Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene gospođe i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora. Ja ću nastojati kao i obično u uvodu biti vrlo kratak. Dakle, Hrvatska banka za obnovu i razvitak 2008. godinu završila je uspješno. Ukupna bilančna suma iznosila je 18 milijardi i 800 milijuna kuna i to je povećanje od 8% u odnosu na prethodnu 2007. godinu. Naš vlastiti kapital je bio 6 milijardi i 300 milijuna kuna, a odobreni krediti u 2008. godini su iznosili 6 milijardi i 500 milijuna kuna. Ono što želim posebno istaći, to je da smo tih 6 milijardi 500 milijuna kuna odobrili na 1163 projekta, dakle izuzetno velika disperzija i to posebno na područjima od posebne državne skrbi, otocima i onim područjima koja su manje razvijena. Ako gledamo samu strukturu odobrenih kredita na gospodarstvo, dakle veliko, ali i srednje poduzetništvo odnosilo se oko 21%, za izvoznike je odobreno oko 60% ukupnih kredita, što smatram da je izuzetno značajno, dakle i usmjerenje HBOR-a prema izvoznicima i poticanju izvoznika, ali s druge strane isto tako i živost izvoznika i traženje kredita u poticanju izvoza. Infrastruktura je bila 6% i mala i srednja poduzeća i obrti oko 14%. Jamstva su izdana u iznosu od oko pola milijarde kuna, a mandatni poslovi koji se odnose isključivo na osiguranje izvoza od komercijalnih i političkih rizika 2 milijarde i 100 milijuna kuna. Isplaćeno je i 11 odšteta u ukupnom iznosu oko 2 milijuna kuna i moram kazati da unatoč tim isplaćenim odštetama nisu korištena sredstva garantnog fonda kao ni u prethodnim godinama. Dakle, ukupna aktivnost Hrvatske banke za obnovu i razvitak u 2008. godini je bila 9 milijardi i 100 milijuna kuna. Isto ću tako navesti podatak da je ukupna aktivnost od osnutka banke '92. do 2008. godine bila preko 71 milijardu kuna. Ukupni prihodi su iznosili 965 milijuna kuna, ukupni rashodi 790 milijuna kuna i dobit 175 milijuna kuna koja je iznad očekivane, odnosno planirane dobiti koja je bila predviđena oko 230 milijuna kuna. Moram isto tako navesti podatak da je reviziju poslovanja za 2008. godinu provelo revizorsko društvo Ernst & Young i izrazilo je pozitivno mišljenje. Uveli smo dva nova programa u poticanju korištenja pretpristupnih fondova, dakle to je kreditiranje onih poduzetnika koji se kandidiraju za SAPARD I PHARE program, evo htjeli smo dati naš doprinos što boljem korištenju tih pretpristupnih fondova, iako mogu reći da i bez tih posebnih programa za pretpristupne fondove od 31 program koji je odobren u SAPARD-u, 15 je kreditirano iz HBOR-ovih sredstava, dakle bez ovih posebnih programa. U siječnju smo pristupili udruzi EAPB-a, udruzi javnih banaka Europe u kojoj su uglavnom javne, odnosno državne banke iz članica Europske unije. Također potpisali smo sporazum o suradnji s Hrvatskom obrtničkom komorom i održana je 7. međunarodna konferencija o poticanju izvoza. U lipnju 2008. godine uveli smo nove uvjete kreditiranja. Razlog je bio prevelika potražnja za našim sredstvima i već početak, odnosno prve naznake financijske globalne, financijske i gospodarske krize koje su počele osjećati i održavati i na hrvatsko poduzetništvo. Ja ću vrlo kratko kao i obično iznijeti nekoliko podataka o poslovanju HBOR-a u ovih prvih 6 mjeseci, dakle u prvom polugodištu 2009. godine. Dakle, tijekom 5 mjeseci 2009. odobreno je oko 2 milijarde i 600 milijuna kredita i osigurano je preko 700 milijuna kuna izvoznih poslova. Iako smo mi predvidjeli i evo očekivali da će ove godine biti negdje oko 30% manje odobrenih kredita nego prethodne 2008. koja je bila rekordna, mi smo u prva 4 mjeseca uspjeli zadržati kreditnu aktivnost koja je bila i u prošloj godini. Dakle, možda nećemo do kraja godine zadržati tako visoku kreditnu aktivnost, ali nadamo se da to smanjenje kredita poduzetništvu neće biti veće od 10 do 15%. U travnju je HBOR bio domaćin godišnjoj skupštini Europske udruge javnih banaka. Na poticaj HBOR-a AZTN, dakle Agencija za tržišno natjecanje, odredila je novu metodologiju privremenog izračuna privremenog umanjenja osnovne referentne stope što je rezultiralo i smanjenjem godišnjih kamatnih stopa po programu pripreme izvoza, dakle htjeli smo pomoći našim izvoznicima da dobiju što povoljnije kredite tako da je prema novoj metodologiji osnovna referentna kamatna stopa smanjenja sa 7,63 na 4,46 efektivne kamatne stope. Pa stoga kao posljedicu imamo da u tim kreditima za pripremu izvoza dakle poticaj izvoznika, najčešća kamatna stopa za izvoznike je 5 ili 5,5% što je u današnjim okolnostima izuzetno povoljno i nisko. U ožujku smo sa Europskom investicijskom bankom potpisali Sporazum o kreditu u iznosu od 250 milijuna eura koji je namijenjen prvenstveno poticaju malog i srednjeg poduzetništva i za njihova ulaganja, a u travnju smo sa KFE-om potpisali 30 milijuna eura za financiranje poljoprivrede. Početkom lipnja potpisan je ugovor o sindiciranom kreditu u iznosu do 150 milijuna eura, a pribavljena sredstva koristit ćemo za financiranje svih HBOR-ovih kreditnih programa. Sada smo u pregovorima sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvitak, daljnjim kreditom, odnosno sporazum sa KFE-om i za poticanje poljoprivrede i turizma, zatim sa Europskom investicijskom bankom, Centralnom bankom Vijeća Europe i Europskom bankom za obnovu i razvitak. Potpisali smo također sporazum i sa HUP-om tako da smo praktički sve velike udruge poduzetnika pokrili sa sporazumima, dakle od Hrvatske gospodarske komore, Hrvatske obrtničke komore do HUP-a. Ono što smatram da je najvažnije, prilagodili smo postojeće neke kreditne programe za koje smo smatrali da je to potrebno novim okolnostima. To su Programi pripreme turističke sezone, Poljoprivredni programi za poticanje svinjogojstva, govedarstva i razvoj turizma na selu, ali smo uveli dva potpuno nova programa. To je Program kreditiranja proizvodnje i kreditiranja trajnih obrtnih sredstava. Dakle neupitno je da je osnovni problem i osnovne poteškoće u današnjim okolnostima u hrvatskom poduzetništvu nelikvidnost. Stoga smo najprije uveli program kreditiranja proizvodnje, dakle kreditiranje obrtnih sredstava za proizvođače, a zatim smo uveli program financiranja trajnih obrtnih sredstava koji praktički nismo imali ni mi, ali nijedna poslovna banka, dakle to je kreditni program za trajna obrtna sredstva gdje je otplata kredita od 2 do 5 godina uz naše povoljne kamate. I ja moram zahvaliti kolegama iz Europske investicijske banke koji su dio kredita koji smo potpisali početkom godine, dozvolili da se prenamjeni umjesto ulaganja za financiranje trajnih obrtnih sredstava, jer znamo kako je smanjenja i proizvodnja i izvoz, da nema velik potražnje za sredstvima za ulaganje, za investiranje, ali je puno veća potražnja za kreditiranjem, odnosno za obrtnim sredstvima. Evo ja u uvodu ne bih htio dužiti. Stojim vam na raspolaganju za bilo kakva pitanja ili dodatna pojašnjenja. Hvala vam lijepa.
Hvala. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Gospodin Kovačević najprije kao predsjednik Odbora za gospodarstvo, a potom gospodin Marić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo, poštovani gospodine Kovačev. Odbor za gospodarstvo Hrvatskog sabora na 25. sjednici održanoj 19. lipnja 2009. razmotrio je Godišnje financijsko izvješće Hrvatske banke za obnovu i razvitak za 2008. godinu. Odbor je u smislu članka 67. Poslovnika Hrvatskog sabora navedenim izvješćima raspravljao također u svojstvu matičnoga radnom tijela. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja pojasnio je povoljnosti nepovoljnog makroekonomskog okruženja uvjetovanog širenjem svjetske financijske krize zbog čega su sredstva na tržištu postala ili teško dostupna ili uz značajne troškove. U ovakvim okolnostima HBOR je tijekom 2008. godine, a osobito u drugom dijelu poslovne godine uložio velike napore kako bi osigurao dodatna sredstva za potrebe kreditiranja hrvatskoga gospodarstva. U takvim prilikama kroz 25 kreditnih programa omogućena su ulaganja u projekte malog i srednjeg poduzetništva, izvoza, poljoprivrede, turizma, infrastrukture, zaštite okoliša i energetske učinkovitosti. Najsnažniju potporu u 2008. godini HBOR je dao hrvatskim izvoznicima, te za njihove potrebe odobrio oko 60% ukupno odobrenih sredstava, a najveći broj kredita odnosi se na potrebe malog i srednjeg poduzetništva. Tako je do kraja 2008. godine odobreno tisuću 163 kredita u iznosu od 6 milijardi i 484 milijuna kuna, od čega su 92 kredita u iznosu od jednu milijardu i 356 milijuna kuna plasirane gospodarstvu, 480 kredita u iznosu od 3 milijarde i 889 milijuna kuna namijenjeno izvozu i 25 kredita u iznosu od 300 milijuna i 670 tisuća namijenjeno infrastrukturi te isto tako 566 kredita u iznosu od 936 milijuna odobreno je za potrebe malog i srednjeg poduzetništva. U raspravi je odbor raspolagao i mišljenjem Vlade Republike Hrvatske od 8. lipnja 2009. prema kojem Vlada nema primjedbi na podnesene izvještaje. Svi sudionici rasprave ocijenili su izrazito pozitivnim rad Hrvatske banke za obnovu i razvitak u ovom izvještajnom razdoblju jer je u ovom kriznom razdoblju bila jedna od ključnih logistika gospodarstvo. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno predložio Hrvatskom saboru donošenje slijedeće odluke. "Potvrđuju se Godišnji financijski izvještaji Hrvatske banke za obnovu i razvitak za 2008. godinu." Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin Goran Marić u ime Odbora za financije i državni proračun. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, poštovani gospodine Kovačević sa suradnicom, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 33. sjednici održanoj 17. lipnja 2009. godine Godišnja financijska izvješća Hrvatske banke za obnovu i razvitak za 2008. godinu i to kao matično radno tijelo. U raspravi na odboru postavljeno je pitanje ima li Hrvatska banka za obnovu i razvitak mogućnosti dodatno sniziti kamatne stope s obzirom na ostvareni pozitivni financijski rezultat u 2008. godini u iznosu od 174,9 milijuna kuna. Predsjednik Uprave Hrvatske banke za obnovu i razvitak izvijestio je članove odbora da HBOR u 2008. jedini nije povećavao kamatne stope za razliku od komercijalnih banaka u Republici Hrvatskoj i da posebno za kredite namijenjene potpori izvoznih programa. Obzirom na sve teže uvjete poslovanja na financijskom tržištu HBOR mora pokušati zadržati realnu vrijednost svog kapitala pa će u 2009. godini navedena dobit iz 2008. godine poslužiti za održavanje važećih kamatnih stopa u rasponu od 2 do 6%. Nakon provedene rasprave Odbor za financije i državni proračun jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje odluke o potvrđivanju Godišnjih financijskih izvješća Hrvatske banke za obnovu i razvitak za 2008. godinu. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, predsjedniče uprave sa suradnicom, kolegice i kolege. U Hrvatskoj nema mnogo institucija koje u kontinuitetu dobivaju pozitivno mišljenje za svoj rad i pozicije i opozicije. Međutim, HBOR je upravo jedna od takvih institucija. Izvješća koja nam prezentiraju su pregledna i daju dobar uvid u jednogodišnji rad ove institucije. HBOR je zakonom o toj razvojnoj banci definiran kao razvojna i izvozna banka Republike Hrvatske s ciljem poticanja razvitka hrvatskog gospodarstva. Temeljni kapital utvrđen je zakonom na razini od 7 milijardi kuna a trebao bi se uplatiti iz državnog proračuna. Cilj poslovanja HBOR-a nije ostvarenje dobiti već da kroz državni proračun se osiguraju i sredstva za subvenciju kamata i udio u kreditima. HBOR kroz kreditne programe namijenjene obnovi i razvitku gospodarskih subjekata, infrastrukture, poticanje izvoza te za kreditiranje malog i srednjeg poduzetništva a u zadnje vrijeme i za operativne programe u poljoprivredi sustavno potiče održiv i ravnomjerniji razvoj gospodarstva u Hrvatskoj što je vrlo važno s obzirom na velike razlike u regionalnom razvoju. Posebno su važni programi usmjereni na jačanje konkurentne sposobnosti malih i srednjih poduzetnika i obrtnika na ravnomjerni regionalni razvoj, otvaranje novih radnih mjesta te programi početnicima i inovatorima. HBOR podupire i projekte komunalne i socijalne infrastrukture te programe koji znače ravnomjerniji i održivi razvoj okoliša. U 2008. plasirano je kreditnih sredstava nešto preko 6,5 milijardi kuna od čega najveći iznos oko 60% u potpori je osiguranje izvoza. U vrijeme izbijanja svjetske financijske krize i sve otežanijih uvjeta za financije HBOR za domaće gospodarstvo postaje sve značajniji financijski izvor. To je ponukalo i nas u SDP-u da predložimo da državni proračun u 2009. godini značajnije sudjeluje u programima HBOR-a na način da se osigura zakonom utvrđeni iznos temeljnog kapitala od 7 milijardi kuna što je do kraja 2008. godine uplaćeno 4 milijarde i 723 milijuna te dodatnih 500 milijuna kuna za subvencije kamata i udjele u kreditima. Na taj način osnažili bismo HBOR u vrijeme pogoršanih financijskih uvjeta, pada kreditnog rejtinga i države i HBOR-a i pogoršane financijske i gospodarske situacije u zemlji. S obzirom da je HBOR postao bitan faktor razvoja hrvatskog gospodarstva posebno izvoznog ovakvi izdaci iz državnog proračuna donose višestruke koristi. Odbijanje ovog prijedloga ocjenjujemo štetnim što se ogleda upravo u ovo vrijeme kad se nakon rekordnog državnog zaduženja koje će služiti krpanju proračunskih rupa HBOR ne može uz povoljnije uvjete zadužiti za financiranje programa koji znače podizanje kvalitete domaćeg gospodarstva. U 2008. HBOR je kreditno pratio projekte koji se odnose na zaštitu okoliša, malo i srednje poduzetništvo, utemeljenje poduzetništva, turizam i poljoprivredu, izvoz, inovacije i nove tehnologije te regionalni razvitak što zapravo govori da se uključio u sve gospodarske pore. Ocjenjujemo da je jedan od najznačajnijih projekta upravo potpora izvoznicima za pripremu i osiguranje izvoza. To su ujedno i programi koji znače povećanje konkurentnosti kvalitete jer na inozemno tržište mogu samo gospodarski subjekti koji imaju konkurentan i kvalitetan proizvod. Iznos kredita namijenjenih izvoznicima povećan je u toj godini za 56% a broj odobrenih kredita također s visokim postotkom od 44%. Da ovakva politika daje konkretne rezultate ne samo u izvozu već i u poslovanju ovih subjekata govori podatak da su korisnici ovih kredita povećali svoje prihode u 2007. godini za 15% u odnosu na prethodnu godinu. U novije vrijeme HBOR se uključio i u programe namijenjene poljoprivredi posebno prateći Vladine operativne programe u zadnje dvije godine koji se odnose na obnovu i modernizaciju ribolovne flote, dugogodišnje nasade, svinjogojstvo i govedarstvo, povrtlarstvo, cvjećarstvo te programe autohtonih proizvoda. Za te namjene u te dvije godine osigurano je više od 400 milijuna kuna. U 2008. godini promijenili smo propise vezane uz državne potpore koji se primjenjuju sada i na programe HABOR-a a odnose se na referentnu kamatnu stopu koja predstavlja granicu za praćenje državnih potpora. S obzirom da je u Hrvatskoj referentna kamatna stopa vrlo visoka u odnosu na npr. referentne kamatne stope u euro zoni i kreće se višestruko, višestruko su veće, kreću se između 6 i 7%. Dobra je inicijativa HABOR-a usmjerena prema Europskoj komisiji za smanjenje referentne kamatne stope i povećanje granice za utvrđivanje državnih potpora male vrijednosti u Hrvatskoj. HABOR sa svojim programima veže se i uz pretpristupne fondove Europske unije i to kroz projekte kandidata za SAPARD i PHARE 2006. godine u ovom trenutku. Što je važno sa stajališta dosadašnjeg korištenja ovih izvora financiranja jer smatramo da su oni nedovoljno korišteni. Smatramo da se i na sličan način treba uključiti i u nove projekte od IPA-e, IPARD-a i drugih koji će doći u budućnosti. Ocjenjujući važno aktivnosti HABOR-a posebno u sadašnjem kriznom razdoblju pada, visokog pada brutodruštvenog proizvoda i rasta nezaposlenosti tražimo veću participaciju državnog proračuna u programima HABOR-a, posebno stoga što su mogućnosti povoljnijeg kreditnog zaduženja HABOR-a sve nepovoljnije. Pred nama je novi rebalans državnog proračuna koji bi morao rezati potrošnju i odgoditi neke velike državne infrastrukturne investicije ali ne bi smio smanjiti sredstva namijenjena gospodarstvu, posebno izvoznom i posebno onim projektima koji idu kroz HABOR. HABOR kao državna razvojna banka, ovisi većim dijelom i o državnim sredstvima. U otežanim uvjetima financiranja i gospodarske krize Vlada nije poduzela potrebne mjere da olakša funkcioniranje HABOR-a i odgovorna je za njezino teže funkcioniranje u 2009. godini. Ocjenjujući poslovanje i aktivnosti HABOR-a u 2008. godini dobrim Klub SDP-a, prihvatiti će godišnje financijske izvještaje za 2008. godinu.
Hvala. U ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina, gospodin Šemso Tanković, kojeg ne vidim. Gubi pravo. U ime kluba HNS-a, gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, predsjedniče uprave HBOR-a sa suradnicom, kolegice i kolege. Danas imamo prilike raspravljati o jednom izvješću i moram odmah na početku reći jednom vrlo kvalitetnom izvješću, izvješću na kvaliteti na koju smo naučeni tijekom svih ovih godina jer radi se o bankarskoj instituciji, instituciji koja ima osnovnu funkciju i osnovnu ulogu biti poluga razvoju prije svega hrvatskog gospodarstva, na koncu konca i ta institucija je osnovana još, ustvari definirana je kao razvojna i izvozna banka Republike Hrvatske još 1992. godine. Institucija koja u svom razvoju sasvim sigurno i gotovo sigurno treba snažnu podršku i državnog proračuna i jednostavno institucija koja u realnim okvirima na koja ona ne može utjecati, mislim na opće gospodarske uvjete pokušava, trudi se dati onu nužnu i potrebnu logističku podršku našem gospodarstvu kroz financijske usluge i često puta ne svojom krivicom i ne svojom krivnjom često puta i doslovce, neću reći spriječena ali onemogućena da svoju funkciju izvrši u jednom snažnijem obimu, prije svega onima kojima to treba, onima koji su, koji stvaraju novu vrijednost, gotovo jedini koji stvaraju novu vrijednost a svima je poznato da isključivo od nove vrijednosti možemo planirati svoju budućnost i da nam je nova vrijednost, na koncu konca ta i jedna od osnovnih funkcija bavljenja poduzetništvom, stvaranje nove vrijednosti, ali i sada dolazimo do one ključne teme kako i na koji način je to omogućeno. Na jednom vrlo konkretnom primjeru pokušati ću dati sliku, dati procjenu i dati informaciju koji su to uvjeti, uvjeti na koje isključivo i za koje je isključivo odgovorna Vlada Republike Hrvatske, isključivo Vlada Republike Hrvatske. Ne smijemo tu zaboraviti i Hrvatsku narodnu banku. Jer poznata je stvar da uvjeti, uvjete za gospodarstvo definitivno diktiraju s jedne strane fiskalna politika, Vlada Republike Hrvatske, s druge strane monetarna vlast, Hrvatska narodna banka i treći kao kontrolor to je HANFA. Na primjeru mogućnosti da u toku kredita banke temeljem svoje poslovne odluke mijenjaju kamate dug za korisnika kredita je potpuno neizvjestan, govori da i jedni i drugi i treći svoj dio posla nisu odraditi i da ne rade kvalitetno. Naime, svi se zajedno sjećamo da prije mjesec dana i na sjednici Vlade i u javnosti vrlo snažno je objavljen uspjeh Vladine ekonomske fiskalne politike govorim o uspješnoj, pod navodnicima "uspješnoj" prodaji euro obveznica u iznosu od 750 milijuna eura uz kako nam je rečeno dosta solidnu kamatu od 6,5%, mjesec i pol dana prije toga Slovenija je to postigla sa 4,5%. I da su međunarodni investitori pokazali da imaju povjerenja u hrvatsko gospodarstvo što je ponosno izjavio danas već bivši premijer. Čitavoj toj priči, prilično euforičnoj se priključio ministar Šuker sa svojom opservacijom, informacijom kako postoji silni interes za upis hrvatskih obveznica. Navodno moglo se prodati milijarda i 200 milijuna i da hrvatske obveznice su na cijeni i da će moći postići još veću cijenu. To zaduženje će sasvim sigurno ući u povijest Hrvatske jer je predstavljeno kao jedna vrlo uspješna akcija Vladine ekonomske i fiskalne politike. Posudili smo 750 milijuna eura da bi vratili stare dugove i pri tome stvorili obvezu 2015. koja će nas u konačnosti koštati skoro milijardu eura. Činjenica je da je s tom akcijom glava ostala iznad vode, činjenica je da najveći dio tog novca, 550 milijuna eura je otišlo u državnu riznicu, ali istovremeno i odmah je otišlo iz državne riznice. Bilo je obećano 200 milijuna ili najavljeno 200 milijuna da će ići prema gospodarstvu. Koliko koristi od toga, od tih 200 milijuna eura to znaju najbolje poduzetnici, oni koji posluju sa INA-om, koji posluju sa HEP-om, koji posluju sa HAC-om. I tada nam je rečeno i tada je na Vladi rečeno kako će se za novac za gospodarstvo pobrinuti HBOR koji se također pripremao za izdavanje obveznica u iznosu od 300 milijuna eura. Budući da je HBOR državna banka za isplatu čije obveznice jamči država, očekivalo se potpuno logično i uspješno izdanje, uz možda čak i nešto manje kamate. Međutim, aranžeri HBOR obveznice jednostavno u svijetu nisu našli nikoga tko bi kupio uz kamate manje od 8,5%. Ponude su bile između 8,5 i 8,7, ne ulazim sad u to, ali manje od 8,5%. Mislim da bi bilo korektno da uz onu euforiju vezano oko 750 milijuna državnih obveznica, da smo imali prilike čuti od istih tih koji su to proglasili, kad govorimo o državnim obveznicama, kao veliki uspjeh Vladine ekonomske i fiskalne politike. I bilo bi korektno da smo čuli da nakon utvrđene vrijednosti HBOR-ove obveznice da je to propast Vladine ekonomske i fiskalne politike. Da su međunarodni investitori pokazali da nemaju povjerenja u hrvatsko gospodarstvo i da ministar Šuker, prisjećajući se svojih riječi koje je izjavio nakon državnih obveznica, da ovo govori da hrvatske obveznice nisu na cijeni i da ćemo dobiti vrlo vjerojatno još lošiju cijenu. I što se dogodilo tih mjesec dana između izdavanja jednih i drugih obveznica? Europske banke su sanirane, evo i nedavno Hrvatska središnja banka država izvela 4 milijarde eura uz kamatu od 1%. Sad se postavlja pitanje da li je u međuvremenu hrvatska Vlada učinila nešto zbog čega investitori nemaju više povjerenja i traže veću kamatu. Međutim, činjenica je da tu Vlada nije napravila ništa i Vlada ne čini ništa i upravo je to problem. I ovu poruku od 8,5% vrijednosti obveznica koje su spremni platiti strani investitori treba shvatiti kao poruku vrlo grubog upozorenja da nešto ono što ni nije unutra već sve znano, a to je da se trošimo, da se sve više i više troši, a istovremeno sve manje zarađuje. Proračunski prihodi su pali na razinu 2007., rashodi na razini 2010. Činjenica je da Ministarstvo financija iz mjeseca u mjesec na domaćem tržištu se zadužuje sa 200, 300 milijuna da bi pokrilo isplate za mirovine, plaće, kratkoročne obveznice. I činjenica je da smo s unutarnjim dugom blizu 18 milijardi. To je činjenica. Evidentne su i prognoze i upozorenja Svjetske banke koja usprkos optimističnim izjavama, sjetimo se prije osam mjeseci, nije to tako davno, potpredsjednika Vlade gospodina Polančeca koji je tada izjavio da se razumije u brojke, da očekuju gospodarski rast između 2 i 4%. Kakav nam je gospodarski rast poznato je, da nam se dogodila kritika i Svjetske banke i kritika Međunarodnog monetarnog fonda zbog neprovođenja reformi u pregolemom državnom aparatu. Slijedom toga, normalno je ne krivicom ljudi u HBOR-u koji vode vrlo kvalitetno tu instituciju, financijsku instituciju, da je pao i kreditni rejting HBOR-a. Činjenica je da imamo rast premije rizika, rast kamata, nešto na čemu opet banke zarađuju ekstra profite, opet vodstva banaka će biti u prilici isplaćivat si ogromne premije. I završetak čitave priče se svodi na to da su HBOR i gospodarstvo u ovom trenutku ostali bez 300 milijuna eura, nasušno potrebnih. Međutim, samo gospodarstvo koje nelikvidnost proživljava već duži niz godina, gospodarstvo i država u kojoj su i država i državna poduzeća najveći neplatiše. Gospodarstvo koje jednostavno se boji tražiti povrat PDV-a, jer iza toga vrlo vjerojatno dolaze birokrati iz porezne uprave, vrlo vjerojatno. Dakle, da imamo gospodarstvo koje pomaže državi, a ne da država pomaže gospodarstvu. Ja sam uvjeren i mi u klubu Hrvatske narodne stranke uvjereni smo da će to gospodarstvo preživjeti tih 300 milijuna eura. Ali što slijedi svima nama kasnije, sad najesen? Proračun je u minusu 610 milijardi, Ministarstvo financija već od studenog nije predočilo nije predočila nijedan mjesečni izvještaj o punjenju proračuna. I gdje smo mi danas? S ovim, uvjetno rečeno, neuspjehom HBOR-a, to nije neuspjeh HBOR-a u aranžmanu obveznica, šalje se vrlo jasna poruka Vladi Republike Hrvatske. I mislim da ukoliko sami ne počinjemo sa uzdavanjem javne potrošnje da nam je sve izgledniji nagli i drastičniji zahvat u plaće, mirovine, subvencije i to ili pod pritiskom MMF-a ili pod pritiskom prazne državne blagajne. Ja neću sad spominjati ono o čemu smo jučer raspravljali, o čemu se u javnosti raspravlja i danas ostavka premijera. Zašto? Zbog čega? U kojem trenutku? A kad govorimo o ovoj temi poznato je, svima nam je jasno da je izuzetno dramatično. Rebalans proračuna nasušno potreban. Kada? Ne znamo. Nemamo informacije. Obveze koje ima država i koje će država morati dati prema vanjskim investitorima tu su nam. Prema tome, mi u klubu Hrvatske narodne stranke smatramo, a s tim da nemam namjeru reći da imamo ekskluzivu na to mišljenje, to je zajedničko mišljenje i desne i lijeve strane i svih nas da odmah, praktički pod hitno upravo na ovom prostoru se očekuje od Vlade Republike Hrvatske, nadam se da će se stabilizirati ova stranačka stvar vladajuće stranke da moramo pokrenuti vrlo konkretne korake, a da bi tim koracima i poslovodstvo Hrvatske narodne banke za obnovu i razvoj dali mogućnost da odrađuje svoju zakonsku mogućnost ono što ovom hrvatskom gospodarstvu treba nasušno. I zato evo još jedanput uz čestitke poslovodstvu Hrvatske narodne banke što vodi ovu banku u okviru realnih mogućnosti na koje ne mogu utjecati, realni uvjeti na koje ne mogu utjecati Hrvatske banke za obnovu i razvoj. Pardon, hvala kolegice. Hrvatska narodna stranka će podržati ovo izvješće. Hvala.
