tega širšega celjskega območja, on je pač uporabil ime statistična regija, statistična celjska regija. Kdo bo to financiral, to bomo videli potem, če bo zadosti zanimanja in pa, da bo to pismo o nameri našlo svojo podporo tudi na občinskih svetih. Ampak, tako kot kaže sedaj, bo ta podpora našla svoje mesto in, seveda, od tam naprej se bo vse gradilo. Dejstvo je, da če bo do tega prišlo, se bomo tako ali tako soočili z nacionalnim programom visokega šolstva v Republiki Sloveniji in bomo verjetno tudi v okviru tega se morali uskladiti. Namreč, kar tako nastati neko višje - in visokošolsko središče v Sloveniji ali v neki državi verjetno ne more. Tega se vsi zavedamo, da je pot pač dolga in naporna ter mukotrpna, vendar je treba začeti pri spodnjih stopnicah, da lahko pridemo v deseto nadstropje; brez prve, druge, desete in petnajste stopnice se ne more priti tudi v petdeseto. Tako da se tega zavedamo. Zato sem dejal, da se z razmišljanjem gospoda Podobnika seveda strinjam. Dodal sem pa samo še ta dodatna razmišljanja in pa obrazložitve, da ne gre za četrto univerzo, ker je tretja verjetno že definirana in jo tudi podpiramo, pač pa gre za pobudo, kot se temu reče, iz baze, da ne uporabim kakšnega drugega izraza; da to ni neko administrativno reševanje tega problema, da bi v kabinetu rešili, in bomo rekli, v Celju bomo to imeli ali pa kjerkoli drugje, ampak da je to pobuda teh prebivalcev, občanov, državljanov Republike Slovenije, ki čutijo potrebo po izobraževanju in po napredku. In v tem smislu prosim, da bi razumeli ta amandma in tudi pobudo, ki je dana s strani županov in ki sedaj dobiva svojo podlago v podpisu pristopu k temu pismu o nameri. Prosim, da v tem kontekstu to vzamete in tako to razumete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Moge, izvolite.
Hvala lepa. Podpiram kolega Podobnika, da so to tako pomembne reči, da bi jih kazalo obravnavati na seji odbora, kjer je razprava trajala več kot pet ur, in da je tako "ad hoc" sprejemanje, kot je tukaj, izredno pomanjkljivo. Želel bi reči, da smo zdaj v drugi obravnavi in da je do tretje obravnave sopoglavjeodprto še za amandmiranje. Namreč, kaj bodo rekli poslanci, doma z Dolenjske, kaj bodo rekli poslanci, doma s Koroške, kaj bodo rekli poslanci, doma s Prekmurja in iz drugih krajev, če bomo mi v nacionalnem programu, ki ni pravni akt za ustanovitev določenih javnih zavodov, to kar zdaj v tem aktu ustanovili univerzo tam, univerzo tam, univerzo tam in univerzo tam. Zato bi dejal naslednje. Ta tekst, ki je tukaj, ni toliko kvaliteten, kot je bil prejšnji, ki smo ga sprejemali in ga ne kaže sprejeti. Predlagateljem, ki so ta amandma vložili, bi rekel, da naj malo kontaktirajo, naj navežejo stike z ministrstvom, ustrezno glede na možnosti, ki jih ima država, pač potem sami vložijo ali pa mogoče tudi ministrstvo vloži ta amandma. Zdi se mi pa, spoštovane kolegice in kolegi, da bi tale amandma bolj spadal k točki 2.3.6.2, kajti ta ne govori o univerzah ampak o središčih, višješolskih in visokošolskih, če si pogledate. In bi pasal v to poglavje. In bi bilo dobro, spoštovane kolegice in kolegi - jaz se opravičujem, ta zadeva je šla skozi prvo obravnavo še v prejšnjem mandatu, dosti vas je tukaj novih in prvič se sprejema nacionalni program, vse te zadeve so odprte - da boste do takrat, ko bo ta akt v tretji obravnavi, malo bolj pozorni in da predhodno vložite te amandmaje, da jih na odboru res pripravimo tako, kot moremo, saj smo vedno našli skupen jezik, in da potem skozi proceduro brez velike muke spravimo rešitve, ki so za to državo pa za njene državljane koristne. Zaradi tega, spoštovani kolega Rudolf Petan, tega amandmaja ne morem podpreti.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite.
Hvala. Bom kot repliko, zato ker drugače ne morem to objasniti, ampak ne bo replika. Jaz bi samo spoštovanemu kolegu Mogetu želel povedati, da smo to sedaj pripravili, ker sedaj je že nekaj konkretnega. To se pravi, pismo o nameri in razprave so na občinskih svetih, tako da je nekaj v ozadju, da ni to nek čisti izlet v neznano. In zaradi tega je to tudi sedaj prišlo, sedaj, ko je že nekaj konkretizirano na terenu. V tem smislu. Prosim, da to vzamete. Sicer pa, veliko tega, kar ste povedali, sprejemam. Hvala.
Hvala lepa. Ministrica, gospa Lucija Čok, izvolite.
Hvala lepa. Sprejemam rokavico pravzaprav, ki nam je bila vržena tukaj, da bi morali to razpravo odpreti. Mi doživljamo mnogo že posameznih intervencij in vem, kaj je mislil s tem gospod Petan. Pozdravljam tudi, da si občine prizadevajo pri tem novem konceptu akademske mreže, posebno zato, ker smo tudi v sam tekst, kot se spomnite, že dali, da "je preučiti potrebne možnosti za soustanoviteljstvo lokalnih skupnosti, kadar se ustanavljajo nove univerze". Ta tekst je bil že med amandmaji. Poleg tega so amandmaji 2.1.5, 2.3.6, 2.3.6.1 in 2.3.6.2 že omogočili to decentralizacijo visokega šolstva, vendar moram vam pa povedati, da v tej državi imamo organe, postopke in zakone, ki urejajo nastajanje vsakih novih visokošolskih zavodov. Ti postopki so znani in kadar nastane pač ta proces, potem je razumljivo, da pride do končne faze v državni zbor. Tako se bo zgodilo z vsako novo pobudo. Tako se bo zgodilo tudi z univerzo na Primorskem. Potrdili ali zavrgli boste tu odlok o ustanovitvi. To pomeni, da je nemogoče v naprej definirati katerokoli lokacijo. Te lokacije niso samo na Štajerskem, so na Dolenjskem, so na Gorenjskem. In zato je tudi v prihodnje nemogoče definirati lokacijo. Mi ne moremo zapirati te možnosti, da kjerkoli nastanejo nova visokošolska središča, tako kot je opredeljeno v členu 2.3.6.2. Zato vlada ne podpira tega amandmaja.
Hvala lepa. Gospod Sušnik, izvolite.
No, jaz bi želel še nekaj dodati. Glejte, prej sem pozabil, ne gre samo za akcijo občin savinjske statistične regije, temveč tudi za koordinirano aktivnost gospodarske in območne obrtne zbornice. Res je tako, kot je gospa ministrica rekla. S tem, ko smo to željo po ustanovitvi višješolskega in visokošolskega centra vnesli v regionalni program, je temu sledila že tudi operacionalizacija, s tem da se zdaj, v tem trenutku - mislim, da imam podatek, da je že več kot polovica od 32 občin sprejela tudi pismo o nameri. Tukaj bo tudi delni odgovor gospodu Podobniku. Če samo povzamem 2. člen tega pisma, kjer se občine, območna zbornica, obrtna in gospodarska, zavezujejo, da bodo zagotavljali potrebne pogoje za razvoj novih višjih in visokošolskih ustanov ter izobraževalnih programov in višjega in visokega šolstva v regiji, s tem da bojo zagotavljali prostorske in kadrovske pogoje, pogoje za pedagoškoizobraževalno delo, pogoje za znanstvenoraziskovalno delo, pogoje za študij in bivanje. In še več teh zadev, ki jih zdaj ne bi navajal, je tukaj notri navedeno. Mislim, da je s tem izražena jasna volja in pripravljenost te regije, da nekaj naredi tudi v materialnem, finančnem smislu za to, da se do ustanovitve tega središča pride. Zato bi apeliral, da ob vseeno kaže podpreti in prosim vse poslance, da ta amandma podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Džuban, izvolite.
Hvala lepa. Moja razprav o tem amandmaju bo morda povzetek kolegov, ki so bili pred mano, vendar v tistem smislu, da kar tako z amandmaji ni možno ustanavljati kakršnihkoli regijskih središč. Mi smo v pomurskem prostoru čakali kar nekaj let, da smo na osnovi določil, ki jih je tudi prezentirala gospa ministrica, dobili nek visokošolski program. In ta pot je vsebovala mnogo raznih pobud in pisem in tudi izpolnjevanja pogojev, ki so predpisani, da je do tega prišlo, ampak tu gre samo za en program. Da bi pa mi z enim amandmajem kar tako ustanovili regijsko središče, se mi zdi popolnoma nesprejemljivo. Če rabimo neko pismo o nameri, prekinimo točko, pa vam jaz v dveh dneh zberem v Pomurju podpise vseh občin, da ustanovimo regijsko središče. Vendar se zadeva ustavi v tistem trenutku, ko jaz več ne verjamem v tiste pobožne želje in pripravljenost, kako bodo sodelovale ena in druga zbornica, ko bo treba zagotoviti ene in druge pogoje, ki imajo tudi finančno ozadje in pogosto zelo težko; takrat teh ne bo več, vključno z lokalnimi skupnostmi ne, ker je normalno, da država gradi šole na način, kot je pač v tej državi določen. In na eni strani niso ti, ki so dali pobudo in pristali na to, da bodo zagotovili pogoje, v stanju tega finančno izpeljati, kar pomeni, da je zadaj druga zgodba. Naj ponovim tisto, kar sem rekel v začetku: način ustanavljanja višje - in visokošolskih zavodov ali središč na ta način je popolnoma zgrešen in država na tak način sploh ne more potem funkcionirati. Tudi pri nas smo zainteresirani še za marsikateri program, vendar mora priti po neki poti, ki ima tudi druge analize vsebovane: kdo ga bo obiskoval, koliko tega, kdo bo poučeval; te zadeve niso enostavne. V preteklosti sem obiskoval neko avtonomno pokrajino, kjer so vsi, ki so se vpisali, so tudi končali. Samo to so potem slabi kadri, kar se nam maščuje na koncu. In pri nas si tega ne bi smeli privoščiti. Seveda amandmaja ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Podobnik, potem gospod Kelemina.
