Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Pred vama se nalazi Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2010. koja je Agencija sukladno Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja dužna dostaviti Hrvatskom saboru na usvajanje. S obzirom da smo već u 2012. godini i da Agencija upravo priprema Izvješće za 2011. godinu koje će u najkraćem mogućem roku dostaviti ovom Visokom domu na usvajanje, nastojat ću u svom izlaganju i prikazu ovog Izvješća biti što kraća i ukazati na najvažnije aspekte rada Agencije u 2010. godini. Prije svega ovo Izvješće obuhvaća aktivnosti Agencije u području zaštite tržišnog natjecanja koje se odnose na kontrolu ponašanja poduzetnika na tržištu te njezine aktivnosti u kontroli dodjele državnih potpora. Uz to u Izvješću su obuhvaćene aktivnosti Agencije vezane za pregovore s Europskom unijom osobito u poglavlju 8. tržišno natjecanje. Također tu su podaci u suradnji sa sektorskim regulatorima, aktivnosti na međunarodnoj razini i slično. U uvodnom dijelu izvješća dani su temeljni podaci o našoj Agenciji čiji je pravni status uređen Zakonom o zaštiti natjecanja. Kao što znate za svoj rad ova Agencija odgovara Hrvatskom saboru, na njenom čelu nalazi se Vijeće od pet članova koje upravo imenuje i Hrvatski sabor. Stručna služba obavlja upravne, stručne i administrativne poslove za potrebe vijeća. U Agenciji je na kraju 2010. godine bilo zaposleno 45 djelatnika od čega 5 članova Vijeća, od toga broja 32 djelatnika izravno su angažirani na poslovima vezanim uz provedbu Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja i zakona o državnim potporama. Naš je proračun u 2010. iznosio 16,7 milijuna kuna, od čega je 12,8 milijuna kuna bilo namijenjeno redovnim aktivnostima Agencije a gotovo 4 milijuna kuna su činila sredstva iz EU programa IPA 2007 i IPA 2008. gdje je Agencija iznimno aktivna, mi smo od 2003. do 2010. iz Europskih fondova privukli oko 7 milijuna eura ili preko 50 milijuna kuna za našu djelatnost, što zapravo znači da Europa financira Agenciju gotovo kao i Hrvatska. Niz je poslova koji su obavljani u Agenciji u 2010. koja nije jednostavno opisati a još manje iskazati brojčano. Stoga smo u godišnjem izvješću kroz sažetke konkretnih predmeta koje smo rješavali, mišljenja na zakone i druge propise koje smo davali, osnovne analize dobivenih istraživanjem pojedinih tržišta koje smo prikazali, ili pak usporedbe podataka o našoj Agenciji sa sličnim institucijama u europi i šire nastojali dati što točniju i vjerniju sliku našeg rada i poslova koje svakodnevno obavljamo. No kao što znate zaštita tržišnog natjecanja često je čak i stručnoj javnosti a posebno građanima i poduzetnicima nedovoljno jasna sintagma. Najčešće se veže uz potrebu za rješavanjem svih negativnih pojava na tržištu i oko tržišta. Stoga u svakodnevnom životu nastaju ponekad i nesporazumi i često nezadovoljstvo našim radom jer agencija ne može riješiti i ne rješava sve probleme na tržištu jel tu ima problema koji se vežu i za javne nabave, nelojalnu konkurenciju, kontrolu cijena, Dampinški u uvoz i slično što jest vezano za tržište ali nije zakonska nadležnost agencije. Dakle, djelokrug agencije njezine zadaće uređuje Zakon o tržišnog natjecanja kada se radi o tržištu a odnose se na utvrđivanje zabranjenih sporazuma među poduzetnicima, utvrđivanje zlouporaba vladajućeg položaja i ocjenu dopuštenosti koncentracija među poduzetnicima, i kao posebno davanje mišljenja na zakone i druge propise. U svim navedenim slučajevima cilj je naših intervencija uspostaviti djelotvorno tržišno natjecanje među poduzetnicima, bez obzira na kojem mjerodavnom tržištu djeluje. Tako potičemo konkurenciju među njima, a kako bi bili konkurentniji i pripremljeniji za suočavanje sa izazovima globalnog tržišta. Naime, iskustvo i praksa najrazvijenijih i najnaprednijih država svijeta govore da bez razvijenog tržišta i konkurentske bitke među poduzetnicima nema ni gospodarskog rasta, a niti povećanja zaposlenosti. Zato tržišno natjecanje nema alternative. S druge strane naš je cilj našim intervencijama spriječiti kako dogovore o cijenama među konkurentima tako i one aktivnosti kojima se nameću ili određuju takvi uvjeti prodaje koji za rezultat imaju više cijene ili smanjenje ponude proizvoda i usluga na hrvatskom tržištu čime se izravno nanosi šteta potrošačima i smanjuje dohodak građanima. U 2010.godini zato ističem kao primjer donošenje odluke kojom smo utvrdili postojanje zabranjenog sporazuma o cijenama na tržištu dnevnih i tjednih tiskovina, a isto tako kada se radi o cijenama u postupku protiv jednog od najvećih trgovaca informatičke opreme i potrošačke elektronike također smo donijeli odluku kojom su mu zabranili da ograničava slobodu kupcima svoje robe za daljnju prodaju da samostalno određuju cijene tih proizvoda. Nadalje, u 2010.godini agencija je vodila nekoliko postupaka protiv uvoznika, distributera osobnih vozila te smo sigurni da će nakon što su po nalogu agencije izmijenjeni ugovori distribuciji i servisiranju s ovlaštenim distributerima i serviserima najveću korist od tih intervencija agencije imati građani, vlasnici i kupci vozila. Što se tiče koncentracije poduzetnika u 2010.godini smanjene su nažalost aktivnosti hrvatskih gospodarstvenika na ovom području, te je dopuštenima ocijenjeno samo 12 koncentracija. Međutim u tom razdoblju agencija je pored postupaka odobravanja novih koncentracija bavila se i nizom drugih aktivnosti gdje svakako treba izdvojiti one koje se odnose na konačan odabir kupca za Crobenz čiju je prodaju uz druge mjere agencija naložila u postupku ocjene koncentracije MOL-INA. Intenzivne aktivnosti agencije u smislu jačanja svijesti o negativnim posljedicama kršenja propisa o zaštiti tržišnog natjecanja, konačno su rezultirale bitno povećanim brojem izrečenih kazni od strane prekršajnih sudova, a po optužnim prijedlozima agencije. Konkretno u 2010.godini je izrečeno kazni u iznosu od oko 3 milijuna kuna za razliku od 2009. kada se radilo o svega milijun kuna izrečenih kazni. U 2010. agencija je zaprimila 19 presuda Upravnog suda kojima su potvrđene odluke agencije ili njezini zaključci te jednu presudu Ustavnog suda kojim je potvrđena presuda Upravnog suda kojom je ovaj sud odbio tužbu protiv odluke agencije. Rad agencije i njezina uloga u provedbi prava zaštite tržišnog natjecanja i stvaranju takvog okruženja koja će svim tržišnim akterima bez obzira na njihovu snagu i veličinu osigurati jednake uvjete poslovanja na tržištu, štititi potrošače i doprinositi gospodarskom rastu ne može se svesti samo na postupke ili predmete kojima se utvrđuju povrede zakona ili izriču kazne. Ovdje govorimo o ulozi agencije u davanju mišljenja na propise za čije su donošenje nadležni ovaj Visoki dom, hrvatska Vlada ili pak jedinice lokalne i područne samouprave a koji također imaju učinka na tržišno natjecanje odnosno na uvjete pod kojima se na nekim tržištima ili u nekim djelatnostima odvija tržišno natjecanje. Premda je u 2010. agencija dala niz mišljenja, zakona i druge propise ovom prilikom smatram važnim izdvojiti mišljenja i aktivnosti agencije koje se odnosi na demonopolizaciju tržišta auto-taxi prijevoza osobito u Zagrebu ali i u drugim hrvatskim gradovima. Ono što je posebno važno naglasiti da su promjene u ovom sektoru dvostruke. Jedne idu u korist razvitka same djelatnosti, a one druge idu još što je važnije u korist građana korisnika ovih usluga. Međutim, promjene na ovom tržištu ne bi bile moguće da nije bilo suradnje između ove agencije i primjerice Skupštine grada Zagreba odnosno nadležnih tijela nekih drugih gradova. Naime, premda agencija još od 2004. svojim mišljenjima i analizama ukazuje na nužnost promjena na ovom tržištu do tih je promjena u konačnici moglo doći i došlo zahvaljujući odlučnosti i propisima nadležnih tijela jedinica lokalne samouprave. U 2010.godine naglasak je bio i na dogradnji Zakona o tržišnog natjecanja kroz izradu i predlaganje potrebnih podzakonskih akata nužnih za njegovu primjenu osobito kada se radi o otkrivanju zabranjenih sporazuma između konkurenata dakle kartela. Konačno tu su bili svi ostali poslovi koji se nisu mogli ovdje spomenuti pa ni u izvješću, a njihovo rješavanje u najkraćem mogućem roku i što efikasnije ne dovodeći u pitanje pravo svake stranke u postupku na obranu i fer na postupanje pred agencijom bio je naš prioritet. U provedbi Zakona o državnim potporama agencija je 2010.godine dio svojih aktivnosti usmjerila na odobravanje programa s ciljem ublažavanje posljedica gospodarske krize. Primjerice pri donošenju Zakona o Jamstvenom fondu za gospodarski oporavak i razvitak ili uredbe o provedbi tog zakona, HBOR-ovog programa kreditiranja obrtnih sredstava ili pak operativnog programa Ministarstva gospodarstva zadržavanja konkurentnosti tekstilne industrije, industrije kože i proizvoda od kože. Niz je drugih programa koje smo ocjenjivali i odobravali 2010.godine ili postigli da se usvoje programi koji ne sadrže državne potpora, kao što je to u slučaju fondova za gospodarsku suradnju gdje je nositelj izrade ovog propisa postupajući po naputcima agencije isključio mogućnost dodjele potpore kako kod osnivanja tako i kod poslovanja tih fondova. Izradili smo Godišnje izvješće o državnim potporama za 2009. godinu koje je ovaj Sabor usvojio 11. veljače 2011. Ono što bih željela istaknuti je da smo u 2010. godini uspješno okončali postupak ocjene potpora koje su dodijeljene poduzetniku Rockwool Adriatic, a koje nisu bile unaprijed prijavljene agenciji kao što to nalaže zakon pa smo postupak pokrenuli po službenoj dužnosti smatrajući da se radi o javnom interesu te da je zbog toga potrebno utvrditi s koliko su stvarno potpora Republika Hrvatska i lokalna samouprava pomogle gradnju ove tvornice u Istri i jesu li te potpore zakonski utemeljene. Poštovane zastupnice i zastupnici, u 2010. godini aktivnosti agencije su bile usmjerene i na stjecanje uvjeta za završetak pregovora s EU poglavlju 8.-Tržišno natjecanje, osobito kada se radi o okončanju na izradi zakonodavstva koje je još uvijek trebalo uskladiti s pravnom stečevinom EU te posebice na ispunjavanje mjerila za zatvaranje pregovora sa EU. Ovdje se prije svega radi o mjerilima za zatvaranje pregovora u brodogradnji. Pritom ne treba zaboraviti činjenicu kako je i sama agencija, odnosno njezin rad kontroliran i pomno praćen od strane Europske komisije sve do punopravnog članstva, budući da je prvo mjerilo za privremeno zatvaranje pregovora između ostalog nalagalo, citiram: "zadovoljavajuću provedbu propisa iz područja tržišnog natjecanja". To da smo na dobrom putu i da stojimo uz bok sličnim agencijama u EU dokazuje i činjenica da je i ovo mjerilo ispunjeno, a pregovori završeni. Već od prošle godine agencija je uključena u rad europske mreže tijela za zaštitu tržišnog natjecanja koju čine Europska komisija i sva nacionalna tijela država članica. Naše se odluke komentiraju i analiziraju u europskim stručnim časopisima, a mi u agenciji svjesni izazova koje za hrvatsko gospodarstvo donosi članstvo u EU tom gospodarstvu nastojimo osigurati što više informacija o ovom području i biti što otvoreniji za suradnju i za pripreme za članstvo. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik ili predstavnica Vlade dodatno obrazložiti mišljenje Vlade? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HNS-a, pretpostavljam, ovdje ne piše, gospođa zastupnica Natalija Martinčević. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovane predstavnice Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja, poštovane kolegice i kolege. Naravno, kao i kod svih izvješća o kojima smo raspravljali nužno je napomenuti da je dosta nesvrsishodno sada početkom 2012. godine raspravljati o radu agencije u 2010. godini, no ja ću se uz izvješće osvrnuti i na aktualnu problematiku rada agencije jer ovo izvješće zapravo je prilika da se potegnu neka važna pitanja vezana uz sam rad AZTN-a. U biti bez obzira što se radi o izvješću za 2010. godinu važno je da se govori o radu ove agencije jer ona je svakako jedna od najvažnijih agencija koje Hrvatska ima u proteklom vremenu, prije svega zbog pregovora s EU, a danas ponajviše zbog ukupnog procesa sređivanja tržišnih prilika u smislu konačnog uređenja sustava prema kojem bi Hrvatska u potpunosti postala društvo slobodnog tržišnog natjecanja. Izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2010. godinu je relativno korektno izrađeno, obuhvaća kvalitetan popis i opis aktivnosti koje je provodila agencija, doduše uz neke zamjerke oko ispravnosti podataka ali o tome se nadležno ministarstvo već očitovalo pa to sada ne bih posebno naglašavala, osim uz jednu primjedbu da je agencija imala apsolutno dovoljno resursa da sve podatke pripremi korektno i točno i da takvim ispravkama nema potrebe. Agencija je za razliku od prijašnjih godina u 2010. godini ipak počela djelovati u uređenijem sustavu. Naime, u listopadu 2010. godini donesen je Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja kao temeljni propis koji uređuje pravila i sustav mjera zaštite tržišnog natjecanja kad se radi o sprečavanju i sklapanju zabranjenih sporazuma među poduzetnicima, onemogućavanja zloporaba vladajućih položaja poduzetnika ili kontroli dopuštenih koncentracija. Navedeni je zakon svakako osnažio ulogu Agencije na tržištu i stvorio uvjete za jačanje discipline tržišnog natjecanja. Ovdje su Agenciji također date poprilično velike ovlasti izricanja upravo kaznenih mjera, odnosno Agenciji je dat mnogo djelotvorniji alat nego što je to imala prema Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja iz 2003. godine. Vlada je također uredbama osigurala uvjete za pravnu sigurnost i transparentnost rada Agencije, dakle uredbama koje su uglavnom donijete na prijedlog same Agencije. Isto tako kroz izvješće se proteže i naglašava jedna izvanredna suradnja sa tijelima EU što je jako lijepo i pohvalno i vidimo da si je Agencija u ovom dijelu dala puno truda. Isto tako, u izvješću se navodi da je Agencija uspostavila izvanrednu suradnju sa državnim institucijama, neovisnim regulatorima, pravosudnim tijelima što također sve pozdravljamo, ali smatramo da prostora za napredovanjem kako bi se to reklo ima u uspostavljanju bolje komunikacije sa gospodarstvenicima, a s time povezano i sa resornim ministarstvima. Obzirom da i sama dolazim iz gospodarstva i kao dogradonačelnica Grada Varaždina imala sam prilike razgovarati sa većim brojem gospodarstvenika koji su imali cijeli niz primjedbi na rad agencije. Naime, iz različitih sektora gospodarstva dobila sam informacije da se Agencija zapravo baš i ne trudi biti konstruktivna pomoć i potpora gospodarstvu. Naravno da je apsolutno jasno koja je uloga i zadaća Agencije, no morat ću se složiti sa mišljenjem gospodarstvenika, da bi Agencija ipak trebala odigrati barem savjetodavnu ulogu u pomoći posrnulom hrvatskom gospodarstvu na način da im pomogne prevladavati poteškoće i zapreke na koje nailaze u procesu predlaganja i poduzimanje mjera za spas tvrtki o čemu Agencija odlučuje. Osnovna je zamjerka gospodarstvenika, ali i određenih tijela državne uprave da Agencija poprilično tvrdo i rigidno se očituje o njihove zahtjeve i prijedloge, da se uglavnom radi o odbijenicama bez ikakve namjere da im se pomogne u rješavanju problema i pronalaženju rješenja. Možda da na jednom konkretnom primjeru pojasnim o čemu se ovdje radi. Naime, jedna tvrtka iz gospodarstva koje je iznimno pogođeno ovom krizom, tvrtka čiji je promet u 2009. godini prvenstveno zbog krize pao za više od 30% morala je prema zahtjevu agencije dokazivati agenciji da je ova gospodarska i financijska kriza utjecala na njihovo poslovanje. Tvrtka je uzgred budi rečeno i 40% izvoznik. Kome bi danas zapravo stvarno moglo pasti na pamet da od tvrtke koja se bori za opstanak i tvrtke koja se bori za opstanak nekoliko tisuća radnika traži da dokazuje da tvrtka posluje lošije zbog krize. Dapače, agencija u svom odgovoru tvrdi da utjecaj svjetske krize se ne može smatrati opravdanim izvanrednim razlogom. Ja ću sad malo i citirati odgovor agencije koja je dala tvrtki na tvrtkin prijedlog za restrukturiranje. Dakle, odgovor je glasio ovako: gubitak određenih tuzemnih kupaca i tržišta kao i onih u inozemstvu predstavlja uobičajen poslovni rizik kojeg svaki poduzetnik preuzima u poduzetničkom pothvatu. Prekid suradnje s određenim dobavljačima i kupcima česta je pojava u poduzetništvu, te je na poduzetniku i njegovom menadžmentu da nadomjeste određene gubitke novim kupcima i ulaskom na nova tržišta. Mislim bez uvrede, ali ovo je stvarno pisao netko tko je prespavao činjenicu da su i Hrvatska i ostatak svijeta u krizu. I samo da ne bi bilo zabune da se nad ovakvim odgovorima, učestalim odgovorima moram reći na žalost agencije zgražaju samo gospodarstvenici. Na upravo ovaj odgovor se očitovalo i Ministarstvo financija. Evo također ću i njihov odgovor citirati. Dakle, Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja nije na odgovarajući način sagledala ovu problematiku sa osnovnog teoretskog ali i praktičnog gledišta. Navedena je jedna od manjkavosti koja je vodila ka donošenju po nama pogrešnog zaključka kako globalna kriza nije imala uticaja na pogoršanje poslovanja tvrtke. I sad nadalje Ministarstvo financija objašnjava Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja kako u Hrvatskoj i u svijetu postoji kriza koja utiče na poslovanje tvrtki. Ja sad ne bi možda u ovom primjeru više duljila, ali to je samo jedan dakle od primjera rigidnosti postupanja AZTN-a koja ovakvim svojim tumačenjima itekako utječe ne samo na poslovanje nego i doslovno na opstanak tvrtki u Hrvatskoj i … [[Govornica se ne razumije.]] uistinu o ozbiljnim stvarima. Da razjasnimo dakle, anti trusne mjere, sprječavanje zlouporabe vladajućeg položaja na tržištu dio su poslova agencije koje apsolutno podržavamo i želimo da bude još bolji i još kvalitetniji. No, postoji jedan zaista cijeli niz gospodarstvenika koji u ova iznimno teška i krizna vremena se bore doslovno za opstanak svojih tvrtki i zaposlenih u njima. I naravno da odgovori AZTN-a na njihove prijedloge za pomoć i restrukturiranje tvrtki ili sektora u smislu ovo ne može, ovo isto ne može i ovo nikako ne može nisu zadovoljavajući i ne koriste hrvatskom gospodarstvu. Agencija bi trebala obzirom da je na samom izvoru informacija aktivno sudjelovati sa tijelima državne uprave, dakle sa Ministarstvom gospodarstva, sa Ministarstvom poduzetništva i obrtništva, sa Ministarstvom poljoprivrede, aktivno sudjelovati u tome da pomogne kod izrade samih programa, a ne samo da bude pasivni promatrač koji na vrlo birokratski način odbija prijedloge. Također prema informacijama koje sam dobila od gospodarstvenika proces verifikacije pojedinih programa kod agencije traje vrlo dugo, ponekad gotovo i godinu, evo godinu i pol dana što je s obzirom na trenutak u kojem se nalazimo apsolutno neprihvatljivo. Ovdje bih samo istaknula da je primjerice u tekstilnoj industriji u posljednjih 5 godina izgubljeno 10000 radnih mjesta, a tvrtke svakodnevno odlaze u stečaj. Evo prije nekakvih mjesec dana i čakovečki MTČ. I zato kada jedan Varteks koji je također u jednoj vrlo teškoj situaciji dođe sa konstruktivnim prijedlogom tada se od vas očekuje da vaš odgovor na njihove programe restrukturiranja date u najbržem mogućem vremenu jer vremena uistinu nema. Agencija je temeljem svojih velikih ovlasti dovedena u poziciju da ima velik uticaj na poslovanje i opstanak hrvatskih firmi i smatramo da bi svoj posao trebala shvatiti na način da je njezina uloga osim uloge policajca da bude konstruktivna i na pomoć tim istim gospodarstvenicima. Dakle, da se razumijemo mi se zalažemo za potpunu primjenu svih pozitivnih propisa, no od AZTN-a se očekuje da oni u stabilizaciji i očuvanju ovog posrnulog hrvatskog gospodarstva moraju odigrati konstruktivnu ulogu. Brojni su primjeri konstruktivnog djelovanja agencija u zemljama Europske unije koji su usprkos vrlo jasnim pravilima tržišnog natjecanja koja tamo vrijede iznašla model za spas domaćih industrija naročito iz prerađivačkog sektora. Bilo bi dobro da se malo pogleda koje su to mjere kojima se i ta kojima je Italija, kojima je Belgija spasila svoju tekstilnu industriju. HNS će podržati ovo Izvješće, ali snažno podcrtati da bi gospodarstvenici i resorna ministarstva ali i agencija trebali imati zajednički cilj, a to je razvijeno hrvatsko gospodarstvo koje će sutra moći ravnopravno sudjelovati u utakmici sa tvrtkama iz Europske unije. I upravo u tome HNS vidi pravi izazov daljnjeg djelovanja Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja.
Hvala lijepa. Gospođa Olgica Spevec želi u ime predlagatelja se obratiti zastupnicama. Hvala lijepo.
Hvala lijepo gospođi zastupnici što mi je dala priliku da odgovorim i da upoznam Hrvatski sabor sa nekim činjenicama vezano za, upravo za teme o kojima je gospođa govorila. Dakle, što se tiče netočnosti podataka koje smo dali u našem Izvješću došlo je do nesporazuma. Agencija je točno navela da je 19 odluka suda, Upravnog suda dobila. Odluku koja se odnosi na Varteks agencija je dobila u siječnju 2011. godine i ta je odluka objavljena u Narodnim novinama u 2011. godini, tako da ćemo tu odluku obraditi u našem Izvješću za 2011. godinu. Jer kao što znate sve odluke suda u biti su pravomoćne odnosno može se po njima postupati tek kad ih onaj kome su namijenjene i dobije. Dakle, mi nismo mogli u 2010. godinu navesti odluku koju smo mi dobili, za 2010. navesti odluku koju smo dobili u 2011. godini. Premda je po, se vidi da ju je sud donio 2010. A otpravio nešto kasnije. Ali svi koji, kažem sa sudom radimo znamo da je donošenje odluke jedno, otpravak odluke nešto drugo. Dakle, tu agencija nije ništa neistinito prikazala, nego jednostavno je činjenično stanje takvo kakvo jest. Što se tiče primjedbi gospodarstvenika na rad agencije vezano za dio koji se odnosi na kontrolu državnih potpora naravno da su te primjedbe sa njihovog aspekta utemeljene, zato jer agencija ocjenjujući posebice programe restrukturiranja ali i odobravajući sve druge programe državnih potpora ili dajući zeleno svjetlo pojedinačnim potporama prije svega polazi od propisa o zaštiti tržišnog natjecanja. Dakle, sve odluke Vlade Republike Hrvatske koje sadrže propise objavljene su u Narodnim novinama i agencija ima obvezu provedbe tih odluka. Kada se radi o restrukturiranju restrukturiranje je jedan zahtjevan proces i ja shvaćam da su gospodarstvenici hrvatski u vrlo teškoj situaciji kada moraju agenciji dostaviti program restrukturiranja koji mora biti održiv, koji mora jamčiti da će nakon dodjele potpora gospodarstvenik biti u stanju na tržištu poslovati u skladu sa tržišnim uvjetima, dakle bez državnih potpora. To, takav postupak ocjenjivanja programa restrukturiranja je dakle posao koji radi agencija zajedno sa davateljem potpore i u suradnji sa korisnikom potpore, odnosno onim koji izrađuje program. I u konkretnim slučajevima agencija je odobrila program restrukturiranja gospodarstvenika o kojem govori gospođa zastupnica, dakle Varteksa. Međutim, u propisu o državnim potporama stoji da se takva potpora daje jedanput u deset godina. Nakon što je poduzetnik dobio potporu koja je iznad svih potpora koju je dobila Hrvatska tekstilna industrija već za nekoliko godina on se ponovno vratio, odnosno ponovno zahtjeva potporu za restrukturiranje. Agencija je imala i sastanke s njim i u tim sastancima i komunikaciju sa davateljem potpora ukazala u kom smjeru i na koji način bi trebalo taj program sačiniti da bi potpora bila opravdana. Jer, nemojte zaboraviti, dakle potpora za restrukturiranje daje se jedanput – first time – last time. Dakle, jedanput i nikad više. Mi smo u ovom slučaju proveli analizu sa namjerom da ukoliko postoje stvarno učinci krize na ovog gospodarstvenika da mu se izvanredno odobri potpora i po drugi put. Međutim, u toj ekonomskoj analizi koju smo sačinili ispostavilo se da su teškoće tog gospodarstvenika vezane uz domaće tržište, uz njegovo vlastito poslovanje, a ne za gospodarsku krizu. Međutim, to je bio jedan samo od zaključaka agencije koju smo dostavili davatelju i od davatelja očekujemo da on ako ima neke druge argumente te argumente agenciji i pojasni. Tako postupak još dakle nije završen. Ono što bih ovdje molila da imate u vidu da sve programe potpora koje ova agencija odobrava danas, koje je odobravala jučer i koje će odobravati sutra i dodijeljene potpore kad postanemo članica EU to postaje nadležnost Europske komisije. Dakle, sve te programe i odluke koje mi donosimo njihovu superviziju vrši Europska komisija i što je još zapravo rekla bih teže je da ona naknadno može izvršiti ocjenu tih programa ili pojedinačnih potpora. Što to znači? Evo primjerice mađarski MALEV dobivao je potpore od Mađarske države otkad je osnovan, ali recimo i 2003., 2004., 2005. i te su potpore u Mađarskoj bile od strane njihovog Ministarstva financija koje je odobravalo potpore kao agencija odobrene kao zakonite. Međutim, ovih dana, odnosno prošli mjesec je Europska komisija donijela odluku kojom je izvršila superviziju i naložila povrat potpora MALEV-u jer je polazeći od pravila o državnim potporama koja su identična hrvatskim pravilima o državnim potporama zaključila da potpore nisu odobrene sukladno propisima. Dakle, što hoću reći? Bez obzira na ove kritike, mi ih prihvaćamo, svatko može griješiti u svome radu, ali bez obzira na te kritike mi radeći ovaj posao radimo za hrvatsko gospodarstvo. Niti vjerojatno vi gospođo zastupnice niti bilo tko u Hrvatskoj bi želio da za 2 ili 3 godine se Varteksu naredi povrat potpore uz zateznu kamatu koja se izračunava na temelju referentne kamatne stope u EU i da mu se naredi povrat potpora u vrijeme kad postanemo članica EU čime bi se pokazalo da niti je agencija obavila svoj posao, niti je davatelj sastavio dobar program, a korisnik je žrtva takve aktivnosti. Dakle, korisnici potpora ako nisu zadovoljni rješenjem agencije imaju Upravni sud, mogu podnijeti zahtjev za sudskom zaštitom. Ali jednako tako moraju biti svjesni činjenice da ova agencija će učiniti sve da njihov program bude kvalitetno obrađen, da odobrenje koje dajemo bude u skladu sa propisima upravo kako bi njih zaštitila od mogućeg povrata potpore kad postanemo članica EU. Od završetka pregovora do danas sve potpore koje odobravamo kažem moraju se prijaviti EU i Europskoj komisiji. Ovaj Sabor je u petak ratificirao Sporazum, odnosno Ugovor o pristupanju, u kojem stoje upravo te odredbe. Pa bi vas lijepo molila da imate i to u vidu. Dakle, ne radimo mi protiv nijednog hrvatskog poduzetnika, nismo nerazumni dapače radimo u njihovu korist, želimo da njihovi programi i potpore koje im ova država daje budu sukladni propisima, ne narušavaju tržišno natjecanje i proračun poreznih obveznika. Dakle, nemojte se brinuti donijet ćemo odluke koje idu u korist poduzetnika, ali u dugoročnu korist. Ne trenutnu neke uprave ili postojećeg vlasnika. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba Hrvatskih laburista stranke rada gospodin zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovana predsjednice vijeća, kolegice i kolege. Iako se razlikuju u detaljima, metodologiji i materiji sva su u ovih 50-ak dana u ovom Domu podnijeta izvješća gotovo jednoglasno prihvaćena pa čak i Izvješća o radu primjerice HNB-a, državnih odvjetništava, državne revizije ili različitih agencija. Čitajući ih loš poznavatelj prilika u Hrvatskoj stekao bi dojam da smo uređena država u kojoj svi kontrolni mehanizmi u svim institucijama gotovo besprijekorno funkcioniraju. Na papiru sve štima, sve su institucije jako zadovoljne sa svojim radom pa zašto onda ne bi bila i Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja koja u suštini kontrolira i štiti pod navodnicima "slobodnu trgovinu", onu koju je prije gotovo 200 godina u prvoj polovici 19. stoljeća osmislio škotski ekonomist Adam Smith. Naravno pod pojmom slobodne trgovine i tržišnog natjecanja krije se jačanje velikih na račun manjih, nerazvijenih i tvrtki i zemalja. Pod apsolutnom vlašću tzv. "slobodnog tržišta" u kojemu je sve podređeno moćnima ti moćni i veliki gomilaju ogromne zarade. Da sve izgleda demokratski i uređeno smišljeni su regulatori, k tome još i nezavisni. S malo nezavisne prašine oči javnosti bi trebale priviđati ono čega nema – jednakost u tržišnom natjecanju. Trebali bismo povjerovati da jednaka pravila vrijede za Ivicu Todorića kojemu treba nekoliko sati vožnje vlastitim zrakomlatom kako bi obišao samo neka od svojih imanja i Štefa iz Bednje koji se u svojemu kiosku mora boriti s monopolističkim TDR-om iz Rovinja. U Izvješću o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja u državi u kojoj je gotovo sve podređeno najmoćnijima, onima koji s vlašću ma koja god bila pogađaju koliko će, kada i u koliko rata platiti porez odnosi u kolanju roba i usluga djeluju naoko idilično. Ako se itko usudi odstupiti od pravila pojavi mu se za vratom agencija i privede ga k redu. Iako u daleko uređenijem svijetu podučava nas stvarnost tu tzv. "slobodnu tržišnu utakmicu" najčešće i najviše te najgrublje narušavaju uglavnom najveći u Hrvatskoj nije tako. U Hrvatskoj se najveći pridržavaju Zakona ili ako ga već prekrše, i taj se prekršaj nekim čudom pojavi u javnosti, onda pod pritiskom te iste javnosti i pred sudom, stvari se rješavaju po stoljetnom kalendaru. Još su sredinom 2008. godine svi važniji novinski dnevnici sklopili zabranjeni sporazum o jedinstvenoj cijeni novina bez ekonomske opravdanosti, prekršajni postupak i upravni spor još uvijek se vode na Hrvatskim sudovima. Nestati će i novina ali sporovozni sporovi će još uvijek trajati, koliko dugo, toliko dugo dok to nakladnicima odgovara. Slična je priča s tjednicima Europapress holdinga i NCL Media grupe. Iako slušamo svakodnevne pritužbe na ponašanje moćnika Konzuma, i njihovih još moćnijih šefova koima se malo tko usudi zamjeriti, u Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja ne stižu prijave, pa čak ni tada kada dobavljači, proizvođači ili izvođači mjesecima čekaju na plaćenu robu ili uslugu. Ako moćnim KOnzumašima zasmetate ili zamjerite roba će vam završiti u nekim nevidljivim zakućcima ili će nestati s polica. To je stvarnost, ali za nju nema mjesta u izvješću jer se vjerujem na to nitko u Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja ne žali. Zašto? Zato što moć Agrokora nadilazi moć i hrabrost Agencije, onda joj se nema smisla žaliti jer ćete žalbom razgnjeviti moćnike u najmoćnijoj tvrtki. Zato na papiru sve izgleda bajno iako u svakodnevnoj komunikaciji stotine korisnika usluga na svojim leđima osjete da je HT država u državi sa svojim pravilima i praksom, po ovom se Izvješću ta od samog pretvorbenog početka super privilegirana tvrtka, prije predana, nego prodana, u tržišnom natjecanju je besprijekorna. Razložan B-NET-ov zahtjev u kojem je pojašnjena tisuću puta ponovljena priča o elektroničkim komunikacijskim vodovima, te veza tih vodova i niže predatorske cijene pružanja usluga prijenosa televizijskih programa Max-tva nije prošao u agenciji koja je zaključila da se HT ne nalazi u vladajućom položaju na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskog programa. Agencija je ustvrdila da B-net kao i preostali prijenosnici televizijskih programa u praksi pretežito koriste vlastitu infrastrukturu koju su izgradili u tijeku postupka, da nisu propali bi. HT u Hrvatskoj čiji je institucije gaje vazalski odnos prema tvrtkama u stranom vlasništvu ne može izgubiti spor, čak kada uz nevjerojatan profit otpušta 450 radnika, brani ga nacionalna televizija koju plaćaju, kojeg li non sensa radnici izbačeni na ulici. U Izvješću se na dva, tri mjesta spominje koncentracija radija i radijskog oglašavanja ali ona nevažna. Nju Agencija dopušta po slovu Zakona ekonomskih gotovo matematičkih analiza. NO, na nepisanu a svima znanu koncentraciju na radijski kartel nad kartelima Izvješće se ne osvrće. NI, ovo a neće vjerujem niti izvješće Vijeća za elektroničke medije. Prije nešto više od godinu dana SDP je upozoravao da Maček i krug oko Mačeka želi ovladati medijskim prostorom, iako je to ovladavanje a onda i koncentracija a onda i oglašavanje a onda i profitiranje zabetonirano, radijskim kartelom se nitko ne bavi, nitko službeno ali neslužbeno svi sve znaju. U dijelu u kojem se Izvješće bavi Hrvatskom radiotelevizijom na vrlo je plastičan način dokazana privrženost tzv. slobodnom tržištu i natjecanju na njemu. To je natjecanje kažu u Agenciji narušeno naknadom za obavljanje usluge od općeg interesa odnosno tzv. tv-pretplatom. TA je državna potpora, odnosno radiotelevizijska pristojba svrstana u selektivnu ekonomsku prednost što pak u konačnici svjedoči o neshvaćanju uloge HRT-a u demokratskom društvu. Ali ne samo u Agenciji nego u mnogim na Prisavlju, kaže se ovako u Izvješću, dvojnim financiranjem ispunjen je zahtjev transparentnosti jer su postavljene jasne i primjerene granice između javnih i komercijalnih usluga. Prije svega putem računovodstvenog razdvajanja kojom se omogućuje državi da lakše provede tekst razmjernosti i spriječi eventualno prekomjerno financiranje javnih usluga. Piše vjerovali ili ne u Izvješću. Prvi put u povijesti javne televizije iskazan je strah da bi se novcem dobivenim od komercijalnih usluga financirala javna usluga. Što to znači? Plaše se da bi se novcem od sapunice mogla financirati neka Krležina drama, tako je to na papiru naravno, stvarnost je drukčija. Uvijek se javnim novcem odnosno novcem pretplatnika financirao komercijalni sadržaj, što je u suprotnosti s ciljem i suštinom javne televizije koja je ugrožena ne samo u Hrvatskoj već i u Europi, jer krupnom kapitalu smeta uz ovakve rasprave i javna televizija na koju je stvarno na usluzi građanima, moćnici ne bi smjeli niti mogli imati nikakav utjecaj. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U Ime Kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo Spevec, uvažena gospodo zastupnici. Zanimljivo na strani 1. ovoga Izvješća ovoga uvoda govori se o kartelima. Svi se mi sjećamo ovih nedavnih značitih mljekarskih prosvjeda ok, u njih se svašta ubacilo, ubacili su se ljudi koji su zlorabili poticaje za poljoprivredu ide 4 milijarde kuna od 9,6 milijardi kuna koliko država osigurava za poticaje o čemu ćemo kasnije govorili, ubacili su se ljudi koji su iskorištavali državu, ubacili su se ljudi koji su bili dio bivše vladajuće nomenklature, ali je biti tu sljedeća. Znači s jedne strane imamo Dukat ili Lactalis, znači tu imamo monopol na mlijeko. S druge strane imamo Agrokor i oni imaju monopol na trgovinu i oni su se odlučili svoje povećane troškove, a imat će ih veći PDV te tvrtke isto dobivaju manje poticaje itd. Oni su se odlučili prebaciti svoj dio troškova na onog konačnog proizvođača onoga zadnjega u lancu a to je mljekar. Nitko ne može reći da neki od tih mljekara koristeći poticaje, koristeći državnu zemlju itd., nisu došli do zavidne imovine. jasno prije svega mislim da je mnogo njih došlo do toga ali jednim zavidnim radom. Istina bog gro te njihove imovine je isto na leasing, na zajmovima, pa nije riječ o njihovoj nego bančinoj imovini ili imovini leasing kuće. Točnije naši seljaci posjeduju traktore ali i to ću reći nije njihovo vlasništvo već je vlasništvo leasing kuća sve do onog trenutka dok se to ne otplati. Svi vi isto tako znate da je Hrvatska 2003. imala 57 tisuća mljekarskih farmi, danas 15 tisuće. U međuvremenu nestalo ih je 42 tisuće. Ako Hrvatska otvori granice, a mora, ako domaće mlijeko dođe u konkurenciju s onima iz Slovenije, Austrije, Francuska, Hrvatska će ostati bez vlastite prepoznatljivosti u poljoprivredi, prije svega ovdje mislim na tu mljekarsku industriju. I to nije dobro. Jasno da osuđujem zatvaranje cesta, nema majci, ali ako vam Dukat i Agrokor u 2012. smanje otkupnu cijenu za 41 lipu, onda je po slijedi dogovor monopolista koji ste eto čudo prema ovoj agenciji može to svrstati udružuju u kartel. Ako je tome tako onda to sigurno nije dobro i protiv toga se treba isto tako boriti. Ovdje na strani 6 ovoga izvješća između ostalog govori se što agencija radi. Neću to radi vremena sada citirati,l međutim postavljam si pitanje da li ova agencija npr. može nadzirati ove najveće tvrtke u RH koje su u pravom smislu te riječi karijatide, stupovi gospodarskih prilika u zemlji. Da li vi možete nadzirati jedan Dukat? Da li možete nadzirati jedan Konzum? Da li vi možete nadzirati prije spomenuti ne znam TDR, velike banke, PIF-ove i tome sl.? Sada navodno gospodin Starčević koji je kao predsjednik nadzornog odbora Hrvatskog fonda za privatizaciju 2002. jednoj istarskoj tvrtki omogućio kupnju Anita-e iz Vrsara, postaje direktor Croatia osiguranja. Već tri mjeseca se govori da će Adris preuzeti Croatia osiguranje. Reći ću ajde neka, ali volio bih da taj sustav ostane u rukama Hrvatske države. Ako je to krimen željeti da Cro osiguranje, HEP, hrvatske banke itd. ili Hrvatska poštanska banka ostanu u hrvatskim rukama, znači ako je to krimen onda o.k., ali ja sam odgojen da imanje ostaje u rukama nasljednika da to nije imovina samo onih koji ih posjeduju, već i onih koji ga nasljeđuju, pa shodno tome i imovina državnih poduzeća trebala bi biti imovina svih generacija, a ne samo jedne generacije ili jedne ekipe na vlasti. Što se tiče strane 21 ovdje se govori o Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja pa se između ostalog kaže da je isključivo sada nadležan Upravni sud RH "S obzirom na činjenicu da izricanje upravno-kaznenih mjera za povredu Zakona postoji u nadležnosti agencija omogućeno joj je i odlučivanje o oslobađanju ili ublažavanju kazni za "pokajnike" koji otkriju kartel, zabranjeni sporazum između konkurenta. Time je agencija dobila daleko djelotvorniji alat za primjenu predmetnog Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja". Biti dominantan na tržištu ne može biti grijeh. To ni na koji način ne može biti nezakonito, ali zlorabiti tu poziciju jasno pravno je upitno, nemoralno i nadasve protupravno ali mi to u pravilu ne kažnjavamo. Mi usuđujem se to kazati čak niti ne prepoznajemo. Istina je da samo najveći u Hrvatskoj u ovom trenutku opstaju a svi ostali nažalost propadaju. 50% prihoda ostvaruje u Hrvatskoj, pustimo sada javne sustave, 100 najvećih tvrtki. Znači kontroliraju 50% tržišta, državni proračun tih 100 najvećih tvrtki pune sa 25%. S druge strane imamo tisuću srednjih tvrtki od 100 do 300 zaposlenih kontroliraju tržište ili tu se negdje kreću do 25%, državni proračun pune sa 25%, zapošljavaju 150 tisuća ljudi kao i onih 100 najvećih. S treće strane imamo 70 tisuća malih aktivnih tvrtki, zapošljavaju preko 50% radnika u ovoj zemlji, preko 700 tisuća, državni proračun što je logično vis a vis doprinosa 700 tisuća ih je ovdje pune sa 50%,a ostvaruju svega 25% prihoda na tom hrvatskom tržištu. I čovjek si normalno postavlja pitanje, dokle tako? I onda mi govorimo o radu na crno itd. kojega jasno treba suzbiti. Na strani 23 kaže se "zabranjeni sporazumi između poduzetnika cilj ili posljedica kartelnih dogovora je prije svega ukidanje državnog natjecanja među izravnim konkurentima i ostvarivanje dodatne zarade članova kartela koji je rezultat njihovog dogovora, a nije rezultat njihovog uspješnog poslovanja" itd. Na strani 24. "U predmetu protiv nakladnika, ovdje se spominje jedan slučaj" itd. Jasno je da mediji kada je i moj prethodnih o tome nešto govorio imaju strašnu moć u RH ali što ćemo sa onima o kojima se nikada ne piše a zapravo su financijeri, sponzori, reklamni zakupci ili kako se to već kaže, zakupci tog reklamnog prostora u tim medijskim kućama. Njih se jednostavno ne dira. Ja kažem nisu bitni čak možda ni mediji nego oni koji stoje iza njih. Da li će ijedan mediji a) kazati pazite protiv nekoga nije bitno financijera, tajkuna svejedno, koji u njihovim novinama, televizijskim kućama itd. na godišnjoj razini sudjeluje ili taj reklamni prostor zakupljuje sa 5, 6, 10 ili ne znam koliko milijuna kuna? Ma neće. Jasno je da će se oni baviti Saborom, čak niti Vladom. Zašto? Jer u Vladi je izvršna moć i onda vlasnici uvijek ovise o toj izvršnoj moći, a za Sabor je i onako posljednja rupa na svirali, što bi trebao što je moguće prije promijeniti. Svaki monopol ja tvrdim u Hrvatskoj zapravo je na neki način i kartel. Ako ništa drugo kartel političara i te tvrtke. I nemojmo se jednostavno farbati, bez politike ne bi bilo niti jednog monopola. Ali pošto svaki monopol drži vlast, opoziciju ili dio opozicije izlično je boriti se protiv tih monopola ali valja ne znam i na vlastitu štetu možda o tome ponekad i kazati. Što se tiče strane 33 ovdje se govori o zlouporabi vladajućeg položaja, pa kao što sam i malo prije rekao samo postojanje vladajućeg položaja poduzetnika na mjerodavnom tržištu nije suprotno propisima u zaštiti tržišnog natjecanja dakle nije zabranjeno. Zabranjena je zlouporaba tog položaja. Zakon ne definira tržišni udio nekog poduzetnika koji bi se jednoznačno mogao smatrati vladajućim položajem već navodi da se u vladajućem položaju može nalazi poduzetnik čiji tržišni udio na mjerodavnom tržištu iznosi više od 40%. Kao da je ta odredba više od 40% naprosto pisana za neke velike tvrtke u Republici Hrvatskoj. Na strani 48 čak se spominje između ostalog INA odnosno monitoring ispunjenja uvjeta u uvjetno dopuštenoj koncentraciji između poduzetnika MOL-a Mađarska i INA-Industrija nafte d.d. Zagreb. Čovjek si stvarno postavlja pitanje danas nakon svih ovi procesa zašto to preuzimanje nije zaustavljeno, da li je za to samo Sanader kriv, da li je i Agencija kriva, Vlada, Damir Kajin, trećesiječanjska administracija koja je započela tu privatizaciju itd., itd. O potporama rekoh neću ni riječi kazati, osim da one iznose u toj godini 9,4 milijarde kuna, da je za poljoprivredu išlo godišnje tu negdje oko 4 milijarde kuna. Međutim ono što je bitno, o čemu govori ovo izvješće to je brodogradnja. Kako će bez potpora znači u ovoj godini bez 1 milijarde kuna opstati hrvatska brodogradnja. Tvrdim nikako. Da li će ta brodogradnja opstati samo ovim Končarevim čistkama, ali to s pravom s druge strane diže cijeli Jadran na noge, Rijeku, Kraljevicu, Trogir, Split itd., doduše treba imati na umu da rizik od nečinjenja može biti i stečaj cjelokupnih tih trgovačkih društva pa jednostavno u ovom trenutku čovjek ne zna od koje smrti umrijeti. Govorim to naprosto stoga jer na ovoj strani 86 između ostalog govori se i o ovim prilikama u hrvatskoj brodogradnji, između ostalog kaže znači restrukturiranje sektora brodogradnje u svim fazama tih procesa davala je svoje, znači misli na Agenciju, mišljenje, ocjene, planove restrukturiranja bez kojih sukladno mjerilu za zatvaranje pregovora isti ne bi mogli biti okončani. A sada, koje je to obveze Republika Hrvatska preuzela i nedavno ratificiranim ugovorom o pristupanju Hrvatske EU ili kako to tamo stoji gdje se nabraja onih 27 zemalja. Pa se onda kaže da poduzetnici u sektoru brodogradnje koje je potrebno restrukturirati su 3.maj, Brodotrogir, Brodograđevna industrija Split, Brodosplit, Brodogradilište Kraljevica. Sva sreća da se Uljanik ne spominje jer da se ne tretira kao društvo u problemima. Pa onda kaže, Republika Hrvatska je pristala provesti restrukturiranje ovih poduzetnika putem njihove privatizacije na temelju javnog natječaja. Ponuditelji su dostavili planove restrukturiranja ovih poduzetnika, a prihvatile su ih Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, to ste vi, i Europska komisija. Da li će Končara prihvatiti Agencija ostaje da se vidi. Poduzetnici neće primati nikakve nove potpore za sanaciju ili restrukturiranje prije isteka razdoblja od najmanje 10 godina od dana potpisivanja ugovora o privatizaciji. Nakon pristupanja Europska komisija može Republici Hrvatskoj naložiti da osigura povrat, znači Republici Hrvatskoj, svih potpora za sanaciju ili restrukturiranje sa složenim kamatama, šta su to složene kamate ne znam, koje su određenom poduzetniku dane od 1.3.2006. godine itd. A danas u jednom indikativnom intervjuu u "Jutarnjem listu" Končar objašnjava pod kojim kondicijama je on spreman ući u hrvatska brodogradilišta. Otprilike, neka nam Vlada da milijardu i 200 milijuna kuna samo za 3.maj, e onda ću ja ušetati u to trgovačko društvo. Strana … [[Ne razumije se.]] itd., nije bitno. I samo da kažem za kraj, vidim da je tu crveno, jasno podržat ćemo ovo izvješće jednog teškog srca ali politiku 2012. u velikoj mjeri determinira i rad Agencije do 2012., pa tako i ovaj za 2010. godinu.
Hvala lijepa. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Đuro Popijač. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo Spevec, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Godišnje izvješće jedne od najvažnijih agencija u Republici Hrvatskoj u smislu aktualnog procesa pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Politika tržišnog natjecanja predstavlja svakako kamen temeljac svih zajedničkih politika EU i tržišta integracija. Politika tržišnog natjecanja u Hrvatskoj ključna je za potpunu afirmaciju socijalno-tržišnog gospodarstva u kontekstu buduće integracije Hrvatske na jedinstveno tržište EU s više od pola milijarde potencijalnih potrošača. Donošenje novog Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja tijekom 2009. sa 11 provedbenih uredbi tijekom 2010. i 2011. stvorilo je dobar zakonodavni okvir za uspostavljanje efikasnog sustava zaštite tržišnog natjecanja u Republici Hrvatskoj kakvo poznaje unutrašnje tržište EU. Uvođenje acquisa Europske unije i izgradnja državnih potpora kakav je donesen u svim državama članicama Hrvatskoj će otvoriti vrata EU na temelju zakonskih i realnih uvjeta koji će osigurati funkcioniranje hrvatskog gospodarstva u novom okruženju i koje otvara mogućnosti dodjele potpora koje mogu unaprijediti hrvatsko gospodarstvo, osigurati funkcioniranje pojedinih sektora i pridonijeti njihovoj konkurentnosti na europskom prostoru. Kontinuiranim uvođenjem pravne stečevine EU u hrvatsko zakonodavstvo, otvaranjem i zatvaranjem pregovora u području državnih potpora te rješenjem za primjenu takvog zakonodavstva u hrvatskim uvjetima Agencija se etablirala kao regulator tržišnog natjecanja u Republici Hrvatskoj i sustavno je utjecala na stvaranje temeljnog okvira koji je i dokaz da su mjerila iz pregovora ispunjena. Mjere zaštite tržišnog natjecanja, ukidanje protekcionizma u obliku državnih potpora neefikasnim poduzetnicima i kočnica liberalizacije određenih sektora te kontrola poduzetnika koji mogu ograničiti tržišno natjecanje dogovorima o cijenama, proizvodnji ili diobi tržišta neophodne su u svakoj gospodarskoj situaciji, a posebno u doba gospodarske krize. Priprema svih sektora i poduzetnika ključna je za suočavanje s tržišnim natjecanjem na uskoro zajedničkom tržištu, kao i jačanje njihove sposobnosti da podnesu konkurentski pritisak koji donosi ulazak na unutrašnje tržište Europske unije, te stvaranje jednakih uvjeta za sve koji sudjeluju u njoj. No ipak, poduzetnicama je svakako potrebno i vrijeme za prilagodbu na nove načine poslovanja. Tržište Europske unije donosi pritiske konkurencije sa zajedničkog tržišta, a zadatak je naravno hrvatskih poduzetnika da odgovore na izazove i iskoriste prednosti zajedničkog tržišta do kojeg će morati stići razumnim gospodarskim odlukama. Nakon pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji Hrvatska agencija za zaštitu tržišnog natjecanja će u poslovima anti trasta tj. zlouporabe vladajućeg položaja i ocjene sporazuma između poduzetnika dobiti nove ovlasti, a kao i do sada hrvatski slučajevi će ostati pod kontrolom nacionalnog regulatora odnosno AZTN-a. Agencija će ući u sustav European competition network koji obvezuje države članice u odlučivanju i suradnji u pojedinim slučajevima, te u stvaranju zajedničke politike tržišnog natjecanja. Iako Europska komisija postaje jedina odgovorna u odlučivanju o državnim potporama nacionalno iskustva tijela za zaštitu tržišnog natjecanja ostaje veoma važno kako bi se na učinkovit način kontrolirale potpore u svim državama članicama. Liberalizacija tržišta i kontrola ponašanja države i poduzetnika na tržištu trebaju imati za krajnji cilj povećanje dobrobiti za potrošače kako u pogledu nižih cijena tako i mogućnosti većeg izbora proizvoda i usluga i njihove dostupnosti svim građanima naše zemlje. Što se tiče međunarodne suradnje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja vidimo da i tijekom 2010. godine nastavila aktivno sudjelovati u radnim grupama međunarodne mreže tijela za zaštitu tržišnog natjecanja i za promicanje prava i politika tržišnog natjecanja. Na OECD-ovom globalnom forumu o tržišnom natjecanju u Parizu 2010. naša zemlja je uz još neke bila izabrana kao primjer izuzetno uspješnih u provedbi sustava kontrole državnih potpora. Učinkovita je i bilateralna suradnja sa kosovskom Komisijom za konkurenciju, sa rumunjskim Vijećem za tržišno natjecanje, bugarskim, austrijskim, makedonskim i ostalim komisijama za zaštitu tržišnog natjecanja. Tržišni model ekonomije se ipak do sada pokazao kao najuspješniji. Na tržišnu ekonomiju utječu prirodni resursi, materijalni i ljudski, način na koji se koriste kapital, tehnologija, no ponajviše razvijenost tržišnih odnosa. O stupnju razvijenosti tržišnih odnosa ovisi i efikasnost i učinkovitost svake ekonomije. Većinu ekonomskih pitanja o tržišnoj ekonomiji rješava se upravo na tržištu. Tržište je mehanizam u kojem kupci i prodavači međusobno djeluju da bi u određenom proizvodu odredili cijenu, količinu, a i cijene su ipak u konačnosti i najvažniji čimbenik u tržišnoj ekonomiji. Uloga Agencije za tržišno natjecanje je iznimna s obzirom na opseg posla, stručnost posla, zahtjevnost, bitan je čimbenik cjelokupnog gospodarstva Republike Hrvatske. Agencija u velikoj mjeri usmjerava hrvatsku gospodarsku budućnost jer od njene učinkovitosti ovisi sudbina mnogih poslodavaca, zaposlenika, te hrvatskog gospodarstva u cjelini. Uloga je države pritom da promiče efikasnost, jednakost, makro ekonomske uvjete i stabilnost, pa i često se postavlja pitanje zašto netko nešto proizvodi, pa kada i proizvede što s tim ako tržište nije otvoreno, dostupno, ako nisu ravnopravni uvjeti za sve sudionike. I zato je efikasnost i jednakost zapravo nema ako nema razvijenih tržišnih odnosa. Uloga agencije je bitna i kod zlouporabe vladajuće pozicije, te se od agencije i očekuje da koristi svoje zakonske mogućnosti, da razvija tržišne odnose koji će biti usmjereni na dobrobit svih poduzetnika u Republici Hrvatskoj. Posebno bih na ovom mjestu iskoristio priliku da istaknem ulogu Agencije za tržišno natjecanje i osobito i posebno gospođe predsjednice Spevec u procesu pregovora i zatvaranja poglavlja osam jedno od dva najtežih i posljednje zatvorenih. 2010. godina je upravo u tom procesu bila ključna. Tek u lipnju 2010. godine je poglavlje 8. – Tržišno natjecanje otvoreno i upravo zahvaljujući zajedničkom i ekstremnom naporu i radu Agencije za tržišno natjecanje koje je aktivno sudjelovalo u pregovorima sa partnerima … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] u Bruxellesu sa Ministarstvom gospodarstva i partnerima koji su se ovdje danas spominjali. Siguran sam s obzirom da sam sudjelovao u tom procesu bez tog partnerskog odnosa i bez aktivne uloge Agencije za tržišno natjecanje niti otvaranja, a naravno niti zatvaranja poglavlja 8. u području tržišnog natjecanja ne bi bilo. Dakle, radilo se o sektoru čelika, radilo se o brodogradnji, radilo se i o Zakonu o Hrvatskoj radio-televiziji koju čujemo da će se ovih dana ponovno mijenjati, a to je bio i uvjet za otvaranje i za zatvaranje poglavlja 8. Da spomenem brodogradnju jer je već spominjana. Upravo uz pomoć suradnju konzultantske ili konzultativnu ulogu koju je agencija imala u tom procesu su uspješno izrađeni programi, programi restrukturiranja hrvatske brodogradnje koji je i bio uvjet za zatvaranje poglavlja 8. Sve što treba učiniti je te programe oživotvoriti i tada za hrvatsku brodogradnju neće biti problema. Isto tako, osobno mogu svjedočiti nasuprot onome što smo čuli u izlaganju gospođe iz HNS-a Agencija je zaista u mojoj praksi, dakle u onom mom iskustvu vrlo aktivno i intenzivno sudjelovala u svim programima restrukturiranja koje se odnosilo na pojedina poduzeća u teškoćama pa vezano i za tekstilnu industriju. Isto tako, Agencija je sudjelovala u ocjeni, ali prije toga i u izradi programa državnih potpora i za industriju i za tekstilnu industriju posebno. I naravno na kraju ih je i ocijenila prihvatljivim i na osnovu toga i tih programa hrvatska tekstilna industrija je i dobila državne potpore i u 2010. godini i u 2011. godini. Mislim da apsolutno se ne mogu složiti sa nekim konstatacijama ovdje o ulozi Agencije za tržišno natjecanje koje je jedna zapravo ako ne i jedina možda svjetla točka u potpunosti koja je uspjela izgraditi i implementirati uvjete onakove kakove nas sutra čekaju zapravo kada uđemo u punopravno članstvo Europske unije i u pogledu državnih potpora naravno, a i u pogledu svih onih obveza koje agencija i cijela ta infrastruktura mora činiti. Danas to radi na unutrašnjem tržištu i za hrvatske gospodarstvenike, sutra će to naravno biti važno i na cijelom tržištu EU jer će se naši poduzetnici imati mogućnosti i priliku tako ponašati i na ovom velikom europskom zajedničkom tržištu. I s obzirom na aktivnosti agencije, dakle u pregovorima sa EU, u pogledu tržišnog natjecanja, suradnje sa sektorskim regulatorima, bilateralnoj i međunarodnoj suradnji, transparentnosti i komunikaciji s javnošću, programa državnih potpora, promicanja politike tržišnog natjecanja te učinkovitosti rada agencije kao pravne osobe sa javnim ovlastima Klub zastupnika HDZ-a će prihvatiti ovo Izvješće o radu. Pohvaljujemo rad agencije i politike zaštite tržišnog natjecanja koja stvara uvjete za gospodarski rast temeljen na konkurentnosti i efikasnosti nacionalnog gospodarstva i potičemo agenciju da i dalje ustraje u svojim aktivnostima prema punoj uspostavi fer i korektnih tržišnih odnosa, a politici savjetujem da i dalje drži prste čim dalje od ove agencije. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Natalija Martinčević. Izvolite.
Pa ispravila bih netočan navod kolege Popijača da su programi restrukturiranja brodogradnje i tekstile iznimno dobro pripremljeni. Kako su pripremljeni i provedeni mislim da možemo svakim danom svjedočiti, a naročito u tekstilnoj industriji gdje je u zadnjih 5 godina 10 tisuća ljudi ostalo bez posla i tvrtke svakodnevno odlaze u stečaj. Toliko o kvaliteti programa.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Igor Rađenović u ime kluba SDP-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođo Spevec sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je, rekli su kolege, još jedno u nizu izvješća koje donosimo sa godišnjim odmakom, dakle Izvješće za 2010. koje usvaja novi saziv Hrvatskog sabora. Doduše ovo izvješće nije kao neka prethodna, primjerice Izvješće Državnog odvjetništva je 5, 6 mjeseci stajalo negdje u ladicama Sabora, došlo je pred kraj godine pa je onda došlo do neke i tehničke izmjene tako da možda i nije bilo mogućnosti prije. No nevezano o tome, rekli su kolege prije mene, što se radi o Izvješću za 2010. radi se zaista o iznimno važnoj agenciji i o iznimno važnom izvješću budući je politika zaštite tržišnog natjecanja i temeljna i ključna politika EU i kako je rečeno u ovom izvješću, a rekao je i moj kolega prethodnik i citirao kamen temeljac svih zajedničkih politika EU i pokretač jedinstvenog tržišta Unije. Tržišta od 500 milijuna stanovnika, brojčano 100 puta veće od Hrvatske, a financijski vjerojatno i više stotina puta veće. Okruženje u koje ulazimo za sada već manje od godinu i pol dana sa svim prednostima i rizicima i manama hrvatskog gospodarstva koje dakle ulazi na to veliko tržište. Kao i prethodnih godina, a pogledao sam kao novi zastupnik Izvješća iz prethodnih godina pripremajući se za ovu raspravu, izvješće je zaista vrlo iscrpno, pregledno i sadržajno i sa te strane ga pohvaljujem. Ono se već nalazi na web stranici agencije gdje se nalazi i niz drugih informacija vezanih uz agenciju uz dakle godišnja izvješća, planove rada tu je i pregled zakonodavnog okvira vezanog uz rad agencije, sve donesene odluke u integralnom kompletnom tekstu, priopćenje za javnost, stručna mišljenja čak i medijski članci. Precizno ste pobrojali 1610 medijskih članaka u 2010. godini što dakle dokazuje ovu tezu koju su iznijeli kolege prije mene da se radi zaista o vrlo važnoj instituciji. Iz svega toga vidljivo je da zapravo jedna objektivno mala institucija sa 50-ak zaposlenih i nešto manje od 17 milijuna kuna proračuna kojim raspolaže u usporedbi sa drugim nekim institucijama u Hrvatskoj, ali i u usporedbi sa međunarodno usporedivim tijelima sa istim zadaćama o čemu također postoji jedna manja analiza dobro radi svoj posao i zaslužuje potporu i ovim izvješćem, ali i radom u cjelini. Osobito imajući dakle u vidu obim, zahtjevnost, potrebnu stručnost za ova osjetljiva pitanja što se u potpunosti slažem sa svojim prethodnikom. Kolegice i kolege povećanje razine vladavine prava na području tržišnog natjecanja i državnih potpora glavna je zadaća rada ove agencije. Mjere zaštite tržišnog natjecanja kroz ukidanje protekcionizma neefikasnim poduzetnicima, skidanje barijera liberalizacije pojedinih gospodarskih sektora te kontrola poduzetnika koji pokušavaju ograničiti tržišno natjecanje dogovorima oko cijena, proizvodnje ili diobe tržišta ili pak onih koji pokušavaju istisnuti svoje konkurente zlouporabljujući vlastiti vladajući položaj na tržištu neophodne su za zdrav razvoj svakog gospodarstva, a ujedno i neposredno štite potrošače, naše građane. Dakle, pružajući im širi izbor i krajnju cijenu pojedinog proizvoda i usluge. Bilo je rasprave i kritika pojedinih odluka u prethodnim raspravama i vezanih i nevezanih uz ovlasti rada agencije. Zabrinjavajuće bi bilo da reakcija zapravo nema i danas na ovoj raspravi i da ih nema u javnosti, da nema nezadovoljnih što bi značilo ili da agencija ne radi svoj posao ili ga radi nedovoljno aktivno da tako kažem. Tako da sa te strane s obzirom na važnost i na količinu odluka koje se donose dobro je da ima oko toga reakcija. Mi u klubu SDP-a držimo da je upravo transparentnost rada i ta maksimalna otvorenost agencije prema informiranju, o čemu sam nešto ranije govorio, glavna kvaliteta rada ovog tijela i njenog čelništva i time je misija agencija koja je između ostalog definirana kao jačanje kulture tržišnog natjecanja i promicanja svijesti o koristima koje građanima, dakle potrošačima i poreznim obveznicima donosi fer tržišno natjecanje i kontrola ponašanja poduzetnika i države na tržištu dobiva svoj puni smisao. Ovo izvješće sadrži detaljan opis, zaista detaljan opis rada i aktivnosti agencije u 2010. pri čemu je ona posebno obilježena bila dakle ta godina posebno je bila obilježena početkom primjene novog Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja koji je stupio na snagu 1. listopada, govorili su moji prethodnici o tome, i to je bitno ojačalo, povećalo ovlasti i ojačalo stvarnu učinkovitost rada agencije na zaštitu tržišnog natjecanja. Primarno se to odnosi na mogućnost samostalnog izricanja kazni tj. upravno kaznenih mjera za povrede Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja što je dotada bila nadležnost prekršajnih sudova. Donesene su promptno i dvije uredbe, dakle Uredba o kriterijima za izricanje upravno kaznene mjere, ali i Uredba o kriterijima za oslobađanje ili umanjenje upravno kaznene mjere za one poduzetnike koja se primjenjuje dakle u izvanrednim slučajevima, eventualnim slučajevima postojanja pokajnika koji agenciji prvi otkriju i pokažu postojanje sporazuma o cijenama, podjeli tržišta ili nešto slično. Rečeno je već riješeno je čak 250 predmeta iz područja zaštite tržišnog natjecanja te 73 predmeta iz kontrole državnih potpora ukupno 323 usporedbe radi u 2009. bilo je riješeno 288 predmeta tako da je na tom polju uočen kvantitativni porast. Kazna za nepoštivanje tržišnog natjecanja koje su izrekli nadležni prekršajni sudovi iznosili su 2,9 milijuna kuna, relativno skromnih ali to je ipak povećanje od otprilike 1/3 u odnosu na prethodnu godinu. Primjenom novog Zakona i većih ovlasti Agencije konačno su stvoreni preduvjeti za učinkovitu prevenciju i to u smislu odvraćanja poduzetnika od namjernih povreda Zakona što se u praksi na žalost često i događalo. Među zanimljivijim predmetima koje su dijelom obradili moje kolege prije mene, ističu se rješenja o postojanju dva kartela dakle dogovora o cijenama o novinskoj izdavačkoj djelatnosti u Hrvatskoj, prvim je agencija utvrdila 9 nakladnika koji je povećale cijene dnevnih listova za isti iznos od jedne kune, sjećamo se sa 6 na 7 i jedan manji mediji najjeftiniji, najčitanije dnevne novine u Hrvatskoj sa 3 na 4 i time su izravno ugovorili maloprodajne cijene. Drugi kartela prema optužbama Agencije također je bio dogovor o istodobnom podizanju cijena tjednika od strane dva najveća nakladnika u Hrvatskoj EPH i NCL grupe a agencija utvrdila niz drugih povreda osobito su interesantna ona kroz zabranu sklapanja vertikalnih sporazuma kojih je također bilo M-SAN grupa i slično. Budući se radi i radi još uvijek o primjeni starog Zakona pogađate da je, kolega Vukšić je govorio o tome da su prekršajni postupci još uvijek u tijeku na temelju optužnih prijedloga Agencije, dakako navedeni poduzetnici su podnijeli tužbe upravnom sudu protiv predmetnih rješenja a … u svom odgovoru je ostao pri podnesenim tužbama i ti upravni sporovi su još uvijek u tijeku, makar su mnoge karavane u međuvremenu prošle. Osobito veliki doprinos i sa te strane pohvale od 2010. dali su djelatnici Agencije u svojem sudjelovanju u pregovorima za stjecanje članstva u Europskoj uniji, za poglavlje 8. dakle Tržišno natjecanje. Agencija je zajedno sa nadležnim ministarstvima radila na ispunjenju mjerila za zatvaranje pregovora i to osobito za Hrvatsko gospodarstvo osobito osjetljivom području na području davanja državnih potpora. Davanjem brojnih mišljenja i odgovorima na upita državnim tijelima i jedinicama lokalne samouprave na Zakon i propise, Agencija je izravno i neizravno poticala promjene koje donose više tržišta i konkurencija u neopravdano zatvorene i gospodarske sektore. Javnosti možda nije dovoljno poznato ali upravo je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja davanjem mišljenja gradskoj skupštini Grada Zagreba ali i drugim gradovima uvelike pomogla u donošenju promjena u regulaciji autotaxi prijevoza, usluga i liberalizacije toga tržišta. Rezultat je svima vama i svim građanima Zagreba i posjetiteljima vidljivo povećanje kvalitete usluge taxi prijevoza kroz znatno nižu cijenu usluge krajnjim korisnicima, ali ujedno i otvaranje novih radnih mjesta kao i mnoge druge posebne koristi koje donosi zdrava poduzetnička klima. I nakraju dopustite mi ne najmanje važno konstataciju da je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja za svoj rad dobila u kontinuitetu kao i prethodnih godina bezuvjetnu ocjenu državne revizije za svoj rad. Klub zastupnika SDP-a podržati će ovo Izvješće. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Dražen ĐUrović u ime Kluba HDSSB-a. Istina je Agencija je učinila profesionalni i dobar posao za grad Zagreb što se tiče taksista. Izvolite.
