Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Šestu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 129 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 164 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Zamolila bih samo poslanike, a ministra i kandidata za ministra da izvuku kartice, da utvrdimo kvorum. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici prof. dr Žarko Obradović, Borisav Kovačević, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Ivan Bauer i Miroslav Markićević. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre izabere ministra privrede. Kao što ste mogli da vidite, za Šestu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini utvrdila sam sledeći D n e v n ir e d: 1.Izbor i polaganje zakletve člana Vlade. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda – Izbor i polaganje zakletve članova Vlade. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i svoje ime pozdravim Vladimira Ilića, šefa kabineta prvog potpredsednika Vlade, kao i Svetozara Stojanovića, Marka Obradovića i Dragicu Petrović iz Privredne komore Srbije, koji trenutno prate deo sadašnje sednice sa galerije velike sale. Primili ste predlog kandidata za člana Vlade koji je saglasno članu 133. stav 8. Ustava Republike Srbije i člana 25. stav 2. Zakona o Vladi, pozdravljam poslanike DS, podneo predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić, a kojim je za ministra privrede predložen Željko Sertić. Na taj način, a saglasno odredbama Ustava Republike Srbije, Zakona o Vladi i Poslovnika Narodne skupštine, stekli su se uslovi: - da otvorimo pretres o kandidatu za člana Vlade, - da izaberemo člana Vlade i - da član Vlade pred Narodnom skupštinom položi zakletvu. Podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao da se i ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Reč dajem narodnom poslaniku Marku Đurišiću. Izvolite.
Hvala poštovana predsednice. Smatram da je povređen član 269. Poslovnika Skupštine Republike Srbije koji kaže – kada kandidat za predsednika Vlade iznosi svoj program i predloži sastav za sastav Vlade na sednici Narodne skupštine, o kandidatu za predsednika Vlade, iznetom programu i kandidatima za članove Vlade otvara se pretres. Danas smo dobili obaveštenje od predsednika Vlade da u skladu sa Zakonom o vladi, član 13a, se ovlašćuje prvi potpredsednik, gospodin Ivica Dačić, da zamenjuje predsednika Vlade. Mi smatramo da to nije po Poslovniku, da nije po zakonu, jer član 13a. Zakona o Vladi kaže – da predsednik Vlade određuje jednog od potpredsednika Vlade za prvog potpredsednika Vlade koji ga zamenjuje za vreme odsutnosti ili sprečenosti sa svim ovlašćenjima predsednika Vlade, izuzev ovlašćenja na predlaganje izbora ili razrešenja člana Vlade. Ovaj Poslovnik jedino prepoznaje kandidata za predsednika Vlade, kao ovlašćenog da predlaže u Skupštini i učestvuje u raspravi kada se govori o izboru članova Vlade. Ne možemo da održimo današnju sednicu ukoliko predsednik Vlade nije tu. Sada sam vam pročitao član 269. Poslovnika, član 13a. Zakona o Vladi i smatram da je potrebno da u skladu sa svojim ovlašćenjima današnju sednicu prekinete dok predsednik Vlade ne bude tu sa nama da u skladu sa Poslovnikom i zakonom obrazloži svoj predlog za ministra ekonomije i privrede koji smo čekali evo već mesec dana, koliko je formalno kada je prethodni ministar, treći, a danas ćemo verovatno dobiti i četvrtog, dao ostavku. Smatram da ukoliko to ne uradite, nema uslova za zakoniti rad i molim vas da postupite po našem predlogu. Hvala.
Zahvaljujem. Istovetnu situaciju smo imali i prilikom izbora ministra finansija, te je parlament zaključio da nije povređen Poslovnik. Molim vas, nemojte se javljati jer ja odgovaram, znači, neću vam dati reč. (Marko Đurišić, sa mesta: Dali ste odgovor, ali ja se ne slažem.) Znači, moj odgovor nije bitan. (Marko Đurišić, sa mesta: Pa, čuo sam.) Čuli ste. Da li onda možete da spustite taj Poslovnik i da sačekate da završim rečenicu, jer je to elementarna pristojnost? To bi trebalo da bude na delu da neko završi rečenicu. U redu, onda ne želim da završim rečenicu. Ne dozvoljava mi poslanik jer smatra da je u pravu, pa da i nije potreban odgovor, te može parlament smatrati da ne želite da se glasa o tome, niste čuli moje obrazloženje. Izvolite ponovo. Inače, da vam kažem, od 19. avgusta do 3. septembra nema 30 dana. Izvolite sada.
Smatram da ste prekršili član 27. koji kaže da se predsednik stara o primeni ovog Poslovnika. Izgovorili ste rečenicu da je parlament utvrdio prethodni put da …
Ne, nisam izgovorila, niste mi dali priliku da odgovorim, da završim rečenicu, to je samo vaša pretpostavka.
Molim vas da me ne prekidate.
Ne, prekinuću vas na isti način na koji ste vi prekidali predsednika. Čula sam šta ste imali da kažete, zamislite kad bih ja tako sada.
Samo sam podigao Poslovnik da se javim po Poslovniku kada ste izgovorili rečenicu da je parlament utvrdio.
Molim službe da mi daju stenogram, pa ćemo pročitati čitavu rečenicu javnosti.
Slobodno, neka vam daju stenogram, pa ćete pročitati šta ste izgovorili.
Molim za stenogram.
Ne može parlament da utvrdi da radi nešto suprotno Poslovniku i zakonu. Kada je bio izbor ministra finansija pre mesec dana, slažem se da nisam bio, i nisam bio dovoljno skoncentrisan i nisam obratio pažnju na to da je prisustvo gospodina Dačića prilikom izbora ministra protivno Poslovniku i protivno zakonu. Znate kako, kažu u životu ako vas neko prevari jednom, krivica je na onome ko vas je prevario. Ako vas prevari dva puta, krivi ste vi jer niste naučili nešto iz prvog puta. Mi smo naučili, pogledali smo Poslovnik, pročitao sam vam član 269, a mogu da vam pročitam i član 119. koji govori o tome kada se zakazuje posebna sednica. Pročitao sam vam član 13a. Zakona o Vladi koji izričito kaže da predsednik ne može da prenese ovlašćenja o predlaganju izbora o razrešenju člana Vlade na prvog potpredsednika. U skladu sa Poslovnikom, molim vas da članom 27. da se starate o primeni ovog Poslovnika, da omogućite zakoniti rad, jer u suprotnom nećemo učestvovati u radu.
To je vaša politička odluka, dakle nema zaista nikakvih dodirnih tačaka sa tokom sednice. Kako vi politički odlučite, tako će i biti. Nemam ništa novo da vam kažem u odnosu na ono što sam pokušala da kažem, ali pošto ni ovog puta ne želite da čujete odgovor, pričate sa poslanikom do vas, vi samo recite da li želite da ispunimo poslaničku odredbu i da glasamo o tome što ste vi iznosili danas dva puta za redom? (Marko Đurišić, sa mesta: Da.) Da, zahvaljujem. Da li poslanici dozvoljavaju da pređemo dalje? Niko se ne javlja dalje o povredi Poslovnika. Samo da pogledam gde sam stala, pošto me je omeo prethodni govornik. Da, stala sam kod vremena određenog od pet sati. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 269. Poslovnika, otvaram pretres o predlogu kandidata za člana Vlade. Da li želi reč predstavnik Vlade? Molim za tišinu. Poslanici koji nisu zainteresovani danas za rad, molim da tiho izađu iz sale, da bi ostali poslanici imali jednaka prava i da mogu da rade. Saglasno članu 269. Poslovnika, otvaram pretres o predlogu kandidata za člana Vlade. Da li želi reč predstavnik predlagača, gospodin Ivica Dačić, prvi potpredsednik Vlade? Reč ima Ivica Dačić, prvi potpredsednik Vlade i predstavnik predlagača. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Na početku bih želeo da kažem da, kao i prošlog puta, ja ovde nisam da predlažem člana Vlade, već da obrazlažem predlog, odnosno da zamenjujem predsednika Vlade, u skladu sa zakonom, u obrazlaganju kandidata prilikom glasanja i rasprave o njegovom izboru. Ono o čemu se malo pre govorilo, o tome smo raspravljali na prošloj sednici, kada sam ja obrazlagao predlog za ministra finansija, gospodina Vujovića. Imajući u vidu da sam i ja bio predsednik Vlade i da mi je poznata ova odredba, smatram da nije došlo ni do kakvog kršenja Poslovnika. Svaki poslanik ima pravo da o tome razmišlja i da odlučuje na svoj način. Kao što ste obavešteni, predsednik Vlade Republike Srbije, gospodin Aleksandar Vučić, je predložio za novog ministra privrede odnosno ekonomije gospodina Željka Sertića, predsednika Privredne komore Srbije, izabranog člana Borda direktora „Evrokomore“. Ne želim da se sada previše bavimo i da ponavljamo ono što piše u njegovoj biografiji, o čemu ćete se vi informisati ili ste već informisani, ali ono što mogu da kažem to je da smo svih ovih godina zajedno radili sa Privrednom komorom Srbije, najvećom asocijacijom srpske privrede i da je Privredna komora proglašena za lidera privrednog napretka i najdinamičniju privrednu komoru u regionu, a da je sam gospodin Sertić dobitnik priznanja najmenadžer jugoistočne i srednje Evrope za 2013. i 2014. godinu i najevropljanin 2013. godine u oblasti ekonomije. Po odredbama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, za koje se inače, skromno, kao bivši poslanik, zalažem da se unesu određene izmene, kako bi sam kandidat mogao da učestvuje u raspravi, jer on sve ovo vreme ovde sedi i sluša razne izjave o njemu, što pozitivne, što negativne, a mi kakvi smo uglavnom su više negativne nego pozitivne jer pozitivni nemaju razloga da se previše javljaju, a on nema pravo da odgovori na sve to, tako da sam prošli put ja morao da u ime gospodina Vujovića odgovaram na neka pitanja, ali, to je možda za neku buduću izmenu Poslovnika, možda treba razmisliti o jednoj ovakvoj mogućnosti, da kandidat za člana Vlade može da uzme učešća u raspravi o njemu. Donošenjem reformskih zakona u prvom redu Vlada Srbije počela je da postavlja temelje za sveobuhvatne ekonomske reforme i razvoj privrede, kao i dobre uslove za takmičenje, konkurenciju i tržište. Reforme donose promene koje neće biti ni malo lake, sigurno će doneti mnoštvo problema, ali, bez tih promena, Srbija neće moći da opstane i napreduje. Usvajanjem Predloga zakona o privatizaciji i Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o stečaju, učinjen je krupan reformski pomak. Cilj Zakona o privatizaciji je da ubrza proces privatizacije, obezbedi uslove za privredni razvoj i očuvanje socijalne sigurnosti, a cilj izmena i dopuna Zakona o stečaju je da ostvari uslove za poboljšanje poslovnog ambijenta, efikasnije sprovođenje stečajnog postupka i sprečavanje zloupotreba i korupcije u ovom procesu. Jedan od ciljeva Vlade je stvaranje dobre investicione klime. Posebna pažnja mora biti posvećena privlačenju investicija u izvozno orijentisane projekte, jer je rast privrede kakva je srpska visoko zavistan od uspešne izvozne orijentacije. Veći priliv investicija u narednom periodu mogao bi da doprinese dinamičnijem i stabilnijem ekonomskom rastu srpske privrede, rastu zaposlenosti i smanjenju nezaposlenosti, postepenom zaustavljanju i prevazilaženju nepovoljnih tendencija u oblasti javnih finansija i zaduženosti. U ovom trenutku možda posebno treba spomenuti i povoljne tendencije u spoljno-trgovinskoj razmeni, rast izvoza robe i usluga i smanjenje deficita. Poslednji podaci pokazuju na sedmomesečni rast izvoza robe od 12,3% u odnosu na isti period prošle godine, dok je deficit smanjen za 5,9%, uz relativno visoku pokrivenost uvoza izvozom od 72,9%. Beleži se i rast izvoza usluga za 12,9% u prvom polugodištu ove godine u odnosu na isti period prošle godine, kao i rast suficita bilansa usluga za 41%. Izvoz usluga premašuje 2,2 milijarde dolara u prvom polugodištu ove godine. Povoljan ambijent omogućuje dolazak novih stranih investitora, tako je u ovoj godini planirano postavljanje kamena temeljca i otvaranje novih kompanija, kao što su „Johnson Electric“ u Nišu, „Calcedonia“ u Subotici, „Michelin“ u Pirotu, „Leoni“ u Doljovcu, PKC u Smederevu, a u narednoj „Swarovski“ u Subotici, „North Karton“ u Jagodini i „Geoks“ u Vranju. Među najuspešnijim primerima partnerstva je i saradnja sa kompanija „Al Rawafed“ iz UAE. Ugovor sa emiratskom kompanijom o zajedničkom ulaganju predviđa osnivanje zajedničkog preduzeća za investiranje u poljoprivredi Srbije. Celokupna investicija od 140,5 miliona evra obezbeđuju UAE, dok Srbija nema takvu vrstu investicione obaveze. Prvo ulaganje novoosnovanog preduzeća predstavljaće kupovina dela imovine dva poljoprivredna društva u restrukturiranju, AD „Bačka“ iz Sivca i „Jadran“ AD iz Nove Gajdobre u iznosu od 22 miliona evra i time će se omogućiti otplata dugovanja tih privrednih društava. Iako su se vlade još od 2003. godine suočavale sa gubicima JAT-akoji su prosečno godišnji bili 35 miliona evra. Tek ova Vlada je uspela da privatizuje tu kompaniju. Prilikom privatizacije „Jat Ervejza“, koju je obavio „Etihad“, Srbija se obavezala da će investirati 42 miliona dolara, dok će partner iz UAE uložiti do 100 miliona. „Etihad“ kompanija UAE nalazi se među tri najbolje na svetu, uz „Turkish Airlines“ i „Lufthansa“. Očekuje se da će „Er Srbija“ 2014. godinu završiti sa profitom od milion evra. Osim očekivanog profita, zamenjena je flota, smanjena prosečna starost aviona, povećan broj destinacija, unapređen kvalitet keteringa i kadrovska struktura. Vlada je odlučna u pronalaženju strateškog partnera za „Železaru Smederevo“, jer je adekvatno rešavanje statusa železare u Smederevu veoma važan momenat u funkcionisanju ekonomije Srbije sa mnogo aspekata. Značaj železare jedinog proizvođača kvalitetnog čelika u Srbiji izuzetno je veliko za snabdevanje svih domaćih kompanija koje su kupci železarnih proizvoda i njenih dobavljača. Na planu finansijskih mera Vlada je pokrenula program dinarskih kredita za likvidnost sa subvencionisanom kamatnom stopom. U program se uključilo više od 20 banaka, koje ove kredite privrednicima odobravaju sa rokom vraćanja od 24 meseci sa periodom počeka od devet meseci, a maksimalan iznos kamate je 5,95%. Na osnovu budžetske subvencije u iznosu od 6,9 milijardi dinara poslovne banke će privatnom sektoru plasirati ukupno 1,2 milijarde evra subvencionisanih kredita, što će u bitnoj meri poboljšati likvidnost i funkcionisanje privrednih društava. Nakon tri meseca realizacije programa banke su odobrile i isplatile preduzećima oko 14.600kredita u iznosu od oko 640 miliona evra, a u proceduri za odobravanje se nalazi još oko 170 miliona evra kredita. Takođe bih dodao i informaciju koja je pre neki dan dostavljena, da je u julu mesecu 2014. godine registrovano 769.340 lica na evidenciji Nacionalne službe za zapošljavanje. U odnosu na prethodni mesec, broj nezaposlenih je smanjen za 4.029 lica ili za 0,52%. Ovo je već peti mesec za redom kako se broj nezaposlenih na evidenciji Nacionalne službe za zapošljavanje, znači, ne na osnovu nekih anketa o radnoj snazi, nego na evidenciji Nacionalne službe za zapošljavanje, koja je ovlašćena da se ovim bavi, da se postepeno smanjuje broj nezaposlenih, a u odnosu na februar ove godine, kada je broj nezaposlenih dostigao višegodišnji maksimum od 793.625, ovo smanjenje ukupno iznosi 24.285 lica, što je za 3,06% manje lica na evidenciji Nacionalne službe za zapošljavanje nego u februaru. Pored svega ovoga što sam rekao i ovih pozitivnih pokazatelja, srpsku privredu čeka rešavanje ključnih problema koji će biti izazov za novog ministra. Novi ministar privrede biće zadužen za dobar plan za oživljavanje privrede, dok privrednici od njega očekuju da ih i dalje razume. Prvi posao ministra biće završetak privatizacije, između ostalih i preduzeća u restrukturiranju. Privatizacija je veoma zahtevan i složen posao, s obzirom na nasleđene probleme, kao i na činjenicu da više desetina hiljada radnika očekuje da baš njihova firma nađe kupca. Među 502 preduzeća za koje je već raspisan oglas za prodaju jesu i najproblematičnijih 157 preduzeća u restrukturiranju. Samo zahvaljujući ukidanju plaćanja iz budžeta za njih uštedeće se 800 miliona dolara. Jedan od ciljeva ekonomskih reformi Vlade jeste izjednačavanje prava i obaveza privatnog i javnog sektora. Budućnost je u privatnom poslu, u privatnoj inicijativi i s toga je važno da sektor privrede vodi čovek iz privatnog sektora i to, ko najbolje, iz sopstvenog iskustva, razume probleme sa kojima se suočavaju privrednici. Cilj novog ministra kao čoveka koji dolazi iz privrede i koji je pokazao dobre rezultate rukovodeći Privrednom komorom Srbije u proteklih godinu i nešto dana nesumnjivo je usmeren ka tome da što više preduzeća nastavi da radi, da nađu strateškog partnera ili novog vlasnika, da se smanji nezaposlenost, povećaju investicije, pripreme osnove za oživljavanje industrije i sveukupni razvoj srpske ekonomije. Dame i gospodo narodni poslanici, ja vas pozivam da svojim glasovima podržite izbor gospodina Sertića za novog ministra privrede. Hvala.
Zahvaljujem prvom potpredsedniku Vlade. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jugović.
Dame i gospodo, predsednice parlamenta, potpredsedniče Vlade, kolege i koleginice, u vremenu teške vremenske situacije u kakvoj se nalazi većina današnjeg sveta, u vremenu kada se svet opet polovi na istok i zapad, Srbija se zbog svog istorijskog i geostrateškog položaja nalazi pred velikim izazovima. Nasleđe prve decenije 21. veka, još preciznije rečeno, i poslednje 20, ostavilo je mnoge čvorove koji se teško mogu raspetljati, a ponegde je potrebno i seći. Naša privreda je urušavana ratovima, međunarodnim sankcijama i nedomaćinskim odnosom države prema sopstvenom dobru, pa iz bede 90-ih, 5. oktobar, od onih koji su se najbolje snalazili u periodu nesreće, napravio je srpske tajkune. Petooktobarski snovi o boljoj Srbiji za samo nekoliko godina posle 2000. godine postali su noćne more. Srpski pokret obnove, posle svih stradanja u borbi za bolju, lepšu, ekonomski oporavljenu Srbiju, posle sistematskog ubijanja od strane DB-a, izgubio je onu snagu koju je imao 90-ih. Mi ne možemo i ne želimo sami da menjamo Srbiju, ali smo mogli i možemo da prepoznamo šta je interes države. Zato smo na poslednjim parlamentarnim izborima učestvovali na listi SNS – Budućnost u koju verujemo – Aleksandar Vučić. Srbija danas ima premijera koji je autoritet. Setimo se nekih prethodnih vlada kada su ministri račun polagali svojim partijama ili partijskim liderima. Vlada je bila podeljena na feude. Sada je premijer taj koji vodi svoj tim i bira svoje saradnike. Potpisivanje i primena Briselskog sporazuma je nesumnjiv dokaz mogućnosti da se Srbija hrabrom i odgovornom politikom menja. Zaštititi svoje interese, izbeći međunarodnu izolaciju i prihvatiti realnost, to je suština. Uspostavljeni su saveznički odnosi sa najvećom silom današnje Evrope – Nemačkom. Setimo se, to je bilo samo pre tri godine, politike barikada. Sada i SAD veruju da je Srbija spremna da se menja i da odbaci nasleđe pogrešne politike. To je jedini način oporavka, jer će samo jaki saveznici na principima iskrenog odnosa želeti da nam pomognu da opet izgradimo porušeno. Ministarstvo privrede mora biti servis, a ministar na usluzi svima koji žele da stvaraju, grade i investiraju. Verujem da imamo snage, znanja i mudrosti da se uhvatimo u koštac sa izazovima koji će odrediti buduću sudbinu Srbije. Čitave generacije, uključujući i moju, stasavale su i najlepše godine su im prošle u beznađu i neizvesnosti. Verujem da ćemo na taj period uskoro gledati kao na košmar, a da nam predstoji vreme u kojem će Srbija biti preporođena i duhovno i ekonomski. Ovom prilikom nije suvišno ponovo istaći da je prioritet ove Vlade napredak u procesu evropskih integracija i pridruživanje EU. U tom smisli, ali pre svega radi boljeg života naših građana, transformacija srpske privrede u funkcionalnu i konkurentnu tržišnu ekonomiju je nužnost. Naravno da će Vlada i predloženi kandidat za ministra privrede biti suočeni sa mnogim izazovima u toku sprovođenja reformi i preduzimanja mera radi podizanja kvaliteta poslovnog okruženja. Važni zadaci su restrukturiranje velikih sistema i okončanje procesa privatizaciije, kojim će se ostvariti strukturno prilagođavanje privrede. Istovremeno, restrukturirana privredna društva će moći i morati da se uključe u slobodnu tržišnu utakmicu, da posluju u skladu sa zakonima otvorenog tržišta. Sama ta okolnost će predstavljati podsticaj za investicije. Takođe, moram da naglasim da očekujemo da ministar učini sve što je u njegovoj moći da se Srbija ravnomerno regionalno razvija. Srpski pokret obnove će glasati za izbor Sertića na mesto ministra i želimo mu puno uspeha u radu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović.
Uvažena predsedavajuća, gospodine prvi potpredsedniče Vlade, budući ministre, naravno, NS će u danu za glasanje, odnosno danas, podržati izbor gospodina Sertića za ministra privrede, pre svega, verujući u izbor predsednika Vlade gospodina Aleksandra Vučića. Ono što čeka novog ministra privrede nije ni malo lako i ni malo dobro. Pad BDP u 2014. godini biće između 0,5 i 1%. Kako pospešiti privredni ambijent? Malopre je nešto o tome govorio i prvi potpredsednik Vlade. Ja bih o tome malo detaljnije. Pre svega, nas očekuje vrlo brzo, već do 15. septembra, rešavanje firmi u restrukturiranju. Takvih firmi na teritoriji Republike Srbije ima 157, 56.000 ljudi radi u tim firmama. Ono što mene brine, 15. septembar je relativno kratak rok i ono što bih vas zamolio, budući ministre, jeste da odmah po stupanju na dužnost, sa Agencijom za privatizaciju vidite, mi smo iz sveg srca podržali izmene Zakona o privatizaciji, da se za firme u restrukturiranju ne primenjuje samo aukcijska ili tenderska prodaja. Međutim, na konsultacijama u Agenciji za privatizaciju u ponedeljak, gde sam i sam prisustvovao, činovnici Agencije su nam doslovce rekli da će pre svega za prodaju onih firmi u restrukturiranju za koje postoji interesovanje biti presudna procena i ko da više novca, odnosno 50% od procenjene vrednosti firme biće početna cena i ko da više novca, moći će da kupi pojedine firme u restrukturiranju. Zašto je ovo problematično? Pošto sam u ponedeljak sam bio u Agenciji za privatizaciju, predstavljao sam jednu firmu „Livnica“ a.d. Topola, koja ima 250 zaposlenih i koja ima mogućnost da dobije strateškog partnera, ali i sam bio svedok npr. pre dve godine kada je slična takva livnica u Leskovcu prodavana. Pobedili su Rumuni na aukciji i oni su tu livnicu u Leskovcu, ovde ima kolega poslanika koji to odlično znaju, isekli bukvalno u sekundarne sirovine u roku od šest meseci. Zbog toga vas molim, gospodine budući ministre, da povedete računa da nam se ovakve stvari ne budu dešavale i sa ovim firmama u restrukturiranju, a posebno su tu u pitanju livnice za koje postoji interesovanje i koje mogu normalno da funkcionišu. Ono što vas takođe molim, ja sam kao član Odbora za privredu pokrenuo pitanje, tada je bio gospodin Vujović ministar privrede, kada smo dobili odgovore svi smo se zaprepastili, a to je kolike su plate rukovodilaca firmi u restrukturiranju, pre svega direktora i članova nadzornih odbora. Firme koje godišnje koštaju budžet Republike Srbije i sve građane ove države 700 miliona evra, isplaćuju plate pojedinih direktora preko 300 hiljada dinara u neto iznosu. To su stravične cifre, gospodine Sertiću, na koje neko mora da reaguje. Zbog toga vas i molim da se po izboru vi lično uključite u ovu priču. Ono što je vrlo važno, osim rešavanja firmi u restrukturiranju, to su javna preduzeća. Javna preduzeća su akumulirala gubitke u 2013. godini od preko 600 miliona evra. Od 710 javnih preduzeća u državi Srbiji 513 posluje sa gubitkom. To je jedan ogroman problem koji vi hitno morate da rešavate, pre svega profesionalizacijom menadžmenta, a i malo proverite direktore, jer imamo situaciju da od 2008. godine pojedina javna preduzeća imaju iste direktore, koji su tri puta povećali broj zaposlenih i od uspešnih javnih preduzeća stvorili gubitaše, a i dan danas volšebno ostaju na takvim mestima. Zbog toga bih vas iskreno molio da tu povedete posebno računa. Treća stvar o kojoj hoću da govorim jeste siva ekonomija. Ono što je svima nama jasno jeste da siva ekonomija na godišnjem nivou u državi Srbiji odnese jednu prosečnu platu svakog punoletnog građanina Republike Srbije, odnosno negde oko tri milijarde evra se izgubi u sivoj ekonomiji. Poslanički klub Nove Srbije, ja lično, dobio je pismo, gospodine ministre, od jedne dame iz Beograda, iz neposrednog okruženja republičkog parlamenta, a koja poseduje frizerski salon i koja nas moli da pre svega utičemo na vas da se usklade politike Ministarstva privrede i Ministarstva finansija. Šta to konkretno znači? Ako neko danas ima zanatsku radnju, evo običan frizerski salon, gde ima četiri stalno zaposlena radnika i posle usvajanja mera podsticaja, koje je Vlada Srbije ovde podnela u parlamentu, primi još dva radnika, on dobije uvećanje paušala za 2014. godinu za 120%, njemu doprinosi skoče za otprilike 100%. Kako će sada taj čovek da opstane? On prirodno mora da beži u tzv. sivu zonu ili u sivu ekonomiju, jer on ne može da opstane. Kada pogledate manje sredine u Srbiji, sve su one imale robne kuće. Gde su danas ti radnici koji su radili u tim robnim kućama? Svi su, manje-više, u sivoj zoni. Ne bih to da citiram, ali bivši ministar privrede, koji je sedeo na vašem mestu, je često govorio o molerima koji, ako imaju jednu malu zanatsku radnju, obaveze tog zanatlije prema državi na mesečnom nivou iznose 200 evra. To je ono što opterećuje sistem i taj sistem to ne može da izdrži. Ono što bih vas zamolio, ako Ministarstvo privrede donosi podsticajne mere, usaglasite to sa Ministarstvom finansija, jer što bi naš narod rekao, kao da jedan ministar ide drumom, a drugi šumom, i onda nam se dešava da sa jedne strane dajemo podsticaje, a sa druge strane, iste te zanatlije i male firme, koje dobijaju podsticaje, dobijaju znatno uvećane iznose za poreze, odnosno za plaćanje tzv. paušala. Ono što hoću da napomenem, a mislim da je izuzetno važno za vas, jesu mala i srednja preduzeća. Vi dolazite, barem prema vašoj biografiji smo videli, iz sektora gde ste vodili dva mala preduzeća. Zašto su važna mala preduzeća? Svi su ranije govorili, ministri koji su bili pre vas, da su mala i srednja preduzeća razvojna šansa Srbije. Ako je to tačno, a slažem se sa time da je to tačno, dajte pomozite da mala i srednja preduzeća mogu da uđu i da konkurišu u sistemu javnih nabavki. Ako pogledamo svi skupa, koji sedimo ovde u parlamentu, portal javnih nabavki, videćete da su mala i srednja preduzeća onemogućena različitim uslovima prometa u zadnje dve godine, kao i različitim drugim uslovima da uopšte konkurišu na tenderima koje raspisuju lokalne samouprave, država i pojedina ministarstva. Zbog toga je, gospodine Sertiću, izuzetno važno da tu nađete prostora i da se tim malim i srednjim preduzećima pomogne, kako bi mogli da opstanu. Takođe sam hteo da vam skrenem pažnju, malopre sam govorio o firmama u restrukturiranju. Od tih 157 firmi jedan značajan deo, nažalost, neće dobiti strateškog partnera i otići će u stečaj. Stečaj je poseban problem u državi Srbiji, a posebno veliki problem su stečajni upravnici. Imamo jedan primer da pojedini stečajni upravnici vode po 20 stečaja, a neki čak i više. Da li verujete, Opština Topola iz koje dolazim, manje-više smo uspešno rešavali stečaj po stečaj, i kada stečajni upravnik proda jednu firmu iz stečaja, najpre što ostavi za sobom haos oko rešavanja imovinsko-pravnih odnosa, a zatim skoro sav novac koji se dobije prodajom stečajne mase uzme sebi u vidu nagrada za tzv. uspešno završen stečaj ili u vidu fiktivnih troškova koje on donese i koje sudije priznaju u privrednim sudovima, a to su troškovi navodnih obezbeđenja tih firmi, troškovi stečajnog postupka, njegovih kancelarija. Kada vi to pogledate, on 2/3 novca uzme sebi, tako da za bivše radnike skoro ništa ne ostane. Gospodine Sertiću, ono što bih takođe želeo da vam napomenem i što privrednici od nas poslanika očekuju, a i od vas budućeg ministra, jeste smanjivanje birokratije. Jedan od vaših prethodnika, gospodin Mlađan Dinkić, je bio pokrenuo jednu akciju koja je više bila marketinškog karaktera, a to je giljotina propisa. Podsetio bih vas da smo mi zemlja koja troši negde oko tri milijarde evra samo za razne birokratske propise, da su privrednici u 2013. godini samo za vođenje poslovnih knjiga potrošili 193 miliona evra. To je šansa za vas da se te birokratske procedure pojednostave i da privreda može da krene, da diše punim plućima. To je šansa koju ne smete da propustite. Kada sam pomenuo bivšeg ministra Mlađana Dinkića, vodila se polemika, na kraju krajeva, o čemu vi morate povesti računa jesu pitanja subvencija, pre svega subvencija koje su davane stranim investitorima, a moram da kažem da su ponekad davane bez ikakvih kriterijuma. Mi smo svi, naročito u kampanjama koje smo imali pred ove izbore, govorili da su one deljene i šakom i kapom po političkoj liniji. Nekada su te subvencije iznosile po 10.000 evra po jednom radnom mestu i odlazile su u ona mesta i gradove gde je tadašnji ministar privrede, odnosno ekonomije imao svoje predsednike opština, odnosno nekakav posebni interes da tamo ta sredstva plasira. Zamolio bih vas, gospodine Sertiću, pristalica sam da određeni oblik subvencija mora ostati bilo ka domaćim, bilo ka stranim investitorima, da se izjednače domaće i strani investitori, ali da dodela subvencija bude jasna i transparentna i da se odnosi na one investitore koji imaju nove tehnologije, i to je ključna stvar. Kada pominjem nove tehnologije, moram se vratiti i osvrnuti na priču firmi u restrukturiranju. Ako imamo želju, a mislim da ovde svi prisutni narodni poslanici, članovi Vlade, imaju želju da pokrenu što veći broj tih firmi u restrukturiranju, moraju gledati one investitore koji mogu doneti nove tehnologije i uposliti ljude, a ne gledati pojedinačno da li će dobiti 10 ili 100 hiljada evra više ili manje. Važno je da ta firma opstane. Molim vas da uključite i predstavnike lokalnih samouprava, jer su ti ljudi, koji vode te lokalne samouprave, najviše upućeni u same probleme svih tih firmi koje postoje na tom prostoru. Ono što bi trebalo napomenuti, malopre kada sam kazao da treba uskladiti politiku Ministarstva finansija i Ministarstva privrede, moraćete da se potrudite da malo pogurate vaše kolege u Vladi. Malo pre sam govorio o padu BDP u ovoj godini koji će iznositi negde između 0,5 i 1%, a mi ćemo uvek reći - krive su poplave. Naravno krive su i elementarne nepogode koje su ove godine pogodile Srbiju u tako katastrofalnom obimu. Ali, moram da kažem da je kriva i sama inertnost svih nas. Zašto? Pogledajte koji je pad u građevinskom sektoru. Moramo imati što pre ovde Zakon o planiranju i izgradnji kako bi se same procedure izdavanja dozvola smanjile. Vi morate pokrenuti inicijativu da se što pre integriše Zakon o povraćaju imovine gradovima i opštinama. Imamo stotine hiljada hektara imovine koja je umrtvljena u ovom trenutku, jer je Zakon o povraćaju imovine lokalnim samoupravama mrtvo slovo na papiru. Tu su rokovi vrlo kratko. Vi morate povesti računa da jednostavno to zemljište za koje sada lokalne samouprave čekaju saglasnost Republičke direkcije za imovinu, više od tri godine, da bi pojedine lokacije prešle na nivo lokalne samouprave, jer se to vodi kao državna imovina pod ingerencijom Republičke direkcije za imovinu. Na žalost lokalna samouprava i ako nađe investitora ne može to zemljište lako da stavi u funkciju. Zbog toga tu će vaše ministarstvo, verujem i vaša energija imati važnu ulogu da se ta procedura završi što pre, da ne govorimo o Zakonu o restituciji koji je takođe izuzetno važan. Ono što vas molim jeste da morate pogurati još jednu priču jer to je, svi govorimo da nam je poljoprivreda izuzetna i razvojna šansa, izvozna šansa i sve ostalo, ali svakoga dana mi koji dolazimo širom Srbije u ovaj parlament smo suočeni sa različitim nepogodama koje pogađaju naše poljoprivrednike. Vi morate smoći snage da se pred ovim parlamentom što pre pojavi Zakon o protivgradnoj zaštiti. Ne može se više čekati i gledati u nebo i da se vidi ko kupuje protivgradne rakete? Zašto Sektor za vanredne situacije zataji? Da li tih raketa širom Srbije ima ili nema? I kada ih ima ne dobiju se naredbe da se puca, ti strelci koji treba da dežuraju na tim protivgradnim stanicama, na koji način su plaćeni, ko to plaća? A kada se desi grad on nanese toliku štetu za koju bi moglo da se kupi hiljadu puta veći broj protivgradnih raketa. Ili ako taj sistem protivgradne zaštite nije dobar, dajte ovde predložite zakon, da znamo koji je to bolji sistem i da onda možemo tu politiku da uskladimo, a ne stalno da govorimo da je poljoprivreda naša razvojna šansa, a onda ostavite sve to, i naročito te mučene zemljoradnike, seljake na milost i nemilost, da se mole samo Bogu da ne padne grad. Evo na kraju da kažem i par pozitivnih stvari. 1. septembra je bilo dve godine od potpisivanja Sporazuma o pridruživanju EU. Već je prvi potpredsednik Vlade Dačić rekao i pozitivne efekte toga sporazuma. Podsetio bih sve, pre svega građane koji gledaju ovaj TV prenos i ovde kolege narodne poslanike da je 2008. godine pokrivenost uvoza, odnosno izvoza, uvoza iz EU izvozom iz Srbije bila negde 44%. Danas, evo u 2014. godini 1. septembra je to već nekih skoro 77%, što je sam pokazatelj da je taj sporazum dobar. Ono što je potrebno jeste, pre svega omogućiti, kada imamo otvoreno tržište EU i kada imamo sada mogućnost, naravno značajno povećanje izvoza u Rusku Federaciju, omogućiti da se sve procedure o kojima sam govorio, evo već u zadnjih 16 minuta smanje, da ljudi mogu normalno i lakše da otvaraju firme. Naravno da i procedura, da ne govorim više o svemu onome što sam govorio o samom stečaju, bude jednostavniji i kod zatvaranja firmi. Ali ono što je preko potrebno, kada sam već govorio o sivoj ekonomiji, i sa time ću lagano završiti ovaj moj govor, jeste gospodine Sertiću pokušajte da mala i srednja preduzeća pomognete, da male zanatske radnje, to su stotine hiljada ljudi koji su u ovom trenutku u sivoj zoni i koji bi samo kada bi se po jedan čovek prijavljivao omogućilo značajno veće povećanje zaposlenosti i prihoda, kako republičkih, tako i lokalnih budžeta. Na kraju, gospodine Sertiću, želim vam svaku sreću na mestu ministra privrede. Imaćete u meni i u mojim kolegama poslanicima Nove Srbije iskrene saradnike. Već ste iz ovog mog izlaganja mogli uvideti da jednostavno može pomoći bar savetima da pokušamo ove velike probleme u kojima je trenutno srpska privreda prođemo što lakše, i da već za neke dve godine 2016. godine kažemo da smo uradili domaći zadatak i da smo bar dve stvari rešili, a to su firme u restrukturiranju i to je ono što je za nas najvažnije profesionalizacija javnih preduzeća i smanjenje sive ekonomije. Hvala.
Saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre izabere ministra privrede. Reč ima narodni poslanik Dragan Marković. Izvolite.
Poštovana predsednice Skupštine, prvi potpredsedniče Vlade, gospodine Sertiću, veoma mi je drago što ste vi kandidat za ministra privrede. Jedinstvena Srbija će glasati za vas, imajući u vidu da imate privredno iskustvo siguran sam da se razlikujete od prethodnih ministara koji su obavljali funkciju koju ćete vi obavljati u narednom vremenskom periodu. Vi i ja smo se sastali pre godinu dana sa jednom vašom delegacijom u Jagodini i posle vašeg odlaska iz Jagodine sam konstatovao da zaslužujete neke ministarsku funkciju, a ne znam da li se sećate da sam tada i na tom sastanku sam isto to rekao. Šta su prioriteti ministra privrede? Prioriteti ministra privrede u ovom vremenskom periodu su kako da pomognemo fabrikama koje rade, kako da pomognemo fabrikama i preduzećima u restrukturiranju imajući u vidu da do kraja godine će te fabrike imati neki drugi status. Neke će biti privatizovane, radiće, živeće od svog rada, a neke će doživeti likvidaciju. Da ne pravimo iste greške kao što smo pravili kada su neki prodavali fabrike i preduzeća u Srbiji i da su jedni isti kupovali, odnosno jedno lice ili jedna firma, jedan subjekt je kupovao po pet, deset ili petnaest preduzeća i fabrika, a da prethodno se nije vodilo računa da li njegovo matično preduzeće ima bonitet, odnosno da li je na vreme plaćalo sve ono što se zove obaveza. Nadam se da takvu grešku u narednom vremenskom periodu nećemo napraviti. Molim vas da prestanemo da pravimo loš marketing u Srbiji, fabrikama koje su u restrukturiranju. Siguran sam da to ne radi Vlada Republike Srbije, ni ministri Vlade, ni predsednik Vlade, rade neki drugi zbog jakih konkurencija i sada ako se nešto proizvodi u Srbiji već 50 godina, nalazi se način kako da se ugruva to preduzeće ili fabrika, da je njihova tehnologija proizvodnje zastarela, da ne mogu da izađu na tender, jer ne mogu da proizvedu bez avansa ono što želite da kupite itd. To je veoma važno u narednom vremenskom periodu i već za narednih mesec dana treba da date neko saopštenje tim ljudima koji rade u tim fabrikama, koje su to fabrike koje u ovom trenutku imaju neku zdravu budućnost i da uz pomoć Vlade Republike Srbije, jer vidim da će Vlada davati dinarske kredite, što je veoma važno imajući u vidu da je kurs evra počeo da raste u poslednjem vremenskom periodu. Imamo dosta fabrika u Srbiji i treba napraviti jedan predlog da mogu i lokalne samouprave, ukoliko smatraju da postoji neko preduzeće ili Fabrika koja se privatizuje, a da zbog lošeg menadžmenta rada su loše poslednjih godina, da ima pravo o lokalna samouprava da izađe na tender i da kupi to preduzeće, kako bi sačuvalo i radna mesta i sve ostalo. Privatizacija koja je izvršena od 2000. do 2003. godine je privatizovala samo dobre, uspešne fabrike i dobra preduzeća. Privatizovali smo npr. cementaru u Paraćinu, a govorili su nam da će biti jeftinija cena cementa, da će biti mnogo lakše kupovati cement itd. Šta smo dobili? Ostalo je 80% radnika bez posla, imali smo u Paraćinu preko 50 privatnih preduzetnika koji su zapošljavali od 50-100 radnika, koji su radili sa cementom ili ga prerađivali. Da takve greške u narednom vrmenskom periodu ne pravimo. Prodali smo fabrike duvana, a poznato je da smo mi druga država u Evropi po broju pušača itd. Treba znati kako da prodate lošu kravu iz štale, a ne da prodate najbolju kravu, a za vas da ostavite onu najlošiju gde nema dovoljno mleka ni za vaše članove porodice, a kamoli da dođete do para ili da prodate. Ministarstvo privrede mora da sarađuje sa Ministarstvom poljoprivrede i Ministarstvom prosvete. U ovom trenutku poljoprivrednicima ne treba tehnologija za proizvodnju. Nikada se nisam slagao da mi šalju neke eksperte iz Beograda da dođu u Jagodinu da mi edukuju poljoprivredne proizvođače, a moji poljoprivredni proizvođači kao i svi ostali poljoprivredni proizvođači u Srbiji bolje poznaju kvalitet zemljišta, koliko to đubriva treba da se baci na hektar zemlje, koliko litara nafte itd, da se obradi jedan hektar zemlje. Kada ovo kažem ne mislim na ovu Vladu koja je napravljena pre nekoliko meseci, ne mislim na onu Vladu koju je vodio Ivica Dačić. Znači, veoma je važno da vidimo šta je to što se izvozilo u Rusiju iz zemalja EU. Evo, ja sam vodio privrednu delegaciju i poljoprivrednike u Grčku, vratio sam se prekjuče, bili smo četiri dana tamo, bilo je 210 poljoprivrednika, privrednika, zaposlenih u dečijem vrtiću. Obišli smo nekoliko poljoprivrednih dobara. Verovali ili ne, uslove koji imaju Grci da čuvaju i proizvode meso, odnosno da čuvaju stoku ništa nisu bolji uslovi nego uslovi koje imaju naši poljoprivredni proizvođači, ali za njih je bilo bitno da imaju tržište, zagarantovanu cenu, sigurnog kupca. To nedostaje u Srbiji. U ovom trenutku treba najmanje para za program koji se zove - hajde da kažemo to našim poljoprivrednim proizvođačima šta će da seju sledeće godine. Sada da izvršite anketu niko živi ne zna da li će moći da proda kukuruz, ne znam, krompir, paradajz, papriku i ono što se proizvodi u Srbiji. Ja sam saznao koji su to gradovi u Rusiji, u koje to gradove su Grci izvozili iz regiona Pela i iz regiona Pireia. To su dva regiona koja se bave najviše poljoprivrednom proizvodnjom i već ću da vas informišem pismenim putem, da vidimo kako mi možemo da zauzmemo to tržište. Poljoprivredni proizvođači u ovom trenutku najteže žive od svih subjekata koji se bave nekim poslom, a najviše rade i imaju najteže poslove. Znači, oni ne traže pare od države, već da država se ne bavi samo statistikom. Evo, pre neki dan smo čuli, ali opet to ne važi za ovu Vladu, znači nije kritika za ovu Vladu, kako, ne znam, 600 hiljada svinja manje je proizvedeno poslednje dve godine nego što je proizvedeno ranijih godina, ne znam koliko teladi, junadi, itd. Mi damo podatak i tu stanemo. Moramo da se bavimo problemom zašto je toliko kilograma, komada manje proizvedeno, da li je uvoz napravio konkurenciju srpskim poljoprivrednicima ili nešto drugo. Zašto sam rekao i prosveta mora da sarađuje sa vama? Mi u Jagodini imamo problem. Pet italijanskih fabrika se pravi, tri fabrike smo otvorili i nećemo imati koga da zaposlimo u ove dve druge fabrike koje se otvaraju. Zašto? Zato što đaci kada završe srednju školu, 90% njih upiše fakultet i oni neće sa fakultetima da rade u pogonu itd. Moj savet je, ako neko želi da upiše fakultet, a hoće posao odmah, da radi sa srednjom školom, da vanredno završava fakultet i da sam sebe školuje i da država kaže – sledeće godine ugasićemo smerove, ako imamo elektrotehničke smerove ili nešto drugo, kažemo – narednih deset godina nema posla za ove smerove. Šta ima? Ima za stolare, ima za šnajdere, ima za varioce, ima za bravare, ima za pogonske električare, za one električare, instalatere, da mi kroz deset godina ako neko pravi kuću neće imati ko da uvede struju u kuću, jer će ovi stari da odu u penziju. Dalje, šta je problem. Deci moramo da dajemo savete, a ne ono što oni žele. Poznato je da sve devojčice žele da budu vaspitačice, lekari ili učitelji. Ta tri zanimanja danas u Srbiji ima najviše na birou za zapošljavanje i mi nemamo gde da zaposlimo te mlade ljude. Kao nekada kaže – pusti dete da upiše šta ono želi i šta voli. Jeste, šta želi i šta voli, ali ne može da se zaposli sa tom strukom kada završi tu školu ili taj fakultet. To je takođe vezano za vašu oblast i za nova radna mesta. Šta je to što se zove ulaganje, a da pare ne propadnu? U ovom trenutku država ne može da ulaže u velike gigante koji su propali, a tehnologija proizvodnje zastarela. Hajde da vidimo sa onima koji ostaju bez posla ili su ostali bez posla, a neki su majstori ili stručnjaci koji su radili u nekim preduzećima i fabrikama, da vidimo da im damo porodični kredit, gde se porodica zapošljava. Porodična preduzeća nigde u Evropi nisu propala zato što porodično preduzeće ne potpisuje štetne ugovore i zato što porodično preduzeće vodi računa šta je to što je plasman ili njegov proizvod, šta je to što je sigurnost i na taj način u velikoj masi da zaposlimo i veliki broj radnika i da omogućimo onima koji žive, a pogotovo na selu da mogu da ostanu i dalje sa svojom decom da žive na selu. Ne slažem se sa diskutantima koji kažu – ne treba davati pare stranim investitorima, da im damo subvenciju. Ljudi, samo da vam kažem, obišao sam 20 država u poslednje tri godine, a poslednjih godinu i po dana sve države iz kojih su dolazili investitori u našu državu, u Bugarsku, u Češku, u Rumuniju i ne znam gde još, te države sada daju veću subvenciju nego što daje Republika Srbija, i ne subvenciju za novo zaposlene radnike, nego subvenciju na osnovu procene vrednosti mašina koje ima taj subjekt, a želi da ode iz te države. To moramo da radimo mi koji nemamo visoke funkcije. Mnogo je teže predsedniku Vlade, vama kao ministru, gospodinu Dačiću kao ministru inostranih poslova da ode kod svog kolege i da kaže – hajde ti meni sada daj neku fabriku da ja tu fabriku odvedem u Srbiju. Naravno da će onaj veći – kolega, vi ste promašili temu, ne želim da mi odlaze privrednici iz moje države u vašu, već da zadržim te privrednike. Zato mikoji nemamo visoke funkcije, čak i poslanici i predsednici raznoraznih odbora i ta međudržavna prijateljstva, da ne bude rusko-srpsko poslaničko prijateljstvo, da jedemo, pijemo i igramo fudbal. Malopre sam čuo da kažu da idu da igraju fudbal, a imaju obe leve noge i sada će ovi poslanici da idu da igraju fudbal. Ljudi, da iskoristimo to prijateljstvo i ovaj vremenski period. U privredi, oni koji se bave privredom, zna to i Feman, znate to i vi gospodine Željko, da u privredi kada izgubite jedan dan i mesec dana ne možete nikada više da vratite. Šta još? Nijedna delatnost, nijedna oblast ne traje večno. Zašto ste vi imali kompanije u kojima ste imali više delatnosti? Na dve izgubite, na dve bude saldo nula, na dve zaradite i tako ste godinama poslovali. Mislim da sada privrednici ne znaju koje su to delatnosti budućnosti i zanimanja i da oni kažu – mi ćemo sada da uložimo ovoliko ili onoliko para i da stanemo na ekonomske noge. Da vam kažem, poslednjih deset godina u Srbiji ako želite da ne propadnete mogli ste da imate ulaganje koje ćete vratiti za šest meseci. Ako imate ulaganje koje ćete da vratite za pet godina, onda ste propali. Zašto? Zato što se menjaju zakoni, gubi se tržište, konkurencija je veoma jaka. Potpisali smo dosta međunarodnih ugovora i CEFTA i ne znam šta još smo potpisali, gde stvaramo mogućnost i pravo onima koji su nas navodno stavili na listu čekanja da uđemo u EU. Jedan sam od boraca i Jedinstvena Srbija za ulazak u EU i prestigli smo 2008. godine, ali i danas kao i 2008. godine, stalno nam govore kako smo mi na pragu i stalno neki novi uslovi. Imamo sreću što je ministar inostranih poslova Ivica Dačić, pa je on fleksibilan čovek, veoma tolerantan i on zna kako razgovarati sa tim međunarodnim subjektima koji kroje srpsku kapu i građanima Srbije i odlučuju šta ćemo mi imati za ručak. Nisam zato da mi on određuje šta ćemo imati za ručak? Ja sam za to da država Srbija ima poštovanje da smo mi nezavisna država i da nas ne teraju da se tučemo sa bratom ili da bratu zavijamo slavinu, on njemu ili mi nama, kao što i vi gospodine ministre i gospodin Dačić ako se neko naljuti na njega on ne kaže celom društvu nemoj sa njim da razgovaraš. To je najprostiji način kako bih objasnio tom nekom međunarodnom subjektu ako me tera da uvedem sankcije Rusiji itd. Znači, mi smo neutralna država, poštujemo sve, naravno i one koji su nas bombardovali i oni koji su stisli dugme da se bombarduje Srbija, ničim nismo izazvali i tek sada istorija pokazuje koliko smo mi bili velika žrtva. Naša sreća je i što predsednik Vlade takav da ne prihvata nikakav ultimatum i da ne može nama niko više da određuje i da mi svake nedelje i svakog meseca donosimo neke međunarodne zakone, a da ti zakoni mogu da se donose u zemljama članice EU, tamo su velike plate. Niko ne govori kolike su plate u Austriji, Švajcarskoj, Nemačkoj, Francuskoj, nego govore koje su cene usluga, ono što se zove infostan da je ovde u Srbiji mnogo jeftinije, a da je tamo skuplje, naravno i ta preduzeća moraju da imaju redovnu naplatu itd. Isto tako se ne slažem sa prethodnim govornicima koji kažu, ne treba državni organi da imaju visoke plate. Pa, ne može ministar Željko koji je zarađivao 30.000 evra mesečno, poštenim radom, da kaže - sad ćeš ti Željko da radiš za 100.000 dinara. Da li će taj Željko da ima volju da ide na posao? Da li će ostali ministri? Tu podršku moramo da damo i premijeru i ona preduzeća javna koja su uspešna mora direktora i menadžment da stimuliše. Oni koji su propali, menjamo direktore, ako i to ne prođe, menjamo način proizvodnje ili usluge, ako i to ne prođe, ubacamo novu delatnost u to preduzeće i kažemo oblast ili delatnost koju se vi bavite više nije profitabilna. Veoma je čudno kako to sada objasniti nekom da guverner Narodne banke kao ima 500.000 dinara platu, pa je to mnogo. Nije mnogo. Da sam ja neko stimulisao bih svakog od ministara. Dačić ministar unutrašnjih poslova, ako je otišao u Francusku ili negde napravio posao, on mora da ima stimulaciju. Kaže - hej ljudi, mi to radimo svi jer volimo Srbiju. Pa, naravno voli Srbiju, a ne može celog veka da radiš džabe, a sa druge strane da neko drugi ima koristi, a da ti brineš o svakom čoveku koji živi u Srbiji. Evo i to je moj predlog i predsedniku Vlade da se napravi jedan kriterijum i stimulacija, jer ako mi imamo iste plate, ista vrednovanja onda nema motiva za rad i mora da se napravi i gradacija da znamo šta je to malo, šta je to malo veće, šta je ono što se zove najveće. Bio sam 25 godina na privredi, više nisam vlasnik preduzeća, ali tako sam radio i jedino tako može da ti da rezultat, ako si transportno preduzeće taj neće da ti ukrade naftu, ako je vozač „Laste“ ili ne znam šta onaj šef neće da deli da ne znam uzima više naftu nego što troše autobusi sa vozačima biće svi zadovoljni. Tako se radi u drugim državama. Zašto mi nemamo sposobne kadrove u Srbiji? Ljudi, mi nemamo sposobne kadrove. Sposobni kadrovi su pobegli ili su vlasnici preduzeća, ali ako si vlasnik preduzeća onda ne znam svakog dana si na nekom udaru ili si otišao ili su otišli nege u neku drugu državu. Drago mi je što predsednik Vlade pozvao nekoliko uspešnih privrednika i da vidi ako oni kritikuju Vladu, onda dođite ovamo, i evo tebi, ti ćeš biti direktor Železnice, pa da vidimo da ti kao neko ko kritikuje, a uspešan si privrednik, da vidimo kako ćeš to preduzeće izvesti na put i da niko ne ostane bez posla, da se poveća promet itd. Jedinstvena Srbija će podržati vas, gospodine Željko za ministra. Podržavamo sve ono što je do sada radila Vlada Republike Srbije i mogu da vam kažem da Vlada Republike Srbije ima veoma visok međunarodni rejting, a to je dobro za one koji žele da rade i da stvaraju u Srbiji. Hvala vam.
Hvala i vama. Reč ima doktor Sulejman Ugljanin. Izvolite.
Uvaženi članovi Vlade, kolege poslanici, parlament danas raspravlja o izboru novog člana Vlade, odnosno o izboru novog ministra privrede. Ako imamo u vidu opštu ekonomsku situaciju u zemlji, stanje u kome žive naši građani, možemo reći slobodno da danas parlament bira jednog od najvažnijih ministara, jednog od najvažnijih članova Vlade, odnosno ministra od koga čitava država mnogo očekuje. Tvrdim da je predloženi kandidat dobar, ozbiljan kandidat, ali je pitanje veliko hoće li ova Vlada pružiti priliku ovom iskusnom i sposobnom kandidatu da pokaže šta zna ili će da ga sputava. Ovo govorim na osnovu mog lošeg iskustva, jer za šest godina bavljenja održivim razvojem nedovoljno razvijenih područja, za tih 46 najnerazvijenih opština u Srbiji, te dve Vlade su izdvajale u proseku 0,047% od državnog budžeta. Znači, ni pola promila. Zato insistiram i govorim vama kolege poslanici, a i članovima Vlade, da je kandidat dobar, da ima sve kvalitet, ima sposobnosti, ali je pitanje koliko će on imati podršku svoje Vlade. Imajući u vidu kompaktnost ove Vlade koja ima stabilnu skupštinsku većinu očekuje se da će ovaj kandidat dobiti priliku da mnogo učini za sve građane ove zemlje. Ako pogledamo privrednu aktivnost investicije, ulaganja u Srbiju, opet govorim o onome što je bilo do sada, ključ našeg problema jeste neuravnoteženost u razvoju. Do sada smo imali 46 nerazvijenih opština koje su kada gledamo ovako simbolično za državni budžet isto kao kada na jednoj posudi imati 46 malih otvora kroz koji stalno otiče nešto otiče, i koliko god sipate odozgo stalno se gubi. Dok se tu ti otvori ne zatvore, odnosno dok ne izgradimo stimulativni ambijent, energetsku i putnu infrastrukturu u tim ne razvijenim opštinama, ne stvorimo stimulativni ambijent za strana ulaganja i za ulaganja naših bogatih ljudi, nema perspektive da izađemo iz ovako teške situacije. Kada o tome govorim, a videćete i sami, ako pogledamo najnerazvijenije krajeve naše, prvenstveno Sandžak, koji je najudaljeniji od Beograda, tamo je nezaposlenost u proseku 52%, dok je u ostatku države 26%. Uzmimo Crnu Travu, takođe jedan vrlo daleki deo od Beograda, uzmimo Trgovište, Preševsku Dolinu, uzmimo Merošinu, Kuršumliju, Plandište i Žitište, oni jesu malo bliže, Novu Crnju, ali uopšte, vidite, što dalje od očiju, dalje od srca. Skrećem vam pažnju kao kvalitetnom privredniku, kao odgovornom čoveku da se pozabavite tim pitanjima, odnosno da uslovite Vladu da podrži vašu strategiju, a kao što je vama poznato, i sami ste bili učesnici u tome da u mom mandatu imate u vašem sastavujedan izvanredno uhodan tim stručnih, iskusnih, vrednih ljudi, koji su radili zajedno samnom i sa Fakultetom organizacionih nauka sedmogodišnji plan razvoja Republike Srbije, posebno nerazvijenih područja za 2013. do 2020. godine, koji se slaže sa projektovanim budžetom EU, što je vrlo važno. Mislim da će taj tim biti vama od vrlo velike pomoći, jer oni i lično znaju stanje na terenu, maltene direktno znaju i svaki izvor i svaku kuću u tim nerazvijenim opštinama. Kada govorimo o stvaranju infrastrukture, posebno govorim o putnoj i energetskoj infrastrukturi. Zato vam predlažem, uvaženi gospodine Sertić, da vi ubedite vaše kolege u Vladi da ne samo vi nego i druga ministarstva, posebno Ministarstvo infrastrukture i energetike, planiraju sredstva za izradu projektne dokumentacije, prvenstveno za energetsku i putnu infrastrukturu i projektne dokumentacije za razvojne projekte u nedovoljno razvijenim područjima, prvenstveno u Sandžaku, gde se već decenijama ništa ne investira. Zašto ovo govorim? Kao čovek koji je ušao u svu suštinu tih nerazvijenim područja mogu da vam kažem da ni jedna od ovih naših 46 nerazvijenih opština, a sada ćemo imati još dvadesetak novih nerazvijenih opština koje su od vrlo razvijenih, nakon majskih poplava zapale u tešku ekonomsku situaciju i one sada već spadaju u red najnerazvijenih. Ako to imamo u vidu, ni jedna od tih opština, 46 plus ovih 20, budite sigurni, neće imati mogućnosti, niti će njihovi odbornici dati podršku predlagaču da izdvoji ogromna sredstva potrebna za izradu projektne dokumentacije za razvojne projekte. Zato je vrlo važno, govorim ne zato što vi to ne znate, nego čovek sa ličnim iskustvom da predložite vašim kolegama da sva ministarstva sa svog aspekta, posebno Ministarstvo energetike, Ministarstvo životne sredine i Ministarstvo infrastrukture, odnosno za izradu putne mreže, da planiraju sredstva odnosno program izrade projektne dokumentacije. Videćete, to je ogromna cifra. Ako vi sa tim nerazvijenim opštinama zajedno sačinite program finansiranja projektne dokumentacije za putnu i energetsku infrastrukturu i drugu koja se tiče zaštite životne sredine, pročišćavanje otpadnih voda itd, to su ogromne pare sa kojima se morate pojaviti pred EU, da oni iz svog sedmogodišnjeg budžeta finansiraju, odobre vam sredstva, odobre sredstva naših opštinama da izradimo projektnu dokumentaciju sa kojom će onda steći uslov da, kada Evropska unija raspiše konkurs za finansiranje tih projekta, mogu da konkurišu. Ako sačekamo nespremni da Evropa raspiše konkurs, a naše opštine nemaju projektnu dokumentaciju, onda je propala stvar i bićemo krivi za nepovlačenje sredstava koja nam je nudila EU. Znate i sami da ako mi ne iskoristimo evropske pare za izradu putne mreže, koja je osnov budućeg turizma, a znamo dalje za razvoj poljoprivrede, privrede, a znamo da je Srbija jedna izvanredna zemlja evropska, mogu da kažem buduća i turistička destinacijai privredna destinacija. Ako to ne iskoristimo i ne uradimo iz evropskih para, npr. pročistaće ovih voda, nego i dalje budemo izlivali fekalne i druge kanalizacije u rečna korita, plaćaćemo velike penale EU i padaćemo u sve veći i veći finansijski ambis. Imao sam priliku da u skoro svoja dva mandata radim sa ovim nerazvijenim područjima i moram da podsetim sve stranke, svih sedam izbornih listi, koje čine ovaj parlament, sedam, da kažem, načina gledanja na naš život i naš razvoj, da će novi 1990. godine pa do danas prema nerazvijenim opštinama i ako uzmemo samo od 2005. godine, pa do danas, zadnjih tih desetak godina, videćete, budući ministre, da je vrlo bio nekorektan odnos svih vlada prema nerazvijenim područjima. Stimulativna sredstva koja su davana iz državnog budžeta i međunarodna sredstva koja su investirana u našu zemlju, videćete da je samo 3,15% tih sredstava davano u nerazvijena područja. Od sredstava koja smo mi davali iz Fonda za razvoj i pojedinačno ministarstva koja su davala za održivi razvoj nerazvijenih područja, videćete da se u nerazvijenim opštinama po glavi stanovnika davalo nešto malo manje od 9.000 dinara, a u ostatku Srbije u razvijenim 19.300 dinara po glavi stanovnika. To je ona nesrazmera koja je rušila sve nas. Ako vidite strane investicije, od svih stranih investicija od 2005. godine do danas,preko 15 milijardi evra, samo je 1% tih investicija u ovih 46 nerazvijenih opština. Ako uzmete stimulacije koje je davala država za zapošljavanje ljudi, videćete da je u nerazvijenim opštinama najveća subvencija investitorima koji su otvarali fabrike u nerazvijenim opštinama bila 4.700 evra po zaposlenom radniku, dok u drugim razvijenim opštinama je išlo i do 10.000 po zaposlenom radniku. Iz ovoga sam pokušao da vam kažem i da završim ovu tužnu priču o nebrizi svih ranijih vlada prema, i one dve u kojima sam ja bio sa dve rekonstrukcije, da su te dve vlade razdvajale za nerazvijene opštine samo 0,047% od državnog budžeta. To vama govorim da se izborite za bolju poziciju, a da bi u svemu ovome uspeli, ja vama predlažem kao vaš lični prijate, kao čovek koji vam želi dobro i kao poslanik kojiželi dobro našoj čitavoj zemlji, želim vam uspeha u radu i još jednom kažem, računajte na onih dvadesetak ljudi u vašem timu, to su mladi, sposobni, obrazovani i vrlo iskusni stručnjaci koji su lično samnom obišli svaku nerazvijenu opštinu, vi njih dobro znate i lično, jer su oni učestvovali u izradi ove strategije održivog razvoja Republike Srbije, koji se slaže sa projektovanim budžetom EU od 2014. do 2020. godine. Predlažem vam da insistirate na ovome na čemu sam ja insistirao kao bivši ministar bez portfelja zadužen za održivi razvoj, da insistirate na osnivanju posebnog fonda za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja, za osnivanje privredne komore prvenstveno u Sandžaku i drugim nerazvijenim područjima Republike Srbije, investiranje kancelarije, agencije za promociju izvoza i strana ulaganja upravo u Sandžaku i drugim nerazvijenim područjima i da posebno insistirate od vaših kolega, drugih ministara, da usvoje rebalans budžeta koji će sada biti, a i za narednu godinu, da predvide sredstva sa kojima će se oni pojaviti sa zahtevom kod Evropske komisije, a iz naših para da se uvrste projekti nerazvijenih opština, razvojni projekti, infrastrukturni, energetski i drugi razvojni projekti nerazvijenih opština za stvaranje stimulativnog ambijenta i za domaća i strana ulaganja. Ne bih želeo da vam držim predavanje o tome šta vi treba da radite. Mi se znamo i kao prijatelji. Vi ste bili vrlo korektni u našoj saradnji i ja vam želim uspeha u vašem daljem radu. Smatram da će onaj tim sa kojim sa ja vrlo dobro radio biti vama od velike pomoći. U danu za glasanje, a to je danas, znajte da će SDA Sandžaka podržati vaše imenovanje za ministra privrede i želim vam uspeha u radu.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić.