Hvala. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine Kovačević sa suradnicom, cijenjene kolegice i kolege. Niti jednu ekonomsku pojavu, niti jedan ekonomski problem, niti jedno izvješće bilo kojeg gospodarskog subjekta ne možemo ni promatrati, ni analizirati a da u obzir ne uzmemo i ekonomsko okružje i ekonomske pokazatelje iz makroekonomske statistike. I zato i ova izvješća Hrvatske banke za obnovu i razvitak trebamo promatrati u kontekstu najnovije i najrazornije svjetske ekonomske krize u povijesti. Posljedice te krize su zastrašujuće. Propast investicijskih i komercijalnih banaka diljem svijeta, tisuće milijarde dolara izdvajanja iz državnih proračuna ili emisija središnjih banaka u svrhu sanacije propalih poduzeća, banaka i oporavak gospodarstva. Skoro cijeli svijet je u recesiji. Posrnuli su mnogi giganti. Posrnuo je čak i primjer gospodarske moći gigant General motors. Američka vlada je u bankarski sustav ubrizgala nevjerojatnih i zastrašujućih 12,8 bilijuna dolara. Ali sve to nije ni čudo kad je samo jedan čovjek pojedinac špekulacijama, malverzacijama, zlouporabama na financijskom tržištu bio u stanju pronevjeriti 65 milijarda dolara čuveni Bernard Madoff. Ali eto u stanju su ga i osuditi na čuvenih 150 godina zatvora. I u Hrvatskoj ima malverzacija na financijskom tržištu. Podneseno je čak 29 kaznenih prijava. Na žalost niti jedan do sada nije procesuiran slučaj. Europske vlade za spas banaka izdvojili su 5,3 bilijuna dolara. Najviše Velika Britanija i Danska, a Svjetska banka procjenjuje da će u 2009. godini dodatno potpuno osiromašiti i živjeti na rubu egzistencije 150 milijuna ljudi, a da će čak dodatno do 400000 novorođenčadi umirati zbog ove gospodarske krize. Zato je i logično kad jedan čuveni ekonomist kaže dobro došli u svije ekonomije, svije u kojem živimo, svijet nesavršene ekonomije. Dobro došli u svijet pretjerane vlasti banaka, pretjerane vlasti investicijskih fondova, osiguravajućih društava i dobro došli u svijet propalih financijskih papirnatih fikcija. A hrvatsko gospodarstvo dijelom je pogodilo i svjetska financijska kriza, a dijelom i poteškoće koje imaju ponajprije nacionalni predznak. Došlo je do neobjašnjivog smanjenja kreditnih plasmana komercijalnih banaka hrvatskom gospodarstvu. Neobjašnjiv ali i nedopustiv rast pasivnih kamatnih stopa, zabrinjavajući rast, galopirajući rast pasivnih kamatnih stopa. Objašnjiv ali nedopustiv porast efektivnih kamatnih stopa. Neobjašnjivo uvođenje čak 13 vrsta naknada bankarskih. Neobjašnjiva financijska disciplina, izražena nelikvidnost, ali i poslovni nemoral koji se pokušava ukorijeniti kao uobičajeno poslovno ponašanje. U kakvoj situaciji se nalaze hrvatska poduzeća koji su klasificirana na velika, srednja i mala najbolje pokazuju podaci FINA-e o stupnju samofinanciranja kao jednom od najvažnijih ekonomskih pokazatelja. Kako velika poduzeća imaju 46% stupanj samofinanciranja, srednja samo 44, a mala 60%. To znači 44% u svom poslovanju koriste vlastita sredstva, a 56% su im potrebna dodatna sredstva. Poznato je da do 75% ako je stupanj financiranja da su poduzeća u opasnosti, a čak i od 75% do 100% postoji opasnost u poslovanju. Navedeni podaci upućuju nas na zaključak da bez ekstremnih izvora financiranja, odnosno uzimanja kredita niti jedna kategorija hrvatskog poduzetništva ne može normalno funkcionirati. Stoga u okolnostima i posljedicama ekonomske krize, ali i u okolnostima otuđenosti komercijalnih banaka u Republici Hrvatskoj od realnog svijeta i realnog gospodarskog sektora, te njihova zanemarivanja činjenice da je ekonomski sustav jedan veliki sustav koji se sastoji od mnoštva manjih sustava koji funkcioniraju na principu zakona spojenih posvuda. Uloga HBOR-a u tim uvjetima je postala presudnija i dominantnija u poticanju gospodarstva i poduzetničke aktivnosti. Ignorirajući podcjenjivački i ucjenjivački odnos poslovnih banaka prema … [[Govornik se ne razumije.]] doveo je do sve većeg pritiska na HABO i natprosječnog interesa za kreditima. Stoga i ne čudi da je HABOR u 2008. godini odobrio čak 1163 kredita u ukupnom iznosu od 6,5 milijardi kuna. Ovu situaciju banke koriste isključivo za svoje individualne interese. Nadredili su individualni interesi društvenim interesiram a kako i ne bi kada su evo najnoviji podatak ostvarile 2 milijarde kuna dobiti u prvih 5 mjeseci, dakle, jedino kriza na njih ne djeluje. Takvo ponašanje poslovnih banaka nije na crti društvene odgovornosti. Iz izvješća se vidi da je HABOR pružio hrvatskim izvoznicima najvažniju potporu, za potreba izvoza upotrijebljeno je čak 60% odobrenih sredstava odnosno 3,9 milijardi kuna. Malom i srednjem poduzetništvu odobren je najveći broj kredita skoro polovica 566 od 1163 odobrena kredita. Uvedena, kako smo i čuli od gospodina … [[Govornik se ne razumije.]] dva nova programa sa ciljem učinkovitijeg korištenja predpristupnih fondova Europske unije. U poticanju poljoprivrede odobrena su 204 kredita, odnosno 160 milijuna kuna radi smanjenja ovisnosti o uvozu i poticanju razvoja ruralnog dijela, ruralnog područja Republike Hrvatske. Dakle, … [[Govornik se ne razumije.]] velikih gospodarskih subjekata odvojeno je 117 … [[Govornik se ne razumije.]] plasmana sa milijardu i 700 milijuna kuna. A najtraženiji program HABOR-a bio je program pripreme izvoza. Odobreno je 3,3 milijarde kuna i to da je to dobro bilo potvrdili su podaci da su ta društva povećala izvoz za 15,6% u odnosu na 2007. godinu. I usprkos poteškoćama na svjetskom financijskom tržištu HABOR je u suradnji sa velikim financijskim institucijama uspio pribaviti više od 450 milijuna eura. I kako smo već čuli primarna zadaća HABOR-a nije ostvarenje profita, ali u 2008. godini je ostvaren pozitivan financijskih rezultat u iznosu od 174,9 milijuna kuna. Ozbiljno zabrinjava podatak da su prihodi od kamata u 2008. godini veći za samo 6% u odnosu na 2007. dok su rashodi za kamate veći za 22% u odnosu na isto razdoblje prošle godine. Ali u ovo vrijeme ekonomske krize i potrebe ne rastrošnosti ohrabljuje podatak da je operativni trošak Hrvatske banke za obnovu i razvitak 5% manji bio nego u 2007. godini. Ali ono što bih, ovu prigodu iskoristio i valja istaknuti je jednu posebnu zadaću HABOR-a da poticanje gospodarstva, da poticanje poduzetničkih aktivnosti, ali da treba uvijek imati na umu i ravnomjeran razvoj poduzetništva i gospodarske aktivnosti na svim područjima Republike Hrvatske, ja vjerujem da to HABOR i radi i da će to i ubuduće raditi. Ali isto tako valja napomenuti da s obzirom da HABOR veliki poticaj daje malom i srednjem poduzetništvu treba uvijek imati na umu što je to poduzetništvo, tko je poduzetnik. Poduzetnik je samo ona osoba koja preuzima rizik gubitka vlastitog kapitala, onaj tko nije uložio dijelom i vlastiti kapital ne može se po svojoj definiciji smatrati poduzetnikom. Jednako kao i refinanciranje po svojoj definiciji nije poticaj poduzetničke aktivnosti. Uvjereni smo da to HABOR ima i da će to u svom budućem djelu uvijek i imati na umu. Klub HDZ-a glasovati će za potvrđivanje godišnjih financijskih izvješća Hrvatske banke za obnovu i razvitak. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I u ime Kluba IDS-a, kolega zastupnik Damir Kajin, izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine Kovačev, uvažena gospodo zastupnici. Ja mislim da bismo trebali dobiti odgovor, predsjednik Mesić mogao bi gospođi Jadranki Kosor povjeriti mandat oko 20 sati večeras, mogao, vjerojatno hoće. Da li ćemo nakon toga imati raspravu ovdje u Saboru o povjerenju, ne znam, novom mandataru, izboru Vlade i tome slično. Ili nas možda predsjedništvo Sabora misli iznenaditi nekim blic krikom kako opozicija u svemu tome ne bi sudjelovala a da se stvar razriješi prije vaše sutrašnje konvencije. Ili ćemo možda održati jednu noćnu sjednicu po uzoru na noćni 14. Kongres saveza komunista. Ja mislim da nam se to mora kazati. Evo samo nam to recite.
Kolega Kajin izvješće! Izvješće HABOR-a.
Da li ćemo to imati večeras ili nećemo raspravu o povjerenju nove mandatarke. Ovo izvješće usuđujem se reći da pređem na temu došlo je u pravo vrijeme. Znači dan nakon Sanaderove prihvaćene ostavke kako bi građani stvarno mogli vidjeti da se ovdje u Parlamentu bavimo korisnim stvarima. Ja ću još jedanput ponoviti da građani nemaju razloga za paniku, imaju razloga da budu zabrinuti ali nemaju razloga panici, teško je, izlaz sigurno postoji. Po prvi puta ćemo se početi odricati ali još uvijek nema razloga za paniku, jer su institucije stabilne od predsjednika države, HNB-a, lokalne samouprave koja je tek formirana, HABOR-a, naših banaka itd., itd.. U jeku smo turističke sezone, biti će posla, taj posao treba odraditi, treba potaknuti nekako potrošnju, pomoći gospodarstvu a HABOR vidimo da upravo to radi ili u velikoj mjeri na tome, u tome učestvuje. HABOR uz Hrvatsku poštansku banku je jedina relevantna hrvatska banka, u našem vlasništvu na to mislim. Dakako HABOR nije klasična banka. S druge strane Hrvatska poštanska banka je u silnim problemima. Valja je podhitno dokapitalizirati a ne da i ona postane lakim plijenom nekih drugih banaka. Na strani 8 istaknut je, kako da ga nazovem, ta kreditna aktivnost HABOR-a, od 6,4 milijarde kuna u 2008. godini. Znači HABOR je gospodarstvu dao milijardu 356 milijuna kuna, za infrastrukturu 300 milijuna kuna, za malo i srednje gospodarstvo 936 milijuna kuna, a izvoznicima 3 milijardi 889 milijuna kuna. Znači, negdje oko 60% kreditnog potencijala HBOR-a u prošloj godini išlo je za izvoz. To je svakako hvale vrijedno. Istina, izvoz nam ove 2000 bojim se neće premašiti 10 milijardi dolara. To je ozbiljan moment, to je izuzetno malo, ali bez sredstava HBOR-a taj izvoz zasigurno bi bio još i manji. Po stanovniku znamo, najveći izvoz imaju Istra i Grada Zagreb. Kažu pomorci, živjeti se ne mora, ploviti se mora. Ja ću reći izvoziti se mora jer od toga ovisi život ove zemlje. Jasno je da isto tako treba stimulirati, kako izvoz u Europu, ali jednako tako i u nama susjedne zemlje. U ovome trenutku ono što je sigurno nužno, prevladati taj politički spor sa Bosnom i Hercegovinom koja je zapriječila ili ne znam, koja uvodi neke nove carine, više carine za uvoz poljoprivrednih proizvoda iz Republike Hrvatske. Čitam jutros da Vlada je jučer dala suglasnost Hrvatskoj banci za obnovu i razvoj, HBOR-u da se zaduži za 100 milijuna eura kod Svjetske banke, a za kreditiranje malog i srednjeg poduzetništva. Ministar financija Ivan Šuker objasnio je da su pregovori i još jednom takvom kreditu u završnoj fazi pa će tako sa ranije osiguranim kreditima ta banka imati 500 milijuna eura za pomoć gospodarstvenicima u ovim teškim vremenima. A kakva su to vremena? Samo da kažem da je pad izvoza u odnosu na prošlu godinu 24%. Ono što jednako tako zabrinjava zbog prihoda PDV-a itd., uvoz se smanjio 29,4%, znači u 5. mjesecu u odnosu na 5. mjesec prošle godine. Kako se sad financiraju ti sadržaji? Znači vidjeli smo, tako na način da se Hrvatska banka za obnovu i razvoj zadužuje na međunarodnim tržištima novca pa tako je i 2008. uzela zajam od 450 milijuna kuna. Nažalost, neodgovornim ponašanjem bivšeg premijera kreditni rejting Republike Hrvatske pada pa i zajmovi HBOR-u poskupljuju, što će reći da će i naši poslodavci teže otplaćivati dobivene zajmove. Koji su rizici za otplatu kredita HBOR-a? Sve veći, ali o tome nešto kasnije. Međutim, ti HBOR-ovi zajmovi uvjerljivo su još uvijek najpovoljniji na tržištu novca. S druge strane, ono o čemu je moj prethodnik iz redova HDZ-a govorio, naše banke 2008. ostvaruju dobit od 4 milijarde 690 milijuna kuna ili 15,2% im je veća no što je bila ta dobit 2007. godine. Ukupna imovina hrvatskih banaka je 370 milijardi kuna, što je rast od 16,7% u prošloj godini, a u tome banke u stranom vlasništvu sudjeluju sa 90,8%. Taj sektor koji je stranim bankama u 7 godina donesao preko 20 milijardi kuna neto dobiti, nakon oporezivanja jasno, prodan je za 7,5 milijardi kuna. I još jedan podatak. Zagrebačkoj banci neto dobit iznosila je prošle godine milijardu i 394 milijuna kuna, plus 25,7%. Privrednoj banci Zagreb milijardu i 100 milijuna kuna, plus 18%, Reiffeiesenu 600 milijuna kuna, plus 23,3%, Erste 788 milijuna kuna, plus 31,6%, dok majkama tih naših banaka Unicreditu recimo dobit iznosi 4 milijarde kuna, a to je minus 38% u odnosu na prethodnoj godini, vlasnici su Zagrebačke banke. Inteza isto je lani imala dobit 2,5 milijarde eura, ali 65% manje nego onu prethodne godine, majka banka je Privredne banke. Erste je imala dobit 860 milijuna eura, minus 26,8%, Bayerische landes banka čak gubitak od 5 milijardi eura itd., itd. E sad, naše banke sjajno posluju, ali naši bankari, najbolji sinovi našega naroda tvrde da je profitabilnost banaka na kritičnoj granici i da to može biti prepreka ulasku stranog kapitala u Republiku Hrvatsku. Drugo što isto tako mislim da treba kazati, da je Hrvatska narodna banka uspjela očuvati netaknutim bankarski sustav Republike Hrvatske. Vidimo da imamo ogromnih problema, uvoz, izvoz, industrijska proizvodnja, pad bruto društvenog proizvoda, što će reći da ćemo rebalansom nadam se u 7. mjesecu, najkasnije polovinom 9. mjeseca morati prihode skresati za barem 10 milijardi kuna. Bojim se da isto tako prihodi u 2. i 3. stup mirovinski iz dana u dan drastično opadaju i da ne nabrajam sve dalje. Na strani 12. i 13. ovog izvješća dana je struktura kreditiranja izvoza i to od ovih 3 milijarde 889 milijuna kuna, vidimo da 23% ide kemijskoj industriji, metalnoj industriji ide 21%, drvnoj industriji u tih gotovo 4 milijarde ide 12%, papirnoj industriji 9%, građevinskoj 8%, farmaceutskoj 7% i to je sve jasno više nego hvale vrijedno. Bez investicija jasno je da nema radnih mjesta. Nema uposlenih hrvatskih tvrtki, nema punjenja proračuna i to trebaju danas svi shvatiti, i oni koji se deklariraju ne znam, ovako, onako, zeleno, jednostavno bez da privučemo relevantni kapital teško ćemo pokrenuti Republiku Hrvatsku. Treba isto tako kazati kakva su vremena, a o čemu su govorili i prethodnici. Tržišta u nastajanju 2007. povukla su, znači od Hrvatske, Srbije do Kine 929 milijardi USA dolara. 2008. 466 milijardi USA dolara, 2009. tek se planira negdje oko 165 milijardi USA dolara. Znači, osim zadržane dobiti hrvatskih banaka, u Hrvatsku 2009. de facto po ni jednom osnovu nitko neće ulagati. 2009. možemo reći nećemo sagraditi ni jedan novi hotel, ni jednu tvornicu. Hoćemo šoping centre, to hoćemo, samo što će to također utjecati na negativnu robnu bilancu, taj omjer između uvoza i izvoza. Još jedan podatak, 2006. na svjetskim tržištima ugovorena je gradnja 3 tisuće 874 broda, zlatne 2007. 4 tisuće 873 broda, 2008., 2 tisuće 287 broda, 2009. u prvom kvartalu svega 67 brodova, a otkazano je tisuću narudžbi. I sada treba u tim okolnostima privatizirati jedino hrvatsko uspješno brodogradilište "Uljanik" koji je dobio 45 milijuna kuna dobiti prošle godine, a ove godine će preko siguran sam 120, 130 milijuna kuna. Još dva ključna podatka izvješća. Ino dug od 40 milijardi eura, industrija znamo gdje je neću reći u kolapsu, problemi su. Najniži pad bruto domaćeg proizvoda od '99.-te, nelikvidnost itd. Ja osobno želim vjerovati, siguran sam da HBOR ispunjava svoju zadaću. To je dobro i bilo bi dobro da se i neki drugi odgovornije ponašaju u ovoj zemlji, a ne da svojim istupima žele kako kažu, šokirati Hrvatsku i Europsku uniju. I stvarno su je šokirali. I burzu, i kreditni rejting, i turizam, i potrošnju i da ne nabrajam sve ovo dalje. Da li će se Europska unija nakon toga šoka pokrenuti? Možeš pasti na tjeme, možete si misliti. Taj potez nije šokirao nego je zaustavio Hrvatsku. Najprije će ste trebati pokrenuti do Europske unije, onda će nova vlast u Europi snimati situaciju u Hrvatskoj i u miru donijeti odluku što će sa Hrvatskom. A tim šokom mi smo zapravo izgubili barem godinu dana u približavanju Europskoj uniji. I bojim se da danas prije 2014. godine Hrvatska u toj asocijaciji neće biti. Evo to nam je ostavio premijer i to nam je ostavio njegov šok.
Hvala lijepo. Za ispravak navoda uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa netočno je kolega Kajin da je zbog neodgovornog ponašanja kako ste to vi rekli bivšeg premijera, da je kreditni rejting Hrvatske padao. U vrijeme mandata gospodina Sanadera kreditni rejting je rastao kolega Kajin i nije padao. I danas je na najvišoj razini. Pogledajte, devizni kreditni rejting je na najvišoj razini. Prema tome nemojte govoriti neistinu.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Za raspravu se prijavio uvaženi kolega Davor Bernardić. Izvolite kolega Bernardić.
Poštovani potpredsjedniče Sabora. Evo samo da ispravimo neke zablude. Kreditni rejting je u padu i pao je. To nije nikakva novost i to se događa već zadnjih godinu dana, zbog premije kreditnog rizika. Ali ono što isto tako moram reći da sigurno potez ovog napuštanja broda u ovim trenucima neće pomoći popravljanju kreditnog rejtinga. To je isto nešto što svi moramo znati. Kada pričamo o izvješću HBOR-a onda treba reći da je izvješće korektno pisano u vremenima i s obzirom na ono što se događa i s obzirom na ono što je financirano u 2008. ali ne smijemo zaboraviti niti smetnuti s uma neke stvari. HBOR je nedepozitna financijska institucija, prema tome ona ne može se jeftino financirati putem depozita i to je glavni razlog zašto svoje financiranje traži na stranim financijskim tržištima putem sindiciranih kredita stranih i domaćih banaka, putem plasiranja zadužnica, pa evo i sada pokušaja ovog zadnjeg plasiranja euro obveznica na svjetskom tržištu. Nema više jeftinog kapitala pogotovo za zemlje kao što je Hrvatska, a o tome sam govori isto na početku kojima je kreditni rejting, odnosno premija kreditnog rizika porasla, pa i zbog poteza države i to može najbolje pokazati jedan primjer. Evo kada ste pokušali prije par dana plasirati 300 milijuna eura obveznica po onome što se pričalo i špekulirao u stručnoj javnosti, Ministarstvo financija je spriječilo plasman 300 milijuna euro obveznica po kamatnoj stopi, odnosno po stopi prijenosa na obveznicu od 8,75, do 9%. Jer će to biti buduća referenca zaduživanja države. Dakle, HBOR i zaduživanje HBOR-a je referenca s kojom se država zadužuje, kojom se zadužuju i javna poduzeća i zbog toga i HBOR svojim zaduživanjem, bez obzira što bi trebao i želio pomoći hrvatskim poduzetnicima, hrvatskom izvozu nosi premiju rizika same države. Vi taj križ nosite i to je nešto zbog čega se i ne možete jeftino zadužiti, ali i to je nešto zbog čega su signali iz međunarodnih krugova, onih koji daju novce, bili takvi da će Hrvatska, a pogotovo nakon ovog poteza premijera, morati ići u rebalans do ljeta ukoliko želimo dobiti elementarne novce za gospodarstvo. Jer 60% svih odobrenih kredita kao potpora izvozu i najviše sklopljenih kredita kao potpora malom i srednjem poduzetništvu je žila kucavica hrvatskog gospodarstva, a pogotovo u trenutku kada je izvoz na nikad nižim razinama, kada je pao za preko 20%. I to su i rekli i apostrofirali neki zastupnici. I to je situacija s kojom se Hrvatska susreće s kojom se susreću druge zemlje. No međutim, druge zemlje za razliku od Hrvatske imaju autarkično gospodarstvo, pogotovo velike zemlje koje se same od sebe može izvući međusobnim potraživanjima, odnosno međusobnom prodajom proizvoda. Znači, sposobniji su zatvoriti se u sebe. Kakvo je stanje kod nas, dovoljno govori jedan podatak kojeg sam ja jednom spomenuo, a i vi ste na tom tragu spomenuli onaj novi program koji će HBOR raditi tokom ove godine, a to su kratkoročni krediti na likvidnost. Pa to ja apsurd. To je apsurdno da HBOR mora financirati kratkoročne kredite za likvidnost, davati poduzetnicima koja ne mogu naplatiti svoja potraživanja novac da bi mogli isplatiti plaće. To je apsurdno, sramotno i nedopustivo. Zašto? Zato jer se generirala tolika nelikvidnost u sustavu koja je preko 17 milijardi da više nitko nikome ne plaća. I ne samo to, nema poslovnog povjerenja, a ona je nastala i primarno od strane ne naplate potraživanje od same države. Zašto to govorim? Zato jer država u pojedinim trenucima ne plaća i preko više od 180 dana. Veliki koji su solventni na papiru jer imaju poslovni rezultat, imaju problema sa isplatom plaća svojim radnicima, a kamoli sa isplatom kooperanata, onih malih koji za njih rade. I to je osnovni problem hrvatskog gospodarstva. Mi smo upravo zato poslali zakon u proceduru da se ta nelikvidnost trenutno smanji odnosno da država podmiri svoje obveze a i također naš klub, naš susjedni klub HNS-a je poslao isto tako jedan sličan prijedlog da država ne naručuje ukoliko nije u stanju ispuniti svoje obveze od prije. I to je elementarni razum jer dok to ne napravimo nećemo moći naprijed. Preveliki je dug u svim sektorima da bi se gospodarstvo samo od sebe oporavilo. Uzmite primjer hrvatskih poljoprivrednika samo, uzmite primjer hrvatskih mljekara koje je država poticala da uzimaju na kredit laufštale a sad ih treba platiti iz otkupne cijene mlijeka koja je pala. No međutim, sad čujem po najavama ministra Polančeca da će se ipak otkupna cijena mlijeka braniti na toj razini, no ono što je generalni problem i u hrvatskoj poljoprivredi je velika izloženost hrvatske poljoprivrede, hrvatskih seljaka i općenito hrvatskog gospodarstva državnoj potpori, svim oblicima državne potpore. Do te mjere je velika da imamo situaciju da jedan veliki dio hrvatskog gospodarstva je praktički u dužničkom državnom ropstvu od potraživanja prema državi. Ja moram reći da preko 50% svih javnih prihoda, preko 50% GDP-a čine javni rashodi koje troši država i država generira preko 50% GDP-a. I zamislite naše poduzetnike, naše gospodarstvenike koji su u velikom problemu, koji ne mogu naplatiti svoja potraživanja a moraju platiti PDV državi. Oni nemaju novaca jer nisu uspjeli naplatiti svoja potraživanja ali moraju za to platiti PDV državi unaprijed i to generira veliku nelikvidnost, veliku nesigurnost i zato je u zadnjih šest mjeseci jedan Dubrovnik ostao bez posla. Ono što još na kraju moram reći je da sigurno bez ozbiljnog rebalansa i zadiranja u državne financije pa možda i prije ljeta kao poruka nakon ove šokantne poruke Europi kreditni rejting, kreditni rizik i sve ono što nosi premiju rizika i dodaje vrijednost kamatnoj stopi pa i za gospodarstvo sve što ono čini skupljim trošak gospodarstva i to je nešto spomenuo kolega Marić kad je rekao da su kamatni rashodi rasli za 20%. Pa normalno da su rasli za 20% kad je kreditni rizik povećan a i HBOR osim toga ne samo da kreditira nego i garantira za određene kredite. I to je nešto bez ozbiljnog reza u državnim financijama, bez ozbiljnog reza još do ljeta neće hrvatski gospodarstvenici, neće hrvatski poljoprivrednici, neće oni koji stvaraju u Hrvatskoj prihod moći dočekati slijedeću godinu na nogama. Hvala.
