Налице е необходимият кворум. Уважаеми колеги, предлагам на Вашето внимание следния Проект за работата на Народното събрание за времето от 15 до 17 юли 2015 г. 1. Второ гласуване на Законопроект за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца. Вносител е Министерският съвет. 2. Второ гласуване на Законопроект за закриване на Националната служба по зърното. Вносител - Министерски съвет. 3. Второ гласуване на Законопроект за изменение и допълнение на Закона за защита на потребителите. Вносител - Министерски съвет. 4. Второ гласуване на Законопроект за изменение и допълнение на Закона за водите. Вносител - Министерски съвет. 5. Първо гласуване на Законопроект за изменение на Закона за собствеността и ползването на земеделските земи. Вносител - Министерски съвет. Предвижда се да бъде т. 1 за четвъртък, тъй като докладът е предоставен на вниманието на народните представители късно следобед вчера и трябва да изтече 24-часовият срок по нашия Правилник. 6. Второ гласуване на Законопроект за изменение и допълнение на Закона за горите. Вносител - Министерски съвет. 7. Второ гласуване на Законопроект за изменение и допълнение на Закона за пряко участие на гражданите в държавната власт и местното самоуправление. Вносители са Данаил Кирилов и група народни представители. Продължение от второ четене в предходно пленарно заседание. 8. Второ гласуване на Законопроект за изменение и допълнение на Закона за митниците. Вносител - Министерски съвет. 9. Второ гласуване на Законопроект за ратифициране на Споразумението между Република България и Международния наказателен съд за релокация на територията на Република България на свидетели на Съда. Вносител - Министерски съвет. 10. Парламентарен контрол по чл. 91 - 103 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание, предвиден за петък, 17 юли 2015 г. от 11,00 до 17,00 ч. Този път има достатъчно членове на правителството, които са заявили възможност да отговарят на поставени въпроси и питания на народни представители. Моля да гласуваме, колеги. Гласували 154 народни представители: за 132, против 1, въздържали се 21. Предложението е прието. По реда на чл. 50, ал. 3 от Правилника е постъпило предложение от господин Велизар Енчев, който предлага в седмичната програма като самостоятелна точка да бъде включен Законопроект за допълнение на Закона за политическите партии. Господин Енчев, имате възможност в рамките на 2 минути да защитите предложението си.
Госпожо Председател, уважаеми колеги! На 3 февруари внесох Законопроект за допълнение на Закона за политическите партии с мотиви към него, но тъй като към този момент Комисията по правни въпроси не се е произнесла по Законопроекта, използвам своето право и правя следното предложение: да влезе в седмичната програма този Закон, който представлява в едно изречение: „Държавната субсидия на политически партии, получили на парламентарни избори над 1%, да падне от 11,00 на 5,00 лв.” Текстът е само едно изречение. Кои са мотивите? Мотивите са, че, както казах, субсидията е изключително висока – 11,00 лв. на глас, което е почти 6 евро, сума, невъобразимо висока за Европейския съюз. По този повод искам да Ви кажа, че в държавите от Европейския съюз средният размер на партийната субсидия е 3,5 евро на глас. А в момента в най-богатата държава – Германия, се отделя за един народен представител 50 евроцента на даден глас. Гърция: партийните субсидии миналата година бяха драстично намалени и са вече 60 евроцента на даден глас за партия, получила над 1% на парламентарните избори. За да бъдем съизмерими с нашите събратя зад граница, да Ви кажа, че в Република Македония партийната субсидия е около 1,00 лв., тоест 11 пъти по-ниска от българската. Моето предложение, повтарям, е да се разгледа този проектозакон, да се гласува в интерес на българските граждани, които са възмутени от тези безбожно високи държавни субсидии и да стане от 11,00 лв. на 5,00 лв. И тъй като ми остава много малко време, само да дам за сравнение не толкова на Вас, тъй като Вие знаете, а на българските граждани, че за тези четири години от изборите – 5 октомври миналата година, партиите ще получат следните пари при тази субсидия от 11,00 лв.: ГЕРБ ще получи 48 млн.лв., БСП – 22 млн. лв., ДПС – 22 млн., РБ – 13 млн., ПФ – 10 млн., България без цензура – 8 милиона и така нататък, и така нататък. [[Шум и реплики от залата.]] Кажете, социално справедливо ли е да получавате Вие тези огромни субсидии на фона на масовата бедност в България?
Благодаря, господин Енчев.
Благодаря за Вашата подкрепа за влизането на този Закон за гласуване в седмичната програма.
Подлагам на гласуване предложението на господин Енчев за включване на този законопроект в седмичната ни програма. Гласували 140 народни представители: за 22, против 54, въздържали се 64. Предложението не е прието. Прегласуване, господин Енчев.
Моля за прегласуване, за да може да види българският народ кой за какво е! И тези, които преди малко подхвърлиха от трибуната да си пия хапчетата – нека българският народ знае, че така се говори на осем милиона българи: пийте си хапчетата, тъй като в тази зала трябва да получават десетки милиони държавна субсидия за развиване на партийна дейност! Моля Ви, гласувайте по съвест заради Вашите избиратели, а не заради моето предложение!
Прегласуване. Иванов, моля, не се разправяйте от място! Гласували 136 народни представители: за 22, против 52, въздържали се 62. Предложението не е прието. Постъпили законопроекти и проекти за решения за времето от 8 до 14 юли 2015 г.: Законопроект за изменение на Закона за висшето образование. Вносители са народните представители Борислав Великов, Милена Дамянова, Милен Михов, Мариана Тодорова, Мариана Георгиева, Красимира Ковачка, Станислав Станилов и Валери Жаблянов. Разпределен е на водещата Комисия по образованието и науката. Законопроект за допълнение на Закона за данък върху добавената стойност. Вносител е Михаил Миков и група народни представители. Водеща е Комисията по бюджет и финанси, разпределен е още на Комисията по въпросите на децата, младежта и спорта и на Комисията по труда, социалната и демографската политика. Законопроект за изпълнение на Конвенцията за касетъчните боеприпаси и Конвенцията за забраната на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване. Вносител е Валентин Радев и група народни представители. Водеща е Комисията по отбрана, съпътстваща е Комисията по вътрешна сигурност и обществен ред, Комисията по правни въпроси, Комисията по труда, социалната и демографската политика. Законопроект за изменение и допълнение на Закона за културното наследство. Вносител е Красимир Велчев и група народни представители. Водеща е Комисията по културата и медиите, разпределен е още на Комисията по регионална политика, благоустройство и местно самоуправление. Законопроект за предсрочно прекратяване на договори за производство на електрическа енергия. Вносители са Валери Симеонов и група народни представители. Водеща е Комисията по енергетиката, разпределен е още на Комисията за наблюдение на дейността на ДКЕВР, на Комисията по правни въпроси и на Комисията по бюджет и финанси. Законопроект за изменение и допълнение на Закона за тютюна и тютюневите изделия. Вносител е Румен Христов и група народни представители. Водеща е Комисията по земеделието и храните и още Комисията по икономическата политика и туризъм, Комисията по бюджет и финанси. Законопроект за изменение и допълнение на Закона за защита на животните. Вносител е Министерският съвет. Водеща е Комисията по земеделието и храните, разпределен е още на Комисията по регионална политика, благоустройство и местно самоуправление. Законопроект за ратифициране на Спогодбата между Република България и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия за избягване на двойното данъчно облагане и предотвратяване отклонението от облагане с данъци на доходите и печалбите от прехвърляне на имущество. Вносител е Министерският съвет. Водеща е Комисията по бюджет и финанси, разпределен е и на Комисията по външната политика. Проект за решение за приемане на Годишния отчет за дейността на Националната здравноосигурителна каса за 2014 г. Вносител е Министерският съвет, разпределен е на Комисията по здравеопазването. Проект за решение за приемане на отчета за изпълнението на бюджета на Националната здравноосигурителна каса за 2014 г. Вносител е Министерският съвет. Ще го разгледа Комисията по бюджет и финанси и Комисията по здравеопазването. Проект за решение за откриване на Филиал – Шумен, в структурата на Медицинския университет „Проф. д-р Параскев Иванов Стоянов” – Варна. Вносител е Министерският съвет. Разпределен е на Комисията по образованието и науката и Комисията по здравеопазването. Законопроект за изменение и допълнение на Гражданския процесуален кодекс. Вносител е Министерският съвет. Разпределен е на Комисията по правни въпроси. Законопроект за изменение и допълнение на Закона за радиото и телевизията. Вносител е Стефан Данаилов и група народни представители. Водеща е Комисията по културата и медиите, разпределен е още на Комисията по правни въпроси, Комисията по бюджет и финанси, Комисията по европейските въпроси и контрол на европейските фондове. Законопроект за изменение и допълнение на Закона за закрила на детето. Вносител е Лютви Местан и група народни представители. Водеща е Комисията по въпросите на децата, младежта и спорта, Комисията по образованието и науката, Комисията по вероизповеданията и правата на човека. Законопроект за изменение и допълнение на Закона за данъка върху добавената стойност. Вносители са народните представители Румен Христов и Мартин Димитров. Водеща е Комисията по бюджет и финанси, ще го гледа и Комисията по земеделието и храните. В Народното събрание е постъпил материал от Националния статистически институт, съдържащ резултати от статистически изследвания относно индексите на потребителските цени за юни 2015 г. Материалът е на разположение на народните представители в Библиотеката на Народното събрание. Преминаваме към точка първа от седмичната ни програма: ВТОРО ГЛАСУВАНЕ НА ЗАКОНОПРОЕКТА ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА ЗАКОНА ЗА СЕМЕЙНИТЕ ПОМОЩИ ЗА ДЕЦА. Има доклад на Комисията по труда, социалната и демографската политика за второ четене. Слушаме Ви, господин Адемов.
Благодаря Ви, госпожо Председател. Във връзка с обсъждането на Законопроекта за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца провя процедурно предложение в залата да бъдат допуснати заместник-министърът на труда и социалната политика господин Лазар Лазаров и госпожа Елена Кременлиева – директор на дирекция в министерството.
Поставям на гласуване направеното предложение. Гласували 143 народни представители: за 133, против 5, въздържали се 5. Предложението е прието.
„Доклад относно Законопроект за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 502-01-35, внесен от Министерския съвет на 5 май 2015 г. „Закон за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца”. (Обн., ДВ, бр....) Комисията подкрепя текста на вносителя за наименованието на закона.
Изказвания? Няма. Гласуваме наименованието на закона. Гласували 132 народни представители: за 131, против няма, въздържал се 1. Предложението е прието.
Комисията подкрепя текста на вносителя за § 1.
Гласуваме § 1. Гласували 121 народни представители: за 121, против и въздържали се няма. Предложението е прието.
Комисията подкрепя текста на вносителя за § 2.
Гласуваме § 2 по вносител, подкрепен от Комисията. Гласували 116 народни представители: за 116, против и въздържали се няма. Предложението е прието единодушно.
Параграф 3. Има предложение от народния представител Хасан Адемов: „В § 3, относно чл. 2, се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 2, т. 5 думата „осиновителка” се заличава; 2. В ал. 6 след думите „се предоставя” се добавя „изцяло или частично”; 3. В ал. 6, т. 4 отпада.” Комисията не подкрепя предложението. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 3.
Изказвания? Слушаме Ви, д-р Адемов.
Благодаря Ви, госпожо Председател. Предложението е свързано с отпадането на думата „осиновителка”. След извършване на акта на осиновяването, осиновеният се поставя в правното положение на родно дете на осиновителя. Между осиновения и осиновителят възникват права и задължения като между роднини по произход, тоест родител и дете. Родителските права и задължения преминават върху осиновителя. Това важи и за двете хипотези на осиновяването – пълно и непълно осиновяване, така както е посочено в чл. 101 и чл. 102 от Семейния кодекс. Тоест в юридически смисъл осиновителят става родител. Аргументите на Комисията да не подкрепи предложението бяха свързани с факта, че може и да възникне различно тълкуване и някой да помисли, че осиновителите и осиновителките респективно могат да отпаднат от системата на подпомагането. Втората точка, която предлагам, е свързана с възможност помощта в натура да се предоставя изцяло или частично. С предложението се цели да се даде възможност на социалните работници да могат да определят обстоятелствата, при които помощите да се предоставят в натура, включително и да се предвиди възможност помощта в натура да бъде предоставена частично или за определен период от време. Предвижда се възможност да се предлага диференциран подход в зависимост от конкретните потребности на подпомаганите лица и семействата, което ще гарантира, че не се накърнява интересът на детето. Следващото предложение – по чл. 2, ал. 6, т. 4 да отпадне, е свързано с предоставянето на помощта само в натура на непълнолетните майки. Това предложение е свързано с обстоятелството, че ограничаването на предоставянето на семейни помощи на непълнолетни майки само до помощи в натура нарушава принципа за спазване на най-добрия интерес на детето и нарушава директно правата на детето, които следва да бъдат поставени в центъра на съображенията.
Благодаря Ви, уважаеми д-р Адемов. Реплики? Няма. Други изказвания? Също няма. Подлагам на гласуване предложението, направено от народния представител Хасан Адемов, което Комисията не подкрепя. Гласували 114 народни представители: за 27, против 4, въздържали се 83. Предложението не е прието. Подлагам на гласуване подкрепения от Комисията текст на вносителя за § 3. Гласували 104 народни представители: за 96, против 2, въздържали се 6. Параграф 3 по вносител е приет.
По параграфи 4, 5, 6, 7 и 8 няма направени предложения. Комисията подкрепя текста на вносителя съответно за параграфи 4, 5, 6, 7 и 8.
Изказвания? Няма. Подлагам на гласуване параграфи от 4 до 8 включително по вносител, които са подкрепени от Комисията. Моля, гласувайте. Гласували 99 народни представители: за 98, против няма, въздържал се 1. Параграфи от 4 до 8 включително по вносител, съгласно доклада на Комисията, са приети.
По § 9 има предложение на народния представител Хасан Адемов: „В § 9, относно чл. 7, се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 11 т. 3 отпада; 2. Ал. 12 отпада; 3. Ал. 13 става ал. 12; 4. Новата ал. 12 се изменя така: а) В изречение първо думите „т. 3” се заменят с „т. 2”; б) В изречение първо думата „продължи” се заменя с думите „започне отново”.” Комисията не подкрепя предложението по т. 2, 3 и 4, а по т. 1 е оттеглено. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 9.
Изказвания? Заповядайте, д-р Адемов.
Благодаря, господин председател. С предвидената санкция месечната помощ да може да бъде отпусната отново не по-рано от една година от датата на прекратяването, се нарушава правото на детето на достъп до образование. Нарушава се и принципът за временен характер на ограничителните мерки, регламентирани от чл. 3, т. 7 от Закона за закрила на детето. Наказателните мерки за семейства, които живеят в бедност, водят до допълнителното им обедняване, с което се увеличава рискът от изоставане и институционализация на децата, поради невъзможност те да бъдат отглеждани в семейна среда. Условията на живот и грижата за детето непременно ще се влошат, поради намалени доходи на семействата. Затова предлагам тази точка да отпадне.
Благодаря Ви, д р Адемов. Реплики? Няма. Други изказвания? Също няма. Поставям на гласуване точки 2, 3 и 4 от предложението на народния представител Хасан Адемов, които не се подкрепят от Комисията. Моля, гласувайте. Гласували 108 народни представители: за 18, против 5, въздържали се 85. Предложението не е прието. Подлагам на гласуване подкрепения от Комисията текст на вносителя за § 9. Моля, гласувайте. Гласували 98 народни представители: за 93, против няма, въздържали се 5. Текстът на § 9 по вносител, който е подкрепен от Комисията, е приет.
По § 10 има предложение на народния представител Хасан Адемов: „В § 10, относно чл. 8, се правят следните изменения: 1. В ал. 1, думата „осиновителката” се заличава; 2. В ал. 1, т. 3 думата „осиновителката” се заличава.” Комисията не подкрепя предложението. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 10. Тази хипотеза, господин Председател, вече беше отхвърлена, затова аз оттеглям това предложение.
Значи няма да гласуваме Вашето предложение, щом го оттегляте. Изказвания? Заповядайте.
Уважаеми господин Председател, уважаеми колеги! В текста на § 10, в т. 4 се съдържа текст, който е в противоречие с българското законодателство, а именно, прочитам го, за да може да разберете за какво става въпрос: „Детето има направени всички задължителни имунизации и профилактични прегледи, съобразно възрастта и здравословното му състояние.” Българското законодателство, уважаеми колеги, е създало комисия, тъй като има деца, на които е противопоказно да се поставят имунизации, и тази комисия освобождава тези деца от имунизации. Питам: ако на това дете, по смисъла решението на тази комисия, не е поставена имунизация, то ще бъде ли лишено? Защото текстът гласи: „Ако бъдат поставени имунизации.” Така че аз предлагам редакционно допълнение на текста, който да гласи следното, за да бъде ясен текстът: „Ако същото не е освободено от такива.” Пак повтарям, българският закон е създал специална комисия, която се занимава точно с това, а така дефиниран текстът означава, че задължително трябва всичките деца да са имунизирани. Предлагам тази добавка.
Реплики?
В Правилника за приложение на Закона за социално подпомагане пише, че тези, които имат медицински противопоказания и заболявания, са освободени.
Други изказвания? Няма. Подлагам на гласуване предложението, направено от народния представител Димитър Байрактаров. Гласували 106 народни представители: за 24, против 8, въздържали се 74. Предложението не е прието. Подлагам на гласуване подкрепения от Комисията текст на вносителя за § 10. Гласували 98 народни представители: за 96, против няма, въздържали се 2. Текстът на вносителя за § 10, подкрепен от Комисията, е приет.
По § 11 има предложение от народния представител Хасан Адемов: „В § 11, относно чл. 8в, се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1 думата „осиновителка” се заличават. 2. В ал. 1, точки 2, 3 и 4 думата „осиновителката” се заличава. 3. В ал. 3 думата „осиновителката” се заличава. 4. В ал. 4 думата „осиновител” се заличава.” Комисията не подкрепя предложението. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 11. Господин Председател, оттеглям предложението.
Оттегляте го, благодаря. Изказвания? Заповядайте, господин Байрактаров.
Благодаря, господин председател. Виждам, че текстовете се приемат с темпо, без да се обмислят, без да се замисляте, уважаеми колеги, извинявам се, че трябва да Ви го кажа. Параграф 11, ал. 1, т. 4 е в абсолютно противоречие с чл. 21 от Закона за закрила на детето. Сега да обясня какъв е текстът в този § 11, ал. 1, т. 4. Майката, осиновителката не е осигурена и не получава обезщетение за бременност, раждане и отглеждане на дете по реда на Кодекса за социално осигуряване. За да стане още по-ясно, ал. 1 гласи, че майката (осиновителката) студентка има право на еднократна помощ, която е доста сериозна. Забележете какво се случва в този текст. Уважаеми колеги, кажете как една осиновителка, неосигурена, която себе си не може да осигури, ще осиновява дете, при положение че чл. 21 от Закона за закрила на детето казва, че Агенцията за социално подпомагане трябва да извърши изключително сериозен анализ на осиновителя. Този анализ е критерий дали осиновителят може да отглежда и да създаде условия на детето. Направих си труда да направя проучване и да видя колко са майките студентки, които са се наредили на опашка да осиновяват деца. Оказа се, че в редовно обучение това число на студентки е нула. Задочниците се осигуряват и не попадат в групата. За тях не ми дадоха информация, сиреч не мога да Ви кажа има ли такива осиновителки, или не. По този начин текстът е в противоречие с чл. 21 от Закона за закрила на детето. Той е неработещ текст, но отваря врата за злоупотреби и източване на социалните фондове, за създаване на професия, която да усвоява социални помощи. Поради това предлагам т. 4 да отпадне от текста. Благодаря.
Реплики? Изказвания? Заповядайте – Светлана Ангелова.
Уважаеми господин Председател, уважаеми колеги! Смятам, че текстът на вносителя по § 11 е съвсем коректен, защото всички помощи, които се отпускат по Закона за семейните помощи за деца, са за неосигурени майки. Подчертавам – неосигурени! Осигурените майки получават обезщетения за бременност, раждане и отглеждане на дете от социалното осигуряване, по Кодекса за социално осигуряване. Затова няма как да приемем предложението на преждеговорившия. Също така осиновителките и майките – задължително студентки редовна форма, които трябва да получат еднократната помощ, трябва да бъдат неосигурени. Ако са осигурени, попадат в хипотезата на осигурените и ще се възползват от всички права на Кодекса за социално осигуряване. Няма как да приемем това предложение на колегата Байрактаров. Благодаря.