Hvala. Rad bi na kratko repliciral kolegu Džubanu. Kolega Sušnik mi je zdaj dal vsebino pisma o nameri za zagotovitev pogojev za razvoj višjega poklicnega in visokega šolstva v regiji. Mislim, da če pogledamo določbo naslednjega odstavka, to je 2.3.6.2, ki pravi o tem, da "po letu 1994 zakonodaja omogoča tudi nastanek in delovanje samostojnih visokošolskih zavodov, ki ob neposredni povezavi z gospodarstvom ali družbenimi dejavnostmi lahko dopolnijo študijsko ponudbo in samostojni visokošolski zavodi so v naših razmerah tudi realna oblika" in tako naprej. To pismo o nameri v celoti sodi v naslednji sklop. Vsebinsko v celoti sodi v sklop 2.3.6.2.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Gospodu Džubanu bom repliciral in mu povedal tako, da so njegove pripombe prav gotovo tudi tehtne, pa tudi razumljive, ker niso to tako enostavne stvari. Povedal bom pa to, da s takim skepticizmom, kot ga on goji, pa tudi mencanjem, pa mogoče še koga drugega tam iz Pomurja - Murska Sobota nikdar ne bo imela nekega središča, ker je treba enostavno iti v akcijo, pa delati, pa narediti, pa zahtevati, pa pričakovati, in potem tudi nekaj je. S tem pa ne boste nikdar nič dosegli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Malo me je bilo strah, ko sem šel v akcijo za ta amandma, da bo prišlo ravno do tega, kar smo zdaj slišali. Torej, skušal bom nekatere stvari preslišati, pa jih mogoče malo bolj v blagi obliki razumeti. Še enkrat bi kot repliko temu, kar je gospod Džuban povedal, dejal, mogoče še dodatno pojasnil, da ne gre za konkurenco univerzam. Blizu vemo, da je mariborska univerza, tudi ljubljanska je skoraj na polovici: da ne gre za konkurenco, ampak za dopolnitev programov, ki so na obeh univerzah. Vemo, da v zadnjem obdobju imamo - ali pa še bomo ustanovili - veliko strokovnih šol na različnih nivojih. In to je smisel tega, kar v Celju snujemo. Ne gre za četrto univerzo ali pa tretjo. To je prvo, kar je treba upoštevati. In potem bo vsekakor diskusija lažja. Ne morem se s tem najbolj strinjati, s to avtokratsko trditvijo, da z enim amandmajem ne moremo ustanoviti nekega šolskega zavoda, nekaj podobnega. Jaz se strinjam. Jaz se s tem strinjam, saj tudi, če bi ta amandma sprejeli in bi to bilo vnešeno v nacionalni program, to je še daleč od tega, da bi mi s tem ustanovili ta zavod. Daleč od tega, ker vemo, kakšni so postopki zaustanovitev enega navadnega d.o.o.-ja ali pa s.p.-ja, kaj šele takšnega zavoda. Tako da je ta strah popolnoma odveč. Bi pa samo mimogrede navrgel, da smo pa v tem parlamentu z enim amandmajem in mogoče še bolj slabo pripravljenim, kot je ta - če že kdo misli, da je slabo pripravljen - reševali še vse kaj hujše zadeve in bolj, bom rekel, pomembne za Slovenijo, kot pa je, recimo, to, ker bi samo vnesli in ne bi imeli nobene izvršne moči. To je treba upoštevati. Ko pa sem na začetku dejal, da sem se bal tega, da bomo zdaj zašli v tisto drobnjakarstvo. To se pravi, če ima sosednja vas, potem moram pa še mi imeti. Tega me je malo strah in spoštovani kolegi s Prekmurja, jaz sem vam povedal, da če ste imeli dober program ali pa kaj takšnega konkretnega, jaz sem tudi, ne glede na to, da sem iz Štajerske, tudi vaše programe podprl. Zato me je malo zabolelo, da ne bom kakšen neroden izraz uporabil, ko se potem plaz replik vsipa. Ker tega ne želim. Res ne želim polemizirati in če je kdo tako razumel zdaj, se opravičujem, ker ne želim, da bi se ob tem ustvarila takšna polemika in bi se potem začeli kot pripadniki različnih regij določene projekte sponašati ali pa nasprotovati eden drugemu. Ne gospodje! Jaz zastopam stališče, da kar je dobro za en konec Slovenije, je dobro tudi za drugi konec. Vsi skupaj imamo s tem več. V tem kontekstu to vidim, tako naj bi se tudi razumelo ta amandma. Vem, da so vaši pomisleki tudi upravičeni, vendar včasih je pač treba zadevo nekje začeti. Če ne tu, pa drugič - vedno si nekje na začetku. In vedno se lahko reče: poslušajte, saj še nimate nič, ampak začeti je pa potrebno. V tem smislu vidimo to in še enkrat povem, to ni konkurenca obstoječi univerzi, ampak je dopolnitev programov, ki jih v tem trenutku ni ali pa je mogoče to področje slabo pokrito. V tem smislu vzemite to. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Geza Džuban. Izvolite.
Hvala lepa. V Prekmurju ne mencamo in tudi skeptiki nismo, vendar se zavzemamo za nek red, neke postopke spoštujemo. Jaz ne nasprotujem Celju, da ima regijsko središče, takšno ali drugačno, če je to potrebno in če izpolnjuje pogoje. Vendar sem rekel, da pot ni dobra. Če smo mi morali nekaj let pisati, risati in opravičevati, da smo dobili neki visokošolski program, če bi bili skeptiki ali pa če bi mencali, tega ne bi bilo. Seveda pa se zavzemamo tudi za druge in se poskušamo skupaj s pristojnimi službami v državi dogovoriti in jih opravičiti, do njih in do sebe, ker če bi tako stihijsko, kot so tudi pri nas nekateri želeli, bi morda imeli program, ki ne bi imel slušateljev. Za Celje je morda to drugače, kar spoštujem. Ampak pod pogoji, pod katerimi se ustanavlja, je jasno in moramo na nek način spoštovati. To ne more biti amandma, o tem sem govoril. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jurij Malovrh, izvolite.
Hvala lepa za besedo. No, jaz bom ta amandma podprl, glede na to, da je Celje tretje največje slovensko mesto, da se v Celju že odvija tovrstno izobraževanje s pomočjo visokošolskih in pa drugih ustanov na našem področju, in tretje, da smo sedaj na mednarodnem obrtnem sejmu imeli mnogo okroglih miz na to temo, kako pomanjkljivo izobraževanje je prav v tej smeri in da ta zadeva manjka. Na nekaj vas pa moram opozoriti, spoštovane poslanke in poslanci. Tu v tem državnem zboru smo že sprejeli nekaj nacionalnih programov. Železniški nacionalni program se odvija 12 - odstotno čeprav je državni sekretar rekel, da 15 - odsotno pa sem jaz potem to preračunal danes, da je to precej manj in se pač odvija glede na razpoložljiva finančna sredstva. Vendar, ker pa znamo pri nas dlakocepiti, in to zelo uspešno, se bo pač, tudi če bi bila pripravljenost gospodarstva, če bi bila pripravljenost tega področja pokrivati, bo kdo rekel, "v nacionalnem programu pa tega ni, tega pa pač ne moremo". Zato je prav, da ta amandma podpremo, čeprav je prišel pozno, čeprav ni najbolje podpisan, vseeno bi se potem to tudi nekako dalo speljati. Hvala lepa za podporo.
Hvala lepa. Gospodu Džubanu želi replicirati gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Poglejte, spoštovani gospod Džuban! Jaz se prav gotovo z vami v marsičem strinjam in imate prav. Ampak nacionalni program se ne sprejema za danes niti se ne sprejema za včeraj, ampak se sprejema za naprej in vsi ti trendi in pričakovanja, ki so napisana v tem nacionalnem programu, kažejo na to, da se bo dejansko število študentov v prihodnosti povečevalo. In kaj se dogaja v tej naši ljubi Ljubljani zdajle. Vse podeželje izkoriščajo tukaj z visokimi najemninami. Ker nimajo kje stanovati, morajo izredno študirati in tako naprej. Zakaj ne bi omogočili tudi v oddaljenih krajih naši mladi generaciji da bi lahko študirali v svojem domačem kraju, doma, brez študentskih domov. Ali gradnja študentskih domov, regresiranje, tako in drugačno, ne stanejo nič to državo? Nič ne stanejo? Pa še kako veliko stanejo. In če bi bilo to decentralizirano, bi se tudi po moji oceni kvaliteta celo mogoče izboljšala. Ko nabijajo tam, ali ste šli kdaj pogledat, koliko jih nabijejo v en razred - po 200, 300, ne vem, 500 dijakov, da nimajo kje pisati, razumete, na kolenih ali pa sploh morajo stati, pa nimajo kje pisati beležk in tako naprej. To je nevzdržno stanje na naših določenih univerzah. In mislim, da je potrebno v nacionalnem programu opredeliti, glede na prihodnja pričakovanja seveda in vse skupaj, z vsemi argumenti podprto, da se omogoči vsej mladi generaciji približno enak dostop do visokošolskega študija. Tozdajle ni omogočeno. In zato se jaz zavzemam za, ne za tri univerze, kot je tukaj noter napisano, ampak mogoče za štiri ali pa za pet. Zakaj ne? Zakaj ne bi v Murski Soboti bil del univerze z nekim področjem? Saj ne rabimo filozofske univerze v Murski Soboti. Imamo pa lahko neko drugo univerzo, ki je lahko ravno tako, z recimo tremi, štirimi, petimi programi, zelo napredna, ker vsak dan se pojavljajo v svetu nova znanja. In cela vrsta novih znanj, ki jih je potrebno dejansko začeti tudi pri nas poskušati nekako uveljaviti. To je dejstvo. To je dejstvo in mimo tega ne bomo mogli iti. Zato se jaz zavzemam za decentralizacijo slovenskih univerz in bom tudi s takimi majhnimi amandmaji, ki se poskušajo zdajle uveljaviti, podpiral to decentralizacijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Diaci, potem gospod Gaber in gospa Lucija Čok želi pojasniti. Gospod Diaci, izvolite.