Evo gospodine predsjedniče Sabora, gospođo Spevec, kolegice i kolege zastupnici. Mi u HDSSB-u ne dijelimo taj silni entuzijazam i oduševljenje radom Agencije kao što ga imaju kolege iz SDP-a i HDZ-a i čestitamo stvarno Agenciji što je uspjela uspostaviti pripomoći uspostavi konkurentskog taxi prijevoza u gradu Zagrebu, ali mislimo da to nije ni blizu dostatan doseg rada Agencije da bi bilo odveć značajan za velike hvale. Ovo Izvješće dakle, Agencija je primarno usmjerena prema poslovima zaštite tržišnog natjecanja i prema poslovima nadzora provedbe i ostalo što se tiče državnih potpora. Ona prema Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja koji se primjenjuju na sve oblike sprečavanja, narušavanja tržišnog natjecanja od strane poduzetnika na području Republike Hrvatske. Agencija znači provodi provedbu tih propisa o tržišnim natjecanjima svim tržištima osim tržišta financijskih odnosno bankarskih usluga za koje je nadležna Hrvatska narodna banka. Ovo izvješće pa usput govoreći i vrvi pojmom ustrojstveno, ustrojstveni mene to podsjeća na neknjiževni ne hrvatski rusizam umjesto riječi ustroj je ustrojbeni, no dobro, nije jedino Izvješće većina izvješća uključuje te pojmove ustrojstva i ustrojstvenog. Dakle, u nadležnost Agencije spadaju u području tržišnog natjecanja, dakle ovdje je riječ o tržišnom natjecanju potpore su druga točka dnevnog reda, utrživanje zabranjenih sporazuma, zloporabe položaja, donošenje mjera, ocjena dopuštenosti koncentracije, pri čemu je Agencija na odgovarajući način dužna primjenjivati kriterije koji proizlaze iz primjene pravila o tržišnom natjecanju u Europskoj uniji. U Izvješću se navode 323 riješena predmeta u 2010. godini, te da je u 2010. godini Upravni sud Republike Hrvatske donio ukupno 19 odluka po optužbama protiv odluke Agencije i da su zapravo odluke Agencije bile potvrđene vidimo također u očitovanju Vlade da je tu riječ o 18, da jedna odluka Agencije nije bila potvrđena barem tako stoji u očitovanju Vlade. Novčane kazne izrečene u iznosu 2,9 milijuna kuna. Ono što je dobro i što mi pozdravljamo što je prema dakle izmjenama tog Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja omogućeno izricanje upravno kaznenih mjera za povrede Zakona koje ulaze u nadležnost Agencije u prvom stupnju te je tako omogućeno i odlučivanje oslobađanju odnosno ublažavanju kazni za eventualne pokajnike koji otkriju kartele, te su stvoreni i preduvjeti za prevenciju odnosno odvraćanje poduzetnika od namjernog ili nenamjernog stvaranja kartela odnosno povreda ovog Sporazuma. Te se kada je riječ o zabranjenim sporazumima među poduzetnicima odnosno uspostavi kartela, dakle, pod pojmom tih zabranjenih sporazuma podrazumijeva se kartelski sporazum i dakle horizontalni sporazumi između konkurenata na nekom tržištu kojim se oni obvezuju da se međusobno na tom tržištu neće natjecati, u pravilu su dakle takvi sporazumi tajni, usmeni, neformalni, dogovoreni, teško ih je otkriti. Najčešće se članovi takvog jednog neformalnog kartela dogovaraju o cijenama, količini proizvodnje, rabatima, izvoru kupaca, opskrbi robom, izboru područja koje će opskrbljivati. No isto tako mogu definirati i čitave djelatnosti kojima se bave. Na taj način zapravo dijele profit, zatvaraju tržište za novu konkurenciju ili kombiniraju jedno i drugo. Treba biti slijep pa ne vidjeti formirane kartele bez obzira imali mi o tome spoznaja ili ne imali. U područjima visoko određenih visoko dohodovnih djelatnosti u RH dakle teleoperateri mogu dokazivati i tvrditi da nisu kartelski organizirani posebno u mobilnoj telefoniji, no nije problem vidjeti njihove cjenike, način na koji ih usklađuju, način na koji ih mijenjaju, način na koji mijenjaju uvjete ponuda. Trgovina naftnim derivatima mi znamo na koji način je regulirana cijena INA-nih naftnih derivata, ali isto tako vidimo ovih nekoliko preostalih dobavljača naftnih derivata u maloprodaji regulira svoje cijene. Dakle sustavno prateći INA-ne. Netko je spominjao prije kada je riječ o radiopostajama, posebno o malim radiopostajama. Znamo da je okrupljen cijeli niz malih radiopostaja u vlasništvu nekoliko privatnih vlasnika. Ne sjećam se da je ta pojava posebno na bilo koji način bila popraćena od strane ove agencije. Novinski nakladnici, cijene tiskovina primjer se navodi, taj primjer i dalje na sudu. Dakle taj dogovoren rast cijena novinskih nakladnika. Prema tome, i mi potrošači vrlo jasno ne treba tu biti ni previše pametan, ni bistar, treba samo živjeti i vidjeti što se događa u svijetu oko tebe. Vidimo mi vrlo dobro i sami na koji način veliki ne monopolisti nego dogovoreni monopolisti ujednačavaju cijene i ponude i da to vrlo teško može biti samo slučajnost. Puno je takvih primjera ne samo na nacionalnoj razini nego i na nižim lokalnim razinama. Imamo primjer cijelog niza autoškola u malim mjestima koje imaju vrlo sustavno ujednačene cijene. Ja mogu navesti jedan primjer iz svog života. U gradu POžegi geodete imamo 5, 6 geodetskih ureda koji imaju ujednačenu cijenu u kunu pri čemu se ne pridržavaju pravilnika o cijenama usluga Hrvatskih komornih arhitekata i inženjera već postoji jedan cjenik i jedna usluga jednaka u kunu u svih 5 ili 6 ureda. Dakle radi se evidentno, a pravilnik je inače vrlo složen. Nitko ne može geodetsku uslugu odrediti prema jednom cjeniku jel ona niz parametara koje pravilnik određuje. Za svaki pojedini geodetski elaborat koji se izgrađuje, dakle ako vam netko ponudi cijenu i zna koliko će to koštati u 5 ure, da odmah čim kažete dobar dan, znači da je to prethodno već tu uslugu usaglasio. Ja sam svoj problem riješio tako da sam otišao kod geodete u drugi grad koji nije usuglašen s ovom skupinom i dobio uslugu nakon izrade elaborata koja je bila puno niže cijene. Inače su te cijene geodetskih usluga bezobrazno visoke i nemaju nikakvog uporišta u realnoj količini rada uloženog u taj određeni posao. Arhitekt isto, cijena arhitektnih usluga su za sve nas građane nemjerljivo previsoke. Odvjetničke usluge, javnobilježničke usluge to su usluge kojim se hrvatski građani gule kao jabuke. I njihovi cjenici neovisno o tome da li su kartelski dogovoreni ili su određeni nekim pravilnicima posve su nesrazmjerno visoki u odnosu na količinu i vrijednost isporučenih usluga. U tijeku je sada i postupak legalizacije desetina tisuća nelegalnih i djelomično nelegaliziranih objekata u RH a glavna financijska zapreka u ubrzanju tog procesa su upravo bezrazložne i bezobrazno skupe cijene geodetskih i arhitektnih usluga. I nema nikakvog racionalnog i smislenog razloga da te usluge ne budu i upola jeftinije i da budu dostupne hrvatskim građanima, a da ti uredi i dalje odlično zarađuju. Naravno, veći dio sada ovdje navedenog nije pod ingerencijom Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Također u izvješću se navodi da sa stajališta propisa u zaštiti tržišnog natjecanja primjena popusta u cijenama čija je visina uvjetovana prethodno ostvarenim prometom u određenom duljem vremenskom razdoblju i obvezom kupca da proizvode nabavlja isključivo od određenog proizvođača odnosno dobavljača tzv. popust za vjernost, te popust koji ovisi o količini buduće ostvarene prodaje od strane kupca ciljani popust da su zabranjeni. Dakle popust za vjernost i ciljani popust da su zabranjeni prema Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja, a da je dopušten tzv. količinskih popust dakle količinski rabat na određenu definiranu kupnju veće količine nekog proizvoda u jednoj narudžbi. E sada, posve je jasno da ovako sročene odredbe dovode pod znak pitanja sve one razne potrošačke kartice u razno raznim lancima, jel to su čak se mnoge zove kartice za vjernost, dakle tu se radi upravo o kategoriji popusta za vjernost. Danas ih imaju manje-više svi maloprodajni lanci prehrambenog sektora, a i priličan broj lanaca neprehrambenog sektora i svi se manje-više svode upravo u kategoriju popusta za vjernost ili ciljanog popusta. Neću nabrajati po imenično i svi su ti popusti kartični upravo usmjereni na privlačenje kupaca da kroz duže vrijeme što više kupuju u tom određenom lancu što će biti benificirano određenom nagradom, popustom ili nagradnom kupnjom. A neki to se naravno odnosi na koncept na Agrokor provode čak i uvezivanje potrošača kroz nekoliko različitih vrsta maloprodajnih usluga i djelatnosti koji se sve zajedno nagrađuju preko skupljenih bodova na jednoj kartici. Nisam zamijetio ili mislim da nije zamijećena u javnosti reakcija ove agencije na tu pojavu kao što nije posebno zamijećena ni reakcija agencije na isplatu plaće ili dijela plaće preko bonova, čime se također narušava tržišno natjecanje ili primjerice isplata božićnice ili dijela božićnice preko bonova. Kada je riječ o kontroli koncentracije na tržištu, agencija utvrđuje njene učinke na tržišno natjecanje te moguće zapreke pristupu tržištu, a osobito u slučajevima kada se koncentracijom na tržištu stvara novi ili jači postojeći vladajući položaj sudionika koncentracije. Svjedoci smo uspostave koncentracije na tržištu tiskovina, posve je jasno, gdje imamo dvije grupacije vrlo nejasne ali u svakom slučaju nehrvatske vlasničke strukture koje su uspostavile potpuni monopol na tržištu tiskovina koji će vlade naravno još dodatno sada potpomoći gašenjem ili eventualno prodajom Englezima i Vjesnika pa će taj naš nekadašnji gigant, a danas osakaćeni bogalj iz kojeg je isisano sve što se moglo bit riješen i postati dio vjerojatno jedne od ove dvije skupine medijske, a najtiražnija novina im je trenutno jedna novina koju bi možda bilo najbolje nazvati 48 sekundi, toliko traje čitanje te novine, tiskovine, no dobro. Što se tiče kontrole koncentracije, uloga Agencije u slučaju INA, o tom su neki drugi pričali pa neću se zapravo na to ni osvrtat. Koncentracija na tržištu osiguranja, posebno obveznog automobilskog osiguranja, ali i drugih vrsta polica osiguranja prilično ujednačeno. E sada banke, još nešto kratko i o bankama. Navodi se da će uskoro nadzor i nad tim imati Agencija što se tiče i banaka. Banke i njihova vlasnička koncentracija koja je izrazito štetna za hrvatske građane, predmet i nadzor, odnosno ne nadzora HNB-a te se u izvješću navodi kako će ulaskom u EU nadležnost za zaštitu tržišnog natjecanja u bankarskom sektoru preuzeti Agencija, sukladno članku 373. Zakona o kreditnim institucijama 95. Ako prodamo stranom kapitalu koji danas u rukama ima 98% ukupnog bankarskog profita i posljednju domaću Hrvatsku poštansku banku možemo računati da ćemo već i prije ulaska u EU imati 100%-tnu koncentraciju profita u bankarskom sektoru u stranom vlasništvu. Pitam se bi li Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja imala išta protiv kad bi primjerice Hrvatsku poštansku banku dokapitalizirao HNB sa 500 milijuna kuna, s obzirom da HNB ionako ima preko 10, 11 ili 12 milijardi kapitala kojim mešetari kroz razne vrijednosne papire, o čemu ni Hrvatski sabor ne može dobit detaljno izvješće. Napominjem da je kapital HNB-a hrvatski nacionalni kapital, a da su slične dokapitalizacije provedene u nizu država EU gdje su središnje nacionalne banke spašavale svoja nacionalna gospodarstva upravo kroz dokapitalizaciju svojih banaka. Na kraju izražavamo nezadovoljstvo mlakošću ovog izvješća kao što je i rad ove Agencije prema našoj prosudbi obilježila jedna mlakost. Pozivamo Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja da s puno više odlučnosti štiti pravila tržišnog natjecanja u Republici Hrvatskoj u budućnosti. Hvala.
Hvala i vama. Najprije jedna obavijest. Sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika Hrvatskog sabora isteklo je vrijeme u 11,05 sati za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Sada prelazimo na raspravu u trajanju od 10 minuta. Prva za raspravu se prijavila poštovana zastupnica Melita Mulić. Nema je u sabornici. Gubi pravo na raspravu o ovoj temi. Sljedeći poštovani zastupnik Boris Blažeković. Izvolite poštovani zastupniče.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo Spevec sa suradnicom. Kolege su već govorile po klubovima o radu same Agencije, a osobno mislim da je to jedna izuzetno bitna, neophodna i dobra institucija koja se treba razvijati i njen posao se treba razvijati, ali ja bih ovdje iskoristio priliku i govorio nešto o slobodnom tržištu i o radu poduzetnika an general na tom istom tržištu. Tržište i tržišno natjecanje, poslovanje i borba za svoj dio tržišnog prostora davno su ispali iz okvira divljeg kapitalizma i daleko su odmakli od neinstitucionalnih slobodnih polja. Sve veći broj raznih ljudskih djelatnosti rezultira sa sve većim brojem poduzetnika koji traže svoj dio tržišnog kolača. Skoro najveći problem tržišnog natjecanja u Hrvatskoj po mom osobnom mišljenju je golema zastupljenost države kao tržišnog subjekta. Mi nešto malo stariji svjedoci smo jalovog državnog gospodarstva bivše Jugoslavije, a svi zajedno svjedoci smo jalovog državnog gospodarstva Hrvatske u proteklih 20 godina. Brojni su problemi u hrvatskom gospodarstvu, a po mom dubokom uvjerenju jedan od najvećih jest da preko 60% gospodarskog potencijala u svojim rukama drži država. Državno gospodarstvo osim što je nepresušni poligon za krađe i korupcije posebno je plodno u donošenju krivih tj. političkih odluka u ekonomiji što redovito rezultira katastrofom. Ekonomija i gospodarstvo zahtijevaju isključivo dohodovne odluke. Čim se upetlja politika krene strmoglava spirala neprofitabilnosti i trajnih, neki put nesagledivih gubitaka i to onda plaćaju građanke i građani i to često u neograničenim količinama novaca. Još jedna anomalija državnog gospodarstva jest nekonkurentnost u negativnom smislu. Tko se može natjecati s državom na javnom, otvorenom tržištu i tko bi mogao u tržišnoj utakmici tu istu državu i pobijediti. I treća po meni pogubna anomalija državnog gospodarstva jest to da je uz državno gospodarstvo prirodno vezana korupcija, ali s njom idu pod ruku i štete koje nastaju zbog korupcije, donašanje krivih odluka. Strašno je, neoprostivo i kažnjivo da je netko dobio neki iznos ili nešto da bi bio korumpiran, ali puno veća, dugoročnija šteta je posljedica te uvijek pogrešne korupcijom potaknute odluke. Tu se štete zbrajaju godinama, a mi smo svjedoci i desetljećima. Da bi tržišno natjecanje uopće moglo postojati država se mora maknuti sa tržišta, no uloga države je nasušna. Država je neophodna u reguliranju pravednih odnosa na tržištu i neophodna je u kontroli pravedne tržišne utakmice. Tu je uloga države nezamjenjiva i ona je dužna pronaći sve moguće instrumente za ispunjenje te njene najvažnije uloge u gospodarstvu, omogućiti za sve poslovne subjekte ravnopravnu tržišnu utakmicu i kontrolirati tu istu utakmicu. Uvodno sam napomenuo kako je sve veći broj raznih ljudskih djelatnosti što rezultira sa sve većim brojem poduzetnika koji traže svoj dio tržišnog kolača. Samim time je i tržište sve složenije, a regulacija tržišta sve kompliciranija. Mehanizmi reguliranja su razni, tehnike su sve više specijalističke. Za taj posao neophodni su visoko stručni i znanstveno potkovani kadrovi. Tu se danas upotrebljavaju sveučilišta, specijalizirane ustanove, znanstveni instituti, naša Agencija. Sveprisutna bankarska kriza tj. kriza tržišta kapitala i beskrajno skupa sanacija istog samo potkrepljuju tezu važnosti reguliranja i nasušnosti države kontrole ispravnog trgovanja na tržištima svih vrsta. I država mora preuzeti u cijelosti tu svoju odgovornost. Nije moguće u kratkoj raspravi obuhvatiti jasno sve instrumente za reguliranje pravednosti tržišta i tržišnog natjecanja koje je država dužna uspostaviti. Još bih spomenuo po meni dva vrlo bitna instrumenta. Prvi je sudstvo, tj. brzo, učinkovito, pravedno, nezavisno sudstvo. I čini mi se baš tim redom brzo, učinkovito, pravedno, nezavisno. Svi gospodarski sporovi koji traju duže od godinu dana vode ka uništenju gospodarstva. Samo kao sanaciju za ove manje zainteresirane i manje upućene građane jedan fiktivni primjer. Ukoliko proizvođaču vezica za cipele koji zapošljava pet radnika naručitelj ne plati isporuku tri milijuna vezica godinu dana, a on je jasno uložio u repromaterijal, struju, vodu, plaće radnicima, poreze, doprinose, sva svoja sredstva i digao je manji gotovinski kredit i onda još više od godinu dana ne može utjerati dug putem suda epilog je jasan. Mali poduzetnik propada, šest ljudi ide na burzu, njihove obitelji postaju socijalni slučajevi. A što je sa onima koji zapošljavaju 50, 100 i više ljudi. Neophodno je brzo, učinkovito, pravedno i neovisno sudstvo za rješavanje gospodarskih sporova. Drugi instrument koji bih spomenuo jest naša agencija o čijem Izvješću za 2010. danas raspravljamo, Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Postoje u Hrvatskoj natprosječno žilavi poduzetnici koji su usprkos svim nedaćama, problemima nelikvidnosti krive konkurencije, maćehinskog odnosa države, podmetanja u lokalnim samoupravama, problematičnim rješenjem institucijama itd. itd. Oni su ipak svojom žilavošću uspjeli opstati i razvili su svoju gospodarsku djelatnost. Neki su se pojedinci čak razvili u respektabilne poduzetnike, a svoje firme u regionalnim, pa europskim razmjerima pozicionirali kao one na koje se misli. Ti su poduzetnici, odnosno tvrtke oni koji su najviše zainteresirani za ravnopravnu tržišnu utakmicu i oni imaju i moraju imati zaštitu od Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja i oni od nje moraju imati najviše koristi. I sama Agencija mora služiti najzdravijem dijelu hrvatskog gospodarstva kako bi taj vitalan dio bio motiv svima da svoja poslovanja poboljšaju, unaprijede i podignu na što višu moguću dohodovnu visinu. Agencija je važna, agencija mora još dublje penetrirati u sve pore tržišnog gospodarstva, raznih privatnih i državnih monopola, te ih mora sprječavati, odnosno regulirati. I jedna od stvari koje bih svakako htio spomenuti jest poduzetnička klima u Hrvatskoj danas. Nevjerojatno je da se ni nakon 20 godina bijega iz dogovorne ekonomije nismo oslobodili načina razmišljanja ali on će se time obogatiti. Poduzetništvo i poduzetničke aktivnosti imaju isključivo jedan jedini zadatak, a to je stvaranje dobiti, tj. Zarade. Što netko svojom poduzetničkom aktivnošću više zaradi, znači da je uspješniji poduzetnik. Uspješni poduzetnici moraju biti naš ponos i primjer drugima da se u njih ugledaju. Hrvatska mora omogućiti svojim građanima i građankama da se svojim poduzetničkim aktivnostima materijalno obogate. Biti bogat nije nemoralno, biti nemoralan. Biti bogat ne znači biti loš član zajednice. Biti bogat znači biti uspješan, pametan, sposoban. Uspješnim i bogatim poduzetnicima se trebamo ponositi, moramo im dati društveno priznanje i status kao što se trebamo ponositi i dati društveno priznanje i status uspješnim umjetnicima ili sportašima ili bilo kome drugome tko se svojim sposobnostima i radom digne iznad prosječnosti. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeći za raspravu od deset minuta prijavio se poštovani zastupnik Davor Bernardić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, koncentrirat ću se zapravo na dvije stvari koje mi se čine iznimno važne. Jedna je zlouporaba vladajućeg položaja. O njoj se nije dovoljno govorilo ovdje u ovom Saboru. Pogotovo su rasprave išle više i u prošlim godinama na raspravu oko kritike koncentracijskog indeksa Agrokora. Na to se neću vraćati, ali ću nešto reći. I o drugim stvarima za koje mislim da je iznimno važna, a tiče se upravo dijela tržišnog natjecanja. To su marže i posebno položaj Zagrepčana i njihovog standarda kada su u pitanju marže. Ono što moram reći je bez obzira što je vladajući položaj kao takav i zakonski predviđen, da imamo situaciju da oni najjači danas ne moramo ih ovdje ni nabrajati koriste upravo taj vladajući položaj i onda u pojedinim slučajevima iz tog položaja ja bih rekao nadjačavaju, odnosno nadvisuju zakone ove zemlje. Nije i ne može biti prihvatljivo da kooperantima i zaposlenicima se plaća kroz bonove. Uvođenje alternativnog sredstva plaćanja je zakonom zabranjeno. Nije i ne može biti prihvatljivo da se posebno tržište koje bi trebalo biti uređeno zakonima ove zemlje uređuju sami veliki subjekti. To u ovoj zemlji jednostavno mora prestati. To znači da je uloga Agencije u ovom smislu i kako je ja vidim mora biti stroža i nadzorna. Bez toga nećemo imati priliku i šansu za napredak. Stvari oko plaćanja, stvari oko ja bih rekao regulative mora regulirati država a ne pojedini gospodarski subjekt. Pogledajte na primjer još uvijek najmoćniju zemlju svijeta Sjedinjene Američke Države. Pa tamo su drakonske kazne izrečene Microsoftu, izrečene onima koji potpuno prirodno, jer i to je zakon tržišta, žele ostvariti dominantnu poziciju na tržištu. Ali zašto su im izrečene kazne? Zato da imaju priliku i oni drugi. Zašto? Zato da imaju priliku i oni manji, jer bez tih manjih nema slobodnog tržišta i to Amerika zna. I oni to rade, jer kad počnu jesti svoju supstancu onda su ugroženi temeljni principi slobodnog tržišnog gospodarstva. I zato to rade bez obzira što su oni jači, ali ih kažnjavaju kada su u prekršaju i kada su u propustu. Jer ako ne daju svima šansu, ako ne daju lak start i jednake uvjete za sve dovesti će se u situaciju da neće ta više zemlja imati najlakšu mogućnost za start poduzeća, da neće imati najveće ulaganje u istraživanje i u razvoj i dovest će se u situaciju da će u inovacijskom, tehnološkom, a onda i u gospodarskom smislu stagnirati. I to je ono što u Hrvatskoj moramo spriječiti. Koncentracija i zlouporaba tj. zlouporaba vladajućeg položaja nužno kroz monopolistički status, nužno kroz koncentraciju vodi do veće cijene usluga. Nužno vodi do veće cijene usluga. Ja ovdje predstavljam i građane Grada Zagreba ispred kojih sam na kraju krajeva ovdje i u Parlamentu izabran. Visoke marže su možda na primjeru Zagreba najizraženije u odnosu na sve druge dijelove Hrvatske. Mi ovdje kupujemo i pijemo duplo skuplju kavu nego svugdje u Hrvatskoj. Plaćamo duplo skuplje usluge nego ponegdje drugdje u Hrvatskoj. Duplo plaćamo za određene stvari čak i preplaćujemo hranu. Marže u Hrvatskoj su iznimno, iznimno visoke u usporedbi sa zemljama u okruženju. Bilo je i nekakvih analiza sa Italijom, Austrijom, sa zemljama Slovenijom čak, Mađarskom s kojima se volimo i želimo uspoređivati marže u Hrvatskoj su iznimno visoke. Poruka smanjite marže i to je automatski efekt za standard hrvatskih građana. Jer će sa tim novcem i oni moći kupiti više i taj novac će opet završiti u potrošnji jer jednostavno nema gdje drugdje završiti u situaciji u kojoj se sada nalazimo sigurno neće doći do gomilanja, odnosno rasta štednje. Dakle, taj novac će opet završiti u potrošnji, opet će završiti u poreznim ja bih rekao davanjima i poruka je smanjite marže. I sada će neki reći zlonamjerni ako smanjimo marže onda ćemo morati otpustiti ljude. To jednostavno nije točno. Ekstra profit mora biti primjeren situaciji u kojoj se nalazimo. Njemačka ima najniže pasivne kamatne stope. Imaju politiku nisku gospodarskog, niske inflacije i visokog gospodarskog rasta. Zato i jesu danas zemlja koja je preživjela sve krize jer su se počeli reformirati na vrijeme i o tom su vodili računa. Ekstra profit, marže, definitivno su jedan od efekata koji utječe na život naših ljudi. Smanjenjem marži mi bi odmah postigli da naši ljudi već sutra žive bolje. A posebno sam osjetljiv zbog toga što zagrepčani plaćaju najveće marže u Hrvatskoj i zagrepčani su najviše pogođeni maržama u Hrvatskoj jer moraju duplo skuplju kavu platiti svugdje u gradu i van grada nego u ostalim dijelovima Hrvatske. I kad bi morao birati što bi zapravo u Hrvatskoj trebalo napraviti u četiri godine kao osnovno to je upravo ovo, omogućiti ovu pravnu sigurnost. Dakle, lak start za start poduzeća i jednaku šansu. Bez te jednake šanse koju razvijene europske države, one zemlje koje su danas najnaprednije prepoznaju kao nužno, kao supstancu koja može osigurati rast nema gospodarskog rasta i nema napretka za Hrvatsku. Hrvatska danas još uvijek nije zemlja jednakih šansi. Hrvatska danas još uvijek nije zemlja u kojoj svatko može ostvariti na jednaki način prava. I zbog toga je iznimno važno u sljedećem mandatu i zato vjerujem da će se Vlada s time itekako pozabaviti i da će riješiti, barem pokušati dio stvari poboljšati, stvoriti iste uvjete tj. istu šansu, jednaku šansu za sve i stvoriti pravnu sigurnost. Jer bez te pravne sigurnosti definitivno nema uspjeha ni napretka za našu zemlju i građane i za lokalnu samoupravu, za sve. Zašto govorim o ovom sektoru trgovine i sektoru koji obuhvaća ja bih rekao i visoke marže? Zato jer on zapošljava 150 tisuća ljudi direktno, a indirektno još velik broj 10-aka tisuća kooperanata. I prema Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja, svima onima koji se bave regulativom ove zemlje, a to smo i mi ovdje prije svega, a onda i Vlada je da bez strože preventive i bez strože kontrole upravo uređivanja područja ovih subjekata koji imaju zlouporabu vladajućeg položaja nema napretka za ovu zemlju. Jednostavno to neće biti moguće. Ako želimo zaštititi 150 tisuća radnika koji rade u trgovačkom sektoru, ako želimo zaštititi kooperante, ako želimo zaštititi građane koji plaćaju u Hrvatskoj još uvijek najveće marže onda moramo upravo provoditi ovu strožiju kontrolu. Ne indeksa koncentracija poduzeća nego zlouporabe vladajućih položaja. Evo, hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje prijavljene su dvije replike. Prvi je poštovani zastupnik Dinko Burić. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Bernardić sasvim je točno to što ste rekli da Hrvatska nije zemlja jednakih šansi življenja, međutim kad navodite primjer Grada Zagreba u kojem građani plaćaju duplo skuplju kavu zamislite onda kako se osjećaju građani u Slavoniji i Baranji kad nemaju niti za onu najjeftiniju kavu. Kad nemaju niti za prehraniti se, kad nemaju niti za kruh i mlijeko i kad skupljaju po kantama za smeće boce kako bi stekli bilo kakve prihode za preživjeti taj dan. I kad naglašavate tu nejednakost u življenju onda mislim da je pošteno spomenuti i ostale krajeve, a evo ja u ovom trenutku moram spomenuti dakle i kraj iz kojeg mi dolazimo da građane Slavonije i Baranje puno više od brige koliko će koštati jedna kava brine to hoće li uopće imati radno mjesto i omogućiti svojoj djeci školovanje, a ne da žive od mirovina svojih roditelja pa da te bijedne mirovine prehranjuju i djecu tih umirovljenika, a vrlo često su čak i jedini izvor prihoda da njihova unučad uopće mogu završavati i svoje škole. I onda nažalost poslije završetka školovanja umjesto da dobiju posao odlaziti na Zavod za zapošljavanje. Slažući se s vama u vašem izlaganju o nejednakosti šansi za življenje u RH mora se istaknuti u ovom Hrvatskom saboru da je najteža situacija nažalost, a i na sramotu i središnje državne vlasti upravo Slavonija i Baranja. I od nove Vlade smo očekivali da će biti drugačija, a ne samo druga vlast. Očekivali smo to i na prijedlogu proračuna. Zasad smo razočarani. Nadamo se da će obećanje koje je premijer u svom govoru kad je ustrajna Vlada u odnosu prema Slavoniji konačno početi ispunjavati.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Davor Bernardić.
Da ne bude u … [[Govornik se ne razumije.]] samo duplo skuplja kava. Sirotinje ima i u Zagrebu i svugdje. I veliki broj Slavonaca živi ovdje u Zagrebu, i meni je žao što je jedan tako naš propulzivan, tako naš potencijalno iskoristiv hrvatski kraj Slavonija, godinama stagnirala. Opustošena ratom, bez prilike za razvoj, bez prilike za ovo što smo rekli i što podvlačim za jednaku šansu i za mogućnost zaposlenja i upravo zbog toga progovaramo problemu marže, o problemu ekstra profita, jer sljedeći korak u monopolu i stvaranju ekstra profita je koji? Snižavanje troškova, otpuštanje ljudi. I to je onaj korak koji definitivno ne smijemo dopustiti i o kojem moramo ovdje i svakom drugom prilikom progovarati, ta jednaka šansa, zdrava konkurentnost jedino može osigurati novo zapošljavanje i hvala vam eto što ste mi dali priliku da još debatiramo oko ove teme.
Hvala lijepa. Sljedeća replika poštovani zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Evo, gospodin BErnardić se okomio na kavu i marže za kavu ja mislim da ako mogu biti toliko slobodan i primijetiti da zagrepčane više pate marže na vodu koju ste podigli u holdingu nego marže na kavu. A porast cijena vode u gradu Zagrebu je marža na nesposobnost i marža na korupciju i na gubitke i na vašeg Čovića i na vašeg Družića i Crkvenca i sve ostale koji dolaze u tom lancu. Dakle, i to pitanje marži i to pitanje međusobno uspostavljenih odnosa posebno tzv. javnog privatnog partnerstva gdje javni novac završava u privatnim džepovima, dijeliš 20, 30 ili 50% i kada se takvih nekoliko u lancu posloži naravno da rastu cijene, naravno onda nam je izlika nemogućnosti uspostava konkurentnog javnog sektora, pa kako će biti konkurentan kada se kroz tri ruke pretoči po 10% i cijena poraste. To su te marže, te kriminalne marže su naš veći problem nego one marže koje završavaju na papiru i koje se oporezuju. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Davor Bernardić.
Pa zapravo zastupniče ja bih vam htio na repliku ali budući da me niste razumjeli bojim se da nema smisla.
