Cijenjeni predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Pred nama su izmjene Zakona o porezu na promet nekretnina. Predložene izmjene i dopune Zakona o porezu na promet nekretnina predstavlja pravnu osnovu za stvaranje informatičkih preduvjeta u cilju rasterećenja porezne uprave u postupcima utvrđivanja poreza na promet nekretnina. Na osnovi predmetnih izmjena i dopuna pristupit će se izradi informatičkih rješenja koji bi sustav samo, a s osnove generiranja podataka, signalizirao obvezu primjerice naknadu obračuna poreza na promet nekretnina u predmetima u kojima je porezni obveznik bio oslobođen plaćanja poreza ili primjerice donošenja optužnih prijedloga u postupcima gdje porezni obveznik nije pravodobno prijavio nastanak porezne obveze poreza na promet nekretnina i slično. Također na taj način omogućit će se brže rješavanje prijevara poreza na promet nekretnina, odnosno znatno će se skratiti vrijeme obrade predmeta s obzirom na informatička rješenja izrađen na osnovi predloženih izmjena i dopuna Zakona o porezu na promet nekretnina. Najviši problemi su nam bili da nismo generirane podatke i da smo morali na većini predmeta izlazit na teren. To je toliko usporavalo sam razvoj poreza na promet nekretnina i sa ovim promjenama taj postupak ćemo ubrzat barem za deset puta. Također ostale značajne promjene: definirani su postupci procjene vrijednosti nekretnina s ciljem ubrzavanja postupka samog utvrđivanja poreza, definiran je nastanak porezne obveze kod stjecanja nekretnina stranaca te kod stjecanja dospjelošću. Propisane su novčane kazne za neprijavljivanje porezne prijave, usklađene su zakonske odredbe glede novina Zakona o obveznim odnosima, razlikovanje ugovora o dosmrtnom i doživotnom uzdržavanju, preciznije odredbe o oslobođenju od plaćanja poreza na promet nekretnina kod prvokupa nekretnina za rješavanje stambenog pitanja, pojednostavljenje postupaka. Također, brisanje teško dokazuje oslobođenja za gospodarsku zajednicu i za ovu provedbu zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za financije gospodin zastupnik, predsjednik odbora Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovani predstavnici Ministarstva financija, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 69. sjednici održanoj 27. siječnja 2011. godine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na promet nekretnina sa konačnim prijedlogom zakona i to kao matično radno tijelo. Na odboru se podržao prijedlog donošenja ovog zakona po hitnom postupku, podržali su se i navedeni razlozi za donošenje ovog zakona, posebice time što će se skratiti postupak donošenja rješenja za porez na nekretnine. Ovim prijedlogom zakona bilo je predviđeno člankom 13. da žalba protiv donošenja rješenja na temelju ovog zakona ne odgađa izvršenje. Razumijevajući da je bilo i situacija kada poneki, oni na koje se rješenja odnose i špekuliraju i podnose žalbe samo da bi odgodili plaćanje poreza, ali razumijevajući i objektivne situacije odbor je raspravio o toj potrebi treba li porezno rješenje odnosno žalba odgađati ili da ne odgađa izvršenje naplate poreza. I mišljenja je odbor bio da ipak treba stavit se i u situaciju građana i u situaciju svih onih koji kupuju nekretnine i da imaju pravo na žalbu i da ako podnesu žalbu da onda se odgađa izvršenje naplate, a to će bitno utjecati i pozitivno utjecati na državnu upravu, na poreznu upravu da brže donosi rješenja, da brže rješava i žalbe i žalbene postupke. Stoga i temeljem takve rasprave Odbor za financije i državni proračun odlučio je jednoglasno i predložiti donošenje ovoga zakona, ali i amandman kojim se ukida članak 13., znači briše se članak 13., a time članci 14., 15. i 16. postaju članci 13., 14. i 15. Hvala lijepo.
Hvala. Ima li još interesa odbora? Da. Gospođa Gordana Sobol, predsjednica Odbora za ravnopravnost spolova. Izvolite.
Zahvaljujem. Odbor za ravnopravnost spolova je raspravljao o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na promet nekretnina. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja je iznio glavne razloge donošenja izmjena i dopuna Zakona o porezu na prometu nekretnina koji je na snazi od '97. godine. Izmjene se odnose na stvaranje informatičkih preduvjeta s ciljem rasterećenja porezne uprave, kao i otklanjanje mogućnosti dvojakog tumačenja koja su se pojavila u praktičnoj primjeni zakona. Najznačajnija izmjena odnosi se na odredbe kojima se propisuje porezna osnovica, porezno oslobođenje za kupnju prve nekretnine, te trenutak o izvršnosti rješenja. Također, članovi i članice odbora upoznati su sa inicijativom pravobraniteljice za ravnopravnost spolova koja im je ukazala na potrebu da se prijedlog izmjena i dopuna ovog Zakona uskladi sa Zakonom o ravnopravnosti spolova izjednačavajući u pravima bračnu i izvanbračnu zajednicu. Predstavnik predlagatelja izvijestio je članove i članice odbora da Vlada navedeno pitanje raspravlja i planira riješiti bilo svojim amandmanom na ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona, bilo novim općim poreznim zakonom koji je u pripremi i do kraja mjeseca lipnja ove godine trebao bi biti u saborskoj proceduri. U raspravi koja je uslijedila iznesen je stav kako je svaka izmjena i dopuna bilo kojeg zakona prilika da se on uskladi i sa Zakonom o ravnopravnosti spolova koji je donesen u Saboru kao organski zakon. Članovi i članice odbora jednoglasno su odlučili predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na promet nekretnina, te su također jednoglasno odlučili predložiti Hrvatskom saboru da donese zaključak. Podržavajući inicijativu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da pripremi prijedlog Općeg poreznog zakona usklađen između ostalog i sa Zakonom o ravnopravnosti spolova.
Hvala. Ima li još interesa odbora? Nema. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika podržat će ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu prometa nekretnina sa konačnim prijedlogom zakona. Naime, činjenica je da je taj zakon uređen davne 1997. godine. Mijenjan je dva puta 2000. i 2002. i gotovo sigurno da je krajnje vrijeme da i u tom području se izmjenama zakona i dopunama Zakona o porezu na promet nekretnina urede sve one stvari koje su se u praksi pokazale kao nepravilnosti i da sustav bude protočan, jednoznačan i sa vrlo jasnim pravilima. I kad govorimo o poreznim, potencijalnim poreznim obveznicima, a i posebno kad govorimo o državnom proračunu, u stvari proračunu tim više što u ovom porezu jedinice lokalne, regionalne samouprave sudjeluju zajedno sa državnim proračunom i to je jedan od značajnih prihoda u pojedinim jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Ovim prijedlogom zakona kao što je rečeno i u uvodu od predstavnika predlagača radi se pravna osnova za stvaranje informatičkih preduvjeta. To drugim riječima znači da konačno, konačno i to područje će se informatizirati, povezati i stvoriti jedna jedinstvena baza podataka. Skraćuje se vrijeme obrade zahtjeva i sve one pozitivne stvari koje su posljedica izmjena zakona o dopunama i Zakona o porezu na promet nekretnina. Konkretno naša nedoumica iščitavajući ovaj zakon i mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika smatramo da bi pojedine elemente trebalo pojasniti ili preciznije navesti u zakonu. Konkretno članak 4. stav 3. koji govori da Porezna uprava utvrđuje osnovicu poreza na promet nekretnina kao tržišnu vrijednost nekretnine u pravilu iz isprave o stjecanju ako je ukupni iznos naknade koju daje ili isplaćuje stjecatelj približno jednak cijenama koje se postižu ili se mogu postići na tržištu. Što znači približno jednak cijenama? Da li te cijene s kojima se uspoređuje, da li je to 5% razlika, 10% razlika 15% razlika, u plusu ili minusu. Mislimo da taj pojam približno jednak cijenama je prilično rastezljiv i otvara prostora zlouporabe, otvara prostor nedoumice i smatramo da bi mi u klubu Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika smatramo da bi Porezna uprava ili predlagač trebao taj pojam daleko jasnije odrediti nego je to predloženo i u ovom prijedlogu zakona. Nadalje, u članu 5. stav, u stvari pardon to je isti član, član 4. ali stav 5., stav 6. koji govori da procjenu tržišne vrijednosti nekretnine iz stavka 5. ovog članka utvrđuje službenik Porezne uprave na temelju usporednih podataka o kretanju tržišnih vrijednosti i sličnih nekretnina s približno istog područja i približno u isto vrijeme. To je točno. I sigurno da će se ovim informatizacijom da će se podaci o vrijednosti generirati, sigurno je da će se stvoriti jedna baza podataka vrijednosti za pojedine nekretnine, za pojedina područja. To je sasvim sigurno. Međutim, da li su to usporedni podaci koji se generiraju kroz informacijski sustav Porezne uprave ili to ima veze sa nekim drugim mogućim podacima. Da li je to Državni zavod za statistiku, podaci Hrvatske gospodarske komore ili neke druge strukovne komore. Zbog transparentnosti mi u klubu Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika smo stava da bi to trebalo jasnije precizirati s tim više što je upitna dostupnost tih podataka budućem poreznom obvezniku. Potencijalnim obveznicima plaćanja poreza na promet nekretnina je prema ovom prijedlogu tim podacima raspolaže jedino porezni službenik. I u konačnosti porezni obveznik nema nikakve mogućnosti dati prigovor na vjerodostojnost tih usporednih podataka jer on ih ne zna. Naš je stav da bi zbog transparentnosti, zbog dostupnosti javnosti prije svega potencijalnim obveznicima plaćanja poreza na promet nekretnina trebalo dati mogućnost javnosti tih usporednih podataka normalno na temelju kriterija, kriterija koji nose transparentnost. Nadalje članak 9.a koji govori ako se radi o nekretnini za koju nema usporednih podataka prema članku 9. stavka 6. ovog zakona niti se radi o … [[Ne razumije se.]] nekretnine iz članka 9. stavka 7. ovog zakona, procjena tržišne vrijednosti nekretnine provodi se vještačenjem stručne osobe koju imenuje pročelnik područnog ureda porezne uprave. Jedna vrlo, može se naoko reći korektna formulacija, međutim naše je pitanje što znači stručna osoba? Da li ona mora imati određene kvalifikacije? Koje uvjete mora ispunjavati ta stručna osoba? Koje struke? Da li treba imati licencu? Stručni ispit? Članstvo u stručnoj komori? Mi u klubu Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika smatramo, stava smo da bi trebalo jasnije pojasniti ili precizirati ili definirati što znači stručna osoba, jer zasad prema ovom prijedlogu to je isključivo pravo pročelnika porezne uprave. I to definitivno otvara mogućnost zlouporabe, to definitivno otvara mogućnost nejasnoća i to definitivno otvara mogućnost nezadovoljstva poreznog obveznika. Drugo pitanje, tko plaća tu stručnu osobu? U zakonu to ne piše. Da li tu stručnu osobu plaća porezna uprava? Da li ju plaća porezni obveznik? Tko plaća to? Jer slijedom iščitavanjem ovog članka, logika govori ako pročelnik imenuje tu stručnu osobu, onda bi ju trebala porezna uprava plaćati. Ako je to tako, ajmo to napisati. Čisto zbog jasnoće, čisto zbog jasnog stava prema budućim poreznim obveznicima. I na kraju, generalno, klub Hrvatske narodne stranke, kao što sam rekao u uvodu, podržat će ovaj prijedlog zakona, uz stav da temeljem ovih primjedbi koje imamo na pojedine članke uz pojašnjenje ili eventualnu doradu zakona da se razriješe moguće nedoumice, ili moguće situacije na štetu budućih poreznih obveznika.
Hvala. U ime kluba SDP-a, gospođa zastupnica Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodo državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa evo danas pred nama imamo ovdje izmjene Zakona o porezu na promet nekretnina. Predlagatelj je uvodno rekao da će izmjene ovog Poreznog zakona značiti prije svega lakše utvrđivanje, odnosno točno utvrđivanje porezne osnovice, s jedne strane. A s druge strane isto tako omogućiti će da porezni obveznici na neki način, odnosno da službenici porezne uprave nemaju više mogućnost, odnosno diskrecijsku ocjenu za utvrđivanje tržišne cijene koja porezna osnovica za … [[Ne razumije se.]] poreza na promet nekretnina. Ja bih na samom početku htjela reći kakvo je stanje danas vezano uz … [[Ne razumije se.]] poreza na promet nekretnina, znači važećim zakonom. Inače porezna osnovica znači se utvrđuje kao tržišna cijena, u pravilu se uzima kao isprava o stjecanju nekretnina, ali isto tako ostavlja se mogućnost poreznoj upravi znači da djelatnik porezne uprave, upravni referent sam utvrđuje poreznu osnovicu. I što se događalo? Događalo se sljedeće. Upravni referenti koji rade u ispostavama porezne uprave znači na utvrđivanju poreza na promet nekretnina prije svega su referenti, imaju završenu srednju stručnu spremu, prije svega uopće znači nemaju potrebna znanja da bi mogli na pravilan način utvrditi tržišnu cijenu za određenu nekretninu, jer uglavnom se radi o referentima koji imaju završenu znači gimnaziju, ekonomsku školu ili nekakvo drugo usmjerenje. S druge strane događalo se da je naravno postojao, i mislim da to je poznato i predstavnici Ministarstva financija, uvijek je postojala mogućnost znači dogovora sa poreznim obveznicima, znači postojalo je plodno tlo za korupciju i u mnogim slučajevima upravo se događalo to da su referenti u ispostavama dogovarali cijenu pojedine nekretnine, što je u konačnici značilo, odnosno rezultiralo manjim iznosom poreza i za državu, a s druge strane dovodilo je u nepovoljniji položaj ostale porezne obveznike koji tu mogućnost nisu imali. Iz uvodne riječi predlagatelja eto moglo se na neki način čuti, željelo se na neki način izbjeći to, jer Ministarstvo financija je upoznato upravo sa tom činjenicom, da se to događalo, znači da su oni siromašni, oni koji nisu imali određene veze u poreznoj upravi morali plaćati porez, dok oni koji su te veze imali uglavnom političke, njima se porezna osnovica u pravilu dogovarala. Međutim trebamo se zapitati da li ove izmjene koje sada su pred nama, da li će one zaista na neki način onemogućiti da se i dalje iste stvari događaju u poreznoj upravi, odnosno da i dalje znači pojedini građani budu diskriminirani, a da s druge strane prihodi s naslova poreza na promet nekretnina upravo iz razloga koje sam rekla neće biti onakve kakve bi trebale biti kada bi se zaista vršila objektivna procjena poreza na promet nekretnina, odnosno tržišna cijena. Ja ovdje vidim prije svega, promjene se odnose znači na samo određivanje porezne osnovice, ona je sad jasnije određena nego što je bila ranije, ali isto tako i na sam postupak provođenja, postupak procjene koji se vodi u ispostavama porezne uprave. I već ovdje kod prvog znači načina, koji se predlaže postoji po meni prostor da se i dalje dogovara s poreznim obveznicima i da se dalje umanjuje … [[Ne razumije se.]] porez na promet nekretnina. Jer kaže se u većem broju predmeta prometa nekretnina, ako je ukupan iznos naknade koju daje ili isplaćuje stjecatelj, približno jednak cijenama koje se postižu ili se mogu postići na tržištu. Porezna osnovica utvrđivat će se iz isprave stjecanja kao u slučajevima koji su propisani, da sad ne čitam dalje. Što to znači po meni? Ovaj iznos približno, mislim da taj pojam je vrlo rastezljiv. To može biti 5%, može biti 10%, može biti 20% Prema tome, mislim da ovim izmjenama zakona u svakom slučaju trebalo je pisati točno i precizno da odstupanje znači od tržišne cijene može biti ne znam 10%, 5%, a ovako se opet znači ostavio prostor da se može dogovarati s poreznim obveznicima i da opet na neki način porezni obveznici koji nemaju znači utjecaja će plaćati porez po tržišnoj cijeni, a ovi drugi opet po dogovoru sa službenicima Porezne uprave. Isto tako znači ovo je ustvari način na koji bi Porezna uprava utvrđivala porez na povrat nekretnina koji ustvari vrijedi u pravilu, a onda iznimka od toga kaže "ako je iznos iskazan u … stjecanju manji Porezna uprava procjenjivat će tržišnu vrijednost na temelju usporednih podataka", provodit će znači poseban ispitni postupak koji je propisan i OPZ-om i Zakonom o porezu na promet nekretnina. Međutim, ono što mene zanima sada, odnosno ne što me zanima, što znam, da Porezna uprava u ovom momentu sada, a zakon znači će se primjenjivati 8 dana nakon objave u "Narodnim novinama" zapravo nema instrumente, odnosno nije osigurala te usporedne podatke da bi uopće mogla na taj način utvrđivati poreznu osnovicu. Mi znamo da OIB još uvijek nije saživio, doduše postoje određeni podaci koji jesu u Poreznoj upravi, međutim ti podaci koji jesu nisu dovoljni, oni će otežavati i dalje postupak razreza poreza na promet nekretnina. I pitanje je ustvari kada će se moći izdavati tzv. sistemska rješenja, odnosno rješenja iz sustava gdje bi taj sustav ustvari generirao i imao sve podatke koji bi onda vrijedili kao osnov za utvrđivanje poreza na promet nekretnina. Ja ovdje najveći problem upravo vidim i u gruntovnici. Mi znamo da naše stanje u zemljišnim knjigama je iznimno loše, da se ono ne poklapa sa stanjem u katastru i Porezna uprava ovog momenta sada ako porezni obveznik znači stječe nekretnine, a kupac znamo da je porezni obveznik, u ovom momentu sada ne može znati da li je netko vlasnik nekretnine ako je npr., eto reći ću iz grada Virovitice je li, ja sam Virovitičanka, ako netko ima na drugom području Hrvatske, ne znam eto u Zagrebu, na Hvaru ili bilo gdje u Hrvatskoj nekretnine, Porezna uprava nema podatak o tome jer još uvijek nije povezana sa Gruntovnicom. Eventualno ima podatak možda ako je stjecanje bilo tzv. rabljenih nekretnina, ali ako se radi o stjecanju novo sagrađenih nekretnina koji podliježu obvezi PDV-a o tome Porezna uprava nema apsolutno nikakav podatak jer to sve ide mimo Porezne uprave, automatski dolazi u Gruntovnicu. Znači za ovaj posao i za ovo što je ovdje navedeno mislim da Porezna uprava ovog momenta još uvijek nije spremna i da će trebati dosta vremena da bi se na neki način ovi podaci koji se ovdje navode da bi se mogli naći u Poreznoj upravi. A interes je svakako da se ti podaci nađu što prije da bi se što prije moglo utvrđivati pravilo porezna osnovica, a samim time znači i porez koji je moram reći prihod i državnog proračuna i proračuna grada i općina gdje se nalazi nekretnina. I stavit ću ovdje primjedbu, po meni u svakom slučaju porez na povrat nekretnina bi trebao biti isključivo prihod općine ili gradova na području kojeg se nalazi ta nekretnina koja je predmet kupoprodaje, a ne da država ovdje ima 40% od iznosa tog poreza. Nadalje, ovaj treći slučaj kaže u najmanjem broju slučajeva, znači tamo gdje uopće nema podataka tih usporednih, Porezna uprava u tom slučaju bi onda trebala, ustvari porez na osnovicu bi procjenjivao ovlaštena kaže osoba. Kolega Koračević je to spomenuo, ja pitam isto, tko je ta ovlaštena osoba? Ja mislim da bi ovdje explicite u zakonu trebalo pisati da će u tom slučaju porez na osnovicu utvrđivati ovlašteni vještak. Znači, osoba koja je za to stručna. Imamo vještake koji rade, znači koji rade za sud. Isto tako bi mogli raditi i za Poreznu upravo. I ono isto što nije ovdje navedeno, a potrebno je navesti, tko će u konačnici snositi troškove tog vještačenja? Po meni bi trebalo porezno tijelo jer porezno tijelo je to znači koje ide u taj poseban postupak određivanja porezne osnovice. Ali, ovdje o tome se ništa u ovom prijedlogu zakona ne govori. Isto tako ovim zakonom vidimo da je došlo dosta izmjena vezano za stjecanje nekretnina, znači za porezno oslobođenje ustvari kod kupnje prve nekretnine. I meni je drago da nije ukinuto to porezno oslobođenje iz razloga što znamo da je izmjenama Zakona o porezu na dohodak ukinuto oslobođenje za kupnju prve nekretnine tijekom prošle, znači 2010. godine, ta olakšica znači više ne postoji. Međutim, eto drago mi je da u Zakonu o porezu na promet nekretnina je ustvari ostala i dalje olakšica pri stjecanju prve nekretnine. Ali, to ne znači da mora biti prva nekretnina, ona može biti i peta, bitno je znači da porezni obveznik nije dotada koristio olakšicu i nije bio oslobođen plaćanja poreza. I bitno je da porezni obveznik time rješava svoje stambeno pitanje. To je ustvari temeljna razlika između olakšice koja je bila propisana Zakonom o porezu na dohodak i ove olakšice prema Zakonu o porezu na promet nekretnina. Ispričavam se, bolesna sam po moram malo popiti vode. E sad, vezano znači ovaj uz primjenu članka 11a porezna oslobođenja, to upravo opet se vraćam se na ono znači kojim podacima raspolaže Porezna uprava. Jer ovdje vidite, ovdje je znači, mada i u prijašnjem zakonu isto su bili određeni točno koliko po članu obitelji postoji, treba biti prostora da bi bila porezna olakšica, ovdje ustvari će se Porezna uprava već sada suočiti sa problemom, a to je da kaže ovako da bi se steklo pravo na oslobođenje, porezno oslobođenje, građanin mora podastrijeti, odnosno dat podatke da građanin te članovi njihove uže obitelji nemaju u tuzemstvu i inozemstvu u vlasništvu, suvlasništvu ili zajedničkom vlasništvu pa onda kažu građevine, stan to je to. To je upravo onaj problem na koji sam upozorila kad sam govorila ustvari vezano uz utvrđivanje porezne osnovice. Znači, u ovom momentu sad Porezna uprava nema podatak o tome tko je vlasnik nekretnina koje su znači izvan područja sjedišta nadležnosti tog Općinskog suda i ne znam na koji način će se to rješavati. Vjerojatno samo izjavama stranaka, a ne znam koliko tome možemo vjerovati. Isto tako ono na što bih htjela upozoriti i što mislim da mi eto nije logično, a to je znači da porezno oslobođenje u slučaju ako se stječe nekretnina i uključivo do 400 m kvadratnih zemljišta znači bilo bi potpuno porezno oslobođenje, ali u slučaju ako građanin stječe građevinsko zemljište koje je površine 600 m kvadratnih i na kojem namjerava sagraditi nekretninu, u tom slučaju će razliku između tih od 400 do 600 platiti porez na promet nekretnina. Ja mislim da ustvari po meni nema tu nekakvog logičnog objašnjenja i da bi znači taj iznos od 400 m kvadratnih trebao vrijediti i u jednom i u drugom slučaju. Ne vidim razloga zašto bi trebale ustvari, zašto te površine su različite. Nadalje, to je to, da. Ono što sam htjela reći vezano za žalbu eto rekao je i predsjednik Odbora za financije nema nikakvog zaista razloga, odnosno po meni nije pravno utemeljeno da žalba nema suspenzivni učinak upravo iz razloga što je Općim poreznim zakonom propisano da žalba znači odgađa izvršenje poreznog rješenja, kojima se utvrđuje porezna obaveza. To je općenita odredba koja vrijedi za sve vrste poreza, i upravo iz tih razloga mislim da bi ovaj članak 13. trebalo zaista izbrisati jer nije dobro da samo kod razreza za porez nekretnina bez obzira na sve one razlike koje su rečene da postoje zaista i to da građani možda zloupotrebljavaju to pravo, ali nije znači pravno utemeljeno da žalba ne odgađa izvršenje tog rješenja. I ono što bih još htjela reći na kraju vezano za članak starog Zakona koji se briše, članak 13. stavak 1. točka 3. Zakona, u tom članku je u sada važećem Zakonu bilo propisano znači porezno oslobođenje koje se odnosilo na braće i sestre njihove potomke, zetove i snahe, ostavitelje darovatelja kada na ... dan nekretnine ako su sa ostaviteljem i darovateljem živjeli u gospodarskoj zajednici u vrijeme izgradnje građevine, stjecanje druge nekretnine, ostaviteljeve smrti i primitka dara. Gospodarskom zajednicom u smislu ovog Zakona smatra se zajedničko stjecanje prihoda i imovine, te raspolaganje prihodima i imovinom. Ja mislim da nije u redu da se ovo porezno oslobođenje izbriše iz zakona upravo zbog razloga što imamo slučaj da kod ugovora o doživotnom uzdržavanju i u prijašnjem Zakonu i ovim izmjenama Zakona rečeno je da se temeljem ugovora o doživotnom izdržavanju, za svaku godinu uzdržavanja 5% smanjuje porez na promet nekretnina, a ovdje imate situaciju da braća i sestre, odnosno njihovi potomci, te zetovi i snahe koji žive u zajedničkom kućanstvu sa ostaviteljem i stječu zajedno imovinu, u konačnici nakon smrti ostavitelja će morati platiti poreza na promet nekretnina. Ja znam da je to na neki način poreznoj upravi problem utvrditi tu gospodarsku zajednicu ali po meni nije to razlog da se ukine porezne oslobođenje. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ima jedna obavijest. Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo predsjednik Odbora Zlatko Koračević, obavještava da se 36. sjednica Odbora za regionalni razvoj koja je sazvana za danas 2. veljače 2011. godine, u 14 sati otkazuje. Prelazimo dalje, idemo dalje, što se tiče klubova. Goran Marić u Ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, cijenjeni kolegice i kolege. Pa ovom Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na promet nekretnina s Konačnim prijedlogom zakona je vidljivo da će biti opće podržan, a nije ni čudo jer je vrlo opsežna rasprava provedena na Odboru za financije i državni proračun kao matično radno tijelo gdje je isto tako jednoglasno podržano i donošenje hitnog postupka ali i ovaj Prijedlog zakona. I ovako je trebalo urediti ovakav prijedlog i Klub HDZ-a podržava donošenje ovog Prijedloga zakona o porezu na promet nekretnina iz nekoliko razloga. Pa zašto je bilo potrebno urediti? Pa vrlo često se osjećao nedostatak informatičke povezanosti u poreznoj upravi. Vrlo često su porezni obveznici bili zakinuti, vrlo često je porezna uprava neopravdano kasnila u donošenju rješenja i u postupku donošenja žalbi i vrlo često su bili zakinuti obostrano i porezna uprava i država ali i porezni obveznici, i ovoj e trebalo urediti na ovakav način i ovo će sigurno pridonijeti ažurnosti donijet će, ubrzat će postupak donošenja rješenja, ubrzat će postupak naplate, a ubrzat će postupak, žalbeni postupak. Čuli smo ovdje i male opaske na to da će u članku 4. kao što se predviđa da će Porezna uprava utvrđivati osnovicu poreza na promet nekretnina kao tržišnu vrijednost nekretnine, u pravilu iz isprave o stjecanju nekretnina ali na način da će se, ako se vidljivo je da je ta vrijednost približno jednaka cijenama koje se postižu na tržištu ... i tu je iskazana bojazan za manipulaciju i za eventualno moguće pogodovanje pojedinim poreznim obveznicima. Mislim da je to nemoguće, ponajprije što moramo dobiti odgovor na to što je tržišna cijena. Postoji li tržišna cijena uopće. Ona postoji u teoriji ali u praksi se ne zna koja je točno. Ne postoji tržišna cijena. Tržišna cijena je ona koja se ugovori između kupca i prodavatelja, ona se ne zna unaprijed. Nije to ona poželjna cijena po kojoj bi netko htio prodati nekretninu, niti je to poželjna cijena po kojoj bi netko htio kupiti nekretninu, to je cijena koja se postigne na tržištu nekretnina između kupca i prodavatelja. Činjenica da ta ugovorena cijena može nekada biti upisana u ispravu a koja nije ustvari ugovorena. Ali upravo zato postoji katalog cijena koji će vidjeti je li odstupa previše od nekih općih kretanja na tržištu ili ne. Iako porezna uprava utvrdi da odstupa previše onda neće biti osnovica porezna iz isprave o stjecanju nekretnina nego iz kataloga cijena. Ekonomska kriza je pogodila mnoge dijelove društva, skoro sve, ali rijetko koje tržište nekretnina. Tržište nekretnina je najviše pogodila. Samo primjer, samo nekoliko primjera po godinama koliko je bilo ukupno izdanih rješenja 2006., 7., 8. godine u Hrvatskoj a koliko 2009. i 10. Ukupno je 2007. izdano rješenja na promet nekretnina 257 tisuća 179., a 2008. 244 tisuće 318 rješenja. DA bi se to skoro prepolovilo u 2009. i 2010. godini na 192 tisuće odnosno 128 tisuća rješenja u 2010. godini. Na žalost kriza se osjetila najviše na one koji su htjeli po prvi put kupiti nekretninu, i broj obveznika sa olakšicom kod kupnje prve nekretnine dok se kretao 2006. na 21 tisuću, 2007. 21 tisuću 670, u 2008. je bilo samo 17 tisuća i 16 rješenja, a u 2009. 8 tisuća 512 rješenja za kupnju prve nekretnine, a olakšica za kupnju prve nekretnine je izdano ukupno u 2010. samo 5 tisuća 142 nekretnine. To upućuje koliko je najviše pogodila kriza tržište nekretnina, a upravo oni koji kupuju nekretninu po prvi puta. Klub HDZ-a podržava ovaj prijedlog zakona, ali isto tako naglašava da na neke stvari treba posebno skrenuti pozornost i posvetiti posebnu pažnju, a to je rok u kojem Porezna uprava treba izdati rješenje. Taj rok treba biti što kraći i Porezna uprava treba što prije donijeti rješenja. Istina da je nekada bilo čak i neopravdano da se čeka previše i po godinu, dvije, tri da Porezna uprava donese rješenja na porez nekretnina. Procjena vrijednosti nekretnine treba pristupati s posebnom pažnjom. Olako je reći tržišna cijena u Zagrebu je takva i takva. Čitam kataloge nekretnina pa kaše, tržišna cijena u Zagrebu u Maksimiru toliko, na Trešnjevci tolika, u ovom dijelu grada u Zadru, u Šibeniku takva, ali to je tako jedan širok pojam, toliko elemenata utječe na vrijednost nekretnine. Pa samo uzmimo primjer stana u jednoj ulici u Zagrebu evo počev od centra pa na dalje u istoj ulici stan oscilira u vrijednosti od tisuću eura po metru kvadratnom do 4 tisuće eura po metru kvadratnom. Mnogi elementi utječu na vrijednost nekretnine i godina izgradnje, i veličina stana, i urednost i održavanje stana, ali ponajviše u posljednje vrijeme i što najviše muči svakog građanina RH jeli nekretnina uknjižena ili nije. Ako je stan uknjižen i iste vrijednosti ili neuknjižen on ima veliku razliku vrijednosti na tržištu. Prema tome, o tim stvarima treba brinuti kada Porezna uprava donosi rješenja jeli stan uknjižen ili nije. Jer na uknjiženi stan može kupac dobiti kredit, a na neuknjiženi ne može i danas prije recimo 15 godina kupci nisu uopće toliko pozornosti posvećivali jeli uknjižen stan ili nije. A danas zapravo više nitko ne želi kupiti stan koji nije uknjižen. I to tim više utječe na vrijednost nekretnine. Ono što treba naglasiti da bi bilo poželjno i dobro za poreznog obveznika ali i za Poreznu upravu da u donošenju rješenja Porezna uprava u rješenju navede sve bitne elemente iz kupoprodajnog ugovora. A ne samo pojedine elemente. Sve što piše u opisu nekretnine u kupoprodajnom ugovoru o nekretnini treba stajati u rješenju o porezu. I tako katastarska čestica navedena i zemljišno-knjižni uložak i opis nekretnine i adresu, mjesto sve ono što piše u ugovoru o nekretnini, sve što prati nekretninu kroz njezinu povijest. Posebno skrećemo pozornost da treba posebnu pozornost posvetiti naplati poreza na promet nekretnina. Nema nikakvog opravdanja da porez na promet nekretnina ne bude 100% naplaćen, jer je to porez koji je najlakše naplaćivati. Pohvalno je da je prihvaćen jer se predstavnik Vlade izjasnio već na Odboru za financije i državni proračun, on naime ovim prijedlogom člankom 13. bilo je predviđeno da žalba poreznog obveznika ne odgađa izvršenje naplate poreznog rješenja. Međutim, ovim amandmanom ta žalba će odgađati naplatu i to je dobro da je se prihvatilo i to će uveliko pripomoći i stimulirati POreznu upravu da što brže donosi rješenja za porez na nekretnine, a time i mogućnost naplate. Zbog svega navedenog klub HDZ-a podržava ovaj prijedlog zakona i po hitnom postupku i glasovat će za njegovo donošenje. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik DAmir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Jasno je da ovo nije bezazlen zakon. Zato jer svaki poreski zakon je bitan zakon. Međutim, vidite što je zanimljivo, za svoje predstavnike Vlada je dana 28. prosinca 2010. to je bio dan kada je ako se ja ne varam rekonstruirana Vlada odredila znači Ivana Šukera, potpredsjednika Vlade RH ministra financija, jasno državnog tajnika gospodina Mladinea u Ministarstvu financija, ravnatelja POreske uprave gospodina Marića itd. to stoji na prvoj stranici. Međutim, kako se prilike u zemlji razvijaju vidimo nakon ove rekonstrukcije Vlade da bi najuputnije bilo da je ovaj zakon branio recimo da budem ciničan gospodin Milošević, pa da nas poduči kako je moguće u jednoj neovisnoj, demokratskoj, slobodoumnoj, liberalnoj Hrvatskoj itd. doći do 15-ak stanova i tome slično i to sve u relativno kratko vrijeme. Možda bi bilo isto tako uputno da zakon brane oni koji su po posebnim zakonima po neustavnom članku 16. onog Šuškovog pravilnika dolazili do reprezentativnih stanova u najužem dijelu grada Zagreba, pretpostavljam i drugdje po RH. Ono što svakako treba učiniti kada samo spomenuo taj Šuškov pravilnik po kojemu su odličnici, generali, dužnosnici stjecali stanove, je da se taj pravilnik poništi. Jasno, treba poništiti pretvorbu i privatizaciju, ali ono što izlazi u javnost kada je riječ o ovim Šuškovim stanovima to je doista na što se veliki dio građana zgraža. Drugo. Što je ključ ovog zakona, iako bih dalje rađe govorio o tom neustavnom pravilniku bivšeg ministra Šuška. Ključ ovog zakona je prije svega dobro ta informatička procjena, dobro je da se već jedanput na jednom mjestu i kroz takvu formu dođe do neke prosječne cijene. Ne da po diskrecionoj odluci ili POreske uprave ili vještaka ili tužitelja u nekim raspravama sudaca itd. određuje koliko što vrijedi, pa može to normalno lavirati od bagatelnih iznosa na istom prostoru do astronomskih, a onda onaj koji se nađe u sporu pitanje je što može dokazati po čemu je kupio. Drugo. Što je ključ zakona? Članak ovaj 11.a on doslovce glasi: "porez na promet nekretnina ne plaćaju građani koji na temelju sklopljenog ugovora u kupoprodaji stječu prvu nekretninu, stan ili kuću kojom rješavaju vlastito stambeno pitanje ako su kumulativno ispunjeni sljedeći uvjeti" jasno da ima hrvatsko državljanstvo, da građanin član njegove uže obitelji prijavi prebivalište i boravi u mjestu na adresi gdje se nekretnina nalazi. I sad dolazimo do onoga ključnog, to je ova točka treća, da površina nekretnine ovisno o broju članova uže obitelji građana ne prelazi za površinu i sad kako slijedi, za jednu osobu do 50 m2, za dvije osobe 65, za tri osobe 80, četiri osobe 90 itd., itd. Pustimo sad koliko bi poreza trebali platiti oni odličnici koji su dobivali četiri, pet puta više kvadrata po posebnim zakonima, međutim mislim da te iznose treba povećati i čak ovaj amandman kojega je u saborsku proceduru uputio klub HDZ-a da se invalidnim osobama omogući da se ti iznosi povećaju za 20% je u najmanju ruku korektan. Osobno držim da za sve građane treba povećati svoje iznose, jednom rječju prvu nekretninu u cijelosti svakoj obitelji, pojedincu trebalo bi osloboditi plaćanja tog poreza, bez obzira na veličinu, ali ono što treba napraviti je provjeriti način stjecanja novca, kako je netko do tog novca došao, kako je onda putem tog novca došao do te nekretnine i tome slično. Zašto je to bitno, pa između ostalog jer je i ova stambena politika koja se vodila ranih '90.-tih ili kasnih godina jednostavno učinila jednu ogromnu nepravdu hrvatskim građanima. Jedni nisu dobili do '90. ništa, počelo se dijeliti onima koji su bili u poziciji '90. za vrijeme Tuđmana, da ne spominjem sada te pravilnike i to se nastavilo možda i do dana današnjeg. Ali danas bi trebalo naprosto revidirati svaki tako po mom sudu nelegalno dodijeljen društveni stan koji je prodan posebnim zakonima. I to početi ako je od opozicije pa onda krenuti na vlast, na generale, na ministre, na tajkune itd. Ovaj zakon je isto nešto što nije loše regulirao, npr. ovaj članak 11. da porez na promet nekretnina ne plaćaju građani koji na temelju sklopljenog ugovora o kupoprodaji stječe zemljište unutar građevinskog područja površine do 600 kvadrata na kojem će izgraditi kuću za rješavanje vlastitog stambenog pitanja, ako su kumulativno ispunjeni oni uvjeti koje sam već spominjao. Ali se isto tako slažem, treba imati uvid tko što posjeduje i treba biti oprezan da ovaj zakon ne dovodi do toga da se plaća taj porez na imovinu jer koliko god to možda apsurdno nekome zvučalo taj porez će naprosto upropastiti sirotinju. Zašto sirotinju? Vi imate slučajeve da zbog posla ovoga ili onoga mnogi su napustili da spomenem Liku pa žive danas u Zagrebu ili Slavoniju pa žive ovdje u Zagrebu ili otoke pa žive u Splitu ili Ćićariju pa žive u Puli. Tu su stekli neke stanove na ovaj ili onaj način, a tamo imaju neka zapuštena imanja i ako to počnemo naplaćivati im oni će naprosto ostati i bez ili tih imanja ili imovine koju su naknadno stekli. Drugo, mislim da treba biti protiv tog poreza i zbog jedne činjenice, da u Hrvatskoj preko 90% punoljetnih građana posjeduje nekretnine. U jednoj Njemačkoj to je situacija možda sa 60% punoljetnih građana, u jednoj Italiji možda 55%, u Engleskoj još i manje. Znači onaj socijalizam kakav god da je bio omogućio je preko tih društvenih stanova da građani rješavaju to svoje stambeno pitanje. I danas imamo tu situaciju da smo '91. godine podijelili 400 tisuća društvenih stanova koji su izgrađeni od '60., '70. do '90. i ti ljudi ako su recimo naslijedili neko imanje u kraju iz kojeg su došli u neki veći centar mogli bi preko noći ostati i bez jednoga i bez drugoga. Članak 11.c, porez na promet nekretnine, citiram: "ne plaćaju građani koji na temelju sklopljenog ugovora o kupoprodaji stječu novosagrađenu nekretninu u dijelu koji čini vrijednost zemljišta, iznos za komunalno uređenje zemljišta" itd., itd. Drugo pitanje, zašto recimo država tih 5% koliko ubire u cijelosti ne prepusti jedinici lokalnih samouprava. Taj porez nije neki odlučujuća stavka u državnom proračunu. Neka se manje krade pa onda se može više prepustiti ili lokalnoj samoupravi ili ostaviti građanima. Sve u svemu ovaj zakon jasno je u redu, međutim ono što treba jednostavno preispitati to su oni posebni zakoni temeljem kojih se privilegirala elita. Neki su dobivali sve za ništa, a drugi će krv da ne kažem šta da bi sutradan u ovim okolnostima mogli doći do stana. Drugo, kada govorim o tome da bi prvu nekretninu trebalo za stjecanje stambenog pitanja u cijelosti osloboditi. Pogledajte gospodo, nitko neće graditi ako ima četveročlanu obitelj kuću recimo sa 100 m2, ta kuća će zasigurno biti veća. Ispada apsurdno, ali sirotinja gradi, oni koji su potrebni kupuju. Pogotovo je to tako u tim ruralnim krajevima. I mislim da treba pustiti ljude neka grade, neka imaju i ne trebamo ih se naprosto bojati ako imaju, a pogotovo u ovim okolnostima kada bi trebalo početi stimulirati gradnju. U Hrvatskoj nitko neće doći sa strane da bi je pokrenuo. Gle apsurda, premijerka je pred dva, tri tjedna Egipćanima nudila gradnju pruge od Rijeke do Zagreba, sad vidimo šta je tamo, revolucija ili što li je već. Ali jasno je, Hrvatsku ne može pokrenuti ni Tutankamon ni Ramzes II ili III, niti Mubarak, Hrvatsku mogu pokrenuti samo hrvatski građani i zato hrvatskim građanima treba prepustiti ili dati ili omogućiti da naprosto grade. I zato se zalažem da se u cijelosti građanina oslobodi plaćanja tog poreza koji nije presudan niti za funkcioniranje države ni lokalne samouprave ako stječe prvu nekretninu, ali pritom razumljivo da svakog treba provjeriti kako je došao do novca. Treba još jedanput treći put kažem revidirati one Šuškove pravilnike itd. Maksimalno stimulativnim zakonima potaknuti investicije i razmisliti, ne se poigravati sa ovim porezom na imovinu. Sve u svemu da nije bilo onoga uređenja do devedesete ja tvrdim da 90% ljudi od ovih 400 hiljada koji su stekli stan '91., druge za pet, šest, sedam, osam hiljada maraka ili ne znam eura što je već bilo ne bi došli do stana da nisu na taj način ga kupili. I konačno, ono što isto tako mislim ova zemlja mora otvoriti još jedno pitanje i konačno riješiti pitanje i tih zaštićenih najmoprimaca jer i oni smatram da zaslužuju da kupe stan u kojemu žive 40, 50 ili 60 godina. Naši odličnici su temeljem tih neustavnih pravilnika dolazili do velebnih stanova. A oni koji su u takvim ili sličnim stanovima 40, 50, 60 možda i više godina jednostavno ne mogu riješiti svoj egzistencijalni problem, pa si čovjek postavlja pitanje gdje je tu pravda, pravičnost, zakon, savjest, poštenje itd. itd. I sve u svemu pretpostavljam da će se ovaj zakon podržati. Glasat ćemo i mi iako još jedanput smatram da ne bi bilo loše da se povećaju ovi limiti za stjecanje prve nekretnine. Ne treba se toga bojati. Možda bismo u vrijeme kada je spala gradnja bilo društvena ili državna svejedno, bilo gradnja lokalne samouprave, bilo pojedinačna ipak na neki način pokrenuli tu jednu gospodarsku djelatnost kao što je gospodarstvo pa bi indikretno kroz PDV, kroz zapošljavanje ljudi i svega ostalog dobili puno više nego kroz ovu formu.