Hvala za besedo. Tudi jaz bom podprl ta amandma, saj sem ga tudi podpisal. Veliko stvari je bilo že povedanih, tako z ene kot z druge strani, in moram priznati, da pije marsikaj vodo. Rad bi pa povedal, gospod Džuban, kar se poti tiče, imate v veliki meri prav, samo pri nas se ponavadi dogaja to, da gremo po eni poti, vendar pot od spodnjega predala do vrha pisalne mize je ponavadi zelo dolga. In mislim, da bo marsikdo v tej dvorani tudi dobro vedel, o čem govorim, čeprav sem malo metaforično poskušal tole v bistvu prikazati. Skratka, tu ne gre za neko konkurenco univerzam, ker višje in visokošolsko središče na žalost ne more biti konkurenca univerzitetnim programom. Bi bilo pa zelo dobro, da bi tudi bila ta konkurenca, ker potem bi se tudi marsikje kvaliteta dosti dosti izboljšala. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Gaber, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Jaz se seveda strinjam, in to je v osnovi zapisano tudi že v zelo dolgo tega napisanem nacionalnem programu visokega šolstva, ki ga šele danes obravnavamo v drugi obravnavi, da je potrebno decentralizirati mrežo postsekundarnega izobraževanja v tej državi. Še več, ta proces za vse tiste, ki o tem kaj vedo, že teče. Mi smo že kar nekaj tisočem študentk in študentov uspeli omogočiti študij bliže domu, in tako je tudi prav in to mora biti smer razvoja tudi v nadaljevanju. Od tu naprej pa se seveda začnejo "ampak" zgodbe. Sam nisem tako prepričan, da je Slovenija zrela za četrto, peto, šesto in sedmo univerzo. Mislim, da je zrela za to, da resno, z vsemi močmi, zelo premišljeno odpre tretjo univerzo v Sloveniji. Nisem prepričan, da zares zadosti resno delamo za to, ampak to je neka druga zgodba. Podpiram pa, da se odpre, kolikor je le mogoče kmalu. Od tu naprej pa za začetek ne verjamem, da je kjerkoli v Sloveniji zrela situacija tako daleč za četrto univerzo, kot je ta trenutek zrela na Koprskem in pa Novogoriškem. Zato bi bil previden glede govorjenja na temo večjega števila univerz. Podpiram pa idejo ustanavljanja višješolskih in visokošolskih središč; to je pojmovno bistveno različna stvar, vsebinsko bistveno različna stvar. In v Celju, naj rečem kar naravnost - seveda, verjetno ste o tem že govorili, se opravičujem, ker pač nisem bil tu na začetku - smo se o tem že dogovorili, na Celjskem, pravzaprav v celi regiji, je dogovor o tako imenovani statistični Savinjski regiji, da se takšno središče ustanovi. Pismo o nameri je v fazi sprejemanja v občinah, v občinskih svetih, in še več, pripravljen je že odlok za ustanovitev. Mi bomo to ustanovili. Ustanovili bomo sami, za začetek. Tisto, kar pa nas zanima, in mislim, da je stvar dogovora tudi tega državnega zbora, je naslednje: Pričakujem, da bodo javne finance - da bodo ta središča podprta posebej zato, da bi bili sposobni pripravljati nove programe, pripravljati kadrovsko strukturo, ki bo omogočala realno delovanje takšnih institucij tudi s strani javnih financ - torej pričakujem, morda že sedaj v odgovoru, vsekakor pa do tretje obravnave nacionalnega programa, odgovor tudi ministrice na to vprašanje, in sicer pozitiven odgovor, da bodo sredstva tam, kjer se pokaže, da realne moči in potrebe za to obstajajo, na razpolago, torej za podporo tovrstnih središč, ki pa jih naj ne bi ustanavljala država; meni se zdi, da to ni najbolj pameten pristop. Če pa se državni zbor odloči drugače, in naj bi jih ustanavljali, potem pa se mi zdi, da je vendarle bistveno bolj premišljeno, bistveno bolj fer, da do tretje obravnave ugotovimo, da je potrebno - meni se zdi, da bi bilo potrebno, in sedaj tu improviziram - da o nečem takem razmislimo ne samo na Celjskem [[to skupaj dela Velenje, Celje in kup občin v okolici, to središče, o katerem sem prej govoril]] , ampak je to potrebno tudi v novomeškem koncu. Kolega Pukšič verjame, da tudi v ptujskem, sam sedaj ne bom šel v to smer. Vendar že ta diskusija kaže, da je, preden zapišemo eno samo središče v nacionalni program, potrebna resnejša diskusija. In če se dogovorimo, da ob univerzi na Primorskem podpiramo tudi odprtje takih središč in jih bomo javnofinančno podprli, potem naj, če gremo dlje od načelnega stališča, naj se ve,kje jih bomo podprli. Zato potrebuje, mislim, da tudi ministrstvo čas do tretje obravnave. Jaz zato tega dopolnila v tem besedilu ne bom podprl. Mislim, da ta Pukšičev amandma govori, povzema to, o čemer sem sam govoril, in se mi zdi, da bolj kot to, da zapišemo, katera natančno bodo odprta, ker mora biti tudi lokalni interes, da se bodo odprla, da dobimo tu zavezo, da bodo finančno podprta tista, ki bodo ustanovljena po nekem premisleku in ob koordinaciji z ministrstvom.
Hvala lepa. Gospa Lucija Čok. Izvolite.
Bom krajša, ker je kolega Gaber že mnogo tega povedal. Bi samo informirala cenjeni državni zbor, da pripravljamo osnutek oziroma predlog nove mreže višješolskega izobraževanja in visokega strokovnega izobraževanja za strokovno obravnavo še letos. In še to lahko zatrdim, da je indeks, ki je namenjen višjemu šolstvu v letu 2002, če se ne motim, 120 ali tam blizu. Torej, je dovolj podprto, da to lahko nastaja. Nastalo bo pa tudi zato, ker nove potrebe, nove situacije, tudi novi programi v pristopnih dokumentih k Evropski uniji, če vzamemo npr. kmetijstvo, terjajo prenovo teh programov. In zaradi prenove teh programov bomo reševali skupaj srednješolsko mrežo in mrežo višjih šol. In takrat se bo resnično točno pokazalo, kje so ta središča in seveda, če smo povabljeni, bi tudi pripeljali to obravnavo v državni zbor. Samo besedo o nastajanju novih univerz. Rekla bi, da na Primorskem nastaja najmanj 15 let, in kot vidite, ni tako preprosto. Kajti, če bi bilo preprosto, bi tako odlok o ustanovitvi kot ustanoviteljske dokumente in kot evalvacijo v svetu za visoko šolstvo imeli že na mizi. To terja čas in zelo veliko dokumentov, ki dokazujejo kvaliteto. Ampak vendar mislim, da smo na dobri poti in da bo kmalu ta postopek blizu konca. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite, da se vrnem na pregled. K točki 2.3.6.1 smo zdaj opravili razpravo o amandmaju, katerega predlagateljica je skupina poslancev s prvopodpisanim Rudolfom Petanom. Potem je tu še amandma vlade k tej isti točki in na klopi pred sabo imamo še en amandma, katerega predlagateljica je poslanska skupina Nove Slovenije, tako da bomo zdaj opravili še razpravo o amandmaju k 2.3.6.1, katerega predlagateljica je poslanska skupina Nove Slovenije, potem pa bomo o vseh treh amandmajih odločali. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Potem prehajamo na odločanje. Želite besedo, gospod Drobnič? Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Rad bi pojasnil naš amandma k točki 2.3.6.1. Hkrati pa seveda sprašujem, kaj je zdaj z amandmajem 2.3.4, ker je tudi pod to točko vložen - ga bomo obravnavali ali ne?
Obravnavali in glasovali. Žal pa smo mi pri glasovanju že prešli točko 2.3.5, ko smo dobili sporočilo, da je vložen tudi ta amandma, zato se bomo morali potem vrniti. Ampak ker smo že bili pri amandmaju 2.3.6.1, pa je na klopi prišel še en amandma k tej isti točki, katerega predlagatelj ste bili vi, dovolili smo tudi razpravo gospodu Petanu, ker je prišel amandma tudi na klopi poslancev šele pred kratkim, amandma vlade pa je bil v pregledu k tej točki, zato bi rada s tem ta sklop razprav zaključila, potem pa glasujemo. Izvolite.
Hvala lepa, še enkrat, za pojasnilo. Dovolite, da čisto na kratko obrazložim amandma, ki smo ga vložili, torej dopolnitev teksta, da je treba univerzam ali univerzi na Primorskem dodati tudi nacionalni pomen, ker je pač izpostavljena, in to tudi na način z vlogo filološkega slovenističnega študija. Tako da tudi univerza odigra vlogo, za katere mislimo v Novi Sloveniji, da je potrebno, da jo odigra. Torej, tudi dolgoročno zagotavlja ohranitev slovenskega jezika in zavesti na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Moge, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Povedati moram, da je v odboru, kjer smo več ur obravnavali ta nacionalni program, bila tudi debata o slovenskem jeziku in je bilo zagotovljeno, da bo v tretji obravnavi izdelan tekst, ki bo z amandmaji, ki so mogoči, to vlogo utrdil v tem smislu. Tudi mi smo tam prešli že obravnavo te točke in žal takrat nismo mogli več oblikovati določenih dopolnil. Kar se pa tiče amandmaja k točki 2.3.6.1, bi pa želel povedati, da mi z nacionalnim programom ne moremo predpisovati univerzi, ki ima avtonomijo v smislu sprejemanja programov, v smislu nastavljanja kadrov in podobnega, mi tega ne moremo narediti, razen če hočemo kršiti avtonomijo univerze, tega si pa jaz ne bi drznil narediti. Zato bi vas, kolega, poprosil, če bi ta amandma v takem smislu umaknili. Ga pa vsebinsko podpiram. Bržkone bo ta univerza tudi branik slovenstva na tisti meji in bržkone se bo verjetno tudi v njeni vlogi to naredilo, in ta del spada potem v akt o ustanovitvi univerze, ne pa v nacionalni program. Bržkone ga bomo mi ali pa vlada z odredbo, ali pa mi z zakonom, potem tudi obravnavali. Takrat pri aktu pa dobite podporo.
Hvala lepa. Gospod Diaci, izvolite.