Благодаря Ви, госпожо Ангелова. Реплики? Заповядайте, господин Байрактаров.
Благодаря, господин Председател. Уважаеми колеги, аз Ви обръщам внимание, че става въпрос за студентка осиновителка. Студентка осиновителка! Всеки, който познава Кодекса за социално осигуряване, му е ясно, че осигурените хора получават съответните помощи по чл. 48 и чл. 48а, но това е нещо съвсем друго.
Обезщетения.
Да, обезщетения, точно така. Това обаче е нещо съвсем друго. Тук говорим, че осиновителката трябва да отговаря на изискванията на чл. 21 от Закона за закрила на детето, при положение че не е осигурена, няма как да бъде осиновителка, защото просто не може да отговори на критериите на чл. 21 от Закона за закрила на детето. Това се опитвам да обясня и не мога да разбера защо е тази неистова съпротива да се вкарва текст, който дава възможност да се източват социалните фондове?! Тук вече става въпрос за сериозна помощ, независимо че е еднократна. Сериозна помощ! Това се опитвам да Ви обясня: трябва ли да отваряме врата да се създава професия за източване на социалните фондове, които средства в крайна сметка се внасят от всички работещи български майки, осиновители и така нататък?
Благодаря Ви, господин Байрактаров. Други реплики? Няма. Заповядайте за дуплика, госпожо Ангелова.
Уважаеми господин Председател, уважаеми колеги! Господин Байрактаров, ще Ви препоръчам да си препрочетете още веднъж Закона за семейните помощи за деца, Кодекса за социално осигуряване и Закона за закрила на детето. За никакво източване на социални фондове тук не става въпрос по Закона за семейните помощи за деца. Парите по Закона за семейните помощи за деца са от държавния бюджет, а не от някакви социални фондове. Няма нищо лошо жена, която не е осигурена, да бъде осиновителка. Това не противоречи на нито един закон – нито на Закона за закрила на детето, нито на Семейния кодекс. Вашето предложение е абсолютно неоснователно. Преди да излезете на трибуната и да приказвате неверни неща, е редно много добре да се запознаете с нормативната уредба.
Благодаря, госпожо Ангелова. Други изказвания? Няма. Подлагам на гласуване предложението, направено от народния представител Димитър Байрактаров, за отпадане на т. 1, ал. 1, т. 4 в § 11. Гласуваме предложението на народния представител Димитър Байрактаров за отпадане на т. 4. Гласували 105 народни представители: за 13, против 35, въздържали се 57. Предложението не е прието. Подлагам на гласуване текста на вносителя за § 11, който се подкрепя от Комисията. Тъй като предложението на народния представител Хасан Адемов беше оттеглено, няма да го подлагам на гласуване. Гласували 98 народни представители: за 92, против няма, въздържали се 6. Текстът на вносителя за § 11, подкрепен от Комисията в нейния доклад, е приет.
Господин Председател, по параграфи 12, 13, 14 и 15 няма направени предложения. Комисията подкрепя текста на вносителя за параграфи 12, 13, 14 и 15.
Изказвания? Няма. Подлагам на гласуване текстовете на вносителя за параграфи от 12 до 15 включително, които се подкрепят от Комисията. Моля, гласувайте. Гласували 111 народни представители: за 108, против няма, въздържали се 3. Текстовете за параграфи от 12 до 15 включително са приети.
По § 16 има предложение на народния представител Хасан Адемов: „В § 16, относно чл. 12, се прави следното изменение: „1. В ал. 1, т. 5 думата „осиновителка” се заличава.” Комисията не подкрепя предложението. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 16. Оттеглям това предложение.
Изказвания? Няма. Народният представител Хасан Адемов току-що оттегли своето предложение, затова преминаваме към гласуване на текста на вносителя за § 16, който се подкрепя от Комисията. Моля, гласувайте. Гласували 105 народни представители: за 104, против няма, въздържал се 1. Параграф 16 по доклада на Комисията е приет.
По следващите параграфи 17, 18, 19, 20 и 21 няма направени предложения. Комисията подкрепя предложенията на вносителя за параграфи 17, 18, 19, 20 и 21.
Благодаря Ви, господин Адемов. Изказвания? Заповядайте, господин Байрактаров.
Благодаря, господин Председател. Уважаеми колеги, както Ви казах, само преди минути приехте параграфи 6, 7 и 8. Надявам се да сте прочели какво сте приели и какво сте гласували. Аз ще Ви обърна внимание какво сте приели. Приехте, че ако лицето евентуално е нарушило условията за получаване на помощ, трябва да възстанови съответната помощ. Само че аз Ви питам, и сега искам да стане, ако е възможно, господин заместник-министърът – на мен ми е интересно защо тук не е вицепремиерът и министър – и да Ви обясни по какъв механизъм ще бъде възстановена тази помощ. Ние от Патриотичния фронт в Комисията направихме предложения, които, естествено, не са влезли в доклада – тази помощ да не се отпуска на определена група лица, защото после е ясно, че те ще бъдат нарушители, но няма никакъв механизъм, по който тя да бъде възстановена. Никакъв механизъм! Нещо повече, опитаха се да ни направят обяснение как тези лица щели да бъдат наказвани с глоба, но в първата част става въпрос за непълнолетни лица, които съгласно чл. 15, ал. 2 от Административнопроцесуалния кодекс няма как, на тях е забранено да бъде налагано наказанието глоба. Единственото наказание, което може да им наложите, това е порицание – порицание за това, че са източили едни пари, не малко, милиони левове. Ако погледнете отчета на Агенцията за социално подпомагане, ще видите за колко милиона става въпрос. И след това се вкарва един мъртъв текст, който да звучи красиво: видите ли, като са нарушители, ние ще си искаме да ни възстановят парите, обаче няма никакъв механизъм, по който това да се случва. Този въпрос беше зададен на министър Калфин и в Комисията по въпросите на децата, младежта и спорта. Естествено, той чистосърдечно призна, че няма такъв механизъм. Защо вземам това изказване? Защото в § 19, чл. 15 се казва, че министърът на труда и социалната политика упражнява цялостен контрол по спазването на този Закон. Аз направих предложение, че по неизвършването на такъв контрол министърът следва да носи административна и наказателна отговорност. При положение че самият той знае, че няма механизъм, по който да бъдат възстановени неправомерно изплатените помощи и злоупотреби от лица с такива помощи, е редно, след като му е вменена функцията да осъществява контрол, той да носи и съответната отговорност, регламентирана именно в този Закон. Затова аз правя предложение: след думата „закон” да бъде допълнено: „при неосъществяването на такъв контрол министърът носи административна и наказателна отговорност”. Нека в крайна сметка да започнем да залагаме в Закона носенето на такава отговорност и гражданите по смисъла на българския закон да имат възможността да упражняват граждански контрол и да търсят отговорност на министъра. При положение че той знае, че няма такъв механизъм, нека носи отговорността. Благодаря.
Благодаря Ви, господин Байрактаров. Реплики? Други изказвания? Народният представител Светлана Ангелова.
Уважаеми господин Председател, колеги! Господин Байрактаров, ние обсъждахме това предложение на заседание на Комисията по труда, социалната и демографската политика и установихме, че е абсолютно некоректно. По кой състав Вие предлагате министърът на труда и социалната политика да носи отговорност? Няма как в Закона за семейните помощи за деца да вменявате наказателна отговорност. Наказателната отговорност се носи по НПК, а не по Закона за семейните помощи за деца, така че това Ваше предложение е абсолютно неприемливо, това ще Ви кажат и колегите юристи от Вашата парламентарна група. Благодаря.
Реплики? Заповядайте.
Благодаря, господин Председател. Уважаема госпожо Ангелова, Вашето изказване е абсолютно некоректно и дори граничи в една друга крайност, но аз, за разлика от Вас, ще се въздържа от този некоректен тон и стил на изказване. Първо, в Наказателния кодекс е предвиден чл. 282 и, второ, неслучайно аз казвам: административна или наказателна, защото този, който преценява каква отговорност следва да носи едно длъжностно лице, е българският съд. Естествено, че нито един от нас тук не може да изземе функциите на съда и да казва едно лице дали трябва да носи наказателна или административна отговорност, защото освен всичко това зависи и от степента на извършеното нарушение, от неговия размер. Може да се запознаете с чл. 93. Там са описани какви са размерите на съответните наказания. Нямам намерение да Ви изнасям лекция по право. [[Смях, оживление и ръкопляскания от ГЕРБ.]] За да бъде коректен текстът и да бъде най-после отговорено на българското общество, защото през целия 25-годишен преход българската държава и българското общество беше непрекъснато ограбвано, случайно обаче няма осъден нито един министър, нито един заместник-министър, нито един политик. Е, нека най-после да заложим текстове, след като министърът знае, че няма възможност и механизъм, с който да възстановява изплатените неправомерно помощи, събрани от данъците на честните и почтени български граждани, нека пък да носи отговорност за неосъществяването на този контрол. Какво лошо има?! От какво сте притеснена?! Ако утре Вие станете министър, няма проблеми, ще бъдете стриктна, ще спазвате закона и няма от какво да се притеснявате. Това ли Ви притеснява – че има опасност някой при неизпълняване и неосъществяване на контрола да носи отговорност? Естествено, че ще я носи.
Благодаря Ви, господин Байрактаров, само че това трябваше да го заложите между първо и второ четене, за да попадне в доклада на Комисията.
Ние сме го предложили.
Предложили сте го, но след срока, който е допустим за седем дни. Други изказвания? Ако няма, преминаваме към гласуване. Предложението, направено от народния представител Димитър Байрактаров, не е редакционно, затова няма да го подложа на гласуване. Подлагам на гласуване текстовете на параграфи от 17 до 21 включително по вносител, които са подкрепени в доклада на Комисията. Гласували 108 народни представители: за 105, против няма, въздържали се 3. Текстовете на параграфи от 17 до 21 включително са приети.
По наименованието „Преходни и заключителни разпоредби” и § 22, § 23 и § 24 няма направени предложения. Комисията подкрепя текста на вносителя за наименованието „Преходни и заключителни разпоредби”, § 22, § 23 и § 24.
Изказвания? Няма. Подлагам на гласуване текста на вносителя за наименование на подразделението, както и параграфи 22, 23 и 24 включително, които са подкрепени от Комисията. Гласували 104 народни представители: за 103, против няма, въздържал се 1. Наименованието на подразделението „Преходни и заключителни разпоредби”, както и параграфи 22, 23 и 24 по доклада на Комисията са приети.
По § 25 има предложение от народния представител Корнелия Нинова, направено по реда на чл. 80, ал. 4, т. 2 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание. Комисията подкрепя предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя и предлага следната редакция на § 25: „§ 25. Законът влиза в сила от деня на обнародването му в „Държавен вестник” с изключение на чл. 2, ал. 2, т. 3, § 6, т. 2 относно чл. 6, ал. 2, чл. 6б и чл. 7, ал. 4, 5, 6, 8, 14 и 15, които влизат в сила от 1 януари 2016 г.”
Изказвания? Няма. Подлагам на гласуване редактирания от Комисията текст на вносителя за § 25. Гласували 109 народни представители: за 109, против и въздържали се няма. Текстът за § 25 по доклада на Комисията единодушно е приет, а с това и Законът на второ гласуване. Преминаваме към следващата точка от дневния ред: ВТОРО ГЛАСУВАНЕ НА ЗАКОНОПРОЕКТА ЗА ЗАКРИВАНЕ НА НАЦИОНАЛНАТА СЛУЖБА ПО ЗЪРНОТО. С доклада на Комисията по земеделието и храните ще ни запознае нейният председател Румен Христов. Заповядайте, господин Христов.
Благодаря, уважаеми господин Председател. Уважаеми дами и господа народни представители! Преди да пристъпим към Законопроекта, правя процедурно предложение на основание чл. 46, ал. 2 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание за допускане в пленарната зала на заместник-министъра на земеделието и храните Цветан Димитров. Моля да го подложите на гласуване.
Моля да гласуваме предложението, направено от народния представител Румен Христов, за допускане на заместник-министър Димитров в пленарната зала. Гласували 99 народни представители: за 97, против няма, въздържали се 2. Предложението е прието. Поканете господин заместник-министъра в залата.
„Доклад относно Законопроект за закриване на Националната служба по зърното, № 502-01-44, внесен от Министерския съвет на 4 юни 2015 г., приет на първо гласуване на 26 юни 2015 г. Закон за закриване на Националната служба по зърното.” Комисията подкрепя текста на вносителя за наименованието на Закона.
Изказвания? Няма. Гласуваме текста на вносителя за наименованието на Закона. Гласували 93 народни представители: за 77, против 16, въздържали се няма. Наименованието на Закона по вносител, подкрепено от Комисията, е прието.
„Член единствен”. Комисията подкрепя текста на вносителя за Член единствен.
Изказвания? Няма. Поставям на гласуване текста на вносителя, който се подкрепя от Комисията. Гласували 95 народни представители: за 74, против 17, въздържали се 4. Текстът на вносителя за Член единствен е приет.
„Преходни и заключителни разпоредби”. Комисията подкрепя текста на вносителя за наименованието на подразделението, както и параграфи 1 и 2.
Изказвания? Заповядайте, госпожо Бъчварова.
Уважаеми господин Председател, уважаеми колеги! С предложения Законопроект се предлага да се отмени Законът за съхранение и търговия със зърно, за което ние възразяваме по причини, свързани, първо, с мотивите по създаването на този Закон. Този Закон е създаден през 1998 г. Не само в България, но всички страни в Европейския съюз са предприели необходимите мерки с цел стабилизиране и укрепване на продоволствената сигурност във всяка една от страните. В България е имало кризи до 1998 г., свързани със зърнения сектор. Това е наложило приемането на такъв закон. През 2007 г. Законът беше хармонизиран с европейските изисквания. През 2010 г. Законът беше подложен на международен одит, който определи необходимостта от намаляване на някои административни процедури и те бяха взети предвид. Че Законът има нужда от промяна, има, но пълната му отмяна създава предпоставки в страната това, което се предвижда в следващите членове – държавата и Министерството на земеделието и храните да бъдат единствени наблюдатели на онова, което се случва в зърнения сектор, без да има каквито и да било възможности да окажат влияние или да коригират политика, която би била насочена срещу българските граждани. В мотивите на Законопроекта за отмяна на Закона за съхранение и търговия със зърно се посочва, че ние сме в Европейския съюз и като страна членка на Европейския съюз сме защитени от гледна точка на това, че продоволствената сигурност е гарантирана. За съжаление това не е така, защото продоволствените кризи не възникват планово, а кризисно и засягат абсолютно всички граждани. Не случайно преди няколко седмици предишният комисар на Европейската комисия Цолос беше назначен да отговаря за продоволствената сигурност на Европейския съюз, като се има предвид преди всичко зърненият сектор, който е изключително важен за икономиката на Европейския съюз, а също и за гражданите на всяка от държавите. Разглеждайки и коментирайки отмяната на Закона, пред мен възникват много въпроси. Първо, ще се създаде правен хаос. Защо? Защото досега имаме Закон за съхранение и търговия със зърно. Според този Закон има публични складове, които срещу кодови записи могат да бъдат ползвани като обезпечение за кредит пред банки. Има лицензирани складове, има и зърнохранилища. Те са контролирани не само чрез подаване на информация, но и физически – за това какво се случва и как са защитени в тях правата на влогодателите. Влогодателите са над 50 хил. земеделски производители, които нямат складови бази и съответно предоставят своето зърно, своята продукция в тези зърнохранилища и техните интереси са защитени. С приемането на Закона на практика Вие какво казвате? Статутът, който имат лицензираните зърнохранилища или публичните складове, изчезва. Остават съхранители, които нямат никаква отговорност към тези, които са вложили зърното си. Това, че ще подават информация на един или три месеца, без абсолютно никакви задължения тази информация да е достоверна, без да се правят проверки, е нещо, което ще създаде проблем. Не искам да съм лош пророк, обаче липсата на контрол в зърнения сектор ще бъде и е проблем на всяка страна в Европейския съюз. Всички кризи, които е минала България, са ставали за кратко време, а не за един месец. Те са ставали за седмици, което се е отразявало върху българския потребител за това, че цените са се вдигали в пъти или липсата е водила до това, че е създавала хаос на пазара. Влогодателите не са защитени под никаква форма. За нас Законът е лобистки, защото по този начин с липсата на контрол се дават предпоставки ние да сме единствената страна в Европейския съюз, която няма как да защити производителите, няма как да защити техните интереси, а Министерството на земеделието и храните няма възможност по разписаните правила да гарантира зърнения баланс и продоволствената сигурност на държавата. В мотивите и в изказванията се казва, че обратното начисляване на ДДС до края на 2015 г. създава предпоставки да има контрол по хранителната верига. Нищо подобно! Националната агенция за приходите имаше и има нужда от информацията, която се събира по Закона за съхранение и търговия със зърно. Липсата на този Закон създава предпоставки да нямаме никаква представа какво ще се случи и каква ще бъде реакцията на държавните органи именно при възникването на кризи. Нещата трябва да се преосмислят. Трябва да има малко разум, защото нито един от Вас не може да гарантира, че няма да има кризи в зърнения сектор. Благодаря.
Благодаря, уважаема проф. Бъчварова. Реплики? Заповядайте, господин Данев.
Уважаеми господин Председател, уважаеми колеги! Аз няма да направя изказване, тъй като щях да повторя онова, което каза колежката Бъчварова. Затова във вид на реплика ще задам някои въпроси, на които считам, че е уместно да получим отговор.
Не сте съгласен, че проф. Бъчварова не е засегнала тези въпроси, така ли?
Тя ги засегна, но много по- ...
Трябва да изразите несъгласие.
Да, изразявам несъгласие, тъй като нейните обяснения бяха недостатъчни, за да убедим залата, че закриването на Закона за съхранение и търговия със зърно ще доведе до сериозни проблеми, които по всяка вероятност, дай Боже да не се случват, но ако възникнат, много трудно ще могат да се регулират такива въпроси като криза със зърното, с цената. Трябва да намираме решения. Лично аз смятам, че Националната служба по зърното е като Гражданска защита. Тя е служба, която трябва да върши своята работа тихо, спокойно и набирайки информация, когато възникне форсмажорна ситуация, да отреагира така, че много бързо да бъдат решавани проблемите. Форсмажорна ситуация може да бъде недостиг на определени количества зърно или повишаване на цени във връзка с промяна на конюнктурата на пазара. Колежке Бъчварова, ще Ви помоля да потвърдите Вашето мнение и да изкажете своята позиция. Разделяйки функциите на Националната служба по зърното – Агенцията по храните и Министерството на земеделието, изразявайки се в областните служби „Земеделие”, как ще правят контрола, така че две служби и Министерството да решават въпроси, които възникват при такава ситуация. Самата Национална служба по зърното не може да се справи, а разделяйки тези функции може би ще се получи проблем, който, искам да чуя как ще бъде решен. Благодаря.
Благодаря Ви, уважаеми господин Данев. Проф. Бъчварова, заповядайте, ако сте разбрали с какво е несъгласен уважаемият колега Данев, да му отговорите.
Уважаеми колеги! Уважаеми колега Данев, изказването ми беше насочено към факта, че ние сме категорично против отмяната на Закона за съхранение и търговия със зърно. Ако бяха предприети мерки този Закон да бъде подобрен, да се увеличат и да се гарантират регулаторните функции на Службата по зърно, ние щяхме да участваме активно. Но след това всички разписани текстове, които поставят под съмнение въобще контрола от страна на държавата, сме против, защото единственото нещо, което Министерството на земеделието и храните чрез областните служби ще прави, е да регистрира и да наблюдава какво се случва в зърнения сектор, без да има ангажимент дори да е достоверна информацията, която се подава в декларациите. Затова, че инспектори случайно или по някакъв друг признак ще посетят някоя от зърнобазите, или по сигнал, това абсолютно не решава въпроса, пред който ние можем да се поставим. Това, че към Агенцията по безопасност на храните ще отидат лабораториите, които в момента са към Националната служба по зърно, също не решава абсолютно никакви въпроси. Лабораториите са за земеделските производители, те не са за държавата, защото когато има спор, трябва да има арбитраж. Този арбитраж казва: „Вие съответно като влогодател сте вложили еди-какво си количество зърно, с еди-какви си качествени показатели. И като влогодател, на Вас трябва да Ви е гарантирано, че разполагате с това количество зърно и можете да го реализирате на пазара, когато на Вас Ви е удобно”. С този Закон какво казваме? Влогодателите, първо, веднага продавайте зърното си, защото не Ви е гарантирана абсолютно никаква сигурност за това, което притежавате или, ако има ситуация, в която изчезне това зърно по много причини, а такива ситуации има и са се случвали в България, Вие с решение на търговски дела можете съответно да си възстановите загубените средства, които сте реализирали при решението да останете в ситуацията, в която да ползвате зърнохранилища. Отделно от това няма абсолютно никаква сигурност наемателите на складове, собственикът на склада въобще не носи никаква отговорност. От тази гледна точка всички разписани текстове създават хаос и предпоставка производителите на зърно, които получават над 1 млрд. лв. субсидии, да не са защитени да продават своята продукция, когато искат и да определят цената, която според тях е най-добра за тях. Няма никакви гаранции. Благодаря.
