Dobar dan svima, 9,30, počinjemo s radom. Gospođe i gospodo zastupnici i zastupnice. Sukladno čl. 226. st. 2. Poslovnika predložit ću dopuni dnevnog reda ove 6. sjednice sa 8, sa 8 novih točaka. Prijedlog dopune dnevnog reda dostavljen je elektroničnim putem. Čl. 227. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Čl. 206. Poslovnika određuje da se po hitnom postupku donesu zakoni koji se usklađuju s dokumentima EU ako to zatraži predlagatelj, te se o tome ne glasuje, o tim točkama, to je točka 1. predložene dopune i to je: Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u cestovnom prometu s konačnim prijedlogom zakona koji je u hitnom postupku odnosno i prvo i drugo čitanje zajedno i radi se o Prijedlogu zakona br. 123. Sukladno čl. 206. st. 1. Poslovnika utvrđujem da je ovaj zakonski prijedlog uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Kako sukladno čl. 225. st. 4. Poslovnika pisanih prigovora na predložene točke prijedloga dnevnog reda nema. Ima? [[Upadica iz klupe: Nema, nema, nema pisanih, nemojte]] Pisanih nema? Pisanih nema? Idemo dalje. Utvrđujem…
Ispričavam se, mogu samo jedno pitanje kratko?
Samo trenutak da ja da završim to, pa onda, pa onda ćemo vidjeti šta hoćete.
Da, da, da, zahvaljujem.
Utvrđujem da su sve predložene točke uvrštene u dnevni red 6. sjednice. g. Matula, šta ste htjeli?
Ja se ispričavam, znam da nije po Poslovniku, ali meni je neobično kako to da sve točke koje su jučer bile na vladi osim naše interpelacije vladi o civilnoj zaštiti ovaj kako to da ona nije uvrštena danas u proširenje dnevnog reda?
Ne znam, nisu još došle.
… [[Govornik naknadno uključen]] baš se, ta točka se izgubila putem da.
Pogledajte.
Uvaženi…
g. Matula, postoje određeni rokovi, ako je bilo jučer to smo dobili danas. Okej? A budući da pisanih prigovora nema, mi sada idemo dalje i počnemo sa, a oko ovog pitanja vašeg bit će vremena govoriti u budućnosti. Gđa. Andreja Marić iznosit će stajalište Kluba zastupnika SDP-a, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege, danas ću govoriti o Imunološkom zavodu. Imunološki zavod je institucija koja nas je štitila od zaraznih bolesti još od 1893. g. Imali smo naša cjepiva, interferon, krvne derivate, antitoksine za zmijske otrove, antitetanus i druge lijekove i medicinske proizvode. Nekad je Imunološki zavod pokrivao 20% svjetskog tržišta, a danas to radi netko drugi. Uzrok propadanja je sustavno zanemarivanje zadnjih 2, 3 desetljeća u pretvorbama i privatizacijama 90-ih. Imunološki nije napravio modernizaciju poslovanja i samim time je izgubio dozvole 2013. pa su se 2014. ugasile proizvodnje. Još 1997. g. Imunološki prestaje biti ustanova koja surađuje sa Svjetskom zdravstvenom organizacijom, upravo onom koja je naša cjepiva svrstala u sam svjetski vrh. Pokušaj privatizacije nije uspio, država odustaje od prodaje i odlučuje preuzeti Zavod u svoje ruke i pretvoriti ga u ustanovu od javnog interesa. U srpnju 2015. tadašnja Vlada RH donijela je Odluku o pokretanju postupka radi preoblikovanja trgovačkog društva Imunološki zavod d.d. u ustanovu za obavljanje djelatnosti zdravstva, Imunološki zavod. Potom je Vlada RH u lipnju 2018. stavila izvan snage tu odluku nakon čega su dvije pravne osobe, dakle Imunološki zavod d.d. i ustanova Imunološki zavod nastavile poslovati kao dvije pravne osobe. Nebuloza. Posluje se kroz 2 paralelna sustava i nejasno je kako država to dopušta. Ustanova je 100% u vlasništvu države, osnivači Ministarstvo zdravstva i kroz ustanovu se provode svi procesi od zapošljavanja ljudi, obavljanja registracija, dakle sve što je nužno za poslovanje, a dioničko društvo je u većinskom vlasništvu države, oko 79%. Ono ima dugovanja, ima zgrade u kojima se trenutno nalazi ustanova. Dakle sve bi se moglo riješiti da se riješi dualitet postojanja. 2016. g. se može u medijima pročitati izjava tadanjeg ministra Nakića kako što prije treba pokrenuti pretvorbu Imunološkog zavoda iz društva u ustanovu. I što se dogodilo? Ništa. Potom slijede obećanja ministra Kujundžića, pokušaj uključivanja Grada Zagreba. Još u veljači 2018. saborsko Istražno povjerenstvo preporuča mjere koje je potrebno poduzeti, a to je da ne mogu postojati dva pravna subjekta, nego jedan i onda kroz njega rješavati probleme. U lipnju 2019. g. Vlada je zaključila kako je Imunološki zavod ključan nositelj provedbe Nacionalnog plana opskrbe RH lijekovima proizvedenima iz ljudske plazme. Tek u travnju 2020. je Vlada donijela odluku o žurnoj procjeni tržišne vrijednosti i izradi studije korištenja imovine u vlasništvu države i to triju matičnih sojeva virusa koje je proizveo Imunološki zavod još prije 50-tak godina, a to sve se trebalo napraviti još u postupku njegove pretvorbe i privatizacije. Dugovi su veći od 100 milijuna kuna. Većina ih je prema državi i njih bi trebalo pretvoriti u temeljni kapital. Ostali dugovi prema bankama i dobavljačima bi se reprogramirali. Od ranije preko 400 zaposlenih u Zavodu, sad ih je oko 150. Ti ljudi žele raditi i proizvoditi, no potrebno je osvježenje novim kadrovima i stručnjacima. Peticiju za spas Imunološkog pokrenula je narodna inicijativa „Naša krv za naše zdravlje“, uključili su se i brojni pojedinci. Tijekom ove pandemije Zavod je pomagao HZJZ-u u pripremi podloga za testiranje na Covid-19. Aktualno se najviše zaposlenici bave krvnom plazmom, dakle prikuplja se i skladišti plazma iz svih transfuzijskih centara u Hrvatskoj, potom se oprema vanjskom frakcionatoru a on ima obavezu povrata gotovih lijekova na tržište RH. E sad, ko zna da li bi se Hrvatska uspješnije nosila s ovom korona krizom da još radi naš Imunološki zavod jer možda bi se ovdje radilo na izumu i proizvodnji cjepiva? Sada ova Vlada najavljuju novi početak i to s novom zgradom u Brezju na novoj lokaciji. Kažu da je razriješen status vlasništva nekretnina, dosada neriješeni imovinski odnosi, napravljena je studija izvodljivosti kao uvjet za novac iz Fonda za oporavak i uz pomoć EU fondova osigurat će se 380 milijuna kn za Imunološki. Živi bili pa vidjeli, nadamo se da će se to ostvariti jer je riječ o strateškoj ustanovi. Međutim šokira podatak da je 27. siječnja ove godine trgovački sud pokrenuo postupak brisanja tvrtke iz Sudskog registra jer nisu ispunjavali zakonsku obavezu da polažu izvješća [[Upadica Radin: Hvala.]] U međuvremenu su poslali izvješća za 2017. Živi bili pa vidjeli.
Hvala lijepa [[Upadica Marić: Hvala.]] Gđa. Rada Borić iznosit će stajalište kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
G. predsjedavajući, kolegice i kolege. Predkampanja za lokalne izbore već je počela. Gradovi su oblijepljeni jumbo plakatima s kojih se smješe oni koji obećavaju. Ponavljaju se obećanja koja su se obećavala i prošlih izbora i koja se nisu ispunila. Mostovi, nacionalni stadioni, bazeni, gradski i međugradski prijevoz. Obećava se i nemogućije od nemogućeg, od ukidanja poreza i prireza, do bolnice za cjepivo protiv raka. U kampanji se kandidati obraćaju svojim ciljanim skupinama, za 8. mart se tako oni koji su do jučer stigmatizirali i marginalizirali Međunarodni dan žena, ženama dijelili plastične teglice s maćuhicama. Kao da žene traže cvijeće, a ne prava na jednake uvjete rada, jednake naknade, mirovine, ili pak zakon koji bi seksualno zlostavljanje bilo gonjeno po službenoj dužnosti. U kampanjama se slika s umirovljenicima, ali i s djecom. Smiju li se djeca koristiti u političko propagandne svrhe kampanja i u cilju političkih vlastitih ciljeva? Kada u medijima vidite naslov, djeca iz vrtića Zvjezdice zajedno s dogradonačelnicom i kandidatkinjom stranke za gradonačelnicu na skorašnjim izborima, sudjelovala je danas u sadnji stabala u sklopu akcije „Zasadi stablo, ne budi panj.“. Objavu su pratile i fotografije na kojima se jasno vide djeca iz vrtića i spomenuta kandidatkinja. Što se sporno u ovom naslovu i s ovim fotografijama? Zašto je ovakvo korištenje djece za političku promociju nedopustivo? Zato što otvara brojna pitanja, jesu li roditelji dali privolu da se njihova djeca koriste u političko propagandne svrhe od stranke kandidatkinje za gradonačelnicu? Smiju li se roditelji uopće naći u okolnostima takvog postupka i ako da, kako je taj postupak proveden? Kako je pritom zaštićena osobnost svakog djeteta? U kakvoj su se neželjenoj situaciji našli roditelji djece koji ne dijele političku orijentaciju kandidatkinje za gradonačelnicu? Samo se u Hrvatskoj, kao nezreloj demokraciji, može dogoditi da se stranačka pripadnost poistovjećuje s interesima čitave zajednice jer se ovdje ne radi samo o dogradonačelnici, koja u nekoj od svojih dužnosti surađuje s djecom. Dobro, ne čudi kad se stranačka pripadnost poistovjećuje s interesima čitave zajednice. Tako se HDZ izjednačava i s državom, pa i ova kandidatkinja ne vidi ništa sporno kada u vlastitom promoviranju koristi djecu kojoj ona pomaže, kako je navedeno u tekstu. Svako dijete zaslužuje zaštitu od zlouporaba, stoga je dobro znati i odgovor koji pravobraniteljica za djecu poslala na naš upit o ovakvoj, za nas, neprihvatljivoj praksi. Ne bi li se ista spriječila u drugim sredinama jer predizborna kampanja za lokalne izbore tek je počela. Evo što o tome kaže pravobraniteljica, samo kratki dio. U mnogim gradovima i općinama uobičajena je praksa da se u zajedničke gradske, ekološke akcije uključuju djeca iz vrtića i škola, razne udruge i predstavnici lokalnih vlasti koje podupiru i pomažu takve akcije. Susret djece s aktualnom dogradonačelnicom Pule i simbolična zajednička sadnja stabla, sami po sebi ne bi trebali predstavljati iskorištavanje djece u političkoj promidžbi, pod uvjetom da se u toj prilici ne ističe djelovanje stranke i stranačka pripadnost dogradonačelnice.
G. Željko Sačić iznosit će stajalište Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Lijepo vas pozdravljam g. predsjedavajući. Poštovani tajniče, kolegice i kolege, hrvatska javnosti. Svjedočimo jednom dosad neviđenom, neshvatljivom kršenju pravne procedure Ustava RH zakona, neshvatljivom i neodrživom jednom napadu u najgorem maniru nekakve terorističke skupina koja želi pravni poredak na silu preko noći zamijenit svojim programom, svojim stilom mišljenja, načina i progurat svojeg kandidata ili kandidatkinju za predsjednika Vrhovnog suda RH. To je nedopustivo, mi hrvatski branitelji smo zgroženi načinom na koji se želi ostvariti interes i dominacija i ciljevi da se ovlada Vrhovnim sudom RH kao vrhovnom institucijom pravne države i vladavine u RH. Pa kakva poruka se hrvatskoj javnosti šalje ukoliko se jasno krši procedura Zakona o sudovima, gdje kaže ovaj hrvatski dom prije nekoliko godina jasno je propisao i na koji način i na koji način se trebaju prijaviti kandidati, kandidatkinje, bor predsjednika Vrhovnog suda? Dakle jasno je propisana uloga DSV-a kada DSV prikupi kandidature, životopise, dostavlja to na stol Predsjednika RH koji pak nakon toga zatraži mišljenje Opće sjednice Vrhovnog suda odnosno nadležnog odbora Sabora i potom takav kompletirani zahtjev dostavlja na plenarnu sjednicu na odluku narodnim zastupnici, nama hrvatskim sabornicima da donesemo i da odaberemo kandidata, ili ga potvrdimo ili tražimo ponavljanje procedure. Ne, u ovom slučaju dragi prijatelji, zgroženi smo, Predsjednik RH zadužen da poštiva Ustav, koji je prisegnuo da će poštivat Ustav i sve zakone, najoštrije, najgrublje, najdrskije krši temeljne odredbe ovog pravnog sustava demokracije RH. I kao nekakav desperados, baca sve sa strane i svoj prijedlog daje mimo svih procedura. Kao šerif u najvećoj zabiti nekakvog Divljeg zapada se ponaša i podcjenjuje hrvatski narod. Mi se moramo tome suprotstaviti. Među 3 kandidata dosad, imamo jednog izvrsnog, jednog hrvatskom branitelja, Šime Savića koji je uspješan doktor kazneno-procesnog prava sa iznimnim iskustvom 15 000 kaznenih predmeta je riješio, svakodnevno je po 5, 6 puta u sudnici ko je znao u detalje što se zbiva u hrvatskom sudstvu, što treba mijenjati, što treba poboljšati i to je stavio u svoj program. Draga gospodo, ne ulazimo u ostale kandidature gđe. Lidije i njihove reference i g. Sesse, ali ovog čovjeka osobno poznajem i on je naš kolega hrvatski branitelj i sve reference ima i on danas u hrvatskom društvu nije zaslužio toliko pažnje od Predsjednika RH da se poštiva procedura. Naprotiv, bacio je u blato čitav rad, životno iskustvo, ogroman trud, marljivost, domoljublje svih tih predloženih kandidata, bacio je u koš za smeće i njihove životopise, želje, ambicije i sam izvukao iz šešira svoju kandidatkinju i mi bi trebali, što? Poklonit se vrhovnom veličanstvu, faraonu u RH, pljeskat mu i dić obje ruke u zrak. Neće proći g. Predsjedniče Milanoviću, kršite Ustav, učinit ćemo sve da vas opozovemo, bit ćete prvi Predsjednik RH koji je zbog kršenja Ustava opozvan jer nečasno i nezakonito obavlja svoju predsjedničku dužnost. Hvala vam lijepa.
Prelazimo na iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika. U ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta prvi je g. Davor Dretar. Izvolite.
Poštovani g. predsjedavajući, kolegice i kolege, hrvatska javnosti. Moja današnja tema bit će gospodarenje otpadom u Krapinsko-zagorskoj županiji. Kada kažemo gospodarenje otpadom moramo biti svjesni da to nije niti odlaganje, a niti obrada u Regionalnom centru za gospodarenje otpadom Piškornica. Danas se gospodarenje otpadom smije zvati samo onakvo odgovorno postupanje koje otpad konvertira u neke korisne oblike i vraća ga u gospodarski sustav, bilo kroz ponovno korištenje, kao što je slučaj sa starim ili obnovljenim namještajem, igračkama ili bijelom tehnikom, recikliranje, dakle reciklati plastike, stakla, papira i metala, od kojih, jasno, svaki ide nazad u svoju industriju i kao treće, kompostiranje, koje se onda, naravno, koristi za poljoprivredu gdje su odlični pokazatelji i primjeri i gradovi Prelog, Krk i Osijek. Samo neznalica ili sudionik klijentelističke skupine može isticati obradu smeća u bilo kojem centru za gospodarenje otpadom kao neko postignuće o brizi o okolišu. Količina otpada koji se odvozi u Županijski centar za gospodarenje otpadom Piškornica pokazuje ustvari neuspješnost sustava gospodarenja otpadom u cjelini. Svaka županija obavezala se odvoziti svoj dio otpada i sukladno tome, sudjelovati u troškovima. Centri za gospodarenje otpadom, da podsjetim, su namijenjeni obradi smeća i u njima se miješa sav otpad, dakle, korisne stvari koje se mogu reciklirati, kao što su papir, plastika, metal ili staklo, biootpad i na koncu, kućni, opasni otpad ili posebne kategorije, kao što su boje i lakovi, lijekovi, elektronika, kozmetika, ljepila, kemikalije i sl. Takva obrada stvara gorivo iz otpada i inertizirani otpad za odlaganje te vrlo malo izdvojenih tvari za recikliranje. Zbog te jednostavne činjenice, uspostava centara za gospodarenje otpadom, ne popravlja sektor gospodarenja otpadom odnosno ne približava ga ispunjenju sektorskih ciljeva od 50% recikliranja do 2020., a budući da je svima jasno da se nalazimo u 2021. i da gore navedene ciljeve nismo uspjeli ispuniti na vrijeme, treba tek vidjeti tko će za to platiti penale, a najvjerojatnije ponovo porezni obveznici Krapinsko-zagorske županije. Svaki centar za gospodarenje otpadom predstavlja iznimno veliku investiciju, za Piškornicu je predviđeno čak pola milijarde kuna. Za 5 do 10 puta manje novca može se na gravitirajućem području sagraditi sustav reciklažnih centara za sortirnicama i kompostištima. Dakle lokalno bez potrebe za prijevozom na udaljene destinacije jer Piškornica je daleko, od Krapine 105, od Kumrovca čak 138 km i dakle, ne poštuje se načelo blizine kada se razmatraju opcije gospodarenja otpadom. Župan koji sjedi u skupšini društva Piškornica imenuje direktora i nadzorni odbor, a ustvari je u sukobu interesa. Jer on bi trebao zastupati interese protivne interesima ovog trgovačkog društva. Ogromni troškovi ovog društva idu na teret građana županije te bi se svaki odgovorni župan trebao i moramo zalagati za suprotno rješenje. No, u pola milijarde kuna vrijednu investiciji puno finih mrvica padne sa stola, a tim se mrvicama hrane dva dobro poznata hrvatska kućna ljubimca, klijentelizam i korupcija. Evo i nekoliko javno dostupnih podataka. Sanacijsko odlagalište Piškornica izvijestila nas je da je u razdoblju od 25. do 29. siječnja ove godine obavljen koordinirani inspekcijski nadzor rada odlagališta Piškornica. Inspekcija i to dakle njih 7, nisu imali niti jednu primjedbu na rad i stanje odlagališta. Kratko da vam opišem, kada kiša pada po odloženom smeću, odnosno otpadu, naravno, stvaraju se otpadne vode, tzv. procjedne vode koje se onda odvode u dva sabirna bazena betonske lagune. Kako se dalje radi s tim ocjednim vodama? Crpkama i tlačnim sustavom cjevovoda ta se voda vraća na tijelo odlagališta i rasprskava se po odloženom otpadu. Što se zbiva u sezonama obilnih kiša kada se te ogromne betonske kade napune do vrha, možemo samo zamisliti, ali, oni nam ujedno poručuju, nema apsolutno nikakvog ispuštanja ocjednih voda, niti u sustav javne odvodnje niti u prirodu. Dozvolite da kao čovjek koji stanovništvu Krapinsko-zagorske županije želi sve najbolje, ovu izjavu stavi pod ozbiljno pitanje. Hvala najljepša.
Hvala. Gđa. Marijana Puljak iznosit će stajalište Kluba zastupnika Centra i GLAS-a.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Drage kolegice i kolege, ja ću danas iskoristiti priliku i zapitati se što se događa sa projektom investicije u veliko ugostiteljsko turističko naselje i luku u Dugom Ratu? Izmjena županijskog prostornog plana došla je čelnicima misterioznog fonda Landmarka kao melem na dugoratsku ranu. Taj misteriozni fond je u postupku prodaje imovine nekadašnje tvornice Dalmacija u stečaju a kupio je nekretnine i zemljišta na kojoj je bila tvornica i prostor koji je nastao nasipavanjem šljake. Na tamošnjoj punti na kojoj se nekoć crnjela tvornica Ferolegura Dalmacija, namjeravali su glasila je tako prva priča, izgraditi elitno turističko naselje na 180 000 m2, uložiti gotovo 300 milijuna eura. Prije toga, valjalo je tek sanirati teren odnosno riješiti se šljake. No prošlo je skoro 15 g. od dolaska Britanaca, razglednica Dugog Rata nepromijenjena je, umjesto palmi i voćnih koktela, goste i dalje dočekuju nesanirane šljake. Teško je uopće ukratko opisati što se sve događalo u proteklom razdoblju, Landmark je osnovao tvrtku Colligo, počeo je uklanjati šljaku te najavljivati basnoslovna turistička ulaganja no priča o hotelskom naselju izgleda bila je samo paravan za eksploataciju zemljišta krcatog skupim i traženim ferokromom. Država nije bila zadovoljna onim što se u Dugom Ratu radi i britansko-luksemburšku tvrtku optužila da ne sanira teren nego ga eksploatira kao izvor ferokroma kojeg nakon izvlačenja iz šljake, prodaju za kako se tada pisalo, 2000 eura za tonu na svjetskom tržištu. Zato su tražili da Landmark otkup dodatnih 33 000 m2 zemljišta u krugu nekadašnje tvornice, tražili su od njih da plate koncesiju na pomorsko dobro te da svaki mjesec dok traje eksploatacije šljake, u državni proračun uplaćuju 8% od ukupne zarade. Inače, Landmark je ferokrom eksploatirao bez valjane građevinske dozvole. Kad je spor s državom eskalirao, Landmark se jednostavno pokupio iz Dugog Rata s nešto više, a nešto više od 100 radnika ... [[Govornik se ne razumije.]] završilo je na Zavodu za zapošljavanje. Mediji su kao jedan od mogućih razloga odlaska navodili nezadovoljstvo količinama ferokroma koji se uspijevao izvući iz šljake. Međutim, nakon toga Landmark se preimenuje u PROJEKT UVALA d.o.o., promijenio je adresu sjedišta u Poljička cesta 133, Dugi Rat, što je službena adresa općine Dugi Rat. Na toj adresi nema istaknutog natpisa tvrtke. Osnivač tvrtke sada je to Topaz Limited iz Malte, opet offshore društvo kojem su vlasnici dva offshore druga društva sa sjedištem na Kajmanskim otocima. Do sada je bilo registrirano i promijenjeno 8 članova uprave Projekt Uvala d.o.o., britanskih državljana koji jedanput godišnje posjete općinu i govore isti tekst. Te osobe figuriraju i fingiraju poslovne ljude koji su paravan za prave vlasnike. To novo društvo Projekt Uvala u svrhu sanacije tvorničkog kruga bivše tvornice ishodilo je lokacijsku dozvolu tadašnjeg Ministarstva zaštite okoliša i prostornog uređenja i graditeljstva, i na nekretninama u k.o. Duče te je podnijelo zahtjev za izdavanje građevinske dozvole za sanaciju tvorničkog kruga. Istovremeno su pristupili bespravnom izvođenju radova u sklopu namjeravanog zahvata bez ishođenja građevinske dozvole. Na prijedlog splitskog DORH-a, Vlada je 2017. g. odlučila se za sudsku nagodbu i za 28 milijuna kuna prodati zemljište tvrtki Projekt Uvala, dakle tvrtki koja je tehnički tada bila u stečaju, koja je dužna bila 25,3 milijuna kuna državi na ime neisplaćene koncesije i kazne za nezakonito eksploatiranje ferokroma iz troske, koja je objavljena na prostoru tvornice proteklih godina. Dakle, kako je moguće da se sudski nagodimo sa tvrtkom koja je državi dužna za neisplaćene koncesije i kazne? Kakvo je stanje danas? Na lokaciji su ostale dvije hrpe, velike hrpe visine 10 i 15 metara u ukupnoj količini od 250 tisuća tona obrađene troske na južnom dijelu lokacije imate umjetno stvoreno jezero odakle je iskapana troska, u središnjem dijelu postrojenja za obradu troske, dakle nigdje ni marine ni hotelskog naselja ni koktela na plaži. Hvala.