Hvala lijepo kolegi Bernardiću. Imamo tri prijavljene replike. Najprije uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite kolegice.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Bernardiću, s pravom ističete da je neplaćanje rak rana, erozija ne samo gospodarstva nego i poslovnog a rekla bih i građanskog morala u cjelini. Mi se eto tako približismo u galopu 99. godini kada nitko nikome više nije plaćao a s pravom ističete i apostrofirate da je izvorište i generator tog neplaćanja sama država. Sama ne plaća a hoće da joj se plaća. I takvu državu ljudi ozbiljno ne shvaćaju niti smatraju da ona može zadovoljiti onu elementarnu pravdu i pravednost. Međutim, to je opasno i sa aspekta i to je jedno veliko žarište korupcije da država onda u takvim uvjetima nekima plaća, nekima ne plaća. I pojavio se ponovo kao devedesetih godina državni reket, da država jednostavno onim ljudima koji ispostavljaju račune prijeti financijskom policijom ako inzistiraju, traži od njih da smanje račune itd. Prema tome, takvo jedno ponašanje nije dostojno državnih dužnosnika i svi oni koji rade i koji jednostavno naređuju službenicima, namještenicima da se tako ponašaju. To je jednostavno iznuda, to je na kraju krajeva ponašanje koje je sankcionirano među građanstvom kao kazneno djelo. Država se ne bi smjela tako ponašati i treba ozbiljno shvatiti takva ponašanja, na kraju krajeva i prijavljivati ih i sankcionirati.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Bernardić.
To što ste rekli kolegice Antičević-Marinović najbolje pokazuje jedan primjer. Europska komisija u borbi protiv recesije je iznijela European commission recovery plan težak 200 milijardi eura. I on nije težak samo u dijelu koji se odnosi na financiranje nego on je težak u direktivama koje se odnose na legislativu odnosno na podmirenje obaveza. I malim i srednjim poduzećima je skratila rokove plaćanja sa 60 na 30 dana. Upravo kako ne bi bilo u riziku od nelikvidnosti, upravo kako ne bi bili u riziku od neservisiranja obaveza prema zaposlenima, prema dobavljačima, prema svima i to je nešto što jednostavno je nužno napraviti i to je nešto što razlikuje odgovorno ponašanje u kriznim situacijama od onog koje to nije. Mene podsjeća kada pričamo o državnom dugu a na tom tragu je i ova priča da se država zaduži, ne plati svoje obaveze i onda ide u novi projekt. Ajmo još samo ovo napraviti a to ćemo platiti već sutra, sutra ćemo misliti o tome. To je kao da kockar traži još zadnji novac, večeras ću povratiti novce pa ću i tebi vratiti i tako iz dana u dan. Nažalost, to je do sada u zadnjih par godina generiralo sve veću nelikvidnost i pozitivnog pomaka nažalost nema. Hvala.
Hvala lijepo. U skladu s poslovnikom isteklo je vrijeme za prijavu pojedinačnih rasprava a za repliku se javio uvaženi kolega Goran Marić. Izvolite kolega Marić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Bernardiću, nesporno je da je ogromna nelikvidnost u Republici Hrvatskoj ali razlozi nelikvidnosti su i slojeviti i višestruki. Analizom gospodarskih subjekata koji najviše duguju svojim dobavljačima utvrđeno je da najveći dužnici nemaju potraživanja uopće od države, da postoji gospodarski subjekti koji su dužni milijardu kuna i državi a i milijarde kuna drugim dobavljačima. Dakle, ishodište … [[Govornik se ne razumije.]] države je malo pretenciozna izjava. U poduzetništvo se uvuklo svega i svačega. Nisu poduzetnici oni koji disponiraju tuđim kapitalom, poduzetnici su oni samo koji riskiraju vlastiti kapital. Ali među poduzetnike mi ubrajamo i one koji su upropastili poduzeća i oni koji su rasprodali imovinu i one koji su otpustili tisuće zaposlenika i koji su sve upropastili, samo je njima deblji konto na računima u tuzemstvu i inozemstvu. Poslovni moral je većinom razlog nelikvidnosti u Hrvatskoj, najvećim dijelom poslovni nemoral, bolje reći nemoral. I on je, najslikovitije bih kazao u Hrvatskoj kao rijeka koja je kilometar široka a centimetar duboka. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Bernardić.
Pa da, kolega Mariću, ali nije na meni ili na vama da rješavamo poslovni moral ili nemoral, odgovornost je na Vladi, odnosno odgovornost je na državi. Složiti ćete se samnom. Država je ta koja mora urediti zakonske obaveze i rokove plaćanja. I u drugim zemljama je vjerojatno postojala anarhija, postojao je poslovni nemoral i vjerojatno da se ukinu zakoni i u Njemačkoj možda nitko nikome ne bi plaćao. Ali zato je tu država koja mora stvoriti uvjete za plaćanje. Mi smo predlagali uvođenje registra plaćanja kao instrumenta zaštite osiguranja naplate potraživanja u roku od 30 ili 60 dana, ovisno što je dogovor. No, međutim to bi značilo, ja se slažem da postoje subjekti koji to rade. No međutim, to bi značilo da i država mora staviti karte na stol i reći, O.K, sada i mi plaćamo u roku od 30 dana. E vidite to je glavni razlog zašto se taj registar u tom obliku i ne može uvesti jer to bi znači da odjednom treba izmisliti 10 milijardi koje je sama država generirala kroz razno razne sektore u nelikvidnosti.
Hvala lijepo. I treća prijava za repliku, kolegica Marijana Petir. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, evo kolega Bernardić i ja već danima raspravljamo, on smatra da su potpore u poljoprivredi prevelike, ja smatram da su premale i za to imam i argumente. Ako želimo kolega Bernardić postići samodostatnost u proizvodnji hrane u Hrvatskoj, a smatram da to i jest naš nacionalni interes, onda u tom smislu zasigurno tim poljoprivrednicima i moramo pomoći, prepoznati one segmente koje valja poduprijeti. I u tom smislu sigurno da potpore u poljoprivredi se ne smiju smanjivati, dapače trebalo bi ih i povećati. Naravno ovdje ne smijem propustiti priliku da zahvalim i gospodinu Kovačevu i HBOR-u koji je u jednom teškom trenutku i u gospodarskoj krizi prepoznao poljoprivredu kao važnu granu i kroz vrlo povoljne kredite pomogao im da premoste taj jedan težak period. No moram reći kolega Bernardić da nema tih potpora u poljoprivredi i da se ne borimo za pozicioniranje našeg poljoprivrednika na tržištu situacija bi danas bila puno dramatičnija. Po prvi puta ove godine, početkom ove godine u prva tri mjeseca uvozno izvozna bilanca poljoprivrednih proizvoda bila je u ravnoteži, dapače, iznos poljoprivredni proizvoda čak je bio i nešto veći što pokazuje da se i u poljoprivredi kao i možda drugim segmentima gospodarstva uz pametnu poljoprivrednu politiku može postići to da ne uvozimo samo već da i izvozimo i da taj izvoz bude veći. Želim vam odgovoriti i na ono što ste govorili vezano uz cijenu mlijeka. Ja jesam za to da se pomogne našim ljekarima i ovo što im je obećano mora se ispoštivati jer bi sve drugo bilo neozbiljno. No moram reći da je naše mlijeko nažalost najskuplje u Europi, 40 euro centi po litri mlijeka, jedino Malta ima skuplje mlijeko, 30 euro centi daju otkupljivači, 10 euro centi daje država. Mljekari danas u cijeloj Europi prosvjeduju, to je bio slučaj i u Hrvatskoj i sigurno da im treba pomoć, treba premostiti tu situaciju. Ali isto tako evo vidim ovih dana Bosna i Hercegovina uvodi neke svoje mjere prema Hrvatskoj i prema drugim susjednim državama kada je riječ o poljoprivredi pa bih ja isto voljela da Hrvatska uvede mjere prema Bosni i Hercegovini i da se smanji uvoz mlijeka, posebno mlijeka u prahu.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Bernardić. Izvolite.
Moja draga kolegice Petir, kako ste vi rekli da je uvoz, izvoz poljoprivrednih proizvoda na dobroj razini i da to nije nikada bilo do sada ja kao da sam sanjao prosvjede seljaka pred Ministarstvom poljoprivrede. Ja sam sanjao, šta mogu, volim sanjati, ali činilo mi se da je to ove godine se ipak dogodilo. Sigurno je da se ne bi dogodilo da je situacija sjajna, dakle, situacija je teška, hrvatski poljoprivrednici su možda u najtežoj situaciji u zadnjih 10-ak godina od '99. i od toga ne treba bježati nego treba ići ususret problemu i gledati na koji način se to može riješiti. Ono što ja moram reći, je točno je da su potpore hrvatskoj poljoprivredi velike, ja nema ništa protiv velikih potpora, ja imam samo protiv toga da danom Hrvatske u Europsku uniju netko treba tim ljudima reći da će bez takvih potpora ostati, velika većina njih. Hoćete li to biti vi? Hoćete li to biti vi? I ono što mi moramo mijenjati u projektu hrvatskog gospodarstva općenito je naučiti ljude ne da jedu ribu nego da ju love, jer ako ju budu znali loviti onda će je moći i više pojesti. Evo to je vrlo jednostavna analiza popraćena sa nekim povijesnim motivima. Hvala.
Hvala lijepo. Ovo je jedna lijepa analiza, jedino još im treba omogućiti da kupe udice. Ali idemo mi na zadnju raspravu prijavljenu, a to je uvaženi kolega zastupnik Franjo Lucić. Izvolite kolega Lucić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, pa evo lijepo je slušati ovakvu raspravu kada se govori o gospodarstvu, kada se govori o bankama, no nije mi drago slušati raspravu u kojoj se ne želi reći istina a pogotovo ona dolazi od strane ljudi koji sjede u Parlamentu, koji su danas opozicija. Istina mi smo svi skupa svjesni jedne vrlo teške situacije u gospodarstvu. Ali mislim da je jako bitno javnosti pokazati da gospodarstvo je u teškoj situaciji ali ne treba ga prikazivati kao dramatično, ne treba ga prikazivati da je odgovoran jedan čovjek, ne treba ga prikazivati da je odgovorna Vlada ako istovremeno svi skupa znamo da je recesija i kriza započela još u prošloj godini, sredinom prošle godine kada je ona iskazala svoju snagu koncem 2008. godine i kada doista nije u redu da se okrivljuje i sada bivši premijer i Vlada Republike Hrvatske. Naravno da uvijek u teškoćama iskreno govoreći i Vlada u nekim segmentima, ako nismo reagirali na vrijeme, snosi odgovornost. Ali biti tako kritičan po gospodarstvu i da je isključivo Vlada kriva, nije u redu. I sam dolazim iz gospodarstva i danas dajem svaki mjesec, moja tvrtka, 200 osobnih dohodaka. Isto smo bili prisiljeni smanjiti broj djelatnika za nekih 30, 40 jer smo i sami izvoznici. I kada govorimo o 24%-tnom smanjenju izvoza, kolega Bernardiću, smanjenje izvoza u drvnoj industriji je preko 40%. Situacija je vrlo složena. Pa vas ja pitam, da ste vi danas na vlasti, što bi vi to poduzeli ako u cijelom svijetu dolazi do recesije, do smanjenja narudžbi, do otkazivanja, raskida ugovora, a istovremeno znamo da danas banke o kojima je i riječi i točka dnevnog reda, pogotovo kada govorimo o komercijalnim bankama, ne daju potporu hrvatskom gospodarstvu jer u ovoj krizi u kojoj su se i one našle, a pogotovo zbog svojih matičnih banaka koje su ulagale tamo gdje vjerojatno nisu trebale ulagati, je takva situacija da je jedino danas banka, a to je Hrvatska banka za obnovu i razvoj jedina banka, usuđujem se to reći, koja danas prati gospodarstvo. I ako ne bi bilo danas te banke koja je potpomognuta i sredstvima hrvatske Vlade i mi to znamo da to nisu dostatna sredstva, slobodno mogu reći da bi gospodarstvo bilo danas u još težoj situaciji i možda i bezizlaznoj situaciji. I zato ta banka, Hrvatska banka za obnovu i razvoj, je upravo odobrila 6 i pol milijardi kredita upravo poduzetnicima kojima su ta sredstva potrebna. Također, malom i srednjem poduzetništvu 937 milijuna kuna. Također izvozu koji je jako bitan za ostvarenje svih naših ciljeva u gospodarstvu. Da nije bilo te potpore HBOR-a, danas bi rezultati bili sigurno još i gori. Također je za izvoz odobreno cca 3 milijarde i 900 milijuna kuna. I zato danas moramo priznat da u ovim teškim vremenima ova banka je dala svoj maksimum gospodarstvu, u ovoj velikoj svjetskoj krizi i recesiji uz odobrenje ukupno 9 milijardi kuna za razna investiranja i da je također u 2007. godini odobrila cca nekih 8 milijardi, u 2006. šest milijardi i dokaz je samo da je i u ovom teškom vremenu recesije i krize predvođena i predsjednikom uprave i njegovim suradnicima uspjela osigurat ovom gospodarstvu i u ovoj godini ne još uvijek dostatna sredstva, ali faktički veća nego što je ostvarila i osigurala u proteklim godinama. Također je bitno reći da je ova banka odobrila 24% više kredita nego u protekloj godini. Kada gledamo po broju odobrenih kredita onda je to također tu negdje oko 24%, što je doista isto za svaku pohvalu. Kada govorimo o izvozu, on je sigurno doista jedan vrlo važan čimbenik za Hrvatsku i siguran sam da izvoznici koji se pogotovo bave izvozom bez ove banke jednostavno danas ne bi mogli funkcionirat jer sam svjedok i borio sam se za sve svoje poduzetnike iz Požeško-slavonske županije koji su također korisnici HBOR-a. I kada gledam ovu tabelu korištenja HBOR-ovim sredstava, onda Požeško-slavonska županija je tu negdje u sredini gdje i zauzimaju svoje mjesto ostale županije. I stoga kada govorimo o kvaliteti danas financiranja, svakako je HBOR jedna svijetla točka u odnosu na sve naše komercijalne banke koje danas uz tešku muku i odobravaju kredite, ali od 9, 10, 11, pa čak i 12%. Danas ova banka imaju subvencionirane kamate, jednim dijelom i snose dakle i HBOR to snosi kroz svoje vlastito poslovanje i zato sam siguran da ova banka ima budućnost, ova banka imat će još bole rezultate kada hrvatska Vlada i naše gospodarstvo budu ostvarivali još bolje rezultate i kada iz hrvatskog proračuna, dakle izvornih sredstava, budemo mogli izdvojiti još više novca kako bi upravo HBOR još snažnije poticao gospodarstvo, a to je onda garancija još bržeg razvoja i to je onda garancija još boljih ostvarenje u svakom smislu financijskih. Hvala vam lijepo. I vama gospodine predsjedniče i vašim suradnicima čestitam na svemu ovome što ste ovako u teškim trenucima osigurali sredstva za gospodarstvo koje je doista danas u jednoj svjetskoj recesiji. I zato, poštovani prijatelji, budimo realni u prikazivanju realnog stanja. Svjestan sam da danas ovdje, pogotovo vi u oporbi, pogotovo kako vi spominjete u ovim danas teškim trenucima, ova Vlada nije u teškim trenucima, ova Vlada ima svoje ministre, ova će Vlada imat svoga predsjednika koji će znati… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Voditi ovu Vladu, a siguran sam onda i gospodarstvo. Vi ste vodili Vladu samo četiri godine i zato vam građani nisu dali povjerenje jer ste pokazali svoje znanje i pokazali ste šta možete. Da ste imali bolje rezultate, vjerojatno bi na sljedećim izborima dobili povjerenje. Ovako ste ga u vrlo kratkom vremenskom periodu izgubili, a dugo se nalazite u opoziciji što svakako ste postali nestrpljivi i zato bi vi pod hitno izvanredne izbore. No, ja vam garantiram da ovi ljudi koji vode ovu Vladu sigurno znaju i kako će dalje. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Imamo prijavljene četiri replike pa će biti mogućnosti da raščistimo još neke stvari i da se kažu. Prva se za repliku javila uvažena kolegica, potpredsjednica Sabora, Željka Antunović. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo. U dijelu svog izlaganja odmah na početku kolega se osvrnuo na stanje u gospodarstvu i eventualnu odgovornost ili kako je on to rekao navodno prozivanje za krivicu Vlade Republike Hrvatske i pokušao obrazložiti kako eto nije Vlada kriva za aktualno stanje, pa čak se odvažio i postaviti pitanje, a šta bi vi da ste sad na mjestu Vlade. Odgovor vam je vrlo jednostavan. Mi ne možemo biti, odnosno mi sigurno ne bi bili u ovakvoj situaciji. Vjerojatno bi bili u složenoj i odgovornoj situaciji. Ali bi od početka strateški vodili drugačiju politiku prema stanju u gospodarstvu. I zato bi naši problemi postojali da smo na mjestu Vlade, ali bi bili drugačiji. Točno je da se, da nije Vlada jedina i za sve odgovorna. To je jedini dio u kojem ste u pravu. Međutim, i Vlada nosi svoj dio odgovornosti. I usprkos tome što kako reče malo prije kolega Marić u poduzetništvu imamo svega. Svašta se tu uvuklo. Ima tu i neznanja, ni odgovornosti. Ima tu inertnosti u odnosu na usvajanje novih tehnologija, u odnosu na podizanje konkurentnosti naše proizvodnje i proizvoda, u odnosu na mogući izlazak na strana tržišta, u odnosu na to da smo mi mogli biti investitori u svojoj regiji u vrijeme kad se to moglo. Danas teško, danas se to nitko ne usudi, čak i oni koji imaju sredstava. Međutim, usprkos svemu tome sve te slabosti unutar gospodarstva koje su, koje funkcioniraju u području izvan politike, izvan Vlade, Vlada je dužna uravnotežavati. Vlada je dužna imati strategiju, imati krajnje ciljeve i usmjeravati gospodarstvo i gospodarstvenike svojim mjerama, svojim utjecajem, svojim ciljevima doprinositi tome da to gospodarstvo funkcionira. I u tome Vlada nije načinila ništa nego je pustila da sve ide svojim tokom, da se ti poduzetnici ponašaju onako kako nije dobro ni za njih ni za Hrvatsku. I zato ne može se otkloniti odgovornost Vlade. Ona naprosto postoji. Evidentna je, jasna i najveća.
Odgovor na repliku, kolega Lucić. Izvolite.
Gospođo zastupnice, ja ni u jednom trenutku nisam rekao da Vlada ne snosi dio odgovornosti kao i svaka Vlada, ali da se ne može ovakvom retorikom ići prema Vladi kao što vi to sa lijeve strane želite ovoj javnosti prikazati, da je Vlada isključivi krivac, da je premijer kriv. Niste u pravu, jer rekao sam vam i kao gospodarstvenik osjetio sam krizu sredinom prošle godine gospođo zastupnice i zato ne možete tako govoriti i zato to nije istina. A da ova Vlada ne vodi brigu pokazuje upravo da i kroz HBOR i kroz sve institucije daje podršku poduzetništvu jer je svjesna da gospodarstvo je jedino ono koje može zadržati i koje može osigurati da Hrvatska sutra bolje živi i da svaki građanin u ovoj Hrvatskoj ima bolji standard. A siguran sam da vaša retorika nije ispravna i zato sam govorio upravo o tome, jer ovoj javnosti želite prikazati sasma jedno neko drugo stanje. Svjesni smo činjenica i odgovornosti i težine, ali ovo što vi govorite nije ispravno. Svjestan sam i kao što sam rekao da ste dugo u opoziciji i to je vjerojatno najveći razlog pa ste željni tako vlasti. Ali nemojte na takav način prikazivat se javnosti, jer ova javnost je svjesna i birala je zato ovu Vladu 2 puta za redom i svoga predsjednika. Pa prema tome, nemojte govoriti nešto što nije točno.
Hvala lijepo. Zatim imamo prijavu za repliku, uvaženi kolega Davor Bernardić. Izvolite kolega zastupniče.
Evo samo na početku da ispravim u odnosu na vas kako vi sjedite mi smo vama na desno. Jel' tako? Nitko nije rekao i mi smo pričali o tome i hvalili izvješće HBOR-a i to ste dobro primijetili da nije bilo potpore Hrvatske banke za obnovu i razvoj ova situacija u hrvatskom gospodarstvu bi bila još dramatičnija pogotovo zbog toga što je u zadnju godinu porasla, a porasla je upravo zbog toga jer su i morali se okrenuti više financiranju onom koje je puno jeftinije i isplativije za njih. Ali ono što ćete se složiti sa mnom je da je nedopustivo da oni moraju davati kratkoročne kredite za nelikvidnost. A pitali ste me šta treba napraviti i šta bih ja napravio da smo na vlasti. Pa evo to je jedan primjer. Podmirenje obaveza, ne preuzimanje novih. Podmirenje plaćanja dok se ne podmire novo. I mi smo vam poslali 25, sad je ovo 26 antirecesijski prijedlog. Sve ste odbili. Pa mi smo vam rekli što bi napravili. Poslali smo 26 antirecesijskih prijedloga. Znači, to je evidentirano. To je 2 i 2 četiri. I ja ću se s vama na kraju morati složiti u još tri stvari. Slažem se s vama da Vlada nije u teškim trenucima. U teškim trenucima su hrvatski građani. Slažem se s vama da nije dramatična situacija možda za neke, ali je sigurno dramatična situacija za onih 40000 ljudi koji su ostali bez posla u zadnjih šest mjeseci. I složit ću se s vama da za to sigurno nije kriv jedan čovjek. To je nemoguće da je jedan kriv. Moralo ih je biti više.
Hvala na replici. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Lucić. Izvolite.
Pa kolega, naravno da se ne slažem sa vašom retorikom. Jer kada govorimo o svim ovim problemima vi ste također svjesni da je glavni čimbenik uzroka i ove nelikvidnosti i svega ovoga što se događa u gospodarstvu upravo svjetska kriza koja je zahvatila naravno i Hrvatsku. Pa kada kažete kako ništa nije učinjeno, hajde vratite se pet, šest godina unazad u Zavod za zapošljavanje. Pogledajte broj nezaposlenih onda, pogledajte i danas broj nezaposlenih bez obzira što su mnoge tvrtke otpustile djelatnike, pa ćete vidjeti da ta statistika upravo govori da je danas broj nezaposlenih daleko manji nego što je bio prije nekoliko godina. Pa da li su ti svi programi dali svoja rješenja? Da li su ti programi koje je ova Vlada kroz HBOR, a vidjeli ste koliko programa ima HBOR dali rezultate. Pa oni su upravo rezultirali da i u ovoj svjetskoj i ekonomskoj krizi kada ljudi masovno dobivaju otkaze imamo daleko manji broj nezaposlenih nego što je to bilo primjerice 2005. godine. Pa pogledajte statistiku i nemojte tvrditi nešto što nije.
Hvala lijepo. Dalje slijedi replika uvaženog kolege Frane Matušića. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa točno ste kolega Lucić ustvrdili da Vlada nije glavni i odgovorni krivac kako to pokušavaju s lijeve strane govornice govoriti naše kolege iz SDP-a. Naime, Vlada se vrlo odgovorno ponašala u proteklim godinama i da nije bilo takvog odgovornog ponašanja, danas bi sasvim sigurno bili u puno težoj situaciju. I da je Vlada kojim slučajem poslušala prijedloge koji su dolazili od SDP-a, onda bi na rashodovnoj strani proračuna stavke bile povećane za nekih 15 milijardi kuna, što bi značilo prvo ogroman deficit, drugo značilo bi da se Hrvatska ne može zapravo nositi sa tim problemima financijskim i značilo bi financijski krah države. To su dakle zbrojeni prijedlozi koji su dolazili iz SDP-a su značili povećanje rashodovno za nekih 15-ak milijardi kuna. Vlada se vrlo odgovorno ponašala jer je inzistirala na smanjenju državnog deficita, jer je inzistirala na tome da taj državni deficit bude u skladu s Europskim pravilima, dakle ispod 3% i posljednji proračun je bio planiran sa deficitom 0, dakle to je bilo zamisao Vlade i da smo u tom uspjeli, sasvim sigurno da bi danas bile neke situacije lakše, ali bez obzira što nije tome tako, mi smo na taj način ipak ostavili prostora za zaduženje države, što se i dogodilo nedavno plasiranjem obveznica od tada relativno još uvijek povoljnim uvjetima, nažalost nakon toga je uslijedilo zaduženje HBOR-a po nešto nepovoljnijim, ali sasvim sigurno to nije zbog neodgovornog ponašanja Vlade, nego zbog svjetske krize. I kad govorimo o bankarskom sektoru, onda treba samo reći jedan podatak koji je bitan za hrvatske građane. Prije par mjeseci na Euro news je bio jedan podataka da su se europske banke zadužile kod matičnih država, odnosno da su države morale intervenirati sa 3 tisuće milijardi eura da bi spasile financijski sektor, da bi spasile se banke koje su u tim državama. Mi na svu sreću nismo imali takav slučaj, banke koje posluju u Hrvatskoj posluju s dobiti. Slažem se s onima koji kažu da su velike kamate i da su visoki prihodi i da bi one trebale dijeliti sudbinu hrvatskih građana, ali ono što je bitno reći da takav problem Hrvatska država nije imala i nije dala ni kune iz svoga proračuna bankama. Dakle, europske države su morale svojim bankama iz svojih proračuna dati 3 tisuće milijardi eura.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Lucić. Izvolite.
