Jedna stanka po pitanju nacionalne sigurnosti.
Može, dobro. Kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bi progovorio o pokušajima suspenzije demokracije u Hrvatskom saboru i Hrvatske. Hvala lijepa.
Može. Kolega Grmoja.
… [[Govornik nije uključen.]]
Može. Dobro, dobro, razumjeli smo, hvala. Kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku od 10 minuta na temu aktualna politička situacija.
Hvala. To je to, znači imamo 4 zahtjeva za stanku. Nastavljamo u 9 sati i 45 minuta. STANKA U 9,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Nastavljamo s radom, prvi je na redu, poštovani kolega Glasnović, u ime Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku. Izvolite.
Poštovani kolege, jutros je jedan dan, sudbonosni dan za Hrvatsku državu, HAG-ška šestorka čeka presudu i ako je pitanje nacionalna sigurnost, puno se razbacuje s tim terminom, hibridni rad, a simetrički rad, naravno još se danas vodi, a vodi se iz vana i iz nutra. Evo, sramota je da se ljudi brane danas u HAG-u naša šestorka, jer da nije bilo Herceg Bosne i da nije bilo HVO-a, Hrvata u BIH, danas ne bi postale ni federacije BIH, niti Hrvatska država i to je bilo jedinstveno ratište. U isto vrijeme šta još imamo, iz vana imamo dokument ovdje, Republike Srpske, gdje je naslov tog dokumenta, agresije RH, na Republiku Srpsku. Zamislite, slijedi li ratna ošteta, a te paravojne postrojbe, četničke, JNA, u BIH su pobili više od 50000 civila. I evo dokument, je to u pripremi. Iz unutra agresija, pa evo, trebala bi cijela enciklopedija, da vidi tko radi protiv Hrvatske države. A znamo tko su oni, … [[Govornik se ne razumije.]] pokazali su svoje ove boje, svi svoja lica, sve su maske pale, to su … [[Govornik se ne razumije.]] kripto jugoslaveni. Većinom su se prije ovog rata su se bili svi, ja mislim većina su se potpisivali ne kao Hrvati nego Jugosloveni i kriptokomunisti. Njihova taktika je obmana, laž i tzv. pita govnara, gdje uzmete 10% istine, zamotate u 90% laži i plasirate u javnost. Prije su bili društveni službenici, a sad su veli u bivšoj državi, radili su za UDBU, pisali su članke za Polet, za danas itd. politiku, i u svakom članku je bilo najmanje 3 laži. I taj … [[Govornik se ne razumije.]] se nastavlja danas. Imate jednu tamo u Jutarnjem listu, ona je priželjkivala državni udar u Hrvatskoj, a danas je ugledna novinarka. Imate kodno ime … [[Govornik se ne razumije.]] on je dopisnik iz Vatikana, a … [[Govornik se ne razumije.]] svakoga. I šta je njihov cilj? Da li hoće legitimirati jednu portalu doktrinu, SFRJ, opravdati tu zločinačku organizaciju, najopasniju organizaciju, zločinačku, od zapadnog Urala, izvan Sovjetskog saveza. Kolega, mister Šeks, pa nije on jedini aktivni. Imamo dokumente ovdje, stari dokument mistera Mesića, koji '56. g. bio predsjednik države, koji se priklonio službi državne bezvrijednosti. Slali su ga u Francusku kod svojeg ujaka, tamo Tomo Pernara, su ga slali, jel on surađivao možda sa drugim tamo ljudima koji su filtrirali, ujedinjene Hrvate Francuske, Hrvatska patrijrska jedna udruga, oni su se zvali Luka i Tihi. Znali mister Mesić i Luka i Tihi možda, ti cinkaroši tko je ubio Bruno Bušića itd. Dokumenti, evo mahao sam dokumentima, ovdje ko budala, koga to interesira? Jel to interesira Odbor za nacionalnu sigurnost, koju vodi bivši … [[Govornik se ne razumije.]] i milicajac? Koji se protivio ovome lex Perkoviću tamo. Gdje su dokumenti? Gdje su dokumenti, recimo pismohrana bivših komisija, za ispitivanje porijeklo imovine? Di je lova, gdje su računi UDBA-e itd. Mi vidimo činjenicu, možemo dokazati da je ovo samo produžetak komunizma. Ovo je samo produžetak jedne Jugoslavije i svi rade da se sruši ova država. Na sve načine to rade. Neki sjede ovdje, a bili su suradnici, imali su imena, kao degenerek, uđite ovdje u ovu sobu, ovdje, ovaj, počasno ovdje, drvo, degenerek, prvo zasjedanje Sabora, pa pola glava tamo su radili za tajne službe bivše države. I šta reći na kraju, evo ja sam mahao dokumentima, dva atentata. Tu je čovjek koji je diktirao hrvatsku vojsku '94. g. to nikoga ne zanima, ne zanima to Odbor za sigurnost, itd. Ima toliko toga, da bi mogu zalijepiti cijeli Berlinski zid bivši s ovim dokumentima ovdje. Koga to interesira, nikoga. Najgori problem Hrvatske države, da i u tom bivšem sustavu, totalno su uništene moralne i etičke vrijednosti. To je problem za antropologe, psihologe itd. Ja bi rekao da se Krist rodio u SFRJ i u Hrvatskoj današnjoj mi bi slavili posljednji doručak, a ne posljednju večeru. … [[Govornik se ne razumije.]] do doručka, do zore bi ga otkucali, to je problem Hrvatske države. Sa ovakvim kadrovima u sudstvu, u politici, u medijima, mi ne možemo dalje.
Idemo na drugu raspravu, to je poštovani kolega Branimir Bunjac, u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Sada je potpuno jasno, Hrvatskoj prijeti suspenzija demokracije, po nalogu Andreja Plenkovića. Na jedan smo korak do uvođenja diktature. Nakon što je bivši udbaški provokator, najavio drastičnu izmjenu izbornog zakonodavstva, danas čitamo da se premjer poželio gušenje sloboda riječi, metodama koje se nisu koristile još od vremena Aleksandra Karađorđevića. Pa on traži a HDZ poslušno izvršava, dok dijaspora predlaže, da se zastupnicima oduzme pravo na repliku i stanku, i da ih se kažnjava sa 10000 kn, ako povise glas u Saboru. Ako se netko osjeti uvrijeđenim, pa ja se osjećam uvrijeđen čim vas vidim gospodine dragi, pa ne tražim zbog toga da se vas kažnjava. Da. I onda evo poslušnici ovdje gospodin Bačić, Jelkovic i Reiner, najrigidniji kadrovi poslušnički u moderno doba, poslušno sjedaju u povjerenstvo od 3 člana iz jedne stranke, koji će donijeti pravilnik, a o pravilniku se ne raspravlja na plenarnoj sjednici, gospodo ne raspravlja se, on se donosi kod njih u stranci i onda će ga donijeti već kažu do Božića. Da se raspravljalo o Poslovniku, da se raspravljalo o Etičkom kodeksu o kojem se raspravlja već godinu dana mi svi saborski zastupnici mogli bi nešto reći o njemu, ali o Pravilniku ne. Pravilnik će sastaviti gospodin Plenković. I na taj način on će konačno u svojim rukama spojiti ono što je oduvijek htio, a to je zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast. On će postati veliki gospodar RH. A vrhovni sudac umjesto predsjednika Vrhovnog suda gospodina Sesse postat će gospodin Jandroković koji će izricati sudske presude. On će govoriti kome će se naplatiti 10000 kuna. Pa dobro, dajte recite vi meni ljudi do koje karikaturalnosti stigla ova Vlada nakon samo 13 mjeseci mandata. Ovo je gospodine Bačiću i ostali pametnjakoviću iz HDZ-a Ustav RH. Takav je kakav je. Je ga UDBA pisala, ali on je temeljni zakon RH. U članku 38. jasno piše jamči se sloboda mišljenja i izražavanja misli bez obzira tko se uvrijedio. Sloboda izražavanja misli obuhvaća osobitu slobodu tiska i drugih sredstava priopćavanja, slobodu govora i javnog nastupa. Pa i ja imam pravo vikati ako se meni viče. Sloboda javnog nastupa podrazumijeva da ja mogu ako hoćete hodati po trepavicama. Pa šta vas smeta to? To je moje pravo. Ovo je Hrvatski sabor. Ako vi uvedete ovakvo pravilo, pa dajte si zamislite šta će se raditi po županijama, po gradskim skupštinama, ne znam po školama, po institucijama. Pa one će reći pa šta ako može Jandroković, pa možemo svi. I idemo kažnjavati sve one koji povise glas, koji mene su uvrijedili veliku veličinu. Zamislite gospodin se uvrijedio, on, njega smo uvrijedili. Neš' ti nekih posebnih prava. Po čemu gospodin Plenković ima posebno pravo u odnosu na sve druge građane u RH? Po čemu je on to poseban? Recite javnosti da se njemu ne smije reći, da se njemu ne smije udarat pločicom po stolu. To je nevjerojatna jedna umišljenost, jedna narcisoidnost koja graniči sa čistom patologijom. I nije neobično ništa gospodine Bačić što su dakle vaši zastupnici, sad znamo zašto su u Europarlamentu podržali kršenje ljudskih prava u Poljskoj, jedini unutar Pučke stranke. Cijela vaša pučka stranka je glasala protiv suspenzije Ustava i demokracije, ali samo ste vi svih 6 koliko vas tamo ima glasali za to. I sad je jasno zašto ste glasali jer isto to mislite provesti u RH. Isto želite postati država slučaj unutar EU. I to je zbilja nevjerojatno. Prema tome, ja želim ovdje poručiti jasno i glasno hrvatskoj javnosti. HDZ najavljuje ugrožavanje samih temelja demokracije kao institucije. Vrijeme je da svi otvorimo oči, da svi stanemo kao jedan i da im glasno i jasno poručimo ovo neće proći. Ovo je vrlo ozbiljna stvar i ako sada nešto ne poduzmemo bojim se da će Hrvatska napraviti jedan veliki, veliki korak unazad. Hvala lijepa.
Hvala kolega Bunjac. Samo da vas smirim i sve one koji su eventualno povjerovali da je ovo što gospodin Bunjac govori istina. Dakle, ovdje je polemika sa jednim novinskim tekstom. Poslovnik ima snagu zakona i on je jedan od akata koji se donosi na plenarnoj sjednici većinom glasova svih zastupnika. Dakle, nikakvi pravilnici i ništa ne može mijenjati ovaj Poslovnik jer on je jedan od najjačih aktova koji ovaj Sabor donosi. Tako da vas molim da ne radimo bezrazložnu paniku temeljem jednog teksta koji se pojavio u novinama. Evo izvolite kolega Grmoja.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Ja sam se javio iz istog razloga jer je očita namjera da se ovdje u ovom Saboru zaustavi one koji govore, one koji savjesno obavljaju svoju dužnost, one koji su u sabornici, oni koji nisu glasačka mašinerija i koji dižu ruke za štetne prijedloge koje daje Vlada RH ovdje pred Hrvatski sabor. Znači upravo te koji upozoravaju i govore te treba kazniti, a one koje treba skupljati petkom ili nekim drugim danom kad je glasovanje, koji samo kao glasačka mašinerija dižu ruke, koji nikad ništa u ovom Saboru ne govore, koji primaju plaću njih ne treba kazniti, njih treba nagraditi. Oni su nagrađeni. Mi znamo kako je ova većina sastavljena i kako je ona kupljena. I sada nam se priča o tome kako će ovdje predsjednik Sabora, kako će o tome odlučivati većina. Pa znamo mi kako će većina odlučivati, ali znamo tko je kreator te odluke. Znamo tko je naručitelj te odluke i o tome jasno piše ovaj članak danas. Andrej Plenković je bio nezadovoljan zamislite jer je morao cijeli dan ovdje biti pred hrvatskim zastupnicima, narodnim zastupnicima, nama koje su izabrali hrvatski građani i odgovarati na pitanja. Znači nije mu odgovaralo jer ga je rešetala oporba, tako piše u članku. I sad nas se treba ugušiti ovdje, treba ugušiti slobodu govora kako bi Andrej Plenković bio zadovoljan. Ako ćemo uvoditi novčane kazne idemo uvesti novčane kazne za loše odluke koje je donio ovaj Sabor poput Zakona o privatizaciji, Zakona o koncesijama, lex Perkovića ili šta ja znam. Idemo to kažnjavati. Idemo vidjeti odluke koje je donio ovaj Hrvatski sabor na prijedlog hrvatskih Vlada i kakve su učinke te odluke prouzročile. Idemo kažnjavati zato, a ne za ono što govorimo ovdje u Hrvatskom saboru. Znači vi idete otvoreno protiv slobode govora i to je ono što je nečuveno. Nakon što ste ugasili saborsko Istražno povjerenstvo kako se ne bi na povjerenstvu govorilo o onom što ste radili svih ovih godina, jer konačno su počeli dolaziti pravi svjedoci, konačno je počela izlaziti dokumentacija. Najavljujete kroz novi zakon zatvaranje arhiva, idete u gušenje znači slobode govora u hrvatskom Parlamentu. Pa do kud ovo ide? Do kud ovo ide? Zanima me sad što će reći kolega Bačić koji je dio te radne skupine koja priprema to gušenje parlamentarnih sloboda, slobode govora, izražavanja saborskih zastupnika. Pa zamislite mi smo zaštićenim imunitetom da nas netko ne može kazneno govoriti zbog onoga što govorimo u Saboru, a sada nam predsjednik Sabora Jandroković po nalogu premijera ide to pravo oduzeti, ide nam oduzeti slobodu govora, idu protiv hrvatskog Ustava. Ali neće vam proći, ponovo ponavljam neće vam proći, mi ćemo naći načina kako govoriti i kako upozoravati na ono što radite i što ste radili. Pa ako trebamo platiti i novčane kazne, platit ćemo ih, znači platit ćemo i novčane kazne ali ćemo govoriti i nećete nas zaustaviti. Znači sigurno nas nećete kolega Bačiću, predsjedniče Jandroković nećete nas zaustaviti da govorimo ono što nam građani šalju. Naši birači od nas očekuju da govorimo, oni nam šalju i upozoravaju nas na određene stvari i traže od nas da te stvari iznesemo ovdje u hrvatskom Parlamentu, a vi bi to zaustavili. Kakvo je to vrijeđanje, kakvog je to vrijeđanja bilo kada je bio premijer ovdje u Saboru kada je bilo izvješće s Europskog vijeća? Kakvog je to vrijeđanja ovdje bilo ne znam da se on tako uvrijedio? A to što on ne želi odgovarati na pitanja, što nije želio odgovarati zastupnicima Most-a na pitanja oko Agrokora, znači odbio je odgovoriti kada je bio opoziv Vlade. To što je njemu problem s onim što je naslijedio i što je radila njegova stranka i što i dalje rade, pa to je vaš problem, ali ne možete ušutkati oporbu. To se ne radi, to se nigdje u svijetu ne radi. Ovo nije apsolutistička monarhija, ovo je parlamentarna demokracija. Jedan od ključnih zadataka i dužnosti svakog zastupnika je govoriti u Saboru, ne samo glasovati petkom. Kada vam Bačić pošalje poruku glasamo za prvu točku ovako, za drugu točku ovako, za treću ovako iz kluba HDZ-a. nije to smisao saborskih zastupnika.
Hvala. Dakle nemojte brinuti imat ćete punu slobodu govora kao i do sada i nikome nije ni na kraj pameti osporavati pravo zastupnicima i zastupnicama da govore. A ovo je novinski tekst i do sada se nije dogodilo da na ovaj način polemiziramo kao Sabor sa jednim novinskim tekstom i optužujemo nekoga da je odgovoran zbog novinskog teksta. Dakle ovo zaista ne mogu odgovarati za ono što je napisano u novinama. Ja sam najavio da ćemo ići u promjene Poslovnika, ali sasvim sigurno ne takve da bi bilo kome osporili pravo govora. Pa to zaista bi bilo demokratski i nikad se na takvo što ne bi odlučili. Izvolite gospodine Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. I Most-u i Živom zidu je malo pet minuta ovdje u Saboru da bi pokazali svu raskoš populizma. Prebacivati HDZ-u da želi ušutkati Most i Živi zid i sve ovdje u Hrvatskom saboru predstavnike klubova oporbe, jednostavno je neistina, da ne kažem neku drugu riječ. Naime, nikada u povijesti ovog Sabora od 27 godina nije bilo ovoliko rasprava neutemeljenih, populističkih kao što ih je u posljednje vrijeme. I HDZ nema vas namjeru ušutkati, dapače mi vas potičemo da govorite i vas u Živom zidu i vas u Most-u jer svaki vaš nastup diže rejting HDZ-u jer prokazani ste. Kolega Grmoja ja sam sva slušao i neka ste vrijeđali i ja vas molim da i vi šutite dok ja govorim. Samo vi nastavite, cjelokupni politički program i rad Most-a svodi se na čitanje jutarnjeg tiska i kroz taj jutarnji tisak naći nešto što bi se onda ovdje za govornicom moglo ocrniti HDZ. To je program vaš, vi nemate drugog programa. Vaš se program svodi na čitanje dnevnog tiska, ujutro dođete u pola osam i do pola deset čitate što piše u tisku i onda za vas dio političkog programa čitavog dana. reciklirate nešto što propitate. Pa ljudi su vas više pročitali. Svaki dana ste dolazili ovdje, danas je povijesni dan. U zadnjih dva mjeseca prema riječima Most-a svaki dan je bio povijest, svaki dan je povijest jer oni dolaze sa novim dokumentima koje strašno nekoga optužuju, prokazuju i ta optužba traje možda pet, šest minuta dok se ne utvrdi zato što ste vi ovdje rekli, nastupili, pročitali da je to već prije 5, 10, 15, 20 godina sve reciklirano, sve obrazloženo, sve utvrđeno samo što ste vi kasno došli. Nije vas bilo kada se stvarala Hrvatska, nije vas bilo do 2013. godine, tako da vaša memorija je mala nikakva, ne postoji i to je vaš problem. A kada već spominjete i vi i kolega Bunjac, s njime se uopće ne isplati polemizirati, kada vi spominjete Poslovnik onda se morate prisjetiti jel valjda toliko pamćenje imate da je proceduru i postupak izmjene Poslovnika započeo glavom i bradom Božo Petrov, dakle izmjenu Poslovnika je započeo Božo Petrov i na tome je inzistirao. I bio je toliko uspješan da nije čak niti došao do jednog nacrta prijedlog izmjena tog Poslovnika, a to je bila njegova agenda, kada je došao tu na mjesto predsjednika Sabora, njegova agenda je bila kako će urediti postupanje zastupnika i kako zastupnici moraju biti na svome mjestu. A da napravite anketu koliko koji klub je zastupljen na večer, poslijepodne, osim ujutro kada treba reći stanku pa bimo vidjeli da je Most jedan od najzastupljenijih klubova ovdje u Hrvatskom saboru kada se tiče rasprava. Kolega Grmoja to jel istina ili nije istina, to znaju oni koji ovdje sjede po cijele dane. Prema tome, ne brinite vi što se tiče Poslovnika, mi ćemo taj Poslovnik pripremiti sukladno promjeni odnosno protokolu i postupku koji se odnosi na promjenu zakona. I ta će procedura biti napravljena, uvažiti će se svačija mišljenja, svačije primjedbe, ali ćemo ići u promjenu Poslovnika, jer smo to najavili i držimo da je doista potrebno napraviti promjenu Poslovnika, kako bi se vratio dignitet za saborskim zastupnicima, pa i vama iz Mosta i vama iz Živog zida, kako bi se moglo normalno raditi u Saboru na način da saborska rasprava, leži, dude oslonjena na pojedinačne rasprave samih saborskih zastupnika. Pogledajte koliko u posljednje vrijeme ima uopće u Saboru pojedinačnih rasprava, koje su prije nosile rad Sabora. Nema potrebe, jer se jednostavno sa ogromnim brojem replika, ubije svaka rasprava u Saboru. Poslije podne se masovno zastupnici odustaju od pojedinačnih rasprava. Jer više nema niti smisla nakon što je tim replikama ubijena rasprava o tome, bilo što raspravljati. I te replike i način kako se vodi rasprava, pogoduje saborskim zastupnicima, koji o ničemu pojma nemaju. Nego znaju samo 2, 3 puta replicirati, a o temi, o meritumu ne znaju ništa. I mi u tom pravcu idemo, a ne da bismo suzbili bilo kakvu demokraciju i govor ovdje u Saboru.
Hvala kolega Bačić. Imamo dvije povrede Poslovnika. Kolega Petrov. Izvolite.
Predsjedavajući, po meni je povrijeđen članak 238. iz razloga što je kolega Bačić namjerno iznosio neistine, osim ako nije imao amneziju, odnosno, sinkopu, na ono razdoblje, u trenutku kada je sudjelovao u radu predsjedništva u dijelu Hrvatskog sabora i pripreme materijala. Gospodin Bačić je iznio da se nije radio nikakav prijedlozi izmjene Poslovnika, ali evo, barem vi kao tada potpredsjednik Hrvatskog sabora biste ga trebali upoznati s činjenicom, da je taj prijedlog izmjene Poslovnika, otišao i prije nego sam ja na kraju dao otkaz na vašemu mjestu, ako ću tako reći. I znanih razloga i političke trgovine. A samo su na kraju reći gospodinu Bačuću, da vi kažete i možete optužiti Most za ovo i za ono. Kod vas Edvard Škaroruki radi problem. Hvala.
Kolega Petrov, vi ste se pozvali na članak 238. Međutim, trebali ste ga pročitati, jer u njemu ne piše, da se može žaliti zastupnik na povredu Poslovnika, zbog iznošenje neistine. Dakle, to se često spominje kao argument, toga nema u članku 238. pa pogledajte. Gledajte, kolega Grmoja, kolega Bunjac, iznijeli su čitav niz laži na moj račun recimo ili na račun nekoga od mojih kolega, pa nisam reagirao. Vi sad reagirate institutom povrede Poslovnika, a u povredi Poslovnika, toga nema jednostavno to što ste vi spomenuli. Tako da ja neću s vama, neću polemizirati, neću vam dati opomenu, ali vas molim da ne zloupotrebljavamo povredu Poslovnika. Izvolite kolega Grmoja. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ja imam pravo, pa dajte, pročitajte si poslovnik, bili ste predsjednik Sabora i vidjeti ćete da ja mogu komentirati. Izvolite kolega Grmoja.
Poštovani predsjedniče, znači povreda Poslovnika čl. 238. stavak 6 omalovažavanje i vrijeđanje drugih zastupnika. Tako je, kolega Bačić je rekao da neki zastupnici se ujutro i znači naglasio koji zastupnici Mosta se javljaju, da ih kasnije nema. Ja bih podsjetio kolegu Bačića, da pogleda službenu, a još je rekao da se javljaju ujutro jer nemaju pojma o ničemu. Znači čime je očito i vrijeđao. A ja bi ga podsjetio da pogleda statistiku, tko je prvi zastupnik po aktivnosti u Hrvatskom saboru, tko je 4 zastupnik po aktivnosti u Hrvatskom saboru, tko je 8. zastupnik po aktivnosti u Hrvatskom saboru, pa ćemo vidjeti koliki su aktivni zastupnici Mosta, a koliko su neaktivni. Jer da samo koristimo stanke ujutro, kako on kaže, onda ta statistika ne bi bila takva, a mi smo ovdje i to dobro zna kolega Bačić, da do kasnih večernjih sati, dok traju rasprave.
Hvala vam. Ali, molim vas da ponovno ne zlouporabljamo ovu insituciju poverede Poslovnika. Izvolite kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodin predsjedniče. Povrijeđen je članak 238. i 239. Poslovnika, naime, niti kolega Petrov, niti kolega Grmoja nisu utvrdili čime sam ja povrijedio Poslovnik. Dakle, nego su pokušali replicirati na moje izlaganje. I nakon što su i on i kolega Bunjac, dakle, kolega Grmoja i kolega Bunjac, grubo vrijeđali, ne samo mene, nego i ostale zastupnike HDZ-a pa i vas gospodine predsjedniče i najmanje što su trebali nakon toga dobiti, zbog toga što su kršili sami Poslovnik trebala je opomena. Tako da u buduće ja vas molim da predsjedniče, da ovakve povrede Poslovnika, koje prakticira kolega Petrov i kolega Grmoja, odmah u startu se sjećate sa opomenama. Jer inače će ovako, oni kroz povredu Poslovnika koriste repliku.
Dobro. Evo završili smo. Ovdje je bilo elemenata povrede Poslovnika sa svih strana, nećemo sada ići sa opomenama, ali vas još jednom pozivam, da ne činimo to, zato i treba mijenjati Poslovnik, budući da nije dovoljno jasno definirao neke situacije. Ja ću pokušati zajedno sa svima vama da definiramo sve one nejasnoće koje imamo, kako bismo mogli puno jasnije i transparentnije raditi. Prelazimo sada na dnevni red: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, drugo čitanje, P.Z. br.215. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, na temelju članka 85. Ustava RH i članaka 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, čl. 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za lokalnu i područnu, regionalnu samoupravu. Sada bi molio predstavnika predlagatelja, poštovanog Lovru Kuščevića, ministra uprave, da da dodatno obrazloženje konačnog prijedloga zakona. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege saborske zastupnice, saborski zastupnici, gospodine državni tajniče Nekić. Evo, ispred nas je nacrt Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Kao što je i predsjednik Hrvatskog sabora u uvodu ukazao, o ovom prijedlogu zakona provedena je rasprava na sjednici Hrvatskog sabora 15.11.2017. godine. Nakon tog prvog čitanja pripremljen je Nacrt konačnog prijedloga zakona i upućen Vladi RH na daljnje postupanje. Ja ponovno zahvaljujem na onoj konstruktivnoj i dobroj raspravi koju smo imali prilikom prvog čitanja. Na svim primjedbama, sugestijama koje smo dobili na svim saborskim odborima i evo ovom prilikom ću vam prenijeti, tj. iznijeti ono što je Vlada RH temeljem svih tih primjedba i rasprava prihvatila i implementirala u ovaj konačni nacrt zakona za kojim vjerujem da ćete ga evo sa velikom većinom podržati na idućem glasovanju. Prvo, prava vijećnika koja se odnose na vijećničke naknade evo ostavili smo naravno odredbu da je poslodavac dužan pustiti vijećnika koji je član nekog predstavničkog tijela, dakle na taj dan, neplaćeni slobodan dan da može nazočiti sjednici predsjedničkog tijela. No, ukinuli smo, izbacili smo onu odredbu koja govori da se vijećničke naknade uređuju sa ovim zakonom. Naime, imali smo primjedbe i na saborskoj raspravi i na odborima da jednostavno je to preveliko zadiranje zakonodavca u ovlasti i u autonomiju jedinice lokalne i regionalne samouprave, da ipak oni sami svojim odlukama mogu i moraju odlučivati o visini naknade, načinu isplate naknade, te smo brisali tu odredbu i prepustili smo predstavničkim tijelima da sami donese odluku o visini i načinu isplate vijećničke naknade kao i za nazočnost na radnim sjednicama predstavničkog tijela. Što se tiče imali smo kritike da, pričali smo ovdje lex šerif, lex faraon, lex ovaj, onaj da se jačaju ovlasti, da se onemogućava predstavničko tijelo i sami građani u načinu opoziva čelnika, pa smo upravo radi toga omogućili da referendum za opoziv čelnika može raspisati ne kako je to po važećem zakonu samo 20% birača u toj jedinici lokalne, regionalne samouprave već da se taj isti referendum može raspisati i na prijedlog dvije trećine članova predstavničkog tijela. Zašto dvije trećine? Tu smo povukli analogiju iz Ustava RH. Iste takve odredbe se odnose i na predsjednicu, odnosno predsjednika Republike Hrvatske. Mislim da manji broj od te dvije trećine ne bi bio dobar, ne znam tipa nadpolovična većina, da bi to baš uvela onu političku nestabilnost da bismo imali iduće godine nekoliko desetaka, ako ne i više referenduma, a naravno to znači velike troškove i određenu političku nestabilnost te smo stava da je upravo ovakva odredba će zadovoljiti i pojačani utjecaj predstavničkog tijela i pojačani utjecaj i građana, a i ostvarit će se uvjeti za političku stabilnost. Što se tiče točke 3. to su prijevremeni izbori u slučaju prestanka mandata zamjenika koji obnaša dužnost općinskog načelnika, gradonačelnika ili župana. Dakle, u slučaju kad čelniku prestane mandat nakon dvije godine, dakle nakon polovice mandata njegovu dužnost preuzima zamjenik. Ukoliko i tom zamjeniku iz nekog razloga prestane mandat, tada u prvom prijedlogu na prvom čitanju je bilo da se izbori neće raspisati ukoliko je 12 mjeseci do redovnih izbora. Sada smo taj rok sa 12 mjeseci izbacili i ostavili smo da se izbori neće raspisati ukoliko se radi o izbornoj godini. Ovo također iz razloga jer je postojala evo opravdana primjedba na saborskoj raspravi da Vlada na taj način se previše upliće u rad jedinice lokalne samouprave, da će vladin povjerenik tih 12 mjeseci voditi općinu, grad ili županiju, a naravno da to Vladi nije intencija, nije želja već dapače da sami građani izaberu onoga za koga smatraju da će ih najbolje voditi. Danas na saborskom odboru provela se procedura što u slučaju kad imamo dva zamjenika gradonačelnika, načelnika ili župana i kad tom zamjeniku prestane mandat, prvom zamjeniku da li idu izvanredni izbori. Evo mi mislimo da tu nema potrebe implementirati u zakon. Konzultirali smo se sa našim stručnim službama u Ministarstvu uprave i stav je sljedeći, da ukoliko prestane mandat čelniku njega mijenja prvi zamjenik sa liste. Dakle, prvi zamjenik. Ukoliko tom prvom zamjeniku prestane mandat dužnost preuzima drugi zamjeni, a ukoliko pak i drugom zamjeniku prestane mandat tada će Vlada RH imenovati povjerenika i raspisati izbore, naravno ukoliko se ne radi o izbornoj godini. Dakle, to je analogija i naravno tu možemo dati obrazloženo kroz pisano mišljenje, te smatramo da nema potrebe to implementirati u zakon. Također smo promijenili u nacrtu zakona je stajalo da odluke o imenovanju ili razrješenju članova trgovačkih društava koji su u vlasništvu jedinica lokalne i regionalne samouprave se moraju objaviti u službenom glasniku u roku od 8 dana od njihovog donošenja. Postojala je dakle opravdana primjedba da će to stvori dodatne troškove jedinicama lokalne i regionalne samouprave, jer da će morati često objavljivati službene glasnike odnosno u roku od tih 8 dana i kasnije opet možda u roku 5, 10 ili 15 dana nakon završene redovne skupštine. Evo kako ne bi inicirali te troškove promijenili smo odredbu na način da se te odluke moraju objaviti u idućem broju službenog glasnika koji po logici stvari slijedi evo kako se ne bi multiplicirao taj posao i taj trošak tiskanja službenih glasnika. Također smo u prijedlogu zakona je bilo navedeno da će se pročelnika moći razriješiti ako potreba razrješenja pročelnika proizlazi iz promjene ustrojstva upravnih tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave odnosno ako nastanu takvi razlozi koji po posebnim propisima kojima se uređuju službenički odnosi dovode do prestanka obavljanja poslova radnog mjesta pročelnika. Ovakvo rješenje nismo sadržali u konačnom prijedlogu, izbacili smo ga upravo kako to ne bi bio ja bih rekao okidač, kako ne bi temeljem toga određeni čelnici, dakle načelnici, gradonačelnici ili župani inicirali promjenu pročelnika, kako se ne bi s time politiziralo. Također smo uveli da kod razrješenja općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana zbog nepredlaganja ili povlačenja prijedloga proračuna kada novi gradonačelnik, načelnik, župan stupi na dužnost nije bilo u prvom prijedlogu zakona definirano u kojem roku on mora predati prijedlog proračuna i u kojem roku ga predstavničko tijelo mora prihvatiti. Sad smo jasno definirali, dakle da novi načelnik, gradonačelnik, dakle novi nakon izvanrednih izbora je dužan u roku od 45 dana predati prijedlog proračuna, a općinsko gradsko vijeće ili županijska skupština je dužna to usvojiti u roku od 45 dana. Ukoliko se to ne dogodi tada smo raspisali raspisivanje izvanrednih izbora i za predstavničko tijelo i za gradonačelnika, načelnika odnosno župana. I u želji dakle u uvjerenju da će ovaj zakon zaista pomoći kvalitetnijem radu jedinice lokalne (regionalne) i područne samouprave, da će doprinijeti političkoj stabilnosti, da će doprinijeti boljem utjecaju predstavničkog tijela i građana na rad općina, županija i gradova upravo kako bi taj zakon što prije stupio na snagu, kako bi se njegovi benefiti, koristi počeli što prije koristiti u stvarnom životu promijenili smo i odredbu stavka koja se odnosi na stupanje na snagu ovog zakona. U nacrtu zakona je stajalo osam dana od dana objave, mi smo sada stavili dan nakon objave, evo ponavljam upravo kako bi se što prije krenulo sa implementacijom ovog zakona, kako bi se što prije polučili pozitivni efekti koje će ovaj zakon rezultirati. Evo koristim priliku na kraju napomenuti kako zaista Vlada RH sistemski pristupa jedinicama lokalne i regionalne samouprave, nije slučajno da je nakon ovoga na dnevnom redu ovog Visokog doma i Zakon o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave koji znatno više sredstava donosi jedinicama lokalne i područne samouprave, tako da je ovo jedan sistemski pristup, dva zakona koji će u bitnome popraviti statuse općina, županija i gradova, omogućiti njihov bolji rad, bolje financiranje, a na korist svih sugrađana koji žive u tim jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Evo naravno stojimo na raspolaganju za daljnja tumačenja i nejasnoće. Hvala vam lijepa.
Hvala ministre. Imamo devet replika. Prvi je na redu poštovani kolega POdolnjak. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre. Evo krenut ću od kraja vašeg izlaganja, na kraju ste izlagali zakonske promjene. Rekli ste nešto i o stupanju ovog zakona na snagu sa argumentom da želite da zakon stupi na snagu što prije kako bi se što prije iskazali njegovi pozitivni efekti. Ja ne znam da li bi ikad neki predlagatelj zakona drugačije govorio o zakonu koji je predložen nego da želi da se pozitivni efekti zakona što prije pokažu u primjeni. Međutim to nije osobito opravdan razlog za stupanje zakona na snagu danom nakon objave. Dakle vi ste maksimalno skratili onaj ustavni rok koji u pravilu nalaže da zakon stupi na snagu osam dana po objavi u Narodnim novinama, dakle praktički zakon će stupiti drugi dan po objavi. Ovaj zakon koji smo različito nazivali i lex šerif, po meni je zapravo lex express ili lex ex. Ja ne poznajem u ove dvije godine zakon koji smo po tako hitnoj proceduri donosili da stupi na snagu točno usred proračunskog procesa koji se sada odvija u svim jedinicama lokalne samouprave. Dobro vam je poznato sigurno kao ministru da ste i vaša stranka 2007. donosili Zakon o izmjenama Zakona o lokalnoj samoupravi koji nije stupio na snagu u tom mandatu nego je neposredni izbor stupio na snagu 2009., također i druge izmjene zakona koje su suštinski zadirale u sustav nisu stupile na snagu u tom mandatu, da mijenjaju pravila igre koja su na snazi bila u trenutku kada su građani birali vijećnike i kada su birali gradonačelnike, vi sada usred trajanja mandata mijenjate pravila igre, a to je ono što nije u skladu sa Ustavom i to će sasvim sigurno netko vrlo brzo osporavati pred Ustavnim sudom. Zahvaljujem.
Želi li odgovoriti? Ne. Onda idemo na drugu repliku, poštovani kolega Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre Kuščević. Kaže jedna izreka „Nije važno odakle vjetar puše, važno je kako postavimo jedro“. U RH čini mi se i danas prema objavama DZS-a pušu jako povoljni vjetrovi. Mi smo ovdje dobili jedan zakon, ja sam zadnji put rekao u raspravi koji cementira postojeće stanje. Dakle vaš osnovni argument je bio da stabiliziramo vlasti da ne dolazi do nepotrebnih izbora, da se preciziraju procedure kako uopće može biti općinski načelnik, gradonačelnik ili župan smijenjen. I to je na neki način u javnosti izazvalo različite interpretacije. Neki evo vjerujte danas jedva čekaju da se ovaj zakon donese, neki su protiv ovog zakona. Međutim ono što je meni važnije, a žao mi je što mi niste zadnji put ogovorili i pozivam vas da mi sada odgovorite. Kada govorimo o jedinstvenim upravnim odjelima u općinama, mislim da ovaj zakon je u tom dijelu najvažnije što donosi, a to su izmjene da svaka općina neovisno o broju stanovnika može oformiti osim, znači ne mora više jedinstveni upravni odjel nego može biti različiti upravni odjeli. To je iznimno važno iz tog razloga što osim povećanje potražnje, osim rasta izvoza, osim rasta industrije nama jedan od pokretača našeg razvoja su i europski fondovi, znači plaćanje europskih fondova. I upravu ste, poslije ovog zakona dolazi Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave, gdje će njihovi izvorni prihodi povećati, neće imati problema ni sa zapošljavanjem, može se dogoditi da jedna općina ustroji više tih upravnih tijela. Ali ono što vi ključno kao ministar morate staviti težnju da reforma jedinica lokalne samouprave ide u tom smjeru da što više tih inicijativa ide odozdo, da se što više zaposlenika i ako se već budu zapošljavali rade upravo na ovim poslovima privlačenja investicija i privlačenje sredstava iz europskih fondova. Jeste li spremni sutra poduzeti aktivnije korake vezano uz reformu jedinica lokalne samouprave … lokalnog ustroja?
Hvala vam. Evo izvolite ministre.
Hvala lijepa gospodine zastupniče. Drago mi je da pozdravljate ovako ovu odredbu o ustrajavanju više upravnih odjela i dobro je da naše jedinice lokalne i regionalne samouprave, ovdje se odnosi samo na lokalne ispod 3 tisuće stanovnika, mogu se ekipirati kako bi ostvarili sve one zadaće zbog kojih su i formirane, a naročito povlačenje europskih sredstava. Da, mi smo upravo sada u našem ministarstvu u postupku razmatranja na koji način omogućiti za eu poslove, koji se financiraju direktno iz EU i plaće tih zaposlenika da odobrimo mogućnost zapošljavanja i probivanja onih bruto plaća od 20% prihoda, ali samo i isključivo ukoliko se te plaće financiraju iz eu fondova i za vrijeme trajanja projekta. Dakle zaista o tome razmišljamo, imamo sastanke sa zajednicom županija, općina i gradova, vrlo brzo će to rješenje evo već za nekoliko dana izići na vidjelo da vodimo računa i uvjereni smo da će i ova odredba i ovo o čemu sam sada rekao pomoći u boljoj apsorpciji europskih sredstava od strane jedinica lokalne i regionalne samouprave. Hvala vam.
Idemo na 3. repliku, poštovani kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre podržavam ovaj prijedlog zakona, Konačni prijedlog zakona tim više što ste još napravili jedan iskorak u odnosu na onaj tekst koji je bio u prvom čitanju. Ovaj zakon apsolutno nije lex šerif, to može tvrditi samo netko tko ga nije pročitao ili tko ga krivo tumači. Iz odredaba se jasno vidi da se snaži pozicija predstavničkog tijela. Naime i prema Ustavu građani ostvaruju pravo na lokalnu samoupravu preko svojih predstavničkih tijela odnosno vijećnika. U tom smislu podržavam i pozdravljam odluku da dvije trećine vijećnika u predstavničkom tijelu bilo općinskom, gradskom ili županijskoj skupštini mogu pokrenuti proceduru opoziva čelnika jedinice lokalne, odnosno područne samouprave na način da im je dostupno raspisivanje referenduma. To je jedan veliki iskorak i to naime govori o tome da ovaj zakon, ono što ste od početka tvrdili ide, cilj mu je snažiti poziciju vijećnika i predstavničkih tijela. I u tom smislu ga treba pozdraviti i svima onima koji ga nazivaju lex šerifom treba reći da malo detaljnije pročita ovaj zakon i da će vidjeti da ustvari je ovaj zakon i … [[Govornik se ne razumije.]] jačanju predstavničkog tijela. I druga stvar, kolega Podolnjak kaže da je ovo lex express, dakle nije, kaže nije lex šerif nego lex express. Da ste se odlučili za lex express, onda biste bili išli u hitnu proceduru. I za taj lex express kako kolega Podlonjak govori postoji procedura u Saboru da se zakon donosi kroz hitnu proceduru. Ovdje nije bio slučaj, dapače, vrlo široka rasprava je bila, izjašnjavale su se sve udruge koje predstavljaju gradove i općine i županije u Hrvatskoj, bila je široka rasprava i dva čitanja ovdje u Saboru samo po sebi govori da je to zakon koji je donesen u normalnoj i redovnoj proceduri.
