Dame i gospodo zastupnici, dobro jutro svima. Nastavljamo sa sjednicom. Prelazimo: - Izvješće o radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2007. godinu i Akcijski plan za unaprjeđenje zatvorskog sustava Podnositelj je Vlada Republike Hrvatske. Vlada je podnijela ovo izvješće na temelju članka 6. Zakon o izvršavanju kazne zatvora. Vlada je podnijela kao prilog raspravi informaciju o aktualnom stanju u zatvorskom sustavu i Akcijski plan za unaprjeđenje zatvorskog sustava Republike Hrvatske. Prijedlog ovih akata primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za pravosuđe, Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za ravnopravnost spolova, Odbor za obitelj, mladež i šport. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik Vlade obrazložiti prijedlog? Da. Ministar pravosuđa, gospodin Ivan Šimonović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici. Ja sa određenom nelagodom predstavljam izvješće o stanju o zatvorskom sustavu za 2007. godinu. Iz dva razloga proističe nelagoda. Jedno je da stanje u zatvorskom sustavu nije najbolje, a drugi razlog nelagode da se radi o 2007. a danas se radi o 2009. godini. Ja ću ovim obraćanjem pokušati otkloniti obje spomenute nelagode. Što se tiče stanja iz 2007. ja bi u usmenom izlaganju dopunio podatke koje ste u izvješću dobili, svježim podacima, podacima koje se odnose na 2008. dapače čak i nekim podacima koji se odnose već sada na stanje u 2009. godini. Što se tiče drugog izvora nelagode da stanje u zatvorskom sustavu nije dobro, tu nelagodu nadam se da ćemo razbiti prihvaćanjem akcijsko plana kojeg je usvojila Vlada za unaprjeđivanje stanja u zatvorskom sustavu. Što su ključni problemi zatvorskog sustava prisutni i analizirani u izvješću 2007. ali na žalost prisutni i danas. To je prije svega prenapučenost kaznionica. Na žalost ona je u ovom trenutku i na današnji dan i veća nego što je bilo prikazano u izvješću za 2007. Mi smo govorili o 40% prenapučenosti. Danas je ona na današnji dan već gotovo oko 50%. Mi u ovom trenutku otprilike imamo u našim zatvorima i kaznionicama 5 tisuća zatvorenika. To je u odnosu na naše kapacitete vrlo veliki broj. To nije zastrašujući broj što se tiče udjela populacije koja se nalazi u zatvorima. Dapače, ako se uspoređujemo s drugim europskim državama on je još uvijek i nešto manje. Međutim u odnosu na kapacitete to je doista onda problem da se osigura primjereni standard smještaja, standard smještaja koji iznosi i po hrvatskim propisima i međunarodnim standardima 2 metra kvadratnog, odnosno 10 metara kubnih po svakom zatvoreniku. Drugi problem je nepovoljan omjer između zatvorenika i osoblja osiguranja, dakle pravosudne policije i drugog osoblja koje sudjeluje u tretmanu. Što se tiče omjera takvog osoblja, kada govorimo samo o pravosudnoj policiji, posljednjih godina taj omjer se mijenjao od jedan naprema dva, da danas dođe na omjer od jedan naprema tri. Taj omjer od jedan naprema tri ne odgovara sigurnosnim standardima i morati će voditi novom zapošljavanju pravosudnih policajaca. Međutim, ne radi se samo o pravosudnim policajcima, radi se i o potrebi zapošljavanja osoba koje sudjeluju u pojedinim tretmanima. Također, što se opreme tiče, oprema je nedostatna i zastarjela, posebice sigurnosna oprema i trebat će ju obnoviti. Isto tako možemo konstatirati za izvještajna razdoblja od 2007. da nadzor nad radom i postupanjem sa zatvorenicima za sada nije dostatan i da treba poduzeti mjere da se unaprijedi. Upravo iz navedenih razloga, suočeno sa problemima zatvorskog sustava koja su spomenuti Vlada Republike Hrvatske usvojila je Akcijski plan unapređenja stanja u zatvorskom sustavu. Neke od tih mjera imaju dugoročni karakter i trebalo bi provoditi sve do 2013. godine da budu uspješno ostvarene, a neke naravno uzevši u obzir zabrinutost za situacijom trebat će poduzimati odmah. Ja bih se ukratko osvrnuo na te mjere. Prvo što se tiče poboljšanja smještajnih uvjeta zatvorenika, jedna mjera koja se već poduzima, koja je već u tijeku to je racionalnije korištenje i prenamjena postojećih kapaciteta. Za to jesu potreba određena sredstva, ona nisu prevelika i kroz to se može osigurati zapravo smještaj za dodatne 343 zatvorenika. Trebat će ubrzati izgradnju novih kapaciteta, posebice novog objekta koji se gradi u Glini. Taj objekt moći će smijesiti narednih 420 zatvorenika. On bi trebao biti gotov i mi smo uvjereni da će biti gotovo do mjeseca rujna 2010. godine. Ono što je otvoreni problem, to je nešto što je u planovima, ali što je veliki financijski zalogaj. To je izgradnja jednog sasvim novog zatvora kojeg treba od samog početka, od lokacijskih dozvola na dalje pripremiti koji bi trebao smjestiti daljnjih 500 zatvorenika. Isto tako treba zaposliti 200 novih službenika. U što su uključeni pravosudna policija, ali i osoblje tretmana, dakle osoblje raznih specijalnosti. Također, treba sustavnije provoditi cjeloživotno obrazovanje sudionika u zatvorskom sustavu. Treba proširiti lepezu tretmana i proširiti broj uključenih u tretmane koji se provode u zatvorskom sustavu. Kada su a kada je akcijski plan bio predočen Odboru za pravosuđe bilo je spomenuto da taj akcijski plan treba biti upotpunjen i nekim financijskim pokazateljima. Dakle, sve ove mjere o kojima govorimo do 2013. godine njihova je ukupna vrijednost oko 3 stotine milijuna kuna, s time da je naravno još veliki izdatak i velika svota najveći dio je izgradnja novog zatvora. Ta bi investicija sama bila još dodatnih oko milijardu kuna. Što se tiče nabavke sigurnosne i druge opreme ona je već u tijeku, to su troškovi koji nisu toliko veliki i koji se mogu pokriti iz tekućih rezervi. Novost u pogledu nadzora i bolje koordinacije zatvorskog sustava odnosi se na osnivanje nezavisnog tijela za nadzor zatvorskog sustava. Republike Hrvatska preuzela je pravnu obvezu uvođenja takvog tijela potpisivanjem Drugog protokola na Konvenciju protiv provođenja torture. Mi ćemo sada tu obvezu i izvršiti i vrlo brzo ustrojiti nezavisno tijelo, nacionalno nezavisno tijelo koje će u skladu sa međunarodnim standardima vršiti provjeru stanja u hrvatskom zatvorskom sustavu. Isto tako, reorganizirat će se i ojačati uprava za zatvorski sustav, ojačat će i poboljšati koordinacija između uprave za zatvorski sustav i pojedinih zatvora odnosno kaznionica. I napokon, naveo bih mjeru koju smatram najdalekosežnijom i najvrjednijom u reformi zatvorskog sustava. Naprosto, radi se o koncepcijskom osuvremenjavanju i sustava izvršenja sankcija u Republici Hrvatskoj. Radi se o zaokretu prema probacijskom sustavu, prema sustavu nadzirane slobode. Dakle, uz tradicionalne kategorije, kategorije dakle slobode odnosno uvjeta u kojima su osobe zatvorene bilo u zatvorima ili kaznionicama uvodi se jedna treća kategorija, kategorija nadzirane slobode. U takvim situacijama neće se upućivati ljude u zatvore ili kaznionice nego će biti pod mjerama pojačanog nadzora a da pri tome ne budu zatvoreni. Čitav niz situacija u kojima sada takvi ljudi dolaze u zatvore odnosno kaznionice može se uspješno izbjeći uvođenjem takvog sustava. On će omogućiti da se smanji broj pritvora, to je problem na koji bih posebno želio upozoriti. Ovaj čas u Republici Hrvatskoj pritvor se određuje češće nego u ostalim europskim državama. Za to nema pravog opravdanja i u tom smislu već su postignuti odgovarajući dogovori sa Državnim odvjetništvom odnosno sa Vrhovnim sudom da se djeluje da se pritvaranje u Republici Hrvatskoj ograniči na onaj opseg na koji se na pritvaranje odlučuju ostale europske države i pravosuđa. Što se pak tiče sustava probacije on omogućuje dodatno da se pritvori smanje. Moguće je naime da se određuje kućni pritvor, da se nadzire osoba koja se nalazi u svojem domu i da se time učini nepotrebnim da se neke osobe uopće i dovode u zatvorski sustav. Isto tako, probacijski sustav omogućuje da se osobe koje se nalaze na izdržavanju zatvorskih kazni ranije vraćaju svojim kućama ali u režim nadzirane slobode. Primjerice, da se osobe vrate u status nadzirane slobode i gdje bi se one mogle i zadržati ako poštuju uvjete nadzirane slobode, primjerice da prihvaćaju redovita testiranja na droge ili neke druge oblike kontrole. Napokon, što se tiče probacije treba spomenuti da će tu biti početnih troškova ulaganja, da postoje troškovi da se razvije odgovarajuća služba, da se nabave odgovarajuća materijalno-tehnička sredstva ali isto treba reći da je probacijski sustav na dulji rok zapravo daleko jeftiniji i za sve one za koje se zaključi da se mogu prebaciti u probacijski sustav umjesto zatvorskih kazni može se reći da jedan njihov dan košta tri puta manje nego dan osoba koje se nalaze u klasičnom zatvorskom sustavu. Napokon, što se tiče probacijskog sustava može se reći da i gospodarske i socijalne ali i sigurnosne indicije upućuju na širenje takvog probacijskog sustava. Naime, ono što je možda tu i ključno ne radi se samo o humanizaciji odnosa spram osoba koje su osuđene na sankcije. Radi se i o boljem čuvanju društva. Svi međunarodni podaci pokazuju da osobe koje su uključene u probacijski sustav imaju manji stupanj recidivizma, dakle ponovnog činjenja kaznenih djela nego ostatak zatvoreničke populacije. Zahvaljujem, gospodine predsjedniče.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Da. Odbor za obitelj, mladež i šport gospođa Milanka Opačić predsjednica odbora. Izvolite.
Gospodine predsjedniče. Ako mi dopustite ja ne bih čitala cijelo izvješće s obzirom da je najveći dio prepričavanje rasprava na odboru ali bih samo htjela pročitati dva zaključka odbora koja su donesena dakle jednoglasno. Dakle, prvi je da se prihvaća ovo Izvješće o radu, dakle o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2007. godinu jer to je naprosto nešto na što više dakle u nekim izmjenama nismo mogli utjecati. Međutim, donijeli smo drugi zaključak jednoglasno a to je da se predlaže uvrstiti u Akcijski plan za unapređenje zatvorskog sustava u Republici Hrvatskoj slijedeće mjere i programe. Prvo je ostvarivanje i unapređenje prostornih i komunikacijskih uvjeta u zatvorima na način prihvatljiv djeci koja ostvaruju susret sa roditeljem u zatvoru te sukladno tome prilagoditi uvjete čekanja i pregleda prilikom ulaska u prostor zatvora. Drugi, intenzivniji psiho-socijalni tretman maloljetnika kao i odraslih počinitelja kaznenih djela posebice onih na štetu djece. Treće, nužno zapošljavanje psihologa, trenutno ima dakle 19 stručnjaka mentalnog zdravlja i drugih stručnjaka u zatvorski sustav sa određenim rokovima. Četvrto, educiranje osoblja zatvora o dječjem razvoju i razvojnim potrebama kao i osposobljavanje za kontakte sa djecom. Peto, vođenje evidencije o broju i obilježjima djece čiji su roditelji u zatvoru i kontaktima sa roditeljima i zadnje uključivanje civilnog sektora i volontera. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. U ime Odbora za pravosuđe gospođa Ana Lovrin, predsjednica. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine ministre, gospodine državni tajniče. Ja u pročitati u cijelosti Izvješće Odbora za pravosuđe, obzirom da se radi o matičnom odboru koji je održao tematsku sjednicu o izvješću o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2007. sa informacijom o aktualnom stanju u zatvorskom sustavu i akcijskim planom za unaprjeđenje zatvorskog sustava Republike Hrvatske. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnog radnog tijela na temelju nadležnosti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskoga sabora, odbor je o ovim aktima i o ovim dokumentima proveo objedinjenu raspravu. U uvodnom izlaganju ministar pravosuđa istaknuo je da se raspravlja o iznimno važnim dokumentima koji daju ocjenu stanja u zatvorskom sustavu, plan mjera za poboljšanje sustava. Ključni problemi zatvorskog sustava i nadalje su prenapučenost, nedostatna i zastarjela oprema te nedovoljan broj službenika i namještenika. Mjere koje će se akcijskim planom poduzeti odnose se na reorganizaciju uprave za zatvorski sustav, povećanje smještajnih kapaciteta i standarda smještaja zatvorenika, uspostava sustava probacije, nova zapošljavanja i izobrazba, osnivanje neovisnost nacionalnog promatračkog tijela sukladno europskim zatvorskim pravilima i preporukama. Državni tajnik, u svom se izlaganju ograničio na nužne intervencije u zakonodavnom sustavu koje se prvenstveno odnose na donošenje Zakona o probaciji i Izmjene zakona o izvršenju kazne zatvora, izmjene propisa o maloljetnicima, nužne izmjene unutarnjeg ustroja, izmjene nadzora, osnivanje neovisnog tijela za nadzor zatvorskog sustava. Vršitelj dužnosti ravnatelja uprave za zatvorski sustav, obrazlažući izvješće o stanju i radu ustanova zatvorskog sustava za 2007. ukratko se osvrnuo na nadležnosti unutarnji ustroj uprave u čijoj su nadležnosti postupci izvršavanja kazne zatvora, kazne maloljetničkog zatvora, izvršavanje mjere pritvora, izvršavanje odgojne mjere. Pravilnikom o unutarnjem redu propisana su 2802 službenička i namještenička mjesta, nedostaje 230 službenika i namještenika. Od 2003. godine zatvorski sustav bilježi porast broja zatvorenika te brojka u 2007. godini iznosi 4290 zatvorenika. U strukturi zatvorenika kao što je to i ministar spomenuo 30,4% se odnosi na pritvorenike što je brojka veća nego u zemljama s kojima smo uspoređivali podatke i stoga je potrebno poduzeti daljnje mjere na tome da se pritvor izriče u manjem broju slučajeva, odnosno da bude kratkotrajniji odnosno da se ubrzaju sudski postupci. U općoj raspravi članovi odbora pozdravili su inicijativu da se o ovoj iznimno važnoj temi raspravlja na tematskoj sjednici odbora, te da mjesto održavanja tematske sjednice bude ustanova zatvorskog sustava. U tom pravcu pozdravili su sudjelovanje ministra pravosuđa i drugih dužnosnika i službenika ministarstva u radu sjednice. Suglasni su da područje rada zatvora, kaznionica i odgojnih zavoda spada u iznimno osjetljivo područje, da stanje u zatvorskom sustavu nije zadovoljavajuće ali da izvješće daje realnu ocjenu Ministarstva pravosuđa i izdvaja ključne probleme te nudi mjere poboljšanja sustava kroz predviđene mjere akcijskog plana. U raspravi su iznijeta dva suprostavljena stajališta, manjinsko stajalište da je alarmantna situacija u zatvorskom sustavu što je potkrepljeno iznošenjem opisa pojedinih slučajeva i iz izvješća o radu pučkog pravobranitelja za 2007. godinu. Većinsko je stajalište da postojeće stanje zatvorskog sustava nije alarmantno, nije niti dobro, ali neki njegovi segmenti bilježe poboljšice a akcijski plan unaprjeđenja sustava sadržava i konkretne mjere za poboljšanje stanja. U pogledu povećanja broja zatvorenika, prenapučenosti zatvora i kaznionica istaknuto je mišljenje da takvom stanju pridonosi postojeći kazneno penalni sustav, stoga je potrebno razmotriti neke penalne institute i izbaciti ono što nepotrebno opterećuje zatvorski sustav. Posebno je upozoreno na supletorni zatvor kojim se zamjenjuje izrečena novčana kazna. Obzirom da reforma pravosuđa koja se provodi od 2005. godine podrazumijeva i reformu zatvorskog sustava, podržani su napori predlagatelja u pravcu povećanja smještajnih kapaciteta i standarda smještaja zatvorenika. Podržana je namjera normativnog usklađivanja. Osobito je podržan nastavak rada na jačanju sustava probacije koje će oteretiti sustav i smanjiti probleme nedovoljnih zatvorskih kapaciteta. Osigurati će se bolja zaštita društvene zajednice, poboljšati individualni tretmani sa specifičnim zatvorenicima. Mišljenje je da je zamjenom kazne zatvora do 6 mjeseci, radom za opće dobro na slobodi obuhvaćen mali broj osoba te da bi uprava za zatvorski sustav trebala poraditi na suradnji svih subjekata koji sudjeluju u postupcima izricanja i izvršavanja alternativnih sankcija kako bi se većom popularizacijom rada za opće dobro pridonijelo rasterećenju zatvorskog sustava. Akcijski plan sadrži prijedlog mjera a njihova realizacija poput adaptacije postojećih objekata i izgradnja novih objekata, uvođenje probacije zapošljavanje zahtijevaju ogromna financijska sredstva i jednostavnom računicom dolazi se do vrlo velikih iznosa, stoga je postavljeno pitanje kako osigurati dodatna sredstva uz postojeći dug sustava. U izvješću o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih ustanova, izostala je zaključna ocjena stanja sa prijedlogom mjera što se popravlja predloženim i dopunjuje predloženim akcijskim planom. Bilježi se poboljšanje zdravstvene zaštite, ostvaren je značajan broj specijalističkih zdravstvenih pregleda zatvorenika, obavljenih u javnom zdravstvu, međutim, potrebno je osigurati uvjete za zapošljavanje potrebnog broja liječnika. Podržava se osnivanje neovisnog promatračkog tijela kako bi se provelo usklađivanje sa pravilima i preporukama Europskog odbora, Vijeća Europe. Upozoreno je na prisutan ne sklad stanja zatvorskog sustava kada se usporedi izvješće u odnosu na opću percepciju javnosti o nepravilnostima, korupcije, ekscesima i predlaže se transparentno postupanje prema javnosti kako bi se izbjeglo da pojedinačni sustavi u percepciji javnosti postaju pravilo. Mišljenje je da izvješće u dovoljnoj mjeri ne naglašava iznimno stresan i odgovoran rad službenika i namještenika zatvorskog sustava. Ta se kategorija zaposlenika obrađuje samo kroz brojčane pokazatelje trenutnog stanja zaposlenosti. Na Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2007. godinu, s Akcijskim planom za unapređenje zatvorskog sustava u Republici Hrvatskoj, iznijete su sljedeće primjedbe i prijedlozi. Predlaže se dopuna izvješća i akcijskog plana na način da se unesu podaci o broju osoba sa invaliditetom i načinu ostvarivanja njihovih prava u zatvorskom sustavu, sukladno preuzetim obvezama Republike Hrvatske iz Konvencije o zaštiti i promicanju ljudskih prava i digniteta osoba s invaliditetom. Predlaže se Ministarstvu pravosuđa da tijekom planiranih zakonodavnih aktivnosti razmotri mogućnost ukidanja supletorne kazne. Predlaže se u akcijski plan ugraditi aktivnosti na popularizaciji rada za opće dobro. Predlaže se iznalaženje mogućnosti boljeg materijalnog vrednovanja liječničke struke, kako bi se isti stimulirali za rad u zatvorskom sustavu. Predlaže se unapređenje uloga i značaja sudaca izvršenja. Naglašeno je da se odredba kojom Vrhovni sud Republike Hrvatske koordinira rad sudaca izvršenja gotovo i ne primjenjuje. I primjedba je da je u izvješću izostala ocjena stanja postojećih objekata zatvorskog sustava kakvo su sadržavala ranija izvješća. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe je sa 6 glasova za i 3 suzdržana glasa odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese zaključak: Prihvaća se Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2007. godinu, s informacijom o aktualnom stanju u zatvorskom sustavu i Akcijskim planom za unapređenje zatvorskog sustava Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li ostali predstavnici odbora govoriti? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala, poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Kolegice i kolege. Mi u klubu SDP-a držimo da ovakvo izvješće koje je podneseno od strane Vlade za razdoblje od 2007. nije prihvatljivo ne samo iz razloga što je neprihvatljivo stanje u kaznionicama i zatvora, nego što ono dramatično, alarmantno odskače od onoga što je pučki pravobranitelj našao u svom izvješću za isto pregledano razdoblje. I to je nešto što jednostavno zbunjuje, što situacija je takva da nikakvo ublažavanje, ni najmanje ublažavanje, ja razumijem što je rekao gospodin ministar i on je tek došao i ovo je tek razdoblje za 2007. godinu kada je rekao da mu je vrlo nelagodno i mislim da svim skupa treba biti nelagodno, jer smo svi skupa krivi, najviše vladajući, što su doveli stanje zatvora i kaznionica u ovakvu situaciju. Naime, nema sumnje da, to je već staro pravilo, ako hoćeš upoznati kakvo je stanje ljudskih prava u jednoj zemlji, onda uđi u jednu kaznionicu i u jedan zatvor. To je nepobitna istina. Jednako tako iskusni penolog, kad dođe u zatvor ili kaznionicu, kakvo je stanje tamo iskusni penolog će reći da je takvo stanje onda i u državi. Objektivni pokazatelji koji govore o tome, Strassbourg je jednostavno sada već preplavljen tužbama koje zatvorenici i kažnjenici podnose tom sudu. Naslovnice su se redale s vremena na vrijeme i evo i nedavno, Strassbourg je užasnut hrvatskim zatvorima. Zatvori su postali kazamati jugoslavenskog tipa, tu negdje. Međutim, kako je do toga došlo? To nije došlo slučajno ni preko noći. Prije svega, sasvim pogrešna kazneno-pravna politika dovela je do ovakvog stanja. I kao što u društvu nisu svi jednaki, vlada velika socijalna nejednakost, ni u zatvorima i u tim kaznionicama nisu svi jednaki. To su našle evo i inspekcije. To je nešto što je alarmantno, nešto što je nepodnošljivo. Zatvorski sustav je posljedica kakvu kaznenopravnu politiku vode vladajući. Dakle, to su rezultati kaznenopravne politike. Zatvori su puni i prepuni, javnost dobro ocjenjuje da su na slobodi oni koji bi trebali biti u zatvoru, a zatvori su prepuni onih kojima čak tamo nije mjesto i koji opterećuju sustav i prema kojima sustav treba reagirati na sasvim drugačiji način. Dakle, voditi ovakvu kaznenopravnu politiku znači imati ovakav sustav i ništa tu ne pomaže, čak ni gradnja novih kaznionica, ni novo osoblje, ni novi tretmanci, ni novi čuvari, ni povišenje plaća, jer svaki, prije ili poslije, opet će se pretvoriti u ovo što danas imamo. Naime, za vladajuću garnituru nije opasno izigravati vjerovnike, bili oni država, bili oni nabavljači ili radnici. Gospodarske inkriminacije van zanimanja su vladajuće garniture evo već punih 6 godina. Što se radilo u ovih 6 godina? Imali smo znamenitu novelu iz 2003. godine iz koje vladajući izvlače pomalo svih ovih 6 godina pojedina zakonska rješenja, a nikako da na red dođu gospodarske inkriminacije kako bi se oni koji su vršili takva kaznena djela našli ondje gdje im je mjesto, tj. u kaznionicama i u zatvorima. Ali zato tamo imamo ljude koji odgovaraju za 100, za 300 kuna. To su opasni naši gospodarski kriminalci. Dakle, vladajuća politika određuje što će se naći u Kaznenom zakonu, što je za nju po njezinom viđenju, po viđenju njezine politike koju vodi opasno društveno ponašanje. Mi držimo da su gospodarske inkriminacije prije svega najopasnija ponašanja koja najviše ugrožavaju pravnu sigurnost, koji najviše osiromašuju vjerovnike bilo oni kažem i radnici i dobavljači ili država. Kod nas su vjerovnici i dalje zadnja rupa na svirali i to je nešto što frustrira građane i građani ne prihvaćaju jednostavno ovu situaciju i oni su duboko uvjereni da se u zatvorima ne nalaze ljudi koji se trebaju naći niti se mogu naći kod ovakvog sustava, a zatvori su puni i prepuni. I policija ima svoju dobru statistiku, i Državno odvjetništvo ima statistiku dobru. Čitav represivni sustav koji je jednostavno atrofirao ovakvom kazneno-pravnom politikom. On je dobio u širini, ali je izgubio u dubini. U svim smislenim sustavima kazneno pravo je rezervirano za najteže oblike društvenih neprihvatljivih ponašanja. Ovdje nije tomu tako. Veseli navještaj gospodina ministra što je formirao skupinu, radnu skupinu evo za izmjenu Kaznenog zakona da će i gospodarske inkriminacije doći na red. Ali 6 godina smo mi izgubili na tomu. 6 godina smo mi izgubili. Dakle, dolazi vrijeme kada će i posljednji val zastare prikriti sva ona nedopuštena ponašanja koja su duboko frustrirala hrvatski narod, hrvatske građane na dugi period gotovo jednako kao i agresija na Hrvatsku. U godišnjem izvješću državnog odvjetnika svake godine ponavlja se jedna rečenica koja glasi ovako. Nemamo adekvatno zakonodavstvo da bismo mogli sankcionirati na adekvatan način gospodarski kriminalitet. Dalje, naše inkriminacije su i dalje iz socijalističkog doba i nisu adekvatne novim uvjetima poslovanja. Dakle, pogrešna kazneno-pravna politika za ovu vlast odmah čim je došla u poziciju obnašanja vlasti, zabranila je kloniranje, a ukinula dakle kako je došlo do ukidanja novele nije bilo ni govora da bi se sankcionirao gospodarski kriminalitet. Dakle, to je apsurd. Kod nas je zabranjeno nešto što nije moguće učiniti, a ono što se dogodilo, što se još uvijek događa i valja i ulicama to nije opasno. Ja se slažem gospodine predsjedniče da je to Bože sačuvaj, ali tako je. Evo, nadalje sve ove godine nije se ulagalo na adekvatan način u zatvorski sustav. U zatvorski sustav dakle treba stalno ulagati i to su ogromna sredstva pogotovo što je sve veći broj zatvorenika sa ovakvom kaznenom politikom i kažnjenika. Također, izvršena je ponovno kompletna politizacija zatvorskog sustava. Ukinut je zatvor o izvršavanju kazne zatvore po kojoj smo bili prepoznati u Europi. Novinski napisi su brojni gdje nas je Europska komisija hvalila kako imamo zatvorski sustav i kako smo nakanili, naumili 2002., 2003. reformirati zatvorski sustav po najsuvremenijim standardima. Mnoge zemlje u tranziciji su kopirale naš sustav. Što se onda počelo događati kad su rukovoditelji, dakle upravitelji zatvora i kaznionicama koji su došli na ta radna mjesta natječajem i ravnatelj je došao natječajem, na natječaj je došao ravnatelj zatvorskog sustava, a mi u ovoj teškoj situaciji nemamo ravnatelja. Imamo v.d. ravnatelja gospodina Mihocija koji je iz zatvorskog sustava. Godinu i pol dana ljudi su bili upravitelji v.d. Godinu i pol dana ministarstvo nije raspisivalo natječaje. U međuvremenu je ministarstvo, odnosno Vlada predložila i taj zakon je većinom bio prihvaćen. Izmijenjen je taj zakon tako da sve one kvalifikacije i stručnosti koje su se tražile nisu više bile potrebne. Dovoljna je bila visoka stručna sprema i ni jednog dana u zatvorskom sustavu. Zar je takva osoba podobna i može uopće voditi takvu jednu ustanovu delikatnu kao što je zatvor i kao što je kaznionica? Ljudi evo primjer u Požegi, osoba, dakle do koje mjere je išla ta politizacija. Na natječaj javlja se dvoje ljudi iz sustava. Iako magistrica po nekim svojim referencama i poznavanjem sustava trebala imati prednost, ali nije bitno. Određeno je da to bude jedan drugi kolega. Ali je dobila također ocjenu da se radi o kvalitetnim kandidatima. Kada se javlja na slijedeći natječaj jedina kandidatkinja. I šta se onda događa? Poništava se oglas, ponavlja se oglas. Eto vidite, takva postupanja su dovela, dobrim dijelom su uzrok i ovoga. To se ne bi smjelo događati. Jedna pametna vlast takve ljude treba moliti da se jave na oglas. Takvi ljudi su potrebni sustavu, ali očito nisu pasionirani zaljubljenici vlasti ili je bar tako vlast ocijenila da nisu. Možda čak i jesu, jel' ali nisu manifestirali, nego su stručno vodili i radili svoj posao. I to se ne smije događati. Ovakva jedna situacija koju nalazi pučki pravobranitelj u zatvorima i kaznionicama, dakle da bolesni leže zajedno sa zdravima, da je veliki broj oboljelih od hepatitisa, da je nemogućnost kapaciteta takva da takve osobe odvoji, da i mlađi ljudi izdržavaju kaznu sa iskusnim kriminalcima i na takav način oni koji su primarni delikventni doživljavaju kriminalnu infekciju i takvog tipa u zatvorima i kaznionicama. Naime, nemogućnost i nedovoljnost prostora smanjila je sve mogućnosti resocijalizacije i na kraju krajeva kazna je izgubila svaki smisao. Kazna mora biti i odgojna. Nije smisao kazne samo odmazda, jer ona može rađati nakon izdržavanja kazne, može rađati samo pojačanom opasnošću takvog jednog delikventa. Dakle, u ovoj situaciji, gospodine ministre kad vi kažete da nije dobra, to je ipak jedan eufemizam jer gospodin pučki pravobranitelj kaže da naš zatvorski sustav predstavlja ozbiljni sigurnosni problem za državu. Dakle, više nije sigurnosni problem između zatvorenika i onih koji ih čuvaju jer i to je postao veliki problem, nego je problem sigurnosti za građane, za državu, da provale, da izađu nemogućnost je da ih se u tim uvjetima čuva. Zato i pojačani broj bjegova koji je do sada nezabilježen. Upravo iz ove situacije, iz ovog razloga naime takvih nemogućih, gotovo nemogućih uvjeta rada. Mjesta koja su služila za, koja si bila za, pa ja bih rekla pa i za jedan dnevni boravak, u svakom slučaju služila su svim zatvorenicima. Sada su tu dakle i ta mjesta, dakle nešto veća nego što su same ćelije, sada su pretvorene u spavaonice. U takvim uvjetima zaista rađa se samo gnjev, rađa se opasnost i onih, kažem primarnih delikvenata koji su po prvi put bili u sustavu da ponovo postaju kriminalci. Zato nije ni čudo da ljudi za kojim su se jednom zatvorila vrata, otvorila vrata u slobodu, ubrzo dolaze jer su inficirani zatvorskim sustavom. Prema tome, treba vrlo pažljivo oslušnuti što je rekao pučki pravobranitelj da detektiramo probleme pa da onda na njih i odgovorimo. Hvala.
Hvala lijepa. Dužan sam davati obavijesti Saboru, mislim da je relevantna ova obavijest. Naime, televizija prenosi svjetsko prvenstvo u skijanju, a ne prenosi Sabor. Ovo kažem radi umjerenosti u raspravi jer se nadam, a ja ću obavijestiti kad počne prenositi tako da se opet može to. Inače moje osobno mišljenje je da je svako pretjerivanje zapravo se odnosi na smanjenu vjerodostojnost i uvjerljivost toga o čemu se govori. Dakle, pretjerivanje je u obrnutom srazmjeru s time, a ovdje smo čuli čak i optužbe i presude da bi neki trebali ući, neki izaći, a pravosudni sustav, i to da pojasnimo, sačinjava sud, tužiteljstvo i obrana. To je jako bitno da se zna da nije samo sud i tužiteljstvo, nego ima i obrana. Hvala lijepa. Idemo dalje. Ispravak je imala gospođa Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Naime, ima niz netočnih navoda, ali ono što sam pročitala, pa ću ispraviti kolegicu koja je rekla da Strasbourg je užasno sa stenjem u zatvoru. Iz meni dostupnih dokumenata zaista to nisam mogla zaključiti, pogotovo kada sam čitala dokumente žene u zatvoru gdje zaista Hrvatska ne odskače od drugih europskih zemalja pa bih molila kolegicu da onda točno navede dokument da to pročitam.
Hvala. Ispravak, gospođa Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo, ponovo u nizu, nizu netočnih navoda ja ću se ograničiti na dva. Dakle, na prvi, gospođa Antičević je rekla da ova vlast već 6 godina iz kaznenog prava izvlači sve inkriminacije za gospodarski kriminal. Dakle, to jednostavno nije točno. Upravo u mandatu prošle Vlade proširen je katalog uskočkih kaznenih djela upravo za djelo zloporabe položaja i ovlasti kako bi se moglo efikasnije boriti protiv počinitelja ovih kaznenih djela, a sve inkriminacije gospodarskog kriminala sadrži aktualni kazneni zakon. I još jedna netočnost, dakle da je nezabilježen broj bjegova. To je jednostavno netočno jer svatko od kolega zastupnika može otvoriti izvješće o zatvorskom sustavu i vidjeti da nije bilo niti jednoga bijega iz zatvorenog sustava, a da je broj bjegova zloporabom pogodnosti smanjen za 40%.
Hvala. Niste ni vi u pravu gospođo zastupnice jer ste rekli da je ova Vlada 6 godina to i to, ova vlast je 5 godina, pa se ona 6. može smatrati samo kritikom.
Ne, ova vlast sam rekla, tako je rekla gospođa zastupnica. Ja sam citirala gospođu zastupnicu Antičević.
Hvala. Na redu je u ime kluba HDZ-a, gospođa zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Mi danas raspravljamo o Izvješću o stanju i radu kaznionica zatvora i odgojnih zatvora za 2007. sa informacijom o aktualnom stanju u zatvorima i akcijskim planom. Ja također mogu izraziti nezadovoljstvo, a evo gospodin ministar je rekao nelagodu jer razmatramo Izvješće o stanju zatvora i kaznionica za 2007. u 2009. godini, što nije slučaj samo sa ovim izvješćem, nego i sa niz drugih izvješća sa drugih područja. Ali u ovom slučaju, evo Vlada popravlja situaciju pa upućuje kao dodatak izvješću i informaciju o aktualnom stanju u zatvorskom sustavu s Akcijskim planom za unapređenje zatvorskog sustava u Republici Hrvatskoj. I iz izvješća za 2007. godinu kao i iz informacije o aktualnom stanju, ali i izvješće pučkog pravobranitelja govore da stanje u zatvorima i kaznionicama nije zadovoljavajuće, ali to stanje iz svih tih izvješća proizlazi da to stanje nije alarmantno, da stanje nije raspad sustava kao što se to često u nekim katastrofičnim izjavama može čuti. Pa evo, i u malo prije onome što smo čuli da su svi koji su u zatvoru trebaju biti vani, a svi što su vani u zatvoru, pa ja zaista ne znam što naši sudovi, temeljem čega i kako sude, pa i što radi Vrhovni sud. Izvješće pučkog pravobranitelja govori da je broj pritužbi u 2007. godini u odnosu na 2006. godinu bilježi pad. Iz samoga izvješća pravobranitelja koje naravno kada se bolje iščita govori isto ono što govori i izvješće Vlade o stanju u kaznionicama i zatvorima, samo na jedan drugi način i drugom metodologijom. Dakle, zajedničko je u tim izvješćima da je glavni problem u zatvorskom sustavu prenapučenost. Glavni broj povreda iz pritužaba pučkom pravobranitelju proizlazi također da je prenapučenost, odnosno nedovoljna ili ne odgovarajuća medicinska zaštita. Izniman broj porasta pritužbi prema pučkom pravobranitelju kako iz njegovog samog izvješća proizlazi jest to što je on pokazao posebnu brigu i pozornost za zatvorski sustav pa je tako u 2005. obišao gotovo sve kaznionice. No, Hrvatska se već više godina suočava s činjenicom porasta broja zatvorenika, koji ne prati dostatno povećanje zatvorskoga kapaciteta. I kao što smo čuli nije broj u postotku u odnosu na stanovništvo broj osoba koje su u zatvoru, već je problem nedostajućega kapaciteta. No, sa tom boljkom prenapučenosti zatvora, bori se i ostali dio Europe, pa tako predstavnica Europskog odbora za sprečavanje mučenja i nehumanog ili ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja, kaže da je prenapučenost zatvora sveprisutna u cijeloj Europi. To možemo također vidjeti iz podataka o presuda i postupcima pred Europskim sudom za ljudska prava, gdje Hrvatska po broju postupaka i po presuđenima u povredi prava zatvorenika, ne odskače od drugih europskih zemalja. No, zašto je stanje tako što se iz izvješća može iščitati i što Vlada i Ministarstvo pravosuđa i Uprava za zatvorski sustav na tom polju poduzima? Iz izvješća se može vidjeti da su sredstva za kapitalnu izgradnju u 2007. godini u odnosu na prethodnu 2006. povećana naizgled za vrtoglavih 11 puta. Dakle, sa milijun kuna u 2006. na 11 milijuna u 2007. godini, a ta sredstva se sustavno povećavaju, pa su tako ona u proračunu za 2008. godinu određena u iznosu od 25 milijuna. Naravno, nije ni to dovoljno za potpuno rješavanje problema kapaciteta. Zašto? Zato što je početni iznos u 2006. bio malen. Ali ipak taj pomak rezultirao je povećavanjem kapaciteta u 2007. godini za 258 mjesta. Naravno nedovoljno, jer je istodobno broj zatvorenika porastao za 350. Obzirom na daljnji trend povećanja broja zatvorenika u 2008. godini za daljnjih 450 u odnosu na 2007. potrebne su daljnje mjere i daljnji napori. Poseban nedostatak osjeća se u zatvorenim uvjetima. Stoga se podržava mjera predloženog akcijskog plana, da se osim izgradnje novih kapaciteta koji su predviđeni već akcijskim planom uz reformu pravosuđa koje je hrvatska Vlada donijela u lipnju 2008. godine, a kojim se predviđa izgradnja novih kapaciteta i novih zatvora s rokom do 2012. godine gdje je vrijednost predviđena otprilike 950 milijuna kuna. No, kao kratkoročna mjera pozdravlja se i racionalizacija korištenja i prenamjena postojećih kapaciteta kojom Vlada i Ministarstvo pravosuđa predviđa povećati kapacitete za 343 mjesta u zatvorima. Što se tiče stanja sigurnosti koje se uz velike napore svih službenika zatvorskog sustava, održava na zadovoljavajućoj razini, uočava se konstantan rast od 2001. nepovoljnog odnosa broja zatvorenika na broj službenika pravosudne policije. Od 2001. do 2007. taj odnos porastao je sa 1,95 na 2,81. Usprkos značajnim poboljšicama, povećanje i pozitivnim pomacima u 2007. godini kada je primljeno novih 171 pravosudni policajac, čime je tada gotovo su popunjena sva sistematizirana radna mjesta i dalje se primjećuje nedostatak službenika i namještenika zbog daljeg porasta broja zatvorenika. Usprkos tome, stanje sigurnosti u kaznionicama i zatvorima, ocjenjuje se dobrim, jer u 2007. godini prema izvješću nije bilo niti jednoga bijega iz zatvorenih uvjeta ili bijega tijekom sprovođenja, a gotovo 40% u odnosu na prethodnu godinu, smanjen je bijeg zloporabom pogodnosti ili iz otvorenih i poluotvorenih uvjeta u kojim slučajevima se preko 80% tako odbjeglih, samostalno i dobrovoljno vraća. Također, iz izvješća 2007. godine vidljivi su daljnji napredci u izobrazbi službenika zatvorskih službenika sa specijalne tretmane specifičnih grupa zatvorenika u prevenciji suicida, komunikacijskim vještinama, tretmanu ovisnika o alkoholu i drogama, oboljelih od PTSP-a, rješavanja incidentnih situacija itd. jer se resocijalizacija i sprječavanje recidiva može provoditi samo specifičnim tretmanom i radom sa pojedinim grupama zatvorenika. Također u 2007. godini značajno je opremljen i obnovljen i vozni park i oprema, ali kako vidimo iz izvješća o aktualnom stanju još uvijek nedovoljno. I na kraju vrlo pozitivno ocjenjujemo predložene mjere akcijskog plana, koji predviđa daljnje pomake u osiguravanju i povećavanju kapaciteta, povećanju broja službenika, nabavu opreme u cilju osiguravanja sigurnosnog stanja, a posebno daljnji rad na probaciji ili nadziranoj slobodi u okviru projekta podrške uspostavi probacije u Republici Hrvatskoj, te njezin daljnji razvoj i uspostavu kao jednu od dobrih mjera rješavanja prenapučenosti zatvora sa manje sredstava nego što bi bila potrebna za gradnju dodatnih zatvorskih kapaciteta, a ujedno kao i osuvremenjivanjem kazneno pravnog sustava. U tom smislu sukladno predviđenim mjerama iz Akcijskog plana reforme pravosuđa u odnosu na normativnu djelatnost, mi ovdje u Saboru očekujemo vrlo brzo u zakonodavnoj proceduri Zakon o probaciji, jednako tako Zakon o izvršavanju kazneno pravnih sankcija i mjera izrečenih maloljetnim počiniteljima kaznenih djela i jednako tako sugeriramo da se i dalje poradi na sustavnom provođenju instituta rada na opće dobro koji je sada već dosta implementiran ali mogao bi biti i više. I također, sugeriramo donošenje Zakona o radu za opće dobro kao zamjeni za kaznu zatvora u slučaju prekršajnih postupaka. I na kraju Hrvatska demokratska zajednica podržat će prihvaćanje Izvješća o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2007. godinu s informacijom o aktualnom stanju u zatvorskom sustavu i Akcijskim planom za unapređenje zatvorskog sustava u Republici Hrvatskoj sukladno mogućnostima proračuna kao i organizacijske mjere za poboljšanje stanja u zatvorskom sustavu jer se time i sustavno provode već donijete mjere usvojenog akcijskog plana uz strategiju reforme pravosuđa. Hvala lijepo.