Hvala lijepa. Idemo sa raspravom dalje. Sljedeći za raspravu od 10 minuta pojavio se poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo. Nisam replicirao kolegi Bernardiću ali popijte kavu na Stradunu pa vidite koliko je kava u odnosu na Zagreb. A nadalje, vi sami znate da je prema službenim podacima ovdje kolega Sabo bio, jedne godine Vukovar proglašen najskupljim gradom, prema tome, nemojte govoriti to što nije baš tako. NO, da se ja vratim temi a to je Izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Moj kolega Đurović je dobro detektirao problem ili razotkrio jer ne volim upotrebljavati ove strane riječi kao i ovo kredibilno umjesto vjerodostojno na stranici 3. i li 4. da je Agencija dala kredibilno mišljenje, nadam se da je to vjerodostojno gdje 50 zaposlenika Agencije u odnosu na 38 zaposlenika u isto takvoj agenciji u Austriji je obavilo posao na stranici 15. gdje piše broj riješenih predmeta u Agenciji ali to nije jedini posao moram priznati, u ukupnoj brojci od 323 slučaja. Također u samom općem dijelu ovoga Izvješća govori se o uspješnom i financijskom poslovanju gdje je ušteđeno 10% u odnosu na predviđenih 18,5 milijuna kuna, pa je Agencija njoj izvršenje rashoda je 16 700 što je pohvalno barem u tom dijelu je li. NO, svi mi znamo ovdje a i građani dobro znaju da je ovaj broj slučajeva koji je ovdje naveden i koji je čak pomno opisan sve ono što je dakle, svi subjekti poduzetnici, koji su bili predmet rada i obrade da tako kažem Agencije daleko širi. Mislim da je ovo samo santa leda ovo 323 a da mi imamo puno više očiglednih predmeta kako reče moj kolega Đurović da je kada se zbroji 2 i 2 ono što je vidljivo svakome tko imalo sudjeluje u društvenom životu, tko kupuje, tko je dakle tko hoće vidjeti onda je to sasvim razvidno. Evo primjera, danas naslovnice novina govore o tome da je unatoč tome što je odobrena legalizacija građevinskih objekata vrlo mali odaziv u svezi te legalizacije. Eto u Zadarskoj županiji nekih 1100 a u Zagrebačkoj 700 itd., iako objekata ima oko 150 tisuća nelegalnih. Pa zašto je tome tako? Jučer sam u svom vinogradu kosio put koji je bio zarastao pa sam htio da sa susjedom razgraničim i da izvedem geodeta pa mi je rekao taj koji je kosio, koji mi je pomogao, da je izlazak geodeta više od 2000 kuna na teren da bi mi ucrtao put. Pa sam se jako čudio danas je upravo tema rasprava materijal koji mogu upravo takvu jednu stvar iz života, iz realnog, stvarnog života iznijeta. Pa kada još imate geodete pa kada još gradite kuću usluge arhitekta, pa to je zaista katastrofa. Kolike su tu marže, kolika je zarada. Tko to regulira? Postoje li zaista karteli pa i u odvjetničkim uslugama a u javnobilježničkim da ne govorimo. Nekada je to ured za opće poslove u onoj bivšoj državi truloj, ured za opće poslove to riješio sa jednim velikim štambiljem za nekih današnjih 50 kuna ako prevedemo jugo trule dinare. Pa eto država nevaljala pa eto tako propala. Banke nisu predmet rada i da kažem istraživanja ove Agencije, ne daj Bože da jesu, a na primjer u susjednoj državi ne želim da se ogledamo na nju, oni koji su nas napadala 91., 92. godine do 95. dok ih nismo pobijedili dakle u toj državi bez obzira na njihove institucije ustanove, agencije, zavode, zaklade ne znam ni ja, urede, centre i ne znam što već ima tamo ja u to ne ulazim, dakle ta država je zaštitila svoje građane od juriša banaka na pljačku građana a u svezi švicarskog franka. Ova naša država nijedna agencije ne može nas zaštititi od toga. I građani su opljačkani. Od koga? Pa od komercijalnih banaka koje imaju 98% vlasništva kapitala u RH. I sada evo vi koji ste preuzeli vlast predlažete da ta 2% tu jadnu Poštansku banku također predate i prodate u ruke takvih. Umjesto te smiješno male svote koja je potrebna za dokapitalizaciju te banke eventualno kao što su oni dokapitalizirali Privrednu i ne znam ni ja koje sve banke pa ih onda dali gotovo rekao bih dali, ne prodali, strancima u ruke. Prvo su građani platili dokapitalizaciju, a onda su predane lijepo za rekao bih za neznatni iznos strancima. Što ova država ne bi sve svoje financijske transakcije svih onih koliko službenika nitko ne zna ni ministar s Brača Arsen Bauk da sve njihove plaće, sve transakcije idu upravo preko Hrvatske poštanske banke. Bi li to ali kažem agencija nije nadležna za banke, bi li to bio nekakav monopol? Ja ne znam. A zašto ne bi bio monopol što ide preko neke druge banke, kakva je to ocjena? Ali dobro, idemo dalje. Ovdje se govori u ovom izvješću ono spominje teleoperatera i njihovih da kažem monopolističkog položaja, pa onda evo primjera naše naftne industrije naše INA-e za čije cijene na tržištu svaki ponedjeljak ili utorak imamo izvješća Ministarstva gospodarstva o cijenama goriva, dakle naftnih derivata. A tko formira tu cijenu? Ne, ne formira ministarstvo. Ono samo objavljuje da je INA proglasila, zanimljivo. Pa zašto se uopće ministarstvo trudi objaviti cijenu, pa neka objavi INA cijene, neka plati reklamu na televiziji. Ako ministarstvo i nikakve druge agencije nemaju pravo da utječu na tu cijenu. I sada čitamo da je pala cijena nafte na svjetskom tržištu ali nažalost izgleda da nije na mediteranskom. E sada, cijene će i dalje kod nas rasti, a u svijetu padati. To su ti paradoksi, zapravo se radi o pljački, pljački perfidnoj kao što je bila o kojoj sam govorio u svezi švicarskog franka. Hoće li agencija, ova naša agencija koju su eto ishvalili SDP i HDZ zajednički Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja kada dobije pravo nadzora i rada i eventualnih neću reći malverzacija, ali zloporaba itd. u bankarskom sektoru a ulaskom u EU biti i u tom dijelu djelotvorna, evo ima riječ i efikasna ali djelotvorna je isto, učinkovita jeli to ćemo još vidjeti. U svakom slučaju iz ovog izvješća je vidljivo na svakom području od da kažem pa onda su ovdje vrlo stidljivo spominju poticaji i proizvođači mlijeka, a ja sam uvjeren da i onih 0,41 kuna ono što je ministarstvo dalo po promemoriji za proizvođače mlijeka, a koje se sada ukida i ono ovdje uključeno. Možda će to u onom drugom dijelu rasprave, ove druge točka koja bude išla o poticajima ali ovdje nije naznačeno da je i ta 41 lipa uključena također u regulativu ove agencije. Pa ću ja možda i moliti ravnateljicu jeli i to došlo po propisima i direktivama iz poglavlja 8 jeli i ta 41 lipa upravo upitna a u svezi direktiva iz EU? Evo, hvala vam lijepo. Vidim da je crveno pa neću zlorabiti ovu govornicu. Hvala.
Hvala i vama gospodine zastupniče. Na vaše izlaganje prijavili su 4 replike. Pa idemo po redu. Prvi je za repliku poštovani zastupnik Davor Bernardić. Izvolite poštovani zastupniče.
Evo bez namjere da polemiziram budući da ste rekli neke stvari oko kojih mislim da nemamo ovdje spora. Spomenuli ste kava Vukovar, gdje je skuplje. Ali vidite na koji način se vodi rasprava u Saboru? Gdje je gore? To je način na koji se vodi rasprava u Saboru na kojem se razgovara u ovoj zemlji. Gdje je gore? Ja vas pitam, a vjerujem da znam i odgovor, vrlo jednostavno na ovo moje pitanje, da li se slažete sa mnom da su u Hrvatskoj velike marže?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Gospodine Bernardić mi se prilično slažemo, da. Ali izgleda da je u ovoj državi već dugo vremena na snazi što nekome, a nekome to ide u prilog kako se kaže, što gore to bolje, samo ne za građane i narod negoli za nekoga drugoga. A što se tiče kave jutros sam je popio u Zagrebu na Kennedyevom trgu 7 kuna toliko košta i u Slavonskom Brodu na Korzu isto jednako.
Treba piti manje kave to je zdravije. Sljedeća replika poštovani zastupnik Željko Sabo. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala potpredsjedniče. Pa upravo na tragu te kave ili Vukovara u cijenu jedne kave na Stradunu koju sam popio to je cijena jedne porcije fiš paprikaša u Vukovaru. Pa umjesto neću da pozovem ili odgovaram da ne idete na Stradun, idite gdje god hoćete ali dođite u Vukovar na fiš paprikaš i nije tako skupo kao što se govori vezano za Vukovar, bar što se tiče fiš paprikaša.
Hvala lijepa na pozivu. A odgovor na repliku poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Kavu sam pio gospodine Sabo u Dubrovniku i to slučajno kada smo vozili pacijenta dok sam bio u Specijalnoj policiji na Rtu Oštra i mogu vam reći da je tamo zaista cijena te kave kao fiš paprikaš ili porcija čobanca i u Vukovaru i u Slavonskom Brodu. To ipak nešto govori. I vi i ja govorimo istu stvar ako netko hoće razumjeti.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Dinka Burića. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Govoreno je ovdje o primjerima geodetskih tarifa, govoreno je o odvjetničkim naknadama ili tarifama kako se to voli reći. Strašno je da je Hrvatska još 1994. godine donijela jedinstven zakon u Europi kojim je jedno interesno cehovsko udruženje Hrvatsku odvjetničku komoru ovlastilo da sama određuje cijene svojih usluga i da joj da čak i zakonsku snagu. I tako imamo situaciju da danas ove geodetske naknade su ništa u odnosu na ono što doživljavamo u naknadama odvjetničkih, pojedinih odabranih odvjetničkih ureda u Republici Hrvatskoj koje čak bez natječaja dobivaju i zastupaju državne firme, od HAC-a, Hrvatskih željeznica, HEP-a itd., koji su naplaćivali pola sata rasprave po 175 tisuća kuna jedno ročište, a onda su se pobrinuli da takvih polusatnih ročišta ne bude jedno nego da ih bude itekako mnogo. I mnogi tajkuni u Hrvatskoj o kojima se danas govori su obične kišne gliste za odabrane odvjetničke urede u Republici Hrvatskoj, a o kojima nema govora i nitko o njima ne govori kad pričamo o tome. I još bih samo na kraju rekao, evo i gospodin Bernardić je lijepo rekao, nažalost mi u Hrvatskom saboru govorimo o tome gdje se teže živi i napomenuli ste o čemu mi pričamo. Ali ja postavljam još jedno pitanje, zašto iz nove Vlade Republike Hrvatske kad god raspravljamo o vrlo važnim temama nema predstavnika Vlade direktno. Kad smo proračun donosili nema premijera, kad smo Zakon o socijalnoj skrbi nema potpredsjednice Vlade i ministrice socijalne politike i mladih gospođe Milanke Opačić.
Vrijeme, poštovani zastupniče.
Danas je najavljeno u ime Vlade, prvi potpredsjednik Vlade gospodin Radimir Čačić nema ga, gdje su predstavnici Vlade kad govorimo o ovako važnim stvarima.
Vrijeme.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Poštovani zastupniče Buriću, sada će vama na repliku odgovoriti poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite poštovani zastupniče.
Kolega Burić, ja sam čuo da je potpredsjednik Vlade u Azerbajdžanu na Kaspijskom jezeru, tamo ima dobrog kavijara. Nadalje, ove gliste kako ste rekli iz HOK-a, one su napravili veliki hop hop tim Zakonom o odvjetničkoj komori, sad više nisu one ni kišne gliste nego kalifornijske, s Beverly Hillsa. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Vukšića. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani kolega Grubišiću, rekli ste jednu nepotpunu informaciju, a to je da su komercijalne, k tome i strane banke opljačkale građane Hrvatske. To je točno. Ali opljačkale su ih uz pomoć Hrvatske narodne banke, opljačkale su ih uz pomoć hrvatskih vlada, opljačkale su ih uz pomoć saborskih većina u ovom Visokom domu. A kad kolega Bernardić isto tako govori o visokim maržama, gospodine Bernardiću sad ste vlast, mijenjajte zakone. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo. Kolega, potpuno sam suglasan, nažalost u toj stvari je to tako. Ali moram istaći riječi bivšeg saborskog zastupnika gospodina Marića iz HDZ-a koji je vrlo upućen, magistar čini mi se znanosti ili doktorirao, doktor, ispričavam se ako gleda gospodin Marić, koji je rekao ovdje jednom za ovom govornicom da je dobit upravo tih banaka i još nekih koja je izvučena iz Hrvatske u zadnjih 8 godina, to je bilo prije 2 godine, 222 milijarde kuna. 222 milijarde kuna, a što zapravo iznosi 30 milijardi eura ili dva hrvatska proračuna. A sad je prošlo još dvije godine od tada, ja vjerujem da je ta dobit koja je izvučena iz Hrvatske iscrpljena iz hrvatskih građana i hrvatskih tvrtki, poduzeća, hrvatskog naroda oko 300 milijardi kuna.
Hvala lijepa. Završili smo sa replikama i odgovorima na replike. Idemo dalje u pojedinačnoj raspravi. Sljedeći za raspravu prijavio se poštovani zastupnik Andrej Plenković. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Leko. Poštovana gospođo Spevec, predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Nekoliko ja bih rekao dodatnih informacija u odnosu na što je u ime kluba HDZ-a već kazao kolega zastupnik Popijač. Čini mi se bitna tri aspekta vezana za vaše izvješće za 2010. godinu, prije svega novi zakonodavni okvir. Mislim da je to ključna novost u 2010. godini koja je doista u potpunosti uskladila hrvatske propise sa acquisom Europske unije u području tržišnog natjecanja. Znamo da smo prilagodbu europskom sustavu zaštite tržišnog natjecanja započeli čak i prije sklapanja sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. U Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju bio je to članak 70. koji je na neki način pratio sve naše zakonodavne napore u proteklih 10-tak godina, a srce funkcioniranja unutarnjeg tržišta EU bez ikakve dileme su članice 101 i 102 o funkcioniranju EU i oni su na neki način smjer rada bili i hrvatske Vlade, ali prije svega Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja i u svojstvu regulatora, ali i u svojstvu agencije koja je zadužena za provedbu propisa tržišnoga natjecanja. I u tom smislu prelazak sa sustava izricanja kaznenih mjera u okviru kojih se po ranijem zakonu i Agencija imala pravo da pokrene zahtjev za pokretanjem prekršajnog postupka sada pretvorio u mogućnost da agencija izravno izriče upravno kaznene mjere, dakle kaznene mjere sui generis u hrvatskom pravnom sustavu, a čija kontrola je kasnije dopuštena pred Upravnim sudom putem pokretanja upravnog spora su ja bih rekao najvažnija novost zakona iz 2010. godine. Dakako da oni koji su oštećeni zbog povreda pravila Zakona o tržišnom natjecanju svoju zadovoljštinu i naknadu štete mogu tražiti pred trgovačkim sudom. Ono što je također bitno, a to je da je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja s obzirom na svoje resurse, vidimo da vas ima samo 49 plus formalno 5 članova Vijeća, sa relativno skromnim proračunom, za 2010. bilo je to nešto više od 18 milijuna kuna. I drago mi je da ste u svojim aktivnostima uspjeli u zadnjih 10-tak godina iskoristiti sve mogućnosti koje su nam pružili pretpristupni fondovi EU, dakle kroz nekoliko programa, vi ste uspjeli ako sam ja dobro vidio priskrbiti još oko 50-tak milijuna kuna, dakle nešto više od 7 milijuna eura kroz razne projekte i koji su pridonijeli ukupnom funkcioniranju rada agencije. Ono što je po mom sudu ključno s obzirom na limitirani broj stručnjaka i pravne i ekonomske struke je na neki način red prioriteta rada agencije. Dakle, kako uspijevate fokusirati vaš rad na tri ključna područja. Dakle, utvrđivanje zabranjenih sporazuma između konkurenata, tj. kartela o kojima je ovdje bilo riječ, utvrđivanje zlouporabe vladajućeg položaja i ocjene dopuštenosti koncentracije. Hrvatsko tržište možda nije veliko, ali vaši napori rade se u paralelnom procesu pripremanja svih gospodarskih subjekata za izlazak na tržište Europske unije. Dakle, vaša je uloga bila na neki način i pedagoškog karaktera u proteklim godinama i također imala je poseban aspekt i vrlo važan u kontekstu programa oporavka zbog gospodarske krize koja je nastala proteklih godina. Tako da mi je drago da je agencija sukladno planu iz 2010. uvela i novu funkciju Ureda glavnog ekonomista jer je premda je riječ o jednoj relativno novoj grani prava za hrvatske uvjete tržišno natjecanje u svojoj suštini ekonomsko pitanje, pitanje dakle ravnopravnog položaja svih aktera na tržištu osobito poduzetnika u odnosu na konkurentske pritiske. Htio bih također naglasiti da je Agencija uradila dosta i na senzibiliziranju javnosti ne samo u njenom postojanju nego i o tome što je uopće pravo tržišnog natjecanja, kako da sve zainteresirane aktere u Hrvatskoj uputi u ono što ih očekuje u godinama koje su pred nama. I zato mi je drago da ste vi i prije potpisivanja ugovora o pristupanju postali dijelom dakle European competition network Europske mreže agencija za zaštitu tržišnog natjecanja koja vam daje izravan uvid u rad sličnih agencija u drugim državama sa puno duljim iskustvom u bavljenju vašim poslom. Htio bih se ovdje osvrnuti na jednu specifičnost o kojoj danas nije bilo riječi, a ona se tiče baš vas osobno gospođo Spevec. Naime, vi ste bili i predsjednica Vijeća za tržišno natjecanje, ali i članica pregovaračkog tima i bili ste nadležni za poglavlje 8. u tržišnom natjecanju i vaša je uloga bila vrlo bitna i pri ispunjavanju mjerila za otvaranje tog poglavlja kao što znamo 2010. ali i za njegovo zatvaranje sredinom 2011. godine. Mislim da je ta svojevrsna simbioza pomogla da naši partneri u Europskoj komisiji doista shvate da su reforme koje smo poduzeli u tom procesu zaista bile maksimalno angažirane, da su bile vjerodostojne i da su one jamstvo da ćemo i u razdoblju koje je pred nama, a to je razdoblje nadzora naših obaveza u okviru poglavlja 8. do kraja biti na razini onoga što smo pregovarali i što je ostalo zapisano u Ugovoru o pristupanju kojeg je Hrvatski sabor ratificirao protekloga tjedna. Nadam se da će Agencija u godinama koje dolaze uspjeti nastaviti i sa obrazovanjem vlastitih kadrova omogućiti još jednom širem krugu stručnjaka i iz pravnog i gospodarskog područja da se priključe radu budući da vaša aktivnost neće utrnuti sa članstvom Hrvatske u Europskoj uniji. Dapače, provedba Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja ići će usporedno s provedbom prava Europske unije. Što se tiče državnih potpora ona će biti na određeni način prenešena na institucije Europske unije, osobito na Europsku komisiju, ali samo tržišno natjecanje će vašoj Agenciji dati novu važnu ulogu asistiranja, razmjeni informacija i pomoći onim institucijama Europske unije koje će paziti osobito na prekogranični aspekt zaštite tržišnoga natjecanja. U tom smislu želim podržati vaše izvješće. Mislim da je ono vrlo kvalitetno i sveobuhvatno dalo ključne aspekte rada u 2010. za koje je uslijedilo i usvajanje novog Statuta Agencije čini mi se početkom prošle godine i nadam se da će Agencija čija se evolucija dobro vidi u zadnjih nekoliko godina nastaviti sa radom, pa evo i u konačnici i broj, ja bih rekao sredstva u smislu izrečenih kaznenih mjera koje su sada preko 2 milijuna i 900000 kuna jasno pokazuju intenzitet rada vaše Agencije. A kažem, posebno sam zadovoljan sa vašim osobnim doprinosom u procesu završetka pregovora za članstvo Hrvatske u Europskoj uniji. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Poštovani zastupniče na vaše izlaganje imamo prijavljenu jednu repliku. To je poštovani zastupnik Davor Bernardić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani zastupniče, evo nadovezat ću se na onaj dio u kojem ste rekli jednu stvar koja mislim da je važna, a to je da Agencija je u proteklom periodu imala pedagošku ulogu. To je točno. Ali država nije imala nikakvu ulogu, odnosno nedovoljnu ulogu kad su u pitanju zaštita tržišnog natjecanja i kad je u pitanju provođenje onih temeljnih načela koje tržišno natjecanje podrazumijeva, a to je konkurentnost koja proizlazi iz strukture državni potpora. Gledajte, nama su potpore rasle samo u odnosu 2010. na 2009. iznosile su 9,4 milijarde kuna. Potpore su 2,8% bruto društvenog proizvoda, odnosno po zaposlenom je u 2010. godini izdano 6800 kuna. Samo 3% svih tih izdataka od potpora ide u razvoj, istraživanje i razvoj, u inovacije, u ono u što bi trebalo ići. I onda i s pravom se postavlja pitanje kako možemo biti konkurentni. Koja je tu uloga države ako ju država nije ispunjavala zadnjih godina. Nadamo se da će se to promijeniti u vremenu koje je ispred nas. I kako na primjer u primjeru sa Bavarskom evo gdje danas boravi naš ministar Gordan Maras, sa njemačkim vicekancelarom. Kako slijediti njihov primjer, jedne od najkonkurentnijih europskih pokrajina. Znači to je po meni jedan od ključnih problema. Država mora uložiti da upravo ja bih rekao potakne konkurentnost.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala kolega Bernardić. Vrlo kratko. Mislim da svaka institucija, pa bila ona neovisna kao što je Agencija i čiju neovisnost i nepristranost moramo zaista kultivirati ima svoju odgovornost u pojašnjavanju svim subjektima u hrvatskoj javnosti svoje aktivnosti, pa isto tako i nadležna ministarstva kada je riječ o državnim potporama. A koliko vidim Izvješće Agencije o državni potporama iduća točka dnevnog reda, pa ćemo o tome imati prigode raspravljati malo kasnije.
Hvala lijepa. Time smo iscrpili listu zastupnika prijavljenih za raspravu od 10 minuta po Godišnjem izvješću o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Predsjednica Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, završno obraćanje. Izvolite poštovana predsjednice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Da ne duljimo više. Mislim da je tržišnog natjecanja svima po malo dosta. Ali ja bih se zahvalila svim zastupnicama i zastupnicima koji su danas sudjelovali u ovoj raspravi i koji su zapravo pokazali koliko je ovo kompleksna materija i koliko je zapravo politika zaštite tržišnog natjecanja jedna komplementarna grana onome što je posao agencije. Agenciji je posao da isključivo provodi zakone koji se odnose na ovo područje. Međutim, samo stjecanje uvjeta za fer tržišno natjecanje je puno veći i širi problem nego od ova dva zakona. Dakle, na jednoj strani nam se prigovara da smo prerestriktivni, da smo strogi, tako je danas počela rasprava, na drugoj strani da smo blagi, odnosno mlaki. Na jednoj strani da zagovaramo liberalizam, a na drugoj da smo preliberalni, odnosno da smo prestrogi i nismo dovoljno liberalni. Dakle, nije jednostavno, ja se zahvaljujem jednima i drugima i mislim da je veliki dio problema o kojima smo danas govorili je pitanje uređenja tržišta i zakonodavstva u djelatnostima koje su još uvijek zatvorene za tržišno natjecanje i gdje još uvijek država ima odlučujuću ulogu. Tu bih prije svega govorila naravno i o komunalnom gospodarstvu, ali bih spomenula i probleme koji su spominjani gdje je agencija pokrenula postupke ali ih je morala obustaviti kada se recimo radi o cijenama usluga geodeta, arhitekata, projektanata i svih ostalih jer se ispostavilo da je zakon, odnosno da su zakonima tu stvari riješene i da agencija ne može i ne smije djelovati. Jednako se radi i kad govorimo i o odvjetnicima i njihovim tarifama gdje je agencija još davne 2004. i 2005. pokrenula to pitanje, ali je ono riješeno posebnim zakonodavstvom. Dakle današnja rasprava je pokazala da je problematika zaštite tržišnog natjecanja daleko šira od ovlasti i kompetencija ove agencije, da tu ima posla i Hrvatski sabor i Hrvatska vlada i tijela lokalne samouprave i da ćemo imati konkurentno gospodarstvo i zadovoljne potrošače i povećan standard građana ako budemo radili svi u istom cilju. Dakle, stvaranju okruženja koje će poticati poduzetništvo, ali i štititi potrošače. Evo, toliko od mene. Hvala lijepo.
Hvala lijepa predsjednici. Ovime smo iscrpili ukupnu listu prijavljenih za raspravu po ovoj temi. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu uvjeti.
Prelazimo na izjašnjavanje o Godišnjem izvješću o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2010. godinu. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za gospodarstvo kao matičnom radnom tijelu dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2010. godinu. Molim da se uključimo i glasujemo. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen većinom glasova 100 glasova za, 8 protiv i 2 suzdržana.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda. - Godišnje izvješće o državnim potporama za 2010. godinu Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja podnijela je ovo izvješće sukladno odredbi članka 20. stavka 1. Zakona o državnim potporama. Prijedlog akta primili ste u pretince. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Raspravu je proveo saborski Odbor za gospodarstvo. Također to izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Poštovana predsjednica Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja gospođa Olgica Spevec. Izvolite poštovana predsjednice.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Dakle, Godišnje izvješće o državnim potporama za 2010. godinu nalazi se pred vama. Ono sadrži popis, odnosno analitički prikaz dodijeljenih potpora u toj godini, ali i u prethodne dvije godine, znači 2009. i 2008. godini. Izvješće je pripremljeno na temelju podataka koji su nam dostavili davatelji potpora. Dakle, svi oni koji vode politiku državnih potpora i dodjeljuju potpore, a to su državna tijela, fondovi, agencije, jedinice područne i lokalne samouprave i slično. Agencija je sve te podatke sistematizirala i obradila tako da se u izvješću nalaze podaci o ukupno dodijeljenim potporama i usporedba tih podataka sa makroekonomskim pokazateljima, a prikazani su detaljni podaci o svakoj pojedinoj kategoriji potpore, instrumentima dodjele potpora i dan je usporedni prikaz potpora u Hrvatskoj s onima u EU, odnosno u državama članicama EU. Također, dali smo i procjenu kretanja državnih potpora u 2011. godini. Kada govorimo o potporama, dakle u 2010. dodijeljeno je ukupno 9,4 milijardi kuna potpora što je za oko 8% više nego u 2009. Ali istovremeno za oko 2% manje nego u 2008. Udio potpora u BDP-u iznosi 2,8%, u ukupnim rashodima države je 7,8%. Pokazatelj trenda povećanja potpora je i podatak da su po zaposlenom državne potpore u 2010. iznosile gotovo 6800 kuna što je za oko 800 kuna više ili za 13% više nego u 2009. godini. I za 27,3% više od prosječne neto plaće u toj godini. Potpore po stanovniku također su povećane u 2010. godini i iznosile su nešto više iznad 2100 kuna. Analiza potpora po osnovnim kategorijama pokazuje da su u 2010. godini potpore industriji i uslugama iznosile 5,4 milijardi kuna, odnosno da su činile 57,3% od ukupno dodijeljenih potpora dok su potpore poljoprivredi i ribarstvu iznosile 4 milijarde kuna, odnosno 42,7% od ukupno dodijeljenih potpora. Detaljnija analiza visine i strukture potpora sektoru industrije i usluga pokazuje da su potpore pojedinim industrijskim ili uslužnim djelatnostima iznosile 4,1 milijardu kuna pri čemu se najveći dio odnosi na promet, brodogradnju i HRT dok je za horizontalne ciljeve, odnosno potpore namijenjene većem broju gospodarstvenika i one potpore za regionalni razvoj te za potpore na razini jedinica lokalne i područne samouprave bilo namijenjeno 1,2 milijarde kuna. Dakle, ako govorimo o omjeru u relativnim odnosima, dakle za sektorske potpore mi smo izdvojili 77% sredstava, a za horizontalne 23%. Usporedbe radi u EU je ovaj omjer potpuno drukčiji. Dakle, tamo oko 85% potpora ide u korist horizontalnih ciljeva i to najviše za zaštitu okoliša, energetsku učinkovitost, regionalni razvoj, istraživanje i razvoj, a svega 15% potpora namijenjeno je pojedinim sektorima. Kada bismo mi dakle horizontalne potpore za horizontalne ciljeve sveli na one temeljne onda bismo došli do podatka još rekla bih lošijeg po nas, a to je da je svega u 2010. godini potporama za horizontalne ciljeve dodijeljeno 636,4 milijuna kuna odnosno da je to negdje oko 12% potpora sektorima industrije i usluga. Kao što znamo ja to moram ponoviti i uvijek o tome govorim zašto govorim o nedostatnosti horizontalnih potpora, zato što horizontalne potpore su potpore koje pomažu poduzetnicima da se suoče sa tzv. tržišnim neuspjesima i eksternalijama, dakle onim izazovima s kojima se teško nositi čak i tržišno najuspješnijim poduzetnicima. Dakle tu se radi o potrebi da se pomogne poduzetnicima koji su dobri da budu još bolji kada se radi o recimo prilagodbama visokim standardima zaštite okoliša, povećanju energetske učinkovitosti, ulaganjima u istraživanje, razvoj i inovacije, usavršavanje a posebice potporama namijenjenim malom i srednjem poduzetništvu. Hrvatska, na žalost godinama ili nije nikada vodila industrijsku politiku kojom bi između ostalog značajnije podupirala spomenute ciljeve, naša se industrijska politika uvijek svodila na pomoć onima koji su u teškoćama kako bi se spriječio njihov izlazak sa tržišta ali nikada nije bila usmjerena prema onima koji su dobi da budu još bolji, koji su konkurentni da budu i globalno konkurentni. NO problem je u tome što u 2010. godini su te potpore namijenjene za ovakve ciljeve još manje nego prethodnih godina. Potpore za horizontalne ciljeve u 2010. izdvojeno je 20 milijuna kuna manje nego 2009. odnosno 30 milijuna kuna manje nego 2008. Samo primjera radi u državama članicama EU je za potpore namijenjene zaštiti okoliša i energetske učinkovitosti u 2010. izdvojeno oko 12 milijardi eura ili oko 24% od ukupno dodijeljenih potpora. Za istraživanje i razvoj inovacije dodijeljeno je 9 milijardi eura ili 17,4%. Za regionalne potpore također oko 12 milijardi eura ili oko 24% od ukupno dodijeljenih potpora. E sada zamislite u takvoj situaciji gdje se potpore najviše dodjeljuju u Njemačkoj i Francuskoj kako naši poduzetnici kojima se volimo ponositi od Ericssona, Končara itd mogu konkurirati Siemensima i sličnima. Vrlo teško. Potpore za regionalni razvoj su u 2010. godini također niže nego prethodnih godina te su iznosile nešto više od 300 milijuna kuna. Njihov je cilj, cilj tih regionalnih potpora je upravo onaj koji nam treba, a to je potaknuti investicije i zaposlenost u područjima koja zaostaju u razvoju za prosjekom EU odnosno Hrvatske i tu su propisi o potporama vrlo izdašni, dopuštaju da se potpore dodjeljuju čak do 70% od opravdanih troškova ulaganja u ta područja odnosno u nove investicije i novu zaposlenost. Kao i prethodno tako i ovo Izvješće o državnim potporama neovisno od potpora poljoprivredi za koje nije nadležna ova Agencija ukazuje na još uvijek prevladavajući pretežito sektorski udio potpora. Najveći dio potpora industriji i uslugama odnosi se na potpore namijenjene poslovanju poduzetnika koji obavljaju javne usluge, dakle usluge koje su nam svima potrebne, to su željeznica, pomorski i zračni prijevoz, javno televizijsko emitiranje a potom su tu naravno još brodogradnja, turizam i oni poduzetnici koji svoj opstanak zahvaljuju pozajmicama Audia i slično. Neprijeporno je da bi ukidanje ili smanjivanje potpora spomenutim sektorima i prometu i željeznici zapravo bez ozbiljnog i dubinskog restrukturiranja dovelo u pitanje obavljanje tih djelatnosti. Zato se za to ne zalažemo. U postojećim uvjetima, smanjenih mogućnosti državnog proračuna i pesimističnih prognoza gospodarskog rasta ne možemo očekivati značajniji rast potpora za horizontalne ciljeve, ali naše je mišljenje da bi usporedo procesima restrukturiranja u spomenutim sektorima, gdje bi se sredstva državna koristila učinkovitije, odnosno gdje bi ona bila racionalne korištena, ostatak sredstava iz državnog proračuna iz proračuna jedinica lokalne samouprave, trebalo usmjeriti na ciljeve o kojima sam govorila, dakle koncentrirati više ta sredstva za potpore namijenjene horizontalnim ciljevima a i smanjiti broj davatelja potpora a povećanu pažnju posvetiti praćenju učinaka dodijeljenih potpora. Dakle nije dovoljno da nekome dodijelimo potporu mi moramo znati u što i za što je ta potpora utrošena. Dakle, cilj politike potpora bi trebao biti da se sa što manje sredstava poreznih obveznika dakle, proračunskih sredstava i sa što manje negativnih učinaka na tržišno natjecanje osigura što djelotvornija pomoć Hrvatskom gospodarstvu kako bi ono bilo uspješnije i konkurentnije u globalnom okruženju osobito u pripremama za članstvo Europske unije. Drugim riječima, pri oblikovanju politike potpora treba pokrenuti važne reforme kako bi u praksi zaživio pristup koji promovira što manje a što kvalitetnije usmjerene potpore. To je i temeljno obilježje politike državnih potpora u EU a koja će uskoro od 1. srpnja 2013. godine postati dio nacionalne politike naše države.