Благодаря Ви, уважаема проф. Бъчварова. Други изказвания? Заповядайте, господин Христов.
Уважаема госпожо Бъчварова, уважаеми господин Данев, уважаеми дами и господа народни представители! Не мога да се съглася с казаното от преждеговорившите, защото определянето на Закона като лобистки е абсолютно невярно. Ако можете да ми отговорите в чия полза лобира Министерството на земеделието, ще бъда доволен. Този Закон, между другото, изигра своята роля – права сте, от 1998 г. досега доста от нещата, които не бяха регулирани, се урегулираха с него. С този Закон ние оптимизираме дейността на Министерството на земеделието. Законът изигра своята роля, както казах преди малко. Искам да напомня, тъй като говорите, че ще има ограничение на начина за търговия със зърно, че браншовите организации, които присъстваха на заседанието на Комисията по земеделие, подкрепиха Закона, повтарям, подкрепиха Закона. В този смисъл не приемам и определението, че липсва разум. Разум не липсва. Законът е обмислян доста време. Законът регулира нещата, разделя функциите на службата, която изпълняваше досега ролята на оценител. От една страна, те се поемат от Българската агенция по безопасност на храните, а останалата, която е информативна, или тази, която събира данни, отива в Министерството на земеделието. Ако си спомняте, към края на Закона, ние ще стигнем до него, има текст, в който ние вменяваме задължение на Министерството на земеделието по Ваше настояване. Текстът беше преработен. Нямайте опасения, Законът е добър и той ще покаже своята целесъобразност.
Благодаря Ви, уважаеми господин Христов. Колеги, позволете ми както на Вас, така и на предишните колеги да припомня, че разглеждаме Законопроект на второ четене, където се обсъждат конкретни текстове. Всичките изказвания до момента са като че ли сме на първо четене и се обсъжда философията на Закона. Поне аз останах с такова впечатление. Моля Ви да обсъждаме конкретни текстове. Приемаме, че грешката е моя, тъй като предложих да гласуваме „Преходните и заключителни разпоредби” и затова се разпростряхте така. Ще ви помоля оттук нататък да обсъждате конкретните текстове, които са по Закона, тъй като това е смисълът на второ гласуване на Законопроекта. Други изказвания? Заповядайте, господин Търновалийски.
Уважаеми господин Председател, колеги! Уважаеми господин Председател, обсъждаме отмяната на цял един закон. Затова колегите говорят за смисъла на този Закон и това, което отменяме.
Това и на първо четене е обсъждано.
Трябва да мотивираме защо сме против отмяната на този Закон.
Извинявам се, че Ви прекъсвам, но това се прави на първо гласуване.
Присъединявам се към това, което каза проф. Бъчварова и отново ще кажа, че този Закон беше приет и създаден, за да избегнем кризите, които имахме през 1998 г. Тук искам да напомня, че през 1993 – 1994 г., преди повече от 20 години, едно дружество направи огромна измама с много български производители на зърнени храни. Това може да се случи отново, ако този Закон не действа, ако липсва контролът, който въвежда този Закон и изискванията. С това отговарям и на господин Христов – за кого е лобистки този Закон. Ясно е, че този Закон и отмяната му е в полза на тези, които са собственици на големите зърнобази и които няма да бъдат контролирани. По отношение на мотивите, че проблемите с източването на ДДС, защото големите вериги за източване бяха точно със зърнените храни, всички сме наясно, че това решение е временно и от следващата година вече го няма, ако не бъде продължено за още един кратък период, така че проблемът отново ще стои. Информацията, която Националната агенция по приходите ползваше по този Закон и Националната служба няма да има откъде да я ползва, и проблемът ще стане още по-голям. Това ще се отрази и на приходите във фиска. Благодаря.
Благодаря Ви, господин Търновалийски. Реплики? Няма. Други изказвания? Няма. Закривам разискванията. Подлагам на гласуване текста на вносителя за наименование на подразделение „Преходни и заключителни разпоредби”, както и текстовете на вносителите за § 1 и § 2, които са подкрепени от Комисията. Гласували 92 народни представители: за 73, против 16, въздържали се 3. Текстовете на вносителя за наименованието на подразделение „Преходни и заключителни разпоредби”, както и §1 и § 2 по доклада на Комисията са приети.
По § 3 има направено предложение от Светла Бъчварова и група народни представители – „В Преходни и заключителни разпоредби, в § 3 се правят следните изменения и допълнения: „1. създава се нова ал. 3: „(3) Трудовите и служебните правоотношения с експертите на Главна дирекция „Зърно и зърнени продукти” в териториалните звена на Националната служба по зърното се уреждат при условията и по реда на чл. 123 от Кодекса на труда и чл. 87а от Закона за държавния служител в съответствие с определените в Устройствения правилник на областните дирекции „Земеделие” функции и численост на персонала.” 2. Алинея 3 става ал. 4, като след израза „ал. 2” се добавя „и ал. 3”.” Комисията не подкрепя предложението. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 3.
Изказвания? Заповядайте, господин Данев.
Уважаеми господин Председател, тъй като помолихте да говорим на второ четене конкретно по текстове...
Това го изисква Правилникът.
Нашето предложение е направено във връзка с това, че структурата на Националната служба по зърно се разделя на две, а именно едната част преминава към Агенцията по храните – това са лабораториите, а останалата част са експертите, които осъществяват реалния контрол, са освободени по друг член от Кодекса на труда. Тъй като колегата Христов каза, че трябва да има приемственост и духът на закона е в продължаването на контрола и дейността на Националната служба, бих се съгласил с него, ако Комисията наистина беше приела нашето предложение, а именно специалистите да бъдат преназначени към областните служби „Земеделие и гори”, тъй като информацията, която ще получат областните служби, няма да могат да обработват и да работят, тъй като специалистите в момента в областната служба „Земеделие и храни” са съвсем други. Ако тези хора, които имат стажа от създаването на Националната служба по зърното до момента, бяха приети в структурата на областните служби и да продължат да изпълняват своята дейност, бихме се съгласили наистина на един такъв последващ контрол и на промените, които се предлагат с този Закон. Искам да получа отговор от колегата Христов. В тази връзка ние държим на нашето предложение, което не е прието от Комисията, и изразяваме позицията си защо не сме съгласни със Закона. Благодаря.
Благодаря Ви, господин Данев. Реплики? Няма. Други народни представители по обсъждания параграф? Няма. Дебатът е закрит. Поставям на гласуване предложението на Светла Бъчварова и група народни представители, което не е подкрепено от Комисията. Гласували 100 народни представители: за 23, против 47, въздържали се 30. Предложението не е прието. Поставям на гласуване предложението на Комисията в подкрепа текста на вносителя за § 3. Гласували 108 народни представители: за 89, против 16, въздържали се 3. Предложението е прието.
Комисията подкрепя текстовете на вносителя за § 4 и 5.
Заповядайте за изказване, госпожо Бъчварова.
Уважаема госпожо Председател, уважаеми колеги, точно § 4 ще създаде този правен хаос, за който говорих, свързан с промяната на целия Закон за съхранение и търговия със зърно. Имате § 4, ал. 3 – „документи, издадени по реда на Закона за съхранение и търговия със зърно, запазват своята валидност”. Вие нямате закон. Тоест нямате публичен склад, нямате лицензирано зърнохранилище. Как така запазвате документите, с които те са създадени? Целият закон е отменен. А § 4, ал. 4 – „Гаранционният фонд, учреден на основание на Закона за съхранение и търговия със зърно, се прекратява”. Убедена съм, че Министерството на земеделието не знае какво има в Гаранционния фонд. Той е създаден 1998 г. и целта му е да защитава земеделски производители, които са засегнати от нелоялни търговски практики на съхранителите. Тоест, когато има проблем, Гаранционният фонд е този, който да спаси тези земеделски производители, докато се приключат останалите производства. Ако целта е едни 4 милиона от Гаранционния фонд да отидат в държавния бюджет, кажете го. Защото тези, които са участници в Гаранционния фонд – по-голямата част от 1998 г., ги няма. „По реда на Министерския съвет”?! Това означава точно, че държавата ще прибере едни 4 милиона. Никой няма да види нито една стотинка от този Гаранционен фонд от тези, които са ги влагали от 1998 г., след това съответно Законът не е прилаган в такава сила, за да знаем, че всеки един лицензиран склад има своя влог съответно в този Гаранционен фонд за защита на тези, които влагат зърното си. Благодаря.
Реплики? Няма. Други народни представители? Няма. Гласуваме анблок параграфи с номера 4 и 5 по вносител. Гласували 108 народни представители: за 90, против 15, въздържали се 3. Предложението е прието.
По § 6 има предложение от Цвета Караянчева и група народни представители, което е подкрепено по принцип от Комисията. Предложение от народния представител Иван Станков, направено по реда на чл. 80, ал. 4 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание, което е подкрепено по принцип от комисията. Предложение от Светла Бъчварова по реда на чл. 80, ал. 4 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание, което Комисията подкрепя по принцип. Предложение от народния представител Мария Белова, направено по реда на чл. 80, ал. 4 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание, което Комисията подкрепя. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя и предлага следната редакция на § 6: „§ 6. В Закона за прилагане на Общата организация на пазарите на земеделски продукти на Европейския съюз (обн., ДВ, бр. 96 от 2006 г., изм., бр. 16 от 2008 г., бр. 10 и 82 от 2009 г., бр. 26 и 80 от 2010 г., бр. 8 от 2011 г., бр. 99 от 2013 г. и бр. 12 и 14 от 2015 г.) се правят следните изменения и допълнения: 1. В Глава пета се създава Раздел VІ с чл. 58н – 58с: „Раздел VІ Зърно Чл. 58н. (1) В 7-дневен срок от въвеждането в експлоатация или от придобиването на правото на собственост или ползването на обект за съхранение на зърно неговият собственик или ползвател подава в съответната областна дирекция „Земеделие” по местонахождението на обекта декларация по образец за местонахождението и капацитета на обекта. (2) В 15-дневен срок от подаването на декларацията по ал. 1 областната дирекция „Земеделие“ извършва проверка на подадената декларация. След извършване на проверката областната дирекция „Земеделие“ издава удостоверение на лицето, което стопанисва обекта за съхранение на зърно, и го вписва в база данни за обектите за съхранение на зърно на територията на областта. (3) Публичните складове за зърно, зърнохранилищата и другите обекти за съхранение на зърно, лицензирани, съответно регистрирани по реда на отменения Закон за съхранение и търговия със зърно, се вписват служебно в базите данни за обектите за съхранение на зърно по ал. 2 въз основа на данни от регистрите по чл. 13, ал. 1 и чл. 28а от отменения Закон за съхранение и търговия със зърно. (4) Въз основа на декларациите по ал. 1 и на данните по ал. 3 областните дирекции „Земеделие“ водят и съхраняват бази данни за: 1. местонахождението и капацитета на обектите за съхранение на зърно; 2. лицата, които стопанисват обектите за съхранение на зърно. (5) Въз основа на базите данни по ал. 4 в Министерството на земеделието и храните се води и съхранява база данни за обектите за съхранение на зърно в страната и за лицата, които ги стопанисват. Чл. 58о. (1) Физическите и юридическите лица, които стопанисват обекти за съхранение на зърно, подават до края на всеки месец в съответната областна дирекция „Земеделие” декларации по образец за местата на съхранение и наличното количество зърно в тях. Декларациите могат да се подават и по електронен път при условията и по реда на Закона за електронния документ и електронния подпис. (2) Земеделските производители подават в края на всяко тримесечие в съответната областна дирекция „Земеделие” декларация по образец за количеството произведено и налично зърно. През периода от юли до септември декларациите за пшеницата се подават всеки месец. (3) Земеделските производители подават ежегодно до 30 септември в съответната областна дирекция „Земеделие” декларация по образец за произведените количества оризова арпа и за запасите от ориз по видове, които са в наличност към 31 август. (4) Оризовите мелници подават ежегодно до 30 септември в съответната областна дирекция „Земеделие” декларация по образец за запасите от ориз по видове, които са в наличност към 31 август. Чл. 58п. (1) Областните дирекции „Земеделие” извършват проверки за подаването и достоверността на данните, вписани в декларациите по чл. 58о. (2) За извършване на проверките на местата за съхранение и на наличното количество зърно в тях, както и на произведеното и налично зърно, директорът на съответната областна дирекция „Земеделие” оправомощава със заповед служители от администрацията. В изпълнение на функциите си оправомощените служители имат право: 1. на свободен достъп до помещенията на контролирания обект и до площите, на които се произвежда зърно; 2. да изискват от проверяваните лица информация и документи, необходими за осъществяването на проверките; 3. да съставят актове за установяване на административни нарушения. (3) Лицата, които съхраняват и произвеждат зърно, са длъжни да осигурят на оправомощените служители на областните дирекции „Земеделие” информацията и всички документи, необходими за осъществяване на проверките, и да им осигурят достъп до складовите помещения за съхранение на зърно, както и до площите, на които се произвежда зърното. Чл. 58р. Министерството на земеделието и храните ежегодно провежда представително окачествяване на добитата реколта от пшеница, ечемик, слънчоглед, царевица и ориз. Чл. 58с. (1) Министърът на земеделието и храните определя с наредба условията и реда за: 1. подаване на декларациите по чл. 58н, ал. 1 и чл. 58о; 2. водене и съхранение на базите данни по чл. 58н, ал. 3 и 4; 3. упражняване на контрол по чл. 58н, ал. 2 и чл. 58п, както и за издаване на удостоверения по чл. 58н, ал. 2; 4. провеждане на представително окачествяване по чл. 58р; 5. обобщаване, предаване и съхранение на данните, получени при извършване на дейностите по т. 1-4. (2) Министерството на земеделието и храните публикува на интернет страницата си актуална информация относно местонахождението и капацитета на обектите за съхранение на зърно, както и обобщена информация за страната относно: 1. количеството произведено зърно; 2. наличното съхранявано количество зърно; 3. качеството на добитата реколта от пшеница, ечемик, слънчоглед, царевица, оризова арпа, рапица и соя. ” 2. Създава се чл. 63а: „Чл. 63а. (1) Който не изпълни задължение по чл. 58н, 58о или чл. 58п, ал. 3 или декларира неверни данни, се наказва с глоба от 500 до 5000 лв. (2) Когато нарушението по ал. 1 е извършено от юридическо лице или едноличен търговец, се налага имуществена санкция от 1000 до 15 000 лв. (3) При повторно извършено нарушение глобата или имуществената санкция се налага в двоен размер.” 3. В чл. 74: а) създава се нова ал. 2: „(2) Актовете за установяване на нарушенията по чл. 63а се съставят от оправомощени от директора на съответната областна дирекция „Земеделие” служители, а наказателните постановления се издават от директора на областната дирекция „Земеделие”.”; б) досегашните ал. 2, 3 и 4 стават съответно ал. 3, 4 и 5. 4. В § 1 от Допълнителната разпоредба се създават т. 29-31: „29. „Зърно” е обикновена пшеница, твърда пшеница, царевица, ечемик, ръж, овес, тритикале, слънчоглед, рапица, оризова арпа и соя. 30. „Обекти за съхранение на зърно” са складовете на зърнопреработвателните предприятия, публичните складове за зърно и зърнохранилищата, лицензирани, съответно регистрирани по реда на отменения Закон за съхранение и търговия със зърно, както и другите обекти за съхранение на зърно с вместимост над 200 тона. 31. „Повторно” е нарушението, извършено в едногодишен срок от влизането в сила на наказателното постановление, с което на нарушителя е наложено наказание за същото по вид нарушение.”
Изказвания по § 6? Няма. Гласуваме § 6 в редакцията по доклада на Комисията. Гласували 101 народни представители: за 82, против 16, въздържали се 3. Предложението е прието.
По § 7 има предложение от Светла Бъчварова и група народни представители, което Комисията подкрепя по принцип. Предложение от народния представител Румен Христов, направено по реда на чл. 80, ал. 4 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание, което е подкрепено от Комисията. Комисията не подкрепя текста на вносителя и предлага следната редакция на § 7: „§ 7. В Закона за държавните резерви и военновременните запаси (обн., ДВ, бр. 9 от 2003 г.; попр., бр. 37 от 2003 г.; изм., бр. 19, 69 и 105 от 2005 г.; бр. 30 и 102 от 2006 г.; бр. 54 от 2008 г.; бр. 35 от 2009 г.; бр. 16 от 2010 г. и бр. 15 от 2013 г.) в чл. 10, ал. 4 думите „Националната служба по зърното и фуражите” се заменят с „Министерството на земеделието и храните”.”
Изказвания по § 7? Няма. Гласуваме. Гласували 95 народни представители: за 91, против 2, въздържали се 2. Предложението е прието.
Комисията подкрепя текста на вносителите за § 8, 9 и 10.
Гласуваме анблок трите параграфа. Гласували 92 народни представители: за 77, против 13, въздържали се 2. Предложението е прието, с което и Законопроектът на второ четене. Преминаваме към: ВТОРО ГЛАСУВАНЕ ЗАКОНОПРОЕКТА ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА ЗАКОНА ЗА ЗАЩИТА НА ПОТРЕБИТЕЛИТЕ. Вносител е Министерският съвет. Доклад за второ четене на Комисията по икономическа политика и туризъм. Господин Кънев, слушаме Ви.
Уважаеми колеги, на основание чл. 46, ал. 2 от нашия Правилник, моля да гласуваме да бъдат допуснати в залата от Министерството на икономиката Даниела Везиева – заместник-министър на икономиката, Емил Алексиев – началник на отдел Дирекция „ Техническа хармонизация и политика за потребителите” и Цвета Караилиева – главен експерт в дирекция „Техническа хармонизация”.
Колеги, гласуваме. Гласували 84 народни представители: за 73, против 7, въздържали се 4. Предложението е прието.
„Закон за изменение и допълнение на Закона за защита на потребителите”. Комисията подкрепя текста на вносителя за наименованието на Закона.
Гласуваме. Гласували 80 народни представители: за 75, против 3, въздържали се 2. Предложението е прието.
По § 1 има предложение от народните представители Димитър Байрактаров и група народни представители. Предложението е оттеглено. Има второ предложение на Димитър Байрактаров, направено по реда на чл. 80, ал. 4 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание. Комисията подкрепя предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя и предлага следната редакция на § 1: „§ 1. В чл. 143 се правят следните изменения и допълнения: 1. Създава се т. 8а: „8а. предвижда автоматично продължаване на срочен договор, ако потребителят не заяви желание за прекратяването му и срокът, в който трябва да направи това, е прекалено отдалечен от датата, на която изтича срочният договор; ”. 2. Създава се нова т. 18: „18. не позволява на потребителя да прецени икономическите последици от сключването на договора;”. 3. Досегашната т. 18 става т. 19. ”
Изказвания? Няма. Гласуваме § 1 в редакцията на Комисията. Гласували 82 народни представители: за 76, против 4, въздържали се 2. Предложението е прието.
Предложение от народния представител Димитър Байрактаров и група народни представители. Предложението е оттеглено. Има още едно предложение пак от Димитър Байрактаров и група народни представители, също е оттеглено. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 2. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 3.
Гласуваме анблок параграфи с номера 2 и 3 по вносител, подкрепени от Комисията. Гласували 84 народни представители: за 80, против 1, въздържали се 3. Предложението е прието.
Има предложение от народния представител Димитър Байрактаров. Комисията подкрепя предложението. Комисията предлага да се създаде нов § 4: „§ 4. В Глава шеста се създава чл. 148а: „Чл. 148а. Исковете по тази глава се разглеждат по реда на Глава двадесет и пета от ГПК.”.
Изказвания? Няма. Подлагам на гласуване новия § 4 в редакцията на Комисията. Гласували 84 народни представители: за 83, против няма, въздържал се 1. Предложението е прието.
По § 4 и § 5 няма предложения. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 4, който става § 5 и § 5, който става § 6.
Гласуваме анблок двата параграфа, които стават съответно 5 и 6 по доклада на Комисията. Гласували 79 народни представители: за 79, против и въздържали се няма. Предложението е прието единодушно.