Ljubomir Kolarek iznosit će stajalište Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege. Htio bih istaknuti nekoliko činjenica o ulozi Međimurske županije u okviru obrambene industrije. Proizvodnja obrambeno sigurnosnih sredstava zahtijeva korištenje najmodernijih tehnologija s obzirom da ovu vrstu industrije ne tolerira polovična i ne kompletna rješenja i proizvode jer proizvodi i usluge ovog industrijskog sektora doslovce spašavaju ljudske živote i traže jednu maksimalnu terensku pouzdanu sigurnost. Sam sektor obrambene sigurnosne industrije može predstavljati temelj konkurentnog gospodarstva, a tehnologije koje se koriste u obrambenoj industriji dakako potiču napredak tehnologija i u dijelu industrije koju nazivamo civilna industrija. Primjer je to korištenje karbonskih materijala čiji je razvoj krenuo upravo iz sektora obrambene industrije. Međimurska županija, ali i cijelo područje Sjeverne Hrvatske prednjači u ovom segmentu gospodarstva i to u proizvodnji zaštitne opreme, konkretno zaštitnih kaciga za potrebe vojske i policije koji su svjetski priznate i tražene, proizvodnja zaštitne radne opreme i uniformi, proizvodnja specijaliziranih taktičkih jakni, opreme, zaštitna obuća, kožna galanterija sve kako sam već rekao za potrebe policije i vojske. Također ukoliko smo suglasni da za svako materijalno-tehničko sredstvo koje se koristi u svrhu obrane i sigurnosti spada u obrambenu industriju onda je tu i proizvodnja stambenih kontejnera. Sektor obrambeno sigurnosne industrije RH nastao je u Domovinskom ratu te je u najzahtjevnijim uvjetima stvorena zavidna baza dobavljača koji su mogli brzo i efikasno odgovoriti na potrebe djelovanja oružanih snaga na terenu. Vidljivo je na primjeru ostalih gospodarski uspješnih zemalja da se financijska sredstva za opremanje vlastito obrambenih sigurnosnih snaga i kapaciteta maksimalno preusmjeravaju prema kapacitetima vlasniku gospodarstva. Time se ojačava tehnološka baza razvojno istraživački i znanstveni potencijali dok vlastiti obrambeno sigurnosni sustav dobiva kvalitetna sredstva i proizvode u čijem su osmišljavanju i direktno participirali. Proizvođači na području Međimurske županije regije Sjever upravo su brzom prilagodbom svojih proizvodnih procesa i tehnologija postepeno osigurali čim veću dostatnost i podršku novog uspostavljenom sustavu domovinske sigurnosti koje je donešen pod Vladom Andreja Plenkovića. Ističem jedan primjer, početne platnene maskice uskoro bi trebao nadograditi prijedlog Nacionalnog projekta CRO zaštitne polumaske, a kojem je cilj standardizacija sigurnosti i zdravlja. Takva vrsta projekta povezuje nekoliko zakonskih akata, a to je Zakon o obrani, Strategija nacionalne sigurnosti, Zakon o sustavu domovinske sigurnosti te Zakon o zaštiti na radu što je i cilj sustava domovinske sigurnosti, a istovremeno potiče samodostatnost dobave sigurnosnog sustava te rad na konkurentnosti unutar EU. Obrambeno sigurnosna industrija Hrvatske koja je organizirana u okviru hrvatskog klastera obrambene industrije koji operativno sjedište upravo ima na području Međimurske županije, upravo je udruženje koje nam pruža koordinaciju projektne prijedloge i industrijski plus povezan sa ovim segmentom industrije. Predlažem stoga još jaču podršku aktivnosti klastera konkurentnosti obrambene industrije kroz ključne institucije, a sve u cilju jačanja kapaciteta i konkurentnosti tvrtki okupljenih u ovakvom obliku udruženja, pogotovo će to biti od velike koristi u novom nadolazećem instrumentu EU, a to je Europski obrambeni fond za period 2021.-2027., a za koji će biti potrebno puno pripreme i sveobuhvatne institucionalne pomoći više ministarstva i Vlade. Hvala.
Hvala. I na kraju gđa. Marija Selak Raspudić, iznosit će stajalište Kluba zastupnika Mosta.
Što će biti s Banovinom? Hoće li se priča o Banovini svesti na pokoji saborski govor u ovo opskurno vrijeme petkom popodne kada je većina zastupnika otišla kući? Hoće li uskoro prestati biti tema u ova neka krajnja vremena saborskih govora? Što će biti s Banovinom? Mogli smo slušati da će se rafinerija u Sisku preurediti na način da će početi proizvoditi gorivo od istih onih koji su je godinama svojom nepažnjom devastirali do točke da smo došli do potencijalnog otpuštanja gotovo 300-tinjak radnika? Sada će se navodno restrukturirati. Što će biti s Banovinom? Svjedočili smo velikoj i intenzivnoj reakciji cijele Hrvatske nevjerojatnoj solidarnosti u trenutku kada se potres dogodio no sada nam je potrebno nešto drugo, potrebna nam je sustavna transparentna solidarnost gdje ćemo otkriti koliko je točno i materijalnih i nematerijalnih sredstava doniranih Banovini da bismo mogli pratiti njihov tok i ne samo na razini Vlade gdje postoji kakav-takav zahtjev za transparentnošću, nego i na razini svih ostalih organizacija da bismo vidjeli gdje će završiti i novac ali i materijalna dobra hrvatskih građana. Trenutno znamo da to nije slučaj, trenutno svjedočimo nečemu drugome. Svjedočimo eskalaciji sukoba oko kolutova sira na Banovini. Kako je to moguće? Moguće je tako što ljudi na Banovini pucaju a pucaju zato što život u kontejnerima na koji smo otpočetka upozoravali u svojim smjernicama strategije obnove Banovine, nije adekvatan život niti za pojedinca a kamoli za cijele obitelji, osim što su oni životom u kontejnerima životno ugroženi jer je riječ o zrako tijesnom prostoru koji je se ako se ne provjera primjereno o čemu većina vjerojatno ne zna dovoljno, može doslovce dovesti do ugroze vašeg zdravlja. Za očekivati je da će ljudi koji se nisu navikli živjeti u takvom prostoru, vrlo brzo početi koristiti svoje nesigurne domove u kojem su ranije živjeli da bi tamo obavljali određene funkcije jer im kontejneri nisu dovoljni. Kontejneri otpočetka nisu bili dobro rješenje, potrebno je što prije pristupiti izgradnji održivih naselja koje financiraju i fondovi EU-a i koji se kasnije mogu prenamijeniti primjerice u staračke domove ili u nešto drugo što odgovara potrebama toga kraja. Ljudi pucaju, da, ljudi pucaju i zbog kolutova sira jer otpočetka nismo pazili na transparentnost i solidarnost a ljudi ne pucaju samo u onome što smo uspjeli vidjeti na televiziji. Otpočetka sam upozoravala na veliki broj eskalacije obiteljskog nasilja za koji možemo pretpostaviti da će se dogoditi na Banovini jer je ona dvostruko pogođena ne samo COVID krizom nego i trenutnim potresima. Nažalost, moje slutnje dobile su konkretnu potvrdu u najnovijim podacima MUP-a u usporednoj analizi siječnja i veljače prošle godine u odnosu na ove godine. Navedena analiza pokazuje da je riječ o povećanju ukupnog broja počinitelja za 8,7% u odnosu na prošlu godinu ali i žrtava za čak 40,3% prekršaja nasilja u obitelji. Što to znači? To znači ako imamo u vidu da je na razini Hrvatske prekršaj pao za 11%, da je riječ o gotovo o 50%-tnom povećanju prekršaja nasilja u obitelji. jel čekamo da se netko ubije i da netko nekoga ubije da bi institucije reagirale? To također i znači s obzirom da je mali broj počinitelja puno veći broj žrtava, da nema kvalitetnog sustava resocijalizacije niti preventive i da sada ti isti pojedinci napadaju cijele obitelji a ne samo pojedine članove. Budući da je broj prekršaja veći u odnosu na broj kaznenih djela, to znači da postoji opasnost da policija ne prepoznaje pravilno oblike nasilja na terenu. Čekamo li doista da netko nekog ubije na Banovini da bi institucije konačno reagirale?
Hvala. U srijedu, 17. ožujka nastavljamo s radom a prva točka će biti Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji, znači u prvom čitanju, to je zakon br. 122. Hvala lijepa, ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 13,12 SATI g. Hrelja, Silvano Hrelja iznosit će stajalište Kluba zastupnika HSS-a i HSU-a. izvolite.
Kolegice i kolege. Pola radnog vremena ne znači i pola čovjeka, pola građanina, ni polovična prava. Umirovljenici ne rade do četiri sata uz primanje mirovine iz zabave nego iz potrebe. Naše je da im za manje od četiri sata osiguramo jednake uvjete kao i radnicima. Piše mi jedna umirovljenica i traži mišljenje. Radila sam 22 mjeseca na pola radnog vremena, sve to vrijeme uplaćivani su doprinosi za mirovinsko, zdravstveno osiguranje i porezi, sve sam to plaćala i kroz 44 godine radnog staža. 3. veljače 2021. sam završila u izolaciji 14 dana jer mi je suprug dobio covid, nakon izolacije sam doznake i potvrdu renomirane trgovačke tvrtke poslala u HZZO kako bi mi isplatili bolovanje Doživjela sam neugodno iznenađenje, djelatnica HZZO-a mi je javila da nemam pravo na bolovanje jer imam više od 65 g., na moj upit kako im nije smetalo što imam više od 65 g. kada su mi 22 mj. uzimali doprinose? Neugodna tišina. Ja sam 44 g. plaćala doprinose, godinama plaćam dopunsko zdravstveno i plus kao umirovljenica a da nakon svega nemam pravo na bolovanje. Molim vas da upozorite umirovljenike koji rade na pola radnog vremena da su zapravo kažnjeni da su zapravo punjači proračuna. Znači u izolaciji sam bila od 3. veljače do 17. veljače 2021., ugovor o radu je raskinut 20. veljače 2021. Još nešto, u izolaciji nisam bila svojom voljom. Da li je to poruka ljudi nemojte biti u izolaciji? Naravno, nije djelatnica HZZO-a kriva ali nepravda je opet učinjena, napravljena umirovljenicima. Moje je mišljenje da je umirovljenica trebala ostvariti pravo na bolovanje jer joj to daje, to pravo joj daje Zakon o radu i ugovor o radu jer je ona ta 4 sata radnik u radnom odnosu na pravo na bolovanje je pravo i za radnog odnosa. HZZO nema pravo arbitrirati, uostalom, bolovanje do 42 dana ide na teret poslodavca a ako i kada bili zloporabe, HZZO ima sustav kontrole bolovanja. Koliko je efikasan, o tom se da pričat ali ima. Zamjeram i Odboru za zakonodavstvo Vlade RH i Sabora da kod izmjena i dopuna zakona ne sagledavaju širu sliku i ne inzistiraju da se promijene svi zakoni koji uređuju pojedina prava umirovljenika odnosno umirovljenika i radnika istovremeno. Ovako imamo apsurdne situacije po pojedinim zakonima, dakle, stimuliramo umirovljenika da rade uz mirovinu jer nedostaje radnika, jer uvozimo radnu snagu, stimuliramo ih da ne napuštaju svijet rada do 70-te godine, žene do 68 g. i da ostvare bonifikaciju od čak 20,4% veće mirovine ali eto, nakon 65 g. ne mogu, zabranjeno im je koristiti bolovanje a imaju ugovor ne na neodređeno nego imaju ugovor koji ističe na određeno vrijeme sa kojim se gotovo da ne može manipulirati. Ajmo, ajmo, ajmo makac sa ove pat pozicije. Svi pravni stručnjaci ma gdje god bili, ugradite malo života u zakone, sagledajte cjelinu. Nisu tu građani radi vas, nas i zakona, nego da koriste prava koja izviru iz zakona bez ograničenja i jednako i pravično. I već jednom, dajte završimo to, zašto da u RH po prstima uvijek dobiju oni koji žele, hoće ili moraju raditi više i bolje? Zašto ih ne poštujemo? Zašto im ne otvorimo sva vrata i poštujemo njihova prava? Hvala lijepa.
G. Davor Nađi iznosit će stajalište kao nezavisnih zastupnik. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Evo prije nego što krenem, moram pohvaliti kolegu Hrelju, mislim da je stvarno poslao jednu kvalitetnu poruku o tome koliko se nedovoljno cijene u ovom društvu oni koji stvarno rade, no sad bi prešao na one teme o kojima bi htio nešto reći danas a to je prvo, dakle problem prijevoznika u povremenom prijevozu putnika. Dakle, imamo situaciju da kao i mnogi drugi zbog korone krize, jedno vrijeme im je rad bio zabranjen a većinu preostalog vremena jednostavno zbog toga jer je turizma stao, jer je sve drugo bilo zatvoreno, jednostavno nije bilo apsolutno nikakve mogućnosti da oni generiraju prihode. Sada dolazi period kada se jednostavno ističe moratorij koji oni imaju kod leasing kuća i to je u jednom vrlo nezgodnom terminu kada je točno pred sezonu i postavlja se pitanje ukoliko se njih dovede u situaciju da sad u ovom trenutku im leasing kuće počnu oduzimat autobuse, koliko zapravo će njih biti sposobno odraditi ovu sezonu i koliko ljudi će završit na ulici? Tako da mislim da bi možda trebalo razmisliti u smjer u na koji način da se taj problem riješi, da im se omogući da kroz sezonu ipak generiraju neke prihode kako bi mogli onda i vratiti obaveze jer mislim da je svima u interesu da obaveze koje su dosada nagomilali, da se i vrate a ne da firme propadnu i da zapravo taj dug ostane neplaćen. Alternativa je ukoliko se ništa ne poduzima pa potencijalno da onda oni opet prosvjeduju, da imamo tijekom sezone blokade cesta a mislimo da u ovakvoj teško situaciji to nije nešto što nam kao zemlji treba. Tako da nadam se da će u tom djelu ipak biti sluha od strane vladajućih, da se neko rješenje nađe. Druga tema o kojoj bi htio nešto reći je obnova nakon potresa. Dakle, imamo situaciju da je evo na vratima godina dana od potresa u Zagrebu a još niti jedna zgrada nije obnovljena po Zakonu o obnovi. Dakle naglašavam, niti jedna jedina zgrada nije obnovljena prema tom zakonu. I ne samo da nije niti jedna zgrada obnovljena, nego nije zapravo odobren niti jedan zahtjev za rušenje zgrada koje su za rušenje. Dakle godinu dana od potresa se ne događa ništa, to je potvrdio i ministar Horvat neki dan, svojom izjavom da još niti jedna takav zahtjev dakle nije odobren. Stoga se postavlja pravo pitanje što je veća katastrofa u ovoj zemlji. Da li je veća katastrofa potres ili je veća katastrofa rad hrvatske Vlade i hrvatske administracije. Podsjetio bih da mogu drugačije, dakle, bilo nas je u ovom Saboru, jako malo, ali bilo nas je koji smo ukazivali na to da se može i odabrati drugačiji pristup, drugačiji put, da se omogući građanima što brže da dođu do financijskih sredstava potrebnih za obnovu i u takvom scenariju bi sigurno do sada već obnova, ne samo da bi krenula, nego bi trajala, slabije oštećeni objekti bi sigurno već bili obnovljeni. Međutim, oni koji su snažno podupirali ovakav prijedlog zakona koji je kasnije izglasan, zapravo snose odgovornost za stanje koje sada je, evo, godinu dana od potresa, nažalost ljudi još uvijek nemaju obnovljene nekretnine, mnoge javne zgrade još uvijek također, nisu obnovljene i tko zna kada će to konačno krenuti. Ne preostaje nam ništa drugo nego i dalje vjerovati na riječ i fondu i ministarstvima i ostalima da evo, samo što nije, samo što nije. Ja se nadam da smo svi iz ovog ipak nešto naučili i da sljedeći puta, a prije ili kasnije, nažalost neka katastrofa će se opet dogoditi, da ćemo tada svi biti mudriji i da će se ipak gledati koje rješenje je najbolje i najefikasnije, sa kojim se ljudima može najbrže pomoći, a ne gledati u smjeru populizma, u smislu, država će platiti sve, u trenucima kad država nema novaca i kad je jasno da administracija to nije sposobna odraditi. Hvala.
Hvala i vama. Idemo dalje sa: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Kraljevine Španjolske o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, drugo čitanje, P.Z. br. 120. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 207. Poslovnika HS-a. Navedenim člankom Poslovnika propisano je da se zakoni o kojima se u skladu s Ustavom RH potvrđuju međunarodni ugovori donose u pravilu u jednom čitanju. Amandmani se mogu podnosit do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalu sigurnost. S nama je g. Juro Martinović, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa i uprave koji će imati uvodnu riječ o ovome zakonu odnosno viđenje njegovog ministarstva i vlade o ovom zakonu, izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče vlade. Poštovane zastupnice i zastupnici, pred vama je Zakon o potvrđivanju ugovora između kraljevine, Vlade Kraljevine Španjolske i Vlade RH o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. Pravni okvir za uređenje ove materije čini Ustav RH, Zakon o sklapanju i provođenju međunarodnih ugovora i Poslovnik HS. O ovoj materiji ustav kaže da međunarodni ugovori nakon potpisivanja, nakon ratificiranja, dakle potvrđivanja u parlamentu, objavljivanja i stupanja na snagu postaju dio unutarnjeg pravnog poretka, po svojoj snazi su iznad zakona. Ovaj ugovor je potpisan 15.12. prošle godine. Da bi proizvodio pravne među strankama i da bi postao dio unutarnjeg prava RH mora proć vašu potvrdu u saboru. I zato sam ovdje kao predstavnik vlade da skupa sa vama dođemo do tog cilja, dakle da se potvrdi ovaj ugovor. O čemu se u ovom ugovoru radi? Dakle ugovorom se uspostavlja pravni okvir za osiguranje zaštite klasificiranih podataka koji zajednički nastaju ili se razmjenjuju između ugovornih stranaka, utvrđuju se istoznačni stupnjevi tajnosti, obveze u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka, određuju se nadležna tijela za provedbu ugovora, mehanizmi prijenosa klasificiranih podataka, kao i postupanje s klasificiranim podacima, sadržane su posebne odredbe o klasificiranim ugovorima, uređuje se način ostvarivanja posjeta, postupanje u slučaju povreda sigurnosti, kao i pitanje troškova nastalih u provedbi ugovora. Potpredsjednik sabora je u uvodu rekao, dakle način na koji se u pravilu postupa sa ugovorima pred HS je uređen Poslovnikom i Poslovnik kaže da se ovakvi ugovori, ovakvi zakoni donose u jednom čitanju, što vam i ja kao predstavnik vlade u ovom trenutku predlažem. Evo, to je ono ukratko što sam smatrao relevantnim uvodno reći prije nego što vi pređete na diskusiju i eventualno neka pitanja. Hvala vam lijepo.
Da, ima replika. Gospođa… Molim? Gđa. Marijana Petir, izvolite, replika.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. G. državni tajniče, mene zanima, imamo li ovakve ugovore o zaštiti klasificiranih podataka sklopljene i sa drugim državama članicama EU te temeljem pregleda koji posjedujete, je li do sada bilo kršenja takvih ugovora i ako da, konkretno, u kojim slučajevima? Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
... [[Govornik naknadno uključen.]] ovakvih ugovora je Vijeće za nacionalnu sigurnost. Zbirka ugovora se čuva u Ministarstvu vanjskih poslova i to je sve ono što ja u ovom trenutku mogu reći kao predstavnik Vlade, dakle nije mi poznato da je bilo kršenja ovih ugovornih obveza, dakle, njih bi mogle kršiti članice ugovornice i nitko drugi, dakle, a jedna i druga su se obvezale ugovorom i cilj je dakle štititi klasificirane podatke u poslovnoj, političkoj i bilo kojoj komunikaciji između država, dakle spriječiti da klasificirani podaci dođu do nepoželjnih trećih osoba. Evo, to je ono što vam mogu reći. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gđa. Anita Pocrnić Radošević.
Hvala potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Spomenuli ste da je Ured Vijeća za nacionalnu sigurnost je nacionalno sigurnosno tijelo koje je odgovorno za provedbu i nadzor predmetnog zakona između RH i Kraljevine Španjolske, a koje su to pravne ili fizičke osobe koje uopće imaju mogućnost i kapacitet za pristup ovakvim klasificiranim informacijama, odnosno koje bi to uopće konkretni podaci bili koji se razmjenjuju, koji se putem ovakvih govora? Hvala.
Izvolite odgovor.
U uvodu dakle rekao, radi se o klasificiranim podacima koji se, koji zajednički nastaju u međusobnoj komunikaciji, pravnoj, političkoj, gospodarskoj, dakle, u svim tim segmentima postoje neki podaci za koje se iz političkih, sigurnosnih, poslovnih, dakle razloga smatra da oni ne bi trebali biti dostupni u pripremi nekih sporazuma, pa i nakon potpisivanja sporazuma, ne bi dakle, bilo za ugovorne strane od interesa da dođu do trećih osoba. To jednostavno, nešto što u civiliziranom svijetu i poslovnom i političkom dakle i vojnom i pravnom postoji kao potreba u komunikaciji da se neki podaci odvoje dakle i čuvaju kao tajna za ugovorne strane.
Hvala. G. Troskot.
Poštovani državni tajniče, mene interesira kako su do sad bili regulirani odnosi po ovom pitanju, sa recimo Kraljevinom Španjolskom i zašto se taj Ugovor potpisuje tek sad, a recimo, bilateralne odnose sa Kraljevinom Španjolskom imamo još od njihovog priznanja koje datira još iz 90-ih godina, pa me čisto interesira kako je to bilo regulirano prije potpisivanja ovog Ugovora? Evo, toliko za sad.
Hvala. Izvolite odgovor.