Poštovana predsednice, zahvaljujem. Poštovani potpredsedniče Vlade, gospodine Sertiću, dame i gospodo narodni poslanici, posao koji je pred budućim ministrom privrede, složićemo se svi, da li iz opozicije ili iz stranaka vladajuće koalicije, je izuzetno važan i mislim da smo došli u situaciju kao zemlja da bi mogli imati premijera koji je ujedno i ministar privrede i ministar finansija, kao što smo imali premijera i ministra policije, jer je to svojevremeno isto bila važna funkcija. Danas smo u takvoj ekonomskoj situaciji da bi ove tri funkcije mogle da se objedine. Suočavamo se ove godine sa negativnimprivrednim rastom od -1% i kursom koji, evo vidimo, iz dana u dan skače, ali problemi naše privrede su strukturne prirode i mislim da o tome ne treba danas da ja ovde držim predavanje, jer toga smo manje-više svi svesni. Glavni problem naše privrede je samo jedan, a to je što niko ne želi da kupi ono što mi proizvodimo ni po jednoj ceni. U proteklih 25 godina mi smo izgubili tehnologiju, izgubili smo tržišta i danas plaćamo cenu svega toga. Neki kažu da smo mi u ekonomskoj krizi, ali u krizi smo u odnosu na možda 2005, 2006. godinu, što je bila kratka ekspanzija prouzrokovana isključivo ekspanzijom kreditne aktivnosti i dolaskom mnogobrojnih stranih banaka koje su ovde kreditirale kako fizička, tako i pravna lica. Danas mi plaćamo cenu toga. Navešću jedan kratak podatak, gospodinu Dačiću se to možda bude svidelo. Kažu – Tito je nekad uzimao kredite, pa smo se tako razvijali, ali mislim da bi trebalo znati da je strani dug nekada bio 20 milijardi dolara, a BDP bivše Jugoslavije je tada bio 70 milijardi, što je nekih 26%-27%. Danas, u bivšoj republici, BDP je 240 milijardi dolara, a ukupan strani dug je 140 milijardi dolara, što je oko 60% BDP. Ne samo mi, nego sve zemlje u regionu su u izuzetno lošoj finansijskoj situaciji. Kada govorimo o oporavku realnog sektora, ja sam i ranije naglašavao da je izuzetno važno da se osvrnemo na to da je praktično ceo realni sektor talac finansijskog, s obzirom da su nenaplativa potraživanja danas u bankama negde oko 30%. Postoje rešenja koja su primenjena u drugim zemljama, a to je da je država izvukla praktično svu tu lošu aktivnost iz banaka i praktično konvertovala sva ta potraživanja u kapital, a kasnije taj kapital privatizovala na tržištima kapitala, koja mi takođe nemamo, tako da neki modeli sigurno postoje. Nažalost, od kada je počela tzv. ekonomska kriza 2008. godine, ništa od toga nije urađeno. Stvarno podržavam napore da se pojedinačni slučajevi reše i da se do kraja sprovede privatizacija, ali bez nekih sistemskih rešenja, odnosno stvaranja ambijenta u kojem privreda uopšte može da funkcioniše. To svakako neće biti moguće i tu pre svega mislim na pravnu sigurnost i mislim na tržište kapitala, koje mi danas apsolutno nemamo. Niti imate trgovanje akcijama, niti imate trgovanje obveznica dugom, ni primarnom, ni sekundarnom, ničim. Takođe, voleo bih da imamo sednicu Skupštine jednom prilikom ovde, gde će osim ministra privrede biti prisutni ministar finansija i guvernerka NBS, jer bez fiskalne monetarne politike, koji su usaglašeni sa onim što ćete vi raditi, teško ćete sprovesti bilo kakve reforme. Nije sve do sada bilo loše što se radilo u domenu privrede. Mislim da je SIEPA radila dobar posao. Možemo se sporiti oko toga kako su subvencije deljene, ali ja dolazim iz lokalne samouprave Sremska Mitrovica i tamo su de fakto došli određeni investitori koji, da nije bilo ljudi iz SIEPA, odnosno tog sistema, sigurno tamo ne bi došli. Drugi je problem da su investitori slati u lokalne samouprave gde je neko imao politički interes itd, ali taj sistem je donekle funkcionisao. Mislim da je ta institucija bila kadrovski osposobljena da obavlja taj posao. Kao što rekoh, lokalna samouprava iz koje ja dolazim je nekada bila industrijski centar Srema. Imali smo tamo izvoz lokalne privrede preko 100 miliona dolara godišnje. Tu je bio „Mitros“ kao velika klanica, „Matroz“ je bio jedina fabrika celuloze i papira, mlekara, šećerana, drvni kombinat „Mitrosrem“ itd. Ništa od toga danas nije u funkciji. Većina tih pravnih lica je u stečaju. „Mitrosrem“ je jedini u nekoj sivoj zoni, jer je oduzet bivšim vlasnicima, doduše, privremeno. Ljudi koji vode danas lokalnu samoupravu, iako pokušavaju da mnoge od tih problema reše, nisu u mogućnosti, iz razloga što oni nemaju uticaj na ono što rade ili stečajni upravnici ili sudovi ili Ministarstvo privrede. Naravno, vi ne možete rešavati svaki od tih pojedinačnih slučajeva, ali bilo bi dobro da kao čovek sa velikim iskustvom formirate tim u ministarstvu koji mnogo brže i bolje može da se bavi takvim stvarima. Što se tiče ugleda naše zemlje, on se meri na samo jedan način, a to je kreditni rejting, koji je trenutno BB minus u „standard i puru“, odnosno izgledi su negativni. Mi imamo sve makropokazatelje koji su negativni, platno-bilansna pozicija, odnos uvoza i izvoza, budžetski deficit, privredni rast, nezaposlenost itd. Kada se priča o ekonomiji, uvek se priča o tome kako će se do kraja sprovesti privatizacija, odnosno kako će se država otarasiti bukvalno tih preduzeća koja su zaostala, ali niko nikada ne spominje kako ćemo generisati privredni rast u smislu da dođemo na nivo makar industrijske proizvodnje iz 1989. godine, koja je sada pola od onoga što smo imali, a to nećemo moći bez sveobuhvatne strategije razvoja ekonomske politike, koja uključuje i ove ostale mere koje sam naveo. Mislim da je ulaganje u mrežu sudova, u pravnu sigurnost, u katastar, daleko važnije, čak i od deljenja subvencija strancima, jer upravo taj rejting naše zemlje je zasnovan na tome da li ovde neko ko ulaže ima pravnu sigurnost ili ne, za koje vreme može da dobije dozvole, za koje vreme može da se uknjiži, da li se stečaj stvarno sprovodi ili poverioci nemaju nikakva prava, nego se pita isključivo sud i stečajni upravnik, itd. Na mapi investicione Evrope, Srbija je, nažalost, i dalje još uvek crna rupa. Po poslednjim podacima, vi imate milijardu i 300 milijardi dolara sredstava koji su private equity fondovi podigli za ulaganja globalno. Nijedan promil toga još uvek nije završio u Srbiji, iz razloga što niti ovde imate strukturirani način kako možete da uložite, niti imate projekte koji se aktivno nude stranim investitorima u inostranstvu. Mi sedimo ovde i čekamo da neko dođe da investira, a nemamo još uvek nijedan primer u Srbiji da je neko došao, investirao i zaradio. Mi želimo da neko investira, ali da mu mi nametnemo uslove pod kojima će to moći da uradi. Što se tiče toga da li ima neki prinos na kapital ili nema, to, na kraju krajeva, nije naš problem. Neke stvari mogu da se urade. Mislim da orijentacija ka CEFTI i ka regionu je primarna, jer priče da ćemo mi ugroziti izvoz EU na rusko tržište apsolutno su nerealne, s obzirom da ni komarce ne možemo da poprskamo kako treba, a ne da ugrožavamo izvoz prehrambene industrije EU na rusko tržište. Ne možemo ništa da proizvedemo, ni u minimalnim količinama. CEFTA je nešto što je realno. Hrvatska, Bosna i Hercegovina, Crna Gora, Makedonija, Slovenija, to može da bude naše tržište. Stvaranje pretpostavki da se razvije tržište kapitala, mislim da je od izuzetne važnosti kao što je od izuzetne važnosti i ovo što sam rekao, da konačno pokušamo da raspetljamo realni sektor od finansijskog sektora i da se, ako treba, država pojavi kao jedini poverilac, emituje hartije od vrednosti i konvertuje taj svoj kapital, odnosno dugove u kapital preduzeća i, ako treba, ponovo ih proda, samo da se aktuelna situacija deblokira. Da li ćete vi tu uspeti kao ministar, ne znam. Ja vam u svakom slučaju želim puno sreće. Ali, da bi glasali za vaš izbor, mislim da je potrebno da čujemo daleko detaljniju i sveobuhvatniju analizu trenutne ekonomske situacije i strukturne i suštinske pravce razvoja celokupne ekonomske politike, a ne rešavanje samo pojedinih slučajeva. Pozdravljam dolazak „Etihada“ i „Er Srbije“ i izgradnju „Beograda na vodi“, ali, velika većina građana naše zemlje neće biti u prilici niti da leti tom aviokompanijom, niti da kupi stanove od 8.000 evra po kvadratu u centru Beograda, a kada se mrdnete iz Beograda, osim kada su poplave, ljudi koji ovde odlučuju o ekonomskoj politici shvatiće da je situacija daleko, daleko lošija. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milorad Mijatović. Izvolite.
Hvala. Poštovani potpredsedniče, poštovani prvi potpredsedniče Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani budući ministre, odmah u početku bih vam rekao da ste vi veoma hrabar čovek. Prihvatili ste jednu užarenu fotelju, fotelju gde su mnogo veće šanse da ne uspete nego da uspete. Vaša hrabrost, vaše iskustvo, govori da volite izazove i samim tim SDPS će glasati za vaš izbor. Dobili ste jednu užarenu fotelju. Zašto? Mi znamo kakvo je nasleđe u privredi Srbije. Zar treba da naglašavam da mi još nemamo bruto društveni proizvod koji smo imali 1989. godine, da industrijska proizvodnja nije ni 50%, to je malo pre rekao i moj kolega, imali smo jednu nakaradnu pljačkašku privatizaciju, gde smo izgubili 400 hiljada radnih mesta, malo toga proizvodimo, a i to što proizvodimo, uglavnom proizvodimo za svoje skromne potrebe potrošnje, jer za izvoz malo toga ostaje. Tranzicija u Srbiji traje 20 godina. Najduže od svih zemalja u istočnoj Evropi, što nam zaista ne služi na čast. Ali, to je nasleđeno stanje. Mi od vas očekujemo da vi krenete dalje, da se završe te priče, posebno ove priče oko privatizacije, oko 502 preduzeća, oko preduzeća u restrukturiranju. Mi smo o tome u ovom parlamentu mnogo raspravljali, ali, čini mi se da je malo toga urađeno. Stalno pričamo o reformama, a suštinski, u prethodnom periodu, mi nismo ništa učinili. Ova Vlada je učinila prve korake. Donela je reformske zakone, Zakon o privatizaciji, Zakon o stečaju, Zakon o radu, set poreskih zakona, što znači da vi imate polazne postavke kako dalje da krenemo u regeneraciju naše privrede. Šta je prvo što je potrebno uraditi? Potrebno je industrijalizovati Srbiju. Jer, praktično smo uništili našu industriju, a nije da ne znamo proizvoditi. Evo, „Fijat“ pokazuje da možemo proizvoditi. Znamo proizvoditi elektromotore, znamo proizvoditi mnogo toga, međutim, sve što je postojalo, mi smo privatizacijom uništili i došli smo do situacije da imamo predimenzioniran javni sektor, gde je zaposleno 800 hiljada ljudi, a u realnom sektoru radi samo 600 hiljada ljudi. Kada znamo da u tom javnom sektoru imamo veoma velika preduzeća koja prave gubitke, gde imate miraz koji je vrlo negativan, neću da govorim o velikim sistemima kao što je ŽTP, kao što su ostala preduzeća koja i te kako koštaju ovu državu, i samo tu da se naprave neki pomaci, mi možemo uraditi ono što je bitno, što je važno, a to je da Srbija počne da radi. Svako onaj ko zaposli Srbiju, postići će vrlo veliki rezultat. Ova Vlada koja je počela i koja radi upravo to i jeste glavni cilj, da to uradimo, da imamo jednu zaposlenu Srbiju, gde će mladi ljudi raditi. Ali, mi moramo uraditi i nešto što je bolno. Neka preduzeća koja nemaju perspektivu, koja nemaju šansu, mi ih moramo likvidirati, ma koliko se to nama činilo kao teško, ljudi će ostati bez radnih mesta, ali, zavaravanje koje smo imali do sada, puno košta Srbiju. Mislim da mi imamo šanse. Bez obzira na ovo teško stanje koje imamo, mi ipak imamo rešenja. Rešenja vidim upravo tamo gde ste vi pokazali rezultate – u malim i srednjim preduzećima, u porodičnim firmama, upravo u onim firmama koje ćemo subvencionisati da bi dalje mogli da rade za velike sisteme. Tu vidim šansu. Jer, mala, porodična preduzeća, a to je govorio kolega Marković, imaju šansu i moraju da imaju šansu. Kad porodica stane iza nečega, rezultata mora biti. To je ono što moramo da znamo i što ćemo znati da radimo. Govorili smo oko preduzeća u restrukturiranju. Njih je 157, 160. Zaista, neka od tih preduzeća imaju šansu. Nije moguće da neke delove „Prve petoljetke“ ne možemo staviti u pogon, da žive i da rade. Nije moguće da jedan „PIK Bečej“ ne može da opstane na tržištu. Radi se o velikoj kompaniji. Imamo mnogo tih preduzeća koja bih ja spomenuo, pa čak da vidimo i da pričamo o tome zašto danas radnici „Agroživa“ štrajkuju glađu, da vidimo gde su šanse, gde su mogućnosti, ko je stvorio taj negativni miraz kreditima, opterećenjem, zbog loših privatizacija koje su rađene u tim firmama? Upravo tu možemo da nađemo naše šanse, vraćaju se sebi, svojim prednostima i svojim mogućnostima. Činjenica je da se od nas puno očekuje. Vi imate iskustvo u malim i srednjim preduzećima, imate iskustvo u Privrednoj komori Srbije, koju ste vodili veoma dobro. Ako su vas sindikati hvalili da dobro radite posao i da ste osetljivi na socijalni dijalog, to znači da imate kvalitete. Upravo to i očekujemo da iskažete na mestu kojem jeste. Vi ste deo jednog tima, reformske Vlade Republike Srbije i upravo tu očekujem da vi imate svoj okvir delovanja. Vaš okvir delovanja mora biti sledeći - pravno da donesete još neke zakone koji će omogućiti da privreda ide samostalno, da se oslobađa prevelike administracije, a da proizvodnja, odnosno tržište reguliše koja su to preduzeća koja mogu opstati i koja treba da opstanu. Jedino tako možemo izaći iz ovog ćorsokaka koji je nasleđen i privrede koju imamo. Naravno, na kraju da vam kažem i sledeće, i ministru finansija sam poželeo uspeha u radu i sreće, a vama želim mnogo više sreće, zato što će vam ona trebati, jer ste dobili jedan vrlo težak resor. Još nešto želim. Želim da dugo sedite na toj fotelji. Zašto? Pa zato što ste dobro radili svoj posao, zato što ćete zaposliti Srbiju, zato što ćete otvarati nova radna mesta, a ko to učini u Srbiji on zaslužuje poštovanje i sva priznanja. Socijaldemokratska partija će glasati za vaš izbor. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Milan Krkobabić.
Gospodine Arsenoviću, gospodine Dačiću, gospodine Sertiću, uvaženi narodni poslanici, poštovani građani Srbije koji sad pratite ovaj naš rad, danas je tema izuzetno bitna i za ovaj parlament, za ovu Vladu, za ovu državu, za građane Srbije. Biramo jednog od ključnih ljudi. Ministarstvo privrede je ključno ministarstvo i možda ova današnja kamerna atmosfera u ovom zdanju i odgovara stanju u srpskoj privredi. Srpska privreda je umrtvljena, tavori i pred vama je jedan zaista izuzetno ozbiljan zadatak. Jednostavno se definiše, treba pokrenuti privrednu aktivnost. To je veoma lako reći, ali mnogo je teže učiniti. Naravno neću ponavljati da smo u prethodnom periodu imali prilike da se obraćamo nekolicini ljudi koji su vodili ovo ministarstvo. Zašto se nisu zadržali duže? Odgovor na to pitanje oni moraju da daju sami. Očito njihove ideje nisu bile dovoljno utemeljene i nisu mogle biti realizovane. Da li su to bile prave ideje, ja takođe ne znam, ali znam da mi ponovo danas na ovoj sednici raspravljamo i pripremamo se za izbor novog ministra. Pred vama su dva ključna sektora. To je javni sektor i realni sektor. Pokušaću da dam neke blagonaklone sugestije. Pre svega evo da zajedno definišemo, da pokušamo da otvorimo i taj treći sektor koji egzistira u Evropi, vi to dobro znate, to je sektor socijalnog preduzetništva. Zašto govorim za one koji to manje znaju? Sektor socijalnog preduzetništva, evo nadovezaću se malo na česte citate u ovom zdanju od Margaret Tačer, Dizraelija, pa nadalje u Velikoj Britaniji donosi do negde oko 10% BDP. U Sloveniji procenat je negde sedam do osam posto. Hajde da ga pokrenemo u Srbiji pa neka zaradimo, neka popravimo malo taj skor za dva ili tri posto i slažete se sa mnom nećemo razmišljati o tome da li nam je budžet uravnotežen, da li ćemo imati za neka nova davanja ili nećemo? Znači, sektor socijalnog preduzetništva je nešto što ispravlja nesavršenosti tržišne ekonomije, nešto što egzistira u savremenom svetu, a ukratko to je šansa za one ljude koji na tržištu rada tavore, ljude koji na tržištu rada ostaju neprekidno i za koje poslodavci nisu zainteresovani. To su osobe sa invaliditetom, izbegla i raseljena lica, to su pripadnici marginalizovanih socijalnih grupa, jer je ono što je u periodu za tranzicije veoma bitno to su muškarci i žene koji imaju određen broj godina. Premladi su još da bi ostvarili srpski san, a to je penzija, a prestari da bi mogli da rade. Za njih moramo da nađemo posao i to je ta šansa. Mi smo kao poslanička grupa, ja lično sam na tom projektu radio u gradu Beogradu, imamo neke i opipljive rezultate, bilo je spremno i stoji. Namerno sam odustao da taj zakon ide u skupštinsku proceduru, jer zakon kao zakon ne znači ništa ako nemamo u budžetu izdvojena sredstva da ga podupremo i da omogućimo da funkcioniše. Evo jedna od mojih sugestija je da razmislimo i da pronađemo tih čarobnih stotinak miliona evra koje su po nekim našim računicama dovoljne kao inicijalna sredstva da pokrenemo taj treći sektor. On u onom organizacionom smislu podrazumeva različite vidove, bilo zanatske radnje, bilo d.o.o. ili nešto što je u Srbiji već zaboravljeno a morali bi ponovo da osvežimo, a to su porodična preduzeća o kojima su kolege govorile, ali pre svega bih naveo koncept zadrugarstvo. Koncept zadrugarstvo i vi to vrlo dobro znate kao privrednik, kao čovek koji je vodio Privrednu komoru, da koncept zadrugarstva predstavlja nešto što u zapadnoj Evropi predstavlja jedan bitan segment. Srbija kao zemlja, rekao bih Svetozara Markovića, od njegovih prvih kapitalnih dela „Srbija na istoku“, od upravo koncepta zadrugarstva može mnogo da očekuje, pre svega u nerazvijenim područjima o kojima je gospodin Ugljanin govorio, pa dalje u ruralnim predelima. Danas više nemamo zemljoradničke zadruge, nemamo stambene zadruge, nemamo različite vidove tih zadruge koje bi omogućavale da ljudi sopstvenom inicijativom, udruženim malim sredstvima pokrenu neke stvari. Ne možemo čekati samo na krupne investicije. Njih po pravilu neće biti, slažemo se i vi i ja. Biće ih uvaženi poslanici, kolege, građani Srbije, kada jedna velika banka kao recimo Deuthsche bank ili City bank stigne u Srbiju. Ne verujem da će stići, ubeđen sam da neće stići. Dolaze nam surogati iz zapadne Evropske koji su formirani za ovo vreme tranzicije. Krupne velike investicije prate velike banke, velike investicione fondove. Danas nemamo razvijeno tržište kapitala. Ovo što imamo je smešno i ne može se time nazvati, ali to nije domen vašeg delovanja. Zbog toga bih apelovao da u najskorije vreme imate veoma tesnu saradnju sa ministrom finansija, sa guvernerom Narodne banke. Morate da harmonizujete politiku privrednog razvoja sa monetarnom politikom, sa kreditnom politikom, sa poreskom politikom, sa politikom kursa dinara. Ukoliko to nemate harmonizovano i ako nemate celovit koncept kako izađi iz ovoga, bojim se da nećemo mnogo uraditi Što se tiče realnog sektora, ovde ima ljudi iz tog sektora koji su uspešni privrednici, Dragan Marković je tu. Ima još nekolicina njih. Neki će preuzeti javne sisteme, ovo je dobra ideja da se preuzme „Železnica“. Čovek koji je spreman da preuzme sam nedavno čuo. Drago mi je da je kao uspešan privrednik potvrdio ono što već govori, da u Srbiji nema viška zaposlenih, ne u bukvalnom smislu, nego ima manjka posla i kada su ga pitali da li će otpustiti ljude, rekao je - treba nam posao. Slažem se, u Srbiji je ključno da pokrenemo privrednu aktivnost i da prnađemo posao. Ostaviću realni sektor po strani, a posvetiću se jer igrom slučaja se bavim javnim sektorom. Govoriću o koncepciji i funkcionisanju javnih preduzeća u Srbiji. Moja sugestija za vas je da bi bilo veoma uputno da pred narodne poslanike za recimo, mesec ili dva izađete i kažete, sa jednim pokaznim primerom i građanima Srbije, imamo ta i ta velika javna preduzeća, ona zapošljavaju toliko i toliko ljudi, imenovali smo direktore u tim preduzećima, iza njih je jedna poslovna godina2013. Ti ljudi i ta javna preduzeća su ostvarili dobitak ili gubitak. Tačno kažemo koliko su ostvarili, kakav je taj dobitak i kakav je taj gubitak. Onda pred svima kažemo ovde – vaš domaći zadatak je za njih da EPS, Telekom, Pošta, i da ne nabrajam redom, imaju zadatak da u idućoj godini imaju dobit najmanje toliko i toliko i ta dobit ide u budžet Republike Srbije. Dobit koju javna preduzeća u Srbiji uplaćuju u budžet Republike Srbije je žalosna, jadna, smešna. Jedan EPS češki koji je u vlasništvu 2/3 Češke države, a 1/3 je strani partner uplaćuje godišnje 1,5 milijardi evra. Hoću da znam koliko uplaćuje naš EPS, hoću da znam koliko uplaćuje naš Telekom. Imam pravo to da kažem, jer sistem koji ja vodim uplatiće u budžet 27 miliona evra čisto neto dobiti. Kolega Ćirić je ovde, on je predstavnik opozicione političke partije, moj specijalni savetnik to može da potvrdi. Investirali smo 46 miliona evra i zadržali smo koncept odgovornosti interne prema zaposlenima u najvišim standardima koje propisuje Evropa. Znači, ako možemo mi to da uradimo može to da uradi i Lutrija Srbije. Zašto ne može da uradi? Zašto ne mogu da urade ostala preduzeća? Druga sugestija, sva javna preduzeća nisu ista, gospodine Sertiću. Ima ona koja posluju tržišno, znamo osam kriterijuma koji određuju tržišno poslovanje, ali postoje i ona koja su formirana ne da bi ostvarila dobit nego da bi odradila određene stvari za građane Srbije. Molio bih vas da se pokrene inicijativa da dođe do promene Zakona o javnim preduzećima gde bismo precizno definisali i razvrstali ta javna preduzeća. Trenutno jedino po čemu se ona razlikuju je da imaju nadzorni odbor od tri ili pet članova. Smešna stvar, nebitna. Ili dvodobno ili jednodobno upravljanje, što apsolutno nije bitno. Moramo da znamo koja su to javna preduzeća koja posluju tržišno, koja su to koja ne posluju tržišno, ali neophodna su, i da definitivno unapred kažemo – da, ova javna preduzeća su neophodna državi Srbiji u tom i tom vremenskom periodu, ova nisu i ići ćemo u svojinsku transformaciju. To je moja sugestija za novi Zakon o javnim preduzećima. Što se tiče izbora menadžmenta, direktora velikih javnih preduzeća, poštovani prijatelji, imam privilegiju da sarađujem, da se čujem sa ljudima koji vode velike multinacionalne kompanije. Zamislite kada bi neka velika multinacionalna kompanija, recimo Koka-Kola raspisala konkurs za direktora tog preduzeća. Ljudi bi se smejali. Za direktore javnih preduzeća dovode se ljudi koji imaju integritet, iza kojih stoji neposredni rezultat. Ti razgovori se vode godinama, pregovara se kao sa najeminentnijim, da bi me građani Srbije bolje shvatili, fudbalskim trenerima. Kada sam pričao sa ljudima iz Tošibe o tome, nasmejali su se i rekli – na takav konkurs bi u Japanu stiglo 20 miliona prijava, CV, koji potpuno ispunjavaju uslove. Znači, Zakon o javnim preduzećima i izbor direktora, rezultat i program poslovanja tog javnog preduzeća, te kompanije, a dole crveno podvučeno ta korporacija, ta kompanija, to javno preduzeće u narednoj poslovnoj godini ostvariće dobit toliku i toliku ili ako je imala poslovni gubitak, taj gubitak će biti smanjen za toliko i toliko. To je reper kako treba raditi i na koji način. Sve ovo drugo je popularna priča za građane Srbije, simpatična priča o departizaciji, nećemo da kažemo da je to čovek iz ove partije, ali ćemo ga naći na konkursu, ime mu se ne zna, prezime još manje, briljantno će odraditi neke stvari za nas, a onda će nestati, a mi ćemo reći – pa gospodo, nije on član naše političke partije. Ovo su neke moje praktične sugestije. Što se tiče seta zakona koji prati javni sektor, ukazao bih na Zakon o javnim nabavkama. To vi vrlo dobro znate, kao i ja, da postoje uska grla i treba nešto raditi, ali bih vas molio da to ne rade, ne što umanjujem vrednost poslanika Skupštine Srbije u pisanju amandmana, u stručnosti, nego bi morali da rade ljudi neposredno iz tih velikih sistema ili onih manjih koji se dnevno suočavaju sa takvim problemima. To mora da bude korisna inicijativa. Istovremeno, jedan zakon koji je po meni bitan, to je Zakon o privrednim društvima koji je u ovoj Skupštini veoma brzo usvojen. Po meni zahteva potpunu preradu, jer ne predstavlja nikakav kontinuitet sa onim zakonom koji smo imali prethodno, pa ću vam navesti primer tzv. dvodobnog upravljanja u velikim javnim preduzećima. Šta to znači praktično? Ja imam još šest izvršnih direktora. Taj zakon kaže da kada ja odem njih šest danas treba da se dogovore šta da rade, a on kaže – svako ima pravo da pokrene kakvu hoće inicijativu. Zamislite uslovno, pod znacima navoda, šest Srba koji pokušaju danas da se dogovore šta će da urade. govorim vam u operativnom smislu, zakon je loše urađen, nema kontinuitet sa našim zakonodavstvom koje je tretiralo privrednu problematiku i zahtevalo bi njegovo dorađivanje. To je taj zakonodavni okvir koji je nužno izmeniti. Što se tiče ovog segmenta javnog, on može da bude neko ko bitno puni budžet Republike Srbije, potpuno sam u to ubeđen i više sam nego ubeđen. To ne znači da mi ne idemo u svojinsku transformaciju, to ne znači da ne koristimo model da u jedno veliko javno preduzeće uđe strani kapital. To je veoma poželjno. Ne znači da ne uđe ni strani menadžment, ali mi nešto smeta kod odlučivanja. Ostao bih kod ideje da država Srbija uvek ima tu zlatnu karticu kod odlučivanja. Ona je veoma bitna. Zašto? Reći ću vam, postoji jedan segment koga su se malopre kolege dotakle, to je finansijski segment, to su poslovne banke. Mi imamo pet ili šest banaka u kojima država Srbija ima vlasništvo. Vi to vrlo dobro znate, da ih ne nabrajam, Poštanska štedionica, Srpska banka, Jubmes, Komercijalna itd. Šta je sa tim bankama? Da li su to otuđena indijanska plemena, šta je to, države u državi? Šta je sa njihovom dobiti? Mogu da vam kažem interesantan podatak. Ove četiri državne banke, uslovno državne, napravile su ove godine dobit ni polovinu one koju je imala Pošta Srbije. To je sramota. Postavlja se pitanje – čije smo mi to dugove namirivali u tim bankama? Država Srbija je vlasnik tih banaka, država Srbija je vlasnik paketa akcija u većini njih više od 50%. Prema tome, vi imate pravo, apsolutno pravo da na isti način razgovarate sa rukovodstvom tih banka kao i sa rukovodstvom javnih preduzeća. Od njih isto imamo pravo da tražimo da na kraju poslovne godine deo te dobiti koju odredimo bude uplaćen u budžet Republike Srbije. Neću da govorim o tome kakva treba da bude kreditna politika u bankama koje su u državnom vlasništvu. Molim vas, kreditnu politiku, poslovnu politiku jedne banke utvrđuje skupština te banke, a u toj skupštini država Srbija ima većinu. Ako ne možemo to da radimo u stranim bankama, to je u redu, ali možemo u našim. To je jedna moja sugestija, jer bez tog spoja, bez harmonizovane kreditne, monetarne politike kursa teško da ćete imati prave instrumente za svoje delovanje i za svoj rad. Kada sam već kod javnog sektora, napomenuo bih još nešto. imate već dovoljno iskustva kao predsednik Privredne komore i dosta ste se sretali upravo sa javnim sektorom. Nesporno je da postoji nešto što se zove autodestrukcija tih sistema. Imate sistem veliko javno preduzeće koje je monopolista, koje nema konkurenta na tržištu, a istovremeno se urušava. Znači, to urušavanje tog sistema nije rezultat delovanja drugih sistema spolja, nije rezultat oštre konkurencije, nego slabosti unutar tih sistema. To je tzv. fenomen autodestrukcije tih sistema i on može u organizacionom kadrovskom smislu veoma brzo da se prevaziđe. Očekujem da vi taj problem možete da rešite ne duže od šest meseci. To su unutrašnje stvari. Te firme, te kompanije, ta preduzeća mogu da naprave takve organizacione šeme da izvedu odgovornost od vrha do dna, da povežu sve ne duže od šest meseci da bi mogle da se okrenu okruženju i da bi mogli da se nose sa konkurencijom koja će se pojavljivati na našem tržištu. To su neke moje najdobronamernije sugestije za koje se nadam da ćete ih uzeti u razmatranja. One za cilj imaju prostu stvar. Šta je moj motiv? Pokretanje privredne aktivnosti, punjenje budžeta. To je način da uravnotežimo budžet. To je način, poštovani prijatelji, poštovani građani Srbije da neko ne razmišlja koliko i kada će mu biti smanjene plate i penzije. Pre nego što dođemo do te tačke i da kažemo biće vam smanjene plate i penzije, moramo jasno pred građane Srbije da izađemo i da kažemo – da, učinili smo sve što smo mogli, otklonili smo sve slabosti koje su bile do nas, učinili smo sve ono da pokrenemo privrednu aktivnost. Vama želim uspeh u radu. Ova rečenica je bitna. Vaš uspeh biće uspeh svih nas. Ovo Srbija. Vaš neuspeh, samo vaš.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Hvala gospodine predsedavajući, poštovane kolege, poštovani prvi potredsedniče Vlade, gospodine Sertiću, neko je spomenuo kamernu atmosferu u srpskoj Skupštini, prethodni uvaženi kolega. I upravo jeste to odraz, rekao bih kamerne atmosfere u našoj privredi. Vi znate da je trenutno stanje u našoj privredi, gledano u poslednje dve godine, a što ima, a mogu da kažem i kao rezultat i posledicu loših poteza iz prethodnih godina, dakle, nikoga ne aboliram u ovoj situaciji, zaista jako, jako loše. Vi ste to čuli pretpostavljam od svakog od kolega koji su danas govorili i čuli ste otprilike da vam svi daju podršku. Vi ste se prihvatili jednog jako teškog posla. Prvo ću krenuti sa malo više pozitivnih stvari vezanim za ono što ste vi do sada radili. Vi ste čovek koji dolazi iz Privredne komore Srbije gde ste po meni bili jako kratak period. Za to vreme što ste bili u Privrednoj komori, vaše kolege uglavnom govore vrlo pozitivno, to moram da istaknem. Takođe, prati vas pozitivan glas u smislu organizacije, povezivanja strukovnog, da kažem esnafskog, naših potencijalnih i izvoznika na Ruskoj tržište gde ste isto uradili, čini mi se pozitivan posao. Međutim, vi ulazite sada u jednu Vladu koju naravno podržavate jer ste član vladajuće stranke, koja evo u protekle dve godine zaista nije uspela da uradi ni jedan pozitivan pomak u našoj ekonomiji i našoj privredi. Brojevi su to koji na žalost pokazuju. Jedini pozitivan parametar je rast izvoza. Rast izvoza zbog „Fijata“. To svakako treba pozdraviti. Kao predstavnik opozicije ne želim da se ovde danas svađam oko vas, ali je moja dužnost da iznesem stvari koje se tiču stanja u našoj privredi, u najkraćim crtama i da kažem nekoliko reči oko vas lično, kao kandidata. To je prosto običaj i normalna stvar kada se bira novi ministar. Današnje stanje u srpskoj privredi je zaista i zaista jako loše zbog toga što imamo stalni rast poreza, stalni rast pokušaja države da ubira prihode, a neprekidan pad ubiranja tih istih prihoda. Da bi građani razumeli, poštovani građani dižu vam se neprekidno obaveze koje morate da plaćate, a budžet ima sve veći deficit. Sada je budžet već skoro 9%, budžetski deficit u Srbiji, što je apsolutni rekord u Evropi. Iako je gospodin Dačić to spominjao, imamo blagi rast zaposlenosti u ovom mesecu, ali kada se pogleda ceo kvartal i kada se pogleda naročito period poslednje dve godine, od kada ste vi na vlasti mi na žalost imamo rast nezaposlenosti. Iako su vladajuće stranke učinile sve da upravo ova javna preduzeća o kojima pričamo napune vašim stranačkim ljudima. Demokratska stranka se zalaže za to da se javna preduzeća zaista departizuju i zaista na pravim konkursima da se ljudi biraju i da budu dobro plaćeni za to što će da rade, i da je potpuno nebitno ko je u kojoj stranci, a ne ovu fingiranu situaciju kakvu imamo sada. Čak nemamo ni fingiranu nego i dalje imamo stranačke ljude koji vode javna preduzeća, i vode ih naravno apsolutno u gubitke. Vi to znate. Jedna od stvari sa kojima ćete se suočiti. Druga stvar sa kojom ćete se suočiti, je da u Srbiji neprekidno sve poskupljuje, a narod ima realan pad standarda i ne može više da plati ni osnovne dažbine, a kamo li da obezbedi sebi iole pristojnu egzistenciju. Vi pripadate Vladi koja namerava da smanji plate i penzije. Demokratska stranka smatra da ako smanjite plate i penzije, ja znam da nas neki tu u Vladi vaši podržavaju, ali možda ne mogu da kažu, prosto će doći do onoga kruga propasti u srpskoj ekonomiji gde će smanjivanje plata i penzija pasti tražnja, padanjem tražnje pašće i proizvodnja i trgovinska aktivnosti, a samim tim će nam pasti svi parametri za koje ćete vi biti zaduženi. To je ono što nas iskreno zabrinjava. Smatramo da je potpuno pogrešna, u pogrešnom pravcu usmerena politika Vlade Srbije. Ona je postavljena na nekom hibridu neoliberalnog koncepta. Taj hibrid se ogleda nekada u Tačerizmu, nekada u pokušaju neveštog imitiranja Đinđića, nekada Dizraelija, nekada Putina, kako moj uvaženi kolega Živković kaže, a sve je osnova naravno teorijski Maks Veber, ali je suština u tome da to građanima Srbije, uvereni smo, na žalost ne može doneti nikakav boljitak. Privreda koju sada i ekonomska situacija koju preuzimate je toliko loša da ja ne mogu da zamislim da ste vi toliko sposobni, toliko stručni da to možete iole da promenite na bolje. Ja bih voleo, kao građanin Srbije i svi koje mi predstavljamo, koji su ravnopravni građani Srbije, želeli bi da vi budete uspešni u tome što radite. Sumnjamo u to. Zašto? Zato što ste vi četvrti ministar privrede u trećoj Vladi Aleksandara Vučića. Četvrti, tri ministra poljoprivrede ste promenili, tri ministra finansija ste promenili, tri ministra obrazovanja i prosvete ste promenili, vi ste četvrti, znači, vi ste malo iznad ostalih. Dolazite kao četvri. Nemoguće je ostvariti bilo kakvu privrednu stabilnost, predvidivost, plansko gledanje kako će se naša privreda dalje razvijati, ako vi gospodine Sertiću sada ponovo budete dovedeni u situaciju da budete čuvar plaže u zimskom periodu. To je ono što nas brine. Nemojte da dozvolite da sve zavisi od političke volje jednog čoveka. Mi Vladu Srbije gledamo kao Vladu u kojoj postoji jedan ministar i ostali su savetnici, sem gospodina Dačića, koji pokušava nekada uspešno, nekada ne, da zadrži i politički i ideološki, a ako hoćete i programski profil u toj Vladi, ali sa ogromnim problemima, ali o tome neću da pričam, o tome mogu da pričaju kolege koje danas u sali iz SPS-a jedine aplaudiraju gospodinu Dačiću, dok SNS ne aplaudira. Kada vi budete možda dobili priliku da govorite, biće obrnuto. To pokazuje, na žalost, moram to da kažem, zaista bez namere da se svađam, da to pokazuje jedan problem, jedno nerazumevanje i jednu klicu ne jedinstva u vašoj koaliciji. Vi to jako dobro znate. Nije normalno, gospodine Sertiću, da vas vade iz komore u kojoj mislim da ste radili vrlo korektno, da vas stavljaju da vodite privredu. Da tu privredu preuzimate u katastrofalnom stanju, da mi ne znamo kakav je program, kakav je plan rada. Šta to konkretno znači. Šta ćete uraditi sa preduzećima u restrukturiranju? Neko ih je danas pominjao, preko 150. Gde vam je socijalni segment? Šta će biti sa ljudima koji dobiju otpremninu? Kolike će biti otpremnine? Šta će biti sa tim ljudima? To su stvari koje vi