Hvala. U ime IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin.
Onda ćemo pozdraviti najprije publiku, zatim vas gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Evo, iz ovih izvješća vidimo da zatvorski sustav nije jeftin, da nije savršen znamo ali nije niti jeftin. On na godišnjoj razini stoji cirka pola milijarde kuna. Točnije, prema ovim podacima 470 milijuna kuna. 2007. u zatvorskom sustavu bilo je zaposleno 2 tisuće 572 radnika a u zatvorima bilo je 4 tisuće 290 zatvorenika. Ova statistika koju ovdje imamo pokazuje da je 2007. u zatvorima nedostajalo 230 službenika, namještenika ali sad si postavlja pitanje čovjek da li je tome baš tako. Eto, ovdje na strani 4. se navodi da nedostaje na primjer 13 njih u Odjelu za zaštitu zatvorenika, zdravstvenu zaštitu i to je sigurno problem. Odjel za rad i strukovnu izobrazbu zatvorenika tu nedostaje 73 ljudi, i to je problem. Odjel osiguranja možemo reći da je relativno dobro popunjen tisuću 531 je po sistematizaciji a ukupno je tisuću 526. Fali svega pet djelatnika. Dok recimo u upravnom odjelu i tome slično gdje također se iskazuje neodređeni nedostatan broj radnika mislim da nije danas prioritet da te ljude i popunjavamo. Znači, još jedanput. U Odjelu za sigurnost nedostaje pet djelatnika. To je ono što treba hitno upotpuniti ali to govori isto tako da bi zatvorski sustav po toj logici trebao biti dobro osiguran. Zato sigurno čude neki bjegovi koji se dešavaju u zadnje vrijeme. Toga je bilo i ranije, toga će zasigurno i biti ali daleko čudnije je da uz gotovo 100 postotnu popunjenost čuvarske službe u zatvorima imate droge, slobode se može reći, više no na ulici. I onda si čovjek postavlja pitanje da li tome mora biti tako. To je samo znak da nešto u tom zatvorskom sustavu ne funkcionira. Tvrdim nije toliki problem bijeg koliko upravo o ovome o čemu govorim. Ono što je još gore ili jednako tako loše to su i ove spektakularne sudske najave ala "maestro" a potom još spektakularnije oslobađajuće presude od jednoga "maestra" do isto tako možemo reći maestralnog fijaska. I doista, zar zbog jedne peke ili jednoga puta u Monte Carlo netko mora završiti u pritvoru 12, 14, 16 mjeseci. Ista stvar je, to svi znamo, sa bivšim ministrom Herakom i slično. Čovjek je potom oslobođen, rehabilitiran, ali šta ćeš. Upropašten ti je život, obitelj i da ne nabrajam dalje. Takve igrice, usuđujem se reći, Državnog odvjetništva dezavuiraju vjerodostojnost države. Dovode u pitanje povjerenje u državu i država sebi uzurpira pravo da se poigrava s nečijim integritetom a pravni sustav onda možemo reći se pretvara u neku karikaturu. Zanimljivi su i ovi podaci "Zatvoreni uključeni u klubove liječenih ovisnika tijekom 2007. godine", sad ne znam da li da citiram sve, "svrha sigurnosnih mjera kao kriminogenih čimbenika kriminaliteta je da se njihovom primjenom otklone opasnosti i uvjeti koji omogućuju ili poticajno djeluju na počinitelje kaznenog djela zbog stanja smanjenje ubrojivosti" itd., pa se govori o liječenju i slično. Ponavljam još jedanput, iz zatvora bi se ovisnik trebao vratiti kao onaj iza kojeg je ta tragedija a ne da nam se zatvorenici na drogu kako da se izrazim navuku u zatvoru. Droga se u zatvor, to je moj sud, može švercati samo u dosluhu sa čuvarima, nikako bez. Barem ja tako mislim, ne znam, neka me netko demantira. Ali šta ćemo kad imamo takav zatvorski sustav, kada osuđenici recimo za ratni zločin u zatvorima postoju institucije koji na odsustvo odlaze kad god žele, koji imaju vremena da zaključuju brak ili kojima zatvorski čuvari čuvaju i peru auto, toče im benzin jer zašto bi se netko dekomodirao kada ide na odsustvo takvim nekim sitnicama. E sad se postavlja pitanje kako vratiti povjerenje u sustav. Rekoh, zatvorski sustav je popunjen čuvarima, fale liječnici, to je apsolutno problem i to treba riješiti ali ne bi trebao biti problem što nema kao što rekoh odgovarajućeg broja administrativnih djelatnika. Na strani 38. ovdje se govori o radu zatvorenika pa se onda kaže su radno angažirani kako slijedi njih 565 u zatvorskoj radionici na pomičnim tehničkim, fizičkim poslovima 869, izvan kaznionica šezdesetak, u trgovačkim društvima Lipovica i Orljava njih 18 itd. Postavlja se pitanje zbog čega netko ne bi radio u zatvoru. Pa nisu svi osuđeni zbog nekog političkog delikta ili delikta mišljenja, pa i na taj način bi netko trebao plaćati svoje izdržavanje. Ukupno od ovih 4 tisuće 290 zatvorenika radi njih svega tisuću 512. To je 37,43%, to je neshvatljivo malo. Ja se slažem da treba pronaći sredstva za nove kvadrate. Slažem se isto tako da mi u ovome trenutku nemamo adekvatne uvjete u zatvorima ali isto tako nemamo adekvatne uvjete u velikoj većini naših bolnica pa se imam takav dojam u ovoj zemlji više govori o zatvorima nego o bolnicama. Da smo umjesto ovih velebnih dvorana gradili bolnice i zatvore mogli smo imati ljudskije uvjete i u bolnicama i u zatvorima iako umjesto bolnica i zatvora ja ću se uvijek normalno prije opredijeliti za bolnice. No bilo kako bilo, jasno je da zatvorenike po mom sudu više treba angažirati na radu. Na ovoj strani između ostalih 40, ovdje se govori o stanju sigurnosti. Međutim, ono što je najtragičnije o čemu nitko do sada nije govorio u ovom izvješću to je da je pet zatvorenika 2007. počinilo suicid, točnije samoubojstvo. Jasno, to se ne može nikada u cijelosti spriječiti, ali mislim da bi ubuduće za saborske rasprave trebalo opisati u kakvim ste to okolnostima dogodilo i treba navesti sve te slučajeve, taksativno ih pobrojati i isto tako upisati. Zatvorski sustav ovakav kakav imamo ja sam u to uvjeren, može dobiti prolaznu ocjenu, ali kako je na primjer moguće ne smijeniti a Petrača se recimo iz Remetinca prebacuje u Pulu sa obrazloženjem zbog njegove sigurnosti. Pa to je naprosto jedno apsurdno obrazloženje. Znači ispada da zatvore u nekim gradovima vode zatvorenici a ne ravnatelji koje je tamo postavilo Ministarstvo pravosuđa. Jer da tome nije tako, e onda se ne bi dogodilo da recimo prostitutke se dovode u zatvor, da se mogu švercati kile i kile heroina ili kokaina i da o tome tako reći nitko ništa ne govori. Prostitutke normalno posjećuju neke zatvore, odrade jasno posao, možda i to spada u neki psiho kako se kaže fizički tretman i nakon toga nikome ništa. Ponovo se to ponavlja. No o svemu se počelo pričati i u svakoj takvoj priči ima barem malo istine i dobro je što na tome nakon toga ne i staje. Možda bi isto tako trebalo i ovaj Goli otok staviti u neku funkciju ne da bi se tamo nekoga maltretiralo kao što se to činilo '48. ili '58. već da bi se jasno obnovili kapaciteti, šalim se, ali prije toga da bi se očuvala imovina države Hrvatske koja se uništava, otuđuje, ne znam razvlači na sve moguće načine i nikome ništa. Utoliko kada govorimo o radu tih zatvora možda bi mogli obnoviti na neki način i taj otok. A malo prije sam čuo ovdje u klupama jedan orginalan prijedlog, da ako netko ne zna kako staviti ove arene u funkciju, možda bi ih privremeno dok se ne održavaju velika takmičenja moglo pretvorit u zatvore. Što se tiče samog izvješća IDS će jasno podržati ovo izvješće. Ono što je isto tako interesantno, spomenuo je malo prije ministar da do 2012. po akcionom planu za gradnju kaznionica treba osigurati gotovo jednu milijardu kuna kako bi se riješio taj problem u cijelosti, znači na godišnjoj razini negdje oko 400 milijuna kuna. Da li Hrvatska za nešto slično ima novaca, jasno da nema, nema za umirovljenike drugoga stupa, a kamoli za zatvore. Kapital, tj. banke u stranom vlasništvu sigurno su se trgle na ideju da se ovi iz drugog stupa vrate na prvi, što je jasno logično, jer krupni kapital kontrolira banke u stranom vlasništvu, ove kontroliraju mirovinske fondove a ovi preko burze ni manje ni više kupuju dionica, privatiziranih tvrtki novcem sirotinja. A mediji su isto tako privatizirani. Svima njima je dobro a štedišama baš i nije a biti će im gore. A naročito će biti loše ovim mladim ljudima koji su gore na toj, kako se kaže bini, galeriji, nije bitno. I nije istina da oni koji imaju manje penzije gube više, najviše gube oni koji najviše uplaćuju u taj drugi stup itd.. Ali neću sada o tome. Ali ću reći da u Hrvatskoj neće biti sreće dok se ne izvrši revizija pretvorbe i privatizacije jer svo zlo na neki način proizašlo nam je iz toga [[Upadica: Na temu, na temu!]] Čujem gospodine potpredsjedniče, da se u Engleskoj kroz javno privatno partnerstvo grade kaznionice. Dobro da na jednu takvu briljantnu ideju nitko još nije došao u Republici Hrvatskoj pa da ne ponovimo ono isto što smo recimo, ili što nam se dogodilo sa zagrebačkom arenom ili splitskom, svejedno, investicija od 640 milijuna kuna, na kraju kroz to javno privatno partnerstvo narasti će na milijardu 850 milijuna kuna. Ono za što se jasno zalažem to je taj kućni pritvor a ne da za jednu peku netko u pritvoru provodi, ne znam, 12, 14, 16 ili više mjeseci. No pustimo sada to, to je neka druga tema, što se tiče ovog izvješća IDS ga jasno podržava. Zalažemo se za što humanije uvjete i u zatvorima ali ću još jedanput reći, između bolnica i zatvora, prilika u bolnicama i zatvorima mi ćemo se, barem u klubu IDS-a uvijek opredijeliti da se najprije poprave uvjeti u našim bolnicama.
Hvala. Dva ispravka. Gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo zastupnik Kajin je rekao da zatvorenici osuđeni za ratne zločine odlaze na odmore, šeću kako hoće, to jednostavno nije točno. Zatvorenici svi osuđeni za bilo koje kazneno djelo koriste pogodnosti sukladno Zakonu o izvršenju kazne zatvora i podzakonskim aktima o korištenju pogodnosti. A moram reći da je upravo Vlada u proteklom mandatu zbog određenih nepravilnosti u donošenjima rješenja o prekidu izvršenja kazne zatvora promijenila zakon na način da je omogućila državnom odvjetništvu također da ulaže žalbu na rješenje suca izvršenja. Jednako tako u ovom mandatu je donijet, ministar je donio novi pravilnik o korištenju pogodnosti radi što veće transparentnosti u odobravanju. Hvala lijepa.
I drugi ispravak, gospodin zastupnik Berislav Rončević.
Gospodine potpredsjedniče, ovo izlaganje uvaženog kolege Kajina jednostavno vrbi nepreciznostima, nedosljednostima. Iako je bilo korisno saznati da je on riješio neku svoju životnu dilemu, zatvor ili bolnica, odabrao je bolnicu, to je njegovo pravo. Ali dužan sam ispraviti netočan navod koji, rekao je, da je lakše doći do droge u zatvoru nego na ulici. Prije par godina je to rekao za Hrvatsku vojsku. Kako je kolega nastavio, još ćemo saznati možda da i ovaj Viski dom je nekakvo dilersko mjesto. To jednostavno nije točno! Ne može se od pojedinačnog slučaja, koliko on bio nedopušten, društveno neprihvatljiv, stvarati jedna generalna slika o jednoj hrvatskoj društvenoj instituciji.
I treći ispravak, gospodin zastupnik Boris Matković.
Gospodine potpredsjedniče, ispričavam se, ali ja nisam podigao pločicu za ispraviti netočan navod, nego povredu Poslovnika. Kolega Kajin je povrijedio članak 210. našega Poslovnika jer u svojoj raspravi dakle zapravo je najmanje govorio o temi o kojoj bi mi trebali raspravljati. On je, još malo ja sam očekivao da će se vratiti na 2. svjetski rat. I zamolio bih ga ovdje u ovom Visokom domu da se ne vraća na teme Gologa otoka, jer vrijeđate obitelji mnoge kojima je to ostalo u jednom negativnom obliku i sjećanju, a da ne govorimo o nekim drugim temama o kojima ste govorili. Pa ovo nije tema danas ovdje govoriti ni o drugom stupu, ni o korupciji, ne znam šta bi. Ovdje govorimo o temi koja ima točno svoje određene mjesto, gospodine Kajin. Vi stalno kršite Poslovnik.
Upozorio sam ga. Upozorio sam ga da se drži teme. Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Ja ću nastojati skratiti svoje izlaganje, ne ponavljat se tamo gdje su već kolege upozorile na određene nedostatke, a upozorit na ono što još nije do sada dotaknuto. Drago mi je da i sam ministar uočio nelogičnost da 2009. godine analiziramo stanje u zatvorskom sustavu 2007. godine, to je apsolutno deplasirano. No, ono što moramo reći ispred kluba HNS-a, želimo pohvaliti ministra i njegove suradnike da su nam pripremili jedan dopunski materijal sa prikazom aktualnog stanja i sa akcijskim planom pro futuro što je vrlo dobro i vrlo korektno. No nadam se da, gospodine potpredsjedniče, bez obzira što taj dopunski materijal nije na dnevnom redu, da se podrazumijeva da možemo o njemu i raspravljati. Evo idem redom dotaknut se nekih elemenata…
Koji, oprostite? Koji materijal, nisam razumio?
Ovaj akcijski plan. On nije na dnevnom redu. Imamo izvješće za 2007. godinu [[Upadica: On je dodan.]] Dodan je, ali nije na dnevnom redu. Tako da me nećete ispraviti, ja se nadam. Dakle, imamo jedan dopunski materijal, ali on nije na dnevnom redu…
Kako nije, je.
Je, ne znam dal' je. Evo, dajte da sada, pogledajte kako izgleda naslov točke dnevnog reda. Najprije da se osvrnemo na službenike. Nisu samo zatvorenici oni o kojima ovisi funkcioniranje sustava, već jasno su to i službenici. Do sad smo samo razgovarali o brojevima, o nedostatku službenika, ali nitko nije pokušao se osvrnuti na to zbog čega su ti ljudi vrlo često na bolovanju. Pogledajte koliko često na bolovanju. Preko 1000 službenika bilo je u godini koju analiziramo na bolovanju. To dakako nije dobro. Ja nažalost moram reći da je slično i u drugim državnim službama. Ja sam pokušao prije dvije-tri godine u Primorsko-goranskoj županiji u jednom danu upitati koliko toga dana jeste službenika na bolovanju. I nažalost, broj ljudi koji su u tom trenutku bili na bolovanju, bio je 20%. Dakle, i ovdje moramo se pitati da li su to radni uvjeti, da li su to međuljudski odnosi, da li su to plaće pa ljudi moraju odlaziti nekakvim dopunskim djelatnostima se baviti. To nije dobro. Dakle, ne samo da imamo nedostatak ljudi, već imamo ljude koji su vrlo često na bolovanju. Zatim, odgovornost zbog povrede službene dužnosti. Nije zanemariv broj onih protiv kojih, jasno, se vode određeni postupci. Kakav je postupak prijama tih ljudi, po kojim kriterijima su ti ljudi primani? To također treba postaviti pitanje i nastojati odgovoriti na to pitanje. To nismo učinili. O standardu smještaja bilo je dovoljno riječi, taj dio ću preskočiti. Vezano uz zdravstvene službe i njihovo funkcioniranje u zatvorskom sustavu, kao liječnik moram reći da sam zgrožen onim što sam pročitao, da to apsolutno nije dobro. Kolegica Antičević je upozorila na neke bolesti, između ostalog spomenula je hepatitis. Ja ću kao liječnik dodati, hepatitis A kad se javlja zbog loših higijenskih uvjeta, hepatitis B najčešće zbog intravenskog unošenja droge. Kolegice i kolege, birajte što je ljepše, što je bolje. Obrazovanje zatvorenika. Svaki treći zatvorenik prekida svoje obrazovanje tijekom služenja kazne. Zašto? Nismo dobili odgovor. O financijskom izvješću ili financijskom dijelu izvješća bilo je riječi pa ću ići dalje. Vezano uz ovaj dopunski materijal, stranica 3. "Prikaz porasta broja zatvorenik". Kolegice i kolege, nitko nije ništa rekao o tome. U 8 godina broj ljudi osuđenih na zatvorsku kaznu se u Republici Hrvatskoj povećao za punih 80%. Kolegice i kolege, što se to događa u hrvatskom društvu? Za 80% porast u samo 8 godina. Ja sam zgrožen tim podacima. Kolegice i kolege, sad pogledajte koja su to kaznena djela zbog kojih ljudi služe zatvorske kazne. Od 17 grupa koje su nam ovdje prikazane, 75% onih koji služe zatvorsku kaznu spadaju u tri grupe. Kazne protiv života i tijela 20%, protiv imovine 34%, vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom 21%. Dakle, 75% u te tri grupe. Protiv života i tijela, dakle jedna silna agresivnost, porast agresivnosti u društvu. Zašto? Nismo dobili odgovor. Protiv imovine silan porast broja kaznenih djela. Dakle, doći do određenih vrijednosti mimo rada. Da li je to znak jedne apsolutne moralne krize društva? Nismo dobili odgovor. To, kolegice i kolege, nije dobro. Mi moramo čitati ovakva izvješća između redaka. Mi moramo poduzeti mjere da se to ne ponovi, da se smanje ovi pokazatelji koje ovdje imamo, jer ovo što imamo apsolutno nije dobro. Mi iz kluba HNS-a ćemo podržati akcijski plan i slažemo se s njim. Slažemo se i sa zaključcima prije svega da je potrebno što brže uskladiti kazneno-pravno zakonodavstvo Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije, da je potrebno unaprijediti uvjete izvršenja kazne zatvora, da je potrebno u skladu sa prijedlogom Vijeća Europe uvesti jedno nacionalno neovisno promatračko tijelo koje će pratiti implementaciju svih ovih mjera. Mislimo da je to jako dobro i da je potrebno doći do, da dođe do koncepcijskog osuvremenjavanja načina služenja kazne. Prema tome, evo naša podrška za ono što se obećava učiniti, dakako očekujemo da će ovo tijelo koje će biti formirano i koje će promatrati implementaciju tih mjera biti što prije formirano da zaista i dođe do realizacija svih tih obećanja. Hvala lijepa.