Pa ono što vam ja mogu pouzdano reći, dakle, a to je da smo nedavno sličan ugovor potvrdili sa Portugalom, dakle, ali države uvijek imaju uređene te stvari, dakle mi smo država koja je nastala 90-ih godina i dakle kada je nastalo nekoliko država na ovom području, mi smo po međunarodnom javnom pravu u biti slijednici i mnogih ugovora koje je država prednica imala sa drugim državama. Dakle nikada nema deregulacije potpune u takvoj situaciji. Zašto se nije brže išlo na uređene na ovakav bilateralni način, ja ne mogu reći, ali mislim da nema ništa spektakularno ovdje novo. To su nekakvi standardi međunarodnih odnosa, međudržavnih odnosa, koji su postojali i mi ih sada kao stvorena država uređujemo sa jednom po jednom državom.
G. Pavić.
Poštovani tajniče, evo, samo još da napomenem da se tu ne radi samo o podacima koji nastaju u međusobnoj komunikaciji nego su to i klasificirani podaci koji nastaju unutar države i dostupni su u drugim državama zbog nekih zajedničkih interesa, tako da se i ti podaci moraju štititi jer neke države imaju potrebu da pristupe do klasificiranih podataka drugih država. To je jedna stvar. Druga stvar, mi smo o tome razgovarali prošli puta kas smo donosili zakon isto vezano za državu Portugal i ja sam vas onda pitao da li postoji mogućnost da se napravi unificirani sporazum između svih članica EU i bilo mi je rečeno da postoji mogućnost. Sad vidimo, evo, nakon nekoliko tjedana, donosimo ponovo, odnosno potvrdit ćemo ugovor sa Španjolskom, da li to znači da ćemo sad potvrđivati te ugovore sa svim država EU?
Izvolite odgovor.
Vi ste pitali, ja bih rekao, na jedan načelno logičnoj razini. Naravno, mi kao članica da mnoge stvari mi praktično sve više postajemo jedan pravni okvir u EU. Ali, u ovim stvarima postoje specifičnosti svake države, pa tamo gdje se ne može naći puna zaštita tim tzv. multilateralnim sporazumima, ugovorima, onda se ide na bilateralu, da se nešto konkretnije uredi. To je ono što vam ja mogu reći, ali to tako i je u stvarnosti i u pravnom poretku.
I na kraju gđa. Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Evo, ja izražavam snažnu primjedbu načinu na koji ste vi sastavili obrazloženje ovog zakona. Naime, iz njegovog sadržaja nije razvidno je li u proceduri sklapanja ovog Ugovora ispoštovan Ustav i zakoni RH i zapravo je frapantno s kojom lakoćom zastupnici u ovom HS-u preko takvih situacija olako prelaze. Naime, nastavit ću se na pitanje koje je postavio g. Troskot, ne bi ga niti trebao postaviti u replici, da ste vi taj odgovor dali u obrazloženju. Naime, Zakon o provođenju sklapanja međunarodnih ugovora kaže da se mora znati tko je dao poticaj za sklapanje međunarodnog ugovora, tko je donio odluku, predsjednik države ili Vlada, ocjena dosadašnjeg stanja, razlozi zbog kojih se predlaže, sastav izaslanstva, moje pitanje vama je, tko je bio u izaslanstvu i tko je donio odluku u izaslanstvu s obzirom da je ovaj ugovor potpisala predstojnica Ureda Vijeća za nacionalnu sigurnost?
Hvala. Izvolite odgovor.
Uvažena zastupnice, sve međunarodne ugovore po Ustavu, vi s te to sigurno pogledali, potpisuje Predsjednik države ili Vlada i precizno je određeno Ustavom a i Zakonom o sklapanju i provođenju međunarodnih ugovora tko ga potpisuje. Naravno da je i ovaj ugovor sklopljen u odgovarajućoj proceduri, dakle i da je onaj tko ga je potpisivao, postupao kao povjerenik Vlade.
Hvala, nemate više replika. Hvala lijepa, g. Martinović. Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Ne. Prvi je g. Hrvoje Zekanović ispred Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Nema ga, gubi pravo. Drugo je g. Davor Dretar, Klub zastupnika Domovinskog pokreta, izvolite. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Da, Domovinskog pokreta [[Upadica Dretar: To je taj.]] Da, da, izvolite.
Hvala vam poštovani g. predsjedavajući, poštovani g. državni tajniče, g. tajniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Kratko i jasno, sukladno 207. a Poslovnika Hrvatskog sabora, zakoni kojima se potvrđuju međunarodni ugovori, donose se u pravilu u jednom čitanju a postupak donošenja pokreće se podnošenjem Konačnog prijedloga Zakona o potvrđivanju međunarodnog ugovora. Prema načelu monizma u RH, ratificirani međunarodni ugovori dio su pravnog poretka RH i po pravnoj snazi iznad zakona. također, te usvajanjem Zakona o potvrđivanju međunarodnog ugovora, isti stupa na snagu. Sadržajno, međunarodni ugovor jest usuglašen između nadležnih tijela RH i Kraljevine Španjolske te usvajanjem Zakona o potvrđivanju međunarodnog ugovora između Vlade RH i Vlade Kraljevine Španjolske o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, isti postaje dio pravnog poretka RH. Nakon sklapanja spomenutog ugovora, usvajanjem spomenutog zakona je formalno pravni proces, stoga ne postoji nikakvih prijepora oko sadržaja samoga ugovora, dakle Klub zastupnika Domovinskog pokreta će podržati ovaj zakon odnosno potvrđivanje spomenutog ugovora. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada je na redu g. Zvonimir Troskot ispred Kluba zastupnika Mosta. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici i dragi hrvatski narode koji nas pratite svi putem ekrana. Ne bih ulazio toliko u samu formalnost ovoga zakona nego bih htio naglasit sve one stvari u kojima mi imamo jako dobre bilateralne zapravo sa Kraljevinom Španjolskom i mi imamo jako dobru parlamentarnu diplomacijom sa tom spomenutom zemljom. Dijelimo ista načela i ciljeve, mediteranske smo zemlje jedni i drugi i suočeni smo sa istim izazovima poput migracija, klimatskih promjena i borbe protiv terorizma što sve mogu biti elementi ovih ugovora kojeg danas razmatramo. Velik dio gospodarstva nam ovisi o turističko, sektoru a jednu i drugu zemlju je pogodila ozbiljna pandemija korona virusa i naštetila svim tim gospodarskim granama, znači posebno turizmu. Španjolske tvrtke su prisutne na hrvatskom tržištu i zbog toga sam i postavio pitanje državnom tajniku, već neko vrijeme a s obzirom da je gospodarstvo nešto šta može uć u kategoriju klasificiranih podataka, postavlja se pitanje da s obzirom da je Kraljevina Španjolska uložila nekoliko desetaka milijuna kuna u Hrvatsku zbog čega tek sad potpisujemo takav ugovor, bez obzora što imamo ostavštinu, dakle iz prijašnje države, malo je čudnovato da tek u 2021. g. potpisujemo ovakve ugovore a Španjolska je uložila nekoliko desetaka milijuna kuna. Ono što je još tu bitno, dakle mi imamo tek rastuću UT industriju koja se probija na globalna tržišta, primjerice INFOBIP koji sigurno može biti recimo jedna od tvrtki koja bi mogla probiti na španjolsko tržište što bi isto također moglo uć onda u takve ugovore klasificirane i s treće strane, ono što vidimo još kao jednu od grana poveznica sa Kraljevinom Španjolskom su poslovne škole, poslovne i business škole iz razloga što je Španjolska u toj kategoriji po Financial Times ima jedne od najboljih međunarodnih škola, tako da evo tu isto vidimo priliku za tu suradnju i posebno na području sigurnosti i migracija. Dakle, jedna i druga zemlja smo suočeni sa na udaru smo migracijskih valova i Španjolska je tu ima velika iskustva, posebno dakle iz Afrike tako da te razmjene podataka definitivno treba klasificirat. Ono što je jedino pitanje Mosta jest zašto tek sad i da će se takve prakse provoditi sa ostalim zemljama EU-a? A pitamo zašto sad jer od 90-ih godina imamo samostalna, Španjolska nas je priznala zemlju a tek 2021. g. potpisujemo ovako važan ugovor. Evo, toliko od kluba Mosta.
Hvala. Ispred Kluba zastupnika SDP-a govorit će g. Nikša Vukas. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavničke predlagatelja. Suradnja između RH i Kraljevine Španjolske u području razmjene klasificiranih podataka, temelji se na zajedničkim interesima i razvoju odnosa dviju država na području informacijske sigurnosti kao i u ostalim područjima međunarodne suradnje. Slijedom toga, ocjenjeno je da postoji potreba za uređivanje suradnje između Kraljevine Španjolske i Vlade RH. stoga je 15. prosinca potpisan ugovor između dvije države o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka kojim se u odnosima RH i Kraljevine Španjolske stvara pravni okvir te se uspostavljaju pravila uzajamne zaštite klasificiranih podataka koja će se odnositi na buduće ugovore o suradnji, klasificirane ugovore, ugovore koje ugovorne stranke sklapaju, a koji sadrži ili uključuju klasificirane podatke. Ugovorom se osim uspostavljanja spomenutog pravnog okvira za osiguranje zaštite klasificiranih podataka koji zajednički nastaju ili se razmjenjuju između ugovornih strana određuju nadležna tijela za provedbu ugovora, utvrđuju se isto znači stupnjevi tajnosti i postupanja s klasificiranim podacima, obveze u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka, mehanizmi prijenosa klasificiranih podataka, sadržane su posebne odredbe o klasificiranim ugovorima, uređuje se način ostvarivanja posjeta i sastanaka stručnjaka, postupanje u slučaju povreda sigurnosti kao i pitanja troškova nastali u provedi ugovora. Do sada je RH potpisala 20 bilateralnih sporazuma o razmjeni i zaštiti klasificiranih podataka sa državama EU i drugim državama te su isti doveli do razmjene klasificiranih podataka poštivanjem najvećih standarda u njihovoj zaštiti. Slijedom iznesenog, u ime Kluba zastupnika Socijaldemokratske partije Hrvatske podržavamo donošenje ovog zakona koji je usmjeren na jačanje zaštite klasificiranih podataka koji zajednički nastaju tijekom suradnje ili se razmjenjuju između RH i Kraljevine Španjolske. Hvala.
I vama. Gospođa Dalija Orešković govorit će ispred Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Uvaženi predsjedavatelju, kolege zastupnici i zastupnice, način na koji provodimo ustav i zakone pokazuje da smo kao država nedovršen projekt. Sam Ustav ima loše osmišljen i nerazrađen odnos između predsjednika Republike i Vlade, a svaki puta kada se u ovom Hrvatskom saboru raspravlja o potvrđivanju međunarodnih ugovora, Hrvatski sabor se pravi kao da problem ne postoji očito računajući na to da šira javnost s ovom problematikom nije previše upoznata i nije zainteresirana za njezino prepitivanje. No, to naše ponašanje ni na koji način ne opravdava. Ovih dana puno se govori o nekim drugim ovlastima predsjednika Republike, a ja ću samo podsjetiti da Ustav ne smijemo tretirati kao da je švedski stol pa ćemo iz njega uzimati samo ono što nam se sviđa. Dakle, kada gledamo kako je sastavljeno obrazloženje ovog akta, kaže se u samom uvodu ustavna osnova za donošenje ovog zakona. A onda se kaže ocjena stanja i cilj koji se donošenjem zakona želi postići. Potreba za međunarodnom razmjenom podataka koju su prema nacionalnom zakonu utvrđenim određenim stupnjem tajnosti izraz je s jedne strane bliskih vanjskopolitičkih odnosa između država za njihovim uzajamnim i usklađenim djelovanjem na rješavanju suvremenih očito sigurnosnih problema. Dakle, očito je riječ o vanjskopolitičkom pitanju. Također se kaže da suradnja između RH i Kraljevine Španjolske u području razmjene klasificiranih podataka temelji se na zajedničkim interesima i razvoju odnosa dviju država u području informacijske sigurnosti. Još jedna potvrda da se radi o vanjskopolitičkom pitanju. Dakle, ovo je zapravo potpuno nesporno. Mene zanima, kako smo do ovih zaključaka došli? Pa ću onda reći kao što to voli govorit jedan naš novinar, krenimo redom. Članak 94. Ustava RH kaže, predsjednik RH predstavlja i zastupa RH u zemlji i inozemstvu. Zatim kaže Članak 99. Ustava, predsjednik Republike i Vlada RH surađuju u oblikovanju i provođenju vanjske politike. Zatim Članak 103. Ustava koji također s obzirom na tematiku ovog zakona itekako relevantan, predsjednik Republike i Vlada RH u skladu s Ustavom i zakonom surađuju u usmjeravanju rada sigurnosnih službi. Članak 113. Ustava kaže, da Vlada RH vodi vanjsku i unutarnju politiku. A što nam kaže zakon iz '96.-te godine o tome na koji način se radi postupak pripremanja i sklapanja međunarodnih ugovora? Prije svega kaže Članak 6. da poticaj za pokretanje postupka za sklapanje međunarodnih ugovora mogu dati državna tijela iz područja svojeg djelokruga. U obrazloženju ovog akta Hrvatski sabor nije dobio informaciju tko je dao poticaj za sklapanje ovog ugovora i doista ne znamo zašto evo sa Kraljevinom Španjolskom imamo ovakav bilateralni ugovor, a recimo nemamo ga sa ostalim državama članicama iz područja EU. Dakle, ja bi tu informaciju kao saborski zastupnik voljela znati. Zatim se kaže u Članku 7. da odluku o pokretanju postupka za sklapanje međunarodnih ugovora donosi predsjednik Republike odnosno Vlada RH. Pa ja postavljam pitanje zašto u ovom dokumentu nemamo informaciju o tome tko je donio ovu odluku, postoji li ona uopće i je li donesena u nekakvom postupku sukreiranja vanjske politike kao što to piše u Ustavu. Dakle, mistična riječ koju nisam vidjela u hrvatskom političkom pravnom prostoru je upravo ta sukreiranje vanjske politike. Imamo li ju mi uopće, ako je imamo, je li ikad i kada između bilo kojeg predsjednika države i predsjednika vlade bila sukreirana? I do kada ćemo ignorirati činjenicu da ta riječ sukreiranje u realnosti političkog života zapravo ne postoji? A to pokazuju i ostale odredbe iz Članak 7. Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora. Dakle, jasno se kaže da onaj tko donosi odluku o tome da se pristupi sklapanju određenog međunarodnog ugovora, a to može bili ili Vlada ili predsjednik Republike, navodi i ocjenu dosadašnjih odnosa sa tom stranom državom ili međunarodnom organizacijom o čemu je riječ pa gospodin Troskot ne bi morao u replici postaviti ovo pitanje jer bismo i mi imali nekakav akt iz kojeg bi već ta informacija bila dostupna i dana. Zatim bi bili navedeni razlozi zbog kojih se predlaže sklapanje međunarodnog ugovora, zatim sastav izaslanstva, zatim prijedlog ovlasti za potpisivanje ugovora i čitav niz drugih raznih korisnih informacija. Ovaj ugovor je specifičan po tome što ga je potpisala predstojnica Ureda Vijeća za nacionalnu sigurnost, stoga itekako smatram da minimum informacija koje bi HS trebao imati prilikom rasprave o Potvrđivanju ugovora je provjera jesu li prilikom razrade i sklapanja nacrta ispoštivane odredbe Ustava i zakona. A naša uobičajena praksa, svih nas saborskih zastupnika je kada dođe nekakav međunarodni ugovor koji se treba potvrditi u proceduri HS-a, da naprosto kažemo to je nešto što nam je došlo na stol i od nas se očekuje samo to da se zakon izglasa. Protivim se takvoj praksi, a pozivam HS da razmotri je li sazrilo vrijeme da se promjene određene odredbe Ustava ili da se posebnim zakonom dodatno razrade, ali ne bi voljela da nam se ponovno dogodi da ćemo reći evo nešto smo razradili zakonom kao nižim aktom pa ćemo zaključiti da je suprotno s Ustavom koji se nikada ne primjenjuje u praksi. Dakle, sve dok se tako odnosimo prema temeljnim dokumentima ove države, kao što sam uvodno rekla, ostat ćemo kao država nedovršen projekt u kojem se zapravo ne može provoditi kontrola na koji način vrh vlasti poštuje državu u kojoj obnaša visoke javne dužnosti, a to nije smisao demokracije. Hvala.
Ispred Kluba zastupnika HDZ-a g. Ivan Budelić. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Gospodine predsjedavajući, gospodine državni tajniče. Evo pred nama se nalazi Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Kraljevine Španjolske o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. Klasificirani podatak je onaj koji je nadležno tijelo u propisanom postupku takvim označilo za koji je utvrđen stupanj tajnosti kao i podatak kojeg je RH tako označenog predala druga država, međunarodna organizacija ili institucije s kojom RH surađuje. Svaka država svojim zakonskim propisima osigurava zaštitu određenih podataka ili određenih saznanja o nečemu. Pitanje tajnosti u RH do 2007.g. bilo je regulirano Zakonom o zaštiti tajnosti podataka kojim je propisan pojam, vrste i stupnjevi tajnosti te mjere i postupci za utvrđivanje, uporabu i zaštitu tajnih podataka. Ipak zbog vrsti stupnjeva koji nisu bili u skladu sa državama članicama EU i NATO-a 2007.g. na snagu stupa Zakon o tajnosti podataka. U okviru uspostave i razvoju međunarodne suradnje RH sklapa međunarodne ugovore o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka koji pored ustanovljavanja ekvivalentnih mjera zaštite tajnosti uključuju i odredbe o zaštiti prava vlasništva nad podacima. Potrebe za međunarodnom razmjenom podataka ili materijala koji su prema nacionalnom zakonodavstvu klasificirani odnosno označeni jednim pod zakonom utvrđenih stupnjeva tajnosti, načelno izraz blisko vanjsko-političkih odnosa između država i povećane potrebe za njihovim uzajamnim i usklađenim djelovanjem na rješavanju suverenih osobito sigurnosnih problema koji često svojim razmjenama i kompletnošću nadilaze nacionalne okvire. Ovim prijedlogom zakona stvara se pravni okvir te se uspostavljaju pravila uzajamne zaštite klasificiranih podataka u odnosima RH i Španjolske koje se odnose na budućnost klasificirane ugovore o suradnji, a koji sadrže ili uključuju klasificirane podatke. RH s Kraljevinom Španjolskom bilateralno surađuje od 1992.g. kada su uspostavljeni diplomatski odnosi. Jedan od prvih ugovora je uspostavljanje suradnje na području turizma između dviju država, a do danas je suradnja uspostavljena na različitim područjima, od turizma, kulture i obrazovanja do sigurnosnih pitanja. Ugovorom se uspostavlja pravni okvir za osiguranje zaštite klasificiranih podataka koji zajednički nastaju ili se razmjenjuju između ugovornih stranka, određuju se nadležna tijela za provedbu ugovora, utvrđuju se istoznačni stupnjevi tajnosti, postupanje s klasificiranim podacima, obveze u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka, mehanizmi prijenosa klasificiranih podataka, sadržane su potrebne odredbe o klasificiranim ugovorima, uređuje se način ostvarivanja posjeta i sastanaka stručnjaka, postupanja u slučaju povreda sigurnosti kao i pitanja troškova nastalih u provedbi ugovora. U ime kluba HDZ-a podržat ćemo ovaj prijedlog zakona. Hvala.
I vama. I prelazimo na pojedinačne rasprave, g. Željko Pavić je na redu. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo samo bih još jedanput skrenuo pozornost na neke problemčiće koji bi se mogli pojaviti u primjeni tog ugovora odnosno zakona. Naime, već sam napomenuo u replici tu se ne radi samo o podacima koji nastaju u međusobnoj komunikaciji nego se radi i o podacima koji se međusobno razmjenjuju, a nastali su već u državi koja je zapravo u bilateralnom ugovoru. Ovdje ima problema koji se mogu riješiti relativno jednostavno s obzirom da se mogu potpisati neki sporazumi, tako da podaci koji su već klasificirani u jednoj od članica odnosno jednoj od potpisnica se mogu klasificirati na način koji je primjeren i u toj državi i u državama Europe. Npr. reći ću vam jedan slučaj koji smo imali u Hrvatskoj prije desetak godina. Jedan KBC je svoje podatke klasificirao stupnjem tajnosti povjerljivo i nakon toga svi sustavi koji su ušli zajedno sa tim KBC-om u isti računalni sustav imali su zapravo isti stupanj tajnosti. I naravno da je bio problem u manipulaciji sa tim podacima odnosno u … tim podacima dok se nije riješio taj problem da se sa tim KBC-om dogovori da se taj stupanj tajnosti skine na niži stupanj tako da mogu i ostali KBC-ovi normalno raditi i da informacijski sustavi mogu raditi bez dodatnih zaštita i dodatnih kontrola koje su inače potrebne za informacijske sustave koje obrađuju i koriste klasificirane sustave. O tome bi trebalo malo razmisliti i kod nas u Hrvatskoj da se to malo napravi drugačija kontrola. Imamo mi Zakon o zaštiti podataka tako da je već i taj zakon dosta regulira, imamo i agenciju koja se bavi kontrolom, tako da mislim da ćemo jedan veliki dio tih problema riješiti. A ono što nismo riješili prije riješit ćemo kad naiđemo na problem. Ono što me tu malo zabrinjava, a to sam već i prošli put govorio kada smo donosili zakon koji je bio vezan za ugovor s Portugalom, radi se o čl. 5. st. 3. i st. 4. Stavak 3.kaže da pristup imaju do klasificiranih podataka imaju osobe kojima je u skladu sa nacionalnim zakonima i propisima odobren pristup do klasificiranih podataka istog stupnja tajnosti što je zapravo u redu i tu nikakvih problema nema i čl. 4. kaže da će svaka stranka ovog ugovora priznati uvjerenja o sigurnosnoj provjeri za osobe koje bi trebale pristupiti podacima. E sad ovo u vezi čl. 3., naravno imaju pravo pristup do podataka te osobe, međutim ja sam prošli put već zamolio ako je moguće da se potpiše neki sporazum i da se to u sljedeći zakon stavi, da osobe koje surađuju na međunarodnim projektima, a koji moraju pristupati do klasificiranih podataka koji nisu od nacionalnog interesa, znači podaci koji nisu od nacionalnog interesa da se omogući da one provjere koje su prošle u državi ne trebaju prolaziti ponovo. Naime, često se dešava našim građanima koji i stručnjacima koji rade na projektima negdje u EU da kad sudjeluju na tim projektima i trebaju pristupiti klasificiranim podacima nakon toga država u kojoj se radi traži novu provjeru, sigurnosnu provjeru u matičnoj državi odnosno u Hrvatskoj, što zapravo izaziva i traume kod tih stručnjaka koji to rade i kod njihovih obitelji i mislim da bi to bilo jednostavno riješeno ukoliko se nekakav takav sporazum g. tajniče upiše. Prošli put ste to isto rekli da će to biti riješeno, međutim vidim da to u ovom ugovoru nije riješeno. I ono što me isto tako brine, piše u čl. 5. st. 9. „ako bilo koji drugi ugovor između stranaka sadrži strože odredbe u vezi sa razmjenom ili zaštitom klasificiranih podataka primjenjuju se te odredbe“, pa zar nije sad momenat da definiramo taj ugovor koji će imati određene odredbe i da više mi ne trebamo razmišljati o nekakvim drugim ugovorima. Koji bi to sada ugovori bili koji bi išli mimo ovog zakona? Ne razumijem taj st. 9. čl. 5., ako možete to pogledati pa o tome može malo kasnije da objasnite? Hvala.