Hvala lepa. Saj je v bistvu že gospod Moge večino stvari povzel, ki sem jih nameraval sam povedati. Me pa zanima še ena stvar, ki pa je gospod Moge ni omenil, in to je v zvezi s tem amandmajem. Piše "univerzi oziroma univerzam", to je množinska oblika in to mi ni najbolj jasno, če sem čisto iskren.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Se opravičujem, zaključila sem razpravo. Najprej bomo odločali o amandmaju k točki 2.3.6.1, katerega predlagateljica je skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Rudolfom Petanom. Glasujemo torej o tem amandmaju k točki 2.3.6.1. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 29, proti 29. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Zdaj prehajamo na glasovanje o amandmaju k isti točki, 2.3.6.1, katerega predlagateljica je poslanska skupina Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 19, proti 38. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o tretjem amandmaju, ki je v pregledu na strani 7, katerega predlagateljica je vlada. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Vračamo se torej še k amandmaju k točki 2.3.4, katerega predlagateljica je poslanska skupina Nove Slovenije in je na listu, ki ste ga pred kratkim dobili. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 20, proti 29. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da amandma k točki 2.3.4 ni bil sprejet. Prehajamo še na razpravo in odločanje o amandmaju k točki 2.3.7. Tudi tega ste dobili na klop. Predlagateljica amandmaja je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije. Želi kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 20, proti 32. [[Za je glasovalo 20.]] [[proti 32.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Opravili smo torej glasovanje o vseh amandmajih k II. poglavju. Moramo odločati še o II. poglavju v celoti. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 9. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je II. poglavje v celoti sprejeto. Prehajamo na razpravo in odločanje o III. poglavju, z naslovom "Študijska, znanstvena, raziskovalna in umetniška področja nacionalnega pomena". Ker k temu poglavju ni bilo vloženih amandmajev, odpiram razpravo o poglavju v celoti. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o poglavju v celoti. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 2. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je III. poglavje v celoti sprejeto. Prehajamo na razpravo in odločanje o IV. poglavju - to so dejavnosti, potrebne za razvoj in učinkovito delo v visokem šolstvu. K IV. poglavju oziroma k 4. točki v vašem pregledu je bilo vloženih pet amandmajev, ki so na straneh 7 in 8 ter tudi delno 9 pregleda amandmajev. Želi kdo razpravljati o amandmajih in IV. poglavju v celoti? Ker ne, prehajamo na odločanje, in sicer najprej o amandmaju k točki 4.2. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju k točki 4.4. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 4.6. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o dveh amandmajih k točki 4.7. - to je amandma na amandma vlade in potem amandma vlade. Najprej glasujemo o amandmaju na amandma vlade. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma na amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju vlade pod dve. Glasujemo. Navzočih nas je 45. Mislim, da nas je v dvorani več, zato vas vljudno prosim, da pri drugem glasovanju o amandmaju pod zaporedno številko dve na strani devet pregleda opravimo veljavno glasovanje o amandmaju vlade. Drugič glasujmo! Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o zadnjem amandmaju v četrtem poglavju, torej k točki 4.10. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o četrtem poglavju v celoti. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je četrto poglavje v celoti sprejeto. V razpravo in odločanje dajem peto poglavje in en amandma k temu poglavju, in sicer k točki 5.1. Predlagatelj amandmaja je odbor. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o amandmaju k točki 5.1. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o petem poglavju v celoti. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je peto poglavje v celoti sprejeto. Prehajamo še na razpravo in odločanje o zadnjem, to je šestem poglavju, h kateremu imamo dva amandmaja. In sicer, k točki 6 štiri: amandma na amandma vlade in amandma vlade in pod 2 amandma vlade. In amandma k točki 6.4.3. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju na amandma vlade k točki 6.4. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju vlade pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo še na odločanje o zadnjem amandmaju k točki 6.4.3, katerega predlagateljica je vlada. Glasujemo. Navzočih nas je 43. Mislim, da nas je v dvorani več, zato vas vljudno prosim še za malo pozornosti, da glasujemo še o šestem poglavju v celoti. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k točki 6.4.3 sprejet. Odločamo še o šestem poglavju v celoti. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je šesto poglavje v celoti sprejeto. Prehajamo na razpravo o naslovu nacionalnega programa. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov v celoti sprejet. V razpravo in odločanje dajem še naslednji predlog sklepa. "Predlog nacionalnega programa za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije." Želi v zvezi s predlaganim sklepom kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o navedenem predlogu sklepa. Glasujemo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vljudno vas prosim, da predlog sklepa, da ga pripravi vlada Republike Slovenije za tretjo obravnavo, uspešno izglasujemo in tako končamo to točko dnevnega reda. Drugič glasujemo o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 45 poslank in poslancev. Ker smo drugič glasovali, moramo v skladu s poslovnikom prekiniti razpravo za 10 minut. Nadaljujemo ob 16.58. Hvala lepa.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci.Ura je 16.58. Ker bomo tretjič glasovali o predlogu sklepa, prosim, da se zberemo v dvorani, da bomo veljavno opravili glasovanje. Dovolite, da še enkrat izrečem opozorilo. Pri naslednjem glasovanju, ko bomo hkrati ugotavljali navzočnost, le-to ugotavljamo tretjič, in v skladu s 46. členom poslovnika bo poslanke in poslance, ki so neupravičeno odsotni, doletela sankcija. Ker tri minute že zamujamo od dogovorjene ure, bomo torej prešli na glasovanje o predlogu sklepa, da predlog nacionalnega programa za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije. Odločamo torej o navedenem predlogu. Tretjič ugotavljamo navzočnost. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Gospodu državnemu sekretarju in ministrici se najlepše zahvaljujem za sodelovanje. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O INŠPEKCIJSKEM NADZORU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Dr. Rado Bohinc, minister za notranje zadeve, izvolite. Gospod Bohinc, če dovolite, vas povabim h govornici. Hvala lepa.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovane gospe poslanke in gospodje poslanci! Pred vami je predlog za prvo obravnavo zakona o inšpekcijskem nadzoru. Gre za enega od tistih zakonov, ki tvorijo program ukrepov s področja tako imenovane reforme javne uprave, skratka, skupaj z zakonom o javnih uslužbencih, o državni upravi, o javnih agencijah in še nekaterimi drugimi predpisi, predvsem s področja lokalne samouprave, tvori nekakšno celoto normativnih sprememb za večjo učinkovitost delovanja javne uprave. Za uvod bi rekel, da je to nov zakon, Republika Slovenija doslej nima sistemskega predpisa s tega področja. Gre torej za nov predpis, ki sistemsko ureja področje inšpekcijskega nadzora oziroma inšpekcijskih služb. Gre za ne zelo bistvene novosti v organizaciji in delovanju inšpekcijskih služb, pač pa za sistematično urejenost in pravnosistemski okvir tega področja. Predvsem bi opozoril na to, da štejemo inšpekcijski nadzor kot pomembno upravno funkcijo, kot zagotovitev izvrševanja sprejetih predpisov, ne nazadnje kot povratne informacije državljanov v zvezi z delovanjem uprave in kot instrument zagotavljanja predpisov in spoštovanja predpisov nasploh. Samo da vam osvežim spomin, trenutno področje inšpekcij ureja še veljavni zakon o upravi v členih od 85 do 98 tega zakona, in pa nekateri področni zakoni. Slabosti, ki so se pojavile v zvezi z delovanjem inšpekcijskih služb po reorganizaciji iz leta 1995, ko so bile občinske inšpekcijske službe prenesene na inšpektorate kot organe v sestavi ministrstev in ki jih želimo odpraviti s tem predpisom, so predvsem v pomanjkljivi ureditvi pooblastil, inšpekcijskih ukrepov, sankcij za primer oviranja inšpekcijskega nadzora in podobno. Posebej bi pa rad poudaril, da v organizacijskem pogledu ne predlagamo bistvenih sprememb, kljub temu, da je tu možnih več pogledov. V osnovi dva. Eden od teh je, da bi organizacijsko postavili samostojen organ izven ministrstev, ki bi vključeval vse inšpekcijske službe. Mi tega koncepta nismo sprejeli, ampak ponujamo enako rešitev, kot je v sedanji praksi, to pomeni, da se inšpekcije organizirajo v okviru inšpektoratov kot v organu v sestavi ministrstev. Argumentacije za to je kar precej, zbrana je tu v obrazložitvi. Ena od temeljnih obrazložitev tega koncepta pa je, naj bi se vendarle inšpekcijski nadzor kot pomembna eksekutivna funkcija ministrstva povezoval z delovanjem ministrstva. Ministrstvo mora namreč poleg oblikovanja predpisov zagotavljati tudi njihovo uresničevanje v realnem življenju in instrumentarij inšpekcijskih služb je zagotovo eden tistih, ki to lahko s pridom zagotavlja. Temeljni cilj torej, ki mu sledimo s tem predpisom je, povečati učinkovitost sodelovanja inšpekcij, zagotoviti večjo usklajenost delovanja inšpekcij, predvsem pa večjo preglednost, jasnejšo pravno urejenost inšpekcijskega delovanja in tudi usklajenost inšpekcijskega delovanja s principi, ki jih uvajamo vokviru nove zakonodaje s področja javne uprave, predvsem s področja javnih uslužbencev. Tako npr. je ena od novosti, da vodja inšpekcije, generalni inšpektor oziroma vodja inšpektorata poslej ne bo več politični funkcionar, ampak pridobiva status uradnika profesionalca, status, ki je podoben oziroma ki ustreza tistemu statusu, ki ga uvajamo z zakonom o javnih uslužbencih. Morda še opozorilo na načela, ki jih uvaja ta zakon, sodobna evropska načela, kot je načelo samostojnosti delovanja inšpektorjev ali prepoved vpliva kogarkoli na njihovo delovanje in odločitve, načelo varstva javnega interesa in tudi varstva zasebnih interesov v inšpekcijskih postopkih. Pomembno novo načelo je načelo javnosti, ki vključuje dolžnost inšpektorjev, da obveščajo javnost o svojih ugotovitvah oziroma ukrepih. To načelo se povezuje s preventivno funkcijo in vlogo inšpektorja. In pa načelo sorazmernosti, ki pove, da naj se inšpekcijski nadzor oziroma ukrepi opravijo le kot skrajno sredstvo potem, ko odpovedo drugi ukrepi. Morda še to, da je bilo vprašanje koordinacije inšpekcijskih služb, ki je v vseh teh strokovnih razpravah precej izpostavljeno, precej v ospredju. Mi predvidevamo poseben inšpekcijski svet kot način, kot formalizirano obliko medresorskega sodelovanja inšpekcijske dejavnosti, ki naj prispeva k temu, da inšpekcija sodeluje kar se da enotno in usklajeno. No in še to, ob poudarjeni preventivni funkciji, ki jo ta zakon uveljavlja, velja omeniti tudi novo ureditev odškodninske odgovornosti države za škodo, ki je bila povzročena državljanom, in pa tudi določitev kazni za oviranje inšpekcijskega nadzora. Da povzamem. Gre v bistvu za sistemski predpis, ki na pregleden, po našem učinkovit način z neveliko spremembami glede sedanje organizacije uvaja oziroma ureja delovanje inšpekcijskih služb v Sloveniji in se vklaplja v paket tistih zakonov, ki tvorijo spremembe oziroma reformo na področju javne uprave. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Gospod Maksimiljan Lavrinc, predsednik odbora, izvolite.