Hvala. Pojedinačna rasprava, gospođa zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodo državni tajniče, kolegice i kolege. U stvari osobno sam u dilemi o čemu mi danas raspravljamo. Kolega Dorić je također rekao taj akcijski plan, odnosno nadopuna informacije o trenutnom stanju u zatvorskom sustavu nije posebna točka dnevnog reda. Dobili smo je kao prilog izvješću o stanju i radu kaznionica za 2007. godinu. Ali čini mi se da baš nema previše veze jedno sa drugim. Početak 2009. godine mi raspravljamo o nečemu što se dešavalo, odnosno o jednom izvješću koje se odnosi na 2007. godinu. I osobno u stvari smatram gotovo bespredmetnim raspravljati o tom izvješću, jer u prošloj godini su se ipak neke stvari desile koje mogu jednostavno dati ocjenu i o stanju u radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda, pa i za tu 2007. godinu. Pa mi smo prošle godine, došlo je do smjene ministrice. Imamo novog ministra. Došlo je i do smjene ravnatelja zatvorskog sustava i automatski po mojoj procjeni to znači da bi ovaj Visoki dom trebao dati i negativnu ocjenu i ovakvom jednom izvješću, pa i u onom dijelu ovoga što se, gdje govori o akcijskom planu, odnosno o trenutnom stanju u zatvorskom sustavu. Odnosno već smo izrekli, već smo svi skupa i izrekli tu negativnu ocjenu. Samo izvješće o radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda u stvari ne znam šta bi se tu posebno trebalo reći osim da je to jedan skup čistih statističkih podataka. Dakle, nešto što onda možemo eventualno uspoređivati sa godinom prije ili prije toga i tako se u stvari pokazuje da mi već više godina dobivamo evo tako statističke podatke. Mi već više godina za redom raspravljamo o tim izvješćima. Mi uvijek isto ustanovimo, a to što ustanovimo se može izreći u jednoj rečenici, da imamo višak zatvorenika a sve ostalo imamo manjka. Imamo manjak opreme, imamo manjak zaposlenih, zaposlenih stručnih osoba. Imamo manjak prostora, imamo manjak opreme, imamo manjak svega osim što imamo višak i to ogroman višak zatvorenika. Ali to nije od jučer. To je višegodišnje, to se pokazuje već nekoliko godina za redom. A ovo što se sad predlaže u akcijskom planu u stvari mi to svake godine smo dobivali obećanja vrlo slična ovome što piše u ovom akcijskom planu o tome što bi trebalo napraviti, da trebamo zaposliti određen broj službenika, državnih službenika i namještenika, da moramo sagraditi novi zatvor, da moramo proširiti određene prostore, da moramo nabaviti opreme, da moramo nabaviti ovo, da moramo nabaviti ono. I ove godine mi kroz predloženi akcijski plan moramo ovo, moramo ono, a da u isto vrijeme nam kroz taj akcijski plan niste dostavili rokove kada se to misli napraviti. Ove godine? Kolegice i kolege, pa valjda ne mislite da sve ono što unutra piše da će se učiniti, odnosno da mi imamo novaca u proračunu ili da će ga biti sutra u proračunu, da učinimo to sve ove godine. Ako nećemo ove godine, kada ćemo to napraviti? Koji su rokovi? Što se misli učiniti sad odmah, hitno, promptno? Što se misli učiniti sljedeće godine, neke iza itd.? Akcijski plan se radi na nekakvoj razradi. Dakle, možemo mi kazati da se mi svi slažemo sa time što unutra piše, jer smo svjesni toga sve što bi trebalo napraviti. Ali ako unutra niste točno odredili rokove i načine financiranja koliko će se svake godine u to uložiti, onda nažalost bojim se da od tih lijepih želje neće ostati ništa osim samih želja. Kad govorimo o funkcioniranju zatvorskog sustava onda danas prilikom ove rasprave mi ne možemo a ne govoriti i o zlouporabama tog zatvorskog sustava. Rekla sam već, u međuvremenu je došlo do smjene ministrice, došlo je to smjene ravnatelja zatvorskog sustava. Dakle, trebalo bi reći nešto je trulo kada je u pitanju zatvorski sustav. Uostalom, to se pokazuje i zadnjih mjeseci kada su na vidjelo u stvari izbila sve nepravilnosti koje su bile podupirane od najvećeg vrha onih koji su odgovarali za taj zatvorski sustav. Pa danas bismo trebali čini mi se govoriti o povlaštenim, manje ili više povlaštenim zatvorenicima, o povlaštenim dopustima, godišnjim odmorima, izlascima, šetnjama zagrebačkom špicom ili lizanje sladoleda u trgovačkim centrima. I o tome bismo danas trebali govoriti, jer se ovaj izvještaj odnosi na 2007. godinu, a nemojte mi reći da se te stvari nisu dešavale 2007. godine. O tome u ovom izvješću nema niti riječi. Nema niti u onoj dopuni izvješća koje se odnosi na trenutno stanje u zatvorskom sustavu, pa dakle i to je nešto u čemu ja očekujem ako ništa drugo da dobijemo u izvješću za 2008. godinu. Mada ne znam kada ćemo ga dobiti. Možda ćemo ga dobiti vrlo brzo, ali bojim se da će ono biti u stvari deplasirano o njemu govoriti kad u međuvremenu mi već pričamo o trenutnom stanju i pričamo o akcijskom planu za sljedeće razdoblje. No, kada je u pitanju ovaj akcijski plan ja želim samo još nešto postaviti pitanje, možda će se moći odgovoriti. U akcijskom planu se predlaže osnivanje neovisnog tijela za nadzor zatvorskog sustava. Jedna je neodređena ustvari formulacija da će se za članove takvog tijela imenovati osobe sa potvrđenim potrebnim stručnim kvalitetama i ugledom na području zaštite ljudskih prava. Inače, kad govorimo o ljudskim pravima, onda vas moram upozoriti da je ovo jedino spominjanje termina ljudskih prava u ovom dokumentu koji se zove nadopuna informacije i akcijski plan. Međutim, kakav je mandat tog tijela? Koji su kriteriji za odabir članova tog tijela? Težinu njihovih predloženih mjera koje će oni predložiti? O tome u ovome nema ništa. Mi samo govorimo, evo prema nekakvim preporukama koje smo dobili i sa europske razine, mi ćemo ići u formulaciju takvog neovisnog tijela, a da u isto vrijeme uopće se nismo odredili niti u izvješću za 2007. godinu na preporuke tog istog tijela Europskog odbora za sprečavanje mučenja nehumanog ili ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja koji je, njihova delegacija je bila u posjetu našem zatvorskom sustavu, dali su niz primjedbi, niz prijedloga i preporuka. U izvješću za 2007. godinu niti jednom riječju se nije osvrnulo, ne da se nije osvrnulo na ono što je rekao pučki pravobranitelj u svom izvješću i preporukama koje je dao, nije se osvrnulo niti na preporuke ovog europskog odbora, ali se evo jedino spominje, mi ćemo sad formirati nekakvo neovisno tijelo i valjda mislimo da ćemo time riješiti svoje probleme. Dakle, zbog svega ovog što sam izrekla, ja osobno jednostavno apsolutno ne vidim svrhu da uopće dajem nekakvo pozitivno mišljenje o ovom izvješću. Ponavljam, mislim da je ovaj Sabor već dao negativno mišljenje kada je prihvatio smjenu ministrice i kada je došao novi ministar, a novi ministar je u međuvremenu i smijenio ravnatelja zatvorskog sustava. Hvala.
U 11 sati je isteklo vrijeme za prijavu u raspravi u trajanju od 10 minuta. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodo državni tajnici, kolegice i kolege zastupnici. Evo, kada govorimo o izvješću iz 2007. godine uvijek je pitanje smislenosti te cijele rasprave, godinu dana je već prošlo, godinu i više dana je prošlo kako je godina istekla. Pitanje je da li smo mogli dobiti ovo izvješće ranije. S druge strane slažem se u potpunosti sa kolegicom Sobol kada smijenite državnog tajnika zbog nezadovoljstva kako se u tom sustavu radilo i na koji način, koliko je propusta bilo u sustavu, teško da možete imati pozitivnu raspravu o izvješću, odnosno teško da možete dati podršku tom izvješću. Malo je deplasirano sada dignuti ruku i reći, ovo izvješće je dobro, nema nikakvih propusta, u zatvorima je divno i krasno, a prije samo nekoliko mjeseci smo smijenili, odnosno ne mi nego ministar je smijenio državnog tajnika koji je najodgovorniji za posao koji se tamo obavlja. Činjenica je da je ovo cijelo izvješće samo jedan skup podataka koji ne prikazuje jasnu sliku, odnosno ne vide se svi ti problemi koji se u zatvorima dešavaju i jedino što iz njega možemo vidjeti je činjenica da zatvorenika imamo sve više i više, odnosno a da svih ostalih resursa i onoga što bi bilo potrebno da bi sustav funkcionirao dobro, nemamo dovoljno da bi se s time mogli adekvatno nositi. Kada vidimo da je broj zatvorenika u 6 godina narastao od 2006. na 4300, da se kapacitet nije značajno povećao, kada s druge strane vidimo da broj zaposlenih u samom sustavu iznosi svega 10% više u tom istom razdoblju, jasno je da nešto trebamo mijenjati. Ovaj akcijski plan kojeg je ministar spomenuo može biti korak naprijed u tome. Naravno, kada bi bio malo precizniji i kada bi bio možda i numerički iskazan već u proračunu za ovu godinu, ali toga svega nema, tako da je dvojbeno uopće da li će taj plan biti i ostvariv i kakva je podrška unutar samog proračuna da se taj plan ostvari. Ono što bih ja posebno istakao kao loše, ne u izvješću koje samo nabraja što se dešava, nego loše u zatvorskom sustavu, to je svakako kapacitet, odnosno uvjeti u kojima zatvorenici služe svoje kazne ili pritvorenici čekaju da se postupak istražni obavi i da suđenje počne. Kada pogledamo sve zatvore i kada vidimo u izvješću da je kapacitet 144%, a kada pogledamo od zatvora do zatvora, jedino zatvor u Dubrovniku je u toj godini imao kapacitet koji je mogao opravdati broj zatvorenika ili pritvorenika koji su bili unutra. Svi ostali zatvori su daleko iznad ovog prosjeka, ističu se možda zatvor u Karlovcu koji je bio na 200% ili u Splitu koji je bio na 170% ili Varaždinu 203%, znači prekapacitirani zatvori za broj zatvorenika koji su trenutno na odsluženju kazne ili u pritvoru. Sve to naravno govori o tome da situacija nije bajna. Naravno, kapacitet koji je u zatvorima, mogli smo pročitati u izvješću pučkog pravobranitelja, čak ne odgovara ovim standardima. Recimo, zatvor u Splitu je iskazan kao kapacitet za 200 zatvorenika, a kada biste primjenjivali standarde od 4 metra kvadratna po zatvoreniku, on bi bio 150. Znači, mnoge stvari čak nisu ni usklađene sa standardima koji se danas u svijetu primjenjuju, a Hrvatska bi ih također morala primjenjivati. Ono što bi, ja ne mogu jednostavno i bilo bi mi drago da je u izvješću sadržano, a to je da se malo osjeti i stvarna situacija koja je u zatvorima i ja ću iskoristiti priliku i pročitati jedan dio Izvješća pučkog pravobranitelja za 2007. godinu koji je imao 139 prijava na kršenja temeljnih ljudskih prava u zatvorima i imao je nekoliko izvida. Evo jedan primjer iz zatvora u Rijeci gdje kažu da su prilikom izvoda u podrumskoj prostoriji u potpunom mraku, iako je bilo oko 2 sata popodne, bez zraka bilo je smješteno 12 zatvorenika i kažnjenika. Pri ulasku u prostoriju upalili smo svjetlo od dvije žarulje jer jedna ne radi, a iz kreveta su provirivali zatvorenici. Među tako smještenim zatvorenicima ima i onih koji do isteka kazne zatvora imaju još 21 mjesec, dakle nešto kraće od dvije godine. Postavlja se pitanje svrhe odsluživanja kazne na takav način. U zatvoru u Karlovcu u prostoriji površine 25,7 kvadrata u sobi je bilo smješteno 13 osoba. Znači manje od 2 kvadrata po osobi. Uz 6 kreveta na kat, znači po dvije osobe, jedna osoba nije imala svoj krevet. Znači, u prostoriji nije bilo mjesta za sve osobe koje su trebale tu spavati. U zatvoru u Varaždinu u sobi broj 20 u kojoj je bilo smješteno 12 osoba, u navedenoj prostoriji bilo je samo 10 ležaja, a dvojica spavaju na podu. Naime, u zatvoru je na dan pregleda bilo 7 osoba koje nisu imale vlastiti ležaj, a neki nemaju ni madrac. Znači tu se direktno krši i zakon koji govori o tome o izdržavanju kazne koji govori o tome da svaka osoba mora imati svoj krevet. S druge strane, navedena soba nije imala niti sanitarni čvor, niti pitku vodu, tako da je stražar morao prilikom udaranja po vratima odvesti osobe na WC-e. Kako ih u svim slučajevima niti ne čuje, dešavalo se da osobe ne mogu izvršiti niti najosnovnije svoje potrebe koje svaki čovjek bi morao moći. Znači evo ova tri, četiri primjera govore kakvi su uvjeti u hrvatskim zatvorima. Ja bih rekao da u hrvatskim zatvorima postoje dva svijeta. Jedan je ovaj koji sam sada iz tri, četiri primjera ne ja naveo, to sve stoji u izvješću pučkog pravobranitelja, gdje se govori da ljudi žive u gotovo neljudskim uvjetima, podsjećaju više na onaj film "Grof Monte Kristo" nego o uvjetima gdje bi ljudi morali moći izdržavati svoju kaznu i vraćati dug društvu i na kraju krajeva biti rehabilitirani za povratak u društvo i vraćanje svih njihovih prava. S druge strane postoji jedan svijet koji ako imate novca, utjecaja itd. može vam biti vrlo ugodno u zatvoru. A da je tome tako govore i nekoliko članaka koje smo vidjeli protekle godine u novinama, gdje je jedan tjednik došao do informacija da se u najvećoj hrvatskoj kaznionici organiziraju zabave. Pa zatvorenici uživaju u svim blagodatima života kao da i nisu na izdržavanju svojih kazni. Da postoje dokazi, oni su čak slikali svojim mobitelima te zabave, vrlo im je bilo ugodno i pokazali te slike kao dokaz evo da nije tako loše svima u zatvoru. Znači postoje dva svijeta. Jedan je onaj realni koji govori o tome da ne postoje temeljni uvjeti za izvršavanje zatvorske kazne, a sa druge strane postoje oni koji imaju novca, koji mogu osigurati sebi razno razne blagodati, kojima ništa ne manjka u tom zatvoru. Ja nisam zadovoljan da postoje takva dva svijeta i smatram da s jedne strane zatvorenici koji izdržavaju kaznu moraju imati najosnovnije uvjete dostojne života čovjeka, a s druge strane ovi koji su, a najčešće su ti koji imaju novaca i na izdržavanju i dugačkih kazni i teških prekršaja, mora se biti rigorozniji, ne treba se dopuštati takve stvari kao što sam sada naveo. I na kraju, reći ću da podržavam svaku promjenu koja će ići na bolje u zatvorskom sustavu i tu ću dati podršku ministru prilikom provedbe ovoga akcijskog plana. Jedino što ja postavljam pitanje, pročitao sam detaljno proračun za ovu godinu, sredstva ne postoje planirana, a potrebna su visoka sredstva za ove sve aktivnosti koje je ministar planirao. I smatram da bi bilo potrebno možda i naznačiti u kojem roku se to sve skupa smatra da je moguće ostvariti. I s druge strane, pozvao bi ministra da pa možda bi i jedna od akcija bila pošto sada još uvijek imamo VD ravnatelja da se konačno imenuje osoba koja je odgovorna za taj sustav i da se tu krene od toga da u sustavu imamo osobu koja je odgovorna i da se nakon nekoliko mjeseci što je smijenjen bivši državni tajnik uspostavi osoba koja će odgovarati za cjelokupni sustav. A s druge strane da se ta sredstva planiraju, ne znam da li rebalansom ove godine u ovom proračunu ili narednu godinu, ali da se ta sredstva planiraju kako bi se uvjeti u hrvatskim zatvorima bitno popravili. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Šta se ne čuje. Dakle, ono što je ministar kazao da je svjestan da je ovaj izvještaj koji je pred nama pomalo faličan i neaktualan s obzirom da se odnosi na 2007. godinu. Ja moram kazati da je za mene još na neki način faličan, ali to ne govorim radi toga što bih sada problematizirao taj sam izvještaj, nego za ubuduće. Dakle, mislim da je ovaj izvještaj i da budući izvještaji trebaju biti takvi da zapravo osim suhoparnih navođenja činjenica i podataka koji su jako dragocjeni, se problematiziraju stvari i odnosi. Dakle, da vidimo što se točno događa, da vidimo koliko interdisciplinarno djelujemo, dakle se vraćati sa aspekata od pravne, psihološke struke, liječničke, sociološke itd. da bismo mogli steći jedan rekao bih općenitiji ali koristan uvid u stanje našeg zatvorskog sustava. Naravno da se onda na takvoj boljoj analizi i pretpostavci može i bolji plan akcije pripremiti. Utoliko smatram to sam rekao i na Odboru za pravosuđe da je za mene u tom djelu plan upitan, ali ne zbog toga što sada ga ne bi trebalo kao ovakvog prihvatiti, nego da bi bio još bolji. Mogli smo napraviti još bolji, ali velim to je moglo proizaći iz bolje analize. Razumijem ministra da želi što prije promijeniti stvar, ali u tom mijenjanju stvari da se ipak analiza napravi bolje. Drugo ono što bih htio naglasiti, a to je to sam ja već ministru prigovorio. U Hrvatskoj ima jako puno problema. Ljudi nemaju šta jesti mnogi. Vlada mora osim što kao jedna cjelina izvršne vlasti mora imati prioritet, tako i ministri moraju imati prioritete. Ja mislim, gospodine ministre da i dalje naglasak stavljate, a već ste stavljali na korupciju i organizirani kriminal i da se još više posvetite organizaciji i radu sudova, da pravosudna uprava još boje funkcionira kako bi se doista i počinitelji kaznenih djela koji trebaju biti u zatvoru kojih danas nema u zatvoru, našli u zatvoru. Dakle, da završim oko ove teze. Ne mislim da je ovo nevažno pitanje, ono je važno, ali opet u određenom prioritetu ima svoje mjesto. Što se tiče samog zatvorskog sustava dozvolite mi da kažem nekoliko riječi. Prvo, mislim da pametna izvršna vlast uvijek gleda što je dobro bilo prije. Otklanja ono što ne valja tog časa. Kada je koalicijska vlast 2003. napuštala svoje radno mjesto mi smo dobili, imate danas u arhivima, mnoge pohvale za trenutno u onim okolnostima stanje zatvorskog sustava posebno sa mjerama koje se misle provesti. Međutim, dogodila se jedne deformacija, u međuvremenu ovih zadnjih ja neću reći šest godina, pet punih godina kada je došlo do povećanja broja zatvorenika za 40% i to upravo onoliki broj koji je sada prekomjeran. A uzrok tome su po meni dvije osnovne stvari. Prvo je o čemu je govorila već nešto gospođa Ingrid Antičević-Marinović nedovoljno precizna čak bih rekao donekle i pogrešna kazneno-pravna politika koja je stimulirala cijeli aparat i policiju, i Državno odvjetništvo i sudstvo da se doista procesuiraju mali sitni kriminalci i prijestupnici. Sada ću vam ispričati jedan primjer vrlo zanimljiv. Neki dan me je nazvao jedan umirovljenik koji ima tisuću 600 kuna mirovinu. I kako je on ovaj bajni Zakon o sigurnosti prometa na cestama koji je represivne prirode uhvatili ga policajci prometni u prekršaju. Prekršaj se sastoji u tome da mu je istekla vozačka dozvola 2 mjeseca i to je prekršaj. Znate kolika mu je kazna na kraju od Prekršajnog suda? 6 tisuća 700 kuna. I sad gledajte, on je prisiljen s obzirom na činjenicu da ne može to platiti jer mu je rekao sam kakva mirovina da to odsluži zatvorom. I sad je to ta druga mjera koja smatram da je uzrok prenatrpanosti zatvora a to je da dakle on je prisiljen i drugi su prisiljeni koji ne mogu platiti u našim uvjetima da zamjenjuju kaznu novčanu sa kaznom zatvora. A to je ujedno jedna slika kako mi inače postupamo kako smo efikasni kao društvo kad treba ove koji inače prave prekršaje. Ali nemojmo, ljudi pa nemojmo tako raditi. Sad ću vam ispričati još jedan primjer. Možda neću stići neke važne stvari reći ali je jako zgodan. Jedan policajac iz okolice Sinja branitelj Domovinskog rata dvoje djece je doista napravio prekršaj na način, kazneno djelo pardon, da je uzeo mito od nekih 50 eura u vrijednosti još s jednim kolegom. Taj kolega je brzo oslobođen, ne znam sad ja detalje ali znam ovo sigurno. I sad taj je dobio godinu dana bezuvjetnog zatvora, prije toga naravno dobio je otkaz, potvrđeno od Vrhovnog suda. Molim vas lijepo, tu smo mi efikasni, tu smo najefikasniji. I nije se puno vodilo računa da čovjek ima dvoje djece, da je bio branitelj Domovinskog rata, da neće sad mu obitelj imati šta jesti. I to je naš odnos prema stvarnosti i prema počiniteljima kaznenih djela. To su pojedinačni slučajevi. Ima tih pojedinačnih slučajeva strašno puno, izvolite istražiti. I ja bih molio da nas Vlada izvijesti koliko je tih pojedinačnih slučajeva. Evo, prihvaćam da vidimo koliko je tih pojedinačnih slučajeva i koliko je pojedinačnih slučajeva zatvorenih sa ovima od "maestra" na dalje, da vidimo. Evo kad se već, sad ću reći neke deformacije. I odmah ću odgovoriti gospođi Caparin jer nisam imao prilike prije. Vi ste rekli obraćajući se i gospođi Antičević Marinović da nije točno da mi stojimo loše u tom zatvorskom sustavu, da smo mi tako zemlja kao i svaka druga. Gledajte, samo ću reći jednu deformaciju, jedan primjer ali ima takvih još i nije baš tako premalo tih pojedinačnih slučajeva, nisu oni pravilo, da je zatvorenica imenom i prezimenom Ksenija Testa u Požegi nije mogla doći do izvršavajuće kazne zatvora do liječnika a imala je kronični hepatitis C. Zbog toga je Europski sud za ljudska prava joj dosudio na teret ove države 18 tisuća 200 eura koje se moraju isplatiti. A znate koja je posljedica bila? Ima posljedica ne samo tog slučaja. To je odgovor gospođi Caparin. Da je Europski odbor, gospodin ministar zna o čemu ja govorim, za prevenciju torture i nehumanost ili ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja Vijeća Europe napisao Vladi našoj negdje prije dva mjeseca slijedeće, citiram: "Od vlasti se zahtijeva da zatvorskom osoblju uputi jasnu poruku da se fizičko i verbalno zlostavljanje zatvorenika neće tolerirati te da će biti oštro sankcionirano.". To je poruka našoj Vladi, a to je vama gospođo Caparin odgovor. Od problema koji su aktualni u zatvorskom sustavu samo ću na brzinu spomenuti nekoliko. Zaposlenost 25% manje ali prekovremenog rada je koliko hoćete za tu 2007., tko zna koliko je za 2008., je isplaćeno 25 milijuna kuna za 4,5 milijuna prekovremenih sati. Logike nema. Nemam vremena pa ni ne mogu sad to obrazlagati. Disciplina zatvorskog osoblja. Najbolje govore podaci. Od 28 provedenih postupaka samo jedna osoba je pretrpjela otkaz. Svi drugi su na neki način oslobođeni. Zaboravio sam reći a to je bitno. Od zatvorskog osoblja najproblematičniji smo sa liječničkom strukom. Ja sam to već rekao gospodine ministre tamo na Odboru za pravosuđe. Mi moramo te liječnike, psihijatre itd. platiti možda bolje nego rukovodioce zato što nemamo drugog izbora. Na samom kraju, ja mislim sukladno ovome što sam prije govorio.