По § 6 имаме предложение от народния представител Даниела Савеклиева и Теодора Георгиева. Комисията подкрепя предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя и предлага следната редакция на § 6, който става § 7: „§ 7. В глава девета се създава нов раздел II с чл. 181а-181ц: „Раздел II Алтернативно решаване на потребителски спорове Чл. 181а. (1) Разпоредбите на този раздел уреждат изискванията към процедурите за алтернативно решаване на национални и трансгранични спорове, свързани със задължения, произтичащи от договори за продажба или за предоставяне на услуги между търговец, установен на територията на Европейския съюз, и потребител, пребиваващ на територията на Европейския съюз, осъществявани от орган за алтернативно решаване на потребителски спорове и завършващи с предлагане на решение, налагане на решение или събиране на страните по спора, с цел подпомагане намирането на решение по взаимно съгласие. (2) Орган за алтернативно решаване на потребителски спорове (орган за АРС) е всеки орган, независимо от неговото наименование, който е установен, осъществява постоянно дейност по алтернативно решаване на потребителски спорове и е включен в списъка по чл. 181п. Органът за АРС може да бъде едноличен или колегиален. (3) Органът за АРС е установен, ако се администрира от: 1. физическо лице – на мястото, където осъществява дейност по алтернативно решаване на потребителски спорове; 2. юридическо лице или сдружение на физически или юридически лица – на мястото, където осъществяват дейност по алтернативно решаване на потребителски спорове или където е тяхното седалище по устав; 3. орган на държавна власт или друга публична институция – на мястото, където е тяхното седалище. Чл. 181б. Разпоредбите на този раздел не се прилагат за: процедури пред органи за решаване на спорове, в които физическите лица, отговарящи или участващи в решаването на спорове, са наети или получават възнаграждение изцяло от определен търговец; процедури за разглеждане на жалби на потребители по правила, разработени от търговеца; услуги от общ интерес, предоставяни от държавата или от името на държавата, които нямат икономически характер; спорове между търговци; директни преговори между потребител и търговец за решаване на спор между тях; образувани съдебни производства, в хода на които е започнало доброволно уреждане на спора; процедури, започнати от търговец срещу потребител; здравни услуги, предоставяни от здравни специалисти на пациенти с оглед оценка, поддържане или възстановяване на тяхното здравословно състояние, включително предписването, изпълнението на медицински предписания и предоставянето на лекарствени продукти и медицински изделия; 9. държавни висши училища или държавни училища след завършено средно образование. Чл. 181в. (1) Органът за АРС разглежда възникнали национални спорове между потребители и търговци, свързани със задължения, произтичащи от сключени, включително и онлайн, договори за продажба, или за предоставяне на услуги, в това число за продажба на цифрово съдържание или предоставянето му срещу заплащане. (2) Органът за АРС разглежда и възникнали трансгранични спорове между потребители и търговци във връзка със задължения, произтичащи от сключени договори за онлайн продажби или услуги, чрез използване на платформа за онлайн решаване на спорове съгласно изискванията на Регламент (ЕС) № 524/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 година относно онлайн решаване на потребителски спорове и за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2009/22/ЕО (Регламент за ОРС за потребители)(ОВ, L 165/1 от 18 юни 2013 г.), наричан по-нататък „Регламент (ЕС) № 524/2013”. (3) Национален спор е всеки спор, възникнал във връзка с договор за продажба или за предоставяне на услуги, при който в момента, когато потребителят поръчва стоките или услугите, пребивава в същата държава – членка на Европейския съюз, в която е установен търговецът. (4) Трансграничен спор е всеки спор, възникнал във връзка с договор за продажба или за предоставяне на услуги, при който в момента, когато потребителят поръчва стоките или услугите, пребивава в държава – членка на Европейския съюз, различна от тази, в която е установен търговецът. (5) Търговец е установен, ако е: 1. физическо лице – на мястото, където осъществява дейността си; 2. дружество, друго юридическо лице или сдружение на физически или юридически лица – на мястото, където се намира седалището, централното управление или където осъществява дейността си, включително чрез клон, представителство или друга структура. Чл. 181г. (1) Органът за АРС гарантира, че неговата процедура за алтернативно решаване на потребителски спорове [[процедура за АРС]] е достъпна за потребителите и те могат да отнасят до него спор срещу търговец, установен на територията на страната, когато спорът попада в обхвата на тази процедура. (2) Органът за АРС разглежда спорове между потребители и търговци при спазване на изискванията към процедурата за АРС и принципите на експертност, независимост, безпристрастност, прозрачност, ефективност, справедливост, свобода и законосъобразност. (3) Органът за АРС трябва да: 1. има процедурни правила за работа, които отговарят на изискванията на този раздел; 2. поддържа актуализирана интернет страница, която предоставя на страните лесен достъп до информация относно процедурата за АРС и която позволява на потребителите да подават жалби и необходимите към тях документи онлайн; 3. предоставя на страните по тяхно искане информацията по т. 2 относно процедурата за АРС на траен носител; 4. предоставя възможност на потребителя да подаде жалба на мястото, където е установен, по пощенски път, по факс или друг начин (офлайн), когато е приложимо; 5. предоставя възможност за обмен на информация между страните чрез електронни средства или, когато е приложимо, по пощенски път; 6. разглежда национални и трансгранични спорове, попадащи в обхвата на чл. 2, параграф 1 на Регламент (ЕС) № 524/2013; 7. гарантира, че при обработка на личните данни спазва изискванията на Закона за защита на личните данни. (4) Органът за АРС изготвя процедурни правила за работа, с които определя процедурата за АРС, както и окончателния акт, с който завършва – с предлагане на решение, налагане на решение или събиране на страните по спора, с цел подпомагане намирането на решение по взаимно съгласие. (5) Органът за АРС може да откаже да разгледа спор на потребител срещу търговец, когато в неговите процедурни правила за работа са предвидени някои от следните основания: 1. потребителят не е опитал да разреши спора директно с търговеца; 2. спорът е незначителен или неоснователен; 3. спорът се разглежда или е бил разгледан от друг орган за АРС, от органите на досъдебното производство или от съда; 4. жалбата е с по-ниска или с по-висока стойност от предварително определен долен и/или горен паричен праг; 5. потребителят не е подал жалба до органа за АРС в предварително определен срок, който не може да бъде по-кратък от една година, считано от датата, на която потребителят е изпратил жалбата си до търговеца; 6. разглеждането на спора ще затрудни сериозно работата на органа за АРС поради фактическата му и правна сложност. (6) Когато органът за АРС откаже да разгледа спор въз основа на някое от основанията по ал. 5, предвидени в неговите процедурни правила за работа, той трябва да мотивира отказа пред двете страни не по-късно от три седмици от получаване на жалбата. (7) Основанията за отказ по ал. 5, предвидени в процедурните правила за работа на органа за АРС, не трябва да възпрепятстват достъпа на потребителя до процедура за АРС, включително в случаите на трансгранични спорове. (8) Когато органът за АРС е определил в процедурните си правила за работа долен и/или горен паричен праг, под и/или над чиято стойност не разглежда жалби на потребители, определените прагове не трябва да възпрепятстват достъпа до процедура за АРС. Чл. 181д. (1) Физическите лица, които участват в разглеждане на спорове в процедура за АРС трябва да са независими, безпристрастни и притежават необходимите експертни знания. (2) Физическите лица по ал. 1: 1. трябва да притежават необходими знания и умения в областта на извънсъдебното или съдебното решаване на потребителски спорове, както и общи познания по право; 2. се назначават за достатъчно дълъг срок, за да се гарантира независимостта на техните действия и да не могат да бъдат освобождавани от длъжност без основателна причина; 3. не може да получават указания от страните по спора или от техните представители; 4. получават възнаграждение, което не зависи от резултата на процедурата за АРС; 5. предоставят на органа за АРС без необосновано забавяне информация за всички обстоятелства, които могат да засегнат или могат да бъдат възприети като засягащи тяхната независимост и безпристрастност или които водят до конфликт на интереси с някоя от страните по спора, който решават. (3) Физическите лица по ал. 1 са длъжни да предоставят информацията по ал. 2, т. 5 по всяко време в хода на процедурата по АРС с изключение на случаите, когато органът за АРС е едноличен. (4) За гарантиране независимостта и безпристрастността на физическите лица, за които е налице обстоятелство по ал. 2, т. 5, органът за АРС е длъжен да включи в процедурните си правила за работа едно или няколко от следните изисквания: 1. физическото лице се заменя от друго физическо лице, което да проведе процедурата за АРС; 2. физическото лице се въздържа от участие в процедурата за АРС и при възможност предлага на страните да отнесат спора към друг компетентен орган за АРС; 3. физическото лице продължава участието в процедурата за АРС, ако страните по спора не са възразили, след като са били уведомени за обстоятелствата и за правото си на възражение. (5) Когато органът за АРС е едноличен, се прилагат само ал. 4, т. 2 и 3. (6) Когато органът за АРС е колегиален, броят на физическите лица, представляващи интересите на потребителите и на търговците, трябва да е равен. (7) Физическите лица, участващи в състава на колегиален орган за АРС, получават възнаграждение от страната, от която са наети и чиито интереси представляват. (8) Когато физическите лица са наети или получават възнаграждение изцяло от професионална организация или от сдружение на търговци, в което членува търговецът – страна по спор, съответната организация или сдружение на търговци трябва да разполага с отделен бюджет, който е предназначен за участието на физическите лица в работата на органа за АРС и е достатъчен за изпълнението на техните задачи. (9) Разпоредбата на ал. 8 не се прилага в случаите, когато физическите лица участват в колегиален орган за АРС, съставен от равен брой представители на професионална организация или сдружение на търговци, от които са наети или от които получават възнаграждение, и представители на сдружения на потребителите. Чл. 181 е. Органът за АРС е длъжен да спазва принципа на прозрачност, като публикува на интернет страницата си и предоставя на траен носител при поискване, или чрез други подходящи средства публичен достъп до ясна и лесно разбираема информация относно: 1. данните за контакт, включително пощенски адрес и адрес на електронна поща; 2. признаването му за орган за АРС от министъра на икономиката и включването в списъка по чл. 181п; 3. физическите лица, които ръководят или участват в процедурата за АРС, начина и срока на тяхното назначаване; 4. членството в мрежи от органи за АРС, улесняващи трансграничното решаване на спорове, когато е приложимо; 5. споровете, които е компетентен да разглежда, включително паричните прагове, ако такива са предвидени в процедурните правила за работа; 6. процедурните правила за работа, окончателният акт, с който завършва процедурата за АРС и основанията, на които може да откаже разглеждане на спор съгласно чл. 181г, ал. 5; 7. езиците, на които могат да бъдат подавани жалби до органа за АРС и на които се провежда процедурата; 8. източниците на право, които може да ползва за решаването на спора (като правни норми, кодекси за поведение, принципи за справедливост, безпристрастност); 9. изискванията, които страните трябва да изпълнят, преди спорът да бъде разгледан, ако има такива, включително изискването потребителят да е опитал да разреши спора директно с търговеца; 10. наличието на възможност за страните да се оттеглят от процедурата за АРС; 11. разходите за страните по спора, ако има такива, включително правилата за разпределяне на тези разходи в края на процедурата за АРС; 12. средната продължителност на процедурата за АРС; 13. правните последици от изхода на процедурата за АРС, и когато е приложимо, санкциите за неизпълнение на решение, което има задължителен характер за страните по спора; 14. изпълнителната сила на решението, постигнато в рамките на процедурата за АРС, ако има такава. Чл. 181ж. (1) Органът за АРС изготвя годишен доклад за дейността си по алтернативно решаване на потребителски спорове, който се публикува на неговата интернет страница, предоставя се на траен носител при поискване или чрез други подходящи средства, за да се осигури публичен достъп до него. (2) Годишният доклад за дейността по ал. 1 включва следната информация по отношение на националните и трансгранични спорове: 1. брой на получените жалби и предмета на споровете по тях; 2. системни или значителни проблеми, които възникват често и водят до спорове между потребители и търговци; тази информация може да съдържа и препоръки за предотвратяване или решаване на такива проблеми, с цел повишаване на професионалните стандарти на търговците и улесняване обмена на информация и добри практики; 3. процентно изражение на споровете, които органът за АРС е отказал да разгледа, и процентния дял на отделните основания за направените откази по чл. 181г, ал. 5; 4. процентен дял на прекратените процедури за АРС, и причините за тяхното прекратяване, ако са известни; 5.средна продължителност на процедурата за АРС; 6. степен на изпълнение на решенията от процедурата за АРС, ако е известна; 7. сътрудничество на органа за АРС в рамките на мрежите от органи за АРС, улесняващи трансграничното решаване на спорове, когато е приложимо. Чл. 181з. Процедурните правила за работа на органа за АРС трябва да са ефективни и да отговарят на следните изисквания: 1. процедурата за АРС да е лесно достъпна, включително и онлайн, за двете страни по спора, независимо къде се намират; 2. страните да имат достъп до процедурата за АРС, без да са длъжни да използват услугите на адвокат или друг юрист; процедурата не трябва да лишава страните от правото им да търсят независимо становище или да бъдат представлявани или подпомагани от трето лице на всеки етап от процедурата; 3. процедурата за АРС да е безплатна или достъпът до нея да е свързан с незначителни разходи за потребителите; 4. когато орган за АРС е сезиран с жалба на потребител, да уведомява страните по спора веднага след като е получил всички документи във връзка с жалбата; 5. резултатът от процедурата за АРС да се оповестява най-късно в срок 90 календарни дни, считано от датата, на която органът за АРС е получил всички документи по жалбата; при спорове с фактическа и правна сложност органът за АРС може по своя преценка да удължи този срок, като за това уведомява страните и определя срока, необходим за решаване на спора. Чл. 181и. (1) Процедурните правила за работа на органа за АРС трябва да са справедливи и да гарантират, че страните по спора: 1. разполагат с възможност да изразят позицията си в разумен срок, получават от органа за АРС всички доводи, доказателства, документи и факти, които са представени от другата страна, евентуалните изявления и становища на експерти, както и да предоставят своите коментари по тях; 2. са информирани, че не са длъжни да използват услугите на адвокат или на друг юрист, могат да потърсят независимо становище или да бъдат представлявани или подпомагани от трето лице на всеки етап от процедурата; 3. са уведомени за резултата от процедурата за АРС в писмена форма или на траен носител и са получили мотивите, на които се основава решението; 4. разполагат с възможност да се оттеглят на всеки етап от процедурата, ако не са удовлетворени от резултатите или от начина на протичане на процедурата, както и да получат информация за това свое право, преди да започне процедурата; когато е предвидено задължително участие на търговеца в процедурата, изискванията по изречение първо се прилагат само за потребителя; 5. преди да приемат или да изпълнят предлаганото решение са уведомени, че: а) могат да приемат, откажат или изпълнят решението; б) участието в процедурата за АРС не изключва възможността за защита по съдебен ред; в) решението може да се различава от решение, постановено от съд; 6. преди да приемат или да изпълнят предлаганото решение са информирани за неговите правни последици; 7. разполагат с разумен срок за размисъл, преди да приемат предлаганото решение или споразумението по взаимно съгласие. (2)Изискванията на ал. 1, т. 4-7 се прилагат само за процедура за АРС, при която спорът се решава чрез предлагане на решение. (3)Изискванията на ал. 1, т. 4-7 се прилагат само за потребителя, когато съгласно процедурните правила за работа на органа за АРС предлаганото решение става задължително за търговеца, след приемането му от потребителя. Чл. 181к. (1) Органът за АРС трябва да спазва принципа на свобода и да не лишава потребителя от възможността за защита по съдебен ред. (2) В процедури, при които органът за АРС решава спор между потребител и търговец чрез налагане на решение, решението има задължителна сила, ако страните предварително са били уведомени за задължителния му характер и са заявили изрично съгласието си. Изричното съгласие на търговеца не се изисква, ако в процедурните правила за работа на органа за АРС е предвидено, че решенията са задължителни за търговеца. (3) Когато потребител и търговец сключат споразумение за решаване на спорове от орган за АРС, преди да е възникнал спор между тях, и то лишава потребителя от възможността за защита по съдебен ред, това споразумение не обвързва потребителя. Чл. 181л. Органът за АРС, който решава спор между потребител и търговец чрез налагане на решение, спазва принципа на законосъобразност, като в случаите, когато: 1. няма противоречие на закони, решението не трябва да лишава потребителя от възможността за защита по съдебен ред, ако не е бил предварително уведомен за задължителния му характер и не е заявил изрично съгласието си съгласно правото на държавата –членка на Европейския съюз, на чиято територия обичайно пребивават потребителят и търговецът; 2. има противоречие на закони и е приложимо правото, определено в съответствие с чл. 6, параграф 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) (ОВ, L 177/6 от 4 юли 2008 г.), решението не трябва да лишава потребителя от защитата, предоставена му от разпоредби на правото на държавата – членка на Европейския съюз, на чиято територия обичайно пребивава и които не могат да бъдат отменени чрез споразумение; 3. има противоречие на закони и е приложимо правото, определено в съответствие с чл. 5, ал. 1 и 3 от Конвенцията относно приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г., съставена в Рим на 19 юни 1980 г. (ратифицирана със закон – ДВ, бр. 24 от 2007 г.), решението не трябва да лишава потребителя от защитата, предоставена му от разпоредбите на правото на държавата – членка на Европейския съюз, на чиято територия обичайно пребивава и които не могат да бъдат отменени чрез споразумение. Чл. 181м. Когато страните използват процедура за АРС, която не предвижда налагане на решение, давностните срокове за защита по съдебен ред не текат докато процедурата не приключи. Чл. 181н. (1) Търговците предоставят на потребителите информация за органите за АРС, в чийто обхват на дейност попадат, и за органите за АРС, към които са поели ангажимент да участват или са длъжни да използват. Информацията включва адреса на интернет страницата на съответните органи за АРС. (2) Информацията по ал. 1 се предоставя по ясен, разбираем и леснодостъпен начин на интернет страницата на търговеца, когато има такава, и когато е приложимо, в общите условия на договора за продажба или в договора за предоставяне на услуги, предлагани от търговеца. (3) Когато спорът е отнесен за разглеждане от потребителя директно към търговеца, но не е бил решен между тях, търговецът е длъжен да предостави на потребителя на хартиен или на друг траен носител информацията по ал. 1, като посочи дали ще използва съответните органи за АРС. (4) Търговците, които сключват договори за онлайн продажби или услуги, както и местата за онлайн търговия, установени в рамките на Европейския съюз, поставят на интернет страниците си електронна връзка към платформата за онлайн решаване на спорове (платформа за ОРС), която е леснодостъпна за потребителите. (5) Търговците, които сключват договори за онлайн продажби или услуги, посочват електронните си адреси за връзка с тях. (6) Търговците, които сключват договори за онлайн продажби или услуги и които са поели ангажимент да участват или са длъжни да използват един или повече органи за АРС за разрешаване на спорове с потребителите, информират потребителите за съществуването на платформата за ОРС и за възможността да я използват за разрешаване на засягащите ги спорове. Те публикуват на интернет страницата си електронна връзка към платформата за ОРС, а ако предложението за сключване на договор за продажба или предоставяне на услуга е направено чрез електронна поща – посочват тази връзка в самото съобщение. Когато е приложимо, информацията се предоставя и в общите условия на договорите за онлайн продажби или услуги. Може ли Даниела Савеклиева за малко да ме смени?
Може, разбира се. Стига да чете толкова добре, както Вие. Заповядайте, госпожо Савеклиева.
(7) Когато търговец посочва орган за АРС в държава – членка на Европейския съюз, различна от мястото, където е установен, спорът се решава в съответствие с процедурните правила за работа на този орган. Търговецът е длъжен да предостави на потребителя информация за този орган в съответствие с ал. 1 и 3.”