Hvala za besedo. Najprej bi se kolegicam in kolegom opravičil in jih prosil, da v roke vzamejo popravek poročila. Namreč, najprej ste z gradivom dobili poročilo, nato pa smo pripravili popravek poročila, ki vsebuje poleg zapisa, kaj se je na odboru dogajalo, tudi stališča, ki so bila dokončno usklajena in tudi v odboru sprejeta. To je verjetno posledica tega, če omenim, da je dejansko od 23 vsebinskih točk, kolikor jih bo državni zbor na tej seji obravnaval, kar 8 točk takšnih, ki smo jih morali obravnavati v odboru za notranjo politiko, in pri tako povečanem delu prihaja tudi do napak. Ker je minister že povedal, kaj je vodilo predlagatelja pri pripravi zakona, in ker imate pri sebi poročilo, o čem je tekla beseda v odboru, bi morda opozoril predvsem na nekaj, na kar je opozarjal tudi sekretariat. Torej, da v sedanji ureditvi oziroma tako, kot je predvideno s predlogom zakona, ni razčiščena neustreznost organiziranja inšpekcij v drugih organih v sestavi ministrstev in prenosa pooblastil za opravljanje inšpekcijskega nadzora na nosilce javnih pooblastil. Pomanjkljivosti teh oblik organiziranosti so predvsem v pogostem prekrivanju inšpekcijskih in upravnih nalog in pa, seveda, vprašanje pritožbenega organa, ali naj bo to minister ali predstojnik organa v sestavi. Med ostalimi odprtimi vprašanji, na katera je opozoril sekretariat, je še vprašanje - torej, navajam samo ključna - vprašanje nezdružljivosti del inšpektorja. Potem meni sekretariat, da je treba izboljšati nekatere dikcije, predvsem zaradi, bom rekel, bolj pravnega izrazoslovja. In pa, da je treba popraviti oziroma bolj natančno določiti, kaj je prijava, ki ni vložena po zakonu o upravnem postopku, in kaj je prijava iz nagajivosti [[to je izraz, ki je posebej uveden v tem zakonu]] . Sicer pa moram reči, da je odbor to točko temeljito obravnaval in da je iz različnih diskusij članov odbora prišlo do kar veliko predlogov za stališča, ki smo jih potem skupaj oblikovali in jih imate na koncu, in seveda predlagam kolegicam in kolegom, da jih tudi podprejo. Mnogo, bom rekel, je bilo razprave o tem, kako smo imeli urejeno to prej, kako imamo sedaj, kakšni so učinki tega, torej nove ureditve, kot je - torej, prej smo imeli v okviru nekdanjih občin skupno inšpekcijo in kombinacija je bila seveda tam boljša. Zato je bilo izpostavljeno, da je treba tudi v tem zakonu na nek način zagotoviti,da bi se lažje koordiniralo delo inšpektorjev, predvsem v smislu pocenitve njihovega dela. Potem, rekli smo, da je treba natančno postaviti mejo med politiko in med inšpekcijo. Zato smo tudi potem zavzeli stališče, da bi se inšpekcije oblikovale kot neki samostojni organi v sestavi ministrstev. To predvsem zaradi tega, da ima minister vpliv, torej je lahko odgovoren tudi objektivno potem za delo same inšpekcije, vendar se pa ne more vtikati v konkretne zadeve. Potem je bilo opozorjeno na problem oziroma na dilemo glede razmejitve pristojnosti državnih in pa lokalnih inšpekcij. Nadalje smo menili, da sedanja rešitev, kot je ponujena, da bi v inšpekcijskem svetu sodelovali tudi politični funkcionarji, ni primerna in zato, seveda, je potem v stališčih to vsebovano v tem smislu. Nadalje je bilo opozorjeno in tudi s strani vlade pojasnjeno, zakaj inšpekcijske službe niso dovolj uspešne. Dejstvo je, da se visok odstotek - navedena je bila številka 80% - zadev ne konča, ker preprosto ne pride do odločbe sodnika za prekrške. Seveda, v tej smeri je tekla tudi diskusija o tem, kakšne so možnosti, da te stvari popravimo, ali z nekim bolj pospešenim delom sodnikov za prekrške ali pa s podaljšanjem rokov zastaranja. Ker sicer inšpekcijsko delo, seveda, izgubi svoj smisel. Pri obravnavi tega zakona sta sodelovala tudi predstavnica obrtne zbornice in pa predstavnik gospodarske zbornice. Tudi ta dva sta opozorila na nekaj, po moje, ključnih zadev. Obrtna zbornica pa opozarja na to, da bi bilo potrebno urediti večjo individualizacijo kazni. Predstavnik gospodarske zbornice pa je opozoril na to, na kar je opozarjal tudi predstavnik vlade, to pa je, da je mnogokrat oteženo delo inšpekcije zato, ker so materialni predpisi, ki jih sprejemamo - seveda, drage kolegice in kolegi, tukaj - nejasni, nerazumljivi oziroma se jih da tolmačiti na različne načine. Torej, vse to seveda vodi potem k temu, kar pač imamo. No, na podlagi take, bom rekel, obilne razprave je odbor sprejel sklep, da predlaga državnemu zboru sklep, da je zakon primerna podlaga za pripravo zakona za drugo branje. Vendar pa naj vlada pri pripravi predloga upošteva stališča. Jaz jih ne bom našteval, jih je pa 10 in so tu na koncu poročila, nekatera pa, ki se mi zdijo bolj ključnega pomena, sem pa že omenil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? V imenu poslanske skupine Nove Slovenije, gospa Majda Zupan. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, spoštovani gospod minister! Rada bi predstavila mnenje poslanske skupine Nove Slovenije. Predlog zakona o inšpekcijskem nadzoru je poleg zakona o javnih agencijah, zakona o državni upravi in zakona o javnih uslužbencih pomemben del sklopov zakona na področju delovanja državne uprave. Veseli smo, da se predlog zakona obravnava po normalni poti in vzporedno z ostalimi tremi zakoni, na kar je naša poslanska skupina Nove Slovenije opozarjala že pri obravnavi predloga zakona o javnih agencijah. Do sedaj sicer inšpekcijski nadzor ni bil urejen v samostojnem zakonu, ampak le v zakonu o splošnem upravnem postopku in več drugih zakonih, ki urejajo upravna področja. Prvenstvena naloga inšpekcije je nadzor nad izvrševanjem zakonov in drugih predpisov, s tem pa seveda nujno povezana s samostojnostjo, ki se mora odražati v konkretnih nalogah posameznega inšpektorja, pa tudi v sami organiziranosti. Zato je vprašljiva organizacijska vpetost inšpekcije v drug organ v sestavi. Gre za organ, ki izvršuje upravne naloge. Postavlja se vprašanje izvajanja nadzora tudi nad delom tega organa. Pri tem bi opozorili na ureditev nezdružljivosti drugih del, glede na represivno vlogo inšpektorja pri opravljanju nalog in na njegovo samostojnost. Le - to bi bilo potrebno opredeliti bolj natančno in predvsem povedati, na kakšen način se ta samostojnost zavaruje. Potrebno bi bilo predvsem določiti način delitve dela oziroma zadev med inšpektorji na istem upravnem področju, določiti pravice oziroma omejitve vodij v inšpektoratih glede poseganja v upravne zadeve inšpektorjev, kot je pravica vpogleda v spis ali odvzem spisa, pravica dodajanja navodil v upravnih zadevah, pravica do zahtevanja pojasnil od inšpektorjev za ukrepe v pravnih zadevah, določiti podatke in poročila, ki so jih inšpektorji dolžni zbirati, obdelovati in posredovati vodstvu oziroma ministrstvom. S strani državljanov je ponavadi največ kritike prav zaradi neučinkovitosti inšpekcijskega nadzora in v slabi organiziranosti njihovih služb. Sami inšpektorji ugotavljajo, da je najpomembnejša slabost sedanjih in preteklih inšpekcijskih organov prav v izvršbi inšpekcijskih odločb. Nezakonitost se v velikem delu odpravlja z izvršbami ali pa se sploh ne odpravlja. Mnogo izvršb, ki bi se morale opraviti prisilno po drugi osebi, ni opravljenih, ker enkrat ni določen izvajalec, drugič ni finančnih sredstev in tretjič je neizvedljiv postopek. Menimo, da bi morala biti v zakonu rešena vsaj naslednja vprašanja: kako bi lahko bile izvršbe učinkovite, če se stroški izvajalcev izvršbe štejejo k javnim naročilom iz proračuna Republike Slovenije in je zanje potrebno enako zbirati ponudbe. Kako naj inšpektor odvzame predmete in dokumentacijo, če nima za to pooblaščenega izvajalca, ki bo odvzeto hranil. Kako naj inšpektor odstrani nedovoljeno zgrajen objekt, če ni imenovan pooblaščeni izvajalec del. Kako naj inšpektor potrjuje stroške izvajalca izvršbe, če sam strokovno ni usposobljen za ocenjevanje stroškov izvajalca, ne pozna zakonitosti finančnega poslovanja podjetij in če to izvajalci izvršb izrabljajo. Kako naj inšpektor odstrani nedovoljeno zgrajen objekt, če za izterjavo stroškov od zavezanca ni določen noben organ in ostaja ta [[Nerazumljivo.]] na njem. Kako naj inšpektor opravi izvršbo, če muniso na razpolago finančna sredstva za poplačilo izvajalca izvršbe in če o teh sredstvih odloča drug organ Glede na to, da na izvršbah inšpekcijskih odločb pravni red družbe pade ali stoji, je izvrševanje izvršb eno ključnih vprašanj pravne države. Predlog zakona je usmerjen predvsem v nadgradnjo veljavne ureditve. Poslanska skupina Nove Slovenije meni, da je osnova za drugo obravnavo dobra in da bo predlog podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi nisem prejela. Prihaja pisna prijava k razpravi. Besedo ima gospod Branko Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana podpredsednica, spoštovani vsi skupaj! Nisem bil na odboru, ker pač nisem član, ampak kljub temu, seveda, po svoji poslanski dolžnosti sem ta zakon pač v okviru razpoložljivega časa predelal in imam, seveda, tudi logične pripombe glede na to, da je splošna obravnava. Namreč, najprej bi vprašal ministra, ker je pač prisoten, me zelo veseli, da bo lahko konkretno odgovarjal na določena vprašanja: Ali ste na odboru ali kje drugje - nisem zasledil, tudi ne v poročilu odbora - razpravljali o tem oziroma v tem poročilu ni podano na primer, kako so te zadeve urejene v drugih evropskih državah. Sedaj mi vedno govorimo o tem, da moramo gledati na to, da je naša zakonodaja v skladu z evropsko zakonodajo, se pravi z njihovimi predpisi itn. in da tudi nekako poskušamo slediti tudi tistim rešitvam, ki jih imajo nekje v razvitem svetu, vevropskih državah, katerim se nekako približujemo. Ob tej priložnosti bi najprej prosil ministra in ga vprašal, kako so te stvari v drugih državah organizirane. Predvsem me zanima ta sistem organizacije inšpekcij. Mi smo namreč zdaj v tem predlogu zakona,vidim, prišli dejansko na isto, kot smo imeli do zdaj. Ne vem, če je tu zdaj kakšna bistvena sprememba. Spet bomo imeli inšpekcijske organe za posamezna področja v okviru ministrstva, v sestavi in tako naprej. Skratka, po moji oceni se mi zdi, da imamo takšno organizacijo zdaj. In če, po moji oceni, ne bomo za organizacijski sistem kaj naredili, za organizacijsko shemo nekaj naredili, potem bomo imeli enako skrpucalo, kot smo ga imeli zdaj na področju inšpekcijskih služb. Ta država je tako ali tako totalno"razštelana" in "razfršolana" - se opravičujem zaradi slabega izraza, popačenke - ampak vse inšpekcijske službe, po moji oceni, bi morale biti urejene centralno, čeprav je predstavnik vlade v svojem komentarju tu govoril, da se pač ne zavzema za to, da bibile te inšpekcijske službe centralizirane, pod neko skupno službo in tako naprej, ker to ni jasno glede opredelitev nalog in vseh takih drobnarij. V