Ništa. Idemo dalje, 4. replika, poštovani kolega Lovrinović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, pažljivo sam slušao vaše izlaganje, naravno moram odmah utvrditi unatoč vašoj izjavi da je ovdje riječ o strateškom pristupu, da je ovo strateška promjena Zakona o lokalnoj upravi i samoupravi, međutim ne mogu se s time uopće složiti. I ne mogu se oteti dojmu da je čitava ova priča rađena samo zbog toga da se zaštiti jedan grad i jedan čovjek. I nemojmo jednostavno jedni druge uvjeravati da je drugačije nego to je zaista tako. Ovaj prijedlog zakona pokazuje tendenciju da se, koja je vrlo zabrinjavajuća u Hrvatskoj da se stvari žele centralizirati, da se želi omogućiti da određeni ljudi što duže ostaju na vlasti a u pitanju je prije svega grad Zagreb. Zašto grad Zagreb? Vama je dobro poznato da je grad Zagreb po prihodima i rashodima najveći. I prema tome budući da vi nikada niste dobili izbore u ovom gradu a pretpostavljam da i nećete onda je važno imati strateškog partnera kojeg treba zaštiti u vremenu koje dolazi. Mi ovih dana raspravljamo a biti će to sljedeća točka dnevnog reda koje su to strateške firme za Hrvatsku koje treba nadzirati, revidirati, kontrolirati. Pa vama je strateška kompanija Zagrebački holding za koji je jedna revizorska tvrtka 2012. već napisala, pročitajte da je u velikim financijskim problemima i da slijedi kriza. Dakle želite li vi ovim upravo to zaštiti da čovjek koji je odgovoran za sve to da mora se prikupiti dvije trećine dakle glasova kao za promjenu Ustava ili nekih drugih stvari da se može onda pristupiti smjeni. Dakle ovo je vrlo jedna po mom mišljenju, vrlo jasno rečeno opasna tendencija. Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine zastupniče. Ne, nisam rekao da je ovo reformski zakon, ovo zaista je samo zakon koji će pomoći boljem, kvalitetnijem funkcioniranju jedinica lokalne i regionalne samouprave i uspostavljanju boljeg odnosa između predstavničkog i izvršnog tijela. Ne znam odakle izvlačite to da se on odnosi na grad Zagreb. Dakle ovaj zakon, mislim da je to svima jasno u ovom Saboru i našim gledateljima, ali evo ja ću pojasniti ako slučajno nekom nije jasno. Ovaj zakon odnositi će se na sve općine, gradove i županije u RH bez obzira kako se oni zvali. Dakle ovo nije zakon o nekom gradu, o nekoj općini, ovo je zakon kojeg će se biti dužni pridržavati sve općine, gradovi i županije u RH. Ne prihvaćam nikakvu analogiju, poveznicu ili ne daj Bože insinuacije da je ovo rađeno radi nekog pojedinca ili nekog grada jer tome nije tako. A što se tiče tko je gdje na vlasti, primjerice u gradu Zagrebu, koliko me sjećanje služi do 2000. HDZ je imao svog gradonačelnika ili gradonačelnicu u gradu Zagrebu tako da nije baš nije evo točno i to da nikad ovdje u gradu Zagrebu nisu dobiveni izbori. Dakle dobar zakon koji se odnosi na cijelu RH. Hvala vam.
Idemo dalje, 5. replika poštovani kolega Grmoja, izvolite.
Poštovani ministre. U ovom inicijalnom prijedlogu koji je bio zakona bilo je predloženo da se naknade za vijećnike, znači određuju po prisustvu po sjednicama. A osim toga, kolega Podolnjak je predložio da se ta naknada i ograniči. Znači da se točno ograniči koliko ona može biti jer imamo situacije gdje su te naknade stvarno dosta veliki iznosi i to naravno opterećuje proračune jedinica lokalne samouprave. Međutim, vi ste sada u ovom prijedlogu, ne da niste prihvatili tu sugestiju nego ste maknuli i to da se određuje po prisustvu na sjednicama tako da ste ostavili mogućnost da primaju i mjesečno znači vijećnici te naknade što nikako nije dobro i ne ide u prilog racionalizacije troškova jedinica lokalne samouprave. Nažalost morati ćemo ponovno, odnosno imati ćemo situacije da ovisno od odgovornosti čelnika ili političkih opcija kojom upravljaju nekom jedinicom lokalne samouprave, imamo situacije da se ide u smanjivanje troškova a tamo gdje imamo rasipne političke opcije, one koje žele namiriti svoje članove koji su predstavnici u vijeću a imat će situacije da su te naknade visoke i da se određuju odnosno da se mogu dobivati neovisno o tome koliko netko prisustvuje sjednicama. Tako da to nikako nije dobar prijedlog, imamo situacije da neki gradovi i općine ukidaju naknade, one su u iznosu od 1 kune poput npr. Metkovića, Vrgorca, gdje smo imali odgovorne predstavnike, a imamo situacija gdje su ti iznosi jako visoki i gdje imamo mjesečno da se to isplaćuje. Tako da ne znam zašto se išlo u ovom smjeru, evo pozivam vas ako je ikako moguće da se to ispravi.
Odgovor na repliku, ministre izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine zastupniče, da, išli smo u prvo čitanje s time da se zaista ograniči nazočnost na sjednici, čak smo i htjeli ograničiti, limitirati pa vezat možda za minimalni dohodak u jedinici lokalne samouprave, možda prosječni dohodak u toj jedinici, dakle u samom gradu ili županiji. Međutim, dobili smo niz ozbiljnih primjedbi da se s time krši i nekakvo zakonsko pravo jedinice lokalne samouprave da sama uređuje svoje unutrašnje odnose, čak i Europska povelja o lokalnoj samoupravi, pa onda imate jedinice lokalne samouprave sa većim prihodima, manjim prihodima, imate odgovorne, manje odgovorne, jednostavno smo prihvatili tu kritiku da je to stvar odgovornosti ljudi koji sjede u tom općinskom, gradskom vijeću, županijskoj skupštini, ostavili smo njima na rasuđivanje da sukladno svojim i financijskom mogućnostima pa i političkoj odgovornosti, donesu samu odluku, da je to stvar u koju Vlada RH ne bi trebala intervenirati, nego da se ostavlja njima. Evo takva je odluka sukladno primjedbama napominjem koje smo dobili i na odboru a i u samoj javnoj raspravi, toga smo se držali, mislim da ćemo na taj način ostvariti i zakonom zajamčeno pravo na samostalnost i na ovisnost a nadamo se da će naša predstavnička tijela voditi računa o socijalnoj situaciji u svojoj jedinici lokalne samouprave i da će te naknade biti pravične i primjerene u iznosima. Hvala.
Šesta replika, poštovani kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi ministre, 2012. godine razvlašteno je vijeće, predstavnička tijela jer imenovanja u upravna vijeća, u nadzorne odbore preuzeo je gradonačelnik. Tim, vi ste sad nastavili i u biti sad ste još više ojačali gradonačelnika ovim zakonom i to predstavničko tijelo i složio bi se s kolegom Bačićem po prvi put, da ovo nije lex šerif, ja sam kazao da je ovo lex faraon jer predstavničko tijelo, jedino što će dobivati od tvrtki ako misli nešto mijenjati, izvješća o kojima glasuje, a glasanje ništa ne znači jer ne mogu, ako i loše posluje se u tvrtki koja je u vlasništvu lokalne samouprave, regionalne, ne može ga promijeniti nego onaj tko ga je imenovao. A osnivači su predstavnička tijela svih tvrtki i ustanova. Znači dali ste odgovornost apsolutnu na vijeća jer oni su osnivači i skupštine, to je 2012. zakon, od 2013. a vi ste sad ojačali još i gradonačelnika jer mi ne možemo promijeniti te predstavnike tih skupština, trgovačkih društava, nadzornih odbora u vlasništvu i vi se ojačali ovim sada, vi ste samo nastavili ojačavati i to protuustavno vjerojatno jer je izborni ciklus prošao i narod je birao i predstavničko tijelo i gradonačelnika po važećim zakonima i vi ste sada u procesu vremenskih izbora, mijenjate na početku zakon. Znači, radite protuustavno, radite protiv interesa koji su birali svoje predstavničko tijelo i dali ste u ruke faraonu da upravlja na način kako želi. Ja vjerujem da će u Ustavni sud ovo pokazati da je protuustavno, jednostavno izbori su izvršeni kada … [[Govornik se ne razumije.]] na zakon koji je bio važeći. Hvala lijepo.
Hvala. Nema odgovora na repliku pa prelazimo na iduću, poštovani kolega Vešligaj.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici, uvaženi ministre, državni tajniče. Evo ono što zapravo želim reći već je sve izrečeno u ovom zakonu, nažalost to neće riješiti niti jedan od ovih problema koji postoje u nekakvom odnosu između izvršnog i predstavničkog tijela. I dalje će se nastaviti i određena nestabilnost koja postoji, neće doći do racionalizacije lokalne samouprave, nažalost nije niti na korist građanima. Ja bi se samo referirao na ovo što je recimo navedeno u izmjenama, ovo što je već također spomenuo kolega Podolnjak, a to je da su zapravo predstavnička tijela, s obzirom da zakon stupa odmah na snagu, predstavnička tijela su dovedena u situaciju da su počela zapravo cijeli ovaj postupak usvajanja proračuna po jednom zakonu a onda preko noći će biti dovedena u situaciju da se ih zapravo raspusti jer će se usvajanjem ovog zakona cijela situacija okrenuti za 180 stupnjeva. Barem ste mogli dati nekakav rok, koji je minimalni rok koji je duži i da se ovo ne primjenjuje na proračune koji se donose ove godine jer će doći siguran sam, do jednoga kaosa koji neće biti dobar za lokalnu samoupravu. Vi ćete ovaj zakon jasno je izglasati, on će biti usvojen siguran sam sutra u Hrvatskom saboru ali ovo je loše, ovo je jedna loša poruka da opet mijenjamo zakone u tijeku proračunskoga procesa. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Gospodine zastupniče, dobro ste kazali da će doći do određenog kaosa u donošenju proračuna ali znate zašto? Zato jer kad se usvoji ovaj idući Zakon o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave, njima, općinama, gradovima i županijama će doći oko 2 milijarde i više kuna proračuna i morat će brzo, na brzinu svoje proračune mijenjati da implementiraju, da uzmu ta sredstva. I to je dobar kaos, pozitivan kaos, a što se tiče kaos da bi se dogodio temeljem ovog zakona, mislim da nema tome mjesta, jedinice lokalne i regionalne samouprave su dužne donijeti svoje proračune do 31.12., ovaj zakon otprilike će stupiti početkom prosinca na snagu. U ovoj raspravi, medijskoj proceduri svi su se dovoljno upoznali, evo ga i udruga gradova, općina i županija podržava ovaj zakon tako da ja vjerujem da će samo dovesti red a ne kaos, upravo suprotno. Hvala vam lijepa.
Dalje. 8. replika poštovani kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani ministre, znači ovo pitanje referenduma koje se više puta spominjalo tijekom prvog čitanja niste razriješili. Naime kao što ste sami rekli ustvari vi uopće ne želite referendum, to je samo preslika one politike koja se vodi na državnoj razini gdje se referendumi opstruiraju a referendumi su, dopustite, najviši oblik izražavanja narodne volje. Tako ste i ovdje ustvari stavili da mogu dvije trećine vijeća raspisati referendum a znate da se u praksi to ustvari nikada neće dogoditi. Ono što je tu definitivno loše oko toga rješenja je to da dolazi do dvostrukih kriterija. Znači jedni kriteriji vrijede nacionalnoj razini gdje je potrebno skupiti 10% potpisa birača a u lokalnoj jedinici 20%, na nacionalnoj razini referendum je uspio bez obzira na broj birača koji iziđe na referendum a na lokalnoj razini jedino ako je izišlo više od 50% birača. S te strane Živi zid će uputiti u proceduru amandman da se ovi kriteriji ujednače, odnosno da se i prag na lokalnoj razini spusti na 10% odnosno da, dakle rezultat referenduma vrijedi bez obzira na broj ljudi koji su pristupili referendumu. Sigurno da će na taj način referenduma biti nešto više ali ne toliko više da bi oni uzrokovali nekakav kaos, nekakve probleme, biti će ih možda u odnosu na ova dva koja su bila u proteklih 4 godine, biti će ih možda 10-ak jer je ovo postojeće pravilo znači od 10% su takva da ustvari potpise je nemoguće skupiti a vi to vrlo dobro znate. Pa prema tome nije potrebno još više radikalizirati ovo pitanje. Hvala lijepa.
Nema odgovora. I zadnja replika, poštovani kolega Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa ja u dobroj vjeri vjerujem da je ova izmjena zakona nastala na temelju analiza s obzirom da u ovo ministarstvo dolaze svi zahtjevi praktički za raspuštanjem predstavničkih tijela i za određivanje novih izbora. I ovo je ministarstvo koje predlaže i Vladi imenovanje povjerenika itd.. I ako bi to sve proanalizirali što iz iskustva, što iz ovakvih spoznaja onda ništa u životu nije crno-bijelo, tako niti razlozi zašto se raspuštaju predstavnička tijela, zašto se ide u nove izbore, nekada je kriv čelnik izvršne vlasti, dakle gradonačelnik, načelnik, župan, nekad su krivi predstavnici predstavničkog tijela. Međutim, vrlo je interesantno da se najčešći broj razloga za nedonošenje određenih akata događa kada jedan ili dva pretrče na drugu stranu i onda se događa to što se događa. Međutim ono što je meni možda najbitnije a to je akti koje donosi predstavničko tijelo. Dakle oni prilikom proračuna donose ja mislim još tri akta koji definiraju kvalitetu života građana u toj jedinici lokalne samouprave. I mislim da donošenje tih tri tijela treba osnažiti a oni naprosto obavezuju čelnika da radi po tome. I ono što možda, to je moje nekakvo razmišljanje, možda je trebalo razmišljati o nekakvom surogatu za nekadašnje poglavarstvo, ja mislim da bi to onda bilo jer ti pročelnici tako i tako sudjeluju u tim procesima, možda im je trebalo dati nekakav značaj. Ali ponavljam, očigledno oni koji sa jednim ili dva vijećnika odlučuju o sudbini toga što će se dogoditi njima paše ova priča sa lex šerif i ovako i onako. Jer gledajte ako u jednoj političkoj opciji nisu zadovoljni sa gradonačelnikom lako je da 6 vijećnika sa oporbom potpiše i da tog gradonačelnika smijene. Ako to traži jedan ili dva onda je to očito zbog nekakvih vlastitih interesa.
Hvala vam. Nema odgovora na repliku pa onda idemo na moguća izvješća odbora. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Prva je na redu poštovana kolegica Branka Juričev-Martinčev u ime Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovani ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Ovaj Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj, regionalnoj samoupravi će Klub HDZ-a podržati. Na samom početku pohvalila bih predlagatelja, ministarstvo koje je tekst koji smo imali u prvom čitanju doradio tako da imamo još bolje rješenje ne samo nomotehnički već i suštinski. Također treba istaći da su sve primjedbe koje su istaknute kroz raspravu bilo saborskih odbora, bilo saborskih zastupnika razmotrene, uglavnom i usvojene i to neovisno s koje strane dolazi, što nije baš čest slučaj. Naravno bilo je i onih primjedbi koje su se odnosile na druge zakone kao što je Zakon o proračunu, Zakon o fiskalnoj odgovornosti Zakon o sprječavanju sukoba interesa, koje nije bilo moguće uvrstiti i mijenjati unutar ovog zakona. Kada je riječ o izmjenama i dopunama zakona o tome se dosta govorilo i izazvalo je burne reakcije tako da se počelo pričati da će sada gradonačelnici, načelnici i župani biti nesmjenjivi, mala božanstva, nedodirljivi, kako se ovim zakonom jača snaga izvršnih tijela a slabi općinskih, odnosno gradskih vijeća i županijskih skupština i predstavničkog tijela što nije točno. Dapače, upravo ovim izmjenama povećani su rokovi u kojima se može raspisati referendum za opoziv općinskog načelnika, gradonačelnika, župana i njihovih zamjenika. Sada smo vidjeli da u ovom konačnom prijedlogu u odnosu na prvo čitanje i prijedlog koji smo imali u prvom čitanju imamo mogućnost da i dvije trećine članova predstavničkog tijela pokrene raspisivanje referenduma a ne samo 20% ukupnog broja birača kako bi došlo do opoziva čelnika i izvršnih tijela. Nadalje, obnašanje dužnosti čelnika tijela neće se više moći mijenjati u izbornoj godini, netko tko je bio 3 godine volonter ne može u zadnjoj godini postati profesionalac kako bi tri godine volonter ne može u zadnjoj godini postati profesionalac kako bi koristio one blagodati šest mjeseci pune plaće, a kasnije još šest mjeseci pola. Izmjenama također načelnike, gradonačelnike i župane se obvezuje na predlaganje proračuna. Kad su u pitanju mjesni odbori, do sada su gradonačelnici bili ti koji su raspuštali Vijeća mjesnog odbora. Sada se ta nadležnost prebacuje na predstavnička tijela, tako da i raspisivanje izbora kao i raspuštanje Vijeća mjesnih odbora činit će općinska, odnosno gradska vijeća. Općinska i gradska vijeća, te županijske skupštine i dalje su ti koji donose opće akte jedinice i kroz te akte kreiraju razvoj lokalne zajednice. Čelnici su ti, znači općinski načelnici, gradonačelnici, župani su oni koji moraju postupati po tim aktima. Oni su predlagatelji, ali ako gradsko odnosno Općinsko vijeće i Županijska skupština modificira putem amandmana ili na neki drugi način te akte oni su dužni upravo raditi po njima. Znači na primjer Strategija razvoja nekog grada, prostorni plan, program javnih potreba u sportu, kulturi, Odluka o socijalnoj skrbi kao i proračun sve su to akti koje donosu predstavnička tijela, a gradonačelnik mora raditi upravo po njima. Problem nedonošenja proračuna predstavlja blokadu za jedinice lokalne samouprave i time se otežava rad i normalno funkcioniranje tog grada, općine. U razdoblju od 2013. godine do danas imali smo 50 takvih slučajeva. Čak u pojedinima smo imali i dva puta u četiri godine prijevremene izbore. To je dovoljni dokaz da je trebalo mijenjati i intervenirati u ovaj zakon kako bi mogli ta dva tijela predstavničko i izvršno na kvalitetniji način funkcionirati. Neki tvrde da se ovaj zakon i ponovno smo čuli donosi zbog pojedinih gradonačelnika i da nema nekih velikih šteta zbog tih prijevremenih izbora. Računali su koliko to dođe u manjoj jedinici lokalne samouprave, pa kažu nekih možda pedesetak tisuća kuna, negdje maksimalno do 500 tisuća i da to nisu neki razlozi zbog kojih treba mijenjati zakon. Sigurno da zakon ne treba i ne smijemo mijenjati ni zbog gradonačelnika, ni zbog vijećnika, ali moramo zbog naših građana. Prisjetit ćemo se slučaja u gradu Splitu. Na primjer kada učenici ni studenti nisu mogli dobiti stipendije, kada udruge nisu mogle dobiti sredstva za rad iako su sredstva osigurana. Znači novaca je bilo, ali samo zbog toga što nije donesen proračun. Znači politika i političari se nisu mogli dogovoriti i zbog toga je došlo do blokade. Pitam sad sve vas koji kažete da to nisu velike štete i troškovi šta će reći taj student, njegovi roditelji da li je to šteta. Je velika je to šteta, da novaca ima ali zbog nekakvih ja bih rekla političkih manipulacija ili zbog toga što je ne znam gradonačelnik želio izazvati ili gradsko vijeće, prijevremene izbore i napraviti blokadu u čitavom gradu, da zbog toga ispaštaju oni koji su najmanje krivi za to. Mi stoga moramo i to upravo činimo ovim zakonom, znači tražimo da svako tijelo snosi odgovornost za svoj dio. Ako gradonačelnik, odnosno općinski načelnik i župan ne predloži proračun za to je odgovoran on. I zato mora otići on. Ako on predloži proračun i to ne usvoji općinsko, odnosno Gradsko vijeće, Županijska skupština, odnosno ne bih rekla usvoji onako kako je on predložio putem amandmana oni mogu to na njega utjecati onako kako oni žele naravno u zakonskim okvirima. Tada je za to odgovorno predstavničko tijelo i doći će do raspuštanja predstavničkog tijela. Ako u cijelosti dođe do nekakvih izmjena sa kojima nije izvršno tijelo, odnosno gradonačelnik ili župan suglasni on može ponovno povući taj proračun. Ako ga povuče ponovno je odgovornost na njemu. Kritičari kažu da je predstavničko tijelo imalo jedino mogućnost da kod proračuna na efikasan način se suprotstavi načelniku i da u biti na takav način su bili prisiljeni razgovarati. Tužno je ako su vijećnici i njihov čelnik dužni, jedino razgovaraju zbog toga što im se kako bi rekli trese fotelja i zbog toga što više neće obnašati dužnost gradonačelnika, načelnika ili vijećnika i zbog gubitka nekakve naknade. Njihova je dužnost razgovarati radi građana koji su im dali povjerenje. I uvjereni smo da upravo ovakvim prijedlogom zakona kada će svak' snositi odgovornost za svoj dio, da će do toga i doći. Iako mnogi zastupnici danas govore o proračunu i toj suradnji između predstavničkog i izvršnog tijela nismo baš mogli vidjeti kad je bila rasprava o državnom proračunu u ovoj sabornici kvalitetnu raspravu. Naime, tada smo imali najveći nered. Iako možemo vidjeti, sutra ćemo sigurno vidjeti veliki broj amandmana. Ali saborski zastupnici nisu iskoristili svoju mogućnost da putem pojedinačne rasprave istaknu taj problem, svoj prijedlog iznesu jer evo vidimo da prijedlozi koji su u prvom čitanju izneseni u ovoj sabornici, da je ministarstvo i predlagatelj prihvatilo, pa je moguće da bi onda bila i veća vjerojatnost da se nešto od tih amandmana prihvati. Vezano uz referendum za opoziv općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana i njihovih zamjenika važećim je zakonom bilo propisano da se ne smije raspisati prije proteka od 12 mjeseci od održanih izbora ili ranije održanog referenduma za opoziv. Sada se taj rok skraćuje na šest mjeseci kad je vezano za financiranje jedinica lokalne samouprave, znači još jedanput obveza je gradonačelnika, načelnika i župana na predlaganje proračuna više u važećem zakon bi dolazilo do istovremenog raspuštanja, tako da je jedini predlagatelj čelnik jedinice lokalne (regionalne) i područne samouprave predlagao proračun mogao i sam izazvati prijevremene izbore. Sada ako ne predloži isključivo je odgovoran on, a ako se ne usvoji ni putem amandmana učini ono što vijećnici žele onda dolazi do raspuštanja predstavničkog tijela. Kritike su također da se ovim gradonačelnici i načelnici kada se ne donese proračun ostaju u svojim foteljama, a da predstavnička tijela i vijećnici ostaju fikus i da su jedna pravila na razini države, a sasvim drugačija na lokalnoj razini. Naime, ako se na državnoj razini Sabor ne usvoji proračun do kraja prvog tromjesečja tada se raspušta i Sabor i Vlada. I tu treba naglasiti da gradonačelnika, načelnika i župana biraju direktno građani, znači ne bira ga županijska skupština odnosno vijeća za razliku što Vladu bira Sabor pa onda i ne može biti na jednak način tretiran kao odnos Sabora i Vlade. Ovim zakonom onemogućilo bi se da članovi predstavničkog tijela ako i predlože scenarij onemogućava da članovi predstavničkog tijela mogu predložiti amandmane na prijedlog proračuna te amandmane usvojiti. Jedini ovlašteni predlagatelj proračuna je mogao direktno izazvati raspuštanje vijeća, tj. skupštine uz istovremeno svoje raspuštanje. Sada već vidim da sam pri kraju pa ću morati malo i požuriti. Naime, još u odnosu na trajanje mandata članova predstavničkog tijela i tu je trebalo intervenirati u ovaj zakon odnosno uskladiti ga sa Zakonom o lokalnim izborima jer znamo da je po važećem zakonu taj mandat bio četiri godine, a prema zakonu o lokalnim izborima svake četvrte godine u svibnju treću nedjelju u svibnju su izbori pa onda znamo da ne može mandat trajati pune četiri godine. Također važećim je zakonom bila obveza ustrojavanje jedinstvenog upravnog odjela za one općine i gradove do 3 tisuće stanovnika, sada se to prepušta na volju ustrojavanje ili jedinstvenog ili većeg broja upravnih odjela što je uredu s obzirom da ima općina i gradova koji imaju različite potrebe, a i financijske sposobnosti pa zašto im ne dati tu slobodu. Također više jedinica sada neovisno o prostornoj povezanosti mogu formirati zajedničke upravne odjela. I na kraju bi istakla da ovim zakonom sigurno će se postići onaj cilj da ćemo dobiti političku stabilnost, racionalizaciju sustava da ćemo dobiti kontinuitet u radu sustava lokalne i područne samouprave i upravo ona naša nastojanja za jačanje odgovornosti i predstavničkog i izvršnog tijela, da svatko odgovara za svoj dio. Klub HDZ-a podržat će ovaj konačni prijedlog.
Hvala. Šest je replika, prvi je na redu poštovani kolega Podolnjak. Izvolite.
Poštovana kolegice. Na početku svog izlaganja rekli ste kako je predlagatelj u pravilu na temelju rasprave u prvom čitanju usvojio mnoštvo primjedbi i sugestija koje su iznijete u raspravi. Kada bi to bilo tako onda mi u klubu Most-a ne bismo odnosno ja osobno podnosio osam amandmana na ovaj konačni prijedlog zakona jer predlagatelj u mnogo čemu nije usvojio stavove o kojima sam govorio, evo počevši od stupanja zakona na snagu, o naknadama vijećnika, o institutu međusobnog raspuštanja na proračunu, znači one suštinske teme. Predlagatelj je usvojio jednu sugestiju da povjerenik Vlade ne bude godinu dana na toj dužnosti i to je točno, ali nemojte reći da je prihvatio stajalište da se dozvoli mogućnost predstavničkom tijelu da donese odluku kojom će tražiti referendum o opozivu. Ja sam predlagao rješenje koje ste i vi svojevremeno izvorno ugradili u zakon, a to je da se taj opoziv može pokrenuti odlukom kvalificirane većine svih članova predstavničkog tijela, ne dvotrećinskom većinom. I taj institut o kojem ću šire govoriti u izlaganju će se pokazati kao institut koji je nemoguće ostvariti jednu takvu većinu. Dakle ugraditi nešto što je realno nemoguće i što će se pokazati kao mrtvo slovo na papiru u pravilu, nemojte reći da je to usvojena sugestija koju smo iznijeli u raspravi. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Podolnjak. Ja sam rekla da je većina primjedbi iz rasprave usvojena. Evo možemo čitati prijedlog zastupnika Roberta Podolnjaka vezano za povjerenika. Nadalje, primjedba zastupnika između ostalih od kolege Bačića, Miloševića i Roberta Podolnjaka vezano za dvije trećine članova predstavničkog vijeća. One primjedbe koje ste govorili o proračunu one se odnose i na Zakon o proračunu. Nisam rekla i sigurno da nisu sve primjedbe usvojene, ali morate priznati da je ovo jedan od rijetkih zakona konačni prijedlog zakona u kojem su brojne primjedbe i oporbenih zastupnika uvrštene. Hvala.
Druga replika poštovani kolega Felak. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani ministre. Kolegice Juričev-Martinčev, pa dozvolite da kažem nekoliko riječi da u potpunosti podržavam ovo vaše izlaganje u ime kluba HDZ-a, ali želio bih naglasiti još neke stvari koje bi mislim da ih je potrebno naglasiti, a na kraju ću vas nešto i priupitati. Želio bih istaknuti jednu stvar da koliko vidim najviše primjedbi na ovaj zakon izašli na prošle lokalne izbore i nisu na tim izborima dobili povjerenje glasača. Pa bi sada valjda željeli da na što lakši način dođu do toga, da budu ponovno u mogućnosti da izlaze na izbore. Što nikako nije dobro, što ste i vi rekli, svaki izbori nose ne samo trošak, nego i zastoj u radu lokalne samouprave i to nije dobro prije svega za građane. Moramo naglasiti da se čelnici lokalne samouprave i regionalne samouprave biraju na najdemokratskiji način. Znači neposrednim izborima kako se to tražilo na rok od 4 g. tako je predviđeno zakonom i ne vidim razloga zašto bi se pokušavalo svaku godini ili dvije dana, izazivati nekakve prijevremene izbore. A upravo ovaj zakon ide u tom pravcu da do toga ne dolazi i da se na precizan način određuje odnos između neposredno izabranog čelnika i predstavničkih tijela. I mislim da je to dobro. Je ono što sam vas želio pitati, da li mislite da ipak neće doći do uporabe kod izglasavanja proračuna, time da će se podnositi amandmani, koji tako, ili nisu u skladu sa zakonom ili su u granici zakona i na taj način pokušati mijenjati onaj izvorno preloženi proračun i da će to možda pokušati biti poluga da se isprovocira ipak i izglasavanje nepovjerenja načelnicima i gradonačelnicima. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo, pa kolega Felak, sigurno da će biti dosta i primjedbi i nezadovoljstva od strane čelnika jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave kada su u pitanju amandmani. Ali ako su oni u okviru zakonskim mogućnosti i ako oni ne ugrožavaju neke druge zakone ili neke druge prihode, odnosno rashode, tada će čelnik te jedinice lokalne samouprave morati postupati prema njima. Bilo je već izlaganja i u prvom čitanju i sigurno da će biti možda nekih čelnika koji će radnije odrađivati one projekte koji su oni sami preložili, a stavljati u drugi plan te druge projekte, ali i tome, isto se staje na neki način na kraj. Naime, dolazi realizacija proračuna, izvršenje proračuna, rebalans i slično to, ponovno dolazi na klupe predstavničkih tijela i oni su ti koji ponovno daju riječ o svakom pojedinom slučaju.
Idemo dalje. Poštovani kolega Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Juričev Martinčev, javio sam se na repliku jer ste spomenuli u svojoj raspravi mjesne odbore. Ministar u obrazloženju ovog zakona, spomenuo da se izbjegava zadiranje u autonomiju jedinica lokalne samouprave. Ja to mogu razumjeti. Međutim, autonomija i mjere na terenu su dvije različite stvari. Mislim da ministarstvo ne treba bježati od toga da ne uvede reda. Nije, ja ponovno naglašavam, nije dobro da pojedini načelnici imaju peterostruko, šesterostruko veće plaće u istoj jedinici lokalne samouprave, mislim istoj po veličini, istoj po ovlastima, po financijskom kapacitetu. Istina ovdje se čak se i ovo izbacilo iz zakona da se regulira i naknada vijećnicima. Ali, vratimo se sad na mjesne odbore, neposredno uključivanje građana. Bilo bi zanimljivo vidjeti kad bi Ministarstvo uprave imale podatke, kolike jedinica lokalne samouprave, zapravo ima formiranih mjesnih odbora, koji imaju svoju financijsku neovisnost, koja se manifestira u svom računu, s kojima oni raspolažu. Možete vidjeti da je to zapravo porazan podatak. Sve zapravo, sve deklaracija, sva težnja razvijenog svijeta ide u tome da odlučivanje bude što neposrednije, što bliže građanima. I u tom smislu Ministarstvo uprave bi trebalo poduzeti korak. Ne treba se bojati u poduzimat autonomiju. Neka se to ujednači. Jer vidite, u ožujku ovog mjeseca, imamo u zagrebačkoj skupštini odluku, pazite da se predsjednicima gradskih četvrti, određuje naknada u visini od 7750 kn bruto. Predsjedniku mjesnog odbora 3875 kn bruto. Znate što je to u malim općinama? Pa to je ovo znanstvena fantastika. Ljudi tamo u malim općinama i kaže da upravno tijelo treba skrbiti o mjesnom odboru. Pa šipak treba skrbiti. Možda ovom zakonom trebalo bi, ali možda bi ovom zakonu trebalo iskoristi mogućnost, da već formiramo upravne odjele, da se oformila upravni odjel koji će brinuti o mjesnim odborima.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Poštovani kolega Žagar, spomenuli ste između ostalog i plaće dužnosnika, znači gradonačelnika, načelnika u podjednakim jedinicama lokalne samouprave. Moram vas ispraviti da postoji zakon koji regulira te plaće. Znači točno se zna, ako jedinica lokalne samouprave ispod 3000 stanovnika, koliki koeficijent i osnovica može biti i tako redom? Naravno taj čelnik neće dozvoliti da njegov pročelnik, odnosno savjetnik ima veća primanja od njega. I tako to ide, rekla bih sistemski, tako da se to na takav način regulira. Kad su u pitanju mjesni odbori, do sada je tu ovlast imao gradonačelnik i sada se to prebacuje na predstavničko tijelo. Znači, kao što će oni raspuštati, tako će isto i raspisivati, kao što su do sada imali samo ovlast raspisivanja izbora za mjesne odbore, sada mogu i raspuštati.
Hvala lijepo. Odgovor je tu. Sljedeća replika je uvaženi zastupnice Marije Jelkovac.
Hvala lijepo, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjena kolegice, dakle, htjela bih samo komentirati ono što je bilo rečeno već u replikama od strane kolege Bulja, kako se ovim prijedlogom zakona ustvari provlači protuustavna odredba o tome, da se sada ovlast za imenovanje i raspuštanje, odnosno, razriješene članova uprave u trgovačkim društvima u vlasištu jedinica lokalne samouprave, prebacuje s predstavničkih tijela na gradonačelnike, načelnike, odnosno, župane, što nije točno. To je tako bilo i do sada i sukladno je Zakon o trgovačkim društvima koji ukazuje tko imenuje upravo i tko je isto tako razrješuje. Dakle, ono što je novina u ovom zakonu je samo to da više ne postoji obveza da se odluka o tome dostavljaju predstavničkom tijelu, jer je to nepotrebno, budući se te odluke moraju objaviti u službenom glasilu jedinica lokalne i područne samouprave. I sto tako smatram da je puno drugih stvari koje su detaljnije normirane ovim prijedlogom u korist boljeg funkcioniranja jedinica lokalne samouprave a tako i detaljnije propisane ovlasti povjerenika Vlade a isto tako i ono što je bitno da je opravdan izostanak članova predstavničkih tijela za vrijeme dok rade u predstavničkom tijelu. Ono što moram reći, neprihvatljivo mi je da se i ovaj zakon a i dosadašnji u negativnom smislu spominju kao lex šerif, naši i načelnici i gradonačelnici i župani su izabrani neposredno na izborima, oni odgovaraju za sve što rade i sukladno brojnim propisima, potpisuju izjavu o fiskalnoj odgovornosti itd. Smatram da moramo isto tako onda omogućiti im da sukladno tome i opravdaju ono što su obećali svojim biračima, dati im mogućnost da odgovorno upravljaju jedinicama lokalne, područne (regionalne) samouprave. Kako ste i vi bili gradonačelnica, molim vas da mi kažete kako vi na to gledate, hvala.
Odgovor poštovane zastupnice Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo, pa kolegice Jelkovac, hvala vam najprije što ste spomenuli neke segmente koje ja nisam stigla spomenuti, znači od upravnih vijeća, imenovanje, zaista to je ionako do sada radio gradonačelnik, odnosno načelnik i samo je imao dužnost izvijestiti predstavničko tijelo. Sada više nema potrebu izvijestiti nego će to objaviti u narednom službenom vjesniku, znači nema odugovlačenja ili bilo šta drugo. Što se tiče i povjerenika i tih uvjeta do sada nisu bili posebno propisani uvjeti a sada imamo od uvjeta koji su propisani do uvjeta za njegovo imenovanje a i za razrješenje i same ovlasti utvrđene su u vrlo suženom obliku. Također to središnje tijelo državne uprave nadležno je za lokalnu, područnu (regionalnu) samoupravu i ono će biti ovlašteni predlagatelj imenovanja i razrješenja.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Marka Vešligaja.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice, lijepo je da zapravo mislite da ćemo ovim zakonom, ja ću tako reći prevenirati sve ove nestabilnosti koje ste javili, koje ste vi naveli u svojoj raspravi da je došlo znači do zastoja isplate stipendija, da se nisu mogle isplaćivati naknade za srednjoškolski prijevoza itd., itd.. Ja jednostavno tako ne mislim, jer nećemo na taj način riješiti nestabilnost. Vi uvijek, vi sada kod ovoga zakona polazite od one premise, u redu, ide predstavničko tijelo na izbore, vjerojatno će dobiti lista koju će podržati gradonačelnik većinu pa ćemo onda imati nekakvu stabilnost. Šta ako se to ne desi, šta ako se to ne desi? Mi imamo nekakvih cijelih godinu dana jedan izborni proces. Dakle nije dobro, to jednostavno u tom, u toj stvari to nije dobro i to nije u redu. Ovdje se jednostavno brani, brani se jedan princip zbog čega ovaj zakon nije dobar, brani se princip jednoga razvoja lokalne demokracije gdje morate ići na to da uključujete više ljudi. Predstavničko tijelo jest i Ustavom i lokalnom samoupravom predstavnik tih ljudi, tako kaže jasno ta dva dokumenta koje je Hrvatski sabor zapravo usvojio i ratificirao, dakle to je vrlo jasno. Mi moramo ići da uključujemo više građana u to. A dojam koji se stvorio u ovom zakonu i ovim zakonskim odredbama je taj da zapravo građane isključujemo i da sve to prevaljujemo na izvršnoga čelnika. Ja to govorim sa pozicije izvršnog čelnika. Dakle netko tko je dobio 72% na izborima prije par mjeseci. To su, to su jednostavno činjenice koje, ne znam, ne znam na koji način ih uopće braniti. Čelnik znači, imamo još onu situaciju, dakle čelnik zapravo ne snosi nikakve sankcije ukoliko ne predloži proračun. I jednostavno ih nema, on ga može sada predložiti, može ga povući, onda ima opet nekakav datum, dakle nemamo tu, to su, skroz je nejasno i vodi sve prema onome da je to rađeno za određene ljude i nažalost da se smanjuje uloga predstavničkog tijela. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Kolega Vešligaj prije svega vam čestitam na vašem izbornom rezultatu, to dovoljno govori o vašem radu, ali akcent je tu da svatko odgovara za svoj dio. Znači ako gradonačelnik ne predloži proračun odgovoran je on. Ako on predloži proračun predstavničkom tijelu i ono ga ne usvoji, ni putem amandmana ga ne preinači onako kako njemu odgovara onda je odgovorno predstavničko tijelo. Zašto pri predlagatelj, gradonačelnik ako želi namjerno izazvati prijevremene izbore svojim ne podnošenjem proračuna doveo do toga da i predstavničko tijelo treba raspustiti o ono mora ponovno ići na izbor. Mislim da je ovo najbolje rješenje jer svatko odgovara građanima. Znači gradonačelnik u prvom redu odgovara svojim građanima. I ono će odgovarati ako ne predloži proračun ili kao što ste rekli ako u danom trenutku ga povuče. Ista stvar, znači ako ga povuče, ako nije zadovoljan sa tim proračunom, ponovno samo on ide ponovno na izbore a predstavničko tijelo ostaje u istom sastavu u kojem je dobilo prethodne izbore.