Чл. 181о. (1) Министърът на икономиката е компетентен орган по признаване на органи за АРС, отговарящи на изискванията на този раздел и включването им в списъка по чл. 181п. (2) Министърът на икономиката осъществява контрол за спазване изискванията на Регламент (ЕС) № 524/2013. (3) Комисията за защита на потребителите осъществява дейност по алтернативно решаване на потребителски спорове чрез помирителни комисии и оказва съдействие и предоставя информация за начина, по който потребителите могат да сезират помирителните комисии или други органи за АРС. (4) Европейският потребителски център към Комисията за защита на потребителите е контактна точка съгласно чл. 7 от Регламент (ЕС) № 524/2013 и съдейства на потребителите да получат достъп до орган за АРС в друга държава – членка на Европейския съюз, компетентен да разгледа трансграничния спор, свързан със задължения, произтичащи от договори за продажба или за предоставяне на услуги. (5) Европейският потребителски център към Комисията за защита на потребителите оказва съдействие и предоставя информация на потребителите съгласно изискванията на чл. 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 524/2013. (6) Европейският потребителски център към Комисията за защита на потребителите предоставя на всеки две години на министъра на икономиката и на Европейската комисия доклад по чл. 7, параграф 2, буква „б” от Регламент (ЕС) № 524/2013. Чл. 181п. Министърът на икономиката одобрява със заповед, списък на органите, признати за органи за АРС на територията на Република България. Чл. 181р. (1) Орган, който отговаря на изискванията на този раздел и желае да бъде признат за орган за АРС и включен в списъка по чл. 181п, подава до министъра на икономиката писмено заявление, съдържащо следната информация: 1. наименование на органа, данни за контакт и адрес на неговата интернет страница; 2. правноорганизационна форма (удостоверение за регистрация, актуално състояние или други документи), начин на финансиране, включително информация за физическите лица, които отговарят или участват в процедура за АРС-автобиография и диплома за завършено образование, тяхното възнаграждение, срокът, за който са назначени, и от кого са наети; 3. процедурни правила за работа на органа за АРС; 4. размер на таксите за страните по спора, ако има такива; 5. средна продължителност на процедурата за АРС; 6. езици, на които потребителите могат да подават жалби и на които се провежда процедурата за АРС; 7. предмет на споровете, които попадат в обхвата на процедурата за АРС; 8. основания, на които органът може да откаже да разгледа спор, съгласно чл. 181г, ал. 5; 9. дали отговаря на условията и на изискванията за орган за АРС по този раздел. (2) Към заявлението по ал. 1 се прилагат декларация за информацията по ал. 1, т. 7, мотивирана декларация за информацията по ал. 1, т. 9, както и други документи, съдържащи информацията по ал. 1, които се подписват от лицата, представляващи органа. Чл. 181с. (1) Министърът на икономиката в двумесечен срок от датата на подаване на заявлението и документите по чл. 181р преценява дали органът, подал заявлението, отговаря на условията и на изискванията на този раздел и го уведомява за решението си. (2) При извършване на преценка по ал. 1 се взема предвид и спазването на изискванията на чл. 181г, ал. 7 и 8. (3) Когато се установят нередовности в предоставената информация и/или в документите по чл. 181р министърът на икономиката дава указания и определя срок за тяхното отстраняване. (4) Ако нередовностите не бъдат отстранени в срока по ал. З, заявлението се оставя без разглеждане. Чл. 181т. (1) Списъкът по чл.181п съдържа следната информация: 1. наименование, данни за контакт и адрес на интернет страниците на съответните органи за АРС; 2. размер на таксите за страните по спора, събирани от съответните органи за АРС, ако има такива; 3. езици, на които потребителите могат да подават жалби и на които се провежда процедурата за АРС на съответните органи за АРС; 4. предмет на споровете, които попадат в обхвата на процедурата за АРС на съответните органи за АРС; 5. спорове, които попадат в обхвата на съответните органи за АРС, включително секторите на икономика и техните дейности; 6. дали е необходимо физическо присъствие на страните или на техни представители, когато е приложимо, както и дали процедурата за АРС се провежда или може да бъде проведена в устна или писмена форма; 7. задължителен или незадължителен характер на резултата от процедурата за АРС на съответния орган; 8. основания, на които съответните органи за АРС могат да откажат да разгледат спор, съгласно чл. 181г, ал. 5. (2) Министърът на икономиката предоставя на Европейската комисия списъка на признатите органи за АРС, както и информацията по ал. 1. (3) При промяна в информацията по чл. 181р, ал. 1, т. 1-8 органът за АРС уведомява незабавно министъра на икономиката за настъпилите промени. (4) В случаите по ал. 3, министърът на икономиката актуализира списъка на признатите органи за АРС и го предоставя на Европейската комисия заедно с актуална информация по ал. 1. (5) Когато министърът на икономиката установи, че орган за АРС, включен в списъка по чл. 181п, престане да отговаря на изискванията на този раздел или на изискванията на Регламент (ЕС) № 524/2013, го уведомява за установените несъответствия и дава указания за тяхното отстраняване в определен срок. (6) Когато орган за АРС, включен в списъка по чл. 181п, не изпълни в срок указанията по ал. 5, министърът на икономиката в тримесечен срок го заличава от списъка на признатите органи за АРС и предоставя актуализирания списък на Европейската комисия. (7) Министърът на икономиката може по всяко време да изисква от орган за АРС да предоставя актуална информация по чл. 181р. Чл. 181у. Органът за АРС е длъжен на всеки две години, считано от датата на признаването и включването му в списъка по чл. 181п да изготвя и предоставя на министъра на икономиката доклад за извършваната дейност, който включва следната информация: 1. брой на получените жалби и предмета на споровете по тях; 2. процентен дял на прекратените процедури за АРС и причините за тяхното прекратяване; 3. средна продължителност на процедурите за АРС за разглеждане на спорове; 4. процентно изражение на изпълнение на решенията от процедура за АРС, ако това е известно; 5. системни или значителни проблеми, които възникват често и водят до спорове между потребители и търговци; тази информация може да съдържа и препоръки за предотвратяване или решаване на такива проблеми; 6. оценка за ефективността на сътрудничеството в рамките на мрежите от органи за АРС, улесняващи решаването на трансгранични спорове, когато е приложимо; 7. оценка за ефективността на процедурата за АРС и възможните начини за подобряване на нейното функциониране; 8. обучение на физическите лица, отговарящи или участващи в процедура за АРС, по програма по чл. 181ф, ал. 8, когато е приложимо.
Чл. 181ф. (1) Министърът на икономиката изготвя и предоставя на Европейската комисия доклад за развитието и функционирането на органите за АРС, който съдържа: 1. най-добрите практики на органите за АРС; 2. пропуските, които затрудняват функционирането на органите за АРС, по отношение на националните и трансгранични спорове, чрез статистически данни, когато е приложимо; 3. препоръките за подобряване на функционирането и ефективността на органите за АРС, когато е приложимо. (2) Министърът на икономиката публикува на интернет страницата на министерството: 1. доклада по ал. 1; 2. списъка по чл. 181п; 3. електронна връзка към интернет страницата на Европейската комисия, на която е публикуван списък на признатите органи за АРС на държавите – членки на Европейския съюз; 4. електронна връзка към платформата за ОРС. (3) Министърът на икономиката осигурява публичен достъп до списъка по ал. 2, т. 3 и на траен носител. (4) Органите за АРС и Европейският потребителски център към Комисията за защита на потребителите публикуват на своите интернет страници електронна връзка към интернет страницата на Европейската комисия, на която е публикуван списъкът на признатите органи за АРС на държавите – членки на Европейския съюз, и осигуряват електронна връзка към платформата за ОРС. Когато е възможно, те осигуряват публичен достъп до списъка на признатите органи и на траен носител. (5) Комисията за защита на потребителите насърчава сдруженията на потребителите и на търговците да публикуват на своите интернет страници електронна връзка към интернет страницата на Европейската комисия, на която е публикуван списъкът на признатите органи за АРС на държавите – членки на Европейския съюз, да предоставят публичен достъп до него и да осигуряват електронна връзка към платформата за ОРС. (6) Комисията за защита на потребителите насърчава сдруженията на потребителите и на търговците да повишават осведомеността си за органите за АРС и процедурните им правила за работа и насърчава тяхното използване от потребителите и търговците. (7) Комисията за защита на потребителите насърчава органите за АРС да обучават физическите лица, отговарящи или участващи в процедура за АРС, както и да повишават експертните си знания и квалификация. (8) Комисията за защита на потребителите следи за качеството и консултира програмите за обучение на органите за АРС, когато обучават физическите лица, отговарящи или участващи в процедура за АРС. Чл. 181х. (1) Органът за АРС обменя опит и си сътрудничи с други органи за АРС, включително и с органи за АРС на други държави – членки на Европейския съюз, при решаване на трансгранични спорове. Органът за АРС редовно обменя и информация за най-добрите практики при разглеждане на трансгранични и национални потребителски спорове. (2) Комисията за защита на потребителите насърчава органите за АРС да се присъединят към мрежа от органи за алтернативно решаване на трансгранични потребителски спорове в конкретни сектори на икономиката, когато е изградена такава мрежа в рамките на Европейския съюз. Чл. 181ц. (1) Министърът на икономиката насърчава сътрудничеството между органите за АРС, Комисията за защита на потребителите и другите държавни органи, които отговарят за прилагането на законодателството за защита на потребителите. (2) Сътрудничеството по ал. 1 включва: 1. взаимен обмен на информация за най-добри практики в някои сектори на икономиката, за които потребителите многократно са подавали жалби; 2. предоставяне от страна на Комисията за защита на потребителите и другите държавни органи, които отговарят за прилагането на законодателството за защита на потребителите на техническа експертиза и информация, необходима на органите за АРС, когато разполагат с такава. (3) При осъществяване на сътрудничеството и обмена на информация по ал. 2 Комисията за защита на потребителите и другите държавни органи, които отговарят за прилагането на законодателството за защита на потребителите, спазват изискванията на Закона за защита на личните данни. (4) Комисията за защита на потребителите, другите държавни органи, които отговарят за прилагането на законодателството за защита на потребителите и органите за АРС спазват изискванията за опазване на служебната, производствената или търговската тайна, както и не разгласяват други сведения, станали им известни при или по повод изпълнение на техните задължения.”
Изказвания? Няма. Гласуваме § 7. Гласували 74 народни представители: за 74, против и въздържали се няма. Предложението е прието единодушно.
По параграфи от 8 до 11 – Комисията подкрепя текста на вносителя. Комисията няма никакви предложения.
Благодаря Ви. Анблок подлагам на гласуване параграфи с номера от 8 до 11 по доклада на Комисията, които са подкрепени, съответно на параграфи с номера от 7 до 10 по вносител. Гласуваме анблок. Гласували 81 народни представители: за 81, против и въздържали се няма. Предложението е прието единодушно.
По § 11 има предложение от Даниела Савеклиева и Теодора Георгиева. Комисията подкрепя предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя и предлага следната редакция на § 11, който става § 12: „§ 12. Създава се чл. 183б: „Чл. 183б. (1) Общите и секторните помирителни комисии включват и заместник-председатели, които изпълняват правомощията на председателите в тяхно отсъствие, при отстраняването им поради конфликт на интереси или несъвместимост или в случаите, когато им е възложено образуването на помирителни производства по постъпили заявления. (2) Заместник-председателите трябва да отговарят на изискванията на чл. 183, ал. 2, за общите помирителни комисии, или на изискванията на чл. 183а, ал. 3, за секторните помирителни комисии. (3) Броят на заместник-председателите се определя от председателя на Комисията за защита на потребителите, за общите помирителни комисии, и от съответните надзорни или регулаторни органи, за секторните помирителни комисии, в зависимост от предмета на спора.”
Изказвания? Няма. Гласуваме § 12 по доклада на Комисията. Гласували 80 народни представители: за 79, против 1, въздържали се няма. Предложението е прието.
По следващия параграф имаме предложение от народните представители Даниела Савеклиева и Теодора Георгиева. Комисията подкрепя предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя и предлага следната редакция на § 12, който става § 13: „§ 13. Създава се чл. 183в: „Чл. 183в. (1) Председателят на Комисията за защита на потребителите включва в списъка по чл. 182, ал. 8 най-малко по трима представители на: 1. Комисията за защита на потребителите (за секторните помирителни комисии); 2. сдруженията на потребителите; 3. сдруженията на търговците, браншовите организации или камарата на търговците от съответния сектор. (2) Разходите за възнаграждения на членовете, предложени за участие в общите и в секторните помирителни комисии по този раздел се поемат от Комисията за защита на потребителите, съответния регулаторен или надзорен орган, сдруженията на потребителите и сдруженията на търговците, браншовите организации или камарата на търговците, които са ги определили.”
Изказвания? Няма. Гласуваме § 13. Гласували 95 народни представители: за 95, против и въздържали се няма. Предложението е прието единодушно.
Може би анблок да гласуваме, госпожо Председател, защото по § 13 нямаме предложения. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 13, който става § 14.
И така, от § 14 до § 26 по доклада са текстове, подкрепени от Комисията, с номерация, съответно изместена с един параграф. Нали така?
Точно така.
Анблок подлагам на гласуване параграфи с номера от 14 до 26 включително по доклада на Комисията, които са съответно подкрепените текстове от § 13 до § 25 по вносител. Гласуваме анблок всички тези параграфи. Гласували 90 народни представители: за 90, против и въздържали се няма. Предложението е прието единодушно. Ще направим почивка от 30 минути и в 12,00 ч. продължаваме с § 27. (След почивката.)
Колеги, заседанието продължава. Господин Кънев, ще продължим с § 27. Преди това – декларация от името на Парламентарната група на Патриотичния фронт.
Уважаема госпожо Председател, уважаеми колеги! Парламентарната група на Патриотичния фронт остро възразява срещу скандалните опити за пореден път да бъде нарушен законът и да бъдат спасени незаконните цигански постройки в кв. „Кремиковци” в село Марчево, община Гърмен. Въпросните сгради са доказано незаконни. Голяма част от тях са построени върху окупирана частна земя. За тях има издадени валидни законни заповеди за премахване. Тези незаконни постройки са символ на продължаващото вече повече от 20 години политическо безхаберие и са причина за тежка етническа битова престъпност. Категорично не приемаме твърденията, че Европейският съд за правата на човека бил решил да не бъдат премахвани незаконните постройки във въпросния кв. „Кремиковци”. Европейският съюз за правата на човека не е решавал нищо подобно. Подчертавам категорично – не е решавал нищо подобно, а е изпратил писмо с препоръчителни мерки. Припомняме на уважаемите колеги и на уважаемото българско правителство, че Европейският съюз за правата на човека не е институция по смисъла на Договора за Европейския съюз, а е орган на Съвета на Европа по смисъла на Европейската конвенция за защита на правата на човека. Внушенията, че едва ли не Европейският съюз пази незаконните къщи, са неверни, подвеждащи и фалшиви. Все още няма подписано споразумение за присъединяването на Европейския съюз към Конвенцията именно заради спорове за съвместимост с правото на Съюза. Дори да бъде заведено дело пред Европейския съд за правата на човека срещу България, дейност, от която се издържат Българският хелзинкски комитет и останалите „грантови правозащитници”, настояваме българската държавна власт да изготви своя мотивирана теза, с която да докаже законосъобразността на издадените заповеди за премахване на незаконните постройки. Твърдим, че писмото на Европейския съд за правата на човека има пожелателен характер и няма никаква сила на присъдено решение. Намираме размислите на някои анонимни европейски чиновници, изложени в епистоларна форма, за неинформирани и несъвместими към конкретната ситуация в България. Настояваме това писмо, както и позицията на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа, да бъдат приети за сведение, а процедурата по премахване на незаконните постройки да бъде довършена. Категорично възразяваме местната администрация и държавната власт да се съобразяват с това „писмо” и внушенията, които се правят около него. Настояваме Министерският съвет незабавно да реагира и да изпрати на тези две институции пълна информация по всички случаи на битова етническа престъпност и проблеми, създадени от обитателите на тези незаконни гета. Настояваме Министерският съвет да направи пълна справка за адресните регистрации и имотното състояние на обитателите на незаконните постройки, защото сме убедени, а има и информация, че те не са се самопоявили в градините около село Гърмен, а са дошли отнякъде, където вероятно притежават недвижими имоти или части от недвижима собственост. Настояваме да не се отлага възстановяването на законността и спазването и прилагането на българските закони да бъде еднакво за всички български граждани. Твърдим, че спирането на премахването на незаконните постройки на основата на подобни полуанонимни писма ще представлява дискриминация спрямо правата и законните интереси на останалите български граждани. Припомняме, че точно тези „грантови природозащитници“, които са автори на поредния пасквил срещу България, използваха същия метод, за да спрат премахването на незаконните цигански постройки в кв. „Баталова воденица” в София, в резултат на което и днес български граждани – собственици на земята под тези незаконни постройки, не могат да ползват своя законен частен имот, за който плащат съответните данъци. Учудени сме, че Европейският съд за правата на човека не се произнесе с такива спешни превантивни мерки, цитирам: „когато френските власти разрушаваха и продължават да разрушават циганските катуни на своя територия, без да осигуряват жилища на засегнатите”. Намираме това поведение за проява на недопустим и неевропейски двоен стандарт и политическо лицемерие. Не сме учудени от това, че Хелзинкският комитет и подобните им псевдоправозащитни органи не сезираха нито Европейския съд за правата на човека, нито Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа за дискриминация на циганите от страна на френските власти. Правят го срещу България, защото очакват, че българското правителство за пореден път ще клекне. Не вярваме, че това е пропуск или липса на информация, защото градове като Лил, Париж, Бордо и други френски градове се намират много по-близо до Страсбург, отколкото община Гърмен. Патриотичният фронт сезира Европейския съд за правата на човека за дискриминационно по неговите собствени критерии поведение на френските и белгийски местни власти, когато премахват незаконните цигански постройки на своя територия. Питаме: какви предписания и писма е изпратил до кметовете и общинските съвети на Париж, Лил, Лион и други европейски градове? Ако не са изпратени подобни предписания, защо и кога ще бъдат изпратени? Защо аршинът спрямо България е различен спрямо Белгия и Франция? Същевременно чрез свой член в Европейския парламент Патриотичният фронт отправи питане към Европейската комисия относно дискриминацията по етнически принцип спрямо български граждани, чиито имотни права и законни интереси са нарушени от обитателите на тези незаконни постройки. Заставаме твърдо зад исканията на жителите и данъкоплатците от община Гърмен, кв. „Орландовци”, село Мечка – Плевенско, кв. „Захарна фабрика”, Факултета в столицата, Виетнамските общежития, Катуница и десетки други населени места. Техният протест срещу узаконяването на подобни постройки и беззаконието в страната е напълно справедлив. Настояваме незаконно окупираната от жителите на тези катуни земя да бъде освободена. Патриотичният фронт е категоричен, че българското правителство не може да се поддава на каквито и да е външни или вътрешни внушения и трябва да гарантира спазването на законността и реда в Република България. [[Ръкопляскания от ПФ.]]
Благодаря, господин Каракачанов. Продължаваме с § 27.
Последният параграф, който приехме, е § 25, който става § 26. По § 26 има предложение на народните представители Даниела Савеклиева и Теодора Георгиева. Комисията подкрепя предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя и предлага следната редакция на § 26, който става § 27: „§ 27. В Допълнителните разпоредби се правят следните допълнения: 1. Създават се § 12б, 12в, 12г, 12д, 12е и 12ж: „§ 12б. При противоречие между разпоредбите на Глава девета, Раздел II и правото на Европейския съюз или на българското законодателство, въвеждащо изисквания на правото на Европейския съюз, които съдържат специални изисквания относно извънсъдебното решаване на спорове на потребители срещу търговци, се прилагат разпоредбите на този Закон, освен ако в Глава девета, Раздел II е предвидено друго. § 12в. При противоречие между разпоредбите на Глава девета, Раздел II и друг закон, който съдържа специални изисквания относно извънсъдебно решаване на спорове на потребители срещу търговци и който не въвежда изисквания на правото на Европейския съюз, се прилага този закон, освен ако в Глава девета, Раздел II не е предвидено друго. § 12г. Разпоредбите на Глава девета, Раздел II не накърняват разпоредбите на Закона за медиацията, въвеждащ изискванията на Директива 2008/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 г. относно някои аспекти на медиацията по гражданскоправни и търговскоправни въпроси (ОВ, L 136/3 от 24 май 2008 г.). § 12д. Разпоредбите на Глава девета, Раздел II се прилагат при спазване изискванията на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Европейската комисия по Регламент (ЕС) № 524/2013. § 12е. Разпоредбата на чл. 181н не възпрепятства задълженията за предоставяне на информация на потребителите относно извънсъдебните процедури за защита, които се съдържат в правото на Европейския съюз и се прилагат в допълнение. § 12ж. Разпоредбата на чл. 181м не засяга разпоредбите относно давностните срокове в международните споразумения, по които държавите – членки на Европейския съюз са страни.” 2. В § 13 се създават т. 44 и 45: „44. „Обичайно пребиваване” е понятието в съответствие с Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно приложимото право към договорни задължения (Рим I). 45. „Процедура за алтернативно решаване на потребителски спорове е процедура за извънсъдебно решаване на потребителски спорове, отговаряща на изискванията на този Закон и осъществявана от орган за алтернативно решаване на потребителски спорове.” 3. В § 13а се създава т. 13: „13. Директива 201 З/П/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. за алтернативно решаване на потребителски спорове и за изменение на Регламент (ЕО) № 206/2004 и Директива 2009/22/ЕО (Директива за АРС за потребители).”