Vrijeme.
Onda više nemam vremena. Poštujem red. Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvažena zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče. Naime, ja bih ispravila kolegu. Ja nisam ispravljala kolegicu da stojimo loše sa zatvorskim sustavom nego sam ju ispravila u navodu jer je rekla da Strasbourg užas u hrvatskim zatvorima. A ono je to jednostavno skinula sa interneta jednog članka novina a ne da je potkrijepila dokumentom možda jednim djelom kao što ste vi potkrijepili. A drugo, netočno je da ćemo riješiti sustav tako da platimo više psihijatra ili psihologa. Nećemo ga riješiti jer ga na tržištu ne možemo uopće naći. Raspisuje se natječaj, po dvije, tri godine ne možete dobiti psihijatra. Dakle, trebamo ih … [[Govornica se ne razumije.]] specijalizacije.
Zahvaljujem. Drugi ispravak uvažena zastupnica Suzana Bilić-Vardić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedavajući. Kolega, referirat ću se na ovaj navod koji je ispravljala i kolegica Caparin a odnosi se na ono što je kolegica Marinović rekla. Netočan je navod i ispravljam kolegu koji se pozivao na taj navod jer prava istina, ono što je točno da je i 2007. godine kada je Sabor raspravljao o Izvješću o stanju u zatvorskim sustavu za 2006. godinu ista rečenica upotrijebljena, čitam ovdje. Kaže kolegica Marinović naslov iz petog mjeseca, jednih naših dnevnih novina je ovakav: "Strava u zatvorima, Strassbourg užasnut situacijom u našim zatvorima i kaznionicama.". Kako su kolege iz oporbe iznijele da je deplasirano danas razgovarati o izvješću iz 2007. godine, ne znam kako novine cijelo vrijeme objavljuju i znaju točno kada će Hrvatski sabor raspravljati pa iste naslove objavljuje svake ili svake druge godine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupniče Heffer niste se javili za repliku, niste se javili za repliku za vrijeme temeljnog izlaganja, a morate se javiti do kraja temeljnog izlaganja, niste se javili, po Poslovniku nemate pravo na repliku. Idemo dalje sa raspravom. Uvaženi zastupnik Nenad Stazić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ministar Šimonović je prilikom uvodnog izlaganja odmah u prvoj rečenici rekao da osjeća određenu nelagodu kod podnošenja ovoga izvješća, i ja tu nelagodu potpuno razumijem. Najprije on iznosi izvješće tu pred Sabor za razdoblje kada nije bio ministar za 2007. godinu, a drugo otkada je ministar, otkada je kao nestranačka osoba, došao na čelo ovoga resora, on poduzima neke vrlo konkretne i vrlo primijećene mjere u zatvorskom sustavu koje idu za tim da se taj zatvorski sustav poboljša. Na čemu mu čestitamo i dajemo svoju podršku da u tome nastavi. Uistinu kao što je već rečeno mi sada ovdje moramo raspravljati jedno izvješće o lanjskom snijegu, o 2007. godini. To izvješće je Vlada podnijela u prosincu 2008. godine. A izvješće je zapravo skup statističkih podataka. Čak je izrazito spor i lijen činovnik, ne treba ja mislim više od mjesec dana da sastavi ovakvo izvješće po isteku godine. Pa ja predlažem da Sabor ovdje donese jedan zaključak da se ovakva izvješća moraju raspraviti u prvih 6 mjeseci naredne godine za razdoblje za koje se podnose jer to jedino ima smisla. Raspravljati što je bilo prije 2 ili 3 godine pomalo besmisleno, malo se blesavi tako osjećamo. Imam još jednu metodološku preporuku, uvaženi gospodine ministre. Mislim da bi bilo dobro da se ovakva izvješća raspravljaju paralelno, zajedno na istoj sjednici, točka uz točku uz izvješće pučkog pravobranitelja za određeno razdoblje. Zašto? Jer pučki pravobranitelj u svome izvješću iznosi konkretne primjedbe, on je napravio inspekciju, donio neke zaključke. A ali s obzirom da to ne ovisi o vama nego o predsjedniku Sabora, onda ministre predlažem da metodološki izvješće pučkog pravobranitelja uključite taj dio, uključite ovo izvješće. Naprosto copy paste, prepišete pa ćemo se ovdje raspraviti, biti će korisna dopuna. Zastupnici su sada kao kolega Maras, i sam sam otišao dakle na izvješće pučkog pravobranitelja za 2007. godinu na onaj dio koji se odnosi na zatvorski sustav i mogu vam reći da su podaci koje sam tamo našao neobično korisni, da bi se mogla sagledati ukupna situacija. Primjerice, samo četiri zatvora, onaj u Gospiću, Puli, Šibeniku i Zagrebu imaju ustrojene odjele za izdržavanje kazne zatvora u trajanju duljem od 6 mjeseci, ali zbog nedostatka prostora zaposlenici se upućuju i u druge zatvore koji nemaju ustrojene odjele. Toga u ovom elementarnom, temeljnom mišljenju nema, to ne piše ta rečenica. Prema tome, važno je tu sada primijetiti da jedna takva anomalija postoji i vidjeti da li se ona može ispraviti. Ne poštuje se zakonski minimum od 4 kvadratna metra po jednom zatvoreniku, ili pritvoreniku ili kazneniku. To je ozbiljan problem, dobro, problem prenapučenosti. U Karlovcu 200%, u Bjelovaru 181% prenapučenosti. E sada, što to znači kada mi kažemo prenapučenost, šta sada to znači? To zapravo znači da ti zatvorenici kaznu izdržavaju u ponižavajućim uvjetima, to je bitno, ti uvjeti su ponižavajući. Oni u sobi borave 22 sata dnevno, imaju pravo na dva tuširanja tjedno. E sada ako je njih, kao što je kolega Maras citirao ovo izvješće pučkog pravobranitelja iz Rijeke, ako njih 12 živi u podrumskoj prostoriji u popunom mraku 22 sata, u potpunom mraku, nema vanjskog svjetla, dođe upale dvije žarulje, samo jedna radi, ovi … [[Govornik se ne razumije]] iz kreveta zatvorenici. I sada se postavlja pitanje kako ispuniti odredbu članka 69. Zakona o izvršenju kazne zatvora koja kaže: "Niz pedagoških radnih, zdravstvenih, psiholoških, socijalnih i sigurnosnih postupaka, primjerenih osobinama i potrebama zatvorenika.", to zakon kaže da bi trebalo, ali kako, koje su sada to mjere i koje se uopće mogu provesti? Kada je njih tamo 12 u potpunom mraku u podrumskoj prostoriji bez zraka, bez svjetla. Kako ako nemaju sanitarni čvor, ako moraju sve potrebe obavljati u toj jednoj prostoriji. Karlovac. Na izdržavanju su 72 osobe, od toga 8 sa izrečenim sigurnosnim mjerama psihijatrijskog liječenja. A samo jedna osoba zaposlena u tretmanu. Ma kako ta jedna osoba u tretmanu može njih 72 voditi na primjeren način a da bi se ispunila odredba 69. Zakona o izvršavanju kazne zakona? Nisu za sve zatvorenike uvjeti ponižavajući. E ali to što nisu za sve ponižavajući uvjeti ponižavajuće je za ovo društvo. Neki kao što smo imali prilike vidjeti naručuju hranu iz hotela, iz restorana, priređuju zabave u zatvoru, imaju organizirane posjete osoba koje nisu predviđene za posjete. Ja znam ministre da ste vi smijenili niz ljudi i da ste uveli reda, ili bar nastojite uvesti reda i da takve pogodnosti prestanu. Podršku imate ovdje, barem u ovim klupama. I da u tome smjeru nastavite. Ali sama činjenica, sama činjenica da u zatvorskom sustavu neki moraju spavati na podu jer nemaju niti krevet, ni madrac, na nekakvoj dotrajaloj spužvi piše pučki pravobranitelj, a drugi naručuju hranu iz hotela svaki dan i primaju neprimjerene posjete i organiziraju zabavu, e to govori da je u zatvorskom sustavu stanje puno gore nego što je opisano u ovom izvješću. Žale se dakako i na zdravstvene uvjete i na duljinu pritvora. Tako jedan se žali pučkom pravobranitelju da mu je pritvor određen u srpnju 2006., a do 12. mjeseca 2007. nije održana ni jedna rasprava. S obzirom da ste vi ministar pravosuđa, ova primjedba pučkog pravobranitelja je za vas bitna i morate ju uzeti u obzir, jer je to, gledajte ako netko godinu i pol dana provede u pritvoru, a nema ni jednu raspravu, a na koncu se dogodi kao u "Malom maestru" zbog krivog rada Državnog odvjetništva nekakve optužbe koja je smiješna, za nekakvu peku, da nakon godinu i pol dana izađe iz pritvora, onda se moramo pitati gledajte, kakvo smo mi pravedno društvo, jel' to društvo pravednosti gdje netko godinu i pol dana bude u pritvoru, a na koncu oslobođen. Akcijski plan. Akcijski plan se svodi na jedno, tu treba novaca. Tu treba novaca da se prošire kapaciteti, poboljšaju uvjeti, zaposli još osoblja. To je posve jasno. Tri milijarde kuna mislim nama fali u tom sustavu. E sad, odakle novac? Teško je vjerovat da ćemo ga namaknut. Samo jučer na burzi su građani izgubili tri milijarde kuna zbog nesmotrene izjave premijera. I sad očekivati da će se u proračunu u kojem se grebe po dnu, naći i za zatvorski sustav novac, nije realno. Znači, taj akcijski plan je nerealan. Tri milijarde na burzi jučer izgubljeno. Građani koje se nagovaralo da kupuju dionice, da će na njima zaraditi, na koncu su izgubili. Izgubili su zato što premijer govori da je drugi stup promašaj. A nije promašaj ni drugi ni prvi stup, promašaj je ova Vlada i premijer s takvim svojim izjavama. Ali, nećemo sada o prvom i o drugom stupu, nego ćemo zaključiti raspravu time da podržavamo ovo izvješće, kakvo je takvo je i da vas molim ministre da u idućim izvješćima za koje ćete biti nadležni, uvažite ove dobronamjerne primjedbe. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvažena zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Ne mogu odolit, a da ne komentiram kolegu kojem a priori sve što dolazi iz ove Vlade je negativno. Ali ispravljam njegov navod da je ovo izvješće izrazito loše jer je ono skup podataka. Pa neki mi on naše jedno izvješće u kojem nema podataka, jer ako znate kolega Stazić, na osnovu tih podataka možete donijeti određene zaključke, pa čak i ovaj akcijski plan. A kakvi su podaci…
Bez dobacivanja!
Nemojte dobacivati, nemojte biti nepristojni jednoj dami dobacivati, izađite na ring … [[Govornik se ne razumije.]]
Izvolite, završite.
A o kvaliteti izvješća ja vam mogu pročitati što se tiče moje struke. Od ukupno 103 tisuće 98 liječničkih pregleda zatvorenika obavljenih tijekom 2007. godine, najveći dio odnosi se na opće preglede 75%. Tijekom 2007. godine zamijećen je značajan broj od 11 tisuća 54 specijalističkih i zdravstvenih pregleda.
Zahvaljujem! Zahvaljujem, isteklo vam je vrijeme.
Dakle, ne izgleda tako loše ni u zdravstvenom pogledu.
Drugi ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Ispravljam krivi navod kolege Stazića koji je rekao da je težina ovog akcijskoga plana tri milijarde kuna. Očito kolega nije pozorno slušao uvodno izlaganje ministra koji je rekao da težina odnosno financijske potrebe za provedbu akcijskoga plana za razdoblje 2009.-2013. godina iznose milijardu i 300 i nešto milijuna kuna, od čega se milijardu odnosi na izgradnju potpuno novog zatvora i kaznionice kapaciteta 500 zatvorenika.
Zahvaljujem. Idemo dalje s raspravom. Uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, ministre. Ja ću se u svojoj raspravi osvrnuti samo na jednu točku ovog izvješća, a to je ono koje govori o sankcijama, rad za opće dobro na slobodi. Iako se radi o 2007. brojke su stare, ali čini mi se da odnosi ili parametri i u 2008. će biti slični, što zaključujem iz akcijskog plana u kojem se ova problematika tek naznačuje. Iz ovog izvješća vidljivo je da u 2007. godini mjere ili sankcije rada za opće dobro na slobodi je izrečeno 446, odnosno kad bi promatrali od 2002. kad se s tim započelo, ukupno 962 sankcije. Od 108 općinskih sudova takve mjere izricalo je samo njih 63, a od 21 županijskog suda njih 18. Dakle, očito je da su županijski sudovi češće primjenjivali pravo izricanja takvih mjera, dok je kod općinskih sudova svega negdje iznad polovice. Osobno smatram da je premalo da su sudovi premalo koristili mogućnost izricanja takvih sankcija, to tim više što je vidljivo da je ministarstvo uspjelo osposobiti 232 povjerenika za nadzor izvršavanja tih mjera, pa ispada da je u prošloj godini jedan povjerenik mogao nadzirati dva kažnjenika. Jesu oni kažnjenici? Ne znam izraz, ali vjerojatno jesu. Dakle, ako se izrekne mjera rada za opće dobro na slobodi, onda jedino termin koji sam našao je kažnjenik. Dakle, na dva kažnjenika jedan povjerenik je osposobljen da nadzire provedbu tih mjera. Dakle, s tog aspekta imamo pripremljene, imamo osposobljene ljude, povjerenike za nadzor izvršavanja te mjere. Prvi problem je dakle što očito sudovi rijetko izriču takvu sankciju i drugi problem kojega naslućujem iz ovoga, da ministarstvo dosad ima sklopljenih 111 ugovora s pravnim osobama pretpostavljam, kod kojih se taj rad za opće dobro može izvršavati. 111. Meni se čini izuzetno malo, ne znam koje su te pravne osobe, ali čini mi se da bi bilo dobro kada bi Ministarstvo pravosuđa, Vlada i svi koji se time bave davalo više poticaja i stimulansa svima koji zadovoljavaju propisane uvjete, prihvaćaju ljude, kažnjenike da se obradi ili izvrši rad za opće dobro, posebice javne ustanove, državne poduzeća, poduzeća u vlasništvu jedinica lokalne samouprave i humanitarne organizacije. Jer, kažnjenici iz prometnih delikata nisu sumnjivi, ne bi trebali rezervu prema njima ako će raditi u humanitarno organizaciji, ako se slažete. Prateći iskustva država zapadne Europe, Europske unije, oni su odavno utvrdili i tvrde da je to najjeftinija sankcija za državu jer ne košta gotovo ništa i najodgojnija posebice kada se radi o mladim ljudima gdje umjesto zatvaranja i strpanja u zatvor rad za opće dobro doista djeluje poučno i odgojno. Razgovarajući sa nekoliko sudaca općinskih sudova pitao sam razloge zašto rijetko koriste tu mjeru. Rekli su mi otprilike sljedeće. Izrekli smo 15-tak takvih mjera ali nemamo kamo uputiti kažnjenike da odrade propisano vrijeme rada za opće dobro i sad pitam. Čini mi se da ide nastavak da ako u roku 2 godine sud ne uputi nekoga na rad za opće dobro da sankcija prestane vrijediti. I što se dešava? Od ovih 962 mjere izrečene koliko je doista izvršeno, jer ako, jel' ovo izvršenje ili samo izvršenje. Onda je to eto jedna blaga korekcija. Dakle, ako suci upozoravaju da nemaju kamo upućivati, a da nakon određenog vremena ta mjera prestaje vrijediti jer nisu osigurali izvršenje onda bi doista bilo dobro gospodine ministre vidjeti postoji li još zainteresiranih pravnih subjekata u ovoj državi koji bi takve ljude primali na izvršenje ove sankcije, ali i u kontekstu i akcijskog plana vjerojatno bi se postigle i dodatne uštede u proračunu ministarstva, napravili jedan novi iskorak ka tome da za ova blaža kaznena djela ili prekršaje ne treba ići u zatvor, ali da je sankcija odgojna u smislu toga jer većinu toga se radi u kontaktu sa ostalim građanima, ljudima, javnim objektima, ustanovama ili površinama. A vidio sam i u nekim državama da kad rade, izvršavaju tu sankciju nose i posebne odore po kojima se mogu prepoznati da izvršavaju sankciju rada za opće dobro kao nova poruka. Ne u svim, u Americi sigurno, to sam siguran da bi se uputilo da se javno vidi da izvršavaju upravo tu sankciju. Zbog toga preporuka svima vama i gospodine ministre da ono djelo akcijskog plana gdje se ova mjera spominje nije naznačeno da li će se ući u poteze ili kampanju ili stimulaciju pravnih subjekata da otvaraju se. Prema tome, da sklapaju ugovore ili je možda problem u pravilniku ili uvjetima koje treba netko zadovoljiti da bi imao uvjete da sklopi ugovor sa ministarstvom. Dakle, ja doista ne znam, vidite o čemu se radi i naprosto ne mogu vjerovati da ne bi bilo dovoljno ili više njih zainteresirano da na ovakav način prima posebice velim mlade ljude da odsluže mjeru, kaznenu mjeru odnosno sankciju rada za opće dobro. Uz uštedu u novcu, uz uštedu na broju osoblja koja bi inače trebalo negdje biti i u prostoru želim vjerovati da ćete dužnu pažnju posvetiti tome i nadograditi akcijski plan u tome. Ili pronaći uzroke zašto je samo 111 pravnih subjekata pristalo sklopiti taj ugovor. Dakle, uz ove preporuke i moja razmišljanja samo još jedno želim reći. Uostalom kolegice i kolege zastupnici, gospodine potpredsjedniče Sabora ja još uvijek nisam dobio odgovor na premijera Sanadera, na svoje zastupničko pitanje o povlaštenim mirovinama. Hvala lijepa.