Hvala i vama poštovana predsjednice. DA li izvjestitelji odbora, radnih tijela žele uzeti učešće u raspravi? Ne. Da li predstavnik Vlade dodatno želi obrazložiti? Ne. Hvala lijepa. Prelazimo raspravu po klubovima, prvi za raspravu se prijavio poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite poštovani zastupniče u ime Kluba IDS-a.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo Spevec, uvažena gospodo zastupnici. Ovdje na strani 8. i 9. o čemu je govorila ravnateljica Agencije gospođa Spevec doslovce se kaže da državne potpore u republici Hrvatskoj 2010. iznosile su 9,4 milijardi kuna što je rast od 8% u odnosu na 2009. u strukturi potpora nadalje prevladavaju sektorske potpore na koje se odnose 44,2%, ili 4,1 milijardu kuna od ukupno dobijenih potpora, državne potpore za poljoprivredu, ribarstvo iznosile su 4 milijarde kuna, što čini 42,7%, horizontalne potpore u strukturi ukupnih potpora čine 13,1%, odnosno u te se ciljeve ulaže 1,2 milijarde kuna i da ne nabrajam sve dok se onda kaže u okviru dodijeljenih sredstava za sektorske potpore ide 4,1 milijarda kuna, u 2010. godini se najviše izdvajalo za sektor prometa 1,5 milijardi kuna, Na Hrvatske željeznice 850 milijuna kuna, Croatia airlines 280 milijuna kuna, Jadrolinija preko 300 milijuna kuna, nadalje za brodogradnju izdvojeno je 1,2 milijarde kuna, za radio i televizijsko emitiranje HRT milijardu 180 milijuna kuna. Znači ovako nekako da sumiram 2010. za potpore je izdvojeno 9,4 milijarde kuna, svaki zaposleni za potpore izdvaja 6 tisuća 800 kuna, svaki stanovnik RH računajući i ovu djecu gore na galeriji izdvaja za potpore 2 tisuće 132 kune. I zato su građani ili zato bi trebali biti građani itekako zainteresirani za potpore odnosno što se sa tim potporama dešava. Rekoh, svaki zaposleni od milijun i 500 tisuća građana RH za potpore izdvaja 6 tisuća 800 kuna, a svaki stanovnik uračunajući ovu djecu 2 tisuće 132 kune. Ajde da ja nekako krenem s ovim mljekarima. U jeku znači ovih mljekarskih prosvjeda pred koliko 20, 30 dana isključivo se stjecao dojam da smo mljekari su ti ili poljoprivrednici koji dobivaju potpore, ali ne potpore dobijaju i drugi. Istina, poljoprivrednici, ribari dobijaju potpore u iznosu od 4 milijarde kuna. Rekoh malo prije Hrvatske željeznice 850 milijuna kuna, Croatia airlines 280 milijuna kuna, Jadrolinija 300 milijuna kuna, brodogradnja 10 do 11 tisuća ljudi koji direktno radi u toj grani milijardu 200 milijuna kuna, a HRT milijardu 180 milijuna kuna. Potpore industrije i prometa te brodogradnji iznosile su 2010. 3 milijarde 850 milijuna kuna. U tom iznosu subvencije sudjeluju sa dvije milijarde kuna, točnije sa milijardu 997 milijuna kuna, jamstva milijardu 392 milijuna kuna, poreska oslobađanja su 411 milijuna kuna itd., itd. Znači nije da potpore u ovoj zemlji kao što se stječe dojam imaju ili dobijaju samo poljoprivrednici. Istina Bog tu su potpore najveće ali potpore u poljoprivredi kao i brodogradnji ili u ovoj elektroničkoj industriji Simens itd. malo prije je bilo spomenuto, isplaćuje znači jedna Belgija isplaćuje, Francuska isplaćuje, Italija isplaćuje, Austrija jednom riječju bez potpore u tim zemljama ne bi bilo niti poljoprivrede i brodogradnje. I sva je sreća da Hrvatska za razliku od onog perioda do 2000.godine za razliku od EU 2010., 2011.u tom periodu znači nakon 2000.godine nije isplaćivala potpore bankarskom sektoru. Normalno, kada govorimo o potporama bankarskom sektoru mi smo to nazivali u pravilu sanacijom banaka za što je Hrvatska do 2000.godine izdvojila čitav niz milijardi dolara. Još uvijek se niti politika niti HNB niti bankari se još uvijek nisu dogovorili koliko je zapravo milijardi dolara za sanaciju bankarskog sektora građanin ili prosječni građanin RH izdvojio do 2000., 2001.godine. Mi smo svi eto pred 20 ili 30 dana ne znam kada je to točno bilo znači pratili proteste mljekara. Ja se slažem da je među njima bilo onih koji su zlorabili potpore. Slažem se da je među njima bilo jako puno politike. Iako opet s druge strane iskreno mislim da 80% mljekara samo je željelo reći zaštite nas s jedne strane od Dukata, Laktalisa, odnosno s druge strane od Konzuma. Jednom riječju od tog jednog kartela u kojemu smo razgovarali u točci prije ove koji hoće da nam litru mlijeka smanje sa 2,71 na 2,30 odnosno koliko je kasnije bilo 43 kune. Znači problem je tu, znači tu je taj Dukat, Laktalis, Konzum koji su se ja ću reći udružili u jedan trokut u jedan kartel i svoje veće troškove u ovom trenutku pokušavaju jasno, logično, razumljivo s njihove strane prebaciti na one koji su najslabiji, a to su upravo ti mljekari. I što se tu dešava? Monopolisti u pravilu bivaju sve jači, seljaci kojima je država to treba naglasiti silno pomagala i pomaže bivaju sve slabiji, a bojim se da će se nastaviti urušavanje tih njihovih mljekarskih farmi. Po toj logici da 2003.imali smo koliko 57 tisuća farmi, sada ih imamo negdje oko 15. Znači nestalo je 42 tisuće farmi, a problem će se potencirati u periodima koji su pred nama pogotovo nakon 1.7.2013. i punopravnog članstva RH u EU. Malo koji seljak vozi svoj traktor. Voze traktore lizing kuća, poslovnih banaka. Sve im je na bubnju. Da je bilo politike na tim skupovima od prije 20 dana, bilo je. Da ima onih koji zlorabe poticaje apsolutno i toga je bilo. Da imamo generale koji koriste po 100, 200 hektara i daju u zakup trećima da bi dobili poticaje na poljoprivrednim zemljištem i toga imamo, da je bilo i bivših zastupnika u tom odnosu ministara itd. i toga imamo i to je točno. Ali bez potpore jasno uništilo bi se selo, a ono točnije poljoprivreda u RH u našem BDP još uvijek sudjeluje sa 20% znači tog GDP u Slavoniji je to zasigurno i preko 40%. U nekim slavonskim općinama poljoprivreda u njihovom tom BDP sudjeluje ne sa 80 nego sa 100%. U Istri je taj slučaj je negdje 3 ili 4% ali u našoj "memoriji" poljoprivreda sudjeluje jer smo svi u prvoj ili drugoj generaciji sa sela itekako silno. Da potpore rastu pred izbore to se gospodo vidi u ovoj tablici br. 8 na str. 25. pa tako 2006. tu smo imali kada govorim o poljoprivredi 2,5 milijarde kuna. 2007. već se to diže za milijardu kuna na 3,5 milijardi kuna. 2009. ostaje na tih 3,6 milijardi kuna, 2010. priprema za 2011. već se je došlo na 4 milijarde kuna. Što su to poljoprivredni poticaji, dobro se vidi na str. 24, 25 pa se ovdje kaže da potpora od 3,6 milijarde kuna odnosi se na poticaj poljoprivredne proizvodnje i intervencije na tržištu u iznosu od 2,9 milijardi kuna, investicijske potpore u poljoprivredi u iznosu os 321,9 milijuna kuna, potpore dohotku nekomercijalnim poljoprivrednicima u iznosu od 161 milijun kuna, tržne intervencije 118 milijuna kuna, zaštićene pasmine 24,8 milijuna kuna, razvoj sela 18,2 milijuna, prilagodbu ribarske flote 14,9 milijuna kuna, održavanje ekosustava 13,6 milijuna kuna i da ne nabrajam dalje, IPARD, manifestacije čak, sajmove 2,7 milijuna kuna, istraživanje u poljoprivredi svega 1,4 milijuna kuna te na projekte od zajedničkog interesa 1 milijun kuna. Kroz poreske olakšice za potrošnju tzv. plavog dizela dodijeljen je isto tako poticaj u iznosu od 382,1 milijun kuna, a prema podacima Ministarstva financija citiram: aktivirano je 28,6 milijuna kuna državnih jamstava poduzetnicima iz djelatnosti poljoprivrede i ribarstva, a navedeni iznos se odnosi na 24,1 milijun kuna aktiviranih jamstava IPK Osijeku te 4,5 milijuna kuna aktiviranih jamstava za sušionicu Vrpolje itd. Jasno je da bez potpora ne ide, problem je po meni što su možda kad govorimo o tim poljoprivrednim potporama ribari nešto zapostavljeni. Ja se slažem, neki će i neki počeli su mljekare, ribare promatrati kao poduzetnike što ajde nije daleko od istine pa onda kažu da tu vlada ono načelo "tržište daje, tržište uzima". A to bi bilo tako da Hrvatska nije dopustila monopole i da selo usuđujem se kazati nije totalno devastirano što onom poratnom politikom, nacionalizacijom znači nakon '45., kolektivizacije u Istri, egzodusa, neosmišljenom politikom otkupa itd. Sutra kada se 100% otvorimo Europskoj uniji ja se bojim da kada je riječ o selu i zato tu treba zadržati te potpore prije može biti teža nego što će biti bolja za ovog malog proizvođača. Točno, gdje su tu u tih 9,4 milijarde kuna, netko će reći npr. mali trgovci gdje su tu zanatlije. Maloprije sam gledao televiziju vani u 12, kažu u Varaždinu, a ista situacija je u Puli, Istri, bilo gdje drugdje u Hrvatskoj, svaki dan u svakom većem gradu se zatvara jedan mali obrt, jedna zanatska tvrtke itd. Znači gdje su tu u tih 9,4 milijarde kuna mali trgovci, zanatlije, gdje je tu mala drvna industrija, gdje je tu tekstilna industrija itd. Tko se njih sjeti, tko njih podupire u ovoj zemlji? Bojim se da na to mogu reći nitko. A Hrvatsku, još jedanput i jutros sam o tome govorio, ne nosi veliki sektor, nosi je taj mali sektor. Taj mali sektor ništa ne traži, a najviše puni taj državni proračun. Konzum ili kako se to zove Agrokor, svejedno, ukupno je povukao 153 milijuna kuna potpora u 2011. godini. Samo za Belje su dobili 100 milijuna kuna. Ja kažem jasno, kako drugima tako i njima, ja se apsolutno s time slažem. Ali što je sa tim malim tekstilcima, drvoprerađivačima, malim trgovinama, obrtnicima itd. Na strani 27 govori se o potpori industriji. Tu se kreću cifre 2008. 5,9 milijardi kuna, 2009. 5 milijardi kuna, 2010. 5,3 milijarde kuna. Potpore za zapošljavanje, a mi smo od 2009. do danas izgubili 140 tisuća radnih mjesta, permanentno padaju. 2008. 136 milijuna kuna, 2009. 42,6 milijuna kuna, 2010. 93 milijuna kuna. Brodogradnji 2008. milijarda 892 milijuna kuna, 2009. milijarda 152 milijuna kuna, 2010. milijarda 244 milijuna kuna. Aktivirana protestirana jamstva za period 2008.-2010. 3.maj milijarda 52, Kraljevica 188 milijuna kuna, Brodosplit milijardu 234 milijuna kuna, Brodotrogir 449 milijuna kuna, hvala Bogu Uljanik 0 kuna. Jasno, bez potpora ne ide, jasno da ovdje ima zlouporaba, ali s druge strane imamo i taj državni neki represivni aparat pa neka se država naprosto pobrine da ne bude u tom području nepravilnosti. Jer još jedanput ću kazati, gotovo 7000 kuna za potpore izdvaja svaki zaposleni, preko 2000 i toliko kuna svaki građanin Republike Hrvatske. Ono što je po meni kod potpora problem što neki jako dobro znaju kako ih koristiti, a daleko veći broj poduzetnika, mali obrtnika, zanatlija itd. ne zna kako te potpore iskoristiti. Neki zapravo ni danas ne znaju da postoje, neki ne mogu vjerovati da nešto mogu dobiti od države pa ne traže ali zato bi upravo ta dodjela trebala biti maksimalno transparentna. Za kraj, izuzetno korisno izvješće, da se vidi što se zapravo u tom dijelu gotovo koliko, 8% proračuna Republike Hrvatske dešava, međutim kakva je stvarna praksa e za to će trebati još pričekati neko vrijeme ali rekoh, izuzetno korisno izvješće.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje prijavljen je jedan ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Boro Grubišić će reći o čemu se radi.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Kajin, vi ste apostrofirali, naglasili da su potpore za poljoprivredu od 4 milijarde kuna najveće potpore. Međutim zaboravili ste reći, ispravljam taj navod, zato što kada pogledate koliko je korisnika potpora u poljoprivredi. Dakle imate 190 tisuća OPG-a, obiteljskih poljoprivrednih gospodarstva, onda vidite da svi ovi ostali koji su dobili potpore, a one iznose ukupno 9 milijardi i 400 milijuna kuna, dakle i broj zaposlenih i broj onih koji žive od plaća tih zaposlenika u odnosu na broj onih koji žive od poljoprivrede je, dakle ispravljam vas da je to zapravo netočan navod. Drugi navod koji ste rekli, a to je 153 milijuna kuna koje je povukao jedan od ajde da kažem poljoprivrednih tajkuna, spomenuli ste sami Konzum odnosno Agrokor. Taj iznos od 153 milijuna kuna nije točan, on je puno veći. Vi znate da postoje potpore čak i za uvoz nekih poljoprivrednih proizvoda.
Vrijeme.
Na temelju tih potpora za uvoz ovaj iznos od 153 milijuna kuna je puno, puno veći.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista, poštovani zastupnik Mladen Novak će izlaganje imati.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo ravnateljice i kolege zastupnici. Kao što je već rečeno u ukupnom iznosu za poljoprivredu je vjerojatno najviše dato, odnosno ne vjerojatno nego činjenica je da je taj iznos u ukupnom iznosu vjerojatno najveći ovdje. Međutim, ono što mene kad je poljoprivreda u pitanju, a naglašavam nisam poznavatelj ni poljoprivrede ni ribarstva koje je zajedno s njim u tom sektoru je mala seoska gazdinstva. Dolazim iz Siska i dio koji tamo gravitira to je Pokuplje, Moslavina, Banovina vrvi sa tim malim, sitnim gazdinstvima di su ljudi uglavnom stariji, nemoćni, nemaju krupne posjede, nemaju ni mogućnosti da se bave nekom velikom proizvodnjom poljoprivrednih proizvoda i samim tim su u ovom dijelu hajmo reći zakinuti. Zakinuti su najviše s tim što država uopće nije donesla strategiju što želi i od takvog dijela sela. Nama taj dio sela odumire. Imat ćemo ogromna prostranstva koja će biti zapuštena, zarasla, nitko živ neće pokazati interes za to. S druge strane imat ćemo socijalne slučajeve na tom dijelu. To su ljudi koje ne možete prekvalificirati, ne možete ih slati na neka dodatna daljnja školovanja. Jednostavno treba iznaći neko cjelovito rješenje. Da li će država, odnosno izvršna vlast ima neku viziju po tom pitanju. Ako ima, da li će to možda biti modalitet da se ta zemlja tim ljudima oduzima, da im se isplaćuje primjerice prosječna mirovina u državi Hrvatskoj, a da oni moraju svoju imovinu, odnosno svoje nekretnine, poljoprivredna imanja i mehanizaciju prepisati državi. Da li je to jedno od rješenja ili nije nemam pojma, ne znam. Ponavljam nisam stručnjak za selu i poljoprivredu, ali smatram da bi neko cjelovito rješenje izvršna vlast morala ponuditi. Drugi dio koji mi je zapeo za oko dok sam čitao ovo Izvješće je jedna od sektorskih potpora koja iznosi nešto preko 280 milijuna kuna Croatia airlinesu. Vjerujem da nisam jedini ovdje koji je dobio pismo od radnika te firme. Po nekim navodima dobio ga je i premijer, ali otišlo je i još na neke adrese. Ova tvrtka ne objavljuje natječaj za nabavu uniformi nego već desetak godina ugovara direktnom pogodbom ovu uslugu. Zatim se u tom pismu navodi da se u tvrtci provode drastične mjere štednje, pa se tako recimo uzima manje goriva i vode za led, ali se ne odustaje od nabave paprenjaka, te nabavke novog posuđa u biznis klasi iako putnika nema radi preskupih karata u odnosu na konkurenciju. Općenito rečeno ukazuje se na ogroman problem sa nabavom u ovoj tvrtci. Čak se ide do toga, do te mjere da se između ostaloga i program sustav SAP-a ide prilagođavati potrebama njihove nabave. Znači, kad je uvođen nije se znala potreba, odnosno vjerojatno se nije znalo na koji način ga se može eskivirati. Također radnici te firme su samo 57 puta upozorili da im je od strane INA-e fakturirano i naplaćeno daleko više goriva nego što je stvarno punjeno u avione. E sad, moje pitanje ide da li se itko bavi poslovanjem ovakvih poduzeća kada se odlučuje o davanjima državnih potpora, ali ne u smislu uspješnosti, nego zakonitosti. Jer ako netko tko dobiva državne potpore i na ovaj način ih slobodno možemo reći rasipa mislim da bi trebalo povesti računa i o zakonitosti takvog poslovanja. Treći dio priče, izuzetno mi je drago što ste ga i vi sad malo prije spomenuli su Hrvatske željeznice. Hrvatske željeznice sa iznosom od nekih 850 milijuna kuna ili otprilike 55% sektorskih potpora. I vezano na to mišljenje Vlade koje smo dobili u paketu u kojem stoji da visina potpora željeznicama je vrlo visoka, da se u zadnjih 7 godina nije dovelo tvrtku u stanje financijske stabilnosti već štoviše i dalje je u jako lošem stanju, pa se govori da kroz oblik potpora koje bi trebale imati primarni cilj jačanje infrastrukture i biti podrška restrukturiranju kompanije spominje se tu neke prednosti naše u smislu položaja Hrvatske i take stvari. Međutim, iskreno rečeno ovo je čisto manipuliranje. Ovo definitivno je svjesno manipuliranje i moram priznati da je, s obzirom da sam čitao onaj plan famozni 21 pa da sam čitao i program Vlade u kojem se željeznica potencira kao nešto što će biti motor hrvatskog gospodarstva. Dolazimo u situaciju da se ovdje željeznica spominje u krajnje negativnom kontekstu. Ispada onako kako je to gospodin Lučin rekao na odboru da malte ne željezničari samo znaju doći po plaće kad dođe vrijeme za plaću. Ali ja se definitivno, s obzirom da jesam iz tog sustava definitivno s tim ne mogu nikako složiti. Činjenično stanje, ne zamjeram ja to vama. To je opća percepcija na žalost u javnosti. Činjenica je da se od osamdesetih godina definitivno i to sustavno ne ulaže uopće u željeznice, ne ulaže se u smislu štednje se ne održava vozni park, ne održavaju se remonti kolosijeka, ne održava se općenito cijeli sustav Hrvatskih željeznica se uopće ne održava a sve to pod hajmo reći pod nekom etiketom ono trebamo štediti, moramo štediti. Prošli tjedan smo imali raspravu gdje je između ostalog spomenut jedan famozni BMW koji je na svu sreću vraćen, pa nije doživio ovu sudbinu. Ali zamislite si ako kupite jedan BMW, Mercedes, nije bitno što i 30 godina u njega ne ulažete, 30 godina ne mijenjate mu gume, 30 godina ne mijenjate mu ulje. Šta možete za 30 godina od tog vozila očekivati? Očekivati da će on puniti državni proračun, da će bit firma koja dobro posluje? To je nemoguće. U mišljenju Vlade također svaka rečenica ima barem u jednom dijelu se spominje ili restrukturiranje ili nešto što se veže na restrukturiranje. Ispada praktički da samo zbog nerestrukturiranja, odnosno ne provedenog restrukturiranja Hrvatske željeznice su na današnjem nivou koji možemo komotno okarakterizirati kao katastrofalno. Zar netko od vas ovdje misli da možda su njemačke željeznice ili francuske željeznice na današnjem tehnološkom nivou zato što su restrukturirane? Prije par dana su bili predstavnici njemačkih željeznica tu u Zagrebu, bio je i predstavnik Ministarstva prometa, žao mi je što nije tu prisutan da i on mada je taj dio tamo čuo pa mu nije bio po volji, Njemačka država odvaja za njemačke željeznice godišnje 300 eura po glavi stanovnika. S obzirom da njih ima 82 milijuna to izlazi nekih 25 milijardi i nešto, preko 25 milijardi eura na godišnjoj razini. Ako uzmemo u obzir njihov bruto nacionalni dohodak, odnosno srazmjer sa našim i naših 4,5 milijuna stanovnika proizlazi da bi mi na godišnjoj razini trebali ulagati 540 milijuna eura ili 4 milijarde kuna. Ali naglašavam to njemačke željeznice rade sada kad imaju uređene željeznice, kada imaju nove vlakove, kada imaju uređenu infrastrukturu. A mi imamo 30 godina neulaganja i sad to pokušavamo pokriti sa kapi lanjske godine 800 milijuna, 850 milijuna, ove godine puno manje. Ispričat ću vam jedan stvarno istinit događaj. Došla je njemačka, pardon možda čak i nije njemačka, ali uglavnom strana jedna delegacija koja je dobila zadatak da provede, napravi projekt restrukturiranja hrvatskih željeznica. S obzirom da ljudi su smatrali da bi mogli kvalitetno napraviti takav projekt restrukturiranja da bi bilo nužno da obiđu teren, snime situaciju na terenu, da se malo provozaju i hrvatskim vlakovima. Sjeli su u jedan od naših vlakova, putovanje je krenulo i njihov komentar je bio ovo je nešto prekrasno. Zemlja koja je upravo izašla iz rata si je dala toliko truda da napravi jedan povijesni turistički vlak. Oni uopće nisu bili svjesni da je to jedino naše raspoloživo sredstvo da mi drugog ni nemamo i da to uopće nema veze ni sa povijesnim ni sa turističkim, to je nama jedino. A u takvim vlakovima se voze danas i vaša djeca. Dobro vi kao saborski zastupnici možda vaša djeca ne, ali voze se naša djeca. Voze se tamo gdje još ima pruga jer neki od vas dolaze iz krajeva gdje su pruge u međuvremenu ukinute. Što se tiče ovog ulaganja njemačkog, odnosno pariteta ulaganja Njemačke države u njemačke željeznice i Hrvatske države u hrvatske željeznice možemo napraviti još jednu paralelu pa reći recimo koliko to iznosi po kilometru pruge. Mislite, evo kolega odnosno klima glavom da bi to bilo ispravnije. Čisto da vas "razveselim", ali pod navodnicima, Hrvatska vlada upravo radi na tome da budemo i tu ravnopravni, odnosno da stignemo ovu superiornu Njemačku. Mi ukidamo pruge, smanjujemo kilometre pa samim tim dižemo iznos ulaganja po kilometru pruge. Ne znam da li netko od vas da li ga uopće interesira činjenica recimo da je jedna elektromotorna garnitura koju proizvode Gredelj i Končar, odnosno oni ju sklapaju sad više-manje koliko je njihovih dijelova unutra dalo bi se i o tome, ali ipak zapošljavamo na taj način našu privredu, košta 5 milijardi eura. Dnevno u Hrvatskoj se pokrene 800 vlakova, nešto preko 800 vlakova sa prijevozom putnika. S čim ih pokrećemo? Sa garniturama koje su u prosjeku stare čak i 40 godina. Samim tim ste vjerojatno svjesni kakva je sigurnost, bez obzira još uz to kad uzmete u obzir da je održavanje maltene kompletno otpalo pa onda izmišljamo toplu vodu mi smo jedinstvena željeznica u Europi po tom pitanju to ću vas upozoriti da smo umjetno da bi produžili vijek tehničkog pregleda vagona smo rušili brzinu sa 160 na 120, preobilježavali vagone jer samim tim možemo im produžiti razmak do novog tehničkog pregleda vagona za pola godine. Ovim smanjenjem sredstava koje je Hrvatska vlada napravila mi ćemo dnevno ukinuti 300 i nešto vlakova za prijevoz putnika. U teretnom prometu mi imamo trenutno nešto preko 200 tovarenih vagona samo na riječkoj pruzi koji čekaju lokomotive, a koje će doći restrukturiranjem. Samim restrukturiranjem čim mi to napravimo lokomotive će doći same po sebi. Istovremeno moramo plaćati nagubnine stranim željezničkim upravama za te vagone. Isto tako moramo plaćati brodsku ležarinu za 5 brodova koji su u Luci Bakar čekali istovar dok lijeni željezničari ne otpreme te vagone valjda na vlastitim leđima, ne znam kako drugačije moguće. Iz ovoga bojim se još jedne moguće posljedice, odnosno da postoji jedna iluzija da ove godine ćemo prodati Hrvatsku poštansku banku i Croatia osiguranje, a iduće godine bi vjerojatno trebali prodati HŽ … [[Govornik se ne razumije.]] Prvo zbog zakonske, odnosno zbog regulative EU to nikome ne treba, baš nikome jer oni zakupe trasu koju moraju dobit pod jednakim uvjetima pod kojima i mi. Prema tome kupovina toga ne vidim svrhe zbog čega bi oni ulagali u nešto što ih ne interesira. Njima je interesantan samo tranzit kroz RH. Onaj prijevoz koji je nama za naše potrebe, za naše gospodarstvo njima sigurno nije interesantan. Prijevoz sirača, kamena i sirača do ne znam Lekenika gdje se gradi autoput gdje možete i dnevno vući samo 4 vagona sigurno njima nije interesantan. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče Novak. Na vaše izlaganje imamo zahtjev za ispravkom netočnog navoda. Poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo. Kolega žao mi je što ne mogu repliku vam dati s obzirom da govorite za klub, ali moram reći da ste počeli govoriti o ulaganju u kilometar pruge u Njemačkoj i ulaganju u kilometar pruge u Hrvatskoj i tu ste stali jer niste to usporedili. Dakle, tu ste mislili da je povoljniji odnos pa moram reći da će biti, ispravljam to, bit će još povoljniji u Hrvatskoj s obzirom na ukidanje pruga koje su u tijeku i koje će slijediti. Tu ste naveli prugu Sirač, iz Sirača prema jugu, a isto tako niste naveli prugu Pleternica-Našice koja je također ukinuta i izgleda da neće više nikada nažalost ni proraditi. Htio sam naime reći to da je, i još dodati ovom ispravku da je jedanput čini mi se kancelar Bismark rekao da je država jaka onoliko koliko je jaka njezina željeznica i Njemačka se toga drži i 100 godina poslije Bismarka i nemate sela ni mjesta ni grada u Njemačkoj koji nije povezan željezničkom prugom. Na žalost kod nas i cestovni lobij i sve vlade koje djeluju su djelovale upravo na uništavanju Hrvatskih željeznica. Ali evo ne mogu u repliku ulaziti kada nemam pravo.
Hvala lijepa. Idemo naprijed sa izlaganjem predstavnika Klubova, sljedeći na redu javio se Đuro Popijač poštovani zastupnik u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo Spevec. Dakle, pokazatelji iz godišnjeg izvještaja o državnim potporama za 2010. godinu dakle ukazuju da je u 2010. godini došlo do očekivanog rasta državnih potpora koje se odnose na prethodnu godinu povećane za 8%, pa su iznosile oko 9,5 milijardi kuna. Mjereno udjelom u bruto društvenom proizvodu radi se o povećanju od 2,6% koliko je udio potpora iznosio u 2009. godini na 2 i 8% koliko iznosi u 2010. godini. Jedna od značajki kretanja na području potpora u razdoblju od 2003. do 2010. godine je kontinuirani rast potpora za poljoprivredu i ribarstvo čiji udio u ukupno dodijeljenim potporama je dosego 42,7% dok udio potpora za sve ostale gospodarski sektor, dakle industriju i usluge čini 57,3% ukupno dodijeljenih potpora. Dakle, činjenica da je briga Hrvatske države u tom razdoblju bila izuzetno usmjerena upravo prema razvoju poljoprivrednog sektora i ribarstva i da je bila stalna i neupitna. Uzimajući u obzir da se u prethodnih nekoliko godina davatelji državnih potpora u sve većoj mjeri premda još uvijek s ograničenim sredstvima odlučuju o programima potpora osobito onima usmjerenim na zapošljavanje, na nove investicije, zaštitu okoliša, malo i srednje poduzetništvo poticati rast i razvoj djelatnosti kao što su turizam, mala brodogradnja, drvna, metalna, kemijska, tekstilna i druge industrije, razvidno je da treba uspostaviti sustav praćenja učinka rezultata tih programa, odnosno dodijeljenih potpora kako bi one bile stalno unapređivane i dopunjavane novim programima. Provedba sustava državnih potpora kao dijela zaštite od tržišnog natjecanja važno je radi osiguravanja jednakih uvjeta na tržištu svim poduzetnicima i kao važan čimbenik povećanja konkurentnosti Hrvatskih poduzetnika kao i privlačenja i poticanja domaćih i stranih investitora u Republici Hrvatskoj. Učinkovita kontrole državnih potpora i preduvjet je stvaranja konkurentnog makroekonomskog i regulatornog okruženja koje potiče gospodarski rast, nova ulaganja, rast zaposlenosti i ukupno društveno blagostanje. Prema podacima, dakle analitičkom pregledu dodijeljenih državnih potpora u Republici Hrvatskoj u 2010. godini, poljoprivredi i ribarstvu dodijeljene su potpore oko 4 milijarde kuna, što predstavlja povećanje od 9% u odnosu na 2009. godinu kada su iznosile od 3,6 milijardi kuna. A dodjeljivani su najvećim dijelom kroz subvencije. Promatrano u dužem razdoblju razvidan je stalni rast udjela potpora poljoprivredi i ribarstvu u ukupno dodijeljenim potporama. Sektoru industrije i usluga dodijeljene su potpore u iznosu od 5,3 milijarde kuna što je za 7% više nego u 2009. kada su iznosile oko 5 milijardi. U strukturi horizontalnih potpora gotovo 27% odnosi se na potpore malim i srednjim poduzetnicima, zatim slijede potpore za istraživanje i razvoj inovacija s udjelom od 26%, potpore za zapošljavanje od 14%, potpore kojima se podupire pristup u financiranju 12% što je bilo izuzetno važno upravo za 2010. godinu. Potpore za kulturu 8%, za usavršavanje 7%. Ovdje treba svakako napomenuti da upravo taj segment potpore za mao i srednje poduzetništvo je ono što se i preferira i sugerira kao jedna od mjera horizontalnih potpora koje su u potpunosti i usuglašene sa načinom, kriterijima, procedurama, pravilima koje vrijede i u zemljama europske unije koji nadalje trebaju doživljavati značajan rast. Na žalost, vidimo i u proračunu u ovoj godini da je čak samo Ministarstvo za obrt i malo poduzetništvo čak mu je smanjen proračun tako da i ove godine na žalost možemo očekivati smanjenje horizontalnih potpora u ovom segmentu upravo suprotno od onoga što sugerira sam ovaj Izvještaj. Tako su regionalne potpore 2010. godini iznosili 309 milijuna kuna, one su na žalost bile smanjene za 3% u odnosu na 2009. potpore na razini jedinica lokalne i regionalne samouprave iznosile su 283 milijuna što je za 30% više nego što je bilo u 2009. što je naravno upravo i smjer u kojem bi trebalo dalje ići. Sektorske potpore pojedinim industrijskim i uslužnim sektorima iznosile su visokih 4 milijarde i 100 milijuna kuna što je i za 8% više nego za 2009. i to je upravo najveće problem u sustavu potpora u Hrvatskoj jer se iako se one zovu industrijske potpore uglavnom u biti radi potporama za društva u teškoćama. Dakle razne subvencije prvenstveno željeznički, pomorski, zračni promet i potpore u brodogradnji, bilo direktnim transferima premda ih u 2010. godini je bilo izuzetno malo, čini mi se oko 100 milijuna kuna u odnosu na ranije godine i to je dio onih problema koje su bile spominjane i u prethodnim raspravama, po prethodnoj točki. Potpore male vrijednosti u 2010. iznosile su 598 milijuna kuna što je isto tako manje nego u 2009. godini. U Europskoj uniji države članice su za potpore izdvojile oko 0,6% BDP-a točnije 73,7 milijardi eura bez željezničkog prometa što taj podatak izuzetno je značajan da razumijemo i shvatimo da sama Europska unija izdašno pomaže određene svoje gospodarske sektore ali uglavnom i vidjeli smo to kroz horizontalne potpore. Ono što je bilo značajno u 2010. godini je izdašna potpora Europske unije financijskom sektoru, preko tisuću milijardi eura što na neki način demantira i neke ovdje danas rasprave koje su se negativno odnosile prema financijskom sektoru jer vidljivo da je i način na koji je EU pokušavala obuzdavati krizu i boriti se protiv gospodarskog kolapsa je upravo jačanje financijskog sektora. Državne potpore u EU dio su ekonomskih i industrijskih politika država članica kojima one potiču konkurentnost svog gospodarstva ili pak dodjelom potpora financijskom sektoru doprinosa financijskoj i ekonomskoj stabilnosti za vrijeme krize sprečavajući tako teške posljedice koje bi urušavanje financijskog sektora imalo za gospodarstvo i građane država članica. Godišnje izvješće o državnim potporama za 2010.godinu objektivni je pregled stanja na području državnih potpora koje nam nudi niz korisnih podataka koje će biti od velike koristi davateljima potpora u oblikovanju buduće politike državnih potpora koje mora biti u funkciji gospodarskog oporavka i jačanja konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. I tu je naravno izuzetna kvaliteta i samog ovog izvještaja jer zaista svatko tko i participira u potporama bez obzira da li je i korisnik potpora što će u budućnosti se trebati odnositi na sektor odnosno na privatno gospodarstvo gdje i potpore koje očekuju hrvatsko gospodarstvo u EU bi trebale ili zapravo morat će slijediti upravo pravila koja su već bila implementirana u sustav potpora naročito ovih horizontalnih potpora malog i srednjeg poduzetništva. Stoga je zaista za preporuku da svatko tko i sudjeluje u sustavu potpora bez obzira na strane primatelja ili davatelja dobro pročita ove dokumente jer on je jedan svojevrsni … na koji način i kako treba misliti i razmišljati o potporama i na kraju krajeva kako se treba i pripremati za ono što nas čeka u strukturnim fondovima nakon priključenja Hrvatske EU. Zato evo klub HDZ-a će svakako podržati ovo godišnje izvješće i još jednom pohvaliti i Agenciju za tržišno natjecanje za sveobuhvatan, kvalitetan i stručan nadasve pristup i državnim potporama, ali i naravno cjelokupnim aktivnostima koje proizlaze iz uloge i mjesto AZTN. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeći za raspravu u ime kluba SDP-a Hrvatske u Hrvatskom saboru Davor Bernardić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani i uvaženi zastupnici, dragi gosti koje vidim danas ovdje. Na početku moram reći nešto što bi trebalo biti u budućnosti. Dakle, potpore definitivno ne smiju biti politički transfer ili smokvin list za tržišni neuspjeh kako uglavnom one danas jesu. Način na koji se raspolaže s njima danas u Hrvatskoj je da one crpe hranu za zdravi organizam. I to je istina, to je neoboriva činjenica i to se jednostavno ne može sakriti. U tome je i ovo izvješće de facto pregled tog objektivnog stanja i solidan osvrt na strukturu i način alociranja tih državnih sredstava. Ali kada je riječ o alociranju državnih sredstava onda treba zapravo naglasiti da se kroz tu alokaciju vidi politika jedne zemlje, politika jedne vlade i da ta alokacija odnosno fiskalna politika predstavlja u ovom trenutku veliki problem, a pogotovo kroz desetljeće zanemarivanja, problem Hrvatske države i strukture hrvatskog gospodarstva. I kao što smo malo prije u raspravi rekli da je ova agencija imala pedagošku ulogu to je točno, a država s druge strane nije imala nikakvu ulogu. I to se u Hrvatskoj mora promijeniti, naglo ili postepeno u Hrvatskoj nisam siguran da te stvar mogu ići naglo, ali bez te sustavne promjene definitivno neće biti moguće ja bih rekao biti održiv. A održivost znači da možemo sami financirati naše obveze, naše funkcije i da možemo od tih funkcija adekvatno živjeti. Kako to stoji na papiru? Upravo ovo o čemu sam rekao. Dakle alokacija državnih sredstava. Znači u 2010.godini te potpore iznosile su 9,4 milijarde kuna što je s obzirom na 2009.godinu rast od 8%. Dakle umjesto da smanjujemo taj trend mi ga de facto povećavamo i na taj način produbljujemo određeni jaz. I ako se uzme u komparaciji sa proračunom oni su 7,8% rashoda proračuna. Dakle 7,8% rashoda proračuna je obuhvaćeno državnim potporama što znači da je svaki zaposleni svaki zaposleni u ovoj zemlji dao 6 tisuće 800 kuna za potpomaganje uglavnom tržišnog neuspjeha. Stanovništvo svaki stanovnik prevedeno na jezik taj je dao 2 tisuće 132 kune. I sada dolazimo do ključnog dokumenta koji je Europa zacrtala kao onaj koji će osigurati progresivnost rasta ali i ono što je najvažnije konkurentnost u europskom gospodarstvu u odnosu na američko i na japansko. Jer poznato je da Amerika i Japan definitivno su zemlje sa najvećim inovacijskim potencijalom ali upravo zbog toga što je ulaganje u istraživanje i razvoj u tim zemljama daleko veće nego u Europi. I onda je tu bila jedna čitava strategija Europa 20-20 koja je de facto to stavila kao cilj upravo da bi se u toj tržišnoj utakmici Europa mogla nositi sa konkurentnosti. To je jednostavno tako. I upravo da bi kroz sustav potpora koji se veže na ovu jednu strategiju kao nezaobilazan dio mogla povećati direktno u ulaganje u istraživanje i razvoj. I onda dolazimo do šokantnih u biti realnih ali takvih podataka za Hrvatsku u kojoj mi de facto izdvajamo za infrastrukturu, prometnu infrastrukturu, HŽ 850 milijuna, Croatia airlines 280 milijuna, Jadrolinija 300 milijuna, preko milijarde i za brodogradnju i za HRT i dolazimo do podatka da je u Europi postotak potpora za istraživanje i razvoj 18%, a u Hrvatskoj svega 3%. 6 puta smo lošiji od europskog prosjeka. To je činjenica. Kada bi morali analizirati ovo izvješće i reći koja je glavna poruka izvješća, moramo reći da smo 6 puta lošiji od europskog prosjeka, onog društva zemalja gdje želimo biti. I tako to iznosi i ide. Ako sve pojedete za ručak, za večeru nemate što jesti a pogotovo ako se sljedeći dan probudite gladni onda nemate što pojesti za doručak. A bez energije ne možete naprijed. I stoga je ja bih rekao kada je u pitanju ovo izvješće o državnim potporama ono svojevrstan pregled strukturalnih hrvatskih problema. Tako bi ga i nazvao. Pregled strukturalnih hrvatskih problema. Uzmimo npr. brodogradnju, brodogradnju koja je redovno dotirana, koja nije restrukturirana, gdje su mnogi obećavali ali realno nije napravljeno ništa i to moramo priznati, pa i Hrvatske željeznice. 20 godina smo izgubili, nogometnim rječnikom rečeno izgubili smo čitavo jedno poluvrijeme, možemo to gledati kao na poluvrijeme, možemo gledati kao na određenu drugu minutažu i ono što moramo napraviti je moramo se konsolidirati i sa tračkom optimizma jer razloga za prevelik optimizam nema, ali tračak optimizma mora postojati je zaigrati sljedeću uspješniju dionicu igre i pokušati ovaj strukturalni problem koji je vidljiv tako jasno kroz državne potpore, barem u dijelu preokrenuti. Samo stopa rizika aktiviranja državnih jamstava na nju je utjecala brodogradnja enormno. Evo npr. podatak za 2009. godinu, znači ukoliko imamo stopu rizika aktiviranja državnih jamstava bez sektora brodogradnje, znači to je u trenutku ako se nešto dogodi pa će se onda rizik aktivirati, u 2009. ta stopa je iznosila 8%, a ukoliko se uključi i brodogradnja ona se penje na vrtoglavih 80,7%. E sad tu je onaj problem hrvatske povijesti i kulture jer kad jedan složeni proizvod poput broda koji se u Hrvatskoj proizvodi otkad se brodovi proizvode, otkad se proizvode općenito brodovi u svijetu, ako to ugasimo nikada više tu proizvodnju nećemo pokrenuti. I zato to ne smijemo ugasiti jer to je jedan od najsloženijih proizvoda u svijetu i jedan od proizvoda koji de facto i na nekim drugim osnovama puno konkurentnijim može ovoj zemlji u dijelu donijeti prosperitet. Ova i ovo izvješće pokazuju da dobrim dijelom koči. Ali primjeri razvijenijih europskih zemalja, primjeri velikih proizvođača pa čak i sa nekonkurentnijim tržištem rada ukazuju na to da je određene uspjehe kad je u pitanju brodogradnja moguće napraviti. I zato je to jedan velik izazov i zadatak i za novu Vladu i za sve one koji u ovoj zemlji misle i vjeruju da ovaj jedan segment koji nas prati kroz povijest to je brodogradnja, treba zadržati, treba preživjeti i treba ja bih rekao potaknuti. I ako uzmemo samo za primjer i idem polako prema kraju, kad bi danas morali konstruirati u NASA-i Apollo sa 20-tak ili 30-tak godina prekida u toj konstrukciji danas bi to bilo vrlo teško, pa čak i za SAD. Dakle, kad jednom izgubite know how, kad jednom izgubite tradiciju, kad jednom izgubite znanje da radite određene proizvode kasnije ga je teško vratiti. I to je još jedan od razloga zašto tu tradiciju, to znanje kad je u pitanju brodogradnja ne smijemo izgubiti. Ono što mogu reći je da horizontalne potpore kako ih vidi EU, pogotovo kad je u pitanju regionalni razvoj, bilo je tu i rasprave oko neravnomjernog razvoja Hrvatske što je definitivno istina, oko teškog života u Slavoniji i u mnogim drugim dijelovima Hrvatske, teško se živi svugdje, ali jedan rezultat toga je i samo 6% sredstava uloženih u regionalni razvoj od strane državnih potpora, dok je u EU taj postotak četiri puta veći. Dakle, ukoliko želimo ravnomjerni razvoj Hrvatske onda moramo za regionalni razvoj osigurati puno više novca što znači da to treba biti i početi biti instrument hrvatske fiskalne politike. I na kraju možda slikovito, potpore bi u sportskom ili medicinskom žargonu trebale biti poput energetskog napitka. U Hrvatskoj su danas one poput respiratora. Hvala lijepo.
Hvala i poštovanom zastupniku Davoru Bernardiću i klubu SDP-a. Na izlaganje Davora Bernardića zastupnika imamo jedan ispravak netočnog navoda. Stjepan Milinković, poštovani zastupnik, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolega Bernardić je izrekao nekoliko netočnih navoda, a ja sam primijetio gdje je rekao da su potpore smokvin list za tržišni neuspjeh. Netočno kolega Bernardić, barem u onom dijelu, ja ću se referirat na onaj dio koji ja bolje poznam, a to je poljoprivreda. Stvaranje konkurentne poljoprivrede je bio i trebao ostati prioritet i u tom dijelu su se pokazali iznimni rezultati, od povećanja proizvodnje mlijeka do modernih staja itd. Ali ja se bojim da ovi vaši potezi koje ste učinili sa uzimanjem potpora poljoprivredi za velika…
Kolega, ispravili ste navod.
… [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Našega sela koji će dovesti do uništenja sela. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Ispravili ste navod djelomično. Sad ćemo zastati sa raspravom, stanku za ručak i za rad radnih tijela. Nastavit ćemo u 15 sati sa klubom HDSSB-a, Dražen Đurović.
Kolegice i kolege, nastavljamo sa radom. Rasprava u ime Kluba zastupnika HDSSB-a, gospodin zastupnik Dražen Đurović. Izvolite kolega.
Evo gospodine potpredsjedniče Sabora, gospođo Spevec, predsjednice Agencije, kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. Ovogodišnje izvješće o potporama, državnim potporama za 2010. godinu prema našem mišljenju je puno bolje izvješće od prethodnog izvješća, godišnjeg izvješća agencije, egzaktnije, kvalitetnije, sa bolje definiranim i problemima ali i sa određenim izrečenim, znači definiranim i rješenjima, odnosno prijedlozima mogućih rješenja i popravaka tog stanja, tako da mi ćemo podržati tako napisano izvješće. Pa eto, čak i predsjednici agencije našu sugestiju uputiti da oni koji su pisali to izvješće u agenciji su napravili bolji posao nego u onom prethodnom izvješću. Ali mislim, čini mi se kao da ga nisu isti ljudi pisali u agenciji. Evo dakle, što se tiče znači tog Zakona o državnim potporama, dakle državne potpore su svi ti stvarni i potencijalni rashodi, odnosno umanjeni prihodi države dodijeljeni od davatelja državne potpore koji narušavaju ili bi mogli narušiti tržišno natjecanje. Status državne potpore, dakle nemaju pomoći kućanstvima, invalidnim osobama, javnim tijelima, bolnicama za socijalno ugrožene skupine i slično. Status državne potpore također nemaju potpore male vrijednosti, te potpore deminimis na iznose više od 200000 eura po korisniku u razdoblju od tri fiskalne godine kao što su prethodnici naveli. Državne potpore u Republici Hrvatskoj u 2010. godini iznosile su 9,4 milijarde kuna što praktički iznosi po glavi stanovnika da smo svatko od nas platio nas 4 milijuna i 300 tisuća, oko 2 tisuće 132 kune. Prema instrumentima dodjele državnih potpora 72,6% tih državnih potpora su bile subvencije. 18,5% dana državna jamstva, te 8,5% porezna oslobođenja, oprosti poreza, doprinosa i slične olakšice. To je prema instrumentima dodjele. A prema strukturi samih potpora državne potpore za poljoprivredu i ribarstvo 4 milijardi kuna. Drugo su bile sektorske potpore 4,1 milijardu kuna i horizontalne potpore 1,2 milijarde kuna. Ovim sektorskim potporama u iznosu od 4,1 milijardu kuna prethodnici su govorili da najviše kao što i piše u izvješću bilo milijardu i pol kuna za sektor prometa što ne uključuje znači ikakvo ulaganje već samo državnu potporu poslovanju tih trgovačkih društava. 850 milijuna kuna za Hrvatske željeznice, 300 milijuna kuna za Jadroliniju i više od 280 milijuna kuna za Croatia airlines. Prema nekim podacima koji se vrte u medijima u iznos državne potpore za Croatia airlines u prošloj godini je iznosio gotovo 400 milijuna kuna. Dakle, i u prošloj godini se nastavio rast državne potpore za Croatia airlines, a navodno i ukupan dug kumulativne, dug te Croatia airlines dosegao milijardu kuna. Prije nekoliko dana smo mogli pročitati i članak jedan kratak novinski o tome kako je Croatia airlines odbila uslugu, osigurati uslugu prijevoza jednog turoperatora hrvatskog porijekla iz Skandinavije za nekih 20000 putnika tijekom turističke sezone pa je on to na kraju u iznosu od 10 milijuna eura, odnosno 70 milijuna kuna ugovorio tu istu uslugu za prijevoz skandinavskih turista u Hrvatsku sa poljskim zrakoplovnim prijevoznikom. Dakle, toliko o učinkovitosti te Croatie. Također pretplata za HRT 1 zarez 1 milijardu i 180 milijuna kuna što uključuje zapravo RTV pretplatu. E sada, treća skupina prema strukturi su te horizontalne potpore koje iznose 13,1% odnosno 1,2 milijarde. U te horizontalne potpore uključene su državne potpore za horizontalne ciljeve, dakle istraživanje, razvoj, zapošljavanje, malo i srednje poduzetništvo, zaštita okoliša, usavršavanje, kultura i slično. U te potpore je utrošeno 636 milijuna kuna, u regionalne potpore 309 milijuna kuna, te u potpore koje dodjeljuju jedinice lokalne i regionalne samouprave 284 milijuna kuna. Ukupno te horizontalne potpore vidljivo stagniraju, dok sektorske rastu. Što se tiče državnih jamstava navodi se da je ukupno izdano državnih jamstava u vrijednosti od 9 milijardi i 628 milijuna kuna uz rast državnih jamstava sa elementima potpore koje iznose 3 milijarde i 230 milijuna kuna, odnosno 23,7% više nego u 2009. Važno je spomenuti, dakle da rizik, da stopa rizika aktiviranja državnih jamstava, dakle vjerojatnost ne vraćanja kredita pokrivenih jamstvima uključujući brodogradnju iznosi 33,92%. Dakle, 34 prema nekim izračunima 34 postotna vjerojatnost ne vraćanja državnih jamstava. Kada bi se to pretočilo u neki udio to su bar im još dodatne tri do četiri milijarde od izdanih državnih jamstava za koje se vrlo vjerojatno pretpostavlja da neće biti vraćena, znači da će biti aktivirana jamstva na teret državnog proračuna. Horizontalne potpore, odnosno potpore horizontalnim ciljevima manje narušavaju tržišno natjecanje od sektorskih potpora budući da se usmjeravaju u one ciljeve u kojima tržište ne može dati odgovarajuće rezultate. U strukturi tih potpora najveći dio odnosi se na potpore malom i srednjem poduzetništvu, a prema instrumentima kao instrument su najviše korištene subvencije. Regionalne potpore u 2010. iznosile su 309,2 milijuna kuna. Smanjuju se iz godine u godinu. Njihov udio je 5,6 ili 8% u ukupnim potporama namijenjenim sektoru industrije i usluga. … [[Govornik se ne razumije.]] 27 te regionalne potpore imaju izrazit značaj jer se njima potiče investicija i zapošljavanje u područjima koja su manje razvijena u odnosu na prosjek razvijenosti Europske unije. Stoga ove potpore ukupno dodijeljene potporama za industriju i usluge u Europskoj uniji sudjeluju s gotovo 25%. Najveći dio tog iznosa od 247 milijuna kuna se, 247 milijuna kuna u regionalnim potporama odnosi se na porezne olakšice. Zanimljivo je i spomenuti i ove horizontalne potpore koje su dodjeljivane kroz operativne programe održavanja konkurentnosti. Tako primjerice temeljem operativnog programa potpora održavanja konkurentnosti tekstilne industrije, industrije kože i proizvoda od kože u 2010. godini Ministarstvo gospodarstva je dodijelilo subvencije, dakle horizontalne potpore, tom cijelom segmentu hrvatskog gospodarstva u iznosu od 14 milijuna kuna. I to je sad bila, dakle imamo 9 i nešto milijardi kuna ukupnih potpora, a jedna horizontalna mjera potpore cijelom sektoru kroz operativni program Ministarstva gospodarstva je bila svega 14,3 milijuna kuna. I time se navodno trebala ostvariti dugotrajna održivost te potaknuti pokretanje investicijskih projekata u tom sektoru. Drugi također operativni program potpore proizvodnji kemikalija, kemijska industrija, farmaceutska industrija, proizvodnja proizvoda od gume i plastike ukupna ta horizontalna potpora u tom operativnom programu je 6,8 milijuna kuna za cijelu jednu industrijsku granu. Također operativni program potpore sektoru proizvodnje elektroničkih i optičkih uređaja, strojouređaja, motornih vozila, prikolica i slično 6,1 milijun kuna u 2010. Dakle, radi se o iznimno malim gotovo zanemarivim sredstvima koja su sustavno kroz mjere horizontalne potpore usmjerene prema određeni sektorima. A s druge strane su milijarde otišle u one subvencije prema velikim nekim gigantima. Što se tiče potpora na razini jedinica lokalne i područne samouprave izdvojeno je u 2010. 284 milijuna kuna što je za 65 milijuna kuna više nego u 2009., a za 105 milijuna kuna više nego u 2008. Dakle, potpore na razini jedinica lokalne i regionalne samouprave su rasle. Taj podatak zapravo pokazuje da su jedinice lokalne i područne samouprave usprkos svojim skromnim financijskim sredstvima i visoko centraliziranoj državi gdje preko 92% ukupnih prihoda završava u blagajni središnje države uložile, pokušale uložiti priličan napor da podupru to svoje lokalno gospodarstvo većinom kroz porezne olakšice. Potpore male vrijednosti – dakle to su one potpore po jednom korisniku u iznosu ispod 200 tisuća eura za razdoblje od 3 fiskalne godine bez obzira na oblik i namjenu potpore. Za njihovu dodjelu nije potrebno nikakvo odobrenje agencije, ne narušavaju trgovinu između RH i članica EU. Agencija ne nadzire uvjete njihove dodjele, ali vodi evidenciju o njima. Potpore male vrijednosti su u 2010. godini iznosile praktički 598 milijuna kuna. Promatrana prema instrumentima dodjele najveći iznos s udjelom od 50% čine subvencije, odnosno 38,4% porezna oslobođenja izuzeća. Najveći dio, odnosno 85% od iznosa tih potpora male vrijednosti 507 milijuna kuna dodijelili su davatelji potpora sa razine središnje države, a svega 91 milijun kuna davatelji na lokalnoj razini. Što to znači? Dijelom ću citirati agenciju, a dijelom sam iznijet svoje mišljenje. Ovo je citat, "da se ogromna proračunska sredstva razdijeljena kao svojevrsna bespovratna pomoć poduzetnicima od kojih se ne očekuju ni učinci, ni rezultati kao kod horizontalnih potpora koje se dodjeljuju radi ispunjenja određenih ciljeva i vezani su za opravdane troškove ulaganja u te ciljeve", to je citat. A sad malo slobodnog tumačenja. Dakle, u slučaju ovih potpora nije potrebna prethodna suglasnost agencije, propisi o dodjeli potpora male vrijednosti omogućuju da se potpore dodjeljuju i bez ikakvih natječaja, bez unaprijed određenih kriterija te se time velika proračunska sredstva dijeljena vrlo često i prilično netransparentno, a i sumnje na dodjelu po raznim ključevima neovisno kakvim. Dakle što se tiče potpora male vrijednosti koje su iznosile čak 600 milijuna kuna, naravno na račun poreznih obveznika, a dijelila ih je manje-više središnja država ja bih rekao tko je bio bliže vatri bolje se i grijao. Što se tiče usporedbe sa potporama u EU gdje je taj iznos potpora se kreće oko 0,6% BDP-a ali bez poljoprivrede i bez željeznica u RH je to dakle bez poljoprivrede i bez željeznica oko 1,2% BDP-a. Što i nije tako dramatično s obzirom na stanje našeg proračuna i našeg društva. Što se tiče poljoprivrede, dakle tu se potpore dijele iz europskih fondova. S obzirom na naš pristupni ugovor, na način kako je ugovoreno i ugovorenu dinamiku mi još tako skoro nećemo postati korisnici jel znamo kakva je dinamika tek kroz 10 godina nakon pristupanja ćemo biti u cijelosti korisnici fondova EU za poljoprivredu i ruralni razvoj. Strukturni je problem i ovih potpora koji je vidljiv da je zapravo i visoko i legislativno i fiskalno centralizirana država koja je u zadnjih 20 godina zapravo i dovela do prilično neravnomjernog razvoja hrvatskih regija. A tu su naravno neke regije pa i Slavonija izvukle najdeblji kraj. Stoga još jednom i naglašavamo važnost ne samo teritorijalne već i fiskalne decentralizacije koja je i preduvjet zapravo i drukčije strukture i drukčijeg sustava državnih potpora koje bi tad trebale biti više usmjerene u prvom redu prema horizontalnim i regionalnim potporama što je i model društveno pravednijeg i gospodarski uspješnijeg modela EU. U očitovanju Vlade na ovo izvješće naglasci su vrlo zanimljivi. Nitko ih nije spomenuo pa možda je vrijedno spomenuti kako Vlada Republike Hrvatske smatra nužnim jačanje uloge Ministarstva financija u sustavu kontrole državnog proračuna, odnosno tih potpora. Sad citiram, "zbog svega navedenog osobito čini se da je sustav neminovno izmijeniti Vlada Republike Hrvatske ukazuje na potrebu smanjenja naglaska na budućoj ulozi Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja i u budućem sustavu državnih potpora." Da li i ovdje zapravo imamo konačnu zamisao Vlade da i ovu agenciju treba ili ukinuti ili dokinuti ili joj smanjiti ovlasti? Zar će dokidanje ove agencije ili smanjenje njenih ovlasti poboljšati sustav praćenja državnih potpora? Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći je u ime kluba HNS-a zastupnik gospodin Jozo Radoš. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, kolegice i kolege. Pa evo zanimljivo je da ovo Izvješće za 2010. godinu zapravo razmatramo u ožujku 2012. godine a poslano je u Hrvatski sabor 23. siječnja 2012. godine što unatoč nekim tehničkim poteškoćama o kojima se govori u Izvješću oko njegovog nastanka apsolutno je neprihvatljivo stanje, dakle dadete 9 milijardi kuna nekome i onda ga ne pitate na koji način se troši, to pokazuje tu nezainteresiranog Vlade vjerojatno ali i Hrvatskog sabora ako se ta izvješća mogu razmatrati sa više od godinu dana zaostatka. Ovdje se govori o tome da je obveza Republike Hrvatske redovito godišnje izvješćivanje Europske komisije odnosno europskih tijela da bi Europska komisija 1. prosinca tekuće godine objavila izvješće o državnim potporama za cijelu Europsku uniju, pa ako oni to mogu učiniti za cijelu europsku uniju u tim vrlo kompliciranim mehanizmima i tijelima koja o tome odlučuju onda bi bilo logično da mi imamo mogućnosti da najkasnije u prvoj polovici iduće godine razmatramo izvješće o državnim potporama da bi oni aspekti toga izvješća koji mogu biti upotrjebljeni u kreiranju novih politika za tu godinu. Prema tome, ovakav odnos prema ovom problemu, ovom pitanju, to je krupno pitanje gospodarskog života i funkcioniranje institucija Republike Hrvatske apsolutno nije nešto što bi se moglo tolerirati. Najvažnija stvar iz ovoga izvješća je odnos tih potpora, odnos horizontalnih i sektorskih potpora pogotovo njegova usporedba sa tim istim odnosom u zemljama Europske unije. Dakle, 23% naših potpora su horizontalne potpore, dakle one potpore koje nose razvoj i dobit a 77% su sektorske potpore, potpore koje potiču preživljavanje i zapravo onemogućavaju jer uzimaju dio vrijednosti onemogućavaju posebno razvoj. Dok je u Europskoj uniji taj odnos tih 23% horizontalnih dakle ovih potpora razvoja tamo je u odnosu na ukupne potpore 85%, dakle 4 puta je gotovo veći udio razvojnih potpora u odnosu na ove vatrogasne potpore kao što je to u Republici Hrvatskoj. Ovdje je dan prikaz onih potpora za koje je nadležna Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, a ne i onih potpora za koje ona nije, a to su potpore u poljoprivredi, šumarstvu, drvnoj industriji, dakle vrlo važnim i problematičnim sektorima. Mi imamo samo osnovne informacije ali zapravo nemamo malo detaljniji prikaz iz kojeg bi onda nešto mogli više zaključiti. No, u svemu ovome budući da nas čeka europska unija, čeka nas postupanje po pravilima Europske unije i po segmentu potpora, zanimljivo je osim ove osnovne usporedbe koju sam naveo, a to je usporedba strukture horizontalnih i sektorskih potpora, malo staviti pozornosti na neke druge podatke koji govore malo više o kvaliteti odnosno strukturi tih potpora, koji su također porazne za Republiku Hrvatsku i naš način korištenja potpora. Udio za istraživanje i razvoj u ukupnim potporama u Republici Hrvatskoj čini 3%, u Europskoj uniji prosjek je 18%, dakle pet puta više. Udio za regionalni razvoj u Republici Hrvatskoj čini 6%, u Europskoj uniji 24%, ponovno jedan neusporediv podatak. Za zaštitu okoliša 0,5% u Europskoj uniji 23%, dakle 46 puta više grubo govoreći, opet nešto što ne govori u prilog nekakve uredne politike koju vodimo. I ako z znamo da ovdje nema, da se zapravo potpore u poljoprivredi ne mogu uspoređivati, jer usporedba je gotovo nemoguća zbog toga što većina potpora za poljoprivredu dolazi iz fondova Europske unije, iz njenog proračuna, iako se samo skoncentriramo na potpore za industriju i usluge onda slijedi smanjivanje tih potpora za duplo. Danas je iznos tih potpora u Europskoj uniji 0,6% posebice u dvije najznačajnije zemlje, a to je zemlje s kojima se vrijedi uspoređivati a to je Francuska i Njemačka 0,6%, a u Republici Hrvatskoj ako se odbiju poljoprivredne potpore to je 1,3% dakle nama slijedi smanjivanje tih potpora za duplo i to naravno neće biti samo tako jednostavno podnijeti i s time ćemo se morati suočiti. To je tipična situacija, u vrijeme kada ste imali mogućnost, kada ste imali novac niste imali snage te potpore upotrijebiti za restrukturiranje, za razvoj a onda vas u nekom času dočeka problem smanjivanja iznosa, smanjivanje mogućnosti kreacije i to je ono što nas čeka na ovom segmentu potpora, a zapravo slična situacija je bila u ukupnoj gospodarskoj politici Republike Hrvatske. Kada se moglo ulagati, kada se moglo štedjeti to nismo činili, a onda su došle teške godine, deficiti, smanjivanja, restrikcije a onda zapravo to više nije moguće jer je vrlo teško moguće. U ovome izvješću jasno stoji da je zadaća Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja nadzor provedbe i učinka dodijeljenih državnih potpora. Nigdje u ovom materijalu gotovo niti neizravno nemamo procjenu učinka potpora. Agencija kao da se ne želi miješati u taj problem, a naravno da je to osobito važno koji je učinak tako visokih izdataka građana Republike Hrvatske i naravno što se može učiniti da se negativni odnosno nepostojeći učinci učine dobrima. Toga u ovom Izvješću uopće nema iako je to kako Agencija navodi jedna od njenih zadaća. Bilo bi dobro da ovakva izvješća ove Agencije ili nekog drugog nadležnog tijela sadrže i tu vrlo važnu dimenziju. Naravno da su dobri podaci egzaktni podaci koje imamo, naravno da oni sami po sebi puno znače ali bi jednako tako bilo dobro da imamo nekakav meritorni, relevantno tijelo koje će procijeniti učinke i ukazati na poteškoće zbog kojih su ti učinci izostali, a toga u ovom izvješću nema. Dakle, radi se o vrlo važnom pitanju pa ću ja citirati odnosno ukazati na neke stavove iz mišljenja Vlade. Dakle ovim potporama u 2010.godini nisu postignuti ciljevi koji su zacrtani valjda u nekim programskim dokumentima Vlade ili ministarstava. Dogodilo se daljnje urušavanje poljoprivrednih gospodarstava unatoč tih 4 milijarde potpora, vrlo slaba kontrola korištenja potpora i očajno stanje na hrvatskim prugama kada Vlada ocjenjuje stanje odnosno učinkovitost korištenja potpora u području prometa odnosno više-manje za Hrvatske željeznice. Prema tome to su doista vrlo teške ocjene a radi se dakle o izuzetno visokom iznosu koji smo mi upotrijebili da te ocjene budu drugačije. Kada se radi o potporama manje vrijednosti treba ih spomenuti zato što to nisu zapravo potpore male vrijednosti. Radi se oko 600 milijuna kuna. To apsolutno nije mali iznos. Doduše jedan dio toga je potrošen temeljem zakonskih odredbi pa onda je naravno temeljem toga na neki način kontrola osigurana bar na neki način jer se radi o zakonskim odredbama, ali jedan dobar dio tih potpora 70, 80% od tih 600 milijuna kuna dakle oko pola milijarde kuna troši se na način na koji apsolutno nije jasan. I kao što stoji u izvješću agencije za te potpore nisu potrebna odobrenja agencije jer ne narušavaju trgovinu između RH i EU doduše ne narušavaju ili u ne u većoj mjeri trgovinu između RH i EU ali u velikoj mjeri narušavaju neke mehanizme koje bi trebali uspostaviti u samoj RH neovisno o tome kakva je tu pozicija EU jer se te kao što je kolege prije mene rekao te potpore često puta odobravaju odnosno zakon to omogućava da se odobre i bez javnih natječaja i bez jasnih kriterija a radi se o relativno visokom iznosu od pola milijarde kuna. I na kraju ovdje se nešto spekulira oko toga koja je zadaća koja je buduća zadaća agencije odnosno njena uloga. Pa agencija sama sebe čini mi se proglašava nenadomjestivom u tom postupku, ministarstvo odnosno Vlada RH polemizira pa to relativizira. Svako će agencija imati svoje mjesto u ovom značajnom poslu, ali sigurno će trebati izgraditi mehanizme praćenja i nadzora od strane Ministarstva financija. Prema tome mislim da se ta polemika niti i to što agencija samu sebe stavlja u poziciju nenadomjestive, a niti to što Ministarstvo financija ili ne znam koje je ministarstvo nadležno za ovo mišljenje Vlade govori o tome koja je uloga agencije, svakako će trebati razviti i snažniju nadzornu ulogu Ministarstva financija RH. Tako da naravno budući da se radi o izvješću za 2010.godinu ono bi trebalo biti na neki način predložak za to kako funkcioniranje toga segmenta ne bi trebalo biti u 2012., 2013.dakle u godinama u kojima mi možemo donekle kreirati nekakvu politiku. Ali budući da se radi o tom izvješću i da je izvješće u tehničkom smislu korektno Klub zastupnika HNS-a će podržati ovo izvješće. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvi se javio zastupnik gospodin Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Radoš je izrekao po mom mišljenju dva netočna navoda, a prvi kada je rekao da je poljoprivreda problematična grana. Netočno. Poljoprivreda je strateška grana koju treba učiniti konkurentnom gdje su uloženi napori da bude konkurentna ali s ovim posljednjim potezima smanjenje potpora u poljoprivredi će biti itekako veliki problem. Drugi netočan navod ste rekli da su se poljoprivredna gospodarstva unatoč potporama počela urušavati. Netočno je. Razvilo se obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava oko 150 tisuća koji su povisili proizvodnju mlijeka, mesa. A ovi posljednji potezi smanjenje cijena mlijeka, povećanja dizelskog goriva će uništiti poljoprivredu i selo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I unatoč tome sve više uvozimo hrane. Sljedeći ima za ispravak netočnog navoda zastupnik gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Vi ste već u ovom uvodnom dijelu svog komentara rekli ono što sam ja htio ispraviti. Dakle nije poljoprivreda problematična grana i ne bi bila problematična da nije ovoliko uvoza nego da su ove potpore proizvele onaj efekt dodane vrijednosti naše hrvatske poljoprivrede. To je jedna stvar. A drugi netočan navod koji je izrekao gospodin Radoš da su vrlo često potpore dodjeljivane bez kriterija. Ako nije bilo nikakvog drugog kriterija gospodine Radoš onda je to bila politička pripadnost vlasnika tvrtke, a imam i podatke o tome.
Zahvaljujem. Zastupnik Radoš povreda Poslovnika. Izvolite.
Dakle, ja sam govorio u ime kluba, citirao sam Vladu i kolega Milinković i kolega Grubišić zapravo ispravljaju jedan moj stav koji je više moja ocjena stanja a nije činjenično stanje. Da li je poljoprivreda problematična grana ili nije o tome bi trebalo vidjeti kakva je struktura proizvodnje i kakva je struktura uvoza. Prema tome, vi možete smatrati da nije, ali ako imate 2,5 hektara prosjek zemlje u Hrvatskoj na 18 parcela onda je to pitanje da li je grana problematična ili nije. A što se tiče urušenosti poljoprivrednih gospodarstava to je stajalište Vlade. Ja sam citirao mišljenje Vlade, prema tome i to je samo pitanje diskrecijske ocjene. A kolega Grubišić govori o tome kako sam ja govorio o tome da potpore bile bez kriterija onda i sam navodi argumente … [[Govornik se ne razumije.]]
Zastupniče Radoš oprostite vi ste najavili povredu Poslovnika.
E to je bila povreda Poslovnika jer nije bilo ispravaka netočnog navoda.
Zahvaljujem. Vjerujem da će biti prilike u ovoj sabornici da i o poljoprivredi malo detaljnije raspravimo. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva na redu zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Nema je gubi pravo na raspravu. Dalje, zastupnica gospođa Melita Mulić. Izvolite. Nema je gubi pravo na raspravu. Sljedeći pojedinačnu raspravu zastupnik gospodin Igor Rađenović. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Evo dozvolite da uvodno ponovim neke brojke koje su već danas rečene. Dakle, stoji u izvješću da državne potpore u Republici Hrvatskoj u 2010. iznosile su 9,4 milijarde uz rast od 8% u odnosu na 2009. Udio potpora u BDP-u bio je 2,8% što je također porast od 0,2% u odnosu na 2009. ili povećanje od 8%, dok je udio potpora u rashodima države iznosio 7,8% i povećan za 6% u odnosu na 2009. godinu. Zašto ponavljam ove brojke, baš zato što neki su kolege prije spomenuli u raspravama svojim da istodobno državne potpore u EU su na razini svega 0,8%. Razlike u strukturi potpora industriji i uslužnom sektoru u odnosu na EU jasno ukazuju na još uvijek dominantne potpore pojedinim sektorima dok je udjel horizontalnih potpora u ukupnim potporama prema EU, dakle standardima bez poljoprivrede, ribarstva i prometa iznosio 85%, a sektorski 15, u Hrvatskoj je upravo dijametralno suprotno. Svega 32% se odnosi na horizontalne, a na sektorske čak 68%, znači tu su omjeri 1:4. Stoga pokazatelji iz ovogodišnjeg izvješća o državnim potporama koje je profesionalno i kvalitetno napravljeno jasno ukazuju da u Hrvatskoj i dalje dominira naslijeđeni sustav potpora kojim se selektivno podupiru pojedini sektori u teškoćama, a na štetu onih koji stvarno generiraju proizvodnju roba i usluga visoke dodane vrijednosti ili pak razvoja novih oblika poduzetništva kao što je to iz ovih brojki jasno u većini zemalja EU. Od 2003. do 2010. zabilježen je kontinuirani porast potpora za poljoprivredu i ribarstvo čiji je udio u ukupno dodijeljenim potporama dosegnuo čak 42,7% dok za sve ostale gospodarske sektore, znači čitavu industriju i usluge iznosi 57,3. Budući da u 2010. još uvijek nisu izvršena nužna restrukturiranja sektora poput željeznice i brodogradnje usprkos svim najavama protekle Vlade, ali i niza ostalih trgovačkih društava u vlasništvu države tako i nadalje previsok udio u ukupnim dodijeljenim potporama imaju sektorske potpore. Govorili su kolege prije mene evo i osobito sa naglaskom kolega Radoš u ime kluba HNS-a da nizak udio horizontalnih potpora koje uključujući i regionalne i one na lokalnoj razini od ukupno 13% tako i one u kojima su dodijeljeni sektori industrije i usluga 23%, definitivan pokazatelj nedovoljnog angažiranja države u poticanju industrijskog rasta, osobito kada se radi o ulaganju u znanje i primjenu suvremenih tehnoloških dostignuća, inovacija, zaštitu okoliša. Samo takva ulaganja, govorili smo to i kod rasprava u proračunu i nekih drugih rasprava u ovom sazivu, da samo takva ulaganja u sektore koje sam nabrojio mogu doprinijeti povećanju izvozne konkurentnosti hrvatske industrije, a posljedično time i povećanju BDP-a. To definitivno dakle znači da bi prioritete u davanju potpora trebalo izmijeniti te potpore u budućnosti preusmjeriti na ciljeve koji potiču istraživačke razmjene, inovativne projekte sa tržišnom perspektivom što dakako nije moguće bez značajnih i dubokih promjena. Prepoznala je to i Vlada Republike Hrvatske i u svom mišljenju kaže da će se poduzeti mjere kako bi uklonila manjkavosti upravljanja ovako važnim segmentom u gospodarstvu, a što zorno dakle pokazuju podaci iz predmetnog izvješća, stoji u mišljenju Vlade. U mišljenju Vlade stoji da imajući na umu važnost fiskalnog učinka davanja državnih potpora te proširenja postojećeg sustava na izvandržavnu razinu Vlada smatra nužnim jačanje uloge Ministarstva financija, prvenstveno zbog državnog proračuna Republike Hrvatske, dakle radi jačanja fiskalne kontrole i ostalih mehanizama koji se odnose na provedbu učinkovite fiskalne politike i razvoja gospodarstva, a potom i zbog osiguranja konstantnog i neometanog uvida u stanje sustava i komunikacije između davatelja državnih potpora i nadležnih institucija EU, stoji u mišljenju Vlade, nije jedino područje na kojem zapravo je potrebno uozbiljiti stvari. Upravo to kažem opširno i neuobičajeno kritičko mišljenje same Vlade na prijedlog određenog izvješća, ne na sadržaj izvješća, zapravo na kvalitetu izvješća već na njegov sadržaj tj. na politiku koja je dosad vođena, jasno pokazuje i jasno govori o svijesti kao i na mnogim drugim područjima neodrživosti postojećeg sustava potpora i potrebe za promjenama i za promjenama u vođenju gospodarske politike. Evo ne bih više dužio budući je puno toga rečeno. Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče.
Zahvaljujem. Sljedeća za pojedinačnu raspravu, zastupnica gospođa Vesna Želježnjak.
Hvala, poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena predsjednice, poštovani saborski zastupnici. Dozvolite mi da se osvrnem na navedeno izvješće. Ja ću malo drugačije diskutirat. Samo ću podsjetit što znači godišnje izvješće o potporama i tko ga dostavlja i kome ga dostavlja. Znači piše lijepo Agenciji se dostavljaju davatelji potpora. Davatelji potpora su naša ministarstva, banke, fondovi i agencije. Polazeći od spomenutih zakonskih ovlasti Agencije Agencija je donijela Pravilnik o obliku i sadržaju te načinu prikupljanja podataka. Dalje u ovom izvješću je napomenuto da svi, kada je riječ o izradi izvješća valja napomenuti kako nisu svi davatelji potpora s jednakom pozornošću pripremili svoja izvješća o potporama i dostavili ih Agenciji. Znamo tko daje potpore, a ja bih sad ovdje odmah pitala, ovo je po meni blagi izraz sa pozornošću, tko je odgovoran za nedostavljanje ovakvih podataka. Mislim da je ovo preblagi izraz, da nisu svi s jednakom pozornošću pripremili svoja izvješća o potporama. Da li postoje kakve sankcije za one koji nisu dostavljali ovakva izvješća. Dalje, vezano na to spomenuto, Agencija je ovdje dala prikaz na strani 89 ocjenu o nezakonitoj potpori. Ja ću se osvrnut vezano na tu nezakonitu potporu jer se radilo o potpori koja je dana … [[Ne razumije se.]] tvornici obuće d.d. u stečaju koja danas više ne postoji. Malo radi uvoda ću morat napomenut da je to bila tvornica sa impozantnim brojem zaposlenih, danas te tvornice više nema. Ovdje lijepo piše, Agencija je utvrdila da poduzetnik nije u cijelosti proveo sve mjere restrukturiranja kada je dodijeljena potpora u iznosu od 32 milijuna 608 tisuća kuna. Nakon toga dodijeljena su još dva kredita, jedan kredit od 9 i jedan od 7 milijuna kuna. Znači tu je uloženo preko 45 milijuna kuna. Zašto dajem usporedbu? Zato jer je očito dodjela mimo kriterija, mimo brige o datoj potpori i mimo svake odgovornosti. Danas, rekla tvornica ne postoji. Dug državi i Hrvatskom fondu za privatizaciju, jer dva kredita su bila od Hrvatskog fonda za privatizaciju ostaje cirka oko 50 milijuna kuna. Jer ako ste pročitali pomno ovdje je država propustila prijaviti i obračunsku zakonsku kamatu. Suprotno tome, briga o svim potporama koje su se davale u gradu Koprivnici, grad Koprivnica uspio je naplatiti sve uloženo, a država Hrvatska, znači ministarstvo i Hrvatski fond za privatizaciju izgubio je cirka oko 50 milijuna kuna. ja sad pitam, da li je ovdje bilo sankcija za one koji su davali ovakve potpore? Tko je odgovoran i da li ima još ovakvih slučajeva? Ja bih bila zaista sretna da je ovo jedini slučaj koji se dogodio vezano uz davanje potpora i koje su bile sankcije vezane za ovo. Ali nadam se to gospođa neće moći danas dati odgovor. Ali voljela bih da znamo da li je takvih slučajeva bilo puno više. Nadam se da u buduće sve potpore koje će biti da će imati razrađen kriterij koji će se poštivati i da sigurno na 2013. godine kada ćemo raspravljati o potporama sigurno da se neće ovakve stvari događati. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći je za pojedinačnu raspravu zastupnik, gospodin Tomislav Žagar. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena predstavnice agencije, kolegice i kolege. Prije svega da se kratko osvrnem na formu ovog izvješća neovisno o sadržaju. Izvješće je metodološki precizno strukturirano te daje jasno sliku područja državnih potpora i to ne samo za 2010. godinu na koju se odnosi već uvažava i nešto dulje razdoblje. Usput rečeno u tekstu su objašnjeni po mom mišljenju na zadovoljavajući način razlozi kašnjenja ovog izvješća. U izvješću su izložene definicije pojmova, načini prikupljanja podataka kao i metodologija prikaza državnih potpora. Vremenski okvir ovog izvješća je cjelovit, jer osim 2010. godine ono obuhvaća i usporedne godine 2009. i osmu, a u pojedinim analizama obuhvaća period i do 2003. godine. Osim toga, u poglavlju procjena potpora u 2011. godini imamo kako se u izvješću i tvrdi relativno pouzdanu procjenu potpora u prošloj godini, tako da možemo konstatirati kako je ovo izvješće podloga za cjelovitu sliku dodijeljenih potpora u prijašnjem razdoblju. Ona naravno ukazuje na to da je u Hrvatskoj na djelu bio sustav državnih potpora koji nije vodio gospodarskom oporavku i razvoju, povećanju izvoza investicija. Ono što u ovom izvješću nedostaje, a predstavlja ključni element za vrednovanje sustava potpora je analiza učinaka potpora. U zaključku izvješća se i navodi nužnost uspostave sustavnog praćenja učinaka dodijeljenih potpora kao i izrada jedinstvenog naputka za definiranje postupka analize. Na taj način će se moći izvršiti evaluacija pojedine mjere za svaku godinu, te utvrditi egzaktni pokazatelji kojima će se moći mjeriti učinci svake potpore. Utvrditi opravdanost primjene državnih potpora nije ni malo lak posao. Postojanje tržišnog neuspjeha ne mora nužno značiti da treba poduzeti korektivne mjere. Prije početka primjene državne potpore potrebno je procijeniti sve izravne i neizravne troškove koje one nose, da ne bude liječenje skuplje od bolesti. Osim toga, potrebno je argumentirano pokazati da javni sektor, odnosno država može bolje riješiti problem od privatnog sektora, odnosno tržišta. Pretpostavka za provođenje selektivne državne intervencije jest da država posjeduje analitičku sposobnost da bolje od tržišta izabere grane i poduzeća koja mogu postati pobjednici. Ili da odluči koje je gubitaše vrijedno spašavati, te da odredi mjere kojima bi se sve to trebalo provesti kao i trenutak kada je potrebno prekinuti davanje pomoći. No, to je vrlo zahtjevan zadatak. Nadalje, postoji opasnost da država padne pod utjecaj interesnih grupa koje uspješno lobiraju kako bi zadržale državne potpore iako to više nije ekonomski opravdano. Osim toga, uvijek se pojavljuju novi kandidati kojima bi dobro došla državna pomoć. Pod utjecajem interesnih grupa državne se potpore teško ukidaju, uvode se nove, a taj je začarani krug teško prekinuti. Državne potpore dovode i do nelojalne konkurencije među subvencioniranim i nesubvencioniranim poduzećima. I naravno potpore sve više opterećuju državni proračun i dovode u pitanje njegovu fiskalnu održivost. Sve navedeno pokazuje kolika je uspješnost reforme državnih potpora složen proces pri kojemu se mora voditi briga o brojnim aspekta počevši od pojedinačnih mjera ekonomske politike, pa do vladajućeg političko-ekonomskog i socijalnog okruženja. Iako kako je već prije rečeno ne postoji sustav kontrole učinaka državnih potpora možemo zaključiti da državne potpore nisu dale očekivane rezultate. Republika Hrvatska je izgubila ne samo ogroman novac koji je otišao u neučinkovite potpore već je izgubila dragocjeno vrijeme u kojem su se mogle izvršiti strukturne reforme. 42,7% udjela državnih potpora koje su usmjerene za poljoprivredu i ribarstvo nisu uspjele ojačati poljoprivredna gospodarstva i time ih pripremiti za konkurentnost tržišta ulaskom u Europsku uniju. Ni sektorske potpore koje iznose 44,2% ukupnih potpora, a koje su prije svega trebale omogućiti restrukturiranje sektora i jačanje infrastrukture, te dovođenja tvrtki u stanje financijske stabilnosti umjesto financijske korekcije, lošeg upravljanja poduzećima nisu postigle željene ciljeve. Ako promatramo strukturu potpora u zemljama EU možemo vidjeti da najveći udio čine horizontalne potpore i to preko 85% ukupnih potpora, dok kod nas taj udio iznosi 13,1% u 2010. Ako imamo na umu da su ove potpore namijenjen istraživanju i razvoju, inovacijama, zaštiti okoliša i uštedi energije, poticanju malog i srednjeg poduzetništva, zapošljavanju i slično onda nije čudno da su najveći davatelji potpora za horizontalne ciljeve i najjače zemlje Europske unije. Jer samo takva ulaganja mogu doprinijeti povećanju izvozne konkurentnosti industrije i povećanju bruto društvenog proizvoda. Izvješće navodi da na primjer potpore za istraživanje, razvoj inovacija u Republici Hrvatskoj čine 3% od ukupno dodijeljenih potpora sektoru industrije i usluga. U Europskoj uniji taj udio iznosi 18%, regionalni razvoj se podiže za 6% dok u EU ta podrška iznosi gotovo 24%. Zaštita okoliša daje 23%, a Republika Hrvatska pola posto od ukupnih potpora industriji i uslugama. Još jedno negativno obilježje potpora u Republici Hrvatskoj jest visoki udio ukupnih potpora u bruto društvenom proizvodu. U 2010. godini iznosio je 2,8% bruto društvenog proizvoda, dok u EU iznosi 0,6%. U tom smislu ovo izvješće je korisno jer nam daje opću sliku veličine i strukture državnih potpora u Republici Hrvatskoj i ukazuje na smjer u kojem bi se one u budućem razvoju prateći pravila Europske unije trebala kretati. Na taj se način daju i opće odrednice unutar kojih bi se trebala kretati i hrvatska politika prema državnim potporama, tj. hrvatska industrijska politika u širem smislu. Nužno je usklađivanje potpora sa pravilima i praksom Europske unije, zatim poboljšanje transparentnosti dodjele državnih potpora, te kontrole i analize učinaka. Postupno će morati dolaziti do promjena, jer će se slijediti politika i pravila EU koja se zalaže za manje ali kvalitetnije potpore. To znači da će se potpore morati smanjivati i usmjeravati na horizontalne ciljeve. Usmjeravanje državnih potpora na financiranje horizontalnih ciljeva za primjerice istraživanje i razvoj, zaštitu okoliša, zapošljavanje i regionalni razvitak pridonosi ekonomskom i regionalnom razvoju i jačanju konkurentnosti i strateških gospodarskih djelatnosti. Nasuprot tome dodjela državnih potpora temeljem pojedinačnih odobrenja određenim poduzetnicima, osobito onima u teškoćama, trebala bi biti izuzetak jednokratne naravi koji svoju svrhu pronalazi u obnavljanju dugoročne održivosti poduzetnika na tržištu. I da zaključim, ovo izvješće ukazuje na neučinkoviti sustav državnih potpora stoga će Vlada Republike Hrvatske kako je već najavila urediti sustav državnih potpora kako zbog preuzimanja i provedbe pravne stečevine EU tako i zbog jačanja fiskalne kontrole i drugih mehanizama potrebnih za učinkovitu i kontroliranu fiskalnu i gospodarsku efikasnost provedenih mjera. I za kraj konstatacija kako je ovo izvješće u velikoj mjeri sadržano i formalno korektno napravljeno te ga treba prihvatiti. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo ispravak netočnog navoda, zastupnik gospodin Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Žagar rekli ste netočno da potpore isplaćene u poljoprivredi nisu uspjele ojačati poljoprivredna gospodarstva. Netočno je, uspjele su ojačati brojna poljoprivredna gospodarstva u okviru operativnih programa u govedarstvu, u voćarstvu itd. Učinjeni su značajni pomaci, povećana je proizvodnja mlijeka, mesa itd. Ali naravno da konkurentna poljoprivreda se ne stvara preko noći, to je dugotrajan proces. Zato ova pojava smanjenja potpora u poljoprivredi dolazi i kao šok poljoprivrednicima koji neće moći nastaviti u tim okolnostima dalje poslovati i stvarati konkurentnu poljoprivredu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Završili smo sa raspravom, sa prijavama. Zamolio bih gospođu Olgicu Spevec za završnu riječ. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo na kraju osjećam potrebu da nakon ove stvarno iznimno kvalitetne rasprave kažem ili pojasnim još nekoliko stvari koje vjerojatno nisam na početku dovoljno jasno i glasno izrekla. Dakle kada se radi o ovom izvješću metodološki stvarno agencija ga priprema temeljem izvješća koja nam dostavljaju davatelji potpora, dakle i na razini središnje države i na razini jedinica lokalne i područne samouprave. I u tom slučaju mi smo ovisni i o njihovoj revnosti, odnosno o njihovim podacima i ne postoje nikakvi mehanizmi osim požurnica da zapravo dobijemo sve podatke koje smo tražili na način na koji bi trebali ih dobiti, odnosno u vrijeme u koje se to od nas očekuje. Pa naravno da to onda izaziva i određeno kašnjenje. Međutim, ove godine je kašnjenje bilo i zbog problema oko usklađivanja matičnih brojeva i OIB-a, a također evo da budem iskrena mi smo htjeli kako je Sabor bio u prekidu rada zbog izbora pričekati Izvješće Europske komisije vezano za dodjelu potpora u 2010. godini u EU koje izlazi 1. prosinca i kako bismo te recentne podatke uključili u naše izvješće zapravo dostavili smo ga kasnije. Međutim, nije stvar u ovom izvješću i nije njegova svrha da ukaže na visinu potpora. Dakle, s tog aspekta kašnjenja da li je bilo 9 milijardi, 9 milijardi i 400, svrha je ovog izvješća da ukaže na stanje u sektoru potpora u smislu strukture, u smislu politike državnih potpora i da zapravo pomogne onima koji oblikuju tu politiku da iz toga na neki način zaključe koliko su njihove politike potpora uspješne i kakve su rezultate dale. Stoga da li je mjesec dana prije ili kasnije izvješće dostavljeno zapravo je manje bitno, bitno je da su svi podaci i sve analize u samom izvješću. Što se tiče navodnog propusta agencije da ocijeni učinkovitost potpora pa ja mislim da to je današnja diskusija pokazala da zapravo je izvješće itekako pokazalo i svakom svojom rečenicom ukazalo na učinkovitost sustava dodjele potpora. Jer upravo postojeći sustav, odnosno sustav koji smo imali 2010. godine razvidno je iz samog izvješća koliko je učinkovit i kakve je rezultate dao. Tako da smatram da taj prigovor možda je malo preuranjen. Naša je ideja, naime, da pitanje učinkovitosti potpora vežemo uz horizontalne potpore. Dakle, potpore koje će se dodjeljivati u budućnosti za horizontalne ciljeve i da se metodologijom koja će biti unaprijed poznata davateljima potpora osigura da oni sami zapravo uspostave sustav mjerenja učinaka dakle kroz postavljanje ciljeva, kroz praćenje realizacije rezultata dodijeljenih potpora i slično prema metodologiji koju smo mi već u agenciji pripremili i koju ćemo dostaviti davateljima potpora. Kad se govori o učinkovitosti potpora sektorskih tu ne treba posebna analiza jer je jasno da su potpore sektorima kojima su dane u Hrvatskoj kao što sam već uvodno bila rekla dakle i prometu i željeznici nebitni jer su te usluge bitne za pružanje usluga građanima, pružanje usluga gospodarstvu i pitanje je samo restrukturiranja tih sektora u smislu da se uz manje državnih sredstava te potpore daju bolje rezultate. Dakle, učinkovitost je jedna zadaća za budućnost kad budemo imali više horizontalnih potpora. Što se tiče sankcija za davatelje potpora koji dodijele potporu, a ta potpora zapravo se pokaže da nije utrošena na pravi način ili sukladno namjerama davatelja ni tu ne postoje sankcije. Naš zakon ne predviđa nikakve sankcije za davatelje nego predviđa sankcije za primatelje potpora. Znači za korisnika potpora jedina sankcija je povratak potpore uz kamate. Tako je i u EU, tako će biti i ubuduće i u Hrvatskoj kad potpore bude kontrolirala EU. Dakle, ja apeliram već u ovom trenutku da davatelji potpora, posebno oni na razini središnje države, kad dodjeljuju potporu budu svjesni činjenice da ukoliko ona nije dodijeljena sukladno propisima o potporama da će sankciju, odnosno posljedicu snositi korisnik potpore, a ne sam davatelj. Dakle, to je tako i možda u nekim državama članicama postoji sankcija i za davatelje, ali u većini ne postoje. Dakle, odgovornost je davatelja da potporu usmjeri prema onom korisniku koji će je koristiti u skladu s propisima. Što se tiče ulaska u EU i uloge ove agencije najveći dio poslova, dakle kontrola potpora prelazi u nadležnost Europske komisije. Ono što smo mi u ovom izvješću naveli je rečenica koja kaže da iako komisija ostaje odgovorna u odlučivanju o potporama u EU nacionalno znanje i iskustvo tijela za zaštitu tržišnog natjecanja ostaje nenadomjestivo za komisiju kako bi na brz i učinkovit način uspješno kontrolirala potpore u svim državama članicama. Dakle ovdje se ne govori ni u kom slučaju o nenadomjestivoj ulozi ove Agencije ja ne znam otkud je takva ideja, ni meni palo na pamet da ovo svoje Izvješće pišem da smo mi nenadomjestivi. Dakle definitivno biti će potrebno da država Hrvatska ustroji sustav suradnje i praćenja potpora bez obzira što će od 2013. kontrolu potpora obavljati i Europska komisija. Hvala.
Zahvaljujem. Time zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se za to stvore uvjeti.
Prelazimo na izjašnjavanje o godišnjem izvješću o državnim potporama za 2010. godinu, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za gospodarstvo kao matičnom radnom tijelu dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se godišnje izvješće o državnim potporama za 2010. godinu molim da se uključimo i da glasujemo. Utvrđuje da je Zaključak prihvaćen većinom glasova 107 glasova za, nitko protiv, 3 suzdržana.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda, to je na prijedlog predlagatelja - Prijedlog zakona o dopunama općeg poreznog zakona, prvo čitanje, P.Z. br. 12., Predlagatelj – Klub zastupnika Hrvatskih laburista – stranke rada. - Prijedlog zakona o dopuni Zakona o poreznoj upravi, prvo čitanje, P.Z. br. 13, Predlagatelj – Klub zastupnika Hrvatskih laburista – stranke rada. Prijedlog je predlagatelja da se vodi objedinjena rasprava. Prijedlog akata ste primili. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije. Vlada je dostavila mišljenje koje ste također dobili na klupe. Želite li se u ime predlagatelja obratiti? Izvolite gospodin zastupnik Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Nije ovo bojkot, ovo je Klub. Što nudimo ovim Prijedlogom zakona. Nudimo alat za brzo i učinkovito rješavanje situacije u kojoj čovjek, neću reći porezni obveznik, čovjek građanin Republike Hrvatske dođe do imovine, a prethodnih godinu, dvije, tri nije platio porez. On je jedan socijalni slučaj, on je nezaposlen, on je nezbrinut, a usput se po gradu vozi u Lamborghiniju, usputna u elitnom dijelu grada ima vilu, usput ima par vila na moru i usput je kupio par milijuna dionica profitabilne tvrtke. Takva osoba, to sve može napraviti pod uvjetom da plati porez na promet nekretnina propisani i onaj od 5% koliko već je za koju već nekretninu i pokretninu jer ga nitko nikada neće upitati čujte gospodine otkud vama novac za to, jest li vi plaćali porez dok ste zarađivali novac za tu vašu imovinu. To nudimo kao mogućnost rješenja u Zakonu o poreznoj upravi gdje predlažemo da se porezna uprava obveže pratiti tu situaciju kod svih građana Republike Hrvatske. Dakle, ne samo kod onih koji to prijave pa su prijavili malo manje nego što su zaradili nego kod svih. Zašto to nudimo? Rekao sam već. U Hrvatskoj se pojavio jedan sloj novih bogataša koji se praktično zadržavaju na cesti a ne na svom radnom mjestu jer ga i nemaju i oni se ismijavaju i sa poreznim sustavom i sa zakonodavnim sustavom ove zemlje kao i ovom zemljom u cjelini. Na isti način se ismijavaju oni koji prijavljuju minimalan porez i varaju na porezu da grubo kažem, ali ipak imaju dovoljno pristojnosti da nešto prijave. Što sada kaže aktualni Zakon, kaže da porezna uprava tu kontrolu može provoditi. Porezna uprava to provodi kod koga? Pa kod onoga kod koga odabere, neće provesti kod koga ne odabere, po kojem kriteriju će odabrati e to ne znam. DA li je taj kriterij politički, da li je taj kriterij obiteljski, plemenski, rođački to ne znamo ali neki kriterij očito postoji. Što kaže ministar? Prvo zapravo što kaže praksa? Praksa kaže da je taj kriterij prije svega interesni, da postoje lobiji i sprege između onih koji zakone kreiraju, između onih koji zakone provode i onih koji se njima koriste i koji od zakona imaju koristi. A što kaže naš ministar? Naš ministar stvarno kaže da je to tako. I kaže da eto tu zadnjih par dana ili tjedana su utvrdili da postoji jednom prilikom 500, jednom prilikom 1000 ne znam koji je točan podatak upravo takvih slučajeva, ljudi koji nisu platili ništa poreza ili minimalne poreze imaju ludo veliku imovinu i sada će ih pohvatati. Sada će ih pohvatati a konto propisa koji je na snazi već dulji niz godina i po kojima nitko nikoga nije uhvatio. Što će se sada tako naglo dogoditi. Promjena potpuna promjena svijesti sada je došla nova ekipa koja će uhvatiti sve lopove, a dosadašnja ekipa nije uhvatila ni jednoga, ne čini mi se to realnim. U situaciji kada zakon omogućava poreznoj upravi da radi po nahođenju i kada je glavni glagol u zakonskim propisima moći a ne morati. Smatramo da porezna uprava kao i svaka druga državna služba ne može imati odriješene ruke da po svom nahođenju provodi zakon, provodi propis ili ne provodi. Državna služba mora provoditi svaki propis koji se u ovom Parlamentu izglasa. Jedno od obrazloženja odbijanja Vlade jeste da je ta situacija regulirana porezom na dohodak i da nema zapravo nikakve potrebe na bilo koji način mijenjati propise. Porez na dohodak primjenjuje se na dohodak, dakle na ono što je prošlo preko računa, na ono što je čovjek zaradio, prijavio ili pokušao eskivirati, ne prijaviti, izbjeći ali uglavnom na nešto što je prošlo kroz legalne kanale. Ovo obrazloženje neće biti smiješno onog trenutka kada kriminal zelenašenje, dilanje drogom, marifetluci sa lažnim firmama i slično postanu dio dohotka. Zakonski prihod kojeg čovjek prijavi pa lijepo napiše mitom sam zaradio 5 milijuna kuna onda ga se može hvatati, ako je zaradio 6 milijuna mitom a prijavio samo 5. Međutim takve stvari se najčešće ne prijavljuju danas u dohodak i zato je obrazloženje da se ova situacija može kontrolirati boljim praćenjem uplata poreza na dohodak smiješna zapravo. Što bismo htjeli ovim zakonskim propisom? Htjeli bismo da ova država kao što su to napravile mnoge civilizirane države u svijetu uhvate lopove kada troše novac, jer ih ne mogu uhvatiti kada kradu. Trebali bi za svakog imati po jednog policajca, to ne liči baš na dobru državu u kojoj bi čovjek htio živjeti, ali trenutak trošenja novca se može pratiti na hiljadu i jedan način. Između ostalog i preko poreza na automobile, poreza na nekretnine, preko transakcija na burzi, dalje problem nije nikakav. Htjeli bismo da se takvi ljudi uhvate, da se ta imovina zamrzne i zakonskim postupkom uzme tim ljudima jer su zaradili krađom, lopovlukom, kriminalom i vrate onima kojima pripada to tj. hrvatskim građanima. Oporezivanje takve imovine, dakle ustanovimo ovih 500 ili tisuću ljudi koje je ministar našao ne znam kojim mehanizmom, ali ajde našao ih je, koji su zaradili i kupili imovinu a nisu prijavili porez oporezivanje takve imovine je zapravo legaliziranje krađe. Ti ljudi nisu kupili imovinu novcem koji su zaradili poštenim poslom, jer da je taj novac došao poštenim poslom prošao bi kroz račune bio bi prijavljen i na njega bi bio plaćen porez na dohodak i onda nema dileme. Dakle, ti ljudi su zaradili novac na neki sasvim drugi način i ta imovina na koju je takav novac potrošen ne može ni na koji način se oporezivati jer je to ukradena imovina. Nadali smo se da će ovako jednostavan prijedloga zakona biti prihvaćen i da će poreznici u nekoj skoroj budućnosti kada se stvari poslože, kada počne stvarno funkcionirati ova naša pravna država, moći doći građaninu i pitati gospodine od kuda vama novac za to. To danas poreznici niti mogu niti žele napraviti. Hvala.
Zahvaljujem. Vlada je dostavila mišljenje. Predstavnik Vlade da li želi uzeti riječ? Izvolite gospodine Lalovac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo saborski zastupnici. Vrlo kratko. Ovdje bih htio razlučiti dvije stvari, vašu namjeru koja ima smisla koja je pozitivna, išli ste sa pozitivnim prijedlogom za izmjenom, međutim ovdje se radi s druge strane ulaženje u mijenjanje zakona, znači u ovome dijelu smatrali smo nepotrebnim upravo zato što smo rekli da je to tako i definirano. Ovdje se više radi o načinu provedbe toga. Tako da kažem mijenjanje zakona u ovome smislu ne vidimo potrebnim budući da je to jasno definirano i Zakonom o porezu na dohodak člankom 63. stavkom 1., 2. i 3. i Općim poreznim zakonom. Znači te zakonske regulative su usklađene sa normama EU, znači tu nema problema, mi nemamo tolikih problema u zakonskoj regulativi. Problem je u provedbi. Kažem ja se ne bih vraćao u prošlost, probajmo vidjeti i nadam se da je cilj i oporbe i opozicije da uvedemo u tome reda i nadam se da tu imamo svi suglasje u tome, tako da ajmo probati gledati pozitivno na te stvari da ćemo probati zajednički riješiti te probleme. Hvala vam lijepa.
Zavaljujem. Da li žele izvjestitelji odbora uzeti riječ? Izvolite. Zastupnik gospodin Srđan Gjurković. Izvolite. Odbor za financije.
Poštovani potpredsjedniče, zamjeniče i pomoćnice ministra, kolegice i kolege. Odbor za proračun i financije je kao matični odbor raspravljao o prijedlogu zakona predlagatelja Kluba zastupnika Hrvatskih laburista Stranke rada. U uvodnom izlaganju predstavnik kluba zastupnika gospodin Vuljanić istaknuo je da Vlada RH nastavila lošu praksu prijašnjih vlada da se u pravilu odbijaju svi prijedlozi zakona koje oporba šalje u saborsku proceduru, a saborska većina podržava takvo stajalište Vlade. S obzirom da gospodin Vuljanić je tako izjavio da će se tako ponašanje nastaviti i u svezi ovog prijedloga zakona i zakona koji je sljedeći na točki dnevnog reda, zastupnik Nikola Vuljanić napustio je sjednicu odbora. Članovi odbora su osudili takvo neprimjerno ponašanje predstavnika Kluba zastupnika Hrvatskih laburista Stranke rada i Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora nije podržao predmetni prijedlog zakona i jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru zaključak da se ne prihvaća Prijedlog Zakona o dopunama Općeg poreznog zakona koji je predložio Klub zastupnika Hrvatskih laburista Stranke rada. Hvala.