Slažem se u potpunosti sa gospodinom Matušićem jer upravo je Vlada činila sve kako bi i građanima i gospodarstvu učinila što bolji standard. Ali istovremeno kada govorimo o antirecesijskim mjerama. Pa poštovana gospodo, da je ova Vlada prihvatila vaše antirecesijske mjere koje su isključivo bile vezane na dodvoravanju ovome stanovništvu i biračima jer vi ste govorili kako treba smanjiti kamate, vi ste govorili kako treba otpisati kredite. Pa ja vas pitam, a istovremeno ste govorili o proračunu koji nije razvojni i govorili ste da proračun nema veze sa gospodarstvo, a istovremeno da su te vaše mjere prihvaćene, to bi bilo deficit za ovu Vladu 13 do 15 milijardi gledajući ukupno ono što ste vi povećavali. Pa pitam vas, poštovani prijatelji, odakle bi vi u ovome vremenu teškom, svjetskoj gospodarskoj krizi namakli tolika sredstva? A istovremeno, vaše antirecesijske mjere su bile isključivo dodvoravanje biračkom tijelu jer vi ste svjesni da je to nemoguće ostvariti. I zato je pogubno što vodite takvu politiku, no ja sam i svjestan da morate jer nema drugoga izlaza.
Hvala lijepo. Vidio sam jednu prijavu povrede Poslovnika, kolega Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Mislim da se kolega Lucić malo zabunio jer odgovarajući na repliku kolege Matušića, on se cijelo vrijeme obraćao lijevoj strani sabornice, ali ta zabuna očito ima i svoj kontinuitet jer je prethodno govorio o ovoj Vladi, a jučer smo prihvatili ostavku premijera, pa malo da se koncentrira. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. I posljednja prijava za repliku, uvaženi kolega zastupnik Goran Marić, kolega Marić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Luciću, s pravom ste kazali da je većina tereta financiranja poduzetništva i gospodarstva pala na teret i na leđa Hrvatske banke za obnovu i razvitak. Pala je zato što su se poslovne banke otuđile od poduzetništva, od gospodarstva i od realnog sektora. Mi smo jedinstveni primjer u svijetu da je čak u jednoj godini, da su poslovne banke plasirale više sredstava stanovništvu nego gospodarstvu. To je jedinstveno. Mi imamo u Hrvatskoj i jedan ekonomski paradoks. Naime, poznato je da mora postojati pozitivna korelacija između stupnja profitabilnosti i stupnja rizičnosti. A prema podacima Hrvatske narodne banke, svi plasmani poslovnih banaka u Hrvatskoj nemaju skoro uopće rizičnosti jer su 97% potpuno naplativi. A stupanj profitabilnosti im je enorman. I zapravo takva situacija je dovela da bankarski sustav ima izvanrednu profitabilnu stopu, da bruto društveni proizvod pada za 6,7%, da realni sektor grca u problemima, a da bankarski sektor istodobno ostvaruje enormne profite. Isto tako, zašto je HBOR, hvala Bogu da postoji u ovim trenucima, jer u HBOR se nije uvuklo kao što se uvuklo diljem svijeta, pa i u Hrvatskoj u financijski sektor i egoizam i neutaživa želja za bogaćenjem. A poduzetništvo po svojoj definiciji, opet ću ponoviti, sadržava ne samo individualne interese, nego treba respektirati i šire društvene interese. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. I odgovor na repliku, kolega Lucić.
Evo, slažem se sa kolegom Marićem. Jedino bih morao pitati ovu lijevu stranu gledajući, u koga bi trebao gledati? Evo, ipak ću gledati kolegu Marića, on mi je ovako bliži. Slažem se kolega u potpunosti sa vašom konstatacijom jer siguran sam da komercijalne banke nisu dale svoj doprinos razvoju gospodarstva. Nećemo govoriti samo o 2009. godini. A pogotovo u ovim teškim vremenima, siguran sam da su trebali dati svoj veliki doprinos, pogotovo ne kroz ovako velike kamate. Ali kada gledamo 2007. i 2006. godinu, a pogotovo 2007. godinu, evo tu je i predsjednik uprave, a siguran sam da su ukupan broj komercijalnih banaka, koliko imamo u Hrvatskoj odobrile kredita, kada govorimo isključivo o gospodarstvo, približno isto koliko samo Hrvatska banka za obnovu i razvoj. Tu negdje, dakle nećemo sad. Prema tome, veći utjecaj komercijalnih banaka doista pogotovo u ovom teškom vremenu mora biti usmjeren ka gospodarstvu i siguran sam da ne moraju biti ovoliko velike kamate, velika osiguranja jer doista je pokazatelj da u ovim teškim vremenima kada nema plasmana kredita one ostvaruju izuzetno dobru dobit. Zato i apel našeg predsjednika koji je dao ostavku je bio upravo da komercijalne banke prepoznaju interes gospodarstva i da kroz smanjenje kamata, a to je direktan utjecaj i pomoć i garancija da će održati gospodarstvo, a i banke žive od gospodarstva. Ako nema gospodarstva, kome će banke plasirati sredstva? I siguran sam da će i oni shvatiti ovaj problem, jer ovo je problem je sviju nas. Ovo nije problem samo hrvatske Vlade, ovo nije problem. Svi moramo sudjelovati, a pogotovo oni ljudi koji se bave tijekom financijskim sredstava bankari, prepoznati interes gospodarstva, jer bez toga interesa doista gospodarstvo ne može opstati. Gospodarstvo danas ne može funkcionirati na kamati od 12%. Pitam vas. A nije interes ni bankama da postanu vlasnici nekretnina. Što će sa nekretninama? Stoga je i poruka da upravo i banke se pridruže HBOR-ovim programima i da uz što jeftiniji plasman sredstava plasiraju sredstva u gospodarstvo, jer to je garancija da će jedino na taj način gospodarstvo i ostati.
Hvala lijepo. Više prijava nema. Predstavnik predlagatelja nije izrazio želju za zaključno vraćanje. Stoga zaključujem raspravu. O ovoj točki glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
22., Godišnje financijsko izvješće HBOR-a za 2008. godinu, podnositelj je Hrvatska banka za obnovu i razvitak. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje odluku o potvrđivanju godišnjih financijski izvješća Hrvatske banke za obnovu i razvitak za 2008. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj godišnji financijski izvještaj je prihvaćen jednoglasno sa 104 glasa.
I prelazimo na sljedeću drugu točku dnevnog reda, a to je - Programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2008. godinu Podnositelj izvješća je Hrvatski olimpijski odbor. Prijedlog ste primili. Vlada je na ovo izvješće dostavila svoje mišljenje. Raspravu je proveo i matični Odbor za obitelj, mladež i sport. Izvještaj odbora smo također primili na sjednici. Pozdravljam predstavnike predlagatelja koji su ovdje s nama. I pitam uvaženog gospodina Zlatka Matešu predsjednika Hrvatskog olimpijskog odbora da li se u uvodu želi obratiti? Izvolite gospodine Mateša.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Pred vama je još jedno izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora, krovne udruge hrvatskog športa koji objedinjuje 81 nacionalni športski savez od toga 39 olimpijskih. Ovo izvješće može se sagledati u nekoliko cjelina. Ona koja je prva, to su športski rezultati koji su naravno uvijek egzaktni, mjerljivi i svakom prepoznatljivi. Drugi dio su razvojni programi, treći dio je briga o športašima, četvrti financijski dio i peti za nas izuzetno značajan kontrolni dio ili kontroling. U prvom dijelu 2008. godine što se tiče športskih rezultata vidite iz izvješća, može se ocijeniti izuzetno uspješnom. To je olimpijska godina, godina koja je bila čitavim svojim trajanjem posvećena tom športskom događaju i mislim da su hrvatske športašice i športaši u cijelosti opravdali sve ono što je tijekom proteklih 4 godine, a mi svake olimpijske igre vodimo kao zaseban projekt, uloženo u njihov rad i stvaranje športskog rezultata. U drugom dijelu što se tiče razvojnih programa, mi imamo 10 razvojnih programa, od toga 6 razvojnih programa koji se tiču cjelokupnog športa i 4 razvojna programa koji se tiču lokalnog športa. U ovim 6 razvojnih programa koji obuhvaćaju čitav hrvatski šport, danas imamo negdje oko 290 športašica i športaša. U vašem izvješću za proteklu godinu bilo ih je 277. to su svi hrvatske športaši i športaši u dobi od 12 godina na dalje koji iskazuju iole relevantan športski rezultat. Prema tome, može se apsolutno sa točnošću i odgovornošću reći da nema športaša ili športašica u Hrvatskoj u dobi iznad 12 godina koji je postigao ili postigla neki športski rezultat mjerljiv i relevantan u širim razmjerima, a da nije obuhvaćena programima Hrvatskog olimpijskog odbora. Posebni program je program stručnog rada u kojem kao što vidite obuhvaćeno je 70 trenera. Svi naši vodeći treneri, bilo nacionalnih selekcija, bilo kadetskih, juniorskih obuhvaćeni su tim programom. I u tome je tajna rasta nekih športova poput streljaštva i drugih, gdje zapravo kompletni stručni rad i svi nastupi su financirani od strane Hrvatskog olimpijskog odbora i na neki način išlo se za tim da se izjednače u medijskom smislu više ili manje izraženi ili praćeni športovi. Što se pak tiče, u tom programu rekoh ima 70 trenera. Svi hrvatski vodeći treneri su sa izuzetkom gospodina Slavena Bilića obuhvaćeni su tim programom. Što se tiče lokalnog športa, 43 hrvatska grada iz svih hrvatskih županija, obuhvaćeni su sa 4 razvojna programa. I mi smo učinili, iako to nije naša primarna zadaća, tu zadaću dijelimo zajedno sa gradovima i županijama, učinili smo sve da u tim programima obuhvatimo što veći broj mladih športašica i športaša, samo kroz jedan program kojeg unutra vidite, a to je program olimpijskih program za dječje vrtiće. Obuhvaćeno je gotovo 14 tisuća djece predškolske dobi. Posebno vam skrećem pozornost na dio programa koji se odnosi na skrb o športašima. Zahvaljujući našim sponzorima svi naši športaši su osigurani i u smislu osiguranja i u smislu zdravstvene zaštite. Imaju vrhunski tretman, tako da s te strane nemamo nekakvih posebnih problema. Posebnu pozornost u prošloj godini dali smo obrazovanju športaša i programima koje zovemo "Karijera poslije karijere". Tu zahvaljujemo posebno Ministarstvu obrazovanja, znanosti i športa, Rektorskom zboru i svima onima koji su našli razumijevanja za potrebe športaša u segmentu obrazovanja. Jer kao što znate moram reći na primjeri, naši skijaši izbivaju iz zemlje preko 220 dana. I njima je nemoguće e-learninga, bez distance learninga pohađati srednje i visoko školske ustanove. I ti programi su nam posebno bitni, jer mi želimo da bude još puno ljudi, neću nabrajati imena poput naših športaša koji su dokazali da mogu voditi vrhunske sportske karijere, ali da mogu završiti uz to i visoko školske ustanove. Sljedeći dio je financijski. Iz njega vam je razvidno da je Hrvatski olimpijski odbor poslovao uredno. Da imamo višak prihoda nad rashodima od nekih 600 tisuća kuna što je prihvatljivo i dobro jer mi nismo profitna organizacija za normalno funkcioniranje, nemamo nikakvih kredita, nikom nismo ništa dužni tako da ni ne predviđamo da bi se ta situacija bitno promijenila. Moram biti ponosan na to da smo mi institucija kojoj nijedan sponzor nije otkazao. Dapače, obnovili smo sve sponzorske ugovore. To isto na svoj način govori o povjerenju gospodarstva prema ovoj instituciji. Posljednji segment je kontrolna funkcija. Mi imamo nekoliko stupnjeva kontrole. Imamo internu kontrolu, imamo nadzorni odbor, imamo komercijalnu reviziju, imamo državnu reviziju, imamo proračunski nadzor Ministarstva financija. Posebno smo zadovoljni činjenicom da smo jedna od onih institucija rekao bih ne baš velikog broja kojima je Državna revizija dala bezuvjetno mišljenje vi koji slušate to dosta tu u Saboru znate otprilike što to znači. I zadržali smo standard ISO 9001 koji svake godine se obnavlja kao jedan dokaz kvalitete u poslovanju. Svega nekoliko olimpijskih odbora u Europi ima taj standard. Sve drugo piše u izvješću, ostavljam to vašoj prosudbi. Nadam se da ćete biti zadovoljni načinom kako smo radili u 2008. godini. Ako ima nekih primjedaba uvijek smo spremni saslušati, nešto promijeniti, nadograditi jer sam siguran da je sport jedna od tema oko koje u ovom Visokom domu ne postoji prijepora, svi se vesele uspjesima naših športaša i športašica tako da je to jedna sigurno tema koja objedinjuje čitavu Hrvatsku. Hvala vam lijepa.
Hvala Zlatko. I ovih dana se veselimo i radujemo medaljama koje naši sportaši osvajaju na mediteranskim igrama. Pitam izvjestitelja odbora želi li on dodatno uzeti riječ? Ne. Ako nema u ime odbora, prelazimo na raspravu u ime klubova. U ime kluba HDZ-a uvaženi kolega zastupnik Perica Bukić. Izvolite, kolega.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, poštovani predsjedniče i glavni tajniče Hrvatskog olimpijskog odbora. Već ionako velikom ugledu hrvatskog sporta u 2008. godini sportaši su ponovo pridonijeli nizom velikih rezultata, osvojenih naslova i medalja. Iako odličja pripadaju sportašima kvaliteti materijala od kojih su iskovana u mnogome je doprinio upravo Hrvatski olimpijski odbor krovna nacionalna sportska udruga. Sustavna briga o sportu na svim razinama od školskih preko gradskih i županijskih do vrhunskih nagrađena je snažnim omasovljenjem hrvatskog sporta na temeljnoj razini ali i vrhunskim rezultatima koji su često neopravdano jedino mjerilo uspjeha sportskih zajednica. Kao što smo čuli sa osvojenom 271 medaljom na europskim i svjetskim prvenstvima i kup natjecanjima te na olimpijskim igrama hrvatski su reprezentativci daleko nadmašili standarde koji bi nas sukladno svjetskim statistikama temeljili na broju vrhunskih sportaša u populaciji svrstali u prosjek. Sve navedeno još potvrđuje i činjenica da je u 2008. godini čak 3 tisuće 364 sportaša zatražilo kategorizaciju a time i uvrštenje na popis vrhunskih. Rješenje je dodijeljeno čak 2 tisuće 871 sportašu. Odluka da se cjelokupna briga o sportu a naročito njegovo financiranje povjeri Hrvatskom olimpijskom odboru svojevremeno je izazvala mnogo prijepora, međutim svjedoci smo činjenice kako je u 2008. godini Hrvatski olimpijski odbor opsluživao 81 sportski savez. Od toga je 66 saveza predviđeni program koji je temelj za preraspodjelu novca realiziralo sa 95 i više posto. Pokušamo li ovo usporediti s drugim nesportskim udrugama i organizacijama koje financira država dolazimo do podatka kako je sport državnim novcem raspolagao daleko kvalitetnije i ekonomičnije od svih ostalih pod okriljem države. Istovremeno, rast izdvajanja za programe lokalnog sporta ... [[Govornik se ne razumije.]] programa u posljednjih pet godina je gotovo 500% narasla. Navedene programe Hrvatski olimpijski odbor razvija u suradnji sa sportskim zajednicama prvenstveno na regionalnoj ali i na lokalnoj razini. Iz izvješća Hrvatskog olimpijskog odbora može se iščitati kako je za unapređivanje sporta u regionalnim i lokalnim zajednicama, poticaj sporta djece i mladeži te poticanje sporta na otocima, ratom devastiranim područjima i na područjima od posebne državne skrbi tijekom 2008. godine je zaprimljeno 70 programskih zahtjeva a odobreno 38 koji su potpomognuti sa oko 2 milijuna kuna. Ovi podaci govore o snažnoj aktivnosti na lokalnim razinama pa je šteta što je gotovo polovica predloženih programa morala ostati bez potpore. Uz izdvajanje putem redovitog programa Hrvatski olimpijski odbor potiče lokalni sport i putem posebnih programa a broj sudionika u takvim programima u odnosu na ukupnu populaciju nimalo ne zaostaje za brojkama u državama Europske unije gdje prema podacima ... [[Govornik se ne razumije.]] sport Europske komisije sport generira prihod od 410 milijardi eura godišnje ili 3,7% bruto društvenog proizvoda Europske unije te osigurava posao za 15 milijuna ljudi ili 5,4% ukupne radne snage. To su podaci iz 2007. godine. To najbolje govori koliki su programi poticanja sporta na lokalnim razinama dobro osmišljeni i vođeni a naročito se to odnosi na program pod nazivom Hrvatski olimpijski odbor – Projekt potpore sportu lokalne razine te program koji je njegova prirodna nadgradnja od sportske škole do olimpijskih igara putem kojih se potpomaže 36 športskih škola u kojima se školuju budući nositelji hrvatskog sporta. U toj dobi nadareni sportaši već koriste prvi od četiri razvojna programa putem kojih se prati razvoj sportaša od mlađe kadetske do seniorske dobi. Važno je kako su u te programe uključeni sportaši iz olimpijskih i neolimpijskih sportova a u 2008. godini broj najmlađih korisnika u dobi od 12 do 16 godina se udvostručio u odnosu na godinu ranije. Njihov daljnji razvoj zatim se prati putem ostalih programa a značajna je činjenica kako su u programe uključeni sportaši iz 24 razna sporta koji su prošle godine osvojili čak 54 medalja ili plasman na svjetske europske rang liste u njihovoj dobi. Istovremeno je minimalan broj onih koji su prestali biti korisnici programa, dakle koji su odustali od bavljenja ... [[Govornik se ne razumije.]] sporta. Ovdje treba upozoriti kako se apsolutna brojka korisnika razvojnih programa njih 287 iz 35 sportova neupućenima ne mora činiti velikom, no uzmemo li u obzir kako je riječ o najnadarenijim sportašima od kojih se očekuju vrhunski rezultati na svjetskoj razini brojka postaje posebno respektabilna. Odlična ... [[Govornik se ne razumije.]] sustava razvoja i skrbi vrhunskom sportašu dovodi nas do najvidljivijeg segmenta rada Hrvatskog olimpijskog odbora a to je vrhunski sport. U 2008. godini Hrvatski olimpijski odbor je pripremio nastup naših sportaša na tri velike sportske manifestacije. Fokus javnosti je naravno bio na nastupu na Olimpijskim igrama u Pekingu. Osobno mogu svjedočiti kako su pripreme i nastup na olimpijskim igrama sjajno pripremljene a hrvatski sportaši uživali najviše standarde kako tijekom priprema tako i za vrijeme natjecanja u Pekingu iako ostaje žal što uloženo nije urodilo i zlatnom medaljom. Ostaje činjenica kako su naši sportaši osvojili pet medalja što je porast od 66% u odnosu na dosadašnji prosjek ili 30% svih osvojenih medalja na dosadašnjih pet olimpijskih igara na kojima su nastupili hrvatski reprezentativci. Prije nepunih 6 godina na početku prvog mandata ove sportske Vlade, prema tadašnjoj raspravi o Strategiji razvoja sporta u Hrvatskoj položaj sporta u društvu nije bio jasno određen, nedovoljno se promicala važnost bavljenjem sportom djece i mladeži, zakonska regulativa bila je nepotpuna i nekvalitetna a količina novčanih sredstava nedostatna. Selekcija budućih sportaša nije se ili se neadekvatno provodila. Uz to je i mreža sustava sportskih škola bila manjkava itd.. Iz ovogodišnjeg izvješća Hrvatskog olimpijskog odbora razvidno je kako je učinjen golem korak prema konačnom uređenju sustava sporta u Hrvatskoj. Cjelokupni rad Hrvatskog olimpijskog odbora u proteklom razdoblju a ne samo 2008. godini zavređuje najvišu ocjenu. Ustroj Hrvatskog olimpijskog odbora i jasna strategija razvoja i realizacija postavljenih zadataka na najvišoj je razini, postavili su standard koji je stvorio zdrave temelje za cijeli hrvatski sport. Uz punu potporu ovom programskom i financijskom izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice možemo zaključiti kako je Hrvatski olimpijski odbor u izuzetno turbulentnim vremenima omogućio nesmetano djelovanje hrvatskoga sporta. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. U ime Kluba HNS-a, uvaženi kolega zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite kolega zastupniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani gospodine predsjedniče Olimpijskoga odbora. Pred nama je jedno izvješće koje spada u red onih koje je zadovoljstvo čitati. Ne samo zbog toga što financijski dio ovoga izvješća pokazuje da postoji solidna i dobra organizacija koja stoji iza ovoga izvješća već i zbog samog merituma stvari a to su sportski uspjesi odnosno predstavljanje Hrvatske na poslovnom planu. Pred nama je izvješće koje dakle svjedoči da je Hrvatski olimpijski odbor u posljednjih nekoliko godina uspostavio jedan pozitivan trend koji se sada već u 2008. godini može sa sigurnošću nazvati odgovornim poslovanjem ali jednako tako je uspostavio i unutrašnju razinu konsenzusa sportskih saveza, sportskih zajednica i čini mi se da se može reći da je Hrvatski olimpijski odbor za razliku od nekih prošlih vremena postigao jednu razinu međusobnog razumijevanja predstavnika i olimpijskih i neolimpijskih športova ali jednako tako i regionalnih interesa u razvoju športa. Ono što sam siguran da i Hrvatski olimpijski odbor dijeli brigu športskih saveza ali prije svega športskih zajednica obzirom na to kako se financira šport na lokalnoj odnosno regionalnoj razini. I ovaj iskorak u proteklih nekoliko godina koji je napravio Hrvatski olimpijskih odbor u financiranju razvoja lokalnoga športa, rekao bih prije je odraz nemoći postojeća sustava kojega jedinice lokalne samouprave nerijetko ne poštuju nego izvorne misije samo Hrvatskog olimpijskog odbora. Čini mi se da je HO definitivno shvatio da može nešto učiniti na razvoj onih programa za koje regionalna samouprava očito nema dovoljno smisla, odnosno razumijevanja. To je naravno pozitivno, osobito kada se govori o radu sa predškolskom i školskom djecom jer iako to već zvuči kao otrcana fraza, nemoguće je razvijati dugoročno šport ako se na tome ne počne raditi u onoj dobi, u najranijoj dobi s djecom. Problem kojeg spominjem nije nevažan, naime prema Zakonu o športu sve su jedinice lokalne i područne samouprave dužne izdvajati sredstava za razvoj športa i rekreacije i one to manje-više sve čine. Naravno ne možemo očekivati da će sve jedinice lokalne samouprave pratiti potrebe izdvajanja određenog postotka iz svoga izvornoga proračuna jer je naprosto i takva situacija, ne samo gospodarska nego i razvojna. Naime, mnoge jedinice lokalne samouprave suočene su sa elementarnim problemima komunalnog razvoja tako da, kažem, teško je očekivati od njih da će postići onaj postotak izvornoga proračuna kome bi se nadali svi sportaši i rekreativci. No međutim, događa se nešto što je zabrinjavajuće a to je da se pokušava postojeći Zakon o športu ne samo ignorirati nego na neki način i zaobilaziti tako što mnoge jedinice lokalne samouprave a prije svega lokalni šerifi sredstva za razvoj športa dodjeljuju na jedan krajnje netransparentan način odnosno izbjegavaju distribuciju sredstava prekosportskih zajednica. Što se zapravo time postiže? Postiže se to da se distribucija sredstava vrši prema kriterijima koji nisu jasni, nisu transparentni. Postiže se to da se kupuje naklonost, ljudi koji se bave sportom i rekreacijom i postiže se to da o svemu manje-više odlučuje jedan čovjek, do jučer poglavarstvo a sutra gradonačelnik, odnosno načelnik, odnosno župan. To naravno nije dobro zato jer sustav sportskih zajednica je razradio kriterije i ne može se dogoditi da preko sustava sportskih zajednica bez uvida javnosti ali jednako tako treba reći i uvida predstavničkih tijela se onda događaju veliki poremećaji u sustavu financiranja. Dakle, nužno bi bilo da nadležno ministarstvo a koliko sam upoznat u tom smislu reagiraju i Hrvatski olimpijski odbor tražeći, pitajući, koliko znam još nije odgovoreno što država, odnosno što nadležno ministarstvo čini da bi ovaj sustav koji postoji dovelo u red. Jer bude li se događalo da mimo zajednica i dalje ide financiranje potreba lokalnoga športa onda se postavlja pitanje hoće li se favorizirati oni koji to stvarno zaslužuju, koji imaju stvarne kapacitete, koji imaju stvarnu razvojnu osnovu i u broju djece i u broju klubova ili će se zapravo događati nešto što se može nazvati privatizacijom odnosno privatnim ili bilo kakvim drugim utjecajima koji mogu doći u zonu pogodovanja, nepotizma i zlouporabe. Zato je iznimno važno da i predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave povedu računa o tome da se sredstva namijenjena razvoju, športu i rekreaciji transferiraju prema zajednicama, a s druge strane naravno da se od zajednica športskih udruga traži apsolutna transparentnost u izvještavanju, dakle, da predstavničko tijelo znade zašto se, kako se i kada se potrošio novac namijenjen športu i rekreaciji. Dakle, niti zajednicama se ne smije dozvoliti da postanu nedodirljive i da ih se ne smije ništa pitati u tom smislu. Ali u svakome slučaju zajednica športskih udruga, kao organizacija koja okuplja predstavnike svih športova, svih klubova definitivno puno bolje mjesto za odlučivanje o distribuciji sredstava namijenjenih sportu i rekreaciji nego što je to gradonačelnik, načelnik ili župan. Čast svaka njima, treba im dati mogućnost da iz proračunske pričuve i dalje pomažu u izvanrednim okolnostima kada se radi o nastupima na nekim natjecanjima višega rana na koje su se lokalni sportaši plasirali na odlazak u kampove ili neke druge potrebe, ali to ne može biti generalni pristup u raspodjeli svih sredstava iz lokalnih proračuna. Ono što je vrlo važno istaknuti da je dakle Hrvatski olimpijski odbor stabilizirao svoje financijsko poslovanje činjenica jest, ogromna sredstva dolaze, ogromna mislim u postotku, iz državnoga proračuna, tako to treba i biti. Jedno su namjenska sredstva izvorna iz proračuna, drugo su lutrijska sredstva. Ali iz ovoga izvješća se vidi da je Hrvatski olimpijski odbor izgradio, odnosno prije nekoliko godina počeo, a sada već i izgradio sustav odgovornog ponašanja prema sredstvima i na način da pronalazi sponzorska i donatorska sredstva kojih je u 2008. godini bilo 13 milijuna, dakle ne malo. Hrvatska olimpijska obitelj jedan od oblika kroz koje se alimentira dio tih sredstava i moramo znati da je 2008. bila olimpijska godina pa je puno lakše bilo alimentirati ta sredstva, odnosno sklopiti sve te aranžmane, sporazume, pronaći donatore. Sigurno je da će 2009. godina u tom smislu biti puno teža. 2010. je također olimpijska godina zbog olimpijske olimpijade u Vancouveru, jel tako i vjerojatno će se ponovno u tom smislu oslanjati više na marketinške izvore, ali moramo biti svjesni postojeća gospodarska recesija, postojeće ekonomsko stanje u zemlji definitivno će se odraziti i na financiranje hrvatskoga športa. To nije prostor kojega će recesija i kriza zaobići. Meni je drago da je Hrvatski olimpijski odbor već 2008. godine u tom smislu imao čvrst i jasan stav što će se događati. Koliko znam, svim granskim športovima je ove godine u tom smislu kad se planiralo sugerirano da idu sa smanjenjem planiranih troškova, jer je 2009. bila na vrijeme anticipirana kao krizna godina i kad već nije olimpijska da se to onda iskoristi i da se pokuša uštediti. U tome smislu čestitke i predsjedniku Mateši, ali i svim njegovim suradnicima koji profesionalno rade u Hrvatskom olimpijskom odboru. Da to nije mala snaga svjedoči ova cifra da se za plaće troši oko 10 milijuna kuna. To je definitivno veliki profesionalni mehanizam i očito je da odgovara onim zadaćama koje je zakon postavio pred njih. A definitivno prema svemu onome što ja znam, a dopuštam i da nemam dovoljno informacija, svi granski športovi imaju pozitivan stav prema ovome izvješću, prema rezultatima i prema efektima politike koju Hrvatski olimpijski odbor provodi. Još jednom samo ću ponoviti, molim Hrvatski olimpijski odbor da ne stane u ovoj priči. Pritiska prema Ministarstvu znanosti i obrazovanja koje je nadležno i za šport, jer ministarstvo ne može i ne smije pobjeći od svoje odgovornosti, monitoringa, sustava raspodjele sredstava iz lokalnih i regionalnih proračuna za razvoj športa i rekreacije. Ne smije se stati, treba se i dalje vršiti pritisak, jer ministarstvo je tu vrlo, vrlo odgovoran faktor, a sve jedinice lokalne samouprave i regionalne samouprave sad su u posebnoj opasnosti, uvjetno rečeno, jer imamo neposredan izbor gradonačelnika, načelnika i župana i sad će tek biti podcrtana ta intencija lokalnih moćnika da sami dijele pare bez ikakvih kriterija. Mislim da to nije interes niti hrvatskoga športa ni rekreacije, da to nije javni interes i da i Hrvatski sabor mora na taj način dati potporu na strani Hrvatskog olimpijskog odbora da se cijeli taj sistem učini transparentnijim i efikasnijim. Hvala lijepo. Klub HNS-a podržat će ovo izvješće.