Тази т. 13 е към § 13а. Изказвания? Няма. Гласуваме редактирания от Комисията текст на вносителя за § 26, който в доклада на Комисията става § 27. Гласували 71 народни представители: за 71, против и въздържали се няма. Параграф 27 по доклада на Комисията е приет.
„Преходни и заключителни разпоредби”. Комисията подкрепя текста на вносителя за наименованието на подразделението. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 27, който става § 28. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 28, който става § 29. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 29, който става § 30. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 30, който става § 31.
Изказвания? Няма. Подлагам на гласуване текста на вносителя за наименованието на подразделението „Преходни и заключителни разпоредби”; параграфи от 27 до 30 по вносител включително, които стават параграфи от 28 до 31 по доклада на Комисията. Гласували 71 народни представители: за 69, против няма, въздържали се 2. Наименованието на подразделението „Преходни и заключителни разпоредби” и параграфи от 28 до 31 по доклада на Комисията са приети.
Предложение от народните представители Савеклиева и Георгиева. Комисията подкрепя предложението. Комисията предлага да се създадат § 31 и § 32, които стават съответно § 32 и § 33: „§ 32. В Закона за предоставяне на финансови услуги от разстояние (обн., ДВ, бр. …) в чл. 21, ал. 2 думите „чл. 182 – 184” се заменят с „Глава девета, Раздел ІІІ”. „§ 33. В Закона за електронната търговия (обн., ДВ, бр. …) в чл. 22 думите „Раздел ІІІ” се заменят с „Раздел ІV”.”
Изказвания? Няма. Подлагам на гласуване предложението на Комисията за създаване на параграфи 31 и 32 ведно с предложения текст съгласно доклада на Комисията. Гласували 74 народни представители: за 74, против и въздържали се няма. Предложението на Комисията за създаване на параграфи 31 и 32 заедно със съответния текст съгласно доклада на Комисията е прието. С това е приет и Законопроектът на второ гласуване. Преминаваме към: ВТОРО ГЛАСУВАНЕ НА ЗАКОНОПРОЕКТА ЗА ИЗМЕНЕИНЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА ЗАКОНА ЗА ВОДИТЕ. Вносител – Министерският съвет, на 7 април 2015 г., приет на първо гласуване на 30 април 2015 г. С доклада на Комисията ще ни запознае народният представител Станислав Иванов – председател на Комисията.
Благодаря, господин Председател. Преди да започне разглеждането на доклада моля за процедура за допуск в залата на господин Павел Гуджеров – заместник-министър на околната среда и водите; господин Асен Личев – директор на дирекция „Управление на водите” в Министерството на околната среда и водите и господин Радослав Русев – съветник на министъра на регионалното развитие.
Моля, гласувайте направеното предложение от народния представител Станислав Иванов за допуск в залата на посочените от него лица. Гласували 79 народни представители: за 74, против 3, въздържали се 2. Предложението е прието. Моля, квесторите да поканят посочените лица.
Доклад за второ четене на Закона за изменение и допълнение на Закона за водите. „Закон за изменение и допълнение на Закона за водите”. Комисията подкрепя текста на вносителя за наименованието на Закона. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 1. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 2.
Изказвания? Няма. Полагам на гласуване текста на вносителя за наименованието на Закона, както и параграфи 1 и 2, които Комисията подкрепя. Гласували 79 народни представители: за 78, против няма, въздържал се 1. Текстът на вносителя за наименованието на Закона, както и текстовете на параграфи 1 и 2, подкрепени от Комисията, са приети.
Параграф 3 – предложение на народните представители Борислав Великов и Вили Лилков. Комисията не подкрепя предложението по ал. 1 и ал. 2, т. 2 и 3 и подкрепя предложението по ал. 2, т. 1, т. 4 и т. 5. Предложение от народния представител Джевдет Чакъров. Комисията не подкрепя предложението. Предложенията на народните представители Великов и Лилков, които Комисията не подкрепя, са по § 1. „В § 3 се правят следните изменения и допълнения: 1.1. В новосъздадения чл. 10д накрая на ал.1 точката се заменя със запетая и се добавя следният текст: „както и представител на Българската асоциация по водите.” 1.2. В новосъздадения чл. 10д ал.2 се редактира, както следва: „(2) Съветът по ал.1: Първа точка е подкрепена; неподкрепените точки са: „2. обсъжда и предлага промени в законодателството с цел интегрирането на политиката по водите и отрасловите политики във водния сектор и осигуряването на единство и съгласуваност между институциите при управлението на водите, включително за предотвратяване и преодоляване на последиците от наводнения”. 3. координира мерките за преодоляване последиците от наводнения и други неблагоприятни явления.” Предложение на народния представител Джевдет Чакъров: „Предлагам в § 3, с който се създава нов чл. 10д да се направят следните изменения: 1. в чл. 10д, ал. 2, т. 1 текстът „на плановете за управление на речните басейни и” да се заличи; 2. в чл. 10д, ал. 2, т. 2 текстът „на програмите от мерки по чл. 156н и” да се заличи.” Комисията не подкрепя предложението.
И текстът на редакцията на Комисията да прочетете за § 3.
Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя за § 3 и предлага следната редакция: „§ 3. В Глава първа се създава чл. 10д: „Чл. 10д. (1) Интегрирането на политиката по водите и отрасловите политики във водния сектор се извършва от Координационен съвет по водите, включващ министъра на околната среда и водите, министъра на земеделието и храните, министъра на енергетиката, министъра на икономиката, министъра на регионалното развитие и благоустройството, министъра на здравеопазването, министъра на вътрешните работи, министъра на транспорта, информационните технологии и съобщенията и министъра на образованието и науката или оправомощени от тях длъжностни лица, и представител на Националното сдружение на общините в Република България. (2) Съветът по ал. 1: 1. осигурява координацията на дейностите по: а) разработване на плановете за управление на речните басейни и на плановете за управление на риска от наводнения; б) финансиране и изпълнение на програмите от мерки по чл. 156н и на мерките за постигане на целите за намаляване на вероятността и на неблагоприятните последици от наводнения по чл. 146к, ал. 2, т. 2; 2. ежегодно до края на месец март обсъжда изпълнението на националните програми за плановете за управление на речните басейни и плановете за управление на риска от наводнения в отделните сектори и определя необходимите мерки, които министърът на околната среда и водите предлага за приемане от Министерския съвет; 3. разглежда доклади от областните управители за състоянието на водната инфраструктура и резултатите от контролната дейност в областта. (3) Съветът по ал. 1 се председателства от министъра на околната среда и водите. (4) Организацията и дейността на съвета по ал. 1 се определят с правилник, приет от Министерския съвет.“ Това е по § 3, който е съгласно текста на вносителя.
Изказвания? Има думата народният представител Джевдет Чакъров.
Благодаря Ви, уважаеми господин Председател. Уважаема госпожо Министър, уважаеми колеги! Мотивите ми да направя предложение, което не е подкрепено при разглеждането на второ четене в Комисията на този текст е, че се предлага създаването на Координационен съвет по водите, който подобно на много подобни съвети ще координира, но няма да носи отговорност за нищо, поради което няма и никакви реални самостоятелни правомощия. Съветът не може и да има самостоятелни правомощия, защото той не е орган на изпълнителната власт и не може да бъде разглеждан и приеман за такъв. Дадените му правомощия са доста спорни. Какво ще координира Съветът при разработването на плановете за управление на речните басейни и при положение, че в Закона ясно е казано кои са компетентните органи, отговорни за разработването им и са разписани механизмите за координация при подготовката на документите? Според мен такъв съвет би забавил процеса на разработване и одобряване на плановете за управление на личните басейни. Изразих резервите си към този Съвет още тогава, когато обсъждахме и приехме Националната стратегия за управление и развитие на водния сектор, против съм и сега. На базата на своя опит като министър на околната среда и водите считам, че ще е поредната неработеща структура, от която системата няма нужда. Образно казано, когато имаме, то трябва да е водещ обект, подобно на това, когато трябва да се обадим за болен човек, знаем на кой телефон да се обадим. Когато има бедствени ситуации и така нататък, трябва да има ясен субект. Субектността в това отношение и с предлагания Координационен съвет по водите, за съжаление, не се постига, с оглед на което поддържам направеното предложение и се надявам на положителна подкрепа от страна пленарната зала. Благодаря.
Благодаря Ви, уважаеми господин Чакъров. Реплики? Няма. За изказване има думата народният представител Борислав Великов.
Благодаря, уважаеми господин Председател. Госпожо Министър, колеги! С колегата Вили Лилков също сме дали някои предложения, част от които са приети, за което благодарим и на експертите от Министерството, а друга част не са приети и съответно по тях искам да взема кратко отношение, без да отнемам много от времето на пленарната зала. Но все пак, защо би било добре в новосъздадения Координационен съвет да има представител на Българската асоциация по водите? Очевидно това е най-голямата неправителствена организация във водния сектор и смятаме, че не би било лошо в него да има и хора, които безспорно имат необходимия опит. По отношение на другите неприети точки, те са свързани като че ли най-вече с нашата идея с проф. Лилков този Координационен съвет действително да бъде поизпълнен с малко повече съдържание, както и уважаемият доктор Чакъров преди малко намекна, и да може да обсъжда и предлага на Министерския съвет, разбира се, някои промени в законодателството, които са необходими с цел интегриране на политиките по водите, за което се говори или за което може да се предположи, че самият Координационен съвет е създаден, тъй като тези 9 или колко са министри, които се предвижда да влязат в него, безспорно биха могли да вземат такова отношение и то да бъде навременно. От друга страна някои чисто редакционни бележки не са възприети, включително там, където трябва да се членува с пълен член в българския език не са възприети. Независимо че примерно в ал. 2, т. 2 „изпълнението” е членувано, то не е включено в т. 1, подточка „а”, но очевидно това са дреболии, които са свойствени изобщо на създаването на текстове и в нашия парламент. Независимо от това аз и тук бих предложил това, което беше прочетено от уважаемия Председател Иванов по отношение на ал. 2 на чл. 10д, т. 1, подточка „а”, да се членуват „разработването”, да се добави и „изпълнението”, както това е в т. 2 на ал. 2 и нататък текстът продължава: „разработването и изпълнението на плановете за управление” и така нататък. Също така и подточка „б”: „финансирането и изпълнението на програмите”, тъй като това е по-ясно и ми звучи по на български. Благодаря.
Реплики? Други изказвания? Няма. Преминаваме към гласуване. Първо подлагам на гласуване предложението на народните представители Борислав Великов и Вили Лилков в неподкрепената му част, а именно ал. 1, както и ал. 2, т. 2 и 3. Гласували 86 народни представители: за 14, против 8, въздържали се 64. Предложението не е прието. Сега подлагам на гласуване предложението на народния представител Джевдет Чакъров, което също не е подкрепено от Комисията. Гласували 89 народни представители: за 20, против 4, въздържали се 65. Предложението не е прието. Ще подложа на гласуване редакцията на Комисията заедно с направените от доц. Борислав Великов предложения – в ал. 2, т. 1, подточка „а” – „разработване” да се стане „разработването и изпълнението”, а в подточка „б” – „финансиране” да се чете „финансирането и изпълнението”, и нататък текстът продължава. Моля гласувайте текста на Комисията по вносител за § 3 заедно с направените предложения от народния представител Борислав Великов. Гласували 96 народни представители: за 90, против няма, въздържали се 6. Предложението е прието.
Прегласуване.
Заповядайте за процедура за прегласуване.
Благодаря, господин Председател. Имаше проблем с терминалите на няколко народни представители.
Прегласуване, ако обичате. Гласували 95 народни представители: за 89, против няма, въздържали се 6. Текстът на § 3, съгласно доклада на Комисията, заедно с направеното в залата редакционно предложение на народния представител Борислав Великов, са приети.
Предложение на народния представител Ирена Коцева и група народни представители – създава се нов § 3а. Комисията подкрепя предложението. Комисията предлага да се създаде нов § 4: „§ 4. В чл. 13, ал. 2 се отменя.” Комисията предлага да се създаде нов § 5: „§ 5. В чл. 19 се правят следните изменения: 1. в ал. 1, т. 4, буква „в” думите „и микроязовирите” се заличават; 2. ал. 2 се отменя.”
Изказвания? Няма. Гласуваме предложенията на Комисията за създаване на нови параграфи 4 и 5 със съответното им съдържание, съгласно доклада на Комисията. Гласували 82 народни представители: за 82, против и въздържали се няма. Предложението на Комисията за създаване на параграфи 4 и 5 със съответното им съдържание, съгласно доклада на Комисията, са единодушно приети.
По § 4 няма направени предложения. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 4, който става § 6. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 5, който става 7.
Изказвания? Няма. Подлагам на гласуване текстовете на вносителя за § 4 и 5, които по доклада на Комисията стават съответно § 6 и 7. Гласували 78 народни представители: за 78, против и въздържали се няма. Текстовете на вносителя за § 4 и 5, които по доклада на Комисията стават съответно § 6 и 7, са единодушно приети.
Предложение от народния представител Борислав Великов и народния представител Вили Лилков: „Създава се нов § 5а и 5б със следното съдържание: „§ 5а. В чл. 47 се добавят три нови алинеи (ал. 12, ал. 13 и ал. 14) със следния текст: „(12) Забранява се пускането на пазара на натурална минерална вода, добивана от едно находище, независимо от броя на естествените му извори или изкуствено изградени водоизточници, под повече от едно търговско наименование или без търговско наименование. (13) Изискването по ал. 11 се прилага и при предоставяне на разрешителни за водовземане от подземни води по чл. 44, ал. 1 с цел бутилиране на изворна вода по смисъла на Закона за водите и наредбата по чл. 4б от Закона за храните, като от едно и също находище на изворна вода не могат да се предоставят повече от едно разрешителни с цел бутилиране. (14) Забранява се пускането на пазара на изворна вода, добивана от едно находище независимо от броя на естествените му извори или изкуствено изградени водоизточници, под повече от едно търговско наименование или без търговско наименование. § 5б. Текстът на чл. 49, ал. 2 придобива следната редакция: „(2) Обществени интереси се нарушават и при производство и разпространение в търговската мрежа на бутилирани изворни и/или натурални минерални води, газирани или други напитки, в състава на които се включва изворна и/или минерална вода, без съответния сертификат, без правно основание и не по законоустановения ред, включително когато е в нарушение на принципите на чл. 47, ал. 11, ал. 12, ал. 13 и ал. 14.” Комисията не подкрепя предложението.
Изказвания? Заповядайте, господин Великов.
Уважаеми колеги, уважаеми господин Председател, уважаема госпожо Министър! За онези от Вас, които се интересуват от тази проблематика, ще добавя, че тук става дума за разрешителните за водовземане, които са свързани с целта бутилиране, когато тя е планирана, тъй като достъпът до ресурс в тези случаи естествено стои в основата на бизнеса с бутилиране на минерална вода, независимо дали минерална или изворна. С проф. Лилков, вероятно и с други колеги от залата, а със сигурност и извън залата, смятаме, че тук има проблеми, които не се отричат и от министър Василева, и от други колеги, и смятаме, че трябва да се решат. Предложихме тези текстове с оглед да има адекватен регламент. Законовата рамка да създаде ясни, прозрачни и интегрирани правила за предоставяне на достъп до ресурс с изричното предназначение за бутилиране, включително да се гарантира спазването на европейските изисквания, Директива 54 от 2009 г. на Европейския съюз. Вие ще усетите вероятно – тези от Вас, които днес внимават в Закона за изменение на Закона за водите, че имаме и други предложения, свързани с тази проблематика. За момента повечето от тях не се приемат, но разчитаме, че като поставяме един важен за обществото проблем, който дори да не бъде решен с тези наши промени или днес на второ четене, това ще стане в близко бъдеще със създаването на работна група, така че когато има цел бутилиране, да има по-ясна регулация, да има включително становище на Министерския съвет в случаите, когато има разрешителни за бутилиране, и така нататък. В случая бях длъжен да защитя това, което сме направили като предложение с проф. Лилков, и да обърна внимание на хората от залата, които не се интересуват непременно точно от тази проблематика, тъй като много от Вас не са съвсем тесни специалисти в областта. Благодаря.
Реплики към господин Великов? Няма. Други народни представители? За изказване – господин Иванов.
Благодаря, госпожо Председател. Уважаеми колеги! Така направените предложения от колегите Великов и Лилков бяха разгледани по време на заседанието на Комисията, като специално за това беше създадена и работна група. Уважаеми колеги, този проблем наистина съществува, но мястото му за решаване не е в този Закон. Не може в Закона за водите да дефинираме какво е храна, защото, уважаеми колеги, това, за което говорим – бутилирането на изворна вода, по смисъла на друг закон е храна и трябва да бъде отразено, и решението да се намери в съответното законодателство, а не тук. Пак казвам: мястото не е тук. Тъй като наистина повдигнатият от колегите въпрос е наложително да бъде разгледан и да се търси неговото решение, към Министерския съвет е създадена работна група, която ще прецизира законодателството и ще отрази съответните промени, за да бъдат разрешени оттук нататък конфликтите. Колега Великов, не че не са приети предложенията, просто мястото им не е тук, но Вие самият знаете, че работим проблемът да бъде разрешен на съответното място. Не можем да подкрепим предложението тук, но не абдикираме от търсенето на решение на този проблем, както сам Вие знаете – с работната група. Благодаря, госпожо Председател.
Реплика – господин Великов.
Уважаема госпожо Председател, уважаеми колеги! Приемам това, което каза председателят Станислав Иванов, по принцип. За колегите, които не са специалисти, държа да уточня, че изворната вода не е храна, преди да започне да се бутилира. Говорим за натуралната изворна, натуралната минерална вода, които очевидно не са храна. Те извират или се добиват, или се каптират чрез сондажи, и докато това не се случи, докато те не са на наше разположение на повърхността, не са никаква храна. Моля да бъдем точни. Благодаря.
Дуплика – господин Иванов
Надявах се да не влизаме в спор, колега Великов, но тъй като във Вашето предложение – и с това ще приключа, Вие засягате изворните води, които са с цел бутилиране, затова препращаме към друг закон. Може би не са екзактни предложените текстове, но пак казвам, ще търсим решение. Благодаря, госпожо Председател. [[Шум и оживление от ГЕРБ.]]
Други народни представители? Няма. Подлагам на гласуване предложението на народните представители Борислав Великов и Вили Лилков. Комисията не подкрепя предложението. Гласували 89 народни представители: за 7, против 31, въздържали се 51. Предложението не е прието.
Госпожо Председател, по § 6 има Допълнителен доклад към Доклада за второ четене и сега ще премина към него. По § 6 има предложение от народните представители Борислав Великов и Вили Лилков. Комисията подкрепя по принцип предложението. Предложение от народния представител Джевдет Чакъров, направено по реда на чл. 80, ал. 4, т. 2 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание. Комисията подкрепя по принцип предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя и предлага следната редакция на § 6, който става § 8: „§ 8. Създава се чл. 50а: „Чл. 50а. (1) Разрешителните по чл. 50, ал. 1 се преразглеждат относно съответствието с целите за опазване на околната среда по чл. 156а, когато: 1. данните от мониторинга или друга информация и оценки показват, че целите за опазване на околната среда, установени за водно тяло, не се постигат или съществува риск от влошаване на състоянието на водно тяло или потенциала на изкуствено или силно модифицирано водно тяло; 2. са констатирани несъответствия между хидроморфологичните условия и екологичното състояние на водно тяло или добрия екологичен потенциал на изкуствено или силно модифицирано водно тяло; 3. за водното тяло са обосновани изключения по чл. 156б- 156ж, изискващи изпълнение на определени условия. (2) Разрешителните по чл. 50, ал. 1 се преразглеждат при всяка актуализация на характеризирането на района за басейново управление на водите по чл. 156з. (3) Когато упражняването на правата по разрешително по чл. 50, ал. 1 представлява натиск върху състоянието на водите, допринасящ за влошаване на състоянието или непостигане на целите за опазване на околната среда, или за неизпълнение на условията по чл. 156б-156ж, директорът на басейнова дирекция планира изменение на разрешителното, а когато с изменение не могат да бъдат постигнати целите или изпълнени условията – неговото прекратяване, като уведомява титуляря на разрешителното и изпълнява действията по чл. 74, ал. 1, т. 1. (4) Изменението или прекратяването на разрешителното по чл. 50, ал. 1 се включва в програмите от мерки в съответния план за управление на речните басейни.”
Изказвания? Господин Чакъров.