bistvu se s tako oceno ne strinjam in moja ocena je, da v nekaterih državah - kolikor pač poznam, ker tehpodatkov nimam, ker pač nisem vladni poslanec in težko hodim po svetu, ker tudi nimam časa, pa denarja ne toliko - ampak mislim, da imajo nekatere evropske države te stvari zelo učinkovito rešene na druge načine, ne tako, kot smo se opredelili mi. In mislim, da je ta način, kot ga imamo zdaj, zelo neučinkovit. Namreč, kaj se dogaja? Dogaja se to, da velikokrat naj bi ti inšpektorji nadzirali sami sebe, imamo celo vrsto nekih glavnih inšpektorjev pri posameznih ministrstvih, v sestavi ministrstev in tako naprej in so izredno neučinkoviti in tudi neusklajeni med sabo. Področja inšpekcijskega nadzora se, po moji oceni, dosti široko pokrivajo med sabo v določenih primerih, kjerkoli pride do kakšnega problema, da ne bom zdaj navajal ekološkega problema, je potem, kaj vem, prostorski inšpektor, je tudi vezano mogoče na sanitarnega inšpektorja in celo vrsto drugih. In po moji oceni, če bi hoteli učinkovito delati, česar seveda zdaj ne delajo, posebno okoljski inšpektorji. Marsikatero tovarno - gospod minister, veste - bi bilo treba že zdavnaj zapreti, ker onesnažuje prekomerno, prek vseh predpisov in tako naprej; mislim, da poznate te stvari, ne bom jih našteval, ker [[...]]Ampak gre za to, ker to vse toleriramo, ker gledamo pod prste, ker nam ti lastniki zdaj grozijo,da bodo firme zaprli, če jih bomo pritiskali, da bodo morali čistilne naprave narediti in tako naprej. Tu je cela vrsta težkih, težkih vprašanj, ki jih mi nismo sposobni rešiti. Dobro, to so že zelo težka politična vprašanja, ampak kakorkoli že. Menim, da bi bilo treba v teh določbah, kot je zdaj predlagana organizacija, te stvari bolj, mislim, nekako centralizirati, ustanoviti centralne inšpekcijske službe, ki bi bile seveda pod pristojnostjo ministrstva za notranje zadeve, popolnoma vse. Ker tudi to seje pokazalo - gospod minister, če se spomnite - recimo pri obravnavi interpelacije šolskega ministra in tako naprej, ko smo ugotovili, da tista šolska inšpekcija, notranja in tako naprej, da tisti notranji nadzori ne delujejo. Ne delujejo in samega sebe tudi ne morejo kontrolirati, to je dejstvo. Mislim, da je bila ta koordinacija izredno slaba. Sam sem se veliko ukvarjal z reševanjem problemov, ker name so se naslavljali, recimo, določeni ljudje s terena in so me prosili za to in ono in veliko stvari se je končalo pri inšpekcijskih službah. Veliko stvari. In ko sem direktno prišel do samega glavnega inšpektorja in se z njim pogovarjal, je bil izredno prijazen, moram priznati. Navadno je bil vsak izredno prijazen, ampak v končni fazi mi je povedal: veš kaj,taka je pač situacija, ne moremo drugače. Vidite. Se pravi, učinkovitost inšpekcijskih služb je bila izredno slaba, predvsem na nekaterih področjih, ne nekaterih področjih je pa bila izredno učinkovita. Ampak, zdaj pa poglejte, to je pa tisto, na kar so opozorili predstavniki obrtne zbornice. To je pa tisto. Ko pravijo, da so pri enih delodajalcih večkrat na leto, pa drugih pa, recimo, nikoli. Ne bom rekel ali pa dejal, da so nekateri podjetniki, obrtniki potrebni večjega nadzora, ker mogoče tudi večkrat kršijo predpise in tako naprej, in ugotavljaš zmeraj znova, znova in znova, da dela iste napake ali pa ne upošteva zakonodaje in tako naprej. Ampak meni se močno zdi, in mislim, da se ne motim, da gre velikokrat tukaj tudi za politične pritiske na posamezne podjetnike, obrtnike, posebno, če se izve, da ni iz prave politične opcije. Žal je tako. Močno se strinjam s tem, da se politika umakne iz teh inšpekcijskih služb, da so dejansko te popolnoma samostojne, da so to profesionalci najvišje stopnje in da bi se organizirali tako, da bi politika imela najmanjši vpliv na njih, kar je seveda nemogoče. Kar je nemogoče. Vsak, ki govori, da se bo politika odmaknila s teh področij in tako naprej. Seveda, saj te velike besede lahko govori. To vsi lahko govorimo, predvsem tisti, ki imajo oblast v svojih rokah, samo zato, da bi pač sprovocirali neko dobro mišljenje o sebi in o vsem, kar počnejo. Ampak dejstvo je, da se iz nobene institucije, dokler bo pač svet obstajal, ne bo politika hotela umakniti. To je dejstvo. Popolnoma. Ampak, mi moramo z našo organizacijo prispevati k temu, da jo poskušamo tako organizirati, da bi bil ta vpliv pa čim manjši. Ker že samo kadrovska politika velikokrat pomeni neko politično moč, politično prisotnost neke politične opcije. No, ampak pustimo to, ampak to je vse zelo pomembno. To je vse zelo pomembno. Zdaj ne vem, kako bi dejansko to uredili. Vprašal bi vas, gospod minister, če vi poznate te druge sisteme organiziranja inšpektoratov po drugih državah. Kaj pravite, glede na to, da sicer je tukaj v razpravi, iz zapisnika, iz poročila delovnega telesa razvidno, da se je pač vaš predstavnik - ne vem, kdo je bil tam - opredelil do tega in se sklicuje na proticentralistično ureditev inšpektorata kot takega. Zato bi prosil vaše mnenje, kaj vi mislite o tem in kako je to v drugih državah urejeno in ali je to v drugih državah - kjer je urejeno tako, kot sem prej povedal, da so inšpekcijske službe centralne in da so pod - recimo - skupno pristojnostjo organov za notranje zadeve ali pa ministrstva - ali je to v našem primeru možno in sprejemljivo. Tukaj pri nadaljevanju, če še malo nadaljujem - upam, da boste odgovorili na to vprašanje. Pri koordinaciji delovnih inšpekcij, ko je zdaj določeno, da naj bi pač imeli nek inšpekcijski svet in tako naprej, sicer da bodo - potem tukaj notri kot člani glavni inšpektorji in tako naprej in da bodo te stvari urejene s poslovnikom, ampak zdaj tukaj piše, da si bodo oni poslovnik sami sprejeli. Ne vem, kdo ga bo revidiral, kdo bo to ocenil, če je ta poslovnikv redu ali ni v redu. Mislim, da ne glede na visoko usposobljenost teh strokovnjakov itn., tako pa spet menda ne moremo kar pustiti, da bodo oni si poslovnik sprejeli sami in nihče tega ne bo revidiral in nihče ne bo povedal, ali je v redu ali ni, ali če hočemo kaj dodati, ali kako. Ne vem. Mislim, da je to tudi neka pomanjkljivost, ki bi jo bilo treba, med drugim, odpraviti. No, toliko mogoče za začetek in upam, mi da boste lahko na to, v kar sem se pač zapičil v tem zakonu, kar me nekako najbolj moti, ta dosedanja nefunkcioniranost inšpekcijskih služb, če je to možno kako drugače organizirati. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite, vaša razprava je omejena na pet minut.
Hvala lepa. Upam, da imam pet minut zadosti. Rad bi opozoril spoštovane kolegice poslanke in poslance, da gre za izredno pomemben zakon. Treba se je namreč zavedati, da inšpekcija pravzaprav opravlja policijsko delo in da gre v vsaki državi, kar se tiče inšpekcije, za represiven organ Ko je leta 1995 inšpekcija prešla izpod ingerence občin v ingerenco posameznih ministrstev, v državno sfero, se je zgodilo sigurno nekaj pozitivnega: zmanjšal se je tisti politični vpliv, ki je včasih na lokalnih nivojih bil nevzdržen. To govorim dejansko iz lastnih izkušenj, ker sem te zadeve od blizu lahko spremljal in jih tudi, ne sicer na sebi, ampak občutil na plečih nekaterih posameznikov inšpektorjev. No, pozneje lahko povem, da so inšpektorji bili člani različnih političnih strank. Se pravi, se je ta politična neodvisnost povečala in to je dejansko bil pozitiven premik v tej smeri. Je pa ta sprememba prinesla s sabo tudi nekatere slabosti. Ena od bistvenih slabosti, na katero bi rad predlagatelja opozoril, je predvsem to, da je prišlo do nekoordiniranega dela. Vem, takrat, ko so bile inšpekcije stacionirane po občinah, so inšpektorji med sabo sodelovali in delo načrtovali skupaj, in tako je tudi prav. Torej, gre za postopke, ki se morajo načrtovati in izvajati v nekem sozvočju in zaporedju. Ko pa je to prišlo pod posamezna ministrstva, pa so potem ministrstva nekako politiko inšpekcijskega dela vodila samostojno. Mogoče bo sedaj ta zakon s tem inšpekcijskim svetom, ki je tukaj opredeljen, te zadeve popravil. Vendar bi predlagal, da bi mogoče samapooblastila tega sveta še nekoliko dodelali predvsem v tej smeri, da bi ne prihajalo do podvajanja postopkov. Torej, danes so mnoga področja inšpekcijskega dela podvojena. Se pravi, ena inšpekcija opravlja isto delo kot druga, in to vsekakor ni v smeri izboljšav in racionalizacije ter učinkovitejšega dela. Prav tako se mi zdi, da je s prehodom pod državno ingerenco se znatno povečalo število inšpektorjev. Mogoče je to tudi dobro, vendar bi nekje rabili oceno, če je s tem tudi narasla učinkovitost dela. Na eno od teh problematičnih zadev pa je tudi opozoril predsednik odbora za notranjo politiko, ko je omenil, da se postopki podvajajo v tem smislu, da imajo posamezni inšpektorji pomočnike, ki vodijo predpostopke, potem pa inšpektorji za njimi dejansko še enkrat ponavljajo te iste postopke. Drugo, kar se mi zdi bistveno in česar ta zakon ne opredeljuje in o tem nič ne pove, je to, kar je izpostavila moja poslanska kolegica, gospa Majda Zupan, in sicer, da so inšpekcije nemočne, če ne bodo urejeni vsi tisti postopki, bi rekel, vsi tisti instrumenti, s katerimi inšpektor lahko nastopi. Ona je opozorila na nekatere probleme, mislim, da jih ne bi ponavljal, ker mi tega niti čas ne dopušča. Mogoče pa samo en primer: če hočete odvzeti nek predmet, ga zavarovati in tako naprej, potem tega inšpektor ne more narediti sam od sebe, ampak mora imeti na razpolago ustrezno možnost, mora imeti organizacijo, ki je za to pooblaščena in ki jo lahko potem tudi zadolži v tem postopku. Tretje, na kar bi rad opozoril. Zdi se mi, da je v tem inšpekcijskem delu vse preveč korespondenčnih zadev. Določene inšpekcijske službe se dobesedno ukvarjajo samo s pošiljanjem nekih poročil, sporočil, potem s prepogostim menjavanjem navodil, ta navodila se menjavajo preveč pogosto; en postopekse uveljavi, pa že pride nekakšen drug pristop in tako naprej. Opozoril bi tudi na to, kar je zapisano v tem zakonu. Ni mi namreč jasno, in mogoče bo minister na to odgovoril, zakaj je moral inšpektor v postopku, ko ne ugotovi nobene nepravilnosti, izdajati nekakšen sklep o zaustavitvi postopka. To namreč ponovno podvaja, bi rekel, to korespondenco. Če namreč pri nekem inšpekcijskem pregledu ne ugotoviš nobene nepravilnosti, ne vem, čemu služi ta sklep; mogoče je tako tudi pravilno, ne vem. Ampak enostavno, če ni nepravilnosti, se pač postopek s tem konča, ne pa, da se konča z neko, bi rekel, birokracijo, z nekim pisanjem sklepov [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]- bom takoj končal -, ker vse to pač pomeni toliko in toliko več zaposlenih, toliko in tolikovečje materialne stroške, na koncu pa, seveda, učinkovitost zaradi tega ni nič večja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Cukjati. Izvolite.
