Sloučená rozprava k bodům 22 a 23 /sněmovní tisky 89 a 99/ V souladu s rozhodnutím Poslanecké sněmovny otevírám sloučenou obecnou rozpravu k bodům 22 a 23. Do této rozpravy jsou přihlášeni v tuto chvíli čtyři poslankyně a poslanci. Jenom konstatuji, že poslancům, kteří se přihlásili k faktické poznámce ve chvíli, kdy ještě nebyla otevřena obecná rozprava, nemohu dát slovo, a prosím, aby se přihlásili znovu do sloučené obecné rozpravy. Na řadě je pan poslanec Rakušan, připraví se paní poslankyně Gajdůšková.
Děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo, členky a členové vlády České republiky, kolegyně a kolegové, chtěl bych říci teď bez rozlišování těch dvou návrhů, že obecně vítám, že se přichází k zamyšlení nad touto problematikou a praxí, tak jak funguje v současné době. Jako starosta města jsem se skutečně setkal s velmi pohnutými případy lidí, na které novela v této době dopadla. Setkal jsem se s dámou, která celý svůj život pečuje o svého vážně nemocného manžela, logisticky je to složité, vzdala se své vlastní kariéry, a tato žena teď musela s poukázkami vyhledávat velmi složitě takový obchod, který tyto poukázky akceptoval, a rozhodně jí to její život ztížilo. A musím říci, že se skutečně cítila dotčena i ve své důstojnosti právě tím, že spadla do kategorie lidí, u kterých se snad nějakým způsobem předjímalo, že by dávky zneužívali. Nebyl to jediný případ. A já si myslím, že oba dva ty návrhy si zaslouží - a je to i názor Starostů a nezávislých - postup do druhého čtení a nějakou širší debatu k tomuto tématu. Já si jenom myslím, že bychom možná měli tu debatu zaměřit i jedním směrem, který zatím zmíněn úplně nebyl. My se přece ocitáme v době chytrých technologií, nejrůznějších chytrých řešení, která prostě mohou přece nahradit různé papírové poukázky, které si někdo někde vyzvedává. Uvedu jeden příklad ze svého vlastního města. Máme jakousi aplikaci, resp. řešení pro studenty, chytrou klíčenku, se kterou mohou obsluhovat všechno možné v našem městě, a ta funguje na principu jednoduchého čipu z bankomatní karty a jde samozřejmě do tohoto čipu implementovat velmi jednoduše, aby nemohl být použit na nákup alkoholických či tabákových výrobků. Já se domnívám, že něco takového by bylo samozřejmě i řešením pro přidělování hmotných dávek, protože bankomatní karty, to je něco, co už je v současné době akceptováno, troufám si říci, v 90 % veškerých obchodů a bylo by to řešení jednoduché, bylo by to řešení moderní a bylo by to řešení, které prostě by i ze strany úřadů práce mohlo být modifikováno pro konkrétní případy udělování dávek nejrůznějšího typu. Tedy prosím o to, aby zákony, resp. tyto návrhy byly propuštěny do druhého čtení. Jistě to svými hlasy podpoříme, ale poté prosím i o zamyšlení nad nějakým chytrým moderním řešením, které bude odpovídat 21. století a nebude už se dotýkat i práv a potřeb těch lidí, kterým tato novela výrazně, ale výrazně zkomplikovala život. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Nyní dostanou slovo páni poslanci, kteří se přihlásili k faktickým poznámkám, v následujícím pořadí: Staněk, Kaňkovský, Bauer, Bláha. Prosím pana poslance Staňka o jeho faktickou poznámku. Pan poslanec Staněk není přítomen, takže je na řadě pan poslanec Kaňkovský. Prosím, pane poslanče.
Dobré odpoledne nyní už. S úctou ke své milé kolegyni, prostřednictvím pana předsedajícího si dovoluji opravit kolegyni Aulickou. Stanovisko ke sněmovnímu tisku 99 od vlády bylo neutrální. Vláda tam skutečně v několika bodech popisuje některé legislativně technické problémy, nicméně jako celek se k tomu tisku nepostavila záporně. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Bauer a jeho faktická poznámka. Prosím, pane poslanče.