nasleđujete. Tu se slažem. Takođe postavlja se pitanje kako ćete privući strane investitore, a da nisu investitori iz Ujedinjenih Arapskih Emirata. Nemamo mi ništa protiv njih, pre nego što kolege ustanu da se bune, nemamo ništa protiv njih, kapital je kapital, ali on mora biti doveden u Srbiju po jasno predviđenim pravilima, na zakonski način. Što je najvažnije za građane Srbije, na otvoren način, da ljudi vide o čemu se radi. Sve ostalo budi neprekidne sumnje i neprekidno podozrenje, i političke bitke koje treba da vodimo u javnosti u Skupštini Srbije. To ne treba srpskoj privredi. Srpskoj privredi treba ta finansijska injekcija koja ne postoji. Ja bih voleo da ste vi u javnosti, pošto, nažalost, ovde nemožete, i tu se slažem sa gospodinom Dačićem, mislim da je ovo jedna katastrofalna odredba koja vama onemogućava da kažete, voleo bih da čujem od vas bar u javnosti šta planirate konkretno da uradite na planu razvoja srpske privrede, da se ne svodi sve stalno na to šta je volja predsednika Vlade, koju vi svi sprovodite kapilarno, bez mogućnosti da uopšte išta kažete ili uradite samostalno, s jedne strane i ,s druge strane, da se ta politika svodi na to da se štedi, s jedne strane, a s druge strane da se i dalje nenormalno ekstenzivno troše narodne pare, pri čemu je prikupljanje sredstava na najnižem mogućem nivou. Samo građevinska industrija nam je sada manja za 28% u odnosu na prethodnu godinu. Prethodne godine je bila manja za 38% u odnosu na prethodnu. Setite se koliko su gospodina Dulića ovde napadali, koji je imao 40 i nešto procenata viši stepen angažovanja građevinske industrije. To je istina, a sve ostalo su priče i politika. Mene zanima, recimo, šta ćete tu da uradite? Mene zanima kako preko 200 hiljada privrednih subjekata u Srbiji da podstaknete da, s jedne strane, što nije vaš posao, jer je to Ministarstvo finansija, da plaćaju porez i doprinos, koji su podignuti, da zaposle nove ljude kako je premijer obećao, da ljudi kupe kvadrat stana u Beogradu za 200 evra, kako je premijer obećao, da odu da rade u „Ikarbus“, kako je premijer obećao, da prave „Mercedes“ autobus, koga nema, ili da odu u fabriku čipova koje nema ili da ode da rade za „Etihad“ na ugovor koji od pet stavki premijer predstavio dve? Ovo je sad konkretna molba prema vama. Ja vas molim kao ministra privrede i ekonomije, čoveka koji je politička ličnost sad, definitivno, vi napuštate svet esnafa i svet poslodavaca i ulazite u svet politike, isto kao i gospodin Vujović, apsolutno isto, da vi učinite sve da javnosti dostavite što pre nedostajuća tri elementa ugovora sa „Etihadom“, da vidimo koliko je konkretno plaćeno za šta, da vidimo da li je tačno za dva miliona evra za advokatske usluge da su plaćene. Da li je tačno? To mene interesuje. Mene zanima kako ćete da rešite velike privredne sisteme na način da se u javnosti govori da će, na primer, gospodin Kostić da vodi „Železnicu“, evo čuli smo malopre, a nikakav konkurs nije sproveden, što je zakonska obaveza? Kako mislite to da rešimo? Mene interesuje, takođe, šta ćete da uradite po pitanju ove prodaje zemljišta Arapima kao Vlada? Evo, može gospodin Dačić da kaže. Kako mislite da nastavite strateška partnerstva u kojima Srbija daje sve, a strani investitor ništa ili gotovo ništa, što je jedinstven primer na evropskom kontinentu? Kako ćete da se prilagodite izvozu srpskih proizvoda na rusko tržište bez dodatnih subvencija, a na to ste se obavezali prema EU što inače mislim da je pozitivno? Kako mislite da nastavite politiku subvencija sa ovako tankim budžetom? Koliko ljudi će ostati bez posla nakon vaših ekonomskih reformi? Kako vi predviđate rebalans budžeta u domenu privrede i kako predviđate i kako da radi i koji je koncept budućeg rada Fonda za razvoj Srbije ili, recimo, Izvozne banke? Vi znate da tu ima raznih ideja, svi su ih iznosili. Mene živo zanima šta biste vi tu uradili, jer to je ono što građani hoće da čuju od vas. Građani neće da čuju da je došao gospodin Sertić kao neki mađioničar, pa će on sada da reši sve privredne probleme. To je nemoguće, ali isto tako nemojte ni vi da imate iluziju da za sada, ponavljam za sada, a vi me nadam se i molim vas da me demantujete, ljudi vas doživljavaju kao nekog ko je doveden da radi u jednom segmentu i da se ne pita puno. Nadam se da ćete vi to efikasno demantovati u narednim danima. Razumem političku odluku i razumem političku snagu premijera, ali vi vodite ekonomiju i privredu. Ako se budete ponašali na kancelarski način, neće biti nikakvog pomaka, pa čak i ako pokušate da radite te neoliberalne stvari koje ćemo mi osuditi, ali bar nešto uradite, bar popišite imovinu tih preduzeća, bar nastavite sa tim ličnim kartama koje je počeo Radulović. To je dobar koncept. Bar utvrdite šta koliko konkretno ko duguje pre nego što nešto prodate. Pokušajte premijeru da objasnite da ne izlazi u javnost i da govori – daćemo koliko traže, samo da uzmu preduzeća. Nemojte, molim vas, to da radite. To nas dovodi u tešku situaciju. Takođe vas molim, iako je to najmanje popularno pitanje i stvar koja se tiče vas lično. Ja sam iz Novog Sada pa znam, ne prati vas apsolutno ništa negativno. Drago mi je da ste se bavili privredom i drago mi je da dolazite iz privrede, ali mi nije drago ono što sam već rekao, da vas sada već vuku iz Privredne komore i bacaju vas u nešto što se plašim da nećete imati kapaciteta da rešite zato što prvo mislim da niste dovoljno kompetentni, a drugo neće vam dozvoliti. Druga stvar, plašim se toga da vi nećete imati svoje ja u toj situaciji, a voleo bih da imate. Recimo, ovo je nešto što javnost jako zanima, ne mene lično, ali voleo bih da čujem odgovor zbog javnosti. Vi ste vodili preduzeće „Komora“ doo i preduzeće „Foreks“ doo. Prvo je bilo u blokadi računa 118 dana, a drugo je bilo 414 dana. To su vaša preduzeća. Kako vi odgovarate na te optužbe ne narodne, bezobrazne, neprijateljske opozicije da vi ako imate blokadu računa, kako možete voditi privredu? Druga stvar, vi ste čovek koji je nedavno diplomirao na „Union“ univerzitetu. Vi ste 1967. godište. Čovek ste koji je ceo radni vek proveo u privredi. Zašto je to tako? Odgovorite tim ljudima da znaju o čemu se radi. Još jedna stvar. Ja mislim da nije sramota biti u blokadi u smislu preduzeća, jer je, nažalost, blokada sinonim za stanje naše privrede. Nema čoveka koji se bavi privredom ozbiljno, a da nije ušao u tu situaciju. Jednostavno, to je naša realnost. Guše vas porezi, guše vas doprinosi, guše vas dobavljači, ne možete da platite. Imamo nelikvidnu privredu. Jedan od osnovnih zadataka koji morate da rešite je nelikvidnost, nemogućnost plaćanja, probijanje rokova. Svi čekaju svakog, a niko ne plaća ništa, plus imate Zakon o javnim nabavkama koji se nažalost ne primenjuje i koji ne ostvaruje uštede koje su nam obećali iz većine, gospodine Arsiću. Ono što mene zanima da vas pitam jeste da li znate ko su vam saradnici u Ministarstvu privrede? To je jako važno pitanje. Vi imate za saradnika… da kažem u formacijskom smislu, prvi čovek je državni sekretar. Da li je tako? Vaš državni sekretar je gospodin Dragan Stevanović, čovek koji ima nadimak Boske. Taj gospodin je bio mašinski tehničar do 2008. godine, a onda je 2008. godine diplomirao na „Union“ univerzitetu. Sada će taj čovek, zajedno sa vama, diplomirao je u Sremskoj Kamenici, verovatno, da vodi računa o ekonomiji Srbije. Vi znate da premijer često ističe da je tim suština uspešnog posla. Da li ćete vi tu vršiti neke izmene, kada, na koji način? Vi ćete se sigurno složiti da je stručnost jedna od stvari koja prosto ne može da se dovodi u pitanje pred ovako velikim izazovom kakav ćete vi imati. Prosto mislim da krvotok srpske privrede je duboko zakrčen u ogromnom problemu, da stvari ne funkcionišu, da se sve više i dublje gleda u srpski budžet kao spas, da ljudi ne plaćaju porez, ne plaćaju obaveze,ne plaćaju doprinose, porezi su podignuti, prihodi su smanjeni, cene su narasle, zaposlenost je narasla, nema dovoljno stranih u laganja, ona su minimalna. Vi se suočavate sa jednim privrednim ambijentom države od 7,5 miliona ljudi, koja je izrazito poljoprivredno orijentisana, koji svi hoće da žive u grad, koja mora da prerađuje hranu do gotovog proizvoda jer tu je budućnost. Šta ćete u tom smislu da uradite? Koji će biti podsticaj kome i na koji način? Da li će to biti transparentno, zakonski ili će se sve podvoditi kao pod Ugovor sa UAE koji otprilike kaže -može sve i ne pitaj ništa? To je ono što građani Srbije neće i to je ono što će vam biti jedan od najvećih izazova. Mnogi su vam rekli – nek vam je Bog u pomoći, a ja vam to neću reći. Ja ću vam reći da ste vi čovek koji ima hrabrost zato što preuzima nešto što sam siguran da duboko u sebi sam zna da ne može da reši, ali se oslanja na političku snagu premijera, misleći da je to čovek kao Supermen sve može da dođe i da završi. Vi ćete dokazati narednih meseci da li ste vi čuvar plaže u zimskom periodu ili ste vi zaista jedan čovek koji je uspeo da razbije okove političkih okvira, da deluje na socijalan način u privredi. Danas o tome niko nije pričao. Taj segment će vam biti, gospodine Sertiću, najznačajniji. Vi koji dolazite od poslodavaca i kapitalista, nisam siguran da ste osetljivi dovoljno na muke oni koji će biti žrtve vaših budućih poteza. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, povređen je član 107, odnosno mislim da je grubo povređeno dostojanstvo Narodne skupštine. Prethodni govornik je izneo, naravno, brojne neistine, ali ono što je poslaničku grupu SNS naročito pogodilo, to su neistine vezano za aktuelnog državnog sekretara u Ministarstvu privrede gospodina Dragana Stevanovića, inače jednog vrlo marljivog, savesnog i odgovornog čoveka, koji je i do sada predano radio svoj posao, čoveka koji uživa veliko poverenje predsednika Vlade gospodina Aleksandra Vučića, poverenje svih onih koji su sa njim imali prilike da rade, zato što je čovek koji drži reč i zato što je čovek koji hoće da pomogne u onoj oblasti za koju je nadležan, a to je jedno vreme bio regionalni razvoj i lokalna samouprava, a kasnije privreda. Ono što je gruba neistina, vezana za gospodina Stevanovića, to je da je 2008. godine završio fakultet „Union“ u Sremskoj Kamenici, kako je rekao prethodni govornik, budući da gospodina Stevanovića poznajem dugo godina i budući da je ne samo moj stranački kolega, nego ga smatram i svojim ličnim prijateljem, odgovorno tvrdim da je ovo što je gospodin Stefanović rekao nije tačno. Mislim da mržnja koju neko ima prema SNS nikoga ne opravdava i nikome ne daje za pravo da o funkcionerima SNS, koji obavljaju neke važne poslove u državi, izgovara neistine.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, šef poslaničke grupe SNS, pravo na repliku.
Zahvaljujem. Ono što želim da u ime SNS kažem je da mi ne pravimo koalicije na osnovu aplauza, na osnovu kontigenata i kvota, na osnovu funkcija, već na osnovu programa i spremnosti da se učestvuje u reformama. Nismo od ljudi koji će do juče vređati i psovati i pričati svašta, a onda kada se zadrma tih 6% u AP Vojvodina, kada se pokaže da ne može sa 6% podrške građana da se vlada jednim velikim delom teritorije i velikim brojem građana Srbije, onda su dobri i oni bivši i onda se mišljenje menja preko noći. Izneto je niz neistina, niz uvreda, o kojima je govorio i moj uvaženi kolega gospodin Martinović. Neću više govoriti o mržnji koja dolazi sa druge strane, neću više govoriti o navijanju da Srbija propadne, da sve u Srbiji stane i da Srbija bankrotira. Neću dozvoliti da se govori o Srbiji samo u protekle dve godine. Hoću da se govori o Srbiji u proteklih 12 godina, da se govori o Srbiji kad god je imao neko obavezu i teret i nosio odgovornost vršenja vlasti. Ne mogu da razumem i neću da razumem da se uvaženi strani investitori, ljudi koji su dobro dočekani u svakoj zemlji, samo u Srbiji dočekuju na nož. Neću da dozvolim paušalne ocene da je projekat „Al Rafaved“ lošiji od Mileta Jerkovića, da je Mile Jerković, perač para narko kartera bolji saradnik za državu, a bio je saradnik vlada bivšeg režima, nego što je to jedna uvažena kompanija u svetskim okvirima. Neću da prihvatim da je neko loš zato što mu je firma u blokadi, a stotine i desetine hiljada firmi u Srbiji su, nažalost, i dan danas u blokadi. To nije greh. To je plaćanje onog stanja u kojem se privreda nalazi zbog neodgovornih vlada prethodnih režima. Da li je recept to kada je bivši predsednik stranke kojoj pripada bivši govornik samo u vreme ministrovanja ili gradonačelnikovanja najvećim gradom u Srbiji prihodovala njegova firma i ostvarila dobit od 39 milijardi dinara?
Vreme.
Da li je to recept biti na vlasti, a onda ti je firma uspešna? Ne, recept je deliti sudbinu privrede kao što je to radio i gospodin Sertić i u vreme kada se bavio privatnim biznisom i u vreme kada je bio predsednik Privredne komore Srbije.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika na direktno pominjanje imena.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, javio sam se zato što je spomenuto ime i prezime i Zakon o javnim nabavkama, pogotovo što taj zakon navodno nije ostvario očekivane uštede, kao što se to planiralo. Gospodine predsedavajući, hteo bih da vas obavestim da su uštede ostvarene na dva načina. Prvi način je da sa istom količinom novca napravite više poslova nego što je to bilo ranije. Drugi način je finansijska ušteda, u pravom smislu reči. Neću mnogo da polemišem oko toga kakve su i kolike su finansijske uštede, samo da kažem da je najveći zličin u javnim nabavkama bio pregovarački postupak, koji je, gle čuda, do 2012. godine sprovođen u 70% javnih nabavki. Setite se samo čuvene afere oko nabavke lekova za Apotekarsku ustanovu „Beograd“ 2013. godine, gde je neko svesno sabotirajući Zakon o javnim nabavkama, da dokaže da je loš, da bi mogao i dalje da trpa novac u svoje džepove, ostavio građane Beograda bez lekova. Onda smo imali čuvene napade ove u Skupštini Srbije da je Vlada Republike Srbije pokrala Fond zdravstvene zaštite i prebacila u Fond PIO 300 miliona evra. Gospodine predsedavajući, baš zbog tih ušteda koje je doneo Zakon o javnim nabavkama, nabavljena je dovoljna količina medikamenata i napravljena ušteda od 300 miliona evra…
Gospodine Šutanovac, dozvolite da govornik završi svoje izlaganje.
Sada, gospodine predsedavajući, možete da zamislite, razni zakoni o javnim nabavkama bili su u primeni 10 godina. Zamislite samo na Fondu zdravstvene zaštite 300 miliona evra je neko stavljao u džepove van fondova i van nabavke. Pomnožite to sa 10 godina, doći ćete do tri milijarde.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić, po Poslovniku.
Uvaženi predsedavajući, član 109. Apelovao bih da vodite ovu sednicu na odgovarajući način i da poslanici iz opozicije ne dobacuju, pogotovo bez argumenata, a nažalost, dobacuju oni ili onaj ministar koga su u to vreme zvali „ministar plazma“ i koji je želeo da u svakoj sobi postoji plazma televizor. Zato vas molim da vodite ovu sednicu na najbolji mogući način.
Zahvaljujem. Ako ste primetili, opomenuo sam gospodina Šutanovca koji je dobacivao s mesta. Da li želite da se Skupština izjasni o ovoj povredi Poslovnika? Ne, hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani prvi potpredsedniče Vlade, poštovani gosti, smatram da je malopre povređen član 108. Poslovnika Narodne skupštine, kada poštovani predsedavajući, vi niste intervenisali na govor gospodina Jovičića. Gospodin Jovičić je malopre ovde rekao da poslanici opozicije dobacuju. Gospodin Živković i ja smo opozicioni poslanici, reč jednu nismo ovde rekli tokom govora bilo kog prethodnog govornika. Molim vas, gospodine predsedavajući, da vodite sednicu tako da opominjete svaki put poslanike vladajuće koalicije, u ovom slučaju SNS, kada se ne pridržavaju Poslovnika, a naročito da ne produžavate vreme za govor gospodinu Babiću i gospodinu Arsiću, jer nas odmah prekinete kada prođe drugi minut. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem uvažena … (Borislav Stefanović, sa mesta: Povreda Poslovnika.)
Povreda Poslovnika mora da bude. Vratićemo se na vas. Nije zabranjeno ovde više stotina puta povredu Poslovnika izlagati. Samo vi recite, vi ste se javili.
Javljam se kao ovlašćeni predstavnik.
Svakako, samo nemam običaj da kolegama dajem reč, pa onda da sednu i ustanu kao mala deca. (Dragan Šutanovac, sa mesta: To je bilo isto sa Stefanovićem.) Zato sam ušla da bih sprečila takve stvari. Reč ima poslanik Milićević.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Poštovani prvi potpredsedniče Vlade Republike Srbije, poštovani gospodine Sertiću, dame i gospodo narodni poslanici, poslanički klub SPS, naravno u danu za glasanje će podržati predlog za ministra privrede. Ono što želim da kažem na samom početku jeste nešto što ću ponoviti, a o čemu sam govorio pre nekoliko nedelja, kada smo u republičkom Parlamentu govorili o predlogu za ministra finansija, sada aktuelnom ministru finansija, gospodinu Vujoviću. Dakle, SPS je na početku ovog mandata, prilikom konstituisanja, formiranja Vlade Republike Srbije, vrlo jasno rekla da želi da deli odgovornosti i vrednosti ove Vlade Republike Srbije koje jesu sadržane u ekspozeu premijera Vlade Republike Srbije, da smo ubeđeni da kroz realizaciju onoga što jesu proklamovani ciljevi načela Vlade Republike Srbije radimo zapravo u najboljem interesu građana. Predlog o kojem danas govorimo, predlog o kojem smo govorili pre nekoliko nedelja, kada je reč o ministru finansija, jeste zapravo, za nas, mi to sagledavamo kao deo jednog procesa od kojeg će na kraju, ubeđeni smo, promene na bolje i boljitak osetiti građani Srbije. Danas govorimo, kao što je već rečeno u malopređašnjoj diskusiji, o jednom od najvažnijih i najznačajnijih resora, rekao bih, u Vladi Republike Srbije. Poslanički klub SPS smatra da gospodin Sertić jeste dobar predlog za ministra privrede i smatramo da će raditi u najboljem interesu i srpske privrede i naše države. Ministar privrede, odnosno ministra privrede na početku mandata očekuje izuzetno veliki, rekao bih sa sigurnošću, težak posao. Ubeđeni smo da, kao neko ko je bio na čelu Privredne komore Srbije, najreprezentativnijeg udruženja koje zapravo zastupa interese privrede, kao neko kome nije potrebno dodatno vreme da se upoznaje sa onim što jesu problemi srpske privrede, već zna aktuelna dešavanja i tokove kada je reč o srpskoj privredi. Kao neko ko je kao predsednik Privredne komore Srbije ostvario dobre rezultate, ubeđeni smo da će gospodin Sertić imati jedan sistemski prilaz, da će napraviti konkretan plan aktivnosti, koji će dati odgovor na ono što smatramo suštinskim i ključnim pitanjem, a to je kako da pokrenemo i ozdravimo i oživimo srpsku privredu. Verujemo da ćete, gospodine Sertiću, imati jedan sistemski prilaz u rešavanju velikih problema u oblasti privrede i da ćete uspeti, na neki način, da prekinete i preokrenete one negativne trendove koji postoje dugi niz godina unazad i kada je reč o zapošljavanju i kada je reč o pokretanju proizvodnje, ali i kada je reč o konkurentnoj poziciji. Naravno, složićemo se sa onim što moglo čuti u uvodnom izlaganju prvog potpredsednika Vlade da sveobuhvatne ekonomske reforme jesu važne i da bez sveobuhvatnih ekonomskih reformi Srbija neće moći da opstane i Srbija neće moći da oseti nekakav pozitivan pomak, što zapravo i jeste naš krajnji cilj. Naravno, smatramo da, u ovom trenutku jeste najvažnije da se poboljša i poslovna i investiciona klima, da se poboljša poslovni ambijent u Srbiji, da se od Srbije napravi atraktivna i privlačna investiciona destinacija. Mislim da je usvajanjem seta reformskih zakona u Republičkom parlamentu stvoren jedan dobar osnov za nastavak tog procesa i napravljen jedan korak napred i kvalitativan pomak u realizaciji tog izuzetno važnog i značajnog procesa. Već je o tome bilo reči, to svakako jeste jedno od ključnih pitanja, kojim ćete se vi baviti, a to je da se konačno završi i okonča u Srbiji proces privatizacije i restrukturiranja preduzeća, odnosno da se reši problem i da stavi konačno tačka, da odgovor na problem i pitanje oko 600 preduzeća, koliko se nalazi na, čini mi se, spisku Agencije za privatizaciju, 600 preduzeća koja zapošljavaju negde oko stotinu hiljada radnika, koji imaju vrednost imovine negde oko milijardu dinara. Kada kažem 600 preduzeća, naravno mislim i na 161 preduzeće koje se nalazi u procesu restrukturiranja. Ovakva nedefinisana situacija je svakako neodrživa u dugoročnom smislu. Ne možete imati fiktivan posao, ne možete imati minimalne zarade, državne subvencije, a nemati proizvodnju, ne privređivati, ne ostvarivati profit. Dakle, vrlo je važno da se ovaj proces, koji jako dugo traje, okonča i da najveći broj firmi i preduzeća nađu strateške partnere, pronađu strateške partnere, pokrenu proizvodnju a sa druge strane, vrlo je važno da najmanji mogući broj građana, od ovih stotinu hiljada, koliko je zaposleno u ovih 600 preduzeća, ostane bez posla, što i jeste bila intencija i cilj prilikom usvajanja, pre nekoliko nedelja Zakona o privatizaciji u republičkom sektoru. Više puta do sada smo rekli da u potpunosti podržavamo koncept, koji je definisan, ponoviću, u ekspozeu premijera Vlade Republike Srbije, kada je reč o javnom sektoru. Dakle, reforma i ušteda javnog sektora i jačanje i podsticaj privatnog sektora. Kao poslanički klub, budućnost i šansu za razvoj Srbije vidimo u privatnom sektoru. Zadovoljni smo što se iz seta ekonomskih mera Vlade Republike Srbije može videti da je privatni sektor tretiran na jedan adekvatan i odgovarajući način. Sigurno ćete se baviti javnim preduzećima. Ono što želim da kažem, kao predstavnik poslaničkog kluba SPS, jeste da ćete imati našu podršku da imamo jeftinija i efikasnija javna preduzeća, ali sa druge strane da moramo obezbediti ono što jeste minimum za socijalno odgovorno funkcionisanje javnih preduzeća, jer pored reformskih procesa, sa druge strane, život u Srbiji ne sme da stane. Nešto što smatramo da je veoma važno i da hoće biti deo vaših aktivnosti jeste suzbijanje sive ekonomije u Srbiji. Neki statistički podaci, recimo, reći ću to u jednoj rečenici, govore da siva ekonomija svakog građanina Srbije košta godišnje jednu prosečnu zaradu, što je nedopustivo i neodrživo u dugoročnom smislu. Očekujemo i verujemo da ćete uticati na skraćenje birokratskih procedura na jeftinije birokratske procedure, jer sve to na godišnjem nivou jako puno košta privredu u ovom trenutku. Neki podaci govore da ako bi u ovom trenutku želeli da smanjimo nezaposlenost u Srbiji i da je dovedemo na jedan evropski nivo, on je od 10-12%, u najrazvijenijoj Nemačkoj on je oko 10%, u ovom trenutku bi morali da otvorimo 60 hiljada malih i srednjih preduzeća. To bi jako puno koštalo, složićete se sa mnom. Neki početni troškovi bi bili od 2,5 do tri hiljade evra. To u mnogome otežava situaciju. Očekujemo da će vaše aktivnosti biti usmerene u tom pravcu. Na samom kraju, u jednoj rečenici, podržavamo predlog da gospodin Sertić bude ministar u narednom vremenskom periodu. Uvereni smo da će raditi u najboljem interesu i srpske privrede, i države, i građana Srbije. Verujemo da ćete imati jedan, ponoviću, sistemski prilaz, pristup, takav plan aktivnosti koji hoće, ponoviću, dati odgovor na ono što jeste ključno i suštinsko pitanje, a to je kako da pokrenemo i kako da oživimo srpsku privredu. Zahvaljujem.
Reč ima Zoran Babić.
Gospođo predsednice, gospodine Dačiću, gospodine Sertiću, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SNS će danas podržati predlog premijera Vlade Republike Srbije, gospodina Aleksandra Vučića, i sa velikim zadovoljstvom glasati za taj predlog i glasati za gospodina Željka Sertića. Zlonamerna zamena teza, zlonamerni pokušaj stavljanja klipova u točkove, u točkove koji jako dobro funkcionišu, jako dobro idu. Po zakonu i po Ustavu predsednik Vlade Republike Srbije je predložio gospodina Sertića onako kako Ustav i kako zakon nalaže. Gospodin Dačić, kao prvi potpredsednik Vlade je danas sa nama da taj predlog obrazloži, kao jedan u timu Vlade Republike Srbije. Sa druge strane, ono što mi je zadovoljstvo, da je ovo Vlada koja je za prvih 100 dana funkcionisanja dva puta bila u parlamentu da odgovara na sva pitanja narodnih poslanika, za razliku od nekog prethodnog perioda i vlada prethodnog režima, kada su te vlade i ti predsednici vlada u parlament dolazili dva puta, ali za četvorogodišnji mandat. Kada Vlada Aleksandra Vučića i premijer gospodin Vučić dođu ovde, neko i pojedinci iz bivšeg režima dobiju dijareju, pa i ne dođu, a poneki koji dođu tu, plaše se odgovora, tako da je to jedini strah, strah od odgovora, strah od uspeha, strah od toga što naša država posle godina i decenija devastiranja, uništavanja je krenula napred. Da li smo zadovoljni brzinom? Uvek može bolje, ali radimo da ta brzina bude maksimalna i da ta brzina bude u interesu građana Republike Srbije. Neću govoriti o biografiji gospodina Sertića. Mislim da je ta biografija bez ikakve mrlje, bez ikakvih zatamnjenih mesta. Ta biografija i o toj biografiji i o toj karijeri govore dela, govore nagrade, govore rezultati. Rezultati su takvi da je gospodin Željko Sertić u jednoj žestokoj i teškoj međunarodnoj konkurenciji proglašen za najmenadžera jugoistočne i srednje Evrope za 2013. i 2014. godinu. To su činjenice i to među predsednicima privrednih komora. U tom periodu, u kratkom periodu predsednikovanja, odnosno za tih godinu i po dana, od marta 2013. godine do septembra 2014. godine, Privredna komora Srbije je proglašena za lidera privrednog napretka i najdinamičniju privrednu komoru regiona. I to neko želi da prećuti i to želi neko da zatvori oči pred takvim rezultatima. Zbog toga je moja želja, moja poruka gospodinu Sertiću da istu tu dinamiku, da isto to liderstvo, da iste te pobede Privredne komore Srbije prenese i prelije na privredu Srbije. Takođe, Privredna komora Srbije se za proteklih godinu i po dana pokazala kao uspešan servis privrednicima u svakodnevnom poslovanju i podizanju konkurentnosti srpske privrede. Zbog toga ne čude, već prijaju poruke i podrška privrednika Srbije nakon predloga, odnosno nakon što je gospodin Aleksandar Vučić, premijer Vlade Republike Srbije, predložio gospodina Sertića za ministra privrede. Najveća pošast našeg društva i najbolnija tema za svakog našeg građanina je zaista visoka nezaposlenost. Ključ za smanjenje stope nezaposlenosti će biti u vašim rukama, gospodine Srtiću. Biće u rukama privrede, u realnom sektoru. Smanjenje nezaposlenosti je moguće jedino samo kroz dalju snažnu borbu protiv korupcije, kroz stvaranje povoljne investicione klime, kroz zakonska rešenja po kojima će Srbija da odskače po konkurentnosti u odnosu na zemlje u regionu i po tome što država ne može i ne sme više da bude najveći poslodavac, već servis građanima i privredi Republike Srbije. Nedopustivo je iako je teško, iako bi neke kolege želele da izbrišu pamćenje, da izbrišu sećanje, da izbrišu sve ono što se dešavalo do 2012. godine i taj vrući krompir, koji je i prethodnoj i ovoj Vladi Republike Srbije dat, a to je da je stopa nezaposlenosti u Srbiji za četiri godine, od 2008. do 2012. godine, povećana sa 14,4% na čak 26,1%. U istom tom periodu, uz nerealno i ekonomski neutemeljeno povećanje plata u javnom sektoru i penzija, javni dug je podignut sa 34,2% na 62,5% BDP. Isti ti, koji su nas ubacili u tu hladnu, mutnu, duboku vodu, sada stoje na obali i kažu – zašto ne plivate bolje, da li vam je hladno? Pa, to je licemerno. Isti ti koji su nas ubacili u ovakav nivo javnog duga, koji su 400.000 ljudi ostavili bez posla, nije dovoljno da plate cenu na izborima i samo političku cenu. Postoji moralna cena zato što je 400.000 ljudi ostalo bez posla, ostalo bez budućnosti. Stanje u privredi je, gospodine Sertiću, a i svi ćemo se složiti, u najmanju reč sumorno. Mi se nažalost sada, a danas je 3. septembar 2014. godine, sada se nalazimo na početku kraja procesa privatizacije, 502 firme se nalazi u portfoliju Agencije za privatizaciju. Vama, nama, ovoj Vladi Republike Srbije je ostavljeno da uradimo privatizaciju u onom trenutku kada svih 502 firme imaju negativan kapital. Veća su dugovanja, veće su obaveze svih subjekata privatizacije, nego što im je imovina. Gde je tu odgovornost? Gde je odgovornost za propuštene prilike u prošlosti kada nije bilo negativnog kapitala? Kako valjano i kvalitetno prodati i naći strateškog partnera, omogućiti dalju proizvodnju, omogućiti život za te firme, ako imate negativan kapital? Kako brzo plivati, ako pored tih 502 firme u portfoliju Agencije za privatizaciju imate još 161 firmu u restrukturiranju? Naš budžet je 161 firmu u restrukturiranju direktno ili indirektno koštala 800 miliona dolara godišnje i tako godinama. Od 2003. do 2012. godine, kada naiđe problem, kada ne znate šta ćete sa tom firmom, zbog manjka hrabrosti, zbog manjka političkih i ekonomskih ideja, zbog manjka znanja gurnete u restrukturiranje, gurnete na trošak građana Republike Srbije, plaćaće to građani, zadužićemo budžet. Jel to cena socijalnog mira? Jel to cena ne znanja bivšeg režima i vlada bivšeg režima? Nažalost, živeli smo godinama na prevaru, živeli smo godinama na lažima, živeli smo godinama i trošili više nego što smo zaradili. Ova Vlada Republike Srbije ima reformski duh, reformski karakter i reformski pravac. Usvojili smo Zakon o privatizaciji, reformski Zakon o privatizaciji koji propisuje nove modele privatizacije, a rok za okončanje postupka privatizacije društvenog kapitala je ograničen na 31. decembar 2015. godine. Nije samo to jedan reformski zakon. Usvojen je i Zakon o stečaju, jer ono što će biti vaš deo posla je da okončate postupak privatizacije, ono što će vaš deo posla biti je da što se ne uspe sa privatizacijom da se iz stečaja dobije svoja materijalna vrednost. Vlada Republike Srbije i do sada, iako mnogi imputiraju promene ministara, demokratski i normalno je menjati se, nedemokratski loše je vladati Vojvodinom 12 godina, a imaš podršku 6%, e, to je nedemokratski, a demokratski je menjati se, demokratski je tražiti kvalitet. Ono što Vlada Republike Srbije radi, a to je da je za ove 502 firme koje se nalaze u portfoliu Agencije za privatizaciju, 15. avgusta 2014. godine, odnosno danom objavljivanja javnog poziva za prikupljanje pisama o zainteresovanosti, u cilju obaveštavanja što šire javnosti, da što veći broj ljudi, stranih partnera, domaćih partnera, fizičkih, pravnih lica, svih onih koji žele da investiraju na jedan transparentan, normalan, prirodan način, obaveštene su 74 ambasade i konzularna predstavništva, obaveštene su 53 konsultantske kuće, obavešteno je 10 investicionih banaka, obavešteno je 262 investitora koji su u prethodnom periodu iskazali interesovanje za privatizaciju. Gospodine Sertiću, siguran sam da ćete vi, duhom koji ste imali, agilnošću i energijom koju ste imali u okviru Privredne komore Srbije, siguran sam da ćete, i zbog energije i predsednika Vlade i zahteva za stalnim angažovanjem, jedan dobar deo ovih ljudi koji su već obavešteni o subjektima privatizacije, ne mogu reći – namamiti, ali, pozvati u Srbiju da budu investitori, da dokapitalizuju, da kupe te firme, da sačuvaju proizvodnju, da sačuvaju radna mesta, da otvore nova radna mesta, ali i u Srbiji da zarade. Srbija je dobro tlo, plodna njiva, zapuštena, puna korova do 2012. godine. Počupali smo korov borbom protiv kriminala i korupcije i to radimo permanentno i stalno. Jer, taj korov se stalno pojavi, čim malo smanjiš pažnju. Na vama je, gospodine Sertiću, na Vladi Republike Srbije, da dobrim zakonima napravite dobru investicionu atmosferu, da dobrim zakonima i poorete i pođubrite i zasejete, da bi niklo i rađalo za decenije, za godine pred nama, za buduće generacije, ali i za ove generacije u Republici Srbiji. Vas očekuje značajna zakonodavna aktivnost. Agenda predsednika Vlade, iskazana veoma hrabro ovde u jednoj tročasovnoj diskusiji od strane predsednika Vlade, je široka, obimna i kao što je obećano i ispunjeno za prvih 100 dana, tako će biti i sa narednim prolaznim vremenima, da li na narednih 100 dana ili na narednih šest meseci. Očekujemo vas ovde, gospodine Sertiću, i sa zakonom o investicijama i sa zakonom o podsticajima i sa nacrtom zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju i sa zakonom o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za licenciranje stečajnih upravnika i sa mnogo tema vas očekujemo ovde u najvišem zakonodavnom domu Republike Srbije, zato što je ovo mesto gde se pravi zakonom definisani najbolji investicioni ambijent. Država prepoznaje izazove kroz koje prolazi privreda. Za Vladu Republike Srbije, za državu Srbiju, nema miljenika, nema Jerkovića koji su mnogo bolji investitori, iako su perači para narkodilera. Za nas je privreda podjednaka. Znamo u kakvom se teškom stanju nalazi. Ova Vlada Republike Srbije je obezbedila dinarske kredite za likvidnost sa subvencionisanom kamatnom stopom. To je stvar koja je nekako tiho prošla kroz naše društvo, ali na ovaj način, odlukom Vlade Republike Srbije, upumpan je veliki iznos sredstava, negde oko 1,2 milijarde evra, podjednako podeljena i za velika i za srednja i za mala, ali i za mikro preduzeća. Krediti se odobravaju za namene održavanja likvidnosti finansiranja trajnih obrtnih sredstava i refinansiranje kredita kod iste banke, i to u iznosu do 10 miliona dinara za preduzetnike i mikro pravna lica, 100 miliona dinara za mala pravna lica, 400 miliona dinara za srednje pravno lice, itd. Do sada, nakon tri meseca od realizacije programa, banke su odobrile i isplatile preduzećima oko 14.600 kredita u iznosu od 640 miliona evra. To je značajan iznos, i za likvidnost, ali i za otvaranje novih radnih mesta. Od svega toga, 9,4% je za velika preduzeća, 27,3% za srednja, 41,2% za mala preduzeća i 22,1% za mikro preduzeća. Tako radi odgovorna Vlada, tako radi odgovorna država koja prepoznaje izazove i probleme kroz koje prolazi naša privreda. Vas očekuje, i to nije samo cena i posao ministra finansija već i vaš, borba protiv sive ekonomije. Svaki neplaćeni fiskalni odnosno neizdati fiskalni račun znači mnogo puteva manje, mnogo škola i mnogo porodilišta manje, i mnogo bolnica manje, ali, znači i da oni ljudi koji jesu u sistemu PDV-a, koji su odgovorni, plaćaju porez, nisu lojalna konkurencija onima koji tako nešto ne rade i zbog toga i vi kao sastavni deo Vlade, nadam se i siguran sam da ćete se upustiti u jednu stratešku borbu protiv sive ekonomije. Za nas kao državu potrebne su pobede. Potrebno nam je još mnogo projekata kao što je „Er Srbija“. Potrebni su nam projekti, iako to neko od stranaka bivšeg režima, da li iz mržnje, da li iz ljubomore, da li iz neke vrste patologije prema sopstvenom narodu, sopstvenoj državi, želi da devastira…
Molim vas, samo da biramo reči, iako je to pod znakom pitanja.