Spoštovani! Vsaka država, če hoče biti res pravna država, mora imeti visoko profesionalno in zelo učinkovito inšpekcijsko službo. Največja sprememba, ki jo ponuja zakon, je seveda na področju organizacije inšpekcijskih služb; in sicer so tu inšpekcije organizirane kot inšpektorati, organi v sestavi ministrstva ali kot organizacijske enote. Vendar v primeru, da so inšpekcijske službe oblikovane znotraj nosilcev javnih pooblastil, pridemo v nasprotje z zakonom o upravi. Zaradi tega se sedaj pojavlja prvo vprašanje, ali je ta zakon kot "lex specialis" ali pa je kot kasnejši zakoni in se bo zakon o upravi temu primerno spremenil, dopolnil. Mislim, da je to pomembno vprašanje. Drugo, kar je, še vedno ostaja tudi po tem zakonu bojazen, da bodo inšpekcijske službe neažurne, da ne bodo odreagirale ob utemeljenih sumih in da ne bodo odreagirale pravočasno. Nadalje je še vedno skrb, da bodo te službe ostale nedosledne pri prisilnem izvrševanju odločb. Namreč tukaj, seveda, so rešitve, ki jih ponuja predlagatelj, pač take, ki ne pomenijo velikih novosti, predvsem tistih ne, ki iz izkušenj kažejo, da so velika ovira doslednemu izvrševanju odločb. Glejte, samo: ni razrešen vstop v stanovanje, ni razrešeno izvrševanje odločb, izvršiteljska dejavnost je samo v primeru črnogaditeljev še vedno zunaj dosega, zunaj pogodbenihodnosov ali koncesij - ali kako bi rekel. Inšpekcijske službe je treba opremiti s tako zakonodajo in s takimi možnostmi, da bo izvršba lahko dosledna. In pa seveda, kot je bilo že omenjeno, ni razrešeno vprašanje preobremenjenosti sodnikov za prekrške. Toverjetno je pa tista zadnja inštanca, ki jo bo treba razrešiti, če bomo hoteli dobiti učinkovito službo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod minister. Mislim, da je prav, da smo končno dobili poseben zakon, ki bo urejal področje inšpekcijskih služb v naši državi. Verjetno se lahko strinjamo, da dosedanji način organiziranosti inšpekcijskih služb ni bil najboljši in tudi ne najbolj učinkovit. Ampak kljub vsemu mislim, da po vsem zakonskem tekstu, ki sem ga pregledal, se mi zastavljata še vedno dve vprašanji. Eno je vprašanje, ki je bilo danes že izpostavljeno, to je koordinacija delovanja inšpekcijskih služb. V tako imenovanem svetu, ki naj bi se ustanovil, inšpekcijskih služb, je mogoče zaznati delni napredek v tisti smeri, ki je verjetno v praksi bil do sedaj zelo pomanjkljiv. Namreč vemo, da ko je prišlo do neke mejne zadeve v pristojnosti nekega inšpektorja, se nemalokratje zgodilo, da je enostavno to vlogo odslovil drugemu inšpektorju, ni pa bilo nekega nadzora oziroma pregleda, kako se ta dotična problematika tudi potem rešuje pri inšpekcijskem nadzoru. In drugo, še bolj pomembno vprašanje, ki se mi zastavlja, je pa sledeče. Ta zakon v ničemer ne opredeljuje relacije inšpekcijskih služb do občinskih inšpekcijskih služb. Verjetno, če ne drugega, bi vsaj prehodne in končne določbe morale vsebovati tudi to relacijo med inšpekcijskim službam, ki so v pristojnosti države oziroma lokalne samouprave. Namreč, to je samo na tem formalnem delu. Drugo je pa vsebinski del. Verjetno je v praksi največ težav, vsaj do sedaj bilo, kje je tisto mejno področje občinskih inšpekcij in kje je mejno področje inšpekcijskih služb na ravni države Tukaj ne gre samo za to, da je to formalno urejeno. Verjetno bi bilo treba tudi v tako imenovanem svetu inšpekcijskih služb ali v podobni rešitvi opredeliti tudi to medsebojno koordinacijo. Drugače se bo lahko v posameznem primeru kljub vsem možnim dobrim namenom pojavilo ponovno mnogo vprašanj, na katere ne bo odgovorov. To sta dve pripombi, za kateri mislim, da bi ju bilo verjetno smiselno še temeljito proučiti v nadaljnji proceduri zakona. Drugače pa mislim, da je nujno potrebno. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Lavrinc, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Precej teh zadev, na katere so opozarjali kolegi, ki so govorili pred menoj, je bilo seveda povedano tudi na odboru. Jaz se opravičujem, ker se zavedam, da ni mogoče prebrati magnetograma. V poročilu so morda samo nekatere ključne stvari in sem kakšno od zadev izpustil. Vsekakor pa je bilo v diskusiji opozorjeno na praktično vse te zadeve, na katere ste opozarjali. Razrešena je bila tudi dilema okoli tega, ki se postavlja, torej, ali ustanoviti nek samostojni organ, denimo kot neke vrste ministrstvo pod okriljem vlade, ki bi bil kot en vrhovni organ nad inšpekcijo. Večina v odboru je menila, da to ne bi bilo dobro, iz preprosto mnogo razlogov. Ne bom ponavljal, navsezadnje jih je en del povedal tudi predstavnik vlade. Poleg tega bi rad opozoril na eno od stališč, ki se je, po moje, slabo zapisalo. To je stališče glede tega - in zato je prav, da minister sliši - da naj bi se proučila možnost večje individualizacije denarnih kazni. Potem pa je bilo rečeno v diskusiji, da ne more biti enaka denarna kazen, denimo za nekoga, ki ima enega zaposlenega, ali pa, ki jih ima 20, 30. Mišljeno je bilo seveda tako, tudi potem v razpravi, da tisti, ki ima - denimo - močno obrt ali pa močno podjetje po prometu, po prihodkih, odhodkih in tako naprej; skratka, da gre za nek trust, in pa tisti, ki se trudi s svojimi rokami in mu še nekdo pomaga, da v takem primeru seveda ne bi bila kazen za oba enaka, kljub temu da gre pravzaprav za enak prekršek. To je bilo mišljeno s to individualizacijo kazni. Ravno tako je bilo opozorjeno, da bi - to, o čemer so tudi nekateri od kolegov govorili - da bi bilo treba dati inšpektorjem več možnosti za izrek kazni na kraju samem. Namreč, vsi ti postopki - torej, to je treba seveda proučiti, kako je to mogoče narediti v našem pravnem sistemu - ampak vsi ti postopki, ki so potem vezani za prekrškarje, povedo, da je, bom rekel, izplen zelo majhen. Pa še ena neumnost se nam je naredila na odboru - zato bom vložil predlog sprememb stališč - to pa je, 9. stališče ni stališče, ampak je dodaten sklep. Torej, izhaja iz razprave, da bi se mi lažje odločali, ko bomo odločali o predlogu zakona v drugem branju in o amandmajih, ki bodo prišli od vlade, bibilo seveda za nas zanimivo, če bi dobili podatke o učinkovitosti inšpekcij, bomo rekli, od leta 1995 dalje, tako je bilo mišljeno. Zato bom predlagal dodatno stališče in prosil kolegice in kolege, da me v tem podprejo, ker naj bi se v stališčih oblikovalo okostje novega zakona, tu pa gre za pripomoček, ki naj bi ga mi pred drugo obravnavo imeli. Nekaj bi rekel okoli tega, kar je bilo rečeno glede decentralizacije. Prvič, okoli političnega vpliva mislim, da je stališče jasno, da smo v tistem svetu predlagali, da se politiki izločijo. Drugo pa je, na kar je opozoril tudi predstavnik vlade že na sami seji odbora in je bilo danes tukaj mogoče samo malo načeto, to pa je koordinacija na nekih drugih, nižjih nivojih. Tega pa, žal, zdaj v tem trenutku ne moremo narediti, drage gospe in gospodje, ker mencamo s spremembami ustave. Dokler nimamo možnosti regionalizacije te dežele, so vse skupaj samo neke pobožne želje, kako bomo na nižjem nivoju usklajevali te zadeve. Tako da sem prepričan, da je sam zakon, takšen kakršen je, šele začetek. To bo nek proces, tudi celota [[...]]Poglejte, ta sprega - en inšpektor naj bi, kaj vem, od te stranke jih bolj preganjal, drugi inšpektor od druge stranke - prepričan sem, da cel sklop teh zakonov, ki jih sprejemamo tudi zdaj na tej seji - denimo, eden od teh je zakon o javnih uslužbencih, imamo tudi zakon o državni upravi - cel ta sklop naj bi pripomogel do tega, da se na nekem nivoju odreže politiko od tistega, kar bo stroka, in v stroki bodo ljudje rasli; rasli bodo, seveda, ob mnogih predpostavkah. Prosil bi, gospa podpredsednica, če mi dovoliš, da pripravim ta predlog popravka stališča in pa ta predlog dodatnega sklepa, ki ju že imam.