Strpljen, spašen! Tko čeka dočekat će! Gospodine zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Bitan segment funkcioniranja zatvorskog sustava je zdravstvena zaštita. O tome je danas govorilo nekoliko kolegica i kolega, pa ću ja pokušati maksimalno skratiti svoj dio. Svim pritvorenicima i zatvorenicima neophodno je osigurati sveobuhvatnu zdravstvenu zaštitu, ali to nije slučaj iz jednostavnog razloga što kad je riječ o zdravstvenom osoblju nedostaje otprilike 20% zdravstvenog kadra. Kao članu liječničkog Povjerenstva Hrvatske liječničke komore za ostale djelatnosti upoznat sam sa problemima liječnika koji rade u zatvorskom sustavu koji naprosto imaju puno lošije uvjete nego njihovi kolege u Ministarstvu zdravstva kako po pitanju edukacije, kako po pitanju napredovanja, kako po pitanju plaća. Pa me stoga zanima što se namjerava poduzeti jer se to ne može iščitati iz ovog akcijskog plana da se svim zdravstvenim radnicima, svom zdravstvenom osoblju osiguraju barem jednaki uvjeti kao njihovim kolegama u zdravstvenom sustavu unutar Ministarstva zdravstva jer je to odgovor zašto se ne mogu dobiti liječnici u zatvorskom sustavu, zašto bi išli u zatvorski sustav kada u uvjetima nedostatka liječnika imaju puno bolje uvjete i za stručni razvoj, a naravno i za svoju egzistenciju u sustavu Ministarstva zdravstva. Naravno, vrlo je bitna edukacija liječnika zaposlenih u zatvorskom sustavu koja je neadekvatna i koja bi obzirom na karakter njihovog posla morala biti puno specifičnija nego kolega na primjer u bolnici u javnom sektoru. Sljedeće u izvješću što mi je posebno potaklo na razmišljanje navodi se da je bilo 104000 liječničkih pregleda od čega je 1% specijalističkih koji uključuju stomatološke, laboratorijske i psihijatrijske preglede. Dakle, svega 1% a istovremeno se navodi da svaki peti zatvorenik a to je 20% boluje od nekog psihijatrijskog poremećaja. Čuli smo i pet suicida koji su se dogodili. Prema tome, apsolutno je nerazumljivo imati ovakav nesrazmjer prema broju psihijatrijskih slučajeva i prema broju onih koji su dobili adekvatnu psihijatrijsku skrb. O tome se već govorilo i danas, pa ja ponovno naglašavam da je područje psihijatrijske skrbi kad uzmemo u obzir i broj ovisnika koji se nalaze u zatvorima nešto što bi moralo također biti u tom akcijskom planu. Na kraju navodi se da je testirano 3640 zatvorenika na hepatitis B i C. 22% je bilo pozitivno, ali u liječenje je uključeno samo 7. Dakle, što se poduzima da svi oni koji su pozitivni na hepatitis B i C, posebno oni koji su dugotrajno u zatvoru, što se poduzima da se omogući adekvatno liječenje kako bi oni po izlasku iz zatvora imali mogućnost resocijalizacije ne samo u smislu zdravstvenog njihovog stanja, nego da njihov izlazak iz zatvora bude trajan a ne da boravak na slobodi bude samo jedan privremeni dio njihovog živoga i nakon toga da se ponovno vraćaju u zatvorski sustav. I rečeno je već akcijski plan nije predmet ove rasprave, nije niti u dnevnom redu. Međutim, onaj tko je radio akcijski plan ne zna osnove metodologije izrade akcijskog plana. Ovo je skup želja, a akcijski plan mora imati nositelje, mora imati rokove, mora imati financijska sredstva i indikatore izvršenja mjera. Ničega od toga nema u akcijskom planu. I ja predlažem onima koji su ga izradili da to učine ponovo ali poštujući metodologiju izrade akcijskog plana.
Hvala. 12. prosinca 2008. godine Vlada je uputila Hrvatskom saboru Izvješće o radu kaznionica, zatvora i odgovornih zavoda za 2007. godinu, dakle 2, 3 dana prije isteka saborske sesije, a ovaj Akcijski plan za unapređenje zatvorskog sustava RH Vlada je podnijela kao prilog raspravi i informaciji o aktualnom stanju u zatvorskom sustavu i akcijski plan za unapređenje zatvorskog sustava RH tako da je on u dnevnom redu i o njemu danas i raspravljamo. Gospodin zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovani ravnatelju, uvažene kolegice i kolege. Ja ću reći nekoliko riječi, no doista mi je žao što moram konstatirati da upravo s ove naše lijeve strane sabornice dolaze ovakvi komentari, ali nije mi ni čudo jer nismo još ni jedan zakon izglasali, a da nije bilo kritika da nije dobro i evo, zato me ovo isto danas, vaše izlaganje apsolutno ne čudi. Istina da u zatvorskom sustavu ima danas problema, no ja vas pitam gdje i u kojoj to zemlji nema gledajući određena izvješća i na televiziji vidljivo je da mnoge zemlje imaju itekako probleme u zatvorskom sustavu i da naš zatvorski sustav je doista kvalitetan, no da u njemu svakako treba dorađivati određene stvari, i to mi je jasno. No i vi ste imali prilike to doraditi prije pa napravili ste to što ste napravili, no i ovaj akcijski plan i sve što je ova Vlada predvidjela, naravno uz osiguranje sredstava će sigurno biti daleko bolje nego što je to danas. Ja ću namjerno danas ovoj javnosti koja nas gleda reći nekoliko riječi i onih dobrih, ali svakako i onih možda malo kritičnih gdje bi se svakako trebali dotaći jer nikada nije idealno, ali nije tako kako vi to prikazujete. Dakle, kada govorimo o zatvorskom sustavu, bitno je reći da poslove uprave za zatvorski sustav i to izvršavanje kazne zatvora, ali i mjere pritvora Zakonom o izvršenju kaznenog zatvora utvrđene su kao poslovi od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku. Izricanje kazne zatvora jest reakcija društva u smislu specijalne i generalne prevencije. Specijalna prevencija osim izdavanja počinitelja iz društvene zajednice, predstavlja i njegovo osposobljavanje za život na slobodi u skladu sa zakonom i društvenim pravilima. Da bi se počinitelja osposobilo za život u skladu sa zakonom i društvenim pravilima, odnosno da bi se postigla njegova rehabilitacija i resocijalizacija u zatvorskom sustavu organiziraju se različite korisne aktivnosti i provode posebni programi vodeći računa o sigurnosti, prvenstveno zatvorskog sustava i uz obvezu omogućavanja ostvarivanja svih temeljnih ljudskih prava zatvorenika propisanih Ustavom Republike Hrvatske, zakonima i međunarodnim pravnim pravilima. U cilju rehabilitacije počinitelja kaznenog djela, postupanje službenika prema zatvorenicima mora biti takvo da zatvorenike potiče da razvije osobnu odgovornost za vlastite postupke, što će se po izdržanoj kazni nastaviti primjenjivati i na slobodi. Zbog toga organizacija izvršavanja kazne zatvora mora se provoditi na način koji podržava uvjete u društvenoj zajednici. Zatvorenika se mora motivirati na dragovoljno sudjelovanje u provođenju pojedinačnog programa izvršavanja kazne, odnosno na obavljanje svih aktivnosti. U uvjetima nedostatka prostora za smještaj kojega danas imamo i u što smo uvjereni, zatvorenika i provođenje svih aktivnosti u svrhu resocijalizacije počinitelja kaznenih djela te nedostatnog broja stručnog osoblja za provođenje svih aktivnosti u zatvorskom sustavu, odnosno službenicima mora se odati priznanje na ostvarenim rezultatima koji su iskazani upravo u ovome izvješću. Naime, Pravilnikom o unutarnjem redu Ministarstva pravosuđa predviđeno je 2802 službenika, dakle govorim za godinu 2007., i namještenika, a kako se iz izvješća vidi, na kraju 2007. godine bilo je popunjeno 2572 službenika i namještenika, što je za 230, odnosno 8,21% manje od predviđenoga. Isto, iako možda ovaj postotak ne izgleda velik i ne djeluje alarmantno, isto je samo privid. Ne smije se zaboraviti da je zatvorenik čovjek kojem je privremeno oduzeta sloboda pa je u tom smislu socijalno izoliran i stoga mu je ograničena mogućnost ostvarivanja nekih prava kao što je roditeljstvo i slično. Kada uspoređujemo 2008. godinu, onda također vidimo da je sa 31.12.2008. godine bilo 2576 zaposlenih, 639 manje od predviđenih 3215. Kada govorimo o brizi za zatvorenike, vidi se da kroz osposobljavanje službenika za specifične poslove koji se obavljaju upravo u zatvorskom sustavu, a navesti ću samo neke. To je komunikacija vještine, prevencija suicida, tretman zatvorenika ovisnika o alkoholu, tretman zatvorenika ovisnika o drogama i prevencija zlouporabe droga, tretman zatvorenika oboljelih od PTSP-a, tretman zatvorenika oboljelih od AIDS-a i sve ostale prevencije koje se poduzimaju. Također, kada govorimo o kvaliteti rada službe, onda možemo također iznijeti određene podatke, a oni govore da je nepovredan odnos službenika, pravosudne policije i zatvorenika 1:2,81. Smanjenje broja uporabe sredstava prisile, smanjenje odbijanja zatvorske hrane, smanjenje tjelesnih sukoba između zatvorenika. Nije bilo bijega iz zatvorenih uvjeta izdržavanje kazne, premda smo evo mi u Požegi i imali 2 bijega, ali to je otvoreni sustav i naravno da se uvijek može tu računati, ali službenici su u potpunosti postupili sa svim pravilima, dakle nitko nije došao u zatvorski sustav i bio na otvorenom sustavu, a da za to nije bilo razloga. Mogao bih tu naravno nabrajati još i druge stvari, no ići ću dalje. Zbog nedostatnog broja službenika i kontinuiranog porasta broja zatvorenika, otežan jer rad i ostvaruje se veliki broj prekovremenih sati, što sve rezultira nezadovoljstvom i stresom kod službenika i odražava se na zdravstvenu sposobnost. Zbog toga je u suradnji sa edukacijsko rehabilitacijskim fakultetom u Zagrebu započet projekt pod nazivom "Dobro stanje i sagorijevanje na poslu zatvorskog osoblja", čija je svrha utvrditi izvore nezadovoljstva i stresa, te izraditi stručnu strategiju radi poboljšanja uvjeta rada i poduzimanja odgovarajućih mjera, radi smanjenja ili eliminiranja uzroka stresa koji utječu na sposobnost službenika za obavljanje poslova, te podizanje motiviranosti za rad. Vidjeli ste sami da u izvješću smo pročitali da za prekovremeni sat se izdvaja 25 milijuna kuna. I naravno mogao bih tu još govoriti o puno toga. Reći ću samo što se tiče akcijskog plana da Vlada Republike doista planira povećanje smještajnih kapacitete, izgradnja novih objekata itd. Rekao bih samo da je ovo prilika gdje bih rekao da u Požegi postoji zatvorski sustav sa svim elementima, odnosno ljudima koji obnašaju tamo tu dužnost i da bi izgradnja novih kapaciteta na istom području, odnosno na istom mjestu bila dobra, jer je sustav organiziran. Izgradnjom novih objekata bi sigurno došlo do novog zapošljavanja stotinjak ljudi itd. Završio bih s ovim. Ja bih se ovdje posebno zahvalio i čestitao zatvorskom sustavu i kaznionici u Požegi na javnom priznanju ministra Šimonovića kao i najboljem sustavu i ravnatelju na priznanju dobre organiziranosti i dobrog posla. No isto bi također čestitao i ministru Šimonoviću na poduzetim aktivnostima kako bi što prije imali još bolje uvjete u zatvorskom sustavu. Ali naravno da Vlada Republike Hrvatske to i podržava i da će sve učiniti kako bi zatvorski sustav bio daleko i sigurniji i bolji nego što je to danas. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ja sam se sada prisjetio kako sam ja zaboravio '86. godine čestitati zatvorskom sustavu Kaznione Stare Gradiške. S malim zakašnjenjem sada čestitam to. Replika, gospođa zastupnica Gordana Sobol.
… [[Govornica se ne razumije.]] postoji radio emisija ako se ne varam "Želje i pozdravi" ili kako se to zove. Kolega Lucić je upravo tako završio svoje izlaganje, a naravno to je njegovo pravo. Kolega Lucić ja sam vas pažljivo slušala i vi ste se na početku svoje rasprave evo čudili kako to mi s ove strane nešto ne prihvaćamo. Ne prihvaćamo gotovo ništa što dolazi sa vaše strane. Ali zar stvarno ne mislite da je uopće rasprava o jednom izvješću za 2007. godinu, nakon svega onoga što se desilo prošle godine, zar nije ta rasprava u stvari bespredmetna. Pa ovaj Sabor je dao negativnu ocjenu u času kada je izglasao smjenjivanje ministrice, odnosno kada je izglasao imenovanje novog ministra. A taj novi ministar u međuvremenu to svi znamo i smijenio ravnatelja, bivšeg tadašnjeg ravnatelja zatvorskog sustava. I sada bi mi ovdje trebali govoriti o nekakvim hvalospjevima ili ne znam čemu, o izvješću za 2007. godinu, koje je takvo kakvo jeste, koji ima statističke podatke koji se ponavljaju iz godine u godinu. A ovaj akcijski plan, u njemu su krasne stvari napisane. Ja ne mogu to poreći. U njemu sve piše što bi trebalo napraviti. Piše ono što smo svih ovih godina i mi ovdje u Saboru govorili da bi trebalo napraviti. Ali ja ću povjerovati da će se to napraviti u času kada taj akcijski plan bude imao točno utvrđeno što će se i sa kojim sredstvima kada učiniti i tko je za to odgovoran. Toga u ovom akcijskom planu nema. Vi me demantirajte. Ima jedini iznos koji piše 25 milijuna kuna, otprilike troškovi opreme koja bi trebala biti nabavljena za zatvorski sustav. I to je pitanje i nitko nije točno rekao da li je i tih 25 milijuna kuna osigurano u ovoj godini. A od kojih novaca će se prenamijeniti podrumske i tavanske prostorije u nove sobe za zatvorenike i slično, o tome u ovom akcijskom planu nema niti riječ.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Franjo Lucić.
Pa kolegice ja kada sam govorio općenito o uspjesima, a onda sam svakako mislio na ljude koji vode zatvorski sustav u Požegi. A na koncu ministra je to javno i pohvalio ljude koji su u sustavu. No, vi istovremeno vi danas drvlje i kamenje bacate na isti taj sustav, a čitali smo i slušali smo izvješće od 2001. godine također o zatvorskom sustavu. Pa prema tome, nemojte toliko biti kritični. A o akcijskom planu će doista Vlada Republike Hrvatske napraviti ono što je i rekla. Jer do sada nijedan program koji je Vlada sebi zacrtala nije neostvaren, nego je ostvaren u bilo kojem segmentu, pa će tako biti ovdje i u pravosuđu kolegice. Nemojte to zaboraviti.