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Stjepan Kovač.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče Sabora. Uvažena kolegice Juričev-Martinčev, pa evo s nekim stvarima bi se i mogli složiti, sa nekim i ne i ja sam evo jedan od tih lokalnih čelnika, gradonačelnik, neću se hvaliti sa izbornim rezultatom, bilo je u prvom krugu ali to sada ovdje uopće nije bitno. Ima nekih stvari u ovom zakonu koje bi trebalo još popraviti i definirati i možda posložiti, o tome smo pričali u prvom čitanju, to je ono što ste rekli da će članovi Vijeća moći amandmanima utjecati na proračun. I isto tako ste se povezali na ovaj sutrašnji naš državni proračun gdje će se moći amandmanima. A i sami znate da će sutra prolaziti amandmani onih osoba koji su u koaliciji, dati ću vam sutra jedan lijepi zorni primjer toga. I svaki gradonačelnik kada ga i izaberu prvo gleda da ima stabilnost u gradskom vijeću ili općinskom ako je načelnik ili županijskoj skupštini ako je župan i naravno da gleda da ima stabilnost, da može donositi i provoditi, na kraju i ono radi čega su ga građani izabrali, njegov izborni program. Također tu je i ono što sam pričao Strategija razvoja nekog grada koja se radi na duži niz godina i po kojoj bi trebali raditi, koju donosi gradonačelnik sa stručnim ljudima i po kojoj bi trebali raditi. I onda netko iz oporbe tko je u vijeću može to mijenjati ili čisto iz nekog inata možda, neke amandmane unositi koje u biti i vi niste planirali. I naravno da nešto možete prihvatiti, ne morate, ništa vas ne obavezuje da ih ispunite. Jer na kraju krajeva svi mi radimo neki rebalans proračuna na kraju godine. Dobili ste godinu dana s kojim možete raditi kao gradonačelnik nesmetano. Dođe rebalans velite na žalost sredstva nije bilo kao što ćemo mi sutra slušati sigurno tu jer nema novaca za sve to i sami znate.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Pa uvaženi kolega Kovač, kako će biti sutra to ćemo vidjeti. Ali evo vaša primjedba kad su u pitanju imenovanja i razrješenja i objava u službenom glasniku je uvažena u ovom zakonu. Ja sam se sa vama složila, sjećam se rasprave u prvom čitanju kada je u pitanju fiskalna odgovornost. Na žalost to se ne odnosi na ovaj zakon, nego Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Prema tome, mislim da je tu bilo i mjesto i vrijeme da se u svojoj pojedinačnoj raspravi 10 minuta osvrne, pa možda i nama nekim drugima otvori oči, a i ministru da je taj projekt i ono što treba mijenjati u državnom proračunu upravo nešto što ćemo podržati i mi ostali. Ne treba gubiti ni nadu, ni energiju a svi znamo kako funkcioniramo. Nekad sam i ja bila oporbena saborska zastupnica i to je na žalost tako da sigurno da se taj glas slabije čuje.
Hvala lijepo. Sada ćemo krenuti na sljedeći klub zastupnika. To je onaj HNS-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ono što mi u HNS-u smatramo da ove izmjene i dopune zakona karakterizira nekoliko ključnih stvari prvenstveno ravnoteža, uključivost i odgovornost. Ravnoteža između čelnika lokalne na lokalu i predstavničkog tijela, uključivost znači morat će više poraditi na međusobnoj suradnji i odgovornost daleko veća nego što je možda i u praksi bila do sad. A sve bi to trebalo rezultirati većom brigom za interese građana, za interese lokalne, regionalne samouprave nego što je bilo i sada. HNS će podržati ove izmjene zakona. U svojoj raspravi kratko ću se i osvrnuti i na ono što je bilo i kroz prvo čitanje i na prijedloge i na primjedbe i na određena promišljanja sa kojima se slažemo, a sa kojima se ne možemo naprosto složiti. Očito svi zaboravljamo da je 2009. godina bila prelomna godina kada su se lokalni čelnici, regionalni birali neposredno direktno imenom i prezimenom direktnom voljom građana. Do tada su predstavnička tijela imala tu mogućnost. Nadalje, proračun se spominje kao prelomnica. Ovim izmjenama sada i drago mi je da je prihvaćen prijedlog, da dvije trećine članica i članova predstavničkih tijela mogu pokrenuti proceduru referenduma na kojem bi se tada vidjelo da li određeni čelnik ne radi dobro svoj posao, da ga se može smijeniti ukoliko za to postoje opravdani razlozi. Nadalje ovaj dio što je uvažen, a to je bio i prijedlog HNS-a da se kroz zakon ne ograničava na koji način će se isplaćivati naknada i iznosi naknada za predstavnička tijela prvenstveno iz razloga što to nije u skladu sa Europskom poveljom. Jednako tako to je dio odluka koje mora donijeti samo Gradsko vijeće i stoga smatramo da uplitanje države da nije na mjestu. Što se tiče ustroja da, daje se mogućnost da predstavničko tijelo jer to je isključiva nadležnost predstavničkog tijela, da ustroj na lokalnoj, regionalnoj razini prilagodi svojim potrebama, a jednako tako i mogućnostima. Ono što ovaj zakon generalno gledajući donosi uspostava jednog kazao sam u početku jedne ravnoteže. Do sada ste imali mogućnosti da je ili čelnik lokalne samouprave ili predstavničko tijelo moglo izazvati i političku krizu, odnosno nove izbore. Čelnik lokalne samouprave naprosto nije dao prijedlog proračuna, a predstavničko tijelo nije imalo mogućnost niti kroz amandmane, niti kroz raspravu taj proračun sadržajno promijeniti ili ukoliko je čelnik lokalne samouprave dao predstavničkom tijelu na razmatranje proračun oni ga nisu niti uvrstili u dnevni red, niti održali sjednicu. Stoga po nama su ove izmjene dobre jer uspostavlja se ravnoteža. Jednako tako i podijeljena je odgovornost između i čelnika i predstavničkog tijela. Što se tiče nerazumijevanja jednog dijela kolega ili naprosto ne žele shvatiti i prihvatiti tu činjenicu da su čelnici birani direktno voljom građana. I kad pogledate i rezultate izbora od općina, gradova, županija svi čelnici koji su izabrani dobili su u apsolutnom iznosu veći broj glasova nego što je dobila bilo koja lista. Da li ima apsolutnu ili relativnu većinu tako da mogu, mislim žalim radi toga, radi takvog promišljanja naprosto jer upravo oni najviše govore o tome. Kaže negira se volja građana. Pa na ovaj način se upravo negira volja građana. Znači da predstavničko tijelo koje je dobilo u apsolutnom iznosu manji broj glasova smjenjuje čelnika lokalne samouprave koji je dobio više glasova. Očito se radi ili o nerazumijevanju, ne bih rekao da ovdje netko ima problema sa zbrajanjem i oduzimanjem ili se naprosto radi o tome, o negiranju onih činjenica koje su u stvarnosti takve kakve jesu, a brojke ne lažu. Što se tiče odnosa čelnika lokalne samouprave naspram predstavničkog tijela, to je ona ključna rečenica uključivost naravno da svi, velika većina, možda jedan mali broj čak bi se usudio kazati apsolutno svi koji su izabrani, da su se i dali izabrati na liste, a pogotovo oni koji su izrazili svoju osobnu kandidaturu da žele raditi u interesu građana boljitka svoje sredine. Naprosto moraju početi razgovarati, jednako tako članice i članovi predstavničkog tijela što do sada nije bio slučaj u velikoj većini sredina trebaju početi čitati zakone, gradske akte, zakon o proračunu, poslovnike koje imaju i početi malo detaljnije proučavati kako mogu, na koji način sa amandmanima promijeniti, korigirati proračun i nametnuti i onaj dio projekata, programa iz svojih programa gdje su dobili određeni broj glasova. Naravno, ne znači da će uvijek proći. Demokracija je i zakon brojeva, većina odlučuje kako ovdje u Saboru tako i u predstavničkom tijelu. Jednako tako bilo je ovdje prijedloga da natpolovična većina može inicirati organiziranje referenduma. Mislim da analogija sa Saborom nije naprosto može smijeniti Sabor kao tijela bira predsjednika Vlade i tu ne možemo nikakvu paralelu povući sa lokalnom razinom. Što se tiče samog akta donošenja proračuna, bilo je također rečeno da postoji mogućnost, naime postavilo se pitanje amandmana da li su podneseni u skladu sa zakonom, u skladu sa poslovnikom itd., pa ja želim vjerovati da nitko neće predstavničkog tijela odnosno većina je ta koja mora izglasati amandman da će predložiti neku protuzakonitu odluku jer naprosto to ovaj zakon ne može prevenirati. Iako smo imali i meni su dosta dvojbene bile i te odluke čelnika nekih, a jednako tako i članica i članova predstavničkog tijela, zna se vrlo dobro što se može, do koje razine se može amandmanima u proračunima mijenjati. Da li možete mijenjati iznos plaća zaposlenika? Ja mislim da ne. Da li možete mijenjati neke dotacije koje su propisane nekim drugim zakonima odnosno kapitalne pomoći ili nešto slično? Ne možete. A imali smo u prethodnim godinama prije ovih zadnjih lokalnih izbora i takve situacije. Naravno tada svi tu središnji uredi državne uprave koji bi trebali biti upravo medijator odnosno koji bi trebali dati pravorijek na te stvari. Želim vjerovati da će velika većina, pogotovo ljudi koji su čelnici na lokalnoj razini i članice i članovi predstavničkih tijela prihvatiti ovu mogućnost, da će svi zajedno u interesu građana poraditi na što većoj komunikaciji u interesu samih građana i vjerujem da neće biti potrebe za novim izborima osim u slučaju neke više sile. Klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Batinić. Vezano uz ustrojavanje upravnih odjela u jedinicama lokalne samouprave svjestan sam i u prošloj replici sam na to ukazao da iako mi zakon donosimo za teritorij RH, ne možemo ga parcijalno donositi za pojedine dijelove RH, nisu svi u istom položaju. Ako se sjećate ovdje, tada je bio predsjednik vlade gospodin Milanović, on je predlagao tzv. revolving door gdje bi administracija dolazila sa izabranom vlašću pa bi onda i odlazila. To je bilo oštro napadnuto jer se smatra da se ljudi trebaju birati natječajem. I sada uzmete malu općinu u kojoj postoji jedinstveni upravni odjel i postoji pročelnik tog jedinstvenog upravnog odjela, istina nisam još dobio od ministra odgovor, što će se dogoditi onog trenutka kada se odluči ukinut jedinstveni upravni odjel i ustrojiti više upravnih odjela, što će biti s tim pročelnicima? Dobar dio njih ima SSS, istina to se regulira vjerojatno posebnim zakonom, međutim sada se postavlja drugo čitanje. Ako te male općine i formiraju upravne odjele tko će se usuditi ići raditi na takvo radno mjesto jer idući načelnik, idući gradonačelnik može predložiti drugu promjenu ustroja i jednostavno će ti ljudi ostati bez radnog mjesta. Da bi čovjek ušao u ozbiljan posao treba mu određeno iskustvo, treba mu stjecanje iskustva koje će trajati godinama i onda će se dogoditi da nakon nekog vremena zato što propada drugoj političkoj opciji, to može biti motiv da čelnik toga tijela promijeni ustroj zapravo da ga predloži predstavničkom tijelu koje će promijeniti ustroj i da ti ljudi ostanu ajmo reći uvjetno na ulici. To se u praksi događalo, to se na županijskim razinama redovito događa, događalo se na gradskim razinama, u općinama manje upravo iz ovoga što postoji jedinstveni upravni odjel. Ali ta opasnost svakako postoji da kažem tko će se odlučiti ići u takvu Kanu Galilejsku. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Batinića.
Hvala. Kolega Žagar vi ste tu postavili nekoliko pitanja vezano naravno da imamo različite mogućnosti organiziranja ustroja lokalne samouprave. logika je da male općine, manje općine imaju jedan upravni odjel, veće sredine gradovi da imaju više toga, ali to je apsolutna autonomija predstavničkog tijela i naravno kao ovlaštenog predlagatelja čelnika. Da li je praksa da se sa promjenom vlasti izvršne ili predstavničkog tijela mijenja i ustroj? Pa možda ukoliko je na bolje, to mogu podržati, međutim ukoliko se mijenja ustroj, a ima takvih situacija, ima i danas nakon ovih izbora da se žele određene čelnike smijeniti pročelnike određenih upravnih odjela i to je jedini razlog zašto se radi nova sistematizacija koja uzgred rečeno imamo primjere i u Varaždinskoj županiji koja nema nikakve veze. Ali ciljano se mijenjalo upravo iz razloga da se smijene ljudi koji su već nekih 10, 15 godina na tim pozicijama. To je jedno. Drugo, postavili ste pitanje tko će ići raditi. Slažem se da je to pitanje koje je ne samo pred ministrom uprave, nego pred svima nama. Način kako to riješiti a to je ono što je bilo i naznačeno i na odboru danas i ministar je najavio. Znači radi se priprema za jednu hajmo reći opsežniju strateški pristup malo kvalitetniji i da se krene konačno u reformu prvenstveno javne uprave kao takve. To je ogroman proces. Znači treba krenuti od lokala pa do vrha ili obrnuto, kako god krenuli naprosto da su ljudi. Ukoliko rade kvalitetno svoj posao, ukoliko su ocjenjivani što bi po zakonu trebali imati tu mogućnost čemu ga onda mijenjati ukoliko ima vrlo dobar, odličan ocjene i onda da ga se mijenja. Koliko će se to moći riješiti zakonom ja vjerujem da da, ali to je ono što nam slijedi.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Sanadera.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega slažem se sa vašom raspravom. Uglavnom želim samo istaknuti ovaj odnos o čemu ste govorili, odnos čelnika jedinice lokalne, odnosno područne uprave i predstavničkog tijela. Na žalost sramno je ovaj zakon nazvan lex šerif kao neki predmet ismijavanja kao da ti naši čelnici nisu izabrani voljom građana posebno sad kad ih biramo neposredno. Znači onda mi volju građana ismijavamo na ovaj način. Ja osobno mislim da bi predstavničko tijelo trebalo više biti korektiv i ovaj drugi dio već kad ste govorili o amandmanima. Pa ne može predstavničko tijelo svaki čelnik u svojoj kampanji izišao sa konkretnim programom, sa konkretnim aktivnostima. I sad netko njima amandmanima može svaki njegov program smanjit, ne dozvolit mu da realizira. Kako će on realizirati projekte koje je ponudio? I drugo možda što u ovom zakonu nije navedeno, a isto mislim da bi trebalo regulirati a to je. Ono vi dolazite na brod sa gotovom posadom. Kad dolazite kao izabrani gradonačelnik, načelnik, župan sa pročelnicima koji možda ne odgovaraju vašoj viziji ili neće moći ispuniti vizije, aktivnosti, programe koje ste vi ponudili u svom predizbornom programu. Tako da mislim da bi i ti pročelnici naši trebali biti isto kao i ministri, da vi dolazite sa ekipom i odlazite sa ekipom. Jer to je postalo radno mjesto i sad onda vi morate mijenjati sistematizaciju, izmišljat kojekakve gluposti u suradnji sa, morate dolazit na predstavničko tijelo i sa predstavničkim tijelom to je sad koalicija nekakva, pa onda to se pretvara u trgovinu. Tako da mislim da bi i tu trebalo čelniku koji je izabran neposredno kao što ga biramo dat mu i tu slobodu i mogućnost da on dolazi sa svojim timom i da ne treba izmišljat i radit one igre oko promjena sistematizacija da bi doveli nekoga u svoj tim.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Batinić.
Hvala. Kolega Sanader mogu se djelomično složiti. Naime, meni je razumljivo i ja podržavam nacionalnu razinu da ministar dovede svoj tim ljudi, međutim smatram da onaj dio javne uprave da li su to, da li je to do razine načelnika sektora, da li su to pročelnici u županiji ili nešto niža kategorija ili u gradu ipak bi trebala postojati jedna konstanta naprosto iz razloga kontinuiteta, naprosto iz razloga kontinuiteta poznavanja i prvenstveno mislim da je krajnji cilj i interes svih profesionalizirati javnu upravu. To ne znači da ljudi koji rade u javnoj upravi neovisno o kojoj razini ne trebaju biti ili ne smiju biti članovi nekih stranaka političkih. To je apsurdno, ali velim apsolutno bi trebali bit profesionalci. Znači postoje ocjenjivanja službenika, namještenika ukoliko radi kvalitetno, ali ja vjerujem da velika većina radi koji rade. Mislim da tu ne bi trebalo možda do te razine na takav način ići. A jednako tako trebalo bi, znači ima i čelnik lokalne samouprave mogućnost kroz ocjenjivanje da izrazi da li je zadovoljan ili nije zadovoljan sa nekim. A što se tiče ovog naziva lex šerifi, pa naime to najviše govori o onima koji to upotrebljavaju i koji to govore. Uglavnom su to ljudi koji ili su se okušali na lokalnoj razini pa nisu uspjeli ili oni koji smatraju da su pozvani nadriteoretičari koji misle da znaju sve.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojega će govorit poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo pred nama je u drugom čitanju izmjena i dopuna Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi. Ja uvijek kad govorim o nekom zakonu ili nekoj temi probam naći jedan afirmativni dio pa tako krenem, onda kažem ali. Dakle, ja uvijek cijenim kad je ministar tu i ministar je bio tu i prikazao zakon iz jednostavnog razloga s tim ministar pokazuje da mu je stalo do materijala kojeg radi, jednako tako uvažava i saborske zastupnike da čuje što imaju reći. Ovaj zakon je bio pred otprilike dva tjedna u prvom čitanju i evo pokazalo se kako možemo i dva čitanja odraditi u relativno kratkom vremenu. Ja pretpostavljam da i datum koji je u godini je vezan uz to, jer evo neki proračuni su već doneseni. Danas je proračun za Zagrebačku županiju, odnosno Zagrebačka županija je otkazala svoju skupštinu pa očito će čekati da ovaj zakon bude donesen jer će očito ima razloga. Gradska skupština grada Zagreba sutra ima proračun, no međutim Gradska skupština grada Zagreba za razliku od svih drugih ima proračun u dva čitanja, pa će sutra biti prvo čitanje, 21. prosinca će biti drugo čitanje. Zaista u raspravi kad smo razgovarali o ovom zakonu mi smo ga zvali lex šerif, zvali smo ga i lex Bandić. Ja ono što sam duboko uvjerena da ovaj zakon nije trebalo donositi, i on nije bio potreban gospodinu Bandiću koji se toliko puta spomenuo u ovoj sabornici iz jednostavnog razloga što je on kroz svoj način upravljanja pokazao da kad je riječ o proračunu da se on uvijek može dogovoriti i pogotovo da kad je proračun u ono božićno doba pa je on vrlo široke doba i sve amandmane koji jesu, on prihvati, ugradi a onda će već biti što će biti, dakle, to nije trebalo zbog toga donositi. Ja sam postavila i na odboru pitanje i sebi cijelo vrijeme postavljam pitanje zašto? Ako dobijem nekakav pristojan odgovor na to zašto se ide u jednu izmjenu zakona, zašto se nešto čini, ja se s tim ne moram složiti, mogu misliti da je to na određeni način krivo ali prihvaćam daj netko tako odlučio. Ja još uvijek ne razumijem zašto. Razumijem samo zato što se može, pa se pokaže možemo i to, to je razlog zašto. Dakle, imali smo jedan model, dal' je on najidealniji, to možemo raspravljati. Dal' je moglo biti bolji, to je isto tema rasprave. Ali smo imali jedan model koji je funkcionirao, model u kojem smo znali što i kako se radi i sad smo odlučili taj model jednim drugim modelom prelinkati i razlog za to nam je bila stabilnost. Znate, najveća stabilnost je u autokraciji, tamo je apsolutna… … [[Upadice sa strane, ne razumije se.]]
… [[Govornik nije uključen.]]
… [[Govornik se ne čuje.]]
Ako se vi slažete… [[Govornik se ne čuje.]]
Ja predlažem da napravite stanku, ja svoju raspravu mogu nastaviti iza toga, mislim da je to jedino pristojno u ovom trenutku.
Slažem se, slažem se.
Ja nemam nikakav problem da preostalih 11 minuta svoje rasprave, napravim u trenutku kad će to biti prihvatljivo, prema tome da mislim da apsolutno ja nemam ništa protiv stanke.
Slažem se, evo ga onda zahvaljujem vam na razumijevanju. Predlažem stanku od 10 minuta, zatražio je kolega … [[Govornik se ne razumije.]] Želi li još netko od kluba stanku? Ako ne, vidimo se u 11 i 50. STANKA U 11,40 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,50 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, budući da se u Haagu očito zbivaju neki događaji koji su itekako značajni, a postoji veliki interes javnosti za to, odredio bih sada stanku do 1 sat, pa ćemo nastaviti sa radom u 1 sat. STANKA U 12,00 SATI.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Nastavljamo sa radom. Dakle nastavljamo raspravom o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, drugo čitanje P.Z. br. 215. Podsjetit ću da je predlagatelj Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Bili smo stali na raspravi Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a. Govorila je poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Dakle, trebali bi nastaviti sa tom raspravom. Ali prije, evo vidim kolega Bunjac, kolega Bulj.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Danas je na dnevnom redu prekinuta rasprava o izmjenama Zakona o lokalnoj samoupravi. Dozvolite mi na početku, da napravim jednu paralelu između donošenja izmjena ovog istog zakona 2012. g. i ovaj današnje rasprave i vjerojatno donošenje ovog zakona 2017. Prije 5 g. bila je glas SDP-a i njegovih koalicijskih partnera i također je tadašnja većina tražila neki novi mehanizam, kako da definira odnos predstavničkog tijela i gradonačelnika, načelnika i župana, budu i da nisu bili zadovoljni prvim 5 godišnjim iskustvom primjene ili zapravo nekolikog godine iskustva tog zakona. I tada je SDP preložio nekoliko ozbiljnih promjena. Tada je zahvaljujući upravo njima brisana ovlast predstavničkog tijela, da inicira svojom odlukom referendum o mogućem opozivu izvršnog tijela. U prvoj varijanti čak su htjeli eliminirati i mogući referendum koji bi inicirali građani za opoziv gradonačelnika. Predvidjeli su jedino moguće obostrano razriješene i to u slučaju neizglasavanja proračuna, odnosno, povlačenja proračuna od strane gradonačelnika, načelnika ili župana. U javnoj raspravi u kojoj sam tada sudjelovao u tom trenutku u nevladinim udrugama, samo kao profesor, založio sam se za to da referendum o opozivu gradonačelniku ostane u zakonu, kao mogućnost da građani, oni koji su birali gradonačelnika, imaju mogućnost i njegovog opoziva i da sami to mogu inicirati. I u konačnom je ipak ta varijanta ostala u zakonu. Međutim, na način da zapravo u biti onemogućuje povredu istoga. Naime, referendum koji će inicirati 20% građana i na temelju toga, referendum o kojem će odlučivati većina, ali pod uvjetom da tu većinu čini najmanje 1/3 od ukupnog broja građana, eto svih ovih godina nikada nije ostvarena. Dakle, ugrađen je jedan mehanizam, koji se nikada nije zbiljski pokazao, kao mehanizam, koji doista može građanima služiti, da u nekoj situaciji kada to ocjene mogu pokrenuti taj referendum i u konačnom, razriješiti, opozvati, nekog gradonačelnika, načelnika ili župana. Praktički, nakon što je eliminirana mogućnost, da predstavničko tijelo inicira referendum, ostao je samo ovaj mehanizam oko proračuna. Evo, sada praktički 5 g. kasnije, nova parlamentarna većina želi ponovno okrenuti te mehanizme i na neki drugi način definirati to pitanje. Ali, evo što se sada događa. Sada se želi eliminirati mogućnost obostranog raspuštanja i predstavničkog tijela i izvršnog tijela na proračunu, zbog političke stabilnosti. Istovremeno, referendum, kojeg bi inicirali građani i dalje ostaje na isti način reguliran, ali sada se na temelju naših primjedbi iz rasprave u prvom čitanju, želi ponovno ugraditi mehanizam da predstavničko tijelo može pokrenuti referendum o opozivu gradonačelnika. Ali referendum koji se predlaže ovom odredbom na način da ga inicira 2/3 predstavničkog tijela je zapravo odredba koja sasvim sigurno neće biti korištena. U prvoj varijanti zakona od 2007. godine, kvalificirana većina članova predstavničkog tijela, dakle apsolutna većina mogla je inicirati taj referendum. I u raspravi pitao sam više puta i na odboru predstavnika predlagatelja, tada državnog tajnika koliko je ta odredba korištena u prvih 5 godina kako je ta zakonska odredba bila na snazi? Koliko su doista predstavnička tijela zloupotrebljavala tu ovlast da je ona postala toliko suspektna da ju je trebalo brisati? Znate koliko? Svega dva puta u dvije male općine je predstavničko tijelo odlukom većine vijećnika zatražilo referendum o opozivu gradonačelnika. Dvije male općine u prve 4 godine mandata dok ta zakonska odredba nije ugašena. Je li to zlouporaba? Je li to masovno korištene ovlasti koje je predstavničko tijelo imalo? Mislim da se nitko razuman neće složiti da je to bilo kršenje političke stabilnost, bespotrebno iniciranje opoziva gradonačelnika, silni referendumi koje su se u javnosti bojali. Dakle, sada kada vraćamo ovlast predstavničkom tijelu da u nekoj situaciji kada ne može surađivati sa izvršnim tijelom, kada ono krši odluke predstavničkog tijela, kada možda dovodi općinu do negativnih financijskih rezultata, kada možda dobije negativno rješenje Državne revizije, kada možda dobiva potvrđenu optužnicu suda, kada se možda steknu neki drugi uvjeti koji čine nemogućim daljnju suradnju predstavničkom tijela, izvršnog tijela. Razumno je ostaviti ovu ovlast predstavničkom tijelu da kvalificiranom većinom svih vijećnika raspiše referendum o opozivu gradonačelnika, načelnika ili župana. Dakle, predstavničko tijelo u konačnom, to mora biti jasno rečeno, ne odlučuje o tome hoće li izvršna vlast ostati na svojoj dužnosti, ono samo raspisuje referendum i daje građanima mogućnost da o tome odluče. To je ono što je postojalo u izvornom zakonu, za to se zalaže stručna javnost i za to se zalažemo mi u MOST-u ali nije 2/3 većina nego kvalificirana većina svih vijećnika. I molim vas da u tome ne radite nikakvu analogiju sa Predsjednikom Republike čije je razrješenje zbog kršenja Ustava može predložiti 2/3 zastupnika Hrvatskog sabora a o čemu odlučuje Ustavni sud. Dakle, apsolutno po proceduri to nema nikakve sličnosti i ne možemo miješati Predsjednika Republike kao ustavnu kategoriju i gradonačelnike, načelnike čiji neposredni izbor nije ustavna kategorija. Dozvolite mi da se u ime kluba očitujem i nažalost na brisanje instituta međusobnog raspuštanja gradonačelnika i predstavničkog tijela pri donošenju proračuna osim u onom iznimnom slučaju kada i po drugi puta predstavničko tijelo ne bi donijelo proračun nakon što je prvi puta raspušteno. Činjenica je i smatramo to da ta ovlast nije pretjerano korištena i daj e zapravo bila jedina mogućnost, jedna realna mogućnost predstavničkom tijelu da u slučaju nemogućnosti suradnje sa izvršnim tijelo, jedino na taj način omogući građanima da ponovno odlučuju o izboru izvršnog tijela i predstavničkog tijela. Osobno nisam smatrao najboljim rješenjem da se to događa pri donošenju proračuna jer u toj situaciji stradavaju građani koji mjesecima moraju čekati na realizaciju kapitalnih programa i javnih politika u svojoj općini, gradu i županiji. To je sasvim sigurno problem. Ali postoji moguće alternativno rješenje koje sam godinama predlagao, koje postoji u talijanskom modelu neposrednog izbora gradonačelnika a to je model međusobnog izglasavanja nepovjerenja vijeća i gradonačelnika. Vijeće čini to kvalificiranom većinom svih članova predstavničkog tijela, gradonačelnik to čini davanjem ostavke na svoju dužnost. To je odredba koji postoji u talijanskom Ustavu, koja važi za regionalne razine i jednako tako za razine u gradovima i općinama. Vrlo se rijetko događa činjenica da vijeće izglasava nepovjerenje gradonačelniku s kojim doista ne može surađivati iz određenih važnih političkih ili etičkih, moralnih razloga ali ta odredba postoji, kvalitetnija je zbog toga što se može realizirati u bilokojem trenutku, ne pri donošenju proračuna nego u nekom trenutku koji važan u toj lokalnoj zajednici kada doista postoji nemogućnost suradnje predstavničkog tijela i izvršnog tijela. Amandmanima kojima predlažemo na ovaj konačni prijedlog zakona, upravo predlažemo i taj model. Ono što nam je izuzetno važno i što želimo eliminirati ovim našim amandmanima je tajming stupanja ovog zakona na snagu. Naprosto po pravilima prava i Ustavnog prava, ovaj zakon ne bi smio stupiti na snagu tijekom trajanja mandata ovog saziva predstavničkih tijela i izvršnih tijela. Pravilo je da zakon koji bitno mijenja pravila igre u odnosu izvršnog i predstavničkog tijela ne stupa na snagu usred mandata. I tog pravila u pravilu su se držali zakonodavci i ranije. Pa evo i Hrvatska demokratska zajednica kad je donosila Zakon o neposrednom izboru 2007. godine u nekim situacijama to načelo poštivao je i SDP iako ne 2011. godine kada je donesen ona famozni lex Komadina kada je zbog nekoliko dužnosnika promijenjen Zakon o lokalnoj samoupravi praktički u jednome danu da bi se omogućilo da neki gradonačelnik ili župan napusti dužnost, ode na dužnost u Vladu a istovremeno izbori se neće održati u lokalnoj samoupravi. To je bila suština tog zakona. Ali tada ste upravo vi kolegice i kolege iz HDZ-a uputili zahtjev za ocjenu ustavnosti Ustavnome sudu upravo usporavajući tu činjenicu da zakon koji je donijela parlamentarna većina upravo u tijeku mandata mijenja pravila igre. I bili ste u pravu. Ja bih vam to rekao kao profesor ustavnog prava da ste bili u pravu. Meni je samo žao što Ustavni sud nikada nije odlučivao o tom pitanju, jer bi razriješio neke pravne dvojbe i onda bismo imali jasnu pravnu situaciju da se i ovaj zakon ne može donijeti sa stupanjem na snagu u roku jednog dana nakon objave i primijeniti sve zakonske odredbe čak i na tijek donošenja proračuna koji se sada donose. Ali ja vas uvjeravam da će se vrlo vjerojatno naći neko predstavničko tijelo od njih preko 570 koje će imati ovlasti pokrenuti prema Ustavnom zakonu o Ustavnome sudu zahtjev za ocjenu ustavnosti ovog zakona o kojem će Ustavni sud morati odlučiti u mjesec dana. Takav je rok zadan Ustavnim zakonom o Ustavnome sudu. Možda će to biti prekasno da se odrazi na donošenje proračuna po postupku koji ste vi zamislili sa povlačenjem proračuna od gradonačelnika sa vraćanjem proračuna na odlučivanje u tom skučenom razdoblju koje nam je preostalo. Danas je 1. prosinac. Proračuni u lokalnoj samoupravi se već donose ovih dana i upravo sada ovih dana promijenit ćemo zakon i potpuno izmijeniti pravila igre u kojima će biti drugačije postavljena uloga gradonačelnika sa jasnom mogućnošću da odbije prihvatiti prijedlog proračuna izmijenjen sa amandmanima predstavničkog tijela, da ga povuče i da ga u nekom trenutku prije 31.12. natrag vraća u proceduru i da o tome odlučuje predstavničko tijelo do 31.12. Ja vjerujem da ni predlagatelj ne zna kako će se ta igra predstavničkog tijela i izvršnog tijela odraziti u ovih mjesec dana kad ovaj zakon stupi na snagu praktički u hitnom postupku. Zahvaljujem.
Imamo 13 replika. Prvi se za repliku javio poštovani kolega Klarić, izvolite.
Uvaženi kolega Podolnjak, mogao bih replicirati na čitav dio vaše replike ali evo sad ovo što ste na kraju sami rekli. Stupanje na snagu ovog zakona u vrijeme kad se donosi proračun onemogućit će se i gradskom vijeću da izazove, hajmo to nazvat da blago rečemo krizu i ponovljene izbore. Čemu ponovljeni izbori? Jel' to građani uopće žele? Pa imali su izbore prije šest mjeseci. U šestom mjesecu su ti gradonačelnici, načelnici u općinama i gradovima stupili na svoje dužnosti. Tad su konstituirana i gradska vijeća. Jel' zlonamjerno, je li iskorištavanje zakona izazivanje križa i rušenja. Šest mjeseci nakon izbora izigravanje volje birača. I spomenuli ste u uvodu svog izlaganja, da budući prethodna vlast nije bila zadovoljna zakonom, pa su prije pet godina promijenili odredbu. Da i upravo je to bilo politikantstvo, jer zakon iz 2009. to će vam reći načelnici, gradonačelnici bez obzira na koju političku opciju je bio dobar jer je učvrstio vlasti i osigurao razradu projekata na područjima svih gradova i općina u RH jer je onemogućio upravo takve manipulacije. A zašto se mijenjao zakon? Mijenjao se samo zbog jednoga grada i jednog jedinog gradonačelnika. I na kraju im to nije uspjelo pa je ostao, a produkt tog i takvog zakona su bile 53 krize u RH. Niti jedna nije uspjela, a svi ti gradovi 53, to je gotovo 10% jedinica lokalne samouprave RH koje je izgubilo 10 godina. Ovdje sam rekao, sada to ponavljam svaka takva nekakva kriza uzima gradovima, općinama vrijeme i našim građanima. A mislim da je veći zločin od bilo kakve … [[Govornik se ne razumije.]] bilo čega uzeti ljudima vrijeme jer staju projekti, ništa se ne radi, bavimo se sami sobom, formiraju se nove liste, idemo na izbore, čekamo konstituiranja sjednica gradskih vijeća, općinskih vijeća [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] imenovanje i bavimo se isključivo sami sobom, a projekti stoje.
Hvala kolega Klarić. Poštovani kolega Podolnjak, izvolite.
Zahvaljujem. Ja sam govorio da je ustavno-pravno upitno da se zakon mijenja na način da stupi na snagu usred mandata principijelno neovisno o tome tko to čini, koja parlamentarna većina to čini. I namjerno sam vam spomenuo da je to radila i ranija parlamentarna većina i tada ste vi to osporavali i rekao sam da ste bili u pravu. Ustavno-pravno ste bili u pravu. Dakle, govorim principijelno da nitko to ne smije raditi bez obzira koja parlamentarna većina bila. Građani su izašli na ove izbore jasno znajući kakav je zakon i kakve su mogućnosti predstavničkog tijela i izvršnog tijela. Ta pravila se ne mijenjaju, ta pravila je kao što ste i vi spomenuli promijenila tadašnja koalicija 2011. možda zbog jednog ili nekoliko ljudi. Čini mi se da ih je bilo troje koji su otišli u Vladu i u njihovoj županiji, gradu ili općini nije bilo izbora. i s pravom bi se reklo da su mogli biti izbori i trebali su biti izbori jer su građani birali određene dužnosnike smatrajući da će oni četiri godine obnašati tu dužnost jer je takav bio zakon u vrijeme kada su birali te dužnosnike, a ne da će ih zamijeniti zamjenik nakon dvije godine. Pod tom pretpostavkom oni nisu birali i nisu znali da će zakonodavac to promijeniti. I vi ste podnijeli zahtjev za ocjenu ustavnosti Ustavnome sudu, dakle učinili ste ono što vam je tada bilo očito samo politički prihvatljivo, ali danas kada činite istu grešku, danas će zapravo zahtjev za ocjenom ustavnosti podnositi parlamentarna opozicija, dakle ona stranka koja je tada vjerojatno prekršila ili neko predstavničko tijelo, o tome se radi. Ustavno pravno moramo poštivati načelo, ne mijenjati pravila igre usred mandata.
Hvala vam. Sada je na redu poštovani kolega Grmoja. Izvolite.
Poštovani kolega Podolnjak. Lijepo ste izložili kako se pravila mijenjaju kako kojoj političkoj opciji odgovara. I vidimo sada tu kolega kaže da to su oni napravili pa im mi sada vraćamo, on dobacuje iz klupe. Pa ja mislim da to nije interes, mislim da je interes mijenjati zakone da ih poboljšamo, a ne mijenjati kako kome odgovara i to što rade protiv Ustava, mijenjaju pravila sada nakon što je odrađen jedan izborni ciklus i nakon što su ljudi izabrani po određenim pravilima. A ne samo to koliko sam vas čuo, mi praktički sada nemamo mogućnost osim tog referenduma koji teško može uspjeti, nemamo mogućnost kako dovesti u pitanje određenog čelnika neke jedinice lokalne samouprave. A znamo što su sve određeni činili, imali i optužnice imali i mišljenja revizija itd. Znači mi sada ne ostavljamo nikakvu mogućnost da se nešto promijeni, a nije samo problematično to kako kaže kolega kada mi imamo situaciju da dolazi do novih izbora, iako te situacije nisu bile česte, mi imamo situacije da imamo dugogodišnje načelnika i gradonačelnike koji su upropastili svoje jedinice lokalne samouprave. Što s time, jeli to izgubljeno vrijeme? Po kolegi je izgubljeno vrijeme samo kada imamo izbore, pa možda su izbori upravo prilika za nekakav novi početak. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa kolega nemojte sada, ja govorim općenito, vi pričate o pojedinačnim slučajevima. To je vaš problem, vi konstantno pričate o pojedinačnim slučajevima i gledate kako određeni zakon odgovara vama. Ja ne govorim o tome. Ja govorim o mijenjanju stvari kako bismo napravili nešto bolje.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Podolnjaka.
Zahvaljujem. Pa vidite upravo u tome je problem, da jasno percipiramo da se zakoni donose zbog neke osobe, zbog nekog dužnosnika. Mi prečesto u Hrvatskoj donosimo zakone koji onda dobivaju naziv po jednoj osobi, kao što smo spomenuli lex Komadina. A sutra će vam netko reći da ovaj zakon donosite možda zbog vašeg gradonačelnika u Splitu pa će ga neko nazvati lex Opara. Ali upravo o tome se radi, zakoni se ne donose zbog jednog ili dva dužnosnika nego za sve jedinice lokalne samouprave, nažalost to nije slučaj. Mi nažalost nećemo imati mogućnost doista realnu mogućnost sankcionirati bilo kojeg načelnika, gradonačelnika ili župana koji svoju dužnost neće obnašati u skladu sa zakonom, statutom lokalne samouprave gdje jednostavno za to neće biti mehanizama. Referendum više nitko ne koristi kao što znamo, svih ovih godina nitko ne koristi referendum. Nitko nigdje ne skuplja potpise za opoziv gradonačelnika jer zna da su uvjeti za provedbu referenduma praktički nemoguće. Nitko neće koristiti ovu ovlast za dvije trećine vijećnika traži referendum o opozivu. Zašto? Kada bi se i našla ta dvotrećinska većina praktički je nemoguće ostvariti onaj drugi uvjet da jedna trećina od ukupnog biračkog tijela izglasa taj opoziv gradonačelniku. Kada malo brojke stavite, kada vidite odaziv birača na izbore vidite da je to praktički nemoguće, zato to nitko nije ni radio, svih ovih deset godina koliko imamo neposredne izbore. I zato imate problem da ćete morati primjerice nekog gradonačelnika, načelnika ili župana koji ozbiljno više ne može biti na toj dužnosti preklinjati i moliti da da ostavku jer nema drugog načina da ode s dužnosti. To je nažalost realnost.
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani prof. POdolnjak, govorili ste o promjenama koje donosi ovaj zakon, ja mislim da su te promjene totalno u krivom smjeru i referirat ću se na grad Zagreb. Dakle mi imamo koncentraciju moći u gradu Zagrebu za jedan ogroman proračun, a to je 7,5 milijardi kuna, gradonačelnika koji ima potvrđene optužnice, a koja je razina njegove moći pokazat ću na primjeru funkcioniranja mjesnih odbora. Dakle kao što znate Zagreb ima četiri razine vlasti, gradonačelnika, Zagrebačku skupštinu, vijeće gradske četvrti i mjesne odbore. U Zagrebu postoji 218 mjesnih odbora, a ti mjesni odbori imaju veličine jednog prosječnog grada u Hrvatskoj. Dakle moj mjesni odbor Špansko ima deset tisuća stanovnika i nedavno su vijećnici mjesnog odbora dobili na neki način odluku gradonačelnika Bandića da odrede lokaciju gradskog sata koji će svaki mjesni odbor u gradu Zagrebu morat postaviti. Dakle oni nisu odlučivali o tome, da li taj sat treba postojati, da li je njima potreban sat, iako problema u tim mjesnim odborima što se tiče škole i vrtića postoji bezbroj drugih nego su morali odrediti lokaciju. Tako je bilo i s parkiranjem. Dakle radi se o tome da su ove promjene na neki način kozmetički i da se nije dalo veće ovlasti ljudima koji su u mjesnim odborima i vijećnicima gradskih četvrti koji zapravo ne odlučuju o ničemu a zapravo su vrlo dobro plaćeni u gradu Zagrebu. Hvala.