… Zahvaljujem se. Ono što želim, da ne govorim deskriptivno, da ne govorim odokativno, da ne govorim iz političke zaslepljenosti, govorim vam činjenično. „Jat Ervajz“ je, kao što je gospodin Dačić u uvodnom izlaganju rekao, ostvarivao godišnje gubitke od 30 pa i više miliona evra godišnje. Ove godine je predviđen dobitak „Er Srbije“ u iznosu od milion evra. Posada, flota, „Jat Ervajz“, zastarela flota od četiri funkcionalna aviona, B-7, 3-7, 300, starost veća od 25 godina, tri parkirana, ne mogu da polete. Sada, nova flota - deset A-319 i A-320 aviona, prosečne starosti ispod 10 godina, 10 naručenih A-320, da stignu do 2018. godine, porast broja putnika od 70% na sadašnjih 944 hiljada ljudi koje je „Er Srbija“ prevezla. To je sve u poređenju sa prvom polovinom 2013. godine. Prevoz tereta je dostigao 32% uvećanja vrednosti i 65% porasta u tonaži. To je uspeh. Ovo je za svaki respekt. Ali i za svaku osudu onoga koji želi da zatvori oči i da kaže – ne, nije nam trebala „Er Srbija“. Da, gospodo, trebala nam je. Ali, treba nam još mnogo „Er Srbija“. Zbog toga se ja, gospodine Sertiću, radujem i podržavam sve ono što Vlada Republike Srbije radi, čiji ćete sastavni deo biti od danas. Sa zadovoljstvom mogu da najavim da će 12. septembra, iako verujem da će iste one koje boli „Er Srbija“ zaboleti i sada, u Nišu će „Džonson elektronik“ otvoriti 1.000 radnih mesta u investiciji od 15 miliona evra. U Subotici je predviđeno otvaranje za 18. septembar „Kalcedonije“, 1.000 radnih mesta, 16,5 miliona evra investicije. „Mišelin“ je od 9. oktobra u Pirotu, otvaranje novog pogona, iako je već bio prisutan tu, video je dobar duh, video je dobru klimu koju pravi Vlada Republike Srbije, još 500 radnih mesta u investiciji od 220 miliona evra. „Leoni“ u Doljevcu za oktobar mesec ove godine – 1.500 radnih mesta, 21 milion evra investicije. „PKC“ u Smederevu, kamen temeljac 5. septembra, 1.500 radnih mesta. „Svarovski“ u Subotici u izgradnji, otvaranje je planirano za 2015. godinu, za prvu polovinu, 550 radnih mesta.„Geoks“ u Vranju, bio sam i imao tu čast da prisustvujem otvaranju, u izgradnji je, otvaranje je planirano za 2015. godinu, 1.250 radnih mesta. Ima šanse za Srbiju. Mnogo posla je pred vama i pred Vladom Republike Srbije, pred parlamentom Republike Srbije, da se država Srbija, da se privreda Republike Srbije pozicionira isto onako kako ste pozicionirali Privrednu komoru Srbije, kao lidera u ovom delu Evrope, kao lidera na Balkanu, jer mislim da to građani Srbije i očekuju i zaslužuju. Želim vam punu sreću i zadovoljstvo što ćemo u budućnosti raditi zajedno.
Zahvaljujem poslaniku Babiću. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović. Izvolite.
Gospođo predsednice Skupštine, gospodine prvi potpredsedniče Vlade, gospodine Sertiću kandidatu za ministra privrede, dame i gospodo narodni poslanici, vi ste već iz izlaganja predsednika poslaničke grupe JS čuli da će poslanička grupa JS podržati predlog predsednika Vlade gospodina Vučića da se za ministra privrede izabere gospodin Željko Sertić. Zašto ćemo podržati ovaj predlog. Dosta se čulo iz predlaganja gospodina Markovića, a ja ću samo u par minuta još neke stvari napomenuti. Nama iz JS je posebno drago i zadovoljstvo da će na čelu Ministarstva privrede doći čovek koji ima dugogodišnje iskustvo u privredi, koji zna šta znači kad dođe prvi i 15. u mesecu, kad treba obezbediti platu za zaposlene u preduzeću i koji je to prema mojim saznanjima vrlo uspešno radio. Dakle, ne pripadam onim privrednicima koji vode svoje firme, a da je njima dobro, a njihovim zaposleni nemaju redovna primanja. Dakle, to se traži u srpskoj privredi. Neću govoriti i oduzimati vreme svima nama ovde u Skupštini o tome u kakvoj je situaciji srpska privreda danas i o razlozima zašto se ona nalazi u takvoj situaciji. Razlozi su dosta poznati svima nama i široj javnosti ima tu mnogo i subjektivnih okolnosti koje su dovele do toga i to možda i više subjektivnih, a ima i objektivnih okolnosti. Budući ministar privrede gospodine Sertiću, to ćete biti vi naći će se pred jednim velikim izazovom u budućnosti, a to je da ćete morati da stvorite uslove ili kako se to popularno kaže – privredni ambijent, da uspešne firme u Srbiji budu još uspešnije, a da one koje su manje uspešne nađu načina da izađu iz krize u koju su dospeli i da mogu redovno da obavljaju svoju privrednu delatnost i da redovno isplaćuju plate, odnosno zarade svojim zaposlenima. Naravno, to neće biti nimalo lak posao, a naročito ćete imati problem, siguran sam, i o tome smo i govorili mi iz JS kad je bio izbor ministra finansija, sa firmama koje se nalaze u restrukturiranju i to više godina. To su nekada bile vrlo velike i moćne firme sa više hiljada zaposlenih u svojim pogonima. Danas one imaju mnogo manje zaposlenih i tako sa malim brojem zaposlenih opet nemaju redovna primanja ili imaju redovna, ali dosta mala primanja. Mi vam predlažemo da u tim firmama se izvrši reorganizacija, ali stvarno temeljna reorganizacija tih firmi, da se vidi šta je u tim firmama zdravo i šta može da radi i šta može da opstane na tržištu. Ono što ne može i što nema perspektivu da se postepeno gasi, a da zaposleni u tim pogonima, u tim delovima preduzeća ne ostanu bez posla, već da se usmere prema onim preduzećima, firmama, privrednim subjektima koju mogu uspešno da posluju. S druge stane, predlažemo vam mi iz JS, da se oslonite i više malo na lokalne samouprave i da oni dobiju zadatak da dovode investitore u svoje opštine, u svoje gradove, i da ne čekaju da sve ministarstvo ili Vlada Republike Srbije to radi. Možda će neko i zameriti što ću ovo sada reći, ali mislim da pozitivan primer u Srbiji je grad Jagodina, koja nije čekala sa svojim rukovodstvom da im iz Vlade neko dovodi investitore i da prave pogone i zapošljavaju ljude, već da to sami uz pomoć svojih poznanika, prijatelja, saradnika koji žive u inostranstvu nađu poslovne partnere, investitore koji će napraviti pogon u nekoj lokalnoj samoupravi u konkretnom slučaju u Jagodini zaposliti radnike. S druge strane, gospodine Sertiću, najdobronamernije vam predlažem da za saradnike uzmete ljude koji imaju i znanje i iskustvo, ali to znanje koje je oplođeno i koje ima rezultat u primeni u nekom preduzeću. Pustite više ove tzv. nabeđene eksperte koji u krugu dvojke sve znaju, samo nisu znali da plasiraju to svoje znanje i da povećaju proizvodnju u nekoj firmi i u nekom preduzeću itd. Imam mnogo pametnih ljudi koji iza sebe imaju rezultat, doduše nemaju naziv eksperti iza svog imena ili ispred svog imena, ali imaju rezultate u svom radu u vođenju državnih, javnih, privatnih preduzeća. Takvi ljudi vam trebaju u svom okruženju. Trebaju vam ljudi koji će vam reći jasno, glasno i argumentovano - gospodine ministre niste u pravu sa tim predlogom, mi imamo bolji predlog. Nemojte da budete skeptični prema tim ljudima ili da se ljutite na njih, već ih pohvalite ako imaju dobar predlog, ako imaju dobro rešenje za boljitak srpske privrede. Dosta nam je onih samozvanih eksperata koji se hvale nekim rezultatima, a rezultati ne da nisu nula nego su minus jedan. Dakle, nema gde i šta da pokažu da su to svoje nabeđeno znanje, biću slobodan da kažem, negde oplodili. Samo rad i rezultati rada nekog čoveka mogu da mu daju ulaznicu da može da se bavi nekim poslom i da može da uđe u ministarstvo i da sa tog položaja kreira privredni ambijent kako bi se u Srbiji bolje radilo, bolje privređivalo, više zarađivalo i bile bolje plate i na taj način bio bolji život. Vi ste za ovo kratko vreme koliko ste bili na čelu PKS sigurno upoznali mnoge stvari koje se dešavaju u privredi Srbije. Kada kažemo privreda Srbije, ja pod privredom podrazumevam u širem smislu i poljoprivredu Srbije, gde nam leže ogromni potencijali nažalost neiskorišćeni zbog toga što mnoge Vlade u ranijem periodu nisu imale sluha da taj potencijal iskoriste i da ono što nam je bog podario da plasiramo na evropsko i svetsko tržište. Nemojmo mi danas, neka mi neko ne zameri, neću reći da treba da stanemo na tom putu i da se ne razvijamo u tom procesu, ali ne možemo mi da se takmičimo danas sa Japanom ili sa nekim drugim zemljama u proizvodnji kompjutera i nekih drugih aparata ili sa Nemačkom i Francuskom u proizvodnji automobila itd. Ali, možemo sa svima u Evropi i u svetu da se takmičimo u proizvodnji hrane, zdrave jabuke, zdrave kruške, zdravog paradajza, zdrave paprike i svega onoga što se proizvodi od kukuruza, pšenice. Ono što Srbija ima i gde treba vrlo malo ulaganja, ali samo treba razumevanja za one koji to proizvode, da mu se plati na vreme, da mu se uzme taj proizvod i da ne bude prevaren kako se dešavalo više puta. Pošto mi i vreme ističe, ne morate da me opominjete znam koliko imam vremena, još jednom ću na kraju reći da imate punu podršku poslaničkog kluba JS i budite sigurni i uvereni da ćemo za sve vaše predloge i vaše izmene i dopune zakona ili novih zakona kojih budete predlagali za dobrobit boljitak srpske privrede mi podržati.
Zahvaljujem gospodine Petroviću. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Hvala lepo. Danas ćemo izabrati 33 ministra u poslednje dve godine, u ove dve Vlade Aleksandra Vučića i Ivice Dačića, a gospodine Sertić će biti peti ministar privrede i to samo po sebi dosta toga govori. U biografiji koji smo dobili nema puno toga da se pročita. Siguran sam da je vaša biografija mnogo sadržajnija, ali u ovome što smo mi dobili imamo jednu veliku rupu između 17. maja 1967. godine kada ste rođeni i marta 2013. godine kada ste izbrani za predsednika PKS kao jedini kandidat, jer između toga ne piše ništa. Naravno, tu su i neke nagrade o čijoj vrednosti i vi i ja i srpska javnost dosta toga zna, tako da ne bih time da se mnogo bavim, niti ste vi, gospodine Sertiću, tema današnje sednice, jer ćete biti izabrani sigurno. U to nema nikakve sumnje, ali kao peti ministar koga na to mesto postavlja Aleksandar Vučić uz manju ili veću saglasnost Ivice Dačića i kao peti ministar koji će otići sa punim ruksakom, sa punim rancem loših emocija i loših vesti zato što ćete vi biti krivi za ono što nije dobro u srpskoj privredi. Naravno da to nije tačno. Naravno da vi ne možete da budete krivi za to, ali ćete vi biti ta žrtva koju će trebati ponovo biračima da se kroz šest meseci ili devet meseci da se podnese ili da se kaže – evo, mi smo na vrhu vlasti opet imali genijalnu ideju, ali neko nije znao to da sprovede. To je bila sudbina Dinkića koji je bio prvi ministar privrede u ovoj koaliciji, pa Radulovića, pa Mirovića, Vujovića, koji je na vreme pobegao na jedno malo bezbednije mesto, ali će i on da završi verovatno isto kao i ostali i vi ste tu peti. Pošto vi ne možete da se obraćate, što mislim da je loš običaj, kažite podpredsedniku da nam kaže kada mislite da podnesete ostavku. I vi ćete biti ne svojom krivicom krivi za ono što jeste Srbija danas u privrednom smislu, a to znači da imamo istorijsku nezaposlenost koja je sada blizu 25%. Pošto su neki govorili o nekim ranijim vremenima i ranijim režimima, 2004. godine marta meseca, kada sam predavao dužnost predsednika Vlade, nezaposlenost u Srbiji je bila 14%. Tog istog dana smo mi bili na 71. mestu po konkurentnosti, a danas je Srbija na 94. mestu, što je napredak u odnosu na prošlu godinu, kada smo bili 101. Tada je evro koštao 62,2 dinara, a danas preko 118 dinara. Godinu dana pre toga, 2003. godine, investicije u Srbiju su bile skoro tri milijarde dolara, a prošle godine jedva da je bilo pola milijarde dolara. Te godine je srpska birokratija, svi zaposleni u javnom sektoru su brojali broj od 504.000, a danas je to 784 hiljada i nešto. To je stanje srpske privrede. Čuli smo da imamo jedan veliki spas za Srbiju, a to je „Er Srbija“. Naravno da je to tema koja je jako poznata u Srbiji. Ova Vlada je uspela da uradi nešto što nijedna pre toga nije uspela, a to je da svi građani Srbije učestvuju u radu jedne aviokompanije, ali ne tako što imaju deonice i dividendu, nego zato što svi plaćaju tu aviokompaniju, isto kao što je to bilo i u vreme prethodne Vlade koju je kontrolisao Boris Tadić, da istina bude prisutna. Prema tome, i dalje je „Er Srbija“ pod velikim subvencijama koje pišu u onom delu ugovora koji nismo imali čast da dobijemo. Naravno, bilo je puno obećanja malopre šta se sve otvara u septembru, oktobru, novembru i decembru ove godine i sledeće godine. Da vam samo kažem da je tako obećana fabrika čipova u Pančevu pre dve godine. Koliko ja znam, nema fabrike čipova na Balkanu, a kamoli u Pančevu. Takođe, veliki kargo centar je bio obećan, „Mercedes“ iz „Ikarbusa“ itd, itd. Jedne novine izdaju ovaj dodatak, zovu se „Poslovi“. Na 40 stranica su poslovi koji se nude preko nadležne službe, preko Nacionalne službe za zapošljavanje. Samo na dve stranice su poslovi u realnom sektoru, a na 38 stranica, možete da proverite, su poslovi u javnom sektoru. To vam kažem jer je ova ili neka slična Vlada donela odluku da više nema zapošljavanja u javnom sektoru. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Živkoviću. Za reč se javio šef poslaničke grupe Srpske napredne stranke, narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Loše sam protumačen. Drago mi je kada neko tako javno i otvoreno kaže da je protiv svoje zemlje, protiv građana Republike Srbije. Možda je to deo političkog izražaja, ali svi građani Republike Srbije su do projekta „Er Srbija“ plaćali troškove, plaćali loše poslovanje, partijsko poslovanje u menadžmentu „Jat Ervejza“. Ko je plaćao ove gubitke od 30, 37 pa ne znam koliko miliona evra godišnje? Pa, građani Republike Srbije. A sada prethodnom govorniku smeta što će „Er Srbija“ napraviti ove godine profit od milion evra. Možda je moglo više. Verujem da će u budućnosti biti više, ali ako smo u prošlosti imali tri raspadnuta aviona stara 25 godina, a sada vam smeta 10 aviona koji su starosti do 10 godina stari, smeta vam to što će do 2018. godine „Er Srbija“ dobiti još 10 er-basova A320, smeta vam što smo po keteringu bolji od „Lufthansa“. Zašto uvek ima neko u našem društvu kome smetaju uspesi? I u opoziciji sam se radovao uspesima naše države, jer to je uspeh naše države, ne politike, uspeh naše države. S druge strane, žao mi je što gospodin Marković nije tu, sve ovo što sam, ne najavio i vrlo rado, bez želje da izazivam repliku, ali vrlo rado ću sa gospodinom Živkovićem sesti u isti automobil pa proći da vidite napravljene hale, ubačene mašine, spremna radna mesta, spremnu proizvodnju…
Vreme, gospodine Babiću.
… srećne ljude koji će raditi tamo. Žao mi je jer nije tu gospodin Marković, jer nisam stigao ni da kažem o „North Karton“ u Jagodini, otvaranje takođe za početak 2015. godine sa 200 zaposlenih. Nisam stigao ni da govorim o „Swarovskom“ u Subotici, o PKC-u u Smederevu…
Zahvaljujem, gospodine Babiću.
… o mnogim drugim projektima koji se rade i radnim mestima za koje se borimo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, peplika. Izvolite.
Ja se nadam da ova replika neće da uznemiri potpredsednika Dačića, koji je utonuo u jednu hibernaciju oko ove teme. Da, pomenuli ste već malopre taj „Swarovski“ tri puta i predsednik vaše stranke jedno 18 puta, Boris Tadić jedno 48 puta, Dinkić jedno 225 puta i ja mislim da je više pomenut taj „Swarovski“ nego što ima onih stakliću u jednoj ogrlici tog „Swarovskog“ ili u svim mogućim. Prema tome, tonije važna stvar. Važna stvar je da ne možemo da se oduševljavamo na početku 21. veka u tome što se prave hale. Naravno da se prave hale. To je potpuno prirodna stvar. Pravile su se pre 200 godina, prave se pre 50 godina, sto godina, pa i danas se prave. Stvar je u tome da to meni ne smeta. O mom patriotizmu i o tome šta ja mislim o ovoj države, to ja neću da govorim. Dovoljno dugo sam na političkoj sceni, dovoljno dugo sam radio sve i svašta, pa neka ocenjuje neko drugi, buduća pokoljenja, Enciklopedija Britanika, nadležne službe, ko god hoće, ali ono što ne mogu da trpim je laž. Najbolja laž trenutno u Srbiji je „Er Srbija“ zato što 99,5% ljudi u Srbiji nisu u prilici ni da priđu aerodromu beogradskom, a kamoli da se popunu u jedan od tih devet ne novih nego polovnih, novih ali polovnih aviona nego što su to bili pre dve godine, to je tačno, ali da su novi, nisu. Možete da pričate bajke o tome. Ko može da zna, a da ima ovoliko veze sa ekonomijom, koliki će biti profit jedne države jula meseca, kada se poslovanje ocenjuje u februaru i martu mesecu? Može knjigovodstvenim egzibicija.
Vreme, gospodine Živkoviću.
Realno, 50 miliona dolara se bacaju… [[Isključen mikrofon.]]
Reč ima šef poslaničke grupe SNS narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Zbog stručne, ali i svakakve druge javnosti prva nekvalifikovana revizija po IFRS standardima, a to su međunarodni standardi finansijskog izveštavanja, su pokazali milion evra dobiti ove godine, gospodine Živkoviću, ne odokativno, nego međunarodni verifikovani standardi. Žalosno je što idete dalje. Žalosno je što sada u konstataciji da naši ljudi žive loše, i u tome se slažem, žive loše već godinama i decenijama, nemaju novca za avio prevoz, i to se slažem, da li je vaš pristup da trebamo nacionalnog avioprevoznika da ugasimo, da ugasimo sve što ima nacionalni predznak, a ne da donosi profit od milion evra? Daj da ugasimo, daj da ljude pošaljemo kući. Isečeni su tenkovi, pretopljeni tenkovi. Dajte da isečemo i avione. Hajde od aerodroma da napravimo ne znam ni ja šta, pistu za kuglanje. Prodati čamci, pa smo morali od privatnika da molimo i tražimo u Obrenovcu, onda kada je bilo loše i kada su se ljudski životi spašavali umesto čamcima Vojske Srbije, spašavani su privatnim čamcima. Hajde sve da rasprodamo, sve da damo, sve da protraćimo. Ako je to taj koncept, recite otvoreno – hoćete da ugasite JAT Ervejz, „Er Srbiju“, sve što ima nacionalni predznak. Ne, mislimo da je za jednu naciju dobro da ima svog nacionalnog operatera u avio prevozu, da je dobro što je napravljena „Er Srbija“, d je dobro što je to postala kompanija samo posle godinu dana koja je profitabilna, da je dobro što je to kompanija koja u budućnost već merka neke kompanije u okruženju i da se raširi i da je dobro što konačno posle godina i desetina godina možemo da planiramo, a od naredne godine i da putujemo direktno iz Beograda i na neke destinacije koje smo mogli samo da sanjamo, kao što su SAD.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Molim vas, mislim da treba da zatvorimo krug replika.
Što se mene tiče, zatvaramo sad. Od kraja, direktan let Beograd-Njujork je postojao do 2003. godine. Neka besmislena vlast je ukinuta 2004. godine taj let zbog neisplativosti. To samo arhikreten može da uradi …
Molim vas, gospodine Živkoviću, birajte reči.
Pardon, samo kreten, bez „arhi“. Drugo, hajde da prestanemo sa tim epskim neistinama. Kakvo topljenje tenkova u Smederevu? To pitajte ili Tadića, koji je bio jedan od osnivača SNS, ne član, ali osnivač, pomogao je u osnivanju, ili pitajte Dačića, koji je sve vreme bio tu negde blizu te vlade. Čak i da je neko hteo da topi tenkove u Smederevu, to je tehnološki nemoguće. Pitajte sadašnjeg ministra odbrane, pitajte budućeg ministra privrede, možda u Privrednoj komori znaju da je to tehnološki nemoguće. To nema nikakve veze sa ovom pričom. Godine 2003. JAT tadašnji je imao gubitak te godine 300.000 dolara. I tada je moglo da se radi sa profitom. Naravno da su dugovi JAT veliki u istorijskom smislu iz prethodnog perioda, kao što su i danas veliki kada nisu bili otpisani od strane države. Generalno, nemojte da se pozivate na patriotizam, jer to je tanka pređa gde vi pokušavate da gradite svoj politički opstanak. Nacionalna kompanija, samo zato što je nacionalna ne treba da postoji ni jedna ako je njeno postojanje nemoguće. Mogu da vam danima pričam o državama koje su jako velike i veće od Srbije, a koje nemaju svoju avio kompaniju, pa su žive i zdrave.
Vreme. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, šef poslaničke grupe SNS.
Loš je pristup ako se kaže – na kraju mog mandata je bilo toliko i toliko nezaposlenih ili, 2003. godine je ostvaren gubitak samo u odnosu na gubitke koji su ostvarivani do 2012. godine. To zaista jeste samo. Ali, zašto ne kažete, kada sam došao i kada sam preuzeo odgovornost, gubitak ili broj nezaposlenosti je bio toliki, pa je gubitak smanjen, pa je nezaposlenost smanjena? Ne, mi govorimo samo o onom završnom, samo izlasku. Ono što želim i što vidim da strankama bivšeg režima smeta, podsećanje na ono šta je zatekla Vlada Republike Srbije, Vlada Aleksandra Vučića i SNS. Nismo mi zatekli 12, 13% nezaposlenosti. Zatekli smo 26,1% nezaposlenosti. Nismo zatekli jednu ili dve firme u restrukturiranju. Zatekli smo 161. Nismo zatekli prihod od tih firmi, zatekli smo obavezu od 800 miliona evra godišnje da dajemo za te firme. Nismo zatekli realne plate u javnom sektoru, već nerealno, zbog izbora povećane za 68%, a penzije povećane za 72%, neutemeljeno u ekonomskoj logici i u realnosti i u privrednoj aktivnosti. To su opterećenja koja je ova Vlada Republike Srbije dobila u miraz, u amanet i to sa onim ljudima sa kojima delite iste vrednosti, čim ste bili na istoj poslaničkoj listi. Ne možete reći – sada nismo zajedno, sada smo zajedno. Ako ste sa nekim na istoj poslaničkoj listi, znači da delite te vrednosti. Ne može da se kaže – 2003. godina je samo moja, moja su ovlašćenja, a posle toga neko drugi.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, član 107. dostojanstvo Skupštine. Zamolio bih vas da na reč arhikreten reagujete. Neverovatno je da ću stati na stranu DS ili DOS, jer je zaista nečuveno. Mi ne znamo o kom periodu 2004. godine govorite kada kažete da je neki arhikreten ukinuo let između Beograda i Njujorka. Možda baš govorite o onim strankama i onim ljudima sa kojima ste 2000. godine rušili Slobodana Miloševića. Zašto tako govorite o vašim saradnicima? Ja bih vas molio, bez obzira što gospodin Živković najverovatnije misli na nekoga iz DS i tog demokratskog bloka, da ipak date opomenu, jer u najmanju ruku je skandalozno da tako govorite o ljudima na čijoj ste listi.
Zahvaljujem. Ako ste malo pre slušali, ja sam opomenuo gospodina Živkovića. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Gospodine Živkoviću, malo pre vas sam zamolio da se zatvori krug replika. Vi ste prihvatili. (Zoran Živković, s mesta: Pitao me je gospodin Babić da mu odgovorim.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine prvi potpredsedniče Vlade, gospodine kandidatu za ministra privrede, malo pre sam video da moj kolega poljoprivrednik, koji tako žestoko oponira, ima lepu kravatu. Od svog kolege koji se tri godine bavio poljoprivredom sam očekivao više. Mislio sam da boravak u prirodi, čist vazduh, da takođe mudrost dolazi sa godinama, ali izgleda da nekom dolaze samo godine. Ima i lep osmeh, ne samo lepu kravatu. Ja sam u politici na određen način od 1988. godine i dobro pamtim. Ovde je bivši premijer, moj kolega poljoprivrednik, specijalista za vinogradarstvo i kalemarstvo, govorio o rezultatima prve Vlade 2000. godine. To je Vlada koju sam ja delimično podržavao sve dok on nije postao premijer. Mogu merodavno da svedočim i rezultatima te Vlade. Gospodine Sertiću, hteli ili ne hteli, vi ne možete da budete gori ministar nego što je to bio Vlahović, ali ne možete biti ni bogatiji. Gospodin Vlahović nije menjan, činjenica je, tri godine. Izabran je u dve vlade. Gospodin Vlahović je postao enormno bogat, a narod enormno siromašan. Gospodin Vlahović je za vreme mandata i mog kolege poljoprivrednika, koji je tada bio premijer, jedno određeno vreme, na žalost, ne moju, već ovog naroda, ove države, gospodin Vlahović je u to vreme stekao sve, a narod izgubio sve. Sve ono što je bilo društveno i državno, što je bilo naše, postalo je njihovo. Da podsetim da sve te vlade imaju kontinuitet od 2000. do 2012. godine. Prvo što je urađeno – likvidirane su naše banke, dovedene su strane banke, strani trgovinski lanci, strane kompanije koje su uzimale profitabilne firme, pivare, cementare, „Beopetrol“ itd, uzele su to ne zato da bi kupili preduzeća, već da bi kupili potrošače, a da ta preduzeća, ukoliko bi ostala u našim rukama, ne bi bila konkurencija njihovim preduzećima, nisu želeli da budu konkurencija sami sebi, nego su želeli da kupuju kupovinom tih preduzeća otkloni konkurenciju, a da na našem tržištu ostvaruju profit, što je legitimno sa njihove strane, ali nije bilo legitimno sa naše. Lično sam učestvovao u podizanju Duvanske industrije Niš, ostvarenju boljih rezultata, izgradnji nove linije za proizvodnju cigareta, ali samo posle par godina DIN, DIV, sve te fabrike koje su donosile profit, prodate su strancima, a usput su prodati svi pušači. Samo na uštedi akcize, te firme otplatile, odnosno te su investicije otplatile same sebe za nekoliko godina. Danas se prodaja kapitala zove investicija. Mene kao nekog zemljoradnika, kolegu bivšeg premijera, odnosno kolegu po struci, to onako malo zaprepašćuje da neko prodaju kapitala, a bi bivši premijer, knjiži kao neku investiciju, kao da je to investirano, nešto novo napravljeno. U stvari se radilo o prodaji kapitala u investicijama u promenu vlasništva. Ništa veliko nije izgrađeno i dok sam se ja borio da gradim industrijsku zonu u Inđiji, da se napravi jedina srpska fabrika cigareta, on je investitore, verovali ili ne, za vreme „Sablje“ hapsio. Za vreme „Sablje“ su takođe otvoreni tenderi za DIN, DIV, itd, da ne podsećam šta su dalje radili ministri privrede i premijeri u toj Vladi. Dakle, toj Vladi iz tih razloga sam otkazao i poslušnost, s obzirom da sam video da te stvari vode u uništenju naše privrede, otpuštanju ljudi, itd. To je bila inicijalna kapisla koje su sve druge vlade nastavile, što je prouzrokovalo gubitke preko 500 hiljada radnih mesta, enormno zaduživanje. U vreme kada smo se normalno zaduživali gubili smo radna mesta. Ljudi su iz privrednog lanca ispadali i prelazili na rashodovnu stranu, odnosno postojali socijalni slučajevi. Dug koji su oni napravili i prodaja kapitala ne bi bio toliki problem da su od te prodaje kapitala i enormnog zaduživanja napravili izvor za vraćanje duga. Međutim, on nije napravljen. Dijaspora je samo dijaspora, a to budućem ministru preporučujem da aktivira našu dijasporu što vladama do 2012. godine nije palo napamet. Dijaspora je od 2000-te do 2012. godine po Narodnoj banci, podacima Narodne banke Srbije, a tu ne ulaze devizne doznake koje su poslate autobusima putem prijatelja itd, već samo ono što je prošlo kroz račune, ubacila 50 milijardi dolara, ali su u isto vreme majstori tranzicije iz ove zemlje izneli 51 milijardu, tako su u potpunosti anulirali ono što je naša dijaspora ubacila. Rezultati te Vlade su takođe i „Sartid“, gde je država preuzela preko milijardu duga, a „Sartid“ je prodat za 20 i nešto miliona dolara koliko se sećam. Radio je dok se to isplatilo, a kasnije je država ponovo morala da preuzme „Sartid“ i sa punim pravom se sada stara o onim radnicima koji nisu zbrinuti na takvu vrstu privatizacije. To je ono što imam da kažem o toj Vladi. Takođe, moram da kažem budućem Ministarstvu privrede da nemam ništa protiv „Fijata“. U „Fijata“ su prethodne Vlade uložile stotine, stotine miliona evra, ali moram da kažem da moramo da vodimo računa o poljoprivredi, da ono što seljaci proizvodu da radnici u fabrikama prerade, da proizvedemo energente za tu vrstu proizvodnje i da na takav način robu koju proizvedemo iznesemo na tržište, kao i da pokušamo da zbrinemo egzistenciju ovog naše stanovništva koje je sve siromašnije, da im obezbedimo egzistenciju, a da pri tome servisiramo sve dugove koji su nastali u periodu do 2012. godine. Dakle, u periodu kada su gubljena radna mesta, uprkos zaduživanjima. Sada treba zemlju razduživati, narod prehraniti, obuti, ogrejati, treba ljude školovati bez privrede koja je trebala u vreme zaduživanja da se napravi kao glavni izvor duga. Navešću primer. Tri sela u Sremu. To su Martinci, Kuzmin i Laćarak, a ovde ima ljudi koji žive na toj teritoriji. Pre tzv. velikih vlada, čiji su predstavnici ovde obezbeđivali većinu tim vladama, se ponose tim nekim svojim radom. Pre njih su 200 hiljada svinja proizvodila tri sela. Od toga prerađeno tu u „Mitrosu“, našoj državi je ostajalo godišnje 60 miliona evra. Danas od celog „Fijata“, protiv koga nemam ništa, ovoj državi jedva da ostane 20 miliona evra. To je neki njihov najveći rezultat. „Fijat“ mnogo učestvuje u izvozu i deviznim prihodima zemlje, ali takođe „Fijat“ mnogo uvozi, tako da ono što ostane nama su neto zarade itd, gde je prethodna generacija vlasti pristala da se plaćaju porezi i doprinosi na radnu snagu, da se ne plaćaju komunalije itd, ali opet ja cenim tu njihovu investiciju i verujem da je u prerađivačkoj industriji šansa ove zemlje, da ono što seljaci naprave radnici u fabrikama prerade, da proizvedemo energiju za to. Mislim da imamo šansu u tome, budući da sam spomenuo „Mitros“. „Mitros“ je tih godina svakog dana prerađivao dve hiljade komada svinja i donosio 600 hiljada evra dnevno prihoda, bez ikakvog odliva, što je na godišnjem nivou jedna fabrika u Sremu sa nekoliko sela okolo, sa sremskim i mačvanskim regionom, mogla ovoj državi da donese 150-200 miliona evra društvenog proizvoda, a to su uglavnom bile konzerve, izvoz šunke itd. Dolaskom tzv. vlada opšte narodne propasti, kako ih nazivam od 2000. do 2012. godine, kojoj pripada i moj kolega vinogradar kalemar, je sve upropašćeno, pa sada imamo prazne hale, radnike bez posla, gladne ljude, ljude koji sanjaju komad hleba. Danas većina nas predstavlja prazne džepove, bedu, očaj i siromaštvo, dok majstori tranzicije, koji su sve upropastili, ovde nama prigovaraju. Voleo bih da je moj kolega tu i da ga pitam, kako beše ono, finansijski direktor naše stranke, tri evra, šećerana, tri evra, šećerana, tri evra, šećerana. Valjda je to ta pravedna privatizacija koja je vršena. Valjda su to te velike investicije. Uzgred budi rečeno, to je i kum lidera jedne stranke u vreme DOS-a od 2000. do 2003. godine. Ovde smo čuli britke diskusije, takve kritike o Union univerzitetu, čoveka čiji je kolega visoki funkcioner te stranke, kako je sam rekao, upotrebio izraz, „magastrirao“ i doktorirao na Union univerzitetu u Mladenovcu. Valjda se taj deo doktorata, kako je taj rekao, „magastratura“, računa u pošteni deo, a sve drugo se računa u nepošteni deo. Tako jedan univerzitet…
Gospodine Rističeviću, molim vas, vratite se na temu.