Hvala. Imamo ispravke. Prvo gospođa zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo gospodin Kajin tvrdi da će ovaj zakon upropastiti sirotinju. To je netočan navod upravo iz razloga što se ovim zakonom propisuje porezna osnovica. Osim toga uvodi i odnosno porezno oslobođenje za kupnju prve nekretnine, jer definitivno sa većim standardima nego što to propisuje Zakon o obnovi. I u konačnici izmjenjuje i dopunjuje trenutak izvršnosti rješenja u utvrđivanju poreza na promet nekretninana. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče, pa ispravit ću netočan navod kolege Kajina gdje je ustvrdio da su stanovi samo upitni i porez na te stanove, te njihove stjecanje. Naime, za mene je upitnije zemljište u Barbarigi i Dragonjeri koje ste vi kao predsjednik Skupštine pretvorili iz poljoprivrednoga u građevinsko i tako ga zajedno sa svojim skupštinarima prodali. Tu bi trebalo pogledati koliko je poreza plaćeno i kakvo zemljište je bilo i tko ga je procijenio od strane Porezne uprave tada to zemljište i koliko je zarađeno na njemu.
Ispravak gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
... [[Govornik naknadno uključen.]] gdje kaže da je zasluga socijalizma što imamo puno stanova u vlasništvu građana itd., puno stambenih jedinica. To je apsolutno netočno. Vi znate kada je Zakon o prodaji stanova donesen i tko ga je donio, molim lijepo. Prvo, a zasluga je socijalizma isto tako želim vam reći da je naš veliki broj građana morao u inozemstvo zbog raznih razloga jer se nisu mogli zaposliti ovdje ili ondje zbog onih razloga, pa su onda otišli, radili, zaradili i napravili kuće. Isto tako, interesantno je i vaše razvrstavanje kategorije sirotinje, pa kažete ima kuću ili imanje nekakvo tamo u Ćićariji i stan u Puli. Meni se to nekako ne čini da to spada u kategoriju sirotinje i ne brine puno kako će vratiti ili otplatiti porez. Hvala lijepo.
Zakon ti je donesen '91. ali su stanovi sagrađeni do '91.
U ime kluba nacionalnih manjina, gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Uvaženi predsjedniče, uvaženi tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub nacionalnih manjina podržat će Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na promet nekretninama ukoliko će se ostvariti ono što se i navodi na samom početku da izmjenama stvaraju se informatički preduvjeti uz tendenciju rasterećenja Porezne uprave u postupcima utvrđivanja poreza na promet nekretnina. I drugo da će se riješiti pravodobno prijavljivanje nastanka porezne obveze poreza na nekretnine. Činjenica je da u Republici Hrvatskoj nemamo pouzdanih službenih informacija o kretanju cijena nekretnina, iako se tržište nekretnina drži srcem svakog nacionalnog tržišta. Statističko praćenje i redovito objavljivanje pouzdanih informacija o kretanju cijena nekretnina trebalo bi biti značajno i za Poreznu upravu. Stoga već ugrađivanje obveze Porezne uprave da informatički obrađuje cijene nekretnina, da izdaje prikladne informacije što ovdje ipak nije do kraja jasno da li će te informacije o kretanju istih na području zemlje, a što je važno za građane države i investitore biti dostupno svima. Ali svakako je važno da te kriterije određivanja porezne osnovice za porez nekretnine kako to ne bi ovisilo kao do sada o volji pojedinca. Bilo bi možda bolje i transparentnije da se zakonom reguliralo, da se informacije o cijenama nekretnina sakupljaju, prate i obrađuju u Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva onako kako to radi Ministarstvo poljoprivrede za kretanje cijena poljoprivrednih proizvoda. Naime, od Porezne uprave mnogi zaziru, uvijek ostaje pitanje točnosti i transparentnosti prijavljenih podataka i svakako i onda je i pitanje određivanja porezne osnovice. Pravodobno prijavljivanje nastanka porezne osnovice, odnosno porezne obveze poreza na promet nekretnina sada se pokušava riješiti na način da se da obveze javnom bilježniku koji ovjerava potpise na ispravama o prodaji ili stjecanju, da jedan primjerak dostavi u Poreznu upravu danas i uz korištenje identifikacijskog broja. Normalno, druga mogućnost je da sudovi i druga javna pravna tijela dužni su dostaviti svaku promjenu vlasništva nekretnine u zemljišnim knjigama, odnosno u službenim evidencijama. Ako k tome dodamo da i najčešće osoba dostavlja te podatke koja je kupovala, odnosno prodavala, bojim se da time nećemo rasteretiti poreznu upravu, čak štoviše bojim se da će doći do dupliranja, da ne kažem i višestrukih prijava će biti o jednom predmetu, što u ovom slučaju govori da neće biti rasterećenja, već prije svega da bi porezna uprava mogla biti zatrpana. Mislim da to neće riješiti problem da se prometuje nekretninama vrlo često i bez plaćanja poreza na promet. Čudno je da nismo posegnuli za onim što inače ima i Slovenija, ali i mnoge europske zemlje, da se jednostavno nema upisa u zemljišnim knjigama, bez klauzule porezne uprave o plaćenom porezu na promet nekretnina. Kažem činjenica je da je to Ustavni sud ukinuo, ali mislim da ako to danas mnoge europske zemlje imaju, da je to najjednostavniji način i da ne bi bilo zatrpavanja i da sigurno bi se prije rješavao problem plaćanja poreza na nekretnine. Mi ćemo podržati sve ove izmjene, ali mislim da se moglo i trebalo kvalitetnije odraditi i ako se zaista htjelo rasteretiti onda je trebalo primijeniti, a vrlo često se i pozivamo na europske zemlje, taj model, jer to je najsigurniji, da nema prijepisa, nema bez toga da je tamo klauzula o tome da je porez na prometovanje plaćen. Evo hvala lijepa. I još jednom naglašavam, bitno je statističko praćenje za nacionalno tržište. Molila bih odgovor da li će biti, znači ti podaci koji će se statistički obrađivati u poreznoj upravi, biti dostupni javnosti, odnosno da li je to početak stvaranja statistike o kretanju cijena nekretnina na tržištu koji nedostaje cijelom nacionalnom tržištu. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba nezavisnih zastupnika, gospođa zastupnica Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Zakon o porezu na promet nekretninama od donošenja '97. godine doživio je zanimljivo malo izmjena do sada, svega dvije izmjene 2000. i 2002., s tim da je ovo 2002. stupilo na snagu 2003. godine, i to je doista bila jedna hvalevrijedna izmjena koja je omogućila vjerujem velikom broju ili većem broju mladih ljudi da oslobađanjem plaćanja dijela ili ukupnog iznosa poreza na promet nekretnina svoje stanove za ta sredstva mogu namjestiti, na taj način postići i dostići jedan viši standard življenja. Do današnjeg dana, dakle od davne '97. godine kad je nastao ovaj zakon, i u Hrvatskoj i u svijetu promijenilo se puno toga. Najveća formalna promjena je svakako ulazak u novi milenij, ulazak u svijet drugačijih, suvremenijih komunikacija, modernih tehnologija, događale su se značajne promjene u životima svih nas, počeli smo komunicirati elektroničkom poštom, i svaku potrebnu informaciju danas prvo potražimo na Internetu, pa tek onda krenemo dalje u potragu. I sve to vrijeme, tih velikih promjena, od '97. pa do 2003. zakon je mirovao, ili spavao. Tržište nekretnina rasla su i padala, gospodarstvo je raslo i padalo, a zakon je ostajao isti. Stoga pozdravljamo ove promjene unesene u ovaj Zakon o izmjenama i dopuna Zakona o porezu na promet nekretninama, kao i preciznije definiranje pojedinih situacija koje predviđa zakon. Ovim promjenama ste zakon probudili. Posebno pozdravljamo stvaranje informatičkih preduvjeta za bržu provedbu zakona i pozivamo Ministarstvo financija kao predlagača da ne stane na ovim izmjenama i dopunama, već da ovaj zakon približi građanima. Transparentnost u provedbi svih zakona, pa tako i ovog zakona građanima olakšava život. U trenutcima kad građani, posebno oni koji kupuju prvu nekretninu, zadnju kunu daju za koji kredit više, a kao što znate problem sa kamatama i sa kreditima je velik, nećemo se uspoređivati, bar ne pod ovom točkom sa zemljama Europske unije, ili Slovenijom gdje vidimo koliko su krediti jeftiniji, a naročito znamo što znače krediti ljudi koji su podignuti u famoznim Švicarcima. Pa je tako posebna pouzdana informacijama obvezu plaćanja poreza na promet nekretninama doista od izuzetnog značenja. Sad kad se planira izgraditi, ja ću na taj dio posebno skrenuti pažnju, velik broj informatičkih rješenja kao podloga za provedbu ovog zakona, iznos koji će građanin morati platiti na porez za promet nekretnina mora biti dostupan građanima, čak i u fazi donošenja odluka o kupnji nekretnine, odnosno veličine na određenoj lokaciji, u skladu sa poreznim oslobođenjima, na koje građanin ima ili nema pravo, kako bi mogli znati da li si određenu nekretninu mogu ili ne mogu priuštiti. Naime poznato je da se mnogi građani preračunaju. Neću se vraćati na Švicarce, ali ću se vraćati na kamate, mnogi ne mogu otplatiti svoje stanove i na taj način banke sjedaju na imovine, sjedaju na kuće, sjedaju na stanove, i banke će izgleda u svakom gradu moći imati po koju ulicu. Jednostavno smatramo da mora postojati mjesto na web stranicama Ministarstva financija i porezne uprave na kojima građanima putem istovjetnog programa kojeg koriste i službenici, mogu vidjeti ako kupe određenu nekretninu koliko poreza moraju platiti. Posebno je bitno, obzirom da smo propisali novim izmjenama i dopunama da žalba ne odgađa izvršenje rješenja. Možda bi doista do glasovanja u petak trebalo razmotriti još jednom taj prijedlog. Držimo da će se ujedno usvajanjem našeg prijedloga realno smanjiti broj žalbi, i dodatno rasteretiti porezna uprava, a amandman ili neke prijedloge zaključaka neću pisati, jer držim da su ovakve izmjene vezane uz informatizaciju i dostupnost informacijama moguće riješiti i provedbenim aktima. Smatramo da u 21. stoljeću svaki zakon kojeg usvajamo mora biti moderan, životan i ono što je na ovom području je posebno važno transparentan i dostupan. Hvala lijepa.
Hvala. U 10 i 41 minutu je prošlo vrijeme za prijavu od 10 minuta. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, predsjednik odbora gospodin Petar Selem zakazao je sjednicu odbora danas, u 13 i 30 sati, u sobi 133/I, sa odgovarajućim dnevnim redom, dakle danas u 13 i 30. U ime kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospdine predsjedniče, gospodine državni tajniče. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na promet nekretnina, s konačnim prijedlogom zakona. Dakle, u uvodnom dijelu ovoga zakonskog prijedloga se kaže da je porez na promet nekretnina predstavlja pravnu osnovu za stvaranje informatičkih preduvjeta u cilju rasterećenja Porezne uprave, što bi nas trebalo veseliti, rasterećenje Porezne uprave. Nadalje, u istom tom pasusu piše, također na taj način omogućit će se brže rješavanje prijava poreza na promet nekretnina, odnosno znatno će se skratiti vrijeme obrade predmeta s obzirom na informatička rješenja. Informatički preduvjeti i informatička rješenja izrađena dakle na osnovi predloženih izmjena i dopuna Zakona o porezu na promet nekretnina. Gospodine državni tajniče jasno da ste vi upoznati, znači li to da će ubuduće se u proračun države, gradova i općina ipak onda sliti da kažem više novca nego sada kada vaša Porezna uprava ili naša Porezna uprava, dakle ima da kažem dug na porez na promet nekretnina oko 200 milijuna kuna nenaplaćenog. Ako su točni podaci koje imam, dakle radi se o brojci od oko 200 milijuna kuna. Naime, nije me ovaj podatak i vaša informatička opremljenost koja je tako i tako u svim ministarstvima u tijeku i unatoč svega nema uvezivanja podataka, i OIB smo izmislili i usvojili ga, ali on nije zaživio do kraja to moram reći, pa unatoč tome stalno moramo evo donositi nove zakonske prijedloge, izmjene i dopune. Više od toga za ovu raspravu me ponukao građanin koji je jučer bio u razgovoru sa mnom i koji je hrvatski branitelj na opskrbnini koju prima, a ona iznosi 1.097,00 kuna. S obzirom da su mu to jedini prihodi, on je stan od 60 kvadrata prošle godine 2010. prodao i kupio manji od 36 kvadrata kako bi povećao i nešto omogućio svojoj djeci, školovanje, fakultet itd. Time što je prodao stan od 60 kvadrata i kupio manji od 36, mogao bih reći i neuvjetan, on je izgubio pravo na opskrbninu jer je ostvario nekakav prihod u prošloj godini. To je žalosno, ali to nije predmet ovoga zakonskog prijedloga, iako nisam mogao, a ne izreći tu činjenicu koju sam jučer doznao osobno od građanina hrvatskog branitelja eto o kojima tako skrbi neko drugo ministarstvo, a o njemu ćemo imati vremena i kasnije reći. E sada, kada se govori o tržištu nekretnina, o cijenama nekretnina, ja bih te cijene nekretnina usporedio s obzirom i na recesiju i s obzirom na sva kretanja na tržištu nekretnina poput vodostaja. Dakle, Sava – Slavonski Brod toliko, Dunav – Vukovar toliko, Zagreb – Sava itd. Dakle, svakodnevno se mijenja poput vodostaja. A ovdje u članku 4. piše da osnovica poreza na promet nekretnina je tržišna vrijednost nekretnine u trenutku nastanka porezne obveze. Ja znam za porez na promet pokretnina poput automobila gdje je točno propisano, dakle godina proizvodnje, tip automobila i sve ostalo da postoji jedna tablica od koje se pobjeći ne može prilikom kupoprodaje recimo automobila. Prilikom prodaje ili kupovine nekretnina dakle Porezna uprava procjenjuje nekretninu bez obzira na to kako se kupac ili prodavač dogovorili. I to u trenutku, prema članku 4., u trenutku nastanka porezne obveze. Nadalje, osvrnuo bih se i na stavak u kojem se govori ili članak u kojem se govori da žalba ne odgađa izvršenje. Pa čemu uopće onda klauzula o pravu na žalbu? Zašto pravo na žalbu netko ima, a žalba ne odgađa izvršenje? Ja ne znam nisam stručnjak kao gospodin Šeks u pravnim znanostima, ali ako postoji klauzula o pravu na žalbu pa jasno je da, i ja mislim da je logično, suvislo je da se to onda i konzumira to pravo na žalbu. Mislim čemu uopće pravo na žalbu? Onda nek se napiše nema se pravo na žalbu i gotovo. Rješenje Porezne uprave je konačno i više se nema pravo na žalbu. Sam cilj ovoga zakona da se stvori pravna osnova za stvaranje informatičkih preduvjeta i informatičkih rješenja, zapravo to je ono u biti, je dovoljan razlog da jedan blagi plus klub HDSSB-a dadne ovom zakonskom prijedlogu kao i ono da ostaje uglavnom u oblicima i formi u kojoj je i prije bio članak 11. za oslobađanje od poreza na promet nekretnina onih građana koji po prvi puta stječu nekretninu kao stambenu površinu. Bilo da se radi o stanu ili pak kući. Evo, kažem jedan mali plus uz ove primjedbe. Hvala lijepo.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima. Svaki zakon koji omogućava, ja bih rekao efikasnost i bolju naplatu poreza, treba podržati ako naravno je podloga za to pravedan Porezni zakon i naravno da ta usklađivanja i procese koji donose efikasnosti ne možete jednostavno ne podržati i biti protiv njih. Ali, kada raspravljamo o ovom zakonu moramo istaknuti neke stvari i nelogičnosti koje se u zakonu spominju. Prva stvar, netko je spomenuo u raspravi dosada i u ovih zadnjih 2 godine, 2010. i 2009., tržište nekretnina je značajno palo sa osnova toga i prihodi u proračunu od poreza na promet nekretnina su puno manji. 2009. godine je tržište palo otprilike 60%, 2010. još dodatnih 15% znači u 2010. se prodavalo 70% manje nekretnina nego što je to bilo 2008. godine. I onda se treba postaviti pitanje zbog čega je to tako i da li država može osim da zakonskim prijedlozima, izmjenama poreza gleda samo računovodstveno kako ubrati novac i kako na neki način podrezati porez, da li može svojim poreznim prijedlozima, određenim potezima potaknuti industriju, potaknuti tržište i na takav način uprihodovati više poreza. Naravno da može na žalost to ova država i ova Vlada ne radi, mi ćemo vidjeti nekoliko i osnovnih razloga zbog čega je promet nekretninama stao u Hrvatskoj i zbog čega sa tog osnova nemamo veću naplatu poreza. Jedan od tih razloga je definitivno ukidanje poreznih olakšica, za pravo povrata poreza za one koji kupuju nekretnine na kredit i imali su do sada pravo određeni povrat poreza ostvarivati po osnovi prijave poreza i po svojim poreznim karticama, to je ova Vlada ukinula ove godine i otprilike 105 tisuća Hrvatskih mladih obitelji neće ostvariti pravo sljedeće godine u punom iznosu povrata poreza, ove godine imaju pravo samo do 6. mjeseca. DA li je to utjecalo na pad prodaje nekretnina i na to da imamo otprilike 40 tisuća neprodanih stanova u Hrvatskoj, sigurno je. Ljudi su računali da će dobiti pomoć države na kamate koje plaćaju bankama, da će dobiti određeni povrat poreza, sada ga ne dobivaju, osjećaju se nesigurniji i ne idu u kredite. Drugo, umjesto ove neuspješne mjere koju je Vlada postavila prije godinu dana subvencioniranja kamata, odnosno subvencioniranja kvadrata stana od 200 eura, i vidi se gotovo pa nitko nije uzeo i iskoristio tu mjeru, Vlada je trebala stati iza svojih građana, pogotovo, mladih obitelji koji se ne usude uzeti kredit jer ne znaju da li će ostati bez posla za šest mjeseci, godinu dana, 2 godine i da li će ga moći dalje otplaćivati i da li će taj posao kada ga izgube moći naći. Umjesto takve loše mjere koja nije dala rezultate, Vlada je trebala prihvatiti prijedlog SDP-a koji je govorio ukoliko izgubite posao država treba u suradnji sa bankama garantirati da imate moratorij na otplatu kredita u određenom vremenskom periodu, a država preuzme, a banke bi na to pristale, da država preuzme zbog situacije u Hrvatskoj da plaća tijekom tog stand by perioda kamatu onome tko je ostao bez posla, u tih godinu dana, a banka da glavnicu preuzme na sebe odnosno da preuzme moratorij na otplatu kredita. Naravno država nije razmišljala na taj način i destimulira svoje građane da kupuju nekretnine, da se osamostaljuju i da na neki način kreću samostalno u svoj život, zasnuju obitelj i imaju svoj stambeni prostor i osnovne preduvjete za zajednički život. Država to ne radi, umjesto toga država je ukinula porezne olakšice, i na neki način povrat poreza, a gledajte koja je to, ajmo reći koincidencija, ja bih rekao prelijevanje iz šupljeg u prazno, ukinula je porezne olakšica istog onog dana kada je ukinut krizni porez. Znači sa jedne strane ljudima koji su kupili stanove i imaju kredite je vratila prosječne plaće 200-tinjak kuna ali im je zato uzela na godišnjoj razini 4, 5 tisuća kuna povrata poreza. Znači puno više su ti ljudi izgubili nego što im je velikodušno Vlada ukinula harač i ono što im u osnovi nije trebala uzimati. Znači imamo jednu totalno ja bih rekao dezorijentiranu poreznu politiku prema određenim industrijama, i na kraju prema građanima koji najviše od toga pate. Ono što bih spomenuo i što mislim da je apsolutno nelogično u Zakonu je to da se kod nas oporezuje po kvadraturi umjesto po vrijednosti. Mi sada imamo situaciju, dati ću jednostavan primjer, obitelj koja kupuje stan, nova obitelj, oženili su se ljudi, dobit će dijete, kupuju stan u Zagrebu u centru grada, imate dvije lokacije gdje su vrijednosti stana 7, 8 tisuća eura po kvadratnom metru. I kupe stan od 60, 70 kvadrata i plate, i budu oslobođeni poreza na promet nekretninama jer im je to prva nekretnina, u isto vrijeme jedna druga obitelj u Zagrebu kupuje stan po 1500 eura kvadrat na periferiji i znate koliko je uštedila ova obitelj koja je bogatija, 22 tisuće eura poreza jer su oslobođeni na osnovu kvadrata a ne na osnovu vrijednosti svoga stana. Znači od naših poreznih rješenja imaju više koristi oni koji su bogatiji i to je ono što bi trebali mijenjati i u ovim i u drugim zakonima. Porez na promet nekretnina se apsolutno ne bi trebao računati na osnovu kvadrata, nego na osnovu vrijednosti nekretnine i ukoliko netko stječe nekretninu prvi puta i država mu želi pomoći da prođe jeftinije, da ne plati porez, da se osamostali ono bi se trebalo gledati da li je platio 100 tisuća eura ili je platio 500 tisuća eura, odnosno adekvatno tome u kunama. Odnosno da li je platio 700 tisuća kuna ili 5 milijuna kuna. Naravno to kod nas se ne uzima u obzir, kod nas svi plaćaju isto, gledaju se kvadrati i ne bih se složio sa argumentacijom kolege Kajina da je nebitno za prvu nekretninu da li netko ima 100, 500 ili 300 kvadrata, apsolutno treba gledati vrijednost nekretnine i ja bih rekao poreznu moć odnosno koliko osoba stječe novce i da li može ako je bogatiji platiti više i doprinijeti na taj način društvu. Još jedna stvar koja je nelogična je apsolutno da je to djelomično prihod države. Zbog čega bi država imala prihod od poreza na imovinu, pa vrijednost imovina raste zbog investicija lokalne zajednice, to apsolutno treba biti u potpunosti prihod lokalne zajednice, i ne slažem se i treba uvesti razrede na razliku poratu cijena nekretnine. Netko kupi poljoprivredno zemljište i plati 10 eura po kvadratu, prenamijeni mu se to urbanističkim planom to u građevinsko ili turističko zemljište i cijena naraste 20 puta, i on opet plaća na tu razliku cijene 5%. Znači netko tko je od ove imovine zaradio milijune eura, kuna, nebitno čega će platiti 5% poreza, puno manje nego da je to zaradio kao dobit u svojoj tvrtki ili kao radnik zaposlen u nekom poduzeću. Znači moramo gledati i moramo pratiti logiku plaćanja poreza da oni koji zarade koji imaju više da plate adekvatno tome i porez ovoj državi. Naravno kao što kažem kod nas se to ne gleda, kod nas se gleda da se oplete sve isto i da na kraju krajeva najlakše je naplatiti od onoga koji je ja bih rekao koji ima najmanje i kojem je najlakše nešto uzeti. Ovi koji imaju više ne plaćaju više. I to je cijela poanta ove moje rasprave i želje da u Hrvatskoj mijenjamo poreza da na način da oni budu pravedniji, da opteretimo više one koji imaju više imovine, a oni koji imaju manje ili je uopće nemaju da im pomognemo i da im omogućimo na neki način pravedniji i normalniji život. Mi smo nekoliko izmjena zakona ove godine upravo destimulirali te ljude, mlade ljude da idu u kupovinu nekretnina i otežavamo im život umjesto da im ova država na neki način pomogne. A samim tim potakli bi promet nekretnina i puno bi se više proračun za razliku od ovoga kako se puni sada. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo replike. Prva je gospođa potpredsjednica Željka Antunović. Izvolite.
Kolega Maras dali ste jedan zanimljiv prijedlog vezano uz olakšice na plaćanje poreza na promet nekretnina. Doista pitanje utvrđivanje olakšice po samoj vrijednosti stana možda i je rješenje koje bi dovelo do veće pravednosti u samom sustavu oporezivanja. Ali ja bih spomenula nešto vezano uz olakšice što vi niste spomenuli, a to je jedna zamka koja proizlazi iz prava na oslobođenje kod kupnje prve nekretnine. Prvu nekretninu u pravilu kupuju mladi ljudi. Najmanje 50% tih mladih ljudi stječu tu nekretninu prije zasnivanja obitelji. I nakon zasnivanja obitelji kupuju drugu nekretninu koja im je jedina nekretnina kojom rješavaju i zbrinjavaju svoju obitelj, ali u tom slučaju moraju kupiti veću nekretninu, gube pravo na poreznu olakšicu, odnosno nemaju pravo na ostvarenje po ovom zakonu na poreznu olakšicu. Naravno da mora postojati neka granica u davanju olakšica. Ali ako želimo ovom olakšicom ostvariti onaj efekt koji će osigurati građanima dodatnu motivaciju i ojačati njihovu kupovnu moć da steknu nekretninu i istovremeno pokrenuti tržište nekretnina, mislim da bi bila dužnost POrezne uprave da nađe rješenje, jedno pravedno rješenje, rješenje koje neće biti nepravedno ni za državu, koja će osiguravati prihode iz te osnove, što inače zagovaram da to bude u cijelosti prihod lokalne samouprave i da to rješenje omogući ne samo sticanje prve nekretnine, nego da se možda primjeni za jednu nekretninu za mlade ljude koji rješavaju životnu potrebu svoje obitelji.
Odgovor gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Slažem se sa vama i intencija moje rasprave je bila ta da promijenimo jedan način koji je po meni duboko neispravan. Mi bi trebali osloboditi ljude koji kupuju prvu nekretninu do vrijednosti, to naravno se još mora izanalizirati ali mislim da bi bila pravedna vrijednost od 100 tisuća eura. Koliko kvadrata, da li i gdje se kupuje je apsolutno nebitno. Mislim da bi se na taj način postigao puno jači efekt. Jer rekao sam u slučaju Zagreba mi stimuliramo ljude koji imaju više novca, pomažemo ljudima koji imaju više novca da plate manje i da naprave veće uštede i to je ono što je apsolutno nepravedno. Isto kao kod prometa nekretnina mislim da bi bilo pošteno ukoliko se radi o luksuzu, ukoliko se radi o nekretninama koje su vrijednosti više milijuna eura, da taj porez bude i progresivniji. Tako da na kraju dođemo do onoga što se zove pravedniji porezni sustav, tko ima više da plati više, a onaj koji uopće nema da ga oslobodimo. Mislim da bi na ovaj način više imala i država od toga, da bi bilo pravednije da bi se na neki način potaknuo promet nekretninama nakon što je 70% u dvije godine pao. Ali naravno, mi ne radimo ništa nego usklađujemo određene stvari i loša rješenja zadržavamo duži niz godina. Hvala lijepo.
Hvala. Također replika gospođa Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Osnovno je za svaki zakon, a pogotovo ovaj kada se radi o porezima i pogotovo o porezu na nekretnine da to bude pravedan porez. Ovakav način o kojem vi govorite, dodatno stimulira i benevolentnije odnos vlasti prema bogatima, a maćehinski prema siromašnima. Jedna te ista nekretnina pa čak i u istom području ako je i iste kvadrature nije iste vrijednosti i ne može biti isto oporezovana. Na ovakav način prijedlogom zakona tobože pod egidom brzine da poreznici neće izlaziti na lice mjesta, nego da će procjenjivati i razrezivati porez dakle samo na određenu kvadraturu i određeno područje, tobože jer je tržišna vrijednost te nekretnine na tom području tolika je nepravedna. Oni se ne mogu oslobađati izlaska jer je to in favore upravo poreskog obveznika i onoga čija je vrijednost te nekretnine manja. Prema tome, ne može zakon, ne može prijedlog zakona napustiti osnovni smisao da temeljna osnovica poreza bude vrijednost, a ne kvadrati. Jer porez na vrijednost to je pravda, a porez na kvadrate može biti ludilo na kvadrat. Osnovno je za svaki zakon, a pogotovo ovaj kada se radi o porezima i pogotovo o porezu na nekretnine da to bude pravedan porez. Ovakav način o kojem vi govorite, dodatno stimulira i benevolentnije odnos vlasti prema bogatima, a maćehinski prema siromašnima. Jedna te ista nekretnina pa čak i u istom području ako je i iste kvadrature nije iste vrijednosti i ne može biti isto oporezovana. Na ovakav način prijedlogom zakona tobože pod egidom brzine da poreznici neće izlaziti na lice mjesta, nego da će procjenjivati i razrezivati porez dakle samo na određenu kvadraturu i određeno područje, tobože jer je tržišna vrijednost te nekretnine na tom području tolika je nepravedna. Oni se ne mogu oslobađati izlaska jer je to in favore upravo poreskog obveznika i onoga čija je vrijednost te nekretnine manja. Prema tome, ne može zakon, ne može prijedlog zakona napustiti osnovni smisao da temeljna osnovica poreza bude vrijednost, a ne kvadrati. Jer porez na vrijednost to je pravda, a porez na kvadrate može biti ludilo na kvadrat.
Odgovor gospodin zastupnik Gordan Maras.
Pa ne bih rekao da se to treba samo odnositi na prvu nekretninu. Imate ljudi koji kupuju nekretnine i imaju mogućnost platiti porez i zaradili su novac, neki od kapitale dobiti koja se nažalost u Hrvatskoj još uvijek ne oporezuje i kupili su stanove, kuće 500, 600 kvadrata. Pa nemoguće je i za drugu nekretninu da je identični porez i da se uzima 5% samo i bez ikakve progresije. Da li je netko uzeo više ili manje to država tretira na isti način. Nemoguće je da danas pošto opet nemamo niti porez na kapitalnu dobiti, niti oporezujemo ja bih rekao zaradu na imovinu, danas će netko uzeti ajmo reći u Slavoniji zemlju ili u nekom drugom dijelu gdje je danas zemlja jeftinija, a sutra kad uđemo u EU narast će cijena za 20, 30 puta. I mi na tu zaradu država neće ništa dobiti od toga. Država je ušla u Europsku uniju, netko je lokalno izgradio infrastrukturu, niti država, a ja mislim da država ne bi ni trebala dobit nego bi ceh trebala dobit jedinica lokalne samouprave, će dobiti ništa ili će dobiti 5%. Da li je pravedno da netko zaradi na zemlji, na nekretnini milijun eura, a da plati 5%, a da poduzetnik koji zaradi milijun eura plati 20%. Ili naravno ima nelogičnosti puno u Hrvatskoj, netko zaradi milijun eura kao direktor ili kao zaposlenik korporacije gdje mu isplate kapitalnu dobit, a on plati nula poreza. Ali ako imamo loših rješenja trebamo ih mijenjati. Moja je intencija da ako se i na imovini i na nekretnini nešto zaradi državi, odnosno u ovom slučaju lokalnoj jedinice, se mora platiti porez i to je jedino što je pravedno. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo dalje. Gospodin zastupnik Željko Turk, izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Evo pred nama je prijedlog zakona o izmjenama, kao što je rekla kolegica Adlešić, koji je doživio relativno malo promjena od 1997. godine otkada je kao zakon i donesen. Već je ovdje spomenuto, a valja i ponoviti da su značajne i veće izmjene Zakona o porezu na promet nekretnina objavljene 2002. odnosno 2003. kada se je i uvelo oslobođenje od plaćanja poreza na promet nekretnina, a za kupnju prve nekretnine kojom porezni obveznik odnosno građanin rješava vlastito stambeno pitanje. Kao što je rečeno, prijedlog ovog zakona jedna je od mjera iz Programa gospodarskog oporavka što na neki način stvara i preduvjete izlaska iz krize u jednom od ovih oblika koji je ovdje i prikazan. Jasno je, temeljem ovoga stvara se određena informatička podloga i preduvjet kako bi se porezna uprava rasteretila u određivanju poreza na promet nekretnina. To znači da na temelju ovih predloženih izmjena i dopuna pristupit će se izradi informatičkih rješenja kako bi sav sustav mogao generirati određene podatke te jednim dijelom, usuđujem se reći, i automatizmom donositi rješenja vezana na tu temu, posebno kod prijave poreza. Možda je ovdje dobro spomenuti i možda komparirati razlike jer često se i poistovjećuje ili se uspoređuje tržište automobila, prije svega pokretnina, pa onda govorimo marka, godina, tablica i relativno jednostavno utvrđivanje porezne osnovice. Kod nekretnina to često zna biti puno drugačije, puno odgovornije i teže. Da bismo možda životnije to i bolje razumjeli, ja bih to još dodatno podijelio u pravne poslove koji su vezani između kako pojedinaca, ali pravnih osoba, dakle privatnog tipa i karaktera iza koji ne stoji javna funkcija, ali jednim dijelom i kupoprodaja nekretnina kada iza nje stoji određeni javni sustav ili javne funkcije, a to je prije svega sustav regionalne i lokalne samouprave pred kojim se onda i postavljaju zadaci kod određene prodaje ili kupnje nekretnina temeljem ili odluka gradskih vijeća, gradonačelnika u kontekstu donesenih prostornih planova i slično. Pa kada govorimo o ovom dijelu međusobnih kupoprodajnih odnosa fizičkih pojedinaca ili pravnih osoba ne treba bježati niti od činjenice koja je u društvu bila ili koja postoji danas, da se poboljša u prijedlogu kupoprodajnog ugovora staviti cifre koje ne odgovaraju stvarno dogovorenim tržišnim vrijednostima te na taj način reći "izigrati" zakon i društvenu zajednicu dovesti u situaciju da se porez ne plati. Jasno je da i kod ove primjene zakona to nije niti jednostavno jer se pitanje nekretnina za razliku od pokretnina i auta koji su u Hrvatskoj otprilike iste tržišne vrijednosti razlikuje od regije do regije, od grada, od urbane sredine pa do one ruralne poljoprivrednih ili prostora koji su vezani uz more što znači da će pojedine porezne uprave imati i razvite tržišne osnove ili osnove za obračun poreza pa je to vrijedno spomenuti. I mislim da je intencija zakona išla u tom dijelu da se zapravo sublimiraju veći broj kupoprodajnih ugovora ili drugih ugovora te vrste pa se onda dolazi do jednog prosjeka te na taj način postaje i temelj kako bržeg rješavanja navedene problematike, a isto tako i na neki način ajmo reći transparentnije ukupne cijene jer za to sad postoji i evidencija koja se može pravovremeno i kvalitetno koristiti. Dozvolite mi sada nekoliko riječi o još jednom dijelu te teme kada je riječ o pravnim osobama pa dobrim dijelom gradovima, općinama, ustanovama koje su dužne štititi javni interes te koje vrlo često imaju potrebnu poreznu upravu upravo i pitati, zvati, za procijenjenu tržišnu vrijednost nekretnine kako bi temeljem toga to i bile početne vrijednosti za pojedine kupoprodaje ili prije svega za prodaju zemljišta jer se i načelnice ili načelnici moraju ponašati pažnjom dakle prije svega čuvanje javnih sredstava. I dakle konstatiram da smo često u zadnje vrijeme na terenu i mi u gradovima imali situaciju da nam to i porezne uprave nisu te informacije davale, dakle pitanje je specifično pa bi onda za svaki pojedini takav zahtjev trebali posebno elaboriranog sudskog građevinskog vještaka koji bi po svakoj od tih pojedinih tema donosio određena rješenja, da ne pričam da je to prije svega i novi trošak vezan uz te poslove. Ali isto, ono što je bitno, da smo na taj način često bili u situaciji da je vrijeme za te poslove znalo odugovlačiti, otići u nedogled pa na taj način dovesti nas u situaciju da bi i taj pravni posao kasnio ili ne bi došlo do rješenja. To je jedna interesantna situacija koja se otprilike javi kada donesemo odluku u pojedinom gradu, općini, da prodajemo jedno zemljište, da je to u skladu sa prostornim planovima, strategijom, sa proračunom, da nam dakle nadležno tijelo da i procijeni vrijednost da li je to porezna uprava, da li sudski vještak, da oglasimo takvu prodaju i da se nitko ne javi. Za razliku od nekih drugih slučajeva kada je riječ o stečajevima tada u drugoj ponovljenoj prodaji postoji procedura kojom se ta zemlja ili taj prostor nekretnina može smanjiti cijena za 20, 30% ovdje u slučajevima kada se na naš natječaj nitko ne javi. Dakle, ja nisam dobio pravu informaciju što onda, da li temeljem neuspjele prodaje mogućnost u sljedećoj prodaji bude drugačija da se cijena smanji. Je li ta procijenjena tržišna vrijednost u tom momentu, u to vrijeme nije tržna na tom prostoru. No, ovo što sam sada rekao samo su neke od dilema koje su vezane i na temu uz ovaj zakon o kome sada pričamo. Osobno, dakle podržavam i komentar vezan na samu tužbu, odnosno žalbu na određeni razrez poreza. Dakle, moje je mišljenje da također bi trebalo odložiti rješenje po samom oporezivanju, odnosno same uplate dok se ne riješi pitanje žalbe. Ali to normalno nameće pitanje brzine rješavanja žalbe. Jasno je ukoliko ćemo imati ja ću reći jedan, dakle pojmovnik, očevidnik cijena na određenom području, određenoj regiji za određenu vrstu nekretnine da to svakako na neki način i posebno utječe na brzinu rada samih procjena, a temeljem toga onda i možebitno donošenje odluka. Interesantna je tema, iako više nemam dovoljno vremena što sve utječe na prodaju nekretnina. Dakle, ovdje govorimo o stanovima. Ali možemo govoriti i o zemljištima u određenim prostorima. To velikim i debelim dijelom ovisi i o stanju prostorno-planske dokumentacije na određenom području na kojem se nekretnina prodaje. Jer često ljudi nakon kupoprodaje ne mogu u nekom primjerenom vremenu odredit se s tom zemlji prema svojoj namjeni, dakle novoj izgradnji. Jer dobar dio kako prostorno planske dokumentacije, građevinskih dozvola nije na vrijeme napravljen, te shodno tome i temeljni cilj kupovanja nekretnine zna biti vrlo često i nova investicija na kojoj se odvija ili gospodarska izgradnje ili stambena izgradnja što svakako znači i oporavak gospodarstva i nova sredstva u proračunu. No, s obzirom da je vrijeme pri kraju osobno ću podržati prijedlog ovoga zakona. Hvala.