Evo kolega Sladoljev, budući da ste govorili isključivo o gradu Zagrebu, ja ću odgovoriti također imajući u vidu upravo grad Zagreb, ali kroz prizmu zakonskih odredbi. Kada bi građani htjeli inicirati primjerice opoziv gradonačelnika grada Zagreba, 20% birača u gradu Zagrebu bi moralo potpisati za njegov opoziv. Ako znamo da grad Zagreb ima 690 tisuća birača, to je otprilike oko, pa recimo oko 140 tisuća birača. Može li netko među vama racionalno pretpostaviti da je to nešto što se može postići, 140 tisuća potpisa samo da inicirate postupak referenduma? Nakon toga u tom referendumu za opoziv mora glasovati većina onih koja je izašla na referendum uz uvjet da ta većina mora biti najmanje jedna trećina biračkog tijela grada Zagreba. Uz 690 tisuća birača to znači da najmanje nešto preko 230 tisuća birača mora glasati za opoziv. Pogledajte malo koliko su kandidati na izborima dobili glasova, vidjeti ćete da je to nemoguća misija. Dakle nitko u gradu Zagrebu neće pokrenuti takvu proceduru, svi to znaju. Znaju naravno i za druge velike gradove ili županije, ali govorio sam samo o gradu Zagrebu jer ste i vi o njemu govorili. A da je i dvije trećine predstavničkog tijela, dakle od 51 zastupnika u gradskoj skupštini tu odluku pokrene dvije trećine, opet dolazimo do referenduma. I dakle vi zapravo gradonačelnika grada Zagreba ne možete smijeniti nikako a jednako tako ni druge gradonačelnike ni župane.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Podolnjak, s velikim dijelom vaše rasprave se slažem no s obzirom da je suština replike u tome da se kaže ono o čemu se ne slažem, ja ću reći ono u čemu se ne slažem. Naime, vi ste se kao profesor upecali kao jednu zamku koja se meni čini ovako logična zamka. Vi govorite ovdje isto kao o obrazloženju zakona, spominje se suradnja između predstavničkog i izvršnoga tijela, pa ste kada koristimo ove riječi administrativno ili birokratsko izvršno tijelo, predstavničko tijelo, pa njihova suradnja, pa se čak spominje njihov odnos. Pazite, odnos između dva tijela. E sada to, ajmo mi to prevesti na jezik koji ima, ovako ćemo razumjeti svaki građanin RH. Imate kada prođu izbori, imate onu kartu Hrvatske, imate plavo, crveno područje, neke druge boje. Znate po čemu se to određuje? Po izabranom čelniku, znači ako je načelnik pobijedio iz ove političke opcije onda se u toj boji to boja. I to se uglavnom spominje. Predstavnička tijela se rijetko kada spominju. I onda je suština priče, imaš li načelniče, gradonačelniče i župane većinu u predstavničkom tijelu? Ako nemaš, imaš problem. Onda lovi jednog, drugog vijećnika ulovi koliko ti treba da imaš polovicu. Ako to uspiješ napraviti super, imati ćeš sve, imati ćeš vlast, imati ćeš i proračun. Ako ne uspiješ, proračun će ti pasti. I sada dolazimo do suštine ovog zakona, kaže, ok, načelniče imaš još jednu šansu, ajde ako nisi uspio sad, imati ćeš još jednu šansu, pa nađi tog jednog čovjeka da to pitanje riješi. I vi s pravom onda kažete, znači da bi načelnik to ostvario treba mu polovica plus 1. A da bi ga se … [[Govornik se ne razumije.]] treba mu dvije trećine. Pa kako to? Matematički mi to ne ide sad, kako može, ako on ne može, on bi trebao skupiti, znači samo polovicu, malo jednoga više a ovi bi trebali dvije trećine da ga smijene? U pravu ste, nemoguće je zapravo smijeniti načelnika. Je li to dobro ili nije, ja ne znam takav je Izborni zakon. Meni se čini da cijeloj toj suštini je problem što mi sada rješavamo parcijalno, prilazimo tom problemu parcijalno a imamo problema. Ili da kažem to ovako, može li u RH funkcionirati vlast, manjinska vlast tako da načelnik ni ne mora imati većinu u vijeću.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Podlonjaka.
Točno ste rekli da se u javnosti stvara dojam da je važniji izbor čelnika izvršnog tijela i da se to onda na neki način prikazuje i po kartama na kojima se vidi gdje je pojedina politička opcija osvojila mjesto gradonačelnika, župana ili načelnika. Ali nažalost mi smo u potpunosti okrenuli logiku lokalne samouprave jer se lokalna samouprava prema Ustavu provodi preko predstavničkih tijela a jednako tako to je i odredba koja postoji u Europskoj povelji o lokalnoj samoupravi. Pa kako smo je uspjeli okrenuti da nam se čini i da se u javnosti predstavlja kao da se lokalna samouprava provodi od izvršnog tijela, dakle jedne osobe. Pa … [[Govornik se ne razumije.]] stvorili predsjednički sustav. Pa je li vam logično da lokalnu samoupravu provodi jedna osoba, kao monarh koji će imenovati sve osobe, različite nadzorne odbore, upravna vijeća, na taj način gospodariti ustanovama i trgovačkim društvima koji će imati mogućnost i da donosi koncesije, raspisuje natječaje, zapošljava, predvodi upravu, koji može povlačiti proračun i diktirati kakav će taj proračun biti, koji sve odluke donosi samostalno u tajnosti jer nema nikakvog kolektivnog tijela, dakle on sam sa sobom donosi odluke koje ne mora ni obrazlagati nikome, donosi ih u svojem uredu, potpisuje, objavljuje ili ne objavljuje. Je li to lokalna samouprava ili kolektivno tijelo koje donosi odluke na sjednici koja je otvorena za javnost, gdje su sučeljeni argumenti vladajućih i opozicije i gdje se donose odluke? Zamislite što je bolje? Za mene ovo … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Božo Petrov.
Hvala. Meni je žao što postoji mogućnost da razmišljamo o tome da imamo pravo na bilo kakav način uzeti slobodu, slobodu i pravo drugim građanima da sami odlučuju. Mislim da na to nemamo pravo. I kako je gospodin Podolnjak rekao iste stvari koje je radio SDP i kojima ste im prigovarali za vrijeme njihovog mandata vi danas radite. Ja bih volio da nikome ne bude neugodno, imate Youtube, imate neke druge mogućnosti pretraživanja, vidite što ste tada izjavljivali vi osobno. I nije mi jasno kako mislite da se to zaboravlja nakon 4, 5 godina. Ima jedna stvar koja mene zanima kod cijelog ovoga izračuna, koliko košta kriza od četiri godine lošeg upravljanja. Jel' to kriza gospodine Podolnjak? Jel' to kriza ili je to upravljanje? A evo samo još jedan primjer. Jel' Italija rasla u trenutku kada je bila stabilna ili u trenutku kad su išli češće izbori? Još jedno pitanje. Ali nevezano za to sve, ako stignete odgovoriti u dvije minute bit će mi drago. Meni je jedna stvar bitna ako se ikako može promijeniti u ovom zakonu, da se tri tisuće stanovnika lokalne samouprave ispod tri tisuće stanovnika da se makne mogućnost da se stvara više upravnih odjela, jer zapravo kombinirano sa Zakonom o financiranju lokalnih samouprava gdje im se daje više novca i gdje im se ovo omogućava nema apsolutno nikakvih više problema. Mi zapravo stvaramo mogućnost puno više uhljeba. Hvala.
Hvala. Evo odgovor poštovanog zastupnika Podolnjaka koji će reći što je on izjavljivao prije.
Italija je vrlo kratko, model postoji od '93. godine do danas. Četvrt stoljeća, znači da je model ispunio očekivanja i zato ga i preporučam. I nije donio nikakve velike političke nestabilnosti, ali odgovornost da. Što se tiče mogućnosti da se u malim općinama osnuje više upravnih odjela bez ikakvih kriterija u smislu fiskalnog potencijala pojedine male općine gdje doista možda postoje veliki prihod ili zbog tog razloga mogućnost da se osnuje više odjela. Po meni dakle bez ikakvog definiranja kriterija bilo koja mala općina, a imamo ih izuzetno puno do 3000 stanovnika ima otvorenu zakonsku mogućnost da osnuje više upravnih odjela. Ali znate što to znači, više upravnih odjela automatski je više pročelnika koji će sigurno imati veću plaću to je sigurno i neko administrativno osoblje koje ide uz te pročelnike, jer svatko od njih mora imati tajnika ili tajnicu ili neko drugo upravno osoblje. I sasvim sigurno to će značiti veći broj zapošljavanja. Ali evo primjer koji se odnosi na pročelnike u mojem gradu najsvježije. 7 pročelnika je potpisalo pismo da daju svoj mandat na raspolaganje gradonačelniku, a da za uzvrat budu raspoređeni na neko drugo mjesto savjetničko u gradskoj upravi. I tako će se vjerojatno dogoditi umjesto njih 7 bit će imenovani novih 7 pročelnika, a ovih 7 će biti raspoređeno kao suradnici i viši savjetnici sa nešto manjom plaćom. To ovaj zakon zapravo omogućuje, a vi ništa niste učinili da onemogućite takvu praksu koja dovodi do bujanja lokalne administracije.
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Ante Babić.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Podolnjak, da niste govorili o nekim tezama pred sam kraj, vaše izlaganje bi bilo onako ex katedra i čovjek bi mogao dosta naučiti o tome. Međutim, zaboravljate nekoliko činjenica. Kad ste rekli da se, da je ustavno-pravno upitno da se zakon mijenja usred mandata kada biste vi to zakon mijenjali? U izbornoj godini? Zašto se on ne bi mijenjao usred mandata, na početku mandata? Ne vidim tu nikakav prijepor. Dapače kada govorite o predstavničkim tijelima morate znati da je njih negdje oko 8200 članova predstavničkih tijela u RH. Prije čini mi se zadnji put kad ste govorili, govorili ste o Europskoj povelji o lokalnoj samoupravi. Danas je niste niti spomenuli. Dotakli ste se samo jednog dijela vezano za Italiju kako to Talijani rješavaju, a imate i u našoj blizini u Sloveniji, Austriji, Njemačkoj. Na koji način oni to rješavaju? Postoje stvari koje su vezane za jedinice lokalne samouprave i koje su se pokazale dobrima. Dakle, od osnutka Hrvatske države, a znam da ste i vi sudjelovali u nekim stvarima kada smo govorili o izbornim sustavima sjećate se, govorili smo koji je dobar ili koji nije, a imali smo sva tri izborna sustava. Kada govorimo o jedinicama lokalne samouprave onda smo također govorili da i ovaj izravan izbor načelnika i gradonačelnika tada možda nije bio dobar, možda je bio bolji model onaj. Govorili smo tada o političkoj trgovini da se on izravno bira sa liste. Kada ide načelnik ide i lista. Tada smo govorili o političkoj trgovini. Danas se po tom pitanju možda nije puno promijenilo, ali je činjenica također da se zbog određenih trgovina kroz Općinsko vijeće zapravo zaustavio razvoj općina. I ovaj zakon ide tome u prilog. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Podolnjaka.
Zahvaljujem na replici. Vidjet ćete u posljednjem amandmanu koji sam podnio amandman 8. koji se odnosi na stupanje zakona na snagu, da je postojala praksa, zakonodavna praksa ovog Hrvatskog sabora da se upravo poštuje načelo da zakon ne stupi na snagu u određenim relevantnim odredbama za trajanja mandata. Vi ste to načelo poštivali 2007. godine, pardon 2007. kada ste donijeli izmjene zakona kojima ste uveli neposredni izbor gradonačelnika ali je primjena počela naravno sa svim odredbama 2009. sa prvim izborima koji su po tom modelu provedeni. S druge strane SDP je poštivao to isto načelo 2012. godine kada je uveo model raspuštanja međusobnog na proračunu sa primjenom od 2013. i nakon izbora. Dakle i jedni i drugi ste jednom poštivali to načelo, oni su odustali od tog načela 2011. kada su donijeli onaj famozni zakon koji nažalost nije prošao ustavnosudsku proceduru jer Ustavni sud iz nekog razloga šest godina o tome nije odlučivao i to je pitanje za sebe zašto šest godina nije, kada su donijeli zakon kojim su omogućili da se bez izbor mogu zamjenjivati izvršni dužnosnici, a vama sam rekao da to radite sad. Dakle ja se zalažem samo za načelo da se ne mijenjaju pravila igre pod kojim su građani izašli na izbore znajući da će ta pravila, a i dužnosnici koji su birani u izvršnoj vlasti i vijećnici da im četiri godine pravila igre nećete mijenjati, bilo koje pravilo. Dakle u ovom slučaju je pravilo ne izglasavanja proračuna ili netko drugo, mogu biti materijalna prava ili nešto treće.
Hvala. Sljedeća replika je poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Podoljnjak velik dio svoje rasprave ste posvetili tome tko bi trebao imati mogućnost za raspisivanje referenduma o razrješenju općinskog načelnika, gradonačelnika, župana i njegovih zamjenika. Upravo zbog tih kritika predlagatelj je uvrstio novu odluku odnosno imamo suštinsku izmjenu da osim 20% građana koji su mogli pokrenuti takav postupak koji je sigurno teško skupiti u velikim gradovima, da ne kažem županiji i slično lakše u nekim koji imaju svega tisuću stanovnika skupiti 200 ljudi, tako da sada dvije trećine vijećnika mogu pokrenuti raspisivanje referenduma. Vi u vašim amandmanima tražite da to bude jedna trećina. Ja bih vas pitala da li znate koliko gradova, općina i županija ima podršku u vijećima odnosno u skupštinama veću od dvije trećine. Znači da više od dvije trećine vijećnika odnosno skupštinara podržavaju rad čelnika izvršnog tijela. Pa onda bi gotovo u svim jedinicama lokalne (regionalne) i područne samouprave gotovo u svim dolazilo do raspisivanja referenduma, a i to traži i novce i vrijeme. I moram još jednu rečenicu reći po pitanju onih vaših stavova da izvršno tijelo gradonačelnik župan iza zatvorenih vrata potpisuje neke važne akte, odluke i slično. Da li znate da sve najvažnije akte donosi upravo predstavničko tijelo, znači općinsko gradsko vijeće i županijska skupština od prostornih planova, strategije razvoja, proračuna, odluka o socijalnoj skrbi, odluke o građenju i održavanju infrastrukture najvažnije odluke donosi predstavničko tijelo, a izvršno je to koje mora izvršavati sukladno tim odlukama.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Podolnjaka.
Da, šteta što nemam deset minuta na odgovor na nekoliko stvari koje ste reli. Prvo, što je najvažnije davno su mudri ljudi rekli da je izvor korupcije ovlast imenovanja. A ovlast imenovanja velikog broja osoba u nadzornim odborima i upravnim vijećima je u rukama gradonačelnika i župana, ali to je najveći izvor korupcije, davno su rekli neki pametniji ljudi od mene. Druga stvar, prijedlog je da jedna trećina članova predstavničkog tijela predlaže da se ta tema uvrsti u dnevni red sjednice, a da o tome odlučuje kvalificirana većina. Pa to je bio tekst koji ste vi izglasali 2007. godine, možda ne vi osobno ali vaša stranka. Dakle ja predlažem ono isto što ste vi kao parlamentarna većina HDZ 2007. donijeli. Dakle kako možete reći da predlažem nešto loše kada je to ono isto što ste predložili vi što ste izglasali, ne, sada vraćate dvotrećinsku većinu, tada je bila kvalificirana većina svih zastupnika [[Upadica Reiner: Molim vas nemojmo.]] Dakle istu odredbu vraćam koja je bila 2007. i rekao sam vam jasno da su bile samo dvije odluke predstavničkog tijela u četiri godine tog mandata 2009., 2013. svega dvije. Pa neće nitko reći da je to bilo masovno korištenje inflacija referenduma o opozivu gradonačelnicima, svega dva u dvije male općine. I sami ste priznali da će ovaj model biti teško ostvariv u županijama i većim gradovima osim malih općina. Pa jel mi donosimo zakon na način da se on može provesti znači odgovornost načelnika u maloj općini od tisuću ili dvije tisuće stanovnika, oni će nadrapati ali župani i veliki gradovi će biti pošteđeni.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mladena Madjera.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Podolnjak slažem se sa vama dvije trećine koje će predstavničkog tijela da je to teško i prijedlog HSS-a da se to radi o natpolovičnoj većini vijećnika, da ide za prijedlog referenduma. Ali bih vas htio podsjetiti da imali smo zakon od '93. kada su se birali načelnici, župani na vijećima na skupštinama. I uredu, donesli smo Zakon o neposrednom izboru načelnika i župana i mislim da sada mi omalovažavamo načelnike i župane koji na neposrednim izborima kada idu direktno sa svojim imenom i prezimenom dobe povjerenje svojih građana, sada idemo kako njih smjenjivati. Jasno, zna se zakon kako smjenjivanje, a drugo je što je naše pravosuđe sporo, što nisu presude protiv pojedinih načelnika, župana nisu pravomoćne pa bi im se onemogućilo kandidiranje, to je druga stvar. Ali ne slažem sa da samo možemo načelnike, gradonačelnike mijenjati bez obzira na ovo što ste vi predlagali jer su načelnici i župani birani neposredno. Nemojmo to zaboraviti, ima načelnika i župana koji su birani po četiri mandata koji su dobili više od 50% prošli u prvom krugu i sada da ih biramo. Postoji zakon kak se mijenjaju načelnici, a drugo je što je naše pravosuđe. I slažem se s ovim da načelnik i župan potpisuju papire, predstavničko tijelo donosi određene zakone, a načelnici i župani to potpisuju. A ukoliko postoji kakav kriminal mora, nek' institucije odrade svoj posao, nek' toga načelnika ili župana budu brze osude i neće se moći više kandidirati.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Podolnjaka.
Dozvolite da još jednom podsjetim kada predlažem neki institut u ovom slučaju da vijeće može inicirati referendum o opozivu gradonačelnika ili župana. Kažem to zato što taj institut koji je postojao 4 godine nije bio zloupotrebljavan. Ako smo imali svega dvije odluke u 4 godine u 570 lokalnih samouprava ne možemo reći da smo previše koristili taj mehanizam, da su vijeća masovno svake godine tražila referendume, dva u dvije male općine. Ovo što ste govorili kolega o situacijama da pravosudna tijela pokreću postupke ili kaznene postupke protiv pojedinih čelnika izvršnih tijela, činjenica je da smo mi u nedostatku normalnog zakonskog mehanizma činili ono što zapravo ne bi trebalo, da su ti gradonačelnici bili u pritvoru toliko dugo dok nisu bili prinuđeni podnijeti ostavku. Sjećate se da je bilo takvih situacija u više slučajeva u gradovima, županijama, da su pojedine čelnike držali u pritvoru i duže od mjesec dana prisileći ih zapravo da podnesu ostavku jer nije bilo drugog zakonskog mehanizma da oni zapravo izađu iz pritvora i nastave obnašati dužnost a da su optuženi za neko kazneno djelo. Dakle, mi nemamo druge zakonske mehanizme pa su te čelnike držali u pritvoru i znamo kakve smo epizode imali pa nije način na takav način rješavati pitanje odgovornosti čelnika izvršnog tijela, držati nekog u pritvoru neograničeno vrijeme. I zato trebaju zakonski mehanizmi postojati to.
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Anđelko Stričak.
Hvala. Kolega Podolnjak iz vašeg kluba je dolazilo niz prijedloga kako nazvati zakon pa je bio prijedlog lex šerif, lex diktator, lex faraon, lex monarh iako je moj stav da je upravo MOST tu najviše u interesu da prođe ovaj zakon. Naime, MOST ima jednog gradonačelnika, načelnika i to će valjda uspjeti očuvati. Međutim, ja sam se odlučio na repliku iz sljedećeg razloga. Prekjučer kada se raspravljalo o ovom zakonu upravo iz vašeg kluba od kolege Grmoje i Bulja je dolazilo niz kritika da se zakonom moraju ograničiti ili propisati vijećničke naknade. S obzirom da smatram da ste sigurno jedan od najupućenijih u ovu problematiku, radili ste i u gradskim službama grada Varaždina, bili ste tajnik u gradu Varaždinu, vijećnik u više mandata tako da smatram da ste sigurno odlično upoznati sa situacijom u gradu Varaždinu i recimo sa Gradskim vijećem grada Varaždina. Pa zar zaista smatrate da su kolega Bulj i Grmoja pozvaniji propisati ovdje zakonom što će raditi gradski vijećnici u gradu Varaždinu, koju će si naknadu propisati, da li će si uopće propisati ili neće, nego ti isti gradski vijećnici koji su birani od svojih građana u to gradsko vijeće? Hvala lijepo.
Odgovor poštovanog zastupnika Podolnjaka.
Zahvaljujem. Ne mogu se osvrnuti na sva pitanja, ali spominjali ste na kraju naknade i drago mi je jer je to pitanje, o tome nismo govorili. U zakonskom prijedlogu u prvom čitanju bila je dakle postavljena odredba koja je propisivala da naknade članova predstavničkih tijela više ne budu mjesečne, nego prema sjednicama na kojima sudjeluju članovi predstavničkog tijela. Pa čak nije bilo ni ograničenje koliko to maksimalno može biti. To sam ja zapravo tražio u raspravi. Evo rekao mi je čini mi se ministar na odboru ili državni tajnik nisam siguran da bi to bilo protivno Europskoj povelji o lokalnoj samoupravi, da se ograničuje pravo, da se zakonom stavi limit na naknade članova predstavničkog tijela. To je sadržaj amandmana kolege Panenića, ali budući da sad nije ovdje ja ću reći umjesto toga jedno pitanje da vam bude odmah jasno. Kako možemo zakonom ograničiti plaće izvršnih dužnosnika? Kako smo mi zakonom ograničili plaće načelnika, gradonačelnika i župana koeficijentom i bruto iznosom osnovice kao i za državne dužnosnike. Kako ako je to protivno Europskoj povelji o lokalnoj samoupravi, kako to nitko nije doveo u pitanje? Kako nitko ne dovodi u pitanje slične odredbe u Sloveniji, Austriji i Njemačkoj gdje nemate razlike lokalnih i državnih službenika i gdje su plaće propisane za sve lokalne dužnosnike. Šta oni ne poštuju Europsku povelju o lokalnoj samoupravi? Ma nije stvar u tome? Stvar je u tome da se može beskrajno nagrađivati mnoge lokalne samouprave iznosima koji su potpuno neprimjereni u pojedinim gradovima i županijama.
Hvala. Sljedeća replika poštovani zastupnik Marko Vešligaj.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo kolega Podolnjak dobro ste zapravo elaborirali ovaj zakon sa ustavno-pravnoga stajališta. Dakle, zakon koji definitivno utvrđuje jedno pravo građana na lokalnu i područnu samoupravu. Puno je toga rečeno već u samoj raspravi i u prvom čitanju i sada. Ja ću kasnije također govoriti u ime kluba, ali ono što je zapravo sporno u ovim izmjenama koje smo sad dobili jer zakon stupa na snagu sa danom objave. Dakle, smatram zapravo da su time dovedena i predstavnička tijela i općenito cijeli gradovi u probleme. Zbog čega? Znači lokalna vijeća su u procesu donošenje proračuna, a nakon usvajanja ovoga zakona, doći će u situaciju, zapravo da ih se može raspustiti. Jel tako? Mislim to je neosporna činjenica, jer zapravo zakon ovdje mijenja situaciju za 180%. Ja sam barem očekivao, vi ste preložili da je loše ovo što se zakon mijenja i tu se slažem također u tijeku mandata, ali barem da se on prolongira na iduću godinu. Dakle da se ne provodi sad, jer znamo da su počeli već teći rokovi za usvajanje proračuna, da su proračuni predani prema predsjednicima vijeća, da su neki već usvojili proračuna. Ja ne znam što će dovesti zapravo ovaj i onaj način, zapravo sad očekuje donošenje ovoga zakona, da bi mogli iskoristiti tu situaciju. To nije dobro, nije dobro općenito za razvoj lokalne demokracije, i ne šaljemo dobru poruku prema našim građanima.
Odgovor poštovanog zastupnika Podolnjaka.
Zahvaljujem. Ovo stupanje zakona na snagu, koje će vjerojatno uslijediti početkom prosinca, dakle, upravo u jeku procesa donošenja proračuna, naprosto ne ostavlja mogućnost, da se dosita poštuju rokovi, koji su zadani Zakonom o proračunu za predlaganje proračuna. Naime, rok je kao što znamo da izvršno tijelo, gradonačelnik predloži prijedlog proračuna do 15.11. predstavničkom tijelu, ostavljajući im dovoljno vremena da raspravi i odluči o tom proračunu. Ne možemo smetnuti s uma, da neke lokalne samouprave imaju 2 čitanja proračuna. Dakle, da ne odlučuju od njemu u jednom čitanju, nego o 2 čitanja. Ja znam za takve lokalne samouprave, kojima je to uređeno statutom. Sad zamislite, što će se dogoditi, ako sa izmjenama ovog zakona, koji će stupiti za par dana na snagu, neki gradonačelnik ili župan povuče prijedlog proračuna, jer mu se ne sviđaju amandmani koje je prihvatilo predstavničko tijelo. I onda postupak počinje iz nova dvostrukim čitanjem prijedloga proračuna. Jer je takav statut lokalne samouprave, ono obvezuje predstavničko tijelo. A statut ne možemo izmijeniti preko noći. Pa i ovim zakonom dajemo 60 dana predstavničkom tijelu da zamjeni statut. Ali tih 60 dana, što to znači, kada zakon stupa na snagu praktički dan nakon objave i kada se počinje primjenjivati. Pa o tome cijelo vrijeme govorimo. Nitko ne predlagatelj, ne vidi probleme koji će se dogoditi, jer lokalan samouprava nije mogla promijeniti svoje akte, svoj statut, svoj temeljni akt, po kojemu mora postupati. Ne može izmijeniti poslovni, ništa.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Ivane Ninčević-Lesandrić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Podolnjak ako se ne varam, u prijedlogu ovog zakona prvo je bilo predloženo da će se vijećničke naknade plaćati po dolascima vijećnika na sjednice, zapravo po njihovom prisustvu na toj sjednici. Pa smo mi čak u ime Kluba Mosta predlagali da se zato i ograniči financijski iznos, odnosno, da bude simbolična naknada, kakvu smo imali priliku pokazati i u praksi. A zapravo, sada se ništa od toga ne dešava, već se vraćamo onoj staroj dobroj navici, da se zapravo sami mogu određivati vijećničke naknade. Pa vas ja pitam, je li nama u cilju, da u politiku ulaze ljudi iz želje da mijenjaju stvari, ili iz želje da imaju nekakvu naknadu. Jer malo sam sad gledala po internetu, pa zapravo neki vijećnici u Hrvatskoj imaju naknadu u visini neto minimalca. Pa to je tragedija. Ja sam prva koja će, koja je uvijek bila i koja će uvijek biti za to da se rad plati. Jer rad i rezultati imaju svoju vrijednost i to košta. Ali nikada nisam bila i nikada neću biti za to da se plaća nerad. Ne možemo mi plaćati vijećnika koji ne dolazi na sjednicu. Ili još gore, dođe pa ne sudjeluje, nije aktivan. Ne znam, meni se čini, da mi samo nastavljamo ovim zakonom, stvarati sve bolje i bolje uvjete za uhljebljivanje i za ulazak ljudi u politiku, koji će zapravo gledati vijećničku poziciju kao nekakvu dodatnu naknadu, a ovo nije profesionalno zanimanje, ne zahtjeva puno radno vrijeme. Mi ne možemo imati visinu naknade u iznosu neto minimalca. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Podolnjaka.
Svi znamo da u lokalnoj samoupravi, općine i gradovi i županije, održavaju svoje sjednice, predstavničkog tijela, često u onom zakonskom okviru, jednom u 3 mjeseca. Rijetko se to događa jednom mjesečno. Ali, gledajte, u mnogim većim, naročito gradovima i pogotovo u županijama, naknadne su mjesečne, bez obzira što možda mjesec ili dva uopće nema sjednice predstavničkog tijela. Dakle, oni dobe mjesečnu naknadu a da uopće nisu morali doći čak ni na sjednicu jednom mjesečno. Nikakve logike mjesečne naknada nema. Po nekim izračunima, postoji otprilike oko 10000 lokalnih vijećnika. Dakle, 10000 političara u lokalnoj samoupravi, pored članova izvršnog tijela. 10000 različitih naknada, vrlo često mjesečnih bruto iznosa, to je ogroman iznos koji se godišnje izdvaja za te naknade. Pored toga i naknade za upravne vijeća i nadzorne odbore, koji su često još i veći nego naknade za članove vijeća. U gradu u kojem ja živim, naknade za članove nadzornih odbora, gradskih tvrtki, ne govorim o neki drugim su i veće nego naknade za članove predstavničkog tijela. To su ogromni iznosi. Mi ne činimo ovim zakonom apsolutno ništa, da barem nešto racionaliziramo te troškove. Vaš pokušaj gospodine ministre je bila prva naznaka, da ste voljni, barem krenuti u moguću racionalizaciju naknada. Jedan mali mini korak ste učinili i vi ste se između prvog i drugog čitanja povukli, jer vam je netko rekao da kršite Europsku povelju o lokalnoj samoupravi. Ma ne kršite, jer da kršite, onda ne biste mogli ograničiti plaće lokalnih dužnosnika, gradonačelnika, župana i načelnika. Ne biste im mogli ograničiti plaću.
I trinaesta replika uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Podolnjak, vi ste to lijepo sistematično složili, s nekim stvarima se ja mogu složiti, s nekima ne, međutim jedna stvar me ponukala na repliku a to je kad ste spomenuli nalaz Državne revizije jer ja slušajući raspravu neki dan i slušajući raspravu danas, naprosto ne vidim da netko želi dobiti odgovor da li ovim zakonom mi jasno definiramo tko je odgovoran za funkcioniranje grada i tko donosi pravila kako taj grad treba funkcionirati. Kad bi mi na takav način raspravljali, onda bi vjerojatno naša rasprava išla u jednom drugom smjeru. Jer predstavničko tijelo je to tijelo koje određuje pravila igre i koje kontrolira a čelnik izvršne vlasti ili to je pojedinac s obzirom da više nema poglavarstva se mora držati pravila. I ono što je ključno je što ako se ne usvoje neka izvješća i što ako dođe negativni nalaz Državne revizije? Međutim ono što definitivno ako mogu iščitati iz ovoga zakona se želi spriječiti da jedan nezadovoljni pojedinac može dovesti u pat poziciju cijelu jedinicu lokalne samouprave. A to se nažalost ako pogledamo malo što se događalo svih proteklih godina u principu se događaju ponovljeni izbori su razvoj toga. Po meni je daleko bitnije, da li kad se podnose izvješća o učinjenom o komunalnom, učinjenom u društvenim djelatnostima, kad zajednica športskih udruga podnosi svoje izvješće, kad gradonačelnik predoči nalaz Državne revizije, kad je izvršenje državnog proračuna, dali je tu napravljeno ono što se trebalo napraviti? I da li tu onda postoji podloga da netko treba otići ili ne treba otići? Jer ako politička jedna opcija smatra da njen gradonačelnik treba otići, onda će se vrlo lako skupiti onih 1/3 vijećnika koja će zajedno s oporbom rušati tog gradonačelnika. Ovdje se sprečava volja pojedinaca koje svoje osobne taštine i nezadovoljstvo žele riješiti na ovakav način.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Podolnjaka.
Zahvaljujem na replici. Pogledajte što se nama događa sa potencijalnim situacijama od kojih ste jednu spomenuli jer dođe negativno godišnje izvješće Državne revizije. Za mene vrlo ozbiljna činjenica, bio sam vijećnik dugi niz godina, na sreću nisam se suočio sa negativnim izvješćem nego sa uvjetnim mišljenjem ali što kad dođe negativno izvješće gdje se ozbiljno ukazuje na propuste u djelovanju i odlukama nekog gradonačelnika ili župana? Što tada može učiniti vijeće? Pokrenut neki postupak? Mi znamo kako ti postupci mogu biti dugotrajni. Što u slučaju kad vijeće ne prihvati izvješća o radu gradonačelnika? Ništa. Apsolutno ništa. Opće jedna bespredmetna zakonska odredba koja zapravo ničemu ne služi, nema nikakvih sankcija. Što ako se ne prihvati godišnji obračun proračuna? Ništa. Apsolutno ništa. Ako vijeće ne prihvati godišnji obračun, ne događa se ništa, nema sankcija. Dakle, sve što sam nabrojao, dakle nema sankcija, ne, nema sankcija ako se ne prihvati zbog toga što postoje određene nepravilnosti u trošenju proračuna. Dakle, mi znamo po svim odredbama koje sada postoje da nema nikakvih sankcija. Nažalost čak i kad dobijete negativno izvješće revizije po meni je to jedna ozbiljan razlog da vijeće inicira svojom odlukom o opozivu gradonačelnika, upravo to. Negativno izvješće revizije kada će vijeće reći ovo je stvaran, ozbiljan razlog, ovo nije politikanstvo, ovo je jedna državna institucija utvrdila da čelnik izvršnog tijela nije radio dobro i zato pokrećemo opoziv.
Hvala. Sad ćemo preći naravno na slijedeći Klub zastupnika, samo uzevši u obzir broj klubova zastupnika i broj pojedinačnih rasprava te na primjeru broja replika ovdje, možemo procijeniti ako svi dobe toliko replika, da ćemo nastaviti ovu točku jedno 13 i pol sati. Nadam se da uz svu slobodu naravno koju svi imamo diskutiranja ipak to neće biti tako, ali sad će u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e govoriti poštovani zastupnik Ivan Vilibor Sinčić, izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege zastupnici, kao što znamo danas raspravljamo o zakon o lokalnoj i regionalnoj samoupravi, ovo je drugo čitanje, prije nego počnem sa raspravom ustvrdit ću da eto je nevjerojatno koliko brzo smo došli od prvog do drugog čitanja, očito je namjera da se još za donošenje ovih proračuna primjene odredbe ovoga zakona. Evo zanimljiva je situacija recimo u Zagrebačkoj županiji, koliko sam informiran, tamo je došlo do preokreta, iako je župan iz lijeve koalicije, u županijskom vijeću većinu je uzela desna koalicija i sada oni hoće mijenjati predsjednika županijskog vijeća. Oni dakle mogu i birati hoće li donositi proračun po novom ili starom zakonu, ovisi kako tempiraju svoje sazivanje i ovisi kako vi izglasate i stavite na snagu ovaj zakon. Prije svega htio bi reći da i hrvatska politika i vladajuće stranke i Vlade nastavljaju jedan kontinuitet donošenja zakona za pojedince i pojedinačne situacije pa smo tako imali lex Komadinu, pa smo imali i lex Vlahušić, pa smo imali i svojedobno lx Perković, dakle kad god nekome treba pomoći, nekoga srušiti ili nekome odmoći onda se za njega radi specijalan zakon. Umjesto da radimo na univerzalnim modelima koji se baziraju na demokraciji, koji će pomoći općem razvoju svih i svugdje u Hrvatskoj, mi radimo zbog uzorkom i kada povodom baš tada zakone kako bi se nekome pomoglo. Sigurno ovaj zakon nije rađen zbog neke male općine od par sto stanovnika kakvih imate u ruralnim zabačenim dijelovima Hrvatske, dijelovima Baranje, Slavonije, Like i Gorskog kotara, Dalmatinske zagore, otoka hrvatskih on je rađen za grad Zagreb kako bise gospodinu Bandiću omogućio alat ako će mu zatrebati. No, krenimo redom. Svojedobno se je od gospodina Todorića da bi preuzeo Jamnicu ukidala tadašnja županija Zagrebačka pa spajala sa gradom Zagrebom, da bi poslije se opet nakon par godina vraćala na kartu. Protagonisti u tom slučaju su poznati, gospodin Stjepan Vujanić prvi župan zagrebački i gospodin Branko Mikša prvi gradonačelnik Zagreba, to je krunski primjer da se tako ne donosi za pojedinca i to je praksa s kojom treba stati. Umjesto pogodovanja pojedincima, mi moramo ojačati demokraciju i raditi modele za sve, da što veći broj ljudi ima informacije da se educira, da sudjeluje u odlučivanju, da izlaznost na izbore bude veća, da odlučuju građani i volja građana, a ne stranke. Procesi u kojima se momentalno nalazimo me zabrinjavaju, nemamo ih samo na lokalnoj samoupravi i regionalnoj samoupravi nego ih imamo i na razini Parlamenta. Podsjećam još jedanput na skandaloznu intenciju gospodina Šeksa, otvoreno govoreći da želi uvesti dvostranačje u Hrvatsku po uzoru na SAD koji je bio ogroman korak unazad koji bi onemogućio bilo kakve demokratske promjene, generacijske promjene. Očito je gospodin Šeks veliki savjetnik HDZ-a odlučio da eto u Hrvatsku je došla nova generacija koja ima pravo misliti što misli, kao što je i vaša generacija imala pravo devedesetih misliti, što misli '71. misliti što misli i logično je i normalno da jedna generacija ode pa i odumre da dođe nova i da ima neke nove ideje. Ne, gospodin Šeks je pametniji od dragog Boga i biologije od zakona prirode, on hoće da pojedinci vladaju vječno. Veliki demokrat kojem je sigurno dvostranačje samo korak do jednostranačja. Tako da osuđujem i odbacujem takve modele promjene. Hrvatska i hrvatska demokracija se treba razvijati upravo u smjeru da nema ili više daj Bože novih trećih opcija zamijeni stare stranke. To je logično i normalno i to je potrebno ne samo na nacionalnoj razini, to je potrebno i na lokalnoj razini. Prema tome, dolje totalitarizam, a živjela demokracija, dolje partitokracija, a živjela direktna demokracija. Dobro vidim da je nekim kolegama s desne strane to smiješno, vi ste možda pobijedili devedesetih one komuniste takozvane, ali boljševički duh se uvukao u mnoge od vas i ja to mogu razumjeti. Prema tome, jedan od glavnih ciljeva ovog zakona je onemogućiti promjene i na lokalnoj razini. Ovaj zakon se u pravilu neće odnositi odnosno ove bitne promjene na ona mjesta i slučajeve gdje netko vlada dominantno. … u Karlovačkoj županiji dominanto vlada HDZ, tamo neće doći do opoziva župana, tamo neće vijeće rušiti župana. Međutim imate slučajeva drugih gdje vlada lijeva koalicija, neće niti tamo. Ovaj zakon će se prije svega odnositi na one slučajeve gdje pobjeda nakon izbora nije jasna. Tamo gdje imate značajnu lijevu koaliciju, značajnu desnu koaliciju i u sredini neke nove stranke, mlade stranke, male stranke nezavisne liste koja su nekakva klica političke promjene u tom slučaju. Što se događa? Budući da je takvim, a reći ću slabijim, trećim putevima teško da dobije gradonačelnika znači gradonačelnika gotovo dobije jedna od lijeve ili desne koalicije. Taj gradonačelnik sada može resetirati, zavrtiti ponovo izbornu priču i izbaciti iz izborne utrke sve ove koji mu ne odgovaraju. Glavni princip kojim se Živi zid vodi je funkcionalnog i održivost. Ako se neka općina, grad, županija vodi loše onda da izbori što prije i to nije stvar nestabilnosti nego je to put u stabilnost, funkcionalnost i održivost. Ako se neka općina, grad ili županija vodi dobro onda su izbori ono što vodi u nestabilnost i mogu biti neopravdani, apsolutno. Ima slučajeva radi čiste pakosti zloće ili zato što su suprotna stranka naravno dođe inicijativa da se ruši predstavnik koji je legitimno izabran. Naravno uvjete kakve ovdje imamo gotovo je nemoguće srušiti bilo koga, dakle trebate 20%, a izlaznost treba biti veća od 50%, to se u praksi ne događa, to znamo. I gospodin POdolnjak je naveo brojke koje same po sebi govore da je to nemoguće. Slična stvar je i na nacionalnoj razini gdje kvotu od 10% potpisa također je izrazito teško postići, a tu je i nedorečenost koja je dugo vremena postojala i koliko ima birača i koliko treba potpisa. Ako se sjetimo inicijative „U ime obitelji“ o promjeni izbornog zakonodavstva kako je gospodin Bauk tadašnji ministar uprave tjednima razmišljao koliki zapravo broj potpisa treba ili ne treba. Prema tome, mi smo predali jedan amandman na ovaj zakon, on predlaže da se broj potpisa smanji na 2,5% to je jedan standard koji treba uvesti na nacionalnoj razini da se omogući građanima i olakša da ih se potiče da oni donose odluke, a ne stranke koje su se pokazale da ne znaju voditi ovu zemlju. Što se tiče jedinica lokalne samouprave sviđalo se to nekome ili ne, brojne jedinice lokalne samouprave će nestati, ne zato što ja to želim i zato što je to jednostavno činjenica. Naveo sam već prije ruralne sredine u kojima je broj stanovnika mali i sve manji, otoci, Dalmatinska zagora, Lika i Gorski kotar, Baranja, Slavonija. Prema popisu iz 2011., a davno je bila 2011. imate općina od svega par sto stanovnika sa vrlo malo mladih ljudi. Gdje će oni biti za nekoliko godina ili za 10 godina? U nestajanju. Prema tome, velik broj jedinica lokalne samouprave će nestati ili ćemo ih mi reformirati i reorganizirati ili će one same po sebi po biološkom ključu postati neodržive. Poznato je također da već i sada brojne jedinice lokalne samouprave nisu u stanju napisati projekte za europske fondove. Evo tu je bila iznesena informacija, ako se ne varam da čak 90% tih jedinica nije u stanju povući novac iz EU fondova, da nisu u stanju naplatiti, svjedočila je je državna revizija niti one prihode koji im pripadaju po zakonu. Tu je konstantan pad broja stanovništva. Dakle imamo jedan sustav jedinica lokalne samouprave koji ne funkcionira. Ovaj zakon sam po sebi, ne ovaj nego ovaj koji sada važi, kojeg vi mijenjate, što se tiče sadašnje organizacije jedinica lokalne samouprave, rekao bih dobar, zadovoljavajući, njega treba mijenjati ali on mora biti, ta promjena mora biti povezana sa reorganizacijom jedinica lokalne samouprave. Prema tome, mijenjati ga samog po sebi a ne rješavati ključne probleme gradova, općina i županija i to u ovom trenutku nije ništa drugo nego jedan politički cilj kako bi se pogodovalo pojedincima na tragu onih lex-eva koje sam prije naveo. Što se tiče budućnosti, pričao sam sa gospodinom Markom Jelićem, molekularnim biologom koji je u gradu Kninu osvrgnuo HDZ na zadnjim izborima. On je pokrenuo jednu sjajnu inicijativu, kaže da se takva vrsta inicijative, iako postoje slične, ali takva, koliko je njemu poznato jedinstvena u svijetu. Dakle preko Internet stranice, portala će građani Knina glasovati o različitim temama, sudjelovati će o odlučivanju o budućnosti grada. Za sada samo savjetodavno. On se nada jednog dana da će to biti uvršteno u zakone i da će to postati dakle normalan način na koji će se voditi grad. Prema tome, to je jedna budućnost, direktna demokracija, e-demokracija, to je nešto na čemu trebamo raditi, širiti moć, utjecaj, uključenost informacije sa većim brojem građana a ne zatvarati se u sinekure, u partije i onda iz tih partija htjeti da što manji broj birača izađe a da oni koji izađu budu iz tih stranaka kako bi se onemogućile demokratske promjene. Što još reći, na kraju zaključno? Dakle osnovna teza navodi se u zakonu je stvaranje novog mehanizma ravnoteže. Ovdje se neće stvoriti mehanizam ravnoteže, ovdje će se stvoriti jedan monolit u obliku izvršne vlasti gradonačelnika, načelnika, župana kojeg je gotovo nemoguće svrgnuti, kojem ako ne paše on može ponovno pokrenuti izbore i promijeniti si vijeće. Za sada samo jednom. U budućnosti možda i više puta. Zaključno, Živi zid neće poduprijeti ovaj zakon i htjeli bismo da se raspravlja konačno u Hrvatskom saboru, pa ako treba i cijeli tjedan o nizu zakona koji se tiču jedinica lokalne samouprave i koji bi dotaknuli nužan put ka reformama i reorganizaciji jedinica lokalne samouprave. Jer sistem koji sada imamo je sistem koji ne funkcionira. Vi da biste napisali jedan projekt reći ću treba vam možda 10 stručnjaka iz različitih područja, kako za koji, više-manje, teško ćete ih naći u općini od 500 stanovnika. Ali u gradu Zagrebu ćete ih već naći. Evo neka to bude neka misao valjda. Hvala vam.