Vážený pane místopředsedo Poslanecké sněmovny, dámy a pánové, abych nebyl nařčen z toho, že jsem zneužil faktické poznámky, tak jsem také chtěl opravit, protože to stanovisko vlády nebylo řečeno úplně přesně, nicméně když už mám prostor, tak mi dovolte říct jenom krátce naše stanovisko. Já si nemyslím, že tyto dvě novely jsou nějaké silné politické téma, ale přesto si myslím, že je škoda, že zde není přítomna paní ministryně. Chtěl bych říci, že my jsme vždycky vyplácení sociálních dávek formou poukázek považovali za nástroj nedokonalý, nicméně pořád je to nějaký nástroj, který umožňuje, aby se zabraňovalo zneužívání sociálních dávek a aby se takzvaně obchodovalo s chudobou. Chtěl bych také říci, že jsme byli mezi prvními, kteří upozornili, že ten současný stav má určitou díru a že existuje určitá sociální skupina, hlavně hendikepovaní nebo postižení nebo ti, kteří jsou dlouhodobě hospitalizovaní v sociálních zařízeních nebo zdravotnických zařízeních, že mají problém s touto formou vyplácení. Já jsem dokonce i interpeloval paní ministryni. Z tohoto důvodu my vítáme, že ať už ta první, nebo ta druhá novela vznikla, protože reaguje skutečně na aktuální problém, a jsme připraveni obě dvě tyto novely propustit do druhého čtení. Pokud bych mohl říci svůj osobní názor, mně spíše připadá ta první novela vedená paní poslankyní Pastuchovou příhodnější, protože se tam mimo jiné objevují ty případy hodné zvláštního zřetele. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Pan poslanec Bláha a jeho faktická poznámka. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Dobrý den, kolegové. Já bych jenom uvedl na pravou míru, jak to funguje. Jsem hrozně rád, že se ten bod otevřel, a chci vám říct, jak to funguje v praxi. Ti, co to chtějí zneužít, to zneužijí vždycky, ať to bude ve formě poukázky, ať to bude ve formě čipu. Dneska to funguje tak, že ta poukázka, pokud ji ten, co ji chce zneužít, chce zneužít, tak ji prodá. Prodává ji většinou za 50 až 70 % na trhu a dostane za to hotové peníze. Když se mu to nedaří, tak to udělají druhou stranou, to znamená, že jdou do obchodu, nakoupí suroviny a předají je příslušným obchodníkům, kteří jim za to dají peníze. Takže ti, co to opravdu chtějí zneužít, tak to zneužívají čile. Funguje to úplně skvěle. Běžte v době vyplácení sociálních dávek do obchodů, uvidíte, jak mají plné košíky, třeba po třiceti kilech mouky atd. atd. Chci jenom říct, našemu státu to přineslo větší administrativu a vydělávají na tom jenom ti, kteří vydávají ty poukázky, protože to stojí stát peníze na cestě výdaje, to znamená, že vytisknutí, a pak samozřejmě ten dotyčný při vracení si z toho vezme peníze. Je to zhruba 10 % z ceny té poukázky. Tak jenom abyste si uvědomili, že vlastně my se snažíme něco napravit, ale nenapravíme vůbec nic. Děkuji.
Děkuji. Faktická poznámka paní poslankyně Aulické Jírovcové. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Já jsem se chtěla původně omluvit za to stanovisko, opravdu je neutrální, už jsem si to opravila i v textu. A mrzí mě to, že jsem to sdělila, tedy jako že je zamítavé, ale je neutrální stanovisko k tomu sněmovnímu tisku 99. A jenom bych možná pro tu další diskusi sdělila, že ty vyplácené poukázky se týkají jenom jedné z dávek, a to dávky na živobytí. Prosím vás, máme spousty dalších sociálních dávek, které jsou také zneužívány, i vypláceny samozřejmě, a zneužívány také, ale tato diskuse se týká jenom dávky na živobytí. Děkuji.
Děkuji. Do sloučené obecné rozpravy je přihlášena paní poslankyně Gajdůšková, připraví se pan poslanec Sklenák. Paní poslankyně, máte slovo.