Hvala lijepo. I prijava u ime Kluba zastupnika SDP-a. Uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite, kolega zastupniče.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Poštovani predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora, kolegice i kolege zastupnici. Klub SDP-a pridružit će se ovim klubovima koji će podržati ovo izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora. Ono naravno ima svoja dva bitna dijela. Jedno je financijski, drugo je sportski dio. Osvrnut ću se vrlo kratko na financijski dio. Dakle, za financiranje Hrvatskog olimpijskog odbora iz našeg proračuna izdvaja se 133 i pol milijuna kuna, od čega je 46 navedeno kao redovno financiranje i još 87 milijuna kuna od igara na sreću. Dakle, jasno je da ovoj loto groznici svaki uplaćeni listić je donio barem mali boljitak našim hrvatskim sportašima pa u tom smislu to dobro da se reklamira i dalje. Što se tiče marketinga, u odnosu na 2007. godinu vidljiv je veliki porast sredstava koji je dakle Hrvatski olimpijski odbor dobio kroz marketing sa 1,05 na skoro 12 milijuna kuna. Pretpostavljam da se radi o tome da je 2008. godina bila godina u kojoj se dogodio i najveći sportski događaj u sljedeće četiri godine, dakle Ljetne olimpijske igre u Pekingu i da je i iz tog razloga došlo do povećeg zanimanja sponzora. I na kraju, ono što se spominje u financijskoj dijelu to je višak prihoda u odnosu na rashodima od 4,6 milijuna kuna što je za nas dobro, ali evo kolege iz Olimpijskog odbora ukoliko vam to čuju ovi iz Ministarstva financija mogli bi vam proračunske stavke za sljedeću godinu jer ionako će očito nedostajati novaca. Što se tiče sportskog dijela, najprije ću se osvrnuti na ono što se zove i što jeste vrhunski sport. Hrvatska je na prošlogodišnjim olimpijskim igrama u Pekingu osvojila pet medalji. Pogledajmo malo iz kojih sportova smo osvojili medalje. To u svakom slučaju nisu sportovi koji medijski strše u Hrvatskoj i nisu sportovi koji se mogu svaki dan vidjeti na televiziji, bilo u prijenosu, bilo u osvrtu putem sportskog dijela dnevnika. To su gimnastika, streljaštvo, tae kwon do i tek nešto bolje zastupljena atletika. Također, naši su se mediji tijekom olimpijade dosta bavili time koliki je odnos broja stanovnika i medalji koje smo osvojili i naravno s ponosom smo utvrdili da je Hrvatska u samom svjetskom vrhu po broju medalji po glavi stanovnika. No osim olimpijskih igara treba napomenuti dakle da hrvatski sportaši sudjeluju na svjetskim prvenstvima na ostalim velikim sportskim natjecanjima, da postižu također zavidne rezultate koji nisu ništa manje nego ovi na olimpijskim igrama. Međutim u svim statistikama, u svim evidencijama ipak se gleda medalja na olimpijadi kao najveći vrhunac što je jedan sportaš mogao napraviti. To nije uostalom ni čudno, jer sportska karijera otprilike traje dva do tri olimpijska ciklusa i imate samo priliku dva do tri puta u životu napraviti takav vrhunski rezultat koji bi vas doveo u red ovih sportskih … [[Govornik se ne razumije.]] Što se tiče vrhunskog sporta, treba napomenuti riječ, dvije o medijskom praćenju, posebno na nacionalnoj televiziji. Mislim da je doista neprimjereno, da ne kažem sramotno, da je hrvatska javnost kvalifikacije hrvatskih košarkaša za olimpijske igre trebali gledati na satelitskim programima, da se vrhunske vaterpolo utakmice regionalne lige moraju gledati na televiziji Crne Gore, da su ženski sportovi posebno ekipni jako loše zastupljeni u programima nacionalne televizije. A na neki način se na to nadovezuje i činjenica da je u ovome izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora samo jednom rečenicom u jednom pasusu spomenut naslov "Žene i sport" Ono što je cilj vrhunskog sporta, cilj Olimpijskog odbora u vrhunskom sportu svakako ti trebao biti da taj vrhunski sport postane na neki način samoodrživ, tj. da sam sebe financira, a da ono što ide iz proračuna da se koristi dakle za financiranje ostalih vrsta sportova koje bih podijelio na školski, rekreativni, amaterski i profesionalni. Naravno različite državne institucije, institucije lokalne samouprave imaju različite uloge u financiranju tih vrsta sporta, tako da naravno treba poticati Ministarstvo obrazovanja i sporta da potiče i financira školski sport. Jer bez te djece koja u školi počinju se baviti sportom ne bi bilo ni vrhunskih sportaša u kasnijim godinama njihovog života i ne bi ni mi imali na koga biti ponosni kad nam donosi medalje sa velikih natjecanja. Rekreativni sport bi trebao biti ono čime se svatko od nas bavi zbog rekreacije, dakle ne zbog natjecanja što treba u svakom slučaju osigurati lokalna samouprava. Svi dakle, svi sportski objekti, sve staze koje su uređene za bavljanje rekreativnim sportom to je u domeni, to bi trebalo biti u domeni lokalne samouprave i to bi trebao biti drugi dio ove nazovimo ga sportske piramide. Jer bi naravno na vrhu i kao nekakav kontrolor i koordinator trebao ponovo biti Hrvatski olimpijski odbor. Zatim, treća vrsta bi trebao biti amaterski sport. To su svi oni, sva ona sportska natjecanja, sve one sportske aktivnosti natjecateljskog karaktera, ali u kojima ljudi koji se natječu ne žive od toga. Dakle, jednostavno to rade zbog svog zadovoljstva ili zbog nekakvog budućeg uspjeha, budućeg osobnog probitka. I na vrhu te piramide bi trebao biti profesionalni i vrhunski sport. Dakle, oni sportovi u kojima se ljudi, koji se bave tim sportom i žive od toga i to im je jedina zarada. I na kraju u ovome vrhunskom dijelu, nešto manje vrhunskom, a to je odnos politike i političara u sportu. Dakle, veliki je broj sportskih udruga, klubova na čijem se čelu nalaze ljudi koji se bave politikom. To samo u stvari pokazuje da ovih 150 milijuna kuna prihoda Olimpijskog odbora naravno nisu jedini prihodi sporta u Hrvatskoj jer se mnogi klubovi financiraju bilo iz budžeta jedinica lokalne samouprave ili iz državnih poduzeća. I sad je samo pitanje koliko se još dugo takvo stanje može održavati, primjerice zbog krize i recesije koja se spominje već je Hrvatski nogometni savez počeo razmišljati o smanjenju lige 16 prije nego što je onda uopće i krenula. Želio bih također osvrnuti se i na neke stvari koje smo, koje su iz kluba SDP-a upozoravali i prošle godine. Mi svakako pozdravljamo programe zdravstvene zaštite sportaša koje provodi Olimpijski odbor. No, budući se taj program odnosi samo na neke vrhunske sportaše koji participiraju programima Olimpijskog odbora. I dalje ostaje pitanje zdravstvene zaštite, prevencije i zdravstvenog zbrinjavanja ozlijeđenih sportaša posebno u lokalnim sredinama, posebno u malim lokalnim sredinama gdje najčešće nema stručnih, sportskih, znanstvenih radnika, a nema ih niti u klubovima što posebno vrijedi ne dakle samo za male lokalne sredine već vrijedi i za tzv. iako nisu mali što smo vidjeli iz ovih rezultata na olimpijadi, ali male sportove nazovimo ih tako. I naravno tu se ponovo nameće problem kojeg novi Zakon o sportu nije riješio, pa čak ni dotaknuo, iako smo mi iz SDP-a svojedobno predlagali da se zdravstvene zaštita sportaša ugradi u cjeloviti zdravstveni sustav. Pozdravljamo negdje činjenicu da je od strane stručnih udruga i uvedena nova specijalizacija sportske medicine. Evo zajednička specijalizacija radne i sportske medicine. No međutim, samo otvaranje infrastrukture, sportskih ambulantni, posebno u manjim sredinama, lokalnim sredinama je nešto na čemu još uvijek treba raditi. Poznato je također da sportaši iz olimpijskih sportova ostvaruju nagrade iz državnog proračuna za ostvarena odličja i to ne dobivaju samo oni nego cijela njihova logistička ekipa. Dakle, treneri, medicinsko i tehničko osoblje. Želimo ponovno istaknuti da u ostalim sportovima, dakle ne olimpijskim sportovima sportaši koji osvajaju zlatne medalje na svjetskim prvenstvima ne dobivaju čak niti nikakvu formalnu afirmaciju za taj svoj rad, u smislu da ih barem primi neki držani dužnosnik ili Vlada, o novčanim sredstvima da niti ne govorimo. Mislimo da je ponegdje zlato osvojeno na svjetskom prvenstvu naprosto medalja zlatnog sjaja koja zaslužuje istu ili barem sličnu vrstu nagrade od strane državnog proračuna bez obzira radi li se o olimpijskim sportovima. Uostalom i u Izvješću Olimpijskog odbora posebno se dakle navode i neolimpijski sportovi. Spominju se aktivnosti sa savezima koji nisu članovi, odnosno čiji sportovi nisu na olimpijskim igrama. Prema tome, mislim da bi trebalo poraditi na tome da se u ovom segmentu izjednače ili približe olimpijski sportovi. Kada govorimo negdje o toj razlici poznato je da većina olimpijskih sportova imaju odličnu medijsku popraćenost, a samim time i prilično dobru, u nekim slučajevima izvanrednu financijsku potporu kroz sponzorske i reklamne ugovore što se vidi i ove godine, pa se nameće pitanje jesu li za sve te prihode zaista nužne i te dodatne nagrade tim više kad one na neki način nisu ravnopravne. U tom smislu Hrvatski olimpijski odbor trebaju poduzeti aktivniju ulogu u afirmaciji sportaša koji iako možda primarno ne pripadaju pod njihov djelokrug odgovornosti, iako se radi o vrhunskim sportašima samo u neolimpijskim sportovima da im na neki način pomogne s jedne strane njihova afirmacija u javnosti, ali i da temeljnom svrhom se osiguraju bolji radni uvjeti putem dodatnih sredstava od samih sponzora. Pri kraju ono što je meni posebno drago vidimo da je sport na otocima itekako atraktivan i zanimljiv za mlade koji nemaju drugih mogućnosti za slobodne aktivnosti posebno u zimskim mjesecima. No, budući je za razvoj sporta na otocima u državnom proračunu bila predviđena sredstva od oko 100, 200000 kuna, da je na taj neki način interes za bavljenje sportom nije samo interes za bavljenje sportom već interes za zdravlje, provođenje slobodnog vremena mladih na otocima na žalost i dalje je gotovo deklarativne naravi. U tom smislu ovaj dio potpore koji dolazi od Olimpijskog odbora je zaista dobro došao iako se radi o minimalnim sredstvima. Na kraju želeći još jednom čestitati svim našim sportašima bilo iz olimpijskih ili neolimpijskim sportovima, bilo na svjetskim prvenstvenima ili olimpijskim igrama ili drugim natjecanjima želim naravno vjerovati da će sa sljedećih olimpijskih igara hrvatski sportaši donositi još više i sportašice, ispričavam se. Dakle, da će hrvatski sportaši i sportašice sa sljedećih olimpijskih igara donositi još više medalja nego što je sada i na ostalim natjecanjima, da će Hrvatski olimpijski odbor proširiti svoje djelovanje dakle izvan vrhunskog profesionalnog sporta još više na ovaj sport na lokalnoj razini, na školski, rekreativni itd. Klub SDP-a podržat će ovo izvješće. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Nema više prijava za rasprave po klubovima. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Prije toga upiti su predsjednika klubova radi drugih obveza i koordinacije kada se planira glasovanje. Negdje oko 14,00 sati će biti glasovanje. A sada prelazimo na pojedinačne rasprave. Prvi se za raspravu prijavio kolega Maras. Izvolite kolega Maras. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Zatim se za raspravu prijavio uvaženi kolega zastupnik Perica Bukić. Izvolite kolega Bukić.
Evo, poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodo iz Hrvatskog olimpijskog odbora. Imam potrebu i pojedinačno obratiti se vezano na ovu temu obzirom da ima jedan problem jer je gospodin Bauk u ime kluba iznio jednu tezu koja mislim da je vrlo opasna za sport uopće. Znači, sport mladih, rekreacija i amaterski sport se trebaju financirati od strane državne lokalne uprave itd., a vrhunski sport bi trebao biti prepušten tržištu. Mislim da otprilike je glasila teza, a mislim to smo čuli u nekoliko već navrata od strane gospodo iz SDP-a. Osobno vodim i vaterpolo savez i nekoliko klubova i mogu odgovorno vam reći da u tom slučaju ako sport prepustimo tržištu da vrhunski sport nestaje. Ne postoji mogućnost da bilo koji klub, pogotovo ovi iz sportova koji su masovni sportovi, koji imaju na tisuće djece u svojim programima da funkcioniraju na bazi tržišta, što bi značilo da imamo sponzore koji su motivirani isključivo tržišnim interesima itd. Koliko je povezano uspjeh tih sportova i sportaša, klubova, koliko su povezani u odnosu na masovnost sportova, koliko djece se bave sportom upravo zbog tih svojih uzora, zbog tih velikih sportaša koji su vrhunski sportaši, koji postižu najveće rezultate, osvajaju medalje na Olimpijskim igrama, prvaci su Europe itd., mislim da ne treba naglašavati. Isto tako, sva ta djeca, imamo primjere niz od rukometa pa vaterpola, košarke, nogometa također naravno kao najmasovnijeg sporta da su najveći angažmani upravo te djece priljevi, da tako se izrazim, u sport upravo u trenucima najvećih rezultata. Znači bez vrhunskog sporta, bez ozbiljnog bavljenja pomoći, funkcioniranja vrhunskom sportu, teško da možemo govoriti i o masovnom sportu, teško da možemo govoriti i o toj djeci koja su zaista angažirana po klubovima, po raznim sportovima i evo, to je uvod u onu temu koju sam htio reći vezano na današnje probleme financiranja sporta, bez obzira na trud Hrvatskog olimpijskog odbora, a vezano na ovo izvješće gdje se proračun Olimpijskog odbora potrošio u 100%-tnom iznosu. Moram naglasiti da nažalost za razliku od Olimpijskog odbora koji nije ostao bez svojih sponzora, sportski savezi su uglavnom ostali bez svojih sponzora. Mogu reći da, evo konkretno primjer Hrvatskog vaterpolskog saveza 3/4 sponzora su otkazali i sigurno da bez, pa rekao bih gotovo 50% prošlogodišnjeg proračuna, teško da možemo držati kvalitetu i očekivati rezultat u odnosu na potrebe, ne samo ove reprezentacije, već svih ostalih selekcija. Ja moram sad iznijeti podatak da recimo u ovom trenutku se natječe čak 7 selekcija od A reprezentacije, univerzitetske, mlade reprezentacije, juniorske, mlađih juniora, žena koje imaju isto B prvenstva Europe itd. Znači to je jedan pogon koji je izuzetan, koji obuhvaća na stotine, ne samo kažem sad tih najjačih koje svi gledamo na svjetskom prvenstvu seniora, već i svih ostalih selekcija i da bi zadržali taj kvalitet koji želimo, koji imamo, mislim da je nužno, apsolutno nužno vidjeti na koji način dodatnim sredstvima direktno pomoći sportu jer nerealno je očekivati u skoroj budućnosti, odnosno već danas, nažalost preko noći da bi sponzori mogli biti, znači da bi potrebe tih nacionalnih saveza mogle bit pokrivene od sponzora koji su uglavnom iz državnih tvrtki. I u tom smislu na neki način i moj apel za jednom ozbiljnom raspravom na temu funkcioniranja sporta nacionalnih reprezentacija s jedne strane, ali usko vezano na to i klubova koji su temelj, sad govorim o klupskom sportu, ali mislim da je vrlo slična situacija i sa individualnih sportovima. Posebna tema je i te naknade sportaša koje smo, Klub hrvatskih olimpijaca koji je otvorio gdje smo pokušali sukladno našem okruženju, znači državama koje su već donijele takve odluke i riješili problem zasebnih sportaša hrvatskih koji su zaista zadužili našu zemlju svojim rezultatima. Nagrade koje bi na neki način bile i nagrada za sve ono što su dali, ali mislim ja prije svega da bi to trebali biti jedan veliki motiv i mladima koji dolaze, na jedan kvalitetan način objasniti i prezentirati jer mislim da je percepcija javnosti nažalost ostala usmjerena na nekoliko sportaša koji su dobrostojeći, koji su kroz bavljenje sportom riješili svoju egzistenciju, za razliku od velike većine sportaša koji nisu to uspjeli i koji su nakon osvajanja zlatnih olimpijskih medalja de facto u ovom trenutku u vrlo lošoj financijskoj situaciji. Znači, nekoliko je tu problema koji su vezani, ali evo toliko za ovaj put. Ja sam o tome govorio i prošle godine. Mislim da je to nekoliko bitnih problema u koje ćemo zaista morati u skoroj budućnosti povesti računa i pokušati iznaći rješenje jer apsolutno mislim da je prošlo vrijeme dotacija iz tvrtki koje su u državnom vlasništvu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo na raspravi još jednom kolegi Bukiću. Imamo nekoliko prijava za repliku. Prvi se prijavio kolega Arsen Bauk. Izvolite kolega Bauk.
Zahvaljujem. Obzirom da sa kolegom Bukićem dosta često raspravljam o sportu, povijesti sporta itd., nadam se naravno da nije pomislio bilo kakvu antisportsku opasnu izjavu koju sam izrekao za govornicom. Pa ću ja pokušati još jednom pojasniti. Dakle, moja izjava je bila da bi trebalo težiti tome da vrhunski sport bude samo održiv, a da se veći broj, veća količina novaca iz proračuna usmjeri dakle na ovaj sport mladih, rekreativno itd. I to je jedna vrlo logična izjava, dakle da je prihod od sponzora Hrvatskog olimpijskog odbora bio ne 12, nego 52 milijuna, onda bi 40 milijuna kuna više se moglo usmjeriti na druge vrste sportova. Dakle, u tom smislu to treba tako i gledati. Bilo bi dobro i moramo težiti tome da vrhunski sport dovedemo u takvu poziciju da može biti samo održiv. Naravno, to ne možemo ukoliko imamo situaciju da se Košarkaškom klubu Split isključi struja, da Nikolaj Pešalov prodaje medalje kao što smo čuli ili npr. da nam fale 3 kluba za 2. nogometnu ligu pa da ne znamo kako će se to sve skupa odvijati. Da li je ova količina novaca koju Hrvatska država izdvaja za sport na najbolji način utrošena? Vjerojatno nije. Pri tome ne mislim na ova proračunska sredstva Hrvatskog olimpijskog odbor nego i na sva financiranja od strane bilo koje državne institucije, bilo kojeg državnog poduzeća ili jedinca lokalne samouprave koja financira sportski klub. Naravno ljudi koji obnašaju dužnosti čelne oni su izabrani od stane svojih građana i možda nekim građanima doista znači da imaju klub u prvoj ligi i spremni su da se iz njihovog proračun umjesto za socijalne ili neke druge potrebe izdvoji za njih. To je pravo građana, to je demokracija. A na nekim drugima je da upozoravaju da se neka sredstva tu mogu pametnije utrošiti. U tom smislu je bila naravno moja želja da što više sport dobiva od sponzora vrhunski, jer jedino on može dobiti od sponzora, a naravno da školski sport i sport mladih dobija više iz državnog proračuna jer oni mogu teško dobiti od sponzora. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku uvaženi kolega Bukić.
Pa evo ja sam shvatio upravo što ste rekli, međutim vaša izjava ja je moram vezati na izjavu vašeg predsjednika stranke prilikom jednog obraćanja gdje je ponovio istu tezu. Znači otprilike je glasila, moj sin se bavi sportom, to je super. Podržat ćemo sport mladih, ali vrhunski sport treba prepustiti tržištu pa tko koliko može. Ja se moram na to obratiti. Mislim da niste svjesni što znači sport, što znači vrhunski sport, što znači vođenje klubova i u kakvoj je to danas situaciji. Mislim da javnost to mora čuti. Znači nije vrhunskih sport samo njih 15 u nogometu koji dobro zarađuju, imaju enormne prihode. Vrhunski sport su na tisuće sportaša koji se bave ostalim sportovima i koji vrijedno rade za minimalne prihode i zaista to treba na taj način sagledati i iznaći rješenje. Naravno da novca u sportu nikada dosta. Hrvatska Vlada je bito povećala izdvajanje za sport. Međutim i mislim to što ima da se troši i Hrvatski olimpijski odbora i Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta u dijelu sporta racionalno koliko je to moguće. I po pitanju objekata i po pitanju uopće funkcioniranja sporta školskog sporta, mladeži,a li ponovit ću obzirom da je jedan veliki novac dolazio iz sfere državnih tvrtki koji je evo već danas vrlo neizvjestan da ne kažem da je srezan do minimalnim iznosa, mislim da trebamo dobro razmisliti kako i na koji način ubuduće financirati sport. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Dalje, za repliku se prijavila uvažena kolegica Klarić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora. Evo ja imam zaista potrebu podržati uvaženog zastupnika kolegu Bukića u njegovom promišljanju i izreći ću također evo već treći puta možemo čuti profesionalne vrhunske sportaše ne smijemo prepustiti tržištu. Ono što do sada nismo čuli, a ja sam po nekakvoj svojoj ljudskoj i profesionalnoj lokaciji društvenjak. Ono što smo postigli u zadnjih nekoliko usudim se kazati 5, 6 zadnjih godina u Hrvatskoj da smo snažno senzibilizirali hrvatsku javnost na važnu dimenziju koju nam ukupan šport na razini cijele Hrvatske može iznjedriti i iznjedrio je već, a to je prevencija svih asocijalnih tipova ponašanja kod naše djece i mladih. To je ono što gospodin Bukić stalno ističe i zato sam se sada i javila za repliku. Mi dalje moramo na području cijele Hrvatske ali jednostavno tako na svim jedinicama lokalne i regionalne samouprave I reći ću još jedno. Da zapravo svi neposredno izabrani načelnici općina, gradonačelnici i župani ne samo da imaju obvezu trošiti novac i planirati ga sukladno Zakonu o športu, već i ugrađivati druge instrumente rekla bih i alate u ovom smislu konkretno, evo bit ću još konkretnija pa ću reći možda i stipendiranje mladih koji u svom redovom i obrazovanju, a jednako tako i u športu napreduju i bivaju prepoznatljivi kao vrhunski športaši. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Bukić.
Pa evo samo kratko. Mojoj kolegici zahvaljujem na ovim primjedbama. Ja nisam namjerno htio, ne namjerno ja mislim da nema uopće potrebe govoriti o ukupnosti značajnosti sporta i sporta uopće naravno. Znači sve ono što sport obuhvaća kao pozitivno, znači od promidžbe u svijetu, od vrhunskog sporta koji je najbolji promicatelj nacije, naroda, države u svijetu. Ali naravno za nas možda još i značajnije, to je ona uloga na mlade, na zdravo odrastanje, na sport za sve, rekreativni sport, prevenciju svih onih negativnosti koji su danas itd. Znači sport ima jednu ogromnu ulogu ima ogroman značaj i mislim da mu trebamo dati istu takvu i pažnju. Hvala lijepo.
Treća prijava replike, uvažena kolegica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani kolega Bukiću malo na ovu debatu oko održivosti, odnosno neodrživosti ne toliko vrhunskog nego "profesionalnog" sporta. Naime, mene osobno a vjerujem da je tako ipak i većini građana i građanki Republike Hrvatske smeta kada se vidi da gotovo veliki postoci, ja se neću usuditi sada reći jel to 70, jel to 90% ovih javnih sredstava koji idu u sport idu u svega nekoliko nacionalnih muških selekcija, uglavnom kolektivnih sportova, a da zapravo proporcija uloženog novca i sportskih rezultata, naprosto ta proporcija ne postoji. I mislim da je zapravo, to je ispravna intencija i mislim da bi o tome zaista trebali porazgovarati, da zapravo financiranje temeljimo s jedne strane važnošću, jer ima nešto i u nacionalnom ponosu itd. no međutim, s druge strane da to financiranje iz javnih sredstava bude naprosto ravnopravnije. Osobno sam se sa sportom bavila, radila sa mlađim selekcijama i kada vidite za sportske saveze koji zaista imaju problema u financiranju da velika većina sredstava ide u prvu mušku seniorsku uglavnom selekciju, a da ove mlađe selekcije ženske selekcije sve skupa nemaju novca kao ta prva selekcija. U tome zapravo i jest problem i u tome jest ono što trebamo razmišljati da zapravo nekakvo da tako kažem reklamo i održivo financiranje stavimo na te prve selekcije barem u dijelu u kojem to one mogu podnijeti, natjerati ih da to što više rade, kako bi više javnih sredstava ostalo za ono što je mnogo važnije, a to je ta puno šira baza sporta da bi na koncu konca i ta prva selekcija bila onda uspješnija. Rezultati naših olimpijki na ovim zadnjim olimpijskim igrama i zapravo svih sportaša, ali prvenstveno olimpijki pokazuje da mi smo na medalje računali od onih na koje smo ulagali novce koje te medalje nisu donijeli. Medalje smo dobili od onih koje nismo financirali od kojih to nismo očekivali. O tome se ovdje radi. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Bukić.