Hvala lijepa. I na vaše izlaganje imamo dosta dugi niz replika. Prva je poštovanog zastupnika Željka Lenarta. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, kolega Sinčić, kolegice i kolege. Svaka vladajuća opcija pokušava iskrojiti nekakav zakon koji je njima na ruku u jedinicama lokalne samouprave bez uprave tko to radi, danas je to HDZ u prilici. Mi ovdje govorimo o radu predstavničkih tijela. Drage kolegice i kolege. Ajmo biti mi iskreni prema našim građanima i reći što to jesu predstavnička tijela u jedinicama lokalne i regionalne samouprave. To su dizači ruku u službi župana, gradonačelnika ili načelnika pojedine jedinice lokalne samouprave, regionalne samouprave. To su ljudi koji uglavnom i u većini slučajeva ni ne znaju za što su digli ruku. Mnogi od njih nisu niti otvorili materijale za sjednicu predstavničkog tijela, ni ne znaju o čemu se raspravlja. A isto kao i ovdje u Saboru većina ima svoje zastupnike koji na dan glasovanja moraju pritisnuti ili dići ruku za ono što izvršna vlast želi i na taj način funkcionira cijeli naš demokratski sustav. Ovaj zakon bi trebao da mi želimo pravu demokraciju istrpiti jako, jako velike izmjene. No međutim, mi ovdje opet pokušavamo zaštiti nekoga, umanjiti demokraciju i bojimo se referenduma. Zašto natpolovična većina vijećnika ne bi mogla tražiti referendum? To je referendum, građani će odlučiti na referendumu da li će mijenjati čelnika ili ga neće mijenjati. Ako on zaslužuje, uživa potporu građana onda ga neće mijenjati, dati nekakav rok na koji se to može raditi, isto kao što se može ovdje povjerenje Vlade tražiti svakih 6 mjeseci, isto tako napraviti jedinici lokalne samouprave. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Sinčića.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Kolega ja se slažem s vašom raspravom. Postoji da, ja sam isto izabran od Županijskog vijeća Karlovačke županije gdje sam doduše prepustio mandat kolegi, međutim vijećnik sam u Gradskom vijeću grada Karlovca a znam od kolega koji su imali prilike sudjelovati u radu lokalne i regionalne samouprave da je trend takav kao što je u Hrvatskom saboru, dakle da postoji određeni broj zastupnika koji ne sudjeluje na raspravama, ne znači sudjelovati samo govoriti, to znači i slušati, dakle ne slušaju sa koncentracijom, barem one najvažnije dijelove, da ne čitaju materijale. I to je jedna kultura politička u Hrvatskoj koja je još uvijek na niskim razinama, mi se još uvijek učimo demokraciji. I zato upravo se Živi zid evo bori da se ta kultura razvija, da se građani educiraju, da ih veći broj sudjeluje, da u većem broju izlaze na izbore. I u tom smjeru treba ne samo mijenjati naš politički sustav na svim razinama, od predsjednika, parlamentarnog, jedinica lokalne samouprave pa i mjesnih odbora kako bi znači sve veći broj građana bio uključen u te procese a ne sve manje. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Kolega Sinčić, evo samo nekoliko primjedbi na vašu raspravu. Nisam je uspio shvatiti u kojem smjeru je išla jer je podosta toga obuhvatila, a u biti nije rekla ništa važno jer imamo odnose na lokalnoj razini i čujemo da recimo partitokracija kako je složen Živi zid recimo ne ili HDZ ili bilo koja druga stranka. Pa valjda su tu neki ljudi, građani koji pripadaju toj političkoj opciji i nešto s time žele postići. Zašto podcjenjujemo stranke u smislu odnosa sa građanima? Tko čini stranke? Pa čine ih građani. Tko su oni drugi onda koji navodno trebaju srušiti te koji su unutar stranaka da bi se ostvarila demokracija, tko su ti drugi? Zašto nam je normalno da za civilne udruge, lokalne samouprave izdvajaju i pet i sedam i deset posto svojih proračuna, a za stranke minimalnih dva, tri posto. Čak je i sramota odvojiti i bilo kakvu naknadu u stranci jer eto oni organiziraju cjelokupni politički život i sve ostalo što se događa unutar neke lokalne samouprave, a udruge jednu, tri ili sedam aktivnosti tokom godine i to je super. Znači zašto ulazimo uopće u takav odnos pa da onda to poništavamo. Čujemo sada evo vijećnici niti ne otvore materijal, dolaze na sjednicu ali bez problema, neka sruše nekog čelnika da nisu ni pročitali šta unutra piše. To je dozvoljeno, to je super, to je nešto čemu treba težiti. Pa mislim da ovaj zakon pokušava naći najbolji odnos, najbolju razinu da se ne događa ni jedno ni drugo, da se ne ruše vlasti smo radi toga što netko nije otvorio materijal i nešto mu nije načinjeno onako kako je on to htio. Neka cestica, asfalt do svoje kuće ili neki teren nije ušao u prostorni plan. Ali to ne može bit razlog za rušenje načelnika i gradonačelnika. Budimo realni. Znači nađimo pravi razlog. Ako imamo pravi razlog u mojoj općini 200 ljudi može raspisati referendum ako mu se ne da. Oporba dobiva 350 glasova, bez problema može to napraviti kad god želi [[Upadica Reiner: Hvala.]] Znači uđimo u pravi odnos, nemojmo populistički govoriti da je nešto dobro, a drugo ništa ne valja.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Sinčića.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Kolega Borić, ako ste me slušali ja sam rekao da treba težiti funkcioniranju i da treba težiti održivosti. Također sam rekao da je ovaj zakon koji je do sada postojao bez ovih vaših izmjena zadovoljavajući, odnosno da je dobar. Nismo vidjeli velik broj rušenja, nismo vidjeli ni velik broj izbora. On je napredniji od onog sustava koji je postojao prije gdje se unutar vijeća birala izvršna vlast. Ali on je također manje napredan u odnosu na ovaj sustav koji ćete sada uspostaviti, vjerujem da ćete ga uspostaviti pošto imate vladajuću većinu. Evo samo toliko. Hvala.
Sljedeća replika zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvaženi kolega Sinčić. Vi ste jednu stvar dobro istaknuli u vašem izlaganju, a to je da u Hrvatskoj imamo tendenciju klizanja ka autoritarizmu. Znači mi bismo mogli reći i vjerojatno se ministar tako cijelo vrijeme brani da ovo se ne radi zbog jačanja moći pojedinca, ali opća slika kao da demantira sve ono što ovdje čujemo. Naime, mi vidimo da i postoji ideja da se drastično promijeni izborno zakonodavstvo, vidimo da postoje ideje da se isto tako mijenjaju i način rada u Saboru i u nekim drugim ustanovama. Znači ide se za time da se jednostavno ukine sama svrha predstavničkih tijela i da se sva moć da jednom čovjeku, a meni se čini da ovdje prije svega sve te tendencije dolaze od jednog jedinog čovjeka, naime premijera Andreja Plenkovića koji jednostavno ne shvaća samu bit parlamentarne demokracije, nego u biti želi sve odluke donositi iz jednoga centra. Mi naime čak vidimo da njemu smetaju inicijative predsjednice Republike. On i s njom ulazi u vrlo oštre sukobe i njoj želi praktički oduzeti neka prava, na primjer oko tih imenovanja veleposlanika gdje bi on sam htio postaviti sve veleposlanike. I tu dakle očito je to da Hrvatska postaje talac jednoga čovjeka, jednoga čovjeka koji jednostavno ne može podnijeti institute parlamentarne demokracije. Znači mi klizimo u jedan, idemo tako reći sustav osobne vlasti koji se onda preslikava evo na sve razine, pa tako i na lokalnu. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Sinčića.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo kolega Bunjac vi ste reagirali na moj dio rasprave gdje sam govorio o porastu autoritativnosti u hrvatskom političkom životu. Tako je, naveo sam niz primjera na svim razinama vlasti. Međutim, vrijedi navesti još jednu stvar. Replika koju sam vam ja upravo dao kao odgovor na vašu repliku također se želi onemogućiti Hrvatskom saboru. Naime, postoji inicijativa da se izmijeni Poslovnik, da se replike unutar kluba onemoguće i da se stanke stave popodne i da se kažnjava vikanje i dizanje glasa. E sad što je to dizanje glasa i vikanje to će valjda bit postavljeni mjerni uređaji pa će se moći precizno i pravedno prema svima odrediti ili će to ovisiti o onome koji predsjedava. Znamo da su neki predsjedavajući, dakle imaju veoma pristrane kriterije. Prema tome, to je sve u nekakvom trendu i tendenciji da se politička moć zatvori na što uži i što manji broj ljudi, da se isključi što veći broj hrvatskih građana, da ih se ne samo čuva od informacija i moći donošenja odluka, nego da ih se čuva na kraju krajeva od financijskih sredstava. Znamo da je Hrvatska također centralizirana zemlja i da daleko najveći broj sredstava ide u središnju državu i da upravo on raspodjeljuje onako kako joj paše. Što se tiče premijera Plenkovića da, za njega eto došao je na nekakvim krilima naprednog europejskog političara ali se ovdje brzo spustio na jednu razinu koja ne odgovara onome što bih ja želio vidjeti od Hrvatske. Rekli bi neki kolokvijalizmom balkanština. On tek valjda mora naučiti da je demokracija sistem u kojem jedna institucija kontrolira drugu, pa tako on ne može donijeti neke odluke bez supotpisa predsjednice. Nama se taj sustav može ili ne mora sviđati, mi ga možemo htjeti promijeniti ili ne, ali on je ovog časa takav i treba ga momentalno …
Hvala. Ja moram reći nešto ipak da nije dobro uvijek se povoditi za pojedinim napisima u medijima jer ja nigdje nisam, nemam nikakvih spoznaja da bi se itko predlagao da dizanje glasa uđe u promjene Poslovnika. Nije uvijek baš dobro sve temeljiti na pojedinim medijima. Idemo na sljedeću repliku to je poštovane zastupnice Marije Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega, govorili ste ustvari ste rekli da ste u svom izlaganju tražili da bi zakon trebao težiti funkcioniranju i ravnoteži što po vama ovaj zakon ne čini. Ja mislim da ovaj zakon upravo to i nastoji uvesti da u lokalnim jedinicama stvari funkcioniraju i uvesti ravnotežu koja je izuzetno važna i radi povlačenja sredstava iz EU, radi realizacije projekata na taj način, za sve jedinice lokalne i područne samouprave jer smo svjesni da one nemaju dovoljno vlastitih sredstava za brojne projekte i da je to osnovni način u budućnosti iz kojeg bi se trebalo isfinancirati brojni projekti. Reći ću vam nešto, kada govorimo o jedinicama lokalne i područne samouprave i odgovornosti onda zaista ne možemo na isti način govoriti o odgovornosti gradonačelnika, načelnika i župana u odnosu na odgovornost predstavničkih tijela kao kolegijalnih tijela. Da li znate po koliko zakona odgovaraju nositelji izvršne vlasti u odnosu na nositelje vlasti predstavničkih tijela. Predstavnička tijela su prije svega kolegijalna tijela, nitko tko sudjeluje u radu predstavničkog tijela pojedinačno ne odgovara za ništa. Gradonačelnici, načelnici i župani svaki dan odgovaraju, ne samo prema svojim građanima putem raznoraznih predstavki koje dobivaju direktno nego i kroz medije koji ih prozivaju za sve što se napravi. Isto tako na sjednicama predstavničkih tijela gdje ih proziva opozicija što je uloga predstavničkih tijela i opozicije u njima. Isto tako kada dođe nalaz revizije o kojem smo govorili kada je on i uvjetan događa se da pojedini gradonačelnici, načelnici moraju odgovarati i ići na razgovore i u tijela državne vlasti, dolaze anonimne prijave pa moraju ići na DORH itd. Ja se pitam, tko će uopće u budućnosti želiti biti nositelj izvršne vlasti kada na ovakav način razmišljamo o njima kao da su kriminalci?
Hvala. Poštovani zastupnik Sinčić.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ne znam stvarno odakle zaključak da su predstavnici odnosno nositelji izvršne vlasti kriminalci. Da sam tako mislio ne daj Bože onda se ne bi nikada kandidirao za gradonačelnika grada Karlovca. Naravno da postoji niz zakona, institucija kojima odgovaramo svi mi, a pogotovo oni koji su dužnosnici i službenici, međutim mi vidimo statistiku. Ti zakoni su postojali i prije, statistika jednostavno pokazuje da je dosadašnji zakon u odnosu na sadašnji raspored i broj jedinica lokalne samouprave zadovoljavajući, a promjene koje vi ovim zakonom donosite zapravo onemogućavaju članovima vijeća pa i građanima zapravo zašto ne smanjite recimo referendumski prag da u slučaju da im upravo te institucije, državna revizija ili da dođe recimo osuda iz Vlade kao što sada dolazi za gospodina župana požeškoga da u tim slučajevima zapravo vi nemate alata kako njih srušiti odnosno u praski imate ali su u praksi ti alati neprovedivi i nemogući su. Znači oni su ne srušivi, oni su faraoni, šerifi koliko već hoćemo ići opisom u karikaturu. A što se tiče članova vijeća, njihova pozicija se gubi, ta ravnoteža kojoj ovaj zakon navodno teži se gubi. Oni na ponovljenim izborima riskiraju ponovni ulazak u ta vijeća. Naravno, veliki lijevi, desni blokovi vi to naravno ne shvaćate jer vi ćete opet ući u ta vijeća, međutim svi oni koji se bore preko trećeg puta oni su tu u izrazitoj opasnosti zato upravo ovaj zakon i teži potvrđivanju i jačanju dvostranačja i partitokracije na štetu razvoja demokracije i promjena i trećih puteva i zato smo protiv. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Marijan Kustić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Sinčić, odslušao sam vašu raspravu pozorno, ali evo kolega Burić je manje-više rekao ono što sam i sam htio reći pa bi nadodao samo da ovaj zakon ne rješava problem samo vi ste naveli tu pogotovo grad Zagreb, vi stalno kažete lex šerif ili lex Agrokor ili slično. Ja bi nadodao da ovaj zakon rješava i one frustrirane pojedince u manjim sredinama u općinama i gradovima koji rade probleme gradonačelnicima, načelnicima općina pogotovo kada se donose proračuni jer jednostavno svoje frustriranje ili ne ispoštivanje njihovih nekih želja pojedinačnih, a siguran sam da ne pročitaju dokumente koje dobiju za gradsko vijeće, jednostavno se dignu na lijevu novu … kažu evo idemo na rušenje proračuna pa ćemo ići u nove izbore, što sigurno predstavlja građanima i mještanima koji tamo žive probleme i iziskuju nove ajmo reći financijske troškove iz proračuna. Tako da evo svakako pozdravljam donošenje ovog zakona.
Hvala. Odgovor poštovani zastupnik Sinčić.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo kolega ja sam govorio upravo o održivosti i funkcioniranju. Ja osobno smatram da ima dobrih ljudi u svim strankama i da ima općina i gradova koji se u hrvatskim uvjetima i po sadašnjim zakonima jako dobro vode i da u tim općinama na čelu ima ljudi iz brojnih stranaka. Tko god napravi uspjeh bez obzira odakle ja ću mu uspjeh priznati. Zalagao sam se sam za ovom govornicom da Hrvatska počne gledati tko je kakav, a tko je čiji. Dakle ako je neki gradonačelnik uspješan pa ima gradonačelnika ako se ne varam Krka koji nema uopće protukandidata više nakon koliko broja reizbora, onda u tom slučaju dakle, zakon treba onemogućiti da pojedini frustrirani pojedinci mijenjaju takvu vlast, koja je toliko stabilna i toliko često se bira. Također u slučajevima kad imamo korumpirane i nesposobne gradonačelnike, načelnike i župane, zakon upravo mora omogućiti, da se oni što prije zamjene i da jedinica lokalne samouprave funkcionira. To je naš temeljni princip o kojega bi gradili, pisali zakone, mi to ovdje ne vidimo i smatramo da je to korak unazad u odnosu na zakon koji momentalno … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Sinčić, slušajući vašu raspravu, ja imam osjećaj kada vi govorite u HDZ-u da dobijete osip. Imam takav osjećaj kao kažete kada bi se HDZ maknuo s vlasti, da bi u državi sve bilo bolje. Shvatio sam također da ste vi političari, a vi ste kao savjetnici Hrvatskog sabora. Vi kao da ne primate plaću, kao političar Živog zida i sve ono što vam uz tu plaću pripada. To se da zaključiti iz vaše rasprave. O 556 jedinica lokalne uprave i samouprave u RH, negdje oko 270 jedinica lokalne samouprave, HDZ je na vlati. Ja tu ne vidim nikakav problem. Ono što trebate znate, a da biste bili konzistentan gdje se često iz vaših redova čuju dijametralno suprotne tvrdnje, ja vas upućujem na europsku povelju o lokalnoj upravi i samoupravi, pa ćete vidjeti da je glavno načelo o toj povelji vam je načelo supsidijarnosti, tj. da vam se problem rješava ovdje gdje je nastao. Dakle, iz onoga što vi kažete u raspravi, vi biste možda Zagreb i nekolicinu malo većih gradova ostavili, a ovim drugima ne prijeti blistava budućnost i oni bi se trebali ukinuti. Nitko nije protiv toga da se u budućnosti možda spajaju pojedine jedinice lokalne samouprave. Zašto ne? Dakle, nitko ne spori, da to ne bi trebalo biti. Ali, morate također znati, da Hrvatska od Konavala do Iloka, od Iloka do Rt Kamenjak ima takvih specifičnosti u kojima ljudi žive, gdje su im jedinice lokalne uprave i samouprave zapravo omogućile jedan bolji život, jer ga oni kao takvog ne mogu mijenjati s obzirom na mjestu svoga življenja.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Sinčića.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Evo, ja ne znam, kako ste došli do tih zaključaka iz moje rasprave. To uopće nije bila moja namjera, a ja iz vaše rasprave izvodim zaključak da ili me niste razumjeli ili me niste slušali. Dakle, što se tiče HDZ-a znate kakav je naš stav o HDZ-u kao i o SDP-u. Neću tu puno komentirati. Što se tiče Zagreba i ostalih jedinica lokalne samouprave, mada Zagreb se zna svrstavati među onih 20 plus 21 županiju ili se zna svrstavati među gradove. Sveukupno je to 576 jedinica lokalne i regionalne samouprave. Govorio sam o objektivnim kriterijima. Dakle, nama de facto htjeli mi to ili ne, borili se protiv toga koliko uspješno ili ne, pada broj stanovnika, di imate malih općina. Recimo Karlovačku županiju i općinu Ribnik koja ima 500-tinjak stanovnika i to po popisu iz 2011. koliko mi je poznato. Koliko je do danas tamo ostalo stanovnika, evo moram poslati upit načelniku, postavlja se pitanje, ne samo za tu općinu koja je relativno blizu Zagrebu i koja sad ima autocestu do Zagreba, nego općinama koje su u punoj goroj situaciji, koje su, imaju starije, manje obrazovano, staračko stanovništvo, siromašno koje su izolirane, a imate ih po Gorskom Kotaru, Dalmatinskoj zagori, Baranji, Slavoniji na otocima, da će one de facto se naći u situaciji kada će nestati. One već sada brojne ne funkcioniraju, to nam pokazuju izvještaj na svim razinama, od gospodarskih, demografskih i brojni drugih pokazatelja. Dakle, nije naša namjera ugasiti nešto što funkcionira, nego da se napravi sustav jedinica lokalne samouprave u Hrvatskoj koje će funkcionirati, u svakom dijelu te Hrvatske, naše države, uvažavajući specifičnosti, pa ako treba, neka bude i 1000 općina ako će to funkcionirati. Nemam ja ništa protiv. Ali ja mislim da ovaj sadašnji broj, daleko previše i da je previše vijećnika i to treba ići u procesu smanjivanja na temelju neke situacije.
Hvala. I zadnje replika, poštovane zastupnice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Sinčić, u svojoj raspravi iznijeli ste kao dobar primjer, kako ste naveli, među sigurno prvim u svijetu novi gradonačelnik Knina gospodin Jelić, će svoje građane tražiti da mu putem e glasovanja i iznošenje svojih mišljenja, da mogu utjecati na sve važnije odluke u gradu. Da li znate da institut za javne financije, svaku godinu provodi istraživanje o transparentnosti svih 576 lokalnih jedinica i upravo to e-savjetovanje stavlja na prvo mjesto. Da postoje već brojni gradovi i općine koji traže mišljenje svojih građana, kada su u pitanju donošenja proračuna. Evo, grad Vodice je dobio nagradu kao treći po transparentnosti, znači od 576 gradova i općina upravo zbog toga što je prilikom izmjene i dopune odluke u ugostiteljskoj djelatnosti, imao 60 dana mogućnost su imali građani da se obrate sa svojim prijedlozima nadalje. Od … [[Govornik se ne razumije.]] rješenje jedno od glavnih trgova u Vodicama, također je bilo na stranicama grada, pa se moglo glasovati i davati svoje mišljenje, pa ne znam, do izgleda štandova u ljetnim mjesecima. Znači, već institut za javne financije provodi takva istraživanja i već su brojni gradovi i općine uključeni u takvu suradnju, odnosno, kontakt izvršnih tijela, sa svojim građanima.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Sinčića.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Juričev Martinčev, upoznat sam sa sustavom e-savjetovanja i dobro je da on postoji, apsolutno, možda je trebao postojati i ranije, da građani daju svoja mišljenja, komentare, akte koje se donose na upravljanje jedinicama lokalne samouprave. Referendum o kojem sam govorio, dakle, za sada je samo savjetodavni. Građani mogu utjecati na razmišljanje i politike gradonačelnika, u onoj mjeri u kojoj koje on uvaži ta mišljenja i savjetovanja prema tome tek negdje u budućnosti bi mogli doći do toga da je ta odluka, nekakav sustav glasovanja obvezujući. Ovog časa se sustav svodi na savjetovanje. Hvala.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj IDS-a, PGS-a i LRI-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Giovanni Sponza.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani gospodine ministre, uvažene kolegice i kolege. Tema današnje rasprave Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakon o lokalnoj i područnoj samoupravi i ono što na samom početku želim vrlo jasno kazati da mi ni na koji način nije namjera u ovoj raspravi štititi sve one čelnike koji su svoju poziciju iskoristili za neprihvatljive oblike ponašanja, no isto tako smatram da ni na koji način nije dobro da isključivo na temelju loših negativnih primjera stvaramo opću sliku i sve trpamo u isti koš. Kazat ću da držim najblaže rečeno neprimjerenim nazivati šerifima direktno izabrane čelnike, načelnike, gradonačelnike, župane koji su na neposrednim izborima dobili podršku svojih sugrađana, stekli povjerenje većine u zajednici u kojoj žive i djeluju. Svoju raspravu temeljit ću na tezi da sve dok mi u Hrvatskoj stvari, pojave, događaje pa i zakone ne počnemo nazivati pravim imenom, imenom koji će velikoj većini građana RH biti jasna, biti razumljiv, od potrebnog prije svega povjerenja, od potrebne nade, od potrebnog iskoraka, od potrebnog napretka u Hrvatskoj od toga neće biti ništa. U javnosti se i to ciljano i to već nekoliko godina neutemeljeno osobito sve načelnike, sve gradonačelnike trpa u isti koš i prikazuje isključivo u negativnom kontekstu. Dopuštam si kazati da se u javnosti pa čak i dobrim djelom u dosadašnjoj raspravi što se ovog prijedloga zakona tiče, išlo i korak dalje. Želi se prikazati da čelnici kroz ovaj prijedlog zakona hoće moći neograničeno i samovoljno postupati. No poštovane kolegice i kolege, prije svega javnosti radi, iznijeti ću nekoliko konkretnih činjenica iz kojih je vidljivo da je istina ipak sasvim drukčija. Koncentrirati ću se i navesti isključivo nekoliko primjera. Načelnici, gradonačelnici, župani izravno su odgovorni za zakonito, namjensko trošenje proračunskog novca i to prema Zakonu u proračunu, Zakonu o fiskalnoj odgovornosti dok za razliku od njih vijećnici takav oblik odgovornosti nemaju. Prema svim važećim zakonima RH svi načelnici, svi gradonačelnici, svi župani imaju minimalne ovlasti. Zašto? Jer imamo rigidno centraliziran sustav. Svi načelnici, svi župani, svi gradonačelnici imaju vezane ruke. Zašto? Jer nemaju alata. Državna razina ima u svojim rukama alate. Nadalje, iz ovog zakonskog teksta koji je danas pred nama proizlazi da se već ionako minimalne ovlasti lokalnih čelnika ne povećavaju, da se u nekim pitanjima i ograničavaju u kontekstu fiskalne odgovornosti koja je isključivo i na načelniku i na gradonačelniku i na županu, a ponoviti ću koju vijećnici nemaju, dok se sa druge strane ovlasti općinskih i gradskih vijeća kao i županijskih skupština osnažuju i to kroz pitanja proračuna o čemu sam već govorio, kroz pitanje referenduma za opoziv čelnika, kroz raspuštanje vijeća mjesnih odbora. Sad ću biti slobodan prokomentirati intenciju samog predlagatelja. Ako je intencija predlagatelja išla za tim da se osnaži predstavničko tijelo, da se i kod čelnika i kod predstavničkog tijela postigne razina odgovornosti u suodlučivanju po važnim pitanjima, po važnim temama za zajednicu npr. poput proračuna, onda ću to tada prokomentirati na slijedeći način. Faktor neuspjeha je čovjek, ključ uspjeha je čovjek. Što time želim kazati? U lokalnim zajednicama u kojima su odgovorni ljudi, svoje ja, svoj ego stavili u podređenu poziciju a interes zajednice, interes građana stavili u prvi plan, u tim su zajednicama i pozicija i opozicija postigli visoko suglasje i po važnim pitanjima i po važnim temama sa samo jednim jedinim ciljem, unaprijediti standard i kvalitetu života u zajednici a da li će se ovim prijedlogom zakona što promijeniti u lokalnim jedinicama u kojima je nažalost ego pojedinaca bio ispred općeg interesa, prepustimo to vremenu. Za nas iz kluba IDS-a, PGS-a i LRI-a što smo do sada nebrojeno puta rekli to za ovom govornicom hoću ponoviti, ovo je administrativno pitanje. osobno bih volio da smo energiju uložili u zakone sa sadržajem koji se tiču i funkcionalne i financijske decentralizacije, volio bi da državna izvršna razina pokaže više povjerenja prema lokalnoj zajednici o tome sam već bezbroj puta govorio jer sam čvrstog stava da zajedno možemo i više i brže i bolje. I volio bih da državna razina pridaje veću pažnju i onima koji vuku i pridonose, a ne samo onima koji se neprestano žale. Nadam se i s time ću završiti da nakon ove izmjene zakona sutra nikome neće pasti na pamet da se vratimo na stari model i ukinemo neposredni izbor čelnika. Jer ako kao društvo doista želimo ići naprijed tada trebamo težiti i višim standardima i višim kriterijima.
Hvala lijepa. Imamo opet više replika. Prva je poštovanog zastupnika Tomislava Klarića.
Uvaženi kolega Sponza, jedan čovjek nije ništa i jedan čovjek je sve. Tako je bilo od kada je svijeta i vijeka. I konačno da za ovom govornicom čujem upravo ovo što ste vi govorili, govorili o tome što znači preuzeti na sebe dužnost, što znači preuzeti na sebe odgovornost i ne slušat ovdje rasprave ljudi koji očito ili nikad nisu bili ili ne znaju ili su zlonamjerni. Jer voditi jedan grad ili općinu nevezano bi li to vi ili ja ili bilo tko od čelnika jedinice lokalne samouprave silne odgovornosti. Takav jedan posao ili moraš voljeti, u njega unest samoga sebe. U protivnom nakon četiri godine više te tu nema. Brojni su primjeri koji su to pokazali u RH pa evo i pitanje Metkovića. Dakle, ono o čemu treba i upravo ovo što ste spomenuli puno bih više volio da ne razgovaramo o ovom pitanju jer ovo je doista administrativno pitanje tko koga i kad smjenjuje. I više je da se govori o rigidnoj centralizaciji, o teretu koji je na nama koji donosimo odluke u gradovima i općinama, o vremenu kojeg gubimo na bespotrebna putovanja ovdje u Zagreb da bi dokazali nekome da je taj projekat bitan ne za grad, nego za državu. Od svega onoga što radimo, od same ideje, projektnog zadatka, realizacije. Pa ovdje ova rasprava koja je bila da gradonačelnik imenuje ne znam koga, što sve kako god hoće. Pa on ne može ni službenika smijeniti ako ne radi svoj posao. Po zakonu ga mora dvije godine ucjenjivati negativno, ni onda ga ne može smijeniti nego ide na Službenički sud. O čemu mi pričamo? Kakvi šerifi? Ja ne govorim ovo zato što se ja bojim. Ja sam dobio 7%, imam samo 2 vijećnika u poziciji praktički, ali želim reći da preuzeti dužnost načelnika, gradonačelnika znači preuzeti odgovornost za vođenje toga grada u četiri godine [[Upadica Reiner: Hvala.]] znači odgovornost, ispuniti obećanja koja smo dali svojim građanima.
Hvala. Poštovani zastupnik Sponza će odgovoriti.
Poštovani kolega Klariću, prije svega zahvaljujem vam na replici na koju ću odgovoriti na sljedeći način. Svatko od nas ima slobodu izbora, slobodu izbora da svojim djelovanjem ide u pravcu puta rušenja ili u pravcu puta napretka. Uvijek gledam prema naprijed. Gledati u retrovizor da se slikovito izrazim zbog sigurnosti i pouka nekad nije loše, ali oni koji samo gledaju unazad, oni koji ne doprinose razumijevanju problema, oni koji ne doprinose rješavanju problema zapravo čine jednu stvar, a o čemu upravo ti isti svo vrijeme progovaraju. Građani nemaju povjerenja prema politici i političarima, a svojom retorikom i svojim djelovanjem upravo doprinose da to povjerenje bude na što je moguće nižoj razini. Sebi nikad nisam dopustio da se uključujem u rasprave u područjima i temama koje ne razumijem. Međutim, fascinira me lakoća pristupa i angažmana i aktivnosti oko pojedinih tema a da u tim cipelama nikad nisu bili, nikad nisu hodali i nikad ih nisu nosili.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Alena Preleca.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Sponza u stvari ovo nije replika. Ovo je samo da vam dam podršku ovoj vašoj stvarno konstruktivnoj i dobroj raspravi. Ovakva bi rasprava trebala biti kao što ste vi ovdje vodili, ne da politiziramo i radimo politikantstvo. Evo ovdje sjedi nas u stvari možda i većina nas čelnika koji vodimo jedinicu lokalne samouprave i vjerojatno se možemo jako dobro razumjeti, a to je i gospodin Klarić rekao i njegova replika nije bila replika, nego je išla ka onom dobronamjernom i slaganju sa vama, odnosno za sve ono što ste rekli. Rekli ste u jednom trenutku da nije dobro da imamo famu šerif i šerifi. Jasno da u javnosti se to protumači kao netko tko vrši samovolju. To nije točno i to ste dobro govorili. I ja dam tu punu podršku tom vašem što ste izgovorili, ali i o onome što ste rekli da ne treba sve trpati u isti koš. Činjenica je da ima loših čelnika, da ima onih koji možda u potpunosti zavređuje da im se kaže da su šerifi. Međutim, ja bih rekao da su oni stvarno u manjini. Ni jednog načelnika ili gradonačelnika nisu birali ljudi, a da znaju da je loš, da je takav nekakav lokalni šerif. Ali ja bih još rekao par riječi vezano uz populizam. Evo nedugo sam čuo jednu anketu i natječu se tko od čelnika načelnika, gradonačelnika manje potrošio za reprezentaciju. Ja ne mislim da trebamo stvarno puno trošiti za reprezentaciju, ali bi bilo dobro da prestanemo sa takvim populizmom. Hajmo se natjecati tko je od čelnika napravio bolje i više projekata, tko je napravio više za djecu, tko je napravio više nogostupa ili cesta. Hajmo se u tome natjecati, a ne tko je potrošio manje za reprezentaciju. Ja ne trošim puno za reprezentaciju, ali mislim da to nije najbitnija stvar u tome svemu skupa. Dosta je populizma. najbitnija je stvar u svemu tome skupa. Dosta je populizma, ajmo ljudima reći što je važno i koga trebaju birati. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Sponze.
Evo ja bih se referirao na tragu onog što, čega se vi jeste dotakli a to su ti negativni primjeri. Naime, u javnom prostoru dominiraju, a neću kazati isključivo ali ću koristiti riječ pretežito negativni primjeri. A zašto to govorim? Zato što zapravo sa negativnim primjerima i neprihvatljivim oblicima ponašanja stvaramo dojam u javnosti da to postaju i prihvatljivi oblici ponašanja. A koji je rezultat svega toga? Da mi postajemo društvo apsurda. I ovdje se nisu izgovarala imena i prezimena u dosadašnjoj raspravi ali stekao sam nekako dojam da na temelju pa gotovo isključivo jedne osobe se stvara dojam da su svi načelnici, svi gradonačelnici pa i svi župani stavljeni u isti koš i to je nešto što nije dobro. Dakle dok mi ne počnemo govoriti konkretno kroz jasne primjere, navodeći pa ako je potrebno i imena i prezimena. No apsolutno se slažem sa vama da puno je više onih načelnika i gradonačelnika koji nažalost ne mogu nikako izaći iz anonimnosti, dobiti prostor javnog, dobiti javni prostor. I lijepo ste rekli, svakoga dana mi koji smo, vi koji jeste još lokalni čelnici ili ja koji sam bio lokalni čelnik, uvijek smo razmišljali kako riješiti problem građana ali smo isto tako nakon odluke svakoga dana gledali te svoje sugrađane i odgovarali za odluku koju smo donijeli. A to je vrlo bitno. Mi nismo sa državne razine udaljeni od ljudi, mi sa tim ljudima živimo svaki dan. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Damir Mateljan.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega, vi ste u svojoj raspravi rekli kako ovaj zakon zapravo nema nekakvog bitnog sadržaja. Ja se sa time duboko slažem jer naime, dakle ove kozmetičke promjene u drugom čitanju i dalje ovaj zakon čine kozmetičkim nego čine ga banalnim, čine ga gotovo pa nebitnim za situaciju u jedinicama lokalne samouprave. Naime u situaciji kada imamo 576 jedinica lokalne samouprave od doslovce sa nekoliko stotina stanovnika do nekoliko stotina tisuća stanovnika sa gotovo jednakim ovlastima, ovaj zakon neće taj sustav učiniti funkcionalnijim. Ovaj zakon neće smanjiti razliku u fiskalnim kapacitetima općina i gradova. Ovaj zakon neće povećati kapacitet jedinica lokalne samouprave u privlačenju EU sredstava. I ovaj zakon neće učiniti lokalnu samoupravom ono što bi ona trebala biti a to je da bude decentralizirana kako fiskalno tako i funkcionalno. I zapravo što nam ovaj zakon govori? Po meni ovaj zakon govori da nažalost Vlada nema ili hrabrosti ili kapaciteta da krene u strukturnu reformu lokalne samouprave kako bi ona napokon postala i funkcionalna i održiva. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Sponze.
Pa što se tiče ovoga što ste rekli, držim da sam bio vrlo jasan u svojoj raspravi kada sam obrazložio svoj kut gledanja same intencije predlagatelja ali ću ovu vašu repliku proširiti na način sljedeći. Apsolutno se zalažem za demokraciju, demokracija znači poštivanje procedura i propisa ali ono što ne podržavam je oblik anarhije. Govorimo o povjerenju, a zanemarujemo i svo vrijeme potiskujemo jednu elementarnu stvar. Načelnike i čelnike, tko bira? Biraju ljudi i to ga biraju direktno. I onda kažemo da čelnici provode samovolju i da zastupaju sami sebe. Pa valjda su te neke čelnike birali ljudi, ljudi koji žive u toj zajednici i ljudi koji prepoznaju rad tog lokalnog čelnika. Nikad za javnom govornicom to nisam rekao ali danas je netko spomenuo primjer Italije. A u internim krugovima kada bi mi želeći doseći oblik demokracije zašto ne primjenjujemo model koji je u zakonu u Republici Italiji što se tiče izbora vrlo jasan. Onaj tko dobije više od 40 i nešto posto od lokalnih čelnika automatizmom ima više od 50% svojih vijećnika u predstavničkom tijelu. Nama ljudi treba stabilnost. Mi svo vrijeme govorimo o rušenju. Ajmo malo mentalni kod okrenuti i idemo graditi ovo naše društvo da li sa lokalne do državne razine. I to je onda rješenje. I držimo takav jedan model nekoliko izbornih ciklusa i vidjeti da ćemo imati stabilnost. Ljudi ovdje prigovaraju a idemo ulagati energiju kako da rušimo, pa to nije dobar put.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Marka Vešligaja.