Vážený pane předsedající, paní poslankyně, páni poslanci, vážená vládo, jenom velmi stručně. Navážu na to, co říkal pan poslanec Bláha. Musíme vědět, že dávky v hmotné nouzi jsou v podstatě pouze plus minus kolem 2 % celého toho balíku sociálních výdajů. A z toho ještě paní poslankyně Aulická připomněla, že poukázky se týkají jenom těch dávek na živobytí, takže to je skutečně nízké procento. Nicméně chápu a vnímám tu snahu systému a našich předchůdců a zvláště z těch strukturálně postižených regionů, které se s tím potýkaly, najít nějaký prostředek, jak zamezit zneužívání těchto dávek, a tedy vznikl ten návrh na vyplácení poukázkami. [[(12.20 hodin)]] Nicméně zneužívání by mělo být řešeno nejenom tady tímto systémem poukázek, a já k tomu ještě dál řeknu, ale především kontrolou a případně sankcemi, pokud to zneužívání je prokázáno. Ten systém to prostě musí umět. Když se vrátím k poukázkám, tak když se řekne A, musí se také umět říci B. Jestliže něco zavedu, tak musím vytvořit prostor, aby se s tím dalo pracovat, aby to fungovalo. A tady připomínám to, co už zde také bylo řečeno, že skutečně neexistuje síť prodejen, že ti lidé někteří se vůbec nemohou dostat k tomu, aby ty poukázky použili, anebo to mají vzdálené, takže mají další náklady s tím spojené. A to nemluvíme o tom překupování, což znamená, že těm lidem ještě z toho mála, co mají jako celou tu dávku, tu výši, že jim vlastně ubíráme tím, že jim dáme poukázky, a oni to přeprodávají, protože se třeba nedostanou do té příslušné prodejny, kde by mohli poukázky uplatnit. Já k tomu přidám ještě jeden aspekt. Mluvila jsem s pracovníky azylových domů a oni mě tady k tomuto návrhu prosili, abychom to skutečně přijali, abychom to schválili, protože pro ženy z azylových domů, které spadnou do té skupiny, kde je jim to vypláceno v poukázkách, tak to znamená třeba na takovém malém městě Kainovo znamení. Skutečně, věřte tomu. Ty ženy s tím prostě mají problém. Nehledě k tomu, že těch prodejen je skutečně omezená síť. A to určitě nebylo cílem ani těch, kteří to navrhovali, a nebylo to cílem zavádění tady tohoto systému. Proto tedy náš návrh toho tisku 99 je trošku širší. Ale já vítám skutečně návrh na jednak tuto sloučenou debatu, ale také hlavně na to, že to budeme projednávat ve výboru společně, a věřím tomu, že se dopracujeme k dobrému řešení, k dobrému přístupu, který nejenom že zamezí zneužívání, ale také individuálním přístupem bude zachována důstojnost lidí, ale i toho systému, který nastavujeme.
Děkuji. S faktickou poznámkou bude reagovat paní poslankyně Maxová. Prosím, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Já opravdu jenom v krátkosti. Jak já hovořím naopak s řediteli úřadů práce v Jihočeském kraji, tak oni samozřejmě říkají, že ta situace není komfortní pro klienty, nicméně každý úřad práce rozšiřuje seznamy prodejen a lokalit, kde mohou uplatnit samozřejmě svoje poukázky. Co se týká azylových domů, já jsem osobně měla setkání s jihočeskými azylovými domy, a nejen pro ženy, ale i pro muže a v tom posledním případě i pro rodiny, a tam se ukazuje v těch poukázkách velký problém tím, že oni vlastně poukázkami nemohou platit ten svůj pobyt. Takže toto možná bude ten případ zvláštního zřetele, který vlastně komplikuje život, byť by ty rodiny, které využívají služeb azylových domů, chtěly platit. Takže tady za to bych se také přimlouvala vzhledem k znesnadnění praxe. A musím říci, že si úplně nemyslím, že tato novela, která je, zamezí zneužívání dávek. Ale budeme muset samozřejmě nějakým způsobem na to reagovat z hlediska úřadu práce, protože český člověk je vynalézavý. Už tímto krokem jsme v dobré víře chtěli zamezit zneužívání poukázek, ale bohužel se nám to nepodařilo, protože lidé, kteří dostávají poukázky, prostě je občas přeprodají, protože chtějí ten alkohol a ty cigarety. Ale pokud je budou využívat na služby třeba v azylových domech, tak si myslím, že bychom jim to měli umožnit právě tím případem zvláštního zřetele. A za to se přimlouvám, protože i lidé z úřadu práce říkají, že vyčíslíme jedenáct skupin a za týden přibude dvanáctá. Takže buďme opravdu v tomto projednávání více opatrní, než jsme byli při té novele v minulém funkčním období. Děkuji.