Hvala lepa. Replicirati želite gospodu Lavrincu. Kolikor znam oceniti, je gospod Lavrinc podal pojasnila glede tega, kaj je matično delovno telo obravnavalo. Ne vem, na kaj bi lahko replicirali. Gospod minister, pa mislim, da bi želel odgovoriti na vaša vprašanja. Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa najprej za podporo zamisli, da je ta zakon nujen za sistemsko dopolnitev delovanja javne uprave in tudi za vprašanja, ki so res na stežaj odprta. Moram reči, da je to, kar spoštovani poslanec Kelemina podpira, bilo eno od eminentnih vprašanj tudi v strokovnih razpravah, ki so bile v fazi priprave tega zakona. Dejansko je v Evropi nekaj različnih pristopov do organiziranja inšpekcijskih služb. V osnovi sta dva. Eden je ta, ki ga mi tu ponujamo, in ta temelji na izhodišču, da je minister odgovoren ne samo za oblikovanje predpisov, ampak tudi za udejanjanje predpisov v stvarnem življenju. To pomeni, da ima inšpekcijske organe kot orodje za preverjanje učinkovitosti predpisov in tudi za njihovo izvrševanje. In dodatno, da je bistveno za učinkovito delovanje inšpekcijskih služb to, da je vzpostavljena tako imenovana strokovna vertikala. To so inšpektorji izrecno poudarjali kot temeljno za učinkovitost, ker pomeni: ne samo strokovna hierarhija, ampak tudi specializacija na specifičnem strokovnem področju kot pogoj za to, da učinkovito in strokovno profesionalno inšpektorji na svojem področju delujejo. To so v bistvu vse prednosti koncepta, da je inšpekcijska služba organ v sestavi ministrstva, ob seveda dodatni opredelitvi, ki pa jo ta zakon vsebuje. To pa je, da glavni republiški inšpektor ni več politični funkcionar, ampak da je upravni menedžer, torej vodja organa v sestavi kot strokovno samostojne institucije, ki inšpekcijsko dejavnost opravlja kot profesionalno dejavnost po pravilih stroke in profesionalne etike. Skratka, tudi tu gre za eno od idej reforme javne uprave, torej ločitve politike od stroke in neodvisnost, strokovno odvisnost institucij, ki delujejo znotraj ministrstev. Seveda je pa, strinjam se, znotraj tega koncepta tudi vrsta slabosti oziroma obstaja nekaj dobrih strani tudi v konceptu, ki ga tudi imajo nekatere evropske države in ki ste ga, gospod Kelemina, tu predstavili. Namreč, centralizacija vseh inšpekcijskih služb v enem samem organu. Lahko je to ministrstvo, lahko je to znotraj, recimo, ministrstva za notranje zadeve, tako kot ste predstavili. Ta koncept ima mnoge svoje prednosti, predvsem je zagotovljena boljša koordinacija, skladnejše delovanje, prepletanje strokovnih področij nadzora, kar je velikokrat povezano z vprašanji učinkovitosti, ni pa zagotovljeno tisto, kar je v prvem konceptu. Namreč to, da se po tej poti zagotavlja preverjanje učinkovitosti predpisov, zagotavljanje izvrševanja predpisov, ki jih sklene minister, skratka ta hirarhična povezanost, ki pa nevpliva na profesionalno samostojnost, ampak vpliva na odgovorno pokrivanje določenega področja življenja, kar vključuje torej ne samo normativno dejavnost, ampak tudi izvajanje, uresničevanje te normativne dejavnosti. Vsekakor so prednosti in slabosti v okviru enega in drugega koncepta. In ni na odmet razprava tudi o tem drugem konceptu. Mi smo se po vseh strokovnih preverjanjih, tudi po komparativnih analizah evropskih držav, kjer je situacija precej različna, odločili za koncept, ki ga predlagamo; nenazadnje tudi zaradi, po našem, dobrih izkušenj reorganizacije iz leta 1995 oziroma uvedbe inšpektoratov kot organov v sestavi ministrstev, ko je bila v letu 1995 prenešena občinska pristojnost na državno pristojnost. Seveda pa ostaja še eno pomembno odprto vprašanje, poleg tega, ki ga navajate, skladnejše delovanje, večja torej koordinacija, potem strokovno povezovanje, kar želimo rešiti s tem svetom iz 11. člena. Mislim, da so opozorila v zvezi s postavitvijo tega sveta sprejemljiva oziroma povsem resna injih bomo tudi odgovorno proučili. Od tega, da se strinjam, da morda res ni najbolje, da ta poslovnik sprejme svet sam, ampak da je to predpis, ki se sprejme izven samega sveta, do tega, kdo je vse vključen v to delovanje, in do tega kot je - mislim, da gospod Drobnič navajal - pooblastila tega sveta oziroma mislim, da je zelo bistveno, da bi ta svet res uveljavil kot obliko, ki zagotavlja skladnejše delovanje. Namreč tudi naše ocene kažejo, ter jih temeljimo - te rešitve - da te koordinacije ni. Predvsem je ni na lokalnih ravneh. In ena od idej, ki je bila zelo prisotna v razpravah, je bila ta, da bi povezali inšpekcijske službe vsaj na lokalni ravni v okviru upravnih enot. Ta ideja je doživela veliko podpore in je zanjo veliko argumentacije v slabostih sedanjega delovanja, vendar smo jo nekako odložili za drugo fazo do vzpostavitve sistema pokrajin oziroma do regionalnega povezovanja v okviru te druge stopnje lokalne samouprave. Skratka, menimo, da se bomo z vprašanjem učinkovitega usklajevanja lokalnih inšpekcijskih služb morali še srečati pri uveljavljanju pokrajin. Kar zadeva obremenitev inšpektorjev, njihovega števila, njihovega praktičnega delovanja. To so vse realna vprašanja, povezana tudi z našimi zmožnostmi, ki jih zakon neposredno ne rešuje. Tako kot tudi ne rešuje enega izjemno pomembnega vprašanja, ki ga je že sprožila kolegica Zupanova, pa še nekateri od vas, namreč izvršbe, zagotavljanje operativnosti tudi inšpektorjevih odločitev, deloma povezano z vprašanjem gospoda Cukjatija v zvezi s stanovanjem. V zvezi s stanovanjem mi vendarle mislimo, da bi moralo ostati tako, kot je, to pomeni, odločba pravosodja, tako kot velja tudi za policijske postopke. In tu ne sodimo, da bi bile smiselne spremembe. Ostaja pa seveda vprašanje izvršbe, izvršilnosti inšpektorjev odločitev, kar pa ni predmet tega zakona oziroma je le deloma predmet tega zakona. To je tisto poglavje o posebnih ukrepih na koncu, ko se ga morda da še kaj izboljšati, še kaj dodelati, sicer je pa vprašanje izvršbe predmet pravosodja in drugih predpisov. Toliko, nekaj pojasnil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Niste dobili še kakšnega pojasnila? Izvolite, gospod Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Se opravičujem, da se moram spet oglasiti, ampak rad bi še neke stvari malo razjasnil oziroma tudi mogoče z drugega aspekta predstavil. Gospodu Lavrincu sem hotel replicirati, da se v določenih zadevah z njim strinjam, ampak imam nekatere druge pomisleke in poglede na ta predlog zakona. Poglejte, zdaj bom odprl nek drug aspekt tistega mojega predloga oziroma mojega pogleda na centralizacijo [[...]]
Gospod Kelemina, ne želim vas prekinjati. Ura je 18.01. Moram vas opozoriti, da je iz vaše poslanske skupine na odboru vsa ta tematika bila odprta, bila obrazložena, bila izglasovana v obliki stališč, in zadrževanje državnega zbora o istih vprašanjih, ki jih je matično delovno telo na pobudo vaše poslanske skupine že obravnavalo, že izglasovalo v obliki stališč - vi kot dolgoletni poslanec natančno veste, da lahko vplivate na zakon v prvi obravnavi s tem, da predlagate dodatna stališča tudi v tej fazi. In vsa ta razprava je že trikrat pravzaprav slišana, gospod Kelemina.
Čakajte, oprostite, spoštovana [[...]]
In tudi v obliki dodatnih stališč oblikovana. V kolikor želite razpravljati še večkrat po pet minut, povejte, bomo prekinili [[...]]
Ne, večkrat po pet minut ne. Zdaj sem hotel izkoristiti teh svojih pet minut, spoštovana podpredsednica, z vsem spoštovanjem do vas, ampak kako vi veste, o čem bom jaz razpravljal. Zdaj mislim odpreti aspekt, o katerem še nihče tu ni govoril, ne na delovnem telesu ne v državnem zboru! Zakaj mi ne dovolite, da bi tako stvar predstavil?
Sprašujem vas, ker bi želela zaključiti, ker je ura 18.02 [[...]]
Bomo pa jutri nadaljevali, v redu, pa jutri, saj ni problema.
Prav. Spoštovani zbor, dovolite, da vam podam še dve obvestili. In sicer, prvo: sejo zbora bomo jutri ob 10.00 uri nadaljevali, kot je bilo že najavljeno, z obravnavo 28. točke dnevnega reda, to je tretjo obravnavo predloga poslovnika državnega zbora. Dobili smo predlog - vendar vidim, da poslanci že odhajajo - da bi jutri nadaljevali s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, pardon, s 4. točko dnevnega reda. Dolžni smo pa, po zdajšnjih dogovorih, nadaljevati z današnjo prekinjeno 12. točko dnevnega reda. Tako da uradnega predloga za to, da jutri nadaljujemo s 4. točko, ni. Izvolite, gospod Anderlič.
Po mojem vam je kdo slabo napisal, ampak je logično, ko končamo poslovnik, da gremo na 4. točko in po vrsti naprej. Bolje je pa, da dokončamo to točko in gremo potem na to, ni nič komplicirano.
Sejo bomo zato jutri nadaljevali, kot je bil običaj, s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je ta, ki jo obravnavamo zdaj, in nato nadaljevali s 4. točko dnevnega reda, zatem s 13. in po vrstnem redu dalje. Dovolite, da vam ponovno prenesem vabilo odbora za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport, ki vas vse skupaj in vse zaposlene vabi danes ob 18. uri in 10 minut na koncert mlade glasbene generacije in na otvoritev razstave nacionalne mladinske organizacije, mladinskega sveta Slovenije in urada Republike Slovenije za mladino, v avli pred veliko dvorano državnega zbora. Najlepša hvala in na svidenje.