U temi sam. Kandidat je na legalnom univerzitetu završio fakultet. To je osporila opozicija, a pri tome ne osporava svog kandidata koji je tamo „magastrirao“. Govorim o dvojnim standardima i govorim o onome o čemu su oni govorili. Taj vrli kritičar je bio basista u grupi koja se zvala „Generacije bez budućnosti“. Dakle, sve do 27. godine, njegova muzička karijera je bila muzičar u pokušaja. Zamerio mi je na Bori Čorbi, što sam ga citirao. Dakle, on je sada postao veliki poznavalac privrede i finansija. U 27. godini su ga uputili u diplomatiju. U tako zrelim godinama je postao diplomata, i to ne bilo gde, već u Vašingtonu, u najvažnijoj ambasadi. Možemo da pretpostavimo šta se tamo desilo, koliko je on privredno edukovan da ovde nama deli lekcije. Budući da je bio basista i da je bio u „Generacijama bez budućnosti“, svojom politikom, njegova Vlada, buduće vlade su mnoge generacije ostavile bez budućnosti. Najverovatnije se setio naziva grupe. Ministar privrede na kome je velika odgovornost, jer on ujedno predstavlja predsednika Vlade, koji ga je ovde predložio, ne treba da radi ono što su oni radili.
Gospodine Rističeviću, molim vas, vratite se na temu. Dakle, ukoliko želite…
Molim vas dopustite da završim. …ukoliko želite da uspete, stara izreka koju je napisao Dostojevski kaže – ako idete putem i zastajkujete da svakog psa koji laje gađate kamenjem, nikada nećete doći do cilja. Da bi stigli do cilja, zlo moramo tući dobrim i zameniti boljim. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani prvi potpredsedniče Vlade, poštovani gosti, smatram da su malopre povređeni članovi 106. i 109. Poslovnika Narodne skupštine. Objasniću. U članu 106. piše da govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Danas raspravljamo o izboru jednog člana Vlade, o kandidatu za ministra privrede gospodina Sertića. Malopre je govorio gospodin Rističević. Gospodin Rističević je u svom govoru govorio o lepoj boji kravate gospodina Živkovića, o čistom vazduhu. Gospodin Rističević je govorio o muzici i vinu. Poštovani predsedavajući, vi jeste upozorili gospodina Rističevića da treba da govori o tački dnevnog reda, ali je on nastavio da govori o nečemu što nije bila tačka dnevnog reda. Vaša je bila obaveza da na osnovu člana 109. izreknete opomenu narodnom poslaniku koji vas nije poslušao. Ja mogu da razumem i vaš stav, da i vi prepoznajete da gospodin Rističević jeste poeta, pa da su zato ovi termini važni, muzika, vino, lepe boje, vazduh itd, a evo poeta zato hoću da vam ukažem tu jednu pažnju, poeta kaže – na Grčkom pesnik, a u zagradi kaže - neretko u ironičnom značaju. Ja to sve razumem, ali u Skupštini kada imamo tačku dnevnog reda moramo da se pridržavamo reda i molim vas da ili opomenete gospodina Rističevića ili da se u Danu za glasanje izjasnimo o tome da li je učinjena povreda Poslovnika malopre. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću bili ste svedok da sam opomenuo prethodnog govornika. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da.) Zahvaljujem se. Za reč se javila magistar Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče, isto se odnosi na izlaganje gospodina Rističevića, međutim drugi član Poslovnika, član 107, koji zabranjuje narodnim poslanicima da iznose činjenice i ocene koje se odnose na privatni život drugih lica. To gde je šef poslaničke grupe DS svirao u svojoj mladosti ili kakvim se sve aktivnostima bavio apsolutno nije ni od kakvog interesa za Narodnu skupštinu, za izbor ministra Sertića. Isto tako spada u domen onih stvari o kojima je gospodin Rističević govorio, a koje bi se mogle podvesti i pod kršenje one tačke Poslovnika koje govore o tome da narodni poslanik mora govoriti o onome što je tema dnevnog reda, a to da neko iz SNS govori o bilo čijem obrazovanju. Posle svih onih stvari koje su zadesile članove SNS toliko... [[Isključen mikrofon.]]
Gospođo Jerkov prekinuću vas. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić. Izvolite.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, ja sam sledeći na listi govornika neću se obazirati na to šta je gospodin Rističević, tačno je da je pokušao vrlo poetično nešto da kaže – što bi Lazar Kostić rekao svaka strofa katastrofa. Nego da se vratimo na temu. Gospodine Dačiću lepo je sa vaše strane što ste danas u parlamentu da predstavite gospodina Sertića, ali mislim da to nije danas vaš posao, niti mislim da je to danas vaša odgovornost ili jeste u onoj meri u koju ste odlučivali da kandidat bude gospodin Sertić. Treba reći, svi znamo da je budući ministar privrede isključivo je lična odluka Aleksandra Vučića. Ja treba danas da postavim pitanje gde je danas premijer. I suviše međunarodnih obaveza kada treba stati pred poslanike i javno preuzeti odgovornost za buduće poteze gospodina Sertića i Ministarstva privrede. Četvrti ili peti, više ne znamo ministar privrede u vladama u kojima je makar deklarativno privreda bila težišna tačka u ekspozeima. To više nije izuzetak, to postaje pravilo, Ministarstvo finansija, Ministarstvo privrede, Ministarstvo obrazovanja, Ministarstvo poljoprivrede, treći, četvrti, peti ministar za samo dve godine u resorima koji treba da nose reformske procese u Srbiji. Onda sa novim ministrima iznova i iznova, sve ispočetka sakrivate one nesposobnosti i greške prethodnih ministara. Na kraju, posle svih ovih velereformskih poteza stanje u Srbiji je da raste javni dug, zaduženost, budžetski deficit, shodno tome raste i propaganda, pada standard građana, zaposlenost, padaju budžetski, poreski prihodi. Kada gospodine Sertiću budete došli sledeći put u parlament kao ministar, jedino što možemo da vam kažemo jeste da znamo da ste novi i da niste odgovorni za stanje u vašem resoru. Zato danas treba premijer da bude i u Skupštini, da kada ako vas za šest meseci zbog lošeg rada smeni, da mi znamo kao opozicija i građani kome da ispostave račun. Takođe, mislim da Vlada, u ovom slučaju Aleksandar Vučić i Ivica Dačić mislim da ste pogrešili način na koji predstavljate gospodina Sertića. Lično, nisam poslanik koji ima manir da politiku svodi na lične, da govorim o imenima iako to jeste evropska praksa. Preferiram da razgovaram o politici, međutim način na koji predstavljate gospodina Sertića nameće i neka pitanja. Tačno je, u biografiji vidimo da ste iskusan privrednik i onda postavljamo pitanje u kojim ste firmama stekli to iskustvo, koliko radnika zapošljavaju te firme, kako te firme posluju. Dali ste nam vrlo šturo objašnjenje o vašem obrazovanju i verujem da odgovori na ta pitanja će i nama i javnosti pomoći da zaokružimo kompletnu sliku u čije ruke stavljamo kompletnu privredu Srbije. Mislim da je bilo bolje da ste rekli – da, gospodin Sertić je politički kadar SNS i Aleksandra Vučića, mada znamo da se SNS nije mnogo pitala u ovom slučaju, ali ministar je politička funkcija i takvo predstavljanje je sasvim legitimno. Međutim, da se vratimo na politiku Ministarstva privrede, budućoj i sadašnjoj. Interesuju nas odgovori na određena pitanja koje su danas narodni poslanici postavljali. To pokazuje zainteresovanost poslanika i javnosti. Tačno je da danas ne možete da odgovorite na njih, ali verujem da ćete odgovoriti neki drugi dan, jer to su pitanja koja ćemo vam postavljati iz dana u dan dok ne dobijemo odgovore. Tražimo objašnjenje koliko radnika u preduzećima u restrukturiranju može da računa na otpremnine? Kako ćete obezbediti da ti radnici nakon potrošenih otpremnina ne padnu na socijalne politike? Koliko će sve to da košta i iz kojih sredstava mislite da platite? Da li vas brine to što je Srbija ponovo ušla u recesiju? Pad BDP u prva dva kvartala je oko 1%. Kojim konkretnim merama mislite da pokrenete privredu sa smanjenim platama i penzijama i novih oko 60.000 otpuštenih radnika? Da li postoji projekcija Vlade koliko će radnika u proizvodnji izgubiti posao nakon smanjenja plata za 10, 15, možda čak 20%? Neminovno će doći do pada potražnje za robom široke potrošnje. Pad potražnje će proizvesti pad proizvodnje, pad proizvodnje će proizvesti višak zaposlenosti. Da li Vlada ima projekciju koliko će radnika ostati bez posla nakon smanjenja plata i penzija? Kako nameravate da povećate strane i direktne investicije, znajući da su one na rekordno niskom nivou? U prvih sedam meseci je 300 miliona. Recimo, 2011. godine one su iznosile preko dve milijarde. Da li imate nameru da objavite ceo ugovor sa Etihadom, znajući da je premijer objavio samo deo ugovora? Ono što je i javnosti i nama najinteresantnije, interesuju nas odgovori oko privatizacije 502 preduzeća. Meni lično posebnu pažnju je privukla privatizacija banja, pošto dolazim iz Sokobanje. Ne samo meni, već i onoj javnosti koja razume potencijale razvoja banja, razvoja turizma, koja u ovom procesu vidi ozbiljnu šansu, svi osim Vlade koja ne da ne pokazuje posvećenost već šalje vrlo kontradiktorne poruke investitorima. Tačno je da je razvoj turizma u ovoj formi došao do zida i da bez privatnog kapitala nema daljeg razvoja turizma. Kada napravite uporednu analizu sa zemljama u okruženju, videćete da je to takođe slučaj. Poruke koje Vlada šalje, recimo direktorka Agencije za privatizaciju, da krećemo u privatizaciju banja, rehabilitacionih centara i zdravstvenih centara. Druga poruka je nećemo da privatizujemo one banje i specijalne bolnice koje su pod sporom, a sedam od 14 banja su u određenom sporu sa PIO fondom oko vlasništva. Onda, treća poruka je da nema privatizacije i da samo želimo da proverimo zainteresovanost tržišta i investitora. Kako mislite da dobijete bilo kakvu zainteresovanost ako pošaljete poruku da nećemo privatizovati banje i specijalne bolnice koje su pod sporom? Kakve su to poruke koje se šalju? To nisu poruke kojima može da se ostvari rezultat. Kada je vršena promena strukture vlasništva banja u Sloveniji čitava država je stala na noge, ne Vlada, već čitava država. Danas one opštine koje imaju spa, velnes centre, zdravstvene centre su najrazvijenije banje Slovenije. Njihov turizam učestvuje sa preko 13% u BDP. U Srbiji jedva 1,8%, a potencijali su čak i veći. Češka je pravila veliku tranzicionu politiku privatizacija banja. Danas su one najrazvijenije u Evropi, a mi naše banje hoćemo da privatizujemo po Zakonu o banjama iz 1992. godine. Nisam video zainteresovanost resornog ministra, ministra Ljajića, da je obišao banje u privatizaciji, nisam video ni gospodina Lončara, ministra zdravlja, da je obišao specijalne bolnice da vidi u kakvim uslovima one danas posluju. Zašto je sve veći broj radnika koji dobiju status uzbunjivača kao meru zaštite od rukovodstva? Kakve su to poruke i kako će to uticati na izbor investitora ili traženje strateških partnera? Blaga nezainteresovanost, privatizacije radi privatizacije, ovaj veliki proces je isuviše neozbiljno počeo da bih ja mogao da mislim da će se drugačije završiti. To su pitanja, gospodine Sertiću, koja ćemo postavljati iz dana u dan, dok ne dobijemo odgovore. Zbog nas, zbog javnosti, zbog pola miliona ljudi koji žive u opštinama, u banjama, u gradovima i opštinama koje imaju banje i ta pitanja ćemo postavljati zbog javnosti i zbog svega toga što je ovaj proces počeo, jako, jako loše. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Nikoliću. Reč ima narodna poslanica Dušica Stojković, a neka se pripremi narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite gospođo Stojković.
Hvala. Poštovani predsedavajući, uvaženi prvi potpredsedniče Vlade, gospodine Sertiću, drage kolege poslanici, do sada u Srbiji nije bilo političke volje za uvođenje reda u srpskoj privredi. Privreda Srbije ostala je u zapećku dok su se bivši ministri, poput karavana menjali. Opšti utisak koji se nameće da se radilo stihijski i bez reformskih zahvata. Pitam se kome je takvo stanje u privredi odgovaralo, tajkunima, privrednicima bliskih određenim političkim strankama, stečajnim upravnicima, direktorima firmi u restrukturiranju? Sigurna sam da je to ponajmanje odgovaralo radnicima u Srbiji, odnosno samoj državi. Za to vreme država je beležila gubitke, ne samo u budžetu, već je beležila poražavajuće trendove kada je reč o privrednoj konkurentnosti i to u svetskim razmerama. Naša zemlja je na osnovu svetskog ekonomskog foruma na 101. mestu od 148 zemalja, kada je reč o poslovnoj konkurentnosti. Želim da podsetim narodne poslanike da je u periodu od 2005. godine do 2012. godine ostalo bez posla više od 400.000 radnika. Ova Vlada je pokazala da se bori za svako radno mesto, tako da budućeg ministra ne čekaju ni malo laki zadaci. Gorući problemi koji će se naći pred ministrom su sledeći: okončanje i restrukturiranje privatizacije, naime reč je od 156 preduzeća u restrukturiranju koja imaju blizu 56.000 zaposlenih, koji državu koštaju na godišnjem nivou oko 750 miliona evra, zatim, sledeći problem koji će se naći pred novim ministrom je takođe rešavanje problema javnih preduzeća. Gubici koje beleže javna preduzeća su enormni. Oni iznose više od 600 miliona evra, a od 730 takvih preduzeća, koliko ukupno postoji, 510preduzeća u svom radu posluje u minusu. Suzbijanje sive ekonomije takođe je gorući problem koji će čekati novog ministra privrede. Siva ekonomija svakog stanovnika Srbije košta jedne prosečne plate na godišnjem nivou, što je ukupno blizu oko tri milijarde evra. Unapređenje poslovnog ambijenta je takođe jedna od tema. Šta to podrazumeva? Podrazumeva rad na smanjenju troškova i rizika poslovanja u Srbiji, skraćenje birokratskih procedura. Republika Srbija, a imala sam prilike da sarađujem dosta sa strancima, je poznata, nažalost, po negativnom trendu, tj. po birokratskim barijerama, kada je reč o poslovanju. Birokratske procedure privredu Srbije godišnje koštaju 1,35 milijardi evra ili oko 4,2% BDP. Samo vođenje poslovnih knjiga poslodavca u Srbiji košta na godišnjem nivou 193 miliona evra. Sledeće pitanje koje se nameće – šta to gospodina Sertića kvalifikuje za budućeg ministra privrede? Po čemu je to on bolji u odnosu na ostale kandidate? Gospodin Sertić dolazi iz privrede, i sam je dugi niz godina uspešno vodio više firmi. Nije bio političar na čelu Privredne komore, kakve smo kandidate do sada imali, već je bio menadžer, što se vidi po njegovom otvaranju komore, kako na unutrašnjem tako i na međunarodnom planu. Priznatje od strane stručnih udruženja u svetu, već smo uspeli da čujemo od kolege iz SNS, gospodina Babića, dobitnik je niza priznanja i nagrada za svoj rad, dobitnik je nagrade Najevropljanin za 2013. godinu, od strane svojih kolega predsednika privrednih komora proglašen je za najboljeg menadžera u jugoistočnoj i srednjoj Evropi za period od 2013. do 2014. godine. Izabran je za člana bord direktora Evropske komore i člana Saveta foruma Srbije i Nemačke. Ono što bih lično rekla da ga posebno kvalifikuje, imala sam prilike da i lično poslovno sarađujem sa njim, to je u poslovnom svetu što se može nazvati izvršni direktor. To je osoba koja dobije zadatak, uspešno ga realizuje do kraja i vi kao nalogodavac tog zadatka možete mirno da spavate. Privredna komora Srbije po Sertićevom dolasku krenula je u veliku investicionu ofanzivu u svetu. U zemlji i inostranstvu organizovano je do sada, od strane Privredne komore, više od hiljadu događaja posvećenih poboljšanju poslovnog ambijenta, povećanju konkurentnosti srpske privrede i promocije Srbije kao investicione destinacije. Investicione i izvozne mogućnosti srpske privrede prezentovane su u više od stotinu međunarodnih konferencija, foruma i bilateralnih susreta u zemlji i inostranstvu. Podsetiću vas samo na neke od njih. Na investicionoj konferenciji Srbije u Moskvi, oktobar 2013. godine, predstavljena su 74 konkretna projekta srpske privrede. To su ne samo projekti srpske privrede, već i državnih institucija i organa lokalne samouprave. Prvi put je realizovan i novi model za predstavljanje investicionog potencijala srpske privrede. Pored investicionog foruma, koji je održan u Moskvi, jedan takav je bio u Indiji i u Ujedinjenim Arapskim Emiratima. Pokrenuta je baza investicionih projekata i lokacija. To je ono što buduće domaće i strane investitore zaista zanima, koje su to mape lokacije gde se mogu otvoriti nova mala i srednja preduzeća. Ono što je takođe uspeo na čelu Privredne komore Srbije, to je da je pokrenuo jedan novi uslužni centar. Reč je o Biznis info servisu koji omogućava privrednicima Srbije da u roku od 48 sati dobiju sve korisne informacije kada je reč o njihovom poslovanju. Na taj način u mnogome je unapređen poslovni ambijent Srbije. Sam je ispred Privredne komore Srbije organizovao i bio član više radnih grupa kada je reč o zakonskim inicijativama. Učestvovao je u izmenama, davanju predloga i sugestija Zakona o radu, Zakona o stečaju, Zakona o privatizaciji koji su prošlu ovu skupštinsku proceduru, ali takođe i o Zakonu o planiranju i izgradnji. Organizovao je javne rasprave, davao svoje sugestije i mišljenja. Veliko mi je zadovoljstvo i želim još jednom da napomenem što sam gospodina Sertića imala prilike da upoznam kroz konkretne poslovne aktivnosti. Seče tamo gde treba, donosi brzo odluke, nikada ne odustaje. Na kraju da rezimiram, rešavanje problema državnih gubitaša, suzbijanje sive ekonomije, stvaranje boljeg ambijenta za investiranje i poslovanje preduzetnika samo su i neki od gorućih problema sa kojim će se suočiti novi ministar privrede, gospodin Sertić, odmah po preuzimanju funkcije. Da bi uspešno završio započete reforme koje su njegovi prethodnici, čini se, trapavo uspeli da sagledaju u celosti, mora mnogo da bude aktivniji u resoru koji vodi. Moraće da se pozabavi i problemima lošeg upravljanja javnim preduzećima koji beleže gubitke. To se naravno ne može rešiti bez saradnje sa ostalim nadzornim i resornim ministarstvima. Takođe, kada je reč o suzbijanju sive ekonomije, neophodna je saradnja Ministarstva privrede sa MUP-om i Ministarstvom finansija. Na kraju, sigurna sam, odnosno uverena sam da će poslanici SNS glasati za gospodina Sertića, ali želela bih da iskoristim ovu priliku da pozovem si svoje kolege iz opozicije da daju podršku gospodinu Sertiću za novog ministra privrede. Uverena sam da će on to brzo, svojom efikasnošću i svojim načinom rada, dokazati. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Stojković. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević, a neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite dr Pavićeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, poštovani ministre Dačiću, poštovani gosti, uz svu dobru volju i zahvalnost koleginici Stojković, ja neću moći danas da glasam za ovaj predlog da gospodin Sertić bude izabran za ministra privrede u našoj Vladi i za ovaj naš stav nudim tri grupe argumenata. Mislim da su ti argumenti vrlo snažni i vrlo dovoljni da koleginica Stojković razmisli o tome da glasa protiv predloga da gospodin Sertić bude izabran danas za ministra. Najpre, ova Vlada, gospodo, ima,po mom sudu, neopravdano loše rezultate, naročito u polju u kome je gospodin Sertić danas ovde kandidat za ministra. Evo, samo nekoliko činjenica i podataka, Najpre, BDP. Prema najavi guvernerke NBS, koja je funkcionerka SNS, doduše u statusu mirovanja u stranci, koliko sam razumeo, najavila je pad BDP za 0,5% do kraja ove godine. To kaže Jorgovanka Tabaković. Druga stvar, dnevno zaduživanje Srbije u 2014. godini je tri i po miliona evra. Vlada Srbije je nas danas zadužila za dodatna tri i po miliona evra. Treća stvar, nezaposlenost je ogromna, a što je najgore najveća među mladim ljudima, među populacijom mladih ljudi. U Srbiji se najavljuje dodatno smanjenje plata, sada se najavljuje smanjenje penzija, potpisuju se i dalje tajni ugovori. Ima još jedna stvar koja je mislim važna. Postoji jedna nestabilnost u ovoj Vladi Srbije. Kada mi pominjemo da je bilo nekoliko ministara finansija, privrede, to znači da je nestabilnost u pitanju, kada govorimo o ovoj Vladi. Ministar Dačić, na primer, umesto da se pojavi u ovoj Skupštini sa jednim predlogom strategije nove spoljne politike Srbije, pa da diskutujemo o resoru kojim on upravlja, on se tu jednom mesečno, kako je sada praksa, pojavi da brani ili kandidata za ministra finansija, kao što je bilo pre mesec dana, ili sada kandidata za ministra privrede i što je najzanimljivije, brani ih ćutanjem. To je jedan vrlo zanimljiv način. Baš me interesuje da li će da potraje do kraja ove današnje rasprave. Meni je sada posebno pitanje, šta li je, žao mi je što gospodin Sertić ne može da diskutuje i zato se obraćam gospodinu Dačiću, ali mi je vrlo zanimljivo da saznam šta je motivisalo gospodina Sertića da prihvati kandidaturu i mogućnost da postane ministar privrede u jednoj ovakvoj lošoj Vladi? Mi smo, naravno, dobili, tu dolazim na drugu grupu argumenata, biografiju gospodina Sertića. Gospodine Dačiću, biografija gospodina Sertića, koju je u Skupštinu Srbije poslao Aleksandar Vučić, je veoma skromna, tanka biografija, ako sudimo na osnovu ovoga. Verujem da sigurno postoje još neke informacije o gospodinu Sertiću, ali ako sudimo na osnovu ovoga što je stiglo, mi zaključujemo da profesionalna biografija gospodina Sertića počinje 2013. godine, kada je izabran za predsednika Privredne komore, naravno kao stranačka ličnost, a već 2014. godine postaje ministar. Po mom sudu to je jedan znak prisutne partokratije, a ne usmerenosti ka reformama. Ostavljam mogućnost da postoji mnogo drugih informacija iz biografije gospodina Sertića, ali na osnovu ovoga što nam je došlo u Skupštinu, ja mogu da sudim, a mogu da sudim samo ovako. Treća stvar, gospodo, ova Vlada je, ja mislim da je ovo možda i najvažnija tačka, za dve godine dana uspela da postigne i ono što nije uspelo Borisu Tadiću, protiv koga smo se mi borili 2012. godine na izborima. Sve strukture društva u Srbiji su uništene. Srednji sloj koji je, ja mislim gospodine Dačiću, važan za gospodina Sertića je iscrpljen potpuno. Polja građanskog društva jedva opstaju, mediji i novinari su poniženi, razbijeno je sve, poštovana gospodo, osim vladajuće tajkunske klase. Gospodin Babić danas u ovoj Skupštini kaže – počupali smo korov u borbi protiv korupcije, a pazite, zamislite ovu sliku, predsedniku Vlade Aleksandru Vučiću na raspolaganje se stavio Milan Beko, za koga je predsednik Vlade Aleksandar Vučić tvrdio da je najveći srpski tajkun i što je još zanimljivije, gospodin Beko se na raspolaganje stavlja gospodinu Vučiću iz hotela čiji je vlasnik. Drugi čovek koga je gospodin Vučić opisivao kao tajkuna, to je gospodin Miroslav Mišković. Zaključujem da je ova Vlada ustoličila sistem vladavine tajkunske klase i ja u ovoj Skupštini moram da se borim protiv toga. Mislim da imam snažne i dovoljne argumente za naš stav. Ćutanje gospodina Dačića doživeću kao prihvatanje naših argumenata.
Zahvaljujem. Za reč se javio šef poslaničke grupe SNS. Pre toga se javio prvi potpredsednik Vlade, Ivica Dačić. Izvolite.
Meni je drago da me spominjete u ovoj raspravi. Ovde nisam došao nikoga da branim. Došao sam da obrazlažem predlog za novog ministra privrede i mislim da nemam razloga da bilo koga branim od bilo kakvih kritika koje će ovde neko da iznese. Smatram da nema razloga da ga bilo zbog čega branim. S druge strane, videli ste i na početku ove rasprave da jednostavno nemam sa kim ni da polemišem. Šta sada? Koliko vas ima? Ima vas troje ovde iz opozicije. A ja mogu svakome po pola sata pojedinačno da posvetim eto do kraja rasprave. Ovde se traže neki razlozi za napuštanje ove sednice koji su apsolutno, rekao bih, način da se pokaže kao opozicioni pristup, a u suštini, ponekada, pošto sam i ja to isto radio dok sam bio na vlasti, ponekad se tako pomaže i vladajućoj partiji. Izađeš iz Skupštine, ne diskutuješ, Skupština traje kraće itd. Nisam od juče, ja sam sve to radio 20 godina. Što se nisu bunili kad je bilo sa Vujovićem? Zašto tada niko nije čitao zakone i sve ostalo. Dame i gospodi, nisam samo ministra spoljnih poslova, ja sam prvi potpredsednik Vlade koji po zakonu zamenjuje predsednika Vlade kada je on sprečen da obavlja svoju dužnost. Jedino u čemu ne može zamenjivati predsednika Vlade jeste predlaganje novih članova Vlade. To nisam ni u radio. Nisam novom nikog predložio kao člana Vlade. Sada pošto mi je predsednik Vlade odredio da ga zamenjujem na ovoj sednici, ja ću ga zamenjivati, a isto tako ću ga zamenjivati na svim drugim sednicama gde one ne može da bude prisutan. Znači, nisam ovde došao kao ministar spoljnih poslova, a inače se slažem sa vama da se raspravlja i o spoljnoj politici. Inače se sećam ovde u ovom domu, pošto se dugo godina ovde nalazim, mislim da smo samo jednom u istoriji ovog doma raspravljali o konceptu spoljne politike, tada je Svilanović bio ministar. To je bilo na nivou tadašnje SRJ. Razgovarao sam sa predsednicom Odbora, gospođicom ili gospođom, to ne znam, Đurović i pripremio sam joj izveštaj u skladu sa Poslovnikom o radu našeg ministarstva, tromesečni. Nadam se da će on biti raspravljan na sednici Odbora, ali se slažem i sa vama da treba da se raspravi i o konceptu spoljne politike, ako je potrebno, da se raspravi i o svim drugim pitanjima o kojima bez ikakvih problema može ovde da se govori. Sada neću da ulazim u sve ovde polemike, da li se nekome sviđa ministar, predlog za ministra ili ne, ali znate kako, retko ko će dobiti apsolutno glasove svih ovde koji su prisutni, a gospodin Sertić je na dobrom putu da dobije pošto nema nikoga od ovih koji su protiv. Tako da vam čestitam na tome da ste uspeli da dobijete značajan broj, već u napred mogu da kažem, značajan broj glasova. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Dačiću. Mislim da je građanima Srbije potpuno jasno da sada predsednik Vlade ima veoma važne državne obaveze i da je ovlastio prvog potpredsednika Vlade da obrazloži predlog koji je uputio Skupštini. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić šef poslaničke grupe SNS, replika. Izvolite.
Probaću u ova dva minuta po setovima da odgovorim. Prvi set, ta neka zaduživanja i koliko se ova Vlada zadužuje. Znate, gospodine Pavićeviću vi ste odgovorni za ovo zaduživanje. Vi ste podržali listu i omogućili da pređe cenzus jer zajedno imati tih 6,09% pa ne znam ko je tu iznad cenzusa ko je ispod cenzusa, ali vi ste podržali tu listu i omogućili da pređe cenzus. To je ista ona lista koja je za 68% povećala plate u javnom sektoru. Ista ona lista koja je za 72% povećala penzije iako ne postoji realno utemeljenje u ekonomskom rastu. Vi ste prihvatili te vrednosti. Zbog tih stvari, zbog tih opterećenja, zbog one 161 firme u restrukturiranju koji su vaši drugari sa iste liste koju ste podržali, omogućili im da pređu cenzus. Vi ste tu listu podržali. Oni su odgovorni za to. Ne možete da kažete – oni su iz druge stranke. Ne, vi ste na istoj listi, iste vrednosti delite. Što se tiče te biografije romansirane, ovakve ili onakve, tanke ili malo deblje, siguran sam da je biografija Saše Dragina mnogo deblja ili gospodina Bubala, ali je optužnica ovolika, a isto su ti isti ljudi koje ste podržavali vi, bitišući na listi DS. Džabe sada da kažete – ne, to su neki drugi momci. Ne, vi ste im pomogli da pređu cenzus. Što se tiče trećeg seta pitanja, pa izvinite, molim vas, isti ti momci sa kojima ste delili iste vrednosti i omogućili im da pređu cenzus su i kod Miškovića i kod Beka dolazili na mišljenje, dolazili na kanabe da kažu kakve zakone da donosimo – gde imate interesa, a šta ćete sada da kupite? Od Beka je ova Vlada Republike Srbijenaplatila osam miliona skrivenog poreza. Ne pravimo dilove, nego naplaćujemo porez. Ko ima problem sa policijom, sa istražnim organima, a čini mi se da u vreme vas i onih ljudi koje ste podržali da pređu cenzus, ti ljudi, i Beko i Mišković, su bili poštovani članovi i društva i Vlade i pravili Vlade i pravili zakonska rešenja koja su im odgovarala.
Zahvaljujem, gospodine Babiću.
U ovo vreme oni idu tamo gde ih pravosudni sistem pošalje.
Narodni poslanik dr Vladimir Pavićević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Potom i replika gospodinu Dačiću.
Nemožete dobiti repliku na gospodina Dačiću. Možete dobiti samo reč po povredi Poslovnika. Izvolite.