Pa evo, kolegica je dotakla niz pitanja koje zaista bi trebalo jednu širu raspravu. Znači, naravno da je u žiži, u javnosti uopće upravo ovi najjači klubovi koje svi vi gledate. Međutim, primjerice od deset, dvanaest klubova u vaterpolu njih dva su vrhunski koje vi gledate, njih deset ostalih de facto 80% svojih prihoda troši upravo na mlade i na funkcioniranje pogona. Znači, pogon funkcioniranja tih svih mlađih selekcija kojih je šest do osam u svakom klubu gdje se bavi desetak trenera itd. gdje su na 300, 400, 500 djece ima svaki klub su uglavnom fiksni, vrlo su male to razlike od velikih do tih najmanjih klubova ali su budžeti tih klubova razlikuju upravo u odnosu na kvalitete tih prvih momčadi. Naravno da je tih ja ću sad reći desetak klubova iz svih sportova u Hrvatskoj na neki način privilegirano i oni predstavljaju kremu onoga što predstavlja Hrvatsku u svijetu i to je bitno. I to je bitno, sad ću vam reći iz kojega razloga. Svaki onaj klinac koji počne igrati vaterpolo u Rijeci, Šibeniku, Splitu ili ne znam gdje njemu je motiv doći u "Jug" ili "Mladost" i to je nešto što vuče. Znači, vrhunski sport ne možemo dijeliti od ostalog sporta. Sport žena. Vi nemate nijedan kolektivni sport koji nema izrazito kako bih rekao zastupljeno odnosno kvalitetan rad i sa ženama. Znači, i košarka, i rukomet, evo u zadnje vrijeme i ja kao predsjednik Vaterpolo saveza sam jednu veliku inicijativu upravo na razvoju ženskog vaterpola pokrenuo, sada upravo završavaju pripreme, idu na ... [[Govornik se ne razumije.]] prvenstveno Europe u Manchester. Sve su to sredstva koja nisu laka za iznaći ih, za osigurati u odnosu na potrebe ali apsolutno po prvi puta imamo i kadetsko i juniorsko natjecanje u tim selekcijama, ligu žena. Znači, pokušavamo u granicama mogućnosti naravno propagirati i sport žena ali naravno da morate shvatiti da je to usko vezano na uvjete i na mogućnosti i da dolazimo ponovno do početka problema a to je sustav funkcioniranja odnosno financiranja sporta i mogućnosti koje su uz to vezane. Ali naglasit ću, apsolutno je pogrešno gledati sport kroz prizmu svega nekoliko klubova koji su u žiži javnosti i koji zaista da bi mogli uopće se natjecati sa svojim konkurentima u svijetu i moraju biti na neki način privilegirani. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Dalje replika kolega Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bukić me potakao svojom raspravom na jedno promišljanje odnosno na jednu repliku i zapravo konstataciju. Vjerujem da ništa u svijetu Hrvate ne povezuje možda osim katoličke crkve u svijetu kao što to čini hrvatski sport. Prema tome, ja razumijem i one koji govore o važnosti amaterskog sporta i mi to znamo što to je itd. Međutim, da nije to vrhunskog športa onda nitko ne bi znao za nas u svijetu, između ostalog. Nije samo stvar u medaljama, nije stvar samo u međunarodnom ugledu kao takvom nego je stvar i u povezivanju svih onih koji su stoljećima odlazili s ovih prostora a imaju osjećaj pripadnosti ovom narodu. Ništa na svijetu ne veže ljude naše kao što ih povezuje hrvatski šport i to vrhunski hrvatski šport. Hrvatski dres kakav je prepoznatljiv doista je čudesan magnet za sve naše ljude. Ja ovdje koristim također priliku da se zahvalim gospodinu predsjedniku Hrvatskoga olimpijskog odbora za potporu športskim igrama Hrvata izvan Republike Hrvatske koji će se održati do godine u Zadru, ali isto tako bih konstatirao da smo mi s obzirom na našu snagu u športu doista selekcionirani, ja bih rekao genetski selekcioniran narod jer drugačije ne možemo to postići što postižemo ali i takvi dakako da tražimo i trebamo ulaganja. I moja potpora Olimpijskom odboru i svima onima koji to čine možda razmisliti u budućnosti da ovakav narod s ovolikim potencijalom športskom razmisli i o Ministarstvu športa ili o nekim drugim načinima organiziranja športa na jednoj još višoj razini nego onu koju mi imamo danas. Evo, još jedanput moja doista zahvala u ime odbora za Hrvate izvan Republike Hrvatske kojem sam na čelu i na određeni način simbolički predstavljam Hrvate izvan Republike Hrvatske ovdje nazočnom predsjedniku Hrvatskog olimpijskog odbora, njegovom tajniku ali i vama dragi kolega Bukiću veliki naš kapetane i evo predsjedniče vaterpolo saveza koji ima toliko uspjeha. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Bukić.
Evo ja samo za kraj, također zahvaljujem mom kolegi na jednoj lijepo ideji koja je san svim sportašima i Ministarstvu sporta, zahvala naravno i predsjedniku Olimpijskog odbora gospodinu Mateši i gospodinu Čopu. Ono što me veseli je da sam siguran da sve stranke su blagonaklone prema sportu, to smo vidjeli iz ovih istupa i mislim da je cilj svima zajednički uvesti koliko god je to moguće reda u sustav sporta, financiranja sporta, pomoći koliko je to moguće sportu prije svega zbog svih tih mladih koji se bave sportom ali i zbog svih onih lijepih velikih rezultata koje su naši sportaši ostvarili u svijetu. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Uvažena kolegica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, gospodine Mateša sa suradnicima, kolegice i kolege. Najprije na samom početku želim reći da mi je žao što prije nekoliko dana nismo uspjeli održati raspravu o ovom izvješću na Odboru za ravnopravnost spolova jer kolegice i kolege iz vladajuće stranke nisu došli na sjednicu. Sve ovo što ću sada reći trebalo je biti predmet rasprave upravo na Odboru za ravnopravnost spolova. Ispred Hrvatskog olimpijskog odbora su došle predstavnice. Žao mi je, one su nam tada nama koji smo bili podijelile jedan dodatni materijal koji govori o problematici žena u sportu. Bio je, ja sam razmišljala da kao odbor tada donesemo i zaključak da taj materijal uđe kao dio ukupnog vašeg godišnjeg izvješća, no kažem žao mi je što o tome nismo raspravu uspjeli održati na odboru. No evo ja ću ipak nekoliko rečenica reći vezano oko problematike žena u sportu. Inače imam neke makar dodirne točke sa sportom. Naime, predsjednica sam jednog ženskog nogometnog kluba pa je i to u biti raritet inače, barem u Hrvatskoj se smatra da je raritet žene koje igraju nogomet žene koje igraju nogomet i to koje znaju i dobro igraju nogomet no o tome ću na kraju. Vezano oko skrbi, odnosno oko žena u sportu, mislim da treba naglasiti i danas da unutar Hrvatskog olimpijskog odbora postoji osnovana komisija za žene u sportu. Mislim da onda djeluje negdje od 1996. godine ako se ne varam. Ta komisija je osnovana i na neki način slijedi cijeli Hrvatski olimpijski odbor, preporuke Međunarodnog olimpijskog odbora a koji se odnosi na rješavanje problema ravnopravnosti, jednakosti žena i muškaraca u području sporta. Tim više mi je žao što onda u ovom izvješću o toj problematici nije ipak nešto više rečeno. Naime, vezano oko komisije za šport praktički je napisana jedna rečenica istina malo duža o kojoj se govorilo i spominjao se neki projekt koji je trebao biti prošle godine rađen, a rađen je i završen je i žao mi je što o tome nije više u ovom izvješću napisano, to je evo, molim predlagatelje ovoga izvješća da u izvješću za sljedeću godinu ovoj problematici posvete puno veću pažnju. Tim više što jedna od zadnjih tribina, javnih tribina koja je održana na problematiku sa temom žena u sportu pokazuje da nije baš tako jednostavna i blistava situacija kada su u pitanju žene, njihovo bavljenje sportom ali i položajem unutar različitih sportskih organizacija odnosno saveza na lokalnim ili na nacionalnim razinama pogotovo u onom dijelu koje se odnosi na sudjelovanje i članstvo žena u različitim stručnim tijelima odnosno u upravljačkoj strukturi. Jer nažalost i Hrvatska je pretpostavljam kao i niz drugih zemalja daleko još uvijek i od one proklamirane kvote, odnosno poželjnjeg nekako učešća žena u tim strukturama a to je nekakvih 20% dakle prema Međunarodnom olimpijskom odboru i preporukama. A tim više bih molila da Hrvatski olimpijski odbor sa pažnjom razmotri i promotri zbog čega se desilo dakle, da nakon niza ovih godina kada se analizira ta upravljačka struktura i učešće žena na različitim razinama da u Hrvatskoj taj broj žena otpada. Naime, to pokazuje istraživanje koje je rađeno i koje ustvari dalo jedan pregled zastupljenosti žena u Hrvatskim športskim organizacijama. Tako da kaže da u Nacionalnim športskim savezima recimo udio žena u upravljačkim strukturama je pao i sada 2009. godine iznosi 11%. Dakle, pokazuje se, iz ovog istraživanja se pokazuje i u zaključnim razmatranjima trend stagnacije i pada zastupljenosti. Zaključna rečenica se kaže da se može zaključiti da su hrvatske sportašice dostigle 20%-tnu zastupljenost u uspješnosti u Hrvatskom športu dok je zastupljenost na upravljačkim i stručnim pozicijama još uvijek ispod ciljane i preporučene vrijednosti Međunarodnog olimpijskog odbora, te evo molim čelnike Hrvatskog olimpijskog odbora da o ovome povedu računa. Drugo, ono što se također pokazuje iz ovog izvješća, naime, mi smo dobili mišljenje pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, i ja sam ju zamolila da to svoje mišljenje, jednu preporuku koju je ona ovdje izrekla uputi i vama u Hrvatskom olimpijskom odboru. Radi se o dvije stvari. S jedne strane se radi o iskazivanju svih podataka prema spolu. Dakle, Zakon o ravnopravnosti spolova usvojen prošle godine je tu jasan. U jednom dijelu u ovom izvješću, odnosno promatraju se posebno sportaši i sportašice ali u dobrom dijelu ovih i nizu tabela koje ste dali i podataka nije odvojeno koliko se nešto odnosi na učešće sportaša a koliko na sportašica te u skladu sa Zakonom o ravnopravnosti spolova bih molila da za sljedeće izvješće u tom dijelu bude, dođe o poboljšanja. Nadalje, ono što mi se posebno čini važnim a mislim da upravo kroz Hrvatski olimpijski odbor kroz programe poticanja športa na lokalnim razinama ima dovoljno i dosta prostora. Naime, ovdje na strani 6 navedeno je da djelatnost Hrvatskog olimpijskog odbora koja se odnosi na programe lokalnog športa usmjerena je na poticanje razvoja športa na regionalnoj i lokalnoj razini, na poticanje razvoja športa djece i mladeži te na poticanje razvoja sportske rekreacije. Preporuka koju upućuje i pravobraniteljica za ravnopravnost spolova da se ovo nadopuni sa preporukom poticanja razvoja sporta kod ženske populacije. A ja bih tu dodala naročito u onom dijelu gdje su, gdje je učešće žena gotovo zanemarivo i gdje bih ja rekla da postoji ustvari jedan dobar dio nerazumijevanja, ne samo sa lokalnih razina nego i državnih razina kada je u pitanju bavljenje žena sportom. Rekla sam na početku i ja ću sa time i negdje završiti, biti više kao jedan ilustrativan primjer, kako se u pojedinim sportovima, ja bih ovako rekla i sa određenim podsmjehom a da ne kažem sa ogromnom dozom predrasuda i nerazumijevanja gleda na sudjelovanje žena u pojedinim sportovima. To je ženski nogomet. Usput bude rečeno, sljedeće godine ako se ne varam, održava se u Njemačkoj, dakle, relativno blizu tu kod nas svjetsko prvenstvo u ženskom nogometu. Svi oni koji su imali prilike gledati reprezentacije koje sudjeluju na takvih prvenstvima, mislim da će se složiti da žene znaju igrati nogomet i da igraju vrhunski taj sport kao i muškarci. Zar ne bi to bila prilika da kao što smo se svi skupa pripremali za europska, svjetska prvenstva kada je u pitanju muški nogomet da pokušamo vidjeti šta to možemo napraviti svi zajedno da promoviramo ženski nogomet. Dakle, nogomet koji igraju žene i u Hrvatskoj kroz nacionalne saveze ali vjerujem i kroz Hrvatski olimpijski odbor. Jer vjerujte mi na lokalnim razinama okupljanje djevojčica koje u najnižoj dobi, a tu imate djevojčica 6, 7, 8 godina pa naviše one igraju u muškim klubovima. Tek sa 12 godina mi formiramo male ženske klubove. Apsolutni nedostatak novaca da ne kažem nerazumijevanje da i ono novaca što se ima da se pokuša ako ne baš potpuno pravedno ali barem na pravedniji način raspodijeliti i kada su dakle u pitanju, ja sam uzela za primjer ženski nogomet, ali dakle, kada su u pitanju oni sportovi u kojima smatram potpuno nepravedno su zanemarene i žene. Mislim da u tom dijelu, dakle ne samo kod nogometa, nego i kod niza drugih, i Hrvatski olimpijski odbor u promoviranju i to pogotovo kroz lokalne razine može itekako puno učiniti. Evo s ovim završavam i podržavam ovo izvješće sa nadom, odnosno ja bih rekla i sa zahtjevom da sljedeće izvješće koje će biti za 2009. godinu bude nadopunjeno sa podacima koji sada nedostaju.
Hvala lijepo. Slijedi rasprava uvaženog kolege Dragutina Lesara.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Poštovani predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora. Pohvale i čestitke za sve medalje i osvojena prvenstva dali su kolegice i kolege pa ja to neću ponavljati i slažem se da je hrvatski sport u velikom dijelu i promotor interesa Hrvatske. Ali kao sve u životu tako i naš sport ima drugu stranu medalje. Ja bih dakle o toj drugoj strani medalje zbog koje ili na kojoj niti ja vama niti vi meni, nama u Saboru ne možemo uputit nikakve čestitke i dijelit velike zahvalnosti. A to je ona medalja našega športa posebice nogometnih stadiona, koja su pretvorila u mjesta divljanja, divljačkih ispada grupa koje sebe nazivaju navijačkim skupinama, koje osim huliganskih ispada sebi dozvoljavaju i rasističke ispade i nacističke ispade. Na tribinama tih stadiona vidio sam predsjednike sportskih saveza koji su vaše članice, vidio sam i vas i neke članove Vlade, dakako. I nikad nitko u znak protesta i protivljenja takvog ponašanja i sramoćenje hrvatskog sporta, nije napustio stadion. U velikom broju slučajeva te sportske odnosno nogometne priredbe prenošene su na našim televizijama u direktnim prijenosima. Nijedna televizija nikad nije prekinula prijenos kada na nogometnom stadionu nekoliko tisuća ljudi uzvikuje "za dom spremni". Ako hrvatski sport širi ugled Hrvatske, ovako ponašanje zasigurno nije u tom rangu interesa države Hrvatske, to tim više što se takvi ispadi ne dešavaju samo na stadionima u Hrvatskoj, nego širom Europe pa i svijeta. I te televizije koje sam spomenuo i njihovi komentatori prave se blesavi, slijepi i gluhi kad do toga dođe i toleriramo to svi skupa. U ovom Saboru raspravljali smo po četvrti put nedavno o širenju policijskih ovlasti da se napravi reda i samo o širenju policijskih ovlasti. Ja želim vjerovati da Hrvatski olimpijski odbor u svojem programu između ostalog i taj dio interesa pokriva. To da nogometni savez na čelu sa gospodinom Markovićem ne želi spriječiti takvo stanje u nogometu, to mi je odavno jasno. Jer on tvrdi da to nije njegov posao, da je to posao Štimca, udruge prvoligaša. Oni čak i potiču takvo ponašanje sjedenjem na tribinama sportskih stadiona. Ali očekujem od Hrvatskog olimpijskog odbora da svoje članice disciplinira, da ih educira najprije, da primjerice nogometnom savezu objasnite da ne mogu biti olimpijski sport dok god nam se to dešava. Desilo vam se to na europskim prvenstvima, svjetskim prvenstvima, klupskim takmičenjima, reprezentativnim kvalifikacijama. Samo nam se treba desit da i na olimpijskim igrama doživimo takvu sramotu. Da li ćete tek onda vi kao olimpijski odbor reći da to sad je problem Hrvatskog olimpijskog odbora? Svi su dobili slavnice, svi vas cijene i hvale kad trebaju vaš novac, kad vi financirate, ali kada bi od njih zatražili da se ponašaju u olimpijskom duhu vjerojatno bi rekli da to nije vaša nadležnost, što se vi petljate u to. Veliki dio sporta i nogometa koji se proglasio profesionalnim, pa čak i privatizirani financiranja javnim novcem, međutim kad prodaju igrače onda su isključivo privatni interesi u pitanju, onda nemaju značaj drugačiji osim toga da transferi i novac od transfera završava u privatnim džepovima. Koriste i stadione koji nisu njihovo vlasništvo, koriste imovinu građana ove države na kojim se te sramote nam dešavaju. Je li moguće da reda na tom području radimo samo policijom, žandarmerijom? U cijeloj Europi gledamo na televiziji kad je neki sportski događaj dolaze cijele obitelji sa djecom. Kod nas bi trebali dolaziti u pancirnim košuljama i šljemovima na glavi da bi eventualno bili sigurni da ne dobiju batine. I to je dio našega sporta i to je dio naše svakodnevice. I zbog toga doista vas pitam gospodine Mateša, da li ćete tolerirati da vaš član redovito dobiva novac, da sudjeluje i na Olimpijskim igrama, a sramoti Hrvatsku i hrvatski sport? Da li ste unutar Olimpijskog odbora razgovarali, pripremili, donijeli, usvojili određene propise koji će sankcionirati takav neposluh jednog, dva ili tri sportska saveza u sklopu vašeg članstva ili i to proglašavamo isključivo problemom udruge prvoligaša i svi tvrdimo da smo nemoćni napraviti išta? Ja se čudim i sportašima. Čudim se sportašu koji čuje da s tribina ide huk ako se radi o tamnoputom protivniku, čudim se i sportašu koji čuje "za dom spremni" i kapetanu momčadi koji se ne okrene prema tobožnjim navijačima i veli da je dosta toga. Čudim se trenerima i reprezentacija i klubova koji nikad na to nisu reagirali i rekli sad je dosta. Nećemo više nastupit pred takvom publiko, na tom stadionu i to tolerirati. Možda se nekome čini da ovo nije pitanje Hrvatskog olimpijskog odbora niti ovog izvješća, za mene jest. Za mene jest, jer je previše puta se desilo da po europskim stadionima i u europskim medijima pišu o ponašanju hrvatskih navijača pod navodnike. Ako pak naša šutnja znači da pristajemo na situaciju da samo putem policije pokušavamo napraviti reda, onda vam sigurno mogu reći da sam siguran nikad nećemo napraviti reda. I kako to? Kako to da druge države to mogu riješiti, drugi savezi i drugi olimpijski odbori mogu riješiti samo mi u Hrvatskoj ne možemo naći rješenje. Zato doista vam preporučam da razmotrite moj prijedlog i da uvedete pravilo član Hrvatskog olimpijskog odbora, sportski savez koji nije u stanju napraviti reda unutar svoga saveza ne može zastupati Hrvatski olimpijski odbor ni Hrvatsku na olimpijskim igrama. Ne može dobiti, imati tu čast da ode na olimpijske igre u vaše ime i u ime Republike Hrvatske sa takvim sramotama iza sebe i rizikom da se to i tamo desi. To je ozbiljni rizik, a mislim da takvo pravo postupanja prema svojim članicama morate imati, morate to imati. Hvala.
Hvala lijepo. Kolega Lesar je puno toga stavio u zadatak odbora, a svjestan je toga da je sport samo ogledalo ukupnog onoga što se traži od društva, a na stadionima vam se to samo često puta na istom mjestu sublimirano izrazi. Ali imamo prijavu jedne replike. Kolega Maras se javio. Izvolite.
Hvala lijepo. Vidi se i po reakciji potpredsjednika Sabora da je on dosta aktivan u ovom dijelu nogometnom. I ja vas tu apsolutno podržavam. Mislim da olimpijski odbor uz ovaj dio, mada je ovo cijelo izvješće sastavljeno na način da se vidi na što se potroši proračunski novac i na šta novac koji olimpijski odbor s kojim raspolaže na šta ide. Ali po meni fali ta jedna komponenta, a to je utjecaj koji neosporno i gospodin Mateša i olimpijski odbor imaju na sport u Hrvatskoj, da i na ove velike sportove koji vjerojatno ne uzimaju olimpijski odbor sa dovoljno autoriteta napravi malo veći utjecaj. Meni bi falilo da gospodin Mateša kao uspješni gospodarstvenik kaže pa suludo je da Hrvatska ima profesionalnu nogometnu ligu sa 16 klubova. Zbog čega? Pa to se sve troši iz javnog novca. Zbog čega ne bi išlo više novca u manje sportove. Pa ja tu nisam zadovoljan ni u Zagrebu šta toliko novca odlazi u “Dinamo“ koji onda kasnije jedna osoba uzurpira, privatizira za svoj osobni biznis i zarađuje na novcu javnih obveznika. To je moja kritika i prema Zagrebu. Tako da meni fali tu malo racionalnosti u sportu i utjecaj olimpijskog odbora koji će onda kao krovna organizacija reći pa ne možete. Mi smo svi dio sportske obitelji i treba biti malo više racionalnosti. I tu vas apsolutno podržavam i mislim da bi na taj način trebalo više raditi u olimpijskom odboru ne samo formalno na šta smo potrošili, koliko je medalja bilo gdje, nego i postavit se autoritetom prema svojim članicama kako bi se neke “krive Drine“ mogle ispraviti.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Lesar.
Kolega Maras slažem se s vama da je liga 16 točka na i uništavanja hrvatskog momčadskog sporta. Da. Da kolega, ozbiljno, najozbiljnije vam velim. Pa onda ima 26, onda je još bolje. Jel'? Ali koga to briga, jer kad god Markovića išta pitate on vam odmah počinje recitirati uspjehe nogometne reprezentacije, za klupsko takmičenje briga njega. I slažem se da stanje na sportskim borilištima je velikim dijelom posljedica stanja u društvu. Ali kako to da je vaterpolo savez poduzeo mjere i nema nereda oko bazena. Kako to da košarkaški savez zna se nositi sa problemima, rukometni savez, atletski savez. Zašto imamo problem samo u nogometu ako je to posljedica općeg stanja. Posljedica općeg stanja je, lai ne samo u hrvatskom društvu, nego u nogometnom savezu, u Hrvatskom nogometnom savezu. I dok god svi se pravimo glupi da ne vidimo što se tamo zbiva i kako se vodi nogometni savez u Hrvatskoj tako dugo ćemo tražiti izgovore, ne rješavati probleme.
Dobro. Samo kolega Lesar, ja sam u nogometu desetljećima. Vjerujte mi Međimurje ne bi bilo i ne bude u prvoj ligi ako gradonačelnik Čakovca nebu potpisal da bu ispunil uvjete što se tiče stadiona, rasvjete, tribina, sjedala itd. A to, a klub da je osigural sredstva i da je likvidan. Znači, tamo se najprije napravi licenciranje i onda se to pošalje u nogometni savez i daju se obećanja da će se sve to ispuniti. Tek onda se postaje prvoligaš, a prvoligaš se ne postaje da to podredi Marković ili izvršni odbor ili olimpijski odbor. Ali dobro. Znate i vi to. O.k. Idemo mi dalje sa raspravom.
To što ste rekli je još jedna sramota nogometa, upravo ta garancija gradova.
Ali onda prebacimo i prozovimo njih, a ne savez koji na kraju sve to skupa primi, obradi i vjerodostojno prihvati. Jer tko je taj koji može sumnjati da gradonačelnik jednog grada daje jamstvo iza kojega onda ne stoje sve te strukture koje u tom gradu funkcioniraju. Nadica Jelaš, iduća rasprava. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja sam prošle godine kad sam se uključila u raspravu o ovoj točci o Izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora iznijela neke primjedbe i moram sada sa zadovoljstvom reći da je veliki dio njih i usvojen. Hvala na tome. Međutim, još uvijek ostaje primjedba da se i ovaj puta, dakle u ovogodišnjem izvješću, odnosno u Izvješću za 2008. godinu ponovno iskazuje samo usporedba ostvarenja u odnosu na planirane veličine. Dakle, ponovno nema komparacije ostvarenje, izvještajno razdoblje. Dakle, 2008. godina u odnosu na ostvarenje u 2007. godini. I eto još nekoliko primjedbi vezano za financijski dio ovoga izvještaja. Financijski rezultati su bolji nego za 2007. godinu. Pokriven je i gubitak koji je bio iskazan u 2007. godini. Znamo doduše da je on bio posljedica nedoznačivanja sredstava iz državnog proračuna upravo vezano za Olimpijadu u Pekingu. Sada je to sve riješeno, pokriveno, ostvareni su svi marketinški prihodi, to je jako dobro. Ostvaren je i višak prihoda nad rashodima u iznosu od otprilike 4,6 milijuna kuna. Istina, taj višak nije realan jer nisu obračunate sve obveze. Da su te obveze obračunate u razdoblju, dakle do konca 2008. godine, ukupan višak bio bi manji za preko 4 milijuna kuna, odnosno iznosio bi ono što ste predsjednici rekli, nešto više od 600-tinjak tisuća kuna. Kad se već spominjao u ovoj sabornici malo prije Čakovec i Međimurska županija, evo postaviti ću jedno pitanje vezano za realizaciju programa na lokalnoj razini. Naime, iz ovog izvješća je vidljivo da od ukupno 5,4 milijuna kuna uloženih po svim županijama Međimurska županija je dobila 90-ak tisuća, što je daleko najmanje od svih drugih županija, dakle baš je jedan veliki nesrazmjer između onoga što su dobile druge županije u odnosu na ono što je dobila Međimurska županija pa me zanima je li razlog toma u nekakvim problemima koje su lokalne, odnosno regionalnog značaja? I evo, koristim ovu priliku podsjetiti predsjednika Hrvatskog olimpijskog odbora na njegovo obećanje, dakle na vaše obećanje predsjedniče da će hrvatski olimpijski sport u daleko većoj mjeri koristiti resurse koje imamo u Međimurskoj županiji. Mislim tu na sportsku dvoranu Atom u Nedelišću. Dakle, ta dvorana doista osigurava vrhunske uvjete sportašima, a najbolji dokaz da je tome tako je srebrna medalja Filipa Udea iz Pekinga. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Evo, nakon Međimurca i Međimurke i svi skupa se slažemo. Ja sam pratio i ankete za lani u Međimurju. Najpoznatiji Međimurac je upravo bio Filip. Čujem da je, svi znamo jučer opet osvojio medalju i svi mu čestitamo i svima ostalima i bravo, bravo. Za repliku se javio kolega Maras.