Hvala. Ostanite, gospođa Petir je tražila repliku.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Paviću nisam sigurna da li sam dobro razumila pa bi vas molila pojašnjenje u okviru vašeg izlaganja. Vi ste rekli da one osobe koje su u svojoj državi već dobile ovlaštenje za pristup klasificiranim podacima, a pristupaju tim podacima u nekoj drugoj državi članici sa kojom je sklopljen ugovor ne bi ponovo trebale prolaziti sustav provjere. Nisam sigurna da li sam dobro razumjela to što ste govorili, kako to mislite? Ako mi imamo klasificirane podatke koji su definirani zakonom i zna se način postupanja prema njima, pa ne možemo ih dati nekome na izvolte ko god se sjeti. Znači mislim da te osobe moraju prolaziti određene postupke odobrenja kako bi mogle tim podacima pristupiti i kako bi mi bili sigurni da ti podaci neće biti zloupotrijebljeni.
Hvala. Odgovor.
Da, nisam to rekao, ja sam samo citirao čl. 5. st. 3. koji kaže da pristup imaju osobe kojima je u skladu sa nacionalnim zakonima i propisima dozvoljen pristup do klasificiranih podataka, a da će članice odnosno obje strane koje su potpisale ovaj ugovor priznati sigurnosnu provjeru koja je provedena u toj državi. I rekao sam da je problem ukoliko se pristupa do podataka koji nisu od nacionalnog interesa, znači imate podatke koji su klasificirani, a stvarno nisu od nacionalnog interesa, a trebate ih koristiti u svojim projektima, govorim o IT projektima onda država u kojoj radite traži sigurnosnu provjeru ponovo od RH. Ta sigurnosna provjera bude najčešće onog najvišeg stupnja, a vjerujte to baš nije ugodno ni za osobu koja se provjerava, a i za njezinu obitelj. Zato sam zamolio da se takvi sporazumi potpišu i da ljudi nemaju problema kada rade na tim projektima.
Hvala. Nemate više replika, hvala lijepa. I sada će završno u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti g. Ivan Budelić. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolegice i kolege. Evo, ranije sam spomenuo da okvir uspostave i razvoja međudržavne suradnje RH sklapa međunarodne ugovore, ugovore o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka koji pored ustanovljavanja ekvivalentnih mjera zaštite tajnosti, uključuje odredbe o zaštiti prava vlasništva nad podacima. Tijekom rasprave ove i one prije koju smo imali, važno je istaknuti da u 10. sazivu HS-a smo već donijeli ovakav zakon vezano za Republiku Portugal. Osim sa Portugalom, RH ima ovakve ugovore, s primjerice, Austrijom, Bugarskom, Češkom, Estonijom, Francuskom, Finskom, Litvom, Mađarskom, Poljskom, Rumunjskom, Slovačkom, Slovenijom, Švedskom, Luksemburgom i Italijom. Sam Ugovor između RH i Kraljevine Španjolske o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka rezultat je dobre suradnje između dviju država u području razmjene klasificiranih podataka i temelji se na zajedničkim interesima i razvoju odnosa dviju država u području sigurnosti, kao i u ostalim područjima međudržavne suradnje. Svima je poznato da su informacije podaci pretpostavka gospodarskog društvenog razvoja, ali i političke stabilnosti. Primjerice, gospodarske informacije o potrebama tržišta danas su podjednako važne kao što su dosad, kao što su nekad bilo važno raspolagati sirovinama. Slijedom svega navedenog u tijeku rasprave, o ovom prijedlogu zakona, još jedanput izražavam svoju potporu donošenju ovog zakona. Hvala.
I na kraju u ime predlagatelja završno će govoriti državni tajnik, g. Juro Martinović. Izvolite. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče HS-a. Poštovane zastupnice i zastupnici, dakle hvala vam na konstruktivnim i dobrim diskusijama. Ja moram reći da je ovo jedan, rekao bih, tehnički zakon iako svaki ovakav međunarodni ugovor ima svoju i političku dimenziju, naravno i pravnu, ali ovo je primarno i najvažnije, jedan sigurnosni aspekt i rekao bih kao ovdje, ne kao predstavnik Vlade nego kao građanin, mislim da moramo vjerovat našim institucijama da su u ovom segmentu sigurnosnom učinile ono što je optimalno pravno, dakle sigurnosno-pravno, pa i politički u ovakvoj situacije moguće. Moramo reći u odnosu na ono što je govorila uvažena zastupnica Dalija Orešković, dakle u odnosu na poziciju, ustavnu poziciju predsjednika Vlade, parlamenta, ja zaista ovdje nisam došao da o tome govorim, ali budući bi iz njezine diskusije se moglo zaključiti da je ovdje nešto rađeno inkognito, da je nešto rađeno, da se skrije od predsjednika države, mislim da je to potpuno promašeno, potpuno pogrešno, ustavna norma kaže da nakon ove ratifikacija i svih ugovora koji se ratificiraju, predsjednik države potpisuje taj dokument prije objave u Narodnim novinama. Za vaše znanje, dakle ovaj ugovor nije stupio na snagu, donošenjem ovog zakona, kada bude izglasan, ovaj ugovor još neće stupiti na snagu, tek kad ga potpiše predsjednik države, kada se objavi u Narodnim novinama, kada Vlade putem vanjskih poslova razmijene note, ovaj će Ugovor stupiti na snagu i proizvoditi pravne učinke među ugovornicama, ali i našem pravnom okviru. Evo.
Hvala. Ostanite, imamo replika. Prvu repliku je tražila gđa. Petir.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS-a, državni tajniče, dobro ste ustvari rekli da je jako važno da imamo povjerenje u naš sigurnosni sustav jer je to itekako sastavni dio očuvanja suvereniteta i nacionalne sigurnosti države. Kritike koje nekad dolaze ovdje su potpuno neopravdane jer je točno upravo to što ste rekli, da je predsjednik države taj koji će na kraju i potpisati ovaj zakon. No, ono što mene zanima, kad ste se već dotaknuli i referirali situacije u kojoj se danas nalazimo oko imenovanja izbora ustvari predsjednica ili predsjednice Vrhovnog suda, smatrate li da su svi u državi, od najobičnijeg građanina pa do najviše političkog dužnosnika, obavezni držati se zakona i Ustava?
Izvolite odgovor.
Uvažena zastupnice Petir. Dakle ja sam danas ovdje sa vama u HS-u kao predstavnik Vlade kako bismo raspravili jednu točku dnevnog reda, a ona je zakon o potvrđivanju ovog Ugovora i ne bih izlazio iz tog okvira. Uvjeren sam na tu temu koju na neki način potičete da nešto kažem, da će vrh naše politike, vrh naše države naći adekvatno najbolje rješenje za sudbenu vlast RH i za pravosuđe, kao takvo budući postoji jedno nepovjerenje u tu granu sustava državne vlasti, kao jednu posebnu, treću granu vlasti i uvjeren sam da ima i volje i političke mudrosti da će iznaći najbolje rješenje.
Gđa. Dalija Orešković.
Poštovani kolega Martinoviću. Uporno izbjegavate pitanje koje ja tako uporno postavljam, ne samo vama. Dakle nije problem tko će na kraju potpisati ovaj Zakon kada stupi na snagu, ja pričam o procesu koji je propisan i definiran Ustavom prije nego što uopće dođemo u fazu da u HS-u raspravljamo o nacrtu nekog međunarodnog sporazuma i moje izričito pitanje prema vama je bilo, a niste na njega dali odgovor, dakle tko je donio odluku, tko je i odabrao izaslanstvo i je li u čitav ovaj proces do sada predsjednik republike bio uključen i zašto, ako jest, mi te dokumente nemamo makar opisane i nabrojane u obrazloženju kako je do ovog nacrta zakona došlo.
Odgovor.
Uvažena zastupnice, dakle ja sam ovdje primarno izašao završno govoriti iz razloga što ste vi iznosili neke stvari koje bi mogle navesti na pogrešno promišljanje hrvatske građane koji su manje od vas i saborskih zastupnika upućeni u procedure. Zakonsko obrazloženje ovog zakonskog dokumenta je klasično kao svih drugih dokumenata, vi govorite o onome što je prethodilo dakle, ono što je meni poznato, Sabor, saborski zastupnici ne sudjeluju u tim prethodnim procedurama nego upravo ovako u završnim procedurama a to što si vi uzimate ovdje u Saboru poziciju glasnogovornika, Predsjednika države, ja nemam ništa protiv ali nisam se voljan na to očitovati.
Povreda Poslovnika, gđa. Orešković.
Povreda čl. 238., na neki način time što ste rekli da ja ovdje predstavljam glasnogovornika Predsjednika države, za mene je uvreda, ja ovdje sam glasnogovornik odredbi Ustava i ponavljam ispočetka i ispočetka, sukreiranje vanjske politike po meni znači da su se dvije osobe sjele za stol i nešto dogovorile, jesu ili nisu. Taj odgovor uporno izbjegavate.
Hvala lijepa, znate da je bila replika bolje od mene zato mora ić opomena. G. Željko Pavić, replika.
Poštovani predsjedavajući, poštovani tajniče. Budući da sam zakasnio za završnu riječ, evo samo da potvrdim da će klub SDP-a glasati za taj zakon. Smatramo da su institucije i na jednoj i na drugoj strani sigurno odradile dobro svoj posao i da vode brigu i o nacionalnoj sigurnosti unutar svoje države i u nacionalnoj sigurnosti u drugoj državi kao i u unutar cijele EU, i smatramo da će taj zakon koji će biti u provedbi, utjecati dobro na razmjenu tih podataka i da neće biti problema. Ono što sam vas ja molio u svojoj raspravi i prošli puta, zamolio sam i danas, ako možete da našim sugrađanima i našim stručnjacima koji rade na projektima a pristupaju tim podacima, da se sa nekakvim sporazumom olakša da ne prolaze ponovo sigurnosne provjere za ono što ne trebaju prolaziti. Samo to je molba bila vezano za tu pristupu tih podataka.
Hvala, odgovor.
Nisam dakle rekao bih, nisam kompetentan na neki način obećati a onda sutra utjecati na te procese, ti su procesi standardizirani, oni su ja bih rekao, visoko standardizirani i snažno propisani s obzirom na materiju koju obrađuju i uvjeren sam da su ... [[Govornik se ne razumije.]] napravljeni u najboljoj vjeri, na najbolji način kako bi se ono što je klasificirano, sačuvalo a ono što je potrebno dostaviti građanima je dostavljeno. Dakle, mi u ovom času radimo na Zakonu o pravu na pristup informacijama, radimo jednu doradu i taj zakon jako, jako, jako, jako snažno dopušta građanima doć do svih informacija koje proizvodi javni sektor, osobito tamo gdje se troše javna sredstva. Mislim da smo tu jako transparentni i da više od toga je ne mogu reći, jel.
Hvala. I na kraju g. Davor Ivo Stier.
Hvala, g. potpredsjedniče. Državni tajniče, slažem se s vama da je ovo zakon koji po svom meritumu je više tehničke naravi, bilo je nekih rasprava koje su se odnosile doduše na jedan drugi zakon, to je zakon o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora, naravno to je legitimno ali nije bila tema današnje točke dnevnoga reda. No, kad se već otvorilo pitanje kreiranja ili sukreiranja vanjske politike, možda nije zgorega reći da unutarnja politika ima svoju dinamiku, svojih neslaganja, ali RH prema vani ima samo jednu vanjsku politiku, jedan primjer toga je bila npr. Konferencija o obljetnici Daytonskog sporazuma kada je premije izričito rekao, on govori u ime Predsjednika i u ime Vlade, dakle RH ima samo jednu vanjsku politiku. Hvala vam.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Pa nemam ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa, nema više replika. Ja moram reć, izvolite, moram reć g. Stieru da je bilo izvan teme i ja sam moram intervenirati ali ipak se radi o jednom međunarodnom ugovoru koji je rezultat i tog zakona o kojemu vi govorite, ali međutim ipak radi se o međunarodnom ugovoru, znači niko nije išao izvan teme. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Nakon ove točke dnevnog reda koja je zadnja danas, imat ćemo govor klubova, iznošenje mišljenja klubova i zastupnika. Tako da budete spremni da će to biti vjerojatno prije 1 sat. I to dosta prije 1 sat. Znači sada je: - Izvješće o radu Odbora za europske poslove za 2019. godinu Podnositelj: Odbor za europske poslove Podnositelj je Odbor za europske poslove na temelju čl. 65. Poslovnika Hrvatskog sabora. Želi li predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? S nama je predsjednik Odbora za europske poslove, g. Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo, g. predsjedavajući. Kolegice i kolege zastupnici. Dakle, pred nama se nalazi Izvješće o radu Odbora za europske poslove za 2019. godinu. Riječ je kako je predsjedavajući rekao, o izvješću koje odbor podnosi sa u skladu sa obavezom iz čl. 65. Poslovnika Hrvatskog sabora te u 5. takvom izvješću podnesenom Saboru od osnivanja Odbora za europske poslove u srpnju 2013. godine. Izvješće za 20119. g. odbor je usvojio 8. svibnja 2020. ali sa ga Sabor nije raspravio zbog raspuštanja 9. saziva. Nakon konstituiranja 10. saziva Hrvatskog sabora, imenovanja predsjednika, potpredsjednika i članova Odbora za europske poslove, odbor je 2. studenog 2020. g. odlučio ponovno postali u proceduru izvješće o svojem radu za 2019. godinu. Prije svega zato kako na plenarnoj sjednici ne bi imali da se tako izrazim rupu u svojim izvješćima, ali isto tako ovo je dobra prilika za još jedanput raspraviti i pred hrvatskom javnošću i zainteresiranom javnošću što naš odbor radi i na koji način pratimo europske poslove u Hrvatskom saboru. Odbor će uskoro podnijeti novo izvješće za 2020. godinu, a u dijelu izvješća za 2019. godinu koja se odnosi na pripremu i provedbu parlamentarne dimenzije hrvatskog predsjedanja Vijećem EU već su sadržani neki podaci koji se odnose na prvih 5 mjeseci 2020.-te godine. No budući da je i 2019-ta bila obilježena pripremama mislimo da je to također važno podcrtati. Iako to nismo znali 2019. godina bila je posljednja godina uobičajenog funkcioniranja odbora s obzirom da su već u ožujku 2020.-te godine nastupile izvanredne okolnosti. Iz perspektive odbora 2019. bila je obilježena intenzivnim pripremama za provedu parlamentarne dimenzije hrvatskog predsjedanja Vijećem EU osobito u drugoj polovici godine. Uz navedene pripreme nastavljene su i uobičajene aktivnosti odbora. Održavane su redovite sjednice, članovi su sudjelovali u nizu bilateralnih i multilateralnih međunarodnih aktivnosti te je odbor nastavio s aktivnim, aktivnostima pardon povezanim s koordinacijom i obavljanjem europskih poslova u Hrvatskom saboru. S obzirom da je ovo prvo izvješće ovakvo u ovom sazivu dozvolite mi da ponovim nekoliko osnovnih informacija o Odboru za europske poslove. Odbor je ulaskom Hrvatske u EU umjesto dotadašnjeg odbora za europske integracije kako bi u skladu s uobičajenom parlamentarnom praksom u državama članicama izvršavao ovlasti sabora u europskim poslovima postao Odbor za europske poslove. Ovlasti i djelokrug rada odbora određeni su zakonom o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade RH u europskim poslovima saborskim Poslovnikom i Poslovnikom o radu odbora koji smo donijeli na 1. sjednici odbora u ovom sazivu u srpnju 2020.-te godine. Dakle, to je sigurno jedna od posebnosti našeg odbora budući da je njegov rad reguliran i posebnim zakonom, ali jedini odbor koji ima vlastiti Poslovnik. Odbor za europske poslove ima predsjednika, 2 potpredsjednika i 14 članova te je jedino radno tijelo sa 2 potpredsjednika od kojih se jedno bira iz reda vladajućih, a drugo iz reda opozicije. Odbor ima i 6 članova imenovanih iz reda javnih, znanstvenih i stručnih djelatnika. Najopćenitije govoreći obavljanje europskih poslova podrazumijeva aktivnosti sabora koje proizlaze iz članstva Hrvatske u EU. Ovisno o tome postupa li odbor za europske poslove izravno prema Europskoj komisiji i ostalim institucijama EU ili prema Vladi koja potom sudjeluje u donošenju odluka u europskim institucijama, obavljanje europskih poslova može se podijeliti na posredno i neposredno. Posredno obavljanje europskih poslova odnosi se na postupke putem kojeg sabor nadzire djelovanje Vlade u europskim institucijama, a prvenstveno je riječ o razmatranju stajališta RH o dokumentima EU kao i nacionalnih stajališta za sastanke Vijeća EU. Neposredno obavljanje europskih poslova odnosi se na izravnu komunikaciju između sabora i institucija EU. U 2019.-toj godini Odbor za europske poslove održao je ukupno 16 sjednica od čega su 3 bile tematske. I to o razvojnoj politici EU, europskom istraživanju o vrednotama te o rezultatima studije Odredište EU budućnost mladih u Hrvatskoj. Od preostalih sjednica valja istaknuti da su 3 bile povezane s pripremama za provedbu parlamentarne dimenzije hrvatskog predsjedanjem Vijećem EU. Tijekom predmetne godine Odbor za europske poslove je raspravljao o ukupno 32 stajališta o prijedlozima zakonodavnih akata EU i donio jednako toliko zaključaka o stajalištima. Od ta 32 stajališta njih 18 bilo je vezano uz radni program za 2018.-tu, a njih 14 uz radni program za 2019.-tu godinu. Naime, kako sam rekao i prilikom predstavljanja radnog programa na odboru koji smo nedavno usvojili često se neke, neka razmatranja i neka stajališta prenose iz godine u godinu odnosno nasljeđujemo ih ajde recimo to tako iz prošlog radnog programa. U istom razdoblju odbor je uputio matičnim radnim tijelima na razmatranje 25 stajališta RH o dokumentima EU-a iz radnog programa za 2019.-tu godinu. Rad na stajalištima koja nisu raspravljana do kraja 2019.-te godine nastavljen je u 2020. godini. U 2019.-toj godini odbor je od Vlade primio i ukupno 59 stajališta RH za sastanke Vijeća EU u svih 10 formata u kojima vijeće djeluje. Stajališta je Odbor za informaciju proslijedio matičnim radnim tijelima ovisno o temi. Nadalje, sabor pripada manjoj skupini nacionalnih parlamenata država članica EU koji sudjeluje u izboru nacionalnih kandidata za institucije i tijela EU što je svakako nešto što treba podcrtati. Ovu zadaću u ime sabora izvršava naš odbor koji je u 2019.-toj raspravljao i podržao kandidature za članicu Revizorskog suda te za članicu Europske komisije. Suradnja s radnim tijelima sabora, institucijama i drugim tijelima EU, rekao bih nekoliko riječi i o ovome, naime za kvalitetan rad Odbora za europske poslove posebno je važna suradnja sa ostalim radnim tijelima u saboru. Ne samo prilikom donošenja radnog programa već osobito i kad je riječ o radu na samim stajalištima. S obzirom da europski poslovi podrazumijevaju širok spektar tema i veliki broj raznovrsnih politika EU mišljenja radnih tijela koja su specijalizirana za pojedine teme su ključna za kvalitetan rad po stajalištima. Naime, mi u Odboru za europske poslove ne možemo znati sve niti biti upućeni u poljoprivredu, u ne znam zaštitu okoliša, u gospodarstvo, u financije i sve ostalo što je vezano za europske poslove. Tako je izuzetno da i matična radna tijela sudjeluju u formiranju stajališta. Tijekom predmetne godine matična radna tijela su donijela ukupno 23 mišljenja o hrvatskim stajalištima o prijedlozima zakonodavnih akata EU. Drago mi je posebno što taj broj raste iz godine u godinu te me osobito raduje povećani interes radnih tijela za europske poslove u novom sazivu sabora o čemu ću naravno detaljnije izvijestiti u izvješću za 2020.-tu godinu, ali tome svjedoči primjerice i činjenica da smo od 1. listopada 2020.-te do danas već zaprimili 33 mišljenja matičnih radnih tijela o stajalištima iz radnog programa za 2020.-tu godinu. Dakle, vidite da se radi o značajnom povećanju mišljenja i ako tako nastavimo i u ovoj godini mislim da će to biti još više. Suradnja s matičnim radnim tijelima važna je u održavanju kontakta sa institucijama i tijela EU-a posebice kada je riječ o sastancima sa europskim povjerenicima koje uvijek održavamo zajedno s matičnim radnim tijelom ili tijelima, ovisno o portfelju koji predstavlja određeni povjerenik ili povjerenica. Takvih je sastanaka tijekom 2019. bilo manje nego što je bilo uobičajeno ranijih godina, zbog održavanja izbora za 9. saziv Europskog parlamenta i dugotrajne postupke izbora nove Europske komisije. Iz današnje perspektive, daleka 2019. g. bila je na europskoj razini obilježena upravo navedenim izborima a da se ne vraćamo na tu u više navrata raspravljenu temu, podsjetit ćemo samo kako je nakon izlaska UK-a iz članstva u EU-u, Hrvatska dobila jedno dodatno zastupničko mjesto u Europskom parlamentu pa tako danas imamo 12 europarlamentaraca i europarlamentarki izabranih u Hrvatskoj. Odbor za europske poslove član je COSAC-a, Konferencija odbora za poslove Unije parlamenata EU-a te su izaslanstva odbora sudjelovala na svim sastancima COSAC-a održanim u izvještajnom razdoblju a od srpnja 2019. g. i finskog predsjedanja Vijećem EU-a, sudjelovali smo u radu predsjedavajuće trojke COSAC-a. Trojka se obično sastaje od zemlje koja predsjedava, zemlja koja je završila predsjedanje i zemlja koja će naslijediti predsjedanje od zemlje koja predsjedava. COSAC se sastaje 4 puta godišnje, po dva puta u svakoj od država predsjedateljica, jednom u formatu sastanaka predsjednika odbora a jednom na plenarnom sastanku. Osim ovog multilateralnog formata, odbor je bio aktivan i u bilateralnim aktivnostima, izaslanstvo Odbora za europske poslove boravilo je u lipnju 2019. g. u radnom posjetu Sj. Makedoniji, dok smo u veljači 2019. g. u Zagrebu ugostili zajedničko izaslanstvo Odbora nadležnog za europske poslove, dvaju domova austrijskog parlamenta te izaslanstvo Odbora za europske poslove mađarske nacionalne skupštine. Još nekoliko riječi o predsjedanju Odbora za europske poslove COSAC-om, naime provedba parlamentarne dimenzija hrvatskog predsjedanja Vijeće EU-a i predsjedanjem Odbora za europske poslove COSAC-om trebala je biti kruna rada odbora od ulaska Hrvatske u EU. Naravno, okolnosti koje su nastupile, nismo mogli predvidjeti niti u najcrnijim scenarijima onoga što bi mogli poći po krivu tijekom hrvatskog predsjedanja. Odbor za europske poslove je u danim uvjetima predsjedao COSAC-om od 1. siječanja do 30. lipnja 2020. g., sastanak predsjednika COSAC-a održan je u Zagrebu, u Hrvatskom saboru i NSK-u 19. i 20. siječnja 2020. godine. Ako posebnu zanimljivost ovdje bi istakao da je upravo taj sastanak bio posljednji međuparlamentarni sastanak na kojemu je sudjelovalo i izaslanstvo UK-a kao članice EU-a s obzirom da je tzv. politički Brexit stupio na snagu u ponoć 31. siječnja 2020. Plenarni sastanak COSAC-a trebao se održati od 24. do 26. svibnja 2020. u hotelu Westin u Zagrebu međutim sastanak je otkazan zbog pandemije COVID-a 19 i posljedica potresa koje je pogodio Zagreb 22. ožujka. Umjesto plenarnog sastanka, odbor je bio domaćin video konferencijskog izvanrednog sastanka predsjednika COSAC-a koji je održan 16. lipnja 2020. Iako nam to prilikom pripreme predsjedanja nije bila namjera, održavanje ove video konferencije Odbor za europske poslove ostat će zabilježen kao organizator prvog u povijest virtualnog sastanka COSAC-a. Nažalost, nije riječ o posljednjem takvom sastanku jer su i dva sastanka COSAC-a tijekom njemačkog predsjedanja te zasada jedan tijekom portugalskog predsjedanja, održani također video konferencijskim putem no ono što možemo reći i to sam podcrtao i kad smo raspravljali o hrvatskom predsjedanju Vijećem EU-a, definitivno smo u ovome bili u pioniri i postavili neke standarde koje su nakon nas svi slijedili. Saborski Odbor za europske poslove je u svojem lipanjskom sastanku uspostavio dobru praksu i model za nadolazeća predsjedanja koja su se dakle također suočila sa nemogućnošću fizičkih sastanaka. I zaključno, teme koje su dominirale na europskoj razini tijekom 2019. su svakako pitanje Brexita, donošenje višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje 2021. do 2017., političke smjernice nove Europske komisije itd., itd., ali sve je to manje-više bilo u sjeni na kraju pandemije COVIDA odnosno korona virusa. Pandemija je razotkrila određene slabosti EU-a no rad na svim navedenim temama je nastavljen zahvaljujući i naporima hrvatskog predsjedanja. Odbor za europske poslove nastavio je aktivno sudjelovati u raspravama o navedenim temama i sudjelovati u formuliranju i zastupanju hrvatskih stajališta. Osobito smo se zauzimali za zadržavanje financiranja kohezije iz zajedničke poljoprivredne politike u slijedećem višegodišnjem financijskom okviru te za nastavak proširenja EU-a na države jugoistočne Europe a osobito za nastavak i europskog puta BiH-a te otvaranje pristupnih pregovora za Sj. Makedonijom i Albanijom. Unatoč promjeni saborskog saziva, rad Odbora za europske poslove nastavlja ovisi prvenstveno o događanjima na europskoj razini. Svakako se veselim novim izazovima uz nadu da ćemo što skorije vratiti na tzv. staro normalno. Odbor za europske poslove je međutim pokazao i nastavlja pokazivati da može odgovoriti na sve izazove zahvaljujući između ostaloga i otvorenoj suradnji sa ostalim radnim tijelima u Saboru i svim zastupnicima i zastupnicama na čemu im ovim putem još jedanput zahvaljujem u ime cijelog odbora. Zahvala naravno ide i bivšem predsjedniku Odbora Domagoju Ivanu Miloševiću koji je u predmetnoj godini p predsjedao odborom, njemu se posebno zahvaljujem jer je isto svojim radom postavljao neke standarde, bio je uključiv i ovo izvješće je zapravo pred vama rezultat njegovoga rada. Naravno, zahvala ide i našem tajništvu na čelu sa tajnicom Odbora koje su predano i neprekidno radili i rade da ni na pomogli u funkcioniranju odbora da bi dostavili svoja mišljenja, da bi sve išlo svojim tijekom ali također i da bi postavili neke nove standarde. I naravno zahvala svim članovima Odbora za europske poslove iz prošlog saziva i iz ovog i veselim se budućoj konstruktivnoj suradnji. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Možete i sjest na trenutak jer je g. Troskot, onda ćete se vratiti jer g. Troskot je tražio vrijeme za stanku, jel da? Izvolite.