Dobro. Povređen je član 108. Vi ste dužni da se starate o redu na sednici Narodne skupštine. Gospodin Babić je sada uradio nešto na šta on često ima primedbe i reaguje. Direktno se obratio drugom narodnom poslaniku, odnosno meni. Inače nemam problem sa tim, ali budući da mi treba da se pridržavamo ovog Poslovnika Narodne skupštine, vaša je bila obaveza, gospodine predsedavajući, da upozorite za početak gospodina Babića da se i on sam pridržava Poslovnika. Još jednu star ste mogli da mu kažete u okviru tog upozorenja, a to je da je, kada su se desile promene 2000. godine i kada je Vladu Srbije formirao Zoran Đinđić, taj Đinđić nije išao od skupštine do skupštine, od grada do grada u Srbiji i neprestano se žalio kako je neko drugi odgovoran za dugove, za propast, za ovo, za ono, nego je, poštovani predsedavajući, molim vas da to prenesete gospodinu Babiću, čovek počeo da radi i rezultati te Vlade su, poštovana gospodo, bili vidljivi, a rezultate te Vlade vidim da ovde osporavaju poslanici SNS, za razliku od predsednika Vlade, Aleksandra Vučića, od koga nisam mogao da čujem u poslednjih godinu, dve dana, nijednu kritičku reč u odnosu na delovanje te Vlade. Molim vas gospodo, poštovani predsedavajući, da ovde postoji neka sinhronizacija u nastupima, u delanju, a naročito kada treba ovde da se doprinese tome da u ovoj državi svi njeni građani imaju uslove da u svojoj državi mogu dobro da žive. Sve naše rasprave usmerene su ka tome. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Zloupotrebili ste povredu Poslovnika. Reč ima šef poslaničke grupe SNS, Zoran Babić, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Član 107. Ne znam kada će se jednom prestati sa pominjanjem i pokušavanjem dobijanja političkih poena na jednoj lošoj, teškoj stvari koja će za vjek i vjekov, za ceo život i za istoriju ostati u našem društvu, a to je ubistvo premijera 2003. godine. Dokle mislite da eksploatišete to? Dokle mislite da uzimate političke poene na tome? Dokle mislite da preuzimate za sebe nešto što je neko drugi uradio, a taj neko drugi nije više s nama? Meni je žao zato što se tako nešto desilo, iako tu politiku nikada nisam podržavao. Nemojte da ja, koji nikada nisam podržavao tu politiku, od vas koji ste tu bili, uz skute tom čoveku, njega branim od vas. Nemojte da eksploatišete takve stvari. Zaista je ružno, neprimereno, loše je. S druge strane, ova Vlada Republike Srbije, Aleksandra Vučića, u prvih 100 dana Vlade, a svaka Vlada u modernoj istoriji parlamentarizma u Srbiji je rekla – dajte nam 100 dana da upoznamo kabinete, da upoznamo sekretarice, da upoznamo službene automobile, nemojte da nas napadate, dajte nam vremena da se upoznamo s poslom koji nam je poveren, ali Vlada Aleksandra Vučića je za 100 dana rekla da će uraditi to i to i sa ponosom došla u ovaj parlament i rekla – evo šta smo uradili, ovo je Vlada programa, ovo je Vlada reformi, ovo je Vlada ciljeva i taj cilj ćemo zbog građana Republike Srbije da ispunimo.
Zahvaljujem se, gospodine Babiću. Povreda Poslovnika, dr Vladimir Pavićević. Koji član? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Dačiću, poštovani predsedavajući, dragi gosti, ja mislim da su sada povređeni čl. 104. i 109. Poslovnika Narodne skupštine.
Član 109. ste već reklamirali.
Nisam, ja sam reklamirao samo član 106, a onda sam u govoru pomenuo 109, ali nisam reklamirao. Prema tome, molim vas da mi dozvolite da završim svoje izlaganje koje treba da traje dva minuta. Poštovani predsedavajući, gospodin Babić je malo pre upotrebio jednu kovanicu za koju ja smatram da je bila apsolutno neprimerena u ovoj Narodnoj skupštini. On je, reagujući po Poslovniku na ono što sam ja rekao, saopštio da se ja ovde služim eksploatacijom mrtvog čoveka, bivšeg predsednika Vlade Zorana Đinđića.
Neću više dozvoliti na ovakav način da se u ovom visokom domu govori.
Gospodine predsedavajući, to je rekao gospodin Babić.
Reč ima Aleksandar Jovičić, po dnevnom redu. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, prvi potpredsedniče Vlade i budući ministre, na samom početku želim da vam čestitam na hrabrosti što ste prihvatili ponudu da postanete ministar privrede u okolnostima koje su zaista teške za našu zemlju. Znam vas dugo godina i mislim da ste čestit i pošten čovek, čovek koji će pokušati da menja stanje u našoj privredi, zajedno sa celom Vladom Republike Srbije. Ali, neće vam biti lako. Zarad istine, želim i vas da podsetim, budući ministre, kao i narodne poslanike, a u krajnjoj instanci i sve građane Republike Srbije, da nije lako biti ministar kada vam je u nasleđe od 2008. godine, da uzmemo samo taj period, do 2012. godine svake godine na osnovu korupcije pojedeno 300 škola i 500 km auto-puta. Molim vas, budući ministre, da nezaposlenost u Srbiji bude sve manja, da nemamo više situaciju kao što je to bilo 2008. godine, da je nezaposlenost sa 14% skočila na 25,5% i predstavljala je najveću nezaposlenost od 1998. godine, od kada se statistika uopšte i vodi. Takođe, javni dug Republike Srbije u periodu od 2008. godine, koji je iznosio 8,75 milijardi evra, za samo četiri godine porastao je na preko 14,5 milijardi evra, što je apsolutno zarobilo naš BDP. Ovo vam sve govorim zato što je neko 2008. godine govorio da će se, to je govorio premijer 2008. godine u svom ekspozeu,nezaposlenost smanjiti na 11%. Na kraju mandata dobili smo nezaposlenost od 25,5%. Molim vas da budete odgovoran čovek i da nikada više ne iskoristite svetsku, ekonomsku ili bilo kakvu drugu krizu da biste rekli da će to biti šansa za Srbiju i za našu privredu, obmanjujući građane, nudeći im šarene laže, obećavajući bolji život na osnovu neke krize koja je pogodila ceo svet. To je neodgovorno. To ne očekujem od vas. Naravno, ne očekujem od Vlade Republike Srbije, jer Aleksandar Vučić je odgovoran čovek, što mi daje za pravo da mislim da ćete i vi biti odgovoran čovek čim ste u njegovom timu. Ako govorimo o privatnom sektoru, molim vas, budući ministre, da više nikada ne dođemo u situaciju da neko kao što je to bio period između 2009. i 2011. godine, parafiskalne namete prema privrednicima podigne za 22%, a parafiskalne namete od strane Republike prema lokalnoj samoupravi, koja je temelj naše privrede i decentralizacije, podignete za 66%, kao što je to bio slučaj. Takođe, premijer nam je 2008. godine iz jedne stranke, koja je danas opoziciona stranka, govorio da će naš porast BDP iznositi 7% godišnje, ali vi ste čovek iz struke, a znate da ni Nemačka nema toliki porast BDP, nema ni jedna zemlja u okruženju, ni u EU. Samo Kina dostiže taj porast BDP, ali i njoj u poslednje vreme teško to polazi za rukom. Šta hoću da kažem? Budete dosledni, dajte ciljeve i okvire koje možete ispuniti i građani će to znati da cene, a našu podršku u svakom trenutku ćete imati. Što se tiče zaduživanja ili zaduženja, ja vas molim da nikada više zbog nekih izbora ne date predlog da se podignu plate i penzije bez privredne perspektive i osnovanosti da smo nešto zaradili, pa smo to onda i sa građanima podelili, da više nikada ne podižete kredite od 8% do 11% kamatne stope, jer na taj način nećete ništa dobro uraditi za zemlju. Sasvim sam siguran da ćete nastaviti politiku, spoljnu politiku i politiku ukoliko moramo da se zadužimo, koju sprovodi Vlada Republike Srbije, a to je da uzmemo kredite sa najpovoljnijim kamatnim stopama kako ne bismo dodatno opteretili naš budžet. Gospodine Sertiću, danas sam čuo dosta optužbi. Žao mi je što vi ne možete nešto da kažete, jer sam ubeđen da biste i te kako znali da odgovorite. Petsto propalih privatizacija u našoj zemlji, 160 preduzeća koje gotovo da niko neće. Oni koji vas danas optužuju, a niste još ni izabrani, uspeli su da rasprodaju u ovoj zemlji sve što je vredelo, sve što je bilo likvidno, sve za šta je mogao da se uzme bilo kakav dinar, evro i da se iznese napolje. Vama je ostavljeno ono što je ruinirano, zastarelo, opustošeno, nešto što nema perspektivu i zato će vaša uloga biti daleko odgovornija, nego svih prethodnika koji su uništili uspešno našu privredu i sada žele da vi preko noći zajedno sa Vladom Republike Srbije rešite ono što su oni upropastili svih 12 godina unazad. To je licemerno. Ali, po vama vidim da se ne plašite izazova i da to što pričaju i sami znate, a i znaju da nemaju nikakve argumente i da ćete se boriti da takvu situaciju promenimo. Od 2013. godine u Republici Srbiji stvari su krenule na bolje. Da je idealno - nije. Da može bolje, može brže – uvek može, ali BDP naše zemlje je porastao za 2,4%. U regionu, ako posmatramo povećanje BDP, bio je oko 1,5%, što daje za pravo da se Srbija pokrenula sa mrtve tačke, tačke u kojoj je dugo godina obitavala, ogrezla kriminalom i korupcijom, ali konačno je takvo stanje promenjeno. Da bismo to menjali, u krajnjoj instanci moramo da menjamo i svest, ali mislim da su građani Srbije prepoznali energiju, odgovornost, odlučnost i pre svega poštenje našeg premijera i da ćemo se shodno tome i svi tako ponašati. Dobra praksa poslovanja ove Vlade, iako ovde određeni poslanici to kritikuju, jeste ugovor sa „Etihadom“, odnosno kompanijom koju smo oformili „Er Srbija“. To je kompanija koja je zaposlila 300 novih ljudi, otvorila 300 novih radnih mesta, 83% povećala svoje prihode, obnovila svoju flotu i to je dobar primer. „Ikarbus“, „Mercedes“ je dobar primer. Pogledajte, gospodine Sertiću, ko vama drži predavanje oko „Ikarbusa“ i „Mercedesa“, ona stranka koja je kupila strane autobuse za 65 miliona evra skupocenih kredita, uništavajući našu privredu, ostavljajući bez posla srpskog radnika zarad ličnih interesa. Ta politika se završila. „Ikarbus“ će najverovatnije isporučiti 100 novih autobusa za Grad Beograd. „Ikarbus“ je već, zajedno sa „Mercedesom“, postao prepoznatljiv u regionu i to je naša strateška šansa da obnovimo našu privredu, modernizujemo, zaposlimo ljude i pokažemo da nam je na prvom mestu naša privreda i srpski radnik. Takođe, u prethodnom periodu nezaposlenost je smanjena za 1%. Neko će reći da to nije svetsko čudo. Nije, ali za razliku od onih koji su svakog meseca po 1% povećavali nezaposlenost, sada je zaposlenost povećana za 1%, što nam daje za pravo da imamo nadu da ćemo do kraja ovog mandata smanjiti nezaposlenost ispod tih 18%, što nam je i cilj. Donete su reformske izmene zakona i čast mi je što sam u donošenju takvih zakona i učestvovao, Zakon o radu, privatizaciji, stečaju. Posebno sam poseban na Zakon o poreskim olakšicama, što vi, gospodine Sertiću, morate da promovišete na najbolji mogući način, a mi ćemo vam u tome pomoći, a to je da na svakog zaposlenog imate povraćaj poreza. Od jedan do devet zaposlenih 65% poreza se vraća, od devet do 99 – 70% i preko 100 zaposlenih, vraća vam se 75% poreza. To je velika šansa i već sada imamo određene rezultate. Još jedna stvar, poreska kontrola, kao mlad čovek izađem u grad, popijem piće ili ručam i zaista mi je krivo kada mi neko da predračun umesto fiskalni račun. Zašto? Zato što je prevario državu, a prevario je i mene, zato što 2,5 milijarde evra Srbija gubi godišnje na osnovu neplaćenog poreza, odnosno PDV-a. Posle se postavlja pitanje – gde su penzije, gde su plate, gde su putevi, gde su škole? Pa, tamo u džepovima onih koji ne poštuju državu, a država im je možda i obezbedila u prethodnom vremenu i takve skupocene lokale na dobrim mestima, po izuzetno paprenim cenama za nas građane. Gospodine Sertiću, Srbija ima nadu iz još jednog razloga. Ako pogledamo zemlje u regionu i kolika je zaduženost, navešću vam samo neke primere, što nam daje za pravo da budemo ubeđeni da će se Srbija svrstati u red onih zemalja koje su pokazale šta znači privredna produktivnost, pre svega mislim na Poljsku, ali kada govorimo o zaduženosti, najzaduženije članice – Grčka 175% BDP, Italija 132% BDP, Portugalija 129% BDP, Irska 123%, Srbija 63% u ovom trenutku. Naša ideja, naš cilj, cilj svih vas i svih nas je da smanjimo našu zaduženost u godinama koje dolaze. Ubeđen sam da ćete to ostvariti. U krajnjoj instanci, vaš zadatak će biti ulaganje u zdravu privredu, želim vam sreću na tom putu, u zdravu privredu, privredu koja je još na nogama i koja može napraviti dodatnu vrednost koja nam je i te kako potrebna. Takođe, vaš veliki zadatak će biti kako da pronađete sredstva za ona preduzeća koja više nisu likvidna i koja nemaju mogućnost da se zaduže. Biće to trnovit, težak put i za čitavu Vladu Republike Srbije, ali gospodine Sertiću, znajte jedno, niste sami u svemu tome. Podržaće vas građani Republike Srbije, podržaće vas narodni poslanici. Svi smo uz vas. Želim vam puno sreće.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Zahvaljujem. Gospodine predsedavajući, gospodine potpredsedniče Vlade, gospodine Sertiću, evo i ja da kažem, svi smo uz vas i svi bi želeli da vi ostvarite uspeh i da konačno srpska privreda, koja se danas nalazi u kolapsu zbog toga što je očigledno loše vođena u poslednje dve godine, konačno izađe iz krize i da stane na zdrave noge. Sama činjenica da ste vi četvrti ministar privrede pokazuje da ova Vlada očigledno nema kurs i da ne zna na koji način da se ponaša u jednom od najsenzitivnijih delova našeg društva i naše države, a to je upravo privreda. Da bi znali gde se nalazimo, treba da znamo odakle smo krenuli, a činjenica je da ova loša Vlada već dve godine prezadužuje građane Srbije, da smo 2012. godine, prema podacima Uprave za javni dug, imali dug od oko 15 milijardi i 840 miliona evra. Danas je taj dug preko 22 milijarde. Za dve godine oko sedam milijardi evra je povećan javni dug u Srbiji i to ne bi bio toliki problem da nam privreda nije u kolapsu. Postavlja se pitanje – ko je uspeo da naruši zakone fizike o tome da je materija neuništiva i kako je moguće da je sedam milijardi evra upumpano u Srbiju, a da ne postoji ni jedan projekat koji je započet, koji se realizuje i ne postoji ni jedno preduzeće praktično koje je podiglo svoj nivo aktivnosti i koje danas ima veći profit i veću dobit nego što je to bilo pre 2012. godine? U isto vreme, vaše kolege ostaće upamćene kao ljudi koji su mnogo pričali, a malo realizovali. U isto vreme, vaše kolege ostaće upamćene kao ljudi koji su podržali namete upravo privredi. Srbija je u poslednje dve godine dobila najveće poreze u svojoj istoriji. Kao što znate, porez na dodatu vrednost je povećan za 11%, sada je 20% ukupno. Porez na dobit je povećan čak 50%. Sve to bi imalo opravdanje kada bi budžetska rupa ili deficit bio manji. Nažalost, budžetski deficit je sve veći i veći, što ukazuje na, i pored ogromnih nameta koje država nameće građanima Srbije, očigledno loše vođenje Vlade. Loša Vlada ne uspeva da izađe iz krize. Jedini način da se iz krize izađe je upravo povećanje privrednih aktivnosti, pre svega kroz strane investicije, a i tu se nalazimo u velikom problemu. Srbija je, nažalost, u poslednje dve godine, lošim vođenjem Vlade izgubila veliki deo sredstava koji je inače prosečno dolazio kroz strane investicije u 2012, 2013. i 2014. godini u zbiru oko milijardu i 250 miliona stranih investicija. U 2011. godini kada je gospodin Ivica Dačić takođe bio prvi potpredsednik Vlade i zamenik premijera, gospodine Dačiću, tad smo imali 1,8 milijardi evra stranih investicija. Ta godina je bila za nas loša, ali tri puta bolja nego ove godine koje su za nama. Ono što je govorio gospodin Stefanović, kada je rekao da imate naše poštovanje zbog hrabrosti, to zaista stoji, ali izražavamo sumnju da vi kao jedinka u Vladi možete da pokrenete bilo šta jer, koliko znam, već se sprema rebalans budžeta. Ukoliko vi kao ministar privrede u tome ne učestvujete, vi ćete praktično sesti u fotelju, ali onu u kojoj nećete imati mogućnost da upravljate sistemom. Poražavajući su podaci o industrijskoj proizvodnji u Srbiji. Ono što je činjenica, to je da jedino zahvaljujući „Fijatu“ Srbija danas ima porast industrijske proizvodnje. U onome što je nama najvažnije, verovatno, a to je, recimo, građevinska industrija. U ovoj godini 27,8% manje nego prošle godine. Prošle godine oko 30% manje nego pretprošle godine. Tonemo polako ali sigurno. Po prvi put u istoriji naše zemlje imamo i neke zgrade koje država gradi, koje se zovu smrdljive zgrade i to je nešto o čemu ćete morati da se pozabavite na način na koji nam prezentuju vaše kolege da vi to možete da radite. Srbija je danas uz Kipar i Hrvatsku, koliko znam, jedina zemlja u recesiji. Već dva puta po tri meseca, dva kvartala, naša privreda beleži pad. Projektovani pad je oko 1%. Taj pad će biti verovatno i veći. Ukoliko se ne napravi stabilnost, pre svega politička, ukoliko ne budete imali snage da izmenite zakone koji su neophodni da strani investitori zaista dođu u državu, ukoliko ne budete svesni da oni neće doći, ukoliko postoji mogućnost da iza njihovih leđa bilo ko dogovara direktne poslove, kao što se radi sa našim arapskim partnerima, bez transparentnih postupaka, neće niko investirati u Srbiju, a te investicije koje se obećavaju već pune dve godine su još na nivou makete i one neće pokrenuti primedbe na način da vi kao ministar sutra kažete da ste bili ozbiljan ministar sa rezultatom. Reći ću vam i da je, nažalost, realna penzija u Srbiji prošle godine bila u opadanju za 3,5%. Ove godine je u opadanju za gotovo 1%, a penzioneri troše 70% svoje penzije upravo na proizvode domaće proizvodnje. Zašto ovo govorim? Zato što loša Vlada u kojoj ćete biti vi član planira da smanji i penzije i plate. To što će to uticati na budžet svih građana Srbije, koji primaju penziju i koji primaju platu u javnom sektoru, je svakako katastrofalno, ali s druge strane, oni su upravo kupci onih proizvoda koje pravi naša domaća privreda i naša domaća industrija. Ako se budete bazirali samo na uvoz bojim se da će im onda narušiti spoljno-trgovinski balans koji sada jako loš. Ukoliko dozvolite, i glasate za takvo smanjenje penzija i plata mislim da ćete sami sebi staviti, da kažem, političku omču oko vrata i dovesti sebe u situaciju da upravo ta preduzeća, o kojima trebate vi da brinete, budu u situaciji da imaju još veće gubitke i da ne budu konkurentni na tržištu. Imao sam nameru da čitam veliki broj podataka zato što očigledno postoji potreba da se javnost, od naših kolega sa suprotne strane, koji podržavaju lošu Vladu, dezavuiše, govoreći o tome da Srbija se zadužuje danas da bi plaćala stare kredite, da Srbija danas otplaćuje ono što je loše rađeno nekada. Međutim, ono što je činjenica to je da danas u Srbiji ne postoji ni jedan segment države ili društva koji se nalazi u boljem stanju nego pre dve godine. To će vam reći kolega Dačić, koji je pre dve godine bio na istom mestu, kao zamenik premijera, sa mnogo boljim rezultatima nego danas. To će vam reći svako ko se bavi privredom određeno vreme i ko danas ima probleme sa plasmanom svoje robe, ali i probleme sa pomoći od strane države, jer očigledno da ne postoji adekvatna pomoć i postoji jedna opšta hajka na ljude koji se bave privredom i koji se dovod na stub srama vrlo često zato što ne daju političku podršku onima koji vode ovu vladu. Gospodine Sertiću, neću ni na koji način pokušavati da lično vas dezavuišem. Mislim da to ne bi bilo korektno. Mene lično ne interesuje koje ste preduzeće vodili, da li su ona bila u stečaju, da li su bila na gubitku ili nisu. Vi ste čovek koji će danas dobiti šansu da vodi, za mene lično, pored finansija, najvažniji sektor u Srbiji. Najvažniji zato što taj sektor treba da izdržava nas koji smo ovde i sve državne organe. Molim vas, kao neko ko će biti zadužen da obezbeđuje prihod, a ne da skraćuje rashodnu stranu, da nam kažete, konačno kada sednete u tu poziciju, koliko postoji ljudi koji rade u javnom sektoru, koliko je ljudi na budžetu, a koliko je onih koji su samodohodovni i obezbeđuju da se budžet puni, pošto je to tema koja se u Srbiji dosta često zloupotrebljava i koja očigledno uveseljava javnost time što se govori da se u nekom prošlom periodu izuzetno puno ljudi zaposlilo u javnom sektoru, a ne mislim da je to tačno. Ono što je isto interesantno, kažem kao neko ko treba da se bavi prihodima od kojih se posle plaćaju rashod, to je da se u ovoj vladi desilo nešto neverovatno. Postoji odluka o zabranjenom zapošljavanju u javnom sektoru, a mi imamo porast rashoda i u 2013. godini, i u 2014. godini, i to porast rashoda upravo u delu koji se tiče zarada u javnom sektoru za 4,8%. Dakle, ne zapošljavaju se novi ljudi, odlaze ljudi u penziju, rashodi su gotovo 5% veći, nego ranije kada su se ljudi zapošljavali, nego sad. To je veoma važan pokazatelj. Mislim da trebate i vi da kažete na Vladi da privreda ne može da izdržava nova zapošljavanja, jer ova vlada krši zakone i pravila koje je sama uvela, time što zapošljava ljude i što rastu rashodi koji se tiču zapošljavanja. Sa druge strane, mislim da morate da uvažite posebnosti naše privrede, kao neko ko se bavio odbranom i neko ko brati odbrambenu industriju, reći ću vam da se i ona nalazi pred kolapsom, da ne dozvolite da se ta industrija koja je bila…
Vreme. Imate još 20-ak sekundi.
Koliko ste mi oduzeli sada sekundi?
Dobićete. Samo da znate.
Kada dođem do ivice vremena, tada mi kažite. Nemojte me prekidati usred rečenice, pošto nije pristojno, a nije ni u redu. Skrećem vam pažnju da obratite pažnju na preduzeća odbrambene industrije koja su za vreme rata bila porušena. Nikada nije investirano u njih. Donose prihod. Imaju problem sa plaćanjem poreza, nije sporno, ali za razliku od nekih rudnika, koji non-stop isisavaju novac iz budžeta i dobijaju političku podršku zato što njihovi direktori podržavaju vladajuću koaliciju ili premijera, ta preduzeća se nalaze pred kolapsom kao što je „Krušik“ u Valjevu, kao što je, na neki način, „Sloboda Čačak“ itd. Molim vas, kao čovek koji će imati uticaj, skrenete pažnju ministru finansija i da pomognete tim preduzećima.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Prethodni govornik će morati da se dogovori sa svojom strankom kojoj pripada i da imaju jednu politiku koje će se držati duže od mesec dana. Šta je dobro? Kada se sastajemo sa privrednicima, pa i to kritikujete, kada kažem „sastajemo se“, institucionalno se sastajemo, bilo preko Privredne komore Srbije ili preko ministarstava ili preko kluba „Privrednik, ili kako je prethodni govornik rekao – vodite hajku? Stanite, šta radimo? Ili se sastajemo ili vodimo hajku. Ne valja ni jedno ni drugo. bilo šta da se uradi, ne valja. Dogovorite se sami sa sobom šta ćete kritikovati, a šta ćete podržati. Sa druge strane valjda imate neke stranačke skupove, tako da što se tiče tih smrdljivih stvari, nekako te smrdljive stvari uvek dolaze iz perioda do 2012. godine, pa ćete i za dozvolu za te smrdljive zgrade potražiti i objašnjenje za te smrdljive zgrade potražiti od vašeg stranačkog kolege, gospodina Olivera Dulić, jer je dozvola za tu smrdljivu zgradu iz 2010. godine i sa započetim radom i sa svom odgovornošću zbog čega te zgrade nisu funkcionalne i nisu zdrave za stanovanje. Što se tiče tih vlada, kako kažete ove loše vlade, gora Vlada nego što je bila Vlada do 2012. godine ne može da bude ni da hoćeš. Jer, kako drugačije definisati Vladu u kojoj predsednik Vlade kaže – Srbija je statistički izašla iz krize, ali njeni građani neće to da osete. Kako drugačije nego neodgovorno, nepismeno. Kao što je nepismena odluka u kojoj je prethodni govornik i učestvovao, čak i kreirao, da ovih, kako rekoste sedam milijardi evra koliko se slilo, ali eto u privredu zaboga mog ništa. Objasnite sami sebi kako ste podigli plate u javnom sektoru 2008. godine za 68%? Kako ste podigli penzije 2008. godine za 72%, a nema utemeljenja u ekonomskoj i u privrednoj aktivnosti? Kako to kada ste trošili i supstancu, ali ste i potrošili i budućnost? To na matematici koju smo učili i vi i ja, na istom mašinskom fakultetu, na istom smeru. Nije se učilo, bar ne u vreme kada sam ja studirao. Vi ste nešto odužili posle.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Za repliku se javio narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Ja sam odužio, nisam se bavio ovim devizama kako se to zvalo u to vreme, šticovanjem, pa sam zbog toga studirao. Vi imate tu više razumevanja i znate to bolje od mene. Ako smo već kod tih deviza. Da vam kažem da upravo da je ona Vlada ostalo te penzije i plate ne bi bile problem, jer investicije koje su dolazile iz inostranstva su tri puta veće nego danas. Ono što je činjenica gospodine Sertiću, znači ne bih hteo ovde da polemišem sa kolegom Babićem koji to ne razume. Vi znate da sam ja dobio nagradu Privredne komore Srbije. Jako sam počastvovan tom nagradom, jer sam pomogao da se izvoz sa 75 miliona dolara godišnje digne na 250 miliona dolara. Ja vama želim uspeh, bez obzira što kolege to ne razumeju. Vaš uspeh je zaista zajednički uspeh, kao što je rekao kolega Krkobabić, ali se bojim da na ovaj način ne možete da ostvarite uspeh, zato što od vas objektivno neće zavisiti ništa. Objektivno ako ne učestvujete u stvaranju budžeta, u kreiranju situacije u kojoj će ta privredna društva da rade ne možete da obezbedite. Mene zanima šta ćete vi raditi po pitanju oporezivanja preduzeća? Da li će ostati ova ista poreska politika? Da li će se dobit oporezivati na način na koji se oporezuje? Da li je moguće da dobit ne ulazi u ukupan prihod građana? Da li će se oporezivati kamatne stope koje dobijaju građani kada založe novac? To opet ne ulazi u ukupan prihod građana. Da li će u Srbiji nastati i dalje situacija da se manje isplati raditi po porezima, nego biti gazda, što nigde u svetu nije slučaj? Molim vas da ovo shvatite kao prijateljske savete ili sugestije. Kažem još jednom, vrlo sam ponosan na to što sam od vaše komore dobio nagradu. Verovatno sam jedini u ovoj sali koji je to dobio, zato što sam imamo rezultat. Vama iskreno želim rezultat i naša stranka će podržati svaki reformski potez, ali na ovaj način kao što vidite to je jako teško moguće.
Zahvaljujem gospodine Šutanovac. Reč ima šef poslaničke grupe SNS narodni poslanik Zoran Babić, zbog direktnog pominjanja imena i time zatvaram krug replika. Izvolite.
Bili smo prisutni u ovoj sali kada se neki ljudi kite tuđim perjem i nešto što su drugi ljudi radili prisvajaju za sebe. Ali, na isti takav ili sličan način se prikazuju i direktne strane investicije. Direktne strane investicije koje je uvaženi kolega prihvatio kao rezultat rada Vlade u kojoj je učestvovao je prodaja Miškovićevog dela firme „Delez“. Kakve veze ima privatna kompanija prodaje privatnoj kompaniji. Kakve to veze ima i sa državom i sa stranom investicijom, i sa bilo čime. Kako može Vlada da kaže, to su moji rezultati, to što dve privatne kompanije sarađuju ili prodaju ili kupuju, ili ne znam ti šta? Pa Vlada do 2012. godine i doznake iz inostranstva, doznake dijaspori je predstavljala kao direktne strane investicije. To je zamagljivanje realnosti. To je bruka. Uostalom da je sve to tako bilo divno, krasno i lepo, i uređeno, i da su ljudi radili, pa što ste izgubili na izborima 2012. godine? Zašto ste izgubili na izborima 2012. godine. Pored sve one kampanje koja je sručena i na gospodina Tomislava Nikolića i na Aleksandra Vučića i na sve nas iz SNS. Pa zašto izgubiste izbore? Zašto su vam građani Srbije rekli loše radite, morate da idete, ne valja to što radite? Zašto istoriju gledate i pravite od 2012. godine? I ja bih voleo da je ova Vlada započela od nule. Kamo sreće da smo započeli od nule. Hajde objasnite zbog čega ste podigli plate u javnom sektoru za 68% ako nije bilo privrednih aktivnosti? Koji je drugi razlog, osim to što ste kupovali socijalni mir, ili kupovali glasove i kupovali mogućnost za neku drugu vladu? Šta su to oni pravili? Dugove, minuse, častili sa 68% većim platama. Pa gde je tu ekonomija? Gde je tu logika?
Zahvaljujem gospodine Babiću. Gospodine Šutanovac mislim da nemate mogućnost za repliku, osim ako nije gubitak izbora razlog za vaše javljanje.
Po Poslovniku imam pravo, ako smatram da sam loše protumačen. Gospodin Babić je loše protumačio ono što sam ja pričao. Znači, ja vas molim da mi date reč. Naprosto, danas vodite na jedan jako loš način ovu sednicu. Nas ima nekoliko koji treba da govorimo o zakonu ..
Gospodine Šutanovac izvolite.
Znači, metodologija izračunavanja stranih direktnih investicija je bila ista do maja meseca ove godine kada je promenjena, kako bi se pokazalo da postoji više direktnih stranih investicija. Žao mi je što gospodin Dačić, koji me sluša i gleda sada, ne želi da reaguje. On je bio zamenik premijera i prvi potpredsednik Vlade kada su bile investicije u vrednosti od milijardu i 800 miliona evra 2011. godine. S druge strane, pošto stalno govorimo o nekom Peri, o nekom kićenju, ja neću da se vraćam u 90-te godine i onu zaostavštinu koju ste vi ostavili. Mislim da bi to bilo zaista neprimereno. Činjenica je da po papirima iz Uprave za javni dug bio 15 milijardi i 848 miliona i 200.000 evra. Danas je taj dug preko 22 milijarde. Za dve godine SNS i loša Vlada su zadužili građane Srbije 7 milijardi, 3,5 milijardi godišnje, četiri ministra privrede, tri ministra finansija, tri ministra odbrane, nekoliko ministara zdravlja. Ljudi, ne može da se vodi sistem na taj način. Možete vi mene lično da vređate koliko god hoćete, ali vam to ne pomaže. Gospodine Babiću, to što niste bili na moru i što vas čini nervoznim, to je nešto što me ne interesu.
Gospodine Šutanovac, molim vas nemojte da se obraćate direktno drugom narodnom poslaniku. Reč ima narodni poslanik šef poslaničke grupe SNS Zoran Babić, direktno pominjanje imena. Izvolite.
Nema argumenata. Odmah je višak uvreda. Ali nema problema. Navikli smo to još od 2012. godine pa na ovamo. I ranije, od trenutka nastajanja SNS. Nije SNS zadužila državu za taj iznos. Za taj iznos državu, građane su zadužile loše odluke neutemeljene u finansijama, neutemeljene u ekonomiji Vlade Mirka Cvetkovića. Zadužili ste onoga trenutka kada ste povećali plate u javnom sektoru za 68% iako privredne aktivnosti tako nešto nisu dozvoljavale. U trenutku kada ste podigli ruku i na Vladi glasali za tako nešto, a po izjavama i transkriptima gospodin Cvetković je bio tu najmanje kriv, jer je bio protiv toga i upozoravao je na ono što će se desiti. Za sav iznos zaduženja i za novi dug odgovorne su ruke koje su podignute u vazduh, koje su glasale za povećanje plata u javnom sektoru za 68%. Vi ste tim iznosom, sa tim milijardama vodili kampanju, želeli da dobijete izbore. Želeli da formiraju vlade. Sa tih 68% donete odluke, jer taj novac je morao da se isplati, te plate su morale da se plaćaju, a nisu bile zarađene. Napravljen je sistem koji je funkcionisao na lažima, na nerealnostima, na nezarađenom. I ko je onda kriv? Neko ko sprovodi te odluke zato što kontinuitet mora da postoji, ili onaj ko je te odluke doneo. Naravno onaj ko je takve odluke neodgovorne i neutemeljene u ekonomiji doneo. I odgovornost, naravno da nije na SNS.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Reč ima po dnevnom redu narodni poslanik Dragan Šormaz [[Dragan Šutanovac, s mesta: Tražim repliku.]] Gospodine Šutanovac, molim vas. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ako kaže da sam ja kriv što sam na Vladi podigao ruku, onda nisam dobro protumačen. Uključite mi mikrofon da kažem.) Izvolite gospodine Šutanovac.
Ako kaže da sam ja kriv što sam podigao ruku na Vladi…
Nije tako rekao. Rekao je – oni koji su podigli ruku. Molim vas gospodine Šutanovac, rekao je – oni koji su podigli ruku.
Rekao je – vi i gledao u mene.