Hvala potpredsjedniče. Evo kolega, ja bih se isto sa većinom vaše rasprave mogao složiti, Ne slažem se u onom dijelu kada ste rekli da je ovaj zakon samo administrativno pitanje. U nekim dijelovima da, ali u onom ključnome a to je odnos predstavničkoga tijela, izvršnoga čelnika, dakle nije. Nije jednostavno dobar smjer niti dobra poruka za razvoj lokalne demokracije. Ograničavamo predstavnička tijela i to je činjenica, to je činjenica, objašnjenja s druge strane koja dobivamo sada ćemo ih natjerati na kompromis. A sami ste u svojoj raspravi rekli da su uspješne one lokalne jedinice gdje je uspio izvršni čelnik i predstavničko tijelo dobro surađivati, čak bez razlika na političke opcije. Ja sam to nekoliko puta i spominjao i na odboru i u raspravi. Dakle to je nekakav smjer. Pa ne možemo nekoga zakonski tjerati na kompromis, to je nemoguće, to je nemoguće. I nije dobra intencija zakona, nije dobra intencija ovoga zakona. Slažem se da nam treba decentralizacija, složiti ćemo se i vjerujem svi ovdje u Hrvatskom saboru oko toga slažem se da nam treba decentralizacija, složit ćemo se vjerujem svi ovdje u Hrvatskom saboru oko toga bez obzira na političke razlike između nas. Naravno, ovo isto prozivati nekoga šerifima i ostalo što se je pojavilo od djela akademske zajednice ili djela zapravo medija, naravno da nije korektno, za nikoga to nije lijepo čuti tko je izabran kao čelnik ali moramo gledati sa pozicije vijećnika. Mislim da su vijećnici isto pa i od nekih zastupnika danas isto etiketirani kao ljudi koji nit ne čitaju niti ne proučavaju materijale, to je izuzetno nekorektno. Ja znam bio sam i vijećnik vladajuće većine, bio sam i oporbeni i znam koliko isto vijećnik može dati jednoga doprinosa razvoju jedne lokalne zajednice. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Sponze.
Zahvaljujem na replici. Preostaje mi jedino da ponovim ono što sam prije rekao i iza čega čvrsto stojim. Faktor neuspjeha je čovjek, ključ uspjeha je čovjek. U lokalnim zajednicama gdje su pozicija i opozicija normalni, odgovorni, prije svega odgovorni, gdje su tamo radi građana koji shvaćaju da trebaju rješavati probleme, koji gledaju prema naprijed, oni su jučer takav profil će danas i takav profil ljudi će biti odgovoran i sutra. Slažem se da zakon mora stvoriti okvir koji je održiv i koji je provediv no međutim isto tako vratit ću se da je faktor neuspjeha čovjek. Nažalost u pojedinim sredinama gdje je prije svega vrlo niska razina samosvijesti kod pojedinaca teško da možemo očekivati i da ovaj prijedlog zakona koji sam argumentirao da osjećam i prihvaćam da uravnoteži taj odnos. Ne gledam ga isključivo na negativan način jer to rekao nisam. Dakle, sve će opet ovisiti o ljudima, vi kao lokalni čelnik to jako dobro znate i koliko imate umijeća i koliko ste spretan i koliko ste umiješan i koliko ste i odlučan u nekim trenucima jer biti čelnik znači preuzeti odgovornost, biti čelnik u nekom trenutku znato odlučno kazati i ne jer i ne je prihvatljiv odgovor ali toga se držati na način da iza toga stoje i argumenti i činjenice kojima će se da li pojedincu ili grupaciji kroz odgovore dati. Ljudi cijeni iskren odgovor i iskren stav i to nam treba biti put i putokaz.
Hvala. Slijedeća replika je poštovani zastupnik Marin Škibola.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Gospodine Sponza, vi imate iskustva u vođenju lokalne samouprave, ako vi osobno tako i IDS kao stranka. Međutim zanima me u tom smislu vaše razmišljanje da li se ovim zakonom ipak na neki način ograničava demokracija? A zašto to pitam? Vijećnici neće moći srušiti gradonačelnika ako ne prihvati proračun, srušiti, evo kolega dobacuje, srušiti, nije stvar srušiti nego je pitanje sankcija. Znači ako gradonačelnik donese loš proračun, vijećnici imaju pravo glasati protiv tog proračuna. I zašto bi onda samo vijećnici snosili odgovornost a ne i gradonačelnik koji je loš proračun i predložio? To je jedno pitanje. A drugo pitanje, teze ovog zakona jesu da automatski se mora ići na kompromise znači vijećnici moraju ići na kompromis jer ako ne idu na kompromis onda oni moraju ići na izbore. I ok, ja podržavam, treba biti kompromisa, treba gledati dugoročno i održivo, međutim znale su se dešavati situacije da vijećnici predlože amandman na proračun i gradonačelnik prihvati taj amandman i vijećnik podrži proračun i što onda, prvim rebalansom on promijeni taj amandman i kaže ipak nema novaca. Na neki način da li se sprečava ovim zakonom i takve manipulacije di načelnici, gradonačelnici isto manipuliraju? Vijećnik je spreman na kompromis, amandman se prihvati i poslije rebalansom se izbaci.
Evo šta piše u zakonu, odgovorit će uvaženi zastupnik Sponza.
Evo poštovani kolega Škibola, potrudit ću se dati jasne odgovore i krenuti ću na temelju vaše replike odostraga ka vašem početku. Dakle, spomenuli ste riječ manipulaciju, prihvaćanjem amandmana na prijedlog proračuna, davanjem podrške proračunu iz redova opozicijskih vijećnika. Što se mene osobno tiče jer ste i meni uputili to pitanje da me pitate za mišljenje, ja tako postupao nikad nisam i to je moj stav. Dakle, moraš biti prije svega odgovoran ali moraš biti i korektan. A ako si odgovoran i ako si korektan, postižeš nešto što je iz mog habitusa najvažnije u mom životu a to je povjerenje. Povjerenje je temelj i osnov u životu. Spominjali ste da su kontekstu razgovora išao u kontekstu kompromisa, ne, ja nisam spominjao riječ kompromis, ja sam koristio termin suglasje. Suglasje je jedna viša razina, suglasja po važnim pitanjima i suglasja po važnim temama i na početku ste rekli pitanje proračuna i ja jesam doista izrekao u svom izlaganju sa se osnažuje uloga predstavničkog tijela zato što predstavničko tijelo može putem amandmana mijenjati prijedlog proračuna te ga tako izmijenjenog donijeti neovisno o samom čelniku, ako sa čelnik povuče tada sam čelnik ide na izbore, prema tome to je argumentacija koja ako sam ispravno iščitao iz zakona, u samom konačnom prijedlogu zakona i stoji.
Hvala. Idemo na slijedeći Klub zastupnika, to je onaj SDP-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Marko Vešligaj, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama su izmjene Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi. Ja ću reći zapravo u hitnom postupku s obzirom na kratkoću koja postoji između prvoga i drugoga čitanja. Nekako nismo imali sreće sa raspravom oko ovoga zakona. Podsjetit ću vas da smo prvoga odgodili zbog nogometne utakmice, pa smo ga prolongirali neki dan zbog haških presuda. Evo vjerujem da ćemo danas uspješno završiti konačno ovu raspravu, da će biti treća sreća. Dakle, lokalna samouprava u Hrvatskoj kao i ostalim europskim zemljama je osnova i temelje teritorijalne politike i upravne organizacije zemlje. Dakle, ona je uistinu ona primarna razina vlasti koja je najbliža građanima. Ova Vlada u svom je programu navela da želi modernu, učinkovitu, brzu, transparentnu informatiziranu, inkluzivnu, depolitiziranu upravu. Dakle, ono što svi želimo ovdje, ali ovaj zakon nije zakon koji ide u tom smjeru. Radi se u suštini o jednom lošem prijedlogu zakona. Iz ove rasprave vidimo da dobrim dijelom komplicira cijeli proces funkcioniranja lokalne samouprave i najvažnija ona izmjena koju donosi, a koja se uporno kroz medijske istupe predlagatelja nastoji nekako kamuflirati nemušto pojašnjavati, vaditi se situacija, dakle jeste da u slučaju da predstavničko tijelo ne podrži proračun kojeg je predložio općinski načelnik, gradonačelnik ili župan raspustilo bi se samo predstavničko tijelo, a lokalni čelnik bi ostao obnašati vlast unatoč tome što je očito da nema većinu u predstavničkom tijelu građana. Dakle, ono što će vam građani reći, izvući iz toga unatoč drukčijim tumačenjima koje ovdje imamo. Dakle, vrijedila bi jedna pravila ovdje na razini države, a druga na razini lokalnih jedinica i regionalnih. Dakle, možemo reći da bi lokalni čelnik dobio veliku moć, a predstavničko tijelo bi zapravo izgubilo dobar dio svojega postojanja i mogućnosti da predstavlja volju građana. Evo čuli smo danas i ovdje da je predstavničko tijelo u jednu ruku i kolegijalno tijelo s čim se ja nikako ne bih složio jer ono ipak donosi najvažniji financijski dokument, odnosno najvažniji dokument koji ima jedan grad, općina ili županija. Dakle, ovo je ključ ovoga zakona i badava vam zapravo sva ostala pojašnjenja. A obrazloženje koje smo dobili prvo stabilnost. Dakle, ukoliko ovo ne donesemo očekuje nas velika nestabilnost u 2018. godini, odnosno potencijalnih 150 prijevremenih izbora, iako je zapravo godišnje prosjek prijevremenih lokalnih izbora od 2009. do danas bio 9. Ja znam brojne primjere gdje je zapravo ova promjena donijela i napredak lokalnim jedinicama. Previše ovdje generaliziramo situaciju, dakle da sami izbori donose blokadu za određene projekte za lokalne jedinice. Ali u redu. Navodna korist za građane to mi nikako nije jasno dok tim istim građanima kroz ovaj zakon dijelom ograničavamo i pravo zapravo na lokalnu samoupravu. Racionalizacija sustava lokalne i područne samouprave koja se također spominje u obrazloženju. Kako to objasniti? U situaciji izrazito centralizirane zemlje preglomazne lokalne samouprave raspolaže sa nekih 10 do 15% prihoda koji se ubiru na njezinom području sa ogromnim razlikama u fiskalnom kapacitetu kojega evo reći ću ovdje malo ipak ublažava novi Zakon o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave koji moram reći da je daleko bolje pripremljen u odnosu na ovaj zakon mi zapravo osim ove suštine uvodimo neke tehničke izmjene koje su već bile ovdje spominjane. Dakle, skraćuju se rokovi. Jasnije se definiraju određene stvari poput grba, prava. Evo imali smo i raspravu oko prava na naknadu po sjednici, izostanak sa radnoga mjesta radi prisustva na Gradskom vijeću, Općinskom vijeću ili Skupštini i zapravo kroz to kao sad mi postižemo da je ovaj zakon izuzetno demokratičan. Kako? Smanjivanje rokova za raspisivanje referenduma i najnovija mogućnost sad koju su stavili u drugome čitanju, a to je da ga pokrene dvije trećine vijećnika. Pa evo, čuli smo ovdje zapravo koliko puta je ovaj instrument uopće korišten. Ako smo u osam godina imali dva pokušaja a oba su završila zapravo neuspjehom ove inicijative za opoziv, znači da je taj opoziv praktički nemoguć. Ne možemo ovo predstaviti kao nekakvu veliku izmjenu. Decentralizacija puno se priča o njoj, ona se uvijek navede u svakom zakonu koji se odnosi na lokalnu samoupravu. Ali ovaj zakon na žalost nema niti D od decentralizacije. Kako ćemo napraviti tu decentralizaciju ako ne radimo one analitičke važne stvari, dakle praćenje podataka troškovima, kadrovima, inicijativama. Što nam je sa Strategijom razvoja javne uprave za razdoblje 2015., 2020. evo koja je usvojena u Hrvatskom saboru 2015. godine. Dakle, o tim pitanjima ovdje ne raspravljamo. Kolegice i kolege, građane prvenstveno zanima kakvu kvalitetu će dobiti od strane svoje gradske, općinske ili županijske uprave a ne način na koji će birati čelnika i kako će ga smjenjivati. Mi gubimo povjerenje. Pogledajte kako pada izlaznost na lokalne izbore. 2009. predstavili smo to kao veliki jedan korak unaprijed da se biraju neposredno načelnici, gradonačelnici, župani. Je, ja to isto pozdravljam, ali izlaznost na žalost je pala, pala je izlaznost na lokalne izbore. Zbog čega? Pa jel' su nam važne stvari van fokusa? I dok se mi ovdje prepiremo da li se jača izvršna vlast, da li se jača predstavnička vlast. Na žalost izlaznost će biti još manja. Umjesto da uključujemo građane u procese odlučivanja kroz određene stvari koje možda treba ozakoniti e-referenduma, e-savjetovanja koji je jedan dobar naravno napredak unaprijed, korištenje još više društvenih mreža. To je jedan trend lokalne samouprave u Europi, a mi dovodimo do apsurda nešto što je važno samo nama. Građani u svakoj lokalnoj zajednici jednostavno moraju imati mogućnosti realne participacije u odlučivanju, u odlučivanju koje u demokraciji kompleksno, kompleksno i građani ne smiju biti taoci nemogućnosti lokalnih političkih aktera, njihovih prepucavanja. Prevelika koncentracija moći izvršnih čelnika na žalost dovodi naravno uz slabe nadzorne mehanizme, otvara prostor za korupciju. To je neosporno, isto kao što je neosporno da izvršni čelnici, gradonačelnici, načelnici, župani snose najveću odgovornost ali nisu sami. Svi čelnici idu na izbore i dobivaju te izbore sa svojim timom. Taj tim je zapravo njegova lista za vijeće ili skupštinu. A ukoliko su građani odlučili dati povjerenje nekoj ili više drugih lista i čelnik mora to jednostavno poštivati i napraviti kompromis na dobrobit grada, općine ili županije. Isto tako i vijećnici. Ukoliko se ne mogu dogovoriti, onda na izbore moraju istodobno jedni i drugi. To je demokracija. Ona tako funkcionira. Nije idealna, ali kažu da je najmanje loš sustav kojeg poznajemo. I zato nemojmo kroz zakon raditi prisilu da netko radi kompromise. Onaj tko želi raditi, odnosno onaj koji želi graditi taj će i graditi i bez zakona, a onaj tko želi razgraditi taj će to učiniti usprkos zakonu. Kroz ovaj zakon na žalost mi slavimo demokraciju na onoj razini gdje je ona najtanja, gdje je još uvijek krhka, a to je lokalna demokracija. Dakle, idemo u koliziju sa Ustavom koji jasno kaže da se pravo na samoupravu ostvaruje preko lokalnih odnosno područnih predstavničkih tijela. Idemo u koliziju sa odredbama Europske povelje o lokalnoj samoupravi koja kaže također da će se ova prava provoditi preko vijeća ili skupština koji su sastavljeni od članova izabranih na slobodnim izborima. I koje nam je zapravo opravdanje za sve ovo? Opravdanje da će se to u konačnici dovesti do smanjivanja mogućnosti učestalog održavanja prijevremenih izbora. A hoće li zaista? Hoće li ovakav nejasan zakon koji će zapravo smanjivanjem uloge lokalnog vijeća, još jedanput ponavljam ili kako naši kolege kažu iz vlasti, ali neki i iz oporbe, da se Vijeću zapravo povećavaju ovlasti dovesti do toga, znači do smanjivanja mogućnosti prijevremenih izbora. Pa možda i neće, možda i neće nego će se možda samo taj proces odužiti na cijelu godinu. Dodatno će rasti jaz između lokalne vlasti i građana, a lokalne vlasti su i vijeće i čelnik. Sumnje da, sumnje imamo koji prate ovaj zakon od početka i od brojnih zastupnika i od strane medija, a to je da je rađen za neke gradove ili za sasvim određeni grad u kojem ovakav zakon odgovara čelniku. I one su oporbene. Nismo slijepci. Ovakav zakon ne možemo podržati, jer još jedanput ponavljam nije u interesu ni građana, ni političkih procesa kao takvih u lokalnim jedinicama, a niti razvoja lokalne demokracije sa kojom je u dubokoj suprotnosti. Gradska vijeća još više ostaju samo dizači ruku i umjesto da ih jačamo mi ih slabimo ovim prijedlogom zakona. Dakle, ova dioba između izvršne i predstavničke vlasti jednostavno mora funkcionirati i na lokalnoj razini jer u suprotnom nemamo niti te potrebe da sa predstavničkim tijelima možemo imati onda na čelima lokalnih i područnih jedinica vladare sa apsolutnim ovlastima koji ne odgovaraju nikome i nitko ih ne kontrolira. Nadam se da to nije ovaj korak. Iz tog razloga ovakav zakon Klub zastupnika SDP-a ne može podržati. Hvala.
Imamo nekoliko replika. Nekoliko je bilo i vremenski malo, ali dobro, dozvolit ću ih sve. Prva je replika poštovane zastupnice Marije Alfirev. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, kolega Vešligaj. Dakle, slažem se sa dosta toga što ste naglasili, što ste rekli. Kazali ste u jednom trenutku da ovaj zakon ne ide u smjeru veće demokratizacije. No, čini mi se da niste dovoljno naglasili činjenicu, dakle čuli smo u mnogo rasprava dakle da je čelnik taj koji je izravno biran, da je izravno izabran od strane građana. Nisam čula da ste naglasili da su predstavničko tijelo, dakle predstavnici predstavničkog tijela također birani od građana. Dakle, da nije samo čelnik taj koji je biran i da je to zapravo volja građana ili volja građana. Zbog čega sad idemo u ove izmjene i dopune zakona koje zapravo vode u slabljenju te pozicije, koje dovode zaista do manje demokratizacije. Što ostaje u mogućnosti? Što ostaje u djelokrugu rada predstavničkog tijela? Koje su ovlasti i čime zapravo je garantirana kvaliteta sada rada jednog predstavničkog tijela, odnosno neke jedinice lokalne uprave i samouprave. Evo to je ono moje pitanje dakle kako sada se tumači kako će se postići veća i hoće li se postići veća kvaliteta djelovanja i čelnika ili predstavničkog tijela.
Odgovor poštovanog zastupnika Vešligaja.
Hvala vam kolegice Alfirev. Pa evo mislim da sam vrlo jasno u raspravi istaknuo koji je značaj predstavničkog tijela zapravo zato sam i citirao određene odredbe i Ustava i Europske povelje o lokalnoj samoupravi. Netko je ovdje rekao, jedan čovjek ne može ništa ali jedan čovjek može sve. Gledajte, taj jedan čovjek uvijek ide ono što sam rekao u raspravi, uvijek ide na izbore sa određenom ekipom ljudi, sa tim, to je sasvim jasno. Ukoliko ne okupimo dobre i kvalitetne ljude oko sebe, teško da ćemo imati uspjeha, ne samo u vođenju lokalnoj jedinica, nego općenito, u životu, poslovnome svijetu. Dakle, u ovoj situaciji, zapravo mi ovdje, te ljude na neki način i derogiramo. Zbog čega? Ne znam, umjesto da jačamo da se ljudi više uključuju u gradska vijeća. Imati ćemo problema, evo netko je također danas spomenuo kako ćemo naći ljude koji će se kandidirati na čelne funkcije? Da kako, kako ćemo naći ljude uopće koji će ići na listu. Zbog čega će oni ići … [[Govornik se ne razumije.]] ako ne može o ničemu odlučivati? Čemu onda to? Čemu uopće biramo vijeća, skupštine? Promijenimo onda skroz model i onda ćemo morati krenuti mijenjati Ustav, onda ćemo morati pokrenuti valjda i ovaj, izmjenu Europske povelje o lokalnoj samoupravi. Ona tako funkcionira u EU. Na uključivanje ljudi, na participaciji, u današnjem svijetu modernih tehnologija, puno je lakše postići participaciju građana nego što je bilo to nekada. Puno je lakše održavati i e-referendume, puno je lakše kroz društvene mreže doći do određenih informacija. To može biti uvelike pozitivno. Može biti i ponekad negativno i tome smo isto svjedočili. Ali, ako imamo nekakvu intenciju, da slabimo taj utisak građana, takva je intencija stvorena. Možemo se ovdje … [[Govornik se ne razumije.]] ovako ili onako. Ona je stvorena i mi u ovom zakonima zapravo još više potičemo.
Hvala. Sljedeća je replika je poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Vešligaj, evo iz vašeg iskustva ste raspravljali u pravom smjeru što se tiče ovog zakona. Ja bih htio ovdje u svojoj replici skrenuti pozornost, na jednu stvar, koju ćemo mi kao Klub HSS-a i kroz amandman, predati na ovaj zakon, je povjerenik Vlade RH, koji može biti, za koje mjesto može biti imenovan, rukovodeći službenik jedinice lokalne, područne samouprave. Znači pročelnik nekog upravnog odjela, u županiji, gradu ili općini. Tko je taj čovjek? To su ugl. županovi ili gradonačelnikovi ljudi, koje je on sam sebi tamo postavio i taj čovjek bi, znači do idućih izbora opet provodio politiku čelnika koji je do tada bio i koji bi trebao ići na nove izbore ili na referendum ili nešto. Smatramo da to nije dobro i da to ne može biti tako u ovom zakonu, da se to može, mora maknuti, s obzirom da je ovdje naveden i ured državne uprave, tj. osobe iz ureda državne uprave, što smatramo da je dovoljno, jer ovakvi slučajevi se ne dešavaju svaki dan i oni se vrlo rijetko dešavaju i smatramo da ured državne uprave svakako može to pokriti i da nikako čelnik nekog tijela ne može biti imenovan za povjerenika i provoditi politiku i dalje toga čelnika određene jedinica lokalne samouprave ili regionalne koji je zbog svoje krive politike i došao u situaciju u koju je došao. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Vešligaja.
Hvala. Pa evo, s obzirom da ste se dotakli ovoga pitanja povjerenika, ja ga nisam spominjao u raspravi samoj. Ono što mi nije jasno, kako povjerenik zapravo može biti državni službenik. Pa na neki način to je kršenje povelje, ali reći ću jedan samo praktični primjer. Znači šta, imamo onda državne službenike koje ne rade svoje poslove? Ako je taj državni službenik zaposlen na određenom radnom mjestu, na koji način on može obavljati funkciju povjerenika? Ne razumijem to, ne razumijem to, jer imamo očito viška državnih službenika pa ih možemo raspoređivati. To je isto istinita. Tako da i naravno, ovaj problem da povjerenik može imenovati bilo koga. Dakle, ne znam, ispada da će sad državni službenik ili lokalni službenik koji će biti imenovani za povjerenika, može bez ikakvog, nekakvog demokratskoga legitimiteta, dobivenog u lokalnoj zajednici, imenovati druge lokalne službe. Mislim to je isto također, nažalost, udar na ovaj razvoj lokalne demokracije koja je u opasnosti u Hrvatskoj, to je činjenica sa ovakvim usvajanjem zakona. Još jedanput ponavljam, smjer koji smo si utvrdili ovdje, nije dobar i ovo treba mijenjati. Ovaj zakon se po meni, po mom dubokom uvjerenju to ne može popraviti amandmanima, nego trebamo skroz novi prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika, Pernara.
Kolega, pardon, uvaženi kolega Vešligaj, htio sam vam reći jednu misao, a to je da je u cijeloj Europi, pa usudio bi se reći i šire, na dijelu jedna centralizacija moći. Znači to nema sad veze sa nekom općinom u Hrvatskoj ili nekim gradom, to je jednostavno širi politički program. Cilj je sve staviti pod jednu kapu, cilj je u suštini, koncentrirati moć, odnosno, vlast u ruke što manjeg broja ljudi. E sad, taj cilj je u suprotnosti s ciljem demokracije, međutim, iz naravi financijskog sustava, koji je postavljen na način da je nekolicina, apriori ta koji posuđuje novac, a mi svi ostali uključujući državi, ti koji smo ovisni o njegovom posuđivanju, automatski zapravo kreditor ima svu vlast i on zapravo kontrolira i medije i politiku itd. Ja se s vama slažem, u smislu da sam protiv centralizacije te moći u rukama jednog pojedinca, međutim, moje protivljenje, nadilazi tu nadilazi tu razinu i ja dovodim u pitanje ne smo to nego i općenito centralizaciju moći i vlasti. A vi u SDP-u nažalost podržavate taj kreditni sustav gdje je novac dug, gdje je HNB mjenjačnica, gdje se krediti ne mogu vratiti, gdje su svi, zapravo 99% društva je u ovisnom položaju i nije slobodno. I ovo što se sada događa, što HDZ gura ovaj prijedlog zakona to je samo jedan vjerodostojni nastavak te politike usmjerene, odnosno usudio bih se reći jednog rata protiv demokracije. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Vešligaja.
Kolega Pernar, evo otišli ste malo u ove globalne tokove kako vi to inače volite u svojim raspravama, naravno to je demokratsko pravo, ovo je tema sad lokalna samouprava. Dosta sam povlačio paralelu sa zemljama EU, naravno ne sa svima. Ali cijeli razvoj, moram reći da EU počiva na jednoj decentralizacija. Samo visoko decentralizirane zemlje su zapravo zemlje koje su postignule onaj istinski razvoj, govorim naravno o zemljama s kojima se Hrvatska može uspoređivati, dakle veličine Hrvatske a spomenuti ću evo Skandinavske zemlje, možda primjer Danske i Irske, možda koja je također provela jednu uspješnu decentralizaciju. Zbog čega? Znači jedno od glavnih načela zapravo EU jest načelo supsidijarnosti da se odluke donose na onoj razini gdje imaju utjecaj na same građane. I ovo je također, ja ću reći jedno kršenje, kršenje ovoga načela. Također i to. A ovo ostalo šta ste spominjali, da imamo koncentraciju moći u cijelom svijetu ali prvenstveno možda toga financijskoga kapitala mislim da ipak još uvijek lokalna samouprava radi one stvari koje izravno utječu na građane i još uvijek građani dobrim dijelom imali ste i unatoč tome što opada ovaj izlazak na lokalne izbore ali to je upravo zbog ovakvih loših zakona i ovakvih loših poruka koje mediji šalju. Lokalni političari su još uvijek oni kojima građani najviše vjeruju. Tako kaže i nekoliko recentnih istraživanja. Evo hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Damira Mateljana.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga. Uvaženi kolega, vi ste u svojoj raspravi govorili o ključnoj intenciji, dakle o ključnom uvjetovanju ovoga zakona koji nam nudi Vlada a to je dakle da ovaj zakon zapravo želi stvoriti sigurnost, stabilnost, odnosno ravnotežu između predstavničkog tijela i predstavnika izvršne vlasti. To se ovim zakonom nažalost neće dogoditi, dogoditi će se sasvim suprotno. Naime, preslikajmo to na lokalnu razinu. Ok, neće biti veliki broj izvanrednih izbora, nije ih bilo ni do sada, neće biti izbora iz tog razloga jer općinsko vijeće, gradska skupština, odnosno županijska skupština zasigurno neće rušiti proračun s obzirom da bi u tom slučaju ona sama išla na izbore a ne sam predstavnik izvršne vlasti. Međutim, što će raditi kohabitaciji vijećnici? Upravo iz razloga što oni nemaju obavezu Zakona o financijskom odgovornosti oni će dakle vjerojatno nebuloznim ili nerealnim amandmanima pokušati prisiliti predstavnika izvršne vlasti da povuče proračun. Ni to se neće dogoditi. Dakle neće predstavnici, znači načelnici, župani, gradonačelnici, neće povlačiti proračune jer bi tako samo oni išli na nove izbore. Dogoditi će se zapravo da će načelnici, izvršna vlast zapravo će u narednom periodu će odustajati od tih amandmana, ti se amandmani neće realizirati jer načelnik, odnosno predstavnik izvršne vlasti mora poštivati Zakon o fiskalnoj odgovornosti. I što će se zapravo dogoditi? Dogoditi će se još veći jaz, još veći sukob između, s jedne strane predstavnika izvršne vlasti i predstavničkih tijela. Ali ako je to bila intencija ovog zakona onda ja stvarno ne znam. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Vešligaja.
Pa evo, kratko samo, da, dobro ste rekli, jaz će, sigurno će se stvoriti između predstavničkih i izvršnih tijela, mi ga zapravo stvaramo kroz prijedlog ovoga zakona. Dobrim dijelom kompliciramo cijeli sustav lokalne samouprave kojega bi valjda trebali pojednostavljivati da bude čim razumljiviji građanima a sad kada idete čitati samo ovaj zakon, ove izmjene, vi se u tome također izgubite. Nije dobra, još jedanput ponavljam poruka koju šaljemo građanima na ovaj način, trebali bi raspravljati o onim stvarima koje se tiču života, boljega života građana u lokalnim jedinicama a ne da svakih nekoliko godina mijenjamo zakon koji se odnosi na to na koji način će se birati njihovi predstavnici, na koji način će se oni smjenjivati i onda da oni moraju to slušati ovdje kako mi raspravljamo satima u Hrvatskom saboru. Hrvatska je centralizirana zemlja, Hrvatska nije krenula u onom pravom smjeru decentralizacije, to su politike o kojima se treba ovdje raspravljati i o kojima trebamo govoriti. A ovakav zakon niti malo ne ide u tome smjeru. Niti malo. Hvala.
Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Da, stalno se poteže, odnosno u većini rasprava se poteže kako se neće moći smijeniti lokalnog čelnika. A ja si onda postavljam pitanje a zašto bi smjenjivali lokalnog čelnika. Stvarno ne vidim razlog da li mi hoćemo donijeti zakon po kojem ćemo smjenjivati lokalne čelnike ili želimo donijeti zakon po kojem ćemo ih birati i omogućiti im da oni rade. Postavlja se stalno i neko pitanje o tome da li lokalni čelnik ima odgovornost, kome ima odgovornost, pred kime ima odgovornost, da li on radi nešto sam da nitko drugi ne zna. A što to lokalni čelnik radi da nitko drugi ne zna? U krajnjem slučaju ako već i nema poglavarstva, ako nema kolektivne odgovornosti, pa imamo mogućnost i to velika većina lokalnih čelnika i koristi da saziva javne kolegije sa pročelnicima, sa svojim službama i da javno prezentira sve ono što radi, u krajnjem slučaju zar lokalnom čelniku nije i interes prezentirati sve što radi? Pa naravno da jest jer ni jedan lokalni čelnik sigurno ili rijetki nemaju interes da naprave što više za svoju sredinu i da to sve prikažu svojim građanima ako žele dobiti možda sutra na izborima opet povjerenje ili žele u krajnjem slučaju svoj mandat da tako kažem označiti uspjesima na svojem radu na političkoj sceni. I stvarno mi je smiješno više slušati ovo kako smijeniti lokalnog čelnika, nećemo ga moći smijeniti, nećemo ovako, nećemo onako. Ovo govorim kao čovjek koji je bio lokalni čelnik i sada govorim u interesu koji jesu lokalni čelnici, ali govorim i u interesu građana u krajnjem slučaju. Dakle, hrvatski građani vole neposredno birati, vole birati ime i prezime. I ja ne vidim nikakvog razloga zašto bi to bilo loše. Kao što ne vidim u stvari nikakav problem u tome da lokalni čelnik ima odgovornost i obavezu i da on u krajnjem slučaju može donositi odluke. Nekakva kolektivna upravljanja, kolektivne odgovornosti vrlo rijetko ili skoro nikako ne donose napredak. Stvar je o onome što je govorio kolega Sponza. Da li smo mi svjesni koliko su ti lokalni čelnici razno raznim zakonima, pritiscima, izvitoperenim često činjenicama, istinama pod pritiscima medija u stvari izloženi i koliko u stvari zbog svih tih sa strane razloga ne mogu provesti mnoge stvari koje bi normalno proveli da recimo upravljaju nekom privatnom firmom, privatnom tvrtkom, sasvim drugačija priča. Odnos vijeća ili skupštine na razini županije i lokalnog čelnika, hajde nemojmo biti djeca. Svi mi imamo dovoljno iskustva u tome. Onaj načelnik, gradonačelnik ili župan koji nije u stanju osigurati većinu u svojem predstavničkom tijelu ne treba ni biti lokalni čelnik kratko i jasno. S druge strane, svaki lokalni čelnik si normalno želi napraviti većinu u svom predstavničkom tijelu. I sada stavimo se u situacije donošenja odluka na predstavničkom tijelu, hajde tu ima načelnika, gradonačelnika, ima onih koji su bili, ima onih koji će i biti, ima onih koji jesu. Hajde budimo realni što je to što to vijeće ili skupština toliko jako donosi? I opet ponavljam i apostrofirat ću ponovno kolegu Sponzu jer je izvrsno govorio, izvrsno postavio stvar, koja je to odgovornost predstavničkog tijela, koja je odgovornost vijećnika u nekoj skupštini ili vijeću. Koja je odgovornost? Nema je. Kad dođe odvjetništvo, KRIM policija, razno razne službe, svi dolaze lokalnom čelniku. On je za sve kriv. Nitko ne ide pitati ni jednog vijećnika ništa i ne možemo stavljati u isti omjer dok je takav zakon, a uvijek je prva osoba uvijek odgovorna, ona je uvijek kriva. Ona je uvijek kak' se to kaže u Hrvatskoj to je zanimljivo. Kad nešto dobro se napravi onda su svi zaslužni, kad se nešto ne dobro napravi onda je kriv jedan. Uvijek je to lokalni čelnik jer je izložen, jer je stalno pred ljudima. Ovaj zakon, ove izmjene zakona realno gledajući neće donijeti nešto mnogo toga novog. Neće donijet nešto toga novog. Nazvan je lex šerif totalno pogrešno, totalno krivo. I ja ne znam da li oni koji govore lex šerif čitaju isti tekst koji sam čitao ja, koji smo čitali svi. Ja ne znam. Ili je različito čitavo, nemam pojma. Uglavnom nema pojma. Uglavnom ja sam najprije rekao na Odboru za lokalnu samoupravu da je ovo lex predstavničko tijelo, a onda sam u stvari još malo analizirao i rekao da je ovo lex dogovor i to samo u jednom dijelu. U onom dijelu kod donošenja proračuna gdje sada lokalni čelnik ne može iscenirati, isprovocirati izbore i za sebe i za predstavničko tijelo, a znamo kako su završavali. Kad god je neki lokalni čelnik isprovocirao izbore nedonošenjem proračuna većinom je na narednim izborima on pobijedio i dobio većinu u vijeću ili ona. Govorim sada u jednom i drugom rodu. Sada se to onemogućuje. Dakle, onemogućuje se lokalnom čelniku da isprovocira prijevremene izbore ovim zakonom, jer ne može povući proračun i ne može ga, dakle ne predložiti. Ako ga želi donijeti, ako nema većinu u vijeću mora se dogovarati sa vijećem. Mora postići dogovor, mora postići sporazum da bi mogao funkcionirati. I u tom dijelu po meni zakon nije loš. Ja bih osobno volio a ministar je najavljivao da će se ići na novi zakon, cjelovit, da je ovim zakonom bilo riješeno i pitanje onoga što sam govorio u raspravi u prvom čitanju, da se ograniči broj profesionalaca i u malim općinama i u gradovima. I ponavljam, nije normalno da u nekoj maloj općini mogu biti čak dva profesionalca njihovom voljom, njihovom voljom, ne voljom više nikoga sa strane. Osobno se odlučuje hoće li ili neće ili u nekom malom gradu, a Hrvatska jest država malih gradova da budu tri profesionalca. Čemu? Koliko to košta? Znate koliko košta? Oko 300 tisuća kuna jedan godišnje puta 4 godine milijun 200. E to je recimo nešto što mene malo pecka i nije mi drago da to nije ugrađeno u ove izmjene zakona, da se ograniči taj broj. I morat ćemo doći do toga, morat ćemo ozbiljno razmotriti i tu situaciju u Hrvatskoj i vidjeti u kojoj jedinici lokalne samouprave uopće može biti profesionalac i u kojoj jedinici lokalne samouprave može biti i koliko profesionalac? To su stvari gdje bi se izravno moglo utjecati na ono što vjerujte često puta muči hrvatske građane i što na neki način osiromašuje proračun jedinica lokalne samouprave. Govorilo se i o pročelnicima i o mnogim stvarima. Pa pročelnik za financije je odgovorna osoba. Svaki pročelnik je odgovoran za svoj resor, ali pročelnik za financije je isto odgovorna osoba koju kaži Zakon o odgovornosti kod izvršenja proračuna i donošenje proračuna, Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Znači jest da je on profesionalac i da je izabran, dakle, ne može ga se mijenjati, nije na mandat, ali njega kači zakon isto tako i sigurno da mu nije u interesu da dozvoli nekom lokalnom čelniku, da on ne znam radi neke prevelike gluposti koje bi kačile onda i tog pročelnika koji je tamo. Dakle, imamo mi tu osigurača i kažem, da jednostavno, imamo situaciju da često puta su lokalni čelnici stvarno izloženi svemu i svačemu, onemogućeni u principu onom nesmetanom svojem radu i nemojmo stvarati sliku u ovoj sabornici u Hrvatskom saboru, prema lokalnoj zajednici i prema ljudima koji su tamo birani, da su to neki ljudi koji čine neko zlo. Nemojmo bez obzira u kojoj stranci bili ili bili nezavisni. Nemojmo zato jer ponavljali ste mnogi vi to u raspravama, ponoviti ću i ja. To su ljudi koji su najviše izloženi, očima neposredne javnosti, očima svojim sugrađana, koji s njima idu na kavu, koji se s njima sreću. Koji oni primaju za rukav i pitaju zašto to i to nije napravljeno. I nemojmo onda odavde slati sliku da su to neki negativci. Nisu negativci, nisu negativci. Svaki čovjek koji se na lokalnoj samoupravi, izloži svoje ime, je čovjek koji je dao sebe. I u ogromnom postotku su to ljudi koji žele nešto napraviti za svoju sredinu. Ako rade za svoju sredinu, rade i za Hrvatsku državu, Bože moj. Zato nije dobro, kad se šalje ovakva poruka. I ponavljam i time ću i završiti, prestanimo tražiti način kako smijeniti lokalnog čelnika. Nađimo način kako mu omogućiti da može biti efikasniji, kako bi napravili više za sebe, svoju sredinu, svoje sugrađane i za RH. Mi ćemo podržati kao Klub izmjene ovog zakona.
Hvala lijepo. Imamo 2 replike, prva je poštovanog zastupnika Roberta Podolnjaka. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pitali ste kolega Hrg na početku izlaganja, zašto bi uopće netko htio smijeniti lokalnog izvršnog čelnika. To je bilo vaše pitanje. Ja bih rekao prije svega da poštujem veliki broj načelnika, gradonačelnika i župana koji časno i odgovorno obnašaju svoju dužnost, kao i mnoge druge osobe u drugim profesijama. Ali, stara je narodna izreka, u svakom žitu ima kukolje. Kad je naprosto postoje situacije, kada neki izvršni čelnici ne rade u skladu sa zakonom, ili postoje neke druge okolnosti, koje bi dovele u pitanje njihovu vjerodostojnost, integritet, sposobnost za obavljanje službe. Navesti ću vam nekoliko razloga koji bi mene navodili kao vijećnika u nekom predstavničkom tijelu, da dignem ruku za pokretanje postupka opoziva. Negativno izvješće Državne revizije, materijalna šteta za jedinicu lokalne samouprave, koja je jasno ustanovljiva. Potvrđena optužnica suda za kazneno djelo. Određeni moralni ili etični razlozi, koji bi bili nesporni. Dakle, u takvoj situaciji, da ne navodim sada dalje, jer za to nemam vremena. Ali, gledajte situaciju koja je sada najsvježija. Imate jednog čelnika u jednoj županiji u kojoj vi nemate zbog nekih možda etičkih razloga mogućnosti kako utjecati na to da podnese ostavku, osim da ga predsjednik stranke zamoli da bude odgovoran prema dužnosti koju obnaša i da zapravo u skladu s time postupi. Dakle, da etički postupi jer ne postoji ni jedan zakonski mehanizam, da ga se razriješi dužnosti u situaciji kada mu to kaže i predsjednik stranke.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Branka Hrga.