Уважаема госпожо Председател, уважаема госпожо Министър, уважаеми колеги! Мотивите ми да направя това предложение са, че в първоначално предложената редакция на § 6, сега § 8 не е ясно какво се има предвид, когато се изискват разрешителните по чл. 50, ал. 1 да се преразглеждат задължително по отношение на съответствието с целите за опазване на околната среда по чл. 156а и за изпълнение на условията за планираните изключения по чл. 156б-156ж. Това е изключително обтекаема формулировка. Още по-притеснително е предвиденото изменение или прекратяване по служебен път на разрешителното по чл. 50, ал. 1, в случаите, когато упражняването на правата по разрешителното представлява натиск върху състоянието на водите, допринасящ за непостигане на доброто им състояние или за неизпълнение на условията по чл. 156б-156ж. С оглед избягване на неясноти при тълкуването и прилагането на тази така важна разпоредба е необходимо текстът да се редактира, като се уредят случаите, в които следва да се преразглеждат издадените разрешителни с оглед установяване на съответствието им с целите за опазване на околната среда по чл. 156а. Също така следва да се уточни кога едно разрешително ще се изменя и кога ще се прекратява. Тъй като се предлага да се съвместят процедурите по изменение, респективно прекратяване на разрешителните с процедурата по разработване на плановете за управление на речните басейни, следва да се създадат съответни разпоредби с оглед гарантиране на работещ механизъм за това съвместяване, без да бъдат нарушени правата на титулярите на разрешителните. Считам, че трябва да бъдем изключително внимателни, когато създаваме механизми за служебно изменение или прекратяване на вече издадени и действащи разрешителни, и то на основание съответствие с някакви цели или изпълнение на някакви условия, които не са изрично заложени в тях. Влязлото в сила и действащо разрешително е индивидуален административен акт и е краен акт по своята същност. Държавата следва да интервенира правата по него в краен случай, защото освен всичко друго, това създава изключителна несигурност в икономическите субекти по отношение на техния бизнес и влияе зле върху инвестиционния климат като цяло. От друга страна, неясните и обтекаеми разпоредби генерират лоши управленски практики, широки възможности за корупционни действия и за нерегламентиран натиск върху бизнеса било от конкуренция, било от желаещи да го придобият на занижени цени. Поради горните съображения, призовавам колегите народни представители да подкрепят преработения текст на § 6, понастоящем § 8, с които се създава новия чл. 50а, тъй като в него неяснотите са изчистени, гаранциите за ненарушаване правата на титулярите на разрешителните са по-големи и създадените механизми са по-добри, без това да е за сметка на опазване на водите. Бих искал да бъда коректен, да изкажа, че аз своите резерви ги представих по отношение на тези текстове и по време на разглеждане на Законопроекта на първо четене, и в Комисията по околна среда и води, и тук, в пленарна зала беше поет ангажимент и от страна на Министерството на околната среда и водите и експертите. Искам да благодаря на тях, че в диалогична среда и с експерти от Комисията успяхме да намерим текстовете, които наистина уреждат в много по-добра степен отношенията. Това е в интерес на всички ни и най-вече за по-добър инвестиционен климат и бизнесът да има своята сигурност и съответните отношения в тази сфера да бъдат уредени възможно на по-добро ниво. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, господин Чакъров. Реплики? Няма. За изказване – заповядайте.
Уважаема госпожо Председател, уважаема госпожо Министър! Доктор Чакъров беше достатъчно аргументиран в тезата си защо трябва да подкрепим консенсуса, който постигнахме на Комисия. Но понеже гледам, че на залата й е доста скучно, тъй като нещата са изключително експертни, искам да кажа и нещо друго – издателите на тези разрешителни в крайна сметка са директорите на басейновите дирекции, а всички знаете, че в по-голямата си част те са политкомисари на определена партия. Така че освен корупционен натиск, икономически натиск, както каза колегата преди мен, възможността им, която се даваше от предния текст, би могла да бъде използвана като политическа бухалка. Поставихме този въпрос много сериозно на Комисия и аз се радвам, че постигнахме консенсус в това отношение и нашата група също ще подкрепи редактирания текст на Комисията. Благодаря Ви.
Реплики? Няма. Други народни представители за изказване? Не виждам желаещи. Дебатът е закрит. Подлагам на гласуване § 8 в редакцията му по допълнителния доклад на Комисията. Гласували 105 народни представители: за 104, против няма, въздържал се 1. Предложението е прието.
Има направено предложение от народните представители Борислав Великов и Вили Лилков – създава се нов § 6а със следното съдържание… Комисията не подкрепя предложението.
Вече сме по основния доклад, нали така?
По основния доклад, госпожо Председател. Предложението е следното: „В § 6а в чл. 56 се създава нова ал. 8 със следния текст: „Чл. 56. (8) В допълнение към изискванията по ал. 1 в разрешителното за водовземане с цел бутилиране и предлагане на пазара на изворна вода се посочва търговското наименование, под което ще се предлага изворната вода на пазара. ”
Оттегляме го, госпожо Председател.
Господин Великов каза, че оттегля неговите предложения. Значи няма да ги четете. До края всички ли оттегляте, господин Великов?
Не, само тези, които са свързани…
Само които са с цел бутилиране.
Добре, но Ви моля своевременно казвайте, за да не се четат, защото след това вече е безпредметно.
Нека да го каже от трибуната.
Оттегли ги официално.
Всички чухме и в стенограмата влезе. Оспорвате изявлението ли?
Не, но да е ясно.
Няма проблеми за това. Продължавайте, господин Иванов.
Благодаря, госпожо Председател. Предложение от народния представител Георги Андонов. Комисията подкрепя по принцип предложението. Комисията предлага създаването на нов § 9: „§ 9. В чл. 57 ал. 3 се изменя така: „(3) Разрешителните за ползване на воден обект за изземване на наносни отложения се издават за срок не по-дълъг от срока на действащия към датата на издаване на разрешителното план за управление на речния басейн. В случаите по чл. 140 разрешителното се издава на лицето, избрано за изпълнител на тези дейности, за срока на изпълнение на договора, сключен между него и областния управител.”
Изказвания? Господин Андонов.
Уважаема госпожо Председател, уважаеми колеги, госпожо Министър! Ще направя едно кратко изказване по този параграф, който е внесен от мен и е един от параграфите, които мисля, че вкарват доста добре наблюдавана от всички нас несправедливост по отношение изземването на наносни отложения в речните корита. Първо, искам да се обърна към членовете на Комисията за това, че са подкрепили всички мои предложения, да се обърна към експертите на Министерството на околната среда и водите и към политическото ръководство за това, че съвместно изготвяхме тези предложения. Те бяха подкрепени. Целта на тези предложения е да вкарат ред в изземването на наносните отложения, така наречената „баластра” в речните корита и да вкарат една по-голяма прозрачност и процедура, която цели опазването на околната среда и превенция по нарушение на това да се стига до ситуации, които наблюдавахме миналата година, когато имаше прекомерни валежи, а именно наводнения на големи територии от нашата страна. Това, което предвиждаме, наносните отложения досега се изземваха по един много опростен режим – чрез разрешение за изземване на наносно отложение. Това е един динамичен запас, чийто контрол много трудно може да се управлява. Сега това, което предлагам аз и експертите от Министерството на околната среда и водите, е този динамичен запас да се отдава на процедура за изземване, управляван от областния управител. Самото иззето количество инертен динамичен запас да бъде депонирано, което депониране ще даде възможност да се изчисли и прецени реалното му количество, което е взето на базата на Плана за управление на речното корито, а самото вече депонирано количество баластра да бъде продавано по процедурата за обществени поръчки на заинтересовани лица. Това, от една страна, ще даде възможност в други текстове, в последващ етап от доклада за водите, тези пари, които се събират от този тип инертен материал, ще бъдат внасяни изцяло само за превенция и управление на речните корита, които досега отиваха в централния бюджет. Това е една поправка, която отдавна трябваше да се направи. Подкрепена е от всички кметове, от голяма част от обществото и това, което ще Ви призова, текстовете...
От всички кметове.
Да, от всички кметове са изпратени писма в подкрепа на тези предложения. Това, което ще направя, е да призова колегите в зала текстовете, които са внесени от мен и подкрепени от Комисията, да бъдат подкрепени и от залата. Благодаря Ви много.
Реплики? Няма. Други народни представители? Няма. Дебатът е закрит. Подлагам на гласуване § 9 в редакцията по основния доклад на Комисията. Гласували 88 народни представители: за 88, против и въздържали се няма. Предложението е прието.
Комисията подкрепя текста на вносителя за § 7, който става § 10.
Гласуваме § 10. Гласували 103 народни представители: за 103, против и въздържали се няма. Предложението е прието.
По § 8 има предложение от народния представител Георги Андонов, което Комисията подкрепя. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя за § 8, който става § 11, и предлага следната редакция: „§ 11. В чл. 60, ал. 4 се правят следните изменения: 1. Точка 4 се отменя. 2. В т. 5, буква „г” думите „малкия язовир” се заменят с „язовира”, а думите „в съответствие с правилника по чл. 141, ал. 3” се заличават.”
Изказвания? Няма. Гласуваме § 11 по доклада. Гласували 104 народни представители: за 104, против и въздържали се няма. Предложението е прието единодушно.
По § 9 няма направено предложение. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 9, който става § 12.
И така – до § 16.
Да. Комисията подкрепя текста на вносителя за параграфи съответно 9, 10, 11, 12 и 13, които стават съответно параграфи 12, 13, 14, 15 и 16.
Анблок гласуваме параграфи с номера от 12 до 16 по доклада на Комисията. Гласували 109 народни представители: за 106, против няма, въздържали се 3. Предложението е прието.
По § 14 има направено предложение от народния представител Георги Андонов. Комисията подкрепя предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя за § 14, който става § 17, и предлага следната редакция: ”§ 17. В чл. 79 се правят следните изменения и допълнения: 1. В ал. 1: а) точка 7 се отменя; б) създава се т. 8: „8. Обстоятелствата по чл. 50а, ал. 3, считано от датата на приемане на плана за управление на речните басейни.” 2. Създава се ал. 8: „(8) Решението за прекратяване на разрешителното по ал. 1, т. 8 се издава в едномесечен срок от приемането на плана за управление на речните басейни.”
Изказвания? Няма. Гласуваме § 17 по доклада на Комисията. Гласували 96 народни представители: за 90, против няма, въздържали се 6. Предложението е прието.
Има направено предложение от господата Великов и Лилков.
Оттегляме предложението.
Благодаря, оттеглено е. Има предложение от народния представител Георги Андонов за създаване на нов § 14а. Комисията подкрепя предложението. Комисията предлага да се създаде нов § 18: „§ 18. В чл. 116, ал. 2, т. 8, буква „а”, думите „воден обект” се заменят с „река Дунав и водохранилищата”.”
Изказвания? Заповядайте, господин Генов.
Уважаема госпожо Председател, уважаема госпожо Министър, уважаеми колеги! Ние няма да го подкрепим това предложение, внесено от господата Великов и Лилков. [[Шум и реплики.]] Извинявам се, госпожо Председател. Не съм разбрал, че е оттеглено. Така е, когато това става от място, а не от трибуната.
Има ли изказвания по § 18? Не. Подлагам на гласуване § 18. Гласували 87 народни представители: за 85, против 1, въздържал се 1. Предложението е прието.
Комисията подкрепя текста на вносителя за § 15, който става § 19.
Гласуваме. Гласували 91 народни представители: за 89, против 1, въздържал се 1. Предложението е прието.
По § 16 има направено предложение от народния представител Георги Андонов. Комисията подкрепя предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя за § 16, който става § 20, и предлага следната редакция: „§ 20. В чл. 118ж се правят следните изменения: 1. В ал. 1, т. 4 след думите „чл. 119а, ал. 1, т. 5” текстът до края се заличава. 2. Алинея 2 се изменя така: „(2) Не се разрешава изземване на наносни отложения от водните обекти с изключение на река Дунав и водохранилищата, както и в случаите по чл. 140.” 3. Алинея 3 се изменя така: „(3) Не се разрешава ползване на река Дунав и водохранилищата за изземване на наносни отложения, когато изземването създава опасност от нарушаване на стабилитета на съществуващи хидротехнически или други съоръжения.”
Изказвания по § 20? Няма. Гласуваме § 20 в редакцията по доклада на Комисията. Гласували 92 народни представители: за 90, против 1, въздържал се 1. Предложението е прието.
Комисията подкрепя текста на вносителя за § 17, който става § 21.
Гласуваме § 21. Гласували 91 народни представители: за 90, против няма, въздържал се 1. Предложението е прието.
Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя за § 18, който става § 22, и предлага следната редакция: „§ 22. В чл. 119а, ал. 1 се правят следните изменения и допълнения: 1. Точка 1 се изменя така: „1. територията на водосбора на повърхностните водни тела и земната повърхност над подземните водни тела по чл. 119, ал. 1, т. 1 и 2;”. 2. Точка 2 се изменя така: „2. водните тела, определени като води за отдих и водни спортове, включително определените зони с води за къпане, съгласно наредбата по чл. 135, ал. 1, т. 7;”. 3. В т. 5 след думите „защитените територии и зони” се добавя „определени или”.”
Изказвания? Няма. Гласуваме § 22. Гласували 102 народни представители: за 99, против няма, въздържали се 3. Предложението е прието.
Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя за § 19, който става § 23, и предлага следната редакция: „§ 23. В чл. 120 се правят следните изменения: 1. В ал. 3 думите „т. 10 и т. 12” се заменят с „т. 13”. 2. В ал. 4 числото 12 и запетаята пред него се заличават.”
Изказвания? Няма. Гласуваме § 23. Гласували 100 народни представители: за 100, против и въздържали се няма. Предложението се приема единодушно.
Комисията подкрепя текстовете на вносителя за параграфи 20, 21 и 22, които стават съответно параграфи 24, 25 и 26.
Гласуваме анблок трите параграфа. Гласували 91 народни представители: за 91, против и въздържали се няма. Предложението е прието.
По § 23 има предложение от народния представител Джевдет Чакъров, направено по реда на чл. 80, ал. 4, т. 2 от Правилника. Комисията подкрепя предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя за § 23, който става § 27, и предлага следната редакция: „§ 27. В чл. 138а се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 3 се изменя така: „(3) Областните управители назначават комисии за ежегодни обследвания на техническото и експлоатационното състояние на язовирните стени и съоръженията към тях, които: 1. анализират предоставената информация по чл. 141, ал. 6 и извършват проверки на място на техническото състояние на язовирните стени и съоръженията към тях; 2. предписват на собствениците на язовирните стени и/или на съоръженията към тях изпълнението в определен срок на необходимите действия за осигуряване на техническата им изправност и безопасната им експлоатация; 3. проверяват изпълнението на дейностите по осигуряване на проводимостта на речното легло на разстояние до 500 м от язовирните стени; 4. съставят протокол за направените констатации и предписания в срок до 14 дни от проверката по т. 1, който предоставят на областния управител и изпращат на собственика на язовирната стена и/или съоръженията към нея, на председателя на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор и на директора на съответната басейнова дирекция, за предприемане на действия съобразно правомощията им по този Закон; протоколът се изпраща и на кмета на общината, на чиято територия се намира язовирната стена и съоръженията към нея.” 2. Създават се ал. 4-6: „(4) В комисиите по ал. 3 се включват представители на: 1. Държавната агенция за метрологичен и технически надзор; 2. Главна дирекция „Пожарна безопасност и защита на населението към Министерството на вътрешните работи “; 3. съответната областна администрация; 4. съответната басейнова дирекция. (5) Лицата по ал. 4 следва да притежават необходимата за извършване на дейностите по ал. 3 професионална квалификация, определена в наредбата по чл. 141, ал. 2. (6) Областният управител може да привлича допълнително експерти със съответната квалификация за участие в комисиите по ал. 3.”
Изказвания? Няма. Гласуваме § 27 по доклада на Комисията. Гласували 94 народни представители: за 94, против и въздържали се няма. Предложението е прието единодушно.
Комисията подкрепя текстовете на вносителя за параграфи 24, 25 и 26, които стават съответно параграфи 28, 29 и 30.
Гласуваме анблок трите параграфа. Гласували 86 народни представители: за 86, против и въздържали се няма. Предложението е прието.
По § 27 има направено предложение от народния представител Георги Андонов. Комисията подкрепя по принцип предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя за § 27, който става § 31, и предлага следната редакция: „§ 31. В чл. 140 се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 2 се изменя така: „(2) Контролът за изпълнение на дейностите по чл. 138, ал. 4 се извършва от: 1. председателя на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор или от оправомощени от него длъжностни лица –за дейностите по т. 8 и 9; 2. министъра на земеделието и храните и министъра на регионалното развитие и благоустройството или от оправомощени от тях длъжностни лица – за дейностите по т. 1, съгласно компетентността им по чл. 10; 3. министъра на транспорта, информационните технологии и съобщенията чрез директора на Изпълнителната агенция за проучване и поддържане на река Дунав или от оправомощени от директора длъжностни лица – за дейностите по т. 10; 4. директорите на басейнови дирекции или от оправомощени от тях длъжностни лица – за дейностите по т. 2-7.” 2. Алинея 6 се изменя така: „(6) Когато при огледа се установи, че за поддържането проводимостта на речното легло освен дейностите по ал. 3 е необходимо и изземване на наносни отложения, областният управител: 1. възлага по реда на Закона за обществените поръчки изработването на технически проект за изземването, като съгласува техническото задание за обществената поръчка с директора на съответната басейнова дирекция за съответствието й с този Закон и наредбата по чл.135, ал. 1, т. 1а; 2. съгласува проекта по т. 1 с директора на съответната басейнова дирекция и РИОСВ, възлага неговото изпълнение по реда на Закона за обществените поръчки и определя място за депониране на иззетия материал; 3. продава иззетия материал чрез търг, с обявена начална цена не по-ниска от стойността на изчислената съгласно тарифата по чл. 194, ал. 6, като средствата от продажбата остават в бюджета на областната администрация и могат да се изразходват единствено за мероприятия за защита от бедствия.” 3. Създават се нови ал. 7 и 8: „(7) Директорът на съответната басейнова дирекция издава разрешително за ползване на воден обект за изземване на наносни отложения на определения изпълнител по ал. 6, т. 2. Условията и редът за издаване на разрешителното се определят с наредбата по чл. 135, ал. 1, т.1а. (8) Дейностите по ал. 6 се финансират от областните администрации.” 4. Досегашните ал. 7 и 8 стават съответно ал. 9 и 10. 5. Създава се ал. 11: „(11) При осъществяване на контрола за изпълнение на дейностите по чл. 138, ал. 4, органите по ал. 2 дават задължителни предписания и при необходимост изискват съдействие от органите на Министерството на вътрешните работи, от държавни и общински органи и от юридически и физически лица.”
Изказвания? Няма. Гласуваме § 31 по доклада на Комисията. Гласували 91 народни представители: за 91, против и въздържали се няма. Предложението е прието.
Комисията подкрепя текста на вносителя за § 28, който става § 32.
Гласуваме § 32. Гласували 87 народни представители: за 87, против и въздържали се няма. Предложението е прието единодушно.
Параграф 29 – предложение от народния представител Джевдет Чакъров. Комисията подкрепя по принцип предложението. Предложение от народния представител Джевдет Чакъров, направено по реда на чл. 80, ал. 4, т. 2 на ПОДНС. Комисията подкрепя предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя за § 29, който става § 33 и предлага следната редакция: „§ 33. Член 145 се изменя така: „Чл. 145. (1) При опасност от наводнение, при което могат да настъпят вредни последици за живота и здравето на хората, околната среда и материалните ценности, които могат да бъдат предотвратени или ограничени чрез разрушаване на хидротехническо съоръжение или на част от него, собственикът и лицето, което стопанисва съоръжението, са длъжни да оказват пълно съдействие на кмета на общината, на чиято територия се намира съоръжението, за извършването на необходимите работи по съоръжението за предотвратяване или ограничаване на очакваните вреди. (2) Дейностите по ал. 1 се извършват по заповед на кмета на съответната община, съгласувано с областния управител и ръководителя на териториалното звено на Главна дирекция „Пожарна безопасност и защита на населението”. (3) Разходваните средства за извършване на дейностите по ал. 1, както и за възстановяване на диги, ако същите са били разрушени по реда на ал. 1, се възстановяват с решение на Междуведомствената комисия за възстановяване и подпомагане към Министерския съвет.”
Изказвания? Господин Чакъров, имате думата. Моля Ви по съдържанието, а не с благодарност към администрацията, Комисията и към залата за подкрепата. [[Оживление.]]