Hvala. Nadam se da demonstrativno napuštanje gospodina Vuljanića nije bio razlog odbijanja dobra. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista Stranke rada zastupnik gospodin Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, dame i gospodo. Moram samo ovdje gledati jer sam htio baš tamo gledati. Žao mi je što nema predstavnika vlasti, a povezat ću tu situaciju Odbora za gospodarstvo. Slušao sam svih ovih godina kada je SDP bio u opoziciji kako vlast koja je obnašala do prošle godine bila na vlasti HDZ i njihovi partneri radila sve krivo. Kada sam bio na prvom Odboru za gospodarstvu tadašnji predsjednik odbora i članovi odbora su govorili kao što je rekao ministar Šuker, čak nisu rekli bivši ministar Šuker. Znači priznali su da ono što je prošla vlast radila da ova nastavlja i da ono što je prošla vlast radila bilo dobro. Jedino ne shvaćam njih jedino shvaćam gospodina Šukera koji sada kaže kada je bilo dobro. Bio je gospodin Šuker prisutan pa zna za tu. Ovo obrazloženje gospodin iz ministarstva je vrlo neobično. Prvi puta ako ste čitali obrazloženje odbora prvi puta je jedan zastupnik osuđen zato što je napustio sjednicu. Oprostite gospodine, ali napuštanje sjednice odbora, pardon govorim zastupniku, napuštanje sjednice odbora je sasvim legitiman čin. Napuštanje odbora i protestno napuštanje odbora je legitiman čin. Pa nećete nam valjda zabranjivati da ustajemo i da vas molimo i da vas pitamo smijemo li mi van. Pa ipak nismo u takvim odnosima i nećemo nikad biti. Pa prema tome ovo što ste napisali ovo je sramotno da Sabor na taj način radi i da ste uopće unutra iskonstruirali onu rečenicu koju ste iskonstruirali. Gospodin Vuljanić nije smio napustiti odbor po vašem. Da, on je protestno, da, ovo je ponašanje, mi smo rekli nekoliko puta to je Vlada kontinuiteta u ponašanju. Niste prihvatili niti jedan zarez u toku 20 i ne znam koliko smo već prijedloga dali. Nikada niste … [[Ne razumije se.]] , čak ni dnevni red, nikad niste. Govorili ste u inauguracijskom govoru kojeg sam ja spomenuo da je jedan od najboljih, krivo su mediji prenijeli izuzevši gospodina Gotovca i tad sam rekao to su samo riječi, čekamo djela, djela nema. Evo to je za uvod. Znači zbog čega smo mi predložili taj zakon? Kaže gospodin iz Ministarstva treba gledati pozitivno. Mi gledamo pozitivno, zato smo i željeli promijeniti zakon. To pozitivno gledanje nam je ukazalo na to da vi ne želite i dalje hvatati lopove. Namjera naša rekli ste ima smisla, pa ako ima namjera smisla pročitajte još jedanput što piše u toj našoj mjeri. Znači namjera nije zla i namjera ima smisla. Naivno je, da ne kažem glupo, očekivati da će isti ljudi s istim zakonima, sa jednako blagonaklonom vlašću prema onima koji su uzimali iz našega džepa, da će se ponašati drukčije. Neće, bit će sve isto. Znači ova vlast je odlučila da se sve zadrži onako kako je, a to kako je to znamo i sami. Ovim smo zakonom mi zapravo htjeli da netko konačno postane odgovoran za paljenje crvene alarmne lampice. Kako se najmanje u Hrvatskoj krade s čarapom na glavi i sa puškom u ruci jer su najveći hrvatski lopovi često i stupovi društva, netko te stupove društva treba svrstati u pravu onu lopovsku skupinu. Netko treba pratiti kada netko ima višestruku, veću imovinu od prihoda, netko treba alarmirati, netko treba analizirati i netko treba tu imovinu prvo zamrznuti, a zatim u sudskom procesu ako je ona nepravno stečena oduzeti. Naši prijedlozi idu u tom tragu. Kako detektirati dilere droge, makroe, švercere, švercere bijelog roblja, fušere koji ne plaćaju poreze. Treba ih uhvatiti, to smo rekli sto puta, kad troše lovu, kad kupuju vile, kad kupuju jahte, kad kupuju automobile, kad kupuju avione. Vozio sam se prije godinu dana s jednim gospodinom s jednog koncerta u jednom lijepom autu, tad sam pitao da li je kupio taj auto preko firma, rekao je ja nemam preko tvrtke svoje, veli nemam tvrtku. Pitao sam ga gdje radi, ne radi nigdje. Ima auto koji vrijedi milijun i nešto kuna, milijun 200 tisuća kuna. Ne radi, da li prima socijalnu pomoć to ne znam. Mi smo predložili da se takvi ljudi čim prije uoče i da se čim prije procesuiraju, osim naravno ako im je tetka iz Amerike ostavila imovinu, ako su dobili na lotu, a sad se i na lotu plaća porez, prije se nije plaćao. Mnogi s 1000, 2000 kuna primanja su uživatelji socijalne pomoći, a imaju imovine više nego stotine prosječnih građana. Poreznici moraju registrirati nesrazmjer između imovine i primanja, odnosno plaćenoga poreza. Ne treba biti Sherlock Holmes pa da otkriješ kako je primjerice bivši premijer primao lovu koju nije zaradio. Kako to mogu tvrdit, pa jednostavno jer mu je imovina veća. Društvo je alarmiralo, mediji su alarmirali kad su pitali odakle satovi, kad su pitali odakle umjetnine. Nikad nitko iz ministarstava, iz Policije, iz Državnog odvjetništva, iz poreznih ureda nije reagirao. Kome je zapravo stalo da se što manje hvataju lopovi, da se ovaj nesrazmjer između imovine i osobnih primitaka koji su pokriveni plaćenim porezom da se ne otkrije. To su sasvim sigurno i političari i ministri i zastupnici i gradonačelnici i načelnici i župani i poreznici i poslovni ljudi, oni koji su do sada koristili rupe u zakonu. Mi smo s ovim prijedlogom dvaju zakona htjeli začepiti te rupe. Vlast je pokazala da ne želi hvatati lopove i poslala je javnosti jasnu poruku. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Gospodin Lalovac u ime Vlade Republike Hrvatske. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Evo vi ste tu isto rekli jednu zanimljivu stvar, da ste se vozili koliko sam čuo, da ste identificirali tu osobu. Pa evo ja sam odmah danas pozivam ako ste vi rekli da mi ne želimo to, ja mislim da je obveza svakog građanina, zato sam rekao ako zna, ima saznanja o tome da to prijavi. Tako bih vas lijepo molio, tu je i šefica Porezne uprave, u Poreznu upravu, ja mislim da ste savjestan građanin. Ako ste znači to primijetili, ako znate znači da to prijavite. Ništa drugo, samo sam to htio reći.
Hvala lijepo. Imamo dalje raspravu u ime kluba. U ime kluba HDZ-a zastupnik gospodin Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege. Žao mi je što nema lijeve strane, međutim mislim da oko jedne teme koja je stara koliko je staro i čovječanstvo, pa na kraju krajeva i u Bibliji vidite da se često spominju carinici, mi se ubacujemo u nekakve političke rasprave, a ja mislim ako išta ne trpi politiku i politikantstvo ne trpi ova tema o kojoj se danas ovdje govori. A isto tako mislim da kao ministar koji je predložio osobni identifikacijski broj imam puno pravo reći neke stvari koje ću reći sada, iz jednostavnog razloga što iz čisto profesionalnih razloga ne mogu dozvoliti da se o Poreznoj upravi govori na način na koji se govori. Prvo što je tamo tisuće poštenih, korektnih ljudi koji rade svoj posao. I kao što sam rekao od kad je boga i čovjeka bilo je onih koji su kontrolirali da netko plati što pripada državi, bilo oni koji su to uvijek izbjegavali. I uspjesi su bili različiti. No, ima nešto također što je istina od čega ne možemo pobjeći, a to je da Porezna uprava ne radi na samoreklamiranju i Porezna uprava ne funkcionira po principu ako utvrdi određenu poreznu nepravilnost da to objavljuje preko novina i da to bude sutra glavna atrakcija. Ja ću vam samo reći jedan primjer 2005. godine je otkriveno preko 400 vlasnika plovila u Republici Hrvatskoj koji su ta plovila uveli na ono tzv. duplo državljanstvo temeljem ovog ili onog su imali nekakvo državljanstvo u nekoj drugoj državi, pa su na takav način kupili plovilo, uveli ga u Republiku Hrvatsku privremeno i nikada temeljem Carinskog zakona nisu ga nakon tri mjeseca izvezli itd. Carina je jednom sustavnom kontrolom, sa policijom itd. utvrdila preko 450 takvih vlasnika. I recimo na području je uvela reda. Druga stvar već bar koliko ja znam, od 2004. i prije tako bilo je određenih odredbi, tko kupuje nekretninu iznad 200000 kuna i pokretninu mora dati izjavu o porijeklu sredstava. Prema tome, i sad možemo se mi ovdje prepucavati ovako ili onako, odite u Poreznu upravu, podnesite prijavu za porez na promet nekretnina. Dobit ćete obrazac koji morate popuniti, unutra vam piše porijeklo za kupovinu nekretnine i vi morate navesti da li je to nasljedstvo, da li je to zarada, da li je to kredit ili bilo šta drugo. Porezni referent je dužan to provjeriti i vidjeti da li su te stvari usklađene. No, s obzirom na sve nedostatke koji su postojali itd. počelo se raditi na projektu osobnog identifikacijskog broja, na projektu na kojem se radilo tri godine i projektu koji je sad saživio i ovo što se sada i sadašnja šefica Porezne uprave, ispričavam se šefica pod navodnicima, ravnateljica Porezne uprave i ministar Linić što su rekli da su otkrili neke koji imaju nesrazmjernu imovinu u odnosu na imovinu je posljedica primjene OIB-a i jednog novog modela i načina kontroliranja prihoda i trošenja građana Republike Hrvatske, nečem o čem se nije pisalo, a na tome se radi već dvije godine prikupljanjem razno raznih podataka, pa između ostaloga i što se piše u medijima. I onda kad se sve to ukuca u sustav u datom momentu vam se pokaže crveno. Znači da je netko sa nekakvim svojim kupovinama i stjecanjem imovine premašio ono što je legalno prijavio da je zarađivao. Dakle, ono kad smo govorili o OIB-u onda smo rekli da zadnji praktički kotačić da bi OIB u potpunosti profunkcionirao je da Visoki trgovački sud sve vlasnike tvrtke koji su registrirani u Visoki trgovački sud po starom zakonu preregistrira po novom zakonu, tako da se u Visokom trgovačkom sudu evidentiraju svi oni koji su osnovali tvrtku. Vi kad ukucate jedan OIB vama se praktički napravi lepeza vlasništva, suvlasništva, da li te fizičke osobe ili tih pravnih osoba nad drugim pravnim osobama. I taj podatak ne samo da će vam riješiti problem zarade i problem stjecanja imovine, nego će između ostaloga riješiti i nekakve međusobne povezanosti koje su na žalost u proteklim godinama bile i generatori nelikvidnosti, a na kraju krajeva ako 65% od onih blokiranih tvrtki su tvrtke bez ijednog zaposlenog onda nam jasno ukazuje da je to rak rana u ovom trenutku i da naprosto se čovjek mora ako hoće riješiti taj problem morate prvo riješiti i 65% tvrtki koje nemaju ni jednog zaposlenoga, a dakle generiraju praktički 60% blokiranih sredstava i 63, četiri posto nominalno blokiranih tvrtki. Dakle, instrument smo našli, on se počeo primjenjivati i nije dobro, kažem govoriti na ovakav način kao što se govori. Druga stvar, ovo što je rekao i zamjenik ministra. Obaveza svakog od nas ako primijetimo određene anomalije da prijavimo. OIB je upravo i jedan od razloga uvođenja OIB-a je bio taj da se naprosto prestane licitirati u Hrvatskoj tko šta ima, tko kako ima i od kud je tko nešto stekao. Upravo zbog toga. I ne treba nam kad je OIB u pitanju, ne treba nam više priča o zastarijevanju što se tiče privatizacije i nekih drugih stvari, naprosto nam ne treba jer ćemo u središnjem registru imati sve podatke. I svatko tko bude imao imovinu nesrazmjernu onome što je zaradio ili što je stekao će morati dati odgovor na to od kud mu ta imovina. Ja znam da se nekima čini ovo smiješno, međutim OIB je definitivno instrument koji se mnogima nije svidio kad su shvatili što on donosi. OIB je definitivno i nešto zbog čega sam ja osobno imao silne neugodnosti. Ali OIB je definitivno instrument koji će srušiti mnoge moralne vertikale u Hrvatskoj, u to budite uvjereni. I ovo što je sad rečeno da se primijetilo 500, 600 ili 1000 onih koji imaju nesrazmjernu imovinu u odnosu sa zaradom je posljedica primjene OIB-a. I vidjet ćete nije ovo nikakva prazna priča, nego naprosto nešto što je činjenica i što će se u ovoj državi dogoditi, pa ćete vidjeti da, taj OIB je djelo HDZ-a i neće se onda moći reći više da je HDZ nešto prikrivao. Jer na kraju krajeva OIB smo svi podržali u ovom Visokom domu, sve političke opcije su ga podržale. Ali rezultati OIB-a se vjerojatno mnogima neće svidjeti. Rekao sam mnoge moralne vertikale u ovoj Hrvatskoj će se zamisliti nakon nekih stvari. Jer isto kao što ste rekli neće više biti mogućnosti da netko prima socijalnu pomoć i bilo kakvu pomoć iz države, a ima dionice, ima vlasništvo nad dionicama, ima vlasništvo u ili suvlasništvo u trgovačkim društvima, ima nekakvu drugu imovinu. Jer mi ćemo isto tako morati definirati odnos familijarnih kod davanja socijalnih pomoći, nije svejedno da li netko tko ima dvije ili tri tisuće kuna mirovine živi u obiteljskom domaćinstvu zajedno sa još nekoliko članova obitelji koji primaju dvadesetak, trideset tisuća kuna ili tu mirovinu troši sam. Dakle, to je niz definicija o kojima će ovaj Visoki dom morati raspravljati, o kojima će ovaj Visoki dom morati konačno i reći svoje da je dosta bilo nekih stvari, da naprosto se više s tim ne može. Ali da bi se sve to skupa napravilo moralo se napraviti ovo što se napravilo. I ponavljam, OIB je 2008. godine bio od Svjetske banke bio nominiran među deset najboljih IT projekata i budite sigurni da ga oni ne bi nominirali da je to među 10 najboljih IT projekata da nije kvaliteta kakva je. Ali ponavljam i ovo sad što je bila izjava ministra prije nekoliko dana je samo posljedica funkcioniranja OIB-a. Prema tome, zakonom je sve definirano, a svi oni koji određene stvari smetaju trebaju paziti da sa svojim političkim utjecajem ne sprječavaju one koji rade svoj posao. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo ispravak netočnog navoda, zastupnik gospodin Branko Vukšić. Izvolite.
Evo ja bih samo ispravio netočan navod od gospodina Šukera koji je rekao da Porezna uprava iznad 200 tisuća kuna provjerava izvor novca. Evo ja, kaže mi gospodin iz ministarstva da treba prijaviti. Evo ja prijavljujem, ja sam dva puta imao transakciju veću od 200 tisuća kuna i nije se provjeravalo čak sam molio poreznog obveznika jer sam bio ponosan na ono što sam zaradio i rekao je tko će provjeravati tu sitnu lovu. Evo to vam je.
Dobro, hvala. Zastupnik Šuker povreda Poslovnika.
Kolega Vukšić nije ispravio moj navod. Ja sam rekao da postoji obrazac koji se mora popuniti u Poreznoj upravi, a on ne može ispraviti ako ja kažem da postoji obrazac i da je to nešto evidentno. On to ne može ispraviti jer to je činjenica.
Činjenica je, slažem se.
Prema tome ne može se ispraviti nešto što je činjenica. Izrekao sam, poslao sam ga nek ode u Poreznu upravu neka prijavi nekretninu i vidjet će da će dobit obrazac koji mora popuniti gdje piše način stjecanja sredstava za kupnju nekretnine.
Jasno, razumjeli smo. Hvala. Sljedeći u ime Kluba zastupnika HDSSB-a zastupnik gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, doduše malobrojni. Na jednoj strani čak ne vidim nijednoga zastupnika. Nije moje da komentiram gospodine potpredsjedniče, ali zanimljivo je, da. Klub HDSSB-a podržat će prijedlog Zakona o dopunama Općeg poreznog zakona kao i prijedlog Zakona o dopuni Zakona o Poreznoj upravi koje je Hrvatskom saboru uputio Klub zastupnika Hrvatskih laburista stranke rada. Zašto će podržati ova dva zakonska prijedloga? Pa zato što iz ovih rasprava koje smo danas evo dosada vodili proizlazi da postoji suglasje svih. To suglasje već imamo 20 godina. Ali je očito i više nego očito da pomalo rekao bih to ovako figurativno ili metaforički postoji figa u džepu kada podržavamo da kažem poreznu čistoću. Točno, stoji figa u džepu i kod bivših vladajućih, a i kod sada vladajućih. A to svjedoči i onaj izlazak s odbora o kojemu je govorio u uvodnom dijelu čini mi se gospodin Vukšić ili tako nekako. E sada, kada ja prijavljujem svoj porez do kraja veljače jel tako bilo onda prikupljam sve moguće podatke o svojim prihodima pa i onim rashodima na koje sam imao olakšicu itd., i kada nešto zaboravim, nekakav dokument dođem u Poreznu upravu i onda mi porezni službenik kaže a gospodine niste nam donijeli koliko ste to imali prihod od vještačenja na sudu. Na što sam ja zaboravio jer mi sud nije, računovodstvo Općinskog suda mi nije poslalo taj dokument ili sam ga ja zaboravio staviti. Dakle, točno je da svi prihodi koje bilo tko od nas ima postoje već u Poreznoj upravi je li putem onog OIB-a o kojemu već toliko diskutiramo i raspravljamo, ali koji zapravo je još uvijek novorođenče. Nije zaživjelo u potpunosti. Naime, da je to tako i da Porezna uprava ima ili kažem želju ili da ima namjeru da sankcionira ono što je nevaljalo onda zapravo mi i ne bismo trebali imati nekakvu posebnu strku i zbrku u prijavljivanju porezne kartice jer sve što uđe na račun, sve što je ostvareno to postoji. To postoji u kompjuteru i stoji od svakoga poreznog obveznika putem OIB-a. Pa sam ja onda jedne godine pitao Poreznu upravu zbog čega jedan od ovih pa da kažem tajkuna zbog čega postoji sumnja ili glasina da određena osoba duguje stotine milijuna kuna poreznog duga. Pa mi je odgovoreno da po članku 8. nemam pravo to saznati jer to se može saznati samo ukoliko postoji sudski spor ili pak prijava. Dakle i sudski spor u kojem onda sud može zatražiti takav podatak, a ja kao fizička osoba bez obzira ja ne preuveličavam ulogu saborskoga zastupnika to ja ne mogu saznati jer je to porezna tajna. E sada, pored svih tih mogućnosti koje ima Porezna uprava o kojima sam sad pričao ja znam dobro i poznajem ljude koji voze da kažem bijesne džipove koji vrijede više stotina tisuća kuna, a na Zavodu su za zapošljavanje. Pa ne bih da postoji hitre i promptne reakcije u toj Poreznoj upravi onda ne bismo ovdje govorili i konstatirali i raspravljali oko toga evo gospođo iz Porezne uprave jel kako reče gospodin Šuker šefica jel ravnateljica, da se u sivoj ekonomiji ne vrti gotovo trećina bruto društvenog proizvoda RH. O sivoj ekonomiji, zapravo to nije siva negoli crna ekonomija, smo potrošili puno riječi ovdje i ne bih je ponavljao. Zbog toga nije da kažem nije loš nego je dobar prijedlog koji upućuje ovaj Klub zastupnika Hrvatskih laburista i stranke rada koji zapravo u slučaju nabavke, dakle kupovine određenih pokretnina i nekretnina, a dakle ovim zakonskim prijedlogom se kontrolira otkud novac za nabavku tih nekretnina. Zbog čega je to problem nama svima? Ja ne znam. Zbog čega je problem i zbog čega postoji otpor i kod jednog i kod drugog kluba, govorim o naj, ajd da kažem najbrojnijim klubovima u Hrvatskom saboru? I još nešto, kad sam već dobio priliku govoriti o ovom porezu pitam se kada imamo već porezne stope koje se odnose na plaće, na primitke od 12, 25 i 40% zašto se nikada nije razmotrila mogućnost, a taj zakon je promijenjen prije 8, 9 godina da se porez na dohodak koji se ostvari izvan osnovnog zanimanja, na ugovor o djelu ili kao što sam naveo na sudu kao sudski vještak uvijek oporezuje stopom od 25% bez obzira koliki je taj iznos primitka. Zašto i on ne ide u taj dohodak koji ste ostvaruje, zbog čega se i on ne ide po stopi. uvijek je 25%. Je li to tako. Ako je taj porez naplaćen već kod tog da kažem poslodavca kod kojega ste ostvarili dohodak izvan svog osnovnog zanimanja, vi niste ni dužni prijaviti već je uplaćen po stopi od 25%, ne morate ni prijaviti taj prihod. Ja sam recimo prijavljivao uredno svoje. E, prema tome, mislim da ovaj Zakon ukoliko se dakle odnosimo pošteno prema ovoj državi, onda ovaj Zakon nema nikakve škodljivosti, ako uredno razmišljamo o svome porezu, ako uredno razmišljamo o onome što smo dužni državi, onda ovaj Zakon ne može proizvesti nikakve štete. za one koji pošteno misle o porezu prema svojoj državi. Zbog toga mi nije jasno da postoji protivljenje, a Klub HDSSB-a je za ovakve zakonske prijedloge. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo ispravak netočnog navoda zastupnik gospodin Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Moram reći u ime Kluba HDZ-a da ne postoji otpor, mi smo rekli da postoj svi instrumenti da se sve ovo naplati, druga stvar, kako se bude razvijao sustav OIB-a tako će se određene stvari u zakonu mijenjati, u ovome trenutku naprosto ne možete znati što će se događati, dakle, ne postoji otpor nego tvrdimo da porezna uprava ako bude primjenjivala sve zakonske postojeće odredbe sve ovo može napraviti, na kraju krajeva primjenom OIB-a koja je počela praktički sada već su svi otkriveni koji imaju imovinu nesrazmjernu u odnosu na zaradu. Prema tome, nije otpor nego naprosto činjenica da … da u ovom trenutku zakonski je sve to riješeno.
Zahvaljujem. Jasno je manje-više zakonski okvir je dat a dalje je praksa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici ministarstva i ostali zastupnici. Ovo što je ostalo ovdje, imao sam namjeru početi sa apelom prema kolegama koji nisu ovdje prisutni da se na neki način dokaže da je premijer u svom nastupnom govoru govorio nešto što ima smisla, što će dokazati se u praksi kada je rekao da neće biti automatizmom biti odbijani svi prijedlozi koji dolaze s oporbene strane. Međutim, ovo ne samo da je poruka da se nema namjeru tako postupati nego je ona onako prilično bahat dokaz da smo bili u pravu kada smo sumnjali da će upravo ovo se dešavati. Definitivno stvarno je bilo nepredvidljivo da bi u 16 sati radnim danom mogla trajati rasprava onda je normalno da je zakazan Klub zastupnika u to vrijeme. Kada je u pitanju prijedlog ovog Zakona, definitivno ponašamo se, ne mi nismo ga predložili, čemu uopće ga predlagati kada je sve onako unutra u postojećem Zakonu definirano on je potpuno jasan i potpuno omogućava svima onima koji rade po tom zakonu i kojima je to osnovni dio posla da odrade upravo ono što mi sugeriramo da treba spriječiti odnosno da treba utvrditi one koji imaju imovinu koju nisu mogli imati po svojim prihodima. Biti ću malo da ne kažem ironičan pa pitati da li to znači da su svi dosadašnji radnici porezne uprave bili nesposobni pa to nisu znali utvrditi? To definitivno nije tako i vi sami znate da to nije tako. Prema tome, ako je to sve skupa funkcioniralo i ako je sve skupa dobro posloženo zašto se dešavalo da nema u praksi nije bilo ni jednog od takvih slučajeva. Ovo što ste vi kolegi spomenuli zašto ne prijavi takav slučaj, pa cijelu Hrvatsku možete optužiti, svi smo vidjeli u medijima da tadašnji premijer ima ne znam koliko satova, koliko slika, nitko nikoga nije prijavio, nije se ni moglo prijaviti. Čak štoviše gospodin Šuker je spomenuo da je to građanska dužnost i obaveza svih građana da po tome postupe, pa da li je itko reagirao u to vrijeme na takav način. Ovo što kolega s ove strane sada trenutno nema, iskreno rečeno je daleko više od onoga što smo očekivali a očekivali smo da neće biti prihvaćen ni jedan prijedlog s naše strane. Mislim da ovo više ovaj njihov izostanak sa ove rasprave mislim da je više poruka Hrvatskim građanima nego što je poruka šestorici zastupnika Hrvatskih laburista. Očito je da je poruka raditi ćemo što hoćemo i kako hoćemo i što bi rekao kolega Vukšić vlada kontinuiteta nastavlja svoj rad. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo repliku na vaše izlaganje zastupnik gospodin Branko Vukšić. Izvolite.
Kolega Novak upravo to što je rekao predstavnik Vlade, ja sam kao novinar 33 godine radeći u novinarstvu prijavljivao neprestano te sve slučajeve, pisao o ljudima imenom i prezimenom, bio sam jedan od najkonkretnijih novinara, ne vidim da je itko reagirao. Nije se nikada reagiralo na taj tekst, nije reagiralo državno odvjetništvo, nije reagirala porezna uprava, nije reagirala policija, počelo se u posljednje vrijeme reagirati u posljednje dvije godine, se počelo reagirati ali to je isto tako presporo i mi građani, građanima netko treba dati primjer. A primjer treba dati i porezna uprava i policija, i DORH i mi političari slažem se.
Zahvaljujem. Sljedeći za pojedinačnu raspravu zastupnik gospodin Zlatko Tušak.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici Ministarstva, kolegice i kolege zastupnici. Jasno kada ovako o jednoj ozbiljnoj temi razgovaramo i i pričamo onda je žalosno vidjeti ovako u tom dijelu da je prazna sabornica. Zašto to govorim? Zato što porezni zakoni na neki način krvotok jedne države. Koliko su oni kvalitetni, koliko su oni provedivi to je i uspjeh određene države kada je u pitanju njezino financijsko poslovanje. Mi znademo kakvo je financijsko poslovanje Hrvatske države. S jedne strane povećavamo porez na dodanu vrijednost, vršimo udar na sve slojeve građana dok sa druge strane dio financijskih sredstava curi i ne želimo u tom dijelu procesuirati i ne želimo u tom dijelu sankcionirati one koji kradu, koji varaju državu i koji se bogate na nezakoniti način. Jasno, postavlja se pitanje zašto? Ovdje je kazano da je dobra namjera sa ovim zakonom dobru namjeru nije samo dovoljno podržati nego je treba i ugraditi u zakone i treba napraviti, provodimo stih zakona a u svakom slučaju ono što smo mi ovim zakonom predlagali, a to je sankcioniranje svih onih koji na neki način nelegalno i nezakonito se domognu do svog bogatstva. Nije nikakva tajna to mi svi znademo. Danas ako idete nešto raditi i ako hoćete da vam dođe neki majstor nešto raditi onda imate dvije cijene. Jedna je cijena ona sa ispostavljanjem računa, a druga je ona cijena o kojoj se možete dogovarati koja je i 30 i 40% manja od one cijene koja glasi za ispostavljeni račun. Na osnovu toga vara se država, na osnovu toga prikriva se ovaj poslovanje i na osnovu toga stvara se sa druge strane određeno bogatstvo. Ima primjera u tvrtkama u poduzećima gdje se radnicima isplaćuje dio plaće preko platne liste a dio plaće se isplaćuje na ruke. Jasno tu se vara država i jasno tu se s druge strane stvara kod onih drugih određeno bogatstvo. Imamo i situacija da praktično kroz porezne obaveze jednostavno se ne želi pogledati i ne želi se istini u oči pogledati na način da je to vrlo bitno za jednu državu u svim normalno uređenim državama. Najveća prevara i najveće sankcije su praktično prevare državu kroz porezne zakone. Jedino mi to ne želimo gledati. Mi govorimo o OIB-u koji je pred nekoliko godina zaživo a još do dan danas nije u svojoj funkciji. Mi govorimo o nekim stvarima da su one dobro postavljene da postoje obrasci na koje treba upisati ali ne govorimo o onome da li je to provedivo, kako je to provedivo i na kraju krajeva da li od toga neki imaju koristi. I mi smo u toj našoj dobroj namjeri htjeli sve one koji imaju koristi na neki nezakoniti način da se oni sankcioniraju da oni osjete da to ne mogu raditi, ali koliko vidimo za to nema volje. Jasno Hrvatski laburisti u svojim predizbornim obećanjima ovo su govorili i Hrvatski laburisti će i daljnjim namjerama i dalje se zalagati da se isprave određene stvari kada je u pitanju nezakonito bogaćenje i sankcioniranje onih svih koji ne podliježu poreznoj obvezi ove države. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo ispravak netočnog navoda. Zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Pa ako smo u Hrvatskom saboru onda bi trebali govoriti hrvatski. U Hrvatskoj ne postoji porez na dodanu vrednost, nego porez na dodanu vrijednost.
Hvala. Vjerujem da se radilo o lapsusu. Imamo jednu repliku zastupnik gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Kolega iz susjedstva rekli bi se u Zagrebu susedstva jel ili sused moj, dakle govorili ste o dijelu plaće koji se isplaćuje preko platne liste, dijelu plaće koji ide na ruke dakle u kešu što bi rekli kako se to kaže u gotovini jeli. Međutim postoji i dio koji se isplaćuje u bonovima i to u bonovima koje možete potrošiti samo u firmi svoga gazde. Dakle imamo i trgovačke kuće ja ih znam oni koji su prijavljeni u Slavonskom Brodu, pa možete samo u trgovima toga vlasnika potrošiti te bonove. O onome što je bilo govora i čini mi se što ste vi ili kolega rekli da bi trebao savki građanin uz neko saznanje prijaviti nezakonitost i poreznu ili nešto što miriše da ne kažem smrdi na poreznu prijavu. Pa zar ne postoji porezna inspekcija i svi ostali koji su dužni ne da ga građani prijavljuju. Pa zbog čega plaćamo poreznu inspekciju? Da prijavljuje poreznu prijevaru i nezakonitosti takve vrste. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo odgovor na repliku zastupnik gospodin Zlatko Tušek. Izvolite.
Hvala gospodine što ste me upozorili jel u svakom slučaju kada ste spomenuli bonove ne samo da je taj dio iznimka nego je to skoro pravilo u masu tvrtke da se isplaćuju u bonovima što jasno u tom dijelu imamo i određene stvari da Porezna uprava u tom dijelu ne sankcionira te poslodavce. A što to znači da bi trebali onda bonove uvesti u platni sistem.
Hvala. Završili smo sa prijavljenim prijavama. Pozivam predstavnika Vlade gospodin Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem samo kratko zahvaljujem na raspravi bilo je korisno. I ono što bih htio reći zapravo je da ne prihvaćanjem ovog zakona prijedloga zakona ne idemo u tom smjeru da bi se nekoga štitilo, zapravo samo kažemo da ne bi ostalo nerazjašnjeno, znači to sve već piše, stvari ono što smo se svi ovdje i u vašim raspravama dotaknuli i što ste vi ukazali stvar je provedbe. I na tome ćemo se zapravo razlikovati hoćemo li biti uspješni u rješavanju porezne evazije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pozivam predstavnika predlagatelja završni. Izvolite zastupniče Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Samo par rečenica za kraj. Potakle su me naravno diskusije koje su se ovdje vodile. Gospodin zamjenik ministra reći će bila je korisna diskusija. Ja se iskreno nadam da jeste i ako smo ovim zakonskom prijedlogom koji neće proći jer većina neće biti za njega, ako smo tim zakonskim prijedlogom dali malo elemenata za razmišljanje, ako smo u javnost podigli jednu temu o kojoj svi sve znamo zapravo, svi sve znamo. Jer možemo se praviti ludi koliko hoćemo ali svi sve znamo o toj temi. Ako smo tu temu digli na razinu važnosti za Republiku Hrvatsku onda smo napravili veliku stvar. Kolega Šuker je govorio o funkcioniranju OIB-a. OIB znamo ne funkcionira još. Uvodi se, dok se OIB provede tako da se spoji sa gruntovnicom pa dok se spoji sa ne znam kojim drugim državnim uredom proći će još dosta vremena. Jedan od problema Republike Hrvatske jeste što ministarstva i državne institucije nemaju kompatibilna sučelja i podaci koje imate na jednom mjestu nalaze se i na drugom mjestu, ali među njima veze nema. Tu vezu uspostaviti je naravno jedna od zadaća korektne i pametne Vlade. Također kolega Šuker je rekao jednu rečenicu koja mi zapravo otkriva koliko smo bili u pravu. Rekli ste nešto se mora promijeniti i sad ima volje da se promijeni. To je krasno i to govori da se u Hrvatskoj stvari mijenjaju onda kad se za to dobije i stekne politička volja. Dakle ne hvataju se lopovi niti kad ukradu niti kad troše nego kad se ima politička volja da se ti lopovi hvataju. Dobro ako je došao trenutak da sad ima političke volje napravimo taj posao. Zašto je ovo sve skupa važno? Zato što prevara, kad vas prevari onaj šibicar sa tri šibice recimo ili kad vam netko provali u kuću ili kad netko opljačka banku taj je prevario vas na šibicama, taj je provalio u kuću pa je pokrao namještaj, taj je opljačkao banku ali kad netko prevari na porezu onda je prevario i vrtiće i djecu i invalide i škole i bolnice i ceste i vašu i moju plaću, sve nas je prevario. Svagdje u svijetu taj kriminal je najteži kriminal upravo zbog ovog razloga, jer to nije prevara osobe, to je prevara kompletnog društva i svih vrijednosti toga društva, kakvi god jesu da jesu i kakvo god da jeste društvo. Država se opredmećuje zapravo kroz ubiranje poreza i raspodjelu tih novaca tamo gdje je to potrebno. E sad, onaj tko prevari na porezu vara u tom segmentu praktično čitav narod. Ono što smo čuli ovdje jeste da je u sustavu sve dobro. Ja mogu povjerovat da jeste, kažu stručnjaci da jeste, valjda jeste. Sve je dobro samo što ništa ne štima, sve je dobro samo što je porezna evazija ogromna. Sve je dobro samo što imamo 45 milijardi neubranih poreza, onih koji su registrirani, a možete si mislit koliko ima ovakvih koji uopće nisu registrirani. Nažalost, lijep je običaj ovog Parlamenta da Vlada uvijek i u pravilu odbija sve što dolazi od opozicije i da vladajuća većina uvijek i u pravilu odbija svaki prijedlog koga je Vlada odbila, primijenit će se i na ovaj zakon. Ali velim, ako smo tu temu podigli na razinu kakve takve važnosti onda smo ispunili barem dio svog predizbornog obećanja i ono zbog čega smo ovdje. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo ispravak netočnog navoda. Zastupnik gospodin Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle netočan navod je kolege Vuljanića da nisu institucije uvezane, one su informatički uvezane u jedan kompatibilan sustav i sve informacije se mogu povući. Da li to netko radi ili ne radi to je odgovornost onog tko je nadležan za ta djela državne uprave. I druga stvar, nisam rekao da sad ima političke volje nego sam rekao da u onom trenutku kad je uveden OIB je jasno rečeno da postoji politička volja da se određene stvari urede.
Zahvaljujem. Završili smo sa današnjim radom. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti o oba prijedloga zakona. Sutra nastavljamo sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe EZ br. 648/2004. Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o deterdžentima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 55. Hvala i doviđenja.
Prelazimo na izjašnjavanje o Prijedlogu zakona o dopunama Općeg poreznog zakona, prvo čitanje, P.Z. br. 12. Predlagatelj zakona je Klub zastupnika Hrvatskih laburista – Stranke rada. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela i mišljenju Vlade Republike Hrvatske dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Ne prihvaća se prijedlog zakona o dopunama Općeg poreznog zakona zbog razloga iznesenih u mišljenju Vlade Republike Hrvatske i izvješćima radnih tijela Hrvatskog sabora. Molim uključimo se i glasujmo. Glasamo za zaključak da se ne prihvaća. Utvrđujem da je donesen većinom glasova, 73 glasova za, 11 protiv i 26 suzdržanih.