Gospodin zastupnik Zdravko Ronko. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Evo ovaj zakon je u nekom proteklom vremenu doista bio dobar zakon. No, vrijeme nosi svoje, pa tako i ove izmjene gdje je naznačeno da idu u pravcu rasterećenja Porezne uprave i to mislim u onom dijelu bržeg i kvalitetnijeg i realnijeg utvrđivanja osnovice doista i stoje. To su u svakom slučaju informatičke pretpostavke i informatička rješenja. Oni mogu značajno skratiti vrijeme obrade. Dakle, prepoznavanje, praćenje, naknadni obračuni, praćenje pravodobnosti podnošenja prijave itd. da ja to dalje ne nabrajam. Ono što doista može biti dobro je da tako kažem ono stvaranje baze ili nazvat ću to katalogom prometnih vrijednosti i nekretnina koje dakako uzimaju u obzir i područje i mjesne prilike i vrijeme i oni će bit od izuzetne koristi ne samo vama poreznim tijelima već svim potencijalnim sudionicima uključujući posebno evo i nas što je rekao kolega u jedinicama lokalne samouprave, sudovima i drugim institucijama. Ja neću se osvrtati na ono što su prethodnici rekli, dakle o ovlaštenim osobama dosta je rečeno. Tu se slažem, olakšicama za kupnju stanova itd. Međutim, reći ću da ova izmjena u onom dijelu u kojem se propisuje odredba da žalba ne odgađa izvršenje rješenja nije dobro. Ona nije dobra naprosto zato što nije u skladu ni sa općim pravilima Općeg poreznog zakona jer je tamo propisano da žalba odgađa izvršenje pobijenog poreznog akta do donošenja rješenja o žalbi. Dakle, mi bi tu na neki način stavili u nepovoljni položaj sve one porezne obveznike u odnosu na one porezne obveznike drugih poreznih obveza. Međutim, osvrnuo bih se kratko, bit ću jasan. Osvrnut ću se na obrazloženje koje ste dali i koje me na neki način uznemiruje, a mislim da može uznemiriti i širu javnost. Dakle, u obrazloženju ste dali, postavili ste stvar da se žalba isključivo koristi kao sredstvo odgode plaćanja poreza. Ako je to točno, da li to znači da je na djelu naputak drugostupanjskom tijelu da odbije sve žalbe? O tome treba voditi računa kada se daju ovakve ocjene. Po meni, neću reći dobar dio, ali jedan dio žalbi mora završiti i izmjenom ili poništenjem prvostupanjskog rješenja. Ja vjerujem da takvih ima rješenja i da zato ne bi smjela stajati ovakva, hajde ovakva konstatacija. I kod toga bih još nešto rekao, a to je razlog odgode i plaćanja ili rastezanja, možemo tako reći plaćanja te porezne obveze koji zna biti godinu i dvije da se ne zavaravamo ne leži u činjenici da netko izbjegava platiti porez ili odgoditi, već više leži u činjenici nepoštivanja stavka 5. članka 170. Općeg poreznog zakona. U njemu znate da stoji da je porezno tijelo dužno u roku 60 dana odgovoriti na podnešenu žalbu. Dakle, otezanja ne bi bilo kada bi odgovor stigao u roku od 60 dana. Međutim, on počesto stiže i nakon dvije godine. I predlagatelj bi trebao razmisliti o sankcioniranju onih koji nisu ispoštovali taj članak zakona i koji nisu odgovorili u roku od 60 dana ili poduzeti, hajde adekvatne mjere da se to u buduće na neki način ne događa. Toliko evo o ovom obrazloženju. I dakako, ja sam rekao da neću govoriti ništa o ovim olakšicama jer je dosta rečeno osim što bih napomenuo da ovim olakšicama porez na promet nekretnina ne plaća se prilikom unošenja nekretnina iz jednog trgovačkog društva u drugo prilikom onih statusnih promjena. Dakle, pripajanje, spajanje, razdvajanje trgovačkih društava itd. I to je u redu. Na žalost mislim da je sad pravo vrijeme da se razmisli i o poreznom oslobođenju za ulaz nekretnina kroz unos djelatnosti obrta. Dakle, kad unosimo djelatnost obrta, kad unosimo nekretnine u ili svoju imovinu, kada ju unosi obrtnik u trgovačko društvo, dakle kad mijenja taj svoj pravni oblik. Naime sve češće obrtnik raste, prati svoj razvoj, prati svoju potrebu i ima oblik, ima potrebu za mijenjanje tog pravnog oblika, dakle iz obrta u trgovačko društvo. Ponavljam još jedanput, mislim da je vrijeme da se to ispravi, tim više što su te potrebe u odnosu na nekakvih prijašnjih 10 godina daleko veće danas nego što su bile prije, i prilagodba i tržištu i Europskoj uniji, i da bismo morali u tom pravcu djelovati. Tim više što prijenos cjelokupne djelatnosti obrta, imovine ili nekretnina nije, odnosno je prema članku 19. i 20. Zakona o porezu na dobit oslobođena. Dakle Zakon o porezu na dobit ga oslobađa, a oslobađa ga i Zakon o porezu na dodatnu vrijednost. Dakle tko ga ne oslobađa? Ne oslobađa ga jedino Zakon o porezu na promet nekretnina, i mislim da bismo time sveobuhvatno riješili i pitanje unosa nekretnina obrta i imovine u trgovačko društvo. Pa evo u tom pravcu ja ću podnijeti i jedan amandman. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Apsolutno se slažem što je rekao kolega, i mnogi drugi kako treba izmijeniti ovaj prijedlog ove odredbe, kako žalba ne bi odgađala njegovo izvršenje. To je relikt prošlosti. Odgoda, odnosno da žalba ne odgađa izvršenje, ona može biti rezervirana samo za izvanredne institute kao recimo što su privremene mjere. Ovdje takav slučaj nije. A kroz nekoliko godina imali smo slučajeve da porezna presija jednostavno u mnogim slučajevima, pogotovo kroz jedinice, u jedinicama lokalne samouprave krenula je u nekakvu poreznu depresiju i u politički obračun s neistomišljenicima. I toga smo imali, i toga smo se nauživali. Prema tome u svakom slučaju treba poštivati i osnovnu odredbu, i to članka 18. našeg Ustava, koji jamči pravo na žalbu protiv pojedinačnih pravnih akata donesenih u sudskom, ali i u drugim postupcima pred ovlaštenim tijelima. Prema tome ovakvo obrazloženje vaše, slažem se i s tim da ima mnogo onih koji zloupotrebljavaju procesna ovlaštenja, pa onda i pravo na žalbu. To je sigurno tome tako. Ali zbog toga što netko ne zloupotrebljava, zbog toga što netko zloupotrebljava to procesno ovlaštenje, pogotovo vrhunsko ovlaštenje pravo na žalbu i zato što je državna nemoćna da se s takvima obračuna, onda se kažnjavaju i oni koji zaista u dobroj vjeri i s dobrim uvjerenjem, a kasnije po žalbenom i po odlukama žalbenog tijela vidimo da su bili u pravu, na taj način se kažnjavaju.
Gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Važno je reći da je postojeći Zakon o porezu na promet nekretnina na snazi od '97. godine, međutim budući da se u međuvremenu dogodilo niz promjena u gospodarskom, društvenom i pravnom okruženju, a i s namjernom da se otklone mogućnost dvojakog tumačenja koja su se pojavila u primjeni postojećeg zakona, onda se naravno pristupilo ovim izmjenama i dopunama zakona o kojima danas raspravljamo. Isto tako jedan od razloga kojima se pristupilo izmjenama i dopunama ovog zakona, važna je činjenica da se ovim zakonom nastoji, dakle ukazala se potreba i ovim zakonom će se nastojati rasteretiti sama porezna uprava. Na osnovi dakle predmetnih izmjena i dopuna o kojima danas raspravljamo, izradit će i informatička rješenja kojima bi sustav sam bio u mogućnosti signalizirati i naknadni obračun poreza na promet nekretninama, u predmetima kada je porezni obveznik bio oslobođen plaćanja poreza. Na taj način omogućit će se i brže rješavanje prijava poreza na promet nekretnina, odnosno znatno će se skratiti vrijeme same obrade predmeta. Izmjene i dopune ovog zakona prije svega odnose se na odredbe, a kao što je u dosta rasprava danas i rečeno, dakle na odredbe koje se odnose na propisivanje porezne osnovice, poreznog oslobođenja za kupnju prve nekretnine i trenutak izvršnosti rješenja o utvrđivanju poreza na promet nekretninama. Dakle preciznije se definira sam pojam porezne osnovice, kao i postupak njezinog utvrđivanja, s time da je važno naglasiti dakle da ako je ukupan iznos naknade koju daje stjecatelj približno jednak cijenama koje se postižu na tržištu, onda će se porezna osnovica utvrđivati iz isprave o stjecanju, međutim ako je iznos koji je iskazan u ispravi o stjecanju manji, onda porezna uprava procjenjuje tržišnu vrijednost na temelju podataka o kretanju tržišnih vrijednosti sličnih nekretnina. Dakle precizno je definiran i sam postupak utvrđivanja porezne osnovice, a time se isključuje i mogućnost dvojakog tumačenja načina njezinog utvrđivanja. Ovakvim pristupom prije svega utjecat će se na jedinstvenost u postupcima utvrđivanja poreza na promet nekretnina, te ekonomičnijem načinu njegova utvrđivanja, što će u konačnici rezultirati i ostvarivanjem većeg dijela prihoda od poreza na promet nekretnina. Važno je naglasiti i to da će porez na promet nekretnina, zapravo da porez na promet nekretnina neće plaćati oni građani koji na temelju sklopljenog ugovora o kupoprodaji same nekretnine stječu dakle prvu nekretninu, bez obzira radi li se o stanu ili kući, a kojom će rješavati vlastito stambeno pitanje i to naravno pod određenim uvjetima koji su detaljno opisani u samom zakonskom prijedlogu, a koji ja ovdje posebno neću naglašavati, budući da ih ima dosta. Isto tako propisivanjem odredbe, da žalba ne odgađa izvršenje rješenja otklanja se mogućnost da se ona koristi prije svega kao sredstvo odgode plaćanja poreza na promet nekretnina, na što je ukazala i dosadašnja primjena postojećeg zakona, kada su mnogi zloupotrebljavali ovaj institut i podnosili dakle žalbe samo kako bi odgodili plaćanje poreza. Međutim u današnjim raspravama imali smo mogućnost vidjeti i drugačija razmišljanja, o kojima naravno treba povesti računa. Dakle ovim će se zakonskim rješenjima znatno skratiti vrijeme same obrade pojedinih predmeta, povećat će se učinkovitost i naplata poreza i naravno da ću i ja dati svoj glas donošenju ovoga zakona. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, cijenjeni kolegice i kolege. Pa govorio sam već o ovoj temi, ali nekoliko naznaka još koje bi trebalo naglasiti za izmjene i dopune poreza na promet nekretnina jer je on iznimno važan i on će sigurno pozitivno pridonijeti tom dijelu rada Porezne uprave jer je bilo dosada prilično loših iskustava u donošenju rješenja, u podnošenju prijava, žalbenim postupcima i svakako je trebalo iznaći upravo ovakav način da bi se poboljšala ta rješenja, da bi sve bilo učinkovitije i u donošenju rješenja i u naplati poreza. Nedopustivo je da se porezni obveznik i čeka i iščekuje godinama porezno rješenje na promet nekretnina. Takvo stanje je neodrživo i izvrsno je da ste reagirali konačno na takvu jednu situaciju. I ovo će sigurno spriječiti takvu situaciju ubuduće. Možda je to nekim poreznim obveznicima i odgovaralo, ali mnogima nije. Mnogi u Hrvatskoj žele regulirati svoje obveze, ne žele biti dužni. Ima ljudi kojima to nije navika. Ima i onih drugih, zato se društvo i razlikuje. Ali zato Porezna uprava ne smije dopustiti da prolazi rok u kojem se ne donosi rješenje. Nesumnjivo je da su se podnosile i žalbe, ne bih se složio isključivo zbog odgode naplate plaćanje obveze, ali su se podnosile iz objektivnih razloga. Sada se neke kolege osvrću na to da žalba i sama po činjenici bi trebala odgađati izvršenje naplate poreza, pa to je mislim bespredmetno jer sam već naglasio da su se predstavnici Vlada usuglasili sa amandmanom koji je podnio Odbor za financije i proračun da se briše taj članak kojim se određuje, članak 13., kojim je bilo predviđeno da žalba ne odgađa izvršenje. Prema tome, sad će žalba odgađati izvršenje i to je izvrsno rješenje i za porezne obveznike i za Poreznu upravu. Tržište nekretnina je doživjelo veliki udar u ovim uvjetima ekonomske krize. To je nesumnjivo. Ni danas se nije oporavilo od tog udara. Primjerice samo, 500 milijuna kuna poreza na nekretnine je manje obračunato u 2009. godini nego u prethodnih godina. 500 milijuna kuna godišnje. To je najbolji pokazatelj koliko je palo tržište nekretnina. I bilo koja ocjena što je utjecalo na pad tržišta nekretnina i da je to samo jedan čimbenik ili dva to bih najradije ocijenio neozbiljnim ocjenama. Nije to jedan čimbenik utjecao, složeni su i slojeviti čimbenici koji su utjecali na pad svih aktivnosti pa tako i na pad tržišta nekretnina. Ne može se to svesti na kategoriju da su samo porezne olakšice utjecale na to da sada neće građani kupovati nekretnine ili stanove. To je pretjerana tvrdnja. Istina da ima malo utjecaja i to, ali najviše utječe hoće li netko kupovati nekretninu ili ne njegova platežna sposobnost, stabilnost posla, visina plaće i uvjeti financiranja. Ima li novac ili treba dignuti kredit za takvu kupnju nekretnine. I naravno, ako bismo sad pokušali najvažnije čimbenike, najvažnije elemente koji su utjecali na pad tržišta nekretnina onda bih se usudio kazati da su to nestabilnost posla, visina plaće i uvjeti kreditiranja. Da su to najbitniji čimbenici koji su utjecali na pad tržišta nekretnina. Nedavno smo, a često sam upozoravao na to, čitali u jednim dnevnim novinama koliko, čini mi se 35 tisuća eura, više u Hrvatskoj prosječni građanin na prosječni stambeni kredit otplati bankama kredita nego u Sloveniji. Pa naravno, kad je kamatna stopa u Sloveniji 2,5 do 3% na stambene kredite, a u Hrvatskoj od 6,8% pa sa naknadama dođe i na 8,5, a nekima i na 9, a i onima koji su prethodnih godina dizali kredite su povećali kamatnu stopu i to jednostrano, bez ikakvih razgovora, bez konzultacija, bez suglasnosti, jednostrano su povećali kamatnu stopu na stambene kredite. To je utjecalo na pad tržišta nekretnina. I famozna ta devizna klauzula, ona isto tako negativno utječe, ona psihički sprečava ljude da dižu stambene kredite. Jer stalna je prijetnja, iako smo najstabilniji, imamo stabilnost cijena u Europi među najboljima, imamo 15 godina stabilnu kunu, imamo inflaciju u najoptimalnijim uvjetima, u najboljim odnosima, i upravo stalno se prijeti inflacijom i stalno se drži devizna klauzula. I to je nešto što sprečava i utječe da se ne podižu stambeni krediti i visoke kamatne stope. I tu deviznu klauzulu, protuzakonitu i amoralnu deviznu klauzulu je krajnje vrijeme ukinuti jer ona je ta koja isto tako utječe na aktivnost stambenih kredita. Valja razmisliti i o onima koji govore da i vrijednost bi trebalo uzimati u obzir kad je u pitanju oslobađanje poreza na promet nekretnina. Svakako je to tema za razmisliti i ubuduće. Ali se ne mogu složiti nikako sa kolegom Kajinom koji je kazao da bez obzira na vrijednost nekretnine i na kvadraturu kad netko kupuje prvu nekretninu da bude oslobođen poreza na promet nekretnina. To je neprihvatljivo jer znamo da ima u Hrvatskoj mnogo "tatinih sinova" kojima je prva pokretnina jaguar ili jahta, a prva nekretnina stan na Cvijetnom trgu ili vila na Pantovčaku. To je nedopustivo da se takvima, budu oslobođeni plaćanja poreza na promet nekretnina. Zato ovo je dobro rješenje, ali valja razmisliti o ograničenju i vrijednosnom kad je u pitanju vrijednost nekretnine i oslobađanje poreza na promet nekretnina. Ne bih se složio ni s ovima koji zagovaraju da porez na promet nekretnina pripada samo jedinicama lokalne samouprave i da tu država ništa nije zaslužna. Zašto je primjerice negdje cijena nekretnine porasla? Jer je to zahvaljujući samo infrastrukturi koju izgrađuje lokalna samouprava. A što je recimo samo sa autocestama? Pa autoceste su Hrvatsku učinile drukčijom državom. Autoceste su preporodile Hrvatsku, autoceste u Hrvatskoj su napravile budućnost, autoceste su promijenile vrijednost mnogim nekretninama diljem Hrvatske, od područja u koja nitko nije htio doći odjedanput je postalo vrijedno to područje kojim prolazi autocesta, pa nisu to izgradile jedinice lokalne samouprave, to je država izgradila. I da svakako kako se razdjeljuje porez nekretnina je prihvatljiv. Ali ima još jedan problem koji treba naglasiti kada je u pitanju vrijednost nekretnina. Najviše me zabrinjava ona situacija koja je kupovina poljoprivrednih zemljišta po vrlo povoljnim cijenama, i onda je promjenom urbanističkog plana, to zemljište postalo građevinsko zemljište i vrijednost je narasla po 100 puta a porez nije naplaćen, jer taj više neće prodavati tu nekretninu i nema više poreza na promet nekretnina i on je ostao, zaradio je ničim zaslužan samo jednom izmjenom državne uprave, postala mu je nekretnina umjesto 1500 eura, umjesto 50 tisuća eura, milijun, dva ili sto milijuna eura. Treba razmisliti o načinu kako porez na takve nekretnine naplatiti. Ali ovaj Zakon je izvrstan ovaj prijedlog izmjena i dopuna je odličan i zato ga podržavam. Hvala lijepa.
Hvala. Pet replika. Prva gospođa zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani kolega Mariću slažem se sa većim dijelom, gotovo cijelom vašom diskusijom i zapravo želim nadopuniti u dva dijela. Dio koji ste govorili o ponašanju banaka kod dizanja stambenih kredita oko valutnih klauzula apsolutno se slažem i mislim da bi se jednom ovdje u Hrvatskom saboru trebali složiti da država treba preuzeti ulogu koju čini mi se da sređena država treba imati a to je u zaštiti svojih građana. Ljudi kada dižu kredite potpisuju ugovore kakve god samo da taj kredit dobiju pa onda lege artis kasnije na konto toga mijenjaju kamatu jer svi manje više potpisuju promjenjivu kamatnu stopu i bilo bi dobro ako nigdje drugdje iz ovog Sabora došao zajednički prijedlog o ograničenju najveće razine kamatne stope kao i nekih drugih klauzula koje su gotovo tipski u našim ugovorima o kreditu s bankama. Dakle, čini mi se da ovdje država mora preuzeti jedan dio funkcija štićenja građana od zapravo interesa privatnog kapitala odnosno interesa same banke odnosno njezinih vlasnika i stjecanja njihovih profita. Druga stvar, koju sam zapravo reći na vaše izlaganje je dio koji se iznosi oko izdavanja rješenja oslobađanju poreza na promet nekretnina, dobar je ovaj amandman da zapravo žalba ne zadržava cijelu priču, no međutim, mislim da u provedbi imamo još jedan problem a to je da u provedbenim aktima porezne uprave, zapravo ne postoji rok u kojem porezna uprava mora donijeti rješenje po podnesenom zahtjevu o oslobađanju ... na promet nekretnina. Meni se čini da u tom dijelu ima zapravo dosta malverzacija. Vi date zahtjev za oslobađanje od plaćanja prometa nekretnina, time si odgodite plaćanje nekretnina, porezna uprava pogotovo ako tamo nekoga poznajete to drži u ladici 15 godina. Dakle, čini mi se da u ovom provedbenom dijelu u smislu efikasnije naplate i zadovoljenja pravednosti propisa koji u osnovi jest dobar se mnoge stvari još mogu učiniti.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa, kolegice Lugarić. Pa valutna klauzula je posljedica ugovora između banaka i korisnika kredita. I samo međusobnim odnosom se ta situacija može riješiti. Ali koliko sam upoznat o tome se pišu i stručni i znanstveni radovi, pozabavili su se time i sveučilišni profesori o valutnoj klauzuli i jednostranom mijenjanju kamatnih stopa. Postoje već sudski procesi, ja sam uvjeren da će se građani Republike Hrvatske znati organizirani i zajednički ih zaštititi od takve valutne klauzule i jednostranog mijenjanja ugovornih obveza. Što se tiče ovog roka što nedostaje rok za donošenje rješenje o porezu na promet nekretnina, donošenje rješenja je vrlo složen posao, ima jednostavnih i složenih stvari, naravno da treba razmisliti o tome i da ne može biti rok neodgodiv. Ali ima u situacija u kojem se može rješenje donijeti u roku 15 dana, ima gdje treba sačekati 6 mjeseci, treba razmisliti o mogućnostima ograničenja. Ali isto tako i o rokovima na podnošenje žalbe. Ali zato će sada biti država stimulirana da što prije donese rješenje na žalbu jer neće naplatiti porez dok ne riješi žalbu. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Gordan Maras, replika.
Hvala lijepo. Kolega Marić u raspravi ste dotakli dosta tema koje sam ja isto spominjao i slažemo se u dosta toga, ali se ne slažemo u jednoj stvari. A to je da kada govorite o uvjetima kreditiranja gotovo nikada ne spomenete odgovornost koju država ima da pomogne svojim građanima i da na tržištu može utjecati na visinu kamatnih stopa i na neki način može ako želi zakonskim rješenjima ograničiti visinu kamatnih stopa u Hrvatskoj. Mi smo u SDP-u predložili takve zakone, ako želite imate ih mogućnosti podržati, a s druge strane ne treba zanemariti niti kreditni rejting države koji je niži nego što je primjerice u Sloveniji pa ste komparirali koliko Hrvati plate kamata, koliko plate Slovenci, znači moramo uzeti utjecaj i mogućnost da država popravi cjelokupnu situaciju kod kreditiranja naših građana. S druge strane nije istina da ljudima nije bitna olakšica porezna, apsolutno im je bitna, jer ako dobijete godišnje 5 tisuća kuna kamate nazad onda netko tko računa na taj novac apsolutno će to uzeti u obzir prilikom odluke da uzme kredit ili ne uzme. Znači postoje mnoge stvari koje država radi, i mogla bi raditi a ne radi da pomogne Hrvatskim građanima i trebali bi malo više potencirati te probleme a ne samo gledati prema tržištu, prema bankama, kao da Hrvatska ne može ništa napraviti da pomogne svojim građanima. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Kolega Maras, trebalo bi se znati da je kamatna stopa tržišna kategorija, to je početnica ekonomije i u tržišne se kategorije ne treba miješati. I tržište treba prepustiti tržištu, ali treba znati da visinu kamatnih stopa ne utječe toliko kreditni rejting na koji se svi pozivaju države, koliko iznos štednje domaće, koliko visina kamatnih stopa na depozit, a u Hrvatskoj je najveća kamatna stopa na depozite tzv. pasivna kamatna stopa ne u regiji nego u Europi i sa toliko visokim izvorima sredstava odnosno visokom cijenom izvora sredstava banke su prisiljene po cijeni visokoj odobravati kredite. Ali one same mogu smanjiti tu cijenu svog kapitala, međutim izlazi se na ruku onima koji su ostvarili ekstra profite koji drže milijarde kuna na bankama da bi još više zaradili dajući im kamatnu stopu 6 do 6,5% na depozite koje imaju. I to je izvor zbog visokih kamatnih stopa i to se mora monetarnom politikom riješiti ili selektivnim pristupom. A što se tiče ovih olakšica na koje ste kazali, ne poznam niti jednu osobu koja je zbog ukidanja olakšica odustala od kupnje stana ali poznam stotine osoba koje su zbog nestabilnosti posla, niske plaće i visokih kamatnih stopa odlučili se ne kupiti stan. Hvala lijepa.
Treća replika gospodin zastupnik Željko Turk.
Hvala gospodine potpredsjedniče. U tekstu ove rasprave jasno da kod kupovanja prve nekretnine svaka kuna olakšica i sve ono što čini za građana dobro i kvalitetno prepoznato hvale vrijedno. Ali je zgodni momenat konstatirati gospodine Marić još nešto, da osim kupnje nas pojedinca za stan ili za nekretninu u vlastitoj režiji, kupnju nekretnina treba shvatiti u kontekstu razvoja gospodarstva. I moj ured kao gradonačelnika Zaprešića od 10 interesenata koji su se zanimali kakve su mogućnosti ulaganja u Zaprešiću kroz nekretnina onda kroz izgradnju, ne treba zaboraviti da osim same cijene predmetne nekretnine i poreza na njega, puno je bitnije kakovi su uvjeti komunalne infrastrukture, stanje prostornih planova, blizina mogućnosti napajanja ili eventualno neke od drugih karakteristika koje su vezna van same cijene. Ovo govorim samo kao doprinos u raspravi, kada govorimo o kontekstu nekretnina cijena i poreza, to shvatimo i u kontekstu gospodarskog oporavka i razvoja, a sve nastavno veže i na građevinu, što znači da je ta tematika puno šira i da ona kao takove podrazumijeva i cijeli kompleks ostalih pitanja koji su vezani u nastavku kupnje nekretnine, jer kupnja nekretnine osim samog špekulativnog iznosa ili rješavanja ostalih inih i stambenih pitanja ima jedan od ciljeva ili jedan od bitnih ciljeva i daljnji razvoj gospodarske i ine aktivnosti na tim prostorima, a onda jasno da to sve utječe i generalno na cijenu nekretnina. Ali valja još nešto reći u kontekstu zemljišta, ne treba zaboraviti da smo mi inače uveli i nešto što se zove naknada za prenamjenu iz poljoprivrednog u građevinsko zemljište kojemu se jedan dio upravo usuđujem se reći tako moguće špekulativno zarađenih novaca prelijeva u državnu kasu odnosno u segmentu poljoprivrede pa i to jasno vrijedi spomenuti.
Odgovor na repliku.
Ma kolega Turk sjajno ste primijetili da je kupnja nekretnina u svrhu gospodarske aktivnosti. Pa građevinska djelatnost je pokretačka, inicijalna kapsula za gospodarsku aktivnost, za gospodarski rast. Mnoge države temelje svoj gospodarski rast na građevinskoj aktivnosti. I Hrvatsku je pogodilo, teško je pogodilo udar na tu aktivnost i zapravo se najviše osjetila kriza na tržištu nekretnina. Primjerice, 2007. bilo je 252 tisuće sklopljenih kupoprodajnih ugovora o prometu nekretnina, u 2010. samo 128 tisuća. Prepolovio se broj ugovora u prometu nekretnina. I toliko je važna za sudbinu Hrvatske je važna građevinska aktivnost. Banke su se obogatile na građevinarima i na građanima, a sada tako vraćaju i građevinarima i građanima ne odobravajuće uopće kredite za građevinsku aktivnost, niti za stambene kredite po povoljnim uvjetima. Ali nekima primjerice, jedna poslovna banka za kupnju zemljišta jednoj povlaštenoj tvrtki odobri kredit dugoročni uz 4% kamatu, a za stambeni kredit daje kamatu odobrava kredit uz kamatnu stopu recimo 6,8%. To su neke stvari nesrazmjerne i ne odgovaraju i nisu za dobrobit ovog društva. Hvala.
Sljedeća replika gospodin zastupnik Zoran Vinković.
Zahvaljujem. Kolega Marić je rekao da su autoceste, vjerojatno misleći na Hrvatske autoceste preporodile Hrvatsku. A očigledno mi živimo u dvije različite HRvatske. Vjerojatno su te HRvatske autoceste preporodile određene privatne račune itd. S druge strane ja moram reći da ova izjava koja je vezana za porez na promet nekretnina, da državi pripada taj određeni postotak. Smatram da treba pripasti jedinicama lokalne samouprave od 100% obzirom da su čak i za autoceste oslobađale komunalni doprinos. S druge strane vjerujem i slažem se s kolegom Marićem da je platežna sposobnost, visina plaće i visina kamata utjecala na tržište nekretnina, ali upravo ta platežna sposobnost, visina plaće i visina kamata zar ne mislite da za to netko treba snositi i dio svoje odgovornosti, jer 350 tisuća nezaposlenih zato ne treba snositi odgovornost jedinica lokalne samouprave, nego bi trebala odgovornost nositi Vlada Republike Hrvatske. A što se tiče plaćanja poreza, ja sam sasvim siguran da tatini sinovi nisu plaćali porez, ali mene više zanima da li su tate platile porez odnosno da li je plaćen porez za onu jahtu poznatu s malo vitra?
Odgovor na repliku Goran Marić.
Kolega Vinković ne živimo mi u različitim Hrvatskama, mi živimo u istoj Hrvatskoj. I pitajte one koji žive u onim krajevima kuda je prošla autocesta kako im je sada, a kako im je bilo. Oni su se preporodili i zato je se i HRvatska preporodila i drago mi je zbog svih onih koji žive uz autocestu i kojima je sada drugačije živjeti u Hrvatskoj. Nećete vjerovati, davne 1996. sam pisao pa što Hrvatska čeka, što ne gradi autoceste. Nije bilo sretnijeg čovjeka od mene kada je počela izgradnja autocesta, jer razmišljam strateški, a strateški je dugoročno bitno ima li Hrvatska autoceste ili nema i to se ne može učinak toga pokazati odmah, a pogotovo u uvjetima najžešće krize kakva se dogodila HRvatskoj, ali koliko će ona utjecati na budućnost Hrvatske, na razvoj Hrvatske, na Hrvatsku u sljedećim desetljećima, to ćemo svi osjetiti i drago mi je zbog toga. Hvala.
I gospodin zastupnik Davor Bernardić, replika. Izvolite.
Ma evo osvrnut ću se na ovo. Prije svega naravno moram vas tu ispraviti, naravno da tu utječe cijena državnog kreditnog rizika na cijenu kamata, dakle tko kaže da ne utječe taj laže. Druga stvar što se tiče, naravno da utječe visina pasivne kamatne stope, ali da nije pasivna kamatna stopa najviša u Europi novac bi pobjegao van. Konverzijska izloženost je Hrvatske takva da bi to u potpunosti uništilo kunu i depreciralo je, a zašto je to tako, zato jer postoji s jedne strane ogromna i velika štednja temeljena na ekstra profitima koje ste također omogućili, a s druge strane postoji nemogućnost da se ona kanalizira. U isto vrijeme kad je država uzimala novac na domaćem tržištu gurala je na taj način i istiskivala poduzetnike da se zadužuju na stranom tržištu koji su vezani, naravno da su vezani sa valutnom klauzulom. Građani nisu morali biti vezani i oko toga se slažemo i zato smo i uputili prijedlog zakona da se ukine valutna klauzula, samo onda i vas molimo da kad dođe taj prijedlog da to podržite, a ne da se javi viši interes i da kažete ne, sad nam to trenutno ne odgovara jer nećemo intervenirat u tržište.
Odgovor na repliku.
Kazali ste kolega da je država upućivala poduzetnike da se zadužuju u inozemstvu. To nije točno. Tržište je uputilo poduzetnike da se zadužuju u inozemstvu jer se zadužuju upola jeftinije nego na domaćem tržištu i to je moguće jer još uvijek banke u Hrvatskoj žive dvostruko bolje nego bilo koje banke u bilo kojem dijelu svijeta. Usprkos najvećoj krizi banke su zaradile 3 milijarde i nešto neto dobiti plus 4 milijarde rezerviranih plasmana koje su, ne znam jesu li plasirali i hoće li biti naplativi ili ne, ali su rezervirani zbog apsolutno nenaplativih mogućnosti takvih plasmana. Pa ako to banke imaju i ne mogu nikako naplatiti te plasmane ja predlažem da te plasmane toliko rizično prenesu na državu bez naknade, a država će se baviti tom naplatom i ja vjerujem da ćemo mi nešto i naplatiti od toga. Govorili ste, a nijedne brojke niste kazali, a ovo su egzaktni podaci o kojima govorimo, o broju kupoprodajnih ugovora, o visini kamatnih stopa, a gdje nema brojaka nema ni istine. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Davor Bernardić, izvolite.
Evo samo na početku možda ovaj dio oko brojaka. Dakle, zbog stabilnosti odnosno nestabilnosti državnih financija za svakog građanina ove zemlje svaki kredit koji plaća košta 2,5% skuplje nego u susjednoj Sloveniji. Svaki kredit, svaka kuna koju digne košta 2,5% skuplje za svakog građanina ove zemlje zbog Ministarstva financija odnosno zbog državne politike. Toliko o brojkama. Svaki građanin i onaj umirovljenik koji nema za kruh taj dan, izvuče karticu iz bankomata ili digne u banci mirovinu, crkavicu koja mu je stigla i on ako ode u minus njemu je isto 2,5% skuplje upravo zbog toga, zbog državnih financija i onaj koji prima svoju plaću, jedva spaja kraj s krajem American pegla Dinersom. Svaki, svaki 2,5%. Toliko o brojkama. Što se tiče ovog prijedloga zakona onda bih se htio osvrnuti na nekoliko stvari. Kao prvo, bez korjenite promjene pa i u ovom dijelu koji se tiče naplate odnosno poreznog sustava neće biti ja bih rekao sreće ni pravedne raspodjele poreza ni pravedne naplate. Već u samom startu, ali to je hrvatski model koji je već i dugo vremena funkcionirao, vidi arbitrarnost. Znači ako je cijena tu negdje nekretnine oko te cijene po tablicama porezne uprave onda je to ok, ukoliko odstupa primjenjuje se, a odstupa uvijek cijena tj. prijavljuje se manja nekretnina koja obično više košta, onda se primjenjuje tablica porezne uprave. Evo vidite, po sadašnjem zakonu vi bi kao porezna uprava trebali tužiti one koji to prijavljuju za utaju poreza, po sadašnjem zakonu. E sad drugo je pitanje što to nije hrvatska praksa. To je pitanje vjerodostojnosti i sposobnosti uopće da u ovom kapacitetu izađete na kraj s tim problemom. Trenutno stanje je ono u kojem se na ovaj način, ovom promjenom zakona koja je više kozmetička ja bih rekao popravlja odnos i naplata kad su u pitanju mali, najnezaštićeniji, kad su u pitanju građani koji pošteno plaćaju sve svoje poreze i doprinose, ali ona apsolutno radarom ne kači posebne nekretnine, posebna zemljišta koja i dalje u rukama pojedinaca, mešetara prođu ispod radara. Dakle, s jedne strane se uspostavlja red i građani su pod potpunom prismotrom, s druge strane mešetari su i dalje ispod radara odnosno neuhvatljivi. Zašto to govorim, zašto, zato jer ti mešetari bez obzira koliko novaca imaju ne stvaraju nova radna mjesta nego onda ovo o čemu je kolega Marić, stave novac na banku i na taj novac ostvaruju tu ekstra kamatu i onda banka to dalje koristi za plasiranje kredita, plus valutna klauzula, plus 2,5% dodatnog poreza direktno odgovornog od strane Ministarstva financija i države koje opterećuje isto onog umirovljenika koji je u minusu s tekućeg računa i onog građanina koji diže kredit za stan, hipotekarni. Toliko o tome. Tzv. razlika u spredu između njemačke i hrvatske obveznice ili u nekim terminima instrument trgovanja koji se zove kredite default … [[Govornik se ne razumije.]] samo evo da vam pojasnim, vidim da je komešanje nastalo. E sad, s jedne strane ti mešetari koji zarade na cijeni zemljišta, nekretnina, stanova, čega god, ničim nisu pozvani da državi, jedinici lokalne samouprave vrate dio tog novca. Ma nikom neće past kapa s glave ukoliko državi zbog njihove zarade bude lakše. Pa vama bi danas bilo lakše da ste to radili, ne bi bili u tolkim problemima. Nažalost, svi smo su problemima. Nije to stvar vladajuće garniture, jer ona je prolazna nego je stvar zemlje i postavljanja modela održivog upravljanja na jedne stabilne osnove i na noge, da on jednostavno može funkcionirati. I utoliko i taj sustav kozmetičkih promjena, ja ne kažem mi smo se okačili na to zbog teškog stanja u društvu i zbog rasprave oko stvari što se zaista može napraviti. I ovaj prijedlog je taj koji ima kozmetičke izmjene da bi poboljšao naplatu. Ali od koga? Od strane građana, a s druge strane ne radi na sistemskim rješenjima, odnosno na korjenitoj izmjeni nepravde. Jer nije isto da li vi kupite stan na Pantovčaku, i o tome je govorio kolega, ili stan u Kozari boku. Nije 50 kvadrata isto za nekog tko je imućniji i za nekog tko je sirotinja i to u jednoj pravednoj državi koja vodi računa ja ne bih rekao o svojim građanima na prvom mjestu, nego o sebi, o tome da ona uprihodi dobar dio novca koji na ovaj način ode a put mu se ne zna. Znači, ta država bi trebala voditi i o tome računa. I ono što iz samog prijedloga, odnosno uvoda zakona mogu tretirati kao nevjerodostojnost je najava da se kroz objedinjeni sustav dodatne informatizacije taj postupak olakša. 2007. bio sam isto tako svjedok tu u Saboru kad je predstavljen OIB koji je trebao nastupiti na snagu sljedeće godine i u prijedlogu je toga bilo tada sam i citirao, onda je ministar Šuker izletio van pa je rekao da je to omaškom napravljeno. Vjerojatno ste tada bili prisutni, da po potpunom uvođenju OIB-a, znači to je 3 godine od prvotnog uvođenja će se razmišljati eventualno formiranje baze podataka kojim će se objediniti popis ja bih rekao imovine kako bi konačno mogli imati podatak o imovini i kako bi mogli uvesti ono što u Hrvatskoj bi se trebao kao i u ostaloj razvijenoj Europi zvati imovinski cenzus. Eventualno formiranje je tad bio tekst koji je stajao u tom prijedlogu. Nakon toga je rekao da je to omaška, da se na tome već radi, no rezultata nema. Na tom se ne radi! Dali ste zemljišta, dali ste nekretnine, da li ste sve te stvari obuhvatili u prijedlogu? Da li ste pridružili tome OIB? Niste ili se o tome ne govori. I to je ono što cijelo vrijeme ponavljamo. Tako da s jedne strane kad vidimo ovo rješenje koje možda u određenoj mjeri popravlja naplatu nevjerodostojno je kad s druge strane vidimo što se trebalo napraviti, a nije se napravilo. I glavni problem, glavni problem kompletnog sustava i ovih uljepšavanja, ja bih rekao ubrzanja određenog ubrzanja naplate. To neće riješiti problem hrvatske nelikvidnosti. Piše također i u prijedlogu ovog zakona da je i ovaj prijedlog na tragu mjera iz vladinog gospodarskog oporavka kako bi se ubrzala naplata. No, imamo trend da više od dvije godine nelikvidnost u Hrvatskoj konstantno raste unutarnja neplaćanja, potraživanja, dugovanja i ona je dostigla razinu od 35 milijardi kuna. U njima je direktno oko 90000 ljudi koji rade u takvim tvrtkama čije je radno mjesto ugroženo direktno. Kruh za njihove obitelji je na taj način direktno ugroženo. E sad, postavlja se pitanje koji je njegov interes, interes poduzetnika koji ima takvu tvrtku da uđe u novi dodatni poslovni rizik, u novo zapošljavanje ako ne može naplatiti stare obveze. Pa nikakav! Nema interesa. I zato gospodarstvo stoji na mjestu, tapka i polagano u statističkim pogreškama struže oko ovog dijela koji smo dotakli, oko dijela razine bruto društvenog proizvoda iz 2004. godine. Znači, kao da 7 godina se u Hrvatskoj nije ništa događalo. I umjesto megalomanskih projekata koji se sigurno neće moći realizirati u kratkom roku ja vam predlažem gospodo iz Vlade, žao mi je što nema ministrice nove i to bi bio jedan dobar pokazatelj odnosa prema Parlamentu, prema parlamentarnoj Hrvatskoj, onoj Hrvatskoj i onom Parlamentu koji donosi važne zakone za ovaj narod i za ovu zemlju. Žao mi je što je nema. Možda će drugi put i doći. Umjesto velikog broja megalomanskih projekata koji u manjoj ili većoj mjeri je pitanje da li će doživjeti realizaciju. Riješite u Hrvatskoj samo jedan problem i užasno puno ste napravili, tj. doći ćemo na početak. Riješite samo problem nelikvidnosti, samo problem neplaćanja. Jedan jedini projekt neka to bude jedan jedini projekt Vlade, jer više ćete tim projektom napraviti za ovu zemlju nego svim mjerama iz programa vladinog gospodarskog oporavka. Evo hvala lijepo.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Nada Čavlović Smiljanec.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Bernardić kad ste govorili o potrebi uvođenja imovinskih kartica, eto ja ću vas samo podsjetiti da inače Zakon o porezu na dohodak iz 2003. propisana obveza Poreznoj upravi znači da mora voditi imovinske kartice, imovinske kartice u smislu gdje bi se znači s jedne strane nalazila sva imovina poreznih obveznika, a s druge strane bi se nalazili svi dohoci koje taj porezni obveznik je u tijeku poreznog razdoblja stekao što znači, da je eto proteklo 8 godina, da se po tom pitanju nije napravilo apsolutno ništa, da u biti, znači svi oni podaci koji su dolazili u Poreznu upravu vezani i za nekretnine i sve ostale obaveze nisu u stvari se koristile na pravi način, nisu znači unašani u informatički sustav Porezne uprave. I Porezna uprava isto tako temeljem znači OPZ-a mogla, znači vršiti usporedbu tih podataka o stečenoj imovini poreznog obveznika i o njegovim dohocima koje ostvari tijekom godine. I mogla je znači na kraju godine u poreznom rješenju ako je postojao nesrazmjer određivati znači porez na dohodak što se nije događalo. Ili ako se dogodilo moram reći da su uglavnom te žalbe bile uvažene na drugom stupnju. A što se tiče još nešto bih rekla vezano za naplatu. Pa gledajte, što se tiče naplate konkretno ... [[Govornica se ne razumije.]] vrste poreza pa ne postoji lakši način naplate nego kod poreza na promet nekretnine. Jer automatski ako porezni obveznik ne plati porez na promet nekretnina možete staviti hipoteku, odnosno založeno pravo na tu nekretninu i vrlo jednostavno znači možete se naplatiti. Pitamo se zašto su banke efikasne u naplati. Eto država nije u naplati svojih prihoda. Hvala.
Gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo u mnogome bi se ja složio sa svojim prethodnicima prvenstveno u osnovne stvari da je ove izmjene i dopune zakona su prije svega kozmetika i u koja ne sagledava duboke posljedice cjelokupnog poreznog sistema koje je trenutno u Republici Hrvatskoj, i upravo stoga živimo doista u dvije Hrvatske, u jednoj bogatoj Hrvatskoj i ta malo istočnije koja je za vrijeme onog Domovinskog rata, to najbolje znate i zato se i držite nedajte da vas optuže za nešto što niste ni vi, a nitko od nas tamo napravili, i one siromašne te istočne Hrvatske koja živi ne životom ove razvijene Hrvatske, upravo radi poreznog sustava. Jedan od poreza je svakako i porez na promet nekretninama, koji bez obzira kako to Ministarstvo financija od 1990. pa čak i od 2000. do 2003. nije napravilo stvarnu analizu tih poreznih prihoda. Doduše bilo je nekoliko izmjena i dopuna Zakona o porezima i financiranju lokalnih samouprava, dakle ovo je jedan od zakona koji direktno utiče na stvaranje, odnosno ostaje pri centralizaciji Republike Hrvatske, i u mnogome umanjuje mogućnost jedinica lokalne samouprave da uopće u ovom trenutku funkcioniraju. Tu posebno mislim na ovu drugu Hrvatsku, istočnu Hrvatsku koja od Domovinskog rata, od i ove gospodarske krize, o tome ću nešto i kasnije reći tko je ustvari za to najzaslužniji za samu krizu, i dalje vrlo teško funkcionira. I upravo stoga predlagač zakona ne ulazi u osnovni problem, jer problem ove države je jedan na sebi svojstven način blistav i sjajni dvor, doduše jako zadužen, ja bih rekao gotovo sa gaćama na štapu, a s druge strane siromašni građani, siromašne jedinice lokalne samouprave, jedna besperspektivnost koju nije razbila ni dolazak koridora 5C u Slavoniju, niti je to napravila autocesta tamo kod Dugobaba. Tu je 350 tisuća nezaposlenih, umirovljenici s mirovinama koji jedva dočekaju 10. dan u mjesecu, gotovo stotinjak tisuća ljudi koji još uvijek rade a nisu dobile plaće, i očigledno da bez obzira na efikasnost ove naplate ovog poreza na promet nekretnina Hrvatska se ne može pokrenuti. Ono po meni jedino što može izvući Hrvatsku iz, ne samo iz ove gospodarske, a tu mislim i na političku krizu, to je prije svega decentralizacija i to ne samo politička, nego fiskalna decentralizacija i to na način koja neće bitno narušiti temelje države u fiskalnom smislu, to je da ovaj cjelokupni porez na promet nekretnina ide jedinicama lokalne samouprave, da porez na dohodak također u 100%-tnom iznosu ide jedinicama lokalne samouprave, i zato mi tu, zato mi je žao što ovdje nije prisutna i nova ministrica financija, od koje prvenstveno HDZ puno očekuje, ja osobno ne. A s druge strane dakle za egzistiranje države fiskalno, dakle za ove decentralizirane funkcije one bi se mogle nadomjestiti iz poreza na dobit, koje je također predložilo ovo ministarstvo, doduše tada je bio na čelu ministar Šuker, jedina namjera je bila taj porez na dobit izuzeti iz grada Zagreba, s obzirom da se on plaćao prema sjedištu tvrtku, a to je također bilo i protuustavno, jer se porez na dobit trebao plaćati ili po glavi stanovnika Republike Hrvatske ili tamo gdje se ostvari. Dakle taj porez na dobit bi se dijelio u trećinama prema državi, prema regionalnoj samoupravi, i prema lokalnoj samoupravi iz kojeg bi se mogle financirati tada sve decentralizirane funkcije. Danas je u najgorem položaju upravo Slavonija, upravo zahvaljujući ovakvim poreznim sustavom, potpunom centralizacijom države, jer bez obzira na razna ministarstva, sad vidimo da su ovdje i bivši ministri koji će sad vjerojatno bolje razumjeti ovaj posao zastupnika i gradonačelnika, bez obzira na fondove, crne, bijele, za ovaj ili onaj razvoj, za torbice, za šminku itd., gotovo svi načelnici, gradonačelnici, župani su bili prisiljeni, bez obzira na projekte od kojih su neki ušli i u pretpristupne fondove Europske unije, su bili primorani obijati pragove takvih ministarstava, ali istih ministarstava, iz takvih fondova su se dijelili novci prema onim jedinicama lokalne samouprave i to pretežito tamo gdje je na vlasti bila vladajuća stranka, koalicijski partner, pa je tako jedan glas u Saboru vrijedio 40 milijuna kuna, 5 milijuna kuna. A s druge strane i prema jedinicama lokalne samouprave, u kojima su bili predstavnici nacionalnih manjina, i koje su i jedine i ušle kao takve u državni proračun, što predstavlja prije svega jednu protuustavnost samog proračuna, ali i cjelokupnog poreznog sustava. Ovo je možda jedan od posljednjih trenutaka da ministarstvo, ukoliko doista ima na pameti da je danas u Hrvatskoj doista jedno stanje potpune nelikvidnosti, jedan ogroman unutarnji dug, da upravo izmjenama i decentralizacijom Hrvatske pokrene ne samo mogućnost razvoja jedinice lokalne samouprave, nego upravo da pokrene i mogućnost razvoja hrvatskog gospodarstva, upravo kroz fiskalnu decentralizaciju i omogućavanje i zapošljavanja novih radnih mjesta. Ovim sadašnjim sustavom, a to odgovorno tvrdim, omogućeno je ne samo poreznoj upravi da ima, pa ja bih i rekao i samom ministarstvu omogućeno je da prema građanima Republike Hrvatske ima dva kriterija, i stoga evo upućujem i javno pitanje koliko je u ovom trenutku nenaplaćenih potraživanja, ne samo od strane poreza na promet nekretnina, nego i za porez na dodanu vrijednost koji ovdje nisam spominjao iako u toj decentralizaciji npr. susjedna BiH jedan dio PDV-a ide prema lokalnoj i regionalnoj samoupravi. Dakle, volio bih da svi saborski zastupnici dobiju spisak svih dužnika za neplaćeni PDV i da ne bi bilo da je to ona baka koja sada mora prodavati kajmak ili sir u vitrinama ili jaja na tržnici ili pijaci nego neka to budu samo oni iznad milijun kuna. Jer bojim se da oni koji su ostavljeni u redu neplatiša da prije svega pripadaju određenim političkim strukturama koji su donekle i zaštićeni pa im se kroz jedan dugi niz godina praktično prolongira plaćanje svojih obaveza. Ima primjera koji su poznati tako da ja sam i rekao u onoj replici da mene ne zanima da li su tatini sinovi platili poreze nego me zanima da li su tate platili poreze jer očigledno tate ne plaćaju porez, mame neću spominjati. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kaže kolega Vinković da su gradonačelnici, načelnici, župani morali obijati pragove ministarstava, govori i o nama Slavoncima jel', ovdje po Zagrebu da bi došli do nekakve crkavice, nešto novaca za naše gradove i općine, a da su sredstva dijelila, odnosno novci kako on kaže prema tome gdje je na vlasti HDZ. Nije točno, kolega. Ministarstva godinama, odnosno 2004. godine raspisuju natječaje, projekte, programe isto kao i Hrvatske vode i različiti fondovi i svi mi imamo mogućnost kandidirati. I vi u Đakovu i ja u Pakracu i kolega, ne znam u Kutjevu, gdje je gradonačelnik SDP-ovac i u Lipiku gdje je gradonačelnik HDZ-ovac i u Osijeku i svi mi dobivamo sredstva. Nije nitko kriv, primjerice gradu Požegi ili sličnim gradovima, koji prema ministarstvima ne idu sa nikakvim programima, koji nemaju nikakav odnos sa ministarstvima … [[Upadica se ne razumije.]] Govorim primjer, vi ste možda i jedan bolji primjer, ali znam da dosta sredstava ide prema Đakovu iz državnog proračuna. Znači, nije prepreka stranka i stranačka pripadnost nego dobri programi koji se u ministarstvima odobravaju. Hvala.
Gospođa zastupnica Biserka Vranić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče hvala lijepa. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na promet nekretnina je zapravo jedan od prvih zakona koji se mijenja ili prilagođava modernom vremenu. Dugogodišnje iskustvo u radu lokalne samouprave mi potvrđuje da je promjena poreznih zakona vrlo teška, da ona ide vrlo sporo i da bez obzira koja vlast bila da će uvijek imati teškoća u provođenju i tumačenju tog zakona. Ovdje se radi o jednostavnom zakonu to je Zakon o porezu na promet nekretnina koji je zapravo mislim početak modernizacije rada naše Porezne uprave. Porezna uprava RH je jedna zastarjela institucija koja naplatu poreza i sve aktivnosti još uvijek vrši na temelju zakoni koji su relativno stari, a neki datiraju još iz vremena prije '90. godine. I ovaj je zakon iz 1997. koji zapravo pokazuje nesrazmjer između poreznih uprava u malim gradovima, u većim gradovima i u velikom gradu. Podržavam bilo kakvu promjenu pa makar to bio i jedan korak u promjeni i tzv. uspostavi jedne ravnoteže i ravnopravnosti svih poreznih uprava u RH. Zbog te neravnoteže i nejednakosti, zbog različite ekipiranosti poreznih uprava mi u manjim gradovima smo zakinuti iz vrlo jednostavnog razloga. Porezne uprave u malim gradovima su efikasne, brze, jednostavne i rješavaju probleme vrlo brzo. One donose rješenje u roku od 30 dana i stranka je dužna ili podnijeti prigovor ili platiti taj porez. Porezna uprava u Zagrebu ili u velikim centrima ta rješenja donese u rasponu od 3 do 6 ili više mjeseci tako da stranka i može i odugovlačiti, može zbog prevelikog roka jednostavno plaća porez možda ne ove godine nego sljedeće i što se nama na terenu događa? Obrtnici vlasnici nekretnina vrše prijave u Zagrebu jer tada dolaze na inspekcijske preglede možda jednom u 3, 4 godine, a ako su registrirani u recimo jednoj manjoj Poreznoj upravi kao što je recimo Jaska, Ozalj ili neko drugo manje središte ti porezni obveznici su pod kontrolom Porezne uprave mogu reći ne svakodnevno, ali barem mjesečno. To je rezultiralo odlaskom velikog broja poduzetnika iz malih centara u Zagreb i stvorilo je nama određene probleme jer kod nas koriste i infrastrukturu i jeftinu radnu snagu, a plaćaju porez tamo negdje drugdje. Podržavam znači bilo kakvu promjenu i bilo kakvu modernizaciju Porezne uprave jer je ovo jedan početak koji će uvesti red i napraviti tzv. stabilan, ravnopravan i pošten porezni sustav. Mi smo svjedoci da razvijene demokracije taj porezni sustav su razvijale desetljeća, možda i stoljeća neke ako gledamo porezne sustave europskih zemalja oni su vrlo stari i oni su se prilagođavali vremenu u kojem mi živimo. Mi trebamo imati jednostavan, jasan i svima primjenjiv takav zakon i onda ne bismo dolazili u situaciju da neke članke primjenjujemo ovako ili tumačimo onako. U svakom slučaju ovaj zakon je na tragu nekakvom pravcu prema gospodarskom oporavku ako tako želimo. Isto tako doprinosi i ubrzanju postupaka u Poreznoj upravi, stvara tzv. stvarnu tržišnu vrijednost nekretnina što je svima bitno i svima je to u cilju da imamo katalog nekretnina i da zaista znamo kakvo je tržište nekretnina kod nas u manjim centrima, u malo većim centrima ili u velikim centrima. Isto tako te nekretnine će se unositi u sustav i imat ćemo danas sutra jedan kvalitetan razvijeni sustav koji neće dati mogućnost pojedinačnom ili nekakvim osobnim procjenama da li je nešto vrijedno,nije i da li treba mijenjati. A isto tako smatram da će možda ovaj zakon neće polučiti neke rezultate odmah jer Hrvatska je sada u situaciji da imamo smanjenje prometa nekretnina i mislim da neki veliki financijski rezultati što se tiče i punjenja državnog proračuna i punjenja lokalnog proračuna neće se sada vidjeti. Međutim, neki se zakoni ipak moraju donijeti za budućnost i mislim da smo na tom tragu. Znači podržavam ovakav Prijedlog, iako se o svemu tome može razgovarati, mnogi članci se mogu promijeniti i postoji li mogućnosti različitog tumačenja i viđenja stvari, ali svaki početak, a početak promjene zastarjelosti porezne uprave i poreznog sustava mora jednom početi. Hvala lijepo.
Hvala. Replika gospodin zastupnik Zoran Vinković.
Čovjek mi digne ovaj ispravak netočnog navoda, onda bih ja trebao povredu poslovnika, ali kolegicu ću ujedno replicirati, ali ujedno ću i zastupniku Huški. On i sam zna da ovo što je izrekao ne odgovara istini s obzirom onda ga neću ni komentirati, to mogu potvrditi svi drugi koji nisu u ovim političkim grupacijama. A kolegici, da ja ne bih govorio o zastarjelosti porezne uprave, nego prije svega o zastarjelosti poreznog sustava i da Hrvatska sa svojih 350 tisuća nezaposlenih, s ovoliko umirovljenika koji jedna preživljavaju kraj s krajem, nema vremena čekati budućnost, njoj je potrebna sadašnjost i sadašnjost se ne rješava samo ovako jednom kozmetičkim izmjenama, dopunama i Zakona nego se rješava potpunom reformom svih mogućih zakona kako bi svima u Hrvatskoj, posebno u Slavoniji, posebno jedinicama lokalne samouprave, i u istočnoj i zapadnoj Slavoniji, u cjelokupnoj Slavoniji pa čak i ovim dugobabama koji nisu oživjeli ovaj prolaskom autoceste, omogućili ravnomjeran razvoj, razvoj koji će omogućiti ulazak i te Slavonije zajedno sa Hrvatskom, ne na koljenima nego uspravno u tu veliko Europsku uniju, da ne kažem neku drugu riječ.
Odgovor na repliku, gospođa zastupnica Biserka Vranić.
Slažem se s kolegom sve što je rekao, međutim, moramo biti realni, u 15 članaka jednog Zakona gdje se predlažu izmjene i dopune mi ne možemo promijeniti ono što je 10-tak i više godina bila ne krivo, nego jednostavno bio jedan sistem koji se nije mijenjao na vrijeme. Međutim, svaki početak je važan i ako govorimo o porezu na promet nekretnina, mislim da ovaj Zakon ide u pravcu da poboljšava, on ne rješava u cijelosti probleme ali ide prema pravcu koji će poboljšati porezni sustav i ovaj i onaj budući.
I gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege, razmišljala sam dugo javiti se ili ne u ovoj raspravi, govoriti ću samo o dijelu gdje se regulira oslobađanje od plaćanja poreza nekretnina kod kupovanja prve nekretnine. Činjenica je da ovim izmjenama Zakona je u ovom dijelu jasnije su određeni sami uvjeti i to je dobro, no, međutim, osjećam potrebu i vas kolege iz Ministarstva, ali sve nas ovdje u Hrvatskom saboru upozoriti da ono što je inicijalna ideja bila kod vođenja olakšice za plaćanje poreza na promet nekretnine, odnosno njegovo oslobađanja kod kupovanja prve nekretnine kojom čovjek rješava svoje stambeno pitanje, dakle, da temeljna ta ideja, kada smo taj Zakon uvodili 2002. godine, odnosno s primjenom 1. 1. 2003. zapravo nakon gotovo punih 7 godina primjene još uvijek nismo našli adekvatno rješenje da zapravo ciljamo ljude kojima je ta mjera na neki način namijenjena. Ta mjera je dobra i ona je zaista velika pomoć, jednom dosta velikom broju mladih, barem onima koji na ovaj način ili onaj dođu u prigodu steći nekretninu. No međutim, nismo našli dobro rješenje, još uvijek, ja se nadam da ćemo imati prigode naći. O čemu se kolegice i kolege radi? Kada mlada osoba samac, a činjenica jest da se više osoba duže ostaju same kupuje stan, on ili ona kupuje u pravilu manji stan. Iz dva razloga, prvi razlog što za veći naprosto nema novca, ne može dobiti kredit za veći stan, a na koncu konca nema potrebe, radi se uglavnom o mlađim osobama koje u smislu radnog statusa uglavnom su na pripravničkim radnim mjestima, sa manjim prihodima, uglavnom na ugovorima na određeno vrijeme, ne mogu niti dobiti veće kredite da bi mogli kupiti veći stan. Dakle, osoba kupuje manji stan, to je prva nekretnina i biva oslobođenja plaćanja poreza na promet nekretnina. No međutim, problem nastaje kroz nekoliko godina, ponavljam cijela ideja je bila olakšati građanima život i na neki način stupanje u život. Kroz godine osoba se oženi i dobije djecu i naravno da stan od 40-tak kvadrata koje je kupila kao taj svoj prvi stan za koji je bila oslobođena plaćanja poreza na promet nekretninama nije dostatna i kupuje stan od recimo 70 kvadrata koji po ovim kriterijima i iz ovog Zakona je za tročlanu obitelj. Tada ne može koristiti olakšicu i plaća porez na promet nekretnina, dakle, iako u tom trenutku kupovine tog zapravo drugog stana nema adekvatnu nekretninu obzirom na veličinu svoje obitelji i na neki način nije riješila trajno svoj stambeni problem. Možemo reći dobro zašto osoba nije kupila veći stan. Sve da je osoba, samac kupila odmah stan od 80 kvadrata za svoju buduću pretpostavljenu četveročlanu obitelj, opet mora platiti porez ili jedan dio tog poreza, jer za samca ima ograničenje od 50 kvadrata. Dakle, u konačnici ideja da se mlađim osobama, mlađim obiteljima pomogne u početku života, ili onog jednog produktivnijeg dijela života i u jednom i u drugom scenariju moraju plaćati dio poreza na promet nekretnina i na to još uvijek nemamo odgovore. Ja sam kada smo prošli puta mijenjali ovaj Zakon i kada smo ga donosili prvi puta i u jednom i drugom slučaju pisala amandmane da se zapravo prva nekretnina, riječ prva zamijeni "jedinom" nekretninom, dakle jedinom nekretninom koja trajno rješava stambeno pitanje, a u odnosu na veličinu obitelji. Mislim da se možemo složiti da 45 metara kvadratnih nije adekvatno riješeno stambeno pitanje za tročlanu ili četveročlanu obitelj jer to temeljna ideja jest bila da smo donosili Zakon. Dakle, meni je jasno da je te stvari teško definirati u Zakonu, možda i u ovom zakonu međutim, mislim da moramo naći rješenje naprosto da bi se pratila i logika i stvarnost života. Logika iz stvarnog života. Jer sada na žalost ni u jednom ni u drugom scenariju, a trećega ustvari nema, Zakon to ne prati. Naravno, nekretnina svi ćemo se složiti, gotovo, jedan od gotovo temeljni i osnovni uvjet ljudi za stvaranje obitelji, za formiranje obitelji i pogotovo u Hrvatskoj u kojoj zapravo tržište najma nekretnina nije razvijeno. Kod nas zapravo veliki broj ljudi jedini način da zapravo ima kakvu takvu sigurnost u životu je kupovina nekretnine, što recimo vani pogotovo u prvim godinama života da tako kažem, ima razvijeno tržište najma nekretnina koja nudi sigurnost. Kod nas nema razvijenog tog tržišta najma nekretnina, ono nije dobro regulirano i to je nešto što treba regulirati, pa onda ljudi moraju odmah u kupovinu a onda s druge strane imamo devijacije kao što sam govorila na početku. Dakle, s jedne strane možda malo nakon punih 7 godina primjene je potrebno da tako kažem ... ovih mjera odnosno propisa koje se odnose na oslobađanje poreza nekretninama, ali jedan dio rješenja se može naći u reguliranju tržišta najma nekretnina. Mislim da onda jednom većem broju mlađih obitelji ili mlađih ljudi kojima prvenstveno i jest namijenjeno da ćemo riješiti dobar dio problema. I još jedna stvar, naime uz razno razne političke ovakve ili onakve prijepore ukinute su ljetos porezne olakšice na kamate na stambene kredite. Ja neću sada govoriti o razlozima zašto je to ukinuto ili zašto to nije ukinuto ali vezano je uz ovu temu. Tim ukidanjem je udaren jedan veći broj mlađih obitelji uglavnom mladih ljudi. Naravno da nitko, ja se slažem s onima koji su danas govorili, da se nitko nije odlučio kupiti stan zbog olakšica. Naravno da nije. No međutim, u situaciji koja je bila kada su dizali kredit su na te olakšice računali. Kolegice i kolege to znači godišnje neplatiti 12 nego 11 ili 10 rata. Ovisno o veličini kredita. I za razliku od države koja očito vidimo ne baš ozbiljno na neki način planira obitelji itekako ozbiljno planiraju svoje financije, na neki način u ovom smislu dugoročne, na dugoročnoj održivosti i na koncu računaju na neke novce. I to nije dobro. Dakle, osim nekakve jasnoće u propisima poreznim i ponavljam u ovom dijelu je dobro da se jedan dio jasnije odredi, ali čini mi se da još uvijek nije optimalno riješeno, dakle osim jasnoće u poreznim propisima treba ipak postojati nekakva održivost odnosno nekakva stalnost rješenja, da ljudi kada idu u neke investicije znaju što imaju na raspolaganju, pod kakvim uvjetima će moći baratati svojom imovinom i s novcem koji im jest na raspolaganju, da ne ponavljam sada zapravo onu cijelu priču oko uvjeta dizanja stambenih kredita koji su doista vrlo nepovoljni. Vi kada dižete stambeni kredit potpisat ćete crnog vraga u ugovoru samo da taj kredit dobijete, jer ga inače nije lako dobiti, onda se naravno ... potpisali u ugovoru. I promjenjivu kamatnu stopu i jednostrano mijenjanje, no međutim vama je to jedina životna šansa, vi drugog izbora nemate. I tu ponavljam, država mora uvesti mehanizme da zaštiti građane. Kolegice i kolege, na kraju rasprave samo još tri napomene vezene uz ovaj zakon. Jedna je da primjena ovog zakona i poreza na promet nekretnina posebno u ovom dijelu oslobađanje i gdje je bitno vlasništvo i nekakva historijat da kažem vlasništva, preduvjet je sređeno stanje u zemljišnim knjigama. Dok se vi ne možete upisati u zemljišne knjige ili čekate upis 10 godina, vi vrlo lako dobijete potvrdu da nemate ništa, a zapravo imate, a za državu nemate jer država nije to stigla upisati. Dakle, sređene zemljišne knjige. I jedna još napomena. U našim zakonima Obiteljskim zakonom, bračne i izvanbračne zajednice su pravno definirane. Naš ovaj POrezni zakon govori isključivo o bračnoj zajednici, iako mi se čini treba se primjenjivati na izvanbračnu zajednicu posebno u ovom dijelu kao dijela uvjeta za oslobođenje nekretnina i svih drugih zadovoljenja uvjeta. I posljednje, ja se nadam malo se vežem na onu raspravu od petka koju sam imala oko poreza na dohodak. Dakle, ja se nadam da ćemo vrlo uskoro elektronički moći ponositi sve ove prijave, pa još nismo došli do te faze ali taj sustav će tek krenuti u ovom segmentu kreirati i na neki način kada se on kreira da bude napravljen tako da ljudi neovisno o tome kojim informatičkim platformama se koriste, mogu ispuniti svoju obvezu, a ne da ih se prisiljava da formati te prijave da tako kažem budu napravljeni da ih se može podnositi isključivo microsoftovih paketa odnosno iz programa jedne tvrtke. Dakle, na kraju dobro je da se neke stvarno jasnije uređuju, no međutim upozoravam da mi još problem da se olakšice bude pomoć mladim obiteljima i mladim pojedincima unatoč ovim izmjenama još uvijek nismo riješili i ne postoji scenarij u kome mlada osoba kada rješava za sebe i svoju obitelj stambeno pitanje može biti oslobođena plaćanja tog poreza. Zahvaljujem.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Sve ovo što ste govorili, a na vlastito u prilog mladim obiteljima Vlada jednostavno ne akceptira, iako ima i hvali se svojom populacijskom politikom. Dakle, kao što ste i rekli mladi ljudi ne zasnivaju obitelj upravo zato što nemaju riješeno stambeno pitanje i mogu kupiti eventualno kada cijela obitelj pomogne, mogu kupiti neki mali stančić koji sigurno kada zasnuju obitelj neće im biti adekvatan. Međutim, o tome Vlada uopće ne brine niti ja vjerujem da se vi toga niste niti sjetili. Jer usporediti dva zakona to je već previše, a još pogotovo sa nekakvom strategijom i tako to ne treba niti očekivati. Za napomenuti je i posebno istaknuti da smo mi nacija koja odumire i najveći problem mladih obitelji odnosno oni koji bi željeli osnovati obitelj što nemaju riješeno stambeno pitanje. Zato je pitanje pameti i vaše mudrosti da prihvatite ovakav prijedlog, dakle umjesto prve nekretnine kao što vi kolegice Lugarić i predlažete, da to bude jedina nekretnina i jedino na takav način možete bar djelomično oživotvoriti populacijsku politiku koja je za sada ostala mrtvo slovo na papiru.
Završni osvrt državni tajnik u Ministarstvu financija Ivica Mladineo. Izvolite.
gospodine potpredsjedniče HRvatskog sabora, cijenjene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Zahvaljujem se stvarno na kvalitetnoj raspravi. Odgovorio bih na nekoliko pitanja. Odgovor cijenjenom zastupniku Damiru Kajinu koji je stavio primjedbu da kod prijava poreza na promet nekretnina ne traže se podaci o izvorima sredstava za stjecanje nekretnina. Dapače, kod prijava nekretnina obavezno je da se prijave izvori sredstava. Već je tu došla i prva primjena OIB-a koji nam iz sustava prati opravdanost izvora sredstava. I ukoliko se pokaže da nema pravilnih izvora sredstava, već informatički daj taj podatak i mora se ići u provjeru tih podataka. Znači otvara se postupak po članku 63. i već se počelo raditi, znači već jedna od prvih primjena OIB-a je kod prijave za stjecanje nekretnina. Na pitanje cijenjene zastupnice Čuhnil zbog čega je ukinuta odredba da se mora platiti porez prije uknjižbe to ukinuo je Ustavni sud, ali je ostala obveza prema Zakonu o zemljišnim knjigama da nas sud mora izvijestit ukoliko nije plaćen porez i ukoliko slučajno nije razrezan porez mi idemo u razrez poreza. A ovdje moram još jedanput napomenuti da je obveza prijave za stjecanje nekretnina poreznog obveznika i on mora prijaviti u roku od 30 dana i ukoliko ne prijavi onda je u prekršaju. Ali je također i obveza javnih bilježnika da nama prijave ugovore o stjecanju nekretnina kao i suda prema sudskim presudama iz zemljišnih knjiga. Ali to ne sprečava obvezu poreznog obveznika, on mora prijavit, a ovo je samo još jedna kontrola i ukoliko nije prijavljeno mi na osnovu ugovora koji nam dostavljaju javni bilježnici idemo ponovo i tražimo porezne obveznike da nam prijave porezne obveze. Ono o čemu smo najviše razgovarali, a to je prijava i ovo oslobođenje od poreza na promet nekretnina kod kupnje prve nekretnine. Moram kazat da je to uvedeno izmjenama zakona 2002., u primjeni 2003. moram kazat možda da je čak i ona prva oslobođenje od 50 kvadrata da bi se dalo diskutirat da li je velika ili ne za samca ili nije, to je također o čemu se da razmišljat i o čemu ćemo sigurno vodit računa da se oslobađa ne prema kvadratima, ne prema vrijednosti, znači da i to oslobođenje ukoliko je kupljen stan po 5000 eura da ne bi trebalo oslobodit za sve. Prema tome i to je ono o čemu se da razgovarat i diskutirat, o čemu ćemo stvarno vodit računa kod idućih izmjena. Ali moram još ovdje kazat, isto ona tema o kojoj smo dosta razgovarali, a to je kupnja i zemljišta i nekretnina po onim manjim cijenama, beneficiranim cijenama i da se na to ne obračunava porez. Ukoliko je došlo do prodaje te nekretnine, ukoliko je kupljeno poljoprivredno zemljište pa je prenamijenjeno u građevinsko i došlo je do prodaje moram kazat u roku od tri godine, da se onda obračunava porez na dohodak po stopi od 25%. Znači trebalo bi o tome vodit računa možda kod izmjena poreza na dohodak, da se taj rok od tri godine poveća možda na pet godina. Također, ukoliko se nekretnina kupila po nižoj cijeni, a u roku od tri godine prodala po većoj cijeni također se utvrđuje porez na dohodak od imovine i obračunava se po stopi od 25%. Također, glede navoda da ne postoji rok za donošenje rješenja. Moramo kazati da je Zakon o općem upravnom postupku propisuje se da se rješenje mora donijeti u roku od 30 dana, a iznimno ukoliko su složeni postupci u roku od 60 dana. Radi se o instruktivnim rokovima kojih bi se trebalo pridržavati ukoliko je to moguće. Cijela ova informatizacija ide za tim da se tih rokova pridržavamo i da ih možemo donosit u tim rokovima, također i oni rokovi na žalbe u drugom stupnju, također i kod rješenja žalbi i Upravnom sudu, također sve je to ono što bi svima nama, a naročito poreznoj upravi olakšalo rad i ukoliko se budu donosili puno brže. Jedna tema o kojoj ste također dosta diskutirali, a to je primjena OIB-a. Moram kazati da puna primjena OIB-a u poreznim postupcima je započela, nije još do kraja, ali je već započela. Zahvaljujući uspostavi informatičke razmjene podataka već sada imamo mogućnost uvida o osnivačima i članovima društava, također praćenje povezanih društava, razmjena podataka o imovini i to automobilima, vrijednosnim papirima, udjelima, avionima i pokretninama koje možemo dobit, tu razmjenu podataka u nekoliko sekundi. Umrežene institucije dojavljuju poreznoj upravi i zanimljive podatke. Znači ukoliko imamo nabavu nekih nekretnina preko određenih vrijednosti, automobila, te podatke dobijemo i već krećemo u kontrolu postupaka nabave, izvora sredstava za nabavu te imovine. Također se povezujemo i sa institucijama koje vode podatke o imovini, evidencije o nekretninama, evidencija plovila. Što se tiče evidencija o nekretninama nadamo se da ćemo vrlo brzo i te podatke moći dobivati, naročito za one koji imaju unesen OIB u svojim evidencijama. Što se tiče nekretnina također moram napomenuti da mi za sada koristimo jedan veliki broj podataka o nekretninama jer ste upoznati, a to ovaj zakon predviđa, da promet nekretnina vodi porezna uprava, da utvrđujemo rješenja o razrezu na promet nekretnina i te podatke iz svojih evidencija mi sad koristimo i koristit ćemo naravno i sve dalje. Nadam se da će vrlo brzo i evidencije o nekretninama iz zemljišnih knjiga također biti na raspolaganju i onda puna primjena OIB-a stvarno će zaživjeti.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na promet nekretnina, hitni je bio postupak. Amandmane je podnio Odbor za financije i državni proračun. Molim predstavnika predlagatelja, državnog tajnika Zdravka Marića da se očituje o podnesenom amandmanu.
Amandman Odbora za financije, prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Imamo amandman gospodina zastupnika Zdravka Ronka.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Naime, prema odredbama članka 12. postojećeg Zakona o porezu na promet nekretnina, predviđeno oslobođenje od plaćanja poreza na promet nekretnina kada se nekretnina unosi u trgovačko društvo kao osnivački ulog ili povećanje temeljnog kapitala, što znači da može ostvariti ovo oslobođenje osoba koja obavlja djelatnost obrta. Osim toga obrt kao takav nema pravnu osobnost odnosno imovinu i nekretnine glase na fizičku osobu, dakle onako kako je formuliran amandman. Zapravo ide se i van od djelokruga samog zakona, jer se govori i o djelatnosti i o ukupnoj mirovini. Prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o porezu na promet nekretnina tiče se naravno samo vlasništva i prodaje odnosno trgovine nekretninama.
Ovo je na 1. amandman gospodina Zdravka Ronka, na članak 8. Gospodine Ronko. Izvolite.
Dobro, to je praktički dali i toga nema. Govorim da imamo statusne promjene kod trgovačko društvo u trgovačko društva bilo koja da je statusna promjena, onda smo oslobođeni poreza na promet nekretnina, a kada imamo obrt nismo kada unosimo same nekretnine. Obzirom da su one oslobođene i poreza na dodanu vrijednost i porezom na dobit, mislim da bi ovdje treba ovo razriješiti. Pa bih ja molio glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala nije dobio potrebitu većinu. 2. amandman istog zastupnika. Izvolite. Na članak 13. isti amandman zastupnika Ronka na članak 13.? To je prijedlog članak 13. briše se.
Da. točno. Prihvaća se.
Prihvaćen je i konzumiran i prihvaćen amandman Odbora za državni proračun i financije. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Uključimo se i glasujmo. Rezultat? Sa 91 glasa za i 5 suzdržani donio je predloženi zakon, zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Odbor za ravnopravnost spolova predlaže Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi: "Podržavajući inicijativu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da pripremi prijedlog Općeg poreznog zakona usklađen između ostalog i sa Zakonom o ravnopravnosti spolova". Državni tajniče izvolite.
Vlada ne prihvaća ovaj zaključak.
Hvala. Dajem na glasovanje ovaj prijedlog zaključka odbora. Tko je za taj? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Molim. ... [[Upadica se ne razumije.]] U pravili kada se o prijedlogu zaključka. ... [[Upadica se ne razumije.]] I sada se očitovao. ... [[Upadica se ne razumije.]] Izvolite.
Moram reagirati. Jer smo na sjednici odbora ovaj zaključak predložili jednoglasno. Dakle, zajedno sa kolegama i kolegicama iz HDZ-a, jer je predstavnik predlagatelja na sjednici odbora izričito rekao da se Vlada jedino dvoumi da li će ići sa amandmanom na ovaj sada prijedlog izmjena i dopuna ili će se to riješiti kroz Opći porezni zakon, jer se i druge strane moraju riješiti. I tada smo zaključili da onda idemo donijeti taj zaključak i predložiti Hrvatskom saboru, a vi sada potpuno drugačije govorite u odnosu na predlagatelja koji je branio taj prijedlog na sjednici odbora. Oprostite ali ja sam ovdje to morala reći, pa makar se vi onda usuglasite kao predlagatelj i prije nego što dođu vaši predstavnici na sjednice odbora. Mogli bismo onda i mi na drugi način odreagirali.
Tko je za ovaj prijedlog zaključka još jedanput? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na sljedeću točku - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Islanda o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprečavanja izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 700 Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li državni tajnik Ministarstva financija Ivica Mladineo dodatno obrazložiti prijedlog? Izvolite.
Cijenjeni gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Pred nama je Ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja između Republike Hrvatske i Islanda. Izaslanstva Republike Hrvatske i Islanda sastali su se na pregovorima u Zagrebu od 16. do 19. kolovoza 2005. godine. Tijekom pregovora ugovorne strane sporazumjele su se o primjeni naziva ugovora koji glasi: Ugovor između Republike Hrvatske i Islanda o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanja izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak. Ugovor je potpisan u Zagrebu 6. srpnja 2010. godine. Prilikom sklapanja ovog ugovora primjenjujemo model ugovora Organizacije za ekonomsku suradnju i razvoj. Ugovorom su postignute brojne olakšice pri oporezivanju svih vrsta prihoda kao i poboljšanja uvjeta za povećanje međusobne razmjene dobara i usluga, te povećanja stupnja ukupne gospodarstvene aktivnosti obiju država na način kako slijedi. Definiran je pojam rezidenta te se tako izbjegava dvostruko oporezivanja hrvatskih rezidenata, ali i sprječavanje izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak. Omogućuje se hrvatskim građevinskim i sličnim društvima da ne plaćaju porez na dobit na Islandu ukoliko radovi traju kraće od 12 mjeseci. Omogućuje se hrvatskim zrakoplovnim i brodarskim društvima koji obavljaju prijevoz robe između Hrvatske i Islanda plaćanja poreza na ostvarenu dobit isključivo u Republici Hrvatskoj. U završnim odredbama ovog ugovora propisano je da će hrvatska društva u Islandu ima isti status i pogodnosti kao i društva te države. Postupak zajedničko dogovaranje predstavlja mogućnost da se o svakom problemu i nastalom ili prijetećem slučaju dvostrukog oporezivanja države direktno dogovaraju bez sudjelovanja diplomatskih tijela što će pridonijeti ubrzavanje i rješavanje ovih problema. Članak o razmjeni obavijesti predstavlja efikasno sredstvo u borbi protiv izbjegavanja plaćanja poreza. Znači, izbjegavanje plaćanja bilo kojih poreza. Evo gospodine toliko.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Zoran Vinković.
Pa ako sam dobro razumio državnog tajnika delegacije su se sastale 2005. godine. Ugovor potpisan 2010., a ovo je sad drugi mjesec 2011. Mislim da to dovoljno govori o hitrokraciji, pa ujedno evo to je i ispravak netočnog navoda jer nema druge mogućnosti kako bih ovo nazvao. Očito da je onda ovih šest godina bilo na djelu, nadam se da nije to veliki iznos osim dva, tri rukometaša ili nogometaša koji su na Islandu. Ali očigledno da su imali mogućnost izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak.