Evo, tražimo stanku poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, u ime kluba Mosta kako bi se konzultirali oko novonastale situacije oko Hrvata u Vojvodini pa evo s obzirom da sad danas raspravljamo ovdje o na Odboru za europske poslove, apeliramo Odbor za europske poslove, HS i posebno MVEP da se reagira prema europskim institucijama kako bi se zaštitili naši Hrvati u Vojvodini kojima je danas zapriječeno im je emailom da će ih se pobiti ko stoku. Pa evo zamolit ćemo da se hitno intervenira iz razloga što Savez Hrvata Vojvodine na ni na koji način nije izazvalo ovakvu relaciju nego radi na bilateralnim odnosima između Srbije i Hrvatske i bilo bi jako dobro da što prije i promptnije odreagiramo i kao Odbor za europske poslove i kao HS, ali da se taj apel pošalje MVEP da se naše Hrvate tamo zaštite jer im se krše prava i fizički im se prijeti da će im se oduzet život. Hvala lijepa.
Želite da imamo fizičku stanku? Da. Pet minuta stanke. STANKA U 10:41 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,45 SATI]] Prošlo je 5 minuta. Možemo nastaviti sa radom. Sada je na redu replika, hoćete doći g. Hajduković? Izvolite. Replika gđe. Petir.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče HS-a, zastupniče Hajdukoviću. Vi ste podnijeli Izvješće za 2019. g. gdje ste govorili o presjeku svih aktivnosti. Ono na što bi se ja posebno htjela osvrnuti, a kako ste bili član u to vrijeme, možda možete i detaljnije pojasniti i reći mi koju perspektivu ima instrument političkog dijaloga? Vidjela sam da je Odbor u 2019. to koristio kao instrument kad je riječ o radnom programu kojeg je poslao EU komisiji direktno. Moj dojam je da taj instrument možda nije dovoljno poznat i da bi bilo dobro ga popularizirati među drugih radnim tijelima unutar HS-a, pa i zastupnicima jer je poznato da ga i zastupnici pojedinačno mogu koristiti u komunikaciji sa EU komisijom.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo kolegice Petir. Slažem se sa vama da je ... [[Govornik se ne razumije.]] nepoznati instrument. Koliko se sjećam iz 2019. ne mogu vam se zakleti koliko smo ga puta koristili i jesmo li. Dakle, znam da smo vrlo aktivno raspravljali o stajalištima koje nam je stavljala Vlada, ali ono što mi je drago s druge strane, da u ovom sazivu se stvari mijenjaju. Mislim da i mi kao parlament zajedno sa našom javnošću evoluiramo, da shvaćamo da su europski poslovi, naši poslovi i da shvaćamo koliko je bitno biti involviran u sva događanja na razini EU. Drago mi je primijetiti to na razini radnih tijela, sada u HS-u na razini pojedinaca, dakle zastupnika i vjerujem da ćete mi tu i pomoći da i hrvatskoj javnosti, ali prije svega i političkoj javnosti, ali prije svega i političkoj javnosti, ukažemo na koje sve alate mogu koristiti i da nije branjenje hrvatskih interesa samo ovdje u HS-u već i u Bruxellesu.
G. Davor Ivo Stier.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolega Hajduković. Kao što se i sami rekli, ovo je Izvješće iz prošlog saziva Sabora. Utoliko, htio sam iskoristiti ovu repliku da istaknem da doista tadašnji predsjednik Odbora Domagoj Milošević je, kao što ste i vi napomenuli, vodio Odbor u duhu tolerancije, dijaloga, meni je drago da se taj institut sada i pod vašim predsjedanjem nastavlja, u tom kontekstu vjerujem da se svi možemo složiti da je potrebno izraziti i solidarnost sa Hrvatima u Vojvodini, ali isto tako, naravno i trebamo istaknuti da je naše Ministarstvo vanjskih i europskih poslova već poduzeo još, čim se saznalo za tu situaciju sve potrebne mjere. Utoliko evo, koristim ovu priliku još jednom da se vratim na prvu točku, a to jest da u našem Odboru doista vlada jedan konstruktivan duh i mislim da to moramo i dalje na taj način graditi.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo kolega Stier, apsolutno se slažem i u obrani hrvatskih interesa i zastupanju istih, posebno prema institucijama EU, mislim da trebamo biti na visokoj razini konsenzusa, recimo to tako, barem, evo, do sada smo bili. Što se tiče Hrvata izvan RH, odnosno Hrvata u Vojvodini, to ćemo sigurno moći raspravljati u okviru srpskog, odnosno pristupanja R. Srbije EU-i i poštovanju manjinskih prava u R. Srbiji, ali isto tako bih htio istaknuti da je Odbor za Hrvate izvan RH također reagirao, da je bila inicijativa na prošlotjednoj sjednici da se o ovom pitanju raspravi na Odboru, što je učinjeno jučer, ako se ne varam i odbor je također, donio određene zaključke.
G. Troskot.
Uvaženi zastupniče, imam jedno pitanje vezano za točku 5.3. odnosno suradnju sa Revizorskim sudom EU. Tu je navedeno da nije bilo, da Hrvatska nije bila uključena u uzorak 2018. g., sad smo već u 2021. g. Da li imate možda kakav podatak za 2020. g. da su bili neki nalasci vezano za našu Hrvatsku i da li ste dobili možda kao odgovor nekakve smjernice, guidance ili nešto vezano za ove fondove koje ćemo povlačiti, za koje trebamo poslati dokumentaciju do 30.4. s obzirom da je recimo, Irish Times upozorio dakle na određene problematike koje vidi oko novaca koje će Irska povlačiti, pa nas evo, interesira, da li smo mi kao Odbor dobili nekakve guidance i na koji način vi smatrate da ćemo se i mi morati zaštititi od recimo, prijevara na tom polju?
Odgovor.
Hvala lijepo kolega. Ja sam upozoravao i prije, evo, čitav niz nepravilnosti koji se dešavao i prije u povlačenjima novca iz EU fondova, mislim da će to, to će biti tema koja će se i nastaviti. Doduše, naš Odbor je tu posredno nadležan, on spada u nadležnost Odbora za europske fondove i regionalan razvoj, ali ono što vam mogu reći sada je da u suradnji sa rečenim odborom raspravljamo upravo o tome kako je u HS-u održati raspravu o ovom pitanju koje ste postavili, mislim da je ono jako dobro, zanimljivo i za političku javnost, ali i širu, dakle radi se o vrlo važnom dokumentu kada govorimo, recimo o nacionalnom programu oporavka koji je zanimljiv i široj javnosti. Drago mi je, da smo recimo, Nacionalnu razvojnu strategiju raspravili u parlamentu, ali to svakako nije dovoljno, ono što moramo nastaviti pratiti i to tražimo modele kako budući da je to malo netransparentan proces, a to je proces operativnog programiranja.
G. Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a, uvaženi kolega, hvala vama i hvala Ivanu Domagoju Miloševiću na Izvješću i evo, ovdje smo čuli da sve moramo učiniti da zaštitimo Hrvate, ne samo u Vojvodini koji sad imaju probleme nego i u Bosni i bilo gdje. Vi ste dugo u politici pa 1. srpnja 2013. do danas je brzo prošao, možete li dati jedan osvrt što mislite, da li je Hrvatska našla svoje mjesto u EU i da li je bolje da smo u EU ili da smo u jugoistočnom Balkanu, odnosno mislite li da li EU ima alternative u ovom trenutku za RH? Hvala.
Izvolite odgovor.
Pa hvala lijepo kolega Šimičević. Ah, u jednoj minuti je to teško reći, ali probat ću vam odgovoriti najbolje što mogu, EU nama alternativu, mislim da nemamo nikakvu alternativu što se toga tiče da je Hrvatskoj mjesto u EU i društveno, sociološki, povijesno, kulturološki gledano dakle bez sumnje smo na pravom mjestu. Jesmo li našli svoje mjesto, ha odgovor je tu i da i ne jer još kako sam rekao neke stvari sazrijevaju, još sazrijeva i svijest prije svega u političkoj javnosti koliko je sada Bruxelles nama bitan, dakle da europski poslovi više nisu vanjski poslovi, ali da polako svoje mjesto nalazimo, to definitivno. I zato mislim da su i ovakve rasprave, ali i rasprave o strateškim dokumentima u Parlamentu bitne i zbog podizanja javne svijesti, ali i zbog sučeljavanje ideja kako bi producirali najbolje dokumente.
g. Pavić.
Poštovani zastupniče. Evo u ovom izvještaju imamo puno podataka o suradnji i sa ostalim tijelima u Saboru i sa tijelima EU i sa našim zastupnicima koji su u EU parlamentu. Ja bih vas molio informaciju, da li ste imali koju tematsku sjednicu sa našim eu parlamentarcima, da li se oni odazivaju na sjednice koje održavate vi ovdje u Saboru, koliko se često odazivaju i na koje se teme odazivaju? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Kolega Pavić, dakle članove Europskog parlamente izabrane u RH se pozivaju na sve sjednice odbora, sada nam je to i lakše riješeno, budući da mogu pristupati videokonferencijskim putem. U 2019. se sad baš ne mogu zakleti kakav je to odaziv bio, ono što vam sada mogu reći da se neki odazivaju vrlo redovito, neću imenovati sada da ne bude da ja nekog reklamiram ili nekog kudim, ali neki se odazivaju vrlo redovito, raspravljaju o većini tema dok drugi nešto manje da ne kažem ništa. Ali ono što je jako bitno i što pokušavamo napraviti je uključiti naše članove Europskog parlamenta što više u rad odbora, pa čak ih i ohrabriti i ohrabriti i druge predsjednike radnih tijela da ih pozivaju na svoje sjednice koje se vežu uz njihov rad u Europskom parlamentu jer jako nam je bitno u odlučivanju, u formiranju stajališta, također imati i perspektivu Europskog parlamenta. Tako da ih sada ovih ih putem pozivam, dakle sve naše članove Europskog parlamenta dobrodošli su na naše sjednice i njihov doprinos našem radu može biti itekako značajan.
Gospođa Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Pa evo ja bi zapravo na jedan lijep način pozvala vaš resorni odbor kao radno tijelo HS-a da kad nađe zgodno, a i shodno, da razmotri čl. 144. st. 5. Ustava RH u kojem jasno piše da „RH u Vijeću i Europskom Vijeću zastupaju sukladno njihovim ustavnim ovlastima Vlada i predsjednik RH.“ Dakle, mi imamo situaciju koja zapravo predstavlja nekakvo političko običajno pravo po kojem u Europskom vijeću RH isključivo zastupa Vlada ili predstavnici Vlade ili Janez Janša što smatram da za RH svakako nije dobro. Ako nam se ne sviđaju ovako osmišljene ustavne odredbe onda možemo inicirati postupak njihove izmjene, a ne praviti se da u Ustavu ne postoje. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Pa mislim da ste i citirali članak nemam još što posebno tu više dodati, dakle sukladno njihovim ovlastima i resorima predstavljaju Hrvatsku na Vijeću predsjednik i predsjednik Vlade odnosno predstavnik Vlade ako se radi o drugom formatu Vijeća. Ono što je bitno baš zbog ovoga, baš zbog toga što Parlament nije uključen direktno u ovaj proces je što više raspravljati i davati prijedloge o stajalištima koje Vlada RH zauzima na Vijeću. Dakle, sve što nisu ad hoc rasprave bilo ih je nažalost u zadnje vrijeme dosta, ali to je zbog pandemije i sl. za sve se dakle druge točke Vlada priprema, zauzima službeno stajalište, dostavlja Saboru, mi onda dostavljamo radnim tijelima i ovo je naš način da posredno sudjelujemo u donošenju odluka u EU. Postoji neposredni način o kojem sam pričao prije, ali ovaj posredni treba itekako koristiti.
I na kraju g. Domagoj Prica.
Poštovani kolega. Spominjalo se danas daljnje proširenje EU na Jugoistok Europe, zemlje Sjeverna Makedonija, Albanija i mnoge druge zemlje, čini nam se nekad da to proširenje EU ide dosta sporo. Znamo da sa proširenjem EU znači da se širi i europsko tržište, nakon nekog vremena zemlje koje uđu u EU su dio schengenskog prostora također da imamo i slobodan protok ljudi tako da bi naravno uvijek bilo bolje i da je i samo proširenje EU ide što ranije da se zaokruži Europski kontinent i ujedini kroz EU. Zanima me da li kada ste bili na bilateralnim i ostalim sastancima, da li se možda govorilo i specificiralo rokove kada bi moglo doći do sljedećeg proširenja, o kojim zemljama ili kojoj zemlji se sljedeće radi koja bi mogla ući u EU? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo kolega. Proširenje je definitivno jedna vrlo kompleksna tema i odgovoriti na repliku u minuti jako teško, no reći ću vam. Mi kao Hrvatska naglašavamo na svakom bilateralnom sastanku koji imamo važnost proširenja. Naravno mislim da zemljama Jugoistočne Europe to moramo mi naglašavati, toga su i oni svjesni, ali unutar Unije postoji jedan, a recimo to tako „zamor proširenjem“ odnosno i najavljena je Konferencija o budućnosti Europe koja počinje sad nakon porođajnih muka i koja bi trebala definirati neke stvari u Uniji, između ostalog možda se dotaknuti i proširenja. Što se same tiče činjenice ko će postati prvi član, ja bih osobno volio da to bude BiH no još je daleki put pred BiH, nadamo se da će dobiti status zemlje kandidata jer su neki zahtjevi Europske komisije su zaista ispunjeni. No ako me pitate koje su zemlje u visokoj fazi reforme i harmonizacije sa EU to je Crna Gora, Sjeverna Makedonija i Albanija definitivno.
Hvala. Nemate više replika, hvala lijepo. Otvaram raspravu. Prvi je g. Hrvoje Zekanović ispred Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Nema ga, gubi pravo. Drugi je g. Zvonimir Troskot ispred Kluba zastupnika Mosta. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvažene zastupnice i zastupnici i dragi hrvatski narode koji gledate svi putem ekrana. U ovom izlaganju ime Kluba MOST-a dotaknut ćemo se teme revizije koje smo i postavili pitanje uvaženom zastupniku prije nas koji je izlagao ovu vrlo interesantnu tematiku gdje smo vidjeli da 2018. godine Hrvatska kao takva nije bila uzeta u uzorak prilikom revizije financija u samoj EU. Međutim, to ne znači da neće s obzirom da smo u samom paketu novaca dakle dobili 24 milijarde prilike, priliku da povučemo za potrebe oporavka hrvatskog gospodarstva. Naša bojazan je slijedeća i to je ono što smo jučer razgovarali jest da, danas je evo 11.3., 30.4. trebamo predati svu dokumentaciju vezano za projekte kojim bismo mi povlačili sredstva iz EU, a to do dan danas nije jasno na koji način ćemo mi to povlačiti. Na kraju da nije jasan ni odnos koliko će tih novaca biti usmjereno u javni sektor, koliko će tu biti novaca usmjereno u privatni sektor. I ono šta je stav Kluba MOST-a jest da bi taj odnos trebao biti negdje oko 50 50 iz razloga što je privatni sektor jedini taj koji može izvući gospodarstvo iz ove situacije u kojoj se mi nalazimo. U tom segmentu nitko nije protiv javnog sektora. Dakle, on je prijeko potreban međutim matematika je tu jasna. Dakle, svaka kuna uložena od strane samoga privatnika koji još mora nadodati 2-3 kune po izračunima daje veće, puno veće povrate u smislu povrata na uloženog i to onda povećava i prihode, povećava i plaću i na kraju dana i ubrzava gospodarski rast. S druge strane ulaganje u javni sektor na jednu kunu uloženoga povrat može biti maksimalno jedna kuna i to pod uvjetom da se efikasno upravlja sa sredstvima. No, ukoliko se ne upravlja efikasno tada dolazimo do situacije da se podižu porezi odnosno određena opterećenja kako bi se onda nadomjestio manjak sredstava. Mi smo jučer dali i prijedlog na koji način bismo mogli spojit javni i privatni sektor, a primjerice racionalizacija bolovanja jer je prema izračunima dakle Hrvatska negdje oko 15 milijardi kuna na godišnjoj razini troši na sama bolovanja, a prema podacima HZZO-a negdje oko 30% tih bolovanja je neopravdano. Prema tome, tu bi se moglo onda uložiti u lokaliziranu odnosno lokalno dostupnu dijagnostiku koja bi sigurno mogla pomoći i poduzetnicima s jedne strane, ali i državi da se ti troškovi smanje, a s druge strane da imamo radnike na poslu. S obzirom ni ne znamo na koji način bismo mi povukli sva ta sredstva koja imamo prilike povlačiti do kraja 2026. godine postavlja se isto pitanje na koji način smo mi onda pripremili i revizijski okvir dakle svih tih sredstava koje bismo mi trebali povlačiti jer prema izvještajima odnosno prema upozorenjima Europskog revizorskog suda osim javne nabave slijedeća kategorija, slijedeća kategorija gdje se vide veliki rizici da bi moglo doći do propusta odnosno odljeva novaca na projekte koji nisu prijavljeni su upravo i ovi fondovi iz kojih ćemo mi onda izvlačiti novce, ne samo mi nego cijela EU. Međutim, s obzirom da sama strategija povlačenja tih sredstava nije ni jasna naša bojazan je ovdje da neće ni sama platforma revizorska odnosno financijska biti postavljena da bi compiance, usklađenost, financije dakle i sve to bilo posloženo na način da bismo postavili sve te kontrolne mehanizme kako bi taj novac koji bismo povlačili iz EU onda i ulagali u projekte za koje smo se prijavili. Tu je velika bojazan ne samo financijskog, u financijskom smislu dakle da novac ne bi išao u projekte u koje smo ulagali nego i reputacijski rizik jer ako mi jednom povučemo novce, a s druge strane ti novci neće biti uloženi u projekte, a ovo je prvi put da se je EU kao takva zadužila tada ne bi bilo dobro da se nađemo na nekoj od lista EU da smo te novce uložili odnosno da je nastao odljev s tih projekata iz razloga što će onda svako slijedeće povlačenje tih tranši i novaca bit otežano i neće nam ljudi vjerovat s obzirom da se radi o posuđenom novcu za koji se isto ne zna na nivou EU na koji način će se to financirati. Dakle, naša je bojazan dakle s obzirom na ovaj, na ovu točku 5.3 dakle ona se sad odnosi već na 2021. bez obzira šta je izvještaj iz 2019. godine, da nećemo biti spremi niti za povući sve novce, znači svih 24 milijarde EUR-a, da neće ti novci biti uloženi u privatni sektor, a on je jedini taj koji nas u ovom trenutku može izvući iz ove krize. I točka broj 3. da nećemo imati spremne kontrolne mehanizme da će ti novci koje ćemo povlačit pogotovo u javnom sektoru stvarno završiti u projektima za koje smo aplicirali. Hvala lijepa.