Kaže u jednom predgovoru jedne knjige moje, da su zatvori ogledalo društva. Poštovana zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo, nakon niza ispravaka netočnih navoda ne mogu i budući da danas raspravljamo o ovom izvješću 2007. godine, ne mogu reći da na neki način moram reći da je sa zakašnjenjem, budući već smo u 2009. godini. Ali nadam se da će 2008. godina doći prije. Ako usporedimo i sa proteklim izvješćima, onda ćemo zaista vidjeti da se neki podaci stalno ponavljaju, od nedostatka službenika, od nedostatka namještenika, što dalje govori o povećanju obima posla što dovodi do 408 tisuća 366 prekovremenih sati rada, a to znači obavljanje posla za oko 200 novih službenika. Samo znamo da nedostaju liječnici, psiholozi, socijalni radnici, defektolozi i pedagozi i da od preko 2 tisuće 576 zaposlenih u tom sustavu 16% otpada na tretmansko osoblje na odgajatelje, liječnike i na psihijatre. Dakle, u sustavu imamo malo stručnog osoblja. Međutim, sve pohvale i onom osoblju koje danas radi obzirom na specifičnost posla, obzirom na cijeli zatvorski sustav od kojih i sama na neki način zazirem. Iz izvješća i nakon svih ovih podataka i dalje je vidljivo da je baza podataka nedostatna a naravno da ne može biti dostatna ako nemamo dovoljnog informacijskog sustava o kojem i sami govorite u ovom izvješću. Osim povećanja zatvorenika iz izvješća je vidljiva i tendencija povećanja broja zatvorenika sa relativno duljim kaznama zatvora koje iznose skoro 15%. Skoro svaki 6. zatvorenik izdržava kaznu zatvora od 10 godina i dulje. Činjenica je da je i broj žena u zatvoru ne samo u našem nego i u Europi u stalnom porastu, no na sreću ipak te žene su manjina u odnosu na mušku populaciju. Ako usporedimo i sa jednom Nizozemskom u proteklih deset godina broj je porastao sa 385 na tisuću 25, dakle za 166%. Osim toga na izdržavanju kazne većim djelom je i populacija koja je u najvitalnijem životnijem razdoblju, dakle najproduktivnijem što nije nezanemarivo u našem zatvorskom sustavu. Osvrnut ću se na žene zatvorenice tijekom 2007. godine u zatvorskom sustavu nalazile su se 822 žene ili 4,6% ukupne zatvorske populacije različitih formalno-pravnih statusa. Pa tako najveći broj 32 izdržavale su kaznu zatvora zbog imovinskih kaznenih djela, 27 zbog kaznenog dijela protiv života i tijela a 26 zbog vrijednosti zaštićenih međunarodnih pravom. Slijede kaznena djela protiv službene dužnosti 16, te kaznena djela protiv braka, obitelji i mladeži. Većina ih je u kazni zatvora u kaznionici u Požegi. Moram napomenuti da te su žene majke, da su obično jedino zadužene za djecu, odlaze daleko od obitelji, kidaju se veze i svakako treba misliti kako ublažiti učinak zatvora na obiteljski život zatvorenice. Nažalost, u ovom izvješću moram napomenuti nema podataka koliko zatvorenice imaju djece. Ja vas molim da u slijedećim izvješćima imamo taj podatak na dobnu strukturu djece itd. Osim toga, koliko djece ima čiji su roditelji u zatvoru. Nije ne mali broj, neki govore da treba množiti sa koeficijentom 1,3 pa kada to pomnožite u našoj populaciji onda je zaista veliki broj djece o kojima trebamo brinuti. I treća stvar, koliko je djece rođeno u zatvoru što zaista iz ovog izvješća ne možemo vidjeti. Vijeće Europe preporuča da se omogući djeci zatvorenika da posjete zatvor uzimajući u obzir prava djeteta. Djeca čiji su roditelji u zatvoru su posebno ranjiva skupina i to moramo imati na umu. To su djeca koja su rođena za vrijeme majčinog izvršenja kazne zatvora i s njom mogu ostati u zatvoru tri godine. Kada govorimo o nedostatku liječnika onda moram tu napomenuti i nedostatak pedijatara koji bi zaista trebali raditi superviziju i govoriti o tome u kakvom su zdravstvenom stanju ta djeca, kakvu prehranu imaju itd. Imamo djecu čiji je jedan ili oba roditelja su u zatvoru a ona su smještena u ustanovama, kod članova obitelji, udomitelja. Pravobraniteljica za djecu koja se ne spominje u ovom izvješću je upozorila nakon obilaska na probleme vezane uz kontakt djeteta i roditelja u zatvoru, na prostorne i kadrovske uvjete u zatvorskim ustanovama, na spremnost roditelja ili centara za socijalnu skrb na dovođenje djeteta, na neslaganje roditelja i centara za socijalnu skrb ili suda vezano uz kontakte u zatvoru sa majkom ili ocem, na financijske mogućnosti jer su zatvorenice i obitelji ograničenih financijskih mogućnosti pa često zbog toga djeca nisu u mogućnosti doći u zatvor i na kraju odbijaju taj kontakt. Uvjeti nažalost u hrvatskom zatvorima su posve neprikladni za kvalitetne kontakte djece i roditelja i sami ste to napomenuli. Mnoge europske zemlje imaju vrlo visoke standarde kada pogledate za ovaj kontakt djece i zatvorenika, i često ti standardi i uvjeti odgovaraju "prijatelju" djeteta sa jednim humaniziranim okruženjem. To prijateljsko okruženje između majke i između oca i djece, dakle između zatvorenika i zatvorenice trebali bi na neki način gajiti i u našim zatvorima. Često sigurnosne mjere nametnute oko posjete mogu biti zastrašujuće za djecu i dovesti do psihičkih poremećaja samog djeteta a da ne govorimo o prijenosu sa majke i oca na dijete ponašanja i genetski a i kasnije tijekom razvoja. Poznato je da postoji teža komunikacija između zatvora i vanjskog svijeta, između majke zatvorenice i djeteta pogotovo u procesu odlučivanja obrazovanja i liječenja kada majka uopće nema utjecaja na to u vanjskom svijetu. I na kraju, možda vam se ovo zaista čini nevažnim u odnosu na prekapacitiranost zatvora, nedostatak djelatnika ili da nije dobro govoriti o zatvorskom prostoru u kojem treba ulagati za djecu. Ali molim vas, ako u slijedećem izvješću vidimo podatke od brojki neće nas zaboliti glava nego ćemo onda moći govoriti vjerojatno o akcijskom planu gdje ćemo naći prostora za djelovanje u tom smjeru jer ta su djeca u društvu često diskriminirana zbog statusa svog roditelja, indirektno kažnjena zbog tuđih nedjela, odvojena od bliskih osoba, od roditelja. Zbog naše djece moramo unaprijediti uvjete za ostvarivanje prava djeteta čiji su roditelji u zatvoru ne samo zbog njih nego i zbog našeg društva. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Uprava za zatvorski sustav usvojena je kao jedinstvena upravna organizacija u sastavu Ministarstva pravosuđa. U njen sastav u središnji ured koji je ustrojem u sjedištu ministarstva ulaze sve kaznionice, zatvori, Centar za izobrazbu službenika zatvorskog sustava te odgojni zavodi kao samostalna tijela pod nadzorom središnjeg ureda. Izdržavanje kazne u ovisnosti od trajanja izvršava se u šest kaznionica zatvorenog, poluotvorenog i otvorenog tipa a sigurnosna mjera obveznog psihijatrijskog liječenja kada je izrečena uz kaznu zatvora izvršava se u kaznionici u Zatvorskoj bolnici u Zagrebu. Kazna maloljetničkog zatvora izvršava se u zatvorenim i poluzatvorenim uvjetima u posebnim odjelima dviju kaznionica. Mjera pritvora, kazna zatvora izrečena u kaznenom postupku do šest mjeseci, kazna zatvora izrečena u prekršajnom postupku te kazna zatvora kojom se zamjenjuje izrečena novčana kazna izvršava se u 14 zatvora. U 4 od tih 14 zatvora omogućeno je izvršavanje kazne zatvora u trajanju duljem od 6 mjeseci. Odgojna mjera upućivanje u odgojni zavod koju sudovi izriču maloljetnim počiniteljima kaznenih djela izvršava se u dva odgojna zavoda. Iz izvješća proizlaze temeljni problemi koji se ponavljaju i rastu iz godine u godinu a to su prenapučenost kaznionica i zatvora koji za sobom povlači poteškoće u ispunjavanju hrvatskih i međunarodnih standarda. Zatim nedostatna broju službenika i stručnog osoblja u odnosu na porast broja zatvorenika, te nedovoljna i zastarjela oprema posebno oprema koja se odnosi na sigurnost. Također iz izvješća proizlazi da se u odnosu na prethodne godine smanjuje primjena sredstava prisile kao i napadi zatvorenika na službenike, smanjuju se slučajevi odbijanja zatvorske hrane, smanjuju se bjegovi i pokušaji bijega, samoozljeđivanje zatvorenika, tjelesni sukobi između zatvorenika dok se povećava broj suicida. Međutim, taj porast je pet slučajeva u 2007. godini, međutim ako pogledamo u 2008. onda je on pao na jedan slučaj. Nadalje, izvješće sadrži podatke vezane za izobrazbu službenika zatvorskog sustava iz područja specifičnih za rad sa zatvorenicima kao npr. projekt tretmana zatvorenika počinitelja kaznenih djela sa elementima nasilja u kaznionicama i zatvorima, projekt prevencije i tretmana … [[Govornik se ne razumije.]] nasilja, program, skupni rad sa zatvorenicima maloljetnicima i drugo. Izvješće sadrži podatke o različitim oblicima zdravstvene zaštite koje se osiguravaju unutar zatvorskog sustava ili ustanova … [[Govornik se ne razumije.]] Među važne tretmanske postupke u ostvarivanju svrhe izvršavanja kazne zatvora, odnosno rehabilitacije zatvorenika ističe se rad zatvorenika i strukovno obrazovanje, posebno ako se ima na umu razina naobrazbe zatvorenika. Edukacijom sudaca i državnih odvjetnika na temu izricanja izvršavanja alternativnih sankcija tijekom 2006. godine znatno je povećan broj izrečenih alternativnih sankcija u 2007. godini ali ne dovoljno da bi se rasteretio zakonski sustav. Imajući u vidu postojeće stanje u zatvorskom sustavu nametnuti će se potreba njegove reforme a što je sadržano u donijetom Vladinom akcijskom planu za unaprjeđenje zatvorskog sustava u Republici Hrvatskoj. Akcijski plan prvenstveno je usmjeren na poboljšanje smještajnih uvjeta zatvorenika a što pretpostavlja racionalizaciju korištenja prenamjenu postojećih kapaciteta, izgradnju novih smještajnih kapaciteta i uspostavu sustava probacije odnosno nadziranja slobode čijom će se uspostavom siguran sam smanjiti broj zaposlenika u zatvorima. Ovome treba pridodati novo zapošljavanje, organiziranje trajnih edukacija za sve kategorije zatvorskih službenika radi osposobljavanja za specifične poslove u zatvorskom sustavu i posebne tretmanske programe za posebne skupine zaposlenika i njihovo provođenje kao svakako i informatizaciju i umrežavanje svih kaznionica i zatvora, uspostave baze podataka, kako zatvorenika tako i državnih službenika i namještenika i ostalih potrebnih evidencija. Radi podizanja razine sigurnosti zatvorskog sustava predviđena je nabava odgovarajuće sigurnosne opreme te svakako i ostale potrebne opreme za svakodnevno učinkovito izvršavanje poslova i zadaća. Obzirom da u Republici Hrvatskoj ne postoji neovisno promatračko tijelo radi provođenja nadzora nad postupanju sa zatvorenicima a poštujući europska zatvorska pravila koja se velikim dijelom temelje na Europskoj konvenciji o ljudskim pravima i temeljnim slobodama, sudskoj praksi Europskog suda za ljudska prava i na praksi Europskog odbora za sprječavanje mučenja neljudskog i ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja akcijskim planom predviđeno je osnivanje nacionalnog neovisnog promatračko tijela čiji će članovi biti imenovane osobe sa potvrđenim stručnim kvalitetama i ugledom na području zaštite ljudskih prava. I konačno akcijskim planom predviđena je reorganizacija i jačanje same uprave za zatvorski sustav Ministarstva pravosuđa. Radi provođenja mjera proizašlih iz akcijskog plana nužne su svakako izmjene u zakonodavnom sustavu koje se prvenstveno odnose na donošenje Zakona o probaciji, izmjene propisa o izvršavanju kazne zakona, propisa maloljetnicima, unutarnjem ustroju, nadzoru, osnivanju nacionalnog neovisnog promatračkog tijela i drugog. Imajući u vidu izrečeno podržavam Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2007. godinu s informacijom o aktualnom stanju u zatvorskom sustavu i Akcijski plan za unaprjeđenje zatvorskog sustava Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, naime, moram reći da se na samom početku slažem sa svima onima koji kažu da je gotovo bespredmetno razgovarati o nečemu što se događalo u 2007. godini, odnosno sve ono što je slijedilo kao rezultat ocjene rada u tom ministarstvu ali i u zatvorskom sustavu u 2008. godini. No budući da kažemo da je to ipak skup statističkih podataka, ja sam se probala malo pozabaviti tim statističkim podacima tim više kada se cijelo vrijeme sluša koliko sredstava nedostaje zatvorskom sustavu da bi on funkcionirao. Jednako tako već nekoliko godina govorimo o tome kako u zatvoru nema dovoljno službenika i namještenika. I čovjek bi isto tako pomislio da tu nema niti sredstava odnosno da tih službenika i namještenika nema upravo zato što nema sredstava. Međutim, kada iščitavamo dalje 408 tisuća je prekovremenih sati ostvareno u 2007. godini upravo u tom zatvorskom sustavu. 408 tisuća ili ono što bi svakako ti sati koji bi zadovoljili 200 novih zaposlenika uz istovremeno država izdvaja sredstva za branitelje, za njihovu prekvalifikaciju a ovdje prekovremeni za koje se isplaćuje 18 milijuna. Iz godine u godinu više, pa opet statistika. 2003. za prekovremeni rad smo isplatili 8,5 milijuna, 2004. 10 milijuna, 2005. 11,9, odnosno 12 milijuna, 2006. nepunih 15 milijuna odnosno 2007. isplatili smo 18 milijuna za prekovremeni rad. Ne samo da je to skuplji rad, već svakako taj rad uzima kruha i onima koji se nalaze u onih 15% nezaposlenih u Hrvatskoj, može to biti i manje, ali svakako da smo mogli učiniti nešto i vis a vis sigurnosti tih zaposlenika, jer ako netko radi prekovremeno sigurno da je izloženiji opasnostima jer nema koncentracije, umor itd. i da mogu nastati problemi za koje bi sigurno … [[Govornik se ne razumije.]] u datom momentu netko i odgovarao. Govorili smo o smještajnim kapacitetima, ovdje ću samo malo se poigrati riječima. Znamo da kapaciteta nema, da su gotovo sa 50% zatvori prekapacitirani pa mislim uz postojeće normative da treba koristiti zaista izraz normativni kapacitet, a ne zakonski kapacitet, jer bi govoreći da je smješteno 4 tisuće 200 osoba ispalo da su oni nezakonski smješteni, a mislim da si to pravosuđe i taj sustav ne bi smio dozvoliti. Rad zatvorenika i strukovno osposobljavanje naznačeno je kao jedan od najvažnijih tretmanskih postupaka u ostvarivanju izvršenja kazne zatvora, rehabilitaciju zatvorenika i smanjenje recidivizma. No, zaista da li samo 37% zatvorenika radi? Zašto i oni moraju imati prekovremene sate? Zašto svega, mislim da brojkom i slovima, 18 zatvorenika radi u trgovačkim društvima itd. mimo sustava? Mislim da se ovdje uz kvalitetniji angažman zasigurno može učiniti više. Kolega Jovanović je već govorio o zapošljavanju liječnika, o njihovim uvjetima odnosno neuvjetima, o njihovoj niskoj plaći, ali ja moram reći da, opet igrajući se statistikom, da me je začudilo da je u 2007. registrirano tri tisuće specijalističkih pregleda u zubnim ambulantama i stomatološkim klinikama. Nemojmo zaboraviti da svaki takav odlazak košta, ima pratnju, od vozila do ne znam kolko službenika, tom normom se nisam pozabavila. Znači, na jednog čovjeka odlaze dva prateća službenika. Tri tisuće pregleda samo kod zubara odnosno stomatološkoj klinici. Koliku plaću bi mogao imati taj stomatolog unutar sustava ili da dolazi tamo? Pomalo se pitam nije li to indikativno da to možda odgovara i osoblju koje tamo radi, jer možda je zgodnije izlaziti itd., a s druge strane ne bi bilo loše ipak i nešto uštedjeti. Vrlo često razgovarajući sa građanima pitaju me tko određuje povlašteni status i tretman pojedinih zatvorenika, njihovo premještanje. Odgovor ovdje stoji. Ali zašto se onda sva krivica u datom momentu prebacuje upravo na ravnatelje, mijenjamo ravnatelje ako je netko pobjegao iz sustava, ako je došlo do određenih štrajkova, suicida itd., a istovremeno očito nema dovoljno koordinacije i odgovornosti upravo na onima koji ocjenjuju i određuju povlašteni status i tretman pojedinih zatvorenika. Mislim da ima prostora i u drugim segmentima razgovarati i o nekim radnjama koje u takvom jednom sustavu ne bi trebale biti dozvoljene. Još je pučki pravobranitelj ukazao na probleme u kantinama, odnosno trgovinama u zatvorskom sustavu, o tome što se događa u tome. Ukazano je na probleme javne nabave i pomalo ne imajući kad ne bi bili svi ovi podaci, a svima nisu dostupni, ljudi se pomalo pitaju nije li zatvorski sustav postao Eldorado za pojedince u tom sustavu i gdje ćemo sa tim pojedincima kad se to utvrdi, ako će se željeti utvrditi. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Šima Đurđević. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege. Gospodine potpredsjedniče, maloprije ste spomenuli ime jedno lijepog mjesta na lijevoj obali Save, a zove se Stara Gradiška. Nama je jako poznato, ali se ja neću vraćati, gospodine potpredsjedniče u '86., znam kako je vama i ostalim zatvorenicima, pritvorenicima bilo, ja bih se vratio u današnje stanje, a to je 2009. godina. Dobro mi je poznato da kaznionica u Staroj Gradiški ne odgovara standardima i propisima i da ona to više nije i ne može biti. No međutim, znano je i to da je ta kaznionica sada spomenik kulture i da je Ministarstvo kulture taj objekt, taj prostor darovalo Općini Stara Gradiška. Dva pogona koja su unutar kaznionice, pogon za cisterne za gorivo radi, pilana i pogon za proizvodnju predmeta od drveta, stolarska radionica radi i to je dobro da je tamo danas 80 uposlenih. No međutim objekti, 30% objekata koji su bili do Akcije "Bljesak", do svibnja 1995. u funkciji, oni to danas nisu. Nisam za to da se tamo obnavlja i ne može se, kao što sam u uvodu i to izrekao, ali mislim da bi zajedničkim mjerama Općina Stara Gradiška, Županija Brodsko-posavska, Ministarstvo pravosuđa i Ministarstvo kulture trebali sanirati objekte ili ih pak odande ukloniti, a to Općina Stara Gradiška, općina sa vrlo malim proračunom od 26 općina u Brodsko-posavskoj županiji ne može uistinu učiniti. Stoga im je potrebita potpora. Mislim da se tu sa mnom slažete. I nadalje, skratit ću svoje obraćanje, Vrpolje. Uz cestu D7, znači Velika Kopanica – Vrpolje – Đakovo - Osijek, Ministarstvo pravosuđa pismom namjere a i osobnim izvidom ima namjeru graditi zatvorski sustav, kaznionicu, uz tu cestu. Stoga je Općina Vrpolje promijenila svoj prostorni plan, promijenila plan raspolaganja poljoprivrednim zemljištem i osigurala 41 hektar zemljišta za tu namjeru. Pitam vas i sugeriram, zbog nedostatka prostora da li i kada će Vrpolje krenuti sa izgradnjom? Ako pak to nije zbog nedostatka sredstava ili bilo kojih drugih razloga predstavnici općine Vrpolje, znači poglavarstvo i vijeće na čelu sa načelnicom tamo i onda tu promijenilo program raspolaganja i tu zemlju dali u prodaju, koncesiju ili zakon. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin zastupnik Petar Mlinarić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ja bih samo jednu paralelu izvukao da je danas ovo stvarno mila majka što smo mi Vukovarci doživjeli u Aleksincu, Nišu, Stajićevu, Sremskoj Mitrovici, da smo danima bili izloženi fizičkim napadima, batinama, da je jedno tridesetak ljudi ostavilo živote od batina tamo. Jednostavno nas izgladnjivali gdje smo negdje od 35 kg svaki Vukovarac za nekih 9 mjeseci bio lakši. A osim toga to je bilo strahota. U pola noći nas izvedu napolje, tuku. Ima kazeta gdje se ubijaju, jauci, kaže sad ste vi na radu. Normalno jedan veći dio ljudi je psihički stradao. I danas ti ljudi nisu sposobni živjeti sami od tog. Ali to nitko nije gledao i na taj način moram kazati da je danas stanje dosta normalno, gdje su oni balavci od 20 godina nogama su nas, gazili su po nama. To nije bilo dostojanstvo čovjeka. Da li netko ide u one zatvore da gleda kake oni uvjete imaju? Mislim da mi možemo danas reći i normalno se i trebaju i poboljšati ovdje uvjeti. Ali ono što smo mi doživjeli u Srbiji mislim da je to nikad više ne ponovilo se. Hvala lijepo.
Oprostite. Na redu je gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Pa evo kao član Odbora za pravosuđe bio sam u kaznionici u Turopolju sad prije dva tjedna i imali smo priliku slušati o stanju u zatvorskom sustavu. Ali isto tako nam je prezentiran dio akcijskog plana, znači i poboljšanja uvjeta u zatvorskom sustavu u naredne četiri godine. E sad ono što sam i tamo rekao i ono što me i sad brine su novci, znači financiranje cijele priče. Ono što i nije bilo obuhvaćeno tim akcijskim planom su rokovi i financiranje. A iz izvješća o stanju zatvorskog sustava vidjelo se, znači to su brojke pokazale da je kapacitet zatvorenika, znači prekapacitiranost već 2004., znači 2003. na 2004. pokazivao znakove da se treba nešto raditi u nadogradnji kapaciteta, odnosno u izgradnji novih kapaciteta da bi se zatvorenici mogli negdje smjestiti. Ono na kojoj je stavci Ministarstvo pravosuđa u državnom proračunu to je negdje oko 2,8 milijardi kuna. U prosjeku raste 6% godišnje. Uglavnom je taj novac usmjeren na plaće, pa tako i zatvorski sustav. A bilo je i spomenuto i u prethodnim raspravama pola milijarde kuna koji se troši u zatvorski sustav uglavnom se troši na plaće. Kako stoje stavke u državnom proračunu ja sam izvukao za ovu godinu i sada ću vam pokazati pokazatelje, znači stavaka u zatvorskom sustavu za ovu godinu. Probacija u 2008. je smanjena u odnosu na 2007., znači ono nešto o čemu je ministar govorio za 75%. U 2009. je nisam našao. Dakle, sam zatvorski sustav što se tiče pomoći, psiholoških savjetovanja i sličnog je smanjeno za 20% u 2009. u odnosu na 2008. Kakva je priča u kaznionicama? Hitna intervencija u zgradama zatvorskog sustava je smanjeno s 2 milijuna na milijun kuna. Znači, za 50%. Kaznionica u Šibeniku predviđena je izgradnja i opremanje ove godine samo sa 100000 kuna stavkom. Zatvoru u Splitu je predviđeno 300000 kuna za dogradnju i opremanje. Zatvoru u Zagrebu je predviđeno 150000 kuna. Kad smo kod kaznionice u Lepoglavi ta je stavka, adaptacija zgrade na razini tri milijuna kuna. Ali ono što osobito brine je adaptacija zgrade u Varaždinu koja je ove godine smanjena stavka s 2 milijuna na 500000 kuna. Znači za 75% smanjena. I kao hajmo reć' najlošiji podaci u ovom državnom proračunu je zatvor u Zadru – adaptacija i opremanje nula kuna. Kaznionica u Požegi – adaptacija zgrade ženski odjel nula kuna. Kaznionica u Turopolju nula kuna. I kaznionica u Valturi nula kuna. To su podaci za 2009. godinu. E sad vidite da je zapravo dosta teško naći sredstva za financiranje i poboljšavanje uvjeta u zatvorskom sustavu i ja pozdravljam ministrovu inicijativu i želju da se od negdje krene. Jer od negdje se definitivno treba krenuti i ako ništa ne pokušate sigurno ništa nećete ni napraviti. U tom smislu put počinje prvim korakom, no prvi korak obično i nije najteži korak. Puno će teže biti osigurati sredstva sljedeće godine. Šta to znači čuli smo iz prethodne rasprave, da ukoliko se uključi kroz akcijski plan sve ono što je predviđeno tim akcijskim planom, znači sustav dogradnje, sustav opremanja, sustav krpanja starih dugova, sustav održavanja, sustav probacije kao i opreme koja je jedina specificirana stavka znači kamiona, koja je jedina specificirana stavka u prijedlogu akcijskog plana dolazimo do cifre od nekakvih 300 milijuna kuna potrebnog za realizaciju toga. Iz prethodnih rasprava smo vidjeli da je trošak, a iz onog što je ministar rekao izgradnja novog objekta negdje na razini 950 milijuna kuna. Ukoliko to podijelimo ambicioznim planom u sljedeće 4 godine dolazimo do troška od 300 milijuna kuna godišnje samo za održavanje i obnovu zatvorskog sustava. Šta to znači? To znači da će ministar pravosuđa morati uvjeriti Šukera, ministra financija da mu sljedeće godine da veći proračun Ministarstva pravosuđa za 10% samo na stavku obnove, tj. poboljšanja uvjeta u zatvorskom sustavu. Ako u to uračunamo i linearni rast svake godine od 6% za stavku Ministarstva pravosuđa dolazimo do cifre od povećanja stavke za Ministarstvo pravosuđa od 16%. U sljedećoj godini u kojima će mnogi ministri morati kresati svoje proračune, smanjiti stavke za svoja ministarstva teško je očekivati da će Ministarstvo pravosuđa imati rast od 16% i to je ono što je glavni problem. Kad smo išli u kaznionicu u Turopolju, ja se nisam vozio autocestom Zagreb-Sisak, ma da je ta cesta najavljivana još 2004. i radovi su tad procjenjivani na 1,5 milijardi kuna, čak su i bili naslovi u Vjesniku iz svibnja 2004., autocestom Zagreb-Sisak na proljeće 2007. To se nije dogodilo, nije se dogodilo ni autocestom, tj. vjerojatno neće od Zagreba do Siska 2010., to je Kalmeta izjavio u Zadarskom listu i tad su radovi, znači na samoj dionici su se nešto, nešto im se popela cijena, dakle taj problem je najavljen i evidentiran 2004. godine, autocesta Zagreb-Sisak. Ovo što danas imamo je najavljeno praktički danas, znači 5 godina nakon i predstavljen je akcijski plan za kojeg trebaju znatna financijska sredstva. Ja stvarno podržavam ministra u tome da od negdje krene i ja mislim da nema tog u ovoj dvorani tko ga ne podržava u tome da krene i sigurno počinje prvim korakom, no međutim taj prvi korak sigurno nije i najteži jer sljedeće godine nisam siguran kako će se uspjeti osigurati 300 milijuna kuna dodatnih sredstava za održavanje i obnovu zatvorskog sustava. Evo, hvala.