Odbori? Zakonodavstvo, financije, državni proračun. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, državni tajniče sa suradnicima. Evo pred nama je jedan u nizu ovakovih zakona, a danas raspravljamo o Prijedlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Islanda o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak s konačim prijedlogom zakona koji će naravno klub Hrvatske demokratske zajednice podržati. Ovim ugovorom između Republike Hrvatske i Islanda o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak uređuju se načini izbjegavanja dvostrukog oporezivanja dohotka i dobiti. Ugovorom se osim ostalog hrvatskim građevinskim i sličnim poduzećima omogućuje da ne plaćaju porez na dobit u Islandu ako ti radovi traju kraće od 12 mjeseci. Oporezivanje dobiti od poslovanja generalno vrši država rezidentnosti društva kao što smo čuli i od državnog tajnika u uvodnom obrazloženju osim u slučaju postojanja stalne poslovne jedinice. Hrvatska zrakoplovna i pomorska društva koja obavljaju prijevoz robe ili putnika između naše zemlje i Islanda plaćaju porez na ostvarenu dobit isključivo u Republici Hrvatskoj. Ugovorom se snižavaju stope za pasivni dohodak u odnosu na postojeće stope propisane domaćim zakonima, tako da se kamate i naknade za autorska prava oporezuju stopom od 10% na izvoru. Dividende se oporezuju stopom od 5% kada je stvarni korisnik društvo osim partnerstva u čijem je izvornom vlasništvu najmanje 10% kapitala društva koji isplaćuje dividendu i stopom od 10% u svim drugim slučajevima. Postojeći porezi na koje se primjenjuje ovaj ugovor su posebno u Hrvatskoj porez na dobit, porez na dohodak i prirez na porez na dohodak i svaki drugi dodatak koji se ubire na jedan od ovih poreza. Isto tako u Islandu. To su porez na dohodak državi i porez na dohodak općinskim upravama. Do sada je Hrvatska potpisala 47 ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak. Nakon odluke Hrvatskog sabora ovo će biti 48 ugovor ove vrste i nadamo se da će i on doprinijeti daljem razvoju međunarodne, gospodarske suradnje, olakšati našim gospodarstvenicima, gospodarstvenicima iz Islanda koji posluju sa Hrvatskom daljnje poslovanje. I naravno još jednom ponavljam da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje ovog zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Klub HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Miljenko Dorić. IZvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub HNS-a, HSU podržat će ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora između RH i Islanda jer se njime postižu tri stvari. Prije svega želimo reći da nije to samo sporazum o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja već je to i sporazum koji će spriječiti izbjegavanje plaćanja poreza, ali i sporazum koji će staviti u ravnopravan položaj naše tvrtke kada se natječu za razne radove koji će se izvoditi u zemljama s kojima smo sklopili ovakve bilateralne ugovore. Prema tome i to treba valorizirati. Ono što nama malo smeta je da nikada, a već smo bezbroj puta to tražili ispred kluba, nikada predlagatelj nam ne da i bazične gospodarske podatke iz kojih bi vidjeli koliko će biti stvarna korist od ovakvih ugovora, koliko naših tvrtki radi u ovom slučaju na Islandu. Koliko njihovih tvrtki radi u nas ili bilo koji drugi oblik gospodarske suradnje. Kakva je uopće trgovinska razmjena. Ni jedan jedini podatak mi ovdje nemamo. Ja sam si dao zato malo truda i prelistao malo po Islandu, literaturi i oni su nama slični u jednom elementu vezano uz godinu 2009., imali su negativan gospodarski rast od 6,8%, ali ni u čemu drugome se ne podudaraju s nama. Oni imaju bruto društveni proizvod po stanovniku od 38 tisuća dolara. Oni imaju 25% veći izvoz od uvoza. Oni su tipičan primjer zemlje gdje je financijska kriza se prelila i u gospodarsku krizu, u nas je čini mi se obrnuto. Zato će se oni vjerojatno i vrlo brzo oporaviti i nije loše imati sa njima ovakav sporazum. Ono što bih još želio reći, a kolega maloprije je to rekao, nama također smeta sporost u ratificiranju međunarodnih ugovora. Ako su oni potpisani od strane Vlade, onda nema nikakvog razloga da ne dođu relativno brzo na sjednice Sabora. Mi očekujemo sutra, kad sklopimo bilateralni ugovor s Europskom unijom, da vrlo brzo na prve sjednice parlamenti 27 država stave tu točku i tu ratifikaciju. Mi ovdje imamo primjer gdje to nismo odmah učinili, a sljedeća točka će nam pokazati da je prošlo čak 11 godina od potpisivanja sporazuma do njegove ratifikacije. Nadalje, želim reći kolegice i kolege, dobro se sjećate da nas je Island prvi priznao, a mi smo se odlučili nakon punih 20 godina ili 19 godina i 1 mjesec da s njima sklopimo ovakav sporazum. Dakle to meni smeta moram reći, a sama dinamika je takva da smo uspjeli, a ovo je model, ovo je obrazac, UN obrazac i … [[Ne razumije se.]] obrazac sklapanja ovakvih sporazuma. Znamo da u Ujedinjenim narodima imamo 192 države članice, dosad smo sporazum potpisali sa 47 njih, prema tome ovom dinamikom ćemo u narednih 60 godina sklopiti bilateralne sporazume sa svim ostalim državama. To možda i nije loše, dotad ćemo vjerojatno riješiti i dio naših gospodarskih problema. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa točno je i dobro je evo što je kolega spomenuo da je Island prvi priznao Hrvatsku, ali nismo mi svojom voljom mogli odmah drugi dan ili ne znam u kom kratkom roku ići u ovakvo bilateralno pregovaranje, potpisivanje, predlaganje ovakvog sporazuma, ugovora. Postoji procedura, postoji način na koji se to radi, i upravo je sad stvorena mogućnost da se takav ugovor potpiše i vjerujem da ćemo svi to skupa zajedno podržati. Hvala.
Klub HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Prije više od 20 godina obradovala nas je vijest kako je prva zemlja koja je priznala Hrvatsku bila Island, dakle točno 20 godina i evo gotovo već i mjesec dana. Dakle stigla je radosna vijest sa sjevera Europe, iz Reykjavika da Island priznaje Hrvatsku kao samostalnu i neovisnu državu, iako to nije priznao ni Vrhovni sud Republike Hrvatske koji kaže da je postala neovisna 8. listopada '91. Na žalost. Po sud na žalost. Evo sada je na redu da to bude nama 48. zemlja po redu s kojom Hrvatska sklapa otprilike identičan sporazum o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja, poreza na dohodak i imovinu, da se spriječi neplaćanje poreza i da se omogući kaže našim tvrtkama da posluju sa Islandom, ajde da kažem u pozitivi. Pa bih ja volio znati, kao i gospodin Dorić, od državnog tajnika ili od nekih drugih ovdje, postoje li to zaista određena i naznaka da će određeni poslovi se obaviti ili obavljati na Islandu, pa je možda zbog toga evo požurnica ili žurno stavljeno ovo na dnevni red? Iak je prošlo 5 godina od prvog sastanka hrvatske i islandske delegacije i više od pola godine od potpisivanja sporazuma Vlade Islanda i Republike Hrvatske, dakle 6. srpnja 2010. godine, državni tajniče. Izgleda kad se igraju rukometne utakmice između Islanda i Republike Hrvatske na svjetskim prvenstvima, onda dođe i do određenih kontakata između vlada i delegacija Republike Hrvatske i Islanda, pa tako nekako evo i posljednja, zadnja utakmica između Hrvatske i Islanda u Švedskoj je valjda doprinijela i tome da se i ovo stavi na dnevni red Hrvatskoga sabora, iako je moglo biti znatno ranije, s obzirom na kontakte koje ima Hrvatska i Island, s obzirom da delegacije koje su bile 2005. godine i 2010. potpisani sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Islanda. Na žalost prošle godine su nas vrlo često u medijima zapisali podaci kako je Island u velikim financijskim poteškoćama koje se prelilo i na gospodarstvo Islanda, ali ne bojim se ja za Island sa onakvim podacima koje je vrlo dobro promotrio i iznio gospodin Dorić sa bruto društvenim proizvodom od 38 tisuća dolara po glavi stanovnika, sa izvozom koji je veći od uvoza, iako na Islandu malo toga što može biti uspješno u smislu poljoprivrede itd., osim ribarstva, ali evo i bruto društveni proizvod, i izvoz koji je veći od uvoza, dakle nismo u istoj poziciji, mislim da smo mi u težoj poziciji. Bez obzira na to, s obzirom na moguće veće i da kažem zračnih prijevoznika i pomorske veze, s obzirom da je Island i pomorska država kao i Hrvatska, još uvijek, te s obzirom na mogućnosti međusobne suradnje kako u građevinarstvu, tako i u nekim drugim granama, a volio bih znati postoje li i konkretni planovi i određene naznake međusobne suradnje u tom smislu. Na žalost ja ih niti na Internetu, kao i gospodin Dorić, niti negdje drugdje nisam pročitao. Ali evo ovo je jedan zakonski prijedlog, koji nekako ide onako što bi se reklo ono sve po redu, kao u nas u Slavoniji u svatovima pa je to stavljeno na dnevni red i evo Island koji nas je prvi priznao pored svih onih zemalja koje su navedene i s kojima je već sklopljen ugovor temeljem sukcesije sa, dakle država bivše Jugoslavije, evo Island je došao na red da potpišemo i s njim sporazum. Jasno da klub HDSSB-a s obzirom na tako prijateljske odnose i na takve, da kažem simpatije Hrvatske prema Islandu, neće imati ništa protiv ovakvog zakonskog prijedloga. Hvala lijepo.
Hvala. Dva ispravka. Prvi, gospođa zastupnica Marija Burić Pejčinović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo moram ispraviti netočan navod kolege Grubišića vezano uz rokove u kojem je sklopljen ovaj ugovor. Iz vlastitog iskustva radeći u državnoj upravi znam da je Hrvatska htjela sa svim zemljama s kojima je ranije pod sukcesiji, a i sa mnogim drugima potpisivati ovakve sporazume, međutim za sporazum treba dvoje. Dakle, na drugoj strani treba postojati interes da se takav sporazum sklopi. U ovom slučaju, kao i u mnogim drugima, dakle to nema veze s prijateljskim odnosima koji su oduvijek zaista izvrsni i nećemo sigurno zbog ovog dobiti packu u međunarodnim odnosima sa Islandom, dakle sa islandske strane nije određeno vrijeme poslije prvog kontakta postojao je interes da se sklopi. Onog trenutka kada su oni odgovorili na našu ponudu taj ugovor je i sklopljen. A što se tiče procedure sklapanja međunarodnih ugovora ona je vrlo kompleksna, vrlo složena i to je jedan od odgovora zašto neki ugovori koji nama dođu na stol od vremena potpisivanja do vremena kada se takav ugovor ratificira proteče dugo. U to ne spada onaj sporazum koji je spomenuo kolega Dorić. Dakle, 11 godina ne traje to. Ali ako trebamo nešto mijenjati onda bi trebali mijenjati proceduru našu zakonodavnu jer to zaista dugo traje. Hvala lijepa.
I gospodin zastupnik Zoran Vinković.
Uvaženi kolega Grubišić je zaboravio reći da smo se mi sa Islandom sastajali i na Europskom prvenstvu i na Olimpijadi i da vjerojatno radi dugotrajnosti ovog postupka nećemo vjerojatno dobiti međunarodne packe od Islanda, ali bojim se da smo već dobili od EU radi nekih drugih stvari i da vjerojatno u ovoj godini pred izbore nećemo ući u tu EU, a pitanje je na način kako to radimo i usklađujemo možda bi mogli, bila je jedna serija Svemir 1999. pa bi možda mogli umjesto u EU ući u Svemir 2999.
Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Bianca Matković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa evo već su kolege zastupnici rekli Island kao prva zemlja koja nas je priznala davne '91., ali u zadnjih nekoliko godina pojačao se interes za jačanje gospodarskih odnosa, bilateralnih odnosa između ove 2 zemlje, znači između Hrvatske i Islanda. Stoga upravo mi je izuzetno drago da je ovaj danas ugovor danas pred nama i da možemo glasovati o njegovom donošenju i naravno podržat ću ga prvenstveno iz razloga što je nekoliko hrvatskih tvrtki imalo interes i u zadnjih nekoliko godina, a ima i danas, javljat se na međunarodne natječaje i dobivati natječaje. Jednako tako u zadnjih 9 mjeseci prošle godine je ukupna robna razmjena između Hrvatske i Islanda iznosila 2,3 milijuna zapravo, što je 41% više nego 2009. godine. Što se tiče zajedničkih područja moguće suradnje zbog čega je uistinu ovaj sporazum i dobrodošao to su prvenstveno prijenos iskustva iz područja iskorištavanja obnovljive energije. Ovdje prvenstveno mislim na interes islandskih ulagača u RH oko geotermalnih izvora, geo Podravine, Slatine i Virovitice slično. Također, tu je mogućnost suradnje u području turizma knowhow industrije u proizvodnji ribe i izuzetno mi je drago da su islandski ulagači počeli u Hrvatskoj ulagati u drvnu industriju. Ovo vam sve spominjem iz razloga da vam kažem zbog čega je bitno donošenje ovakvih sporazuma o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja. Dosada, kao što smo već čuli 47 je doneseno i Hrvatska ih je sklopila ili preuzela i uistinu mi je drago da je Island nakon toliko godina došao na red. Ali isto tako, ako mogu apelirati državni tajniče, ja vas molim da se uskoro na dnevnom redu sjednice Sabora nađu i sporazumi sa Libijom i Kazahstanom s obzirom na interes naših firmi, a i s obzirom na poslovanje koje imaju tamo. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu, nastavak u 15 sati sa točkom 4. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni program "Razvoj ljudskih potencijala" za pomoć zajednice iz instrumenata pretpristupne pomoći u sklopu komponente "Razvoj ljudskih potencijala" u Hrvatskoj. Točku 3. radi izdašnosti predstavnika predlagatelja ćemo naknadno. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i Islanda o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprečavanja izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak, hitni je postupak. Dajem na glasovanje ovaj konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? 97 za i 1 suzdržanim donesen predloženi zakon.
Kolegice i kolege predlažem da nastavimo sa popodnevnim radom i to kao što je najavljeno sa - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni program "Razvoj ljudskih potencijala" za pomoć zajednice iz instrumenta pretpristupne pomoći u sklopu komponente "Razvoj ljudskih potencijala" u Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 693. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo da se ovaj Zakon raspravi u hitnom postupku i sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća Odbora primili smo na sjednici. U ime predlagatelja ovdje je Hrvoje Dolenc državni tajnik Središnjeg državnog ureda za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova Europske unije. Izvolite gospodine tajniče.
Jedan od višegodišnjih operativnih programa u IPA-i, dakle razvoj ljudskih potencijala. Nekoliko činjenica je bitno istaknuti u samom uvodu za ovu raspravu. Dakle, ovaj Sporazum odnosno prijedlog ovog Zakona donosi nam sporazum koji predstavlja izmjene i dopune Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije u prosincu 2008. godine i to tada za proračunsko razdoblje 2007./2009. godine a usvajanjem i izmjenama i dopunama ovog Sporazuma omogućava se korištenje sredstava pretpristupne pomoći za proračunsko razdoblje od dvije godine za 2010. i 2011. Drugim riječima, ovim izmjenama i dopunama Hrvatska dobiva dodatnih 31,7 milijuna eura ili 234,6 milijuna kuna, u ovom višegodišnjoj provedbi u provedbi ovog višegodišnjeg operativnog sporazuma iz IPA sredstava. Povećanjem alokacije ukupna vrijednost ovog operativnog programa razvoj ljudskih potencijala za razdoblje 2007. do 2011. iznosi 609,5 milijuna kuna, ili 82,3 milijuna eura od čega su IPA bespovratna sredstva 69,9 milijuna eura ili 517 milijuna kuna, a ostalih 12,3 milijuna eura ili 91,4 milijuna kuna osigurava državni proračun i to tijela koja provode ovaj operativni program a to su Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, Ministarstvo znanosti, obrazovanja, športa, Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi i tijela koja sudjeluju u ovoj provedbi kao Hrvatski zavod za zapošljavanje. Ovaj Sporazum je potpisan u prosincu prošle godine, dostavljen je svima na mišljenje, predstavlja još jedan značajan korak u dobroj suradnji koju ostvarujemo sa Europskom komisijom u dijelu korištenja ovih sredstava, dakle imamo punu pomoć i potporu Europske komisije, a samo par riječi osim što dobivamo dodatna sredstva za provođenje mjera u okviru ovog operativnog programa, te mjere ili prioriteti u tom operativnom programu se odnose na poboljšavanje mjera za pristup zapošljavanju i održivo uključivanje u tržište rada, jačanje socijalnog uključivanja, integracije osoba kojima je otežan pristup tržištu rada, mjere za strukovno i cjeloživotno obrazovanje i naravno jedan dio koji je posvećen jačanju administrativne sposobnosti tijela koji upravljaju ovim programom za upravljanje Europskim novcem i za buduće strukturne fondove. Bitno je reći da smo tražili hitni postupak iz dva razloga, osim što je Sporazum dogovoren, usuglašen između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojega se više ne može mijenjati, istovremeno on omogućava isplatu, odnosno dolazak avansnih sredstava za provedbu ovog operativnog programa i pomaže provođenju mjera u okviru ovog operativnog programa. Evo, toliko za uvod, hvala lijepa.
Hvala lijepo tajniku na uvodu. Da li se izvjestitelji Odbora žele javiti? Ne. Prelazimo onda na raspravu po klubovima. U Ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice uvažena kolegica Marija Pejčinović Burić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo državni tajnici, uvažene kolegice i kolege. Od 2007. godine do stupanja u članstvo Hrvatska ima na raspolaganju program IPA koji objedinjuje sve ranije pretpristupne programe, istodobno o tome se ovdje radi dajući naglasak na neki način nova područja. Jedno od takvih područja je "Razvoj ljudskih potencijala" o kom segmentu IPA-e se radi u Sporazumu o kojem sada raspravljamo. Dok je u ranijim programima ovaj segment bio zastupljen pojedinim projektima tek IPA je sustavno prišla ovom području i to stoga što se pokazalo kako je sustavan i koordiniran pristup razvoju ljudskih potencijala putem posebnog operativnog programa, značajan budući da se s jedne strane za ispunjavanje ekonomskog kriterija za članstvo gospodarski razvoj i socijalna kohezija, a s druge strane provedba ovog programa ima značajan potencijal za doprinos ukupnom gospodarskom oporavku. Da je tome tako svjedoči činjenica da se u vremenima gospodarske krize u članicama Europske unije upravo Europski socijalni fond spominje kao jedna od uzdanica za pomoć u izlasku iz krize, a Republika Hrvatske se upravo kroz segment IPA razvoj ljudskih potencijala priprema za korištenje tih sredstava. Tako će se u ovom segmentu provoditi projekti koji su na različiti način usmjereni na učinkovitost tržišta rada, što ima za krajnji cilj smanjenje nezaposlenosti. Prioriteti ovog operativnog programa obuhvaćaju poboljšanje pristupu zapošljavanju i reintegraciji na tržište rada, jačanju socijalnog uključivanju osoba kojima je otežan pristup tržištu rada, unapređivanje ljudskog kapitala i zapošljivosti, jačanje institucionalne učinkovitosti javne uprave u socijalnom području i zapošljavanju te potpora razvoju administrativnih sposobnosti za provedbu ovog operativnog programa. Iz svega navedenog jasno je kako se radi o iznimno značajnom programu pomoći koji će s jedne strane dugoročno pozitivno utjecati na zaposlenost, a s druge strane imati dobre učinke za iznimno osjetljive društvene skupine. Ovaj program vrijedan je 609 tisuća 453 tisuće 189 kuna tijekom razdoblja od 5 godina od čega najveći dio ili 85% predstavlja bespovratna sredstva EU, a 15% daje državni proračun RH. Sporazum o financiranju je sporazum standardnog sadržaja i kao takav definira uvjete korištenja pomoći, a kada bude potvrđen u Saboru postat će pravna osnova za primanje sredstava iz Operativnog programa Razvoja ljudskih potencijala za dodatne dvije proračunske godine odnosno do ulaska Hrvatske u EU. I na kraju iako ne jedino važno, HRvatska će sredstvima iz ovog programa upravljati po tzv. decentraliziranom modelu što znači da će naše institucije u velikoj mjeri samostalno upravljati ovim sredstvima. Zbog važnosti ovog programa za RH klub HDZ-a podržat će donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepo. U ime kluba HNS-a, HSU-a uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo državni tajnici, kolegice i kolege zastupnici. Klub zastupnika HNS-a i HSU-a podržat će ovaj prijedlog zakona i iz razloga kao što je to spomenula kolegica u ime kluba HDZ-a važan je za RH iz razloga kao što je to uvodno rekao gospodin državni tajnik što je posebno važno omogućava isplatu EU sredstava temeljem programa kojega je Vlada Republike Hrvatske prema okvirnom Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske zajednice, a zbog razumijevanja ovog operativnog programa i područja koji pokriva ovaj operativni program, ja ću pročitati cilj iz ovog prijedloga zakona, cilj ovog operativnog programa, a tj. povećati broj novih i kvalitetnijih radnih mjesta, to naglašavam, povećati ulaganja u ljudski kapital također, jačati socijalno uključivanje i promicati prilagodljivost trgovačkih društva i radnika također naglašavamo, sljedeći nacionalne i strateške dokumente EU s njima povezane analize. Operativnim programom Razvoja ljudskih potencijala ima za cilj pripremiti hrvatske institucije za pristup EU i doprinijeti ostvarenju prioriteta i da ih sada ne čitam, to ste svi imali prilike pročitati i vjerujem da ste pročitali. Ovaj program će također imati pozitivan učinak u smislu priprema za korištenja EU koji će RH biti na raspolaganju nakon članstva u EU. Uvijek do sada kada god sam osobno govorio o bilo kojoj točci dnevnog reda vezano na sredstva bilo postojeća, bilo ona koja će imati mogućnosti koristiti u ime kluba HNS-a kao i svi članovi našeg kluba, naglašavali smo potrebu pripreme i institucionalne i svake ostale koja je nužno potrebna, a da bismo sredstava koja su nam na raspolaganju i sredstva koja će nam biti na raspolaganju mogla iskoristiti u što značajnijem iznosu. Konkretno kada govorim o IPA-i jedino gdje smo do sada uspješni to je ona prva komponenta, Pomoć i tranzicija u izgradnji institucija. Tu smo iskoristili gotovo sve i to je dobro za razliku od svih ovih ostalih, jedino tu. Zašto smo tu dobro iskoristili? Jačali smo naše institucije temeljem usluga koje su potrebne, koje su bile nužne stranih konzultanata. I to je logično i to je normalno i to ćemo mi imati, tu ćemo mi imati priliku iskoristiti jednog dana kada uđemo u EU kada će naši konzultanti budućim članicama i kandidatkinjama za ulazak u EU također biti konzultanti. Međutim, nije dobro kada taj argument uzimamo kao ocjenu uspješnosti korištenju sredstava iz pretpristupnih fondova u ovom pretpristupnom vremenu. E to nije dobro. Jer u ostalim operativnim programima smo loši. I to treba jasno i glasno reći, loši smo. To je upozorenje, nije kritika zbog onoga što nas čeka. U ovom konkretnom Operativnom programu razvoju ljudskih potencijala o kojemu raspravljamo prema mjerilima kojima su definirana naša uspješnost, a da bismo mogli dobiti akreditaciju, tu smo najbolji. U Operativnom programa ljudski razvoj i ljudski resurs smo najbolji. Sva mjerila smo praktički prebacili i oko obavijesti o natječaju u skladu s rokom iz plana nabave i konkretno u natječaju u skladu s rokovima iz plana nabave, ugovori koji su propisani u roku, vrijednost objavljenih natječaja, nešto malo manje u ugovornom iznosu, ali za razliku od ostalih operativnih programa i tu smo odlični i dobri. Prema tome, u svakom slučaju onu strukturu koja upravlja s ovim operativnim programom za razliku od ostalih operativnih programa, a tu želim posebno naglasiti Operativni program Promet, Operativni program Zaštiti okoliša i donekle u Regionalnu konkurentnost, ti ljudi su odradili svoj dio posla. Međutim, kada govorim o ovom operativnom programu kao i kod ostalih, mi u klubu HNS-a i HSU-a želimo posebno naglasiti prisutan problem, a to je nedostatak kadrova za provedbu operativnog programa. I sada je moje pitanje državnom tajniku, da li je Vlada Republike Hrvatske ispoštovala svoju odluku oko zapošljavanja novih ljudi? Ja razumijem da smo ekipirani za vođenje operativnih programa iz IPA-e, ali s obzirom da ti isti ljudi rade na pripremi za strukturne i kohezijske fondove, e to nije dobro. I sada je moje pitanje, da li je Vlada Republike Hrvatske ispoštovala svoju odluku oko zapošljavanja potrebnih ljudi s tim više što za plaće tih ljudi osigurana su sredstva u tehničkoj pomoći? Prema tome, tu stvarno ništa nije sporno. Tu stvarno nije sporno, nego je sporno da li želimo i da li hoćemo i da li smo efikasni u provedbi? Sljedeće naše pitanje kada govorim o ovom operativnom programu, a primijećeno je u komunikaciji sa mogućim korisnicima ili sa korisnicima ovog operativnog programa, ne toliko u ovom IPA-inom programu koliko u onome što se priprema i za korištenje sredstava iz europskog socijalnog fonda kad uđemo u Europsku uniju, kad postanemo članica, a to je da li smo odredili i na koji način smo odredili i da li uopće znaju manjinske skupine koje će imati mogućnost korištenja operativne programe. Da li smo utvrdili konkretne prioritetne mjere za sektore koji će proći kroz preustroj, govorim o gospodarstvu. Za brodogradnju znamo da nismo, to je poznato da za onaj višak zaposlenih koji će se pojaviti u brodogradnji da nismo iskoristili potencijal i ovog operativnog programa, a da ne govorimo za onaj sljedeći, da tim ljudima omogućimo nešto što će im dati mogućnost daljnjeg zapošljavanja i daljnje osiguranje egzistencije kroz rad. Sigurno da jedan od ključnih problema je nedostatak naše sektorske i gospodarske strategije jer mi još uvijek nemamo te sektorske i gospodarske strategije. Ministarstvo gospodarstva još nije izašlo sa industrijskom strategijom. Očekivali smo od novog ministra, od svježeg ministra koji doduše više nije svježi, očekivali smo nešto takvoga, tim više što dolazi iz struke, iz HUP-a, znači iz udruge koja razumije ili bi trebala razumjeti taj sustav. Međutim, mi industrijske strategije nemamo, mi sektorske i gospodarske strategije nemamo. Prema tome, logično je za očekivati da ćemo u tom segmentu biti manje uspješni ili bolje rečeno da ćemo biti neuspješni jer nešto što je prisutno, što je poznato svima, a to je kad govorimo o mogućnostima korištenja pogodnosti koje daje ovaj operativni program, ne toliko ovaj iz IPA-e, iz pretpristupne pomoći koliko kasnije kad postanemo članica, a to je financiranje projektne dokumentacije ili potrebne projektne dokumentacije za pripremu projekata. Jedinice lokalne i regionalne uprave novaca nemaju. Čak i oni koji imaju ne ulaze u to. I u tom smislu naš je prijedlog prema Vladi Republike Hrvatske, a to je da za sve one lokalne projekte koji dolaze iz jedinica lokalne i regionalne samouprave, za one projekte koji će biti prihvaćeni za financiranje sredstava Europske unije da Vlada iz središnjeg državnog proračuna osigura sredstva koji će biti, govorim o strukturnim fondovima, ne govorim o ovim jer ovdje Vlada osigurava, za ove Vlada osigurava, za pretpristupne Vlada osigurava. Međutim, u strukturnim kad uđemo unutra postoji ona kategorija vlastito učešće kojeg mora općina, grad, županija koje mora osigurati, oni tih novaca nemaju. S obzirom da je i sljedeća točka na tu temu pa da ne duljimo, mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika podržat ćemo ovaj prijedlog u očekivanju da će Vlada Republike Hrvatske u okviru svojih mogućnosti otkloniti sve one nedostatke koji su evidentni i koje je Vlada sama na svojim povjerenstvima utvrdila kao nedostatke, da će ih otkloniti i da ćemo biti korisni i efikasni u korištenju nečega što nam je na raspolaganju.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu za ispravak navoda, uvaženi kolega Davor Huška. Izvolite, kolega.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Ako sam dobro razumio kolegu Koračevića kaže jedinice lokalne samouprave i koje imaju sredstava ne ulaze u projekte odnosno u pripremu projekata za Europsku uniju. To nije točno, kolega. Ja vam to mogu posvjedočiti od moje male jedince lokalne samouprave, grada Pakraca… … [[Upadica se ne razumije.]] Nismo iznimni, rade to po cijeloj Hrvatskoj gradovi, pripremaju projektnu dokumentaciju pa i kod vas u vašoj županiji stvarno ima puno projekata koji su pripremljeni. Malo se spustite dolje pa ćete vidjeti kakvo je stanje na terenu.
Hvala. Nemamo više prijava po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvažena kolegica Nevenka Marinović prva se prijavila. Izvolite, kolegice.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajnici sa suradnicima. Kolegice i kolege. Evo već smo čuli da su tri osnovna razloga nekako za izmjenu ovog sporazuma, a to su činjenice da je 27. ožujka 2009. stupio na snagu sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za Višegodišnji operativni program "Razvoj ljudskih potencijala" iz instrumenta pretpristupne pomoći. U međuvremenu na snagu je stupio i Lisabonski sporazum u prosincu 2009., tu je komisija i usvojila taj višegodišnji indikativni planski dokument za 2009. i 2011. za Hrvatsku. I što je još važno, a želim istaknuti ovdje a to je da sporazum, ovaj sporazum treba imati povratni učinak kako bi se sačuvao početni datum prihvatljivosti izdataka iz sporazuma potpisanog u Bruxellesu u prosincu 2008. godine te u Zagrebu također u prosincu, koji je stupio na snagu 29. ožujka 2009. godine. Ja ću podsjetiti da je IPA instrument znači pretpristupne pomoći i to za razdoblje od 2007.-2013., zamjenjuje dosadašnje programe i uspostavljen je Uredbom Vijeća Europe broj 1085 iz 2006., a njegova financijska vrijednost za sedmogodišnje razdoblje i za sve zemlje korisnice iznosi nešto preko 11,5 milijardi eura. Osnovni ciljevi programa IPA su pomoć državama kandidatkinjama i državama potencijalnim kandidatkinjama u usklađivanju nacionalnog zakonodavstva i provedbi pravne stečevine Europske unije te priprema za korištenje strukturnih, ali i kohezijskog fonda. Podsjetit ću također da je Republika Hrvatska korisnica svih komponenti IPA-e programa i to od 2007. do trenutka stupnja u članstvo Europske unije i zato je osiguran iznos od 589,9 milijuna eura, od čega komponenta "Razvoj ljudskih potencijala" čini 8% toga iznosa. A ta komponenta podupire mjere usmjerene na poticanje zapošljavanja, obrazovanja i usavršavanja te socijalno uključivanje. Podsjetit ću također da su krajem 2009. usvojene pripremne mjere za sudjelovanje Hrvatske u programu za cjeloživotno učenje, programu mladih na djelu u okviru IPA komponenta pomoći u tranziciji i jačanju institucija za 2009. godinu sa konačnim prijedlogom te su u cilju provedbe ovog programa Vlada Republike Hrvatske i Europska komisija sklopili sporazum o financiranju koji predstavlja osnovu za bespovratno korištenje sredstava iz ovog programa, a taj sporazum je potvrdio i Hrvatski sabor. Operativni program za razvoj ljudskih potencijala slijedeći naravno nacionalne i strateške dokumente Europske unije i s njima povezane analize ima za cilj pripremiti Hrvatske institucije za pristup Europskoj uniji ali i doprinijeti ostvarenju sljedećih prioriteta, to je poboljšati pristup zapošljavanju i održivo uključivanje u tržište rada što direktno utječe na smanjenje nezaposlenosti i daje doprinos gospodarskom oporavku zatim jačanje socijalno uključivanje i integraciju onima kojima je otežan pristup radu, unaprijediti ljudski kapital i zapošljivost i za to sve je osigurana tehnička pomoć za jačanje administrativne sposobnosti za provedbu svega ovoga navedenoga. Ovaj program će svakako koristiti za povlačenje ostalih fondova Europske unije koje će Republici Hrvatskoj stajati na raspolaganju nakon ulaska i u znatno većim iznosima nego što su osigurani ovim programom. Naglasit ću još jedanput iako je već rečeno da će se ovaj program odvijati prema decentraliziranom modelu što znači da Hrvatska državna tijela upravljaju sredstvima Europske unije, naravno uz provjeru Europske unije i to već od prosinca 2008. kada je delegacija donijela odluku o prijenosu ovlasti za upravljanje operativnim programom "Razvoj ljudskih potencijala". Potvrđivanje sporazuma pravnu osnovu jednu za korištenju bespovratnih sredstava osiguranih od strane Europske unije, a čuli smo da to iznosi 518 milijuna kuna, ali se osigurava i financijski doprinos Republike Hrvatske za razdoblje 2010. do 2014. što osiguravaju Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa i Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. Da bi uspješno iskoristili ta sredstva potrebno je ozbiljno završiti pripreme koje se u prvom redu odnose na profesionalizaciju i osposobljavanje ljudi koji bi se bavili ugovorima, natječajima, nadzorom nad sredstvima fonda ali ubrzati pripreme za projekte da bi bili spremni do početka 2012. godine. Stoga ovom prilikom pozivam da što bolje iskoristimo ostale komponente IPA-e posebice komponentu 1. znači pomoć u tranziciji i izgradnji institucija koje čine 18% ukupnih sredstava IPA-e. Evo i na još jednu stvar želim ovdje ukazati uspješnost korištenja sredstava Europske unije danas, a sutra i strukturnih i kohezijskog fonda uvelike će ovisiti o kapacitetima i sposobnosti tijela regionalne i lokalne samouprave. Stoga predlažem da stalnu operativnu uključenost županija, gradova i općina u procese i planiranja i odlučivanja. Ukoliko nisu pozvani ja ih pozivam da sami inzistiraju na uključivanju u ove projekte. I još nešto s obzirom na brojnost institucija na nacionalnoj razini koje provode programe Europske unije i programiranje korištenja sredstava za buduće razdoblje, mislim da ima prostora poboljšati međusektorsku suradnju odnosno raditi na stvaranju međuresorskih mehanizama koordinacija u koje se mora uključiti i predstavnike županija, gradova i općina, civilnog društva, gospodarstva, znanstvenih ustanova jer ovdje se uključiti ne samo te institucije nego kompetentne osobe koje mogu raditi na ovim programima. Predlažem još i pojednostaviti aplikacijske procese nekada ne razmišljajući nepotrebno ugrađujemo specifične uvjete koje nekada konzultanti nameću a da posljedice nisu dobro proučene i na takav način bi mogli olakšati gospodarskom sektoru jednostavniji pristup Europskim sredstvima. Evo, zaključiti ću, treba organizirati državnu upravu još bolje radi efikasnijeg korištenja fondova, više suradnje sa jedinicama lokalne i područne samouprave, iskoristiti i prilagoditi sve postojeće projekte koji nisu prošli na dosadašnjim natječajima ali što je još značajnije pripremiti se za upravljanje projektima, jedno novo funkcioniranje jer ulaskom u Europsku uniju, a blizu smo tome biti će nam na raspolaganju još više sredstava ali više fondova. I Hrvatska će na dnevnoj osnovi sudjelovati u kreiranju zajedničke Europske politike a za to zaista moramo biti spremni. Hvala.đ
Hvala lijepo. Za riječ se dalje javio kolega Mance.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi predstavnici Ministarstva. Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni program za razvoj ljudskih potencijala, za pomoć zajednica iz instrumenata pretpristupne pomoći ili IPA-e u sklopu komponente "Razvoj ljudskih potencijala u Hrvatskoj" s Konačnim prijedlogom zakona, svakako podržavam i svakako ga treba podržavati. Nekoliko samo uvodnih informacija kao nešto za jedno pojednostavljenje i razumijevanje ovih aktivnosti vezano za korištenje pretpristupnih fondova kao i za promjenu ovoga Sporazuma. Naravno Republika Hrvatska je počela svoje odnose i političke i ostale sa Europskom unijom još onim poznatim sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju od 2001. godine a koje su došle na snagu 2005. godine. Pregovori o pristupanju započeli su u listopadu 2005. godine, a u pristupnom partnerstvu većina prioriteta odnosi se na izgradnju institucija i usvajanja pravne stečevine što je već ovdje do sada bilo rečeno odnosno kako se pripremiti za korištenje tih fondova, financijsku pomoć u velikoj mjeri dodjeljuje aktivnosti u okviru prepristupnih fondova koji imaju za cilj pružiti potporu izgradnji sposobnosti putem modela učenje radeći. Vezano za ljudske potencijale pristupno partnerstvo utvrdilo je i prioritete. Potpora izgradnje sposobnosti, socijalnih partnera, razvoj ... sveobuhvatne strategije zapošljavanja, osobito treba naglasiti ovu problematiku zapošljavanja jer kriteriji su Europske unije a mi znamo da smo izašli iz jedne druge zajednice koja je imala nekakav drugačiji razvitak i iza kojega su ostale drugačije posljedice. Zatim razvoj i provedba nacionalne strategije za socijalno uključivanje, i povećani napori za stvaranje modernog sustava strukovnog obrazovanja i osposobljavanja što je ovim sporazumom osobito naglašeno jer naravno da kod nas postoje značajne razlike u tzv. potrebama ili da kažem u upisnoj politici u srednjoškolsko strukovno obrazovanje, kao i stvarnih potreba što traži tržište rada. Dakle, ovaj okvirni sporazum sklopljen kao što je na neki način, možda ću neke stvari ponoviti između Vlade Republike Hrvatske i Komisije Europske zajednice o pravima za suradnju u vezi financijske pomoći Europske zajednice u Republici Hrvatskoj u provedbi i pomoći okviru instrumenata pretpristupne pomoći. Izvorni sporazum potpisan je 2008. godine a Sabor ga je potvrdio 20. veljače 2009. Vezan je za razdoblje od 2007. i 2009. Dakle ovaj sporazum svakako treba nastaviti, od njega ćemo imati značajne koristi, a kada gledamo same financijske rezultate koji iz toga proizlaze. Onda treba naglasiti, dakle da taj sporazum dakle u eurima iznosi 82 milijuna 325 milijuna eura. Dakle, značajna su sredstva, a u nastavku korištenja sredstava, dakle kad se potpiše ovaj sporazum i kad ga izglasamo ovdje u Saboru za 2010. iznosi 18 milijuna 470 milijuna eura i 2011. 18,823 milijuna eura. Ova sredstva koristit će se u svakom slučaju za bolji pristup zapošljavanju. Kad govorim o zapošljavanju, naravno da smo mi svjesni da naša radna snaga je sve starija. Dakle, da imamo dosta relativno gledajući nezaposlenih i to onih koji su dugo nezaposleni. Zatim, također treba reći da imamo dosta srednjoškolsko obrazovanih kadrova ali nemamo i dovoljno visoko obrazovnih kadrova i zato je jako bitno i koristiti ova sredstva dakle i u tom smislu. Zatim, drugo jačanje socijalnog uključivanja i obrazovanja, integraciju osoba kojima je otežan pristup tržištu rada, te jačanju obrazovanja. Mislimo i na osobe sa teškoćama u razvoju. Dakle, cilj operativnog programa razvoja ljudskih potencijala jest povećati broj novih i kvalitetnih radnih mjesta, povećati ulaganja u ljudski kapital. Dakle, u ovom prvom dijelu mislimo na informatizaciju za rađenje strukture za informatizaciju kao i za samo obrazovanje. Zatim kroz taj program treba također omogućiti osposobljavanje i dodatno obrazovanje za sam nastavni kadar. Dakle, da bi uopće mogao provoditi te programe. Operativni program razvoj ljudskih potencijala dakle ima i za cilj pripremiti hrvatske institucije za pristup Europskoj uniji i donijeti ostvarenju sljedećih prioriteta. Dakle, poboljšati pristup zapošljavanju, jačati socijalno uključenje osoba koja ima otežan pristup, unaprijediti ljudski kapital i zapošljivost. I četvrto, osigurati tehničku pomoć za jačanje administrativne sposobnosti za provedbu operativnog programa. Ovaj će program imati pozitivan učinak u smislu priprema za one programe koje će Republika Hrvatska moći koristiti nakon šta uđemo u Europsku uniju. Dakle, a tu smo trenutno i dosta blizu. Hrvatska državna tijela upravljat će sredstvima od Europske unije, a moramo naglasiti da nam je isto tako dosta bitno ovaj sporazum potpisati jer ta sredstva nisu avansna. Dakle, ne mogu se koristiti, dakle na taj način, pa zbog toga možemo opravdavati i hitnost donošenja, dakle ovoga prijedloga zakona i njegovo potpisivanje. U državnom proračunu osigurana su određena sredstva. Dakle, ona razlika jer 85% tih sredstava osigurava se na razini Europske unije. Dakle, što je već naglašeno. Oko 609,453 milijuna kuna, a od Europske unije je predviđeno dakle 518 a nacionalno sufinanciranje sa 91 milijun kuna. Inače Republika Hrvatska je nakon završetka rata ambiciozno se obvezala provesti i dakle modernizaciju svoje politike, reformske politike. Naravno da je tu došlo do velikih pritisaka prema državnoj upravi jer tržište rada koje smo mi naslijedili, dakle traži drugu vrstu kadrova, traži dodatna obrazovanja, traži kadrove koji su informatički značajnije pismeni i normalno nove poslove a za to su potrebni svakako i novi kadrovi. Naravno da je Vlada Republike Hrvatske po tim pitanjima, dakle baveći se tim pitanjima i zapošljavanja morala kroz taj pritisak preko Hrvatskog zavoda za zapošljavanje dati i značajna sredstva potpore. To smo morali učiniti na razini lokalnih zajednica dajući također brojne potpore od mladih, od žena. Dakle, od onih koji se sami zapošljavaju, od invalida. Prema tome, to uključivanje na neki način i korištenje tih sredstava i dobrim dijelom i iskorišteno. Na tim razinama, dakle regionalnim i lokalnim trebalo je davati isto tako i oslobađati od brojnih obveza, davati poticaje, smanjivati komunalnu naknadu, smanjivati komunalni doprinos, pa područja koja su od posebne državne skrbi ili brdsko-planinska ili slabije razvijena. Dakle, ova sredstva u svakom slučaju i ljudskih potencijala, ali i ono što ćemo čuti u nastavku vezano za sljedeću točku dakle u svakom slučaju trebaju omogućiti i ravnomjerniji regionalni razvoj. Jer kroz zapošljavanje imamo jako velikih razlika od onih regija ili županija koje imaju visoku stopu zaposlenosti do onih koji imaju visoku stopu nezaposlenosti. Dakle, to je taj ravnomjerni razvoj koji se kroz te programe, dakle na njega se ukazuje i ta sredstva, dakle koristit će se i sigurno za to. Što se tiče obrazovanja moram reći tu smo bili svjedoci u Saboru da smo donijeli i izglasali određene agencije za obrazovanje odraslih s tim da moramo naglasiti da je naše strukovno obrazovanje potaknuto dakle i tim programima Europske unije isto tako dobilo na značaju što prije sigurno nije bilo. Zatim obrazovanje odraslih koje je u Europskoj uniji daleko prisutnije, daleko veće nego šta je to kod nas. Dakle, prilagođavanje tržištu rada također je išlo kroz ove programe, a nadam se da će se dakle i nastaviti kroz ovo razdoblje 2010. i 2011. godine. Zatim i socijalno uključenje je također ovdje prisutno. Prema tome, ima puno razloga da se to donese po hitnom postupku i da se taj program i taj sporazum o nastavku financiranja u svakom slučaju što prije provede i zato ga i podržavam. Hvala vam lijepa.
Hvala kolega Mance. I na redu je za raspravu uvaženi kolega Šima Đurđević. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kad se tiče razvoja ljudskih potencijala da ne čitam cijeli naziv sporazuma. Strategija razvoja ljudskih potencijala postavlja strateške ciljeve i glavne smjerove djelovanja na području ljudskih potencijala kako bi do 2012. godine mogli u potpunosti raspolagati dobro obrazovanom stručnom fleksibilnom prilagodljivom radnom snagom za individualni i gospodarski razvoj. Osim toga, ulaganje u ljudske potencijale u potpunosti će omogućiti održivost dugoročnog povećanja produktivnosti visoko kvalificirana radna snaga visokom razinom obrazovanja i sposobnošću prilagođavanja novim tehnologijama i primjenjivim potrebama tržišta neophodna za konkretno i dinamično gospodarstvo. Hrvatske županije i regionalni projekti i partnerski odbori izradili su operativne programe i strateške ciljeve. Evo nekih. Jačanje gospodarstva na način koji vodi prema značajnom i dugoročnom smanjenju nezaposlenosti, izgradnja infrastrukture potrebne za razvoj i širenje poslovnih subjekata i snažno upravljanje okolišem. Unapređenje razvoja obrazovnog sustava na način koji pogoduje gospodarstvu. Razvoj društvene infrastrukture s ciljem unapređenja položaja ranjivih skupina. Strategija razvoja ljudskih potencijala prioritete postizanja utvrđenih ciljeva, evo nekih od njih: poboljšanje kvalitete sustava obrazovanja, kontinuiranog strukovnog osposobljavanja kao podrška razvoju i zapošljavanju, povezivanje cjeloživotnog učenja s tržištem rada, povećanje prilagodljivosti radne snage poduzeća, promicanje aktivnosti mjera i zapošljavanja, modernizacija područnih službi HZZ-a, pružanje integriranih javnoprivatnih usluga, razvoj socijalne ekonomije, i npr. poboljšanje socijalne uključivosti ljudi u nepovoljnom položaju. Treba istaći veoma značajne projekte za razvoj ljudskih potencijala iz programa CARDS-a 2004. godine i Svjetske banke, kao i program IPA. Npr. radne mogućnosti izvor znanja, nove vještine za novo zapošljavanje, iz programa žena na tržištu rada budi poslovna budi konkurentna, iz programa regionalna mreža lokalnih obrazovnih sustava, razvoj cjeloživotnog učenja u turizmu i poljoprivredi, obrazovanjem do neovisnog poduzetništva, učiti danas, raditi sutra, itd., itd. Brodsko-posavska županija iz koje ja dolazim jest sigurno među vodećim po broju odabranih, provedenih i pripremljenih projekata. Evo nekih podataka CARDS i Svjetska banka realizirano 58 projekata, vrijednosti 152 milijuna kuna. IPA projekt 11 projekata 32 milijuna kuna, i najvažniji projekt kojeg želim ovdje naglasiti u Slavonskom Brodu, je projekt vodoopskrba, vodoodvodnja i vodozaštita vrijedna 30 milijuna eura, od toga 22 milijuna bespovratnih sredstava. Zbog svega iznešenog podržavam ovaj sporazum. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega Đurđević. Iscrpili smo sve pojedinačne prijave za raspravu. Zaključno državni tajnik. Izvolite. Oprostite tajniče, imali smo jednu repliku, kolega Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo, ovo je bilo lijepo čuti kolegu Đurđevića, evo došao je i kolega Koračević, vjerojatno će vidjeti što je i čuti što je kolega Đurđević rekao kakvi se projekti provode, samo na području županije od kud on dolazi. Evo jedan doprinos konkretan i sa područja Požeško-slavonske županije, upravo vezano za ovu četvrtu komponentu IPA-e ljudski potencijali, gdje je u toku provedba četiri podkomponente ovog projekta, odnosno četiri komponente vrijedne 600 tisuća eura, gdje nositelji sudjeluju sa 15% u tom projektu, gdje se u ovom trenutku provodi, znači prva komponenta puni krug za dugotrajno nezaposlene, druga komponenta mladi na tržištu rada, treća komponenta umrežavanje školskih ustanova, četvrta komponenta žene na tržištu rada, nositelji i provoditelji ovih projekata su Županija požeško-slavonska, poduzetnički centar Pakrac, grad Pakrac i srednja škola Pakrac. Evo to je način na koji rade oni koji imaju pripremljene projekte, kandidiraju, dobivaju sredstva i provode ih na terenu. A dobra stvar je upravo ono što ste rekli da jedinice lokalne samouprave nemaju svojih sredstava za sufinanciranje određenog postotka, upravo to što je u svom udjelu u ovih 15% moguće prikazati između ostalih troškova i plaće osoba koje rade na provedbi ovih projekata, a tako mi nemamo dodatnih financijskih ulaganja, nego upravo kroz plaće uposlenika u ovim institucijama sufinanciramo 15% troškova, plus ovih 600 tisuća eura koje dobivamo bespovratno iz programa IPA. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Đurđević. Izvolite.
Hvala kolega na ovoj replici, da mogu još neke stvari dodati koje nisam u svojem izlaganju izrekao, jer su već kolege prije mene opširno govorile o ovoj temi, pa sam ja neke stvari u mom obraćanju ovdje i preskočio. Mi smo u Brodsko-posavskoj županiji, odakle dolazim, shvatili da se ne možemo osloniti na županijski proračun, proračune dva naša grada i 26 siromašnih općina, nego smo osnovali upravni odjel za razvoj europskih integracije, koji su upravo radili na ovim projektima koji sada donose sredstva. I ne samo, kad se tiče ljudskih potencijala, … [[Ne razumije se.]] drugim programima. Znači nismo samo gledali prema proračunima jedinica lokalne i regionalne samouprave, i prema državnom proračunu, nego smo sa kvalitetnim projektima aplicirali prema fondovima tamo gdje sredstava ima. I ako smo to dobro učinili, sredstva su došla. To je ono što je bitno.
Hvala. A sada državni tajnik. Izvolite tajniče.
Hvala lijepa. Samo par riječi zaključno. Prvo hvala na podršci ovom zakonu, potvrđivanje je od vrlo velikog interesa da odobrimo ovaj sporazum i nastavimo provoditi ovaj operativni program koji, kako je gospodin Koračević rekao jedan od boljih u provedbi, dosad je već apsorbirao poprilično sredstava iz njihove lokacije. Druga stvar, hvala na kritici, na primjedbama zato što se to naravno uvažava, ovdje smo kolege iz ovih operativnih struktura koje će uvažiti neke od ideja, možda i pretočiti stvarno u jednu mjeru za ovaj operativni program IPA što je malo manji, vjerojatno jer, teško ga je modificirati više kad ga prihvatimo, ali za budući program iz europskog socijalnog fonda, odnosno iz strukturnih fondova, jednako iz strukturnih fondova za budući operativni program koji se upravo radi, i to je jedino važna stvar da se ovdje o tom diskutira i da se to uvaži i razmjena ideja oko toga. I konačno ima nekoliko pitanja koje ćemo mislim jednako tako morati odgovarati i na kraju sljedeće točke koja će odgovoriti, mislim da je to najbolje tada. Što se tiče, jedna stvar je bilo tu pitanje koje se tiče baš tipično ovog operativnog programa je mjera koja bi mogla, koja može pomoći restrukturiranju, odnosno pomoći zaposlenima ili nezaposlenima nakon restrukturiranja pojedinačnih industrija u ovom modifikaciji, predvidjeli smo jednu takvu mjeru, to nisu velika sredstva, jer ne možemo u ovom operativnom program izvoditi velika sredstva, ali za ovaj operativni program, dakle u modifikaciji imamo jednu mjeru koja se odnosi za pomoć upravo to za obuku i školovanje nezaposlenih nakon restrukturiranja određenih poduzeća, nisu navedene industrije, dakle namijenjene svima, pa tako može to biti brodogradnja ako se prijavi takav projekt, odnosno prije svega to će Hrvatski zavod za zapošljavanje pritom pomoći. A u sljedećem operativnom programu za strukturne fondove svakako je to jedno od glavnih mjera koje ćemo imati uvršteno da imamo tu, na taj način koristimo sredstva. Evo, hvala lijepa.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kao što je to uobičajeno kada se za to i stvore uvjeti i dogovorimo se.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlada Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlada Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni Program "Razvoj ljudskih potencijala za pomoć zajednice iz instrumenta pretpristupne pomoći u sklopu komponente "Razvoj ljudskih potencijala u Hrvatskoj". Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Taj zakon jednoglasno sa 96 glasova.
I prelazimo na petu točku dnevnoga reda - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni program "Regionalna konkurentnost" za pomoć zajednice iz instrumenata pretpristupne pomoći u sklopu komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 694. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnog reda dogovorili smo se za hitnost postupka. Prema Poslovniku i amandmani se mogu davati do kraja rasprave. Raspravu o ovom zakonu proveli su Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća sa sjednica odbora primili smo na klupe. U ime predlagatelja državni tajnik Središnjeg državnog ureda za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova EU, uvaženi gospodin Hrvoje Dolenec. Izvolite, tajniče.
Hvala još jednom gospodine potpredsjedniče Sabora, dame i gospodo. Kao i u maloprijašnjem slučaju, dakle opet imamo jedan Zakon o potvrđivanju sporazuma između Vlade RH i Europske komisije kojim se mijenja dosadašnji sporazum o financiranju između Vlade RH i Europske komisije, a ovom slučaju za višegodišnji operativni program "Regionalna konkurentnost" u sklopu komponente "Regionalni razvoj" treće komponente IPA-e. Dakle, 2008. godine Vlada Republike Hrvatske i Europska komisija sklopile sporazum, financijski sporazum za proračunsko razdoblje 2007.-2009. godina za ovaj višegodišnji operativni program i sada smo dakle u procesu potpisali izmjene tog financijskog sporazuma, modifikacije koje donose još 2 godine dodatne alokacije. U prvom slučaju smo imali alokaciju za 2007. do 2009. godinu, sada dodajemo još 2 godine alokacije i povećavamo sredstva za ulaganje u ovaj operativni program za dodatnih 35,3 milijuna eura iz programa IPA ili 211 milijuna kuna. Pardon, 261 milijun kuna sredstava. Na to dodajemo na već osigurana sredstva u prvom financijskom sporazumu od 28,6 milijuna eura ili 211 milijuna kuna. Ono što je bitno, dakle ovaj program time postaje veličine za 5 godina od 2007. do 2011. u iznosu od 556,4 milijuna kuna ili 75,2 milijuna eura od čega se 63,9 milijuna eura ili 472 milijuna kuna osigurava iz besplatnih IPA sredstava, a 11,2 milijuna eura ili 83,4 milijuna kuna u državnom proračunu na stavkama tijela koje će provoditi ovaj operativni program. Prije svega Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva, Ministarstva regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva, Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa koja kao što sam rekao već provode ovaj operativni program. I ovaj sporazum je još jedan dodatni korak u ovoj dobroj suradnji koju ostvarujemo s Europskom komisijom u dijelu korištenja IPA sredstava, odnosno pretpristupnih europskih fondova u RH. A cilj je ovog operativnog programa da dostignemo veću konkurentnost i uravnotežen regionalni razvoj i to kroz pružanje potpora malom i srednjem poduzetništvu, pružanju potpora razvoju znanosti i tehnologiju te poboljšanjem gospodarskih uvjeta u pojedinim hrvatskim regijama koje zaostaju u razvitku, a koje su određenim kriterijima definirani za ovaj operativni program. Također, istovremeno gradimo institucije koje će provoditi ovaj operativni program i provoditi budući operativni program za strukturne fondove istog naziva i ima nešto proširenih mjera s obzirom na šira sredstva koja ćemo imati u tom operativnom programu. Evo, toliko za uvod. Čekamo raspravu.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji sa sjednice odbora? Ne. Onda prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba HDZ-a kolegica Nevenka Marinović. Izvolite kolegice.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicama. Evo pred nama je prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između RH i Europske komisije kojim se mijenja sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni program "Regionalna konkurentnost" za pomoć zajednice iz instrumenata pretpristupne pomoći u sklopu komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj s konačnim prijedlogom zakona koji će klub HDZ-a podržati. Evo, podsjetit ću da je navedeni sporazum o financiranju znači između Vlade RH i Europske komisije za višegodišnji operativni program "Regionalna konkurentnost" za pomoć zajednice iz instrumenata pretpristupne pomoći u sklopu komponente "Regionalni razvoj" u Republici Hrvatskoj potpisan u Bruxellesu i Zagrebu u listopadu, a Hrvatski sabor ga je potvrdio krajem 2008. godine. Taj sporazum predstavlja osnovu za korištenje bespovratnih financijskih sredstava u sklopu operativnog programa "Regionalna konkurentnost" i to za proračunsko razdoblje 2007. do 2009. U siječnju 2010. RH predala je Europskoj komisiji prijedlog kojim se operativni program produžava na 2 dodatne godine, dakle 2010. i 2011., a u lipnju 2010. Europska komisija je odlukom br. 3774 odobrila takav prijedlog i u listopadu 2010. je dostavila prijedlog sporazuma. Evo, navest ću par razloga radi kojih trebamo mijenjati ovaj sporazum. Znači, mijenjamo ga stoga što je sporazum o financiranju za višegodišnji operativni program "Regionalna konkurentnost" 2007.-2009. potpisan kao što sam već rekla u studenom 2008., a stupio na snagu u prosincu 2008. godine, a u međuvremenu je na snagu stupio i Lisabonski sporazum 1. prosinca 2009. Nadalje, uredbom komisije br. 718/2007. o primjeni uredbe vijeća br. 1085 iz 2006. o uvođenju instrumenta kojim se uspostavlja instrument za pretpristupnu pomoć IPA, a koja je izmijenjena i dopunjena uredbom EU br. 80 iz 2010. godine te da je komisija u srpnju 2009. usvojila višegodišnji indikativni planski dokument za RH. I još jedan, ne manje važan, razlog da ovaj sporazum treba imati povratni učinak kako bi se sačuvao početni datum prihvatljivosti izdataka iz prethodnog sporazuma. Dakle, onog sporazuma iz 2008. godine. Ovaj Sporazum zbog navedenih razloga zamjenjuje prethodni i čini osnovu za korištenje bespovratnih financijskih sredstava za cjelokupno proračunsko razdoblje IPA-e, znači u sektoru regionalne konkurentnosti za razdoblje 2007. do 2011. Okvirni Sporazum predstavlja tehnički pravni administrativni okvir u kojem se provode mjere financirane iz operativnog programa regionalna konkurentnost, a ovaj Sporazum je dokument standardnog sadržaja i oblika na osnovu kojeg se primaju sredstva za projekte a sadrži odredbe temeljem kojih Republika Hrvatska prihvaća pomoć Europske unije, ali sadrži sva pravila i postupke te uvjete vezane uz isplatu sredstava, upravljanje tim sredstvima što uključuje načine i nadležnosti za provedbu te mnoge druge dodatke i obveze. Za provedbu ovog Zakona potrebno je osigurati sredstva iz proračuna Republike Hrvatske i to za razdoblje 2010. i 2014. i to osigurava upravo ovaj Sporazum a radi se o financijskom doprinosu u iznosu od 83,4 milijuna kuna ili 11,3 milijuna eura. Ta sredstva osiguravaju tri Ministarstva u svojim proračunima, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa i Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. Europska komisija na osnovu ovog sporazuma osigurava iz IPA-e bespovratna sredstva u iznosu od 473 milijuna kuna ili 63,9 milijuna eura, dakle, ukupna vrijednost operativnog programa, regionalna konkurentnost 2007., 2011. je 556,4 milijuna kuna ili 75,3 milijuna eura. Podsjetit ću na prioritete iz operativnog programa, i to stoga znači da znamo što će se, zašto će se koristiti ta sredstva, ona se naravno moraju koristiti sukladno prioritetima operativnog programa to je unapređenje razvojnog potencijala slabije razvijenih područja i to kroz jačanje poslovne infrastrukture, zatim za jačanje konkurentnosti Hrvatskog gospodarstva i to kroz mjere poboljšanja poslovne klime i transfer tehnologija ali i podrška uslugama za novonastale tvrtke utemeljene na znanju i koristiti će se za upravljanje operativnim programom u cilju izgradnje kapaciteta. To su dakle područja za koja će se moći koristiti sredstva iz ovog Programa. Evo, držim ovdje značajnim istaknuti komplementarnost programa koji već duži niz godina provodi Vlada Republike Hrvatske zajedno s jedinicama lokalne i regionalne samouprave i to kroz značajna financijska sredstva za regionalni razvoj pa ću samo podsjetiti to je program APE kojega provodi Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture, program EBRD-a UNDP-a s operativnim programom. Znači Vlada Republike Hrvatske kroz ove programe pokriva ulaganja koja smanjuju razlike u regionalnom razvoju a nisu direktno vezana na gospodarski razvoj i kao takva ne ispunjavaju uvjete iz IPA-e komponente 3 znači ne bi mogla biti financirana iz ovog programa. Evo koristim ovu priliku najaviti projekte koji su u tijeku ali najaviti nove projekte. Dobra vijest je da je Europska komisija odobrila Republici Hrvatskoj i izmjene i dopune IPARD programa, uskoro je 4. natječaj za mjeru 101. ulaganja u poljoprivredna gospodarstva u cilju dostizanja standarda koji važi u Europskoj uniji i mjere 103. ulaganja u preradu i trženje poljoprivrednih i ribljih proizvoda. Napomenut ću da je vlada donijela sve pravilnike za provedbu tih mjera koji su objavljeni nedavno, natječaji koji su u tijeku ću spomenuti. Budući da programi Unije predstavljaju jedan integrirani niz aktivnosti koje Europska unija u cilju promicanja suradnje, između država članica u različitim područjima i namijenjeni su u pravilu zemljama članicama ipak neke od njih namijenjeni su Republici Hrvatskoj kao kandidatkinji. Pa ću reći upravo da su u tijeku tri nova natječaja iz programa Unije na koje kao prijavitelji i partneri mogu biti subjekti iz Republike Hrvatske. Prvi takav projekt je upravljanje vodnim otpadom s ciljem podrške razvoju energetskog pročišćavanja otpadnih voda u budućnosti, znači do 2020. godine to su inovativna rješenja. Rok prijave je 21. veljače 2011. mogu se prijavljivati mala i velika poduzeća ali i sveučilišta i instituti znači znanstvene organizacije. Drugo je potpora projektima književnog prevođenja koji traje možda danas, sutra i treći je program Intelligent energy Europe i to projekti promocije i ... koji pomažu ostvariti ključne ciljeve Europske unije u području energije i klimatskih promjena. Na taj program mogu aplicirati privatne javne pravne osobe, rok za prijavu je 12. svibnja 2011. iznosi po projektu su značajni i bespovratna sredstva su na raspolaganju do 75% vrijednosti projekta. MI u Klubu HDZ-a držimo da će navedena pomoć osigurana onim uz koji Vlada već duži niz godina ulaže povećati konkurentnost ali i uravnotežiti regionalni razvoj i to pružanjem potpore malom i srednjem poduzetništvu i poboljšanjem gospodarskih uvjeta u Hrvatskim regijama sa nižim BDP-om što je bio cilj operativnog programa Regionalna konkurentnost. I ne manje značajno da će se dodatno razviti sposobnost i kroz ovaj program Hrvatskih institucija da pripremaju i provode projekte koji će nakon pristupanja potporu, kojima će nakon pristupanja potporu pružati Europski fond za regionalni razvoj koji zaista ima dobar fiskalni kapacitet. Hvala.
Hvala kolegice. Klub HNS HSU-a i ponovno uvaženi kolega Zlatko KOračević. Izvolite kolega.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospođe i uvaženi državni tajniče. I ovaj Prijedlog zakona Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika će podržati uz vrlo jednostavno obrazloženje, omogućuje nam isplatu EU sredstava i logika govori da to treba podržati. Cilj ovog Operativnog programa Regionalne konkurentnosti je postići veću konkurentnosti uravnoteženi regionalni razvoj, pružanjem potpore malom i srednjem poduzetništvu i poboljšanjem gospodarskih uvjeta u Hrvatskim regijama koje zaostaju u razvitku. U odnosu na izgradnju institucija svrha operativnog programa je razviti sposobnost Hrvatskih institucija je da pripremaju i provode projekte kojima će nakon pristupanja potporu pružiti Europski fond za regionalni razvoj. To je recimo dvije rečenice koje bi trebala sva Ministarstva, predstavnici ministarstava koji su direktno uključeni u regionalni razvoj odmah pročitati ujutro čim dođu na posao. I da su to čitali ujutro čim dođu na posao, onda bi sasvim sigurno iskorištenost ovih sredstava iz pretpristupnih fondova bila daleko snažnija, sasvim sigurno. S tim kada govorimo o ovoj komponenti onda je također relativno prema mjerilima, relativno dobro iskorištena, relativno. Kaskamo u odnosu na ugovorene iznose prema mjerilima koje smo dogovorili zajedno sa EU tu smo u jednom zaostatku, ali s obzirom da je objava obavijesti od natječaja u skladu s rokom još plana nabave gotovo 100%-tna gotovo uz malo zakašnjenje, za očekivati je da će se i taj dio razriješiti za razliku od Operativnog programa Promet, gdje će se sasvim sigurno desiti summa summarum da nećemo moći iskoristiti sva moguća sredstva kao i u Zaštiti okoliša, a kolegica je malo prije spomenula IPARD, u IPARD-u gotovo sigurno po pravilu 1+3 će nam ove godine propasti sigurno između 17 milijuna nekakva matematika, možda 15, možda 14 ali više od 10 milijuna je gotovo sigurno, izgubit ćemo, nećemo dobiti. A sve kaj nismo dobili to smo izgubili. Prema tome, i kod ovog operativnog programa postoji opasnost jer u 2010. smo se uspjeli izvući, međutim postoji opasnost u 2011. godini s obzirom na pravilo 1+3 i tu je jedan značajan izazov da li ćemo sredstva iz shema bespovratne pomoći, a koji ugovori su vrlo značajni, imaju značajan utjecaj na apsorpciju cijele lokacije operativnog programa, postoji jedna realna opasnost da uđemo u zonu neiskorištenosti sredstava. Međutim, na početku smo godine, nadam se da će institucije koje su preuzele odgovornost u korištenju tih sredstava da će uspjeti tijekom 2011. godine odraditi sve one aktivnosti koje su nužne, a da nam sredstva koja smo dobili za 2007. godinu budu u cijelosti iskorištena. Govorim o ovom operativnom programu cijeneći sposobnosti koje smo čuli od kolega malo prije iz njihovih općina, gradova i županija. Ja govorim u ime svih općina i gradova u ovoj državi. A kada smo kod toga drage uvažene kolege iz Brodsko-posavske županije, Varaždinska županija je poznata je iskorištenih sredstava, ne toliko iz ovih programa i projekata, jer tu nije dobila mogućnost korištenja, ali iz onih projekata i programa posebno pogranične suradnje iz ostalih gdje se odabiru projekti u Bruxellesu tu smo vrlo uspješni jer tu smo imali mogućnosti. Nadalje, kada govorim o ovom operativnom programu, sama regionalna konkurentnost ima tri prioriteta, prioritetne osi, konkurentnost, regionalni razvoj i tehnička pomoć. Međutim, unatoč tome što se ovaj operativni program odnosi na regionalnu konkurentnost, činjenica je a o tome je i kolegica Marinović u prethodnoj točki u pojedinačnoj raspravi jako lijepo rekla i to je prava istina i zahvaljujem se kolegice, a to je da regije nemaju značajan utjecaj na određivanje prioriteta i ključnih područja djelovanja, da su nedovoljno uključene i da bi ih trebalo snažnije uključivati u utvrđivanje prioriteta. Naime, ovaj operativni program za vrijeme kada će biti financirani strukturni i kohezijski fondovi je izložen vrlo ozbiljnoj opasnosti od neuspjeha. Naime, Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva u ovom operativnom programu ima jednu posebnu ulogu, a to je dužno je osigurati da u svim operativnim programima osigura dovoljnu pozornost i posveti dovoljnu pozornost raspodjeli sredstava iz strukturnih fondova i kohezijskih fondova prema regijama. Doprinos regije s gledišta regionalne politike je ključan i tu je važna uloga Ministarstva regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva, jer mora osigurati sredstva za regionalne projekte da bismo mogli dobiti istinski Operativni program za Regionalni razvoj u programskom vremenu od 2014. do 2020. jer on nam je nužan. Operativni program isključivo za regionalni razvoj. Nažalost, ukupna dodana vrijednost kojom je Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva do danas ugradilo u operativne programe je gotovo ravna nuli i činjenica da svoj interes je ministarstvo iskazalo isključivo za ove jednostavne programe bespovratne pomoći u okviru Operativnog programa Regionalne konkurentnosti, a za sve ostale operativne programe nije uspostavilo nikakav uspješan sustav s kojim bi se osiguralo financiranje projekata iz pojedinih regija. Temeljem dosadašnje male iskorištenosti sredstava iz pretpristupnih fondova, a imajući u vidu mogućnosti u strukturnim i kohezijskim fondovima, važno je naglasiti, važno je potencirati i to želim posebno potencirati potrebu komunikacije i konzultacije sa regionalnim razinama. Formirana su partnerska vijeća, da li su se partijska vijeća na nivou statističkih regija sastali, koliko puta sastali i da li su definirali svoje razvojne prioritete? Naime, u smislu Lisabonske strategije pojam partnerstva se promatra kao moćno sredstvo odlučivanja i upravljanja. Međutim, činjenica da mi još nismo uspjeli uspostaviti stvarna partnerstva posebno ona u kojima bi sudjelovala regionalna i lokalna razina. Suprotno europskom načinu razmišljanja sa svim podacima vezanim uz pripremu programa i projekata tijela državne vlasti, postupa se kao s državnom tajnom i u odnosu na županije, gradove i općine. I jedna od posljedica je da će regije u konačnosti izvući vrlo malu korist iz financijskih mogućnosti koje nude strukturni fondovi jer im nije pružena odgovarajuća prilika da ... u svojim vlastitim zamislima i projektima. Nadalje, koje će mogućnosti moći korisnici kroz ... i zajmove? Govorimo o regionalnoj konkurentnosti. Da li je to poznato? Da li to naši poduzetnici znaju, da li imaju tu informaciju. Prema tome, mi u klubu Hrvatske narodne stranke naglašavamo potrebu jasnijeg i preciznijeg definiranja mogućnosti koje će poduzetnici moći koristiti kroz … [[Govornik se ne razumije.]] gdje je definitivno nešto za što je zadužen u Ministarstvu gospodarstva s tim da je Ministarstvo gospodarstva dobilo zadatak da izvrši analizu potpora malom i srednjem poduzetništvu, dobilo taj zadatak, međutim nisam primijetio da ga je izvršilo. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika nismo to primijetili. Možda vi jeste pa rado bi vidjeli tu informaciju. Nadalje, jedan od zaključaka na povjerenstvu koje prati pripremu projekata koje ćemo kandidirati za strukturne i kohezijske fondove bio je da ministarstva na Internet stranicama objave projekte koji se pripremaju za strukturne i kohezijske fondove. Da li se to u ministarstvu nadogradilo, da li su ministarstva objavila te projekte ili je to još uvijek državna tajna za pojedino ministarstvo. I na kraju i dalje ostaje problem u osiguranju financija za financiranje projektne dokumentacije za pripremu projekata za lokalnu i regionalnu razinu, i dalje postoji problem. I kolega Huška, to je isto jedan od zaključaka nacionalnog povjerenstva koje prati pripremu projekata za financiranje strukturnih i kohezijskih fondova. Ne moj, nego nacionalnog povjerenstva. Prema tome, to je problem. Ja znam da pojedine političke opcije imaju zeleno svjetlo kad je u pitanju financiranje iz središnjeg proračuna, a isto tako postoji čitav niz općina i gradova koji imaju crveno svjetlo. Mislim da nemam potrebe posebno obrazlagati to, jasno je i vama. To je jasno i vama. Mi smo Strategijom regionalnog razvoja i Zakon o regionalnom razvoju uveli jednu kategoriju koja se zove indeks razvijenosti i taj je indeks razvijenosti trebao poslužiti nečemu. Osim konstatacije koji je indeks razvijenosti u pojedinoj županiji, za pojedinu općinu, za pojedini grad, jel se desilo nešto, jel se bilo što desilo, ništa. U Zakonu o regionalnom razvoju navedeno je nažalost ne kao obaveza nego kao mogućnost da Ministarstvo regionalnog razvoja i Ministarstvo financija razradi sustav fiskalnog poravnanja. Nije se desilo ništa. Jesmo riješili fiskalno poravnanje, nema ga. U trenutku kad su općinama i gradovima u pravilu pali prihodi, znamo zbog čega, spašavali smo državni proračun, pali su prihodi zbog nezaposlenosti i čitav niz razloga, ak je ikad važno upravo uvođenje fiskalnog poravnanja što u konačnosti na državnom budžetu se ništa ne dešava samo se radi preraspodjela osigurali smo općinama i gradovima mogućnost financiranje pripreme projekata za strukturne i kohezijske fondove, a posebno projekte ruralnog razvoja gdje još uvijek kao država nismo donijeli strategiju što je poseban problem i što su posebne muke i posebna tragedija naša zajednička. I na kraju, klub Hrvatske narodne stranke podržat će ovaj prijedlog zakona u nadi, ponavljam u nadi, da će Vlada Republike Hrvatske i sva resorna ministarstva koja su konkretno vezana na podizanje regionalne konkurentnosti, koja su vezana na ujednačavanje regionalnih nejednakosti, da će sa pismom namjere krenuti na konkretne akcije, dati konkretnu podršku našim jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Hvala.
Hvala. Imamo prijavu za dva ispravka navoda. Najprije uvažena kolegica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala. Evo ispravljam netočan navod kolege Koračevića koji je rekao da sam ja rekla da jedinice lokalne i regionalne samouprave nemaju utjecaj. Nije kolega točno. Rekla sam, ja sam uputila poziv županijama, gradovima i općinama da budu aktivnije, da ne čekaju ničiji poziv nego da se na vrijeme uključe u sve ove aktivnosti. A slušajte, danas u ovo vrijeme informiranost o tome što se radi zaista mogu, svima su dostupne. I još sam rekla da su kriteriji, da se aktiviraju jer korištenje sredstava danas iz europskih fondova, a sutra iz strukturnih i kohezijskog uvelike ovise o kapacitetima odnosno sposobnosti tijela regionalne i lokalne samouprave tako da je njima zaista u cilju da budu osposobljene. I predložila sam jednu stalnu operativnu uključenost županija, gradova i općina u procese i planiranja i odlučivanja. Nisam rekla da nisu uključeni nego evo postoji prostor za dodatnu njihovu aktivnost kojom će se poboljšati sve ovo.
Hvala. I ispravak navoda, Davor Huška.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Evo kaže kolega Koračević da Varaždinska županija nema uvjete za kandidiranje u ove programe što znači da ne može i ne smije kandidirat u ove programe. Ne slažem se kolega i to nije točno. Pogledajte uvjete, zasigurno da će i gradovi i općine pa i sama Županija varaždinska naći prostora i mogućnosti da kandidira u ove programe. A generalno gledajući i ocjenjujući i vaša promišljanja, a i moja dosadašnja saznanja, postoje oni gradovi, općine, jedinice lokalne samouprave koji znaju, koji hoće i koji su sposobni kandidirat, napisat programe, a postoje oni koji su nezainteresirani, koji nisu sve ovo vrijeme učili, koji ne znaju napisat programe i danas plaču zato što ne mogu dobiti novce iz pretpristupnih, a sutra iz strukturnih fondova Europske unije. Samo je u tome razlika. Nije zabranjeno nikome, postoji mogućnost za sve, a možda mi na ratom stradalim područjima smo u jednoj drugačijoj situaciji nego eto vi koji na svu sreću niste bili na takav način uništeni, devastirani, pogođeni ratom jer mi pišemo programe od '95. godine, od vojno-redarstvene akcije Bljeska, od Europske komisije i US Aida, različitih veleposlanstava. Naučili smo se pisat programe i zato sad uspješno dobivamo sredstva iz pretpristupnih fondova. Zahvaljujem.
Hvala. U ime predlagača državni tajnik traži riječ. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Ja se moram osvrnuti na jednu izjavu uvaženog gospodina Koračevića. Dakle, Hrvatska još nije izgubila nikakva sredstva i neće izgubiti jer bi to značilo da smo se mi danas 2.2. predali i da ne radimo apsolutno ništa. To je nepravedno prema ljudima koji rade na pripremi projekata, na provedbi projekata i nema nikakve za sad nikakvog osim uobičajenog rizika da natječaj ne bude proveden na vrijeme. A kao u svakoj komponenti mi za sad nemamo takvo saznanje da ćemo izgubiti taj novac. Mislim da je to prejudiciranje izjave stvarno nepotrebno i nepravedno prema svima nama koji radimo u ovom sustavu. I još jednu izjavu, mislim ne znam da li sam dobro razumio, možda nisam dobro razumio i nadam se da nisam dobro razumio. Ali mislim da nema politički određivanja projekata. Projekti koji su spremni i pripremljeni dobivaju svoju priliku i dobivat će svoju priliku. I to je isto tako nepravedna izjava prema ljudima koji rade u sustavu jer oni ne rade na takav način. Pa vas molim da ne dajemo takve izjave naročito ne u ovom smislu.
Ispravak netočnog navoda kolega Koračević.
Pa želim kroz ovaj institut ispravka netočnog navoda reći uvaženom državnom tajniku da kad sam spominjao ni u kom slučaju nisam imao namjeru i moja kritika nije bila usmjerena prema ljudima koji vode ovaj sustav, jer ga vode fenomenalno dobro za razliku od svih ostalih tijela državne uprave koji svoj posao ne rade. A da realno postoji opasnost u IPARD-u to je poznato svima i to nam je jasno svima.
Pa zašto ne bi bio i takav ispravak? Hvala kolega Koračević. Mislim da je i gospodin Dolenec zadovoljan sa ovim ispravkom. Mi prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio uvaženi kolega Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući, uvaženi kolega državni tajniče sa suradnicima. Evo pred nama je i jedan prijedlog zakona kojim potvrđujemo sporazum, a koji je nadopuna, odnosno izmjena okvirnog sporazuma koji je Republika Hrvatska, odnosno njezina Vlada potpisala sa Komisijom Europske zajednice 27. kolovoza 2007. a koja je govorila o pravilima za suradnju, a u svezi financijske pomoći Europske zajednice Republici Hrvatskoj u okviru instrumenta predpristupne pomoći IPA. Taj izvorni sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije u sklopu komponente regionalni razvoj je svakako potpisan u Bruxellesu 2008. godine, a u siječnju 2010. naša je Republika predala Europskoj komisiji prijedlog kojim se taj višegodišnji operativni program produžava na dvije dodatne proračunske godine za 2011. i 2012. što je u lipnju 2010. godine i u okviru odluke Europske komisije takav prijedlog i odobrila. Taj sporazum zamjenjuje Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni program regionalna konkurentnost za pomoć Zajednice iz instrumenta te predpristupne pomoći a u sklopu komponente regionalni razvoj u Hrvatskoj i predstavlja tu osnovu za korištenje bespovratnih financijskih sredstava u sklopu tog okvirnog programa regionalna konkurentnost. Svakako da dok se tehnički, pravno i administrativni okvir u kojem će se taj provoditi mjere financiranja iz tog okvirnog programa regionalna konkurentnost određena Okvirnim sporazumom. Sporazum određuje daljnje uvjete potrebne za isporuku pomoći Europske komisije. Već je rečeno da je cilj ovo operativnog programa postići veću konkurentnost i uravnotežiti regionalni razvoj pružanjem potpore kako malom i srednjem poduzetništvu i poboljšanje gospodarskih uvjeta u hrvatskim regijama koje zaostaju u razvitku. I svakako da je usuđujem se reći dobar dio današnje rasprave i bio kvalitetan i nije bio uglavnom politikanski. I dobar dio ljudi koji je danas raspravljao o toj temi ima određenih ili više ili manje kvalitetnih iskustava u provođenju ove teme u okviru prostora, općina i gradova regionalne ili lokalne samouprave u kojem su živjeli radu i djelovanju. I kada ove suhoparne riječi iz teksta samog zakona prevedemo u život onda svako takvo provođenje ovisi zapravo o dvije komponente. Jedno je kako nadležne institucije ministarstvo, Vlada, ustanove mogući projekat spuste na nižu razinu i sa druge strane koliko zainteresirane ustanove, poduzeće, tijela jedinica lokalne i regionalne samouprave su spremne takav program i projekat shvatiti ga prije svega, onda prihvatiti i ono što je možda najvažnije da li postoje u okviru kadrova koje vode općine, gradove ljudi koji taj projekat mogu kvalitetno i aplicirati, a prije toga da li zapravo postoje u općinama i gradovima određeni preduvjeti razvoja, da li postoje pretpostavke kroz plansku, prostornu i inu dokumentaciju da pojedine programe možemo uopće i aplicirati. Jer od jedne dobre ideje i promišljanja da bismo mi nešto htjeli aplicirati, pa do situacije kad zaista i možemo nešto aplicirati od razlike između same želje do mogućnosti postoji dugi put. I vrlo često jedinice, općine i gradovi nemaju niti kvalitetnih ljudi i kadrova koji se tim projektom mogu baviti ili tim programom mogu baviti. Ali sa druge strane kao što je i kolega Fučkor rekao ili gospođa Marinović dobar dio prostornih jedinica je na vrijeme i kvalitetno uočio mogućnosti, te je neovisno o stranačkoj pripadnosti sa ili lijeve ili desne strane ove sabornice prionuo poslu, te svojim radom i upornošću učio jer oni koji su prvi došli njima je trebalo puno učiti da bi ih uopće shvatili, onda što je normalno i logično bili i uporni, pa usuđujem se reći i dosadni višim instancama kako bi uspjeli do legalizacije doći. Samo zapravo sinergijom između nadležnih tijela ministarstva i uprava i rada na terenu se mogu postići rezultati što je i na kraju i gospodin Koračević rekao kada je riječ o tijelu koje danas ovdje predstavlja prijedlog ove izmjene sporazuma. Vrlo često postoje i veliki gradovi, dakle i velike županije koje nisu na adekvatan način odgovorili ovim mjerama i zadacima. Ali kada je riječ o ovoj temi ona se ne odnosi samo i na danas aktivne pretpristupne fondove ili već na aplikacije za strukturne kohezijske fondove koji će doći, njezina primjena momentom ulaska Hrvatske u Europsku uniju, nego moramo, hoćemo i jasno i sami sebi priznati i razne druge oblike kvalitetnih programa u okviru sredstava na nivou Vlada i ministarstva. Dakle, fondovi vezani uz obnovljiv izvor energije u Hrvatskoj uz energetsku učinkovitost, uz zaštitu okoliša gdje postoje velika sredstva koja se mogu na kvalitetan način bolje, kvalitetnije ili slabije kvalitetnije iskoristiti, od obnovljivih izvora energije, solarne energije, javne rasvjete, što sve ovisi velikim dijelom od ljudi na terenu koji na svojim prostorima općinama i gradovima vode, prije svega određuju politiku, a onda i kroz dakle određene programe i mjere tu svoju politiku više ili manje uspješno provode u život. Moje već evo više od desetogodišnje iskustvo suvođenja ili vođenja grada i u sukusu sa suradnjom sa velikim dijelom općina koji su oko Zaprešića, u Zagrebačkoj županiji, svjedoci smo jednog pozamašnih broja aktivnosti i želje ljudi da uče i da kroz to učenje stvaraju dakle mogućnost kroz nova sredstva koja se onda kvalitetno mogu iskoristiti za razvoj prostora, dakle gradova i općina u kojima se živi, a posebno se to svakako odnosi, a u okviru teme o kojoj danas govorimo, dakle prostori kojima je potrebna prije svega u okviru određenih regija bolja i kvalitetnija iskorištenost … [[Ne razumije se.]] kako bi dobili do, i došli do određene ravnomjernosti u razvoju svih dijela lijepe naše. Svakako da i ovo produženje roka od ove dvije godine znači da se u okviru tog operativnog programa može iskoristiti preko 75 milijuna eura, što je u svakom slučaju i najvećim dijelom bespovratna sredstva, dok dakle ostali dio u odnosu, i iznosu od 12, nepunih 12 milijuna eura će dati dakle … [[Ne razumije se.]] ministarstva i tijela državne uprave, te dakle taj iznos od tih 75 milijuna eura je svakako iznos koji će kroz svoju operacionalizaciju i doprinijeti uravnoteženom razvoju svih dijelova lijepe naše, te shodno tome ću prijedlog ovog Zakona o potvrđivanju sporazuma i podržati.
Hvala lijepo. Imamo dvije prijave za repliku. Najprije je uvaženi kolega zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Turk, lijepo ste rekli da treba učiti, da treba uvijek učiti, i lijepo je čuti od vas, koliko ulažete truda da biste unaprijedili kvalitetu življenja u vašoj sredini. Naravno da postoje uvijek mogućnosti da se to unaprijedi, da je moguće i kandidirati. Imamo jedan fini izraz kod nas, evo kolega je prije govorio, uvijek je lijepo kritizirati, reći nas nitko ne voli i nitko neće. Naravno da treba i učiti i treba aplicirati kvalitetne projekte da bi se moglo dakle i sudjelovati, mi imamo jedan fini izraz koji kaže treba kupiti srećku da bi dobio na lutriji. Ovo nije lutrija naravno, nego ovdje se apliciraju kvalitetni programi. Zato vam čestitam na tim nastojanjima da unaprijedite kvalitetu življenja u vašoj sredini. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Turk.
… [[Zbog preglasne najave, govornik se ne razumije.]] mi učimo svi pomalo čitav život, onda na kraju dođemo dosta znanja da puno, jako puno toga ne znajemo. Ova vaša replika me možda malo asocirala na još nešto. Kakav bi danas ja gradonačelnik grada bio ili saborski zastupnik koji zastupam jednu regiju, dakle kraj u kome je jedan grad i 7 općina u kojima je po konceptu vladajućih ima i lijevih i desnih, kada bi u onom znanju kojeg ja imam ili kojeg sam učio, ili u onim saznanjima koje mogu prenijeti na druge dijelio upravo te općine na lijeve i desne, jer znamo u politici je ono jedno što je realno, da ono što je danas jedno sutra je moguće drugo, ostaju ljudi koji ovdje žive, i ostaju prostori na kojima se nešto radi, te temeljem toga se stvara upravo osnova za … [[Ne razumije se.]] svih tih naših prostora.
Hvala. I replika, kolega … [[Zbog preglasne najave, govornik se ne razumije.]] Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Kolega vi ste govorili o iskustvima, odnosno znanju ili neznanju kod repliciranja za pretpristupne fondove. Mi koji radimo u lokalnoj samoupravi čini mi se da imamo iskustva u tome na način da one regionalne samouprave, a samim time jedinice lokalne samouprave koje su prve ušle u izrade regionalnih operativnih programa, da to kudikamo kvalitetnije i jednostavnije rješavaju i da imaju više uspjeha u aplikacijama u odnosu znači na one koji su se puno kasnije uključili u cijelu ovu priču. A definitivno se slažem sa kolegom Huškom prije, koji je kazao da stranački predznak apsolutno nije bitan u cijeloj ovoj priči. Znači ja kao gradonačelnik jedne male sredine, do sada zajedno sa svojim suradnicima smo povukli preko 30 milijuna kuna do današnjega dana, a nadam se da to neće biti konačan iznos, a žarko me interesira koliko je to recimo grad Rijeka povukao kao sredina koja puno toga zna, koja je najbolja u Hrvatskoj očigledno po nekima, koliko su novaca dobili iz pretpristupnih fondova do danas.
Nastavimo mi prema Poslovniku, odgovor na repliku, kolega Turk. Izvolite.
Hvala kolega … [[Zbog preglasne najave, govornik se ne razumije.]] o Rijeci, a o tome zaista ja osobno ne mogu reći, vjerojatno to kolege bolje znaju. Ali u svakom slučaju znamo da je Rijeka dobila dobre milijarde u okviru ravnomjernog razvoja Hrvatske, dvije, tri, četiri, u redu, nećemo u detaljima, ne treba ovog momenta, ali ovdje želim povući jednu drugu komponentu, usporedbu. Koliko je bitna zapravo komunikacija i kohezija lokalne i regionalne uprave, jer vrlo često u tom dijelu komunikacija zna puknuti, pa svaka dobra želja, neovisno o tome da li je ona lokalnog ili regionalnog karaktera, a ako mora biti objedinjena dolazi u pitanje kada se i kandidira i kada se dakle ide korak dalje prema onima koji bi to trebali … [[Ne razumije se.]] Uz još jednu konstataciju, da je uvijek na izvor informacija su oni ljudi koji su bliže bazi i koji žive sa ljudima na terenu, jer htjeli mi to priznati ili ne, kada govorimo i o našim županijama, dakle one su izvedene iz prostora općina i gradova, i moraju od nekoga dobiti podatke kojim bi onda kao takve mogle u ukupnog … [[Ne razumije se.]] povezivanja i regionalnih programa, jer tada zaista imamo veću snagu, kada zajedno gradimo … [[Ne razumije se.]] projekte idemo prema dalje. Moje iskustvo govori da poneki put, tu zaista nije bitno političko opredjeljenje, bitno je razumijevanje … [[Ne razumije se.]] , i određena vizija koju poneki put je čak i onih koji sami kreću u te programe nisu, neću reći svjesni, ali i sam je možda upitno da li će se to moći ostvariti, jer ako postoji kvalitetna baza, ako postoji materijalna osnova, ako postoje projekti, proračuni, … [[Ne razumije se.]] planovi, ako postoji dakle dio sredstava često i u manjim sredstvima općinama i gradovima ta sredstva postoje, onda je mogućnost za uspjeh veća.
Hvala. Nastavljamo s raspravom. Kolega Ante Kulušić. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege. Navedeni sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske Komisije za višegodišnji operativni program regionalna konkurentnost uz pomoć zajednice i iz IPA-e u sklopu komponente regionalni razvoj u Republici Hrvatskoj, potpisan je u Bruxellesu, kao što je već kazano 2008. godine. Okvirni sporazum predstavlja tehnički formalno pravni okvir u kojem se provode mjere financirane iz operativnog programa "Regionalna konkurentnost", a ovaj sporazum je dokument standardnog sadržaja i oblika na osnovu kojeg se primaju sredstva za projekte. Sam sporazum sadrži odredbe temeljem kojih RH prihvaća pomoć Europske unije, a i sva pravila i postupke te uvjete vezane uz isplatu sredstava, upravljanje tim sredstvima što uključuje načine i nadležnost za provedbu te mnoge druge dodatke i obaveze. Za provedbu ovog zakona potrebno je osigurati sredstva iz proračuna u razdoblju od 2010. do 2014. godine pri čemu će naš financijski doprinos biti oko 11,5 milijuna eura, a osigurat će se u stavkama proračuna 3 ministarstva. Dakle, ukupna vrijednost operativnog programa "Regionalna konkurentnost" u razdoblju od 2007. do 2011. godine iznosi oko 75 milijuna eura. Mislim da ovdje ne treba puno ponavljati puno stvari koje su kazane. Ja ću na kraju kazati samo nekoliko rečenica o Šibensko-kninskoj županiji gdje su grad Drniš, gdje nije na vlasti HDZ, i grad Knin, gdje jest na vlasti HDZ, iz IPA-e povukli negdje oko 23 milijuna eura za odvodnju. Prema tome, svi oni koji su bili kvalitetni, sposobni i pripremili projekte ti su povukli novce, a oni koji nisu ne trebaju se pozivati da netko gura ove ili one. Podržat ću ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Završni osvrt, državni tajnik Hrvoje Dolenec. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo evo, par završnih riječi nakon ovoga. Dakle, zahvaljujem i ovdje na podršci ovom zakonu jer je od važnosti da ovaj zakon prođe, odnosno da iskoristimo sredstva i damo podršku provedbi ovog operativnog programa. Ostao sam dužan jednu informaciju koju bih volio podijeliti i odgovoriti gospodinu Koračeviću na ispunjavanju odluka o zapošljavanju. Dakle, mislio sam da će biti ovdje podignuto pitanje – da, postoji odluka o zapošljavanju Vlade koja se ispunjava. Većina ljudi je zaposlena, ostali natječaji su u tijeku i nisu završeni naravno prošle godine, ali imamo i novu odluku koja se sprema za 2011. godinu koja će biti još jača jer uključuje i pripremu za strukture i strukturne fondove. Dakle, u punom iznosu zapošljavanje za zadovoljavanje potrebnih uvjeta da bi dobili dozvole za rad ovih struktura. To je jedna informacija. I drugo, ovaj operativni program je preteče jedne buduće priče, a to je da imamo regionalni operativni program jednog dana, dakle u novoj financijskoj perspektivi. Sada slijedimo ovakav operativni program i ovdje čak i u ovoj novoj godini i novom operativnom programu za strukturne fondove radimo jedno malo proširenje mogućnosti za javljanje regija, odnosno županija, odnosno pojedinih korisnika iz pojedinih županija za određene poslove. Prije svega mislim na prioritet koji se tiče poslovne infrastrukture, da je proširimo na područje i poslovne i turističke infrastrukture i da proširimo taj opseg na sve županije koje će sukladno indeksu razvijenosti koji ste spomenuli imati priliku više ili manje koristiti i državnu pomoć u sufinanciranju. Pa mislim da je to, evo ga, postoji još jedan korak više i korak naprijed u definiranju ovog operativnog programa. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlada Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlada Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni Program "Regionalna konkurentnost za pomoć zajednici iz instrumenta pretpristupne pomoći u sklopu komponente regionalni razvoj u Hrvatskoj". Uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđeno je sa 98 glasova za i 1 suzdržanim donesen predloženi zakon.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici. Zadovoljstvo mi je u ime Vlade RH ukratko obrazložiti prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda. Zakon o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda donesen je na sjednici Hrvatskog sabora 2. prosinca 2009. godine, a stupio je na snagu 23. prosinca iste godine. Zakonom je provedeno djelomično usklađivanje s mjerama uređenja tržišta poljoprivrednih proizvoda EU te on propisuje sve mjere uređenja tržišta osim izravnih plaćanja za sve poljoprivredne proizvode sukladno načelu pojednostavljenja i transparentnosti EU politika. Temeljem ovog zakona doneseno je dosada 17 podzakonskih propisa kojima su uređena pitanja priznavanja i potpora … organizacijama, tržišnih standarda za voće i povrće, interventnih mjera u stočarskom sektoru, izvješćivanja trgovinskih mjera u poljoprivrednom sektoru, registru vinograda i zaštićenim oznakama u sektoru vina. Bitno je istaknuti da uređenje tržišta poljoprivrednih proizvoda je jedno od mjerila za zatvaranje pregovora o Poglavlju 11. te naše aktivnosti ovom području pomno prati EU. Dakle, u listopadu prošle godine održana je druga misija Europske komisije ciljem ocjene napretka po pitanju uređenja tržišta. Opća je ocjena navedene misije bila povoljna, a dobili smo i neke preporuke za daljnje aktivnosti do ulaska u EU što je jedan od razloga zbog kojega su predložene izmjene i dopune Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda. Također, predloženim izmjenama želimo osigurati kvalitetniju provedbu pojedinih mjera na način da ih preciznije propisujemo ili definiramo u odnosu na postojeći izričaj zakona. Najvažnija pitanja koja su obuhvaćena priloženim Zakonom o izmjeni i dopunama Zakona o uređenju tržišta su interventne mjere. Posebno javne intervencije i potpora privatnom skladištenju, odobravanje proizvođača u sektoru šećera, pojedine odredbe vezane uz sustav proizvodnih ograničenja potpore određenim sektorima i sankcije u slučaju nepoštivanja … zakona posebno u odnosu na proizvođačke organizacije. Stoga će donošenje ovoga zakona osigurati detaljniju razradu kroz pojedine propise odgovarajućih mjera uređenja tržišta, a time i potpunije usklađivanje s relevantnim propisima koji ovo područje uređuju EU. Time se osigurava potpuno ispunjavanje obaveza koje proizlaze iz mjerila zatvaranje pregovora o Poglavlju 11., a prema kojima RH mora provesti zakonodavno i administrativno usklađenje, ali i praktičnu provedbu mjera uređenja tržišta poljoprivrednih proizvoda po uzoru na EU. Na samom koncu izjavljujem da Vlada prihvaća pristigle amandmane Odbora za zakonodavstvo, a njih je ukupno 4. Zahvaljujem se.
Hvala. Odbori, zakonodavstvo, hrvatske integracije, poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Klub HNS-a i HSU-a podržat će ovaj prijedlog zakona. Kao što smo čuli iz uvodnog obrazloženja od državnog tajnika, radi se o zakonu koji se u potpunosti usklađuje sa obvezama koje smo preuzeli, a da bismo zatvorili poglavlje 11 i nešto što želimo posebno naglasiti, a to je da je Vlada preuzela obvezu prema Zakonu o poljoprivredi donijeti jedan vrlo važan dokument i to na 5 godina, a koji se zove Nacionalni program za poljoprivredu i ruralni razvoj. vrijeme isteklo, godinu dana prošlo. Vrijeme je za Vladu isteklo, ali godinu dana je prošlo. Vlada to nije napravila. Vlada nije donijela Nacionalni plan za poljoprivredu i ruralni razvoj i mi ne znamo koji je naš Nacionalni program za poljoprivredu i ruralni razvoj. mi to ne znamo. Da li itko od vas to zna? Ja sam danas na Odboru na matičnom odboru pitao državnog tajnika možda ima radnu verziju. Mi u klubu HNS-e osuđujemo, doslovce osuđujemo ovakav postupak Vlade konkretno na ovom primjeru, a to da je jedan vrlo važan dokument, dokument koji ne rješava ali daje prostor, otvara prostor, usmjerava prostor poljoprivrede kao gospodarskog sektora, a posebno onaj dio koji se zove ruralni razvoj. Iz Europskog fonda iz onog drugog stupa zajedničke europske poljoprivrede politike, ruralni razvoj ima posebno područje. Sredstva koja su nam otvorena kao mogućnost za ruralni razvoj su na nivou 200 milijuna eura u 2012. pa se onda povećavaju 240, 60 u 2013. i 300 i nešto u 2014. pa narednih deset godina. Strategije nacionalnog programa slijedom ove strategije temeljem dokumenta da bismo uopće mogli to koristiti, a također i temeljni dokumenat da bi jedinice lokalne i regionalne uprave o čemu smo u prethodnim točkama razgovarali na svom prostoru mogao raditi svoje razvojne strategije. Prema tome, mi u klubu HNS-a i HSU-a upozoravamo Vladu na obvezu koju je preuzela od Zakona za poljoprivredu tim više što vrijeme koje nam je na raspolaganju, a da bismo koristili mogućnosti koja se zove europska sredstva da bismo mogli koristiti. Vezano za ovaj zakon o kojem raspravljamo naše konkretno pitanje to je članak 11. a to je bilo moje pitanje danas na matičnom odboru i smatramo da nema razloga, naime članak 11. koji govori da za pojedine proizvode iz sektora voća i povrća, živog bilja i cvijeća mogu se propisati tržišni standardi kao uvjet za stavljanje na tržište. U originalnoj verziji zakona kojega smo donijeli 2009. godine bilo je i prerađivačka industrija kada govorim o voću i povrću, objašnjenje je bilo da toga nema u zakonodavstvu EU, pa slijedom toga nije stavljeno ni u ovaj prijedlog zakona što drugim riječima znači da za njih nema potrebe propisivati tržišne standarde. Nadalje, člankom 18.a uvodi se da trgovci koji stavljaju na tržište cvijeće, voće i povrće moraju biti upisani u upisnik trgovaca voćem i povrćem koje vodi ministarstvo. Budući da je člankom 11. da je uvedena kategorija znači da za pojedine sektore voća i povrća, živog bilja i cvijeća mogu se propisivati tržišni standardi kao uvjet stanja nad tržištem. Mi u klubu HNS-a i HSU-a ne vidimo razloga zašto se ne bi vodio upisnik i za proizvođače i trgovce živim biljem i cvijećem, zbog čega ne? Ako za sektor voća i povrća ima potrebe ne vidimo razloga zašto ne za živo bilje i cvijeće. Članak 15. stavak 10. koji govori "Agencija za plaćanje za svakog korisnika donosi akte o ostvarivanju prava po osnovi mjera uređenja tržišta, a koji nisu upravni akti". Ako to nisu upravni akti, a kaj su onda? Akti temeljem kojih se ostvaruju prava koja donose agencije, mjesto odluke, mislim što su? Ako nisu upravni akti, kako i na koji način korisnik ima mogućnost žalbe u slučaju odbijanja od strane agencije, ako nije upravni akt? Jednostavno iz predloženog stavka, jednostavno nameće se nedoumica i mislim da bi bilo dobro da nam predlagač pojasni kako i na koji način korisnik kada dobije odbijenicu od Agencije za plaćanje ima mogućnost žalbe, ako ovim stavkom je utvrđeno da Agencija za plaćanje svakom korisniku donosi akte o ostvarivanju prava po osnovi mjera uređenja tržišta koji nisu pravni akti. I na kraju, klub Hrvatske narodne stranke podržat će ovaj prijedlog zakona u uvjerenju da će Vlada izvršiti svoju obvezu koju si je sama zadala, a to je da donese ili predloži Nacionalni program za poljoprivredu i ruralni razvoj, izuzetno bitan dokument za razvoj cijelog poljoprivrednog sektora, poljoprivrednog gospodarstva, a posebno ruralnog razvoja. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HDZ-a, gospodin zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama se nalazi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda, dakle propisa kojim se uređuju jedno tri osnovna područja zajedničke poljoprivredne politike. Ovdje je potrebno naglasiti kako je Republika Hrvatska za izravna plaćanja te za mjere ruralnog razvoja koji predstavljaju preostala dva temeljna područja zajedničke poljoprivredne politike sredinom prošle godine ili točnije u srpnju 2010. godine utvrdila usklađeni pravni okvir donošenjem Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Isto je tako potrebno naglasiti kako je i Zakon o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda kojeg je Hrvatski sabora usvojio početkom prosinca 2009. godine dio ukupnog europskog paketa, odnosno jedan od veoma važnih propisa kojim se nacionalno zakonodavstvo usklađuje s europskim i to zasigurno u najzahtjevnijem području, kako sa nacionalnog aspekta tako i sa aspekta proračuna Europske unije. Međutim, unatoč činjenici što je važeći Zakon o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda postigao veoma visoku razinu usklađenosti sa odgovarajućom uredbom Europske unije te sukladno tome propisao i odgovarajuće mjere uređenja tržišta za sve važne poljoprivredne proizvode o čemu će nešto više reći kasnije. Potrebno je reći kako njegova usklađenost ipak nije potpuna te stoga zahtijeva daljnje usklađivanje, međutim ovdje je potrebno naglasiti da praktički nema suštinski primjedbi nego se više radi o primjedbama i prijedlozima o čemu ću isto tako nešto reći, koji su više tehničke naravi. Dakle, odredbe koje se predlažu izmjenama i dopunama Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda idu u pravcu potpunog usklađivanja nacionalne politike uređenja tržišta poljoprivrednih proizvoda s pravnom stečevinom Europske unije te na taj način eliminiranja bilo kakvog straha od eventualnom postojanju mjerila za zatvaranje pregovora u poglavlju 11.-Poljoprivreda i ruralni razvoj, barem kada je u pitanju područje uređenja tržišta poljoprivrednih proizvoda. U tom kontekstu reći će vam i činjenicu kako je Uredba Vijeća Europske zajednice koja se odnosi na uređenje tržišta poljoprivrednih proizvoda u proteklih godinu dana mijenjana dva puta, u dva navrata te da su predloženim izmjenama i dopunama osim spomenutih promjena u važeći zakon ugrađene i sve konstruktivne smjernice i prijedlozi Europske komisije, a koje su rezultat praćenja provedbe, znači poslovnog praćenja provedbe ovoga zakona od strane Europske komisije. A maloprije sam rekao da ti prijedlozi nisu suštinske naravi, oni su više tehničke radi poboljšanja izričaja itd. Prethodno navedene činjenice garantiraju da ćemo usvajanjem predloženih izmjena i dopuna koje izvornom zakonu osiguravaju dodatnu kvalitetu i transparentnost trošenja javnih sredstava, konačno imati pravni okvir koji s jedne strane pridonosi uspješnom okončanju iznimno zahtjevnih pregovore iz područja poljoprivrede i ruralnog razvoja, a s druge strane što je po našem mišljenju još i važnije značajnom iskoraku u pripremi našeg poljoprivrednog sektora u uvjetima poslovanja koji ih čekaju u vremenu nakon pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Također predmetni zakon će zbog svojih karakteristika koje sam prethodno samo usputno spomenuo, u konačnici rezultirati pozitivnim učincima za sve građane Republike Hrvatske, dakle i za korisnike mjera uređenja tržišta poljoprivrednih proizvoda, odnosno naše poljoprivrednike, ali isto tako i za porezne obveznike koji će moći biti sigurni da se sredstva predviđena proračunom za ove namjene uistinu koriste u prave svrhe i završavaju u pravim rukama što mislim da je jako bitno. Ovdje ne trebamo zanemariti činjenicu da ovaj zakon ima svoje pozitivne učinke i na cijelo hrvatsko građanstvo, dakle potrošače i korisnike poljoprivrednih proizvoda. Uvažavajući sve prethodno navedeno, ali i zbog toga što pripremu i izradu Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda kao i njegovo unapređenje kroz predložene izmjene i dopune smatramo uspjehom Vlade Republike Hrvatske, ali i ukupne državne administracije jer su uspjeli otkloniti određene sumnje i skepse da smo sposobni, spremni i Vlada i državna administracija učiniti ovakav jedan značajan iskorak naprijed prema usklađivanju našeg zakonodavstva prema Europskoj uniji, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će usvajanje predloženog zakona. Budući da sam to već ranije najavio, reći ću samo nekoliko rečenica o stanju kakvog smo imali u Republici Hrvatskoj po pitanju mjera uređenja tržišta poljoprivrednih proizvoda do donošenja važećeg zakona, ali nešto i o samom Zakonu o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda koji je objavljen u "Narodnim novinama" br. 149 iz 2009. godine. Dakle, do konca 2009. godine u Republici Hrvatskoj su se primjenjivale različite mjere uređenja tržišta poljoprivrednih proizvoda pri čemu su se neke od njih aktivirale samo u slučajevima većih poremećaja na tržištu, dok je temeljni pravni okvir za provedbu predstavljao Zakon o poljoprivredi. Isto je tako potrebno znati i to kako se operativna provedba mjera uređenja tržišta poljoprivrednih proizvoda temeljila na različitim horizontalnim ili specifičnim propisima te odlukama Vlade Republike Hrvatske koje su bile ograničenog karaktera, dakle na način koji je apsolutno i značajno odstupao od onoga kako on funkcionira u Europskoj uniji, jer poznato je da od 2007. godine uređenje tržišta poljoprivrednih proizvoda u Europskoj uniji riješeno jednim jedinstvenim propisom. Upravo uvažavajući prethodne činjenice Vlada Republike Hrvatske je koncem 2009. godine predložila donošenje jedinstvenog propisa, odnosno danas važećeg Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda koji je po uzoru na odgovarajuće propise Europske unije strukturiran kao krovni zakon kojim se na jednom mjestu definiraju sve nacionalne mjere uređenja tržišta za pojedine sektore poljoprivrednih proizvoda, uvjeti za aktiviranje pojedinih mjera, korisnici mjera, uloga i nadležnost određenih tijela, institucija u njihovoj provedbi te sustav kontrole i nadzora. Treba naglasiti i to kako su važećim zakonom propisane određene mjere koje su se do sada primjenjivale u Republici Hrvatskoj, ali su uvedeni i potpuno novi tržišni mehanizmi koji do sada nisu bili … [[Govornik se ne razumije.]] na području Republike Hrvatske kao što je primjerice proizvodna ograničenja, potpore privatnom skladištenju, priznavanje proizvođačkih i sektorskih organizacija itd. Kao što je to slučaj i u Europskoj uniji, zakonom su obuhvaćene sve mjere uređenja tržišta, dakako osim onih koje se odnose na izravna plaćanja, ali samo za one sektore koji su interesantni za Republiku Hrvatsku, a ti sektori su navedeni u članku 3. važećeg zakona. Što se tiče Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda koji jeste tema današnje rasprave, može se u najkraćem reći kako se njime jasnije, preciznije definiraju pojedini pojmovi odnosno propisuju mjere uređenja tržišta u odnosu na izričaj koji je u važećem zakonu. U tom kontekstu ovim prijedlogom definira se pojam otkupa kao kupovina i skladištenje proizvoda u sustavu javne intervencije čime se omogućava preciznija razrada ove mjere u provedbenom propisu posebno u dijelu koji se odnosi na uvjete skladištenja i odobravanje skladišta. Također u dijelu koji se odnosi na javne intervencije uređeni način određivanja interventne cijene koja se vezuje uz referentnu cijenu utvrđenu od strane Vlade Republike Hrvatske, te je propisan postupak pokretanja, odnosno prestanka javne intervencije koji se temelji na odlukama Vlade, koje Vlada donosi na prijedlog Ministarstva poljoprivrede. Istu ulogu Vlada i ministarstvo imaju i kada je u pitanju potpora privatnom skladištenju. Dakle, postupak pokretanja odnosno prestanka potpore privatnom skladištenju temelji se na odluci Vlade. Kada je u pitanju sektor šećera detaljnije su razrađene odredbe koje se odnose na odobravanje proizvođača, te mjere koje je moguće poduzeti u slučaju da proizvedena količina šećera premaši količinu utvrđenu u okviru proizvodnog ograničenja. Isto tako treba reći kako je puno jasnije definirana uloga agencije za plaćanja u odnosu na provedbu sustava proizvodnih ograničenja. Važno je spomenuti činjenicu kako se predloženim izmjenama i dopunama zakona dodatno razrađuju odredbe o inspekcijskom nadzoru, te administrativnoj kontroli i kontroli na terenu provedbe mjera određena tržišta koje su zasigurno u funkciji veće transparentnosti i racionalnijeg trošenja sredstava poreznih obveznika. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice drži kako ćemo usvajanjem predloženih izmjena i dopuna dodatno pridonijeti kvaliteti i transparentnosti važećeg zakona, a samim time i unapređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda u Republici Hrvatskoj. Tome u prilog svakako idu i određeni mehanizmi koji pridonose kvalitetnijem načinu praćenja stanja na tržištu što će omogućiti i lakšem predviđanju mogućih poremećaja što će zasigurno isto tako omogućiti pravodobno aktiviranje adekvatnih tržišnih mjera, te smanjenje ukupnog tržišnog rizika. Na kraju smatramo kako ovaj zakon ako ga promatramo u cjelini našim poljoprivrednicima pruža garanciju da u slučaju ozbiljnijih poremećaja na tržištu neće ostati zakinuti, niti prepušteni sami sebi, nego da imaju kvalitetan pravni okvir za rješavanje svojih problema nastalih uslijed takvih okolnosti. Uvažavajući dakle sve ovo što sam ranije rekao Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice u potpunosti će podržati izmjene i dopune ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a, gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržat će Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda. Naime, donošenjem ovog zakona koji danas raspravljamo uklanjaju se zadnje preostale prepreke za potpuno preuzimanje pravne stečevine Europske unije u području uređenja tržišta poljoprivrednih proizvoda. Znamo da Vlada upravo u tom poglavlju vodi intenzivne pregovore sa Europskom unijom. Oni su u završnoj fazi. Vidimo da je i prošli tjedan Nacionalni odbor odobrio i potvrdio pregovaračko stajalište Vlade Republike Hrvatske, a prema najavi glavnog pregovarača, gospodina Drobnjaka može se očekivati zatvaranje ovog poglavlja u travnju mjesecu. Naravno da u tom smislu i Hrvatska seljačka stranka u potpunosti daje podršku da se i eventualna otvorena pitanja što prije razriješe. Ono što nas veseli jest najava financijske omotnice kroz koju je vidljivo da je osigurano kroz prvi i drugi stup 735 milijuna eura. To je i za, dakle ono što mi danas zovemo direktne potpore i za mjere ruralnog razvoja, a moram podsjetiti da je upravo HSS govorio kroz svoj program preporod hrvatskog sela da je nužno osigurati za razvoj poljoprivrede za očuvanje ruralnog prostora na godišnjoj razini 6 milijardi kuna što se poklapa i sa ovim što je ispregovarano u financijskoj omotnici. Dakle, ono što je HSS govorio sad se utvrđuje da je bilo potpuno ispravno. Jer nemoguće je očekivati progres u području poljoprivrede. Nemoguće je očekivati da će ljudi ostati živjeti na hrvatskom selu ako im ne osiguramo adekvatna financijska sredstva i za komunalnu i za društvenu infrastrukturu ali i za potporu njihovoj proizvodnji, uređenje tržišta. I kao što smo rekli to je tih 6 milijardi godišnje, a drago nam je da je to potvrdila kroz pregovore i Europska unija. Naravno da je ovim zakonom Vlada čini važan korak u pripremi našeg poljoprivrednog sektora na uvjete poslovanja koji su uobičajeni za svaku zemlju koja pristupa Europskoj uniji. No, nama se čini u HSS-u važnim istaknuti ponovo i ponovo da je uvijek važno težiti novim pomacima. Tu prije svega mislimo da nas čekaju dva velika izazova. Jedan od tih izazova je pronaći način kako destimulirati uvoz poljoprivrednih proizvoda u Republiku Hrvatsku i to onih poljoprivrednih proizvoda kojih ima dovoljno na našem tržištu. I drugi veliki izazov je pitanje legalizacije poljoprivrednih objekata. Jer legalni objekti su preduvjet za povlačenje novca iz onog dijela financijske omotnice koji se odnosi na ruralni razvoj. Naravno da smo mi svjesni da se uvoz ne može našim dekretom zabraniti, ali da se tu mogu pronaći adekvatna i bolja rješenja to se svakako može učiniti jer svjedoci smo evo da se uvozi mlijeko u prahu iz Bosne i Hercegovine, a da se s druge strane naša mljekarska industrija stimulira sa izdašnim financijskim sredstvima za otkup tržišnih viškova. I s treće strane da ta ista mljekarska industrija po selima zatvara svoje mljekare u kojima je imala laktofrize i samo su voljni i dolaziti do onih veći otkupljivača, a male prepuštaju na milost i nemilost tržištu. I ja mislim da tu Ministarstvo poljoprivrede se treba orijentirati na upravo male proizvođače, a mljekarsku industriju prepustiti tržištu, pa ćemo vidjeti kad zamijenimo uloge kom opanci, kom obojci. Ista stvar je kad govorimo o mesu. Naravno da je tu bilo različitih i točnih i netočnih navoda koje smo mogli čitati i slušati u medijima. Ali točno je i to da se počesto uvozi u Hrvatsku i stavlja na tržište ono što za potrošače u zemljama Europske unije nije dobro i nije prihvatljivo. Stoga mislim da kroz svoje interne akte i zakone i mi možemo reći kakvo to meso želimo jesti, a kakvo ne želimo. Pa primjerice ono koje je starije od 2 tjedna ili mjesec dana ne želimo jesti. Kad tako nešto uvedemo onda svi oni uvoznici koji danas uvoze kapom i šakom će biti destimulirani jer im se neće isplatiti uvoziti meso koje je staro dvije, tri ili koliko smo mogli čuti i više godina. Naravno da bi bilo pogrešno zaključiti, kad govorimo o ovom zakonu, da je prioritet za donošenje ovog zakona isključivo članstvo u Europskoj uniji. Ovim zakonom se unaprjeđuju i standardi provedbe mjera u samom sektoru poljoprivrede, isto tako pojednostavljenje i povećanje transparentnosti osnovne su značajke ovog propisa koji će u konačnosti rezultirati pozitivno na sve građane Republike Hrvatske, za korisnike mjera, za naše poljoprivrednike, za porezne obveznike, ali isto tako i za naše potrošače kojima doista ne samo da želimo nego imamo i obavezu ponuditi kvalitetan i zdravstveno ispravan proizvod. No činjenica da u tom segmentu smo mi možda malo istrčali pred rudo, sjetimo se placa i kumica kojima je zabranjena prodaja sira, što je skroz uobičajeno na svim drugim placevima, odnosno sajmovima u svim drugim europskim zemljama, gdje smo se mi pravili veći kršćani od pape, to nije zakon Ministarstva poljoprivrede, nego jednog drugog ministarstva, i gdje smo u principu donijeli prestroge propise koji prema našem mišljenju u klubu HSS-a nisu trebali biti takvi, jer ako se pozivamo na zemlje Europske unije, onda moramo tu imati jedan kontinuitet i trebali smo se ugledati upravo na te zemlje koje dozvoljavaju prodaju sira i vrhnja bez vitrina na placu, ali se zna pod kojim uvjetima, na koji način, koja temperatura treba biti i koliko dugo to smije stajati na otvorenom. Isto tako ja se sjećam da je jedna naša delegacija županijska posjetila farmu u Austriji, gdje vi imate farmu za uzgoj u sustavu krava tele, i odmah do te farme je i klaonica i nema nikakvih problema sa zdravstvenom ispravnošću. Dakle moramo se malo dovesti u te okvire Europske unije, ne trebamo mi baš biti iznad Europske unije u određenim stvarima koje idu na štetu i naših poljoprivrednih proizvođača, ali i građana općenito, jer bilo je u nekim drugim sferama također zakona gdje smo hitali ispred Europske unije. Željela bih ovdje dodatno se osvrnuti na korištenje javnih sredstava kroz određene mjere ovog zakona, skrenuti pažnju na dodatni aspekt o provođenju fiskalne odgovornosti pri trošenju javnih sredstava, a kojih se u potpunosti slijedilo pri izradi ovog zakona. Naime provedba svih mjera ovog zakona koji imaju fiskalni učinak, u izravnoj ingerenciji Vlade Republike Hrvatske, koja odlučuje o potrebi i svrsi trošenja tih sredstava, a drugi argument koji je bitan i iz kojeg je također razvidno preuzimanje odgovornosti Vlade Republike Hrvatske je svjesno namjensko i opravdano trošenje javnih sredstava, i to je riješeno kroz niz odredbi, posebno mislim na inspekcijski nadzor, administrativnu kontrolu, kontrolu na terenu i kroz provedbe mjera uređenja tržišta. Tu je već bilo riječi o javnoj intervenciji potpori privatnom skladištenju, pa mislim da nema potrebe to dodatno ponavljati. Željela bih samo istaknuti one naše specifičnosti i posebnosti, a to je naravno specifičnost kad je riječ o sektoru šećera i mlijeka, gdje nas čekaju veliki izazovi prilikom ulaska u Europsku uniju, dakle znamo da je kvota ostala za ta dva poljoprivredna proizvoda, mlijeko ima proizvodnu kvotu, no ta će se kvota ukinuti 2015. godine u svim zemljama članicama Europske unije, prema najavama koje imamo, dakle nakon travnja 2015. svatko će moći proizvoditi koliko hoće kad je riječ o mlijeku. I naravno tko će se bolje snaći na tržištu, taj će uspjeti, to je već pitanje samog tržišta. Kod mlijeka postoje dvije kvote. Jedna je kvota za isporuku mljekarima. Druga kvota je izravna prodaja, znači količina koju proizvođači plasiraju na svojoj farmi, ali ni prva ni druga ne uključuje vlastitu potrošnju. I negdje prijedlozi koji se kreću, jest da bi i prva i druga kvota bile na razini od 750 milijuna litara. Ono što se zna da kvota za šećer ostaje i nakon 2015. godine, ali bi se s druge strane 2015. godine trebala ukinuti ona zabrana o podizanju novih vinograda, i to je jedna od mjera kojom se regulira tržište, znači htjelo se zapriječiti hiperprodukciju vina. Ta zabrana bi se trebala ukinuti na razini Europske unije, znači ona se na nas ne odnosi jer mi nismo u Europskoj uniji. Ona bi se trebala ukinuti 2015. godine, te će nakon tog vjerujemo se moći i dalje podizati vinograde normalno prema osobnom afinitetu, nekim gospodarskim planovima koje će poljoprivrednici imati. Vidljivo je kroz ovaj prijedlog zakona da nisu potrebna nikakva dodatna sredstva za, koja bi se trebala osigurati za njegovu provedbu, odnosno tako je iskazano u proračunskim projekcijama. Ja vjerujem, odnosno mi u klubu HSS-a se nadamo da neće biti većih turbulencija na tržištu, posebno tržištu proizvodnje hrane. Naš je stav da je doista temelj svake suverenosti i neovisnosti države osiguranje samodostatnosti u proizvodnji hrane, i mi doista svim mjerama koje Ministarstvo poljoprivrede i Vlada Republike Hrvatske u tom smislu ulažu, dajemo snažnu potporu. Naravno da je u tom segmentu podosta toga učinjeno i treba biti realan, to treba priznati i reći, da evo ako uspoređujemo sa 2003. godinom, kad je u upisniku bilo 135 tisuća obiteljskih gospodarstava, danas ih imamo 195 tisuća, što znači povećanje za 40%, a to je pokazatelj da je Vlada Republike Hrvatske kroz svoje kontinuirane mjere pomagala poljoprivrednim proizvođačima koji se dakle nisu smanjivali kako to neki žele prikazati da su poljoprivredni proizvođači izumrli, nisu, jer je povećan broj za 40%. Isto tako kad govorimo o površinama koje su upisane u upisnik, imali smo 700 tisuća hektara, danas imamo milijun i 50 tisuća hektara. Od toga je u sustavu poticaja 750 tisuća hektara, što znači da sve ono što se koristi nije u sustavu poticaja, ali tu ima i objektivnih problema gospodine državni tajniče, riječ je o pašnjačkim površinama. Ja ovdje dajem podršku vama i vašem timu koji radi na izradi Zakona o poljoprivrednom zemljištu, da se taj zakon što prije uputi u proceduru, jer će se njime riješiti pitanje upravljanja pašnjacima, osnivanje pašnjačkih zajednica, a onda i mogućnost upisa tih hektara u upisnik, što danas ide jako teško, i naravno i potpore koje su neizostavne za svakog tko se bavi poljoprivredom, jer su one nužne, jer je poljoprivreda nacionalni interes, i zato je to važno podupirati. Neki misle da je to socijalna kategorija, ali oni su ostali još u onom prošlom vremenu, pa na to neću trošiti riječi. I htjela bih reći još i to da evo danas prema nekim procjenama se obrađuje milijon i 300 tisuća hektara, što je također stanoviti pomak. Mislim da je dobro to što smo evo uspjeli izboriti prijelazno razdoblje od 12 godina za prodaju zemljišta, dakle 12 godina je zabrana prodaje zemlje strancima. I ja vjerujem i mi u klubu HSS-a da smo ustvari kroz ovu financijsku omotnicu od 735 milijuna eura za prvi i drugi stup u poljoprivredi plus još ono dodatno za ribarstvo to se penje na nekih onda 800 milijuna eura, plus ova dakle nemogućnost da stranci 12 godina kupe zemljište. I pregovori koji se vode oko miniranog zemljišta koje bi se stavilo u funkciju mislim da smo doista na tragu onog što smo i zagovarali i što smo obećali. I vjerujem da će još ove nedovršene stvari koje sam spomenula, ponavljam riječ je i pomoć u organizaciji poljoprivrednim proizvođačima oni se moraju organizirati za tržište, ne može svatko sam nastupati jer je to onda problem, pitanje onemogućavanja uvoza i pitanje legalizacije njihovih objekata gdje mi u klubu HSS-a doista očekujemo i snažniju pomoć od općina i gradova, ali i jasno opredjeljenje državnih institucija da se taj problem riješi. Jer ako poljoprivrednici ne uspiju legalizirati svoje objekte prije ulaska u EU oni neće moći koristiti mjere iz ruralnog razvoja. Podsjećam da je to financijska omotnica teška skoro 400 milijuna eura. Dakle, naša je dužnost od lokalne do državne razine da u tom segmentu učinimo velike napore, da pomognemo hrvatskoj poljoprivredi. Ako pomažemo hrvatskom poljoprivredniku pomažemo hrvatskom čovjeku da ostane na hrvatskom selu, a to znači da ustvari podupiremo te ljude koji su stvarni čuvari hrvatskog prostora. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo zastupnika HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Htio sam podići tablicu sa ispravkom netočnog navoda gospođi Marijani Petir, ali pošto sam na redu onda sam odlučio sada izreći da je ona upravo govorila poput kakvog oporbenog zastupnika u onom svom srednjem dijelu izlaganja i evo sad na kraju. Pa mi nije jasno ako je HSS već u vlasti 10, 11 godina od 2000. da nije uspio provesti upravo ono što je ona govorila. A to je da citiram, dakle upisnik pašnjačkih površina u upisnike, dakle to je zabrana uvoza mesa starijega od da ne kažem od Poncija Pilata koje uvoze naši uvoznici i distributeri, da poljoprivreda postane nacionalni interes, a ne socijalna kategorija. Zatim, da prestanu lutanja o tome, o strategiji poljoprivredne proizvodnje i o tome hoće li Hrvatska imati poput ne znam Amerike ili ne znam ni ja koliko 5% farmera sa velikim površinama ili će pak imati evo koliko sad ima 195 tisuća OPG-a, obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Dakle, jedna trajna lutanja u tom smislu kojom strategijom krenuti dalje i kojom voditi, iako smo, imamo namjeru ulaziti u EU i na tome radimo već dugi niz godina, ali mi ovdje sami zapravo ne znamo što to učiniti i kako ići dalje. Pa onda legalizacija objekata, dakle farmi i ostalih i o tome ste govorili gospođo Petir, pa zatim kvote šećera i mlijeka koje nam se diktiraju, jasno nam se diktiraju. Nema tu nikakvih dogovora i razgovora ni pregovora. Francuska u vezi šećera, a mljekarstvo od Poljske pa na dalje. Pa onda o tome da će samo dakle 12 godina biti, da kažem, odloženi period ili razdoblje u kojemu stranci neće moći kupovati hrvatsko poljoprivredno zemljište iako ga i sada kupuju indirektnim ili neizravnim putem kao vlasnici firmi koje su ovdje registrirane, a mogu vam izreći i primjer u Brodsko-posavskoj županiji. Preko Mercatora kupuju zemljište u općini Sibinj. Dakle, Slovenci kupuju preko … kojega su kupili oni domaće firme, a kupuje Mercator. Pa onda je Mercator došao u posjed poljoprivrednog zemljišta. Evo jednoga očiglednoga primjera. Evo, tako to je rečeno pa se moram zbog toga osvrnuti. Sad ovaj zakon koji je ovdje u prijedlogu u Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu poljoprivrednih proizvoda. Kako je rekao kolega iz HNS-a mi nismo donijeli Nacionalni program za poljoprivredu i ruralni razvoj i nemamo nikakve strategije poljoprivrede i ruralnog razvoja. Pa kako ćemo onda donijeti ovaj zakon kada nemamo temelje? Pravimo krov, finiš, rogove, letve i crijep, a nemamo temelja. Pa mi ne znamo zapravo kad nemamo Nacionalnog programa za poljoprivredu kako ćemo mi to raditi ovdje sad i provoditi ovaj zakon kojeg jasno diktira Europa. Ovo je samo ispunjavanje direktive i uvjeta koje nam postavlja Europa za zatvaranje Poglavlja 11. i ništa više. To je izvršavanje domaće zadaće koju nam je postavila Europa. A uvjete u toj domaćoj zadaći, koliko ima glagola, imenica, atributa, pozicija mi to ne znamo. Vidim da je gospođa Petir relativno dobro informirana. Ali, javnost nije informirana. Nije informirana. Tražili smo i kao stranka i kao dužnosnici, zastupnici da se objave podaci što je to ispregovarano u 11. Poglavlju da znamo što hrvatskog seljaka čeka kada uđe u Europu, a ne čeka ga baš dobro kao što vi to tako lijepo u eseju kojega ste iznijeli maloprije pričate. Ne čeka ga dobro, i bojim se da će veliki broj, kako vi kažete OPG-a, nestati. Zbog mnogih stvari koje se ovdje, koje ću sada navesti kao primjere zbog kojih može doći do toga. Dakle, donošenje ovog zakona ponavljam je samo ispunjavanje obveza koje proizlaze iz mjerila za zatvaranje pregovora u Poglavlju 11., a što je čak i navedeno u obrazloženju za donošenje ovoga zakona. Koje će posljedice proisteći primjenom ili donošenjem ovoga zakona? Da li je ispunjavajući navedene obveze sagledano što će to značiti za pojedine sektore, odnosno kako će se to odraziti na te sektore poljoprivredne proizvodnje? Utvrđena je i obveza donošenja tih nacionalnih programa u sektorima voća, povrća, vina, pčelarstva i to u roku od godinu dana od stupanja na snagu prijedloga zakona, ali to nije doneseno. Podizanje programa trajnih nasada nisu ostvarili planirane rezultate u RH. Potrebno je naglasiti da je dokumentom Vlade RH pretpristupni ekonomski program 2011.-2013. utvrđena obveza donošenja strateških dokumenata posebno Strategije razvoja gospodarstva. Iz navedenog je vidljivo ili razvidno da ne postoje programi strategije razvoja pojedinih segmenata koji su osnovni dokumenti za razvoj države, a ne postoje dokumenti za razvoj poljoprivrede. Vlada Republike Hrvatske je na svojoj 105. sjednici održanoj 25. siječnja ove godine 2011. prije 7 dana razmatrala pretpristupni Ekonomski program 2012.-2013. Uglavnom u tom programu nema niti jednog dokumenta koji govori o niti o pomoći niti o razvoju prehrambeno prerađivačke industrije poljoprivrednih proizvoda. A u ovome zakonskom prijedlogu govori se o svim mogućim poljoprivrednim proizvodima o mlijeku, šećeru, vinu, hmelju, da ne govorim dalje žitarice, masline, voće, povrće, svinjsko meso, ovčje meso, perad, jaja, prerađevine, pčelarski proizvodi itd. E sada kada govori gospođa Petir o tome i o uvozu, onda je moram podsjetiti da s ove govornice, ne samo ja, nego veliki broj govornika je stalno upozorava i ne samo upozorava nego navodi gotovo za mnoge iz vladajućih smiješne poruke i brojke koje govore o nesmiljenom uvozu i uništavanju domaće poljoprivrede. A opet ponavljam HSS je 10 godina na čelu resora poljoprivrede u RH. Sami podaci o uvozu i izvozu poljoprivrednih proizvoda govore o tome da mi zapravo ovaj zakonski prijedlog donosimo za uvoznike i distributere, a ne za domaću proizvodnju. Njih mi uređujemo, nećemo više jesti meso staro iz Brazila 20 godina, uredne kvalitete, biološki ispravno ali kvaliteta je upitna, nego ćemo to urediti kao što je u Europi 6 mjeseci za svinjetinu, pa se neće uvoziti meso iz Bugarske i Rumunjske polovice svinjske stare više od godinu dana kao što se sada uvozi. Pa kaže da su ti podaci o uvozu i izvozu koje imam tablično prikazane ovdje porazne za Vladu i za resor poljoprivrede RH. Jedino kod jabuka, ako ćemo voće uzeti u obzir imamo uvoz za 2005. govorim podatke da ne bi bilo zabune 20 tisuća 372 tone, a izvoz 9 tisuća. Ovo drugo kruške, dunje, trešnje, višnje, marelice, breskve, jagode, šljive su katastrofalni podaci i srazmjeri između uvoza i izvoza. Tako da npr. marelica izvozimo 2 tone slovom i brojkom, a uvozimo 2 tisuće i 204 tone. Katastrofa, marelice ili kako kažu kod nas u Slavoniji kajsije. Povrće, osim kupusa čiji je izvoz pokriven sa 50% uvoza, dakle 2 tisuće tona kupusa a izvezeno tisuću tona. Ovo drugo je katastrofa od rajčice, crvenog luka, za češnjak znamo da ga uvozimo iz Kine, Doline Nila, pazite iz Doline Nila češnjak iz Egipta itd. I zašto se to uopće uvozi? Kažu da se uvoz koristi dobrim dijelom i za stvaranje izvoza. U čemu? U onome što se preradi. Malo toga ide u svježem stanju na tržište od ovoga. Dakle, mi govorimo o domaćem proizvodu poput Vegete ili ne znam ja čega, a u tom sastojci te Vegete su 90% iz uvoza. A nisu oni domaći, Vegeta je domaća, domaći brend reklo bi se. I sada mi govorimo o poljoprivredi donosimo zakonski prijedlog koji se zove tako kako se zove u kojem evo će se urediti i to da kako ovdje piše jasno izvozne za šećer. Što to znači? To znači konkretno ukidanje jedne šećerane od tri koje postoje sada u Hrvatskoj, Virovitica, Županja i Osijek. Jel tako gospodine državni tajniče? To je to. Ne treba ovdje šaputati, nego treba jasno i glasno reći. I toga se ljudi boje na terenu. I to ljudi znaju na terenu, to znaju, a za sve ostalo ništa ne znaju. Nitko ih ne informira. Seljake nitko ne informira što ih čeka ulaskom u EU. I taji se i zna se zašto se taji. Polako doći ćemo na red. Dakle, da ne govorim dalje da ne budem dosadan u svezi svih uvoznih i izvoznih kvota. Zatim od proizvodnje i potrošnje smrznute hrane u RH i njenoga uvoza dakle mesa, morske ribe, sladoled, meso peradi, mliječne prerađevine, voćna ... pa kaše itd. svi su ti podaci poražavajući. Prema tim podacima dakle ako se analizira struktura izvoza upravo se može uočiti da je to rezultat uvoza radi izvoza, a ne povećanje domaće proizvodnje zamrznute hrane. Zbog nedovoljne razvijenosti prehrambene industrije odnosno zbog nedostatka prerađivačke industrije, mnogi poljoprivredni proizvodi u Hrvatskoj propadaju, a Hrvatska kako vidimo uvozi značajne količine hrane. Razvojem prehrambene i prerade poljoprivrednih proizvoda prema prirodnim mogućnostima, a to su poljoprivrede površine velike, zdrave, nezagađene, kvalitetna zemlja, klimatski uvjeti, mogućnosti navodnjavanja, navike i iskustvo stanovništva, Hrvatska treba od uvoznika hrane postati značajan izvoznik hrane. Međutim, ovim prijedlogom zakona, a nedostatkom nacionalnog programa poljoprivredne proizvodnje i ruralnog razvoja i Strategije poljoprivredne proizvodnje i ruralnog razvoja to ne postiže. Sam zakon kao zakon je administrativno da kažem dobro ustrojen, napisan po mjerama Europske unije, ali izražavam nezadovoljstvo Ministarstvom poljoprivrede, a i Vladom Republike Hrvatske koja zapravo ono što je već rekla gospođa Petir da je poljoprivreda nacionalni interes zapravo nije.
Hvala. Nekoliko ispravaka. Prvi, gospođa zastupnica Marijana Petir, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Ja sam polaskana što kolega Grubišić uvijek zapisuje moje misli, ideje i na temelju tog izrađuje svoje rasprave. Trebala bih ispravit cijelu njegovu raspravu jer je on izokrenuo apsolutno sve, no koliko je HSS bio na vlasti je stvar elementarne matematike tako da upućujem kolegu Grubišića da taj svoj netočan navod provjeri, još jednom izračuna i onda da sam sebe ispravi. Kolega Grubišić, ja sam rekla da su učinjeni znatni pomaci, da je za 40% povećan broj upisanih u upisnik, za 30% povećani hektari poljoprivrednih površina upisanih u upisnik, a da je upravo financijska omotnica Europske unije potvrdila ono što je HSS govorio, da nam treba 6 milijardi godišnje za hrvatsko selo i da smo sad to dobili. Dal ćemo uspjet povući ovisi o vama, kolega Grubišić, koji ovdje s ove govornice stalno plašite seljake umjesto da se spustite među njih. Ja sam sa svojima bila i u subotu i razgovarala kako ćemo legalizirat objekte. Vi ste negdje tamo po Slavoniji koliko sam čula na vlasti, pa dajte nek vaši načelnici, gradonačelnici i župani odriješe kese i pomognu seljacima legalizirat objekte, a ne da smo ovdje osuđeni stalno slušat Zenica blues.
Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo, gospodine predsjedavajući. Hvala kolegici Petir jer je većinu onoga rekla što sam ja htjela, ali ja ću vas ispraviti kolega kad ste rekli da javnost nije informirana i da se taji, da poljoprivreda nije od nacionalnog interesa ove Vlade i Republike Hrvatske. Poljoprivreda jest od nacionalnog interesa ove Vlade i Republike Hrvatske i dalje će biti, a to da se taji upravo vam je odgovorila kolegica Petir. Kolega, ja ću vam u svom izlaganju reći kako se ništa ne taji i kako oni kojih zanima oni i dobiju odgovor, a vaše je kao saborskog zastupnika doista to što vam je rekla kolegica da odete među svoje seljake, poljoprivredne proizvođače i osigurate im sve ono što njih zanima, a to je informacija koju oni naravno imaju. …/Upadica se ne razumije.
Gospodin zastupnik Stjepan Milinković, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Grubišić je izrekao više netočnih navoda …/Govornik isključen./… ali ja ću se, želim reći da ste rekli da je poljoprivreda socijalna kategorija, da su prisutna trajna lutanja, da ne stvaramo temelje kvalitetne poljoprivrede. Sve je to netočno, kolega Grubišić. Sve je to netočno što ste rekli. Poljoprivreda je strateška grana i naravno nacionalni interes. O stvaranju temelja u prilog toga govore svi ovi podaci koje je govorila kolegica Petir, a u prilog toga govori i povećana proizvodnja mlijeka za 170 milijuna litara od 2003. na ovamo, preko 500 modernih staja. A molim, još ću vam reći, a u prilog informiranosti želim vam reći da je najveći broj mliječnih goveda u Osječko-baranjskoj županiji pa vi govorite onda da neravnomjerno se razvija. Dakle, to je operativni program u govedarstvu, operativni programi u vinogradarstvu, maslinarstvu, sve to vas demantira. To je odgovoran pristup poljoprivredi, a ne kuhanje kobasica na prosvjedničkim punktovima, a time kršite i zakon, zdravstvene određene zakone, možete proširiti zarazne bolesti. Dakle, na taj način se treba pristupati, a ne dovoditi u pitanje još i drugi…
Gospođa zastupnica Nevenka Marinović:
Ispravljam netočan navod kolege Grubišića koji je rekao da je jedini razlog za donošenje ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda udovoljavanje Europskoj uniji radi zatvaranja poglavlja 11. Kolega, to je zaista jedan važan razlog, ispunjavanje mjerila i usklađivanje procedure. Međutim evo, čini mi se da sam prerano digla tablicu jer ste sami sebe u daljnjem nastavku vaše rasprave demantirali kad ste spominjali i ostale razloge donošenja ovih izmjena kao što je donošenje Nacionalnog programa i preciziranje određenih odredbi.
I gospodin zastupnik Branko Kutija.
Zahvaljujem se, gospodine potpredsjedniče. Kolega Grubišić je kazao da Operativni program o podizanju višegodišnjih nasada nije ispunio očekivanja. To nije točno kolega. Temeljem Zakona o poljoprivrednom zemljištu čini mi se iz 2003. godine sve jedinice lokalne samouprave su trebale donijeti programe o raspolaganju s poljoprivrednim zemljištem od 1. travnja, Ministarstvo poljoprivrede da suglasnost. Iza toga je ministarstvo 2004. čini mi se donijelo taj Operativni program i mi u našoj Zadarskoj županiji imamo već ispunjene kvote kad je recimo maslinarstvo u pitanju… … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Temeljem sufinanciranja. … [[Upadica se ne razumije.]] Gospodine potpredsjedniče, mogu ja? … [[Upadica se ne razumije.]] Temeljem sufinanciranja od strane jedinica lokalne samouprave, isto tako i potpora Ministarstva poljoprivrede mi jesmo danas tamo gdje jesmo, a zašto vi niste to sebi postavite pitanje ono što vas je kolegica prije pitala, da ne plačete.
Hvala. Sad je pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak, izvolite.
Hvala vam lijepo, gospodine predsjedavajući. Evo ja ću samo ukratko ću nastaviti raspravu vezano uz ovaj Zakon o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda jer većinu je rekla kolegica Petir, kolege iz kluba HDZ-a i HSS-a. Vlada Republike Hrvatske usvojila je 19. veljače 2010. godine Akcijski plan usklađivanja sa uređenjem tržišta poljoprivrednih proizvoda u Europskoj uniji čime je ispunjeno jedno od tri mjerila za zatvaranje pregovora u poglavlju 11. U Akcijskom planu utvrđeni su vremenski rokovi za pravno i administrativno usklađivanje u području mjera za uređenje tržišta i to za sektore mlijeka, šećera te voća i povrća, kao i za horizontalne mjere koje se odnose na sve sektore, trgovinske mjere, interventne mjere, kontrole i izvješćivanja. Ovaj zakon osim što je obvezni dio hrvatskog usklađivanja s funkcioniranjem tržišnih mehanizama Europske unije te se u prilogu dostavlja i izjava o njegovoj usklađenosti sa pravnom stečevinom Europske unije i pravnim aktima Vijeća Europe. Zakon, kako je predlagatelj iznio, ciljano propisuje uvjete za aktiviranje pojedinih mjera uređenja tržišta kao i način i mjere kojima se uređuje tržište pojedinih sektora poljoprivrednih proizvoda. Nadalje, ovaj zakon određuje tko su sudionici u provođenju mehanizma uređenja tržišta, odnosno tko su korisnici navedenih mjera, te njihova kontrola. Zakon je iz tih razloga već kod njegovog donošenja potvrđen kao neophodan za pojedine sektore poljoprivredne proizvodnje, žitarice, šećer, hmelj, maslinovo ulje i stolne masline, voće i povrće, te njihove prerađevine vino, živo bilje, cvijeće, goveđe meso, svinjsko meso, ovčje i kozje, meso peradi i jaja, mlijeko i prerađevine, pčelarski proizvodi i ostali proizvodi, sušena krma, etanol, te lan i konoplja. A sada se predlažu pojedina poboljšanja važna za njegovu olakšanu provedbu. Iz tog je razloga u ovom trenutku poljoprivrednom sektoru potrebno njegovo donošenje pa ovako. U tom zakonu naglasak je na jačanju evidencija i uspostavi transparentnog sustava prikupljanja podataka o tržištu poljoprivrednih proizvoda uz definiranje obveza sudionika za dostavljanje podataka službi zaduženoj za pripremu izvještaja i zaduženoj za izvještavanje putem kojeg se dostavljaju izvještaji u svim nadležnim službama, a među ostalom i službi Europske komisije i to se odnosi nakon ulaska u Europsku uniju. U provedbi ovog zakona iznimno je važno na jasan način odrediti razine cijena pri kojima se mora uključiti neki od način javne intervencije, propisati uvjete pri kojima se aktiviraju interventne mjere odnosno privatno skladištenje i druge javne interventne mjere. Pojedini sektori zahtijevaju posebne načine postupanja, odnosno dodjelu proizvodne kvote kao što su mlijeko i šećer stoga je uvođenje ovih pravila od velike važnosti za usklađenost propisa sa pravnim stečevinama ali i stjecanje prakse kod nacionalnih provedbenih službi agencija za plaćanje. Značajno je za proces pristupanja. Iznimna je uloga u jačanju procesa usklađivanja načina poslovnog udruživanja proizvođača voća i povrća, maslinovog ulja budući je usklađivanje tih normi s europskim, jedan od bitnih uvjeta i za daljnje korištenje sredstava potpore kako iz aktualnih pretpristupnih fondova tako i u budućnosti i strukturnih fondova. Dakako da je iz tih razloga neophodno odrediti prava i obveza kako za njihovo priznavanje tako i temeljne odrednice kojih se ti subjekti moraju pridržavati nakon priznavanja. Dio postupaka kontrole provedbe zakona propisan je na razini dostatnoj za nesmetanu provedbu, a zakon se dopunjuje odredbama vezanim uz mehanizme kontrole i nadzora, raspodjelu nadležnosti pojedinih tijela kao kaznenim odredbama važnim za provedbe ovog zakona. Slijedom svega gore navedenog podržat ću naravno donošenje ovih predloženih izmjena i dopuna zakona zbog procesa usklađivanja sa europskim zakonodavstvom ali i zbog važnosti predloženih poboljšanja kojima se omogućava bolja i transparentna provedba i primjena. Posebice podržavamo donošenje i provedbu ovih predloženih tržišnih mehanizama u hrvatski poljoprivredni tržišni sustav kao i primjenu istih regulacijskih mjera kao u zemljama Europske unije. I sada vas molim da mi evo dozvolite ako je, kolega je otišao. Htjela sam reći nekoliko rečenica o jednom sektoru koji se doista pripremio za ovaj Zakon a to je sektor pčelarstva. Sigurno će vam biti zanimljiv podatak da u Republici Hrvatskoj ima 7 i pol tisuća pčelara. Oni gospodare na 8 i pol tisuća pčelinjaka a to znači sa nekih 367000 pčelinjih zajednica. Ako to, tih 367000 pomnožite sa 40 to je jedan relativno dobar prinos po pčelinjoj zajednici. Vidjet ćete koja je to proizvodnja meda i značaj. Hrvatski pčelari su nekoliko puta pitali i tražili da se konačno donesu ove izmjene kako bi oni mogli funkcionirati na tržištu. Naime, oni su se, odnosno i participirati u ovim potporama. Oni su se pripremili za ove potpore i to na način da je donešen Nacionalni program hrvatskog pčelarstva do 2014. godine, a za 2011. godinu oni su i predvidjeli se vezano za ovo unapređivanje uvjeta za proizvodnju i držanje pčelinjih proizvoda i nacionalnu pomoć zaštite pčelinjaka. Pa evo, moram vam reći da su oni vrlo rano shvatili o čemu se radi i da sustav potpora u zemljama Europske unije ne predviđa direktne potpore već obuhvaća programe i to zdravstvenu zaštitu pčela, organizaciju kontrole kvalitete meda, očuvanje i proširenje pčelinjeg fonda, informatizaciju itd. I zbog toga oni u ovom dijelu imaju sljedeće programe s kojima će se natjecati za potpore, a to je program zdravstvena zaštita pčela naročito u borbi protiv varoje gdje će biti na primjer osigurano svakom pčelaru besplatno jedno sredstvo kojim će moći tretirati svoje pčele. Moram vam reći da su se pčelari pripremili i na način da je donesen katastar pčelinjih zajednica i vezano uz taj katastar mi imamo sada i ovaj točan broj pčelara i pčelinjih zajednica, ali i pčelinjaka. Zatim između ostaloga ide kontrola meda u Republici Hrvatskoj i to na način da će se u svih 21 županiju tijekom cijele godine vršiti kontrola meda i to će biti tri besplatne analitike koja će biti peludna analiza, udio vode i HMF za maksimalno tri uzorka meda. Zatim je tu potpora proširenju očuvanju autohtone sive pčele, pa tehnička pomoć ... [[Govornica se ne razumije.]] pčelarstva jer moramo znati da su u nekim županijama mahom pčelari seleči. Znači da oni svoje košnice voze na nekom od prevoznih sredstava, pa to onda ulazi i u ovu tehničku pomoć pčelarima koja će evo upravo u ovima, u ove pomoć zaštite pčelinjaka u otežanim strukturama. Tako da sam htjela to naglasiti vezano uz sve one koji misle da neki od sektora nisu informirani. Jesu. Informirani su oni koje ih to zanima, a na nama je da se potrudimo znati gdje trebamo još više informacija dati na koji način da surađujemo sa ljudima sa terena kao što je rekla i kolegica Petir. Naravno nama poljoprivreda nije socijalna komponenta. Nama poljoprivreda je od nacionalnog interesa Vlade Republike Hrvatske ali i Hrvatske općenito. I smatramo da samo ulaganjem u poljoprivredu stvorit ćemo dobre preduvjete za bolji život ali i veliku gospodarsku, pokretanje gospodarskog razvoja Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, evo pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda, i ako se sjećamo unatrag vremena 2009. godine je taj Zakon o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda donesen na sjednici Hrvatskog sabora 2. prosinca. Vrijedi ovdje jasno i spomenuti da je tim Zakonom o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda provedeno i djelomično usklađivanje sa mjerama tržišta poljoprivrednih proizvoda propisanim uredbom Vijeća EZ-a, odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] , kojim se uvodi zajedničko uređenje poljoprivrednih tržišta te specifičnih odredba za pojedine, odnosno određene poljoprivredne proizvode. Prije svega tu su uređene i propisane mjere uređenja tržišta u pojedinim sektorima poljoprivrednih proizvoda, … [[Govornik se ne razumije.]] tijelo u provedbi te sustav kontrole i same inspekcije. Sam zakon o uređenju obuhvaća prije svega mjere kojim se to tržište na ovakav način i uređuje i prije svega on ulazi u segment samih tržnih intervencija, dakle sve ono što se pod tržnim intervencijama smatra, te o njima … [[Govornik se ne razumije.]] uređuje, govori o tržnome standardu, te govori o proizvođačkim sektorskim organizacijama, te samim mjerama koje se prilikom trgovine sa drugim zemljama i provode. Tu prije svega mislim na uvozne i izvozne dozvole, kvote, kvote carina, kvote, izvozne kvote za šećer itd., te neke posebne mjere za sektora, u sektora mlijeko, šećer, vino, itd. Dalje, taj zakon sam po sebi i propisuje obvezu prikupljanja podataka, te iz izvještavanja o tržištu poljoprivrednih proizvoda, i provedbi samih mjera uređenja tržišta, čime se uspostavlja i za sustav za buduće izvještavanje Europske Komisije. Dakle ovim što sada je pred našim, na stolovima jeste zakon o kojem se u tim izmjenama i dopunama definiraju i pojedini pojmovi, odnosno propisuju pojedine mjere koje se prije svega odnose na način određivanje interventne cijene, a isto tako se uređuje posebno i segmenti vezani na privatno skladištenje, na segmente vezane uz šećerne kvote, te na sličan način uređivanja takovih i kvota za neke druge proizvode. Ovdje je možda interesantno reći o tome i dosta je bilo rasprave o tome da je poljoprivredna socijalna kategorija, mi koji imamo pojedine veza posebice sa obiteljskim gospodarstvima koja su vezana u dijelu poljoprivredne proizvodnje, prije svega, ja ću se možda malo kratko osvrnuti na vinogradarstvo i na podrumarstvo hrvatske država … [[Govornik se ne razumije.]] mjere, ali isto tako i sami poljoprivredni proizvođači dali su posljednjih 10-ak godina velike … [[Govornik se ne razumije.]] iskorak u kvalitetnoj proizvodnji, odnosno uzgoju vinove loze, a onda nakon toga i proizvodnji i kvalitete vina, svakako da su ti pomaci vidljivi i danas, ali jasno vrijedi reći da će ulaskom u Europsku uniju to tržište vina biti još posebice i dalje otvoreno. S obzirom da živim sa na granici blizu Slovenije, dakle postoji … [[Govornik se ne razumije.]] kvalitetan broj proizvođača, prije svega uzgoj vina, dakle grožđa, nakon toga i vina koji usuđujem se reći danas u kvaliteti proizvodnje su odmakli, otišli daleko od standardne proizvodnje, ono što zovemo pod običnim nazivnikom kvalitetno vino, već imaju paletu i … [[Govornik se ne razumije.]] proizvoda od pjenušca, pa do kasnih berbi ili zimskih berbi, što ukazuje na to na permanentnu i potrebitu i edukaciju u segmentu poljoprivredne proizvodnje što vrlo često nije slučaj, iako ponovo ovdje ponavljam i kažem da smo u tome učinili izuzetne pomake. To ukazujem samo zbog toga što i u praksi sam imao priliku to i kroz usporedbu na ovaj način procijeniti. … [[Govornik se ne razumije.]] možda još prema jednom komentaru koji je bio vezan u ovoj raspravi, a on se tiče nečega što je dosta bitno, a zove se i upravo je kolegica Petir o tome govorila, a to je legalizacija poljoprivrednih objekata na seoskim gospodarstvima … [[Govornik se ne razumije.]] , to je zapravo samo jedna rečenica, ali je problematika puno složenija, jer ona zadire u jednu kompleksnu temu vezano od rješavanja imovinskopravnih odnosa samih vlasnika površina, gdje moramo priznati sami sebi da kroz povijest i kroz stoljeća danas mi kao ili vlasnici, ili kroz … [[Govornik se ne razumije.]] korištenje nismo kroz generacije rješavali pitanje vlasništva na način da je to gruntovno 1/1, što stavlja velikim dijelom i pitanje, problematizira pitanje mogućeg bržeg rješavanja i legalizacija postojećih objekata. Nadalje znamo kako i kroz što kroz Zakon o građenju objekte koji jesu ili nisu do '68. godine kao takovi priznati kroz snimke prostora, dakle sve ovo što sam sada rekao govori o nužnosti, a podržavam temu koja govori da što je moguće prije legaliziramo gospodarske poljoprivredne objekte, znači uključivanje jednog širog segmenta društva u rješavanju tog problema, dakle od samih vlasnika poljoprivrednih površina, pa do, kroz rješavanje u katastre, u gruntovnima, u općinskim sudovima, te dakle … [[Govornik se ne razumije.]] svim tim sudionicima u ovim postupcima kako bi se što je moguće i kvalitetnije u vremenskim periodima rješavali ti problemi. Mi koji često u okviru svog svakodnevnog posla imamo temu legalizacije objekata od 1968. godine, dakle vremena koje je jedan bazni period, vezano za građevinske dozvole i moguće prihvaćanje … [[Govornik se ne razumije.]] imamo problema kako bismo 10, 20, 30 ili 50 godina nerješavanja tih imovinskih odnosa, a kao preduvjet legalizacije doveli kako općinske sudove, tako i gruntovne u poziciju velikog i intenzivnog zalaganja i radnje, i mi u pojedinim jedinicama lokalne samouprave kroz vlastitu priznavanje pojedinih troškova tog rada dajemo svoj doprinos da bismo tu problematiku što je moguće prije riješili. Dakle imajući u vidu sve navedeno, jasno je da ću ovo prijedlog, prijedlog ovog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednog proizvoda i podržati. Hvala.
Hvala. I gospođa zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Evo podsjetit ću da Zakon o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda obuhvaća mnoge mjere unapređenja tržišta kao što su tržišne intervencije, tržišni standardi, priznavanje proizvođačkih i sektorskih organizacija i proizvođačkih grupa, ali i mjere koje se primjenjuju prilikom trženja sa drugim zemljama. Znači, uvozne i izvozne kvote, carinske kvote i drugo. Zatim, posebne mjere za pojedine sektore kao što su mlijeko, šećer, vino, hmelj i ostalo. Nadalje, zakon propisuje i obvezu prikupljanja podataka te izvješćivanja o tržištu poljoprivrednih proizvoda i provedbi mjera uređenja tržišta u cilju naravno pravovremene i bolje pripreme RH za EU. Želim istaknuti najvažnije odredbe ovih izmjena Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda sa konačnim prijedlogom zbog kojih ću i podržati ovaj prijedlog, a to su: najprije prvi razlog što ovaj prijedlog osigurava znači potpuno ispunjavanje obveza koje proizlaze iz mjerila za zatvaranje pregovora u Poglavlju 11. – ja držim za razliku od kolege Grubišića da je to izuzetno važno. Sljedeći razlog je da ovaj prijedlog precizira pojedine pojmove, propisuje mjere uređenja tržišta, znači u odnosu na postojeći izričaj i to na bolje. Treći razlog je da ovaj zakon precizira da se u sektoru maslinovog ulja, a podsjetit ću da već danas imamo proizvodnju od 5 milijuna litara maslinovog ulja i to na osnovu i programa onog o kojem je prije ovdje bilo riječi, znači operativnog programa za podizanje višegodišnjih nasada koji je u ovoj regiji iz koje dolazim postigao zaista izuzetne rezultate jer sad na području Zadarske županije imamo negdje oko milijun stabala maslina, da je negdje 860 tisuća uređenih maslina i proizvodnja ulja je znatno povećana, ali i prerađivačka industrija u tom segmentu također. Znači, podržavam ovaj zakon jer precizira, znači da se u sektoru maslinovog ulja i stolnih maslina te sektoru voća i povrća potpore proizvođačkim grupama i sektorskim organizacijama daju za aktivnosti predviđene programom rada, planom priznavanja ili operativnim programom, to držim da je izuzetno važno zbog same kontrole sredstava. Nadalje, sljedeći je razlog što podržavam i odredbe koje kažu da Vlada Republike Hrvatske donosi Nacionalni program u sektorima voća i povrća, vina, tu smo isto postigli značajan uspjeh i u proizvodnji grožđa, ali i kvaliteti vina i pčelarstvu također. Također podržavam iz sljedećeg razloga jer zakon detaljnije razrađuje odredbe o upisniku trgovaca voćem i povrćem, ali i mjerama koje se koriste kad se ne poštuju kriteriji što držim također da je važno. Pozdravljam i precizniji prijedlog načina utvrđivanja usklađenosti voća i povrća sa obveznim tržišnim standardima, ali i kontrolu usklađenosti inspekcijski nadzor, odnosno administrativnu kontrolu i kontrolu na terenu provedbe mjera uređenja tržišta. I ono što je najvažnije i radi čega zaista podržavam ovaj prijedlog zakona je da je ovim prijedlogom znači osim ovog detaljnijeg, preciznijeg uređenja mnogih područja, ali i zaštite odgovornosti subjekata u ovom segmentu u slučaju većih tržišnih poremećaja, o čemu je govorio kolega Krešo, Vlada je preuzela odgovornost za korištenje sredstava poreznih obveznika što držim da je izuzetno važno i radi čega ću podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Josip Kraljičković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Prvo mi je zadovoljstvo izraziti zahvalnost na vrlo korisnoj raspravi i podršci koju ste dali prijedlogu Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o uređenju tržišta. Zadovoljstvo mi je ponoviti i ponovno ustvrditi da je ovo posljednji zakon kojim zaključujemo prilagodbu u Poglavlju 11. I ovom prilikom se zahvaljujem vama saborskim zastupnicima na pomoći i podršci koju ste dali svom području, a koje se odnosi na Poglavlje 11. Korisno je ponoviti kako je u ovom procesu pregovaranja prilagodbe Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnoga razvoja odradilo najveći dio formalno-pravne prilagodbe europskom zakonodavstvu. Ono što je mjerljivo od svih mogućih dokumenata i brojeva stranica 40% ukupnih svih dokumenata je odradilo, pripremilo Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Ovdje je također potrebno, sa zadovoljstvom vas podsjećam da RH ima strateške dokumente za područje razvoja poljoprivrede i ruralnoga razvoja. Ovaj Sabor je 2002. godine donio Strategiju razvoja poljoprivrede RH koja još uvijek je važeća, nitko je nije osporio. 2008. godine Vlada Republike Hrvatske je donijela Strategiju ruralnoga razvoja usprkos radu na velikom broju obaveza, poslova koje se odnose na proces prilagodbe. Radimo i na izradi Nacionalnog programa razvoja poljoprivrede i ruralnog razvoja. Ministarstvo poljoprivrede je usprkos tome uspjelo završiti sve svoje obaveze na vrijeme, nadamo se kvalitetno i u tom procesu prilagodbe u 3 poglavlja smo gotovo priveli sva poglavlja konačnom, nadamo se uspješnom, završetku. A to su poglavlja 11., 12. i 13. Između ostaloga ističemo i vrlo dobru suradnju koju smo u međuvremenu uspostavili sa svim našim proizvođačima,njihovim udrugama, asocijacijama, ali i sa jedinicama lokalne samouprave i jedinicama regionalne samouprave i uprave. Posebno ističemo i realizaciju i osiguranje i planiranje procesnih sredstava za razvoj poljoprivrede i sela kojim je ovo Ministarstvo poljoprivrede i hrvatska Vlada osiguralo provedbu svih mjera nacionalnih, ali i onih pretpristupnih. I tako možemo reći da i u ovoj godini proračun za poljoprivredu i selo nije smanjen u odnosu na prethodnu godinu. A također treba naglasiti da osigurana sredstva i uspješno provođenje IPARD programa u iznosu od više u milijardu kuna u ovoj godini, a iz tih sredstava također se mogu sufinancirati i projekti koji su vezani uz razvoj prehrambene industrije. Moram također podsjetiti vas da ste kao saborski zastupnici imali mogućnost da preko svojih predstavnika u Nacionalnom odboru sudjelujete u donošenju konačnog pregovaračkog stajališta za Poglavlje 11. i da ste to učinili jednoglasno prihvaćanjem jednoglasnim prihvaćanjem konačnog razvijenog stajališta koji je upućen Europskoj komisiji koji nadamo se da će biti u travnju ove godine i uspješno okončan. Ovaj prijedlog zakona nadam se da će još dodatno ubrzati našu prilagodbu kako standardima formalno pravnim tako i onim stvarnim provedbi u praksi. Zahvaljujem se još jednom na vašoj podršci i na primjedbama koje ste uputili na ovaj zakon. Zahvaljujem se.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,30 sa Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, onda o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda. Amandman je podnio Odbor zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane Odbora za zakonodavstvo, o njima se ne glasuje, te postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Utvrđujem sa 96 glasova za, 3 suzdržana donesen predloženi zakon, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.