Děkuji. S faktickou poznámkou bude reagovat pan poslanec Kaňkovský. Prosím, pane poslanče.
Já bych chtěl poděkovat paní kolegyni Maxové, vaším prostřednictvím, pane předsedající, právě že sem vnesla ještě ten další fenomén, o kterém jsme tady, možná i v rámci toho, abychom dlouho nezdržovali, nehovořili. Poukázky opravňují toho člověka, který je v tíživé situaci, skutečně k nákupu přesně daného sortimentu věcí. Týká se to potravin, drogistického zboží, lékárenského zboží, některého dalšího. Ale celá řada lidí v tíživé finanční situaci nebo vůbec v tíživé životní situaci prioritně potřebuje pokrýt své potřeby týkající se bydlení. A pokud my jim až 65 % v uvozovkách vezmeme a dáme jim to do těch poukázek, tak jim vlastně zavíráme cestu k tomu, aby uhradili ty nároky na živobytí, to znamená, v jejich případě hlavně na bydlení. Samozřejmě že potřebují z něčeho žít a mít i ty potraviny a to další zboží, ale to bydlení je pro ně také zásadní. To je také potřeba, aby zde zaznělo, a děkuji, že to sem kolegyně Maxová vnesla. Děkuji.
Děkuji. Budeme pokračovat v rozpravě. Já jenom konstatuji, že z jednání Poslanecké sněmovny v době mezi 13.30 a 14.00 se z důvodu jednání omlouvá pan poslanec Kubík, paní poslankyně Matušovská se omlouvá od 12 hodin do konce jednacího dne, pan místopředseda Tomio Okamura se omlouvá z pracovních důvodů v době od 12 do 13 hodin a pan ministr kultury Ilja Šmíd se omlouvá do konce jednacího dne od této chvíle. Slovo má pan poslanec Sklenák, který je přihlášený do rozpravy, po něm vystoupí paní poslankyně Richterová. Prosím, pane poslanče.
Vážený pane místopředsedo, děkuji za slovo. Kolegyně a kolegové, já také podporuji, abychom projednávali oba dva tisky, a v podstatě lze souhlasit téměř se vším, co zde zaznělo, od první vystupující paní poslankyně Pastuchové až po posledního kolegu Kaňkovského. Snad jen s jedním tvrzením bych nesouhlasil a to je to, co říkal pan poslanec Bauer, že oni byli první, kteří upozornili na nedostatky stávající úpravy. Ti první, kdo na to totiž upozornili, byli sociální demokraté. A víte kdy? Když se to schvalovalo. Totiž ono to tady tak - paní předkladatelka neřekla úplně historii toho, jak byla tato právní úprava přijata. Ono se řeklo, že to bylo v minulém volebním období. Tak kdo to nezná, tak možná si představil: to byl ten Sobotka, to byla ta Sobotkova vláda a my to teď musíme napravit, tak jako všechno musíme po něm napravit, tak to napravíme. Ale ono to bylo jinak. Možná si někteří, co tady sedíte, pamatujete. Do Poslanecké sněmovny byl předložen vládní návrh novely zákona o pomoci v hmotné nouzi a byl předložen pozměňovací návrh, který právě tady tento systém stravenek zavedl. Asi byste neuhodli, kdo ho předložil, ten pozměňovací návrh. Paní kolegyně Pastuchová. Takže to je úžasné! Tehdy paní kolegyně Pastuchová sbírala politické body, protože bojovala proti zneužívání sociálních dávek, a ministryně Marksová byla proti tomu. A sociální demokracie byla proti tomu. A argumentovala právě tím, co tady zaznívá dneska. Právě na to jsme upozorňovali. Ale my jsme byli ti, kteří hájí ty nepřizpůsobivé, a ti, kdo to odhlasovali, byli ti, kteří bojují proti zneužívání sociálních dávek. Takže body byly posbírány a teď se sbírají podruhé, protože se napravuje to, co minulá Sněmovna způsobila. A stejnou osobou. To je skutečně dokonalý marketing. Já jsem měl potřebu na toto poukázat, protože si myslím, že je fér - každý z nás dělá chyby - když něco prosadíme, uděláme chybu, přijít a říct: to nebylo moudré, udělali jsme tady chybu, měli bychom to napravit. Ale také se k tomu přihlásit. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Paní poslankyně Richterová, která je další přihlášenou do této rozpravy. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně, vážení kolegové, už toho většina zazněla, ale jedna věc ještě nezazněla pořádně, zřetelně, a sice kdo vydělává na stravenkách. Kdo má profit z toho, když jsou jakékoliv poukázky. Prostě ti, kteří je vydávají. To jsou ti, kteří z toho mají zisk. V této situaci máme tři dodavatele poukázek, kteří jsou jediní, kteří na tom systému mají nějaký profit. A teď vedeme diskusi o tom, do jaké míry se nám společensky zdá tento jejich profit, kteří oni inkasují, ospravedlnitelný a vysvětlitelný tím pocitem, že jsme potom jako společnost spravedlivější, protože je zkrátka těžší koupit si za 2 200 korun, což je existenční minimum, krabicák anebo cigára. Já bych opravdu ráda zdůraznila, že to je zase diskuse o míře, o tom, kolik toho chceme za jakou cenu předcházet, protože úplně předejít opravdu nelze. To tady zaznělo mnohokrát. A co se týče těch poměrů, za jakých se šmelí s poukázkami, tak klidně to je i tak, že za poukázky v hodnotě 4 000 korun dostanete 2 800. Ale většinou skutečně ty kurzy jsou 10 : 8. O této realitě se bavíme a musíme si říct, jestli nám to stojí za to, aby se tento systém dál provozoval v této podobě. Jestli opravdu ten společenský konsenzus je takový. Nesmírně důležité je, že skutečně obrovský problém s tím celým naším systémem je nemožnost individuálního posuzování. Zkrátka kvůli podstavu na úřadech práce, kvůli tomu, jak máme nedostatečně ohodnocené pracovníky na úřadech práce. Takže my dneska v realitě to, co by mělo být klíčové, a sice individuální posouzení situace, individuální posouzení toho, jaký podíl z té dávky má být vyplacen v poukázkách, moc nezvládáme. Máme tam stanovený rozptyl 35 až 65 % v poukázkách, ale na to individuální posouzení leckde není vůbec prostor a dělá se to tak, že se zkrátka na tom úřadě dá plošné, prostě budete vyplácet ten a ten procentuální podíl zhruba všem. To je zase něco, jak by to být nemělo. Takže já to ještě jednou vrátím k tomu, abychom si to reálně představili. Máte dávku existenční minimum 2 200 korun a můžete dostat třeba jen 770 korun v hotovosti v penězích, zbytek v poukázkách. Síť obchodů je samozřejmě omezená. Jakmile jste v menší obci, tak to nemusí brát opravdu vůbec nikdo. To není vůbec výjimka, že prostě nemáte šanci u vás za to nakoupit. A pokud ano, většinou jsou to dražší obchody, které to umožňují. Třeba ve vietnamských večerkách vám rovnou řeknou, když chcete platit těmi poukázkami, že si z toho něco dalšího strhnou. Opravdu těch implementačních problémů je obrovské množství. A teď si ještě představte jednu věc. Jako součást těch našich problémů, které jako stát máme s administrací různých věcí, je i to, že jsou různé termíny výplat pro různé dávky. Ale třeba chodí rodiče, kteří také tyto dávky pobírají, potřebují zaplatit třeba školní obědy na začátku měsíce, a tam právě tyto poukázky použít nejde. Nebo jsou různé termíny placení nájmu a podobně. Proto, že výplaty dávek jsou teď aktuálně i často zpožděné, anebo zkrátka chodí v různých obdobích měsíce, to je další velký problém. Já na tom všem chci upozornit, že si myslím, že to je hodně velká otázka míry, do jaké míry si myslíme, že skutečně ty poukázky přispívají k tomu, aby se těch krabic vína nakoupilo méně, a do jaké míry bychom mohli nechat na kompetencích sociálních pracovníků na úřadech práce, aby zvážili, tak jak to měli v minulosti, kde je skutečně nutné omezit výplatu v hotovosti a dávat v poukázkách. Já bych nejvíc apelovala na to, abychom se zamysleli právě nad celým systémem našich úřadů práce, nad tím, jaké kompetence jim chceme ubírat, nebo naopak posílit, aby právě to individuální posouzení mohlo jít tím dobrým směrem. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Nyní bude následující postup. Pan poslanec Nacher a paní poslankyně Maxová jsou přihlášeni s faktickými poznámkami. Do rozpravy je přihlášena paní zpravodajka paní poslankyně Aulická Jírovcová. Pan poslanec Nacher vystoupí s faktickou poznámkou. Máte slovo.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, já jsem myslel, že konečně se tady jako nový poslanec dočkám toho, že tady máme dva návrhy zákonů. Evidentně dva návrhy novel, abych byl přesnější. Jeden navrhují poslanci hnutí ANO, druhý poslanci tří nebo čtyř klubů, teď nevím. Evidentně je tady shoda to nějakým způsobem řešit. Najednou vystoupí pan poslanec Sklenák vaším prostřednictvím, pane místopředsedo, a zase do toho vnese nějakou politiku a marketing. Já jsem tady jako poslanec nebyl. Já jsem tady nebyl, ale cítím potřebu se zastat kolegyně, protože z toho vašeho popisu mám takový pocit, jako by kolegyně Pastuchová něco navrhovala a dopředu věděla, že to je chyba, aby to potom mohla někdy opravit. Dovedu si představit, že kdyby pod tímto návrhem podepsaná nebyla, tak by zase bylo vyčítáno, že něco navrhla. Nyní v praxi se ukazuje, že některé věci nefungují tak, jak bylo plánováno, nebo tak, jak se předpokládalo, a že se k tomu staví zády a už se k tomu nechce znát. Já to naopak oceňuji. Tady se prostě bavíme o dvou pólech. O zneužívání sociálních dávek a o jakési nepraktičnosti v momentě, kdy to bylo takhle šíře pojato. Máme tady dva návrhy. Předpokládám, že postoupí do druhého čtení. Tam z toho vznikne, předpokládám, ve výboru nějaký kompromis. Pojďme dál. Pojďme to řešit a pojďme se nevracet do minulosti a vyčítat si nějaké marketingové zkratky nebo plány na získávání voličů nebo něco takového. Já se za to omlouvám. Musel jsem na to reagovat, byť jsem tady předtím neseděl. Děkuji.
Děkuji. Faktická poznámka paní poslankyně Maxové. Prosím, paní poslankyně.
Děkuji, pane předsedající. Já bych chtěla reagovat na kolegyni Richterovou z hlediska samozřejmě na úřadech práce. Ta situace je jiná v Praze a jiná samozřejmě na periferii naší republiky, takže bych to nepaušalizovala, protože já jsem v úzkém kontaktu s řediteli úřadu práce na jihu Čech a tam zřejmě tak obrovský problém jako vy v Praze nemáme. A samozřejmě co se týká platů, to není téma, to máme shodu a budeme to řešit na výboru 26. dubna. Nicméně na druhou stranu nesouhlasím úplně s tím, že... vyznělo to tak, že by to byl nějaký lobbing stravenkových firem. Já si to nemyslím. Ten směr je správný. Trošku zpřísnit a vlastně zredukovat to byť možná malé procento zneužívání sociálních dávek, ale ty sociální dávky si zaslouží lidé, kteří to potřebují nutně. A to, že to ti lidé bohužel prodávají za nějakou procentuální výši, a já jsem o tom mluvila v předchozích tiscích, to je jejich odpovědnost. A jestli jim ty peníze nechybí, tak se můžeme zamyslet nad tím, jestli to směřování státní sociální podpory a hmotné nouze je u nás opravdu správně nastaveno.