Hvala lijepa. Sad možemo sa otprilike vjerojatnosti 90% reći da bi glasovanje moglo biti u 13 sati, obzirom da još ima jedna prijava i pet minuta za klub, pa molim klubove da osiguraju nazočnost svojih članova, ključić za glasovanje jer ćemo predložiti dopunu dnevnog reda i glasovati o točkama koje smo zaključili i završili. Još, evo gospođa zastupnica Brankica Crljenko. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Ja ću se u svojoj raspravi osvrnuti na zaštitu prava djece čiji su roditelji u zatvoru. Dijete čiji je roditelj, brat ili sestra, djed ili baka ili druga bliska osoba u zatvoru doživljava svijet oko sebe i samog sebe na poseban način. Ono se suočava s neugodnim emocijama, različitim reakcijama okoline i samo pokazuje različite reakcije. Odvojenost od roditelja zbog izdržavanja kazne zatvora je okolnost u koju bi, radi zaštite djeteta trebalo biti uključeno više tijela, institucija iz sustava. Europski podaci govore da 7% školske djece ima roditelje koji su bili ili jesu u zatvoru. 33% maloljetnih počinitelja i 61% žena zatvorenica su roditelji, a žene u zatvoru čine 4% ukupne zatvorske populacije. U Hrvatskoj ih je 4,7%. Potrebe djece čiji su roditelji u zatvoru, analizirati ću na temelju europskih iskustava i procjene postojećih standarda zaštite ove grupacije djece u Hrvatskoj. U praksi se nažalost često susrećemo s reakcijama i minimaliziranjem značaja kontakta djece i roditelja u zatvoru. No djeca zatvorenika su neprepoznata skupina djece u društvu, često diskriminirana zbog statusa svog roditelja i sama indirektno kažnjena zbog tuđih nedjela, odvojena od bliskih osoba ili u strahu od svojih vlastitih roditelja. Pokazatelj da djeca zatvorenika i njihove potrebe nisu prepoznati jest i činjenica da se u Zakonu o izvršenju kazne zatvora dijete ne spominje izrijekom u članku kojim se definiraju članovi obitelji, već se ono naziva rođacima u ravnoj lozi. Izrijekom se spominje vezano uz razloge za odgodu izvršavanja kazne. Razlozi za odgodu jesu dijete mlađe od godinu dana o kojem osuđenik skrbi. U članku o zaštiti majčinstva u odnosu na trudnoći te dijete rođeno za vrijeme izdržavanja kazne zatvora i na kraju, vezano za posjete zatvoreniku i mogućnost maloljetne djece da posjećuju roditelja te mogućnosti opremanja prostora za posjet djece. Možemo govoriti o djeci u zatvoru i djeci izvan zatvora. Djeca u zatvoru su djeca koja su rođena za vrijeme majčina izdržavanja kazne zatvora i prema Zakonu o izvršavanju kazne zatvora mogu do 3 godine starosti biti sa svojim majkama. Jedini odjel za rodilje koji je u Kaznionici Požega od strane ureda dječje pravobraniteljice ocijenjen je kao ugodan i primjeren tek rođenoj djecu, no u socijalnom i razvojnom smislu, premalo stimulativan, za što su odgovorne dijelom i majke koje ne koriste mogućnost odlaska djeteta u obližnji vrtić, što im je omogućeno. Mnogo je više djece izvan zatvora koja su na različite načine pogođena boravkom jednog ili oba roditelja u zatvoru. Ne postoji točan podatak o točnom broju djece čiji su roditelji u zatvoru. U hrvatskim zatvorima i kaznionicama trenutačno boravi 4621 zatvorenik. Prema neslužbenim podacima, sada u Hrvatskoj ima oko 6007 djece odvojeno od roditelja koji se nalazi u zatvoru ili pritvoru, ali stručnjaci iz zatvorskog sustava procjenjuju da se radi o manjem broju djece. Ovdje nisu ubrojana djeca čija su braća ili sestre u odgojnim zavodima ili maloljetničkom zatvoru. Jedan od načina je i strukturiranje posjeta tako da budu orijentirani na dijete i odnos roditelja i djeteta kroz humaniziranije prostorne uvjete i poticanje na zajedničke aktivnosti, a ne razgovore između odraslih. Stručna podrška prije, za vrijeme i nakon posjete također doprinosi održavanju odnosa. Neke zemlje su orijentirane na udomiteljstvo koje se ostvaruje u blizini zatvora, drugdje su osnovani dječji servisi, centri podrške, mjesta za igru unutar zatvora ili postoje koordinatori za nekoliko zatvora koji brinu primarno o kontaktima djece i roditelja u zatvoru. Uključenost volontera i stručnjaka supervizora također je jedna od mogućnosti. Najvažnije je pritom zajedničko i međusobno djelovanje i policije i pravosudnog sustava, sudova, institucija socijalne skrbi, nevladinih udruga s programima psihosocijalnog tretmana zatvorenika i podrške djetetu, škole i vrtića te volontera koji pomažu djeci zatvorenika. Kako ne možemo zanemariti doživljaj i percepciju zatvorenika i drugih, nužno je objasniti u kolikom obimu je kontakt s djecom pravo, a koliko je ipak vezan uz pogodnost. Naime, Pravilnik o pogodnostima zatvorenika definira pogodnost kao skup poticajnih mjera usmjerenih na održavanje i promicanje odnosa s obitelji, a između ostalog, sastoje se i od češćih dodira s vanjskim svijetom. Sigurni smo da bi uz jasna objašnjenja i transparentnu praksu, a ne samo pozivanje na normu nejasnoće i nerazumijevanje bili uklonjeni. S druge strane, zatvorske uvjete, posebno ako se radi o dužim kaznama zatvora treba tretirati kao promijenjene okolnosti pa opseg i način susreta i druženja treba prilagoditi novim okolnostima u životu obitelji kako bi bili u interesu djeteta. Naime, često izostaje stručna podrška obiteljima čiji su članovi u zatvoru. Posebice onim osobama s kojima dijete živi. Sigurni smo da bi provođenje izrađenih programa i jačanja roditeljske kompetencije zatvorenika stvorilo u mnogo situacija uvjete za podržavanje odnosa između djeteta i roditelja u zatvoru i utjecalo na budući obiteljski život i odnose. O stanju ljudskih prava u zatvorskom sustavu Republike Hrvatske, Centar za ljudska prava i Ured za ljudska prava Vlade Republike Hrvatske, održali su javnu raspravu u travnju 2007. na kojoj je ukazano na potrebu poduzimanja dodatnih napora na podizanju standarda ljudskih prava u zatvorskom sustavu. Svjesni da dijete ne može pobjeći od realnosti svog odrastanja i da treba biti upućeno na odgovornosti odraslih za svoje odluke i ponašanja, ono istodobno treba znati, da zbog ponašanja i sukoba sa zakonom, njegov roditelj nije prestao biti roditeljem, niti dijete treba biti kažnjeno zato što je roditelj kažnjen. U tome mu treba pomoć i podrška odraslih. Potrebno je uvijek se rukovoditi načelom dobrobiti djeteta te dalje poboljšavati prostorne uvjete za kontakte djece i roditelja, tako da zatvor ne bude za dijete zastrašujuće mjesto i da bude moguće roditelju unatoč tome što je zatvorenik i prekršitelj zakona, ostvarivati svoju roditeljsku ulogu. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin zastupnik Ivo Josipović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Podržavajući ovo što je kolegica rekla u pogledu potrebe poštivanja standarda humanosti, posebice kada je riječ o zatvorenicima i zatvorenicama koji imaju djecu. Istako bih da možda nedostaje onaj drugi segment i mislim da je to jedan od većih nedostataka našeg zatvorskog sustava, a to je dio koji bi bio namijenjen posebno opasnim kriminalcima, dakle zaštiti opće javnosti i društva u cjelini. Jer na žalost prečesto imamo situaciju da neki koji su ozbiljno uvedeni u kriminalnu djelatnost, tu djelatnost nastavljaju i u zatvorima raznim vrstama kontakata i mislim da ono što u inozemstvu zovu zatvori posebno čuvani, posebne namjene, posebne sigurnosti da kod nas nedostaje. I moja preporuka da se i na tome poradi u izgradnji našeg zatvorskog sustava. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba SDP-a pet minuta zaključno gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Inače sam dužan obavijestiti kad su počeli prenositi, prenosi se na drugom programu.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Evo dozvolite da u ime kluba vrlo kratko rezimiram. Naime, držimo da je vrlo zabrinjavajuće i da mislim da odgovorni, prije svega Vlada, Ministarstvo pravosuđa moraju ozbiljno shvatiti poruke pučkog pravobranitelja koji doslovno govori kako je stanje u zatvorima ozbiljan sigurnosni problem i predstavlja povredu i kršenju prava zatvorenika, pritvorenika i kažnjenika s jedne strane, dakle s druge strane sve brojnije su tužbe i pred domaćim sudovima i pred međunarodnim sudovima. Naime, kršenja Zakona o izvršavanju kazne zatvora brojna su. U pojedinim zatvorima i kaznionicama može se zaključiti ispod svih zdravstvenih i higijenskih standarda, te potpuno neprimjereni ljudskom dostojanstvu. Dakle, ovo nisu riječi neke ozlojeđene oporbe, nego riječi pučkog pravobranitelja koji je savjesno našao što se nalazi u našim zatvorima i kaznionicama. Naravno, evo čuli smo ovdje iz rasprave da nije niti za svakog zatvor, zatvor. Kada se izvjesni nađu u zatvoru više i ne dijele sudbinu običnih ljudi. Tako je u ostalom i na slobodi. Međutim, ova nenormalna situacija u zatvorima, normalna je posljedica nenormalne politike koja se ovdje potpuno pogrešne politike koja se vodi i koja je dovela do ovog stanja. Dakle, pogrešna kazneno pravna politika koja onda iziskuje da i čitav represivni sustav i sudbena vlast se bave minornim stvarima i da su zatvori prekapacitirani a da hrvatska javnost iako su zatvori puni i prepuni ne doživljava da je pravda na djelu. Da je tomu tako, mislim da bi vlast trebalo zabrinuti što su danas izjavu za javnost uputili najeminentniji profesori Pravnog fakulteta koji su digli svoj glas i neće se dati ušutkati. Naime, koji govore da su ozbiljno zabrinuti postupcima i izjavama koje negiraju pravo koji govore o tome da o pravu treba vlast pustiti neka sudovi sude neovisno, bez ikakvih političkih pritisaka kao treća vlas u Republici Hrvatskoj. Oni govore o tome da nije riječ o slučaju o kojem sudovi trebaju odlučiti vodeći se političkim razlozima, da ne bi smjela biti niti riječ o slučaju kome bi politika uzurpirala i ponizila pravo. Oni govore ponavljam da ne žele suditi o pravu, ali da su zabrinuti postupcima i izjavama, ponavljam koji negiraju pravo. Naime, slučaj o tome i govori i izvješće i pučkog pravobranitelj, o tome je govorio i gospodin ministar, da su kaznionice i zatvori prepune pritvorenika koji godinama čame i doživljavaju oslobađajuću presudu. Time pošto vlast vrši pritisak na pravosuđe, a pritvor je izuzetna mjera da se osigura prisustvo okrivljenika, a ne da bi se demonstrirala moć i da bi se demonstrirala riješenost da smo odlučni u borbi protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta. Jer takvi postupci pokazuju se potpuno prozirnim, vrlo, vrlo za vrlo, vrlo kratko vrijem. Tako oni koji su trebali biti u pritvoru nisu bili, jer su pobjegli. A oni koji očito nisu trebali biti u pritvoru, bili su u pritvoru. I takvo bezakonje plaćat će građani ove Hrvatske, ali puno, puno više od tih sredstava, novčanih sredstava plaćamo općom nesigurnosti u kojoj se Hrvatska našla odgovornošću, odnosno neodgovornošću ove vlasti.
Hvala. Dame i gospodo zastupnici još će se zaključno obratiti državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa gospodin Zoran Pičuljan. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane dame i gospodo, uvaženi zastupnici i zastupnice. Evo iznimno mi je drago što je ovo izvješće izazvalo ovakvu pozornost i aktivan angažman klubova, odbora i jednog dobrog dijela zastupnika. Pozorno smo slušali, nije mi drago što je to izvješće za 2007. ali moram odmah navijestiti da će izvješće za 2008. godinu uslijediti negdje u prvih pola godine kao što će i dalje to biti dobri običaj ovoga Ministarstva pravosuđa. Zahvaljujem na preporukama i prijedlozima odbora osobito Odbora za pravosuđe i Odbora za obitelj, mladež i sport i mislim da su sve te preporuke, kasnije ćemo o tome glasovati, da su sve te preporuke i prijedlozi vrlo prihvatljivi i da će ih Ministarstvo pravosuđa razmotriti i ugraditi u akcijski plan, nadopuniti ga sa svim onim prijedlozima i preporukama koje su ovdje danas bili dati i koji su u najvećoj mjeri prihvatljivi. Ono što je izvješće makar sadržavalo obilje podataka i brojki ipak ukazalo tj. da je ono indikator stanja, ukazalo na stanje u zatvorskom sustavu, ukazano na temeljne probleme njegove. To su prenapučenost cijeloga sustava i samim time i ugroženost samih standarda a isto tako i potreba za većom stručnom zastupljenosti ne samo pravosudne policije, ljudi koji se bave sigurnosnim aspektom ovoga sustava već i niza specifičnih struka koje su ovdje spomenute i koje su ovdje potrebne. Ono što isto tako izvješće ukazuje da sustav jest manjkav, da ima svojih problema no da stanje osobito sa aspekta sigurnosti u toj godini nije bilo zabrinjavajuće. Ono što je izvješće isto tako bilo dobar indikator upravo za njegovo dopunjavanje sa predloženim akcijskim planom koju je ovdje informaciju primio i ovaj Sabor. Akcijski plan sadržavat će kao što je ministar rekao akcije odnosno akcije ovoga ministarstva i hrvatske Vlade u slijedećem razdoblje i mislimo da se stanje uistinu može popraviti ali samo pod uvjetom da se kratkoročno, srednjoročno i dugoročno sve mjere budu provedite u najvećem mogućem obimu. Za takvo što biti će normalno potrebno i dopuniti akcijski plan i on će biti dopunjen u 2008. godini, u izvješću 2008. godine sa dinamikom, rokovima i financijskim pokazateljima koji će ukazati koliko će u tom razdoblju od četiri godine biti potrebno uložiti ovaj sustav da on bude na onoj razini koju svi očekujemo. Sasvim je sigurno da ta sredstva nisu mala a kako će ih se iznaći vidjet ćete i barem pokušati u najvećoj mjeri iznaći vidjet ćete u provedbom planu za 2008. godinu. Samo još dvije, tri rečenice oko akcijskog plana. U kratkoročno planiramo kao što je ministar rekao reorganizirati cijelu upravu za zatvorski sustav, otvoriti i okrenuti je prevenciji, edukaciji i nadzoru, osposobiti je da u četiri slijedeće godine možda i kao samostalna institucija brine o ovom specifičnom dijelu pravosudnoga sustava. Do 6. mjeseca slijedeće godine gotovo sigurno sagradit će se i kaznionica u Glini. Doći će do stručnog ekipiranja što je ovdje bila preporuka da se ekipira stručno niz kaznionica, niz zatvora pa i same uprave. I ono što nam se činilo isto tako važno i što je netko od zastupnika i zastupnica spomenu a to je da se osigura efikasan, neovisan vanjski nadzor. To će biti učinjeno, pravni modus će biti iznađen. Da li će biti zakon ili uredba Vlade vidjet ćemo, no bit je neovisnost po standardima Vijeća Europe Europske unije. U slijedećih nekoliko mjeseci i taj će posao biti okončan. Javnost i ovaj Sabor bit će o tome izviješten. Ono što nam se čini da je najvažnije da se probacijski sustav počinje živjeti i da on za tri ili četiri godine zamijeni ovaj sustav i nadopuni ga sa jednom aktivnošću koja nam se čini da je vrlo bitna a to je kontrolirana, nadzirana sloboda. To će zahtijevati zakonodavne intervencije. No, ono što je iznimno bitno čini mi se da neće biti ni reforme ni modernizacije, ni popravaka u zatvorskome sustavu ukoliko sve to ne bude slijedila i snažna intervencija u cjelokupni pravosudni sustav. I to je poanta mjera koje se predlažu i vezano, i te mjere koje indirektno i direktno sada čini Ministarstvo pravosuđa ustvari utjecat će vrlo izravno i na kvalitetu zatvorskoga sustava. Zahvaljujem vam. I molio bih da izvješće prihvatite. Hvala vam lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Odlučivat ćemo naknadno.
I Izvješće o radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2007. godinu. Dajem na glasovanje prvo zaključak sukladno prijedlogu saborskih ranih tijela koji glasi: Prihvaća se Izvješće o radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2007. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 70 za, 10 suzdržanih, 22 protiv. Prihvaćeno je ovo izvješće. Dajem na glasovanje Akcijski plan za unapređenje zatvorskog sustava Republike Hrvatske. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 72 glasa za, 19 suzdržanih, 6 protiv. Prihvaćen je i ovaj akcijski plan. Odbor za obitelj, mladež i šport predložio je Hrvatskom saboru donošenje zaključka. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o ovom prijedlogu zaključka.
Prihvaćamo osim točke 5., sve prihvaćamo.
Osim točke 5.?
Osim mjere 5., vođenje evidencije o broju i obilježjima djece čiji su roditelji u zatvoru i kontaktima s roditeljima zbog tehničke nemogućnosti da to učinimo. Svih drugih 5 točaka prihvaćamo kao prijedlog.
Predstavnica predlagatelja, gospođa Milanka Opačić.
Gledajte, budući da predstavnik ministarstva kaže da nemaju dakle tehničke mogućnosti, mislim da nije pametno donositi zaključak koji vi u startu kažete da ne možete provesti, prema tome biti će dobro ako provedete i ovo ostalo što prihvaćate.
Dobro. Onda dajem na glasovanje sve ove prijedloga zaključaka, osim ove točke 5. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 104 glasa za i 2 suzdržana donijeti su ovi predloženi zaključci. Glasovanje je završeno. Sjednica se prekida. Nastavak u utorak u 9,30 sati.