Gospodin Erik Fabijanić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege, govorit ću ime kluba malo ću se striktnije držati same, same teme. Naime, Odbor za europske poslove čije izvješće razmatramo vezano za 2019.-tu godinu institucionalno je izuzetno važan kao tijelo Hrvatskog sabora jer pokriva ono što se inače u žargonu zove dakle resor državnih poslova odnosno državnih ministarstava kao što su europski i vanjski poslovi odnosno vanjska politika u to još spada unutarnja sigurnost i obrana. Zakonski i poslovnički on de facto ima veliku važnost bilo zbog ovlasti koje ima, bilo zbog svojih djelokruga, djelokruga rada. I kroz tu prizmu moramo sagledati i sam izvještaj. Ocjena je da je ovaj izvještaj dobro strukturiran zato što nije rađen puko zapisnički nego je strukturiran baš na temelju ovlasti, zadaća i djelokruga rada samog odbora. Dakako da je riječ o izvještaju koji je vezan za rad odbora u prošlom sazivu, međutim on s tog stanovišta za nas koji smo u novom sazivu može biti korisno štivo ne samo za članove odbora nego za ukupno sve kolegice i kolege u sazivu, između ostalog zato što govorimo o izvješću koje je iz razdoblja pred pandemijskog doba pa vidimo koliko smo u nekim stvarima sputani već početkom ovog saziva. Tako da i dakako da je on podloga i po onome što su govorili prethodni govornici, podloga za jednu širu raspravu koja nije sama vezana za puko izvješće. Smatram da i za ono što će biti buduća naša izvješća, dakle koja su vezana za Odbor za europske poslove da zadržimo tu strukturu, a kroz ovu raspravu da ga eventualno još implementiramo i obogatimo. Što se tiče sastava, moram ocijeniti da je i sastav u prošlom sazivu i u ovom sazivu izuzetno kvalitetan, ne toliko i zbog stranačke pripadnosti nego prije svega zbog ljudi koji su u njegovom sastavu jer su multidisciplinarni i svaki pojedinačno u sferi svojih znanja, vještina i sposobnosti može dati doprinos kao što rekoh ovom vrlo, vrlo, vrlo važnom tijelu. Činjenica je da poučni baš tim iskustvima iz prošlog saziva moramo biti dosta pažljivi u ovome sazivu zato da bi bili možda čak i proaktivniji u nekim stvarima baš vezano što se tiče same činjenice oko pozicioniranja Hrvatske unutar EU, ne samo dakle kao puki promatrači nego i kao ljudi koji se malo aktivnije bave europskim poslovima, barem kada je riječ o onom dijelu koji je vezan za stajališta. Konkretno, bilo bi dobro da možemo zauzeti određena stajališta još prije nego što se ona manifestiraju i objave u europskim tijelima. Evo, mislim da je izvješće dobro, da zaslužuje i podršku SDP-a. Hvala.
Hvala. g. Bojan Glavašević govorit će ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Grazie una vicepresidente [[Upadica Radin: Prego.]] Odbor za europske poslove HS-a baš kao i svi slični parlamentarni odbori u drugim zemljama zamišljen je kao instrument koji ako s koristi na pravi način može amplificirati i osnažiti utjecaj i politički doseg zemlje članice unutar EU, ali i zvan nje. On se i po svojoj formi razlikuje od ostalih radnih tijela, ima dva potpredsjednika, jednog iz rada vladajućih i jednog iz reda opozicije, ova forma reflektira ono što bi trebao biti sadržaj. Naime, činjenicu da europska politika po svojoj naravi nije poput dnevne politike nego je prostor za implementaciju dugoročnih strateških ciljeva zemlje članice unutar Unije do kojih bi u idealnom slučaju dolazilo konsenzusom. Članice i članovi odbora mogu djelovati i kroz parlamentarnu diplomaciju i na taj način biti svojevrsni ambasadori svoje zemlje, ali i ambasadori demokracije kao prostora susreta različitosti ideja i političkih vizija. Nažalost, Hrvatska svoj Odbor za europske poslove uglavnom koristi za mahom beživotno amenovanje europskog zakonodavstva. Prava rasprava uglavnom izostaje jer većina članica i članova u njoj naprosto ne sudjeluje, čast iznimkama s obje strane sabornice. Odbor za europske poslove HS-a negdje se u svojoj prošlosti možda već od svojeg začetka, a možda se to dogodilo i kasnije, odrekao vlastite važnosti i velikog dijela svoje uloge. Navest ću samo nekoliko primjera. Počinjemo od činjenica da ovaj odbor već dugo dozvoljava premijeru i Vladi da stavove koje će zastupati na Europskom vijeću dostavlja tek nakon što su ti stavovi već izneseni, a sastanci Vijeća održani. Nas se o tim stavovima zapravo ne pita ništa niti imamo priliku sudjelovati u njihovom kreiranju i ono što je još gore, ti stavovi se ne donose transparentno nego u uskom krugu ljudi u kabinetima Banskih dvora. Europski poslovi nisu privatna stvar wanna be briselokracije nego javna stvar svih građanki i građana RH. posljedica toga je to da se glas Hrvatske na Europskom vijeću time pretvara u glas stranke koja je u Hrvatskoj na vlasti, a ne bi tako trebalo biti. I da se razumijemo, ovo ne govorim samo zato što je trenutno na vlasti netko drugi, to bi govorio i da je na vlasti koalicija kojoj kao nezavisni zastupnik i sam pripadam. Ta praksa naprosto oduzima životni vijek politikama i stavovima koje naši lideri zagovaraju na tom formatu jer je isključiva. Ona im također oduzima legitimitet jer iza njih ne može zapravo stati nitko osim vladajućih, a oni koji iza njih moraju stati to čine jer ih na to prisiljava strančka stega, nije da ih se išta pitalo o tome. Rasprave na ovom odboru su zapravo toliko predvidljive da bih uz tek pokoju iznimku mogao unaprijed napisati što će svatko od govornika reći o kojoj temi i onda slušati kako u svojim raspravama izgovaraju upravo te rečenice. Ali to nije jedini problem. Pravi problem leži u činjenici da Hrvatska zapravo nema europsku politiku, baš kao što nema ni vanjsku politiku. Dublji uzrok leži u činjenici da vladajuća stranka kao što smo vidjeli u nedavnoj raspravi o Strategiji razvoja, zapravo uopće ne nudi viziju Hrvatske koja ide dalje od kratkoročnih interesa njezinih članova i to onih vodećih. A upravo ta stranka je vodila ovu zemlju najveći broj godina od njezina osamostaljenja. Znate na što se svode naša europska i vanjska politika? Na doživljaj EU-a kao kasice prasice i na lobiranje za interese Dragan Čovića i HDZ-a u BiH-u. Nema tu ništa više ni manje. Nema vizije soft powera, nema promišljanja dugoročnih strateških interesa naše zemlje, nema potrage za saveznicima koje dijele iste ili slične interese, nema bilateralizma. Nema sustavnog i dosljednog angažmana oko proširenja EU-a na naše južno i jugoistočno susjedstvom, što je par excellence radu u korist svoje štete. Klub zelenog-lijevog bloka ima viziju ovog odbor kao dinamičnog djela koje raspravlja o kvaliteti i uspješnosti korištenju EU fondova kojemu institucije dostavljaju postupke procjene učinka propisa za dokumente EU-a iz radnog programa kako bi na vrijeme znali kako će se europsko zakonodavstvo reflektirati na naše živote. Voljeli bismo i kada bi se prekinulo s praksom da usklađivanje domaćeg zakonodavstva sa europskim zakonodavstvom ide apriori po hitnom postupku. Dodatno, žao nam je vidjeti da većina drugih odbora uz opet čas izuzecima, ne pokazuje interes za raspravu o EU temama kao što je to sada slučaj u radnom programu odbora za 2021. g. gdje će se npr. o migracijama raspravljati samo kroz Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost a ne i kroz Odbor za ljudska prava. Sve bi se ovo uz malo truda moglo brzo promijeniti. Pred nama su izmjene Poslovnika Hrvatskog sabora u kojem možemo promjene u tom smjeru a predložit ćemo da se krene sa izmjenama Zakona o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade RH u europskim poslovima. Tragično je što Hrvatska danas zaboravlja mnoge lekcije naučene za vrijeme pristupnih pregovora poput one o važnosti zauzimanja za pravedan tretman zemalja kandidatkinja kad su izložene nepravdi. Tu prije svega mislim na francuski i bugarski veto Makedoniji i pokušaj negiranja identiteta i jezika te zemlje ali i na guranje našeg južnog susjedstva u nekakvu tobože komotnu čekaonicu koja je u svojoj biti samo loša isprika za neispunjena obećanja dana zemljama kandidatkinja o njihovom napretku u pregovorima. Hrvatska na takve stvari ostaje potpuno nijema što je zapravo sramota. Ona između ostaloga održava i činjenicu da Hrvatska ne samo da nema viziju svoje budućnosti, nego da nema ni viziju budućnosti EU-a pa niti svijest o tome da je kao njezin dio, pozvana oblikovati je sa ostalim članicama. Rekavši ovo, pitam vas drage kolegice i kolege, što mislite, ispunjava li ovaj odbor svoju ulogu? I možda još važnije, pozivam vas da razmislite o tome što bi uloga ovog odbora po vašem mišljenju trebala biti? Mašina za udaranje rubber stampovane kameralističke politike podstanara u Banskim dvorima ili možda ipak horibile dictu, nešto više?
Hvala lijepa. Sada je na redu gđa. Marijana Balić koja će govoriti ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Na samom početku želim istaknuti odnosno pozdraviti rad Odbora za europske poslove u predmetnom razdoblju odnosno u 2019. g. te jednako tako reći kako je veliki posao iza svih nas a poglavito iza Odbora za europske poslove kada je riječ o hrvatskom predsjedanju Europskim vijećem u prvoj polovici 2020. godine. Može se reći kako su tijekom 2019. g. u obavljanju europskih poslova kao i u međunarodnim aktivnostima, dominirale teme povezane sa prioritetima hrvatskog predsjedanja Vijećem EU-a usvajanjem novog višegodišnjeg financijskog okvira, Brexita te budućnosti politike proširenja. Kao što smo već mogli i čuti, odbor je tijekom 2019. g. održao ukupno 16 sjednica te je većina sjednica bila posvećena aktivnostima kroz koje je odbor posredno sudjelovao u postupku donošenja obvezujućih akata EU-a nadzorom nad aktivnostima Vlade. Od već spomenutih 16 sjednica odbora, 3 su bile tematske. Razvojna politika EU-a, zatim odredište EU u budućnost mladih u Hrvatskoj te europsko istraživanje o vrednotama. Tijekom predmetne godine, Odbor za europske poslove je razmatrao ukupno 32 stajališta RH o prijedlozima zakonodavnih akata EU-a te uzimajući u obzir mišljenja radnih tijela, donio je jednako toliko zaključaka kojima je prihvatio stajališta RH. Ovdje valja spomenuti kako je od raspravljenih stajališta, njih 17 bilo o dokumentima vezanim uz novi višegodišnji financijski okvir EU-a za razdoblje 2021. do 2027. a koji je kako znamo i usvojen, u međuvremenu usvojen, kojim je RH na raspolaganju više od 22 milijarde eura za idućih 7 g. a koji predstavljaju naravnu, pravu odnosno čvrstu polugu za provođenje reformi, realizaciju projekata, ulaganja a i ono što je najvažnije, za gospodarski oporavak. Kad je pak riječ o razmatranju izvješća o sastancima Vijeća EU-a i izvješćivanja o sastancima, treba naglasiti kako Vlada RH redovito dostavlja stajališta RH za sastanke Vijeća EU-a kao što je redovito obavještavao odbor o sastancima dostavljajući dnevne redove, prijedloge zaključaka Europskog vijeća kao i stajališta RH za svaku od točaka dnevnih redova. Predsjednik Vlade je 2 puta tijekom 2019. g. nakon održanih sastanaka Europskog vijeća na sjednicama Sabora, podnio izvješće o sudjelovanju na istima. Ovdje dakako treba podsjetiti kako je upravo ova Vlada uvela novu praksu češćeg izvještavanja Sabora o europskim aktivnostima a sve u cilju boljeg informiranja zastupnika i hrvatskih građana o europskim temama i to svi moramo smatrati dobrim i naravno, pozdraviti. Kada je riječ o sudjelovanju postupku predlaganja kandidata RH za institucije EU-a, treba reći kako je odbor na svojoj 43. sjednici raspravljao o izvješću o kandidatkinji RH za članicu revizorskog suda EU-a u mandatnom razdoblju od 2019. do 2025. na kojem je Ivana Maletić predložena kao kandidatkinja RH. Jednako tako je Odbor na svojoj 52. sjednici raspravljao o Izvješću o kandidatkinji RH za članicu EU komisije u mandatnom razdoblju od 2019.-2024. g. na kojoj je Dubravka Šuica predložena kao kandidatkinja RH i ovdje treba napomenuti kako se HS pridružuje manjem broju nacionalnih parlamenata država EU, točnije njima 8 koji sudjeluju u postupcima odnosno u izboru nacionalnih kandidata za položaj u EU institucijama, što naravno, našim kandidatima kao i ostalih 8, svakako daje dodatni legitimitet. Jednako tako, treba spomenuti i brojne sastanke predsjednika i članova Odbora za europske poslove koji su obavljeni sa stranim dužnosnicima i izaslanstvima koje smo imali tijekom 2019. g. Odbor za europske poslove također, kontinuirano prati postupak usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU te je tako na svojoj 11. sjednici donio Plan usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2019. g. Sam Plan je sadržavao i 45 zakonodavnih mjera, a tijekom 2019. g. HS je donio ukupno 44 zakona usklađena s pravom EU. Ne umanjujući niti jednu od aktivnosti provedenih od strane Odbora za europske poslove tijekom 2019. g., a koje su detaljno navedene u samom predmetnom Izvješću, jednu bih ipak posebno izdvojila. To je svakako priprema i provedba parlamentarne dimenzije hrvatskog predsjedanjem Vijećem EU. Tijekom 2019. g. u pripremama za predsjedanje, Odbor je raspravljen na 3 svoje sjednice. Unatoč zaista nikad viđenim okolnostima uslijed pandemije Covid-19 bolesti, možemo reći kako smo postigli zacrtano, odnosno ostvarili odlične rezultate. Osnažili smo državnost i postavili globalnu vidljivost. Možemo i reći kako smo i promijenili način rada te se prilagodili novonastalim okolnostima postavljajući tako svojevrsne nove standarde za sve one koji dolaze iza nas. Zaključno, želim još jednom pohvaliti predmetno Izvješće, ali jednako tako i sve napore koje je Odbor za europske poslove čini u okviru svog djelokruga rada. Slijedom svega navedenog Klub zastupnika HDZ-a naravno će, podržati ovo predmetno izvješće. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gđa. Dalija Orešković govorit će u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala predsjedavatelju, kolege zastupnici i zastupnice. Pa evo, referirat ću se i krenut ću od onoga što je rekla prethodnica, kolegica Marijana Balić iz redova HDZ-a o tome da predsjednik Vlade Andrej Plenković češće informira HS putem ovog Odbora o sastancima Vijeća EU i ostalim stajalištima usvojenim na razini tijela EU. Pa uzalud je češće izvještavanje, ukoliko je ono post festum. A upravo je o tome govorio Bojan Glavašević neposredno prije nje i ja se slažem da mi zapravo pomalo i bespredmetno raspravljamo o Izvješću koje je pred nama, nesporno je da je Odbor odradio dobar posao u okviru onih ovlasti i uloge kako se zapravo sam Odbor vidi, neovisno o tome što je riječ o odboru iz prethodnog saziva HS-a. Nije ovo jedino radno tijelo HS-a koji se odrekao vlastite uloge i vlastite važnosti. Rekla bih da je i HS sam po sebi, kao institucija sebi oduzeo onu ulogu koju bi po Ustavu trebao imati, a nimalo u tome ne zaostaju i druge važne institucije, poput institucije predsjednika države i ponovit ću ono što sam rekla i po prethodnoj dnevnoj točci, odnosno točci dnevnog reda, kao i svaki puta kada govorimo o bilo kojoj tematici koja se tiče vanjske politike RH, nema jedinstvene vizije jer ona nikada nije osmišljena. Zbog toga RH nit na razini EU, a niti u drugim bilateralnim odnosima ne iskorištava svoje potencijale. Našim vanjskim politikama je zapravo, kao što je to rekao, dobro je poentirao Bojan Glavašević, oduzeti životni vijek zato što su one isključive je ograničena rokom trajanja na mandat jedne vlade koja ih provodi. Iako, u Ustavu RH piše nešto drugo. Piše da se vanjska politika sukreira između dviju grana izvršne vlasti, međutim, u RH tome nikada nije bilo tako. A kada konkretno govorimo o području vezano za EU poslove, evo i u uvodnoj replici rekla sam, odnosno ponovila nešto što problematiziram u HS-u kontinuirano, a to je da je čl. 144 st. 5 Ustava propisano da RH u Vijeću i EU vijeću zastupaju sukladno njihovim ustavnim ovlastima Vlada i predsjednik RH i svaki put kada postavim to pitanje, dobijem odgovor, pa da, to tamo tako piše. A svi znamo da tome nije tako i preko toga se jednostavno pređe, ako da je Ustav, što? Da je riječ o jelovniku u nekom obližnjem restoranu, zapitali biste se što tamo piše, a ne pitamo se što piše u hrvatskom Ustavu. Mi kao zakonodavno tijelo, mi kao ustavotvorac. I kakve to veze onda ima sa ovim Odborom? Ima, utoliko što i u nadležnostima koje sam navodi u ovom Izvješću, kaže da on razmatra izvješća Vlade o sastancima Vijeća EU. Dakle ponovno i sam Odbor previdio ili namjerno prešutio jednu bitnu stavku iz našeg Ustava. Pa bih ja onda konkretno predložila sljedeće, dakle predložila bi da Odbor, za početak razmotri ovu odredbu Ustava u kontekstu odredbi Zakona o suradnji Hrvatskoga sabora i Vlade u EU poslovima jer je očito da smo u tom zakonu nekoga izostavili. Mislim da nitko nije pozvaniji od ovog saborskog Odbora da preuzme određenu inicijativu pa da sam na temelju iskustava iz vlastite prakse i specifičnih znanja koje ima u odnosu na druga matična radna tijela Hrvatskog sabora, razradi ili definira koje bi to bile ustavne ovlasti Predsjednika Republike a koje predsjednika Vlade, kada specifično pričamo o europskim pitanjima i o europskim poslovima. I kad se već u tih, eto koliko godina otkako smo članica EU-a, nitko nije sjetio sjesti za stol, pa reći na koji način bismo mi mogli kreirati našu viziju unutar EU-a, kako iskoristiti naše potencijale, koje će nam države biti partneri i saveznici u ostvarivanju pojedinih pitanja i tema, kad o tome barem nije u javnosti o tome bilo riječi da se ikada dogodilo, nije bilo razgovora i dogovora između Predsjednika države i predsjednika Vlade u ovoj ili nekoj ranijoj kombinaciji, ja pozivam odbor da prvi započne i otvorit tu temu. Mislim da je to jedini put i jedina šansa da Hrvatska krene nekakvim sigurnim koracima naprijed. Hvala.
Hvala lijepa. I sada će govoriti g. Domagoj Hajduković, govoriti o izvješću koje je podnio, izvolite. Pojedinačno. Izvolite.
Hvala, g. predsjedavajući, ali imam nekoliko stvari koje bi volio reći u osobno ime. Dakle, ne mogu uzurpirati institut predlagatelja. Prije svega, mogu se donekle složiti sa iznešenim stavovima da raspravljamo o ovom izvješću daleko, daleko post festum i iz prošlog saziva, ne smatram da je to nepotrebno, ali volio bih da smo u tome ažurniji. U ovom slučaju nismo mogli biti iz objektivnih razloga ali ne vidim zašto recimo na dnevni red nikako ne mogu doći izvješća pučke pravobraniteljice pa tako čekamo izvješća iz 2018., 2019., sad 2020., imenovat ćemo novu pučku pravobraniteljicu, nismo raspravili gotovo pola mandata i one prošle. Dakle, takvi dokumenti još uvijek čekaju, nije to jedini dokument takve vrste koji čekaju još 2018., ima ih dosta, volio bih da češće raspravljamo odnosno da smo ažurniji što se tiče izvješća koja dolaze na plenarne sjednice. Pa tako i ovoga. Ali nadam se da ćemo relativno u skoroj budućnosti raspraviti o izvješću Odbora za 2020. g. koje ćemo uskoro i sačiniti. Još bih volio naglasiti koliko je bitan strateški pristup vanjskim ali onda i europskim poslovima. Jer tu je kolegica Orešković zapravo na pravom tragu, mi od našeg pristupanja EU-u i NATO-u, koji su nam bili strateški ciljevi oko kojeg smo imali konsenzus, imam dojam na neki način da smo se nakon toga pogubili odnosno više ne znamo gdje smo, kamo idemo i što želimo od samog svog članstva, kako ćemo kapitalizirati u maksimalističkom smislu itd. i to je vezano jednako i na pitanje kolege iz HDZ-a koji me pitao kroz repliku kada sam govorio kao predlagatelj, jesmo li našli svoje mjesto u EU. Ne, još ga tražimo ali vrijeme nam ide, već smo dugo članica. Već je ovo drugi financijski okvir u kojem sudjelujemo, iz kojeg povlačimo novce i vremena zapravo nema. Moramo se posložiti puno ozbiljnije i zato su ovakve rasprave zapravo i bitne, i zbog javnosti pa i zbog političke javnosti da ukažemo na neke problem i propuste ali onda da predamo na neki način prijedloge. Drago mi je da se naši eurozastupnici u velikoj većini zaista trude, zalažu, stavljaju neke stvari koje su Hrvatskoj bitne na dnevne redove svojih odbora, to je svakako za pohvalu ali moramo ojačati suradnju i koordinaciju među dvama parlamentima i njih uključiti u bitne stvari koje se i bitne rasprave koje se dešavaju u našem parlamentu a kroz njih posredno uključiti i nas u ono što se dešava u Europskom parlamentu da mogu ponekad prenijeti i stav nacionalnog zakonodavnog tijela. Što se tiče najavljenih prijedloga izmjena Zakona o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade RH u europskim poslovima, izmjene Poslovnika, ja se tome veselim, to će sigurno biti, a vjerujem da će klub koji je o tome raspravljao i predstaviti takav prijedlog, to će sigurno biti prilika da raspravimo i položaj odbora i položaj parlamenta sve skupa u europskim poslovima i vidimo kako ga možemo osnažiti i osvježiti ali to je neka druga tema. I još na kraju, a to moram reći u svoje osobno ime, jako me nervira što čini mi se da naša Vlada ne shvaća, naše ministarstvo ne shvaćaju razliku između direktive i uredbe. U direktivi uvijek možemo biti fleksibilniji, u unošenju direktive u naše zakonodavstvo, dok je uredba nešto drugo. I mislim da i to dovoljno ne koristimo, da direktive ne prilagođavamo dovoljno našim potrebama i na taj način ne maksimaliziramo ono što bi trebali. Još jedanput se u osobno ime želim zahvaliti tajništvu odbora, svima koji rade u odboru, koji rade s odborom kao i svim zastupnicama i zastupnicima koji sudjeluju u radu odbora i veselim se budućoj suradnji.