Kolega Podolnjak, sveo ovo što ste vi nabrojili, je sasvim u redu i to su situacije i slučajevi kada se i kreće u postupke razrješenja. Ali, u ovom dijelu sada od 1-2 čitanja ubačeno je one 2/3 vijećnika koje mogu pokrenuti taj referendum. Ali čemu smo mi skloni u Hrvatskoj. Mi smo skloni ljude javno osuditi, optužiti, maltene, i strpati u zatvor, a na kraju nisu ništa krivi. A što onda? Dakle, 16,5 g. sam obnašao dužnost gradonačelnika. Nabacivali su se blatom na mene, toliko puta da sam, maltene ono, ko zemljani čovjek hodao. Sve to treba izdržati i govorim iz tog ugla, više to nisam. Ali, svejedno znam što znači biti lokalni čelnik, i svakom onome tko je izabran, čestitam kao prvo da se je kandidirao i želim mu da uspije, jer znam kako je to teško. A to što ste vi sve nabrajali, postoji niz načina i modela kako se to napravi. U krajnjem slučaju, vrlo su mali broj u promilima se može mjeriti ljudi koji ne bi i sami odstupali u nekom od tih težih slučajeva sa tih dužnosti. Tako da, kažem, nemojmo zakonom nametati želju kako smijeniti čelnika. Dajmo tim ljudima koji su građane izabrali, pružimo priliku da mogu nešto napraviti u svojoj sredini jer stalno ih sotoniziramo. Slušam u ovoj sabornici već više od 5 godina, stalno sotoniziranje lokalnih dužnosnika. Pa pobogu dosta više toga. I uvijek govorim ono šerif, šerif je pozitivac, s druge strane je razbojnik, tako je bar u kaubojskim filmovima.
Hvala. Sada ćemo prijeći na sljedeći Klub zastupnika a to je onaj SDSS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Boris Milošević. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani ministri, državna tajnice. Pa evo vrlo brzo nakon, stvarno brzo nakon prvog čitanja imamo i Konačni prijedlog zakona u drugom čitanju. Mislim da je tehnički odrađen jako veliki posao pripreme i obrade zakonskog teksta pa treba pohvaliti u tom smislu ministra i stručne službe u ministarstvu. Mada, mislim možda da bi bilo politički mudrije da ovaj konačni Prijedlog zakona imamo nakon ove godine recimo u 1. mjesecu. Pa bi, vjerujem većina kritika koje smo čuli ovdje da se on radi za nekog, da se spašava nekog, bile puno blaže ili zapravo uopće ih ne bi bile. Evo kao što sam rekao, tekst za drugo čitanje je pripremljen, imamo određene izmjene i čak sam primijetio i usvojeni su neki prijedlozi opozicije što svakako treba pohvaliti predlagatelja. Ja sam se u prvoj raspravi fokusirao bio na ono jedino zapravo stvarno što je tu bitno u odnosu na cijeli zakon koji zapravo je pred nama a to je odnos tog predstavničkog tijela i gradonačelnika. 16 godina smo imali jedan model, nakon toga smo imali različite modele. Nekako mi se čini i kroz prvu raspravu a i ovdje sada u drugoj, u raspravi u drugom čitanju većina prisutnih načelnika i gradonačelnika ili bivših načelnika i gradonačelnika zapravo najsklonija modelu koji je bio od 2009. do 2013. kada smo imali model da samo predstavničko tijelo ide na izbore u slučaju neusvajanja proračuna. Meni je to razumljivo i shvatljivo ali mislim da ta ravnoteža ipak nije postojala između ta dva tijela i da je nekako pravednije bilo da se taj odnos promijeni. Jer činjenica je da je načelnik mogao zloupotrijebiti svoje ovlasti i povući proračun ili ga ne predložiti. To su bili ekstremni primjeri kojih nije bilo puno ali ipak ih je bilo. I u tom periodu dakle kada je samo predstavničko tijelo išlo na izbore imali smo negdje 20-ak neusvajanja proračuna i samim time privremenih izbora. Da li i koji model usvojiti, po meni je čisto stvarno političko pitanje, naše političko opredjeljenje što mi zapravo želimo. I kao što sam i u prvom čitanju rekao ako želimo da nemamo izbore, da nemamo privremene izbore, da ih svedemo na najbolju moguću mjeru mislim da će i stvarno biti rijetki onda je ovo najbolji model. Onda, vrlo, vrlo rijetko to će se dogoditi da predstavničko tijelo neće usvojiti proračun ili da će načelnik odlučiti da ga ne predloži pa da samo ide on. Dakle njih dvoje, dakle ta dva legitimiteta koja vuku jedan i drugi, dakle izvršno tijelo i predstavničko tijelo ići će dakle rijetko na provjeru, oni će jednostavno biti prisiljeni na suradnju. I to se neće morati samo očitovati na proračunima nego će se morati očitovati i na puno drugih, manje važnih odluka. Činjenica je da je postojeći model koji je sada na snazi, gdje se može, kada se ne usvoji proračun pa se ide na izbore, dakle i jedno i drugo tijelo, da su vijećnici većinom dakle su, vijećnici, odnosno vijeće bili krivi, zloupotrjebljavalo ovaj institut. To je činjenica koja je lako provjerljiva, oni su taj institut toliko u nekim jedinicama zloupotrjebljavali da je to išlo i do apsurda. Možemo uzeti samo za primjer Vrgorac gdje je bilo nekoliko izbora u ovom mandatu, skoro svake godine su bili izbori, što svakako nije bilo dobro za Vrgorac. Međutim, tek ako ovaj prijedlog zakona bude usvojen, tek kada odvrtimo cijeli, puni mandat moći ćemo ocijeniti i kakav je ovaj predloženi model. Ja sam i u prvom čitanju iznio svoje dvojbe i sada ću ovdje nešto ponoviti, dakle izražavam i dalje dvojbu da li je ovo najbolji model da riješimo sukob između načelnika predstavničkog tijela. Jer lako je dok je dobro, dok imamo dvije konstruktivne strane ali kada imamo dvije sukobljene strane koje ne popuštaju, mi imamo onda situaciju da jednostavno dolazi do toga da što god da načelnik predloži bude odbijeno ili bude izmijenjeno u znatno, u znatnom dijelu. I zapravo nemamo onda mehanizam na koji način to riješiti. Mislim svakako da će vijećnici u onim općinama, gradovima i županijama gdje načelnik, gradonačelnik i župan nemaju većinu ići na to da svojim amandmanima promijene proračun ali da i amandmanima mijenjaju sve odluke koje bude predlagati općinski načelnik, gradonačelnik i župan. Što se tiče izmjena teksta u odnosu, dakle na prvo čitanje mislim da je dobro da je predlagatelj brisao odredbu kojom je bilo utvrđeno da prijevremeni izbori se neće održati ako je 12 mjeseci do redovnih izbora a prestao je mandat dakle zamjeniku načelnika koji bi, koji je obnašao zapravo dužnost općinskog načelnika, gradonačelnika i župana iako bi benefit bio taj da ne bi imali prijevremene izbore a vrlo kratak mandat novo izabranog čelnika, mislim da je benefit puno veći da izbori budu jer ipak Vladin povjerenik nema te ovlasti kakve ima izabrani općinski načelnik, gradonačelnik i župan. Svakako izbora prijevremenih neće biti ako bi ti prijevremeni zbori padali u godini kada su redovni izbori. Ono što je po meni najveća promjena to su konstatirali svi koji su prije mene raspravljali je ta da je uveden institut pokretanja opoziva odnosno referenduma za opoziv od strane vijećnika i to 2/3 vijećnika, dakle bila bi potrebna 2/3 većina vijećnika. Mislim da je to pravedan sustav. Činjenica je da stvarno ako se neki općinski načelnik, gradonačelnik ili župan dovede u situaciju da je 2/3 predstavničkog tijela protiv njega, da tu sigurno suradnje neće biti i da u biti njima treba dopustiti mogućnost da pokrenu institut opoziva. Činjenica je i ta da pokretanja opoziva od strane 2/3 vijećnika znači samo zapravo raspisivanje referenduma, ne znači i automatski opoziv, dakle birači će reći konačno svoje. Ono što vidim kao nedostatak ovog instituta je upravo, znači taj alat imaju i vijećnici ali sličan alat ili nekakav drugi alat neće imati načelnik jer će doći situacija takva da će načelnik htjeti ići na izbore ali zajedno sa predstavničkim tijelom kad vidi zapravo da svaki njegov prijedlog je ili odbijen ili je izmijenjen u znatnom obliku. Ono što je isto nedostatak ovog instituta je zapravo što mi nemamo prethodno iskustvo u ovom institutu opoziva putem referenduma, dakle otkad je on uveden mi nismo imali niti jedan referendum takvog tipa dakle nismo imali niti jedan opoziv. Za kraj smatram dobrim što nisu usvojeni prijedlozi koji su bili u prvom čitanju pa čak i na saborskom odboru koji se tiču amandmana na sam proračun. istina, postoji opasnost da taj proračun bude u znatnom djelu izmijenjen od strane vijećnika ali mislim da zakon o proračunu i sam proračun i mehanizam donošenja proračuna ima svoju logiku, da tu logiku treba pustiti i da vijećnicima ipak treba pustiti slobodu da predlažu amandmanima izmjene proračuna. Istina, kad malo razmislimo, mi smo jučer raspravljali o 150 proračuna, pitanje kako bi državni proračun izgledao da smo usvojili svih 150 proračuna, ali kažem, mislim da su to iznimno rijetke situacije i da ih neće biti. Kažem, ako se ovaj prijedlog zakona usvoji, mislim da prijevremenih izbora više neće biti, vjerujem da neće biti ni referenduma za opoziv, da će biti vrlo, vrlo ekstremne situacije da je 2/3 većina u vijeću protiv načelnika. Koliko ja pamtim, mislim da smo imali od poznatijih slučajeva samo situaciju u gradu Zagrebu kad je gospodin Bandić izašao iz SDP-a, onda je on praktički zapravo imao cijelu gradsku skupštinu protiv sebe ali onda zapravo nije bilo mogućnosti da ga se smijeni jer je na prijevremene izbore mogao ići samo predstavničko tijelo. Za kraj, naglasio bi samo ovu činjenicu, dakle mislim da je ovo čisto političko opredjeljenje, da li je ovaj model najbolji ili najuspješniji, da ćemo pravu ocjenu moći donijeti tek za 4 godine pune njegove primjene odnosno nakon slijedećih lokalnih izbora koji nas čekaju 2021. Hvala.
Hvala lijepo, imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Kolega Milošević, slažem se s većim djelom vaše rasprave ali prije svega osobno doživljavam i kao čelnik lokalne samouprave ovaj zakon jednim dobrim okvirom koji nas kao političare, kao čelnike tjeraju na suradnju, nema momenata koji nam nešto brane. Znači, slušali smo mi danas ovdje neke primjedbe recimo na naknade. Tko vijećnicima temeljem ovog zakon brani da rade za 0 kuna? Ili načelniku ili zamjeniku načelnika? Ne brani zakon. Ostavljamo prostor nek' se modelira dolje na lokalnoj razini pa ako oni misle da neće imati naknadu, nek' donese takvu odluku, jel' tako? Da li nas tjera odnos da se moramo međusobno rušiti? Ne tjera nas i daje mogućnosti i načelniku i predstavničkom tijelu da ostvare svoje politike. Ako ja ovo dobro razumijem. Znači ako si nezainteresirano vijeće i u kohabitaciji si sa čelnikom, onda se može dogoditi da nemaš nikakav interes i da te načelnik s pravom sruši. Pa ćemo tražiti novu većinu. Ali ako si zainteresirano vijeće, koje želi modelirati politike na lokalnoj razini, onda ćete lijepo dati amandmane na proračun, on će se ili usvojiti ili neće usvojiti ali nema čelnik više mogućnosti da nešto neće onda. Morat će surađivat s vijećem i dogovorit se oko tih amandmana, onda svi sudjeluju u modeliranju politike. Dosad smo imali jednostrani potez. Lokalni čelnik ne bi dao proračun, idemo svi na izbore ako mu to nije pasalo. Zašto? Znači, gledajmo stvarno onako kako piše. I idemo surađivati svi međusobno i nisam siguran da neće biti izbora, bit će izbora. Zašto? Jer referendum od 20% u malim sredinama omogućava bez problema raspisivanje referenduma. Hoće li se ostvariti referendumske inicijative, to je drugo pitanje ali zakonik ne brani. Mi smo do sada imali zacementirane neke stvari di se jasno znalo što smiješ, što ne smiješ pa bi se tako ponašali, znači gledajmo stvarno zakon onako kako je napisan i vidjet ćete da je ovo jako dobar zakon.
Hvala. Odgovor kolege Miloševića.
Poštovani kolega Borić, pa ja se slažem s vama i smatram da treba ostaviti pogotovo u zakonima što veću i što širu slobodu jedinicama lokalne samouprave da svoje spolove i neke svoje odnose uređuju onako kako oni misle da je najbolje. Ipak, imamo i ovaj zakon koji je organski zakon kojim se uređuje ustrojstvo lokalne samouprave, kojim država intervenira u te odnose nastojeći postaviti neka okvirna pravila. I sad mijenjamo zakon jer je predlagatelj ocijenio da imamo previše prijevremenih izbora pa je odlučio intervenirati na način da smanji tu mogućnost da se i vijeće i gradonačelnik odnosno načelnik i župan prisile na suradnju s predstavničkim tijelom kako bi zapravo prijevremenih izbora bilo sve manje. Intervencije nisu poželjne ali su nekad potrebne. Primjerice, imamo situaciju iako zakon kaže da trebaju se osnovati mjesni odbori, iako u statutima imamo predviđene i mjesne odbore … [[Govornik se ne razumije.]] jedinice lokalne samouprave, nemamo raspisane izbore za njih. Možemo mi upozoravati takve općine i gradove da osnuju odnosno da raspišu izbore za mjesne odbore a oni neće jer sankcija nema. Što se tiče referenduma, kažem, pozdravljam ovo što je u drugom čitanju uvedeno, mislim da je to dobro, nažalost kažem od 2009. pa na ovamo nemamo iskustva o referendumu za opoziv, imamo iskustva lokalnih referenduma, njih je održano negdje oko 11 od 2009. pa na ovamo i 2 su uspjela. U općini Goričan i mislim da je uspjela u gradu Ploče. Hvala.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj Stranke rada i solidarnosti, Reformista i nezavisnih zastupnika u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Kažimir Varda, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, državna tajnice. Dakle da samo nekoliko natuknica dam. Prvo sam mislio uopće odustati nakon rasprave poštovanog zastupnika Sponze. Po meni je sve rečeno. Međutim, eksplodirao bi da ne kažem slijedeće. Lex šerif a čuli smo ovdje u saborskoj dvorani i lex Bandić. Gospodine ministre, vama se osobno obraćam, vi ste dali objašnjenje. Ako ste ovaj zakon pripremili i predložili zbog gradonačelnika Zagreba, gospodina Bandića, povucite ga. Odmah ga povucite, to gradonačelniku Bandiću ne treba, to njemu ne treba i mnogim ovdje načelnicima i gradonačelnicima ne treba, ne treba. Zašto? Zato ono što je rekao gospodin Sponza. Prvo, shvatili su da je djelokrug skupština ili vijeća određen Ustavom a odluke donose vijeća i te skupštine. Ne donose ih ni gradonačelnik ni načelnik ni župan. On ih samo izvršava. Istinabog i predlaže. I podvrgnut je kritici. I sutra amandmanima na proračun. A na kome je odgovornost? Na načelniku, gradonačelniku, županu. Kolektivno tijelo nigdje ne odgovara, pa ni u ovom Saboru. i onda imate situaciju da mi u tim vijećima, skupštinama preslikavamo situaciju iz ovog Sabora. Svak' može govoriti što hoće, svak' može predlagat što hoće, svak' može prozivat koga hoće, svak' može vrijeđati koga hoće bez odgovornosti. Bez odgovornosti. I preslikavamo tu političku situaciju iz Sabora u ta vijeća i skupštine i to je zlo. Zaboravljamo da su predstavnička tijela u općinama, gradovima i županijama na čelu sa izvršnim tijela bi zapravo trebali raditi u korist građana zbog kojih i jesu tu. Ja neću sad govorit da su oni izabrani neposredno i da iz toga imaju normalno imaju određena prava, ali vjerujte mi i veliku odgovornost za razliku od predstavničkog tijela. Imaju nadzor Državne revizije, imaju nadzor policije i Državnog odvjetništva. Ali mi smo naučili valjda da je presumpcija nevinosti nešto što ste nas ne tiče. To se nas ne tiče. Oblatimo ljude kao što to radimo i ovdje, a onda se gospodine potpredsjedniče s obzirom sa i vodite grupu za promjenu Poslovnika Sabora, a onda se kaže da možemo govoriti što nas god volja, možemo vrijeđati koga god hoćemo, možemo optuživati koga god hoćemo bez odgovornosti jer nas štiti imunitet k'o ličke medvjede. E kad bi tu odgovornost dopustili da, a pozivamo se narod i ovdje i u tim vijećima i u tim skupštinama, onda kad te narod tuži, izvoli pa se pred narodom brani tamo gdje je to mjesto a to je sud a ne saborska govornica i ne govornica općinskog vijeća, skupštine grada ili županija. Tamo se brani. I tu bi uozbiljili raspravu i u Saboru i u tim vijećima i u skupštinama. Bili bi odgovorniji. Uostalom naš Poslovnik mislim da su članovi ako sam zapisao u Poslovniku, više ne znam gdje sam zapisao ali nije bitno, član 23., 24., da, Poslovnika, uopće ne govori o tome da to mora biti praksa Sabora, ne govore. To smo mi izmislili štiteći sebe. I to se opet ocrtava na svim razinama. Pa i danas smo bili svjedoci, pa i danas smo bili svjedoci, ljudi, stoga što se to precrtava na sve linije. Danas smo bili svjedoci strašnih optužbi bez odgovornosti. Šta mislite da nas u općinskim vijećima, u županijskim skupštinama, gradskim vijećima ne slušaju? Tamo prenosimo upravo ove naše političke politikanske bitke a ne govorimo o koristi građana. Mi smo precrtali zapravo situaciju iz Sabora. Gospodine ministre, svejedno je po meni je li to 2/3 ili kvalificirana većina vijećnika, potpuno svejedno. Kvragu da budem tako slobodan kazati, vrlo slobodno i načelnik i gradonačelnik i župan koji nije u stanju osigurati većinu u svojem vijeću ili skupštini. Pa onda moramo, otići će sam. Otići će sam. Prema tome, sasvim je svejedno je li kvalificirana većina ili 2/3 većina. Uvijek ima natpolovičnu većinu. A to nećemo baš tako, ja sam za njego opoziv ili za referendum. Dakle, da ne ponavljam, mislio sam stvarno odustati, nakon kolege Sponze, pa i replike kolege Klarića na njegovu raspravu, jer stvarno nema potrebe, sve je jasno. Na kraju samo da kažem da će Klub, zastupnici Kluba Stranke rada i solidarnosti, Reformista i nezavisni, glasovati za ovaj prijedlog zakona, sa eventualnim amandmanima koje će ovaj Vlada usvojiti. Hvala lijepo.
Hvala imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Borića.
Samo jedna, evo samo želim dodati na ovo što ste rekli, kolega Varada, potpuno se slažem svime što ste rekli, ali ajmo još jedanput raščistiti ovu priču, radi čega ovaj zakon i zašto ga se ne može zvati ovako kako ste vi rekli. Ako netko pobijedi 5 puta, direktnim izborom ili izvješćem ili skupštinom. Netko, oni druge strane će prozivati, nikad nije pobijedio niti je imao priliku da obnaša. A očito nešto ne štima. Sada čujemo da o svemu trebaju odlučivati građani. Pa tko je nekoga izabrao 5 puta, ti isti građani, sa cijelim životopisom, sa svim onim što si ti pred njih donio. I onda ti kažu, ti isti građani te ne mogu srušiti koji su te izabrali, jer evo taj zakon to nešto ne dozvoli. Pa ovaj zakon sve dozvali. Barem sam ga ja tako shvatio. I ima mogućnosti samo je pitanje, što želimo koristiti. Što želi skupština koristiti, vijeće, što želi čelnik koristiti ili njegov zamjenik ili što ja znam. Znači pozivati se na građane kad ti paše, pozivati se na njih opet kad ti ne paše, nije korektno. Jer netko je te čelnike birao, ti isti građani. Iako im nije smetalo ništa do sada, dođemo do onog zadnjeg dijela, presunkcija nevinosti, što hoćemo. Evo, slušamo od kolege Mosta, bez da si optužen, da te netko, zato što negdje piše u novinama, jer netko ne znam, nešto napravio, medijski se stvori neka slika, ti si kriv izvoli ča. Pa ljudi to ne prihvaćaju baš na terenu. Nije baš tako i što je suprotni učinak, baš oni koji su najviše bili u medijima, koji su optuživani su bez problema pobjeđivali. Hoćemo to priznati da je to tako. S kime ne valja nešto? Sa čelnikom, sa građanima ili opet ne valja zakon? Ne može baš sve biti ni po zakonu, kako bi se to reklo tada. Znači pustimo demokraciju, putimo neko iskustvo, koje će se desiti sada u 4 g. Vidjeti ćete da će biti izbora. Biti će izbora ako se budu htjele koristiti poluge ovog zakona, koje on to dozvoljava.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Varde.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Naime, nemam što dodati, osim da podcrtam, ako članovi predstavničkog tijela, i načelnik i gradonačelnik i župan shvate da su tu radi građana a to dokazuje praksa, da su neki načelnici, gradonačelnici i župani izabrani nekoliko puta, nekoliko mandata. Da su tu radi građana, onda ni je dan zakon ne može to riješiti. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj HSS-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Mladen Madjer.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre sa državnom tajnicom. Prvo i mene kao bivšeg čelnika općine vrijeđa ovaj naziv lex šerif, lex faraon, mislim da su to nazivi koji ne priliče onima koji su izabrani i koji obnašanju dužnost, načelnika, gradonačelnika i župana. Ali, istovremeno, i ovaj prijedlog ovog zakona i na niz ovih rasprava koje su sprovedene ovdje u Saboru, vidi se da još treba određenih dorada u ovom zakonu. Pa smatram da još neke dorade bi bile potrebne u ovom zakonu, jer moram upozoriti, da ukoliko znači postoji odgovornost čelnika lokalne samouprave, znači župana, gradonačelnika i načelnika, postoji fiskalna odgovornost, da on odgovara za izvršenje proračuna. U onoj sredini gdje ima većina načelnik, gradonačelnik ili župan, jasno da će to lako proći. Ali, u onim sredinama gdje nema većinu, gdje će biti određenih problema, može praktički vijeće ili skupština sa svojim amandmanima unutar proračuna promijeniti dosta toga u donošenju proračunu, jasno u onim granicama koliko je planirani proračun. I smatram da bi tu moglo doći do dosta velikih problema. I onda je tu odgovornost, jasno predstavničkog tijela i načelnika, odnosno, gradonačelnika koji je biran neposredno ispred svojih mještana. Znači da tu malo taj odnos velim, u onim sredinama gdje je ta većina, neće biti problema. Ali, ima još jedna stvar da uz ovaj zakon ima dosta problema. Evo, mi smo tu, ne znam, netko je u svojoj raspravi, napomenuo i oko pročelnika u jedinstvenim uspravnim odjelima ili pročelnika po općinama mislim da je netko napomenul, da bi trebal biti izabrani mandat sa načelnicima. Mislim da to nije u redu. Mislim da svaki pročelnik u jadnicama lokalne samouprave moraju profesionalno obavljati svoju dužnost, za što su izabrani na natječaju i mislim da se to ne bi smjelo miješati. Znači pročelnici sa izborom jednim političkim izborom čelnika jedinica lokalne samouprave ili skupštine ali i dolazi do problema i ne samo pročelnika nego i u ostalim djelatnicima općine. Možda to nije regulirano ovim zakonom. Trebalo bi se drugačiji odnos urediti sa djelatnicima i općina i gradova, jer dolazi uvijek s obzirom da dolazim iz manje općine sa smjenom načelnika ili župana dolazi i do određene, a moram reći netrpeljivosti izabranog župana ili načelnika sa djelatnicima pa bi to moralo sa jednim drugačijim kolektivnim ugovorom riješiti iako to nije tema ovog zakona. Ali bih samo htio upozoriti da bi trebalo i u budućem zakonu kolektivno ili u kolektivnom ugovoru. Klub HSS-a je uložio dva amandmana. Odnosi se na ovu dvotrećinsku većinu, znači da opoziv načelnika, župana, gradonačelnika do sada je bilo da se može 20% svih birača potpisom može biti referendum. Vi ste u prijedlogu novog zakona da to bude dvije trećine predstavničkog tijela. A mislim da klub HSS-a je zbog toga i stavio amandman da to bude, znači nadpolovična većina vijećnika jer smatramo ipak da je bolje da to bude ipak, tko ima dvije trećine, dvotrećinsku većinu tu neće biti opet da sam napomenul, neće biti problema. Zato smatramo da to znači članku 45. u stavku 2. riječ dvotrećinska se zamjenjuje riječi nadpolovičnom većinom, da sada glasi nadpolovična većina članova predstavničkog tijela. Jedan amandman. I drugi amandman da u članku 86. u stavku 2. riječi „jedinica lokalne odnosno područne samouprave“ se brišu, a iz alineje 2. dodaje se alineja 3. koja glasi: „Nije član niti jedne političke stranke“. Radi se o imenovanju povjerenika u jedinicama lokalne samouprave, jer smatramo da rukovodeći službenik jedinice lokalne samouprave, tj. pročelnik ne može objektivno obavljati posao povjerenika zbog same činjenice da mu je smijenjeni načelnik, gradonačelnik i župan. Također mislimo da u uvjetima koje povjerenik mora zadovoljavati potrebno je dodati da ne smije biti član niti jedne političke stranke kako bi svoj posao obavljao krajnje profesionalno bez ikakvog političkog pritiska. Znači, možda to u velikim gradovima nije problem, ali u malim jedinicama lokalne samouprave to dosta veliki problem. A cjelokupni zakon jasno kad se izglašu ovdje u Saboru moraju se poštivati na nivou cijele RH. Iako su problem zakoni koji se donose u velikim gradovima, u velikim županijama u odnosu na male općine. Ali jasno zakon je donesen i on se mora poštivati. I klub saborskih zastupnika HSS-a će podržati ovaj zakon ali uz, ukoliko se prihvate ova dva amandmana koje je predložio klub HSS-a. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Milorada Batinića.
Hvala potpredsjedniče. Kolega ne mogu se složiti sa dijelom vašeg amandmana da povjerenik ne bude član da se praktički mora ograničiti da ne bi smio biti član niti jedne političke opcije. Mislim da svi ovdje u Saboru, a i van Sabora koji se bavimo, koji smo politički angažirani bavimo se politikom neovisno od lokalne do nacionalne razine upravo želimo da je što više ljudi uključeno u političke procese ne nužno kroz političke stranke ali da kao građani participiraju u tome. Znači na neki način ograničavamo prava građana. Onda je analogno tome jednako tako mogli ste zahtijevati da se mora preispitati toga povjerenika da nije simpatizer, ne vidim koja je je razlika između aktivnog, pasivnog člana simpatizera određene političke opcije. I mislim da na tragu toga to je moje mišljenje ograničavate prava i slobode samih građana. To je jedno. Drugo, povjerenik ima svoja ograničenja, svoje ovlasti i odgovoran je onome koga imenuje. To je Vlada RH i ne vidim što bi moglo biti sporno u tom dijelu da on bi hajmo reći neke simpatije prema nekoj političkoj opciji. On je prije svega profesionalac i mislim da na toj razini, naime zato se ne mogu složiti sa vašim prijedlogom iako vi govorite iz prakse, iz iskustva možda bi u praksi bilo i zlorabe ovakvih pozicija.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Madjera.
Zahvaljujem. Pa upravo zbog toga što dolazim iz sredine upozoravam da pogotovo u malim jedinicama lokalne samouprave ovo ste dobro rekli, postoji simpatizer. I jesu većinom pročelnici simpatizeri tadašnjeg načelnika ili župana, ali još da je i član političke stranke to stvarno nije, ne bi bilo u redu da se imenuje kao povjerenik. To smatramo da nije u redu. Može biti simpatizer, ali još da je i član političke stranke to može direktno. Znamo mi ovlasti povjerenika. Naime, propisane su ovlasti povjerenika. Ali može indirektno, a čak i direktno utjecati na kandidaturu budućeg ili smijenjenog načelnika ili župana.
Sad će u pojedinačnoj raspravi govoriti poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre, kolegice i kolege. Evo s obzirom da je ovo drugo čitanje, nastojat ću u svojoj raspravi se dotaknuti konkretnog prijedloga koji predlažem da bi se ovaj zakon unaprijedio, riječ je o amandmanu koji sam podnio ali prije toga da osvrnem malo na ove povuci-potegni odredbe iz ovog zakona, vezane su za nesmjenjivost načelnika, gradonačelnika i župana. Naime, ono što možemo se svi složiti da je demokracija proces i da ona u RH napreduje, to vidimo iz obrazloženja zakona gdje se spominje da je u vrlo malom broju zapravo došlo do ovih situacija u kojima je bila nemogućnost bilokakve suradnje između predstavničkog i izvršnog tijela. Međutim, zakonodavac, Vlada RH nije samo ta koja kontrolira, nastoji svojom kontrolom nametnuti neka rješenja, već ona koja mora usmjeravati razvoj demokracije u RH. I nije neopravdana bojazan i neopravdani prigovori javnosti da se na ovaj način ponovno umanjuje važnost predstavničkog tijela na račun izvršnog tijela. Jer izvršno tijelo, to je činjenica, znači ima pravo nakon što prvi put predloži proračun, nakon što ga predstavničko tijelo ne usvoji, ima pravo na popravni ispit gdje će predstavničko tijelo zbog svoga neglasanja otići na izbore a izvršno tijelo će ostati i ponovno će novoizabranom predstavničkom tijelu predlagati proračun. Ako promatramo nezavisne načelnike i gradonačelnike koji su izabrani i što je napredak u RH, onda to i ne mora loše biti, međutim ove stvari ne možemo gledati parcijalno, moramo se voditi načelima koje smo prihvatili i … [[Govornik se ne razumije.]] o lokalnoj samoupravi. A sada da objasnim amandman koji sam podnio na članak 54. stavak 1. Naime, u prijedlogu zakona Vlada je predložila da se obriše riječ vezana za udruživanje jedinica lokalne samouprave u formiranju upravnih tijela, izbrisali su osobito one koje su prostorno povezane u jedinstvenu cjelinu općina i gradova na otoku i slično. Ja sam ovdje predložio da se dodaju riječi umjesto njih osobito u svrhu pripreme projekata za povlačenje novčanih sredstava iz fondova EU-a. Naime, ono što je evidentno da RH predstoji velika opasnost da nećemo povući sva sredstva koja su nam na raspolaganju iz fondova EU-a, s druge strane jedinice lokalne samouprave nemaju dovoljne fiskalne i administrativne kapacitete kako bi se aktivno uključilo u ove procese kako bi ostvarilo što više ili stvorilo što veću zalihu projekata koji bi se kasnije mogli aplicirati prema sredstvima EU-a. Postoji čak podatak da gotovo 4/5 je općina uopće nisu povlačila sredstva i to su podaci koji zabrinjavaju. Ovim amandmanom se zapravo postižu dva cilja. S jedne strane s obzirom da je mali broj jedinica uspio povući sredstva, ustrojavanjem ovakvih zajedničkih upravnih tijela se to omogućuje a s druge strane one jedinice lokalne samouprave koje su u tom uspješnije, mogu biti primjer onima koje su bile manje uspješne. Ne samo primjer nego mogu koristiti zajedničke kapacitete. Ovo se naravno veže na promjenu članka 53. stavka 2. koji sad propisuje da jedinice koje imaju manje od 3 tisuće stanovnika više ne moraju osnivati jedinstveni upravni odjel, za obavljanje svih poslova iz svoga djelokruga već mogu osnovati i upravne odjele po svojim potrebama S obzirom na izmjenu iz Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave, one će moći značajni broj djelatnika zaposliti jer ona odredba od 20% izvornih sredstva im neće više biti opasnost jer se prema novom prijedlogu Zakona o financiranju, porez na dohodak prihvaća kao izvorni prihod. Dakle, propisati, zapravo staviti takav prijedlog da su jedinice lokalne samouprave obvezne ustrojiti upravno tijelo za pripremu projekata EU-a zapravo nije moguće jer ne možemo se na taj način nadmetati, ali ova mogućnost da zajednički s drugim jedinicama to osnuju, itekako je dobrodošla jer i prema izjavama ministrice Gabrijele Žalac, vrlo mali broj projekata dosad je realiziran, negdje je ugovoreno oko 20% od ukupne financijske … [[Govornik se ne razumije.]] a svega 10% je isplaćeno. Kraj je 2017. godine, imamo još 3 godine i zbog toga mislim da je ovaj suvisao. Meni je posebno drago što uvijek volim kad ministar dođe braniti zakon, nije mi drago što me ministar nije čuo niti riječi ali bit će prilike da pogleda ovaj amandman, … [[Govornik se ne razumije.]] Samo da zaključim i to je ono što je važno, to sam i naveo u amandmanu, znači nije to ništa revolucionarno i ovako mogu se udruživati jedinice ali mislim da ovaj poticaj je bitan, ako bi ovo stajalo u zakonu, to će ih i motivirati na kraju, vidjet će da je to moguće, a možda će onda i pratiti druge izmjene drugih zakonskih rješenja pa da bi to bilo što učinkovitije. Ja ću dosita još jednom ponovo, 4/5 općina ne privlače sredstva iz fondova EU-a, to je zabrinjavajući podatak. Formiranje jedinstvenog upravnog odjela, referenta, sve to postoji mogućnost, međutim koliko općine same rade i koliko im treba pomoć i to je intencija ovog amandmana. Nadam se ministre, evo ako usvojite amandman, ja ću podržati zakon. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Replika gospodin Grčić, izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] Samo nešto kratko, dakle jučer smo čuli ovo što govorite vi kolega Žagar, oko povlačenja fondova da je povlačenje odnosno isplata sredstava da je porasla 300%. Kad imate 2%, pa vam nešto poraste 2% na 300%, onda je to otprilike 6%. Prema tome i dalje je situacija katastrofalna. I to je nešto što sam htio čisto reći, dodati jer ste potpuno u pravu. Dakle, u ovom trenutku prema svježe objavljenim, konačno objavljenim podacima od strane Ministarstva EU fondova. Ukupne isplate nisu 10 nego 7% i to je naravno krajem 4 godine financijske perspektive 2014./2020. malo i premalo. I zaista taj sastanak koji se jučer dogodio bi trebao biti praksa u Vladi, a to znači svakih tjedan dana mora biti na operativnoj razini sastanak koji će determinirati u kojoj fazi je priprema projekata, što je pripremljeno, što je pripremljeno za ugovaranje, što se zapravo realizira na terenu i koliko se novca stvarno isplaćuje. Bez te jedne vrlo detaljne i precizne procedure praćenja i poticanja cijelog sustava na žalost rezultat će ostati manje-više skroman. Evo to sam htio reći. Hvala vam.
Odgovor gospodin Žagar.
Hvala. Uvaženi kolega Grčić, dakle dvije stvari bitne. Prvo kad govorite o praćenju upravo je intencija ovog mog amandmana je u tom smjeru da naravno, ne možemo odrediti jedinicama da one moraju osnovati upravni odjel za europske projekte. Ali ministarstvo da bi znalo što se na terenu događa mora imati nekakve povratne informacije. Ono sad ima preko tih regularnih koordinatora koje su županijske razvojne agencije, gradske razvojne, LAG-ovi ali očigledno nije to dovoljno posla napravljeno. A što se tiče druge stvari koje je možda ozbiljnije i tiče se i kapaciteta jedinica lokalne samouprave. Mi u ovom trenutku prema istraživanju koje je vodilo Ministarstvo regionalnog razvoja i Središnja agencija za financiranje i ugovaranje programa projekata. Nama trenutno nedostaje 2700 stručnjaka na području pripreme i provedbe projekata, 2700 stručnjaka. A ocjena ovog dosadašnjeg rada od 1 do 5 negdje je 2,5. To nije nikako zadovoljavajuće. Dakle, potrebno je i kroz ovakve zakone jedinicama lokalne samouprave, kroz druga zakonska rješenja omogućiti što veću razinu privlačnosti sredstava EU. Dogodit će nam se, proći će brzo ove tri godine. Dogodit će nam se to da nećemo povući sredstva koja su na raspolaganju.
Hvala lijepa. Gospodin Bauk. Nema ga, gubi pravo. Gospodin Bulj. Nema ga, gubi pravo. Gospodin Bunjac. Nema ga, gubi pravo. Gospodine ministre izvolite, završna riječ.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege saborske zastupnice, saborski zastupnici. Dobra, konstruktivna rasprava. Primio sam i vaše amandmane, pisane amandmane. Evo već nešto malo razmišljamo o njima i kako bi se mogli neki implementirati, a da ne bi dakle doveli u pitanje onu osnovnu funkciju ovog zakona, a to je bolja komunikacija između predstavničkog i izvršnog tijela, bolji rad jedinica lokalne i regionalne samouprave. Samo bih htio jednu poruku evo radi hrvatske javnosti, radi hrvatskih zastupnica i zastupnika. Dakle, radi se o zakonu koji će se odnositi na cijelu Republiku Hrvatsku, na sve općine, gradove i županije. Nikako ne prihvaćam činjenicu da se zakon radi radi određenog grada, županije ili općine ili ne daj Bože nekog gradonačelnika, načelnika i župana. I zahvaljujem evo ga, upozoravaju me da mi je vrijeme pri kraju. Dakle, zahvaljujem još jednom na raspravi. Dobit ćete odgovore na vaše amandmane i nadam se da će i ovaj zakon biti idućeg tjedna sa velikom, velikom većinom usvojen u Hrvatskom saboru. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj i regionalnoj samoupravi, drugo čitanje, P.Z. br. 215. Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli, Klub zastupnika HSS-a, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, zastupnik Robert Podolnjak, zastupnik Tomislav Panenić i zastupnik Tomislav Žagar. Pregled amandmana dostavljen vam je elektronskim putem. Molim predstavnika predlagatelja, državnog tajnika Darka Nekića, da se očituje o podnesenim amandmanima. Idemo na amandman broj jedan, to je amandman zastupnika, poštovanog zastupnika Podolnjaka, izvolite.
Zahvaljujem gospodine Predsjedniče, Amandman, članak 3, zastupnika profesora, doktora Roberta Podolnjaka, se ne prihvaća. Člankom tri kojim se dopunjava članak sedam važećeg zakona propisuje se neobveznost mišljenja stanovnika traženog pri promjeni područja jedinici lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave. Sukladno višekratno izraženim stavovima Ustavnog suda Republike Hrvatske jako je neophodno pribaviti mišljenje stanovnika. To mišljenje ne obvezuje niti predlagača, niti zakonodavca. Stoga se ovim zakonom isto i utvrđuje, a sukladno navedenim stavovima Ustavnog suda.
Izvolite kolega Podolnjak.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dozvolite da vam ukratko kažem da ovo mišljenje stanovnika pri promjeni područja jedinica lokalne samouprave je odredba Europske povelje o lokalnoj samoupravi članak treći. Ona govori o tome da će lokalne vlasti tražiti mišljenje svojih građana kada se mijenjaju granice lokalne samouprave. To će se tražiti na način koji predviđa europska povelja, referendumom ukoliko je to moguće. Referendumi su provedeni u Republici Hrvatskoj u nekim situacijama devedesetih godina, upravo po tome pitanju. Naravno riječ je o savjetodavnom referendumu. Savjetodavni referendum što zna svaku student Ustavnog prava je uvijek neobvezujući pravno. Ali je politički obvezujući. Ali se ne piše da je savjetodavni referendum neobvezujući i to mišljenje ne obvezuje. Prema tome to je jedna potpuno suvišna rečenica u zakonu, nepotrebna preko savjetodavnog referenduma zna se koji su njegovi učinci. Hvala. Tražim da se glasaju amandmanu.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova, pa prelazimo na amandman broj dva Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Amandman se ne prihvaća, amandmanom se predlaže u članku dvadeset četiri važećeg zakona, veličinu od dvadeset posto ukupnog broja birača utvrđenom kao potrebnu kad birači predlažu raspisivanje referenduma smanjiti na dva i pol posto. Smanjenje potrebnog broja birača koji imaju pravo predložiti raspisivanje lokalnog referenduma za gotovo deset puta, u odnosu na važeću veličinu smatra se prekomjernim i neopravdanim. Pogotovo za jedinice lokalne samouprave koje imaju deset tisuća i manje birača u kojima bi slijedom analogije znači dvjesto pedeset birača moglo sazivat referendum svakih šest mjeseci. Hvala lijepa.