Благодаря Ви, уважаема госпожо. Уважаема госпожо Министър, уважаеми колеги! В този текст бих искал да кажа, че е добро предложението – при опасност от наводнение, при което могат да настъпят вредни последици за живота и здравето на хората, околната среда и материалните ценности да може да се разрушава хидротехническо съоръжение или на част от него, за да бъдат предотвратени или ограничени щетите. Считам, че това трябва да става не със заповед на кмета на съответната община, а със заповед на областния управител, който отговаря за безопасното използване на язовирите и при него е събрана цялата информация за съответния язовир. Още повече че областният управител като представител на държавата има съвсем друг статут, естествено, и тежест в обществените отношения, без да оспорвам компетенциите и тежестта на кметовете. Само преди няколко текста, които гласувахме тук, се видя, че също така се вменяват сериозни компетенции на областния управител с оглед на събирането на информацията, назначаването на комисията и така нататък, да не ги повтарям. Във връзка с новопредложената ал. 3 искам да отбележа, че няма разчети и финансов анализ колко ще струва предложението на данъкоплатците, колко ще струва възстановяването на хидротехническото съоръжение, което се предлага да се поеме от бюджета на Междуведомствената комисия за възстановяване и подпомагане към Министерския съвет. Тази Комисия не поема възстановяването на разрушените къщи на хората, но тук се налага тя да възстановява язовири, които по пътя на логиката ще се наложи да бъдат разрушени, защото не са били поддържани във вид и форма, които да не ги превръщат в заплаха. Меко казано, това е спорен текст и не считам, че той следва да бъде подкрепен в частта си, както и за възстановяване на хидротехническото съоръжение. Ако целта е да се финансират разрушени диги, това е едно, но ако се финансират разрушени язовирни стени, е съвсем друго. На всички ни е ясно, че до разрушаване на язовирни стени се стига, когато собствениците или концесионерите не поддържат в изправност самите стени и съоръженията по тях. От една страна, когато концесионерът например е зазидал или заварил така преливниците или изпускателите в общия случай, за да не избяга рибата, да няма отлив на рибата, с която е зарибил язовира – ще се наложи да се похарчат държавни пари, за да се разруши стената, веднъж, и след това, преди самата тя да се е спукала и да е заляла населените места. От друга страна, държавата отново ще даде пари да се изгради тази стена, за да може концесионерът, който не си е изпълнил задължението, отново да си зариби язовира и да печели от него. Не на последно място, ако стане наводнение, ще дадем на хората по 300 лв. или евентуално някакви други малки суми и ще ги оставим сами да се оправят, защото никой няма достатъчно средства. Това е абсолютно неприемливо от гледна точка на коректността. Пак казвам, ако целта е да се възстановят дигите, аз го подкрепям, но не подкрепям да се предлага общ текст, който разширява неимоверно много обхвата на тази разпоредба, както сега като обекти, попадащи в нея, така и необходимото финансиране за обезпечаване на прилагането й. Затова предлагам да внесем корекция и тя е направена – в разпоредбата на ал. 3 да се запише „диги”, вместо „хидротехническо съоръжение”. Нека още веднъж преди да гласуваме окончателно текстовете, да помислим къде да бъдат компетенциите – при областния управител, или при кмета. Благодаря Ви.
Моля Ви, § 33, ал. 3 текстът е: „Разходваните средства за извършване на дейностите по ал. 1, както и за възстановяване на диги...”?
Така да бъде.
Аз Ви разбрах, че направихте предложение... [[Реплики.]] Колеги, на дебат върви текстът на вносителя. По отношение на заповедта – на областен или на кмета – правите ли предложение в ал. 2, където е „по заповед на кмета”. Вие не подкрепихте този текст? [[Реплика от народния представител Джевджет Чакъров.]] Колеги, от изказването на господин Чакъров – правите ли редакционно предложение по предложения текст на Комисията? Не. Поддържате текста на Комисията. [[Реплики.]] В изказването господин Чакъров каза, че заповедта трябва да бъде не на кмета, а на областния управител. Питам: правите ли предложение, или не? [[Реплики.]] Вместо кметът, да бъде областният управител. За изказване – господин Генов.
Колеги, резонно е да подкрепим предложението с внесената поправка, защото какво може да се случи? Единствено отговорността за вземане на решение за разрушаване на едно съоръжение остава в кмета. Следващият кмет като дойде може да прецени, че кметът не е бил прав в този случай и да започнат преписки, разследвания защо кметът е взел решение да бутне язовирната стена, дигата или да отвори някакъв изкоп в язовирната стена, където да се оттече водата, за да се предотврати съответното бедствие. Резонно е областният управител, който координира, който има цялата информация по отношение на предотвратяване на бедствията и авариите, също да носи някаква отговорност. Именно тази отговорност ще бъде облечена с възможността и правомощията му да издава такива заповеди.
Господин Ерджан Ебатин.
Уважаеми колеги, напълно подкрепям предложението на господин Чакъров и на господин Генов – дейностите по чл. 145, ал. 2 да бъдат подчинени изцяло на компетенциите на областните управители, тъй като те имат правомощията по отношение на това да координират дейностите и с Басейнова дирекция, и с РИОСВ, и с всички държавни институции, включително и с кмета на общината, за да излязат с компетентно становище по дейности, свързани с разрушаване на такива съоръжения, свързани евентуално с възникване на опасност за живота и здравето на хората. Благодаря.
Реплики? Няма. Дебатът е закрит. Преминаваме към гласуване. Колеги, вижте какво се случва в редакцията на ал. 2. По доклада на Комисията предложението за редакция е следното: „Дейностите по ал. 1 се извършват по заповед на кмета на съответната община, съгласувано с областния управител и ръководителя на териториалното звено на Главна дирекция „Пожарна безопасност и защита на населението”.” Господин Чакъров предложи вместо „заповед на кмета” да бъде „по заповед на областния управител” и текстът става следният, господин Чакъров: „Дейностите по ал. 1 се извършват по заповед на областния управител [[какво става тук със съответната община?]] , съгласувано с областния управител и ръководителя на териториалното звено на Главна дирекция.” [[Реплики от народния представител Джевдет Чакъров.]] Кое да отпадне? Елате на микрофона и кажете кое да отпадне! Прочетете редакцията на ал. 2 според Вас.
Уважаема госпожо Председател, уважаема госпожо Министър, уважаеми колеги! Логично е в този случай, след като ще бъде със заповед на областния управител, „съгласувано с областния управител” да отпадне и вече трябва да преценим дали да има съгласуване с ръководителя на Главна дирекция „Пожарна безопасност”. Считам, че това е по презумпция и по-скоро трябва да става със заповед на областния управител, който може да координира с всички държавни структури.
Текстът, текстът! На второ четене сме, прочетете ми как да звучи!
„Дейностите се извършват по заповед на областния управител”, ако трябва „съгласувано с компетентните органи”.Това е предложението ми. Благодаря.
Предложението на господин Чакъров е ал. 2 да придобие следната редакция: „Дейностите по ал. 1 се извършват по заповед на областния управител.” Гласуваме предложението на господин Чакъров. Струва ми се, че залата оредя. [[Реплики от БСП ЛБ.]] Не съм отчела резултата! Вие предварително решихте, че ще искате прегласуване! Изобщо не следите какво се случва в залата!
На таблото излиза.
На таблото излиза, но не съм отчела резултата! Гласували 88 народни представители: за 22, против 8, въздържали се 58. Предложението не е прието. Заповядайте за прегласуване.
Госпожо Председател, предлагам прегласуване, тъй като колегата Ангелов, видях и други колеги, които вдигаха ръка – и Янков, и Свиленски, не можаха да гласуват, така че нека да им дадем възможност да отразите и техния вот. Благодаря.
Моля квесторите по-близо до господин Янков и Свиленски, за да сме сигурни, че този път са гласували! Прегласуване, колеги! Гласували 103 народни представители: за 26, против 24, въздържали се 53. Предложението не е прието. Сега подлагам на гласуване пълната редакция на § 33 по доклада на Комисията. Гласували 107 народни представители: за 91, против 2, въздържали се 14. Предложението е прието.
Комисията подкрепя текста на вносителя за § 30, който става § 34. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 31, който става § 35.
Гласуваме параграфи с номера 34 и 35 по доклада на Комисията. Гласували 105 народни представители: за 105, против и въздържали се няма. Предложението е прието единодушно.
Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя за § 32, който става § 36 и предлага следната редакция: „§ 36. В чл. 151 се правят следните допълнения: 1. В ал. 2, т. 1: а) в буква „в” накрая се поставя запетая и се добавя „ежегодни отчети и необходимите мерки за изпълнението им”; б) в буква „к” след думата „наводнения” се добавя „и национални програми за изпълнението им”. 2. В ал. 3, т. 2 след думата „ниво” се поставя запетая и се добавя „включително ръководи методически планирането на мониторинга и разясняване на резултатите”.
Изказвания? Няма. Гласуваме § 36. Гласували 100 народни представители: за 98, против няма, въздържали се 2. Предложението е прието.
По § 33 има направено предложение от народните представители Великов и Лилков. Комисията подкрепя по принцип предложението. Комисията не подкрепя текста на вносителя и предлага § 33 да бъде отхвърлен.
Изказвания? Няма. Гласуваме предложението на Комисията за отхвърляне на § 33 по вносител. Гласували 94 народни представители: за 94, против и въздържали се няма. Предложението е прието.
Комисията подкрепя текста на вносителя за параграфи 34, 35, 36, 37, 38, които стават съответно 37, 38, 39, 40 и 41.
Изказвания? Няма. Гласуваме анблок параграфи с номера от 37 до 41 включително по доклада на Комисията. Гласували 95 народни представители: за 95, против и въздържали се няма. Предложението е прието единодушно.
По § 39 е направено предложение от Допълнителния доклад на господин Джевдет Чакъров по реда на чл. 80 от нашия Правилник. Комисията подкрепя предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя за § 39, който става § 42 и предлага следната редакция: § 42. В чл. 156е се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 1 се изменя така: „(1) Не е налице нарушение на този закон, в случаите когато: 1. не е постигнато добро екологично състояние на повърхностните води или добър екологичен потенциал на силно модифицираните водни тела или не е предотвратено влошаване на състоянието им в резултат на ново изменение на физичните характеристики на повърхностното водно тяло; 2. не е постигнато предпазване от влошаване на състоянието на повърхностно водно тяло – от отлично до добро, в резултат от нови дейности за устойчиво човешко развитие със социално-икономически ефект; 3. не е постигнато добро състояние на подземните води или не е предотвратено влошаване на състоянието им в резултат на изменение на нивото им.” 2. Създават се ал. 3 – 10: „(3) В програмите от мерки по чл. 156н, ал. 2, т. 1, буква „а” се планират мерки, свързани с оценка на въздействието върху околната среда, за дейности, които могат да доведат до непостигане на добро състояние или потенциал на съответно водно тяло или до влошаване на състоянието му, свързани със: 1. ново изменение на физичните характеристики на повърхностни водни тела; 2. черпене на повърхностни води, когато: а) сумата от проектното водно количество и вече разрешените за черпене водни количества надвишават 60 на сто от постоянните ресурси на прясна вода, при 95-процентна обезпеченост за басейна на съответната река; б) при черпенето на проектното водно количество и разрешените вече други черпения има опасност да не се гарантира минимално допустимият отток в реката в периода на маловодие на реката; 3. черпене на подземни води чрез съществуващи или чрез нови водовземни съоръжения, когато: а) разрешеното черпене от водното тяло надвишава 60 на сто от разполагаемите ресурси от подземни води за предходната година; б) мониторингът на нивата показва понижаване на водните нива в пунктовете за мониторинг. (4) В програмите от мерки по чл. 156н, ал. 2, т. 1, буква „а” се планират мерки, свързани с оценка на въздействието върху околната среда, и за: 1. всички нови дейности във водни тела, в които състоянието е по-ниско от добро и съответната дейност е натискът, който допринася за това, включително изграждане на язовири и водно електрически централи, черпене на повърхностни и подземни води; 2. водни тела, за които в предходния план за управление на речните басейни са приложени изключения по ал. 1. (5) В случаите по ал. 3 и 4, когато инвестиционното предложение попада в обхвата на приложение № 2 към Закона за опазване на околната среда, при преценяване на необходимостта от извършване на оценка на въздействието върху околната среда се вземат предвид: 1. изпълнението на изискванията по ал. 2; 2. алтернативните решения по ал. 7 за съответното инвестиционно предложение. (6) Оценката на кумулативното въздействие на всички вече разрешени дейности в границите на водното тяло се отчита в случаите по ал. 3 и 4 – за всяко инвестиционно предложение. (7) За всяко инвестиционно предложение, попадащо в обхвата на ал. 3 и 4, се включва оценка за изпълнението на изискванията по ал. 2, включително за всяко алтернативно решение, като се: 1. разглеждат предложените мерки за намаляване на неблагоприятното въздействие върху състоянието на водното тяло и други, свързани с него компоненти на околната среда; 2. оценява ползата за обществото или за човешкото здраве и безопасност, или за устойчивото развитие и се сравняват с ползите за околната среда и за обществото от постигането на добро състояние на водите; 3. оценяват другите възможни варианти за постигане на ползите от инвестиционното предложение, които са технически осъществими и не изискват прекомерни разходи и които няма да доведат до изменения или отклонения в състоянието на водното тяло, и се обосновават причините, поради които е избрана алтернатива, водеща до такива изменения и отклонения. (8) Когато дейности по ал. 3 и 4 не попадат в обхвата на приложение № 1 и приложение № 2 към Закона за опазване на околната среда, оценките по ал. 7 се извършват в рамките на екологичната оценка на плановете за управление на речните басейни. (9) Специфичните критерии за извършване на оценките по ал. 6 – 8 се определят с методика за прилагане на изключенията по чл. 156б – 156е, одобрена от министъра на околната среда и водите. (10) Оценките по ал. 6 – 8 се включват в плановете за управление на речните басейни като обосновка на приложените изключения по ал. 1.”
Изказвания? Заповядайте, господин Чакъров.
Уважаеми господин Председател, уважаема госпожо Министър, уважаеми колеги! Направих това предложение, защото ако за едно водно тяло са обосновани изключенията по чл. 156б – 156ж е важно да се знае как ще се прилагат тези изключения и ако има в тях определени условия, как ще се преценява дали и доколко са изпълнени тези условия. Това е важно не само с оглед определянето на водното тяло и свързаните с това особености в плановете за управление на речните басейни, но и с оглед действието на вече издадените разрешителни по чл. 50, ал. 1, защото с § 8 се реши, че те си изменят, респективно прекратяват, ако условията по чл. 156б – 156ж не се изпълняват. С оглед на това следва да бъде сведен до минимум субективизмът на експерта, който ще извършва тази преценка, а също да се въведе унифициран подход, който да гарантира еднаквото прилагане на Закона по отношение на всички титуляри на разрешителни. Това може да стане само единствено, ако прилагането на изключенията по чл. 156б – 156е залегне в методика на министъра на околната среда и водите, а също така ако специфичните критерии за извършване на отделните оценки, се определят също с тази методика. Тъй като всичко това е направено, подкрепям редакцията на § 42, с който се изменя чл. 156е, в частност разпоредбата на ал. 9. Благодаря.
Благодаря Ви, уважаеми господин Чакъров. Реплики? Няма. Други изказвания? Също няма. Подлагам на гласуване редакцията на Комисията по текста на вносителя за § 39, който става § 42 в доклада й. Гласували 92 народни представители: за 92, против и въздържали се няма. Текстът на вносителя по § 39, който след редакция става § 42 по доклада на Комисията, е единодушно приет.
Преминаваме към Основния доклад. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 40, който става § 43.
Изказвания? Няма. Гласуваме текста на вносителя за § 40, който по доклада на Комисията става § 43. Гласували 89 народни представители: за 88, против 1, въздържали се няма. Текстът на вносителя за § 40, който в доклада на Комисията става § 43, е приет.
По § 41 е направено предложение на народните представители Борислав Великов и Вили Лилков: „В параграф 41 предлагаме редакция на т. 9, ал. 2 на чл. 156и чрез добавяне на второ изречение, както следва: „9. При необходимост от служебно изменение или прекратяване на разрешителните се отчита на първо място обществения интерес и след това придобитите права се изменят или прекратяват като поредността за тяхното изменение или прекратяване е от най-късно издадените към най-рано издадените разрешителни за съответния воден обект.” Комисията не подкрепя предложението. Комисията подкрепя текста на вносителя за § 41, който става § 44.
Изказвания? Заповядайте, господин Великов.
Благодаря, уважаеми господин Председател. Госпожо Министър, колеги, съвсем накратко искам да обоснова това наше предложение, което е свързано с прието вече наше предложение по принцип по чл. 50а, § 6. В допълнение заедно с проф. Лилков предлагаме текстове, свързани с въвеждането на критерии и приоритетност при прилагане на ограничителни мерки по издадени разрешителни. Смятаме, че редакцията, с която допълваме текста, гарантира обществения интерес като водещ критерий, а ограничението е да бъдат прилагани в логическа последователност от последно издадените към най-рано издадените такива. Мога и по-продължително да обосновавам, но мисля, че това е накратко и ясно. Благодаря Ви.
Реплики? Няма. Други изказвания? Няма. Преминаваме към гласуване. Гласуваме предложението на народните представители Борислав Великов и Вили Лилков, което Комисията не подкрепя. Гласували 95 народни представители: за 15, против 4, въздържали се 76. Предложението не е прието. Подлагам на гласуване текста на вносителя за § 41, подкрепен от Комисията, който става § 44 в нейния доклад. Гласували 91 народни представители: за 91, против и въздържали се няма. Параграф 44 по доклада на Комисията е единодушно приет.
Комисията подкрепя текста на вносителя за § 42, който става § 45, и предлага следната редакция: „§ 45. В чл. 156о, ал. 1 се правят следните изменения: 1. В т. 2 думите „условията в” се заличават. 2. В т. 4 думите „17 и 18” се заменят с „9 и 17”. ”
Изказвания? Няма. Подлагам на гласуване редактирания от Комисията текст на вносителя за § 42, който става § 45 в доклада на Комисията. Гласували 88 народни представители: за 87, против няма, въздържал се 1. Текстът на § 45 по доклада на Комисията е приет.
Комисията подкрепя текста на вносителя за § 43, който става § 46.
Изказвания? Няма. Подлагам на гласуване текста на вносителя за § 43, който в доклада на Комисията придобива номерация § 46. Гласували 81 народни представители: за 81, против и въздържали се няма. Параграф 46 по доклада на Комисията е единодушно приет.
Предложение от народния представител Георги Андонов. Комисията подкрепя предложението. Комисията предлага да се създаде нов § 47: „§ 47. В чл. 188, ал. 1, т. 4 накрая се добавя „и разрешителните за ползване на воден обект за изземване на наносни отложения от река Дунав”.”
Изказвания? Няма. Моля да гласуваме предложението на Комисията за създаване на нов § 47. Гласували 90 народни представители: за 90, против и въздържали се няма. Предложението на Комисията за създаване на нов § 47 е единодушно прието.
По § 44 е направено предложение от народния представител Георги Андонов. Комисията подкрепя по принцип предложението. Предложение от народния представител Джевдет Чакъров, направено по реда на чл. 80 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание. Комисията подкрепя предложението. Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя за § 44, който става § 48, и предлага следната редакция: „§ 48. В чл. 190 се правят следните изменения и допълнения: 1. Алинея 2 се изменя така: „(2) Министърът на транспорта, информационните технологии и съобщенията контролира ползването за транспортни цели на вътрешните морски води и водите на териториалното море и на водите на река Дунав.” 2. Създават се ал. 4 и 5: „(4) Председателят на Държавната агенция за метрологичен и технически надзор или оправомощени от него длъжностни лица контролират изпълнението на: 1. предписанията на комисиите по чл. 138а, ал. 3; 2. мерките за осигуряване на изправно техническо състояние на язовирните стени и съоръженията към тях и за безопасната им експлоатация; 3. дейности по извеждане от експлоатация и/или ликвидация на язовирни стени и съоръжения към тях; 4. дейности по чл. 145, ал. 2. (5) Изпълнителният директор на Изпълнителната агенция за проучване и поддържане на река Дунав контролира изпълнението на условията в разрешителните за ползване на воден обект за изземване на наносни отложения от река Дунав.”
Изказвания? Няма. Подлагам на гласуване редакцията на Комисията за § 44 по вносител, който става § 48 в нейния доклад. Гласували 93 народни представители: за 93, против и въздържали се няма. Параграф 48 по доклада на Комисията е единодушно приет. Дотук. Часът е 14,00. Утре продължаваме с първо гласуване на Законопроекта за изменение и допълнение на Закона за собствеността и ползването на земеделските земи. За днес закривам заседанието. [[Звъни.]]