Hvala. Imate replike. Gđa. Dalija Orešković, prva replika.
Evo, hvala vam. Kolega Hajduković, činjenica je da kada govorimo o vanjsko-političkim ciljevima, malo se toga može iščitati čak i iz programa političkih stranaka a kada govorimo o EU-u, ispada da se naša vanjska politika odnosno naši ciljevi svode samo na količinu povlačenja sredstava iz višegodišnjeg financijskog okvira. I doista bi voljela, kao što sam rekla, da sam vaš odbor definira barem 5 ključnih ciljeva za koje ćemo se boriti neovisno o tome koja Vlada u pojedinom trenutku državu vodila a isto tako ono što primjećujem, da naši građani i nemaju dobra saznanja o tome što naši zastupnici u Europskom parlamentu, činjenica je da se mnogi od njih trude u okviru svojih odbora međutim, gotovo je nepremostiv jaz i daljina između njih, njihovih stavova, njihovog radnog dana i ono što tišti svakodnevnicu naših građana. Pronađite neki način da se uspostaviti komunikacijski kanal bolje od onog kojeg imamo sada.
Hvala, Izvolite, odgovor.
Hvala lijepo, kolegice, odgovorit ću vam na ove konkretne prijedloge kroz intervenciju predlagatelja. Što se tiče rada članova EU parlamenta, tu su neki više, neki manje transparentniji odnosno poznatiji u javnosti. Ono što mi sa naše strane se trudimo napraviti je svakako što više ih uključiti u rad Odbora, jer rekao sam, EU perspektiva odnosno perspektiva EU parlamenta je nama bitna, a po nekoj logici mislim da bi i njima trebala biti bitna perspektiva nacionalnog parlamenta. Također, poslovi predstavništva EU parlamenta u Hrvatskoj koje također, radi i na populariziranju, recimo to tako, toga što je europski zastupnik odnosno zastupnica i što radi, ali isto tako i kao svojevrsni medijator između našeg zastupnika, zastupnice i zastupnika i hrvatskih građana, daje im postaju neke teme bliskije, da im rad EU parlamenta također, postaje blizak, bliskiji, barem. Osim toga, članovi EU parlamenta imaju i novac pomoću kojeg mogu građane dovesti u EU parlament i na licu mjesta ih upoznati sa svojim radom.
G. Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče. Kolega, dolazimo iz različitih političkih opcija pa je logično da nekad imamo na iste stvari i različite poglede. Osvrnut ću se na ovaj dio kad kažete da se u EU na neki način Hrvatska još uvijek traži. Amerika je puno duže u demokratskim procesima nego Hrvatska, a nekako imam osjećaj da zadnje 4 godine u svjetskoj politici se i Amerika tražila. Tako da, to kad se tražimo, nije tako ni loše. Ali moram nekako reći da ne mogu baš shvatiti da i vi ne možete priznati da u zadnje 4 godine se Hrvatska ipak pozicionirala bolje nego što je to bila prije i da procese koji idu, idu u tom smjeru da smo svaki dan u EU sve bolje pozicionirani. Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepo. Kolega, ja baš tu ne bi povlačio paralele s Amerikom, posebice zbog specifičnost prošle administracije i vidjet ćemo kako će se postaviti ova. EU tu ima neki kontinuitet i mi bi je trebali imati i ja se ne bojim priznati sve što je dobro. Nećete čuti mene da kudim nešto što mislim da je zaista dobro za Hrvatsku u EU. Istina je da se pozicioniramo bolje, da smo bolje pozicionirani nego na početku. Ali kako sam rekao, to je jedan evolutivni proces, ja vjerujem da ćemo se u budućnosti, bez obzira tko je na vlasti, pozicionirati sve bolje i bolje. Sama činjenica da u ovom parlamentu, u ovom sazivu raspravljamo puno više o europskim temama nego prije, a bili smo i prije članica, vam govori dovoljno o tome koliko sazrijeva svijest da su europski poslovi bitni, da to više nisu vanjski nego naši poslovi i da trebamo tu izreći svoje mišljenje, i kao zastupnici i kao građani i kao politički akteri općenito.
Gđa. Petir.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Hajdukoviću, ja mislim da je dobro da raspravljamo ovo Izvješće, bez obzira što se ono odnosi na 2019. g. jer kod svih tih rasprava uvijek se možemo prisjetiti onog što je bilo dobro. Isto tako, vidjeti gdje možda postoji prostor za napredak. Slušajući danas rasprave, moj dojam je da ipak ima tu previše kritizerstva koje je nekako bazirano na neznanju i zato bih voljela čuti od vas postoji li mogućnost da Odbor za europske poslove možda malo sustavnije i više educira zastupnike u HS-u što su uopće EU poslovi, što je uloga odbora i koja je uloga drugih odbora i zastupnika u tom području jer mislim da bi onda možda došlo do većeg razumijevanja i ne bi bilo ovoliko kritika koje stvarno nemaju ni u čemu temelja. Hvala lijepo.
Odgovor.
Pa hvala kolegice Petir. Slažem se s vama, bitno je raspravljati, bitno je ukazati na neke činjenice, neke ogoliti. Što se tiče kritizerstva, ja nemam problema s tim ako će ono poboljšati rad odbora. Često možda što se kaže da je promašena tema, no bez obzira na to, ovo je prilika otvoriti sve europske teme, kao i svako izvješće kada raspravljamo, a ne se nužno vezati samo za ovo. Skrenut ću vam pažnju samo da postoji bilten o europskim poslovima u HS-u koji zastupnici i zastupnice dobivaju na svoje mailove, dakle to je e-Bilten, gdje mogu pročitati sve što je vezano za EU poslove, i od strane odbora, ali i od strane drugih aktivnosti koje su bitne, o dokumentima koji su dostavljeni, itd., tako da sve koji su zainteresirani, ohrabrujem da to pročitaju bolje. A postoji onaj vodič za zastupnike, doduše, ja sam ga prvi put davno čitao, tad još nismo bili članica EU, možda bi ga trebalo malo osvježiti sa temama iz EU politike i utjecaj nacionalnog parlamenta na istu.
Hvala. Nemate više replika. Sada je na redu rasprava gđe. Marijane Petir. Izvolite.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče HS-a, zastupnice i zastupnici. Prije svega, želim zahvaliti predsjedniku Odbora za europske poslove koji je 2019. g. predsjedao tim Odborom, g. Ivanu Domagoju Miloševiću koji je ustvari tijekom svog mandata uveo i nove standarde, o čemu mogu govoriti potpuno meritorno iz tog razloga što sam u to vrijeme bila zastupnica u EU parlamentu i njegovim dolaskom na čelo Odbora, zastupnici u EU parlamentu su počeli dobivati pozivnice da se uključe u rad Odbora, da govore o nekim temama koje su nam zajedničke, koje su bitne i to se nastavilo i danas kao praksa. Također bih voljela ovdje reći da mi se čini da ima puno neutemeljenih kritika, to je možda zato što se ne zna kako se prije radilo, a prije se radilo tako da primjerice, mi kao zastupnici u EU parlamentu koji smo izabrani 2014. g. nismo uopće mogli dobiti stajališta RH ni o kojem pitanju ako nismo pripadali tadašnjoj vladajućoj većini koju je činio SDP i njihovi koalicijski partneri. Danas to nije slučaj i dakle to govori o promjeni prakse i uvođenju dobre prakse jer se ne smije gledati tko je u kojoj političkoj stranci, stajališta RH trebaju biti dostupna svakom europarlamentarcu, bez obzira na političke boje, kao što i zastupnici u HS-u trebaju imati sve relevantne informacije. Zato mi se čini važnim ovdje reći ono što je istina, a ne se oko ove teme koja bi nam trebala svima nekako biti u fokusu jer sa pravom se kaže da su europski poslovi i naši hrvatski poslovi, ponekad govori izuzetno površno. Nimalo nije površan pristup to što je zadatak ovog odbora usklađivanje i zakonodavstva sa EU-om, također suradnja sa odborima u Europskom parlamentu, suradnja sa Europskom komisijom, revizorskim sudom i drugim tijelima EU-a, ali i ono što je zanimljivo je suradnja sa tijelima Hrvatskog sabora, dakle mi smo upućeni jedni na druge. Građani premalo znaju ne samo o aktivnostima Odbora za europske poslove nego i drugih odbora. Pod svjetlima pozornice, jedino su ove rasprave ovdje na plenarnoj sjednici i to ne baš one koje su najargumentiranije već one koje vode zaoštravanju određenih odnosa u društvu, dakle rad odbora u Hrvatskom saboru pa tako i Odbora za europske poslove trebao bi biti više vidljiv i dostupan javnosti pa bi možda i neke nedoumice koje se pojavljuju bile odmah u startu otklonjene. Da, naravno da možemo razgovarati o tome na koji način se u budućnosti postaviti prema stajalištima RH koja dolazi u Sabor, ima li tu prostora za unaprjeđenje te komunikacije, mogu li tu zastupnici dati svoj doprinos i niko ne bježi od tih rasprava, dapače, mislim da je jako važno da sinergijski uvijek tražimo u jednom suglasju i dijalogu bolja rješenja. Ne bi se složila s onima koji su kritizirali tzv. pasivnost RH kad je riječ o proširenju jer ću podsjetiti da upravo 2019. kao što je rečeno se vodila velika priprema za predsjedanje Hrvatske Vijeće EU-a a da je upravo pod palicom Hrvatske kad je predsjedala Vijećem EU-a, došlo do pomaka i da su otvoreni pregovori i sa Makedonijom i sa Albanijom što je bilo godinama blokirano, tako da ne razumijem uopće tu vrstu komunikacije koja je u načelu potpuno netočna jer naš interes za jugoistočni dio Europe za proširenje je bio uvijek vrlo jasan, artikuliran i rekla bih, doista u jednoj otvorenosti i direktnoj komunikaciji prema svima onima koji su te prepreke postavljali, željeli smo uvijek dati argumente zašto je dobro da se sa proširenjem ne stane. Mislim da je važno tu spomenuti i temu koja se otvorila, to je pitanje i jedne od potencijalnih budućih članica EU-a kao što se tražilo od Hrvatske da se zadovolji sve uvjete, tako to mora zadovoljiti i Srbija i neće biti nikakvih popusta, njihov tretman i odnos prema hrvatskoj nacionalnih manjini sam kritizirala kao zastupnica u Europskom parlamentu, ne samo taj dio nego i mnoge druge propuste koji oni čine, koji nisu na tragu vrijednosti EU-a jer Eu nije kasica prasica kako neki to definiraju, EU je [[Upadica Radin: Vrijeme.]] nastala kao zajednica bazirana na vrijednostima [[Upadica Radin: Vrijeme.]] i svi koji žele bit članica te Unije, trebaju te vrijednosti štititi. Hvala lijepa.
Hvala. Imate replike, ostanite. Prvu replika ima g. Totgergeli.
Hvala, potpredsjedniče. Poštovana kolegice, govorili ste o tim pozitivnim pomacima koji su na neki način i u svijesti u Hrvatskoj o važnosti europskih poslova za Hrvatsku, sigurno ste kao europarlamentarka koja je bila tamo za vrijeme 3 mandata Hrvatskog sabora mjerodavni da govorite o toj suradnji koja je između Vlade i naših europarlamentaraca bez obzira iz koje političke opcije dolaze, a meni se nekako čini da je upravo taj bitni pomak i počeo u prošlom sazivu Hrvatskog sabora, nastavljen i u ovom samim ovim činom koji je na neki način pohvalio g. Hajduković kad kaže da se u Hrvatskom saboru puno više raspravlja o europskim poslovima nego što je to bilo prije a to upravo dolazi iz činjenice da predsjednik Vlade želi doći u Hrvatski sabor i želi poslije svakog Europskog vijeća izvijestiti Hrvatski sabor o svemu što se tamo događalo. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala vam lijepo, kolega na ovoj replici. Točno je, točno mogu reći kad su počeli ti bolji odnosi između europskih parlamentaraca i Vlade, onog trenutka kad je A. Plenković postao premijer a Davor Ivo Stier ministar vanjskih poslova. Sjećam se i tog razgovora evo sada zastupnikom Stierom gdje smo mu kad nas je okupio prilikom svog prvog posjeta Bruxellesu nakon što je izabran za ministra vanjskih poslova, pitao što bi trebalo prvo napraviti, svi smo mu jednoglasno rekli pa dajte nam podatke, dajte nam stajališta, drugi zastupnici dolaze sa stajalištima, mi tamo sami produciramo po nekom svom nahođenju što bi to trebali zastupati i tad je ta jedna brana koja je bila postavljena, jednostavno maknuta i došlo je do te protočnosti podataka. I to je ono na što pozivam. Dakle, tamo ne može biti strančarenja zato što morate skupljati podršku da bi progurali dobre ideje. Ako želite zaštititi interes Hrvatske [[Upadica Radin: Vrijeme.]] ili ići u tom smjeru, onda vam treba podrška [[Upadica Radin: Vrijeme.]] morate imat stajališta.
Gđa. Selak Raspudić.
Uvažena kolegice Petir, složit ću se s vama da je loša a ja bih čak rekla i gotovo nepostojeća veza između onoga što se događa u Europskom parlamentu i onoga što se događa u hrvatskom parlamentu. Naime, većina našeg rada u parlamentu ovdje se svodi na prepisivanje različitih direktiva ili uredbi no ono što nedostaje je da mi znamo što je Hrvatska učinila u trenutku kada su se donosile te direktive ili uredbe, za što smo se mi konkretno borili ili što smo uspjeli izostaviti. Što vi mislite, kako poboljšati tu praksu, da li da se uvede i nekakav kratak osvrt kada nam se i daju zakoni na dnevni red na to što Hrvatska radi po tom pitanju ili nekakav treći obrazovni način gdje ćemo mi uspostaviti direktnu vezu između nekih apstraktnih zakona koji se događaju u EU i onoga što mi trebamo ovdje? Jer ovdje se mi osjećamo doista samo kao prepisivači a to ne bi trebao biti slučaj jer smo mi navodno zastupljeni u Europskom parlamentu.
Hvala. Izvolite, odgovor.
Hvala lijepo. Pa dakle, zakonodavstvo u EU-u donosi se u suglasju tri institucije, znači ne samo Europskog parlamenta nego Europski parlament, komisija i vijeće se moraju usuglasiti, to su tzv. trijalozi koji nekad znaju trajati po 2 g., ovisi o težini tematike. No mi ovdje imamo instrument koji ja kao predsjednica odbora za poljoprivredu redovito koristim, dakle ja, predsjednik Odbora za europske poslove odgovaram na njegove dopise vrlo redovito i predlažem mu što želim da se uvrsti u radni program Odbora vezano uz stajališta, ali ta stajališta također, stavljam na sjednicu svog odbora, dakle Odbora za poljoprivredu gdje mi onda pozivamo, nama je uglavnom resorno ministarstvo, Ministarstvo poljoprivrede, ali to ne znači da nas ne zanimaju druge teme koje su vezane uz održivi razvoj ili nešto slično i u tom segmentu tražimo od predstavnika ministarstva da nam iznesu stajališta, da nam kažu kako se druge članice u Vijeću postavljaju oko nekih otvorenih pitanja, od koga su tražili podršku i [[Upadica: Vrijeme.]] kako se taj proces odvija i za [[Upadica: Hvala.]] sad to dobro funkcionira.
I sada g. Domagoj Hajduković u ulozi ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala poštovani potpredsjedniče, kolegice Petir, svakako je Odbor za poljoprivredu, kako ste rekli jedan od aktivnijih u radu i našeg odbora, općenito europskim poslovima što smatram da je bitno jer je zajednička poljoprivredna politika jedna od najbitnijih politika EU, a Odbor za poljoprivrednu čiji ste bili članica jedan od najbitnijih u EU parlamentu. No, što se tiče same uloge odbora i načina na koji, kako bih rekao, procesuiramo europske teme u nacionalnom parlamentu je jedan evolutivni proces. Ja bih se tu sjetio, ne samo predsjednika Miloševića koji je uveo neke nove prakse nego i predsjednika Mondekara koji je, Daniela Mondekara koji je ustanovio cijeli Odbor za europske poslove, vodio tranziciju iz Odbora za europske integracije, svi su oni ostavili trag, vjerujem da će ostaviti i one koji dolaze poslije nas i zbog toga smo i donijeli uostalom, Zakon o suradnji Vlade RH i Hrvatskog sabora o europskim poslovima, dobro je da premijer želi raspravljati o svim temama koje su bile na Vijeću i tako otvoriti zapravo sve europske teme koje su bitne. Puno više se raspravlja o tome i [[Upadica: Hvala.]] ocjenjujem kao dobro.
Odgovor.
Evo, hvala vam lijepo kolega Hajdukoviću. Pa ja stvarno mislim da je dobro to što premijer dolazi u Sabor, što izvještava Sabor o sastancima EU vijeća, što postoji ta mogućnost da i zastupnici daju povratnu informaciju, što možda dovodi do jednog boljeg razumijevanja naših pozicija, ali i njemu daje određene smjernice gdje mi smatramo možda da postoji još neki prostor za dodatni angažman. Ono što je dobro da Hrvatska jest se pozicionirala u EU kao jedan prepoznatljiv igrač, odnosno prepoznatljiva članica EU, što imamo dobre kontakte koji nam pomažu u adresiraju određenih tema, naravno da ja i kao predsjednica Odbora za poljoprivredu, ali i osoba koja je toj temi posebno posvećena uvijek nekako zagovaram da poljoprivreda bude vidljivija u tim našim komunikacijama i aktivnostima jer mislim da zbog važnosti i zaslužuje bolje pozicioniranje i bolji pristup. Hvala.
Hvala. Hvala. Nemate više replika. Hvala lijepa. Sada je na redu rasprava g. Erika Fabijanića. Izvolite. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege. Dakako da nam Izvješće o radu Odbora za europske poslove za 2019. daje manevarski prostor da malo šire raspravljamo o europskim poslovima, bilo da je riječ o Vladi, bilo da je riječ o Saboru, bilo da je riječ o Odboru, bilo da je riječ o drugim tijelima koji su za to nadležni. Dakako da o tome nisam govorio kad sam govorio u ime kluba, što je i normalno jer smatram da je konkretnije razgovarati o samom materijalu. Ali, kroz raspravu, evo kako smo već prošili na nešto što i nije sam meritum, ali ima veze s europskim poslovima, onda bih dao jednu ocjenu, a to se moglo vidjeti po svim mojim raspravama koje su bile vezane za EU poslove da možemo puno, puno bolje od onoga što činimo. Imamo, recimo, situaciju konkretnu, koju ću spomenuti, ali koja, neovisno, nećemo mi situaciju popraviti poslovničkim odredbama, nemojmo gajiti te iluzije. U svemu i uvijek se može po bilo kojem propisu raditi ako postoji nešto što se zove politička volja, dakle volja da se nešto učini. Nažalost tome nije uvijek tako. Hrvatska je nespremna ušla u EU. Sad je već kasno razgovarati o pregovorima i ono što se kaže, plakati nad prolivenim mlijekom jer ono što sam upozoravao i govorio, dakle Hrvatska kad je ušla 2013. već onda je znala da će kad-tad kroz formulu 2+3+2, dakle u ljeto prošle godine, dakle s 1.7.2020. biti potpuna sloboda kretanja ljudi. Što to znači? Da će ljudi ići za većom plaćom, ići će tamo gdje ima posao i ići će tamo gdje mu je kvalitetnije radno okruženje. To je Hrvatska znala, znala je to već 2013. Nije se na to spremila. I zbog toga od građevinskog sektora pa na dalje imamo povećanje plaća, imamo povećanje plaća koje su povećali poslodavci, to je njihova zasluga. Nije to zasluga hrvatske politike jer da bi zadržao radnika je morao povećati plaću. Morao je povećati plaću. To nije zasluga hrvatske politike. Ja bih volio da je to zasluga hrvatske politike. Možemo mi podići neoporezivi dio, ali je isto pitanje politike minimalne plaće, to bi onda bila zasluga hrvatske politike. U ovom konkretnom slučaju nije. Kad govorimo o proaktivnosti, evo ga, konkretan primjer, gdje je odbor za, naš Odbor za europske poslove kod Brexita, isto tako, dao zaključak neovisno o tome što je to bio moj prijedlog, za onome što su nedoprinosna davanja, da se to dopuni. I to bi sigurno bilo, uvjeren sam, dopunjeno da nije jedna kvaka u čitavoj priči. Da smo mi o tome raspravljali na Odboru i poslije u Saboru kada je već bio isteko rok da Hrvatska može dati svoje primjedbe jer ih je mogla davati do 5. do 5. veljače, dakle može se bolje, može se bolje i u postojećim okvirima. A reći ću vam zašto je to bitno. Jer je to pitanje, navest ću konkretan primjer. Da bi osoba koja ima prebivalište u RH mora živjeti brdo godina da bi dobila nacionalnu naknadu koja je vezana za starost. Dakle, imamo uvjet prebivališta za stjecanje prava, a nakon toga može ić u London i dalje zadržat to pravo iako više nema prebivalište. Zašto? To sigurno nije odgovornost Odbora za europske poslove, nije čak ni odgovornost na Ministarstvu vanjskih poslova, ali jest odgovornost nadležnog ministarstva koje to, koje to nije učinilo. Treća stvar, imamo 3 razine potpisa, imamo direktive, imamo uredbe, ali imamo i preporuke i u preporukama isto imamo manevarskog prostora da budemo, da budemo proaktivniji. Evo, toliko, toliko od mene. Poziv, treba postojat politička volja da bi se bolje pozicionirali i to je sve [[Upadica: Hvala]] Hvala.
Ostanite, imate replike, prvu repliku je tražila gđa. Selak Raspudić.
Uvaženi kolega, kako komentirate hrvatski položaj unutar EU i hrvatsku politiku unutar EU u kontekstu nabave cjepiva za vrijeme ove krize? Naime, mi često čujemo hvaljenje time kako smo mi u odličnim odnosima s vrhom EU i kako naš položaj nikad nije bio bolji. Međutim, ako pogledamo kako ide cijepljenje na razini Hrvatske i koji smo u odnosu na ostatak Europe onda se vidi da smo potpuno podbacili. Isto tako imamo situaciju primjerice da za ulazak u Sloveniju vrijedi papir 6 mjeseci od kada ste preboljeli koronu, dok se za Hrvatsku ista ta znanost odnosi samo na 3 mjeseca. Govorimo li mi na razini ove krize doista o istoj Europi i o istoj znanosti i je li Hrvatska učinila dovoljno da zaštiti svoje građane u kontekstu nabave cjepiva u okviru EU?
Odgovor.
Poštovana kolegice, moj odgovor će bit spartanski, uvijek može bolje i nikad ne smijemo biti zadovoljni sa stanjem u kojemu se nalazimo. Ja ću podsjetiti na ono što su stavovi bili kada smo raspravljali u ovome saboru, a što je bilo vezano za korona krizu. Već sam onda nažalost upozorio na jednu stvar. Mislim da je pitanje korone lakmus papir načina na koji je vezana na koji će određivati budućnost EU i njenih odnosa unutar zemalja članica. Bio sam izuzetno zadovoljan činjenicom da se na razini EU dogovorilo ajmo se svi u svim državama cijepiti isti dan i početi sa cijepljenjem, osigurani su, dakle EU ima tu silu da može financirati istragu odnosno istraživanje za svaku pojedinu ovaj za istraživanje za cjepivo zato da bi ga imali i tu je za sada u Covid-19 EU krahirala. To je činjenica.
g. Domagoj Prica.