Hvala lijepo kolegice Jelaš. Samo nekoliko stvari, pošto ste se osvrnuli na financijsko izvješće. Prvenstveno smatram da i po programima i iz ostalih sredstava iz državnog proračuna se treba više izdvajati. Za Olimpijski odbor to nije možda tema za ovu raspravu, to je tema kada dođe proračun na dnevni red jer nelogično je da za Olimpijski odbor izdvajamo 133 milijuna kuna, nešto i po Zakonu od lutrije, od čega se za nacionalne sportske saveze daje 76 milijuna. Dok u isti vrijeme u Zagrebu Grad Zagreb izdvaja za sport 198 milijuna kuna, od toga za sportske saveze ide 101 milijun kuna. Znači Grad Zagreb kao jedna lokalna jedinica, doduše najbogatija po proračunu u Hrvatskoj izdvaja više za sport nego što to izdvaja Republika Hrvatska. I to je nelogično. Znači moramo dati veću podršku Olimpijskom odboru da se tu napravi jedan iskorak. Što se tiče prihoda od marketinga, ja naprotiv mislim da nisu dovoljna. 13 milijuna kuna i dobro samo pogledao u tablicu donatora, ja tu ne vidim HEP, HEP koji svake godine daje ogroman novac po političkim linijama nogometnim klubovima. Zbog čega HEP-a nema kao tvrtke na listi donatora Olimpijskog odbora? Zar je taj monopolist na hrvatskom tržištu zainteresiran pomagati nogometnim klubovima da se bori za potrošače, a cjelokupnom sportu što mi svi plaćamo kao potrošači struje, zar je tu nemoguće izdvojiti neki novac? Ili INA koja je dala 800 tisuća kuna što iznosi nekoliko puta manje, nego što je dala samo u 2 nogometna najveća kluba hrvatska koja sad ne moram posebno spominjati, znamo svi o kome se radi. Znači ja mislim da ova sredstva, pogotovo javna poduzeća moraju izdavati i moraju dati veću podršku Olimpijskom odboru i tu nisam zadovoljan. Hvala lijepo.
Odgovor? Nema prijave. Ok. Hvala lijepo. Idući za raspravu se prijavio uvaženi kolega Šimo Đurđević. Izvolite kolega.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora, gospodine tajniče, kolegice i kolege. Ne bih se ponavljao, evo za sat vremena biti će i glasovanje, što su moji prethodnici ovdje izrekli. Javio sam se zato da vrlo realno i korektno kažem da je ovo izvješće kao i dosadašnja izvješća koja su dolazila pred ova Dom izuzetno korektna, dobro metodološki sastavljena i iskrena. Pokazatelji koji su unutra su izuzetno točni i po meni korektni. Neću govoriti dragi prijatelji o vrhunskom športu. Želim govoriti nešto o športu mladeži za čega sam educiran i za čega sam posvetio svoj životni poziv. Kad se tiče mladeži i lokalnog športa smatram da neke jedinice lokalne uprave i samouprave izdvajaju sredstva i posebnu pozornost posvećuju športu mladeži, a neke, pa i bogate jedinice sa bogatim proračunima bez obzira radilo se o općinskim, gradskim ili županijskim proračunima, štekaju. Stoga je i uloga to prepoznao i Hrvatski olimpijski odbor pa je onim županijama koje su skromnijih svojih proračuna kao i određena poticajna sredstva za lokalni šport. S mladeži bitno je da iz godine u godinu educiramo što više trenera, bez obzira o kojoj se, da li se oni educiraju u školi na našem kineziološkom fakultetu ili drugim verificiranim ustanovama, ali je bitno da sa tom djecom, sa tom dječicom rade ljudi koji su rekao bih ovako prostim rječnikom od zanata, a ne isluženi bivši športaši koji nemaju pedagošku psihološku naobrazbu i koji svoja znanja i iskustva kao vrhunski sportaši bi mogli prenositi na djecu. Znači, za takve ljude bez obzira je li je prošao, bio profesionalni športaš, amaterski ili vrhunski, bitno je da prođe školu, trenersku školu i da onda se uhvati u rad sa djecom, pa i sa športašima koji su u saveznim rangovima. Na županijama postoje zajednice športskih udruga i saveza, gradski savezi, u većim općinama i općinski savezi, ali bitno je da u većini županija, ali ne u svim kolegice i kolege postoje i školski i športski savezi. Znači općine, gradovi, županije i proračuni tih jedinica lokalne i regionalne samouprave moraju pratiti šport na razini svoje županije. A sve ono što se participira iz Hrvatskog olimpijskog odbora i iz Ministarstva obrazovanje, znanosti i športa je plus ibera i dobro došlo. Športske škole, ili škole pri športskim klubovima imaju svoj poseban organ upravljanja imaju svoja tijela, ali imaju svoje posebne račune. Njih moramo i jesu oni odvojeni od seniorskog tima. Ne ide u seniorski tim grom novaca koji se dobije iz razno raznih izvora, pa i od sponzora, nego sredstva strogo namijenjena za mladež podnose na kraju godine gdje su sredstva utrošena. Kategorizirani sportaši. Ja mislim da imamo oko 6 kategorija ako se ne varam, nemojte mi zanemariti ako sam krivo rekao, prema kategoriziranim sportašima, prema mjestu prebivališta gdje se sportaš nalazi ili gdje se sportaš nalazi ili odakle dolazi i općine i gradovi i županije imaju određene obveze, to je propisano propisnikom. I stoga oni tu od izdvajanja sredstva ne mogu jer ne smiju biti amnestirani. Bez obzira o kojoj kategoriji sportaša se radi. I jedna ovako moja primjedba iz proteklog razdoblja športski objekt je. Športski objekti poglavito oni koji nove izgrađujemo, bez obzira o kojoj se razni radi, da li je to osnovna škola, da li je to jednodijelna, dvodijelna, trodijelna dvorana, mislim da smo u proteklom razdoblju gradili te športske objekte bez obzira iz kojeg izvora financirana. Financirana je na jedan skup način poglavito ovi natkriveni športski objekti, znači športske dvorane da smo to mogli daleko jeftinijim tehnologijama napraviti, pa bi danas svaka osnovna škola, matična škola imala natkriveni prostor za svoju djecu gdje bi izvodili nastavu tjelesno zdravstvene kulture i poglavito naglasiti onu zdravstvenu komponentu kada se tiče djece od predškolskog, preko osnovne škole i do izlaza iz škole. Financiranje, rekao sam i drago mi je da ste obnovili sve sponzorske ugovore i posebno me veseli da ste se uključili kada se tiče lokalnim programa i tu prepoznali da se iz tih uključivanjem masovnosti može na kraju krajeva jednim športskim radom, jednim dobrim pristupom, educiranim trenerom, educiranim nastavnicima i učiteljima tjelesno zdravstvene kulture i vanjskim suradnicima koji rade, bez obzira da li u klubu ili u školi iz te mase postići konačno i rezultat, postići profesionalni sportaš, vrhunski sportaš koji dostojanstveno prezentiraju Republiku Hrvatsku bez obzira o kojem stupnju natjecanja se radi. Da li je mediteranska, europska, svjetska prvenstva, olimpijske igre ljetne, zimske i slično. Još jednom podržavam ovo izvješće i ono je za proteklu godinu, ali za sve ove godine kojem se na čelu gospodine Mateša vi i vaš tajnik, čestitam, jer ste stvari kada se tiče Hrvatskog olimpijskog odbora i hrvatskog sporta, zajedno sa strukovnim savezima stavili po meni na pravo mjesto. Ja vam na tome čestitam i podržavam ovo izvješće. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. I zadnji prijavljeni za raspravu, uvaženi zastupnik Daniel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, predstavnici Hrvatskog olimpijskog odbora, kolegice i kolege zastupnici. Ja bih prije svega rekao da ovo izvješće pokazuje i načinom na koje je pripremljeno i svojim sadržajem, da se u Hrvatskom olimpijskom odboru sistematično dobro radi i to pohvaljujem. No međutim, uza sve pohvale Hrvatskom olimpijskom odboru za jedan evidentan napredak organizacije sporta u Hrvatskoj postoje u sportu problemi o kojima bih želio i ovom prilikom progovoriti kako bi potakao rješavanje tih problema, jer smatram da je njihovo rješavanje od koristi za sve. Pa prvo kada je u pitanju sport počeo bih sa školama, prije svega sa osnovnim školama. Smatram da u ovom trenutku nažalost ne postoji dovoljno dobra suradnja između profesora tjelovježbe na osnovnim školama, odnosno školama u cijelosti i sportskih društava, odnosno zajednica športskih udruga na gradskim i županijskim razinama i da to dovodi do situacija da primjerice u osnovnim školam profesori tjelovježbe u principu niti ne znaju tko se od djece kojima predaju bavi kojim sportom. U tom smislu čast izuzecima, ali znam i konkretne slučajeve da su ugledna sportska društva pozivala na surasnju, na komunikaciju profesore tjelovježbe. No međutim, događalo se da nakon pismenih poziva praktično nitko nije pokazao interes za tim. To treba intervenirati s jedne strane Ministarstvo prosvjete, znanosti, športa i uspostaviti taj jedan odnos koji će dovesti do toga da prava djeca i talenti budu usmjereni prema sportu, da ih se zainteresira za sport, ali da se i pronađu pravi talenti. Tu kod nas zasigurno ne postoji dovoljno dobra i prava suradnja. Ja sam imao prilike čuti i za slučajeve da primjerice u 1. razredu srednje škole, jedan momak srednjoškolac na satu tjelovježbe kada su obvezna mjerenja istrči na 400 metara fantastičan rezultat, da zainteresiran profesor tjelovježbe uputi ga u atletski klub, obavijesti o njegovom rezultatu atletski klub, dođu čak i treneri iz atletskog kluba, razgovara s momkom, pokušava ga nagovoriti, jer očito se radi o momku iznimne vrijednosti, da se počne baviti atletikom, no međutim interesa nema. Pa se postavlja pitanje, pa zašto nema interesa kod toga jednog momka koji je zasigurno mogao doći do svjetskih razina kvalitete? Pitanje je sigurno jedno šire. Možemo tu govoriti i o popularnosti koju imaju mali sportovi u medijima. Mediji nažalost posvete izuzetno veliki prostor stranim nogometnim ligama koje s našim hrvatskim sportom nemaju praktično ništa. Pa možda za usporedbu evo od posljednjih olimpijskih igara u ovih gotovo godinu dana pa ja mislim da svi naši, svi hrvatski osvajači olimpijske medalje u Pekingu njih pet nije imalo zajedno niti 5% hrvatskog medijskog prostora onog posvećenog sportu. I tu je očito da nešto u našem društvu nije u redu. Svi osvajači medalja dolazili su iz za naše prilike kako mi to zovemo malih sportova a veliki hrvatski uspjesi rekao bih obitelji Kostelić, obitelji Vlašić postignuti su zahvaljujući iznimnim naporima i zalaganjima samih obitelji. Velika je sreća i u tome vidim veliku ulogu i zaslugu Hrvatskog olimpijskog odbora što je kroz svoj razvoj i svoju sve bolju organizaciju omogućio da ipak i takvi pojedinačni uspjesi dožive potrebnu potporu kako bi došli do vrha. No međutim, moramo biti svjesni toga da to u pravilu nije slučaj. Dakle, iznimni osobni angažmani pa kad je u pitanju i Filip Ude, kad je u pitanju Robert Zeligman ili neki drugi sportaši posljedica su jednog takvog odnosa. Dakle, kada je u pitanju pronalaženje talenata, njihovo usmjeravanje potrebno je tu više učiniti i tu više pozivam ministarstvo koje može i treba imati veći utjecaj na taj segment nego Hrvatski olimpijski odbor ali je suradnja na tim školskim razinama između zajednica športske kulture i samih škola potrebna daleko bolja nego što je sada. Nadalje što bih želio spomenuti pitanje statusa sportaša. Ono je riješeno kroz određeno kategoriziranje, no međutim postoje tu i određeni problemi posebice vrhunskih sportaša ali u malim sportovima. Gospodin Mateša je u uvodnom izlaganju iznio jedan primjer koji se odnosi na skijaše i njihove probleme usklađivanja obveza koje mogu imati na školama, fakultetima sa obvezama treniranja koji su takvi kakvi jesu, moraju se dakle treninzi, glavnina treninga obavljati izvan Hrvatske. No međutim, slične probleme imaju i mnogi drugi posebice oni koji studiraju. Studenti vrhunski sportaši imaju silnih problema. Ja sam bio u takvoj situaciji prije više od 20 godina jer s jedne strane izbornici imaju svoja pravila ponašanja, svaki sportaš mora se u određenom trenutku pojaviti na pripremama. Ako ga nema, ako ne ispunjava plan i program priprema nema mjesta u izbornoj vrsti. No s druge strane, isto tako postoji obveza na fakultetima i kad netko studira na nekom posebice težem organiziranom fakultetu pa mu isto tako profesor kaže ako nisi na određenim vježbama koje se održavaju svake godine tad i tad kolega na godinu. To je jedna situacija u društvu za koju mi svi skupa moramo pronaći rješenje. Radi se ovdje u principu o studentima sportašima koji su pa rekao bih perspektivno i najvrjedniji dio hrvatskog društva i mi za njih moramo pronaći rješenje. Nismo ga pronašli posljednjih 25, 30 godina ne znam od kada. Tu bih zamolio sve koji imaju određenog utjecaja da u tom smislu nešto porade a možda završimo i na nekom prijedlogu zakona koji će ići u tom smjeru. I treće pitanje kako osigurati vrhunskim sportašima nositeljima, osvajačima olimpijskih medalja, zadržao bih se na njima, ne bih išao na svjetska prvenstva, poseban status u društvu. Naime, radi se tu najčešće o ljudima koji posvete svoj život u cijelosti postizanju tog rezultata. Trenira se gotovo cjelodnevno. Dakle, to nije šest, sedam sati, to je od osam do deset sati treniranja dnevno i naravno da to u određenom smislu predstavlja i određeni hendikep kada je u pitanju njihova životna perspektiva. Zemlje iz našeg okruženja pronalazile su određena rješenja i osiguravale posebnu mirovinu za takve zaslužne sportaše. Naglašavam, to nisu ljudi koji dolaze iz onih sportova u kojima se ostvaruju enormni prihodi, to su ljudi koji jedva osiguravaju potrebna sredstva samo za pripreme kako bi uopće i mogli doći do rezultata. Njima treba pomoć i Hrvatska koja ja bih rekao ovako jako voli sport ali još uvijek nismo pronašli pravi način kako da riješimo status takvih sportaša i kako njima osigurati budućnost kroz posebnu mirovinu što ja potičem i želim da se to riješi. Na kraju bih želio reći, mi jesmo zemlja u kojoj naši stanovnici, naši ljudi silno vole sport ali da smo sportska zemlja nismo. Mislim da je to jedna velika iluzija. Kod nas se nažalost premalo ljudi bavi sportom. Bavljenje sportom organizirano je prije svega u većim gradskim sredinama. Kada je u pitanju ruralni dio to se svodi isključivo na nogometne klubove i izvan toga nema praktično ništa. Našim mladim ljudima rijetko je omogućeno bavljenje sportom osim nogometa na tim sredinama a zasigurno imamo i fantastičnih talenata koji ostaju neiskorišteni i trebalo bi pronaći posebice na županijskim razinama načina kako te mlade ljude koji imaju nevjerojatan talent uključiti u određene sportske discipline i naravno stvoriti uvjete u društvu da ih prepoznaje, cijeni kako bi oni u sportu ostali. Hvala lijepa na pozornosti.
Hvala lijepo. I završili smo sa svim prijavama pojedinačne rasprave. Završno za riječ se javio predsjednik gospodin Mateša. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Moram priznati da sam izuzetno zadovoljan i drago mi je da je ova rasprava imala ovakav tijek. Naime, kolegice i kolege bivši da tako kažem s obzirom na moju nekadašnju poziciju su rekli puno toga i puno problema spomenuli koji i nas tište i koji su i nama problem i meni prije svega ukazuju da se u ovom visokom domu izuzetno dobro poznaju problemi športa i oni ugodni i oni manje ugodni. Ja ću samo nekoliko riječi reći ono što je rečeno, probati izreći naše stavove prije svega kad se radi o financiranju, krenut ću od toga. Hrvatski olimpijski odbor financira isključivo nacionalne športske saveze. Niti jedna lipa onoga što Visoki dom da, kroz proračun, kroz lutriju ili što dobiva od sponzora ne ide niti jednom klubu. Dakle, mi ne financiramo klubove i sa te strane nismo kompetentni da se uključimo u raspravu o financiranju klubova. Iako o tome naravno imamo isto tako svoje mišljenje. Naša je želja bila da kroz financiranje upravo omogućimo razvoj onih sportova koji je nepravedno ali kolokvijalno nazivaju malim. I uspjeh toga je zapravo kada se gleda raspored odličja iz Pekinga, on je direktna refleksija tih nastojanja koja nisu od jučer. I najiskrenije je rekla Snježana Pečiš na svojoj prvoj tiskovnoj konferenciji u Pekingu nakon osvajanja odličja, kada su je novinari upitali pa kako vi to sve, ona je rekla, sve to financira Hrvatski olimpijski odbor, ma ne Hrvatski olimpijski odbor, vi financirate i porezni obveznici kroz naš proračun. Ista stvar je i sa takwandoom ista stvar i sa gimnastikom. Prema tome, nama je bitno da se u ovom Visokom domu razumije da takvu politiku mi želimo voditi dalje, jedan od izričaja te politike je da Hrvatski olimpijski odbor ne financira ni Hrvatski nogometni savez. Ne zato što oni ne bi imali pravo na to nego zato što oni imaju dovoljno svojih prihoda i vrlo korektno se odriču onoga što bi imali pravo iz proračuna Hrvatskog olimpijskog odbora, dakle, indirektno omogućuju da onima koji imaju manje da se ta sredstva redistribuiraju na taj način. Bilo je spomena o zdravstvenoj zaštiti. Mi bismo voljeli i mislim da naši športaši to zaslužuju da u tom širem aspektu zdravstvene zaštite budu izjednačeni sa djelatnicima u kulturi. Vi znate da Hrvatska država plaća određenu zdravstvenu zaštitu čitavom nizu samostalnih umjetnika, nema nikakve razlike između športašica i športaša i njih u, i ne bi trebalo biti u tom tretmanu. Potpuno prihvaćamo ono što je rečeno od uvažene zastupnice Sobol glede ravnopravnosti spolova. To ima dvije dimenzije. Jedna je naša obveza koja proizlazi iz pravila Međunarodnog olimpijskog odbora, koja se sastoji u tome da 20% žena mora biti u našim strukturama. Mi to imamo, ali uz velike muke jer od 81 nacionalnog saveza naših članova i članova, svega tri saveza vode žene. Prema tome, kako mi možemo izabrati samo nekoga tko je u našoj skupštini. Ako te žene kroz saveze ne dođu u našu skupštinu mi ih ne možemo jednostavno nemamo koga izabrati. I to je nešto što apsolutno stoji da u budućnosti bude drugačije i mora biti promijenjena. Lokalni šport, dobro je rečeno od kolege, čini mi se u ime Kluba HNS-a, lokalni šport je riješen, ali se zakonska rješenja ne poštuju u dobrom dijelu lokalnih športskih zajednica moramo naći mehanizme da ono što je namijenjeno športu ide kroz programe u lokalnim športskim zajednicama. Često tu su problemi na osobnom nivou, iracionalni i nisu zapravo problemi samog sustava. Ali ima gradova poput primjerice … [[Govornik se ne razumije.]] nekih drugih gdje to funkcionira jako, jako dobro. Športska infrastruktura, kolega je govorio o tome, mi se zalažemo, čak smo sufinancirali i projekt … [[Govornik se ne razumije.]] športskih programa. Športska infrastruktura mora biti skandinavsko spartanska, nema nikakvog razloga da se rade športske dvorane koji su spomenici bilo čijoj veličini. I to se da napraviti. Ako ćete ikada biti u situaciji pogledajte športsku dvoranu u Balama koja je koštala 7 milijuna kuna a koja je ujedno dobila i nagradu u Barceloni za najbolji športski objekt prošle godine. Da se napravi treba imati volje. Obrazovanje van fakulteta, da, obrazovanje van fakulteta postoji i kroz naše institucije Hrvatsku olimpijsku akademiju preko 3 tisuće športskih djelatnika je u prošloj godini, to imate u izvješću prošlo kroz razne oblike obrazovanja i oni su sigurno doprinijeli da se ta, da se to proširi, ta baza športa u Hrvatskoj. Mi smo 7 mjeseci do Vancouvera, do zimskih olimpijskih igara i ja sam siguran da će naše športašice i športaši koji, nemojte biti uopće u dvojbi vrlo, vrlo pozorno prate ovu raspravu koju mi danas tu vodimo. I bez obzira što su … [[Govornik se ne razumije.]] na mediteranskim igrama, oni su itekako zainteresirani za puno onoga što ste i vi sami rekli. Evo kolega je spomenuo naknade za izvrsne športske rezultate, to nisu nikakve mirovine, to onaj tko želi zlo toj priči onda spominje mirovinu. To nikakva nije mirovina. To ima puno zemalja i ja ću vam reći vrlo otvoreno Jakov Fak čovjek koji je treći na svijetu u … [[Govornik se ne razumije.]] nikada za vrijeme svoje karijere neće zaraditi novac, nikada. A čitav svoj život će posvetiti tome, sve svoje vrijeme. Ima još jedno rješenje, susjedna Slovenija, Italija, Grčka, Njemačka a te ću vam podatke pokazati ako bude u odborima rasprava, Slovenija ima pod ugovorom u Ministarstvu obrane, unutarnjih poslova i financija 200 vrhunskih športaša koji su tamo zaposleni. Kolegice i kolege Alberto Tomba je carinik nikada ga niste vidjeli ni na jednom carinskom prijelazu, niti ćete ga ikada vidjeti. Prema tome, ima se o čemu razgovarati, mi računamo evo na ono što smo tu čuli, na vaše razumijevanje da nakon neke zrele rasprave se o tome vodi riječi. Ono što je najvažnije i što bih vas stvarno zamolio iskreno da o tome povedete malo pozornosti da razmislite o tome a to je ono može u ovoj teškoj situaciji koju svi dijelimo i sport isto biti će vrlo, vrlo teško u sportu u iduće vrijeme. A to je treći televizijski program. Nikada mi nećemo Filipa Udea vidjeti na domaćem natječaju, Snježanu Pejčić na domaćem natjecanju, odbojakaško žensko prvenstvo Hrvatske nikada ne zato što HRT to ne bi želio prenositi nego zato što nema termina. A ustavna je obveza Hrvatske radio televizije da prenosi domaći sport. I ja vas molim, oni imaju volju za to, imaju želju za to, imaju infrastrukturu za to, ja vas molim da takvu ideju podržite u ime hrvatskog sporta, u ime svih ovih koji nikada ne vidimo na televiziji a onda bi ih mogli vidjeti. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Želio bih ispraviti jedan navod koji je rekao gospodin Mateša na početku izlaganja kada je govorio o financiranju klubova i tome dakle da se time ne bave, da on o tome ima svoje mišljenje i da bi ga volio, ne znam kako je to izrazio, reći. Dakle, u ciljevima Hrvatskog olimpijskog odbora na prvoj stranici ovog izvješća u uvodu između ostalog stoji dakle, skrb o razvoju i promicanju sporta na državnoj razini uz poticanje organizacije, usklađivanje sporta na razini županija, gradova i općina te poticanje promicanja i skrb o svekolikom hrvatskom sportu. Što znači da i po vašim ciljevima možete o tome imati mišljenje, a pozvani ste ga i reći i ja bih ga doista želio čuti. Zahvaljujem.