Kolega Bunjac izvolite.
Hvala lijepa uvaženi gospodine. Dakle dva i pol od dvadeset inače je osam puta. Ali dobro to nije sad toliko bitno. Nego je bitno da ste vi donijeli prekomjerni članak. Naime dvadeset posto biračkoga tijela znači u praksi, da referendum nikada neće biti održan. To vam pokazuju i statistike zadnje četiri godine. Da su u Republici Hrvatskoj od nekoliko tisuća slučajeva samo u dva održani referendumi. Ova odredba zakona je rigidna, daleko je rigidnija nego ona na nacionalnoj razini gdje je propisano deset posto biračkoga tijela da treba skupiti potpise kako bi se referendum održao, a vidjeli smo da čak ni na državnoj razini sa dakle duplo manjim postotkom referendumi se u biti ne održavaju iz razloga jer potpise nije moguće skupiti. Dakle vi u stvari, jednostavno, ovim nacrtom zakona obmanjujete javnost, tvrdite da ono ima pravo na referendum a u praksi ga nema i ne može ga imati. Time ste vi direktno narušili pravo građana, da sudjeluju u direktnoj demokraciji, da suodlučuju na lokalnoj razini o svojoj sudbini i s te strane mislim da jednostavno je ovaj zakon potrebno promijeniti na način na koji smo mi naveli. Vaši strahovi da će biti referendumi svakih šest mjeseci nisu opravdani, podcjenjujete pamet birača. Oni će jednostavno biti nešto malo češće nego što je slučaj sada, a ako već referendum postoji u zakonu, onda ga treba i omogućiti. Dakle mi se borimo za to da pojam referenduma ovomu zakonu dobije svoj pravi smisao. Iz tog razloga tražim glasanje o ovom amandmanu. Hvala lijepa.
Pristupimo glasovanju o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova pa idemo na amandman poštovanog zastupnika Tomislava Panenića amandman broj tri.
Amandman se ne prihvaća. Naime člankom 7. kojim se dopunjuje članak 31. važećeg zakona propisuje se pravo članova predstavničkog tijela na opravdani neplaćeni izostanak sa posla radi sudjelovanja u radu predstavničkog tijela i njegovih radnih tijela. Prijedlogom zakona bilo je predviđeno i propisivanje načina utvrđivanja naknada članovima predstavničkog tijela. Međutim, od istog se odustalo u ovom konačnom prijedlogu. Naime, slijedom akceptiranih primjedbi koje su se odnosile na pravo jedinica na slobodno raspolaganje svojim sredstvima i pravo predstavničkog tijela da svojom odlukom samo određuje naknade te isticanje mogućnosti zlouporabe u smislu da će predstavnička tijela održavati veći broj sjednica ili da će povisiti iznos naknade pa mjesečni iznos pretvoriti u naknadu po sjednici odlučeno je da naknade kao i do sada svojim odlukom uređuje predstavničko tijelo na način koji smatram najprimjerenijim.
Zahvaljujem. Izvolite kolega Panenić.
O.K, evo hvala lijepo. Ja bih ovako dao jedan komentar. Znači slika koju šaljemo ne dolaskom na sjednice zapravo je bilo nešto što se i nas propitivalo ovdje. I upravo radi toga i ovaj cijenjeni Dom je donio odluku da se sankcionira one koji ne dolaze, ako se već nema drugoga modela. Na ovaj način mi zapravo kažemo ne, mi ovdje imamo jedno pravilo, ono što je lokalno je drugo pravilo, tamo može se ne dolaziti na sjednice koliko god želite puta ali ćete svakako paušalno dobiti mjesečno. Mislim da li je to stvarno poruka koju mi želimo poslati? Ovo što se pozivate zapravo na to da je autonomnost ona koju mi prihvaćamo lokalne samouprave kao takva nešto što je nepovredivo i poveljama, ja bih se tu složio da nismo opet isto tako donijeli odluku o visini plaća u lokalnim samoupravama. Je li tako? Znači ne možemo imati dva kriterija, onda dajemo, pustimo sve da reguliraju lokalne samouprave, nemojmo imati niti jedan pravni akt kojim mi uređujemo nešto što bi oni sami trebali odlučivati. Ali meni je bilo izrazito drago kada sam vidio upravo odredbu kada ste imali u prvom čitanju jer smatram da je primjereno onome što su očekivanja zapravo i naših birača i ovdje, isto tako i na lokalnim razinama i očekivanja da oni koji ne rade ne budu niti nagrađeni za taj. Na ovaj način, evo i vi ste svjesni onda stvarno imamo brojne primjere gdje vijećnici ne dolaze na skupštine ili svoje vijeća i na kraju dobiju istu takvu nagradu kao i onaj tko redovito dolazi. Mislim da to nije niti pravedno ali nije ni nešto što bismo trebali reći da je autonomna odluka lokalne samouprave jer prelazi granice pogotovo moralnoga, moralne i političke odgovornosti. Molim glasanje o ovome. Hvala lijepa.
Prelazimo onda na glasovanje o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova pa idemo onda na amandman br. 4. Kluba zastupnika Živog zida i SNAG-e.
Amandman se ne prihvaća. Naime člankom 10. kojim se mijenja članak 40.b važećeg zakona propisuje se raspisivanje referenduma za opoziv općinskog načelnika, gradonačelnika, župana i njihovih zamjenika te je utvrđeno da raspisivanje tog referenduma može predložiti 20% ukupnog broja birača u jedinici jednako kao i u amandmanu na članak 5. predlaže se veličinu od 20% birača koji bi mogli predložiti raspisivanje referenduma za opoziv smanjiti na 2,5%, već sam rekao da to smatramo znači prekomjernim i neopravdanim.
Tko će u ime predlagatelja? Nitko? Tražite glasovanje? … [[Upadica se ne čuje.]] Ne? Dobro. Onda idemo na amandman br. 5. Kluba zastupnika HSS-a.
Amandman se prihvaća djelomično i u izmijenjenom obliku. Naime, amandmanom je predloženo u članku 10. kojim se mijenja članak 40.b važećeg zakona većinu od dvije trećine članova predstavničkog tijela potrebnu za predlaganje raspisivanja referenduma za opoziv smanjiti na natpolovičnu većinu svih članova predstavničkog tijela. Amandman sada glasi: „U članku 10. kojim se mijenja članak 40.b zakona u stavku 2. podstavku 2. riječ „dvije trećine“ zamjenjuje se riječima „natpolovična većina svih“. U stavku 4. također „dvije trećine“ zamjenjuju se riječima „natpolovična većina svih“. Naime intervencija u ovom stavku 4. je neophodna slijedom izmjene u stavku 2. Ne prihvaća se dio amandmana koji proizlazi iz obrazloženja amandmana a odnosi se na većinu potrebnu za donošenje Odluke o raspisivanju referenduma za opoziv kada su predlagatelji članovi predstavničkog tijela. Naime, podnositelj amandmana predlaže da se Odluka o raspisivanju referenduma donosi natpolovičnom većinom glasova svih članova predstavničkog tijela međutim predlagatelj ostaje kod svog prijedloga da se ta odluka donosi dvotrećinskom većinom glasova svih članova predstavničkog tijela. Na ovaj ćemo način ojačati još više predstavničko tijelo koje do sada uopće nije moglo inicirati znači raspisivanje referenduma za opoziv načelnika, gradonačelnika odnosno župana a istovremeno ostaje i odredba po kojoj raspisivanje referenduma može predložiti 20% birača.
Kolega Vlaović, izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Netko ima vjerojatno uključen, kolega Babić vi imate uključen mikrofon.
Hvala na pomoći predsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Klub HSS-a ne prihvaća ovo obrazloženje i tražimo glasovanje o ovom amandmanu iz razloga što je nakon pritiska javnosti da se uzima mogućnost općinskom vijeću, gradskom vijeću, županijskoj skupštini da kvalitetnije kontrolira rad izvršnog načelnika, gradonačelnika ili župana. Jer i sami znate da 20% potpisa za referendum je teško skupiti i teško će biti provesti referendum a smatramo da bi natpolovičnom većinom kada ti općinsko vijeće, gradsko vijeće ili županijska skupština donijela odluku o raspisivanju referenduma ili županijske skupštine donio odluku o raspisivanju referenduma postojala veća šansa kontrole rada župana, gradonačelnika ili načelnika. Jer ionako u konačnici na referendumu odlučuju građani i to je jedno neposredno odlučivanje koje zagovaramo. Na ovaj način se pro forme stavlja ta mogućnost dvotrećinske većine općinskom vijeću, gradskom vijeću ili županijskoj skupštini koju je jako teško skupiti. Ja da sam načelnik ili gradonačelnik i da mi dvije trećine vijeća ne prihvaća moj rad sam bih podnio ostavku, ne bih čekao da se raspisuje referendum i išao bih na izbore. Pa ako me građani hoće, a to je cilj demokracije da građani odlučuju tko će ih voditi i mislim da na ovaj način dajemo mogućnost da građani odlučuju tko će voditi općinu, grad ili županiju i tražimo glasovanje.
Dakle glasujemo sada o izvornom prijedlogu Kluba zastupnika HSS-a. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Ne nije prihvaćen koliko sam shvatio kolegu Vlaovića. On ne prihvaća ništa i traži da se glasuje o njegovom izvornom prijedlogu. Dakle, glasujemo onda o onome o …
Molio bih pojašnjenje prije glasanja. Dakle, ako se amandman ne prihvati onda ostaje u obrazloženju ovo što je državni tajnik već prihvatio. Dakle, da li djelomični amandman postaje sastavni dio prijedloga?
Pa koliko sam shvatio predlagatelj je povukao i ne slaže se sa ovim tumačenjem Vlade i traži da se glasuje o njegovom izvornom prijedlogu amandmana. Dakle, mi ovdje onda imamo situaciju u kojoj Vlada ne prihvaća ono što je izvorno bilo, pa vas molim da glasujemo o amandmanu HSS-a izvorno kakav je bio. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo sada na šesti amandman zastupnika Roberta Podolnjaka. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Amandmanom se predlaže većinu od dvije trećine članova predstavničkog tijela potrebnu za predlaganje raspisivanje referenduma za opoziv smanjiti na jednu trećinu. Smanjenje te veličine se smatra neosnovanim, te predlagatelj smatra da je primjerenije rješenje predloženo bilo u ovom prethodnom amandmanu u dijelu koji se i prihvaća da raspisivanje referenduma za opoziv može predložiti natpolovična većina svih članova predstavničkog tijela.
Izvolite kolega Podolnjak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kao što ćete vidjeti ja sam ono što su kolege iz HSS-a spojili u jedan amandman razdvojio u dva. Ali za ovaj prvi vjerujem da biste ga svi trebali prihvatiti. Zašto? Logika je da se traži različiti broj članova predstavničkog tijela kod iniciranja nekog prijedloga da se nađe na raspravi u odlučivanju i broja koji je potreban da se odluka donese. U konkretnom slučaju radi se o inicijativnom prijedlogu da se o nečem raspravi na predstavničkom tijelu lokalne samouprave, a riječ je o odluci da se donese Odluka o raspisivanju referenduma. Zato nije primjereno da se traži niti dvotrećinska većina, a niti natpolovična većina svih vijećnika. Da vas podsjetim, u ovom Hrvatskom saboru kada se traži inicijalni broj zastupnika za raspravu o nekoj temi, onda to nikada nije natpolovična većina. To je jedna petina za iniciranje rasprave o promjenama Ustava, jedna petina kada je u pitanju rasprava o povjerenju Vladi ili nekom ministru, jedna trećina kada je posrijedi pitanje odgovornosti predsjednika. Ali nikada se ne traži natpolovična većina da bismo temu uopće stavili na dnevni red. To znači da bi parlamentarna većina uvijek odlučivala hoćemo li o nečem uopće raspravljati. Izvorno u zakonu 2007. godine tražila se jedna trećina što je dovoljno visoka barijera da se neka tema uvrsti u dnevni red. Prema tome, ostajem pri tom prijedlogu, on je jedini razuman da se o temi raspravi i da ona jedna trećina pokuša uvjeriti preostale vijećnike da odluče o odluci raspisivanju referenduma. Tržim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 7. istog zastupnika.
Amandman se ne prihvaća. Amandmanom se nastavno na prethodni amandman predlaže većinu od dvije trećine članova predstavničkog tijela potrebnu za donošenje odluke o raspisivanju referenduma za opoziv smanjiti na većinu glasova svih članova. Smanjenje te veličine se smatra neosnovanim. Predlagatelj smatra da je primjereno utvrđivanje dvotrećinske većine za donošenje Odluke o raspisivanju referenduma za opoziv.
Izvolite kolega Podolnjak.
Da pojasnimo, ovo je drugi dio navedenog članka koji govori o donošenju odluke. Dakle, jedno je inicijativni prijedlog za koji sam smatrao da je dovoljna jedna trećina vijećnika, a konačni prijedlog da odluči natpolovična većina svih. Takvo je rješenje bilo u izvornom zakonu 2007. godine. Ono nije dovelo do poplave referenduma u lokalnoj upravi za četiri godine koliko je ta odredba bila na snazi od 2009. do 2013. održana su svega 2 referenduma na temelju odluka predstavničkih tijela. Svega 2 u 4 godine. Drugo, natpolovična većina svih vijećnika u tijelu lokalne samouprave u predstavničkom tijelu je najveća većina koju inače zahtijevamo prema Zakonu o lokalnoj samoupravi da predstavničko tijelo o nečem odlučuje. Tom većinom odlučuje o statutu, o izboru predsjednika predstavničkog tijela, o proračunu. Logično je da odlučuje i o iniciranju referenduma o opozivu čelnika izvršnog tijela. Dvotrećinska većina zapravo takvu odluku čini izuzetno teško mogućom, gotovo nemogućom misijom jer znamo i ne trebam vas uvjeravat da će takva izuzetno kvalificirana većina biti gotovo nemoguća i ovo zapravo gledamo samo kroz prizmu cjelovitog pristupa predlagatelja ovom zakonu da bilokakvo iniciranje smjene razrješenja ili opoziva bilokojeg gradonačelnika zbog bilo čega se naprosto učini nemogućom misijom. Ova 2/3 većina je upravo na tome tragu i tako je i treba zapravo promatrati. Hvala i tražim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Niti ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova pa idemo na 8. amandman istog zastupnika, izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Amandmanom se predlaže brisati članak 12. kojim je izmijenjen članak 53. važećeg zakona a kojim se ukida obveza ustrojavanja jedinstvenog upravnog odjela u općinama i gradovima do 3 000 stanovnika. Rješenjem iz prijedloga zakona se općinama i gradovima neovisno o broju stanovnika prepušta na volju ustrojavanje jedinstvenog upravnog odjela ili većeg broja upravnih tijela ovisno o potrebama svake pojedine jedinice te predlagatelj smatra da nema potrebe za ograničavanjem njihove volje neovisno o veličini općine ili grada.
Očitovanje, izvolite.
Zahvaljujem. Riječ je je o odredbi kojom se omogućuje nakon 25 godina gotovo od donošenja Zakona o lokalnoj samoupravi da male općine do 3 000 stanovnika mogu imati više upravnih tijela. Dakle, umjesto jedinstvenog upravnog odjela da mogu imati više njih što znači automatski više pročelnika i popratnih službi koje su prisutne u svakom upravnom odjelu. I to bez ikakvih ograničenja, fiskalnih ili nek druge prirode. Postoje vjerojatno neke općine koje imaju manji broj stanovnika a koje imaju velike fiskalne prihode i moguće je da u tim situacijama i postoji netko razumno opravdanje da svoje službe organiziraju i kroz više upravnih odjela ali ne selektivno za svih otprilike 250 malih općina omogućiti da se osnuje više upravnih tijela što će sasvim sigurno dovesti do dodatnog zapošljavanja u lokalnoj samoupravi. Često u lokalnim samoupravama, malim općinama koje nemaju dovoljne fiskalne prihode gdje smo sada to i zakonom omogućili, apsolutno nije dobro rješenje i ne vidimo nikakvu logiku nakon 25 godina odstupiti od jednog zakonskog rješenja, u najmanjim općinama otvoriti neselektivno vrata dodatnom zapošljavanju čak i tamo gdje ne postoje elementarni uvjeti da se zapošljavaju veći broj pročelnika, službenika, tajnika i ostalog administrativnog osoblja. I zbog toga tražimo glasovanje o amandmanu.
Molim glasovanje o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova, idemo na 9., to je poštovani kolega Tomislav Žagar.
Amandman se prihvaća u izmijenjenom obliku. Amandmanom je predloženo u članku 54. stavku 1. važećeg zakona kojim je propisano organiziranje zajedničkog obavljanja poslova iz samoupravnog djelokruga dvije ili više jedinica lokalne samouprave dodati „osobito u svrhu pripreme projekata za povlačenje novčanih sredstava iz fondova EU-a.“ Amandman sada glasi u članku 14. kojim se mijenja članak 54. stavak 1. zakona iza riječi „zajednički“, točka se zamjenjuje zarezom i dodaju se riječi „osobito u svrhu pripreme projekata za povlačenje novčanih sredstava iz fondova EU-a.“ Uz izmjenu odredbe članka 54. stavak 1. zakona iz konačnog prijedloga zakona te prihvaćenog amandmana, stavak 1. sada glasi: „Dvije ili više jedinica lokalne samouprave mogu obavljanje pojedinih poslova iz svog samoupravnog djelokruga organizirati zajednički osobito u svrhu pripreme projekata za povlačenje novčanih sredstava iz fondova EU-a.“ Ovim je Vlada RH poslala jasnu poruku da želi potaknuti jedinice lokalne samouprave da se udružuju u povlačenju sredstava iz Eu fondova i zakonom im omogućiti da se organiziraju međusobno u cilju što efikasnije suradnje u tu svrhu.
Kolega Žagar, izvolite.
Prihvaćam.
Hvala vam. Dakle ovako, izmijenjeni amandman postaje sastavni dio zakona. Idemo na amandman broj 10. poštovanog kolege Podolnjaka ponovno.
Amandman se ne prihvaća. Amandmanom se predlaže u dodanom članku 69. a) stavku 1. zakona kojim se propisuje razrješenje općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana i njihovih zamjenika u slučaju ako ne predlože proračun ili povuku prijedlog proračuna te ne preloženi novi prijedlog, brisati dio koji se odnosi na povlačenje prijedloga proračuna i ne predlaganja novoga prijedloga u roku koji omogućuje donošenje proračuna. Prijedlog podnositelja amandmana je neosnovan jer je takva mogućnost u zakon postojala i do sada a i prije 2012. godine dok povlačenje proračuna nije bilo navedeno u zakonu već je bilo uređeno poslovnicima predstavničkih tijela, u praksi je postojao niz slučajeva u kojima je do povlačenja proračuna došlo. Stoga nema zapreke da se isto uredi zakonom. Rokovi za donošenje proračuna jasno proizlaze iz Zakona o proračunu. Proračun se donosi za proračunsku godinu i vrijedi za tu godinu. Proračunska godina razdoblja je od 12 mjeseci koja počinje 1. siječnja a završava 31. prosinca kalendarske godine. Proračun donosi predstavničko tijelo za proračunsku godinu koja odgovara kalendarskoj godini i to prije početka godine na koju se odnosi. Predstavničko tijelo donosi proračun do konca tekuće godine i to u roku koji omogućuje primjenu proračuna s 1. siječnja godine za koju se donosi proračun. Nastavno na prethodno nije potrebno propisivati koliko puta bi proračun mogao biti povučen, bitno je da se omogući njegovo donošenje do konca tekuće godine. Odredba ni po čemu nije protivna odredbama Europske povelje o lokalnoj samoupravi.
Očitovanje kolega Podolnjak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ako bi ovo obrazloženje državnog tajnika stajalo onda je pitanje zbog čega smo uopće donijeli Zakon o proračunu koji predviđa rokove i za Vladu i za predstavnička tijela lokalne samouprave i za izvršna tijela lokalne samouprave koje je dužno podnijeti prijedlog proračuna predstavničkom tijelu do 15. studenog, da bi predstavničko tijelo imalo dovoljno vremena o tome raspraviti u nekim lokalnim samoupravama i u dva čitanja, dakle ne odjednom nego u prvom čitanju pa u drugom čitanju i dovoljno vremena o tome odlučiti prije konca godine. U ovom ključnom zakonskom članku moguće je ukoliko primjerice nakon eventualno današnjeg izglasavanja zakon sutra stupi na snagu od ponedjeljka predstavnička tijela koja će zasjedati se mogu naći u situaciji da čelnik izvršnog tijela povuče prijedlog proračuna ukoliko ne bude zadovoljan prihvaćenim amandmanima na sjednici predstavničkog tijela. Svi rokovi koji su Zakonom o proračunu predviđeni padaju u vodu, tada on koji na taj način izražava nezadovoljstvo dužan je po zakonu ponovno uputiti prijedlog proračuna. Kakav? Sa usvojenim amandmanima. Ali zašto je onda povlačio proračun bez usvojenih amandmana, ali onda će biti ponovno suočen sa istim amandmanima. Nema nikakve logike ovaj tekst članka koji se predlaže. Ja ga nazivam ping-pong igrom između predstavničkog tijela i lokalnog čelnika koji će na kraju priče završiti na način da bi najbolje bilo proračun usvajati 31. prosinca jer tada predstavničko tijelo sasvim sigurno donosi proračun, a gradonačelnik ga ne može povuć. Tražim glasanje. Hvala.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo sada na 11. amandman isto tako zastupnika POdolnjaka. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Amandmanom se predlaže u izmijenjenom članku 85.a zakona kojim se uređuje institut istovremenog raspuštanja predstavničkog i razrješenja izvršnog tijela, razloge za istovremeno raspuštanje predstavničkog i razrješenje izvršnog tijela preformulirati tako da do primjene tog instituta dođe, pod 1) ako predstavničko tijelo na prijedlog 1/3 članova predstavničkog tijela iskaže nepovjerenje općinskom načelniku, gradonačelniku odnosno županu većinom svih članova predstavničkog tijela i pod 2) ako općinski načelnik, gradonačelnik odnosno župan podnese ostavku s obrazloženjem da ne može surađivati sa predstavničkim tijelom. Rješenja predložena amandmanom nisu prihvatljiva iz razloga što 1) predstavničko tijelo ne bira izvršno tijelo, pa mu ne može ni iskazivati nepovjerenje i pod 2) ostavka je osobni čin i sukladno važećem zakonodavstvu predstavlja razlog za prestanak mandata općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana po sili zakona. Razlozi podnošenja ostavke ne moraju se obrazlagati, a samo obrazloženje ne mijenja suštinu činjenice podnošenja ostavke pa se ne može raditi razlikovanje između ostavke podnesene bez obrazloženja i ostavke podnesene uz obrazloženje da ne može surađivati s predstavničkim tijelom ni pravne posljedice podnesene ostavke ne mogu biti različite.
Očitovanje, izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U odnosu na predlagatelja koji svaki puta kod promjene zakona predlaže nešto što ne postoji nigdje drugdje u europskoj praksi tamo gdje se neposredno biraju gradonačelnici, ja predlažem nešto što postoji u europskoj praksi, model istovremenog razrješenja i gradonačelnika i predstavničkog tijela koje se događa u situaciji dubokog nepovjerenja između jednog i drugog tijela. Ono što su kolege u SDP-u namjeravale riješiti na isti način, ali kod donošenja proračuna ovo je model koji postoji četvrt stoljeća u Italiji. Tamo se na taj način razrješava sukob između gradonačelnika i vijeća koji se razrješava na način da jedni i drugi idu na izbore i da biračko tijelo tada odlučuje tko je odgovoran za političku krizu koja je nastala u toj lokalnoj samoupravi. I na taj način treba promatrati taj model. I ono što je važno reći taj model koji postoji jako dugo u talijanskoj praksi, nije doveo do velikog broja izbora i prijevremenih razrješenja zato što se to događa u rijetkim situacijama kada doista postoje opravdani razlozi, kada doista nešto ozbiljno ne funkcionira u toj lokalnoj samoupravi i tada se prepušta građanima da odluče o tom gradonačelniku i o tom predstavničkom tijelu tko je odgovoran. To je jedina svrha ove odredbe. A to se može dogoditi u bilo kojem trenutku tijekom mandata, može se dogoditi izvanredna okolnost, neka situacija koja čini nemogućom daljnju suradnju ili nešto što je vezano uz gradonačelnika neka situacija koja ga čini neprimjerenim dalje za tu dužnost. Tražim glasovanje.
Pristupimo glasovanju koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Pa idemo na amandman broj 12, isto tako kolega Podolnjak.
Amandman se ne prihvaća. Amandmanom se predlaže u dodanom članku 86. a) zakona kojim se uređuju uvjeti za imenovanje i razrješenje povjerenika Vlade ispustiti da se za povjerenika u pravilu imenuje službenik te se predlaže dodati uvjet da nije član političke stranke. Predlagatelj nije suglasan sa amandmanom jer upravo navođenje izraza u pravilu ostavlja se mogućnost imenovanja i nekoga tko nije službenik u situaciji kada ne može biti udovoljenom tom pravilu iz bilokojeg razloga. Što se tiče članstva u političkoj stranci, to ne može biti zapreka za imenovanje povjerenika jer povjerenik obavlja dužnost predstavničkog ili izvršnog tijela koje su političke dužnosti. Isto tako članstvo u političkoj stranci nije zapreka ni za službenike pa nema razloga da bude i za povjerenike.
Izvolite, kolega Podolnjak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Želim jasno reći da naš stav u MOST-u bi u cjelovitoj rekonstrukciji Zakona o lokalnoj samoupravi išao u smjeru eliminiranja uloge i postojanja povjerenika Vlade jer on je strano tijelo koje ulazi u lokalnu samoupravu i to u situacijama kada dolazi do sukoba načelnika i predstavničkog tijela. Ali sada možemo regulirati samo minimalno tu funkciju i željeli smo amandmanom dvije stvari. Prvo da kada već mora doći taj povjerenik da bude iz redova ili službenika državne uprave ili lokalne samouprave, dakle netko tko je dobro upoznat sa propisima koji se odnose na lokalnu samoupravu. Po mogućnosti bilo bi najbolje da je iz ureda državne uprave i drugo da nije to u pravilu osoba ali može biti izuzetak jer nažalost mi znamo kada predviđamo izuzetak, da se taj izuzetak vrlo često događa. U pravilu bi rasprava sa zainteresiranom javnošću o ovome zakonu trebala trajati 30 dana, a trajala je 15 dana. Toliko o u pravilu. I drugo, amandmanom tražimo da ne bude član političke strane kako bismo i na taj način depolitizirali funkciju povjerenika koji je u tom trenutku na čelu lokalne samouprave i znamo iz iskustva da je bilo situacija kada su ti povjerenici dok su bili dužnosti povjerenika, bili kandidati za čelnika izvršnog tijela u nekoj općini ili gradu. Dakle, oni su zapravo zlorabili funkciji povjerenika da bi se natjecali na izborima. Zato predlažemo ovaj amandman da ne mogu biti članovi političke stranke. Hvala.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman boj 13., Kluba zastupnika HSS-a.
Amandman se djelomično prihvaća. Amandmanom se predlaže u dodanom članku 86. a) zakona kojim se uređuju uvjeti za imenovanje i razrješenje povjerenika Vlade ispustiti da se za povjerenika u pravilu imenuje rukovodeći službenik jedinice lokalne odnosno područne (regionalne) samouprave te se predlaže dodati uvjet da nije član političke stranke. Amandman se prihvaća u djelu koji se odnosi na službenika jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave te se sada glasi: U članku 28. kojim se dodaje članak 86. a) zakona u stavku 2. riječi „jedinice lokalne odnosno područne (regionalne) samouprave ili“ brišu se. Amandman se ne prihvaća u djelu koji se odnosi na dodavanje uvjeta da nije član političke stranke iz razloga navedenih u obrazloženju na prethodni amandman.
Izvolite.
Hvala lijepo. Ne prihvaćamo ovo objašnjenje i tražimo glasanje o amandmanu o izvornom obliku. Povjerenik ne bi smio biti član niti jedne stranke…
Kolega Lenart, ne možete tako. Dakle, ili ćete prihvatiti ovakav oblik amandmana ili ga nećete prihvatiti pa ćemo glasovati o izvornom onda.
Tražimo glasovanje u izvornom obliku.
Znači, odbijate ovaj dio da se unese koji Vlada prihvaća? Dobro, onda glasujmo, izvolite kolega.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Nemojte ovo shvatiti kao osobno, međutim držim da se ovdje pojavila povreda članka 202. Poslovnika Hrvatskog sabora kao i u slučaju amandmana broj 5. Kluba zastupnika HSS-a jer mi moramo razriješiti dvojbu koja je nastala. Ja držim da u situaciji kada Vlada RH prihvati amandman predlagatelja u djelu ili u izmijenjenom obliku unatoč tome što predlagatelj amandmana traži glasovanje, ono što je Vlada RH prihvatila bez obzira na daljnje glasovanje, postaje sastavni dio prijedloga zakona i smatram da to proizlazi iz članka 202. stavka 1. Poslovnika koji kaže da je nešto postalo sastavnim djelom prijedloga zakona ako je amandman prihvatio predlagatelj. Dakle, predlagatelj ima autonomnu mogućnost utjecati na svoj prijedlog zakona. u konačnici Sabor uvijek glasuje o prijedlogu zakona i odlučuje da li će ga prihvatiti sa tim izmjenama ili ne. Zbog toga smatram da unatoč prijedlozima i glasovanju koje smo proveli i po amandmanu broj 5. i po ovom amandmanu ono što je Vlada RH prihvatila, treba biti sastavni dio zakona. Hvala.
Hvala kolega Grbin. Međutim vrlo jasno sam autor amandmana kaže da ne prihvaća objašnjenje Vlade i da se vraća na svoj izvorni prijedlog. Dakle, Vlada je ovdje pokazala spremnost prihvaćanja međutim onaj tko je predložio amandman kaže da neće tako nego da želi da ostane onako kao što je rekao sam u svom prvobitnom prijedlogu. Dakle, ovdje se ne radi o tome da Vlada ne bi to željela prihvatiti ali sam predlagatelj amandmana ne želi da se to prihvati, ja to tako tumačim. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Opet iz strogo formalnih razloga, sukladno članku 236. najavljujem da ću tražiti mišljenje Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav, kako bi ovu dilemu razriješili, jer ovo nije prvi puta da se takva situacija pojavljuje i bojim se da imamo dosta neujednačenu praksu. Hvala.
Kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja mislim, da je na ovaj način, kako što ste vi poštivali glasovanje, poštiva se članak 2020. jer da je Vlada imala namjeru napraviti amandman, onda bi išla sa amandmanom o čemu bi mi bili raspravili. Ovdje Vlada radi ustupak predlagatelja kojega on ne prihvaća i na taj način, kada on ne prihvaća ovakav ustupak Vlade, mi imamo pravo onda glasovati … [[Govornik se ne razumije.]]
Da, mislim morati ćemo, ja ću se držati ovog tumačenja, kojeg sam ja iznio. Vi imate pravo i mislim da je i dobro da se očituje o tome i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvolite kolege Podolnjak.
Dozvolite, budući da sam i ja bio u istoj pozicija, jer i kod jednog mojeg amandmana se o istome radilo. Naime, da je Vlada, rekla da će uvjetno podržati, djelomično, da predlaganje, Vijeća o referendumu za opoziv gradonačelnika, ne bi bio, zatražio 1/3 svih vijećnika, nego natpolovična većina svih. Da sam ja u tom trenutku rekao, da prihvaćam, to bi dakle, bio amandman Vlade koji sam ja prihvatio i koji bi postao sastavnim dijelom Zakona. Dakle, da sam ja rekao, da što bi značilo sa prijedlogom koji je uputio predlagatelj, koji je izvorno na govornici rekao, da je sklon prihvatiti dakle, da to bude natpolovična većina. I da sam ja ne mogu ja mijenjati, svoj amandman. Dakle, on je to iznio ovdje za govornicom. Da predlaže, ali da to predlaže u ime predlagatelja, a ne da to ja umjesto njih predložim. Dakle, u pravu je kolega Grbin kad upozorava da se radi o nekakvom uvjetnom amandmanu, koji ne zna se da li je to Vladin koji nije došao … [[Govornik se ne razumije.]] , ali je nekakav uvjetni amandman koji bi dakle, mi trebali prihvatiti. U pravu je.
Ajde sad smo otvorili raspravu, ali ovo je tema za Odbor za Ustav, Poslovnik, politički sustav, još kolege, evo Bauk, pa ćemo onda završiti.
Gospodine predsjedniče, dakle nije prvi put, da Vlada djelomično prihvati amandman i da onaj koji je podnio amandman, kaže da se ne slaže, i da glasamo o ovom ostalom dijelu, koji Vlada nije prihvatila, takva je isto bila praksa. Tako da mislim da Odbor za Ustav, to raspravi, temeljem zahtjeva gospodina Grbina i da nastavimo dalje. Hvala.
Kolega Bauk, kad bi bilo ovako kao što ste vi rekli, onda bi dileme bilo. Međutim, u oba dva slučaja, eksplicite, predlagatelj amandmana kaže, ne želim da se usvaja i prihvati ovaj dio od strane Vlade, nego inzistira na svome amandmanu i o tome glasujmo. Mislim vrlo jasno je bilo. Tako da glasujmo sada o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na zadnji amandman, 14. poštovanog kolege Podlonjaka. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Amandmanom se predlaže izmijeniti odredbu odstupanja na snagu zakona, tako da umjesto prvog dana zakon stupi na snagu osmog dana od dana objave u Narodnim novinama, te se predlaže odgoda stupanja na snagu pojedinih odredaba zakona, do stupanja na snagu odluke o raspisivanju, privih, općih i redovitih lokalnih izbora. Predloženo rješenje nije osnovano, jer je u interesu svih jedinica lokalne i područne, regionalne samouprave, da zakon stupi na snagu što je prije moguće, kako bi se izmijenjena rješenja mogla primjenjivati tijekom prosinca 2017.g. Što se tiče odgode pojedinih odredaba zakona, isto je tako neosnovano, jer se predmetna pitanja, ne odnose na izmjenu izbornih pravila, niti na izborni sustav, te nema zapreke, da se primjenjuju tijekom aktualnog mandata.
Očitovanje, kolega Podolnjak. Izvolite.
Zahvaljujem. Ovo je dakle, kraj priče, stupanje zakona na snagu. I vi svi znate, da Ustav nalaže, osobito opravdane razloge, da neki zakon stupi na snagu ne 8 dana, po objavi u Narodnim novinama, nego dan nakon toga. Dakle, traži osobito opravdane razloge, koje predlagatelj, prije svega nije uopće naveo u zakonu. Što je još gore, predlagatelj je izmjenu prvog i drugog čitanja, izmijenio tu zakonsku odredbu, da bi upravo učinio, ovo što predlagatelj navodi, da bi omogućio stupanje na snagu zakona što ranije u prosincu, kako bi se doslovce usred procesa donošenja proračuna, izmijenila pravila igre. U više navrata, Zakon o lokalnoj samoupravi je mijenjan. Češće je to bilo na način, da ključne izmjene zakona, nisu stupile na snagu, tijekom mandata predstavničkih tijela i izvršnih tijela. Kada se to dogodilo, u samom mandatu. Podsjećam vas na jedan zakon, koji je bio 2011. koji se zvao „lex Komadina“, znam da je završio na Ustavnome sudu, žao mi je što o njemu Ustavni sud nikad nije raspravio, jer je zakon stupio na snagu, odmah i zapravo promijenio pravila igre, oko izbora i zamjenjivanja župana. Zbog toga očekujem, da će se o ovoj odredbi, da će se naći vrlo brzo na raspravi Ustavnoga suda. Ja mogu samo reći, da osobito opravdani razlog, ne može biti spašavanje, nekog lokalnog načelnika, gradonačelnika ili župana, da nakon procesa donošenja proračuna, ne bi bio razriješen i da ne bi bili izbori o lokalnoj samoupravi. Hvala tražim glasovanje.
Glasujmo onda i o amandmanu broj 14. kojeg Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. I sada prelazimo na glasovanje, prelazimo sada na gladovanje, naglašavam da je sukladno čl.252. Poslovnika Hrvatskog sabora, za donošenje ovog zakona potrebna natpolovična većina, svih zastupnika, dakle 76 glasova. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 78 glasova za, 2 suzdržana i 32 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici, nastavljamo s radom. Sukladnom jučerašnjem dogovoru, ja ću sada pročitati izjavu, koju sam proslijedio danas, ujutro svim klubovima zastupnika. Poštovane zastupnice i zastupnici, jučer u srijedu 29. studenoga, održana je sjednica, proširenog predsjedništva Hrvatskog sabora u povodu žalbene presude Međunarodnog kaznenog suda za bivšu Jugolsaviju, kojom se potvrđuju kazne, za Jadranka Prlića, Brunu Stojića, Slobodana Praljka, Milivoja Petkovića, Valentina Ćorića i Berislava Pušića. Nakon jučerašnje rasprave, klubovi zastupnika, suglasili su se u ocjeni da žalbena presuda ne uvažava povijesnu istinu, činjenicu i dokaze, te kao takva nepravedna i neprihvatljiva. Upravo je tragičnim činom oduzimanjem života, general Slobodan Praljak na simbolični način ukazao na svu nepravednost žalbene presude. Dopustite mi da u ime Hrvatskog sabora i u osobno ime izrazim iskrenu sućut njegovoj obitelji. Žalbena presuda Međunarodnog kaznenog suda za bivšu Jugolsaviju ne temelji se na činjenicama i ulozi koju je Hrvatska imala prema Bosni i Hercegovini, u priznavanju njezine neovisnosti, obrani njezinog suvereniteta i teritorijalne cjelovitosti, a time i opstanka, te humanitarne pomoći koju je pružala izbjeglicama iz Bosne i Hercegovine. U tom kontekstu Hrvatski sabor izražava sućut i obiteljima žrtava svih zločina počinjenih u ratu u Bosni i Hercegovini. Klubovi zastupnika, suglasili su se da je u ovom trenutku potrebno djelovati, vodeći račune o interesima Republike Hrvatske, među kojima i pružanje potpore hrvatskom narodu u Bosni i Hercegovini, čiji položaj mora ostati konstitutivan i ravnopravan s ostala 2 naroda u svim daljnjim promišljanjima o državnom uređenju Bosne i Hercegovine. S tim u svezi Hrvatski sabor uskoro će na plenarnoj sjednici održati raspravu o odnosima Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine, s posebnim naglaskom na položaj Hrvata u Bosni i Hercegovini. Klubovi zastupnika složili su se da će i nakon pisane žalbene presude Međunarodnog kaznenog suda za bivšu Jugolsaviju Hrvatski sabor zauzeti stajalište o zajedničkoj deklaraciji. Također Hrvatski sabor očekuje da Vlada razmotri sve raspoložive pravne i političke mehanizme, kako bi osporila navode iz žalbene presude. U novonastalim okolnostima, Klubovi zastupnika, suglasili su se da je potrebno održati razboritost, jedinstvo i odgovornost političkih stranaka, vodeći računa o interesima Republike Hrvatske. U tom smislu Klubovi zastupnika, pozivaju zastupnice i zastupnike da se vode tim načelima u svom daljnjem političkom djelovanju u Hrvatskom saboru. Pozivam vas sada da zajedno odemo počast svim stradalim civilima, poginulim i nestalim hrvatskim braniteljima, kao i svim žrtvama ratnih sukoba u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini, čiji je gubitak ostavio u boli i patnji brojne obitelji i njihove bližnje. Sve žrtve moraju zauvijek ostati u našoj kolektivnoj svijesti, a jučerašnja smrt generala Praljka, neka ostane zadnji čin tragičnih ratnih zbivanja. Svima njima pokoj vječni, a nama dovoljno razboritosti, da se okrenemo prema budućnosti i da se ovo više nikad ne ponovi. - Minuta šutnje – - Neka im je vječna slava –