Poštovani kolega, prvo htio bih čestitat vama kao i kolegi Hajdukoviću i svim drugim članovima Odbora za europske poslove na vašem trudu i radu. Zanima me kada se radi o radu tog odbora i radu HS što vi smatrate da se još može poboljšati da bismo imali bolje odnose sa drugim parlamentima država članica EU da se bolje surađuje i da se bolje razmjenjuju iskustva, što smatrate da se još može po tom pitanju poboljšati da suradnja bude još bolja na korist Hrvatske i cijele EU?
Odgovor.
Evo, tu je i kolega Stier, jedan dio o čemu vi pričate se može dakako rješavati kroz Odbor za međuparlamentarnu suradnju i zato je dobro da i kolega Stier i ja jesmo članovi Odbora za europske poslove, a s druge strane onaj dio što ja zbilja vapim za proaktivnošću, a to znači ajmo razmotriti stajališta. Daleko od toga možda je tehnički prezahtjevno da se neka stajališta razmatraju u saboru prije nego što ih vlada prenese u Brisel, ali zato postoji Odbor za europske poslove baš zato da nam se ne dogode određeni gafovi u tajmingu i zato da bi zbilja bili ajmo reć tako i savjetodavno tijelo naših predstavnika u Europskom parlamentu i općenito u tijelima EU i to bi moglo bit dobro rješenje.
g. Hajduković.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolega Fabijanić, govorili ste o nedostatku strateškog planiranja i to je zapravo ono što nas najviše lomi i u europskim, a i u vanjskim poslovima. Govorili ste recimo o potpunoj slobodi kretanja radnika, na to se kao država uopće nismo pripremali. Nismo se pripremali ni za ono što se desilo u industriji šećera, 2017. ukinute su kvote, znali smo da će biti ukinute, nismo donijeli nikakve mjere, to činimo tek 2019., a 2021. te mjere daju rezultata odnosno zatvaraju se tvornice. Još jedan primjer vam je da smo tek, da smo vrlo kasno počeli obrazovat kadrove koji su trebali nositi i ovaj administrativni dio europskih poslova. Tek 2006. kreće Studij europskih studija na Fakultetu političkih znanosti, a još tek, još 2000. smo predali zahtjev za članstvo, dobili ACQUIS itd. itd., dakle trebao je čitav niz godina da mi tek počnemo producirati kadrove koji su u vrlo kratkom vremenu zapravo trebali početi nositi tu priču [[Upadica: Fala]] i zbog toga štekamo u puno puno segmenata.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Uvaženi kolega Hajdukoviću, svi koji me znaju znaju me da nisam euroskeptik, pa ću reć bolje ikad nego nikad. Ali činjenica jest da to je sigurno jedna od zadaća ovaj Odbora za europske poslove, ali za tu strategiju opet na neki način ako, ako sebi neko koncentrira odgovornost onda je odgovornost i za ono dobro i za ono loše i tu, i tome nažalost ne možemo, ne možemo pobjeći. Tako i iz tog razloga opet apeliram ovdje je riječ o državi, prema tome ovdje javna i najbitnija politička volja među odgovornim ljudima, ovdje ne bi smjelo biti politikanstva kojeg susrećemo pogotovo kada imamo ministre koji idu okolo po Hrvatskoj i šepure se da je to dala jedna vlada, a u biti riječ je o europskom novcu.
I g. Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Fabijanić javio sam se za repliku zato što se nikako ne mogu složiti sa vašim stavom da politika može utjecati na rast plaće, jedino i samo ako poveća minimalnu plaću. Iako je upravo prošla vlada povećala i tu minimalnu plaću više nego 4,5 vlada prije toga zajedno. Naveli ste područje građevinarstva, mislim da upravo u području građevinarstva jednim dijelom jesu rasle plaće zbog toga što su ljudi odlazili u druge europske zemlje, ali s druge strane plaće su rasle i zbog toga što je zakon tržišta poslodavcima dao tri, četiri puta više posla nego što oni u nekom trenutku to i stizali. A za te nove poslove, za te nove projekte su upravo zaslužne i politike jer politika stvara preduvjete da se uopće ti projekti mogu odrealizirat bilo na lokalnoj, regionalnoj ili državnoj razini.
Hvala. Izvolite odgovor.
Poštovani kolega i sami ste rekli da je pitanje plaće, pitanje tržišta, tako da ne znam što odgovoriti van onoga što sam vam sad odgovorio. Kad mi govorimo o rastu minimalne plaće ona je jednostavno posljedica tog tržišnog dijela, ali nismo djelovali proaktivno preventivno na način da spriječimo iseljavanje kojeg je spriječila sva sreća pandemija jer to je naša realnost. Pogledajte, rekao sam miljon puta baš za ovom govornicom, pogledajte ono što je kupovna moć, tablica kupovne moći po UN-u i to usporedite i napravite analogiju s minimalcima koji su važeći u RH u Austriji, u Italiji nama susjednim zemljama, po toj računici onda ćete vidjeti da neto minimalna plaća u RH ne zaobilazno mora proći 600 eura [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] U programu Vlade je tih 4.200 kuna još malo pa će proći [[Upadica Radin: Hvala g. Fabijanić.]] godinu ništa s nije pomaklo.
Hvala, vrijeme prošlo. g. Stier. Oprostite, nemate više replika. Mislio sam da je replika. Izvolite g. Stier, rasprava je izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Evo ja bih u ovi pet minuta zapravo spomenuo četiri točke koje mi se čine važne vezano za ovo izvješće koje kao što znamo je o radu Odbora još iz prošlog saziva Sabora. Jedna od tih točaka je sasvim sigurno vrijednost koju je odbor imao u tome što je organizirao i izveo različite tematske sjednice, ja bih istaknuo ovdje jednu, a to je bila ona koju smo imali početkom 2019., o europskom istraživanju o vrednotama, dakle „European Values Study“, to radi zajedničko Katoličko bogoslovni fakultet i Hrvatsko katoličko sveučilište već godinama, svakih 10 godina u Europi se to radi od '81. kod nas od kraja '90.-ih. I mislim da je to bio jedan ogroman doprinos prvo tih institucija, ali i rasprava u odboru za ono što kasnije je bila tema i hrvatskog predsjedanja EU, a to je budućnost Europe odnosno Konferencija o budućnosti Europe koju sada će i koordinirati potpredsjednica Komisije Šuica i koje će sasvim sigurno biti tema rada odbora u narednim godinama. Druga točka jest vezana za politički dijalog, dakle redovito odbor surađuje i ima otvoren dijalog sa drugim odborima za europske poslove iz država članica, o čemu je naš predsjednik odbora kolega Hajduković prije u uvodnim riječima nešto rekao. Mislim da su tu otvorene važne teme i što se tiče dakle još 2019.g., a bile su svojevrsna priprema i hrvatskog predsjedanja Unijom koje je bilo 2020.g. Dakle, već 2019. se počelo govoriti o potrebi reforme politike proširenje, do te reforme je došlo tijekom hrvatskoga predsjedanja, već 2019. se i u našem dijalogu sa drugim delegacijama govorilo o potrebi većeg stupnja solidarnosti unutar EU. Nismo naravno tada još znali za ovu situaciju sa pandemijom, sa covidom, ali i tada se o tome razgovaralo prvenstveno zbog problema sa demografijom, danas imamo još i ovo pitanje pandemije. I na neki način plod svih tih rasprava, naravno tu je možda manji udio našeg odbora i parlamentarne dimenzije općenito, ali i ono je pridonijelo da dođe do svijesti da je potrebna jedna veća solidarnost unutar EU i Fond buduće generacije EU-a je isto tako na neki način refleksija toga. Mislim da je dobro da se češće u Saboru razgovara, debatira o europskim temama. Odluka ove Vlade i predsjednika Vlade da bez obzira što ga zakon ne tjera na to, ali dobrovoljno nakon svakog Europskog Vijeća otvori raspravu ovdje u SAboru da je jedna dobra praksa. Naravno i sad to bi bila ajmo reći i treća točka. I moja četvrta je to da je pred nama vidjeti koje eventualno korake moramo sada poduzeti. Mislim da zakon koji smo donijeli prije našeg neposredno prije našeg ulaska u EU o odnosima Vlade i Sabora je izabrao jedan model koji je negdje između onoga modela gdje izvršna vlast sve odlučuje o europskim poslovima i onog drugog ekstrema ako hoćete, a to je možda švedski model gdje Odbor za europske poslove ima vrlo značajnu ulogu i u biti izvršna vlast ne može ništa napraviti bez prethodnog odobrenja tog parlamentarnog odbora. Mi smo izabrali model negdje između toga. I mislim da to odgovara našim potreba sada, iako bi po meni bilo potrebno možda ojačati i stručnu potporu koju Sabor i saborski zastupnici imaju da bi mogli možda eventualno u budućnosti ojačati tu svoju parlamentarnu dimenziju nadzora nad time što čini izvršna vlast. Evo, kratko četiri točke koje sam htio jednostavno spomenuti, opet u jednom konstruktivnom duhu koji doista vlada u radu ovog Odbora za europsku politiku. Hvala.
Ostanite jer je repliku tražila g. Selak RAspudić.
Kolega Stier znate što mene muči? Meni se ponekad čini da mi u Hrvatskom saboru govorimo jedno dok naši predstavnici na razini EU govore i rade drugo. Biti ću vrlo konkretna. Kako je moguće da se u HS-u ovdje od strane vladajuće većine također, zagovara konstitutivnost hrvatskog naroda unutar BiH i prava Hrvata unutar BiH koja su itekako narušena, dok istodobno Vijeće Europe na čijem je čelu naša Pejčinović Burić dozvoljava da šef Uprave ljudskog prava tog vijeća nakon petodnevne virtualne posjete BiH zagovara ukidanje konstitutivnosti naroda u BiH što je ustavna kategorija jer tvrdi da je BiH potreban moderan sistem koji nije temeljen na konstitutivnim narodima. Kako to objašnjavate?
Odgovor izvolite.
Hvala kolegice na tom pitanju. Ja vjerujem da pa iz vlastitog iskustva mogu reći dok sam bio i u Vladi kao ministar vanjskih poslova da hrvatska vanjska politika, bez obzira da li nju u europskim institucijama zastupamo i u Europskom Vijeću ili na ministarskoj razini doista se zauzimala i zauzima za ravnopravnost svih konstitutivnih naroda pa tako i hrvatskog naroda i pogotovo hrvatskog naroda u BiH. Imamo više primjere, npr. kada je bilo izvješće o BiH pri Vijeću sigurnosti UN-a baš imate tu formulaciju ne u našoj samo nacionalnoj poziciji nego i u poziciji veleposlanika EU pri UN-a gdje traži ravnopravnost konstitutivnih naroda. Dakle, što se tiče europskih institucija tu se doista … što se tiče Vijeća Europe tu naravno da je BiH isto tako članica pa ima i hrvatskih zastupnika [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme.]] u Parlamentarnoj skupštini Vijeća Europe koji to zastupaju.
Imam povredu Poslovnika od gospođe SElak RAspudić.
Čl. 238.koega STier je mene omalovažio kao saborskog zastupnika i uvrijedio moju inteligenciju jer uopće nije odgovorio na pitanje koje sam mu ja postavila, a ticalo se konkretnog događaja gdje je Pejčinović Burić odnosno institucija kojoj je ona na čelu, njezin šef uprave Ureda za ljudska prava se zalagao za ukidanje konstitutivnosti naroda u BiH, nama jedna priča, na razini Europe u našim institucijama druga.
Hvala. Nije uvrijedio vašu inteligenciju i imate opomenu. g. Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Stier načeli ste neke vrlo bitne teme, ja bih želio prisnažiti zapravo vaše argumente. Tematske sjednice su na našem odboru bile uvijek jako zanimljive i sa vrlo bitnim temama, nažalost ograničeni smo zbog pandemije, ali tu ćemo praksu svakako nastaviti. Ono što ste spomenuli, a čemu se ja veselim je Konferencija o budućnosti Europe koju ćemo imati na dvije platforme, institucionalnoj i građanskoj i vjerujem da mi kao nacionalni Parlament, jedan od nacionalnih parlamenata možemo doprinijeti raspravi u ovom institucionalnom dijelu. I treća stvar, mi kao odbor i u našem bilateralnom djelovanju stalno na stol i na agendu europsku pokušavamo vratiti teme koje su nama bitne, to ste dobro identificirali. Ja bih možda neke tri izdvojio koje su meni bitne, a to je solidarnost, proširenje i kohezija to je nešto što je Hrvatskoj od jako velike važnosti.
Hvala, odgovor.
Da, kolega Hajduković slažem se s vama, vi ste još i naglasili ovo pitanje kohezije koje nisam u svom izlaganju spomenuo, ali čisto zbog toga što sam se fokusirao na druge teme, ali ona doista čini jednu vrlo važnu temu i gdje trebamo ne samo tu veću možda solidarnost nego i biti aktivni u pronalasku saveznika unutar EU u ovoj debati koja se vodi o tome kako reformirati ili kakva će biti budućnost EU. Hrvatska jest dio tzv. grupe Prijatelja kohezije, smatramo da smanjivanje razlika između bogatijih i manje bogatih država članica jest bitna i jest jedan od ciljeva EU da se te razlike smanjuju odnosno da bude jača kohezija. Hrvatska sigurno ima koristi od toga, a mi ćemo dati svoj doprinos i kroz Odbora za europske poslove.
Hvala. Nemate više replika, hvala lijepa. I na kraju u ime predlagatelja g. Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Prije svega zahvala svim kolegicama i kolegama koji su sudjelovali u raspravi koji su iznijeli pohvale, ali i koji su kritizirali. Mislim da svaka konstruktivna kritika je dobra i ovo je prilika i ovakve debate su prilika da otvorimo niz europskih tema, da razmatramo ulogu našeg odbora i Parlamenta u europskim poslovima pa tako i samog Odbora za europske poslove. Posebno bih se osvrnuo na nekoliko teza izrečenih u raspravama i tada bih također i završio ovu raspravu što se predlagatelja tiče. Dakle, što se radnih programa tiče iako neki prijedlozi odnosno stajališta koja su najavljena odnosno od zakonodavne inicijative koje su najavljene od strane Europske komisije nisu možda u radnom programu, to ne znači da naš odbor neće proslijediti stajališta koja zaprimi od Vlade RH matičnim odborima kada one u Sabor pristignu. Dakle, neovisno o tome jesu li na radnom programu ili ne, imamo mogućnost ako ocijenimo da su nam ta stajališta bitna o njima raspravljati. Volio bih da se stajališta dostavljaju ranije, no moram biti ovdje realan da se ona često donose uoči samog sastanka, tako da jednostavno i nema fizički vremena da bi nekad možda moglo to biti istina, ali volio bih i tu da smo malo proaktivniji, to ćemo se truditi to je jedan zajednički joint venture recimo to tako izvršne i zakonodavne vlasti. Kolega Stier je prije mene govorio pa ne bih se tu previše zadržavao o ulozi našeg Parlamenta, ja bih vam samo podcrtao činjenicu koju smatram dobro, evo kolega Totgergeli sluša pa ću pohvaliti ono što mislim da je dobro, a to je da naš Parlament zaista sudjeluje u čitavom niz europskih tema u kojima mnogi nacionalni parlamenti ne sudjeluju. Dakle, u imenovanju naših predstavnika u eu tijelima, o potvrde određenih dokumenata poput Nacionalne razvojne strategije, Odluci o sudjelovanju u financiranju EU odnosno popularno zvanoj članarini u EU itd., izvješćima sa sastanka Europskog Vijeća, dakle to su sve koji mnogi nacionalni parlamenti nemaju. Mi imamo i to je dobro i to je prilika da otvorimo sve teme koje su na stolu koje su vezane za europsku politiku, a to su manje-više sve teme koje se tiču i Hrvatske odnosno naših građana. Što se tiče rasprave na odborima, reći ću vam jednu anegdotu, mislim da je najžučnija i najduža rasprava bila o prijedlogu da se usustavi odnosno standardizira vrijeme unutar EU da svi budemo jedna vremenska zona i da se ukine zimsko i ljetno računanje vremena. To je možda bio prijedlog koji je bio najzanimljiviji i najopipljiviji recimo to tako, ne apstraktan, ali sad šalu na stranu puno, puno bitniji dokument i puno bitnija mišljenja dolaze na odbor, no ona često ne provociraju dovoljno rasprave. Jedan od razloga je što su mnogi dokumenti visokospecijalizirani kako sam rekao i uvodno, ne možemo svi sve znati o, ne znam poljoprivredi, zaštiti okoliša itd. i zato je izuzetno bitna uloga matičnih radnih tijela. Dakle, radna tijela koja se bave ovom tematikom da same rasprave mišljenja, da ga dostave i nama kao matičnom tijelu za europske poslove da možemo i njihovo mišljenje uzeti u obzir. Drago mi je kako sam rekao da smo Nacionalnu razvojnu strategiju raspravili na našem odboru, nažalost operativno programiranje je malo ne transparentniji proces, ali za to imamo drugo matično radno tijelo to je Odbor za eu fondove. Moram tu pohvaliti suradnju sa kolegom Markom Pavićem, mislim da ćemo tu isto dosta surađivati i da će naš odbor i raspravljati u budućnosti o tome. Što se tiče tematskih sjednica kako sam rekao u replici kolegi Stieru, nažalost pandemija nas ograničava, no zbog toga nismo ništa manje ambiciozni. Vjerujem da ćemo i do sredine ove godine imati ako ne tematske sjednice onda tematske točke na kojima ćemo razmatrati jako bitne teme vezane za cijelu EU. Još jedanput bih pozvao sve članove Europskog parlamenta, sve predsjednike radnih tijela, a onda na kraju zastupnike, svi koji su zainteresirani bez obzira jesu li članovi odbora ili ne da se uključe u rad odbora u rad svojih matičnih tijela po europskim pitanjima i da nam pomognu i meni kao predsjedniku i nama članovima da osnažimo odbor kao tijelo i da maksimaliziramo i efikasnost njegovoga rada. Još jedanput se zahvaljujem bivšim predsjednicima Odbora za europske poslove, ja ću ih kronološko navesti od zadnjeg prema prvom, to je Domagoj Ivan Milošević, Gordan Jandroković i Daniel MOndekar, svako je od njih ostavio neki svoj trag na radu odbora i evoluciji uloge odbora u radu Parlamenta , na tom im puno hvala. Hvala svim članicama i članovima odbora iz svih saziva odnosno u tri saziva odbor postoji dakle u sva tri saziva. Hvala naravno i Tajništvu i Stručnoj službi odbora na čelu sa gospođom Jelenom Špiljak koji zaista puno rade i koji nam pomažu da budemo što efikasniji u svome radu. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Ostanite jer imate dvije replike. Prvu repliku je tražila gospođa Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Evo danas sam stvarno puna konstruktivnih prijedloga, pozivajući se na odredbe Ustava, zakona i odredbi Poslovnika. Kolega Hajdukoviću kada ste rekli da o nekim temama unutar odbora nema puno debate i rasprave jer je riječ o materiji koja je visokostručna i profesionalna pa ste uputili na druga radna tijela, usuđujem se reći da i u drugim radnim tijelima HS-a struktura zastupnika je takva da ne možemo svi znati sve o svemu. Međutim, postoji dobar čl. 52. Poslovnika HS-a koji kaže da „Radno tijelo može uključiti znanstvene i druge organizacije pojedine stručnjake u pripremanju akata i razmatranje pojedinog pitanja“, mislim da bi to bio dobar put, tim više što nam se i u mandatu ovog saziva dogodilo nekoliko puta da su nas nadležna europska tijela uputila u to da neke direktive nismo dobro preveli u naš nacionalni poredak.
Hvala, Odgovor.
Hvala vam kolegice. Slažem se, ponekad kao i zastupnik učite kad postanete članica nekog radnog tijela, dakle nije možda nešto gdje ste kod kuće. Čl. 52.je jako dobar i koristit ćemo ga i koristimo ga u radu odbora. Sada smo ograničeni kažem zbog pandemije, ali zbog videoveza, konferencijskih i slično tu se može tome doskočiti. Isto tako bi želio prisnažiti vaš argument da zbog toga imamo upravo i vanjske članove odbora koji u pravilu, ovisno sad kako u kojem odboru, ali dolaze iz znanstvene, stručne ili institucionalnog miljea recimo to tako, vezano za određeni resor koji bi nam baš svojom stručnošću tu trebali pomagati. Mogu sa zadovoljstvom reći da što se tiče Odbora za europske poslove zaista imamo impresivne ljude, stručnjake koji su nam članovi, među njima recimo profesorica europskog prava s Katedre za europsko pravo Pravnog fakulteta u Zagrebu i siguran sam da će i njezino znanje i ostalih stručnjaka doprinijeti radu odbora.
Hvala. I g. Prica.
Poštovani kolega. EU sigurno otvara velike prilike za našu zemlju, dobro je da smo dio Ujedinjene Europe i svih prednosti koje dobivamo sa time. Dobro je da u HS-u ne samo kao zakonodavnom tijelu nego kao najvišem predstavničkom tijelu u Hrvatskoj raspravljamo o temama vezanima uz EU. Pored toga što EU samim svojim postojanjem donosi benefite i prednosti Hrvatskoj i svim drugim članicama, činjenica da EU ima i neke probleme koje treba razrješavati. Prvo tu je stagnacija stanovništva, prije 100 godina europski kontinent je imao dvostruko veći udio u svjetskom stanovništvu nego danas, dakle pitanje demografije je jedno od velikih pitanja. Druga, među ostalim stvarima, poteže se i pitanje ekonomije, znači kolika je konkurentnost EU, odnosno kompanija s područja Europe, koliko su konkurentne s obzirom na druge ekonomije svijeta. Tu je i pitanje, naravno, pripadnosti [[Upadica: Vrijeme.]] samoj EU koja se treba [[Upadica: Hvala.]] razvijati u budućnosti.
Odgovor.
Hvala kolega. Načeli ste jako puno tema koje svakako vjerujem da ćemo raspravljati u drugim okvirima u ovom parlamentu, demografija, migracija, odnosno imigracija, to je nešto što će sigurno nas okupirati u vremenu koje dolazi i u nekom postpandemijskom vremenu, ali isto tako, ekonomija, možda razmišljanje o revidiranju nekih naših međunarodnih dogovora, govorim, prije svega o dogovorima na razini EU, dakle o slobodnoj trgovini koja možda ne idu na ruku našim proizvođačima, ali također, imate i Zeleni plan, dakle jedan vrlo ambiciozan plan što se tiče zelene ekonomije, kao i kružnu ekonomiju, što EU komisija dosta forsira u ovom mandatu, o čemu smo i raspravljali na zadnjoj sjednici odbora, tako da vjerujem da će još jako puno tema biti baš po ovim poljima koje ste ovdje podcrtali.
Hvala lijepa. Nemate više replika. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.