Hvala. Zaključujem raspravu. Odlučivat ćemo kasnije. Hvala. 23. Programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2008. godinu. Podnositelj je Hrvatski olimpijski odbor. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela i Vlade Republike Hrvatske dajem na glasovanje sljedeći zaključak, prihvaća se programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2008. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora je prihvaćeno većinom glasova, 102 glasa za i 2 suzdržana. Ništa protiv.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Nadam se da ste unazad mjesec ili nešto više svi primili 112. knjigu ljetopisa Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti gdje je na oko 500, 600 stranica opisan cjelokupni rad svih pojedinaca i jedinica akademijinih u prošloj, dakle 2008. godini. Osim tog opširnog izvješća uprava Akademije proslijedila je Hrvatskom saboru jedan sažetak na 15-tak, 20 kartica. A moj današnji zadatak je da u najkraće moguće kažem sažetak sažetka tih 500 ili 600 stranica, otprilike 10-tak minuta. Na dan 31. prosinca 2008. Hrvatska akademija imala je 150 redovitih članova, 139 dopisnih članova te 97 članova suradnika ili ukupno 386 članova u svim kategorijama članstva, što je nekoliko članova više nego što je bilo prethodne godine. U prošloj godini Akademija je održala dvije redovite skupštine, jednu izbornu skupštinu i dvije svečane sjednice. Na travanjskoj redovitoj skupštini usvojeno je izvješće o cjelokupnom radu Akademije i završen račun Akademije za 2007. godine, dok su na prosinačkoj redovitoj skupštini usvojeni planovi i program rada, Financijski plan Akademije za godinu 2009. te Odluka o osnivanju antropološkog Hrvatske akademije u Dubrovniku. Na izbornoj skupštini održanoj 29. svibnja 2008. izabrani su novi članovi Hrvatske akademije i to 7 redovitih, 8 dopisnih i 12 članova suradnika. Reizabrano je 11 članova suradnika. Na svečanoj sjednici Akademije održanoj 29. travnja 2008. u povodu Dana Akademije 11-orici znanstvenika umjetnika predane su nagrade Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti za 2007. godini, a na svečanoj sjednici održanoj 17. lipnja proglašeni su novoizabrani članovi Akademije. Posebno spomenuti skupštine svečanih sjednica održanih nekoliko godišnjih izbornih skupština Akademije, znanstvenih skupova, predavanja, predstavljanja knjiga, izložbi i veći broj drugih manifestacija je održano. Predsjedništvo je Akademije održalo u protekloj godini 9 redovitih sjednica. Na sjednicama su članovi Predsjedništva raspravljali i donosili zaključke iz svojih nadležnosti. Osobito je pozornost bila posvećena pripremama za skupštinu, za svečanu sjednicu prigodom Dana Hrvatske akademije. Na sjednicama Predsjedništva raspravljalo se o donošenju odgovarajućih o sljedećem: o pripremama za svečano obilježavanja 150. godišnjice Hrvatske akademije 2011. godine, o postavljanju ploča Hrvatske akademije u Rimu u crkvi Sv. Onofria u čast hrvatskog filozofa Frana Petrića, o pripremama za restauriranje i konzervaciju violine Guarneri King u Cremoni u Italiji, o pripremama za osnivanje akademijinih zavoda za istraživački i umjetnički rad u Vukovaru, o prijedlogu Sporazuma Hrvatske akademije i Nacionalne zaklade za znanost o osnivanju i aktivnosti Europske znanstvene zaklade, o otvaranju izložbe Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti kroz fotografije u Bjelovaru, Koprivnici, Rijeci, Šibeniku i Beču, o nedovoljnoj promidžbi aktivnosti Hrvatske akademije u javnosti kojom se primjereno predstavili rezultati rada na znanstvenim projektima, odnosno u nakladničkoj djelatnosti, o dodjeli nagrade Hrvatska akademija za najviše znanstvena i umjetnička dostignuća u Republici Hrvatskoj u 2007. godini, te o saborskoj raspravi o Izvješću Hrvatske akademije o radu u godini 2007. na kojoj je vrlo pozitivno ocijenjen rad Hrvatske akademije. Isto tako, na sjednicama predsjedništva podržan je prijedlog o pokretanju postupka za izmjenu statusa članova suradnika Hrvatske akademije. Raspravljalo se o smjernicama rada Odbora za suradnju sa sveučilištima u Hrvatskoj i sa znanstvenim institucijama, razmatrani su rezultati posjeta članova Akademijine uprave Kulturnom društvu u Gradišću, a uz navedeno, Predsjedništvo je podržalo više prijedloga Odbora za međunarodnu suradnju. Predsjedništvo je zatim razmotrilo mogućnost i potrebe osnivanja novih akademijinih znanstvenih jedinica u Požegi, Šibeniku, Koprivnici i u Sisku. Uz sve istaknuto, na sjednicama Predsjedništva raspravljalo se i o obilježavanju važnih obljetnica te o pokroviteljstvu i o organiziranju brojnih znanstvenih skupova i izboru u znanstveno-istraživačka zvanja djelatnika akademije. Tijekom godine zaklada Hrvatske akademije uspješno je obavila zadaću na poticanju znanstveno-istraživačkog i umjetničkog rada u Republici Hrvatskoj koje su utvrđene statutom zaklade. Državnim proračunom Republike Hrvatske za godinu 2008. Zakladi Hrvatske akademije bilo je osigurano 2 milijuna 625 tisuća kuna, kao dio naknade koje je Vlada Republike Hrvatske obećala akademiji za oduzete stanove. Nakon provedenog javnog natječaja Upravni odbor Zaklade odlučio je da se sredstva u iznosu milijun 200 tisuća kuna rasporedi na ukupno 67 projekata koji su predloženi, predložene organizacije i pojedinci. Prošle godine prvi put su dodijeljena sredstva iz Fonda akademije Dragutina Tadijanovića. Međunarodna suradnja Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti intenzivirala su u odnosu na godinu prije što je rezultiralo povećanim opsegom i kvalitetom djelovanja predstavnika Hrvatske akademije u međunarodnim udruženjima u kojima je ona aktivni član, te posebno aktivnim uključivanjem u rad Europske znanstvene zaklade. Osim spomenutog naša akademija surađuje s gotovo 30 nacionalnih akademija u 22 zemlje. Posebno je važno istaknuti da naša akademija u protekloj godini je postala koordinator za Republiku Hrvatsku za veliki europski program humanitarnih znanosti, području humanitarnih znanosti HERA. Predsjedništvo Hrvatske akademije osnovala je Odbor za obnovu i razvitak Arboretuma Trsteno i za njegove članove imenovalo veći broj akademika, te stručnih suradnika u Zagrebu i Dubrovniku. Tijekom 2008. odbor je razmotrio i prihvatio studiju zatečenog stanja u Arboretumu Trsteno koja se sastoji od florističko vegetacijskog i građevinsko-arhitektonskog dijela. Uz redovite tekuće održavanje građevina Akademija u Zagrebu 2008. godine u što spada manji zahvat i sanacija zgrada. Nužno je spomenuti i stupanj realizacija dugoročnih kapitalnih projekata kao i ostale veće zahvate na pojedinim zgradama. Ipak, daleko najveći radovi obavljeni su u obnovi zgrade na Strossmayerovom trgu 14 što je omogućilo da je početkom ove godine otvorena nova akademijina knjižnica na Strossmayerovom trgu 14. Akademija se, … [[Govornik se ne razumije.]] znanstveno-istraživačka djelatnost odvijala osim u razredima i u drugim brojnim jedinicama kako u Zagrebu tako i izvan Zagreba i to izvan Zagreba, u Zagrebu dvije, a u Dubrovniku po jedna. U Dubrovniku dvije, a po jedna u Splitu, Zadru, Rijeci, Varaždinu, Bjelovaru, Osijeku, Vinkovcima, Trstenom i od nedavno u Požegi. Znanstveno-istraživačka jedinica akademije tijekom 2008. radile su na 43 znanstvena projekta tzv. matična projekta čija se istraživanja obavljaju mahom u akademiji, a čiji su glavni istraživači isključivo ili redovito članovi akademije i drugi znanstvenici iz akademijinih zavoda i instituta. U znanstveno-istraživački, muzejsko-galerijskim i stručnim jedinicama akademije bilo je prošle godine 232 zaposlenih djelatnika. Osim toga, u akademiji je zaposleno još 39 znanstvenih novaka. U okviru muzejsko-galerijskih djelatnosti djeluje gliptoteka, kabinet grafike, Strossmayerova galerija starih majstora i Hrvatski muzej arhitekture. Gliptoteka je tijekom 2008. godine bila značajna, održala je 30 izložbi, 12 promocija i predstavljanja knjiga, te niz drugih događaja. Sve su izložbe bile popraćene odgovarajućim katalozima. U kabinetu grafike bilo je 6 izložbi, također sa katalozima. Strossmayerova galerija starih majstora bila je otvorena za javnost sa starim postavom galerije. Hrvatski muzej arhitekture tijekom 2008. priredio je sedam izložbi. U akademiji postoje i drugi oblici znanstvenog rada. Tako je prošle godine u okviru akademije djelovalo 15 znanstvenih vijeća. Osim toga, djeluje jedan međunarodni komitet za istraživanje boksita, glinice, aluminija. Zatim, Odbor za narodni život i običaje, te Hrvatska kristalografska zajednica. U tim vijećima i tijelima rade ne samo članovi akademije, nego i znanstvenici i stručnjaci izvanredne akademije, pa i iz inozemstva. Tijekom prošle godine znanstvena su vijeća organizirala više desetaka znanstvenih skupova, te okruglih stolova, predavanja i godišnjih skupština. Tijekom prošle godine obavljene su 93 publikacije u vlastitoj nakladi ili su u nakladništvu, a od toga 33 knjige, 8 zbornika sa znanstvenih skupova, 35 svezaka časopisa, 12 kataloga izložaba, 4 programa događanja sa sažecima, 2 bibliografije, 2 partiture i 1 rječnik. Od potpore zaklade Hrvatske akademije tijekom 2008. godine pristupilo je 46 objavljenih knjiga. U ljetopisu akademije za prošlu godinu nalazi se detaljno izvješće o financijskom poslovanju akademije u prethodnoj godini. Ukupna sredstva kojima se prošle godine raspolagala akademija iznosila su 86 milijuna 341 tisuću 607 kuna. U taj su iznos najvećim dijelom uključena sredstva osigurana iz državnog proračuna, zatim sredstva osigurana iz drugih izvora financiranja kao što su Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, Ministarstvo kulture, Gradsku ured za kulturu Zagreba, županije, gradovi i druga pravna i fizičke osobe kao i sredstva ostvarena vlastitom djelatnošću akademije. Iz završnog računa vidljivo je da je akademija 2008. godine za svoje cjelokupno poslovanje utrošila iznos od 81 milijun 213 tisuća 370 kuna i na taj način ostvarila višak prihoda nad rashodima u iznosu 5 milijuna 128 tisuća 237 kuna. Tijekom prošle godine učinjen je veliki iskorak u nastojanjima da se akademija različitim aktivnostima što više otvori prema medijima, a time prema široj javnosti. U tom smislu intenzivirani su kontakti s medijima, ali još uvijek nismo zadovoljni načinom na koji pojedini mediji prate rad Hrvatske akademije. Prošle godine završen je redizajn i obnova portala Hrvatske akademije. Početkom 2007. započelo je predstavljanje izložbe Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti kroz fotografije, a s ciljem da se i na taj način hrvatska javnost upozori i upozna s našom akademijom i vrijednostima koje ona promiče. Ta je izložba tijekom prošle 2008. godine predstavljena u Bjelovaru, Koprivnici, Rijeci, Šibeniku i Beču, te nedavno u Sarajevu. Prema dosadašnjim saznanjima izložba je vrlo dobro primljena. Izazvala je veliki interes sredstava informiranja, ali podjednako tako i građana, te školske mladeži. Zadnjih nekoliko godina poraslo je zanimanje gradova da se u njihovoj sredini osnuje akademijina znanstveno-istraživačka jedinice čime se potvrđuje ugled akademije koju ima u široj javnosti. Takve su jedinice kao što je već rečeno osnovane u Bjelovaru, Vukovaru i Požegi, a pripremaju se ubrzo i njihovo osnivanje u Koprivnici i Šibeniku. Dozvolite mi gospodine predsjedniče, da na kraju izrazim uvjerenje da je Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti i tijekom 2008. časno ostvarila svoju zadaću na promicanju znanstvene djelatnosti i umjetničkog stvaralaštva. Zahvaljujem na vašoj pozornosti.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzet? Da. U ime Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, gospodin predsjednik odbora, gospodin Selem.
Gospodine predsjedniče … [[Govornik se ne čuje.]] , kolegice i kolege. Ja ću skratiti ovo izvješće odbora jer je predstavnik predlagatelja, akademik Cvetnić već vrlo opsežno iznio sadržaj izvješća. Dakle, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora na svojoj sjednici … [[Govornik se ne razumije.]] razmatrao izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti i raspravio ga je kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnijeli su predstavnici predlagatelja. Vi ste svi dobili ovu impresivnu knjigu "Ljetopis Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti" gdje je jedan vrlo temeljit sažetak rada i akademije i njezinih pojedinih članova. Dakle, "Ljetopis HAZU", dobili ste također i ovu skraćenu verziju. Iz svega jasno proizlazi, što je i zaključak odbora da akademija odgovara potrebama vremena i razlozima zbog kojih je osnovana. Istaklo se također brojnost organizacijskih oblika rada u akademiji u Zagrebu 18 organizacijskih jedinica, izvan njega 11 organizacijskih jedinica. Tu su također 43 znanstvena projekta, 15 znanstvenih vijeća, da ne nabrajam dalje. Jedan projekt do kojega mi je posebno stalo i kome se uvijek iznova govori na odboru kad dođe izvješće akademije, to je projekt publikacije Hrvatska i Europa. Prihvatili smo informaciju da je iz tiska izašao drugi svezak na engleskom jeziku, da su nastavljene pripreme za izdavanje trećeg sveska na engleskom i francuskom jeziku te što nas posebno raduje, a očekujemo i da se uskoro pojavi četvrti svezak na hrvatskom jeziku. Posebno je odbor prihvatio kao jedan vrlo značajan datum u radu akademije osposobljavanje prostora za knjižnicu akademije u jednom izvanredno lijepo i kvalitetno obnovljenom objektu. Također je registrirana sa zadovoljstvom međunarodna suradnja akademije, posebno je to … [[Govornik se ne razumije.]] fotografija koja je nakon hrvatskih gradova bila i u Beču. Jasno da to nije, time nije iscrpljena bogata međunarodna suradnja akademije sa odgovarajućim ustanovama Udrugom europskih akademija i drugim odgovarajućim institucijama. Također, svojim djelovanjem Zaklada Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti sudjelovala je u financiranju preko 60 projekata. Proračunska situacija akademije ove godine je relativno dobra, 75% prihoda ide iz državnog proračuna. Ono što također odbor honorira je činjenica da je akademija reagirala na neke aktualne probleme koji se nameću u okruženju u kojem živimo. Tako npr. recesija kao svjetski problem, problem razvoja školstva u Hrvatskoj, zatim prometna problematika Zagreba, dakle to su sve teme koje je akademija obrađivala i putem kojih je pokazala da sudjeluje ne samo u jednoj užoj znanstvenoj sferi, nego i u znanstvenom obrađivanju aktualnih tema. Ono što svih nas ne zadovoljava, to je jasno nazočnost djelovanja akademije u medijima. O tome je govorio i gospodin akademik Cvetnić, zaista mislimo da akademija zaslužuje daleko bolji tretman u medijima i da bi trebalo uporno nastojati naći načina da to djelovanje, taj rad u javnosti dobije odjek koji i zaslužuje. U raspravi je također potvrđeno već ranije izraženo stajalište odbora da bi nakon temeljite rasprave trebalo akademiji predložiti da pristupi osnivanju razreda za kazališnu i filmsku umjetnost. Također u raspravi je spomenuto i pitanje možda najdragocjenijeg predmeta kojim raspolaže akademija, to je poznata violina King. Postavilo se pitanje upotrebljavanja, korištenja za umjetničku praksu tog dragocjenog instrumenta. Pitanje, jasno osiguranja koje se onda uvijek postavlja i tu je sugerirano jasno da se potraže načini da se ta dragocjenost i afirmira kao jedna živa činjenica naše glazbene prakse. Nakon rasprave odbor je jednoglasno donio zaključak da predlaže hrvatskom odboru da prihvati Izvješće o radu Hrvatske akademije za godinu 2008. i također predlaže Hrvatskom saboru da preporuči Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti pokretanje postupka za osnivanje razreda za kazališnu i filmsku umjetnost. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Petar Selem.
Gospodine predsjedniče, gospodine akademiče, još jednom. Zadržati ću se samo na ovoj zadnjoj točki, odnosno predzadnjoj točki prije … [[Govornik se ne razumije.]] a to je pitanje rasprave koja se već otprilike prije godinu dana otvorila u Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu u smislu prijedloga akademiji da se pokrene postupak za osnivanje razreda za kazališnu i filmsku umjetnost. Naime, prije godinu dana, otprilike, nešto čak i više na sjednici odbora zastupnik gospodin doktor Antun Vujić i zastupnik gospodin Frano Matušić su pokrenuli to pitanje smatrajući da bi akademija trebala jasno pratiti stanoviti razvoj poimanja stanovitih umjetnosti koji se jasno vremenom mijenja. Dok je svojedobno kazališna umjetnost bila vezana uz literaturu, uz književnost, dok je filmska umjetnost imala jedan neodređeni status, danas nakon svih teoretskih i jasno praktičkih iskustava, posebice druge polovine 20. stoljeća znamo da su to potpuno autonomne umjetnosti koje se ne vezuju ni na kazalište, ni na filmsku umjetnost, ni na likovnu umjetnost, već zaista umjetnosti u potpunosti autonomni, samo svoji. Ja neću citirati teoretska djela … [[Govornik se ne razumije.]] i dalje koja tu temu razrađuju i osim toga stajalište odbora i zastupnika koje su to pitanje pokrenuli da bi u akademiji koja mora pratiti logično razvoj stanovitih pojmova i predodžbi o umjetničkim poljima i područjima, da bi također bilo, kako da kažemo, vrlo korisno da se stvori jedna možda bolje radno vijeće između znanstvenih i umjetničkih razreda. Naime, do sad akademija ima 6 znanstvenih i 3 umjetnička razdoblja. Pokretanje ovog postupka jasno dovelo bi do toga da se osnuje i 4. umjetnički razred. Ali jasno to je stvar akademije, stvar njezine procedure, njezinog postupka. Dakle, ukratko Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice poduprijet će prihvaćanje pozitivnog izvješća o radu akademije i poduprijet će ovaj prijedlog Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu o kojem je pozitivno mišljenje dala i Vlada Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospodin zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani glavni tajniče akademije. Ja bih htio reći nekoliko riječi o ovom izvješću, tim više što je riječ o vrlo kompleksnom izvješću kojeg smo dobili i ljetopisu Hrvatske akademije i čini mi se htio bih raspraviti o nekim dijelovima koji se ovdje dovoljno ne vide. I osobno sam svjedok kako se akademija u posljednje vrijeme uključila u vrlo važnu raspravu o odgovornosti znanosti za budućnost Hrvatske, što nije mala stvar. A osobito i oko najnovijih promjena u obrazovanju, gdje su upravo članovi akademije pokrenuli i javne rasprave zajedno sa rektorima hrvatskih sveučilišta. To je jedna nova dimenzija koju mi dobivamo u hrvatskom društvenom i političkom životu, jer znanost je dosita odgovorna i trebala bi imati mjesto u društvenom razvitku našega društva. Ako se sjećate kada se vodila velika rasprava oko kulikularne politike, upravo je akademija imala tu vrlo veliku i važnu ključnu ulogu, upravo da osvijestimo na najvišoj stručno znanstvenoj razini o čemu je riječ, kao i hrvatska sveučilišta i ta sinergija po meni daje jednu novu kvalitetu. Evo to sam htio reći jer u raspravi na odboru nije bilo dovoljno, nije se vidjelo. I drugo, kada se precizno čita izvješće onda vidimo kojim izvorom, kojim resurskom, kojim znanjem raspolažemo, a kojeg možda premalo koristimo u praktičnom dijelu. Premalo razumijemo. Jer osim znanstvenih djela osim skupova koji su a ovdje se to izvire. Isto tako ono što bih pohvalio što je isto važno za razvitak društva, je činjenica da hrvatska akademija potiče osnivanje zavoda za znanstveno istraživački umjetnički rad širom Hrvatske. Tako je proteklo vrijeme osnovan onaj u Vukovaru. Tu vidim vrlo važnu činjenicu da akademija želi takve zavode otvoriti još u Požegi, Šibeniku, Koprivnici, Sisku time zaokružuje ono što već ima i u Puli, i u Rijeci, i u Zadru, i u Splitu, i u Dubrovniku itd. To mi se također čini vrlo važnim, jer to iskustvo znanstveni projekti mogu iznimno pomoći tim dijelovima Hrvatske u svom stasanju i u svom razvitku. To držim vrlo korisnim. Htio bih još pohvaliti i međunarodnu suradnju, rad u međunarodnoj suradnji. A ono što je možda dobro da čuju znanstvenici i oni koji se bave istraživanjima, akademija ima svoju zakladu, Hrvatske akademija za znanosti i umjetnosti koja ima na svom računu gotovo 5 milijuna eura i prošle godine je za znanstvene projekte i istraživanje podijelila na oko 70-ak projekata milijun i 200 tisuća kuna. To je dobar potencijal i za one koji mogu konkurirati. I neću dužiti s obzirom da očekujemo glasovanje nastojat ću završiti do dva sata, tako da ne dužim. I još samo jedno želim pohvaliti činjenicu rada na ediciji Hrvatska i Europa. Dakle, to je iznimno važan danas kada se u znanosti traži više međunarodne razine i pisanja usklađenog koje može poticati naš razvoj i koji ima uporišta i u međunarodnim iskustvima i koji može strpiti takvu kritiku. To mi se čini da je jedna edicija vrlo važna za Hrvatsku i za njeno pozicioniranje u današnjem svijetu. Eto neću dužiti. Zahvaljujem i podržavam ovo izvješće.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine akademik Cvetlić. Ovo današnje izvješće sigurno pokazuje jednu snagu akademije jer sa 371 članom u tri kategorije to je jedan impozantni broj, potencijal koji je sigurno dao veliki doprinos u znanosti Hrvatske. Normalno i sredstva koja koristi ta akademija, a ovdje je bilo govora oko 86 milijuna kuna ili indeks 112,5 znači povećanje sredstva koja je dobila ta akademija, sigurno treba biti i na adekvatan način i iskorišteno. Ovo što vidimo iz ovog izvješća da je oko 5 milijuna kuna viška, odnosno mene što interesira ovaj 1,8 milijuna na neutrošene prihode za osnovne i ostale poslove, mislim da bi se trebalo normalo i ta sredstva koristiti a sigurno ima i razloga i mogućnosti gdje bi se i trebala i morala koristiti. Akademija koja se bavi sigurno i znanstveno istraživačkim radom i ove znanstveno istraživačke jedinice u gradovima koje se i osnivaju i koje postoji sve veći interes, sigurno je to dobro. I normalno ako se to interpretira kroz određene aktivnosti, kao recimo što du bili 7. Strossmayerovi dani u Đakovu, na temu "Strossmayer i ban Jelačić", znači povjesničari koji su bili tamo prisutni da je to jedan način njihove edukacije i da takav rad, jeli govorili su i članovi akademije o tome. Prema tome, to je sigurno korisno u cjelokupnom društvenom i znanstvenom životu Hrvatske. Jedan od oblika rada su i ovdje naznačeni ovih 15 znanstvenih vijeća. Ja bih samo spomenuo jedno, a to je za poljoprivredu i šumarstvo. Ovdje u ljetopisu imamo izvješće što je to znanstveno vijeće radilo i mogu reći da ne bi mogli biti zadovoljni sa potencijalom rada toga vijeća, jer ako su imali posebno govorim iz poljoprivredne proizvodnje, bio tehnologije da jedan okrugli stol koji je održan na temu "Razvoj novih tehnologija u procesu i proizvodnji hrane u Republici Hrvatskoj", da je to ipak premalo za takovo jedno znanstveno vijeće jer nekada sam imao i sam priliku sudjelovati recimo na jednom takvom skupu koji je organizirao danas pokojni akademik Maceljski na temu zaštite poljoprivrednih proizvoda, korištenja zaštitnih sredstava umjetnih gnojiva. Znači, na takovom jednom skupu i referatima koji su poslije bili odštampani oni su bili u mogućnosti da se na jedan kvalitetniji način da se upravo struka upozna sa tim dijelovima znanja koja akademija ima. Iz ovoga ljetopisa vidimo da ipak u ovome dijelu nije bilo dovoljno aktivnosti i posebno iz područja koja su značajna za opstanak hrvatskog gospodarstva. Šumarstvo, također vrlo malo je bilo govora a posebno danas kada je i šumarstvo i drvna industrija u jednim poteškoćama normalno da bi se ovo vijeće, ljudi i znanja koja su u funkciji, koja bi trebala biti u funkciji rješenja da ti problemi koji su prisutni u sadašnjem trenutku trebali bi svakako biti i na kvalitetniji način prezentirati od strane i Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Posebno kažem veze sa Europom i ovakav jedan okrugli stol nije dovoljno. A zbog čega sve to govorim. Pa upravo zbog toga što cijenim i značaj i autoritet koji ima HAZU i mislim da bi to trebalo biti više iskorišteno za stvarni život i rješavanje gospodarskih problema Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem. Gospodine predsjedniče. Prije svega naravno da pohvaljujem izvješće Hrvatske akademije i ja bih se nadovezao samo na ono što je govorio kolega Selem a tiče se inicijative za osnivanje novog razreda za kazališnu i filmsku umjetnost. Naime, na odboru smo vrlo iscrpno razgovarali o toj potrebi da se obzirom na sve činjenice koje su se dogodile zapravo u prošlom stoljeću u kazališnoj i filmskoj umjetnosti i na činjenicu da one doista autonomno funkcioniraju, da je jednostavno danas potreba i da Hrvatska akademija osnuje novi razred, dakle novi razred za kazališnu i filmsku umjetnost. Ta ideja je naišla na plodno tlo u samom odboru i na odboru smo dali jednodušnu potporu ovoj inicijativi, ali naravno da to je stvar sada same akademije. Vlada je u međuvremenu također poduprla ovaj prijedlog koji je odbor iznio i tako da taj prijedlog zapravo sad ima i potporu i hrvatske Vlade i našeg odbora a vjerujem sasvim sigurno da će dobiti potporu Hrvatskog sabora, na akademiji je nakon toga da napravi sve potrebno odnosno da prije svega razmotri i da vidi je li to u skladu sa njihovim stavovima ili da podupru eventualno tu inicijativu i da pokrene proceduru za osnivanje još jednog razreda, dakle razreda za kazališnu i filmsku umjetnost. Ono što se meni također čini izuzetno važnim a to je pitanje instrumenta "king" koje je jedno od najvrjednijih instrumenata možemo reći na zemaljskoj kugli. Svakako ta dragocjenost, da činjenica je nešto što treba iskoristiti u jednom pozitivnom smislu kako bi se naravno svjetski umjetnici privukli i kako bi mogli koncertirati na tom instrumentu. Ostaje pitanje osiguranja samog instrumenta ali vjerujemo obzirom da u Hrvatskoj cvjetaju osiguravajuće kuće da će barem neka od njih naći dovoljno sluha da preuzme na sebe sponzorstvo oko osiguranja samog instrumenta jer nam to doista jamči dolazak najvrhunskijih umjetnika jer to je instrument koji će privući sasvim sigurno svakog pravog guslača odnosno violinistu da dođe u Hrvatsku. Evo u tom smislu naravno podrška cjelokupnom izvješću. Vi ste sami govorili o tome da mediji nažalost ... [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] to smo mogli primijetiti i kod prethodne točke koja se ticala Hrvatskog olimpijskog odbora ali sasvim sigurno dajemo punu podršku i kad bude Izvješće o radu Hrvatske radio-televizije ćemo inzistirati na tome da se rad akademije prati intenzivnije jer akademija i svi akademici to doista i zaslužuju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Odlučivat ćemo naknadno. 24. Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Podnositelj je Hrvatska akademija za znanost i umjetnost. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog radnog tijela i Vlade Republike Hrvatske dajem na glasovanje sljedeći zaključak, Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti prihvaća se zapravo Izvješće HAZU-a. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Izvješće akademije prihvaćeno je većinom glasova, 101 glas za i 1 suzdržan, ništa protiv. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu predlaže Saboru donošenje zaključka koji glasi preporuča se Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti pokretanje postupka za osnivanje razreda za kazališnu i filmsku umjetnost. Dajem na glasovanje prijedlog zaključka Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog odbora je prihvaćen većinom glasova, 100 glasova za, 3 suzdržana i ništa protiv.