Děkuji. V rozpravě vystoupí paní zpravodajka.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně, kolegové, já bych to viděla asi tak. Uděláme výjezdní zasedání celé Sněmovny do Ústeckého kraje. Nejlépe do Mostu, do Ústí nad Labem, do Děčína a nejlépe kolem 9. a 10. v měsíci. Já si myslím, že všech 200 poslanců, jak tu sedíte, byste se báli, otevřeně říkám, báli přijít jenom k úřadu práce. A to nebudu říkat, co zažívají ti lidé, co tam sedí, a co musí denně poslouchat. Zodpovědně zde říkám, že pokud se neprovede důkladná revize celého dávkového systému tak, aby se nastavily jasné parametry a pravidla, bude náš sociální systém stále jenom nákladově stoupat. Hovořit mohu o příspěvku na doplatek na bydlení a příspěvku na bydlení, kde je nutnost sjednotit do jedné dávky s jasnými limity. Například stanovení cenové mapy nájmu dle měst a obcí. A okamžitě zastavit tzv. byznys chudobou. [[(12.40 hodin)]] Zde však musím připomenout, že řešením této oblasti není zákon o sociálním bydlení. Pokud budeme hovořit napříč politickým spektrem, že hlavní zaměření je pro seniory, samoživitele, osoby se zdravotním postižením anebo začínající rodiny. Nelze hovořit o konci obchodu s chudobou, protože tam se využívá zcela jiná skupina obyvatel. A jako obyvatelce Ústeckého kraje je mi čím dál tím více líto, že i moje kolegyně a kolegové z ostatních krajů, mimo tedy Moravskoslezského a Karlovarského, nemají stejnou zkušenost. Pak by totiž hovořili zcela jistě jinak a byli možná i při opatřeních daleko radikálnější a především rychlejší. O samotné vymahatelnosti v České republice v dnešní době nemůže být vůbec řeč. A teď mi dovolte dát třeba příklad jistých dávek, které s tím souvisí. Příspěvek na péči. Někdy jste se zeptali, kolik neustále narůstá každoročně miliard, které v rámci příspěvku na péči rostou? Kdy je především zneužíván? Že příspěvek na péči je zneužíván především u dětí? Že rodiny nevyužívají příspěvek na péči tam, kde by měly? Proč nemáme např. v rámci příspěvku na péči v domácím prostředí povinnost, abychom jej vyúčtovali? Nikoho to nezajímá. Příbuzenská pěstounská péče. Víte o tom, že naše soudy rozhodují příbuzenskou pěstounskou péči např. v tom, že rodina nemá dostatek financí? Že se v příbuzenské pěstounské péči nedělá téměř žádné šetření? A že ty rodiny třeba berou až 18 tisíc měsíčně navíc? Byli jste se někdy podívat v Ústeckém kraji? Proto vás žádám, prosím vás, uvědomte si, že pokud nezačneme přemýšlet selským rozumem a neustále budeme řešit tuto situaci jakýmsi politickým šetřením, nedojdeme k ničemu. Děkuji.
Děkuji. S faktickou poznámkou je přihlášen pan poslanec Kaňkovský. Prosím, máte slovo.
Já bych chtěl ještě krátce reagovat na předchozí příspěvek, nikoliv na kolegyni Aulickou. Já bych se ještě vrátil k problému přeprodejů. Myslím si, že i tady je nutné rozdělovat lidi na ty, kteří přeprodávají poukázky z toho důvodu, že si za ně chtějí koupit alkohol a cigarety, příp. nevím ještě, co jiného, a ty, kteří přeprodávají poukázky z toho důvodu, že nejsou schopni pokrýt ty potřeby, které mají, třeba zaplacení nájmu, anebo proto, že tam nemají prodejnu, kde by si nakoupili to zboží, které potřebují, a v podstatě ze zoufalství to prodají i pod cenou, aby získali alespoň nějaké peníze. Takže je potřeba toto oddělovat. My tam máme oba ty problémy. Ty těžké zneužívače, kteří pro ten - a teď to řeknu tady i před těmi mikrofony - chlast udělají cokoli, a pak ty, kteří jsou v té jiné situaci, kdy právě kvůli nevlídnosti systému přeprodají tu poukázku a alespoň něco jim zbude. A proti tomu je potřeba bojovat. Děkuji.
Děkuji. Hlásí se prosím ještě někdo do rozpravy? Do této sloučené rozpravy k oběma bodům? Nehlásí. Takže sloučenou obecnou rozpravu končím. Otevírám znovu přerušený bod číslo