Gospodine Šutanovac, stvarno nije uredu. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi podpredsedniče Vlade, gospodine Sertiću, ako je danas dan za glasanje, a mislim da jeste, znači, od današnjeg dana i ministar novi u Vladi Republike Srbije i, naravno, najuvaženiji gledaoci ove emisije. građani RS, više od bilo koga od svih nas ovde i sve što mi ovde govorimo, u stvari, odnosi se na vas i na ono što treba da popravimo u državi Srbiji što nije dobro u ovom trenutku, a tiče se, između ostalog, i rada Vlade Republike Srbije i tima koji je u njemu, u kome ćete biti vi, gospodine Sertić. Neću vas ništa moliti, kao što smo čuli, niti ću vam postavljati pitanja o poreskoj politici, pošto pre par nedelja smo birali ministra finansija kome je trebalo postavljati ta pitanja. Neću ni komentarisati ugovor o „Etihadu“, jer ispade da je to sve što opozicija ili, hajde da kažemo, deo opozicije u Srbiji uspeva da postavi kao pitanje ili kao problem u državi Srbiji. Govoriću o nečemu što je, po mom mišljenju, izuzetno važno, pa opet kažem po mom skromnom mišljenju, najvažnije u poslu koji vi treba da radite, a to je preduzetništvo u Srbiji i razvijanje preduzetničkog duha u Srbiji koji je, opet kažem po mom mišljenju, ubijen tamo negde od 1945. godine na ovamo i nije razvijan. Bez toga, priča o stranim direktnim investicijama svako ko se bavi privredom zna da su one naravno poželjne Srbiji. Jedva čekam da u mom Smederevu 5. septembra, u petak, bude postavljen kamen temeljac za „PKC“, jednu ozbiljnu kompaniju, fabriku koja će zaposliti 1500 ljudi u tom gradu. Naravno da su strane investicije i te kako poželjne i potrebne u Srbiji, ali pravog privrednog razvoja nećemo imati bez domaćih preduzetnika i bez domaćeg preduzetničkog duha koji će razvijati privredu, mala i srednja preduzeća, porodična preduzeća, o svemu o čemu govorimo. Znači, već su neke kolege ovde govorile, zamolio bih vas da obratite pažnju na zadrugarstvo i na sve to što je potrebno da u Srbiji ponovo povratimo i razvijemo, jer je zadrugarstvo postojalo stotinama godinama iza i bilo je prisutno u Srbiji, u privredi i u 19. veku i potrebno nam je dalje, a zamrlo je prethodnih 20, 30 godina u Srbiji. Zatim, molim vas, to ću vas zamoliti, da budete otvoreni prema preduzetnicima u Srbiji, bez obzira što često čujemo te izraze, tajkuni, ovo, ono. Ko je kriv? Ko je prekršio zakon? Postoje institucije u državi Srbiji koje o takvome moraju da vode računa. Po meni, mi moramo da budemo najstrožiji prema onima koji ne plaćaju poreze, kao što je u normalnim civilizovanim demokratskim državama sveta i te kako prisutno. Nismo se sa tim proslavili prethodnih decenija i otkrili smo, malopre je rekao uvaženi kolega Babić, taj primer koji smo otkrili kod nekih preduzetnika ili nekih kompanija u Srbiji da su negde sakrili određene cifre koje su bile dužne državi da plate porez od čega treba da gradimo puteve, škole, obdaništa, da finansiramo rad sudova, vojske, policije. Morate da razgovarate sa preduzetnicima i da njihovo mišljenje u najvećoj meri uvažite kako bismo razvijali preduzetnički duh i kako bismo njima omogućili da mogu da ulažu u Srbiju i da pomognu drugima da ulažu u Srbiju i, naravno, da pomognemo i bankarskom sektoru da ulaže. Mora se podsticati duh preduzetništva. Kažem to vama pošto ćete sedeti u Vladi, taj duh preduzetništva mora da se podstiče kod mladih u Srbiji. Reći ću to i prvom prilikom kada budemo ovde razgovarali sa ministrom prosvete. Mi moramo u naš obrazovni sistem, sada pogledajte obrazovni sistem Srbije, ne postoji ništa što bi kod mladih razvijalo duh preduzetništva u Srbiji, ništa što govori da su to vrednosti, da je to nešto u šta mladi treba da veruju, nešto čemu mladi treba da teže, jer ako trebaju da nam razvijaju neke televizije i ono što gledamo tamo, šta je novac i kako se, odnosno šta se sve novcem može postići, onda nismo na dobrom putu. Govorim o preduzetničkom duhu i mi moramo da razvijamo privredni ambijent, to je vaš posao. Vaš je posao da se razvija privredni ambijent koji odgovara svim preduzetnicima, svim privrednicima, ne samo onima koji su spremni iz inostranstva da dođu da ulažu novac, ne samo investicionim fondovima nego i ljudima koji su kod nas spremni da razvijaju privredu, da se uključe u privredni sistem, da prave svoje kompanije, mala i srednja preduzeća. Reći ću neke primere iz Srbije, vrlo brzo ću završiti sa tim, da pređemo na glasanje i da vi možete da idete da radite vaš posao. Imamo širom Beograda zadužbine nekih uspešnih ljudi koji su radili nekada, stvarali i ostavljali svom narodu zadužbine, ostavljali deo svog bogatstva koje su stekli zato što su bili prisutni na ovom tržištu itd. Kada to razvijemo, to je taj preduzetnički duh i to je taj privredni ambijent gde ćemo znati da smo svi zajedno. Ovde često kada smo govorili, evo čuli smo o Zakonu o radu, Zakonu o privatizaciji, Zakonu o stečaju koje vi sada, nemamo šta više da govorimo, samo treba da ih sprovodite i da to bude što smo ovde uradili pre nekoliko meseci sprovedeno u delo u narednih godinu dana, jel tako, to vam je posao. Sve to moramo da shvatimo da smo zajedno. Često se ovde govori kada su takvi zakoni upitanju – radnička klasa. Radnici ovo, radnici ono, radnička prava, a prava preduzetnika? Mislim da u poslednjih godinu dana se prvi put, poslanik samo od decembra 2000. godine, prvi put sam o pravima preduzetnika čuo u ovom sazivu parlamenta da se govori. Svi prethodni o tome nisu govorili nijednog trenutka. Bio sam poslanik i vlasti i opozicije, o tome nisu govorili. Prvi put u ovom sazivu parlamenta se o tome govori. Da bismo imali zadužbine, da bi ostajalo nešto ovom narodu od tih uspešnih ljudi moramo da pravimo i takav ambijent da znamo da su oni deo nas, a ne da su oni tamo neki. Zato ih treba uključiti i u ova posrnula javna preduzeća. Svi govore o „Srbija gasu“, ali neko ne pominje „Srbija šume“, sto posto nacionalni potencijal, o sto posto nacionalnim bogatstvu se radi. Kada bi jedan Kostić ili Jevrosimović bili bar u Nadzornom odboru sigurno bi se mnogo bolje radilo. Reći ću vam za primer, govorimo da li mi možemo da izvozimo na daleki istok. Ne znam da li znate, ali smederevski vinari, privatnici, vlasnici malih privatnih podruma su tridesetih godina prošlog veka izvozili vino u Japan, a mi sada pričamo o tome da li mi imamo proizvode za komšije naše, a kamoli za dalek tržište. Možemo da imamo, ali moramo da se setimo i da se vratimo na ono što smo nekada bili. Ne znam da li znate, ali u avgustu mesecu ove godine podrum „Janko“ iz Smedereva je dobio u Londonu, na jednom festivalu fina, najvećem u Evropi, prvu nagradu za crveno vino u Evropi, za najbolje. Vlasnik običnog malog podruma, obične male vinarije. Takve ljude treba podsticati, pomagati da bismo još više dobijali. Znate, dobio je zlatnu medalju. Nigde nisam video da je to objavljeno, da je to rečeno. Verovatno vi u Privrednoj komori znate, ali to je izuzetno važna stvar, a niko ne govori da recimo je Srbija napravila jedno od najboljih vina ove godine u Evropi. Kada dođemo do toga, nekada je postojao, to sam već jednom rekao, formiran je SARTID – srpsko akcionarsko rudarsko topioničarsko industrijsko društvo, 1913. godine u državi Srbiji, zajedničkim mešovitim kapitalom nemačkim i srpskim. O tome govorim. Sa kim su Nemci imali da rade? Imali su sa dobrim privrednicima u Srbiji zajedno da rade. Ta fabrika je danas „Železara“. Nadam se da ćemo ovih dana i taj problem rešiti i vas to isto čeka. Ima zainteresovanih, ali nadam se da ćete ubrzo i to rešiti, jer smederevska „Železara“ kada radi dobro je i srpskoj privredi. Dok je U.S. Steel bio u „Železari“ izvoz je bio daleko veća stopa izvoza same Republike Srbije i države Srbije i privreda je bila stabilnija. Zbog toga se nadam da će i ovi dogovori koji se rade, a moram reći ono što žele i Smederevci ili ti zaposleni, oni su navikli na jednog Američkog partnera kakav je bi U.S. Steel da „Esmark stil“ ovo što se sa njim pregovara da je to nešto o čemu se oni nadaju. Naravno da će se izabrati možda nešto što je najbolja ponuda, ali najbolja ponuda nije samo neki novac, nego i tržište koje se nudi, uslovi rada i sve ostalo što ide uz to. Znači, osavremenjivanje te fabrike da ne bude više sa starom tehnologijom itd. To je veoma bitno. Nadam se da ćete i vi biti deo tima koji će ovih dana rešiti za dobrobit i „Železare“, ali naravno i države Srbije. Imaćete ovde podršku dok radite na tome i od mene to budite ubeđeni i naravno u Danu za glasanje da ćete dobiti moj glas. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se, gospodine Šormaz. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi, a neka se pripremi narodna poslanica Aleksandra Tomić. Izvolite, gospodine Halimi.
Hvala, gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani članovi Vlade, ukratko ću da se uključim u raspravu, s tim da se slažem da postoji mogućnost realna i da danas dobijamo veoma dobro rešenje za budućeg ministra privrede. Svi elementi su tu. E, sada, naravno ostaje onaj deo spremnosti, mogućnosti da se suočavamo sa veoma velikim problemima koji su prisutni u dužem periodu, uopšte uzimajući u obzir i globalnu krizu, a koja, evo, kada je u pitanju naša država da je to već poprimilo dramatične razmere. Bivši ministar Ugljanin, danas je govorio sa veoma tačnim podacima, i ja te podatke malo duže iznosim ovde. Koliko se ulaže u nerazvijene opštine? Zbog čega čitavo vreme ovde, ja sam ovde od 2007. godine, uvek se konstatuje isto stanje, da se povećava jaz između nerazvijenih i razvijenih opština, da one još brže zaostaju, a sama činjenica da ako su strane investicije prisutne samo sa 1% u ovih 46 nerazvijenih opština, onda je situacija sasvim jasna. Ako opet, pak dodam, hajde da ne kopiram sve ono što smo čuli prepodne, a imam te podatke koje iznosi koordinaciono telo za sredstva koja su ulagana u ovom periodu onog kada se više radilo u Preševskoj dolini 2001, 2008. godine, tamo može veoma jasno da se vidi da negde u tom periodu po glavi stanovnika investicije sve vrste iznose 3.900 dinara, a vi ste čuli podatak 19.000 verovatno su teži, a ja imam podatak iz 2008. godine tamo negde oko 20.000 - 21.000 u nivou države po glavi stanovnika za sve opštine. Onda je sasvim jasno zašto smo stigli do ove situacije da u tom području stopa nezaposlenosti, a pre svega kod Albanskog stanovništva dostigla dramatični 80%. Pa, onda je sasvim razumljivo zašto se uopšte čudi Vlada i ovde u Skupštini kada imamo raspravu, da se javio problem azilanata. Onda se samo površno tamo spominje taj problem, jer ugrožava liberalizaciju viza, ali se nikada ovde nije pokazala spremnost da se ozbiljno razmotri zašto ljudi napuštaju rodna mesta. Zaštotraže rešenja u belom svetu, jer nemaju perspektivu? Mladi koji su i 40-te stigle i sa visokim obrazovanjem ne mogu da nađu zaposlenje. Ne mogu da održavaju porodice i šta će drugo nego da traže rešenja po drugim državama. Tako da još uvek bar do sada, hajde da se nadam da ovim novim rešenjima u Vladi da će biti veće spremnosti da se ovim problemima ozbiljnije pristupi. U celosti kada su u pitanju nerazvijene opštine, ali moramo priznati, da u Preševu, Bujanovcu, Medveđi, inflacija je poprimila dramatične razmere. Ostaju ne samo ona planinska sela prazna, nego i svi drugi centri su ugroženi. Vlada je tu već uspostavila preko Zavoda za statistiku onaj da kažem plan, da ovde ima u državi svega 5.800 Albanaca, da u Preševu ima svega 3.000 stanovnika od onih 35.000 koje su pobrojani 2002. godine, ne računajući one koje imam u inostranstvu i od toga svega negde oko 400 Albanaca. Ali, prvo da li je to ozbiljno. Da li je to pokušaj zatvaranja očiju, u ne rešavanju problema i prebacivanje na druge odgovornosti koje ima Vlada, a od kojih ne može da beži. Ovde je sada po meni cela suština. Nadam se da ću od ovog ministra dobiti u naknadnom periodu odgovor na pitanje koje je već šest godina postavljam – zašto samo sa Makedonijom nema prekogranične saradnje. Ima sa svim državama u okruženju, a jedino sa Makedonijom gde je Preševo, Bujanovac, pogranične opštine imaju interese. A toga nema. Sa Kosovom znamo sada politički problem, ali mi smo tamo 2001. godine, 2003. godine preko Saveta Evrope imali projekat saradnje Gnjilane, Kumanovo, Preševo. Samo smo ostali na nivou neke kulturne saradnje, a nismo ostvarili onaj privredni deo, jer prirodno u bivšoj Jugoslaviji je to područje bilo povezano sa Kumanovom i Skopljem ili sa Gnjilanom i Prištinom. Evo, to ne rešavamo. Hajde da se nadamo da ćemo sa budućim ministrom biti uspešniji. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Halimi. Reč ima narodna poslanica Aleksandara Tomić, a neka se pripremi kao poslednji prijavljeni diskutant, narodni poslanik Mujo Muković, ako ostane vremena. Izvolite.
Zahvaljujem se predsedavajući. Uvaženi predsedavajući, poštovani prvi potpredsedniče Vlade, kolege poslanici, poštovani gospodine Sertiću, danas imamo jednu veliku čast da podržimo kandidata za ministra privrede, čoveka koji se pokazao sa svojim rezultatima u PKS, da pored svih aktivnosti koje su bile u Srbiji, pokazao jednu ozbiljnu snagu sa kojom može da se nosi i u Briselu, i u Moskvi, i u Ujedinjenim Arapskim Emiratima, i u Kini. To pokazuje suštinski da mi danas zaista imamo dobrog kandidata za ministra privrede. Ono što vas čeka to sigurno nije lako. Imali ste prilike da čujete od svih mojih kolega na koje ćete sve probleme naići. Kao predsednik Odbora za privredu mogu samo da vam kažem da su poslanici u Odboru, kojim predsedavam, a podrazumeva i regionalni razvoj koji je u vašoj nadležnosti, smo jako znatiželjni i jako aktivni i do sada smo dosta toga radili po principu regionalnog razvoja. Imali smo dosta kontakata sa poslovnim udruženjima u cilju razvoja, a to će biti jedan od vaših glavnih zadataka, poštovanje i formiranje, implementacija Strategije razvoja preduzetništva u Srbiji do 2030. godine sa kojom ste sigurno upoznati, s obzirom da ste članovi Evropske asocijacije. Ono što želim da vam kažem, a to je da neki članovi opozicije koji su bili stečeni upravnici, pa i Vojske Jugoslavije, pa i nekih banaka, pa i privrede, pa i samog građevinarstva Srbije, sada jednostavno žele da pokažu da ova vlast na čelu sa SNS nema snage da se nosi sa svim ovim problemima. Pa, bogami, imamo, pa i taj turizam o kome smo pričali. Jednostavno želim da obavestim i vas i vaše kolege da je gospodin Lonačar pokrenuo inicijativu pravljenja jedne međuministarske radne grupe, koja će obuhvatiti i PIO fond i sve republičke organe koji sistemski treba da reše pitanje banja u Srbiji. Ministarstvo privrede treba da bude vodeće u toj radnoj grupi, jer ima dosta banja koje su u okviru društvenih preduzeća još uvek u nadležnosti Ministarstva privrede. Nadam se da ćete vi sigurno sa tim problemima naći adekvatna rešenja u postupku iznalaženja strateških partnera. To je ono što se tiče trgovine. Što se tiče regionalnog razvoja, mogu samo da vam kažem da je urađena jedna studija u kojoj od 39 opština najbolje rezultate u investicijama su pokazale dve opštine, odnosno gradovi. To je Kragujevac zbog „Fijata“ u koji je Srbija jako puno uložila iz fonda. Drugi deo su sektor malih i srednjih preduzeća, odnosno opština Stara Pazova, jer su najmanji broj nezaposlenih praktično ljudi upravo zbog razvoja preduzetništva i sektora malih i srednjih preduzeća. Kao što su moje kolege rekle, zbog toga smatramo da možete u budućnosti da se nosite sa ovim problemima, ali i sa tim lepim stvarima u kojima će vas realni sektor sigurno podržati. Na kraju bih želela još da vam kažem da svi oni problemi koji vas čekaju, ne čekaju samo vas, čekaju Vladu Srbije, čekaju ovaj parlament, čekaju građane Srbije, ali te probleme možemo zajednički da rešavamo. Pitanje je i uvek se postavlja onoliko koliko možemo da zaista realizujemo u praksi i da određeni zakoni zažive. Mi smo kao poslanici SNS, a mislim i naši koalicioni partneri, otvoreni u tome da vam pomognemo i da zajednički stvarno živimo u nekoj boljoj Srbiji. Na vama je zadatak od jedne negativne prošlosti, da u sadašnjosti učinite pozitivnu budućnost. Nadamo se da će do toga doći. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Poslednji govornik je Mujo Muković. Izvolite.
Hvala. Zahvaljujem koleginici Tomić što mi je ostavila dovoljno vremena. Uvažena predsednice Skupštine, gospodine Dačiću, gospodine Sertiću, nadam se da nema neke simbolike u tome što poslednji govorim, da je ono što ću reći najmanje je važno. Naprotiv, sa pozicija predsednika Bošnjačke narodne stranke, jedne manjinske i jedne regionalne stranke sa sedištem u Novom Pazaru, najpre da kažem da ću kao partner i kao član poslaničke grupe SNS, naravno, glasati za izbor gospodina Sertića. Za mene je, pored njegove biografije, najvažnije to što ga je predložio premijer Aleksandar Vučić kao čovek koji je tako ubedljivo pobedio na izborima i ima legitimitet i moramo verovati njegovim predlozima, jer je on i najzainteresovaniji za uspešan rad ove Vlade. Dakle, sve ono što Vlada bude dobro uradila i u oblasti privrede i ekonomije, to će biti na neki način i veliki uspeh predsednika Vlade, gospodina Vučića, a ukoliko bude nekih propusta i promašaja, takođe to će ići na njegov konto. Govoriću, da još jednom ponovim, iz ugla predsednika jedne regionalne i manjinske stranke i govoriću o katastrofalnom stanju u privredi sandžačkih opština. Dakle, nakon što je privreda, kao i ostatku zemlje uništena devedestih godina, nakon petooktobarskih promena za koje sam se zalagao i učestvovao u njima, ubrzo je došlo do velikog razočarenja i do izneverenih nada i osim prve Vlade nakon 2000. godine, o njoj ne želim da govorim jer je ona imala veliki zadatak, da vrati zemlju u međunarodneorganizacije i uradi mnogo toga, za sve ostale vlade mogu da kažem da su imale jedan nedomaćinski odnos prema sandžačkim opštinama i da su taj deo Srbije potpuno ignorisale i, da tako kažem, zaboravile. Danas govorim vama, a želim da me čuje, pre svega, premijer Vučić, jer on vodi ovu Vladu i ima najveću odgovornost. Ne bih želeo da se desi da neko sutra može to isto da kaže i za ovu Vladu. Dakle, nakon 2000. godine došlo je do potpunog uništenja privrede u Sandžaku. Uništene su najznačajnije kompanije u tom regionu - Teka Raška u Novom Pazaru, zatim „Vojin Popović“, „Jelak“ u Tutinu, „Vesna“ u Sjednici, Konfekcija „Iriz“ i „Ljubiša Miodragović“ u Prijepolju itd, itd. Zatvoreno je i mnogo manje poznatih proizvodnih pogona, otpušteno je mnogo radnika. Danas imamo nezaposlenost u Sandžaku oko 50%, duplo više nego što je u Srbiji, iako je na nivou države i taj podatak visok. Dakle, to dovoljno slikoviti govori u kakvom je stanju privreda u Sandžaku. Običan narod u toj multietničkoj regiji, bez obzira kojoj naciji i veri pripadaju, žele dobro Srbiji, žele dobro i tom delu naše zemlje, žele, jednostavno rečeno, pravdu i posao, ali država nije imala sve ove godine sluha za tu regiju i zato apelujem sada da je krajnje vreme da se nešto promeni, jer kada je EU ukinula vize, preko 20.000 mladih je odmah otišlo. Da nije bilo toga, verujte da bi u ovoj regiji došlo i do gladi. Danas sam u ovoj diskusiji čuo, iskreno se radujem tome imislim da svaki narodni poslanik, bez obzira da li pripada poziciji ili opoziciji, treba da se raduje, da će biti otvoreno u proseku oko 1000 radnih mesta u Nišu, Subotici, Pirotu, Smederevu, Vranju, Jagodini. Taman sam se ponadao da ću tom nizu čuti Novi Pazar, Tutin, Priboj, Prijepolje, Nova Varoš, Sjenica, nažalost, i ovog puta nisam uspeo to da čujem. Sve ove godine građani Sandžaka su podržavali evropski put Srbije. Imali smo i predstavnike u izvršnoj vlasti, a neke već predugo. To je već poznato, da ne spominjem imena i da ne unosim zlu krv u ionako komplikovan politički život u Sandžaku, ali želim pre svega premijeru Vučiću da prenesem kao narodni poslanik ono što građani Sandžaka i žitelji ovog regiona poručuju i traže od njega, a to je da nam u buduće daju što manje ministarskih mesta, a što više radnih mesta. Zahvaljujem se na pažnji.
Na listama poslaničkih grupa nema više prijavljenih za reč. Pre zaključivanja pretresa pitam da li neko po članu 96. želi da iskoristi svoje pravo u vremenu koje je preostalo? (Ne) Zaključujem pretres o Predlogu kandidata za člana Vlade. Saglasno članu 270. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zakazujem 3. septembar 2014. godine kao Danza glasanje o Predlogu kandidata za člana Vlada. Glasanju ćemo pristupiti u 15 časova i 45 minuta da bi pripremili spiskove. Pauza dotle par minuta. [[Posle pauze]] Poštovani narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje, potrebno je da utvrdimo kvorum. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji, ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 166 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za odlučivanje. Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Predlogu za izbor člana Vlade, pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 270. stav 2. Poslovnika, Narodna skupština o Predlogu za izbor člana Vlade odlučuje u celini, tajnim glasanjem, osim ako ne odluči da se glasa javno. Ako Narodna skupština odluči da se glasa javno, glasa se prozivkom. Predlažem da Narodna skupština o Predlogu za izbor člana Vlade glasa javno. Stavljam na glasanje predlog da Narodna skupština o Predlogu za izbor člana Vlade glasa javno. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 169, protiv – četiri, uzdržanih – nema, nije glasalo – sedam, od ukupno 180 prisutnih narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova odlučila da o Predlogu za izbor člana Vlade glasa javno. Pre prelaska na glasanje prozivkom, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 9) Ustava Republike Srbije i člana 25. stav 3. Zakona o Vladi, Narodna skupština člana Vlade bira većinom glasova svih narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 131. Poslovnika uređen postupak sprovođenja javnog glasanja – prozivkom. Po članu 131. generalni sekretar Narodne skupštine proziva narodne poslanike po azbučnom redu prezimena. Narodni poslanici koji pristupaju glasanju izgovaraju reči: „za“, „protiv“ ili „uzdržan“. Ponavlja se ime i prezime narodnog poslanika koji je glasao i njegova izjava, odnosno utvrđuje se da li je odsutan ili da ne želi da glasa. Generalni sekretar Narodne skupštine zapisuje izjavu narodnog poslanika ili njegovu odsutnost, uz njegovo ime i prezime na spisku. Odluka se smatra donetom kada predsednik Narodne skupštine konstatuje da je za nju glasala većina propisana Ustavom, a to je većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Sada stavljam na glasanje predlog da se za ministra privrede izabere Željko Sertić, pa pristupamo glasanju prozivkom narodnih poslanika. Molim generalnog sekretara Narodne skupštine da obavi prozivanje narodnih poslanika po azbučnom redu prezimena i evidentira njihovo izjašnjavanje.
Aleksić Dragan – za Aleksić Irena – za Anastasov Adrijana – za Andrejević Dejan – za Andrić Mirjana – za Antić Zoran – za Arsenović Konstantin – odsutan Arsić Veroljub – za Atlagić prof. dr Marko – za Babić Vlado – odsutan Babić Zoran – za Bajatović Dušan – odsutan Banac Grozdana – odsutna Barišić dr Dragana – za Batić Olgica – odsutna Bauer dr Ivan – odsutan Bačevac dr Muamer – za Berić Nebojša – za Beronja dr Ljiljana – za Besarović prof. dr Vesna – odsutna Bečić Igor – za Birmančević Boban – za Bićanin Milena – za Blažić dr Branislav – za Bogatinović Žarko – za Bogdanović Goran – odsutan Božović Balša – odsutan Bojanić Zoran – za Bošnjak Branka – za Bradić Blagoje – odustan Varga Laslo – za Vasiljević Bratimir – za Veljković Jelisaveta – za Veselinović dr Janko – odsutan Viček Anamarija – za Vlahović Sonja – za Vujić Vojislav – za Vukadinović Goran – za Vukić Vanja – za Vukmirica Svetislav – za Vukomanović dr Dijana – za Vučetić dr Jezdimir – za Vučković Nataša – odsutna Gvozdenović dr Slobodan – za Girić Ninoslav – za Gojković Žika – odsutan Gojković Maja – za Grujić Mladen – za Dazdarević Sabina – odsutna Dimitrov Vladica – za Dinić Ivana – za Dragaš Mirjana – za Dragojević Srđan – za Drecun Milovan – za Đerić Zlata – za Đilas Dragan – odsutan Đoković Mirjana – za Đukanović Vladimir – za Đukić-Dejanović prof. dr Slavica – za Đurica Milan – odsutan Đurišić Živan – za Đurišić Marko – odsutan Đurović Aleksandra – odsutna Đurović prof. dr Branko – za Živković Zoran – odsutan Živković Milinko – odsutan Zindović Dragoljub – za Zirić Bojan – za Zorić dr Gordana – za Ilić - Stošić Biljana – za Imamović Enis – za Isailović dr Obrad – za Jablanović Aleksandar – za Janković Dušan – za Jarić Dražen – za Jevđić Marija – za Jevtić Ivica – za Jevtić Jovica – za Jevtović Vukojičić Milanka – za Jerkov mr Aleksandra – protiv Jovanović Dragan – za Jovanović Jovana – odsutna Jovanović Neđo – odsutan Jović dr Radoslav – za Jovičić Aleksandar – za Jozić Zoran – odsutan Jolović Nikola – za Jugović Aleksandar – za Kamberi Šaip – odsutan Karavidić Branka – odsutna Karić Dragomir – odsutan Karić Ivan – odsutan Karić Milanka – odsutna Knežević prof. dr Milan – za Kovač Elvira – za Kovačević Borisav – odsutan Kovačević Goran – za Kovačević Dejan – za Kovačević Milan – odsutan Korać Milan – za Kosanić mr Đorđe – za Kosorić Ljiljana – za Kostić Vladeta – za Kostić Radmilo – za Kostreš Bojan – odsutan Krkobabić Milan – za Krlić Mirko – odsutan Kružević Srđan – za Lazić Nada – odsutna Lakatoš Ljibuška – za Laketić dr Dario – za Latković dr Milan – za Linta Miodrag – za Lukić Mladen – za Lutovac Violeta – za Maksimović Saša – za Maksimović Siniša – za Maletić Aleksandra – za Malović Snežana – odsutna Malušić Ljiljana – odsutna Maraš Marjana – za Marinković prof. dr Vladimir – za Marjanović Vesna – odsutna Marjanović Mirjana – za Markićević Miroslav – odsutan Marković Aleksandar – za Marković Vesna – za Marković Dragan – za Marković Jovan – odsutan Martinović Aleksandar – za Martinović Vesna – odsutna Matić Veroljub – za Mijatović Jelena – za Mijatović dr Milorad – za Mijatović dr Predrag – za Miladinović Stefana – za Milekić Zoran – odsutan Miletić Milija – za Milisavljević prof. dr Dušan - odsutan Milićević Đorđe – za Milojević Milosav – za Milosavljević Nenad – za Milošević Vladan – za Milošević Nevenka – za Mirković Saša – odsutan Mitrović Nenad – za Mićin Žarko – za Mićunović Dragoljub – odsutan Mihajlović Miletić – za Mrdaković Todorović dr Ljubica – za Mrkonjić Milutin – za Muković Mujo – za Nektarijević Dejan - za Nestorović Ljiljana – za Nikolić Dejan – protiv Nikolić Dragan – odsutan Nikolić Dušica – odsutna Nikolić Miljana – za Nikolić Miodrag – odsutan Nikolić Nenad – za Nikolić Sanja – za Nikolić Tanasijević Nadica – za Novaković Milan – za Obradović prof. dr Žarko – odsutan Obradović Jasmina – za Obradović Marija – za Omerović Meho – odsutan Orlić dr Vladimir – za Pavićević Vladimir – odsutan Pajović dr Aleksandar – za Pantić Krstimir - za Pantić Pilja Biljana – za Papuga Olena – odsutna Pastor Balint – za Pauljeskić Olivera – za Paunović Vera – za Paunović Dragan – odsutan Pek Zoltan – za Peranović dr Aleksandar – za Perić Slobodan – odsutan Petković Vladimir – za Petrić Milan – odsutan Petrović Dušan – odsutan Petrović Mira – za Petrović prof. dr Nebojša – za Petrović Petar – za Petronijević Milisav – za Pešić Olivera – za Poskurica prof. dr Mileta – za Pralica Zoran- za Pribojac Jelisaveta – za Radenković mr Dejan - za Radičević Dalibor – za Radojević dr Aleksandar – za Rakić Katarina – za Rakonjac dr Vesna – za Rističević Marijan – za Ružić Branko – za Savović Biljana – odsutna Senić Aleksandar – odsutan Simić Vesna - za Spasojević Suzana – za Stanković Miroljub – za Stanojević Velimir – za Stevanović Marija – za Stevanović Milan – za Stević Zvonimir – za Stefanović Borislav – protiv Stojadinović dr Ninoslav - odsutan Stojanović Momir – za Stojanović Nevena – za Stojiljković Ivana – za Stojković Velibor – za Stojković Dušica – za Stojmirović prof. dr Ljubiša – za Stojšić Đorđe – odsutan Stošić Milorad – za Stupar Dušan – za Sušec Željko – za Tatomir Nebojša – za Todorović Dragan - za Tomašević Damnjanović Tanja – za Tomić dr Aleksandra – za Tončev Novica – odsutan Topić Gordana - za Tošanić Miloš – za Tošić Velinka – za Tošković Vučeta – za Turk Milena – za Ćirić Goran – odsutan Ćorilić Milena – za Ćorović Aida – odsutna Ugljanin dr Sulejman – odsutan Filipovski Dubravka – za Fremond Arpad – za Halimi Riza – odsutan Hasanović Korać Biljana – odsutna Homen Slobodan - odsutan Cvetanović Milorad – za Čabarkapa Đorđe - za Čanak Nenad – odsutan Čapo Dejan - odsutan Čikiriz Mirko – za Čolaković Momo – za Čomić Gordana – odsutna Čotrić Aleksandar – za Šarac Suzana – za Šormaz Dragan – za Šutanovac Dragan – protiv Šušnjar Katarina – za.
Pošto smo obavili glasanje prozivkom narodnih poslanika, zaključujem glasanje. Nekoliko minuta pauze. Kako se zovete? Savović Biljana. Sada ćemo proveriti, čini mi se da je upisano. Dakle, glasanje je zaključeno, možemo samo da proveravamo kako je ko glasao, ne možemo da glasamo retroaktivno. Izvinjavam se. Par minuta pauze dok ne saberemo glasove. [[Posle pauze]] Dozvolite mi da saopštim rezultate glasanja: od 182 narodnih poslanika koji su pristupili glasanju za Predlog za izbor člana Vlade glasalo je 178 narodnih poslanika, protiv – četiri narodnih poslanika, uzdržanih – nije bilo, nije želelo da glasa – nula, odsutno – 68 narodnih poslanika. Pošto je za Predlog za izbor člana Vlade glasalo 178 narodnih poslanika, što predstavlja većinu od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da je Narodna skupština izabrala Željka Sertića, za ministra privrede. Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam ministru Sertiću na izboru. Sada molim ministra privrede Željko Sertića da u skladu sa članom 16. stav 2. Zakona o Vladi pristupi radi polaganja zakletve. (Predsednik čita tekst zakletve, a ministar ponavlja.) "ZAKLINjEM SE NA ODANOST REPUBLICI SRBIJI I SVOJOM ČAŠĆU OBAVEZUJEM DA ĆU POŠTOVATI USTAV I ZAKON, DA ĆU DUŽNOST ČLANA VLADE VRŠITI SAVESNO, ODGOVORNO I PREDANO, I BITI POSVEĆEN OČUVANjU KOSOVA I METOHIJE UNUTAR REPUBLIKE SRBIJE. Molim ministra da potpiše o preda tekst Zakletve. Pošto je u toku sednice ukazano na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena Narodna skupština bez pretresa o tome izjasni u danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Marko Đurišić na sednici 3. septembra 2014. godine, u 10 časova i 18 minuta ukazao je na povredu člana 269. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 14, uzdržanih – nema, nije glasalo 122 od ukupno prisutnih 136 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Marko Đurišić na sednici 3. septembra 2014. godine, u 10 časova i 22 minuta ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – 12, uzdržanih – nema, nije glasalo 119 od ukupno prisutnih 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević na sednici 3. septembra 2014. godine, u 13 časova i 05 minuta ukazao je na povredu čl. 106. i 109. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – osam, uzdržanih – nema, nije glasalo 125 od ukupno prisutnih 133 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o jedinoj tački dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Šestu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini.