Pa jednu blagu stanku, kratku stanku gospodine predsjedniče zbog problematičnog povlačenja novca iz Europske unije. Naime, od ulaska Hrvatske u EU 1.7. do 31.12.2014. dogodilo se paradoks valjda nezabilježen, da smo više uplatili no što smo novaca povukli.
Imate prijedlog rješenja? Odmah dajem stanku.
Imam, imam.
Dobro, dobro. Ima još takvih zahtjeva? Nema. Određujem stanku. Jel' dovoljno do 45? Hoćete se u klubu naći? Hvala lijepa. U 9,45 nastavljamo sa zasjedanjem. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Poštovane kolegice, poštovane kolege stanka po traženju Kluba zastupnika Nezavisne liste poštovanog kolege Damira Kajina je istekla. Pozivam kolegu Kajina da iznese stajalište kluba o temi koju su sami izabrali.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici danas je sv. Josip zaštitnik Hrvatskog sabora. Znači na današnji dan, kao što me kolegica podsjetila, 1687. godine na poticaj biskupa Borkovića sv. Josip je proglašen zaštitnikom Hrvatskog kraljevstva. Imam dojam da će nam trebati zaštita i sv. Josipa i svih svetih da nam neke stvari u ovoj zemlji krenu na bolje. Jasno da čestitam i imendan našem predsjedniku. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro gospodine predsjedniče javio sam se zbog jedne druge teme. Da od ulaska Hrvatske u EU, znači od ulaska Hrvatske 1.07.2013. u EU do 31.12.2014. Hrvatska je uplatila Bruxellesu 700 milijuna eura. Mi smo u tom periodu povukli 722 milijuna eura. Znači, povukli smo po tome 22,4 milijuna eura više no što smo uplatili. Ako se međutim ima na umu i uplata 52 milijuna eura za Europsku investicijsku banku, odnosno istraživački fond za ugljen i čelik ispada da smo mi uplatili 751,5 milijuna eura a povukli 721,9 milijuna eura ili uplatili smo u tom periodu od godine i pol 29,6 milijuna eura više no što nam se vratilo. A vraća nam se, što nam se vraća, vraća se de facto naš novac. Ono što je još gore prioritete nam je kroz ovaj period od godinu i pol dana određivao Bruxelles. Umjesto da se novac kanalizira na pokretanje gospodarstva, industrije on isključivo se koristio za uvoz roba iz EU. U Istri smo planirali, govorim sad o Županijskoj skupštini, 36 milijuna kuna. Rebalansom taj iznos je sveden na 27 milijuna kuna što odgovara ekvivalentu od nekih 3,5 milijuna eura i gotovo 50% tog novca od tih 3,5 milijuna eura otići će za intelektualne usluge, za plaće, za putovanja, za dnevnice, za reprezentaciju itd. Ono što je s druge strane dobro, i normalno da nisam takav euroskeptik da ne bih zagovarao pridruživanje Hrvatske Europi, oporavak Europe počeo je povlačiti za sobom hrvatske izvoznike ali tvrdim da se je drugačije upravljalo sa tim sredstvima, da su ta sredstva više bila kanalizirana prema gospodarstvu, da smo mogli imati neusporedivo veće stope rasta BDP-a. Čitam i danas zapravo i postavljam si pitanje da li je točan podatak EUROSTAT-a da je hrvatski GDP rastao po stopi od 0,1% ili naš kada govorimo da raste po stopi od 0,5%? Zašto je to potrebno? Možda tema svih tema u ovoj zemlji je zasigurno neću reći više niti nezaposlenost, niti rast BDP-a nego naprosto odlazak mladih ljudi iz Hrvatske. U 2 godine preko 50 tisuća. I ono što me gotovo zaprepastilo da prema podacima čini mi se ovog Bečkog instituta koji su radili određene procjene na tlu RH da se sprema čak 115 tisuća ljudi da napusti ove prostore. Odlazi ono najbolje što imamo. Mladi ne mogu jednostavno opstati, poduzetnici ne mogu preživjeti, živimo jedino mi koji smo u toj državnoj nadgradnji. Čitam tako jedno svjedočanstvo jednog mladog čovjeka koji kaže dok sam radio za tog i tog privatnika mislio sam da me iskorištava. Kad sam otvorio sam svoj obrt ili svoj posao propao sam. Shvatio sam da moram pokupiti djecu, ženu, otići negdje u svijet. Jednostavno mladi ljudi ne mogu čekati bolja vremena, kaže, a politici previše ne vjeruju.
Hvala lijepa, isteklo je vrijeme. Uobičajeno nakon ovakve teme ja mogu radi javnosti reći mi smo demokratska država i demokratsko društvo pa uvažavamo neznanje a cijenimo dobre namjere. Hvala lijepa na čestitkama kolega Kajin. Dakle, toleriramo neznanje, a uvažavamo dobre namjere. Mi smo demokratska zemlja i demokratsko društvo. A sada prelazimo na plenarno zasjedanje po utvrđenom dnevnom redu. Na dnevnom redu je - Izvješće o obrani za 2014.godinu. Podnositeljica izvješća je Vlada Republike Hrvatske temeljem članka 8. Zakona o obrani. Materijal, dakle izvješće ste primili. Raspravu je proveo Odbor za obranu. Izvještaj ovog radnog tijela primili ste na sjednici. Želi li predlagateljica dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovana zamjenica ministra obrane Višnja Tafra. Izvolite gospođo Tafra.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnici u Hrvatskom saboru. Godišnje izvješće o obrani za 2014.godinu daje sveobuhvatan prikaz aktivnosti Ministarstva obrane i oružanih snaga RH, stanja razvoja obrambenih sposobnosti, provedbe obrambenih priprema te strukture obrambenih resursa i ostvarenja ključnih razvojnih projekata i prioriteta. Ovim izvješćem želimo dati cjelovitu sliku svih naših napora, svega onoga što smo učinili sa 4,26 milijardi kuna proračunskih sredstava odobrenih upravo u ovom Hrvatskom saboru. Udio hrvatskog obrambenog proračuna u BDP iznosio je u 2014.godini 1,3%. Iako ovaj udio zaostaje za željenom razinom BDP-a koji preporučuje NATO u protekloj godini na Vijeću za obranu uoči NATO samita u Walesu obvezali smo se na zavjet o zaustavljanju daljnjeg pada obrambenog proračuna. Iako je gospodarska kriza ostavila traga na svim društvenim sektorima, pa tako i na obrambenom iako se razvoj sposobnosti nije odvijao onom dinamikom i u onom opsegu u kojem bismo to željeli moram reći kako resor obrane to nikad nije doživljavao kao nepremostivu prepreku već kao izazov a u određenom smislu i kao šansu. Gospodarska kriza nije donijela samo teškoće, već nas je potaknula da se mijenjamo, prilagođavamo, da u danim okolnostima postignemo više. Kako smo se suočili s tim izazovima? Unaprijedili smo upravljačke procese, racionalizirali poslovanje, a možda najvažnije osnažili profesionalne standarde svih pripadnika obrambene organizacije. Govoreći o konceptualno-strateškoj razini temeljno opredjeljenje je kako će RH razvijati Oružane snage koje će biti primjerene izazovima dugoročnog razdoblja koje je pred nama. Snaga koja će biti respektabilna u pogledu izvršavanja svoje temeljen ustavne uloge, ali koje će svojom spremnošću, obučenošću ali i opremljenošću biti u stanju nositi dio tereta u zajedničkim operacijama sa saveznicima, da biti na raspolaganju ugroženom stanovništvu u katastrofama i kriznim situacijama. Aktivnosti koje su na temelju te opće orijentacije provođene imale su za cilj unaprjeđenje sposobnosti. Kako bi se to postiglo bilo je potrebno pokrenuti širok spektar reformi kojima sa optimalizira upravljačka i zapovjedna struktura, poboljšavaju i pojednostavljuju procesi obrambenom resoru, poboljšava struktura osoblja, uravnotežuje struktura proračuna u korist opremanja i modernizacije, provedba obuke i slično. Tijekom 2014.godine izrađena je i donesena opsežna podzakonska regulativa koja je proizašla iz Zakona o obrani i Zakona o službi u Oružanim snagama čime je omogućeno brže i efikasnije postupanje u provedbi zadaća. U planskom dijelu kao što vam je poznato usvojen je dugoročni plan razvoja Oružanih snaga za razdoblje od 2015.do 2024.godine kojim su definirani okviri i smjerovi razvoja obrambenih sposobnosti u idućem desetogodišnjem razdoblju. U suradnji s drugim tijelima izrađen je nacrt prijedloga plana obrane RH čije je usvajanje predviđeno ove godine. Nastavljan je proces prilagođavanja obrambenog planiranja u Ministarstvu obrane i oružanim snagama s rješenjima i promjenama u NATO sustavu obrambenog planiranja. Dovršen je proces implementacije sustava NATO mjera odgovora na krize u RH tako da se može utvrditi kako je RH uspostavila, kako je u RH uspostavljena sposobnost provedbe NATO mjera odgovora na krize kao mjera saveza, ali i mjera na nacionalnoj razini. Intenziviran je rad na izradi implementacije i NATO ciljeva sposobnosti. Izrađen je strateški plan Ministarstva obrane za 2015.do 2017.godine. Iza svega toga stoje izuzetni napori, brojni procesi i pripadajuće aktivnosti ali što je daleko važnije to ne predstavlja tek formalnu izvršenu zadaću, već suštinsku pretpostavku razvoja. Ni jedan planski, strateški, konceptualni ili normativni dokument nije donesen da bi se zadovoljila forma, da bi se ispunila obveza nametnuta od nekog drugog, već isključivo kao rezultat vlastitih analiza prosudbi i opredjeljenja. Počevši od strateškog pregleda obrane preko dugoročnog plana razvoja do niza drugih planskih i ostalih dokumenata svoje uspjehe ali i neuspjehe, postignuća ili nedostatke ne mjerimo činjenicom što smo ih izradili ili usvojili već u kolikoj mjeri oni predstavljaju izraz naše sposobnosti za suočavanjem sa strateškim izazovima budućnosti te u kojoj mjeri će biti pretočeni u život. To predstavlja i predstavljat će ogledalo obrambenog resora ali i društva u cjelini. Poštovane gospođe i gospodo želim prije svega skrenuti pozornost na neke bitne momente djelovanja obrambenog resora u 2014.godini u nekoliko područja. Međunarodna obrambena suradnja kao važan dio vanjske, sigurnosne i obrambene politike RH snažan je instrument potpore unaprjeđenju obrambenih sposobnosti, jačanju političkih odnosa s glavnim strateškim partnerima, jačanju regionalne suradnje, razvoju dobrosusjedskih odnosa te sveukupnom učvršćivanju međunarodnog položaja RH kako kroz brojne inicijative od kojih ističem Američko-jadransku povelju (A5), te kroz srednjoeuropsku obrambenu suradnju. Fokus aktivnosti u području međunarodne obrambene suradnje u 2014.godini prvenstveno je bio na razvoju potrebnih obrambenih sposobnosti kroz aktivnosti u sklopu projekata Pametne obrane, Udruživanje i dijeljenja, Inicijative povezanih snaga, Koncepcija vodeće nacije. Definirana je dugoročna politika doprinosa NATO snaga odgovora, sudjelovanje u borbenim skupinama UN-a i popuna NATO zapovjedne strukture. … policije pridružen je multinacionalnoj bojni vojne policije i tako postaje prva postrojba oružanih snaga integrirana u NATO strukturu snaga. Nacionalni sustav za nadzor i zaštitu zračnog prostora integriran je u NATO sustav protuzračne i proturakente obrane. RH je u ožujku pristupila i Multinacionalnom središtu za plansko ratovanje u Sloveniji koje postaje NATO središte izvrsnosti, a 2015.uputili smo i prvog časnika u središte izvrsnosti Vojne policije u Republici Poljskoj. Radi se na uspostavi multinacionalnog zrakoplovnog obučnog središta u suradnji sa Češkom, Mađarskom, Slovačkom i SAD-u na tlu RH. U inicijativi BRAAD vodeća smo nacija za izradu strategije o nabavi motrilačkih radara za BiH, Crnu Goru i Makedoniju. Nastavljen je rad na NATO projektu AGS-e koji će omogućiti razvoj sposobnosti i zapovijedanja i nadzora zračnog prostora čija implementacija se očekuje od 2019.do 2020.godine. Nacionalni razmjestivi komunikacijski modul za potrebe NATO-a predviđen je u 1. bojni veze NATO-a do kraja 2017.godine. Hrvatski DCM kako ga volimo nazivati bit će prva postrojba uključena u NATO zapovjednu strukturu pod operativnim zapovijedanjem SACEUR ili vrhovnog zapovjednika savezničkih snaga. Iz NATO vođene operacije ISAF u Afganistanu reorganizirali smo se brojem i strukturom u novu vođenu misiju Odlučna potpora u siječnju 2015.godine i po prvi put smo operaciju potpora i mira uputili postrojbu za specijalna djelovanja kao dio specijalnih snaga Republike Poljske. Popunili smo i generalsku poziciju savjetnice za rodna pitanja u zapovjedništvo ISAF-a u Afganistanu što je kao što vam je poznato nakon uspješne obavljene zadaće rezultiralo imenovanjem brigadirke Gordane GArašić za prvu hrvatsku generalicu. Nastavili smo sudjelovati u misijama KAFOR na Kosovu, u misiji EU NAFOR, Somalija-Atalanta sa autonomnim timom za zaštitu protova sa 12 pripadnika po prvi put, te nam je odobreno sudjelovanje u operaciji "Altea" u BiH, te smo sudjelovali još u 5 operacija potpore miru UN-a. Na operaciji je tijekom 2014.utrošeno oko 140 milijuna kuna i sudjelovala su 572 pripadnika i pripadnica oružanih snaga. Angažiranjem u operacijama i misijama potpore miru oružane snage razviju sposobnost djelovanja u međunarodnom okružju i podižu razinu operabilnosti. U suradnji sa Sveučilištem u Zagrebu i Ministarstvom znanosti, obrazovanja i sporta uspostavljeni su preddiplomski, četverogodišnji studijski programi vojnog inženjerstva i vojnog vođenja i upravljanja. To je prva faza u procesu šire transformacije sustava obrazovanja za potrebe obrane u skladu s propisima kojima je u RH uređena znanstvena djelatnost i visokoobrazovanje. Definiranje status i veličina pričuvne komponente te su prvi put nakon 15 godina učinjeni nužni pomaci u uređivanju ovog područja. Ustrojene su dvije pješačke pukovnije pričuvnog sastava sa oko 1700 pripadnika, a izvršeno je smotriranje dviju bojni pješačke pukovnije u Osijeku i Dubrovniku na koje se odazvalo oko 1300 pričuvnika što čini oko 92% pozvanih. Provedba programa Opremanje i modernizacije iako u uvjetima limitiranih financijskih sredstava nastavljena je za sve grane oružanih snaga uz trajnu intenciju za što većim stimuliranjem uključenja domaćih proizvođača, poštujući uvjete jednakog tržišnog natjecanja i poticanjem razvoja hrvatskog gospodarstva. Višegodišnje opredjeljenje za uključivanjem hrvatskih gospodarskih kapaciteta u razvoj sposobnosti oružanih snaga rezultiralo je uspješnom realizacijom niza projekata, opremanja i modernizacije od nabave podsustava naoružanja i specijalne opreme za borbena oklopna vozila. Do kraja 2014.godine u program Borbenog oklopnog vozila utrošeno je više od 2 milijarde i 222 milijuna kuna, a potrebno ulaganje do njegovog ukupnog završetka je nešto manje od 300 milijuna kuna od kojeg će najveći dio otići na opremanje borbenom oružnom stanicom 30mm. Razvoj, proizvodnja, te nabava jurišne puške i drugih potrebnih sredstava za oružane snage nastavljena je. Svakako valja istaknuti da je osim primarnog financiranja iz obrambenog proračuna opremanje oružanih snaga realiziranom i donacijom naših strateških partnera što je jedan od pokazatelja vjerodostojne politike RH i pristupa koji se temelji na savezništvu i odgovornosti pri izvršavanju međunarodnih obveza. Ovdje prvenstveno mislim na nabavu nebojnih vozila iz Savezne Republike Njemačke, te također na donaciju iz SAD-a. Zaključen je i ugovor za nabavu haubica PzH2000, 12 operativnih, 3 za pričuvne dijelove, simulator za obuku, potpisan je sporazum o obuci, postali smo punopravna članica Programa NASPA-e preko kojeg ćemo realizirati servis modifikaciju i prilagodbu. Procijenjena vrijednost ovog projekta je oko 340 milijuna kuna. Završena je revizija 9 tenkova za 25 milijuna kuna, a u 2015.očekujemo reviziju još 5 čime će se dostići ukupni broj od 14 remontiranih tenkova za jednu tenkovsku satniju. Tijekom 2014. opremanje Hrvatske ratne mornarice bilo je usmjereno na početak gradnje obalnih ophodnih brodova s brodogradilištem specijalnih objekata u Splitu, sklopljen je ugovor za izgradnju 5 obalnih ophodnih brodova, jedan prototip i 4 broda u seriji vrijednosti oko 400 milijuna kuna. Planirani završetak je 2018. godine. Osposobljavamo i ušli smo u projekt modernizacije radarskog sustava Enhanced Peregrine vrijednosti oko 100 milijuna kuna čiji povrat od 80 milijuna kuna očekujemo iz Coalition Support Fonda. Pokrenuli smo i aktivnosti vezanih za opremanje s dva autonomna podvodna vozila iz donacije Sjedinjenih Američkih Država. Završen je i projekt ugradnje autonomnog sustava za identifikaciju na dvije raketne topovnjače čime je povećana sigurnost plovidbe. Krunu remonta u Hrvatskoj ratnoj mornarici predstavlja početak remontiranja raketa RBS-15 čije ste uspješno lansiranje nakon 1994. godine imali prilike vidjeti a kojim Hrvatska ratna mornarica zadržava sposobnost borbenog djelovanja na moru. U 2014. godini aktivnosti opremanja hrvatskog ratnog zrakoplovstva i protuzračne obrane bile su usmjerene na kapitalni remont i nadogradnju 12 borbenih aviona MIG-a, nabavu protupožarnog aviona EA Tractora. 12 aviona iz remonta isporučeno je Republici Hrvatskoj i sa današnjim danom 11 od tih aviona nalazi se u uporabi. Do kraja ovog mjeseca očekujemo da će i 12-ti biti u uporabi s time da je dnevna razina njihove sposobnosti 7 do 8 aviona dnevno je sposobno za izvršavanje svojih zadaća. Unatoč teškoćama u realizaciji projekta nije bilo prekida u provedbi dodijeljenih zadaća vezanih za nadzor zračnog prostora. Izvršen je i remont 6 helikoptera MI-8 za 85 milijuna kuna i u tijeku je remont još 6 helikoptera. Obnovljen je i modificiran radarski sustav FPS-517 sa Hrvatskom kontrolom zračne plovidbe. Što se nekretnina tiče u posjedu Ministarstva obrane je oko 4 tisuće 246 nekretnina. Napravljen je nakon popisa iz postojećih dokumentacije i stvarni, fizički popis stanova, njih 2 tisuće 527, 252 poslovna prostora, 1238 garaža i 1659 garaža koje se od 1992. godine nalaze u trgovačkom društvu HVIDRA. Do sada smo predali 350 neperspektivnih nekretnina a prema odluci Vlade Republike Hrvatske predati ćemo Državnom uredu za upravljanje imovinom oko 250 poslovnih prostora, 3 tisuće garaža i garažnih mjesta. Rok za to je 30. lipanj ove godine i upravo se nalazimo u postupku predaje gdje nam Ured za upravljanje državnom imovinom pomaže sa svojim stručnim suradnicima u tom postupku. Također rok za kupnju stanova korisnicima koji su se našli u stanovima produljen je do 30. lipnja ove godine. Što se ulaganja u vojne građevine tiče u 2014. godini završili smo 4 smještajna objekta u vojarni Predrag Matanović u Petrinji. Gradi se 10 skladišnih objekata za ubojna borbena sredstva u Doljanima u vrijednosti 30 milijuna kuna. Završeno je pralište za borbena oklopna vozila u Petrinji vrijednosti 4 milijuna kuna. Nastavljena je prva faza daljnje izgradnje Petrinje u vrijednosti više od 3 milijuna kuna i nastavlja se zamjenska infrastruktura u zrakoplovnoj bazi Pleso i izgradnja objekta za tzv. dežurni dvojac MIG-a-21 čije financiranje je iz sredstava Zračne luke Pleso. Rekonstruirali smo i objekte na Hrvatskom vojnom učilištu u vrijednosti od 16 milijuna kuna, objekte Ministarstva obrane za 6,2 milijuna kuna. Sporazumom o suradnji sa Fondom za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost iz ožujka 2014. s ciljem podizanja energetske učinkovitosti pri rekonstrukciji postojećih građevina na rok od 6 godina, fond nam se obvezao participirati sa 41 milijunom kuna. 8,7 milijuna kuna povukli smo 2014. godine a 7 milijuna kuna očekujemo ove godine. Donijeta je i nova uredba o vojnom graditeljstvu kojom će omogućiti lakše zahvate unutar vojnog prostora a također počeli smo i izgradnju logističkih građevina na poligonu Slunj u svrhu prihvata haubica. Tijekom 2014. Oružane snage bile su angažirane i u situacijama u kojima civilne sposobnosti nisu bile dostatne za provedbu i uspješnu zaštitu i spašavanje ljudi i materijalnih dobara. Time su se Oružane snage potvrdile kao snage spremne izvršavati zadaće potpore civilnim institucijama. U 2014. Oružane snage su pružile civilnim institucijama 8 tisuća 349 različitih oblika potpore. Tijekom 2014. godine nastavili smo trend poboljšanja obrazovne strukture osoblja primjerice 1. siječnja 2012. 87% časnika imalo je zadovoljavajuću obrazovnu razinu dok je do danas više od 96%. Što se osoblja tiče pomladili smo sa 940 vojnika, 80 časnika i 5 liječnika. Promaknuto je 2580 osoba a prema planu izdvajanja iz sustava je izašlo 1414 osoba a po drugim osnovama još 288 osoba. Dragovoljno vojno osposobljavanje završilo je 732 dragovoljna ročnika. Što se ravnopravnosti spolova tiče u Oružanim snagama i Ministarstvu obrane djeluje Odbor za ravnopravnost spolova i Odbor za zaštitu dostojanstva vojne osobe. Udio žena u djelatnom vojnom sastavu dosegao je ciljanu brojčanu veličinu od 10%, odnosno preciznije 10,34%. Časnica imamo 15,66%, dočasnica 11,27 a vojnikinja 5,71. Nastaviti će se sa projektima kojima je cilj privlačenje i zadržavanje kvalificiranog i kvalitetnog i motiviranog osoblja uz dodatno promicanje bojnog poziva. Zaključno valja istaknuti da je unatoč funkcioniranju okolnostima ograničenog obrambenog proračuna u svim funkcionalnim područjima rada obrambeni sektor u 2014. ostvario pozitivne pomake, a sposobnosti Oružanih snaga dodatno su unaprijeđene. Nastavljena je intenzivna politika doprinosa izgradnji stabilnog i sigurnog međunarodnog okružja sudjelovanjem u operacijama i misijama potpore miru, aktivnostima međunarodne obrambene suradnje te provedba mjera, izgradnje i povjerenja i sigurnosti. Hrvatska konzistentna politika prema saveznicima i partnerima te prema međunarodnim obvezama prepoznata je i cijenjena. Oružane snage provele su sve tražene zadaće u okviru Ustavom definiranih misija, od zadaća kojima se jačaju obrambeni kapaciteti te u mirnodopsko vrijeme ispunjava misija obrane Republike Hrvatske i saveznika. Zadaća u okviru sudjelovanja u izgradnji stabilnog i sigurnog međunarodnog okružja do pružanja različitih oblika potpore civilnim institucijama i stanovništvu u zemlji. Vrlo snažnim i uspješnim doprinosom u potpori službama za zaštitu i spašavanje i stanovništvu na poplavama ugroženim područjima Oružane snage još jedanput su potvrdile svoju općedruštvenu korisnost. Pravila koja nas tijekom ove tri i pol godine djelovanja vode prije svih su transparentnost i otvorenost, racionalnost i učinkovitost te otvorena suradnja sa svima koji obrambenom resoru mogu i moraju biti podrška, ali i kontrola i nadzor. Vrijeme koje nam predstoji nosi brojne izazove, od narušavanja stanja sigurnosti euroatlantskog prostora na istočnim granicama zbog eskalacije krize i rata u Ukrajini uvjetovalo je solidarno uključivanje u provedbu mjera odgovora na krize te je u pripremi za provedbu plana za spremnosti saveza. Migracije iz kriznih žarišta oko Sredozemlja i humanitarna kriza pred obalama Italije traže od nas da se kao odgovorna članica Europske unije pridružimo zemljama koje provode združenu humanitarnu operaciju Triton i to ćemo učiniti slanjem broda Hrvatske ratne mornarice Andrija Mohorovičić sa 50 pripadnika Oružanih snaga i 8 pripadnika Ministarstva unutarnjih poslova, do održavanja stabilnosti financiranja obrane te postupno postizanje većeg udjela sredstava za opremanje i modernizaciju. Ovdje zaključno moram napomenuti da smo u situaciji kad nam je obrambeni proračun na godišnjoj razini bio gotovo milijardu kuna manje u 2012. godine uspjeli smo u opremanje i modernizaciju Oružanih snaga uložiti oko 2 milijarde i 400 milijuna kuna te nastaviti intenzivnu provedbu obuke. Pred nama je provedba dugoročnog plana razvoja kao prvog dugoročnog plana donesenog u uvjetima članstva Republike Hrvatske u NATO savezu i Europskoj uniji, a ta je činjenica bitan okvir nastojanja u pozicioniranju obrambene funkcije u odnosu na suvremenu sigurnosnu arhitekturu. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovana zamjenice ministra. Imamo repliku. Prvo replika i poštovani zastupnik Šimo Đurđević.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege. Izvješće je uobičajeno dobro sastavljeno, nemam nikakvih primjedbi na njega, nego ne mogu a ne reći kad se tiče stanja u Oružanim snagama Republike Hrvatske jest da nije na dnevnom redu stanje obrambenog sustava Republike Hrvatske, ali zašto ne reći da stanje u Hrvatskom ratnom zrakoplovstvu ne zadovoljava niti najminimalnije standarde kad se tiče obrambenog sustava Republike Hrvatske. Ovo nije neki vapaj nego zamolba i vas u ministarstvu i prema Vladi Republike Hrvatske, pa i ovdje kolegice i kolege prema nama. Mi ne možemo kao saborski zastupnici izabrani od hrvatskog naroda skrštenih ruku stajati i gledati, bdjeti nad ovim problemom. Mi moramo pri donošenju proračuna izdvojiti veća sredstva za Hrvatske Oružane snage, pogotovo za ovaj segment kad se tiče Hrvatskog ratnog zrakoplovstva. Neću govoriti o remontu MIG-ova moderniziranih MIG-ova u Ukrajini, Rumunjskoj, ali razvidno je, vidljivo je, bolje rečeno da je MIG spreman za povijest i da Hrvatska kao članica NATO saveza mora tražiti bolja rješenja kad se tiče sustava i čuvanja zračnog prostora Republike Hrvatske. A veseli me to da Hrvatski vojnik nosi hrvatsku odoru, proizvedenu u Hrvatskoj, hrvatsku kacigu, hrvatsku strojnicu i da je ministarstvo kad se tiče opremanja Hrvatske vojske povezano sa gospodarstvom Republike Hrvatske, a poglavito na velikim projektima kad se tiče borbenog oklopnog vozila Patria, tenka i remont tih istih…
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zamjenica ministra Višnja Tafra.
Poštovani gospodine saborski zastupniče Đurđević, ne mogu se složiti da stanje u Hrvatskom ratnom zrakoplovstvu ne zadovoljava ni najmanje standarde. Bez obzira na poteškoće koje smo imali u financiranju obrambenog sustava uspjeli smo znači ono što naši prethodnici nisu, a to je znači produžili smo vijek trajanja i remontirali MIG-ove 21 i time smo zadržali sposobnost, vlastitu sposobnost zaštite zračnog prostora. Da to nije konačno rješenje ja se apsolutno slažem s vama i upravo zbog toga je znači Vijeće za obranu donijelo odluku da se do kraja 2016. godine mora donijeti odluka što će daljnje biti sa borbenim zrakoplovstvom. Prema tome, mi smo ovih dana u prikupljanju svih ponuda koje postoje od svjetskih proizvođača znači borbenih aviona da bismo vidjeli što je to i da li postoji nešto što je u okviru budućih proračuna priuštivo za Ministarstvo obrane i Oružane snage. Sve ovo što ste rekli mogli ste pročitati i u Dugoročnom planu razvoja Oružanih snaga u kojima je precizirano u kojim rokovima i u kom vremenu se mora donijeti odluka o tome što će biti sa Hrvatskim ratnim zrakoplovstvom. Ono što mi intenzivno činimo, a to je znači da se naši ljudi obučavaju, a da stanje tako loše kako vi kažete u Hrvatskom ratnom zrakoplovstvu nije govori i činjenica da su naši časnici i dočasnici koji rade u Hrvatskom ratnom zrakoplovstvu izuzetno osposobljeni. Jer da nije tako ne bi pripadnici Omanskih oružanih snaga, imamo i druge ponude iz drugih zemalja došli u Republiku Hrvatsku da se obučavaju u pravo u segmentu, znači Hrvatskog ratnog zrakoplovstva. Mislim da svima nama to služi na čast da možemo drugima pružiti uslugu, od te usluge čak nešto i zaraditi i poboljšati standard naših časnika i dočasnika a jednako tako [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] pokazati da smo sposobni da to odradimo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Iščitavajući ovo Izvješće poštovana zamjenice ministra dvije su mi stvari sad pale u oči. Prvo je profesionalni razvoj Oružanih snaga Republike Hrvatske. I stječe se dojam kako je relativno veliki broj osoba upisan po programu kadet, u odnosu na broj osoba koje su ga završile. A koliko vidim u 2014. godini završilo je 39 kadeta prema prethodnom modelu školovanja kadeta, od toga 6 žena i 33 muškarca. Bilo bi dobro znati koliko polaznika Program kadet je trebalo završiti u studiranju 2014. godine s obzirom na broj upisanih i što se događa zapravo sa onim polaznicima programa kadeta koji ne uspiju u roku završiti studijsku godinu, odnosno onima koji ponavljaju studijsku godinu. I zapravo, treba li, zbog javnosti bi bilo važno znati koliko je do sad upisano polaznika po Programu kadet, koliko ih je uspješno završilo i koliko ih je prekinulo studiranje i koliko ih se još školuje i možda raščlanjeno po fakultetima na kojima su se školovali. I još nešto s obzirom na nedostatak sredstava o kojima ste govorili, tešku gospodarsku situaciju. Na stranici 97 imate imovinsko-pravni poslovi i upravni postupci u 2014. Kažete da radni sporovi čine 29% dok se na ostale vrste predmeta i sporova odnosi 21%. Više od pola, 51% predmeta iz područja radnih sporova odnosi se na potraživanje zaposlenika, djelatnih vojnih osoba radi isplate razlika plaća iz osnova prekovremenog rada, rada u turnusu, dežurstava, razlike za godišnji odmor. Kako se ovo dogodilo i o kojem financijskom iznosu se radi? Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zamjenica ministra Višnja Tafra.
Poštovani gospodine saborski zastupniče Babiću, uočili ste dobro, znači da se profesionalni razvoj djelatnih vojnih osoba između ostalog odvijao i po Programu kadet. To je Program kadet koji je nastao puno prije sadašnjeg vremena, odnosno prije dolaska ove Vlade i po tom Programu kadet Ministarstvo obrane je na civilnim fakultetima u Programu kadet upisivalo, znači osobe koje su se željele uključiti u taj program. Ono što smo primijetili, a primijetili ste i vi, znači da sam taj program na način na koji je osmišljen nije bio dovoljno dobar budući da se pokazalo da studenti koji studiraju u okviru ovog programa su prvenstveno prepušteni civilnim fakultetima, a samo od nas dobivaju znači potporu u obliku pomoći, stanovanja, stipendija i ostalog. Upravo iz tog razloga što prolaznost onako kako ste i vi zaključili ja ovdje ne mogu vam izreći sad podatke za svaku godinu prolaznosti, ali mogu vam ih dostaviti po pojedinim fakultetima na način na koji su oni upisivani kada su završavali. Imali smo situacije, znači ukoliko je netko iz opravdanih razloga izgubio studentsku godinu omogućavao mu se nastavak, znači studija, a svi oni koji nisu uspješno završili program u vremenu predviđenom za završetak prekidali su taj i bili su obvezni Ministarstvu obrane nadoknaditi troškove koji su tim studiranjem prouzrokovani. Upravo iz tog razloga što smo primijetili da Program kadet onakav kakav je bez elementa koji se odnosi na Oružane snage, odnosno jedne godine u kojoj će u okviru četverogodišnjeg studija sam kadet biti prisutan u Oružanim snagama i provoditi određene programe koji su isključivo specijalizirani za Oružane snage stupili smo, znači tom zajedničkom formiranju vojnih studija po prvi put u Republici Hrvatskoj i to u suradnji sa Sveučilištem u Zagrebu.
Hvala lijepa. Da li žele izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora iznijeti svoja izvješća, stajališta? Ne. Idemo u raspravu. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub nezavisnih ljevičara u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Mladen Novak. Kolega Novak, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče, uvažena zamjenice ministra. Kao što je moj prethodnik rekao u svojoj replici, ovo je uobičajeno kvalitetno i dobro napravljeno izvješće i po tom pitanju možemo samo a i sudeći po prijavljenim govornicima, vjerojatno će bit rasprava slična onoj prošloj da više-manje se svi slažemo da je izvješće kao izvješće dobro napravljeno i onda ukazujemo na nekakve nepravilnosti, odnosno i prije bih ja to nazvao ideje, prijedlozi što bi trebalo eventualno mijenjati. U svom uvodnom izlaganju vi ste rekli da u ove tri i pol godine jedno od osnovnih načela s kojim se rukovodite je transparentnost. I ja se s tim načelno mogu složiti, vjerojatno je to dobar primjer. No međutim, iščitavajući ovo izvješće i čitajući po internetu došao sam do jedne nedoumice i sam sa samim sobom, da li je ovo baš najtransparentniji način nabavke njemačkih haubica koje ste i vi spominjali. U ovom izvješću piše da je riječ o 12 haubica suvremeno samohodno topničko oružje. No međutim, možemo naći podatke da su te haubice stare 10 i više godina, da ih je 12 plus 3 odnosno 12 koje bi trebale biti osposobljene, a 3 su u svojstvu rezervnih dijelova i sličnih stvari za osposobljavanje ovih preostalih 12. Pa onda u sklopu bit će isporučene 2015. i 2016. godine ako se ne varam. Do 2018. godine ćemo ih platiti 340 milijuna kuna itd., itd. A onda možemo naći na internetu da, ne znam da li je to točno ali volio bih da me demantirate ako nije, da smo ih bez ikakvog natječaja i bez ikakvog testiranja nabavili te haubice koje su trenutno nefunkcionalne i tek treba uslijediti njihovo osposobljavanje uz servis gdje ćemo koristiti i NATO resurse. Govori se tu o njihovim nekakvim tehničkim karakteristikama koje im baš ne idu na ruku, poput recimo težine koja je prekomjerna i recimo Hrvatska vojska nema, ne raspolaže sa recimo pontonskim mostovima koji podnose tu težinu. Pa onda se konstatira na internetu da je riječ o haubicama koje su postale višak u njemačkim oružanim snagama zbog reorganizacije i smanjenja broja topničkih postrojbi ali i zbog svoje nefunkcionalnosti s obzirom da na tu težinu pa recimo njemačka vojna industrija ide sa drastičnim smanjenjem težine tih vozila, da ih svede na razinu ispod 30 tona. Ne znam da li je to nebitno. Isto tako se iznosi podatak da osim što nije bilo nikakvog natječaja da će konačna cijena biti oko 3,5 milijuna eura, odnosno oko 4 milijuna dolara po komadu. Pa onda možemo naći podatak da su nove takve haubice 4,5 milijuna dolara po komadu. Znači, svega pola milijuna dolara po komadu. Meni to izgleda na tu cifru nekako malo premala ušteda a još kad uzmemo u obzir da su to haubice koje nisu u funkciji, da ih tek treba osposobljavati, da je njihova starost preko 10 godina i da su one polovne. Recimo da ćete mi odgovoriti da je to u redu ali mene to strahovito podsjeća na slučaj i ajmo to nazvati aferu oko nabavke Patria vozila. Da li je tamo bilo korupcije, da li nije bilo korupcije. Pa onda i spomenuta rekonstrukcija MIG-ovih aviona. Pa samo da podsjetim da je ako se ne varam negdje na početku mandata ove Vlade bilo nešto malo kasnije dosta govora oko toga da ćemo dobiti u donaciji nekakvih 18 haubica međutim ta priča je jednostavno stala. Ne znam da li se u međuvremenu taj posao propao ili je to bilo samo da bi se ostvario ovaj dio posla? Spominjali ste i ciljanih, odnosno preporučenih 2% BDP-a izdvajanja za Oružane snage, pa vezano uz ovaj slučaj nabavke haubica ja moram podsjetiti isto podatak koji je lako provjeriti na internetu zemlja koja najviše odvaja, najveći postotak BDP-a za Oružane snage, Grčka 3%. Ali interesantno je da su imali pod pritiskom smanjenje tog izdvajanja u recimo 2010. godini za svega 0,2% a istovremeno su išli sa smanjenjem za socijalna davanja od 9%. Isto tako je interesantno da najveću zaradu od tog silnog grčkog naoružanja će imati Njemačka. Ta ista Njemačka koja nama prodaje haubice, ta ista Njemačka koja dirigira i glavna je u pregovorima sa Grčkom koja im kaže da moraju kresati za toliko i toliko socijalna prava, za toliko i toliko mirovine i onda nekako ne mogu se oteti dojmu da ta Europa i ta EU koliko god sam ja bio isto zagovornik ulaska u nju baš nije zemlja ravnopravnih u kojoj će svi imati jednake prilike, jednake mogućnosti i bit ćemo ravnopravni. Kad pogledam taj dio onda moram priznati da mi je drago da je kod nas 1,3% BDP-a jer manje je prostora upravo za punjenje uvjetno rečeno njemačkog proračuna. Ispada da mi, ne samo mi nego sve te zemlje u krizi, vrlo je interesantno kad pogledate podatke koje su zemlje najveći kupci njemačkog oružja, Grčka, Portugal i mi. Mislim mi ne u količini ali i mi se sad tu guramo. Zašto? Ne znam, ali dosta tekstova možete naći koji govore upravo o tome. I moram priznati da kod mene izazivaju skepsu da li to baš tako mora biti. Što se tiče kadrova sad ste u uvodnom dijelu iznijeli podatak o pomlađivanju kadrova i to je stvarno pohvalno, ali ja ću ponoviti onaj problem koji ponavljamo već ovdje vezano na ona tri ugovora. Nakon trećeg ugovora jednostavno ljudima ističe treći ugovor, nakon toga nemaju mogućnost, odnosno nije predviđeno što s njima dalje ukoliko nisu ušli u sustav napredovanja. Mislim da bi trebalo, ipak je to riječ o ljudima koji su negdje ajmo reći 35 godišnjaci i nije baš da ih prepuštamo sami sebi, to je ipak kadar koji je školovan i u koji je ulagala RH. Isto tako dobivam, ne mogu tvrditi za točnost ovih podataka, ali dobivam ih mailom, 2007.godine službenik ili namještenik u Oružanim snagama sa srednjom stručnom spremom i otprilike 20 godina radnog staža je imao primanja ili plaću 3350 kuna, a 2015.godine 3700. U međuvremenu im je ukinut regres, božićnica, osnovica za jubilarnu nagradu, putni troškovi smanjeni za 25 do 30% a porast troškova života u tom periodu je sigurno bio značajan. Isto tako navode i podatke o tome da moraju plaćat i troškove prijevoza iako putu, to je ona stara priča da putuju istim autobusom časnici i dočasnici i vojska, pa vojska mora plaćat, časnici i dočasnici imaju uvjetno rečeno besplatan prijevoz. Upozoravaju me na smještaj. Moram priznati da ovo prvi puta sam se susreo s ovim da u prostorima odnosno u spavaonicama je u izuzetno maloj kvadraturi jednostavno natrpano puno vojske. Recimo ovdje sam negdje pročitao da je po četrdesetak vojnika nakon nekakve teretane, vježbe ima na raspolaganju bojler od 80 litara, mislim što je svima jasno da je jednostavno nemoguće da to pokrije jedno drugo. Plaćanje odnosno doplatci za objede, malo čudno ali ovdje stoji da je vojska prisiljena plaćati dodatak na svoje obroke čak i u trenutku kad ne žele te obroke. Ne znam, ne mogu tvrditi da je ovo istina s obzirom da mi je ovo poprilično mi čudno zvuči ovaj podataka, ali ispada da ukoliko on taj dan odlazi, dobro evo vidim po gestikulaciji da ispada da je informacija malo dvojbena, ali stoji da vojnici koji su pod ugovornom su obavezni prihvatiti prehranu prilikom odlaska na doručak ili večeru moraju prehranu dodatno plaćati. Sve u svemu izvješće ko izvješće je ono što sam rekao na početku po meni kao i ova do sad dobro napravljeno, ali onaj dio oko transparentnosti i nabavke ovih haubica i ne mogu se nikako oteti dojmu da smo mi u tom djelu EU jednostavno predodređeni da moramo izdvajati određena sredstva i pri tome financirat pravdajući to NATO-vim standardima financirat industriju upravo onih zemalja koje diktiraju pravila u EU. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Imamo tri replike. Prva replika je poštovanog kolege Branka Vukšića. Izvolite kolega Vukšić.
Uvaženi kolega Novak, govorili ste u jednom djelu svoje rasprave o EU zabludama, europskim zabludama mislim da ih dijelom razočaranje zajedno. Rekli ste da ste smatrali kad ste glasali za ulazak u EU da se radi o asocijaciji u kojoj će zemlje biti s jednakim mogućnostima, jednakim prilikama i jednakim pravilima. To nije tako i to se odavno zna da nije tako i sve se više uvjeravamo da je zapravo EU skup zemalja u kojem veći imaju veća prava i žele ostvarivati profit na račun drugih. EU mirno gleda kako Nijemci spašavaju svoj novac u Grčkoj. To je evidentno. Ne spašava se Grčka i ne pritišće se Grčka zbog toga da se napravi reda jer Grčka je potonula onog trenutka kad je EU nametnula pravila. Od tada Grčka tone sve dublje. Druga stvar koja je, sjetite se i moramo se svakog dana podsjećati radnika Splitske željezare odnosno Adria čelika kojoj su vlasnici Nijemci koji ne isplaćuju plaće mjesecima a nas povlače za uho kad pogriješimo negdje. Oni se ponašao kao gazde u Hrvatskoj ali ne izvoze svoja pravila u druge zemlje u kojima se ponašaju kao gazde. Prema tome, da ćemo mi biti ravnopravni u EU i kad se tiče ovog što ste vi govorili o nabavci oružja to je velika zabluda. Ono što njima ne valja podvalit će nama i mi ćemo to kao poslušnici, što će se normalno uvijek sa vrha negirati, izvršavati. Prema tome, EU nije asocijacija ravnopravnih zemalja.
Hvala vam lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa gledajte dok sam se pripremao za ovu raspravu, nađem tekst na internetu da je Grčka u jeku najveće krize kupila od Njemačke vojne opreme za 2 milijarde eura među ostalim i 2 stare ne funkcionirajuće podmornice. Njemačka je navodno isto tako za vrijeme tih pregovora uvjetovala financijsku pomoć Grčkoj potpisivanjem ugovora o kupnji dodatne opreme vojne opreme upravo od Njemačke. U njemačkom Bundestagu ljudi traže zastupnici njihovi traže od gospođe Merkel da reagira jer im je Francuska preuzela dio vojnog tržišta u Grčkoj. Mislim meni to iskreno rečeno zvoni na uzbunu i nemam pravo to prešutiti. Ja ne tvrdim da smo mi u istom kolopletu ali ja razumijevam vaše reagiranje i ovu gestikulaciju, ali činjenica je da upravo nabavka 12 neosposobljenih haubica plus 3 koje su ustvari kasirane meni to djeluje upravo tako. Moramo kupiti ono što je njima višak, oni se toga rješavaju, oni za sebe nabavljaju drugo, a mi moramo investirati u to. I pri tome ako je točan ovaj podatak oko iznosa onda je ovo stvarno posao stoljeća. Ako je netko nešto kupio polovno 10 godina staro, rashodovano po ovoj cijeni u odnosu na cijenu nabavke novoga onda je sve samo ne transparentno. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Tomislav Ivić ima repliku.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Novak kada ste govorili o Grčkoj onda ste između ostalog rekli da vam je drago da Hrvatska ima izdvajanje za obranu svega 1,3%, to je čak i nešto manje od 1,3% u 2014.godini i ja mislim da je to najveći problem oružanih snaga. I da bi svima nama trebalo biti drago kada bi bili na razini onih preporučenih 2% koliko je preporuka u okviru NATO saveza jer u tom slučaju i državni proračun bi bio barem za 40 milijardi kuna već nego što je sada i oružane snage bi imale proračun od nekih 7 pa čak možda i 8 milijardi kuna. I situacija u oružanim snagama bi bila bitno drugačija nego što je danas pa se ne bi događale ni ove stvari o kojima ste vi govorili poput kresanja prava koja su imali ranije hrvatski vojnici, koja sada nemaju ili su ta prava smanjena. A i u državnom proračunu naravno bilo bi onda puno više novca i za socijalu itd. Dakle, cilj Hrvatske u budućnosti treba svakako biti približiti se tom izdvajanju od 2% i zbog modernizacije oružanih snaga i zbog budućnosti oružanih snaga jer ako se ovakav trend stalnog smanjenja sredstava za oružane snage nastavi bojim se da za par godina ovakvih izvješća više neće ni biti u Hrvatskom saboru.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Kolega Ivić dobro ste primijetili u kom dijelu sam spominjao to smanjenje odnosno tih 1,3% BDP-a kada sam govorio o Grčkoj i to je bila ironija, a bilo je vezano za njihovo prisiljavanje Grčke da potpiše nekakve dodatne ugovore o nabavci vojne opreme što im je uvjetovano financijskoj pomoći Grčkoj. U tom kontekstu sam govorio o tom smanjenju. Nije to bilo rečeno sa namjerom da treba ne znam ukinuti oružane snage, da treba nešto drastično rezati nego je bila čista ironija vezano za taj ultimatum koji je prema Grčkoj, a koji bojim se iako kod nas nije izgovoren da postoji na isti način, doduše još ne u istoj mjeri.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Frano Matušić, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa čini mi se da se malo daleko otišlo kada se govori o ovoj temi i mislim da ste malo pomiješali neke institucije i okvire u kojima Hrvatska djeluje. Naime, sve je vezano uz proračun za obranu i naoružavanje Hrvatske je vezano isključivo za NATO savez. Dakle nije vezano za članstvo u EU, članstvo u EU mi tu doista jesmo ravnopravni sa ostalima prema svim sporazumima. Koliko mi koristimo našu situaciju, to je drugo čitanje. Koliko koristimo fondove, koliko smo sposobni u povlačenju sredstava itd. to je jedno drugo pitanje. Međutim pitanje obrane, pitanje sigurnosti teme koja je danas na dnevnom redu je pitanje koje je isključivo vezano uz naše unutarnje prilike, ali naravno i uz članstvo u NATO savezu. U tom smislu ne bih tu izjednačavao ta dva okvira premda su oni povezani i EU i NATO savez normalno da imaju poveznice, to je pitanje dijeljenja određenih vrijednosti, zajedničkih vrijednosti itd. međutim pitanje financiranje obrane i naoružavanja je vezano uz NATO savez i naše obveze proizlaze prije svega u tom dijelu iz tog ugovora NATO savez. Dakle nema to veze sa EU niti itko iz EU traži od nas da nam u proračunu bude tolika i tolika stavka za obranu itd. dakle te dvije stvari nisu tako direktno vezane kao što ste vi to možda sugerirali ili ste htjeli sugerirati. U svakom slučaju mi jesmo ravnopravni bez obzira na činjenicu da postoje u EU zemlje stare članice koje imaju utjecaja i izvan EU i taj njihov utjecaj temeljem prošlosti i temeljem gospodarske snage i u tom smislu možemo razgovarati o tome da nismo možda jednaki.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Matušiću nisam ja ni govorio da je to povezano, ali isto tako nije ni odvojivo. I kada sam uzimao taj primjer govorio sam to isključivo zbog situacije koja se je dogodilo jednoj drugoj zemlji ali nažalost kod nas se jako često se spominje da li je kod nas prisutan scenarij isti, da li ćemo mi završiti na istom putu, da li ćemo doći u istu poziciju. I čisto da bi što slikovitije prikazao taj dio govorio sam o njihovom primjeru, odnosno ultimatumu koji su doživjeli oni. A što se tiče NATO standarda, ako se neka zemlja rješava nekakvog oružja, oruđa, ne bitno i daje ga drugoj zemlji koja je također u NATO paktu, NATO savezu pa onda trebali bi biti svi da ne kažem unificirani, to bi bilo ono idealno, ali to je nemoguće. I onda nije sporno da kupujemo nešto što je ajmo reći i starije možda i zastarjelo ali je diskutabilno ako je to 12 haubica koje su van funkcije, koje tek treba osposobljavati i da su još pri tome toliko skupo plaćene. Jer ako je ovaj podatak točan onda je to da je nabavka novih 4,5 a ove da su po 4. Onda je to stvarno po mom mišljenju preplaćeno.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika Nezavisne liste i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo zamjenice ministra, uvažena gospodo zastupnici. Da, ove podatke o kojima je govorio malo prije moj prethodnik i mene je zaintrigiralo pa sam sada nešto listao i sada vidim stvarno da je članica Europske unije prodali grčko oružje u vrijednosti od milijardu eura. I da Grčka ima 1600 tenokva, 4 puta više od Njemačke. Francuska im je prodala 800 milijuna eura aviona. I netko očigledno proizvodi lažnu paniku kako bi se ne znam ta nabava oružja povećala. Interesantno je kada govorimo o nabavi oružja da je 2011. godine u svijetu prodano 318 milijardi dolara opreme ili 51% više nego 2002. godine. Da li i u svemu tome ima i nešto korupcije o tome drugom prilikom. Međutim, ne računajući ja ću reći na nezaposlene, ovršene, nemoćne, socijalno ugrožene najveći teret krize od državnih institucije na sebe u ovo krizno razdoblje preuzelo je upravo Ministarstvo obrane. Obranu ili vojsku mi pratimo ili financiramo sa 1,3% bruto društvenog proizvoda. Znači nikada manje u povijesti ili novovjekoj povijesti Republike Hrvatske nije novaca išlo za vojsku. Proračun prošle godine iznosio je 4 milijarde 170 milijuna kuna. Znači ne može se sve financirati što je potrebno, što bi mi htjeli sa tih 4 milijarde i 170 milijuna kuna. I ovo što je učinjeno u Ministarstvu obrane ja bih rekao da gotovo pod navodnicima graniči sa čudom. Sigurnost u svijetu očigledno kao što se i konstatira u ovom izvješću se pogoršava. Ne u Hrvatskoj, to je ono što nas raduje, mislim ne raduje nas ni jedno ni drugo, ali to je ono što sigurno pozdravljamo, u Hrvatskoj sigurnost je na visokoj razini. Znači ovdje se između ostalog spominje rat u Ukrajini u Isilu, egzodus iz Afrike, ne znam itd., itd.. Ovdje govori se u izvješću o Ukrajini, o elementima građanskog rata i agresije. Međutim, ono što ja sigurno želim vjerovati da nekog rata između istoka, zapada neće biti o čemu je nedavno i papa govorio o nekom trećem svjetskom ratu, ja takve obrise ne prepoznajem i daj Bože nikome, nikada više rata. Na strani 12-oj govori se o prioritetima područja međunarodne obrambeno sigurnosne politike da se tako izrazim Oružanih snaga Republike Hrvatske pa se govori o razvoju potrebnih obrambenih, odnosno sposobnosti odgovora na krize, ponajprije implementaciju NATO ciljeva sposobnosti, sigurnost, učinkovitost pripadnika postrojbi Oružanih snaga u misijama i operacijama potpore miru. Zatim u postizanju visokog stupnja interoperabilnosti i aktivnog djelovanja u okviru NATO-a i Europske unije, jačanje odnosa sa glavnim strateškim saveznicama. To su Amerika, Savezna Republika Njemačka, Republika Poljska itd.. Jednako tako duboko sam uvjeren da ni na Balkanu ne bi trebalo više biti rata. Da li može, ne znam Isil ili neki terorizam destabilizirati ove prostore tome ozbiljno bi se trebalo posvetiti. Sav obrambeni sustav, ja bih rekao Republike Hrvatske, na neki način mora se usmjeriti ka jačanju stabilnosti naše zemlje. Hrvatska će sudjelovati u toj Njemačkoj skupini država. Vidimo u izvješću nakon krvavog Drugog svjetskog rata, nakon poraza Njemačke, reparacija ratnih odšteta, egzodusa, Hrvatska vidimo može sa Njemačkom pa će valjda jednog dana moći surađivati i sa susjedima. Granice će se poštovati, zemlje će se uvažavati, teritorijalne prijepore valjda ćemo riješiti. Nitko nikoga neće pod navodnicima napadati, ugrožavati a to je bitno ako ni zbog čega drugog a onda zbog pomoći u nevolji susjedima kada neku od zemalja ili nas zadesi neka od elementarnih nepogoda. Konačno upravo to je bilo na djelu prošle godine u vrijeme onih velikih poplava kada je i Hrvatska bila pogođena ali su dijelovi Oružanih snaga pritekli u pomoć i Republici Srbiji i Bosni i Hercegovini kao što se to redovito čini i kada u susjedstvu recimo izbije neki požar. Znači, politika dobrosusjedstva alfa, omega života, mira na ovim prostorima, jednom riječju prosperiteta. U protivnom ne znam, valjda ćemo se ili valjda će se još stotine tisuća ljudi iseliti iz ove zemlje o čemu sam i jutros nešto govorio. Zemlje su upravo zbog rata u periodu zbog agresivnog rata, nametnutog rata, bačene duboko nazad i treba nam vidimo i sami više desetljeća da se vratimo tamo odakle smo krenuli. Danas Hrvatske oružane snage vidimo više djeluju izvan Hrvatske nego u Hrvatskoj, da se tako izrazim. Točno, mi moramo biti pošteni, priznati da su i drugi nama pomagali bez Amerike ili SAD-a ni rat ne bi bio okončan niti bi se vodio proces protiv bivšeg premijera niti protiv FIFA-e, to nam je jasno. Koja Njemačka, Italija, Francuska. Ali ono što je interesantno, možda i ključ ovog izvješća, to je na strani 112 gdje se govori o ovim kontingentima, operacijama, odgovorima na krizu i humanitarne operacije u 2014. godini. Pa se govori da je 22. kontingent u Afganistanu imao 190 ljudi, nakon toga ovaj 23. 157, sada smo 24. znači 90 ili ne znam točno koji smo ali to je brojka pala na 91 i sigurno je da bi bilo oportuno razmišljati da se izvučemo, posve otvoreno ću reći, iz te propale misije. Hrvatske oružane snage inače sudjeluju i u Indiji, Pakistanu sa 14 vojnih osoba, u zapadnoj Sahari sa 10, na Cipru sa 3, u Libanonu sa 2, Liberiji sa 2, Somaliji sa 18, Kosovu 22, sada ih je 18 itd. Ukupno vidimo ovdje 572 osobe. Znači možemo reći da su naši vojnici itekako zastupljeni izvan zemlje, uvjeren sam isto tako da su među najboljima u svim tim misijama. Cilj od 2% BDP-a za vojsku to je nerealno, to je nemoguće, 7 milijardi kuna osigurati, izdvojiti a da se ne ugrozi usuđujem se reći sve ostale sastavnice društva. Na dan 31.12.2014. bilo je 18135 vojnih osoba u Oružanim snagama, tj. 15407 djelatnih vojnih osoba i 2728 službenika i namještenika. To je jedan, uvjeren sam, primjereni broj i više od toga naše Oružane snage ne bi pretpostavljam trebale imati vojnika odnosno osoblja. Interesantno je o čemu je govorila i gospođa zamjenica ministra da je '14. primljeno 940 vojnika i mornara i 80 časnika, od čega 5 liječnika. Zanimljivo je isto tako govoriti pod navodnicima o toj rodnoj zastupljenosti ali sad to treba negdje naći kako je to naprosto strukturirano unutar Oružanih snaga Republike Hrvatske gdje žene nisu zapostavljene. Vojna oprema odnosno industrija. Hrvatska ima u nekim segmentima, u nekim dijelovima vrhunsku produkciju da se tako izrazim naoružanja. Npr. ovaj HS iz Karlovca, oni su ma ja se usuđujem reći vodeća tvrtka ma ne u Hrvatskoj, ma i u Hrvatskoj, kada gledamo sve ono što oni rade nitko zapravo ne radi. Oni su u tom dijelu zasigurno jedna od vodećih svjetskih tvrtki kad je riječ o tom lakom naoružanju, da ne kažem da su doslovce čudo. I ono što oni proizvode, izvoze, ono je stvarno fascinantno i možda bi na njihovom primjeru trebalo pod navodnicima učiti i te dobre primjere poticati. Ono što oni rade nitko zapravo ne radi, način na koji su organizirani valjda nitko nije organiziran. Ja bih rekao od Austrije dole do Turske više imaju robota nego sve te zemlje od Austrije do Turske. ″Đuro Đaković″ oklopna vozila, vrhunska izrada, nadam se da za razliku od Janše u Hrvatskoj nitko nije primio mito, da to ovdje ne prolazi itd. Strana 42, ovdje se govori u Slavonskom Brodu znači specijalna vozila ″Đuro Đaković″ 126 baznih vozila, modela, Patria i tome slično. Avijacija strana 45, na temelju zaključka Vojnotehničkog savjeta Ministarstva obrane iz studenog 2012. o zadržavanju aviona MIG 21 u uporabu u prvoj polovini '13. proveden je postupak javne nabave, a 9. srpnja '13. sklopljen je ugovor sa ukrajinskom tvrtkom s kojom je ugovorena nabava, remont i nadogradnja pet aviona. Do kraja '14. 12 aviona je remontirano, isporučeno u Hrvatskoj, od čega je 7 aviona primljeno odnosno predano Hrvatskom ratnom zrakoplovstvu i protuzračnoj opremi na operativnu uporabu, dok je preostalih 5 bilo u postupku prijema Ministarstva obrane. Da imamo problema imamo, ali sa 1,3% izdvajanja BDP-a za potrebu Hrvatske vojske ili Ministarstva obrane te probleme nećemo razriješiti. Nekretnine, e možda bi se iz ovoga moglo nešto novaca usmjeriti prema nadležnom ministarstvu. Ono što vojsci ne treba, treba prepustiti tržištu. Ako to tržište jednostavno ne može platiti ili ako nije zainteresirano pokušati razmišljati da se ustupi civilnim vlastima. Tu onda mislim na lokalnu samoupravu. Strana 49. Da, tu sada vidimo broj od 4246 vojnih nekretnina sa stanovima, garažama, poslovnim prostorima u vlasništvu Ministarstva obrane. 2014. prodano je 107 stanova za nekih 11600, znači tisuća kuna, jedan stan u protuvrijednosti 100 tisuća kuna. I još jedanput za kraj od 4 milijuna 170, pardon 4 milijarde 170 milijuna kuna za plaće, materijalne rashode ako se ne varam ide negdje oko 3,9 milijardi kuna. Ostaje nam ovo resto, a sa tih recimo pedesetak milijuna eura, dobro tu su i materijalni troškovi itd. u onih 3,9 milijardi jednostavno ne možemo više od ovoga što imamo. Sve je prenapregnuto i pitanje je da li se, ako se neizdvajanja budu povećala sustav može održati. Još jedanput ću reći da treba naprosto apostrofirati, ne moramo hvaliti ali priznati činjenicu da vojni proračun iz godine u godinu sve je manji a sustav i dalje operativan i egzistira. Još jedanput sa 1,3% izdvajanja bruto društvenog proizvoda za vojsku ili Ministarstvo obrane svejedno ne možemo imati ono što naprosto želimo, ali nikada se nije manje izdvajalo i nikada vjerojatno Oružane snage ne računajući ratno razdoblje govorim o poratnom u jednom kriznom periodu nisu veći teret stabilizacije prilika u zemlji preuzimale no što je to slučaj danas. I to ću još jedanput podcrtati, da je možda od svih društvenih tih subjekata u ovoj zemlji, od svih ministarstava najveći teret krize kada to nekako gledamo i pratimo na sebe preuzelo upravo Ministarstvo obrane.
Hvala lijepa. Idemo na replike, poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Kajin, govorili ste o onoj katastrofi poplava koja se dogodila i u dijelu onome ste pohvalili Oružane snage koje su naravno na tim područjima pomagale i reklo bi se to se i očekuje, naravno i zaslužuje pohvale. Ali kad smo već kod pohvaljivanja red je reći isto tako za vatrogastvo za njihov nemjerljiv doprinos. Evo u županiji u kojoj isto tako gdje su bile poplave, vatrogastvo koje je učinilo koprivničko-križevačkoj, učinilo velike napore i nije bilo potrebno angažirati, dakle vojsku nego su to uistinu napravili sa voljom i dali nemjerljiv doprinos. Ali gledajte, ja držim da se i to vatrogastvo ne doživljava i ne jača na onaj način na koji bi se trebalo jačati. Ako govorimo o sredstvima isto tako za financiranje onih javnih vatrogasnih postrojbi mislim da su smanjena sa 1,3 na 1%. To je jedno. A koji nemaju te javno-vatrogasne postrojbe imaju Dobrovoljna vatrogasna društva koja u ovom sjeverozapadnom dijelu Hrvatske itekako jako, to je način života i daje nemjerljiv doprinos u svekolikom življenju u svakoj sredini. I u tom dijelu naravno jedinice lokalne samouprave nailaze na velike probleme financiranja tih, a ljudstva ima, volje ima, naravno treba i opremljenost i tehnike. I gledajte sad je i Zakon o civilnoj zaštiti koje je bilo u prvom čitanju isto tako se to dobrovoljno vatrogastvo ne doživljava na pravi način. Ono može biti nositelj itekako. Sad se jedinicama lokalne samouprave na neki način nameće, e sad ćemo mi još vama dodati da vi morate i ovo i ono napraviti a već imamo. Dakle, ne treba kvariti, popravljati ono što nije pokvareno. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
A mislim pohvale? Jasno, pohvale i vatrogascima, pohvale civilnoj zaštiti, pohvale liječnicima, pohvale Crvenom križu, svima onima koji su sudjelovali u obnovi znači poplavljenih prostora. Ako se ne varam, mi smo u proračunu RH ili bolje rečeno rebalansom osigurali negdje jednu milijardu. Mi, to su novci građana da se razumijemo. Osigurali smo jednu milijardu kuna kako bi se ti prostori što je moguće prije stavili u funkciju kako bi se ljudi vratili, kako bi se ponovo njive počele obrađivati i kako bi se ponovo gospodarstvo pokrenulo kako ono tamo ne bi jednostavno bilo zamrlo. Znači, sve sastavnice ovoga društva izdvojili su ja bih rekao maksimalno što se u onom trenutku moglo. Ali posebno sam htio naglasiti angažman Oružanih snaga u ono vrijeme kada su možda još veću katastrofu prolazili Republika Srbija i Bosna i Hercegovina. I u tom trenutku Republika Hrvatska, tu je riječ sada o političkoj volji iznalazi snage i mogućnosti da u nevolji pomogne našim susjedima. I to je ono što treba primijetiti i mislim da takvu politiku i u buduće bez obzira na stranačke boje treba voditi i ono što je dobro pozdraviti.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Kajin, u svojoj raspravi sve ste obuhvatili, no međutim mislim da postoji nešto što ste zaboravili. Uz izvješće koje govori o obrani za 2014. godinu piše o tome koliko vojnih stanova je prodano i kakva su sredstva pribavljena. No međutim, nismo čuli niti vidjeli ni pročitali ni u izvješću koje je prezentirano od strane gospođe Tafra kao ni u vašoj raspravi što se dogodilo sa borbenim sredstvima koja su prodana arapskim zemljama ili ne znam kome već i u kojoj količini te kakva su ta sredstva koja su prikupljena? Kakvo je stanje naoružanja u našoj pričuvi, da li uopće imamo više naoružanje kako bi popunili pričuvu u datim momentima? Da li se neće dogoditi kao i '90-ih godina kada su naoružanje … [[Govornik se ne razumije.]] odvezli i ostavili hrvatski narod razoružanim. Pitanje je definitivno u koliko navrata kakvih borbenih sredstava i streljiva je prodano zemljama i kojim zemljama? To su pitanja koja ovaj Parlament mora raspraviti i čuti kakva su sredstva pribavljena i kakvo je stanje naše pričuve, s čim će se ona naoružavati s obzirom da su ova sredstva, po mojem saznanju, proglašena neperspektivnim. Dobro je riješiti se svega onoga što je neperspektivno, pitanje je samo do koje granice i da li to nije prešlo granice onih potreba koje Hrvatska ima.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Pa Hrvatska prije svega je sigurna zemlja, između ostalog i zahvaljujući Oružanim snagama, Ministarstvu obrane u cjelini da budem još precizniji. Kad govorimo o tim vojnim stanovima evo maloprije sam citirao podatak, čini mi se da se uprihodovalo negdje oko 11 i nešto milijuna kuna i da je prodano 107 stanova. Znači, prosječna cijena jednoga stana pretpostavljam 50, 60 kvadrata oko 100 tisuća kuna. Netko će reći malo, ja kažem primjereno, shodno primanjima, plaćama, mogućnostima vojnog osoblja. Kad govorimo o ovoj pričuvi, kad govorimo o toj opremi pa prodano je prije svega ono čemu je istjecala uporaba, ono što ste i sami primijetili je bilo neperspektivno. I ne želim sad ovdje nikoga braniti ali valjda svatko na mjestu ministra obrane bi učinio to isto. Pa bolje je da tu opremu prodamo, da tako dobivena sredstva kanaliziramo za neke druge potrebe nego da nam skladišta lete u zrak, a što nije bio tako rijedak slučaj na tlu RH.
Poštovani zastupnik Tomislav Ivić, replika.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Kolega Kajin, vi ste u raspravi svojoj rekli da je izdvajanje od 2% za potrebe obrane nemoguća misija. Ja se slažem s vama, u ovom trenutku to je uistinu nemoguća misija. Ali to treba biti dugoročni cilj RH. Ne samo zbog toga što je to preporučeno u okviru NATO saveza nego zbog sigurnosti zemlje. I ne treba na ulaganje u obranu gledati isključivo kao trošak. To nije trošak, to je ulaganje u sigurnost a svi znamo da sigurnost nema svoju cijenu. Slažem se s vama i s onim što ste rekli da je najveći teret krize u biti možda podnijelo Ministarstvo obrane. Jer Ministarstvu obrane su najviše skresana sredstva. To je gotovo 20% u odnosu na Proračun od 2011. godine. I to dalje neće moći ići jer će doći u pitanje funkcioniranje sustava. Sustav je i sada prenapregnut i pitanje je do kada može na ovaj način funkcionirati. I zbog toga u perspektivi za obranu, za sigurnost će se morati izdvajati više novca, htjeli mi to priznati ili ne. I to je u krajnjoj liniji i šansa za hrvatsku vojnu industriju. Više novca u državnom proračunu za obranu znači da će i hrvatska vojna industrija od toga imati itekako koristi i da će imati priliku za daljnji razvoj i eventualnu ekspanziju na vanjska tržišta. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Da, mislim da se u cijelosti slažemo da u ovom trenutku htjeli mi to priznati sebi ili ne izdvajati ili doći na izdvajanje od 2% BDP-a za potrebe Oružanih snaga to je nemoguća misija. To bi bilo osigurati negdje oko 7 milijardi kuna. Dvostruko više no što u ovom trenutku takoreći izdvajamo za Oružane snage. Nama je plan Proračun za 2014. godinu bio 4 milijarde i 265 milijuna kuna, izvršenje 4 milijarde 170 milijuna kuna. Smanjio se za gotovo 100 milijuna kuna. Ovo što ljudi koji vode Oružane snage, prije svega u Glavnom stožeru, jasno ministarstvu, oni naprosto čine sa ovim sredstvima usuđujem se reći u sustavu koji broji preko 18,5 tisuća osoba gotovo čudo. Slažem se sa vama kada kažete da je sustav prezasićen ili prenapregnut. Neće se moći unedogled ako želimo stabilizirati ja bih rekao prije svega ovu tehniku ostati na ovih 1,3% a to bi najlakše mogli postići ako značajnija sredstva usmjerimo prema onom proizvodnom dijelu koji proizvodi tu vojnu opremu. Ja sam maloprije apostrofirao … [[Govornik se ne razumije.]] čini mi se iz Karlovca, mi koji smo prošli, vidjeli kako to izgleda možemo samo kazati takve tvornice siguran sam od Austrije što ja znam dolje do Istanbula, Carigrada jednostavno nema. To treba naprosto vidjeti, to treba naprosto doživjeti. Što reći da su oni najveći izvoznici pištolja recimo na tržište SAD-a otkada ta država postoji? Jednom riječju kapa dolje.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Branko Vukšić ima repliku. Nema ga? Gubi pravo na raspravu. Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru, na redu je Klub zastupnika SDP-a i poštovana zastupnica Dunja Špoljar.
Hvala predsjedniče, uvažena zamjenice ministra, kolege zastupnici i kolegice zastupnice. 2014. godina bila je globalno nesigurna godina, uz mnogo drugih prikrivenih ili sporadično aktivnih žarišta tomu su doprinijela dva nova intenzivna područja nesigurnosti Ukrajina i područje djelovanja ISIL-a. U Ukrajini je kriza prerasla u oružani sukob a djelovanje ISIL-a uzrokovalo je dugoročnu destabilizaciju ne samo lokalno, nego na svjetskoj razini. Pridodamo li tome gospodarsku krizu i međunarodne terorističke prijetnje opća sigurnost u 2014.zasigurno je bila pogoršana u odnosu na prethodno razdoblje. Time je opterećenje sigurnosnih sustava NATO-a i EU-a pa tako i Hrvatske bilo veće bez obzira što je neposredno okružje RH zadržalo obilježja relativne stabilnosti. Unatoč svemu tome dvije su ključne riječi koje mogu jasno opisati sustav obrane Hrvatske u 2014.godini to su uređenosti i transparentnost. Nastavak reforme obrane unaprjeđivao je uređenost sustav tijekom cijele 2014. Slijedom novih zakona Zakona o obrani i Zakona o službi u Oružanim snagama RH donesena su 24 podzakonska akta, usvojen je novi dugoročni plan razvoja Oružanih snaga za razdoblje od 2015.do 2024.kojim su definirani okviri i smjerovi razvoja obrambenih sposobnosti u idućem desetogodišnjem razdoblju, izrađen je nacrt prijedloga plana obrane RH čije je usvajanje predviđeno ove godine, provodio se plan implementacije NATO ciljeva sposobnosti. Tako izvješće o obrani za 2014.sadrži potpuno novi dodatak aktivnosti u vezi s donošenjem i početkom realizacije DPR-a Oružanih snaga od 2015.do 2024. DPR je predložen temeljem duboke i opsežne analize i javne rasprave uvažavajući proračunske restrikcije, stoga se može reći da doista stoji na realnim temeljima. Bez obzira na krizu prioriteti su jasni, obrana je važna a Oružanim snagama u razvijenijoj demokraciji pripada istaknuta pozicija i ugled. Takvom statusu pridonosi očuvanje profesionalizma uz visoku osposobljenost, definirani unutrašnji odnosi i opremljenost. Sve to podrazumijeva dugoročni plan razvoja koji je donesen u 2014. Postojeća struktura i kvaliteta osoblja strateški je uređivana izdvajanjem osoblja u odnosu na stanje u Oružanim snagama potkraj 2013.na kraju 2014.godine broj djelatnih vojnih osoba je smanjen za 297 osoba, ali i prijemom novih 940 vojnika odnosno mornara i 80 časnika od čega 5 liječnika. Pri tome se vodilo računa o transparentnosti postupaka, pružanju jednakih mogućnosti, o rodnoj ravnopravnosti, jasnim kriterijima i mjerljivim postignućima. Veliki pozitivni korak u podizanju kvalitete osoblja je i uspostavljanje preddiplomskog četverogodišnjeg studija vojnog inženjerstva i vojnog vođenja i upravljanja u suradnji sa Sveučilištem u Zagrebu i sa Ministarstvom obrazovanja. Ukupno brojno stanje djelatnog sastava na dan 31.12.2014.bilo je 18 135 osoba, odnosno 134 i jedna generalica Gordana Garašić. U 2014.još privremena ali od 28.svibnja ove godine služeno prva žena s generalskim činom u Hrvatskoj. Opremanje i modernizacija 2014.godine provodila se u uvjetima ograničenih financijskih sredstava o kojima je danas već bilo riječi i rebalansa proračuna. Provedba programa opremanja i modernizacije nastavljena je prema redefinirani prioritetima za sve grane Oružanih snaga uz trajnu intenciju za što većim stimuliranjem uključenih domaćih proizvođača. Posebna pozornost pridana je sređivanju stanja imovine. Značajno su veće aktivnosti tijekom 2014.bile u obučnim aktivnostima i vježbama u odnosu na proteklo razdoblje. Hrvatske oružane snage doprinijele su europskoj i svjetskoj sigurnosti i tijekom 2014.sudjelovanjem u dvije NATO operacije ISAF-a u Afganistanu i KAFOR-a na Kosovu, EU operaciji NAFOR-a Somalija, Atalanta te pet operacija potpore miru UN-a u kojima su ukupno sudjelovala 572 pripadnika. Istodobno pružale su potporu civilnim institucijama angažiranjem u brojim aktivnostima gašenje velikih požara, hitnom medicinskom prevoženju zrakom, prevoženjem organa za transplantaciju, traganju i spašavanju na kopnu i otocima, sprječavanju i uklanjanju posljedica vremenskih nepogoda gdje se svakako mora istaknuti pomoć na ugroženim područjima od poplave. Oružane snage RH aktivno su se od prvog dana uključile u pomoć nastradalom području, tako je na tri lokacije u Gunji i dvije u Drenovcima bilo razmješteno pet pokretnih kuhinja u kojima je za civilno stanovništvo pripremljeno i podijeljeno 65 618 obroka. Dva transportna helikoptera proveli su 76 letova u trajanju od više od 41 sata, ukupno su prevezli oko 200 tona humanitarnog tereta. Vojska je izgradila i most u Račinovcima. Nabrojane aktivnosti klasičan su primjer korištenja Oružanih snaga u miru. Transparentnost nije više samo jednokratno prolazno obilježje sustava obrane, nego možemo govoriti o trajnoj vrijednosti. RH napravila je značajne iskorake u povećanju transparentnosti javnih nabava u obrambenom sektoru i to primarno u području razvoja zakonodavstva, nadzora procesa javnih nabava i objave podataka vezanih uz javnu nabavu. Vjerojatno najvažniji iskorak učinjen je u značajnom smanjenju klasificiranih javnih nabava i transparentnoj objavi plana nabava na internetskim stranicama MORH-a. Budući da brojke u ovakvom slučaju govore više od riječi navest ću da je 2011.pod okriljem tajnosti u obrani bilo 52% od ukupne nabave 2011. 51%, 2013. tek 9% u 2014.godini koje pokriva ovo izvješće postotak tajnih nabavi bio je samo 5,74%. Jednako tako MORH na svojim Internet stranicama objavljuje pojedine natječaje dok sve javne natječaje objavljuje u sklopu Narodnih novina. Institucionalni mehanizmi nadzora nad javnim nabavama djeluju. Osim internih mehanizama u MORH-u važno je još jednom istaknuti kako je pojačana uloga saborskog Odbora za obranu koji daje mišljenje na velike nabave. Otvorenost i transparentnost Ministarstva obrane i oružanih snaga očitovala se i kroz aktivnosti odgovaranja na građanske i novinarske upite kojih je u 2014.zabilježeno 1,926. I na kraju, o onome o čemu uvijek valja govoriti i čime nikada ne smijemo biti zadovoljni o proračunskim sredstvima. Naravno da je 1,3% što je pad od 0,06% u odnosu na 2013.projiciranog BDP-a malo posebno kada se uzme u obzir 2% kao donja granica prema preporuci NATO-a. ali to je u 2014.bila hrvatska obrambena realnost u kojoj ni u jednom jedinom trenu time nije povećana nacionalna sigurnosna ugroza. Kao što sam rekla obrane Hrvatske je uređen i transparentan sustav kako ga je i opisalo ovo opsežno izvješće. U nadi postupnog podizanja većeg udjela sredstava za opremanje, modernizaciju, te edukaciju u sustavu obrane klub SDP-a podržava ovo izvješće. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Na redu je Klub HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Tomislav Ivić.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Izrazit ćemo na početku kao i prošle godine zadovoljstvo što se o izvješću o obrani pravovremeno raspravlja u prvoj polovici godine što nije čest slučaj u saborskoj proceduri. Kao i prethodne godine nemamo prigovor na tehničku stranu izvješća. Izvješće je korektno, pregledno, cjelovito, prilično iscrpno iz ovog kao i iz ranijih izvješća odnosno izvješća iz prijašnjih godina može se zaista steći realan uvid u stanje u oružanim snagama. Ključni problem u Ministarstvu obrane odnosno oružanim snagama su nedostatna sredstva koja se osiguravaju u državnom proračunu za funkcioniranje Ministarstva obrane odnosno oružanih snaga. Stalni trend smanjenja sredstva koji je nastavljen i u 2014.godini dovodi u pitanje sposobnost redovnog funkcioniranja oružanih snaga, ispunjavanja njihove zakonske i ustavne obveze, posebice gledajući dugoročno jel stalno smanjenje sredstava uz pojačane napore u MORH-u i oružanim snagama vjerojatno će se kratkoročno prebroditi, ali će ostaviti značajne posljedice po oružane snage i puno veća izdvajanja u budućnosti nego što bi inače bila potrebna. Naime, proračun Ministarstva obrane od 2011.godine kada je iznosio 5 milijardi i 24 milijuna kuna ili 1,53% BDP-a u narednim godinama je smanjen za više od 900 milijuna kuna. Izvršenje proračuna u 2014.godini bilo je svega 4 milijarde i 170 milijuna kuna ili nešto manje od 1,30% BDP-a. ilustracije radi, da je proračun ostao na razini 2011.godine oružane snage u prethodne tri godine raspolagale s 2 milijarde kuna više novca, a možemo pretpostaviti što bi to značilo za materijalni i svaki drugi standard hrvatskog vojnika, stanje opreme, naoružanja i tehnike kao cjelokupne razvojne projekte i programe hrvatske vojske. Posebno je a to sam i prošle godine istakao raspravljajući o izvješću, nepovoljna struktura izvršenja financijskog plana jer se za vojno i civilno osoblje izdvaja 67% proračuna, 1% više nego u 2013.godini, a trebalo bi biti manje, 22,46% su troškovi održavanja, 2% više nego 2013.godine, a troškovi opremanja i izgradnje su svega 10,49% 2% manje nego prošle godine, a trebalo bi biti više, dok je za istraživanje i razvoj potrošeno zanemarivih 0,04% proračuna. Oni koji žele opravdati ovakvu situaciju što se proračunskih sredstava tiče reći će da je to trend u većini zemalja članica NATO saveza i da je Hrvatska po visini izdvajanja negdje u sredini kada su u pitanju zemlje članice NATO saveza i to je točno. Ali to ne može biti opravdanje i to uostalom nisu dostatna sredstva ako želimo da RH ima moderne i snažne oružane snage spremne odgovoriti na sve veće izazove. Treba reći i to da smo jedna od rijetkih zemalja gdje je proračun MUP-a veći nego MORH-a. Uostalom jedna od glavnih tema zadnjeg NATO summitu u Wellsu bilo je financiranje obrane zemalja članica NATO saveza u svijetu sve većih sigurnosnih izazova ukrajinska kriza, situacija na Bliskom i Srednjem istoku ISIL, terorizam i situacija u našem bliskom okružju. Jedan od zaključaka je bio da se sredstva nikako ne bi smjela smanjivati, dapače, treba u perspektivi težiti izdvajanju preporučenih 2% BDP-a za potrebe obrane. No živi bili pa vidjeli. Treba samo podsjetiti da je proračun 2014. manji za 350 milijuna kuna od onog iz 2013. godine. Toliko o financijama. Podržavamo napore koji su u Ministarstvu obrane i Glavnom stožeru poduzeti kada je u pitanju modernizacija Oružanih snaga poput programa Patira, sklapanje ugovora u izgradnji, ophodnih obalnih brodova u domaćem brodogradilištu, modernizacija radarskog sustava Peregrine, nabavku 12 haubica PZH-2000 iz Savezne Republike Njemačke, kupnju rabljenih nebojnih motornih vozila, donaciju 212 vozila različitih tipova iz SAD-a, nastavak isporuke jurišnih pušaka za potrebe Oružanih snaga 1121 puška 2014. godini itd.. Kada je u pitanju remont MIG-ova činjenica je da cijeli posao nije završen. Kada smo dobili ovo izvješće u Oružanim snagama je bilo isporučeno tek 7 MIG-ova. Sada je situacija vjerojatno nešto bolja i da su debelo probijeni rokovi iz natječaja i ugovora. Ovo je jedan od čestih primjera iz postupka javne nabave da najjeftinija ponuda najčešće nije i najbolja ponuda. Još jednom želim ponoviti kako Klub Hrvatske demokratske zajednice drži da Oružane snage Republike Hrvatske trebaju i moraju zadržati zrakoplovstvo u okviru vlastitih Oružanih snaga. Podržavamo i praksu predstavljanja saborskom Odboru za obranu i zainteresiranoj javnosti godišnji plan nabave u Ministarstvu obrane kao načinu za što transparentnije korištenje sredstava državnog proračuna i kontrolu istog. Držimo dobrim i korisnim intenciju Ministarstva obrane da iz godine u godinu smanjuje broj postupaka nabave putem izuzeća izazvanog razlogom tajnosti te da se u istinu svede na minimum. Kada je u pitanju upravljanje ljudskim resursima iz izvješća je vidljivo da se provode zadaće rade ostvarivanja strateških odrednica o veličini i strukturi i kvaliteti osoblja. Nastavljeno je smanjenje djelatnog sastava a vidljivo je da je puno jednostavnije taj problem rješavati kada su u pitanju djelatne vojne osobe u 2014. godini izdvojeno 124 osobe više od plana nego kada je u pitanju birokracija odnosno državni službenici. Izdvojeno je čak 148 osoba manje od plana. Pozitivno ocjenjujemo transformaciju Hrvatskog vojnog učilišta Petar Zrinski u moderno vojno učilište koje će moći odgovoriti na sve potrebe Oružanih snaga za školovanim vojnim kadrom. Dobro da je započeo i da će u 2015. godini biti nastavljen proces ustrojavanja pričuvnog sastava Oružanih snaga. Ali bi nam bilo drago kada bi u proračunu Ministarstva i vidjeli sredstva potrebna za ovu namjenu. Posebno pozitivno ocjenjujemo da Oružane snage Republike Hrvatske kao odgovorne članice Ujedinjenih naroda ali i kao članice Europske unije i NATO saveza su i u 2014. godini sudjelovale u operacijama i misijama potpore miru te da je ukupno sudjelovalo 572 pripadnika Oružanih snaga. Na taj način Oružane snage razvijaju sposobnost djelovanja u međunarodnom okružju i podižu razinu interoperabilnosti. Dobro je da je s obzirom na financijsku situaciju razina sudjelovanja bitno manja nego prethodnih godina a samim tim i troškovi sudjelovanja bitno manji nego prethodnih godina. Posebnu zahvalu Oružane snage zaslužuju za provedene aktivnosti potpore civilnim institucijama u zaštiti i spašavanju ljudi i materijalnih dobara. Oružane snage Republike Hrvatske su tako tijekom 2014. godine sudjelovale u gašenju velikih požara otvorenog prostora, hitnom medicinskom prijevozu, prevoženju organa za transplataciju, traganju i spašavanju, sprečavanju i uklanjanju posljedica vremenskih nepogoda, odavanjem počasti na pokopima preminulim hrvatskim braniteljima, pružanjem potpore jedinicama lokalne, područne samouprave, tijelima državne uprave, pravnim i fizičkim osobama te udrugama kao i pružanje humanitarne pomoći u inozemstvu. Za te namjene utrošeno je iz proračuna MORH-a 138 milijuna kuna. Iako su Oružane snage Republike Hrvatske nezaobilazne u ovakvim aktivnostima i njihov doprinos je nemjerljiv. Mišljenja smo da neke aktivnosti poput hitnog medicinskog prijevoza traganja i spašavanja pa i gašenja velikih požara ne bi trebale opterećivati proračun MORH-a. Oružane snage u njima trebaju i moraju sudjelovati ali nastale troškove trebali bi plaćati MORH-u, druge institucije nadležne za takve događaje. I zaključno, dakle nemamo prigovora na samu tehničku stranu izvješća i ono što u njemu piše ali zbog stalnog trenda smanjenja financijskih sredstava i na to smo neprekidno upozoravali i upozoravamo ovom prilikom da ćemo se naći u vrlo nezgodnoj situaciji, klub Hrvatske demokratske zajednice će biti suzdržan kada je u pitanju ovo izvješće. Hvala lijepa.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Ivić. Sada postoje dva pogleda na vojsku, u ovakvoj situaciji u Hrvatskoj mislim da je u potpunosti odluka Vlade dobra. Jer malo prije ste vi spominjali Isil, spominjali ste situaciju u svijetu. Spominjali ste naoružavanje, spominjali ste to da smo zapravo mi među onim zemljama koje najmanje ulažu u naoružavanje svoje vojske. Međutim, problem ISIL-a je daleko veći problem i problem naoružavanja znate da je sada u kampanji u Turskoj se otkrilo da je zapravo Turska naoružavala ISIL, mada je u protu ISIL-ovskoj koaliciji i ta afera nije pukla zbog toga što su mnoge zapadno europske pa i SAD zemlje upletene u šverc oružja. Oružje se prodaje svima. Spominjali ste prije toga što znači naoružavanje. Sjetite se samo SSSR-a i sjetite se Jugoslavije. To su bile dvije velike moćne sile naoružane kad se tiče oružja. Pale su kao kuće od karata. Mi smo pobijedili u Domovinskom ratu jer smo imali odlično ljudstvo, jer smo znali zbog čega se borimo i za što se borimo. Prema tome, ja nisam od onih koji bi rekao ajmo naoružavat kao što su to Rusi radili, kao što je to Jugoslavija, ajmo naoružavat vojsku a narod nek skviči pod teretom krize. To je drugo da li ova Vlada zna upravljati zemljom pa ne trebamo toliko agencija, ali ne bih toliko plakao i vojska jest za to da spašava i vojska je to odradila profesionalno i kao što je prije rekao kolega Milinković postoje druge institucije, postoje vatrogasci i svi oni koji su u nezavidnijem položaju, koji su pomagali u tome a nema toliko pohvala. Vojska je to odradila profesionalno i tako treba.
Vrijeme. Tomislav Ivić, odgovor na repliku.
Kolega Vukšić, ja mislim da nije dobro ono što smo već čuli u dosadašnjoj raspravi da Ministarstvo obrane bude to koje će podnijeti najveći teret u kresanju sredstava u državnom proračunu. Proračun Ministarstva obrane u protekle 3 godine je smanjen za gotovo 20%. Ja mislim da to nije dobro. Nije dobro da Ministarstvo unutarnjih poslova ima veći proračun od Ministarstva obrane. Rekao sam da smo mi jedna od rijetkih zemalja u kojoj je to slučaj. Nisam ni ja za to da se bespotrebno naoružavamo, ali postoje procjene i nemojmo zaboraviti da mi još uvijek živimo u nesigurnom okružju. Ne trebamo mi previše se osvrtati na ISIL, na situaciju na Bliskom istoku. Pogledajmo situaciju u našem susjedstvu, pogledajte što se nedavno događalo u susjednoj praktički Makedoniji, kakva je situacija u BiH, tko kaže da za dvije ili tri godine ili pet godina Hrvatska neće biti u jednoj složenoj sigurnosnoj situaciji i zbog toga na izdvajanje za obranu ne treba gledati kao trošak. Izdvajanje za sigurnost nije trošak, sigurnost nema cijena i svaka ozbiljna i uređena država itekako vodi računa o svojoj sigurnosti, a u svakom slučaju da izdvajanja za obranu treba biti prije svega racionalno. Iluzorno je u ovoj današnjoj situaciji govoriti o tome da izdvajanje treba biti na razini 2% ali to dugoročno svakako treba biti cilj.
Tanja Vrbat, replika.
Hvala lijepo. Kolega Ivić, evo žalite radi stanja modernizacije naoružanja u Oružanim snagama, žalite o smanjenju proračuna. Možemo se i mi složiti djelomično sa time, međutim čudim se zašto se ne žalite za onim vremenima kada su vaše Vlade upravljale sa daleko većim proračunom Oružanih snaga. Kakvo bi danas bilo Hrvatsko ratno zrakoplovstvo da su se te silne milijarde bolje utrošile u tim vremenima kada se to moglo, da se recimo primjerice nisu te silne milijarde, 2-3 milijarde veći proračuni trošili na netransparentne, tajne, javne nabave o kojima je kolegica Špoljar zorno predočila koliko su se smanjile sa 52% tajnosti na 5,74. Radi se o izvješću o 2014., vrhovni zapovjednik je bio gospodin Josipović, ali ja se danas čudim da niste iskoristili priliku da istaknete ulogu predsjednice Grabar-Kitarović kao vrhovne zapovjednice. Moram istaknuti da se ja čudim da današnja predsjednica, vjerojatno je zato niste ni spominjali, ne zna svoje ovlasti u miru kao vrhovne zapovjednice, a ono što posebno bode oči je ono da hoda uniformirana po Hrvatskoj, stvara neko stanje neizvjesnosti i nesigurnosti i građani se pitaju da li mi živimo u vojnoj hunti. Mislim da zaista nije primjereno da vrhovna zapovjednica hoda u nekim prilikama koje zaista nisu primjerene u vojnim uniformama.
Kolegice Vrbat, ovaj zadnji dio nije bila replika jer o tome kolega nije govorio. Tomislav Ivić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Slažem se gospođo potpredsjednice sa vama. Sadašnja predsjednica Republike itekako dobro zna koje su njezine ovlasti kada su u pitanju Oružane snage i u ratu i u miru. Što se tiče onog prvog dijela kolegice, vi morate znati da prije 5 ili 6 ili 7 ili više godina situacija u Oružanim snagama je bila bitno drugačija i za normalno funkcioniranje Oružanih snaga je bilo potrebno izdvojiti više novaca, prije svega zbog toga što su Oružane snage bile brojčano puno veće nego što su sada i da je u zadnjih 10-ak, 15 godina stalni trend smanjenja Oružanih snaga i da sam to i rekao između ostalog u svom izvješću. I rekao sam da je dobro da se taj proces transparentnosti nastavi i dalje i da je prije svega izrazio zadovoljstvo što se i Odboru za obranu predstavlja Godišnji plan nabave Ministarstva obrane da je to dobra praksa s kojom treba nastaviti i da to apsolutno podržavamo. I ne vidim zbog čega ste vi toliko revoltirani da tako kažem mojom raspravom koja je bila prije svega korektna, koja je bila usredotočena na ono što u ovom izvješću piše, a to što su financije najveći problem to je kolegice istina i brojke govore više od riječi. I ne treba tu bit posebno pametan da čovjek zaključi kako najveći problem obrambenog sustava su financije i da izdvajanje od 1,30% i manje od 1,30% je nedostatno da bi u perspektivi Oružane snage mogle funkcionirati i da ćemo imati ozbiljnih problema ako se taj trend ne zaustavi i neupitno o tome koja je Vlada na vlasti je li to lijeva ili desna opcija.
Ingrid Antičević-Marinović.
Za razliku kolega od vas koji zagovarate veće naoružanje, više izdvajanje sredstava pa i u ovim teškim vremenima smatram da je odluka kao što su i rekli drugi kolege Vlade dobra, da se sredstva u ovim teškim vremenima usmjere na toliko potrebnije što je pitanje sigurnosti današnjih građana, prije svega sigurnosti i radnog mjesta. A i inače smatram da su i bolja vremena, da modernom svijetu treba manje novca za naoružanje i da se ne trebamo mi kao mala zemlja uprti u to, u jednu trku za naoružanjem. Ona suvremenom svijetu neće donijeti toliko potreban mir niti će doprinijeti sigurnosti. Upravo ta sredstva, ono što biste vi rado odvajali za naoružanje mislim da mi odavde trebamo poslati poruku da više sredstava treba uložiti za jedan mirniji, za jedan pravedniji svijet. Mislim da će onda biti on i sigurniji. Dakle, nikad više rata. Čujem, ja vjerujem da ste i vi čuli te poruke Pape iz Sarajeva. Znate, ovdje je također bilo spomenuto bivša država je trošila ogromna sredstva na račun vlastitih građana u naoružanje, pa kad su i stranci iz Zapadne Europe pitali upravo tadašnje vojne funkcionere zbog čega to radite, zašto toliko sredstava držite u naoružanju. Pa tko će vas napasti? Pa ako nas netko napadne, a dobili su odgovor iz Europe a što ako vas nitko ne napadne. Posljedice mi ovdje u Hrvatskoj znamo kakve su bile.
Tomislav Ivić, odgovor na repliku.
Kolegice vi očigledno ne razumijete način funkcioniranja sustava. Hrvatska je odgovorna članica i određenih asocijacija. Mi smo članica i EU posebice naglašavam da smo članica i NATO saveza i ulaskom u te asocijacije mi smo prihvatili i odgovarajuće obaveze. I vaša Vlada kao i ona prije nje je prihvatila preporuku u okviru NATO saveza da se za potrebe obrane izdvaja 2% BDP-a. Ja upozoravam na to da smo mi stotinama milja daleko od tog plana. Nedavno u 9 mjesecu je bio summit NATO-a u Welsu. Najviše riječi je bilo upravo o izdvajanjima za obranu. I Hrvatska se suglasila da je nužno zaustaviti stalni trend pada izdvajanja za potrebe obrane, a kod nas se on stalno događa. I da u perspektivi treba težiti tome da se za obranu izdvaja do 2% BDP-a. Nisam ni ja za bespotrebno naoružavanje i bacanje novca tamo gdje nije potrebno. Ali još jednom ponavljam, ulaganje u sigurnost nije trošak i n trebamo gledati na to kao trošak. Sigurnost nema cijenu i mi toga nismo svjesni sve dok se nešto ne dogodi, a kada se nešto dogodi onda obično bude kasno i onda krenu rasprave zašto nešto nismo napravili kada smo to trebali i kada smo to mogli.
Nadica Jelaš, replika.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Poštovani kolega Iviću, rekli ste da je za mandata ove Vlade smanjen obrambeni proračun, odnosno konkretno da je u posljednje tri godine sustav obrane ostao bez otprilike 3 milijarde kuna. To je točno. Dakle, proračun obrane jest smanjen znate iz kojih razloga, dakle zbog šestogodišnje recesije. Ali ono što niste rekli je da je ova Vlada istovremeno višestruko povećali transparentnost trošenja obrambenog proračuna, odnosno smanjena je vrijednost tzv. klasificiranih javnih nabavki. To se najjednostavnije može dokumentirati podacima da je eto u 2011. godini od ukupne nabave čak polovina, dakle 52% bila realizirana pod okriljem tajnosti, a da je u 2014. godini postotak tajnih nabava smanjen na svega 5,7%. Dakle i uz tako smanjeni proračun Oružane snage ne trpe u opremljenosti i ne umanjuje se ukupna obrambena sposobnost Republike Hrvatske, odnosno uz racionalnije i eto jedno transparentije poslovanje, transparentnije nabavke, transparentnije upravljanje obrambenim proračunom može se kompenzirati ovaj manjak sredstava. Hvala.
Tomislav Ivić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolegice vi očigledno niste uopće slušati što sam ja pričao za ovom govornicom. Ja ću vam evo sada pročitati što sam rekao kada je u pitanju transparentnost na koju se vi pozivate. Podržavamo i praksu predstavljanja saborskom Odboru za obranu i zainteresiranoj javnosti Godišnjeg plana javne nabave u Ministarstvu obrane kao načinu za što transparentnije korištenje sredstava državnog proračuna i kontrolu istog. Držimo dobrim i korisnim intenciju Ministarstva obrane da iz godine u godinu smanjuje broj postupaka nabave putem izuzeća izazvanog razlogom tajnosti, te da se uistinu svede na minimum. Pa što hoćete više? Sve sam rekao. Jedan od razloga zašto je to vjerojatno tako je i činjenica da vam je pomoćnica donedavno, jel' tako u Ministarstvu obrane bila i pokojna Vesna Orlandini koju ste smijenili sa mjesta glavne državne rizničarke.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Ivić, govorili ste o tome kako su i koliko su smanjena sredstva u državnom proračunu, tj. u proračunu Ministarstva obrane i materijalna prava hrvatskih časnika, dočasnika, vojnika također su došla na margine, na margine i minimalna su. Taj način smanjenja sredstava i materijalnih prava sigurno je uzrokovao i odlazak 6 pilota instruktora i to je bio najteži udarac zapravo za Hrvatsko ratno zrakoplovstvo. Iako bilježimo da je u proteklom vremenu ukupno otišlo 50 pilota, samovoljno dalo sporazumni otkaz u Ministarstvu obrane to je ono što se ne smije događati, to je ono što je nacionalna sramota i to je ono o čemu se nije vodilo brige. To je zapravo i sigurnosno pitanje o kojem bi trebalo duboko raspraviti. Znači, taj brend hrvatski koji je bio u cijelom svijetu poznat otišao je odjedanput ja vjerujem ne samo zbog primamljivih ponuda, ne samo zbog toga što im je ponuđena basnoslovna svota novaca za koju će raditi u Kataru nego su konstantni kontrolirani uvjeti u njihovoj službi doprinijeli tome, a sve proizlazi iz tih materijalnih prava i odnosa prema samim njima kao i prema sredstvima kojima su se koristili. 60 godina stara eskadrila također ne može zadovoljiti njihove potrebe i uvjete daljnjega rada kao ni krpanje nekakvim polovičnim remontima.
Tomislav Ivić, odgovor narepliku.
Pa slažem se kolega Đakić, uostalom u raspravi sam i rekao da je najveći problem u Ministarstvu obrane, odnosno Oružanim snagama nedostatna sredstva koja se osiguravaju u državnom proračunu. Iz tog problema proizlaze svi ostali problemi. Možemo mi pričati što god hoćemo. Sjetimo se samo one stare narodne koliko novca toliko i glazbe. I to je ovdje slučaj. I naveli ste lijep primjer, 6 pilota iz akrobatske skupine koji su zbog čega nego zbog relativno malih sredstava odnosno malih plaća u odnosu na druge zemlje jel' tako bilo prisiljeni ili podnijeli zahtjev za skidanje iz Oružanih snaga i otišli raditi u Katar. Bit će takvih slučajeva i ubuduće, bit će ih sve do onog trenutka kada ne budemo osigurali u državnom proračunu potrebna sredstva da bi sustav mogao uistinu funkcionirati onako kako svi mi to želimo, bez obzira jesmo li lijeva ili desna ili središnja opcija. U ovom pitanju to ne bi trebalo igrati nikakav značaj. Kada je u pitanju obrana zemlje, kada je u pitanju sigurnost svi bi tu trebali imati isti pogled, pogotovo kad su u pitanju sredstva koja treba osigurati da bi sustav mogao funkcionirati.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Dražen Đurović.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice ministra, poštovane zastupnice i zastupnici. Dopustite mi da u ime ili ispred jedne oporbene stranke ili kluba zastupnika te stranke naglasim i zapravo čestitam onoj skupini ljudi na čelu sa ministrom i zamjenicom koji u prethodne tri godine vodi Ministarstvo obrane koji su zapravo učinili vjerojatno jedan od najboljih poslova u ovoj Vladi koji se inače nema Bog zna kakvim rezultatima pohvaliti ni u jednom resoru. Mislim da u resoru Ministarstva obrane uz najveće smanjenje financijskih sredstava odnosno proračunskih sredstava upravo za MORH oni su zapravo učinili najviše što je bilo moguće. I zaista njima se mora reći da prema našem mišljenju da su zaista dobro odradili i dobro odrađuju taj posao. Jer stanje u MORH-u je bilo ne samo bremenito, ne samo problematično, ne samo opterećeno korupcijskim aferama već se vojska sama po sebi i taj sustav je specifičan zbog toga što počiva na vrlo strogoj zapravo zapovjednoj vertikali, a upravo ukoliko imate problematične karike unutar te vertikale vrlo lako se zapravo događaju posebno pri vrhovima te vertikale vrlo lako se naravno događa i korupcija i nered i nepravda i puno toga lošeg. Čak i puno lakše, a puno je teže zapravo to uočiti nego u nekim drugim ministarstvima i nekim drugim sustavima. Također, ovo izvješće ovako kako je napisano je dobro posloženo, pregledno, solidno i obuhvaća dobar dio one problematike ili tematike koja se tiče obrane za 2014. godinu. Dopustite mi da istaknem još neke elemente, posebno one koji su se zapravo otvorili i u raspravi i u replikama na izlaganja. Dakle, kad je riječ o obrani, mislim da smo svi svjesni toga na kojem uopće prostoru se nalazi RH, da smo svi učili povijest i primijetili da se na ovom prostoru ratovi događaju ciklički praktički svakih nekoliko desetljeća i tako već ne samo desecima nego stotinama godina. I da je gotovo iluzorno za očekivati da se u tim desecima ili stotinama godina koje dolaze nakon nas ti ratovi na ovom istom geopolitičkom prostoru ponovno neće događati. U svim tim ratovima koji su se god događali u povijesti za Hrvate je ginulo ili za Hrvatsku nije ginuo nitko, a Hrvati su ginuli za sve, za sve države, za sva carstva, za sve kraljevine, za sve Republike. Hrvati su ginuli svugdje, a za Hrvatsku i za Hrvate nije ginuo apsolutno nitko. I bez obzira u kojoj se mi integraciji nalazili u ovom trenutku u ovom svom geopolitičkom trenutku mi se nalazimo u jednoj političkoj i jednoj vojno političkoj integraciji. Nekad smo se prije nalazili u nekim drugim i vojnim, vojno političkim i vojnim i političkim integracijama i u njima kad smo se nalazili i bez obzira kakvi su ugovori bili potpisivani za Hrvatsku i Hrvate ginuo nije nitko. Ja vas uvjeravam one koji dvoje u to i da sutra se bilo što dogodi u Hrvatskoj da za Hrvatsku ginut neće nitko niti iz ove današnje vojnopolitičke integracije u kojoj se nalazi RH a zove se NATO savez. Ono najviše što mi možemo očekivati u slučaju ugroze hrvatske sigurnosti, slobode, demokracije ili ugroze teritorijalne cjelovitosti to je da će netko u sredozemlju ili eventualno Jadrankom moru micati joysticka lijevo desno i upućivati projektile negdje na prostor RH. Dakle to je ono najviše od tog sigurnosnog štita i naravno one političke komponente, ali kad je riječ o vojnoj, a nitko neće doći branit hrvatski teritorij niti u ovom savezu u kojem se nalazimo danas. Jedini tko će u slučaju ugroze hrvatskog državnog prostora braniti taj prostor to će sigurno biti Hrvatska vojska i ni jedna druga vojska, kao što ga nikada u povijesti nije branio. Prema tome, oni koji misle i na sličan način se i u hrvatskoj povijesti govorilo o hrvatskom teritoriju i u drugim savezima u kojima se Hrvatska nalazila i 40., i 19.i u 19.stoljeću uvijek je to bilo na sličan način e sad se nalazimo tu, nit trebamo bit jaki, nit trebamo biti suvereni, niti moramo imati jaku vojsku, niti jake institucije sve će to netko za nas riješit. Kad se god išta dešavalo nitko ništa nije rješavao kao što neće ni u budućnosti. I stoga da se vratim, obveza je hrvatske države da gradi čvrstu, jaku, stabilnu, modernu, opremljenu i učinkovitu Hrvatsku vojsku kao jamac i štit obrane i cjelovitosti i suverenosti i budućnosti ako hoćete RH na ovom prostoru. Sve se može relativizirat pa naravno i ova tema, ali ja ne znam tko se može osvrnut na budućnost u prošlost pa reći da tome nije tako. Pa čak i oni koji stotinama godina nisu imali ratove ili nedopuštaju si luksuz da relativiziraju pitanje vlastite nacionalne sigurnosti i obrane i moderne Oružanih snaga. Spomenut ću primjer Nizozemske koja ima ultra jaku vojnu snagu, iznimno jaku, iznimno. Vrlo rijetko se nalazila u ratovima. Nisu ni druge države, ni skandinavske države, ni države Beneluxa, dakle ove države koje se nalaze na prostoru EU ništa puno u drukčijem položaju. Kupovine, kad je riječ o nabavci opreme ili tehnike, ova nabavka haubica u suradnji sa Njemačkim ministarstvom obrane jedan izuzetno dobar primjer zapravo načina na koji RH u ovo vrijeme jedino može dolaziti zapravo do sofisticirane oružane tehnike i toga smo svi manje-više svjesni ko je god zapravo pogledao ovu materiju. I to su prve haubice koje RH uopće ima, dakle nikada ih nije ni imala u sastavu. Dakle to su te prve, nabavljaju se po relativno povoljnoj cijeni. To je jedini mogući put u današnje vrijeme inače nabavke zapravo sofisticirane vojne tehnike jer je ona toliko skupa i toliko teško dostupna da RH ni u budućnosti siguran sam neće imati drugog načina ni kad je riječ o nabavci zrakoplova i održavanju letačkih sposobnosti koji Klub zastupnika HDSSB-a u svakom slučaju podupire. Bit će jedini način zapravo racionalno i mislim da ukoliko ne griješim da sadašnje i ljudi koji rade u Ministarstvu obrane na sličan način razmišljaju. Jedini način zapravo će biti nabavka upravo u suradnji sa prijateljskim državama kupovine rabljenih, kvalitetnih, modernih zrakoplova. Spomenut ću kamione, ovdje vidimo i tako i stoji u materijalu da su nabavljena 272 vojna kamiona MAN4X4 nosivosti 5 tona, ukupne vrijednosti od 1,9 milijuna kuna. To su rabljena, također rabljeni kamioni nabavljeni od Savezne Republike Njemačke. Kad to podijelite to vam izlazi cijena oko 65 tisuća kuna po kamionu. Neću spominjat onu nabavu od prije 10 godina kad smo kupovali nove kamione pod cijeni od preko 800 tisuća kuna po komadu. Dakle to je način, to je put. Mi smo država koja nema sredstva, objektivno nema ali isto tako koja mora održavati razinu opremljenosti Oružanih snaga. Te Oružane snage moraju kao jedan mač, imaju ona dva osnovna djela jedno je oštrica, dakle to je ona djelatna vojska, a drugo to je ono što se nastavlja na oštricu a to je, to bi trebala biti pričuva. Izgubili smo velik dio vojne sposobnosti time što smo zapravo izgubili pričuvu, izgubili smo sposobnost koju smo imali 90.te godine kad smo mobilizirali nekoliko stotina tisuća ljudi, danas tu sposobnost mobilizacije nekoliko stotina tisuća ljudi u slučaju ratne ugroze RH više nema. Nema je zbog toga što ne razvrstava naravno pričuvu, ne postoje osim onih 1000, odnosno dvije pukovnije razvrstane pričuve, što je praktički na razini vrlo zanemarive vojno spremnih ljudi. Stoga, bismo još jedanput aktualizirali i onu temu koja se više puta spominjala u javnosti i treba je spominjati. Smatram da je treba nastaviti spominjati a to je svakako pitanje odražavanja vojne spremnosti cjelokupnog hrvatskog naroda onoga naravno koji može sudjelovati u obrani i nezanemarivanje te okolnosti. Mali narod, mala država na ratnom trusnom području mora ostati vojno spremna da odgovori na ugrozu i ne može očekivati da će drugi doći ginuti za njega za 10, 20, 30 ili 50 godina neće doći nitko. Ili ćemo se moći obraniti kada dođe to vrijeme, ili se nećemo obraniti, a to će vrijeme naravno prije ili kasnije kao što je dolazilo prije doći ponovo. Onaj problem koji Oružane snage RH vuku svih ovih godina, ti problemi su ostali u priličnoj mjeri prisutni i za mandata sadašnjeg vodstva u MORH-u, a to su dva vrlo važna. Jedan je funkcioniranje logistike, drugi je upravljanje osobljem. Upravljanje osobljem posebno i općenito cijeli sustav upravljanja osobljem bi zaista trebalo ozbiljno modernizirati, informatizirati, uskladiti, učiniti ga transparentnim u prvom redu za one koji su njegovi korisnici. Ukoliko ne znam kako ćemo, pogledajmo kako to rade prijateljske oružane snage unutar sustava NATO saveza koji su sustave upravljanja osobljem učinile jako dobrima. RH nije i tu sigurno kasni. I drugi problem hrvatske vojske to je sustav logistike koji je problematičan ozbiljno, koji pada na najmanjim, na vrlo malim zaprekama, koji pada na rezervnim dijelovima. I to ne rezervnim dijelovima za zrakoplove, on pada na rezervnim dijelovima da ne kažem za automatske puške, on pada na benzinu, on pada na gumama, on pada na donošenju odluka da se nešto učini. Također bih rekao ako ne znamo kako ćemo pa pogledajmo kako to rade oni koji to znaju i koji su te sustave unaprijedili do razine da oni zaista dobro i kvalitetno funkcioniraju. A ne da se događa da ljudi sami sebi plaćaju put kada negdje službeno odlaze, ako treba nešto predavati mora kupiti svu opremu jel toga nema, mislim puno, puno tu ima manjkavosti i problema unutar tog sustava logistike, dakle na nižoj, na mikrorazini unutar samog sustava. Znam da to nije samo posao i ne može biti posao ministra i njegove zamjenice, ali bojim se da oni koji su naučili unutar sustava oružanih snaga da se oni sami po sebi neće promijeniti ako iz ministarstva odnosno onih koji vode ministarstvo zaista ne dođe ozbiljan pritisak i impulsi da se malo ipak počne u mnogim stvarima na drukčiji način raditi nego što se radilo do sada. A kada je riječ o sustavu obrane i o ovome izvješću klub HDSSB-a će podržati ovo izvješće. Hvala.
Boris Kovačić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo drago mi je da je gospodin zastupnik u svom izlaganju u samom početku pohvalio rad ministarstva odnosno gospodina ministra i zamjenice i evo tu dijelimo mišljenje i očito je da se i uz smanjena sredstva uz skromnija sredstva može itekako kvalitetno raditi. Međutim sljedeće teze posebno ovo kada ste govorili, a to je možda i manje važno o jednom povijesnom kontekstu, mislim da je uvelike pogrešno, ali kažem to je manje važno. Međutim ono što mene posebno brine, a to je vaša teza kada ste govorili također o sigurnosnom aspektu, pa i relativizirane ustvari NATO-a, to je neprihvatljivo što ste vi rekli. pa vi ste naprosto doveli u pitanje opravdanost našeg opstanka u NATO-u i mislim da ste blago rečeno sa tom svojom tezom pretjerali. Odnosno ukoliko je tome tako onda to zaslužuje i jednu širu raspravu i u okviru ovog našeg Doma. Zahvaljujem.
Dražen Đurović odgovor na repliku.
Hvala. Pa mišljenje ako je riječ o mišljenju ja naravno mi smo svjetonazorski na drukčijim pozicijama i u nekim svjetonazorskim temama se sigurno nećemo složiti, kada je riječ o svjetonazorskim temama i razmišljanje o slobodi, obrani, demokraciji, nekim vrijednostima. Kada je riječ o NATO savezu ja bi vas upitao što vi mislite da bi NATO savez učinio u slučaju ugroza RH, možemo o tome razgovarati. Ja zaista ne očekuje, a ne znam ni za takve primjere gdje se događalo ono što vi mislite da bi se događalo, a spomenuo sam vam da se podsjetite povijesti jel kako kaže stara poslovica da je "Povijest učiteljica života", a nadamo se da jeste. I da se sjetimo koji je savez i vojnici kojih država bez obzira u kojem savezu se Hrvatska našla u svojoj povijesti su došli i ginuli za Hrvatsku na Dinari u Zagrebu u Slavoniji ili u Rijeci. Kada i tko? I bez obzira što god mi potpisali tako je to.
Boro Grubišić, replika.
Kada smo već kolega Đurović do povijesti i do toga da ste konstatirali, naravno da je to u velikom broju slučajeva tako da nitko nije ginuo za Hrvatsku osim Hrvata, moram ipak spomenuti da je bilo u Domovinskom ratu i branitelja koji su došli iz inozemstva. Sjećamo se i dokumentarnih filmova onog Francuza i njegove majke, Francuza koji je poginuo u Vukovaru na obrani grada Vukovara, dakle nije veliki broj ali svaka čast onome tko je došao u Hrvatsku iz drugih zemalja osjetivši da je jedna mlada nova država Hrvatska ugrožena da se prema njoj uvodi nepravedan agresorski rat da je brani. Takvih je bilo i treba im odati priznanje i počast. Kada ste govorili o pričuvi onda zaista trebamo, dakle to je na tragu i onih dakle kampanje u predsjedničkim izborima i poslije toga kada je bilo spomena o, dakle jednom kratkotrajnom regularnom vojnom roku ali zapravo pričuva je ono što je potrebno Hrvatskoj državi kvalitetna pričuva, o tome govorim, dakle kvalitetna pričuva koja jamči upravo to da hrvatski narod može u ovim geopolitičkim prostorima i opasnostima obraniti svoju državu i svoj teritorij. Dakle zalažem se i ja kao i vi za, upravo za tu kvalitetnu pričuvu. Hvala lijepo.
Dražen Đurović, odgovor na repliku.
Hvala. U svakom slučaju u Domovinskom ratu je bilo stranih dragovoljaca ali oni nisu bili predstavnici ni svojih država ni svojih vojski i drago mi je što ste spomenuli dragovoljce HOS-a Jean Michel Nicolier kojem je nedavno po njemu prozvan jedan spomenik u Vukovaru, inače mog suborca i zahvaljujem na tom spomenu. Kada je riječ o pričuvi sigurno nitko se ne zalaže, nitko pametan i normalan se ne bi zalagao za vraćanje vojnog roka na način kako je on bio u bivšoj Jugi pa ni na način kako je bio u Republici Hrvatskoj u onim prvim godinama nakon rata. No mislim da neki oblik organiziranog služenja u jednom razdoblju, u jednom kratkom vremenskom razdoblju koji je bio dobro organiziran, osmišljen i koji bi zapravo svim vojnim obveznicima omogućio da steknu određena znanja i sposobnosti i nakon toga raspored u neke obrambene postrojbe bi bio dobar za Republiku Hrvatsku i za Hrvatske nacionalne interese pa i ako hoćete i za te ljude koji bi u toj obuci i u tome sudjelovali.
Nada Turina-Đurić, replika.
Pa kolega Đurović, ja se ne bi složila sa više vaših konstatacija u raspravi koju ste iznijeli u ime vašeg kluba jer čini mi se da unatoč tome što podržavate izvješće ste ovdje prikazali jedno dosta katastrofično stanje obrane Republike Hrvatske što ja ne vidim u ovom izvješću, uopće nikakvu katastrofu ne vidim. Dapače vidim jednu racionalno postavljenu obranu koja je u okvirima NATO saveza i mislim da nekakve veće zabrinutosti, pogotovo nekakvih katastrofa u tom smislu ne treba očekivati a niti ih ovdje naglašavati kroz rasprave. Ono što me naročito eto bocnulo u vašoj raspravi to je da ste spomenuli i ugrozu suvereniteta Republike Hrvatske. Mislim da apsolutno više o tome ne bi trebalo na ovaj način diskutirati kako ste diskutirali pogotovo zato što mi u današnje vrijeme koje većina suvremenih demokratskih država svoj suverenitet prije svega trebamo izboriti rastom industrijske proizvodnje, rastom izvoza, povećanjem zaposlenosti i inače ukupnim gospodarskim razvojem. A ovaj dio koji se odnosi na obranu i koji bi eventualno mogao biti neka ugroza za našu državu sigurno nećemo obraniti na način da sada uložimo silne milijarde kuna u tehnologiju u oružje. Jer kao što znamo a o tome ste isto govorili, jedna vrlo snažna armija, jedna vrlo snažna vojska koja je bila nama agresor u Republici Hrvatskoj je u tom istom ratu bila poražena. Prema tome, ne ratuje se, ako se treba ratovati samo tehnikom i oružjem, nego se ratuje i srcem i razumom. Hvala.
Kako pjesnik kaže "Boj ne bije svijetlo oružje nego srce u junaka.". Dražen Đurović, odgovor na repliku.
Da, kada bi mi imali fonograme iz recimo 1. prosinca 1918. godine ili iz 1879. siguran sam da bi u tim vremenima rasprave kao što je vaše mogli naći među zastupnicima Hrvatskoga sabora. Jer i oni tada su vjerovali evo nas sada smo ovdje, sada smo ondje, nitko nas više neće i puno ih je uvijek bilo u Hrvatskom saboru. I bili su čak i jači od onih koji su se zalagali i za jačanje Hrvatske i za jačanje hrvatskog suvereniteta. Nažalost u mnogim fazama izgleda da ih ima još i danas u Hrvatskom saboru.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada Zlatko Tušak. Izvolite kolega.
Hvala potpredsjednice, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege zastupnici. Kada je u pitanju Izvješće o obrani za 2014. godinu onda možemo reći da je ono kvalitetno napisano. Na sam dio nemamo primjedbi i smatramo da su to aktivnosti koje su Hrvatske oružane snage i provodile u 2014. godini i da je ono korektno i kvalitetno napravljeno te sukladno tome ćemo ga i podržati. Ali u dijelu izvješća i osvrnuti ću se na nekoliko razmišljanja i ono što mislimo da bitno treba ukazati kada su u pitanju Hrvatska vojska jer u izvješću samom stoji da je ukupno zaposleno u 2014. godini bilo 18 tisuća 135 u Ministarstvu obrane a od toga djelatne osobe da je bilo 15 tisuća 407 a ostali službenici 2 tisuće 728. I nadalje stoji da su se djelatne osobe smanjile za 297 osoba a popunjenost po ustroju da je 88,66% znači da nedostaje 11,34% što znači po nekakvim računicama koje sam pokušao izvući negdje oko 1600 djelatnih osoba da bi bilo popunjeno sve ono što je zacrtano i predviđeno u Hrvatskoj vojsci. E sad ono što posebno treba reći, a to je pitanje kako se vrši transformacija da od plana u mirovinu je otišlo više 124 djelatne osobe, dok su u pitanju službenici manje je otišlo od plana 148. Ti podaci jasno govore da kada je u pitanju efikasnost i kvaliteta koja bi trebala itekako transformirati Hrvatsku vojsku nisu dobri jer iz ovoga se vidi da i taj dio popunjenost djelatnih osoba nije dobro. S druge strane, ono na šta je i ukazivano danas, a to je vezano za financijsko izdvajanje i na ono što su dosta neki upozorili, a i onaj dio preporuke koji se kaže da ulaskom Hrvatske u NATO je i taj dio preporuke da 2% izdvajanje za vojsku i od tih 2% BDP-a da bi negdje oko 20% trebalo biti usmjereno na modernizaciju. Mi imamo potpuno drugačiju situaciju, imamo 1,3% izdvajanja iz BDP-a i imamo smanjivanje za 0,6% na osnovu 2013. godinu. S druge strane vidimo da i trošak kada su u pitanju zaposleni onda materijalni rashodi otpada i na, praktično trošak na zaposlene i na materijalne rashode otpada 93,8%, a tek ona razlika je skoro vrlo mali iznosi za ostale potrebe koje su itekako prisutne u Ministarstvu obrane. 2014. je obilježena i sa lošim poslom, a to je pitanje remonta 12 MIG-ova 21. Jasno, nitko nije znao kada se ugovaralo da će na tom području doći do ratnog stanja, ali i posljedice itekako su prisutne, isporučeno je 7 MIG-ova, 5 je još u nekakvom postupku, ali i ovi koji su isporučeni bilo je dosta incidenata i dosta problema sa njima pa i sam ovaj dio kada je u pitanju Zračne oružane snage u tom dijelu i jesu upitne vezano za funkcioniranje ratnog zrakoplovstva. Ali nešto što me ponukalo malo, a to je pitanje da mi ćemo vrlo uskoro imati u našoj raspravi, a to je izmjene Zakona o obrani, jednim dijelom što sam primijetio da u tom zakonu mi praktično otvaramo jedan prostor gdje u dogovoru i ugovoru sa drugim zemljama mi naše potencijale u zračnom prostoru dajemo da mogu i drugi sudjelovati vezano za ugovor između dviju država ili eventualno naše avione za pokrivanje zračnog prostora nekih drugih zemalja u sklopu NATO saveza. Sad si postavljam pitanje da li je to sad otvaranje zaštite zračnog prostora Hrvatske ovim zakonom ide u tom pravcu da ćemo mi u dogovoru sa drugim zemljama i štititi naš zračni prostor o čemu je do sada bilo govora na način da se to odbacivalo, ali iz ove izmjene zakona koja će biti u Saboru itekako se može pročitati da to će biti budućnost toga jer jasno i ovo što stoji loše stanje i kroz ovaj remont MIG-ova 21 pa i do samih njihovih padova, pa i havarije koja se desila te 2014. godine kada je samo zahvaljujući staloženosti pilota izbjegla se i veća katastrofa vezano za obilježavanje 5.8. u Kninu. Kada je u pitanju Ratna mornarica onda isto moramo naznačiti da je dosta problema, da postoji zastarjelost i dosta toga je praktično više za otpis nego ono što je u funkciji. I kad imamo sa ove strane manje izdvajanja sredstava koje govorimo zbog krize, zbog racionalizacije i zbog svega drugoga tu je Ministarstvo obrane najvećim dijelom i bilo pogođeno u prošloj godini vezano za financijska sredstva, onda teško možemo govoriti o nekakvoj većoj i jačoj i boljoj modernizaciji Hrvatske vojske jer ako nema dovoljno financijskih sredstava onda i kvaliteta je lošija. Ali tu moram postaviti jedno drugo pitanje, a to je pitanje uspoređivajući sa drugim zemljama jer neki govore da ovaj dio BDP-a izdvajanja 2% koje je na neki način preporuka, on u biti ni ne mora biti određeni efekt. Pitanje je kakav mi imamo BDP. Ekonomski jake zemlje si mogu priuštiti da imaju i manja izdvajanja, a da imaju znatno veći efekt. Gledajući kroz situaciju u kojoj se Hrvatska nalazi i probleme koje imamo u gospodarstvu teško i dugo vremena će trebati izlazak iz krize, a onda samim time i povećanje BDP-a i u tom dijelu i neka veća modernizacija i efikasnost Oružanih snaga. Sa druge strane kada je u pitanju i ustroj vojske onda smo kao rijetka zemlja, iako možemo reći da je Hrvatska i Hrvatska vojska je nastala praktično iz obrambenog rata, ali kao malo koja zemlja imamo 32 generala i admirala. Ako to uspoređujemo sa drugim zemljama, na primjer Amerika ona ima 11 aktivnih generala za 4 zvjezdice, a ima daleko veći broj. Radi se o 547000 aktivnih snaga, nacionalna garda još 358000 i u pričuvi o kojoj je i danas bilo govora 206000 što je ukupno 1,1 milijun vojnika i imaju praktično samo 11 aktivnih generala. Možemo reći da i u drugim zemljama je to značajno manje, a to je i pitanje onda i efikasnosti upravljanja sa vojskom, pa i da ne kažem kompliciranja nekih nepotrebnih stvari ako govorimo o transformaciji i racionalizaciji vojske. I za primjer samo i Njemačka za koju kaže se da ima značajni broj generala ima 60, ali jedan general je na 7000 vojnika. A ako to usporedimo sa našim 15032 generala onda vrlo lako dođemo do te računice kako je previše normiran taj dio kada je u pitanju upravljanje sa vojskom. Jasno za to treba određeni period. Ne može se preko noći riješiti, ali je pitanje efikasnosti same vojske vrlo bitno vezano, ako smo ušli u NATO savez onda i u tom dijelu treba i nekakvu drugačiju vojsku da imamo. Za pohvalu je svakako izvješće ovo što je naznačeno, a to je da konačno Hrvatska vojska se počela rješavati dio nekretnina koja je i imala. One su bile neaktivne, da je prodano 107 stanova i da je time uprihodovalo 11,6 milijuna kuna, da je 340 vojnih nekretnina predano Državnom uredu za upravljanje imovinom što je u svakom slučaju za pohvaliti da se taj dio imovine stavi u funkciju i da on ima svojih efekata. Vidi se da je i u 2015. godini nastavljeno u tom dijelu i mislim da je to dobar put. Posebno naglašavam ono, a to je pitanje djelovanje Hrvatskih vojska u kriznim situacijama, pogotovo poplave koje su se dešavale, prijevoz bolesnih ili povrijeđenih i dio humanitarnih aktivnosti koje provodi Hrvatska vojska i u tom dijelu svakako je za pohvaliti sa svim svojim aktivnostima. Nešto što bih još htio upozoriti a to je pitanje, prema nekim podacima sam došao da zbog neisplate dežurstva, noćne straže, terenskog dodatka postoje određeni sudski sporovi da bi to moglo koštati negdje oko 100 milijuna kuna. Tu je i negdje oko 20 milijuna kuna sudskih troškova i u ovoj situaciji gdje je manje financijskih sredstava jasno da i to može biti određeni udar vezano za financije. Ali u kontekstu ovoga kada govorimo i vezano kako je moglo doći da se ne poštivaju određene odredbe koje su bile propisane zakonom, nego za ostvarivanje određenih prava. Trebalo se posezati za određenim tužbama. Vjerujem da će taj dio se lako prebroditi, ali ono što sam i na početku rekao suština samog izvješća ono je za Hrvatske laburiste prihvatljivo i mi ćemo ga u svakom slučaju podržati. Hvala lijepo.
Potpredsjednik Željko Reiner, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi kolega Tušek, samo jedna zapravo ispravka krivog navoda. Vi ste spomenuli, pa čak dva puta kako u Sjedinjenim Američkim Državama postoji 11 generala. Jedanput ste doduše spomenuli sa 4 zvjezdice a to je ogromna razlika. Dakle, general sa 4 zvjezdice odgovara našem generalu zbora. Prema tome, niti kod nas nema baš hrpe generala zbora. Prema tome, to je najviši čin koji se uopće može dobiti u američkoj vojsci, general sa 4 zvjezdice. Naravno broj aktivnih generala je neusporedivo veći što i odgovara, neusporedivo većem veličini američke vojske. Prema tome, važno je samo uvijek kad govorimo da govorimo točne stvari jer inače možemo malo pobrkati lončiće, pa se može stvoriti dojam da Hrvatska ima više generala nego SAD što naravno ni u kom slučaju nije točno. Hvala.
Zlatko Tušak, odgovor na repliku.
Ja sam pokušao upozoriti i tu mogu reći da smo potpuno u pravu ako uzmemo broj aktivnih vojnika i usporedimo ukupno generale, onda vrlo malo koja vojska na taj broj koji sam ja upozoravao ima generala. Jer na broj ako uzmemo, da na 15000 i nešto aktivne vojske imamo 32 generala i ako to svedemo na koliki broj aktivnih vojnika pada na 1 generala, mislim da po nekim podacima jedino iznad nas je Srbija koja ima još u tom dijelu. Mislim da trebamo se u tom dijelu transformirati, da postajemo potpuno drugačija. Ali nije samo pitanje ovdje Amerike koju sam dao za usporedbu, nego tu su i niz drugih zemalja koje idu u prilog tome što sam govorio. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Klub HNS-a podržat će Godišnje izvješće o obrani za 2014. godinu. Kao i većina klubova prije mene, kolega koji su iznosili, pohvaljujemo način izvještavanja ali naravno osim načina izvještavanja uvijek je sadržaj puno bitniji i moram priznati da je on vrlo jasan i vrlo konkretan. Jer kako je u uvodu izneseno finaliziranje prijedloga dugoročnog plana razvoja koje je donio temeljem odluke Hrvatskog sabora sa sjednice od 12. prosinca 2014. koji je donio dugoročni plan i drugo područje se odnosi na izradu i provedbu implementacije NATO-vih ciljeva sposobnosti. To su dva trenutno strateška dokumenta koja su u provedbi. Ono što je bitno provedba reformi i prilagodba zbivanjima u regiji i situacijama koje se aktualno događaju. Tu uz ove reforme i upravljačke i zapovjedničke strukture prilagodbe modernizacije, profesionalizacije, posebno racionalizacije je nešto što u svakom slučaju je vidljivo što se tiče Oružanih snaga, vidljivo je i jačanje i onih materijalnih resursa potpuno jasno. Ugovaranje 5 ophodnih brodova, završen remont 11 MIG-ova, da ne govorimo o proizvodnji oklopnih vozila odnosno PATRIA i niza drugih kojima se dokazuje i pokazuje kvalitetnije opremanje Oružanih snaga. Naravno da samo učestvovanje u misijama potpora misijama i operacijama pokazuje potpunom tu spremnost i profesionalizaciju koju smo već doveli na jedan visok nivo Oružanih snaga i odgovaranje svim izazovima koji zaista nisu mali u globalnom svijetu, a i pokazuje onda u biti našu spremnost i tu bitnu ulogu koju imamo i unutar NATO saveza. Kad govorimo o jednom bitnom segmentu, a to je učestvovanje i suradnja sa znanošću i Sveučilištem u Zagrebu i suradnja sa gospodarstvom. Htio bih u ime kluba HNS-a dati posebno naglasak na ta dva bitna elementa. Jer znamo vrlo dobro da u svijetu sve jake oružane snage imaju iznimno dobru suradnju sa znanošću, institucijama i sveučilištem. Ne samo radi usklađivanja programa obrazovanja, edukacije vojnih djelatnika nego u biti za kompletan razvoj društva i pozicioniranje Oružanih snaga na određenom da tako kažemo svjetskom tržištu, a i domaće gospodarstvo i znanosti. Poznato je da sva eminentna europska ali i svjetska sveučilišta, govorimo više o SAD-u kad govorimo u okviru NATO pakta, vezana su za Oružane snage, odnosno za NATO pakt, za istraživanje i znanost. I to je u biti onaj glavni pokretač tehnologije koji sutra da tako kažem završava na komercijalnom tržištu. I to je jedan od aspekata na kojem vjerujem da će i Ministarstvo obrane posebno intenzivno dalje raditi zajedno sa suradnjom za gospodarstvo. Znači znanost, ministarstvo i gospodarstvo je prostor da naše Oružane snage nove tehnologije i znanja koja neovisno o svim materijalnim resursima koje imamo ili ćemo ih imati pokazuju i održavaju snagu i određene zemlje i određenih Oružanih snaga ali i institucija kao što su znanstvene i gospodarstvo. I to je jedan od bitnih faktora koji još jedan put ponavljam želim naglasiti u ime kluba HNS-a i na kojem treba maksimalno inzistirati i tu suradnju poticati. I tu više ne zavisimo samo o sredstvima od Ministarstva obrane, zavisimo o u biti sredstvima s kojima raspolaže cijela Vlada da bi se ti procesi zajedničke suradnje na dobrobit RH u biti razvijali. Još jedan put ponavljam, najnaprednije zemlje i najjače Oružane snage imaju i najkvalitetnije odnose sa znanošću, institucijama i gospodarstvom. Mi smo pokazali i dokazali da imamo gospodarstvo koje može pratiti nove tehnologije. Imamo gospodarstvo koje izvozi tamo gdje su najkvalitetnije, a to su naravno SAD, što pokazuje da možemo pratiti samo im treba potpora, a potpora odnosno taj okvir u biti bi trebalo davati Ministarstvo obrane. Značajno je i dobro da je Ministarstvo obrane napravilo u biti analizu kompletne imovine i prepustilo DUUDI-ju onaj dio neperspektivne imovine da bi se moglo dati u gospodarske svrhe. Bitno je da se puno bolje i kvalitetnije naravno regulirala javna nabava i niz ovih elemenata koji su navedeni u izvješću pokazuju kako je ustroj i način rada Ministarstva obrane i cijeloga sustava vrlo detaljno i pedantno sagledao sve što ono pokriva i pristupilo u biti toj reformi i transformaciji. Taj određeni manjak sredstava za koji smo rekli da ćemo ga povećavati kao udio sredstava proračuna u bruto proračunu za obranu u svakom slučaju je potekao uz kvalitetno naravno menadžiranje odnosno upravljanje da se što racionalnije upravlja svim sredstvima i da se koriste maksimalno svi resursi koji su u ovom trenutku na raspolaganju. Sposobnost sučeljavanja sa budućim izazovima ono što je uvijek kad govorimo u Ministarstvu obrane bitno, sigurnost, stabilnost i naravno naša pripadnost u NATO paktu, naše participiranje u tome, ali i verificiranje naše uloge koliko god bili mali ali i naši pripadnici više od 500 u svim misijama, u misijama i potporama misijama i operacijama u kojima sudjeluju pokazuju visoku, visoku profesionalnost i ne samo zbog iskustva nego i iz obuke koju su imali. I dapače onaj dio i segment koji oni odrađuju kroz obuku drugih ili policija ili vojska i prijateljskih zemalja kojima treba pomoći samo pokazuje da naš prostor i u tom segmentu može biti i u mirovnim misijama, ali i danas sutra kako jedan dio određenog segmenta koji se može i tržišno realizirati. Treba posebno naglasit i pohvalit da je sigurnost naših vojnika u svim misijama, da je za sigurnost naših vojnika u svim misijama dana maksimalna, maksimalan angažman i da se po tom pitanju jako vodi računa jer rizici koji uvijek postoje smanjeni su ono što bi rekli na najmanji mogući nivo, naravno da se nažalost nikad ne mogu isključiti. Još jednom u ime kluba Hrvatske narodne stranke podražavamo ovo izvješće i naglašavamo, ističemo posebno da se daje naglasak na znanost, na sveučilište, na suradnju sa gospodarstvo, to je prostor i za razvoj gospodarstva i ove zemlje ali i za razvoj tehnologije na čemu zaista svake obrambene snage moraju danas davati najveći naglasak i tu pokazuju svoju snagu. Hvala lijepa.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Ante Babić.
Hvala vam lijepo poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Govoreći u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice gospodin Ivić je zapravo temeljito i razložno govorio o ovome izvješću i o nekim drugim primjedbama na račun Ministarstva obrane držeći ključnim zapravo nedostatak sredstava za funkcioniranje Ministarstva obrane što dovodi do njihove zakonske ali i ustavne obaveze i naravno govoreći pozitivno o svi onim stvarima koje su bile vezane za ovo izvješće. I ja ću se zapravo držati određenih stavki vezanih samo za ovo izvješće koje smo dobili kao saborski zastupnici. U samoj replici sam govorio vezano o programu Kadet, pa ću to preskočiti, a zapravo ću se na početku nadovezati na ovo borbeno oklopno vozilo BOV Patria. Pokazatelji koji se odnose na nabavu borbenih oklopnih vozila ovih BOV Patria su važni ne samo zbog velikog interesa javnosti vezano uz sam proces nabave, već i zbog velikih angažiranja financijskih sredstava u višegodišnjem razdoblju koji značajno opterećuju proračun Ministarstva obrane i što je zapravo vidljivo iz samog državnog proračuna. Prema onim dostupnim podacima za nabavu 126 opremljenih borbenih vozila je planirano 2,5 milijarde kuna prema izvješću iz 2012.godine, a do kraja 2014.godine utrošeno je zapravo 2 milijarde i 222 milijuna kuna. Prema ovom izvješću do kraja 2014.godine utrošeno je cirka nekih 89% planiranih financijskih sredstava a isporučeno je Oružanim snagama RH 60 borbenih vozila. Ukoliko se ne varam 44 na privremeno korištenje i 16 na stalnu uporabu. Odnosno cirka 48% borbenih vozila. Znači prema ovome izvješću isporučeno je 48 borbenih vozila a utrošeno 89% planiranih financijskih sredstava. Najprije navedena razlika u omjeru isporučenih vozila i utrošenih financijskih sredstava je toliko velika da se očito radi o krivo prezentiranom činjeničnom stanju. Također recimo iščitavajući izvješće u nekoliko prethodnih godina nije jasno prezentiran tijek cjelokupnog postupka javne nabave i opremanja borbenih oklopnih vozila ovih BOV Patria te se zapravo stječe nekakav dojam kako u njegovoj realizaciji postoje određeni problemi. Posjetiti ću vas da u izvješću iz 2012.godine piše kako je opremljeno 37 vozila i predano Oružanim snagama a utrošeno je 1,8 milijardi kuna. Također u istom izvješću piše da će do kraja 2013.godine u postrojbama Oružanih snaga biti 60 potpuno operativno spremnih vozila. U izvješću iz 2013. godine navodi se kako je u travnju 2013.godine konzorcij, pretpostavljam na Đuru Đakovića isporučio MORH-u i posljednje od 126 vozila. A do kraja 2013.godine na privremeno korištenje za potrebe obuke predano je Oružanim snagama 40 vozila. U 2014.i 2015.godini planira se i opremanje i kompletiranje i predaja zapravo na uporabu u Oružanim snagama 118 komada vozila, te uvođenje u operativnu uporabu svih 126 komada koje bi trebalo završiti 2016.godine. E sad, očito je i kako su nejasno i nekonzistentno prezentirani podaci koji se odnosne na nabavu borbenih vozila ovih BOV Patria u prethodnom razdoblju izvješćivanja ali je onda potrebno dati jasne odgovore na bitna pitanja koja se odnose na ovaj predmet nabave. U izvješću iz 2013.godine gdje se navodi kako je u travnju 2013.godine konzorcij isporučio MORH-u svih 126 vozila, tako smo imali u tom izvješću iz 2013., ali MORH ta vozila nije predao u Oružanim snagama i tu je zapravo problem. E sad, koliko je stvarno predano borbenih oklopnih vozila bi trebalo znati, u kojem su statusu ova neisporučena vozila i gdje se nalaze zapravo sva ova neisporučena vozila? Ili kod Đure Đakovića ili kod Oružanih snaga? Koliko je cjelokupni projekat nabave i opremanja borbenih oklopnih vozila BOV Patria kasni zapravo s obzirom na utvrđenu dinamiku i kad se očekuje njegovo okončanje? Kod podignute razine sigurnosti komunikacijsko-informacijskog sustava kaže se i tu su učinjeni značajni pomaci u sustavima i procedurama obrane informatičkog sustava tzv. cyber defenca, a tijekom ožujka 2015.godine dogodio se zapravo taj cyber attack koji je nanio značajnu štetu obrambenom sustavu kada su izgubljene velike količine podataka. E sada ako je tome tako i nisu poznati razmjeri štete i ne zna se što je učinjeno da se takve situacije ne bi ubuduće događale. Nadalje se navodi na stranici 74 da Hrvatska ratna mornarica nema sposobnosti za djelovanje po ciljevima ispod morske površine, iako posjeduje kaže se nadalje sposobnost detekcije i praćenja objekata ispod morske površine. Ne vjerujem da se misli na ronioce. Bilo bi dobro čuti što se planira da bi se dostigla ova sposobnost. Kod pregleda stanja sposobnosti piše u izvješću radi se o edukativnom i informativnom materijalu, ali tu nema onih pravih pokazatelja što je učinjeno tijekom 2014.godine, iako je to ovdje dosta dobro napisano, ali nema ono što je učinjeno u 2014.godini. Zatim u odnosu na 2013.godinu u 2014.godini povećan je broj obveznih aktivnosti vježbi, ovaj podatak je svakako za pohvalu i prikazan je u onom tabličnom prikazu, ali se kaže i postavlja se pitanje zašto je grana HRZ-a i PZO-a sudjeluje sa samo 2% troškova. I ono što sam vam u replici govorio, a to ću ponoviti prije ispravnosti brodova flotile HRM-a što je jako pohvalno, a to je da radni sporovi čine 29% od ukupnog broja sporova, a više od pola 51% svih predmeta su iz područja radnih sporova i odnose se na potraživanje zaposlenika radi isplate razlika plaća sa osnova prekovremenog rada, rada u turnusu, dežurstva, straže, razlika za godišnje odmore i slično. Sada bi trebalo znati kako se ovo dogodilo i o kojem se financijskom iznosu radi što bi sigurno interesiralo i nas kao saborske zastupnike, ali i cjelokupnu hrvatsku javnost. Ja vam stvarno želim vjerovati da će RH danas i sutra razmišljati o tome da imamo moderne i učinkovite oružane snage što nam je svima u interesu, zato je pohvalno svakako sve ono dobro što se može i da iščitati u ovome izvješću. Hvala vam lijepo.
Završno izlaganje zamjenice ministra obrane gospođe Višnje Tafre.
Poštovane gospođe zastupnice i zastupnici. Prije svega želim vam svima zahvaliti i na pohvalama, i na pokudama i na sugestijama koje ste nam dali, ali pokušat ću nekako krenuti redom onim tijekom kako sam vaše primjedbe zapisivala. Pod 1, željela bih prvenstveno i najjasnije istaknuti da smanjenje obrambenog proračuna ne dovodi u pitanje funkcioniranje oružanih snaga. Neki od vas su izrekli ovu rečenicu tijekom rasprave i ja vas uistinu uvjeravam da razina proračuna koje sada imamo omogućava funkcioniranje oružanih snaga. U uvodnom izlaganju sam vam objasnila na koji način, znači mi smo racionalizacijom, uštedama, prilagodbama, svemu onome što smo smatrali da u obrambenom sustavu nije dobro pokušali smo promijeniti, reformirati, dovesti do nekih drugih i boljih rješenja i na tome smo imali znatne uštede. U samom izvješću ste vidjeli ima primjeri gdje smo vam konkretno pokazali koje uštede u kojim iznosima novca su postigli, samom svojom transparentnošću nabave. Ono što me uistinu iznenadilo, a to je danas da se u ovoj raspravi tijekom početka rasprave dovodila u pitanje uistinu transparentnost Ministarstva obrane u postupcima javne nabave. Moram priznati da me to iznenadilo od nekih saborskih zastupnika jer Ministarstvo obrane uistinu transparentno provodi postupke javne nabave. Saborski Odbor za obranu svake godine je pozvan na početku godine odnosno na kraju tekuće godine za iduću godinu i upoznat je s kompletnim planom nabave znači za sljedeću kalendarsku godinu u odnosu na proračunska sredstva koja su nam dodijeljena. Također pozivamo i Vijeće antikorupcijsko iz Hrvatskog sabora da prati sve naše aktivnosti. A priča o tome da smo ne transparentno ili današnja nagađanja o tome da smo ne transparentno se upustili u nabavu haubica, također ju smatram neprimjerenom. Znači priča o tome da smo sklopili sporazum sa Saveznom Republikom Njemačkom je točno. RH si ne može dozvoliti odnosno ne može si priuštiti ili Ministarstvo obrane nažalost iz proračuna koji ima, za nas nije priuštiva nabava novih haubica. Savezna Republika Njemačka je išla u otpis izvjesnog dijela haubica i ponudila nam je znači to nisu izraubane haubice kako netko kaže niti su zastarjele haubice, niti su haubice kojima je istekao vijek trajanja nego Savezna Republika Njemačka smanjuje broj haubica koje ima u svojim oružanim snagama i ponudila je nama kupnju njih. Ministarstvo obrane će kupnju bez oružnog sustava svake haubice platiti milijun eura i nakon toga smo s preko NASPA-e što sam vam rekle znači Agencije NATO-ve ćemo ići u kupnju dijela oružnog sustavu koje u te haubice ide i ukupni njihov remont i modernizacija znači dovođenje u stanje iz razloga, osnovni razlog je što Savezna Republika Njemačka sustav upravljanja vatrom koji ona ima ne želi prodati drugim državama nego im nudi zamjenski sustav. Mislim ne vidim što tu nekome nije jasno da bi rekao da je riječ o netransparentnosti. Znači mi procjenjujemo da će nas to koštati 340 milijuna kuna, možda će to biti i nešto više a možda i nešto manje, ovisno o tome kako će se ukupni remont preko KLM-a, znači to je firma preko koje će se raditi ukupni remont. Priča o tome da smo mi nečiji poslušnici pa se to dovodilo u korelaciju sa odnosima Njemačke i Grčke, mislim da nema potrebe da i ovdje, da je uopće komentiram. Znači Hrvatska je članica NATO saveza i Europske unije, provodimo znači okvir NATO saveza ono što je osnovno što trebamo zadovoljiti to su ciljevi sposobnosti u NATO savezu a jednako tako ravnopravno sudjelujemo u CSDPU, to je zajednička sigurnosna i obrambena politika Europske unije. Kada smo kod pitanja koja su ovdje postavljena neka od njih bi se postavila znači što je sa kadrovima u Oružanim snagama, odnosno o tome, gospodin Novak je govorio o tome da ne vodimo brigu što sa ljudima kojima će ističi ugovor a riječ je o ugovornim vojnicima. Evo ja se nadam da ću idući tjedan imati ovdje prilike u Hrvatskom saboru vam pred, zbog Izmjena i dopuna Zakona o obrani koje je netko ovdje od saborskih zastupnika spominjao, znači ponuditi još jednu mogućnost vama na usvajanje kako bismo mogli na još jedan od načina zbrinuti dio znači vojnika koji neće odlaziti u tzv. prijevremenu mirovinu nego za koja bi druga tijela državne uprave iskazala interes u okviru sposobnosti koje su, i znanja, koje su oni razvili tijekom svojih ugovora za vojničku službu. Ovdje prvenstveno mislim znači na potrebe pravosuđa odnosno pravosudne policije i takvo rješenje će vam biti ponuđeno u Zakonu o obrani za kojim očekujem da ćemo o njemu raspravljati idući tjedan. Što se prava službenika i namještenika tiče ja saborskim zastupnicima moramo reći znači da na službenike i namještenike u Ministarstvu obrane jednako kao i na sva druga tijela državne uprave primjenjuje se Zakon o državnim službenicima i namještenicima i kolektivni ugovori, Ministarstvo obrane ni na koji način ne krši znači ta prava nego ovdje kod spominjanja jubilarnih nagrada Vlada je bila ta koja je donijela odluku znači da se jubilarne nagrade isplate u smanjenom iznosu. Ovih dana ako ste čuli znači donijeta je odluka da se ta prava vrate i upravo Ministarstvo obrane će taj teret znači smanjivanja a sada vraćanja tih prava biti neplanirani trošak od 11 milijuna kuna koji moramo osigurati u proračunu da bismo jubilarnu nagradu u punom iznosu na koju državnih službenika i namještenici prema kolektivnom ugovoru imaju pravo će im biti isplaćena. Što se troškova prijevoza tiče za službenike i namještenike, uistinu ne znamo dakle podatak da mi ne sudjelujemo, znači odnosno ne plaćamo troškove prijevoza jer to jednostavno ne mogu prihvatiti i nije točno, jednako kao što nije točno da vojnici, znači u gardijskim postrojbama svi vojnici imaju besplatnu prehranu. Dio subvencionirane prehrane sam vam objasnila i prošlu godinu, ove godine smo ju čak doradili i iznose subvencionirane prehrane smo prema odluci ministra obrane za pojedine kategorije časnika, dočasnika i vojnika podigli. Tako da mislim da u tom dijelu nema uistinu problema o kojima bismo trebali razgovarati. Priča o tome kada će Ministarstvo obrane ili Republika Hrvatska doseći 2%. Pa ja uistinu mogu reći znači da je to preporuka i nitko ozbiljan i odgovoran pa i u NATO savezu a ni u summitu u Wales nije to to postavljao kao uvjet. Osnovna poruka i Walesa je bila zaustavite daljnji pad obrambenog proračuna i to je ono što smo mi pokušali i što uspijevamo i zbog čega smo u dugoročnom planu razvoj išli jednom konzervativnom metodom a ta metoda je znači da zaustavimo pad obrambenog proračuna u iduće 3 godine da on bude na istoj razini ili da bude blago povećan da bismo mogli pratiti gospodarske prilike koje se događaju u Republici Hrvatskoj. Ako ste pažljivo pogledali dugoročni plan razvoja Oružanih snaga imali se priliku vidjeti koje su to godine kada mi očekujemo znači rast obrambenog proračuna, koje iznose bi on trebao doseći. Ali tu vam opet moram napomenuti da u taj dio proračuna sigurno ne mogu ući i sredstava koja bi trebala biti osigurana za nabavu novih borbenih zrakoplova. Prema tome, iz proračuna je to nemoguće financirati jer ukoliko ste upoznati sa cijenama znate koje su cijene znači novih borbenih zrakoplova plus mogućnost njihovog održavanja i daljnje eksploatacije. Netko ovdje je spomenuo od vas znači da je, što se pričuve tiče, riječ je kao prema odluci o veličini, sastavu i mobilizacijskom razvoju koji je donio predsjednik Republike predviđeno je 20 tisuća pričuvnika plus 1000 ugovornih pričuvnika. Mi smo sada u fazi, znači prvoj fazi realizacije pričuve koja nažalost nije od završetka Domovinskog rata uopće ustanovljavanja. I naše je da nam date priliku i mogućnost, to je jednako tako veliki financijski izdatak koji mi ne možemo u jednoj godini nego treba određeni period, znači da bi se razina pričuve kako smo osposobljavanje njihovo a tako i njihovo opremanje moglo provesti. Što se prodaje neperspektivnog oružja tiče, logično je da ga Ministarstvo obrane prodaje, ono ga preprodaje preko Državne agencije Alan, tu isto nema nikakvih problema, znači Alan za Ministarstvo obrane prodaje neperspektivno oružje i jednako tako i ubojna sredstva za koje ste u samom izvješću vidjeli kolike količine Republika Hrvatska ih posjeduje kojima ističe također rok, neke od tih ubojnih sredstava znači donirane su drugim državama kao što vidite u izvješću Maliju koji su za time imali potrebu a normalno da druge prodajemo. I jednako tako to je prihod Ministarstva obrane koji služi znači za opremanje i modernizaciju prema odluci Vlade Republike Hrvatske. Nadalje, moram, mislila sam ne reći, ali moram reći, iznenadila me suzdržanost kluba HDZ-a na ovo izvješće zato što, reći ću vam iz razloga zato što mislim da suzdržana izvješća treba biti onaj koji ima nešto prigovoriti načinu na koji smo mi u toj godini poslovali, načinu na koji smo trošili financijska sredstva, načinu na koji smo raspolagali s onim što imamo, a suzdržano zbog toga što ta sredstva nisu dostatna u odnosu na želje koje i mi imamo. Jer ja ne mogu reći ne znam koji bi ministar obrane, zamjenik ministra bio sretan da nema veću količinu novcu u obrambenom proračunu, mislim da onda na ovom mjestu ne bi bio. Mislim da se iskazivanje tog nezadovoljstva treba izraziti u trenutku kad se donosi znači proračun Ministarstva obrane, ali proračun Republike Hrvatske a ne u trenutku kad sam ja očekivala znači da se uistinu prihvatljivo je da se bude suzdržan. Međutim kad za to postoje opravdani razlozi ja ću prihvatiti svaku kritiku što je to što mi nismo dobro učinili znači 2014. godine ili nismo ispunili postavljene ciljeve, ali ne može nas se kažnjavati zbog toga što smo mi samo uporabili financijska sredstva ona koja su nam dana. Neki od vas ovdje su izrekli i riječi da je remont MIG-a 21 bio loš posao. Ni s tim se ne mogu složiti. Znači loš posao je nešto što nije završeno, loš posao je nešto što nije donijelo rezultat. Istina je da u tom poslu postoje i subjektivni i objektivni razlozi za kašnjenje, znači situacija koja se događala u Ukrajini nam je dijelom otežala provođenje remonta. Jednako tako bilo je i nedostataka koji su bili sa strane Ministarstva obrane koje nije u rokovima kojima je trebalo dostavilo rezervne dijelove za koje smo pretpostavljali da su ispravni na dijelu MIG-ova koje smo slali na remont. Jedan ovdje od saborskih zastupnika je spomenuo da je jedan od MIG-ova pao, to nije bio MIG koji je bio na remontu, to je bio MIG koji znači nije bio remontiran uopće, koji je trebao ići na remont tako da i to ukupno je primjedba koju kao takvu ne mogu prihvatiti. I želim još jednom naglasiti, od 12 MIG-ova 11 je preuzeto u Oružane snage i u svakodnevnoj uporabi je ono što je u prosjeku za svako ratno zrakoplovstvo uobičajeno, a to je da je dnevno upotrebljivo 7 do 8. Prema tome, ono koji prate Hrvatsko ratno zrakoplovstvo znaju što to znači kad je riječ o borbenim zrakoplovima. Samo jedan MIG nije preuzet, njegovo preuzimanje očekujemo do kraja ovog mjeseca i to iz razloga samo jednog jedinog uređaja koji nismo bili u mogućnosti pribaviti na tržištu. Što se pitanja pilota, mislila sam da se nitko neće dotaknuti ali kad ste se već dotaknuli moram odgovoriti na to pitanje. Prvo, nije riječ o pilotima borbenog zrakoplovstva, znači riječ je o pilotima koji su vozili naše pilatuse i bili su sastavni dio krila oluje. I reći da smo mi apsolutno odgovorni zbog njihovog odlaska mislim da ne bi bilo korektno. Znači piloti kao i sva druga zanimanja u Republici Hrvatskoj u trenutku kad im je ponuđen znači veći iznos primanja nego što smo mi bili u mogućnosti ponuditi, a vjerujte mi njihove plaće u trenutku kad su im ponudili bile su ponude koje oni definitivno nisu ili nisu željeli ili nisu mogli odbiti. Prema tome, ja nikome odgovorno s ove govornice ne mogu obećati da im mogu dati u bilo kome trenutku znači primanja koja su oni dobili na taj način i legitimno pravo je svakoga u ovoj republici, pa makar je riječ o Republici Hrvatskoj i o pilotima, znači da nakon što su izvršili svoju ugovornu obvezu a njihova obveza ugovorna je prema Ministarstvu obrane 10 godina da imaju mogućnost potražiti drugo zanimanje. Ministarstvo obrane se pri tome suočava s poteškoćama i mi se upravo pokušavamo s njima nositi i to na način da radimo intenzivnu promidžbu za ulaskom novih ljudi koji će pomladiti znači pilotima kojima nedostaju i upravo evo ovih dana smo pred selekcijom znači novih mladih ljudi koji su se opredijelili za poziv pilota. Jednako tako morate biti svjesni da od velikog broja prijavljenih jako malo ih udovoljava što zdravstvene što psihofizičke kriterije da bi bili primljeni za školovanje za pilote. Pitanje jer je riječ o sigurnosnom pitanju odlazak 6 pilota sigurno nije ugrozilo, Hrvatsko ratno zrakoplovstvo ima negdje oko 252 pilota, prema tome nismo ugrozili ništa. Znači neki od njih lete, neki od njih su raspoređeni na druge zapovjedne i časničke dužnosti. Gospodin Tušak mislim da još nas je upozorio na neke od, da je Ratna mornarica zastarjela i većinom je za otpis. Ja stvarno ne bih se usudila izreći tako teške riječi, znači Hrvatska ratna mornarica ispunjava sve obveze koje su u njenom opisu poslova. Da nije tome tako ne bismo se upustili znači u tome da Italiji ponudimo naš brod koji će pomoći u humanitarnoj operaciji. Jednako tako, Hrvatska ratna mornarica vidjeli ste svojim sposobnostima se uputila u remont raketa RBS 158, znači sa svim znanjima koje posjeduju naši ljudi znači išli smo u remont raketa. Očekujemo da ćemo ove koje imamo remontirati i da ćemo time produžiti njihov vijek trajanja do neke nove odluke kada bude više sredstava u nabavi novog sustava. Gospodin Babić, ostala sam mu dužna još na početku odgovoriti znači na pitanje koje se odnosi na neisplaćene, odnosno na veliki broj sudskih tužbi. Već nekoliko puta u ovoj saborskoj govornici ja sam obrazlagala znači odakle potječu sudske tužbe znači zbog neisplaćenih plaća, regresa, dnevnica, prekovremenog rada i ostalo. Do dolaska sadašnje Vlade u Ministarstvu obrane su bili na snazi Zakon o obrani i primjena kolektivnih ugovora koji su se od 2008. godine počeli primjenjivati na vojnu službu. Ono što smo mi smatrali da je neprihvatljivo a to je da vojna služba potpada pod sustav kolektivnih ugovora i načina plaćanja osoba koje su se opredijelile za vojnu službu i to smo 2012. godine promijenili. Znači, ono što imamo kao tužbe i što nam je istina, ja ću vam reći koliki je to broj, 80 milijuna kuna godišnje vam koštaju ovrhe u Ministarstvu obrane i teške su 80 milijuna kuna bez ikakve zadrške o tome. Znači, one su posljedica toga što je svaki vojnik imao pravo na prekovremeni rad iza 16,00 sati. E sad vi meni recite i ovdje ste svi ovdje ozbiljni, recite mi da li vojna služba može biti osam sati redovnog radnog vremena od 8,00 do 16,00 sati. Naš stav je bio da ne može. To smo promijenili, vojsci je uveden dodatak koji se zove vojni dodatak koji im je kompenzacija dijela njihovih primanja. Drugi način preraspodjele, znači onoga što su odradili prije toga je plaćanje, odnosno omogućavanje korištenja slobodnih dana pod dva. I treće, ono uistinu što ne bismo mogli ni na jedan način kompenzirati ono bi se tek u toj situaciji plaćalo. Znači, rad u turnusu za vojnika, rad koji bi bio u drugoj smjeni, mislim vojna služba je nešto što podrazumijeva. Onaj tko se opredijelio za vojnu službu mora biti svjestan toga, znači da vojna služba nešto daje, ali jednako tako i oduzima. Prema tome, to su osnovni razlozi zašto mi imamo prvenstveno sudske sporove iz tog perioda kojih smo još uvijek taoci i bit ćemo još jedno vrijeme taoci dok se oni ne riješe. Jer ljudi su iskoristili to svoje pravo koje im je dao kolektivni ugovor, tužili su Ministarstvo obrane i sudovi prema zakonima koji su vrijedili u vrijeme počinjenja onog perioda za koji oni tuže uredno odnosno sude u njihovu korist. Ispričavam se ako sam možda nečije pitanje koje je bilo krucijalno zaboravila. Zahvaljujem vam na tome što ste nas podržali i ove godine, znači u ovom izvješću. I evo ono što možemo reći da ćemo i 2015. godine radimo istim ovakvim tempom kao što smo radili i 2014. godine. Znači i pokušat ćemo završiti ovu godinu na najbolji mogući način sa projektima koje ćete imati prilike i vidjeti i čuti. I gospodinu Babiću, evo ostala sam dužna i odgovor na pitanje za borbena oklopna vozila. Istina je, počeo je znači program, znači projekt je počeo još davne 2000. tamo šeste na sedmu godinu. Ono što ste vi uspoređivali, znači 126 vozila iz Gjure Đakovića je isporučeno Ministarstvu obrane. Međutim, isporučena su bazna vozila tako da vam se iz nekih izvješća to preklapa. Znači, bazno vozilo je nešto što bi vam ja rekla da se zove znači oklop ili karoserija. U bazno vozilo se mora napraviti ugradnja. Ugradnja se svih mogućih uređaja koji ulaze u samo borbeno vozilo ovisno o njihovoj namjeni se provodila u Đuri Đakoviću brzinom i tempom na koje je Ministarstvo obrane uspijevalo provoditi, znači postupke javne nabave za pojedino od telekomunikacijskog sredstva, sredstva veze i ostalog. U tome ću vam isto iskreno priznati imali smo poteškoća negdje zbog financiranja, pa na jednom nismo na primjer nabavili, u jednom postupku javne nabave nismo nabavili daljinski upravljane oružne stanice 12,7 mm nego smo išli u dva natječaja. Znači, prvih 74, drugih. Sada imamo oružne stanice ukupno i u Oružanim snagama je do ovog trenutka predano 60, oko 60 borbenih oklopnih vozila koja su u potpunosti opremljena. Predaja koja je bila prije toga, znači da ne mislite da su ta borbena vozila stajala u nekom dvorištu Ministarstva obrane. Nisu, ona su bila isto tako na privremenoj uporabi u Oružanim snagama gdje su provodili obuku i vježbe i trenutno što nam ostaje a to je znači raspisati javni natječaj za 8 daljinski upravljanih stanica 30 mm. I to nadamo se da će pred saborskim odborom također ćemo zatražiti njihovo mišljenje idući tjedan, da nam se, znači da mišljenje da idemo u tu zadnju nabavu da bi se mogli kompletirati tih posljednjih 8 stanica koji će na sebi imati oružni sustav od 30 mm. Evo zahvaljujem.
Tomislav Ivić, replika.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Gospođo zamjenice, vi izražavate čuđenje zašto netko neće podržati, odnosno zašto će biti suzdržan prilikom glasanja oko ovog izvješća i kažete da je svoje nezadovoljstvo trebalo izraziti kada se usvajao državni proračun. Ja ću vas samo podsjetiti da smo uvijek izražavali svoje nezadovoljstvo kad je bila rasprava o proračunu i da smo tada upozoravali kao i danas da su za pojedine resore osigurana nedostatna sredstva. I to je osnovni i ključni problem u ovom izvješću i zar postoji jasniji i prijeći razlog zbog kojeg nećemo podržati ovo Izvješće. Da je Vlada provodila reforme koje je trebala provoditi i na taj način napravila uštede, a ne išla suprotnom logikom rezanje sredstava u Ministarstvu obrane situacija bi vjerojatno bila drugačija. A i vaša tvrdnja da ste zaustavili trend pada proračuna u Ministarstvu obrane jednostavno nije točna i to se iz ovog izvješća vidi. Ja ću vas samo podsjetiti da je proračun za 2014. godinu manji za 350 milijuna kuna od Plana za 2014. godinu, 350 milijuna kuna. Pogledajte državni proračun, ne rebalans, nego pogledajte državni proračun koji smo usvojili u Hrvatskom saboru i vidjet ćete da je proračun manji za 350 milijuna kuna. Jeste li zaustavili pad, a ja bih volio da jeste. To ćemo tek vidjeti u 2015. godini kada budemo čitali izvješće, odnosno u 2016. kad budemo čitali izvješće od 2015. godini. Naša želja i namjera je ista kao i vaša, da što prije zaustavimo taj pad i da krene rast izdvajanja za obranu i da po mogućnosti što prije dosegnemo tih 2% jer onda će biti puno lakše razmišljati i o nabavi ne polovnih nego novih borbenih aviona i svega ostalog.
Odgovor na repliku, Višnja Tafra.
Evo gospodine Iviću summit u Walesu se dogodio znači u rujnu 2014. godine kada smo mi već imali proračun. Znači, ja isto tako izražavam nadu znači da ćemo održati obvezu koju smo se obvezali o daljnjem zaustavljanju proračuna. To ćemo znači vidjeti tek iduće godine. Prema tome, na nama je da pokušamo ispraviti, a doseći 2% obrambenog proračuna vidjeli ste i sami 2024. godina mislim da će nam biti svima, ja bih željela da je to puno prije jednako kao i vi, ali mislim da 2024. godine ako se to uspije prema projekcijama DPR-a da ćemo biti zadovoljni i jedni i drugi. Hvala.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepa. Nisam raspravljao o ovom izvješću međutim morao sam se javiti na kraju iz jednostavnog razloga što svi moramo paziti kad donosimo određene odluke. 2008. nije bila tako daleka. Dobro znate gdje je dogovoren kolektivni ugovor i gdje je dogovoren postotak za izdvajanje za Ministarstvo obrane, na užas tadašnjeg ministra financija tj. mene jer naprosto se to nije moglo ispoštivati. Dobro znate gdje je to dogovoreno i gdje je potpisano i rečeno koliko se izdvaja. Dakle, to je činjenica od koje se ne može pobjeći. Isto tako je definirano koliko će Hrvatska izdvajati kao članica NATO-a u sljedećim godinama. Međutim, zašto će klub HDZ-a biti suzdržan oko ovog izvješća? Ne, mi smo pohvalili izvješće tamo u onom segmentu u kojem ga treba pohvaliti i gdje su stvari dobre, međutim ovo izvješće na određeni način je refleks politike ove Vlade. Sličnu stvar kao što se napravilo u Ministarstvu obrane tako se napravilo i u Ministarstvu znanosti i Ministarstvu zdravstva, obustavljene su sve nabavke bilo kakvih aparata ili bilo čega a u tehnološkom napretku koji je u svijetu u ovom trenutku ovakav kakav je za 2 ili 3 godine Hrvatska će itekakvih problema imati ne samo u Ministarstvu obrane nego i Ministarstvu prosvjete i u Ministarstvu zdravstva. Dakle, potpuno identična priča, neprovedene strukturne reforme, neizvršena fiskalna konsolidacija i rezanja ad hoc. Vi dobro znate kako ste rezali pojedine pozicije Ministarstva obrane. Ne zbog toga što ste ih vi željeli tako rezati nego naprosto zato što ste dobili okvire u kojima se morate kretati. Prema tome, ono što je dobro to je dobro, a suzdržanost je zbog generalne politike Vlade jer Vlada nije provela strukturne reforme, a ponavljam ono što sam rekao na početku, dobro znate kad i gdje je potpisan kolektivni ugovor i kad je definiran postotak za izdvajanje za obranu iz državnog proračuna. 2008. je godina bila na kraju koje je počela gospodarska i financijska kriza u svijetu i praktički sljedeće godine uslijedio je veliki pad državnog proračuna.
Višnja Tafra, odgovor na repliku.
Ja nisam gospodine Šuker rekla da je to, niti sam spominjala Vladu niti bilo što, ja sam rekla da su u to vrijeme znači donijeti propisi koji su omogućavali da puno godina kasnije, znači prije isteka zastare naši vojnici odnosno djelatne vojne osobe iskoriste pravo i tuže Ministarstvo obrane da bi ostvarili svoja prava koja im je netko tada kolektivnim ugovorom omogućio. Niti sam govorila o krivnji, niti sam govorila o bilo čemu, govorila sam o činjenici da je to tada napravljeno. Mi to pokušavamo ispraviti na način jer uistinu mislimo da vojni poziv nije poziv koji treba potpasti pod odredbe kolektivnog ugovora nego jednostavno da se na njega treba primjenjivati Zakon o službi Oružanih snaga i kod toga i dalje stojimo. Što se vaše tvrdnje tiče da su nabavke u Ministarstvu obrane zaustavljene ja stvarno se ne mogu s tim složiti jer stvarno ću ponoviti nabavke u Ministarstvu obrane su u ove 3,5 godine je izvršeno nabave za 2 milijarde i 400 milijuna kuna. I to je sigurno puno više nego u prethodnom periodu sa smanjenim proračunom koji mi imamo. Mi se uistinu trudimo, znači za 2 milijarde i 400 milijuna kuna smo nabavili. Ovdje u raspravi, između pojedinih saborskih zastupnika, čuli smo da su neki rekli da u nekom prijašnjem periodu nije bilo toliko nabavki. Istina je, nije bilo, upravo iz razloga jer se puno više sredstava trošilo na osoblje i to možete pogledati koji je dio troškova osoblja bio u Ministarstvu obrane. Istina je da ljudi koji su izlazili iz sustava Ministarstva obrane su tada imali veće otpremnine nego što ih imaju danas i na taj dio se trošio izrazito velika količina novca. Istina je da smo ih mi danas smanjili. Jednako tako ti ljudi kojima smo otpremnine smanjili, koje su djelatne vojne osobe, odlaze u mirovinu. Nijedna djelatna vojna osoba ne odlazi na cestu. Ovdje sam čula primjedbe od nekih saborskih zastupnika koji su rekli da je puno teže otpustiti državnog službenika i namještenika. To je točno. Međutim, Ministarstvo obrane je našlo način znači da broj ljudi koji ne treba, a to je u pravilu u Upravi za gospodarenje nekretninama, jednostavno tako njihov radni odnos u Ministarstvu prestane a počnu raditi za trgovačko društvo "Pleter" u pružanju nekih drugih usluga. Hvala lijepa.
Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasati u petak. S obzirom da bismo trebali započeti novu točku ali kratki smo s vremenom nastavit ćemo u 15,00 sati. Hvala lijepa.
Godišnje izvješće o obrani za 2014. godinu, rasprava o godišnjem izvješću je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za obranu Hrvatskog sabora kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: ″Prihvaća se Godišnje izvješće o obrani za 2014. godinu.″. Molim glasujte o prijedlogu zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 glasova za, 15 glasova suzdržanih i ništa protiv glasova, prihvaćen predloženi zaključak.
Kolegice i kolege nastavljamo s radom. Sada ćemo raspraviti: - Prijedlog odluke o proglašenju Dana sjećanja na 20. lipnja 1928.godine – Predlagatelj zastupnik Branko Hrg. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenje odluke primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada RH je dostavila mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zastupnik Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Evo meni je drago da je došlo do ovog trenutka da se raspravlja o ovom prijedlogu, posebno zahvaljujem predsjedništvu Hrvatskog sabora i vodstvu Hrvatskog sabora što se to događa danas, dan uoči rođendana Antuna i Stjepana Radića koji je sutra. Kao što je već najavljeno ovdje ovo je jedan usuglašeni prijedlog, moglo bi se tako reći, naime nakon prvotnog prijedloga mene kao zastupnika i mišljenja Vlade koje se malo razlikovalo od prijedloga koje sam ja dao, zaustavili smo malo proces daljnje rasprave i dogovorili da probamo uskladiti ovaj prijedlog. I u onom dijelu amandmana koji sam u principu predao na prijedlog koji dan prije je sadašnji usuglašeni prijedlog. Dakle, 3.srpnja sam podnio Prijedlog o proglašenju Dana sjećanja 20.lipnja 1928.godine. Vlada je 7.srpnja 2014.utvrdila novi prijedlog te odredila Ministarstvu kulture kao svoje predstavnike koji će u vezi sa iznesenim mišljenjem biti nazočni na sjednicama Hrvatskog sabora i njegovih radnih tijela. Obzirom da se radi o povijesno vrlo značajnom događaju i osobama za RH gdje nema mjesta političkim nadmudrivanjima, zatražio sam odgodu donošenja te usuglašavanja sa Ministarstvom kulture. Prijedlog je usuglašen sa Ministarstvom kulture u obliku da se izmijeni sam naziv znači da ne bude naziv Dan sjećanja na 20.lipnja 1928.godine nego da bude 20.lipanj Dan sjećanja na Stjepana Radića i lipanjske žrtve. Događaj koji se zbio 20.lipnja 1928.godine obilježio je u svakom slučaju hrvatsku povijest. Riječ je o atentatu srpskog političara Puniše Račića na zastupnike Hrvatske seljačke stranke u Narodnoj skupštini u Beogradu. Posljedica navedenog zlodjela bila je smrt troje i ranjavanje dvojice zastupnika Hrvatske seljačke stranke koji su u Beogradu branili hrvatske interese. Na mjestu su ubijena dvojica zastupnika Pavao Radić i Đuro Basariček, dok je tadašnji predsjednik HSS-a Stjepan Radić od posljedica zadobivenih u pokušaju ubojstva preminuo 8.kolovoza. ranjeni su bili i zastupnici Ivan Granđa i Ivan Pernar. Hrvatskim se zastupnicima prijetilo i prije samog atentata. Naime, u tamošnjem tisku izlazile su poruke koje su otvoreno upozoravale hrvatske zastupnike da prilagode svoje interese interesima srpskih političara. Nakon atentata tisak u Hrvatskoj izvijestio je hrvatsku javnost o događaju u narodnoj skupštini. Atentat na narodne zastupnike u beogradskoj skupštini doživljen je kao napad na cijeli hrvatski narod, te su uslijedili burni prosvjedi diljem Hrvatske. Zagrebačka Večer, Obzor i Novosti izvješćuju detaljno o svim tim krvavim događajima i dopremi mrtvih zastupnika u Zagreb. Stjepan Radić je preminuo 8.kolovoza u Zagrebu. U međuvremenu hrvatski tisak puno je prostora posvećivao ovom događaju, dok je u isto vrijeme srpski tisak vodio protuhrvatsku kampanju, štoviše s obzirom da nije ostvaren konačan cilj političkih elita koje su inicirale pokolj do Radića se pokušalo doprijeti u Zagrebu što govore zagrebačke Novosti dan prije njegove smrti. Povodom 60.obljetnice smrti Stjepana Radića godine … Sjevernu Ameriku obilazi budući utemeljitelj nove Hrvatske države povjesničar, doktor Franjo Tuđman. Održao je niz predavanja u Kanadi, SAD-u na temu Stjepan Radić u hrvatskoj povijesti, te je u prvoj rečenici svog predavanja ustvrdio, "6 desetljeća poslije mučeničke smrti Stjepana Radića može se s punom povijesnom osvjedočenošću tvrditi da on spada u red onih hrvatskih velikana što su svojim imenima obilježili opstojnost i samobitnost hrvatskog naroda u europskoj i svjetskoj povijesti2. U podrobnoj raščlambi svih političkih čimbenika iz vremena Radića i kasnije Tuđman zaključuje kako je Radić jedan od malobrojnih koji su od sudbonosnog značenja u povijesti hrvatskog naroda. Istovremeno tako misli i književnik povijesni istraživač i publicist Zvonimir Kulundžić koji također povodom 60.obljetnice smrti Stjepana Radića izdaje knjigu "Stjepan Radić i njegov republikanski ustav" Početkom '90.-tih počinje se ostvarivati Radićev san i san hrvatskog naroda, Hrvatska država postaje stvarnost, stoji na naslovnici Večernjeg lista 20. lipnja '91. godine. U unutrašnjosti veliki intervju predsjednika Franje Tuđmana. Vjesnik u to vrijeme objavljuje feljton Franje Tuđmana, Stjepan Radić u hrvatskoj politici i povijesti u 11 nastavaka. Ali vijest u Vjesniku od 20. lipnja '91. o Beogradskom atentatu je posve nezamjetna u malom povijesnom okviru. Istraživanje Večernjeg lista i Vjesnika u 20-ak godina postojanja današnje Hrvatske države pokazuje se da ta dva dnevna tiska od '91. do 2013. godine atentat u Beogradskoj skupštini smrt Stjepana Radića bilježe samo marginalno. Pretežno su to kratke vijesti o polaganju vijenaca, čelnika HSS-a i služenju mise zadušnice na dan 8. kolovoza za Stjepana Radića iznimno rijetko i neuočljivo podsjećaju na obljetnice krvoprolića 20. lipnja '28. godine i ubojstva hrvatskih saborskih zastupnika u Beogradskoj skupštini. Iznimno rijetki spomen ubojstva zastupnika Pave Radića i Đure Basaričeka u Beogradskoj skupštini. Nešto više o tom događaju zabilježeno je jedino u vremenu od '91.-'98. godine ukupno u prvih 8 godina samostalne Hrvatske države četiri podliska o nastavcima i tri članka vezano uz obljetnice Beogradskog atentata 20. lipnja '28. godine. Od '99. do 2012. godine izostaju pisanja o atentatu u Beogradskoj skupštini, politički značaj tih događaja a vijest o obljetnicama smrti Stjepana Radića posve su zanemarive. U tom smislu 20-ak godina publicist Damir Borovčak uočio je samo jednog novinara koji se pobunio na ta zanemarivanja a to je Milan Jajčinović u Večernjem listu pod naslovom "Zaboravljeni Stjepan Radić". U cijelom razdoblju od '91. do 2013. godine nije upamćeno da je Izaslanstvo Hrvatskog državnog sabora polagalo vijence na grobove ubijenih hrvatskih zastupnika niti da se Hrvatski državni sabor na svojim sjednicama prisjetio svojih zastupnika koji su poubijani u Beogradu. Ponavlja se pitanje imamo li pravo kao narod i ima li vlast po narodu izabrana pravo zaboraviti takve presudne povijesne događaje. Smatramo da obilježavanje Dana sjećanja na ovaj nemili događaj ne bi trebala biti dužnost samo članova HSS-a već bi trebala biti dužnost svih zastupnika u Hrvatskom saboru. Reći ću da je Radić prvi političar u Hrvatskoj koji politiku spušta u narod. Moglo bi se reći da je on stvaratelj hrvatskog političkog naroda. Stjepan Radić, Pavao Radić, Đuro Basariček, Ivan Granđa, Ivan Pernar zaslužuju da se ova odluka izglasa jednoglasno. Predlažem da se dan 20. lipnja znači uvede kao Dan sjećanja i … [[Govornik se ne razumije.]] sjednicu u Hrvatskom saboru. Da na taj dan Izaslanstvo Hrvatskog sabora položi vijence na grobovima zastupnika, da se smrtni dan 8. kolovoza '28. godine hrvatskog zastupnika Stjepana Radića također treba obilježavati Hrvatski sabor izaslanstvom zastupnika i polaganjem vijenaca na njegov grob. Došao sam malo gledajući do ove knjižice to je hrvatska seljačka politika prvi put u Hrvatskom državnom saboru govor Stjepana Radića. U ovom svom uvodnom obrazloženju samo jedan kratak ulomak. Kaže Radić, prema tomu sam eto kazao i dokazao da je agrarizam ili seljačka politika kako ju ja zovem po domaću svjetska pojava. Ja ću biti slobodan upozoriti još na nešto što je jednako važno da se vidi kako se mi po tomu pitanju ne možemo oteti. Poznato je da je prva demokracija nastala u Francuskoj, ekonomski se je zvao liberalizam ili ako hoćete slobodna konkurencija. Za tu su čifuti bili jako oduševljeni. Druga demokracija bila je radnička ili socijalistička. Ekonomski se to veli konfiskacija ili zapljena, dotičnom i uništenje privatne imovine po državi. I za tu su čifuti oduševljeni u nadi da će se drugima konfiscirati a samo ne njima. Treći je demokratizam seljački, to je demokratizam koji se ekonomski zove produkcija ili privreda. Produkcija u najpodobnijem smislu riječi. Dok smo na zemlji ne pomaže liberalizam ni konkurencija. Jer s čime ćeš konkurirati kada nemaš ništa. Ne pomaže ni konfiskacija. Jer što ćeš konfiscirati kada nemaš ništa. Treba dakle produkcije, proizvodnje, privrede pa ćeš onda moći konkurirati a ako baš hoćeš i konfiscirati. Već se iz toga vidi da je agrarizam svjetska pojava i da se i to pitanje upravo nameće svakome koji je demokrata, pučanin. Evo poštovane kolegice i kolege toliko samo za uvod. Dakle ja vas molim da u svojim raspravama podržite ovaj prijedlog, da u svojem glasanju kada dođe na red također isti podržite. Mislim da naši sunarodnjaci, saborski zastupnici, kolege u krajnjem slučaju zaslužuju da ih se jedan dan u godini prisjetimo i da odluku o tom danu sjećanja donesemo jednoglasno. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Da. Poštovani Alen Kajmović, zamjenik ministra kulture. … [[Upadica se ne čuje.]] A oprostite zamjeniče nisam vidio. Izvolite u ime Odbora za obrazovanje.
Nije u ime odbora, u osobno ime. Moram samo nešto ukazati gospodine predsjedniče.
Samo malo, moramo se držati Poslovnika. Pitao sam žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Znači sada imaju pravo za govornicu izaći predstavnici odbora a onda predstavnik Vlade da se očituju.
Ali predstavnik Vlade mora biti apostrofiran u odluci odnosno mišljenju Vlade a gospodin zamjenik.
Čekajte malo, ovako ne možemo svi voditi sjednicu jer onda ćemo napraviti cirkus ovdje od Sabora [[Upadica: Dakle.]] Samo malo, dati ću vam obrazloženje. Vlada je dala, došao je prijedlog, Vlada je dala mišljenje [[Upadica: Točno.]] Na taj prijedlog. Predlagatelj je dao amandman na vlastiti prijedlog. Predstavnik Vlade će se očitovati u odnosu na taj amandman kasnije. Je li vam jasno sada? Je. Izvolite. Zamjeniče ministra izvolite.
Da kratko objasnimo, znači da smo se dogovorili. Nema primjedbi na ovaj novi usuglašeni prijedlog gospodina Hrga i prihvaća se u cijelosti kao takav. Hvala.
Sad otvaram raspravu. Morali bismo po klubovima sada, ako se s tim složi i gospodin Mesić, a slaže se koliko vidim. Onda će u ime kluba HDSSB-a govoriti poštovani Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege zastupnici. Evo za 10 dana će upravo biti da kažem obljetnica događaja koji se dogodio u skupštini Kraljevine Jugoslavije, stare Jugoslavije ili najprije Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca kako je to glasilo ime kada je u atentatu dakle velikosrpskog eksponenta Puniše Račića ubijen ne samo Stjepan Radić, odnosno ranjen najprije, a kasnije 10. kolovoza i umro od rana zadobivenih u skupštini u Beogradu. Među njima, među žrtvama tih je bilo još i gospodin Pavle Radić, Đuro Basariček, Grandža i ostali. Dakle taj događaj koji je opjevan u našim narodnim pjesmama, znamo i diljem Slavonije, Dalmacije, Hrvatskog zagorja i nakon čega ne samo zbog tog čina razbojstva i velikosrpske agresije izražene još u to vrijeme 1928. godine je da kažem u neku ruku ti mučenici hrvatski koji su atentatom Puniše Račića ranjeni ili ubijeni u skupštini u Beogradu postali opjevani u našim narodnim pjesmama. Postali su zapravo legende. Evo i u našem hodniku ovdje u Hrvatskom saboru ovdje u predvorju imamo spomenik Stjepanu Radiću ne samo zbog ovoga nego zbog svih djela i dakle autorstva mnogih izreka izrečenih na našem hrvatskom narodnom jeziku nepatvorene potpuno izvorne, originalne misli, dakle jednog velikog hrvatskog seljačkog vođe Stjepana Radića. Da sad ne citiram s obzirom da sam čitao još kao član HSS-a djela braće Radić, toga se ne stidim iako se kolegica Zgrebec tome smije, ali ja to nikada ne tajim niti ću zatajiti, dakle da sam bio član HSS-a i pri tome vrlo pozorno čitao djela braće Radić i Stjepana Radića, izjave i sve ono što diči politiku koja je u to vrijeme u okviru mogućega bila prije svega hrvatska. Dakle u okviru mogućega. Da sad ne spominjem misao o hrvatskoj inteligenciji, da je ona što je sol kruhu to je inteligencije Hrvatskoj, da ne spominjem što je bat zvonu to je inteligencija Hrvatima i Hrvatskoj. Da ne spominjem da izjave o školstvu gdje kaže da hrvatske škole ne smiju biti samo obrazovne ustanove nego prije svega odgojne ustanove i danas se time nakon 100 godina bavimo i pravimo kurikulume u vezi toga i naglašavamo obitelj na prvom mjestu kao što je to nekada davno radio i Stjepan Radić i cijela ekipa oko ondašnjeg vodstva HSS-a. Dakle prvo nije mi jasno da do sada, do 10. lipnja 2015. taj dan, taj značajan dan u hrvatskoj povijesti koji je opjevan u narodnim pjesmama, imamo autore nepoznate, ali su taj događaj opjevali, opisali pozorno i koji je potresao toliko duboko i neću reći promijenio ali usmjerio hrvatsku povijest i budućnost Hrvatske, dakle taj događaj kojim je mučki ubijen vođa HSS-a, da evo mi tek danas, 25 godina po našoj slobodi stvaranjem nezavisne, slobodne Hrvatske države raspravljamo o tome. Pa nema govora ni pogovora o tome da HDSSB i ja osobno dakle imamo i jedne riječi protiv ovoga prijedloga. Jedino što bih možda u ovom amandmanu kojega je gospodin Hrg podnio na sami prijedlog odluke, a to je da se možda to nazove Dan sjećanja na hrvatske lipanjske žrtve. Sad možemo o tome raspravljati, dakle tamo u toj skupštini do Stjepana Radića koliko ja znam i opis događaja sjedio je i gospodin Pribičević u kojega nije pucano. To je tako. Oni su bili u koaliciji, da ne bi me netko krivo shvatio, pogotovo gospodin Horvat, dakle bili su u koaliciji ali u gospodina Pribičevića nije upućen nijedan hitac. Prema tome, možemo slobodno reći da su to hrvatske lipanjske žrtve i ubojstvo dakle Stjepana, odnosno ranjavanje Stjepana Radića koje je kasnije završilo s obzirom na naprednost ili nenaprednost medicine i nepoznavanje antibiotika itd., moglo je drugačije završiti '28. godine ali tada u to vrijeme znamo da je penicilin izumljen tek '41. do '45. godine gospodina Fleminga. Dakle HDSSB neće imati ništa protiv ovoga, naprotiv mislimo da je pomalo kasno ili prekasno da se ovaj datum obilježi ovako kako je u zakonu predloženo, dakle danom sjećanja na 20. lipnja dvadeset i osme godine, dakle i na lipanjske žrtve, hrvatske lipanjske žrtve, a možemo kasnije razgovarati i reći, dodati znamo na koga se to odnosi na one koji su ranjeni i ubijeni u skupštini u Jugoslaviji dvadeset i osme godine. Znamo i to da je nakon toga kralj Aleksandar proglasio zbog problema u Parlamentu te države šesto siječanjsku ili januarsku kako netko kaže diktaturu. U školi smo učili mi stariji šesto januarska ali dobro, sad se zove šesto siječanjska diktatura. Tako da o povijesti dalje ne pričamo ovdje i da ne duljim i ne trošim vaše vrijeme klub HDSSB-a je u svakom slučaju za proglašenje dana sjećanja na 20. lipnja 1928. godine. Hvala lijepo.
U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani zastupnik Jasen Mesić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, izuzetno nam je drago u klubu HDZ-a da evo nakon godinu dana došao prijedlog uvaženog saborskog zastupnika našeg kolege gospodina Branka Hrga koji na neki način ima za cilj dati, rasvijetliti i na neki način prisjetiti sve nas skupa na jedan tužan povijesni događaj koji nije sam po sebi jedna gesta, jedan atentat nego i određeni politički simbol jednog povijesnog vremena, odnosno načina političkog djelovanja u onoj ondašnjoj staroj Jugoslaviji. I u tom smislu moramo reći da će klub HDZ-a apsolutno podržati ovaj prijedlog i drago nam je da je evo i predlagatelj u svom uvodnom izlaganju objasnio da je došlo do određenih korekcija, da je išao amandman i da će se korigirati vezano za datum. No, prije nego što se ponovno vratim na to ipak ću si dopustiti gospodine potpredsjedniče obrazloženje onoga što sam pokušao reći. Dakle, prijedlog koji je podnio gospodin Hrg prije nešto manje od godinu dana na to je Vlada dala mišljenje gdje je rekla da predlaže jedan drugi datum i u svom mišljenju je eksplicite navela tko će zastupati nadležno Ministarstvo kulture prilikom rada saborskih tijela odnosno zasjedanja. Nakon toga je došlo između uvaženog predlagatelja i ministarstva koliko smo mogli čuti do konzultacija, došlo se do zadovoljavajućeg rješenja i zadovoljavajućeg zajedničkog pregleda i u tom smislu je predložen amandman. Ukoliko Vladin predstavnik nije apostrofiran u mišljenju Vlade onda se on o amandmanu koji je u tijeku iznašava prilikom glasovanja. U tom smislu je bila moja objekcija gospodine potpredsjedniče. Sreća je da se o ovome svi možemo složiti. Ono što je bitno reći vezano za povijesni rad Stjepana Radića i čitavog tog jednog političkog kruga koji se okuplja oko Hrvatske seljačke stranke u vremenima dvadesetih i tridesetih godina je bitno da na neki način rasvjetljujemo i odajemo počast i političkom djelovanju, formiranju političke nacionalne misli koje smo tada imali ovdje na prostoru današnje Republike Hrvatske, ali i izvan prostora Republike Hrvatske. Izuzetan je uticaj bio Hrvatske seljačke stranke i u prostoru današnje Bosne i Hercegovine pa skroz do Boke kotorske, pa možete vidjeti ako pogledate povijesne fotografije samog pokopa gospodina, pokojnog Stjepana Radića da su to bile delegacije od Boke kotorske pa zapravo Slovenije što je zapravo objedinjavalo određenu političku misao koja se u Hrvatskoj tada zastupala. Pogrešno je misliti da je ona bila bazirana samo na politici vezano prema agraru i prema selu. Zapravo ona je bila građanska politika onog vremena u pravom smislu koja je itekako respektirala jer vi kad opet pogledate koliko je recimo kulturnih društava na hrvatskom selu pokrenuto u to razdoblje, koliko je otvoreno narodnih čitaonica, koliko je pokrenuto bilo kakvih kulturnih djelatnosti upravo u tom razdoblju političkog djelovanja braće Radić, onda ćete vidjeti da se radi o istinskom, pa možemo reći i iz današnjeg aspekta gledano građanskoj političkoj sceni. Potpuno bi bilo krivo da je Vlada ustrajala na prijedlogu da taj Dan sjećanja bude 8. kolovoz. S time bi na neki način se umanjilo upravo ta težina političkog atentata koji se desio u beogradskoj Skupštini, a na neki način bi se izuzela i ona žrtva koju su podnijeli i drugi hrvatski zastupnici koji su tada bili u društvu i sudjelovali u radu Skupštine, a koji su ili poginuli na licu mjesta ili bili teško ranjeni. Zanimljivo je ovdje i da je predlagatelj citirao i spomenuo i prvog hrvatskog predsjednika dr. Franju Tuđmana. Jedna od programskih osnovica upravo informiranja prvih programa i programskih dokumenata Hrvatska demokratska zajednica kao jedna od je bilo i djelovanje Stjepana Radića, odnosno jednim dijelom se naslanja upravo na taj dio i to je pokojni predsjednik Tuđman više puta isticao, javno o tome govorio, pa i u programskim dokumentima jasno eksplicirao i upravo ukazivao na tu poveznicu što je na neki način dalo i kontinuitet bez obzira što je postojao veliki vremenski odmak od preko 50 godina, ali otprilike kontinuitet određenog političkog rada. U tom smislu je dobro da je pokrenuta ova inicijativa. Evo, isto tako ću dodati još jednom da prilikom Svih svetih, moram to istaknuti, vrlo često ste mogli vidjeti upravo predsjednika Tuđmana da je pohodio grob Stjepana Radića i polagao vijenac, baš na neki način želeći odati počast i žrtvi, a i političkom djelovanju gospodina Stjepana Radića. Evo u tom smislu klub HDZ-a će naravno podržati ovakav prijedlog. Nadamo se isto tako da će on biti jednoglasan. I u tom smislu zahvaljujemo i našem uvaženom kolegi gospodinu Hrgu da je pokrenuo ovu inicijativu. Rekao sam već da ne bi bilo dobro da je ostalo mišljenje Vlade koje je bilo predloženo vezano za prvi prijedlog i na neki način kaže da bi se s time možda dao naglasak na atentat. Znate, oni koji često citiraju one rečenice da je povijest učiteljica života ja mislim da itekako ima smisla upravo da se daje atentat. Jer to nije bio atentat samo na čovjeka, to je bio atentat na demokraciju, to je bio atentat na ravnopravnost naroda unutar onakve državne organizacije, to je bio atentat na parlamentarizam. Sve posljedice koje su iz toga iznikle naravno nisu bezazlene i zapravo su rezultirale i pokazuju na kontinuitet jedne opasne politike koja je rezultirala na kraju i agresijom na RH i Domovinskom ratu vezanim uz obranu RH uslijed srpske agresije. Hvala vam lijepa.
Dobro, zahvaljujem. Prije nego što prijeđemo na replike jedno kratko obrazloženje. Kolega Mesić vi se vjerojatno pozivate na članak 201. koji kaže da se o amandmanima izjašnjavaju predlagatelj te Vlada ako nije predlagatelj zakona. Ali mi imamo i članak 223. stavak 3. koji kaže: "Predstavnik Vlade kad nije predlagatelj može u uvodnom izlaganju na početku rasprave govoriti najdulje 15 minuta, a prigodom svakog davanja objašnjenja tijekom rasprave kad dobije riječ najdulje 5 minuta." Predlagatelj Vlade dakle može govoriti i o prijedlogu i o amandmanu i u sklopu te točke dnevnoga reda. Prema tome, ja shvaćam vašu primjedbu kao dobronamjernu ali tek toliko da bismo znali za ubuduće. Ovdje sad ne odlučujemo o amandmanima nego provodimo raspravu o tekstu prijedloga zakona i predstavnik Vlade dakako ima pravo reći i o tekstu zakona i o podnesenom amandmanu koji je sastavni dio toga prijedloga. A sada prelazimo na replike na vaše izlaganje. Prvo, poštovana potpredsjednica Doma Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa o Stjepanu Radiću, odnosno o braći Radić pozitivan stav imaju ja bih rekla sve stranke u RH. I Hrvatski socijaldemokrati u svom političkom programu se pozivaju na republikansku ideju Stjepana Radića. Prema tome, u tome ništa nije sporno. Ali zapravo sam se za repliku prijavila zbog toga kolega Mesiću što nije bilo potrebe da vi na ovakav način govorite ima li predstavnik Vlade pravo govoriti jer vjerojatno se pozivate na to da gospodin Kajmović nije naveden u mišljenju Vlade. On se i ne mora o amandmanu izjašnjavati s obzirom da Vlada nije predlagatelj. Predlagatelj je kolega Hrg koji je prije rasprave dao amandman i o njemu se ne raspravlja, on je sastavni dio njegovoga prijedloga. Zamjenik ministra kulture je ovdje samo potvrdio da se Vlada i predlagatelj su se usuglasili u datumu, dakle u tom smislu ispravka samog mišljenja Vlade, a ne da se izjašnjava o amandmanu jer on nije predlagatelj. Prema tome, ako Vlada nije predlagatelj ne može se ni izjašnjavati o amandmanu.
Odgovor na repliku, Jasen Mesić.
Uvažena gospođo potpredsjednice pažljivo sam slušao vašu repliku, drago mi je evo što ste rekli da i u programskim osnovama se poziva i vaša stranka na djelovanje Stjepana Radića. Ako je ovo što ste vi rekli točno, a ja vama želim vjerovati, onda je potpuno nejasno zašto je prošli put u svojem mišljenju Vlada navodila imena tko će se o ovom pitanju izjašnjavati. A ako je ovo točno što ste rekli onda Vlada ne treba više u svojim dokumentima kad nije predlagatelj to navoditi. Ja nemam ništa protiv toga da uvaženi zamjenik ministra govori i to nije sporno, želio sam s ovim zapravo ukazati na nešto drugo a to je da pojedini zakonski prijedlozi ili prijedlozi odluka koji dolaze od strane oporbenih zastupnika stoje i po godinu dana i po više i naravno da onda ova mišljenja koja su bila dostavljena na neki način ih vrijeme s obzirom da više ministrica Zlatar-Violić nije ministrica kulture da je novi ministar, da je novi zamjenik to sam želio apostrofirati sa time. Pa kad bi sad već željeli tjerati mak na konac, što mi nije bio cilj, ali evo ponukali ste me svojom replikom pa u tom smislu ako je ovo što ste vi rekli točno onda je bilo potpuno nepotrebno i prvi put u mišljenju Vlade navoditi imena.
Nova replika, poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepa. Kolega Mesić vi ste govorili o razmišljanjima i pisanjima pokojnog predsjednika Tuđmana kada se govorilo o Stjepanu Radiću i o njegovim dakle pozitivnim razmišljanjima o njegovom republikanstvu i njegovom slobodarstvu. Dakle, tu se potpuno slažem. Kada ste govorili o posljedicama toga atentata i politici republikanskoj, demokratskoj, politici Hrvatske seljačke stranke u to vrijeme pa ste rekli da je i na izborima i u drugim republikama, evo sada bivše Jugoslavije ta ideja prolazila. Evo dakle ja iz nekih podataka i koje ima i za koje znam, pa čak je i u Šumadiji u nekim općinama pobijedila Hrvatska seljačka stranka u to vrijeme na izborima. A u borbi s najjačom strankom dakle radikalima u Srbiji, dakle od Pašića do Šešelja je jedna evo da kažem vertikala i onda su pokušali i u Bosni suprotstaviti Hrvatskoj seljačkoj stranci dakle svoju ekipu pa je bio telal, nije bilo tada reklama i ovih lightova i ne znam ni ja, pa je telal išao po selima u Bosni i vikao za radikale dakle "Šućur Alahu glasajmo za Spahu", "Ko glasa za Mačeka neka malo sačeka." Unatoč tome u mnogim općinama u sadašnjoj Bosni i Hercegovini pobijedio je HSS pa je to na kraju rezultiralo i onom Banovinom Hrvatskom koja je ajde da kažem nekakav nedosanjani san mnogih nas.
Odgovor na repliku poštovani Jasen Mesić.
Pa je jasno je, zato je kažem dobro da je došlo do ovog amandmana jer taj pucanj nije bio da kažem jednostavno rečeno ubojstvo, nego je taj pucanj i pucnji u Skupštini su na neki način bili pucanje u parlamentarizam i u bilo kakva demokratska načela i u bilo kakva prava hrvatskog političkog naroda kako je to lijepo uvaženi zastupnik Hrg rekao. Ako je u tom vremenu HSS kao takav, kao najjača stranka artikulirao. Koliko je zapravo u tom smislu HSS bio ono što sam želio reći i građanska i hrvatska i demokratska opcija pokazuje i to da je kasnije došlo i do političkih koalicija sa Pribičevićem i ovakvih stvari gdje su se na određen način itekako mogle pokazati način kako pošteno, dobro u suživotu u suradnji razvijati politički život i domovinu i politički narod koji zastupaš. To je na neki način preteča i iskoni politički koaliranja i na neki način to isto tako treba … [[Govornik se ne razumije.]] Ti pucnji koji su bili prije toga, ovog što sam naveo, evo zahvaljujem kolegi ali znam nisam, htio sam reći djelovanje političkom u HSS-u su naravno bili pucnji kako bi se to sve spriječilo a pokazalo se da se pametnom politikom može, a to je upravno ono što je predsjednik Tuđman i želio izvući iz političkog djelovanja brače Radić.
Posljednja replika poštovana Ivana Posavec Krivec.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mesiću, potakli ste me na repliku upravo u kontekstu visokog doma u kojem se nalazimo. Ovdje u Hrvatskom saboru donosile su se ključne odluke za povijesnu određenost RH onakve kakva je danas. Upravo u ovom visokom domu su predstavnici Hrvatske nakon onoga što se dogodilo u Narodnoj skupštini u Beogradu se sastali i zapravo ovdje razgovarali i raspravljali o budućnosti Hrvatske te 1928.godine. Upravo ovdje su se donosile važne odluke koje su odredile kako ste i sami rekli građansku Hrvatsku. I tada na jako znakovit datum 22.12.1904.godine kada su braća Antun i Stjepan Radić stvarali tada Hrvatsku pučku seljačku stranku u svojim osnovama ona je imala tu građansku misao, tu građansku ideju. Upravo taj datum kasnije, puno godina kasnije pokazao se kao sudbonosni datum za donošenje prvog Hrvatskog ustava. Zapravo ono što sam željela reći i nadovezati se na kolegu Grubišića, ovdje u Hrvatskom saboru u predvorju sa jedne strane stoji kip Stjepana Radića a sa druge strane stoji kip Ante Starčevića. Na kipu Stjepana Radića pišu tri riječi "Sloboda, čovječnost i pravica.". "Sloboda, čovječnost i pravica" su riječi izuzete iz govora Stjepana Radića 1918.godine. Tada je on govorio o republikanskoj slobodi i o čovječnosti socijalne pravice. To su temelji koje svi skupa kao parlamentarne stranke baštinimo danas u Hrvatskoj i mislim da je za sve nas koji možda znamo nešto malo više o hrvatskoj nacionalnoj povijesti jako bitno da upravo ova odluka bude donesena jednoglasno.
Odgovor na repliku poštovani Jasen Mesić.
Pa slažem se kolegice sa svim što ste rekli, samo ću podsjetiti da je još nešto govorio pokojni Stjepan Radić 1918. godine vezano za ulazak u određene, poznato vam je vjerojatno o guskama i o magli. U tom smislu očito mu to nisu oprostili pa je možda nažalost i ovako tragično skončao. Vjerojatno bi još toga dosta imao reći o političkom životu Hrvatske. Ali evo apsolutno se slažem s vama što ste rekli da se može očekivati donošenje ove odluke jednoglasno i apsolutno mislim da ste to dobro rekli.
U ime Kluba zastupnika SDP-a govorit će poštovani Dubravko Bilić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, uvaženi zamjeniče ministra, kolegice i kolege evo danas smo se okupili ovdje kako što je i kolega Hrg rekao u sabornici da podržimo prijedlog gospodina i kolege Hrga i da se 20.lipanj proglasi danom sjećanja na Stjepana Radića i lipanjske žrtve. Ovdje smo počeli dosta pojednostavljeno govoriti o Stjepanu Radiću koji je zapravo hrvatski politički kolos i iznimno kompleksna politička osoba koji je djelovao dugi niz godina. Kroz taj dugi niz godina često se nalazio u prilici da prilagodi svoje mišljenje kontekstu u kojem živi i u kojem djeluje i zato je zapravo vrlo važno o Stjepanu Radiću govoriti temeljito, utemeljeno i puno jer on doista je jedan od evo temelja hrvatske političke misli. Ovaj 20.lipanj kojega ćemo nadam se usvojiti jednoglasno je dan sjećanja na Stjepana Radića i na lipanjske žrtve. Meni je drago da je usuglašen ovaj prijedlog koji će istovremeno podsjećati na taj nemili događaj koji se desio u Beogradu za hrvatski narod, ali će još više apostrofirati i Stjepana Radića kao stožernoga političara toga vremena,ali ne samo toga vremena nego i onih vremena koja su prethodila tom njegovom životnom finalu '28.godine i zato mislim da je na pravi način usuglašena ovaj naziv toga memorijalnog dana koji se nadam da ćemo svi obilježavati. Meni je s još jedne strane drago da ovdje govorim u ime kluba SDP-a jer Stjepan Radić je 1908.godine svoj prvi saborski mandat stekao u Ludbregu i ponovio gaje 1910.godine. zato ispred grada Ludbrega stoji spomen obilježje Stjepanu Radiću sa njegovim istaknutim riječima da "Nije dosta samo među narod stati, valja među narodom i ostati" što mnogi političari nažalost danas i zaboravljaju. Stjepan Radić kao što sam već naglasio je doista kompleksna osoba, on je i reformist, reformator, on je poliglot. On je govorio gotovo sve slavenske jezike. Njegova supruga je bila Čehinja odnosno Slovakinja, on je ušao među češke književnike, objavio cijel, cijeli niz djela i na taj način je zadužio i hrvatsku političku misao, hrvatsku ekonomsku misao, to se isto ne smije zaboraviti, ali on je i prvi politolog. On je prvi hrvatski politolog jer je studij završio u Parizu jer je imao hrpe nedaća u svome školovanju koje su posljedica njegovoga karaktera kojega je naslijedio od svoje majke koja je isto tako bila buntovna da tako kažem i imala je tu crtu pravičnosti, osjećaja za narodnu pravdu i narodnu pravičnost koju je Stjepan Radić pretvorio u tu temeljnu odliku svoga djelovanja, a to je socijalna osjetljivost i pacifizam. To su temeljne odrednice njegovoga ranoga političkoga rada ali isto tako i kasnijega. Zapravo je apsurdno da je taj čovjek koji je vjerovao jedino u mir, jedino u mirna rješavanja svih sukoba stradao na takav način. Kada je Stjepan Radić počeo svoje djelovanje Hrvatska je bila 90% ruralna odnosno seljačka država, dominantno seljačka država. Mi se moramo prisjetiti da je u ranijem periodu Radićevog djelovanja na snazi da tako kažem, bila ona starčevićevska politička dogma ili ideologija koja je isključivala ove niže slojeve i intelektualizirala je hrvatsku političku scenu. Stjepan Radić je u seljaštvu vidio najveću snagu u tome trenutku u hrvatskom narodu, ali ne samo u seljaštvu, ne smije se zaboraviti ni radništvo. Za njega su to bila dva sukladna termina i cijeli njegov politički angažman je vodio k osvješćivanju i uključivanju tih slojeva u aktivan politički život Hrvatske, bez obzira u kojem povijesnom trenutku i u kojem povijesnom okruženju se tada nalazile. Ono što je isto tako kolega Hrg spominjao u svome obrazloženju je da se danas Stjepana Radića sjetimo sporadično. Evo i kolega Mesić i gospođa potpredsjednica je rekla da su njegove temeljne misli utkane gotovo u rad svih političkih stranaka koje žele raditi na demokratskim principima, koje žele promovirati mirotvorstvo i socijalnu osjetljivost kao temeljne zadaće svake političke aktivnosti. I zbog toga se s pravom može govoriti o Stjepanu Radiću kao prvom hrvatskom socijalnom političaru čije su zasada utkane u cijeli hrvatski politički prostor. Što je nasljeđe Stjepana Radića danas? To su svakako i HSS kao politička stranka koja djeluje od 1904.godine kontinuirano s manjim promjenama imena i sa malim pauzama u djelovanju. Ali ono što je još važnije u toj njegovoj političkoj ostavštini nisu samo imena ulica, trgova koje danas nose mnoga, mnoga naselja diljem Hrvatske ali i izvan Hrvatske. To nisu samo imena društava koja promoviraju hrvatsku riječ diljem kontinenata gdje postoje i rade Hrvati, to nisu samo revolucionarne zasade da tako kažem jer u našem kraju gore na Kalniku su djelovali i u Drugom svjetskom ratu dvije brigade koje su nosile ime Stjepana i Antuna Radića, to je jedno kompleksno nasljeđe. Ali ono što se meni čini da danas možda i nedostaje a to je njegovo inzistiranje na dosljednom pacifizmu, socijalnoj pravdi i poštivanju demokracije i demokratskih principa u radu svake vlasti. On se je cijelo vrijeme borio upravo za te principe i u toj borbi je i u skupštini evo 20. lipnja i stradao ali ne samo on iako su meci bili namijenjeni uglavnom njemu nego i njegovi suradnici. Zato će SDP podržati ovaj usuglašeni prijedlog jer mislimo da politička tradicija Stjepana Radića u svakom slučaju treba živjeti u hrvatskom društvenom životu. Hvala.
Zahvaljujem. Za pojedinačnu raspravu prijavio se poštovani kolega Domagoj Hajduković. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Želi li predstavnik predlagatatelja zaključno riječ? Da. Izvolite, poštovani Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja ću reći da sam jako zadovoljan ovim vašim kratkim raspravama koje su bile jer i nema se tu što puno govoriti nije sat povijesti. Reći ću sada da nije nikada kasno što je rekao kolega Grubišić da je dosta kasno što se sada to događa toliko godina poslije, nije nikada kasno ako nije prije napravljen, dobro je da se napravi sad. I ja sam počašćen da mogu biti dio ljudi koji će donijeti ovakvu odluku. Inače inicijativa i ideja je krenula sa znanstvenog skupa povjesničara povodom 110 godina HSS-a održanog prošle godine u Križevcima, bilo je oko 35 povjesničara, publicista, znanstvenika koji su govorili i tada u slobodnom razgovoru su oni ukazali na taj problem zašto se to negdje ne definira nekom odlukom da Hrvatski sabor ipak obilježi taj dan. Ono što je govorio gospodin, kolega Mesić, reći ću da je to bio pucanj u Hrvatsku u tom trenutku i to je tako bilo i o tome ne treba posebno više raspravljati. Bilo je, iz toga se je sigurno nešto kasnije, na toj žrtvi se nešto rodilo dobroga i jednostavno to moramo staviti kao gotovu stvar, moramo je uvijek označiti, obilježiti, moramo se istoj toj žrtvi pokloniti. Meni je drago i zahvalan sam i Vladi Republike Hrvatske da je evo nakon ona dva različita prijedloga koji su ustvari došli pronađeno zajedničko rješenje i stvarno nema nikakvog razloga, nikakve svrhe da se oko tih velikih imena hrvatske povijesti na bilo koji način dijelimo. Hvala svima koji su raspravljali i koji su podržali ovakav prijedlog.
Zahvaljujem predlagatelju, zahvaljujem zamjeniku ministra, svima zastupnicima koji su sudjelovali u raspravi. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnoga reda. Glasati ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog odluke o proglašenju Dana sjećanja na 20. lipanj 1928. godine, prijedlog odluke je podnio poštovani zastupnik Branko Hrg. Rasprava o prijedlogu odluke je zaključena. Predlagatelj je u poslovničkom roku podnio amandman pa je postao sastavni dio konačnog prijedloga odluke. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 95 glasova za, 1 glas suzdržan i nitko protiv, donesena Odluka o proglašenju Dana sjećanja na 20. lipanj 1928. godine, u tekstu kako ga je predložio predlagatelj, zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda a to je: - Prijedlog Strategije razvoja javne uprave za razdoblje od 2015. do 2020; Predlagateljica je Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta ste primili. Kod donošenja Strategije primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Sve i da želi ne može jer ga nema. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba Nezavisnih zastupnika prijavili su se Grubišić i Kajin. Nema ni njih, gube pravo. U ime Kluba zastupnika Nezavisnih ljevičara javio se Nikola Vuljanić. Izvolite za govornicu, hvala.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Rekao bih gospodine ministre, ali ga nema, nema očito ni nikoga iz ministarstva što me čudi jer je ovo dokument koji smo dugo čekali, evo upravo sam rekao da ga nema, ima ga, to je dokument koji smo dugo čekali i dokument koji je dobro napravljen. Kada je došao ministar možemo ga i hvaliti. Važno je strateški razmišljati, državu se ne može voditi ad hoc, državu se ne može voditi potezima koji su neuvezani, koji nisu jedan sa drugim koordinirani i zato je potrebno izraditi strategije. Strategije se najčešće rade malo prije nego što dođete na vlast. Pa onda imate sliku što želite postići, imate strategiju, unutar te strategije razvijete taktike, pojedine poteze i provodite kroz četiri godine. Ovu strategiju dobivamo na kraju mandata. Pa kada nema boljega i to je dobro. Međutim, pitanje se postavlja tko će provoditi tu strategiju. Hoćemo li uspjeti napraviti oko jednog tako važnog pitanja konsenzualni stav i reći da to je baš ono što mi svi želimo raditi pa bez obzira tko će sutra biti na vlasti i on će to provoditi. Ja to čekam u Hrvatskoj već 25 godina i još nisam niti jednom dočekao. Svaki put kad se smijeni vlast prvo što se dogodi, nova vlast isprazni ladice u smeće i napuni ladice nekakvim svojim papirima. Bilo bi mi izuzetno žao da se to dogodi i sa ovom strategijom. Strategija je izrađena tako da je za polazne točke uzela istine. Kakva je javna uprava u Republici Hrvatskoj danas? Neučinkovita, ne radi. Radi sporo ili nikako. Treba je poboljšat. Nekoordinirana. Pojedini segmenti i vertikalno i horizontalno, kako god i poprečke, kako god krenete nemaju veze jedan s drugim. Neusuglašeni su pa čak i do razine nepostojanja računalnih softvera odnosno aplikacija koje bi bile kompatibilne, da ne govorim o kompatibilnosti glava i kompatibilnosti službenika. Ispolitizirana je. Javna uprava i državna i regionalna i lokalna od svih vlasti do sada shvaćana je kao dio ratnog plijena. Mi smo dobili izbore, dakle dobili smo rat i sad je naše pravo da mi porazmjestimo naše ljude svugdje gdje mi mislimo da je to potrebno. Rezultati toga su pred nama, oko nas i u nama i svi živimo te rezultate i nije nam lijepo s njima. Da li je moguće razgovarati o ovoj temi, dakle o razvoju i Strategiji razvoja javne uprave, a da se baš nimalo ne spomene teritorijalni ustroj Republike Hrvatske i nužne, ipak nužne potrebe promjene tog ustroja. Mislim da su te dvije stvari isprepletene međusobno i da ih se teško može razdvojiti. Mi taj dio države zovemo javna i državna uprava. U nekim zemljama to zovu public administration, javna administracija ili public servise, javna služba što nije loše. Nije loše da bi se promijenio softver ne u kompjuterima, u glavama i službenika i njihovih šefova. To što mi nazivamo lokalnom, regionalnom i državnom upravom jest služba i ti ljudi su tamo službenici, tako ih zovemo, njih i zovemo tako. Oni su državni službenici, namještenici, oni služe i služba treba služiti, ne upravljati nama. Vlada upravlja, Vladu smo izabrali na izborima. Vlada ima mandat jer je narod dao mandat joj da upravlja svim čim se u državi upravlja, ali službenike nitko nije izabrao, službenici su zaposleni da služe i prema tome neka izvole služiti. Taj softver da su ljudi za šalterima, stolovima, u kancelarijama i na kojim već mjestima jesu tu da služe onima koji dolaze do njih jer ih oni i plaćaju. Taj softver je nešto što nikad nije zaživilo ovdje iz vrlo jednostavnog razloga, ti ljudi koji su obavljali taj posao u ime austrougarskog kralja i cara, u ime jugoslavenskog kralja, u ime druga Tita, obavljali su posao vlasti i upravljanja i upravljali su nad narodom. E to danas ne bi trebalo biti tako, ako živimo u demokratskom društvu onda to nije i ne može biti tako. To se treba odraziti prije i iznad svega na kompetencijama ljudi koji obavljaju te poslove. Ova strategija puno govori o obrazovanju, o tome na koji način ljude treba obrazovati da bi mogli obavljati taj posao, ali ne samo na tome nego i na konzekvencama nečinjenja odnosno lošeg činjenja. Čuli smo ovdje već par puta da je od svih prijavljenih državnih službenika, lokalnih, regionalnih, njih 8, 8, ovoliko u čitavoj državi proglašeno krivim i kažnjeno na neki način. Nitko drugi. Pa zar je moguće da je od tih 10-ak, stotinu tisuća ljudi samo njih 8 uspjelo tako pogriješiti da ih je trebalo kazniti? Pomalo nevjerojatno. Digitalna uprava je cilj ove Strategije odnosno digitalizacija i omogućavanje i upravi da radi na toj razini i građanima da na digitalni način mogu doć u kontakt sa službama, službenicima i sa svojim potrebama i to je nešto što definitivno treba napraviti. Nema nikakvog razloga da nacija kao što je Hrvatska to ne može napraviti, a zemlje kao što je Irska ili Velika Britanija to može napraviti. Nema nikakvog razloga da ja u džepu u kutijici nosim 12 raznoraznih iskaznica kojima dokazujem 12 raznoraznih stvari i da sad ću dobiti još i novu elektronsku iskaznicu s kojom ću moći dokazati samo jednu stvar, da sam živ i da se zovem tako kako se zovem. Nema nikakvog razloga za to osim što su te baze podataka i sustavi u raznim dijelovima države neusklađeni, odnosno nekompatibilni. A zašto su takvi? Pa zato što je svako ministarstvo imalo svog dobavljača od kog je kupovalo software, tko im je radio aplikacije pa su tak svatko napravio na svoju stranu i to više dragi bog ne može složiti nego da se sve skupa pobriše i napravi jedan novi sustav. Naravno to košta, ali to naravno treba i napraviti. To je povezano i sa pitanjem pristupa informacijama. Građani u ovakvom sistemu kakav danas, sistem uprave kakav danas funkcionira nemaju druge nego doći na šalter ili napisati pismo ili mail ili nešto takvo i reći dajte mi molim vas tu informaciju. Dakle, građani moraju moliti informacije, a informacije bi trebale bit jasne i dostupne, sve one do koje građani smiju doći i mogu doći, koje nisu vojna tajna i ne znam kakva druga tajna. Kontakt uprave s građanima danas se provodi na desecima, stotinama ili tisućama mjesta. Što god trebate, gdje god došli taj će vas poslati na ono drugo mjesto gdje ima neki papir koji njemu treba da bi vama mogao dati onaj papir koji vama treba. Nekad se u ovom Saboru sjećam se pred jedno koliko je to bilo 7, 8, 9 godina govorilo o one stop shopu za poduzetnike. Mislim da su građani Hrvatske zaslužili da imaju takav one stop shop, tj. da mogu doći u državnu upravu sa svojim identifikacijskim brojem, reći dobar dan, ja trebam to. A državna uprava onda od šaltera do šaltera, od ureda do ureda pribavi si dokumente koje treba, ako ih treba uopće i zabavlja se međusobno. Građanin se s njima ne bi trebao zabavljati. Tu je i problem prenormiranosti. Mi svakodnevno donosimo, odnosno svakotjedno donosimo desetke zakona. Neki od njih se direktno tiču građana i funkcioniranja građana i uprave, neki od njih su sukladni Zakonu o upravnom postupku, a neki bogme i nisu. I što sad? Nađe se jadni građanin sa tri zakona koji nisu usklađeni sa glavnim zakonom, on ne zna kud će, a pomoći mu nema tko. O toj prenormiranosti bi trebalo razmisliti. Neke europske države su osnovale i urede za rezanje i odrezivanje zakona. Možda nam je vrijeme da to napravimo. Sve to skupa dovodi nas do problema stabilnosti pravnog sustava, odnosno jednakosti pred zakonom. Jesmo li svi jednaki pred zakonom, jesmo li svi jednaki pred upravom, pred upravom koja upravlja nama, a koja nam ne služi. Ova strategija je napravljena po svim propisima i metodologijama koje čovjek samo može pohvaliti, napravljena je sustavno, čitko i čak se lijepo da pročitati kao hajde recimo normalno štivo. Naravno da ćemo ju prihvatiti, a kako će i tko će ju provesti vidjet ćemo nakon jeseni. Doviđenja.
U ime predlagatelja. A oprostite, prvo ćemo replike. Natalija Martinčević, izvolite.
Evo uvaženi kolega Vuljanić, u vašem ste izlaganju spomenuli da u ovoj strategiji nije spomenut teritorijalni ustroj Republike Hrvatske što nije točno jer u mjeri 17.2 piše utvrditi optimalni teritorijalni ustroj Republike Hrvatske, ali isto tako i piše rok za provedbu treće tromjesečje 2018. godine i potrebna sredstva utvrdit će se naknadno. Dakle, to je problem inače ove strategije što sve njezine posljedice idu od 2016. pa do 2020. Što se tiče teritorijalnog ustroja kao i reforme javne uprave vi zazivate konsenzus. To je uvijek dobro rješenje, međutim nije dobro kada se konsenzus postavlja kao alibi za nedonošenje odluka i neprovođenje reformi. Ako bude konsenzus to je odlično, ali ako ga ne bude Vlada koja je dobila izbore, Vlada koja je dobila povjerenje građana treba provesti reforme, treba donositi odluke. Tim više ako su te reforme bile dio plana temeljem kojeg je te izbore i dobila.
Odgovor na repliku, poštovani Nikola Vuljanić.
Hvala. Naravno da se spominje teritorijalni ustroj nutra, ali se spominje samo, čak se ni ne načinje idejom na koji način bi se teritorijalni ustroj mogao promijeniti. Što se tiče konsenzusa ja nisam za konsenzuse u pravilu nego za kompromise. Konsenzus bi mogli postići oko toga da prihvatimo strategiju, ali u provođenju strategije nema konsenzusa. U provođenju strategije postoje kompromisi i onda postoji Vlada naravno koja donosi odluku koja god to bila, tako da inzistirati na konsenzusu za sve odluke koje donosimo je naravno nemoguće i naravno alibi da se ništa ne radi jer to ni jedna Vlada nije ni do sad radila pa neće ni u buduće. Hvala.
Druga replika, poštovani Dragutin Lesar.
Kolega Vuljanić, javio sam se za repliku kako bih ispravio jedan vaš podatak kojega ste iznijeli jer smatram dosta opasnim da iz Hrvatskog sabora idu podaci koji nisu točni, onda se prime na plodno tlo kod dijela građana i medija i stvaraju krivu sliku. Da objasnim odmah i zašto. Imao sam prilike slušati nekoliko puta jednog političara koji pretendira da bude ministar u novoj Vladi i koji je nedavno izjavio da u lokalnoj samoupravi treba otpustiti 30 tisuća službenika i namještenika. A iz ove strategije sam našao podatak da je u cijeloj lokalnoj i regionalnoj samoupravi zaposleno 13 638 službenika i namještenika. Naime, vi ste rekli da je kažnjeno samo 8, otpušteno 8 od otprilike 100-njak tisuća državnih službenika i namještenika. Nije dobro dakle da ide poruka da ima u Hrvatskoj 100-njak tisuća državnih službenika i namještenika jer ih ima 56 220. I to preuveličavanje u brojkama koje olako izbacujemo onda doista stvara jednu, na temelju netočnih ili neprovjerenih podataka, jednu krivu sliku. Pa će ispasti ako tako umnožavamo te brojke da u javnoj državnoj i lokalnoj samoupravi radi milijun ljudi ako ne stanemo negdje i ne čitamo brojke koje ispred sebe imamo. Zbog toga upozoravam na brojke, ili točno ili nikako ne iznositi.
Jeste se javili? … [[Upadica se ne razumije.]] Niste se javili. Ajde, odgovorite na ovu repliku.
Naravno brojka je 56 tisuća i toliko, imate pravo kolega Lesar. Tu bi se još mogli nadovezati raznorazni službenici u javnim poduzećima, javnim upravama itd. Međutim, nije to bitno. Bitno je da u Hrvatskoj tih ljudi nema previše. Ako usporedimo brojke u Francuskoj recimo, u Njemačkoj, u Austriji Hrvatska ima manje ljudi u javnoj upravi. Nije vic u broju, vic je u efikasnosti, vic je u tome da li ti ljudi obavljaju svoj posao tako da su građani zadovoljni, ne u broju. Tako da otpuštanje nije zapravo nekakva opcija. Opcija je funkcionalizacija te uprave i opcija je promjena softvera jer ti ljudi nisu došli tamo zato što ih je Bog postavio nego zato što ih netko plaća da obave posao.
U ime predlagatelja ministar uprave Arsen Bauk, 5 minuta. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Ova strategija rezultat je rada jednog širokog kruga ljudi koji su na kraju doprinijeli da ona dobije i pozitivno mišljenje GSV-a dakle i sindikata i poslodavaca da dobije pozitivno mišljenje Hrvatske zajednice županija, udruga gradova i udruga općina, da dobije pozitivno mišljenje Europske komisije i na kraju krajeva da dobije i pozitivno mišljenje i većine klubova zastupnika u Hrvatskom saboru i saborskih odbora, barem prema njihovom izjašnjavanju na sjednicama odbora na kojima se ovaj tekst raspravljao. Svaku strategiju koja je donesena u okviru Programa Europa 2020 koja obuhvaća razdoblje do 2020. godine u Hrvatskoj će provoditi najmanje 3 Vlade i to ova koja je sada, ona koja bude nakon sljedećih izbora i ona koja bude nakon izbora poslije sljedećih izbora zato što do kraja 2020. godine ćemo imati još jedne parlamentarne izbore jer toliko traje mandat. Ova je strategija ideološki neobojana i doista nema prostora ideološkim raspravama i prepucavanjima oko samog teksta strategije. Strategija se temelji u 3 poglavlja. Jedan se tiče pružanja javnih usluga ili kako smo ga u izradi nazivali procesi. Dakle, prvi dio strategije polazi od procesa i definira između ostalog i što su to biografske ili administrativne prepreke a to su svi koraci i elementi u postupanjima javno-pravnih tijela koje stvaraju nepotrebno trošenje resursa javne uprave kao i korisnika javnih usluga. Dakle, kad definiramo i identificiramo i lociramo i transferiramo nepotrebne procese u ropotarnicu imat ćemo manje potrebe za nerviranjem postupanja službenika kao što je to gospodin Vuljanić rekao. Na taj način ćemo i racionalizirati upravu. U tom dijelu se još govori i o pristupu informacijama kao jednom od značajnih elemenata transparentnosti i informatizacijom kao jednom alatu temeljem kojeg se olakšava dakle postupanje i dostupnost javnih usluga onima koji žele dakle putem informatičkog sustava pristupati javnim uslugama. Drugi dio se tiče ljudskih potencijala gdje se analiziraju kompetencije, zapošljavanje, ocjenjivanje, nagrađivanje i napredovanje, sustav plaća kao jedna tema koje se ja sjećam kao oporbeni zastupnik gdje sam raspravljao 2010. godine, i odonda se nije puno u tom dijelu promijenilo. Zatim dio koji se tiče etike i dio koji se tiče obrazovanja. Što se tiče ljudskih potencijala činjenica je da kad usporedimo se sa drugim europskim zemljama da RH nema ni glomaznu ni veliku javnu upravu. Javna uprava obuhvaća i zdravstvo i školstvo i sve ono što prima novce iz proračuna. Činjenica je da kad gledamo u odnosu na broj stanovnika i ukupan broj zaposlenih da tu ne odskačemo od europskog prosjeka, a da ima u određenim segmentima viška ima kao što je sigurno da u određenim segmentima ima i nedostatka ljudi, a posebno specifičnih obrazovanja. I treći dio strategije tiče se najviše političkog dijela, odnosno sustava javne uprave u kojem se dotičemo državne uprave, zatim pravnih osoba s javnim ovlastima koje su posebno u postupku pristupanja Hrvatske EU nabujale i kojih sada ima i koji predstavljaju značajan dio našeg sustava javne uprave. Zatim lokalne i regionalne samouprave i međusobni odnosi tijela javne uprave. Najveća prednost i nedostatak ove strategije je to što se ona doista ne izjašnjava o tome kakav je optimalni teritorijalni preustroj ili ustroj RH, što znači da zadržava mogućnost da ovo što sad imamo da je optimalno. Između ostalog i zato što o tome ne postoji politički konsenzus, a to je krupna politička odluka niti unutar jedne političke stranke, a niti među strankama dakle u političkoj areni. Prema tome, vjerujem da nijedna strategija koja bi izrijekom definirala teritorijalni ustroj ne bi mogla proći u ovome Saboru sa širokom potporom a ovako barem ima nekakve mogućnosti da se usuglasimo oko toga da se može utvrditi optimalni teritorijalni ustroj. Pa onda ako se utvrdi da je ovaj najbolji mogući onda neće nas ništa koštati preustroj jer nećemo ništa po tom pitanju ni raditi. Također značajan dio obuhvaća i dio koji se tiče funkcionalne i fiskalne decentralizacije što smo raspravili dakle sa udrugama gradova, općina i županija. I na kraju što se tiče provedbe strategije i definirali smo između ostalog i saborsku parlamentarnu kontrolu provedbe strategije u okviru nekog od postojećih saborskih tijela i definirali smo proširenje ovlasti vladinih koordinacija na provedbu ove strategije. I kako tijelo izvršne vlasti koje bi se brinulo o provedbi strategije definirali smo ured predsjednika Vlade kao ključno političko tijelo koje može dakle na najbolji način koordinirati sa radom različitih ministarstva koji bi trebali u ovoj strategiji raditi. A spreman sam odgovarati dalje na pitanja.
Hvala. U ime kluba HDZ-a govorit će, a oprostite imamo jednu repliku poštovani Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre, rekli ste da javna uprava nije glomazna i nije velika. To možemo tako i reći samo moramo razmisliti o čemu govorimo i kako građani percipiraju što je to sve javna uprava. Jer definitivno ona ne funkcionira onako kako bi trebala i sigurno da treba napraviti određene pomake i donijeti strateške odluke kako je preokrenut, kako je pokrenut. Ono što se meni ovdje, ne znam nisam mogao pronaći pa će te vi to možda još i pojasniti bolje da li je protočnost unutar javne uprave jedna od strateških točaka, da li je protočnost službenika moguća u nekakvoj koncepciji da na taj način jednostavno potaknemo aktivnosti i ljudi koji rade u javnoj upravi. Uvijek govorim da u javnoj upravi sigurno ima najveći dio ljudi koji žele raditi samo je stvar koliko smo im omogućili da mogu raditi. I mislim da bi uz ovu strategiju reforme javne uprave trebalo donijeti i strategiju o donošenju novih zakona koji bi bili provedivi. Jer oni koji rade u javnoj upravi danas znaju da službenici u javnim upravama, posebno u lokalnim, samo pišu nekakva izvješća. Danas se 40% vremena službenika u lokalnim samoupravama svodi na to da stalno pišeš nekome nekakva izvješća, nemaš vremena više kreirat, nemaš više vremena niti nešto stvarat, predlagat, stalno te netko traži nekakva izvješća. Vjerojatno opet neka javna uprava, vjerojatno opet neki novi činovnik iz neke druge razine. Dakle to je naš veliki problem i te stvari moramo probati riješiti. Dakle nemoguće je po sadašnjim hrvatskim zakonima uopće ocjenjivati rad javne uprave jer je ona kao i čitava država definitivno zbog loših zakona, neprovedivih zakona blokirana.
Odgovor na repliku ministar Arsen Bauk.
Što se tiče glomaznosti i percepcije, pa evo gospodin Lesar je u odgovoru na repliku spomenuo tih nekoliko urbanih legendi. I nije 100 tisuća službenika nego pedesetak. U javnom sektoru kad dodamo državna poduzeća radi negdje 400 tisuća ljudi, u javnoj upravi oko 250, tu su i javne službe i jedino je na nama da, 400 javna uprava plus državna poduzeća, sve ono što je na neki način vezano s državom. Iz proračuna plaću prima oko 250 tisuća. Dakle to su brojke koje su usporedive sa svim drugim zemljama i zato riječ glomaznost možda i ne mogu prihvatit. I naravno na nama je da govorimo koje su to brojke. Što se tiče protočnosti, ukoliko mislite da se može prelaziti iz jednog tijela u drugo, to smo, to već i sada postoji mogućnosti, ukoliko mislite na odlazak iz službe i ulazak u službu nekih drugih činjenica je da je u tom djelu to nešto teže nego u privatnom sektoru što može imati i razlog tome što se na neki način čuva neovisnost od politike. Što može biti dobro ili loše, nije to jednoznačno rečeno. I tu se doista planiraju neki mehanizmi napraviti. I što se tiče rada i procesa, dakle upravo to šta sam govorio o procesima, doista nije potrebno toliko pisanje izvješća da se ljudi ne mogu baviti nečim što smo u strategiji prepoznali kao stručno kreativni poslovi. Dakle mi jesmo tu prepoznali različite vrste poslova, jedan su stručno kreativni poslovi, dakle oni kreiraju politike, drugo su klasični upravni poslovi, dakle ljudi koji donose rješenja i provode određene zakone i treće su horizontalne funkcije koje su u potpori svemu tome da to može funkcionirati. I doista je cilj povećati ljudi od stručno kreativnih a smanjiti udio horizontalnih poslova u javnoj upravi. To strategija u ovome djelu prepoznaje. Evo zahvaljujem.
U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre moram vam reći da sam nakon vašeg zadnjeg izlaganja puno zadovoljniji nego prije njega. Vi ste naime u svom govoru otkrili jednu dobro čuvanu tajnu, a to je datum održavanja parlamentarnih izbora tumačeći nam da će još mandat dvije Vlade osim ove zahvatiti ova strategija koju danas predlažete. Što znači da se ne moramo žalostiti zbog činjenice i nekih najava da će izbori biti tek iduće godine, jer kada bi se to dogodilo onda ako dobro računam ne bismo zalovili tri nego samo dvije Vlade. Ali ako ste imali od Vlade mandat to reći to je nama u svakom slučaju ohrabrujuća vijest. Drugo, sviđa mi se i da ste malo evoluirali u svojim stajalištima od vremena kad ste bili saborski zastupnik, osjetili ste što znači izvršna vlast, pa sada je vaša točna informacija da naša javna uprava a onda i državna nije preglomazna, da se može uspoređivati sa sličnim službama u drugim zemljama i da tu nismo po nečemu strašno specifični. Međutim, nama je govoriti o ovom materijalu za koji ste rekli da je pohvaljen, mada mediji to tako ne prenose, vidio sam i druge ocjene i pravnih stručnjaka, pa čak i GONG-a koji se nama obratio pismo da podržimo ovu strategiju. Ja ću vam iznijet ono što nam se čini da su primjedbe o kojima biste morali razmisliti kada s ovakvim dokumentom dolazite pred hrvatski Parlament. Kao prvo prema našem Ustavu postoje samo dvije strategije koje donosi Hrvatski sabor, jedna je Strategija nacionalne sigurnosti, drugi dokument je Strategija obrane RH i nigdje u Ustavu niti u Poslovniku Hrvatskog sabora nema spomena o tome da se može donositi dokument koji bi se zvao strategija, a da nisu ove prve dvije navedene u Ustavu. Vjerojatno su taksativno navedene s određenim razlogom. I Sabor je i do sada donosio strategije koje nisu bile ove dvije i pitanje da li smo time kršili odredbe Ustava ili imamo pravo proširiti svoju nadležnost kako nam drago. Ali ako čak uzmemo kao opravdanje da je Sabor donosio i druge strategije pa da se ovaj dokument i nadalje tako zove, ja ću reći da mi on pomalo sliči na turistički vodič i to uglavnom za strane državljane u RH. Zašto to govorim? Na početku vaše strategije iznosi se pojmovnik, nešto što definira pojmove koje ste obradili u svojoj strategiji. I to samo po sebi ne bi bilo tako strašno jer vi definirate svima nama nepoznat izraz claud, to je oblak model koji omogućuje mrežni pristup dijeljenim računalnim resursima na zahtjev. Imamo još nekih anglizama ali to je manje bitno od onoga što sam želio reći o tom pojmovniku. Vi ste svojim pojmovnikom definirali što su to državni službenici, pa onda što je to elektronička usluga, pa što je to javna uprava, što su to javne usluge, što je to javni interes, tko je to javni zaposlenik, što je to koordinacija, što je to komitologija, što je to općina, grad, županija, a to su termini koji su definirani zakonima i to posebnim zakonima koji su uređivali određenu materiju. Nije bilo nikakve potrebe da te pojmove, a osobito ako ih niste potpuno precizno definirali definirate ovom strategijom. Ali od svega moram priznati, dakle ima tu i proračun procjena učinaka propisa o tome ćemo posebno, pokazatelj, podnesak do jednog posebno interesantnog termina, a to su osjetljiva radna mjesta. Osjetljiva radna mjesta su ona koja su izloženija koruptivnom riziku kao i drugim rizicima nezakonitog ili neetičnog postupanja. Ovdje je autor stvarno imao jednu literalnu slobodu od koje bi se trebao suspregnuti kada radi dokumente koji dolaze pred Hrvatski sabor. Ovakav pojmovnik bi bilo najbolje da izvučete iz ove strategije i da ga više nikada ne predlažete. Vaši kritičari i naši kritičari, obratit ću se kolegama, nažalost nema ih jer su oni sa mnom polemizirali kada isto tako mene nije bilo na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav, kolega Pupovac je rekao da mu nije jasno kako je moguće da oporbeni zastupnici ne sudjeluju u radu toga odbora, a radi se o tako važnom dokumentu čak je dao jednu posebnu sliku, to je dokument koji pokazuje kako se voli Hrvatska. Naravno danas kada je taj dokument na plenarnoj sjednici kolege Pupovca nema, nemam potrebe mu objašnjavati zašto zastupnici HDZ-a nisu bili na sjednici Odbora za Ustav, ali reći ću mu i svima vama, a koja svrha. Na svim dosadašnjim sjednicama kojima smo nazočili i predlagali promjene u materijalima koje je najčešće Vlada predlagala Hrvatskom saboru, niti jedan jedini nikad nije prihvaćen. Pa kada već ne prihvaćate prijedloge na odborima,nećete sigurno prihvatiti ni na plenarnoj sjednici, ostaje nam prilika za ovaj prevažni dokument koji je ponovo ad hoc došao na plenarnu sjednicu, naravno u popodnevnim satima kada su naši građani već vjerojatno zasićeni raspravama u Saboru, o tom prevažnom dokumentu kada razgovaramo na plenarnoj sjednici onda oni koji drže da je to prevažan dokument se ovdje naravno nisu pojavili. Kritičari kažu da ste vi ovu strategiju donijeli ustvari zbog toga da biste opravdali mogućnost povlačenja sredstava iz europskih fondova, to su vam objavili naši mediji. Kažu isto tako da je ova strategija mrtvo slovo na papiru jer nema modusa, nema akcijskih planova i svega ostalog što bi trebalo slijediti za provedbu ove strategije. Ali ova strategija osim toga pati od nekih puno većih nedostataka. Osim onih koje sam rekao formalnopravne naravi, vi kažete da je cilj uskladiti razvoj s ciljevima Europe 2020.kojom se želi poduprijeti razvoj pametnog, održivog i uključivog gospodarskog razvitka do 2020.godine. pa onda govorite o pojedinim mjerama u tri ova rekao bih podvrste koje navodite u strategiji. Ja bih sada vama postavio stanovita pitanja. Ako je zadnjih 3 ili 4 mjeseca mandata ove Vlade vrijeme kada nudite strategiju do 2020.godine jer do sada niste stigli mada su iz vašeg resora zakone predlagali neki drugi, one zakone koje držimo da ste trebali predlagati vi, vi ste došli sa jednom strategijom koja se pokazuje kao popis dobrih želja, toliko uopćen da je gotovo o nekim stvarima nemoguće raspravljati ali se možemo pozvati na ono što ste napisali. Tako ste napisali da su značajnije provedbene mjere Strategije reforme državne uprave za razdoblje od 2008. do 2011. između ostalog bile dovršena provedba funkcionalne analize, provedene mjere unapređenja sustava javnih agencija, poboljšane su koordinacija i usklađenost u radu prvostupanjskih tijela, unaprijeđena otvorenost uprave prema korisnicima uspostavljanjem standarda, uspostavljen sustav procjene učinaka propisa, provedena depolitizacija i profesionalizacija državne službe, provedene su mjere unapređenja u sustavu izobrazbe i usavršavanja državnih službenika. To su sve pohvale onoj Vladi koja je prethodila Vladi kukuriku koalicije. A sada je naše pitanje što ste vi otkada ste preuzeli vlast učinili sa ovim dosezima koje ovdje spominjete. Promijenili ste zakone na način da su državni službenici koji su bili izvrgnuti javnom natječaju koji vam se nije sviđao postali državnim dužnosnicima pa su postali kolokvijalno rečeno političari koji ne trebaju ispunjavati one kriterije koji su vrijedili za državne službenike. Drugim riječima nakon 2011. godine ponovo ste politizirali državnu upravu. Druga stvar, sustav procjene učinaka propisa koji postoji unutar strukture Vlade Republike Hrvatske ustvari ne postoji. Osim financijskog učinka propisa molim vas da netko u Saboru kaže kada je pročitao neki od materijala, elaborata što će konkretan propis učiniti s obzirom na demografske, sociološke, institucionalne ili eto ekološke probleme koji se javljaju ili pitanja koja bi se trebala rješavati. Procjena učinka propisa na sve te oblasti ne postoji niti je uz niti jedan zakon koji se nalazi pred ovim parlamentom ikad viđeno da je sustavno obrađena procjena nekog zakona kojeg bismo mi trebali donijeti i ne samo zakona može biti i ove strategije. Vi ste u mandatu ove Vlade proveli centralizaciju poslova državne uprave a ovdje pričate o dekoncentraciji i decentralizaciji. Pa vi ste autori prijedloga da 20 ureda državne uprave se svede na 5, ali ne znamo gdje će im biti sjedište, ne znamo kako će se oni zvati i onda vjerojatno pritisnuti problemima vladajući su odlučili da nakon dva čitanja u zakonu koji je besmislen za koji ste se zalagali ne pojavi se na izglasavanju u ovom Parlamentu. Dakle još uvijek imamo i prema vašem materijalu a pretpostavljam i do 2020. koju on ovdje spominje 20 ureda državne uprave u županijama plus grad Zagreb a ne onih 5 koje ste nam tako pompozno najavljivali svojim zakonom. Ukinuli ste Državni inspektorat i centralizirali sve inspekcije na razinu ministarstava. Uzeli ste i ono malo decentraliziranih poslova koji su do tada postojali. Donijeli smo u ovom mandatu drage kolegice i kolege preko 80% zakona po hitnom postupku. Zamislite sada još procjenu učinaka propisa u zakone koji idu po hitnom postupku od jučer do danas. Jučer smo ih utrpali u dnevni red, danas smo ih morali izglasovati. Vi govorite o pojednostavljenju upravnih funkcija. Na koji način? Da postoje dva stupnja u upravnom postupku i da postoje sada ne više jedan nego dva stupnja upravnog sudovanja. Osnovali smo četiri nova upravna suda ne u vašem mandatu, nažalost još u našem mandatu i visoki upravni sud i vi tvrdite da će četiri stupnja biti efikasniji način rješavanja u upravnim stvarima nego dosadašnja tri. Ja u to iskreno sumnjam. Nisam vidio niti u jednoj prilici mišljenje Ministarstva uprave da ne dopuštate da svaki novi zakon proširuje nadležnost upravnih sudova jer upravni sudovi svakim novim zakonom kada odričete strankama mogućnost zaštite u upravnom postupku upućujete ih na upravne sporove. Time gomilate predmete na upravnim sudovima koje nitko neće moći riješiti. I na koncu, a nemamo nažalost vremena jer o ovoj strategiji bi se moglo i puno više govoriti, govorite o školovanju ljudi. Dajte nam analizu što je to učinila državna škola za javnu upravu koju ste uništili na način da ste smijenili ravnatelja protuzakonito čim ste se pojavili na vlasti. Koliko je ta škola uspjela educirati kadrova i što mi to danas imamo u državnoj upravi što nismo imali prije ili koji su educirani bolje? I na kraju prema onom što smo uspjeli izbrojati iz vaših prijedloga 260 milijuna kuna za sada detektiranog troška biti će primjenom ove strategije a niste unijeli sve troškove koje možemo očekivati. Ovakve strategije bolje da Hrvatska nikad nije vidjela.
Prelazimo na replike kojih je 6. Prvi se javio poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mlakar, kažete da je Strategija razvoja javne uprave na području Republike Hrvatske, se Sabor o njoj raspravlja, premda niti jednim aktom nije predviđena da bi je donio Hrvatski sabor, niti u Ustavu, niti jednim zakonom koji bi bio podloga za njeno donošenje ovdje u Parlamentu. Ja bih recimo pozdravio ovakav korak Vlade da o određenim strateškim dokumentima Sabor raspravlja kada bi Vlada u tome bila vjerodostojna. Kada bi primjerice one strategije koje su zakonima predviđene, bilo Ustavom, bilo zakonima, doista Vlada ih donosila u Sabor pa ih Sabor raspravljao, pa tako pojedini zakoni kao što je Zakon o cestama, Zakon o željeznici, predviđao donošenje prometne strategije uopće ovdje u Saboru, a Vlada vrlo zanimljivo tu strategiju donosi na sjednici Vlade, a da o tome saborski zastupnici pojma nemaju. Recimo za vrijeme vladavine doktora Franje Tuđmana za koje vrijeme mnogi govore da je bilo autoritativno, u tom vremenu je ta ista strategija tri dana raspravljana ovdje u Hrvatskom saboru a sada je takvu istu strategiju Vlada donijela na svojoj sjednici i o njoj je bilo tri minute rasprave i to samo kroz izvješće uvaženog gospodina ministra pomorstva, prometa i infrastrukture. Mnoge druge strategije koje su predviđene Zakonom o zaštiti okoliša, primjerice Strategija upravljanja obalnim područjem i morskim okolišem, Strategija održivog razvitka Republike Hrvatske koje su već trebale prema zakonima koje je ova Vlada predložila u Hrvatskom saboru raspravljeni u Hrvatskom saboru niti su u planu da tu dođu niti se oni rade. A s druge strane, strategije koje nisu nikakvim zakonima predviđene, koje su opće, načelne, koje kao što sam iz vašeg izlaganja shvatio nisu ni potrebne, mi o njima u Saboru raspravljamo. Prema tome rekao sam, podržao bih ovakvo nastojanje Vlade kada bi Vlada imala bilo kakvu vjerodostojnost, kada bi imala određene kriterije zašto pojedini dokumenti kao što je ova strategija dolaze u Sabor i kada bi onda u Sabor donosila i dokumente koje je obvezna prema zakonima koje je sama predložila doista u Saboru raspraviti.
Vrijeme. Na repliku odgovara poštovani Davorin Mlakar.
Poštovani kolega Bačić, pa vi ste samo dijelom dotaknuli ono što je problem. Postoje dvije vrijedne inicijative, jedna je Odbora za zakonodavstvo da riješimo način donošenja propisa adekvatno za budućnost pa da ta nomotehnika koja inače isto ovdje kao pojam posebno istaknuta i u ovoj strategiji. Postoji inicijativa potpredsjednika Sabora doktora Reinera da se definiraju dokumenti strategija pa da mi znamo kad već nemamo temelja u ovim propisima koje sam citirao, a sjetite se kakva je bila gužva oko donošenja Poslovnika o radu Hrvatskog sabora, ali tada su autori vjerojatno zaboravili da bi i to pitanje barem Poslovnikom trebali riješiti pa definirati kako se, kada, pod kojim uvjetima i na koji način strategije donose. Ova strategija je u nekoliko pitanja problematičan dokument. Ta je strategija rekao sam koliko mi je vrijeme dozvoljavalo, teška 260 milijuna kuna prema predviđenim izdacima, a nisu svi ovdje navedeni koliko bi ona koštala, dakle u nekom razdoblju od 4 ili 5 godina koje će provoditi prema ministru tri ili prema nama do tada dvije Vlade, ali evo bit će valjda i tri. Međutim, ona će petrificirati neke stvari kao što je primjerice i nametanje poslova i Hrvatskom saboru koji će morati imati posebno tijelo koje će pratiti provedbu ovakve strategije, ali i ured Vlade predsjednika Vlade kako je ovdje navedeno, dakle pričamo o rasterećivanju administracije, smanjivanju birokracije, a svakim zakonom sad i strategijom istu povećavamo.
Nova replika, Ante Babić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Kolega Mlakar, bilo je onako impresivno kad ste rekli da je možda ovo jedan turistički vodič više gledano na pojmovnik za strance, ali tko bi mogao zapravo nabrojati sve primjedbe vezano za ovu strategiju u kratkom vremenu. To kao što ste rekli zaslužuje puno više vremena. Ali ova strategija me zapravo podsjetila i na izjave predsjednika Vlade Zorana Milanovića koji je govorio ako se sjećate dok su oni bili u oporbi da su donijeli niz prijedloga zakona koji nažalost niti jedan kada su došli na vlast nisu implementirali. Tako ja gledam i na ovu strategiju. Zašto ova strategija, piše ovdje da je cilj strategije osiguranje pravovremene, pouzdane i kvalitetne javne usluge korisnicima i radi osiguravanja višeg životnog standarda svih građana i stvaranja poticajne poduzetničke klime što je posebno naglašeno … Vlade Republike Hrvatske. A ova Vlada je zapravo u 3 i pol godine učinila sve da administrativnim, birokratskim, represivnim i poreznim metodama učini sve da ne privuče niti jednog investitora u Republiku Hrvatsku i ono što je privučeno se može izbrojati na prste jedne ruke. Na stranici broj 27 uočio sam, a time se također ova strategija hvali, zapravo o planiranju i izvršenju u javnoj upravi pa se spominje i posebno naglašava Zakon o regionalnom razvoju Republike Hrvatske koji je stupio na snagu 1. siječnja 2015. godine. Znači više od 80% prijedloga zakona doneseno je za vrijeme ove Vlade po hitnom postupku. Upozoravali smo i tada da se ti zakoni donose bez temeljitih analiza. Jedan od takvih je bio i Zakon o regionalnom razvoju koji će nanijeti nesagledive posljedice jedinicama lokalne samouprave koje već sada vide da imaju 20 do 30% manje prihoda u svome proračunu. Tako i ova strategija.
Vrijeme. Na repliku odgovara poštovani Davorin Mlakar.
Uvaženi kolega Babić, ono što nam vrijeme ne dozvoljava s obzirom na opsežan dokument koji uvijek dolazi u popodnevnim satima da bi se što manje o njemu u javnosti pričalo, jednostavno nedostatak vremena nije mi dao priliku da vam ilustriram sve ono što sam govorio. Ali recimo stranica 36, u definiranju standarda treba maksimalno težiti smanjivanju, uklanjanju birokratskih prepreka brzim rješenjima uz uporabu moderne tehnologije i minimalnom angažmanu korisnika u ostvarivanju njihovih prava i interesa. Pa mi to slušamo 40 ili 50 godina. Moderna, dobro obučena, dobro plaćena i malobrojna državna uprava. Ono što je problem u ovoj strategiji koji nisam prethodno rekao imam dojam da netko tko je pisao i o ovim mjerama uopće ne zna širinu obuhvata ove strategije. Jer kad vi čitate o tim mjerama vidjet ćete da su one u pravilu mišljene prvenstveno za državne službenike, za državne službe, za hajde jednim uvjetno rečenim širenjem i na lokalnu samoupravu. Ali potpuno su iz vida njima promakle bolnice, kazališta, muzeji. Dakle, čitav javni sektor koji se uopće ne može naći u ovim mjerama niti ove mjere ovako kako su propisane može primijeniti. Ali to je samo pokazatelj da se išlo raditi nešto tek toliko, neka bude materijal jedan dobar maturalni rad ali daleko od onoga da vi s tim dokumentom nešto možete napraviti, a najgore od svega što on predstavlja obvezu i budućim vladama. Ako ga Parlament donese sutra nitko neće moći reći da neće primjenjivati ovo zato što je neprimjenjiv.
Nova replika, poštovani Tomislav Klarić.
Uvaženi kolega Mlakar, rekli ste da je ova strategija popis želja. Spomenuli ste decentralizaciju i govorili o vrlo bitnim stvarima koje bi ova strategija na neki način trebala bit, a ona to uistinu nije. Iz ove strategije gdje doslovno piše da valja naglasiti tek novi Zakon o regionalnom razvoju Republike Hrvatske koji se primjenjuje od 1. siječnja 2015. godine propisuje obvezu usaglašavanja planova razvojnih programa jedinica lokalnih samouprava. Pa onda spominje te anglomeracije Zagreb, Rijeku, Split i Osijek dok jedinice lokalne samouprave s manjim brojem stanovnika i dalje nisu u obvezi usklađivati strateške planove razvoja. Pa i do sad su brojne jedinice lokalne samouprave sa manjim brojem stanovništva tipa grada Senja, Bakra, Otočca izrađivale svoje strategije razvoja i većim dijelom ih ispunile i od sad ih rade. Međutim, zakoni koje smo donijeli naročito proteklih nekoliko mjeseci što će to značiti u Strategiji razvoja, odnosno učinkovitosti uprave na područjima kojima smo, jedinicama lokalne samouprave u tom dijelu već tim zakonima oduzeli sredstva da mogu normalno funkcionirati. Od 555 jedinica lokalne samouprave ukoliko se svedemo na ovaj način da anglomeracije budu te koje će biti nositelji razvoja dolazimo u onu situaciju koju smo imali prije devedesetih kad su ti glavni centri koji se ovdje spominju usisavali u sebe i novac i ljude. A da ne govorimo o agencijama koje su proteklih godina nabujale. Postavlja se uopće pitanje čemu DUDI za upravljanje državnom imovinom ili ne znam koja druga imovina kad imamo na terenu 555 jedinica lokalnih samouprava, kad imamo ministarstva u kojima svaki u svom resoru ima određenu državnu imovinu s kojom se može brže, učinkovitije i racionalnije upravljati. Mislim da ova strategija ovako kako je napisana u biti je jedan hajmo reći onako kako ste vi upravo i rekli jedan dobar maturalni rad iz kojeg se može nešto [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] iščitavat a praktički ništa naučiti.
Na ovu repliku odgovara Davorin Mlakar.
Kolega Klarić, može se naučiti. Kako se ne bi moglo naučiti? Zakon o općem upravnom postupku koji ima negdje tristotinjak članaka ovdje je definiran jednom prosto proširenom rečenicom. Kome je potrebno u strategijama definirati što je upravni postupak meni nije jasno. Što je oblak? To mi je jasno da treba definirati. Pojavio se ponad grada oblak jedan, Dobriša Cesarić. Vjetar visine ga je njihao itd. da sad ne recitiram. Nema govora o onom što je bitno. Decentralizirajte poslove koje ste centralizirali, koje ste sabili u ministarstva. Operativne funkcije državne uprave nisu poslovi koji se trebaju raditi u ministarstvima. Trebaju se raditi na razini županija, gradova i općina i to je ono zašto se koliko sam ja razumio i vi zalažete u svojoj replici. To je potpuno izgubljeno iz vida. Nitko nema prvo već je bio komentar, nitko nema naglasak ni u idućih pet godina da ćemo preurediti teritorijalno ustrojstvo bez obzira na politički prihvatljiv vama ili neprihvatljiv način, a još manje da ćemo funkcije županijama koje ste već imali ideje i brisati, gradovima i općinama urediti drugačije. 80% poslova danas koje radi državna uprava trebali bi se raditi operativnih poslova u gradovima i općinama, odnosno županijama a ne da imate inspekcijske službe koje šaljete iz Zagreba da bi utvrđivali minimalno higijensko-tehničke uvjete u Đakovu. I onda živimo svi u nekom zrakopraznom prostoru, jer taj inspektor koji je tobože u Zagrebu u stvari nije u Zagrebu. On već 15 godina sjedi u Đakovu, samo mijenja pločice na vratima. To je jedan besmisao koji traje. Dva stupnja u upravnom rješavanju gdje isto tijelo donosi u prvostupanjskom postupku rješenje i rješava po prigovoru je nešto što smo trebali riješiti [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] O tome nema riječi. Nema riječi o oblacima i sličnim stvarima.
Nova replika, poštovani Josip Borić.
Poštovani kolega Mlakar, vi ste u svojoj raspravi upozorili na timing donošenja ove strategije. Mislim da je ona na neki način iznenadila mnoge jer nekoliko mjeseci prije kraja mandata Vlade donositi ovu strategiju, pa onda slušati riječi ministra koji kaže to je za neke druge ministre ili za neke druge vlade jednostavno je dvojbeno. Jer nešto je ministar morao raditi ove četiri godine vjerojatno i po nečemu. Ovih dana saznajemo da Plan 21 nikada nije postojao, da su od njega ostale samo korice valjda, onda se po nečemu radilo. I stvarno sam se potrudio pronaći po čemu se radilo. Postoji plan rada, tj. program rada Vlade 2011./2015. i baš ima jedan dio koji se tiče javne uprave. I meni u tom dijelu najvažnija točka a ima 6 ciljeva koje je ministar uprave postavio, najvažnija točka je točka 5. koja kaže osigurati otpornost prema političkim pritiscima. To je zaista bilo nešto što se kontinuirano provodilo u ove tri i pol godine. SDP je naime osigurao otpornost prema političkim pritiscima i desilo se ono što se desilo. Evo samo jedan mali primjer kako je otpornost funkcionirala, jedan mail. "Poštovani obavještavamo vas da 11. ožujka 2013. na internetskim stranicama Ministarstva gospodarstva objavljen javni poziv za prijem osoba na stručno osposobljavanje bez zasnivanja radnog odnosa u Ministarstvu gospodarstva za radna mjesta različitih profila. Ovim putem vas pozivamo da obavijestite naše članove za koje smatrate da su kompetentni i zainteresirani te napominjem da je rok prijave do 19. ožujka te vas molimo da nas obavezno do toga datuma povratno izvijestite." To je način na koji su oni razvili otpornost prema političkim pritiscima i jednostavno možda bi najbolje bilo da se ova strategija nazvala nekako skraćeno, recimo nazovi 098/477-911 radi posla. Svi znamo čiji je taj broj telefona, ministra Miljenića pa evo. To je način na koji se strategije dosada provodila. Hvala.
Odgovor na repliku, Davorin Mlakar. Izvolite.
A vi ste sad kolega Borić pogriješili i otišli u drugo Ministarstvo pravosuđa, a nama je ministar uprave ovdje braniti ovu strategiju. Ma ja bih se opet vratio na pojmovnik jer to je nešto što me fasciniralo svojom duhovitošću. Vi ste govorili o otpornosti prema političkim utjecajima, a sad iz ovih silnih definicija o oblaku smo govorili, e-past neću ni govoriti, i osjetljivim radnim mjestima, ima samo još dvije definicije koje se mogu jako dobro primijeniti. Jedna je, mada ne odgovara definiciji iz pojmovnika, može se upotrijebiti za ovu ideju Ministarstva uprave odnosno Vlade – dekoncentracija. Oni su bili izgleda malo dekoncentrirani kada su pisali strategiju. I bolje bi bilo da je povuku. A drugo, kada su već u dekoncentraciji naveli sve ove definicije predlažem da posebno obrate pozornost na novi pojam koji su također definirali Strategijom razvoja javne uprave – kvaliteta, način rada i razina ostvarenja ciljeva koji udovoljavaju opće prihvaćenim standardima i očekivanjima korisnika te društva u cjelini. U ime naših korisnika mogu vam reći da je ovo neočekivano loše. Molim vas takve dokumente nemojte nam više nuditi.
Slijedi replika Branka Hrga.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Mlakar, vi ste spominjali racionalizaciju koja se spominje, ustvari ste spominjali jednu veliku centralizaciju javne uprave u ovom periodu od 3,5 godine iza nas i tu ste u pravu. Spominjali ste i troškove. No niste možda do kraja baš otišli u tim troškovima. Naime, bilo bi dobro i normalno da građanin kad dođe na neki šalter u nekom sebi najbližem mjestu gdje postoji neka javna uprava preda neki zahtjev i da mu se kaže sukladnom nekakvim zakonskim okvirima i vremenu koje treba da će za 7, 10, 30 dana dobiti obavijest da si odgovor podigne na tom šalteru a da ovaj dio kola unutar službe. Ali mi imamo situaciju da ustvari smo sve to iskomplicirali, da ustvari građani danas puno više putuju i da građani imaju troškove o kojima nitko ne govori. Dakle, danas građani u Hrvatskoj u 21. stoljeću u vrijeme informatizacije tog sustava putuju više i troše više nego što su putovali prije. Ali nije samo to, i državu to više košta. Recimo na primjeru nekakve minimalne plaće, one 3500 kuna koliko imaju ljudi u javnoj upravi, oni su preseljeni znači u neke druge gradove, putuju, dobivaju putne troškove kojih dosad nije bilo. I onda imamo situaciju i kažemo nešto smo ušparali, nešto smo racionalizirali, ustvari smo centralizirali, povećali smo troškove proračuna jer mora plaćati putne troškove, a građanima smo još više povećali. Ma zakomplicirali smo sustav. I slažem se, ništa ova strategija neće novo donijeti jer se definitivno donosi u predizborne svrhe.
Na repliku odgovara Davorin Mlakar.
Pa evo sad ću reći na kraju uvaženi kolega Hrg što sam ja ovim nastupom koji možda je i nedovoljno ozbiljan a trebao bi biti izuzetno ozbiljan ustvari htio poručiti? Moramo poći od samih sebe. Mi smo se nebrojeno puta nabacivali ovdje najgrubljim izrazima o državnim službenicima, državnoj upravi, lokalnoj upravi. Pođimo od sebe, ovo su dokumenti koje donosi Parlament, najviše zakonodavno tijelo jedne države. Na što to liči? I mi ćemo nakon ovakvih dokumenata očekivati da nam službe dobro funkcioniraju? Pa ovo tko pročita mora se zblenuti i 7 dana neće doći k sebi jer ne zna što će s ovim materijalom. Neki dan me pitao čovjek o nekom članku 10. Zakona o prostornom planiranju, ja ne znam napamet zakone, pa kad je pročitao pa to uopće nikom živom nije jasno o čemu se radi. Čovjek je po struci arhitekt. Ne može se na ovaj način tražiti da imate kvalitetnu državnu upravu kad Ministarstvo uprave nije u stanju napisati kvalitetnu strategiju. A strategija nije u tome da je osnovna služba informatička služba, ona je servis i pomoć a ozbiljni ljudi koji vrše analize, koji znaju kako posluju i državne službe i javna uprava mogu biti autori ovakve strategije. Ovo je besmisleno, ovo je dokument koji je karikaturalan! Da vi objašnjavate pojmove kao što su kvaliteta u Strategiji razvoja javne uprave, a da pritom pola javne uprave vi niste ovim dokumentom uopće obuhvatili. Vi ste segmentno prišli rješavati neke stvari pa ste ih onda samo lijepo i nažalost papira naširoko opisali na preko 170 stranica.
Posljednja replika, Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Mlakar, jel si vi možete zamisliti da mjesto ovog pojmovnika je napisano da ovo što je trebalo biti obrađeno ovom strategijom i oni koji se njom obrađuju koštaju građane RH 42 milijarde kuna? Naime, toliko su plaće državnih službenika, javnih službi i zaposlenika u lokalnoj, regionalnoj samoupravi sa materijalnim troškovima. Dakle 42 milijarde kuna i da je to napisano ovdje onda bi naprosto onaj tko piše ovakvu strategiju se malo razmislio koliko mora napisati ozbiljan dokument prije svega iz poštovanja prema hrvatskim građanima. A da radi hrvatskih građana koji plaćaju te 42 milijarde za ove koji bi trebali biti obrađeni tom strategijom ipak brojčano mu pojasnimo koliko je to čega jer mislim da se mi ovdje vrlo često razbacujemo ciframa koje nemaju veze sa zdravom pameću. Pa tak su oni tzv. državni službenici i namještenici negdje oko 65 tisuća, međutim kad od tuda maknemo MORH, pravosuđe, pravosudnu policiju, policiju, carinsku i poreznu upravu dođemo do toga da je državna službe negdje oko 8,5 tisuća ljudi, ali zato javne službe su 180 tisuća ljudi i lokalna samouprava je negdje oko 13, 13,5 tisuća ljudi. I kad radimo strategiju onda treba početi od toga da li su građani zadovoljni sa tim što plaćaju 42 milijarde kuna, da li oni njima adekvatno pružaju usluge a ne davati im pojmovnike što to nešto znači. Vi i ja se dobro sjećamo 2009.i OIB-a, da je taj OIB profunkcionirao onako kako treba onda vjerojatno hrpa toga ovo što piše u ovoj strategiji naprosto ne bi trebala jer bi taj OIB prisilio one koji sudjeluju u njemu da budu na usluzi hrvatskim građanima, da budu na usluzi onima koji plaćaju 42 milijarde kuna. Dakle, 42 milijarde kuna a ne ovaj pojmovnik.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Mlakar.
Poštovani kolega Šuker, vama je potpuno jasno koja je financijska težina svega ovoga o čemu mi danas govorimo i često puta ove ljude pretvaramo u neke suhoparne brojke pa onda i neki gnjev javnosti ide bez obzira koliko puta se govorilo uvijek prema istoj kategoriji službenika. Mi ovdje govorimo o javnim službama koje su vrlo širok pojam i ne tiče se samo onog što ljudi često čitaju državnih službenika. Uz trošak za proračun kojeg ste spomenuli, ova strategija ponovit ću prema predviđenim troškovima koštala bi 260 milijuna kuna, rokovi kako su postavljeni su obično negdje do sredine 2020.godine, nisu pobrojani svi troškovi koji bi mogli nastati nekim od ovih mjera kako se one u ovoj genijalnoj strategiji navode. Ali je činjenica da je vrlo veliko pitanje da li nama to treba? Vi imate na stranici 110 još jedno poglavlje gdje se upravlja provedbom strategije. Dakle em se provodi, em još netko mora upravljati tim provođenjem. Mi gomilamo administrativne kapacitete na ne nepotrebnim, nego na nebuloznim stvarima. Neko sebi već slaže nekakav poseban vidim u budućnosti ured koji će upravljati provedbama strategija a provodit će uvijek netko drugi, a mi ćemo gomilati neku grupu službenika. Tu je prijedlog za Vladu, pa uz ured predsjednika Vlade, pa ćemo saborskim radnim tijelima uvaliti još da prate razvoj tih strategija i jednostavno dovest ćemo do toga da ćemo i dalje 90% zakona donositi po hitnom postupku.
Hvala lijepa. U ime kluba Hrvatskih laburista Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Prvo što želim reći, uvijek kad raspravljamo o dokumentima koji imaju reformske karaktere, zapitam se slijedeće, 25 godina u Hrvatskoj nešto gradimo i onda dođe dan veli sad sve to moramo reformirati. To je bilo sada u ovom mandatu kolege iz HDZ-a i za vrijeme vašeg mandata biti će i za vrijeme budućeg mandata. Osnivali smo, malo sutra nećete bit, možda malo preksutra, ali malo sutra kolega Mlakar još ne. Osnivali ministarstva, fondove, zavode, urede, agencije, općine, gradove, županije e sad to moramo reformirati. Jesmo to krivo gradili sve skupa, jesmo zdravstveni sustav potpuno krivo postavili, obrazovni sustav da stalno nešto moramo reformirati? Ili se iza toga zapravo otkriva nešto drugo? Pritisci različitih interesnih lobija koje često traže promjene radi seljenja svega na privatno tržište i profita. Ono što na početku želim zamjeriti da i u ovom dokumentu se koriste strane riječi, strani izrazi i to na način kao glavni dio teksta a hrvatsko značenje ponegdje u zagradi umjesto obrnuto. Dakle ministre nemojte više nikad doći ni s jednim dokumentom u kojem kao osnovicu koristite bilo koju stranu riječ jer to je uvreda za hrvatski jezik. Možete sadržajno upisivati i kineske izraze ali u zagradi. Tako da na hrvatskom jeziku imamo izraz od dole prema gore, od gore prema dole, od dna prema vrhu kako god hoćete. Zato vam ne treba engleski jezik. Razlozi problema u javnoj upravi, cjelovitoj javnoj upravi, ne zadnje 3 ili 4 godine nego 25 godina. Izostanak međuresorskog usklađivanje koji je ponekad jači, ponekad slabiji, ponekad ga uopće nema. To se vidi iz tekstova zakona, propisa, definiranju nadležnosti, postupanja, nadzora i suradnje. To je stvorilo probleme u funkcioniranju javne uprave i strategija se bavi tim dijelom problema i smatram da je izuzetno važno taj dio apostrofirati i ako ova strategija učini samo taj učinak da prilikom određivanja uređenja gradnja zgrade javne državne uprave u Hrvatskoj će biti međuresorsko usklađivanje već smo jako puno napravili. 2., brzina donošenja propisa, u Hrvatskoj zakoni se u prosjeku donose u tri dana, od radnog tijela do glasanja prođe otprilike 3 maksimalno 4 dana, također ništa novo. I u prošlom i pretprošlom mandatu oko 80% zakona je bilo po hitnom postupku i oni koji su trebali i oni koji nisu trebali. To je po meni drugi cilj koji bi strategija trebala ostvariti da uspori u brzini stampeda zakonodavnih promjena i podzakonskih propisa koji se često od strane ministara i Vlade donose olako. 3. je zahtjev za deregulaciju. Ja sam dosta rezerviran odnosno oprezan i upozoravam da postoje dvije krajnosti, prenormiranost možda ju i imamo, ali i izostanak regulative tzv. deregulacija često dolazi od zahtjeva i zahtijevaju oni koji žele stvoriti teren za lov u mutnom. Što je manje pravila oni se više ne nalaze, a oni koji se više snalaze kada pravila nema su bogati. Sirotinja se ne može snać ni uz pravila ni bez pravila. Tako da nisam a priori zato da je samo smanjenje regulative kvaliteta. 4. ako strategija urodi plodom da se ne traži isključiva poslušnost onih koji rade nego kada ih se i sluša kada upozoravaju na nešto što nije dobro i kada nije uvijek šefovi njima neće odgovarati i reći nisi zato da ukazuješ na propust nego da izvršavaš propise i da će te primjedbe dolaziti do političkog vrha koji donosi političke odluke već smo puno napravili. A najviše nedostataka znaju oni koji ne znam nešto rade i provode, a žele brže, bolje i kvalitetnije. 5. operativno planiranje koje je strategija postavila kao uvjet je također moguće ako stabiliziramo pravni sustav i smanjimo broj promjena. Kako operativno planirati u općini ako u toku godinu dana u proračunskoj godini dva puta mijenjamo način financiranja? Nikako. Dakle to su opći ciljevi strategije za koje želim da doista uspiju i ne trebaju novaca za provedbu nego političke mudrosti i volje da tako radimo. Za korisnike usluga držane uprave, javne uprave, lokalne samouprave bilo bi idealno da ima samo jedan kontakt kada nešto treba. dođe, preda i sve ostalo sustav radi sam. Smanjujemo i točke korupcijskog rizika i troškove i državi i tom korisniku. To je postavljen kao jedan od ciljeva. Međutim dolazimo do problema kojega naglašavam, a on je ili informacijska ili informatička nekompatibilnost resora. Imam osjećaj da često ne može se iskoristiti ona odredba zakona koja veli da država od građanina ne smije tražiti podatak kojega već posjeduje zbog toga jer različiti resori državne uprave koriste različite programe, različite baze podataka odnosno da imamo toliko hardvera i softvera koliko resora u tom segmentu imamo, svaki svoj. U proteklih 25 godina nije postojao jedinstveni pristup niti razmišljanje o tome da oni moraju međusobno biti kompatibilni. I zbog toga je ona mogućnost vučenje podataka, iako je visoki stupanj informatizacije nije moguć. Onaj tko uspije to ujednačiti, a bez otpora i optužba da to radi iz vlastitog interesa će biti genije i taj mora imati jaki politički utjecaj koji će to uspjeti nametnuti. Zanimljivo je i slažem se na jednom mjestu u strategiji piše da se računala često koriste kao pisaće mašine i kalkulatori i ništa više od toga, to je ozbiljni problem. I zbog toga pitanje e-usluga, e-građana pa sada i ovo najnovije sa osobnim iskaznicama gdje smo zapravo konstatirali da elektronska osobna iskaznica sa čipom, da ne spominjem projekata OIB-a ne donosi mogućnost nijedne nove od ovih postojećih 22 usluge koje imamo. Negdje sa čipom je počeo problem jer je netko kupio ili naručio čipove bez ovih koordinacija koje sam govorio, očito i vizije kakvu državnu upravu želimo. Sljedeće područje gdje smo otišli predaleko, a to je inflacija tijela javnih vlasti ili pravnih osoba s javnim ovlastima. Ja više ne znam da li u Hrvatskoj postoji jedan ceh koji nema svoju komoru s javnim ovlastima. Ima li jedan ceh, jedna profesija, jedno zanimanje koje nema komoru? Svaki mjesec nekakve komore smo osnivali s javnim ovlastima i drugim … [[Govornik se ne razumije.]] davale javne ovlasti, iza toga oni postaju potpuno samostalni, ne daju nikome da im se miješa u posao, a izazivaju probleme u funkcioniranju. I sada na kraju što se tiče ciljeva i mjera koje su postavljene, izdvojit ću ih pet. 13-1 obrazovni sustav za rad u javnoj upravi. Jedna od najvažnijih točaka kada je kadrovska struktura u pitanju gdje mi možemo zaposliti ekonomista, profesora, liječnika u upravnim odjelima ali nemamo ujedno i onoga tko poznaje javnu upravu. Dakle objedinjavanje, stvaranje sustava obrazovanja za rad u javnoj upravi je preduvjet da imamo odakle crpiti kvalitetni kadar, da imamo odakle crpiti. Jer nije dovoljno proklamirati želju da crpimo kvalitetni kadar a ne imati obrazovni sustav da ga stvara. Drugo 14.2, dakle 14.-ti cilj, druga mjera, uredi državne uprave u županijama moraju objediniti i ostale resore koji su dekoncentrirana, koje je država dekoncentrirala po županijama. Jako važan cilj i onome tko će na tom cilju raditi želim puno sreće, debelu kožu i veliku političku zaleđinu da ga ne pojedu prije nego što počne jer će otpora biti i lokalno i središnje. 17.1, funkcionalna i financijska decentralizacija, 17.2 teritorijalni ustroj. Imam osjećaj, dakle o tom teritorijalnom nesretnom ustroju, o decentralizaciji manje, ali teritorijalnom ustroju, ali doista svi laprdaju kako god se sjeti. Pa imam osjećaj da smo ponekad općine, gradove i županije radili i gradili fanglinom, znate šta je fangla? Zidarska žlica. Ovako je netko baca. A onda su došli drugi koji bi taj red na tome napravili sjekirom, onom velikom šumarskom sjekirom i sasjekli sve do čega dođu. Pa dakle kada su zaposleni u lokalnoj samoupravi, pitanje … [[Govornik se ne razumije.]] 13 tisuća 638 službenika i namještenika, 13 tisuća 638, imamo 1322 lokalnih i regionalnih dužnosnika, to su načelnici općina i zamjenici, gradonačelnici, zamjenici, župani i zamjenici 1322, izabranih od naroda, ono što se kaže. Međutim, ta brojka od 13600, netko veli da je to previsoka i nisam pristalica ni sjekira ni škara nego financija i podataka. Pa kada sam te podatke razvrstao po županijama, broj zaposlenih, neću stići u financijama onda sam ustanovio da primjerice u Međimurskoj županiji jedan zaposleni u općinama, gradovima i županiji ukupna lokalna regionalna samouprava dolazi na 541 stanovnik. Dakle jedan na 541 stanovnika. Ili u Brodsko-posavskoj na 521 stanovnika jedan zaposleni. U Koprivničkoj na 408., Krapinsko-zagorskoj 421, Varaždinskoj 491, Zagrebačkoj 478. Prosjek Hrvatske je 325 na 325 stanovnika 1 zaposleni. I to su racionalna lokalna i regionalna samouprava. Ali onda imamo Dubrovačko-neretvanska, 1 službenik na 238 stanovnika. Istarska 1 na 204, Ličko-senjska 1 na 187, Primorsko-goranska 1 na 259, Zadarska 1 na 278, u gradu Zagrebu 1 na 279. I sada pitam, kako općine i gradovi i županije koje imaju potpuno iste ovlasti i obaveze u cijeloj zemlji negdje funkcioniraju s jednim službenikom na 530 stanovnika a negdje im treba na 221. Dakle čak ne škare nego skalpel bi trebao ako ćemo poštivati ovakve. Jer škare i sjekire režu sve i efikasne i sposobne. Ako ćemo sjekirom raditi i to zasigurno nećemo dobro napraviti. Imam i podatke o rashodima za zaposlene preračunato za 2013. po jednom zaposlenom službeniku ili namješteniku. Hrvatski prosjek mjesečno vam je 30 tisuća 113. To nije plaća, rashodi za zaposlene daleko širi pojam, 30 tisuća 113 kuna, po podacima iz 2013. U gradu Zagrebu je to 42 tisuće 176, u Zagrebačkoj županiji 34 tisuće a u Međimurskoj 25 tisuća. Dakle i financijski pokazatelji i podaci postoje i vjerujem da ova točka ili mjera 17.1 i 17.2 neće u Vladi početi se provoditi na način da netko na salveti najprije nacrta kartu teritorijalnog ili regionalnog ustroja a onda počnemo razgovarati a što bi oni morali raditi, s kojim novcem i za koliko.
Hvala. Prelazimo na replike. Tomislav Klarić, izvolite.
Kolega Lesar, vi stvarno u puno navrata kada spominjete jedinice lokalne samouprave baratate zaista paušalnim činjenicama očito niste bili na takvim poslovima da znate što se sve na terenu među tim jedinicama lokalnih samouprava događa. No rekli ste rečenicu o tom teritorijalnom ustroju svi laprdaju kako žele, pa PGŽ dali ste primjer da ima 1činovnika na 279 stanovnika, pa Istarska županija 1 na 275 ili tako nešto. E sada se postavlja pitanje zašto je tome tako i koja je razlika ako neka aglomeracija ima veći broj stanovnika da je 1 stanovnik na 580 ili ovdje ako je 1 na 275 kada iste poslove moraju obavljati od zimskog održavanja cesta, od socijalne skrbi, od dječjih vrtića, od svih onih poslova koje jedinice lokalne samouprave na svom terenu obavljaju. A da ne govorimo demografsku sliku koja se ovdje u ovoj strategiji vrlo malo spominje. I ono što se događa u Slavoniji sad kad mladi ljudi odlaze ća, a govorim o bijeloj smrti u Hrvatskoj. I onda govorimo i neko stvarno laprda ovdje o ukidanju i rezanju skalpelima i ne znam čemu jedinica lokalne samouprave koje itekako obavljaju svoj posao na terenu, bez obzira koji broj stanovništva imaju. I ne možete vezat broj stanovnika negdje u Lici, u nekoj maloj općinici ili Gorskom kotaru koja je a propos ovih zakona izgubila sad i sredstva za sve te poslove koje obavlja sa brojem stanovnika koji se nalazi na tom prostoru. Pa valjda je cilj i funkcija te jedinice lokalne samouprave da servisira te svoje građane. A onda kad dijelimo taj broj na ovaj način kako ga vi dijelite, pobrojite stanovništvo u nekoj općini, primjer Lokve koja ima 700-800 stanovnika, sa njih 5, 6, 7 zaposlenih. Kad ih se podijeli na broj zaposlenih dođete do činjenice koju vi nikad ne spominjete, ali ne samo vi nego svi oni koji se na taj način odnose prema jedinicama lokalnih samouprava, odnosno da ne ponavljam ono i da ne kažem vama što ste sami rekli, da u tom teritorijalnom ustroju svi laprdaju kako žele.
Hvala. Kolega Klarić, ja bih molio da upotrebljavamo riječi koje su primjerene. Ja sam shvatio oprostite da je to bilo upućeno kolegi Lesaru. … [[Upadica se ne razumije.]] Ovdje svi slobodno možemo iznosit i govorit svoje stavove, ali velim birajmo riječi. Hvala. Kolega Lesar, odgovor.
Kolega Klarić, prvo 7 godina sam bio zamjenik župana i molim vas budite pristojni i kad nekomu velite da nema pojma o nečemu o čemu govori, dakle 7 godina sam radio u regionalnom samoupravi. To vjerojatno niste znali, sad vam to velim pa onda pazite drugi put. Drugo, podatke koje sam iznio su službeni podaci iz podataka Ureda državne revizije godišnjeg izvješća, popisa stanovništva i podataka koje sam dobio iz Ministarstva uprave i službeni su. To je što se tiče autentičnosti podataka. Treće, rekao sam da u kriterijima koje zastupam, inače ih je 12 kriterija koje ja zastupam, zbog vremena rasprave mogao sam iznijeti jedan, to je broj stanovnika i financijski djelomično drugi. Dalje više nisam stigao zbog ograničenog vremena. I nećete me razuvjeriti jer ako želite evo imam minutu vremena, ukupni prihodi i primici po stanovniku za 2013., a to je zove inače fiskalni kapaciteti, po jednoj glavi stanovnika u Međimurju godišnje uprihodujemo 3028 kuna. Hrvatski prosjek je 5527 kuna, mi 3028 i na zadnjem smo mjestu po fiskalnim prihodima. … [[Upadica se ne razumije.]] Zagreb je prvi, 9450. Ima za svaku županiju pojedinačno, gledajte. Istarska je 7724, Primorsko-goranska 7027. I kad izbacim Zagreb van prosjek je 7800. Sad mi odgovorite na pitanje kako to da lokalna samouprava u Međimurju sa 3028 ili ako hoćete u Varaždinskoj ili Krapinsko-zagorskoj sa 3400, u Varaždinskoj sa 3900 po glavi stanovnika servisira svoje obaveze, ima u donjoj tabeli najmanji broj zaposlenih u općinama, gradovima i županijama u apsolutnom brojku po stanovnika u odnosu na broj općina. O tome vam govorim.
Hvala kolega Lesar.
A vi se možete ljutit koliko god hoćete, rastrošni ste, zato nemate.
Hvala, hvala. Bit će prilike. Sljedeća replika Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Pa možda je to ustvari odgovor na ono što ste rekli, dakle tamo gdje je prihod po glavi stanovnika manji tamo ima manje službenika, a tamo gdje je veći tamo ima više službenika. Možda je to odgovor. Ali nisam se zato javio za repliku nego sam htio se osvrnut na ono što ste govorili o županijskim državnim uredima, uredima državne uprave u županijama. I tu ste iz strategije, iz dokumenta ustvari izvadili da se to treba pojačat funkcioniranje, povezivanje, ne znam što sve ne. A ja ću reći ovako, da je 2000. godine kada se razdvojila ta državna uprava od one regionalne, lokalne i državne zajedno u županijama za što su one i stvarane ustvari bio jedan od najglupljih poteza i najštetnijih možda koje je napravljeno javnoj samoupravi jer je tada došlo do duplog sustava. I dan danas ja kao gradonačelnik nakon 14 godina nemam pojma što ti ljudi tamo rade, čime se bave i ne znam kuda trebam ići ako trebam nešto obaviti pa postavljam pitanje kako će građani to znati. Ne kažem da ti ljudi neće radit, hoće, ali moramo omogućiti da mogu raditi, a ne danas da imamo te službe gdje su svi ti ljudi zaposleni, stalno negdje idu, stalno se nešto ukida, stalno se nešto pretumbava. Ni vrag više ne zna gdje se što nalazi. U gradu Križevcima je bilo do '93. godine grad Križevci i 4 okolne općine oko 150 i nešto ljudi ukupno zaposleno, i porezna i sud, sve ono što je bilo. Danas ih je isto toliko ali niš' ne funkcionira jer ove službe koje jesu dakle ne znamo ni gdje su. Tako da se bojim da će ako će doći do jačanja ovih ureda biti još više problema.
Hvala. Odgovor kolega Lesar izvolite.
Kolega Hrg, 1.7.2001. došlo je do razdvajanja ureda državne uprave od županije. Sve je iza toga ostalo isto, samo se jedna stvar promijenila. Na čelo ureda državne uprave je bio tada, pročelnik su se zvali, pročelnici ako se ne varam, a do onda je njima šef bio župan. A znate zašto, i tad se zvala regionalna uprava i samouprava, a to drveno željezo je izmišljeno samo zato da bi predsjednik Republike imao ovlasti davanje potvrde izabranim županima. Da bi predsjednik države mogao izvesti … da potvrđuje izbor župana koje se radilo na županijskim skupštinama trebalo je njih staviti u funkciju, oni su imali status državnog dužnosnika župani tada, do 2001. I to je bilo drveno željezo, jedna od najvećih gluposti koja je mogla biti i to je dobro da je promijenjeno. Problem je u sljedećem, da je uredima državne uprave ostao ili dato im samo dio dekoncentriranih poslova države, a ne sve. Pa vi imate Ured državne uprave u svojoj županiji, ali dio državnih dekoncentriranih poslova je van tog ureda. Imate još desetak takvih poslova i sada samo velim to sve mora biti dio ureda državne uprave na terenu, jednog ureda, a ne razbacanog po ostalim resorima. I to je posljedica toga da neki ministri nisu dozvolili da njihovi dekoncentrirani disperzirani poslovi na terenu uđu u sastav ureda državne uprave. To je anomalija.
Hvala. Krešimir Bubalo, replika. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Lesar naime pomno sam vas slušao i moram priznati da me je zasmetalo kada ste napravili analizu broj stanovnika sa brojem zaposlenika u županijama. Kada bi to gledali i uspoređivali onda krenimo od početka. Hrvatska je izgubila samo u razdoblju od 2001.do 2011. 150 tisuća stanovnika, a kada gledamo broj zaposlenika u županijama u razdoblju recimo od 1997.imali smo 793 zaposlenika, 2000.recimo jedna referentna godina 921, 2014. 2,275 znači gledamo bez Zagreba. Dobro ste rekli da nije potrebno škare i sjekira ali ovlasti u županijama isto tako i nadležnosti i centralizacija nije se puno promijenilo. Znači ne treba nam škare i sjekira, ali ne trebaju nam ni gljive poslije kiše. Prema tome treba nam regionalizacija, treba nam objedinjavanje jedinica lokalne i regionalne uprave, stvaranje snažnih regija i upravo smanjivanje troškova. Prema tome, gledajući ovaj broj i povećavanje broja zaposlenika u svim ovim godinama nije inkorporirao u odnosu na smanjivanje broja stanovnika u RH.
Hvala. Odgovor kolega Lesar. Izvolite.
Kolega Bubalo vi ste ne morate ljutiti, sada sam na brzinu pogledao slavonske županije po svim parametrima, uopće ne odskačete u zlatnoj sredini, racionalno i dobro organizirani. Dakle što se tiče ovlasti slažem se s vama, 2001., 2003.se stalo sa daljom decentralizacijom i to jeste problem i ovlasti i novaca posebice. Čak smo kasnije mnogim potezima pa i u ovom mandatu s nekoliko zakonskih promjena smanjivali izvorne prihode lokalnoj i regionalnoj samoupravi što nije dobro, a indirektno povećavali obaveze, ali ne i odlučivanje nego samo obaveze. A što se regionalizacije tiče, vidite tu se duboko ne slažemo ili ću to reći ovako, ja ću podržati svaki prijedlog regionalizacije Hrvatske u sklopu kojeg će Međimurje biti regija, a vi se svi ostali dogovarajte kako hoćete ali mi želimo biti svoja regija. Što ćete vi u Slavoniji i oni u Dalmaciji napraviti uopće me nije briga. Ali nikad više nemojte predlagati regionalizaciju, a da Međimurje svrstavate u bilo koju drugu regiju osim regija Međimurje, točka.
Hvala. Marijan Škvarić, replika.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega apsolutno u tom dijelu se slažem s vama što ste ipak argumentirano pokazali određene kriterije odnosno određeni trend koji se dešava u smislu efikasnosti i racionalizacije i rada kako lokalne tako i regionalne samouprave. Da, vidi se trend iz ovoga sam koliko znam pratim većim dijelom se pokazalo da ta neracionalnost i neefikasnost je itekako prisutnija što južnije, da ne velim još dalje što bilo, a mi na sjeveru Hrvatske praktički uz skromne resurse ali veliku efikasnost uvijek ispadamo da smo bogati i da nam ništa ne treba. Kada govorite o ovom dijelu da itekako je bitno kada se usporedi broj zaposlenih u odnosu na ukupan broj stanovništva ili broj zaposlenih u odnosu na izvorne proračunske prihode. Ali ja bi ipak istaknuo primjer svoga grada gdje je 8,300 stanovnika i 8 zaposlenih je u jedinstvenom upravnom odjelu. I moje kolege u tom širem okruženju isto imaju jedan takav sličan omjer, skoro tisuću ljudi na jednog zaposlenog, a isto imamo vrtić i isto imamo obveze koji imaju svi, isto moramo raditi i radimo iz fondova EU radimo sve stvari koje jesu. Pa gdje je onda tu u nekim način razlike? I ovom strategijom trebamo takve stvari dobro definirati što napraviti da nam se možda ne dogodi slučajno da ne velim evo sada idemo za 10 ili 15% na svim razinama smanjiti broj zaposlenih onda netko tko ima tisuću stanovnika na jednog zaposlenog kako će biti diskriminiran u odnosu na nekog tko ima 200 ljudi na jednog zaposlenog. Znači trebamo dobre parametre i mjere definirati kako i na koji način ćemo napraviti reda. Ako ste pratili neki dan je Republika Srbija donijela jednu takvu uredbu gdje je točno ograničila koliko je broj zaposlenih u odnosu na broj stanovnika može imati. Slovenci su napravili nešto slično u tom dijelu. Kada govorimo o racionalizaciji lokalne uprave i po veličini gdje imamo po 200, 300 stanovnika ili 500, a to čini jedna općina, nije problem, ali ima jedna analiza i anketa gdje takvi načelnici ni u kom slučaju ne žele u takvim općinama raditi volonterski odnosno besplatno. Oni hoće imati plaću, a to što čine … prihoda to nikoga nije briga. Znači apsolutno puno stvari po kojima trebamo definirati, a ova strategija će nam ipak odškrinuti vrata za to. Hvala.
Hvala. Odgovor kolega Lesar.
Ako sam vas dobro razumio vi se slažete da od određenih parametara moramo početi. Ja sam koristeći brojke želio locirati mjesta gdje počinje neracionalnost. Vidite interesantno, kada uspoređujemo Hrvatsku s ostalim članicama EU u nečemu, recimo broj zaposlenih u državnoj upravi u odnosu na broj stanovnika, to nikome ne smeta. Ali kada to isto napravim sa lokalnom samoupravom u odnosu na broj stanovnika jeste čuli odmah pobunu. Dakle isti kriterij, isto mjerilo od vrha od Zagreba prema Bruxellesu može, ali od Zagreba na niže više ne može. Naravno da broj stanovnika nije i ne može biti jedini kriterij. Pa naravno da ni broj stanovnika i fiskalni kapaciteti nisu dovoljni kriteriji da dođemo do najpametnije odluke. Ima dalje, ali o tome će se nadam se raspravljati kada operativno budu. A ono za što sam ljut kad se raspravlja pogledajte u medijima prije tri dana uoči ove strategije kaže "Strategija predviđa dobrovoljno spajanje općina – Ha, ha, ha". Dakle, strategija nudi dobrovoljnu suradnju na projektima i dobrovoljno spajanje. I iza toga se vjerojatno krije i neka mrkva. Jer da bi u nečemu takvom uspjeli moraju imati batinu i mrkvu. Pa kad država ponudi mrkvu za nešto što se zove dobrovoljno, ako samo 10 općina iskoristi tu šansu jer će imati profit, benefit od toga, izbjegli smo točke sukoba oko toga. I to je najbolja reforma koja nam se može dogoditi. Jer ljudi iz interesa za boljitak prihvate takav pristup. A negdje će ići batina. A kad radite batinu i mrkvu onda su ovi podaci mogući za kreiranje tko će dobiti mrkvu, a tko batinom po glavi.
Hvala. U ime kluba DC-a, Novog vala i reformista Natalija Martinčević, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi suradnici ministra, poštovane kolegice i kolege. Evo sama činjenica da Strategiju razvoja javne uprave donosimo na kraju mandata ove Vlade kao i činjenica da realizacija ciljeva prema ovom dokumentu nastupa od 2016. pa do 2020. govori dosta o stvarnoj želji da se provedu reforme u javnoj upravi. Premda svi ali baš svi od gospodarstvenika, poduzetnika, obrtnika svih političkih opcija, od onih u oporbi do onih na vlasti i najvažnije svih naših građana upozoravaju, izazivaju ozbiljne i kako se to voli reći strukturne reforme u upravi potpuno je jasno da ova Vlada u zadnjih nekoliko mjeseci do izbora kao ni budimo iskreni i realni ni sve Vlade prije nje se s time neće i ne žele suočiti. I moram reći da mi je žao što ova Vlada nije uvažila činjenicu da upravo hrvatska javna uprava je postala ozbiljna prepreka u napretku naše zemlje. Naša je uprava kratko i jasno i prevelika i preskupa što se najbolje iščitava iz činjenice da je hrvatska uprava 20% skuplja u odnosu na prosjeke 10 najrazvijenijih europskih zemalja i da je uz Sloveniju najskuplja u odnosu na sve članice EU i da je prema podacima Svjetske banke trošak za zaposlene u javnoj upravi u 2013. godini iznosio više od 12% BDP-a. Ona je nadalje, što je zapravo i veći problem, neefikasna i neučinkovita i kao takva najveća prepreka domaćim i stranim investitorima, prepreka odvijanju gospodarskih procesa i razvoju našeg gospodarstva u cjelini. Vjerujem da ste svi čuli za rečenicu u kojoj se razina investicija u Hrvatskoj spominje uvijek u kontekstu administrativnih barijera. Tu je povezano više faktora, od nestabilnosti politika posebno poreznih politika, prenormiranosti i korupcije ali ključna prepreka je uvijek naša administracija. I upravo zbog te administracije i neki potencijalno dobri zakoni kao što je npr. Zakon o strateškim investicijama i Zakon o poticanju investicija i unapređenju investicijskog okruženja jednostavno nemaju učinka. Samo da počnemo od građevinske dozvole kao jednog od ključnih dokumenata za pokretanje investicije. Dakle, dobivanje građevinske dozvole u Hrvatskoj traje 317 dana. Prosjek država članica EU je 147 dana a u novim članicama EU koje su nam i najveći konkurenti u privlačenju investicija taj postupak traje 174 dana odnosno 143 dana kraće negoli kod nas. I kad na to nadogradimo vrijeme trajanja za sve ostale postupke, dozvole i dokumente dolazimo do brojaka odnosno duljine trajanja koja nitijednom investitoru nije prihvatljiva. I zato me posebno čudi da je rok provedbe mjere 1.6 otkloniti nepotrebna upravna postupanja drugo tromjesečje 2020. godine. Ono što je tu važno je da je uprava problem prije svega Vladi, odnosno cijeloj izvršnoj vlasti koja je usporena, ponekad i blokirana nefunkcioniranjem javne uprave. Jer bez profesionalnih i stručnih institucija nitko ne može provoditi programe i realizirati projekte. Ali kako se to eksplicitno navodi u izvješću Svjetske banke da je naša uprava usko grlo i najveća kočnica provođenju svih ostalih reformi. Dakle, osigurati funkcioniranje sustava, osigurati funkcioniranje institucija i funkcioniranje uprave trebao bi biti prvi cilj izvršne vlasti, odnosno Vlade. Što se same strategije tiče ono što je meni ovdje posebno nepoznanica je financiranje provedbe strategije jer pod rubrikom potrebna sredstva imamo uglavnom napisano naknadno će se procijeniti i kao najčešći izvor financiranja imamo financiranje iz EU fondova. Ovo naknadno će se procijeniti samo po sebi ne ulijeva nekakvu visoku razinu povjerenja u realizaciju jer čim krećete sa pretpostavkom da ne znate koliko će nešto koštati i kako ćete to i otkuda platiti malo je teže da će se to i realizirati. A što se financiranja provedbe programa iz EU fondova tiče, koji su dakle navedeni u gotovo svim mjerama kao izvor financiranja tu bih imala jedno pitanje za ministra, odnosno obzirom da ga nema za suradnike, dakle konkretno pitanje je u kojoj su fazi pripremljenosti ti projekti da bi oni mogli dakle dobiti i povući sredstva iz EU? I drugo, da li su u proračunu za ovu godinu, odnosno u projekcijama za 2016. i 2017. predviđena sredstva za sufinanciranje? Mislim da činjenica RH u 2014. godini je imala pravo povući 11 milijardi, a da smo povukli 2,1 milijardu a uplatili EU 3,6 milijardi budi opravdanu zabrinutost za pripremljenost tih projekata. Nadalje, ključna su tema zaposlenici u javnoj upravi čiji je radno-pravni status reguliran sa čak 3 zakona, dakle Zakonom o državnim službenicima, Zakonom o državnim službenicima i namještenicima u jedinicama lokalne i regionalne samouprave i Zakonom o radu. Uz sve predložene mjere osim načelnog stava da to nije dobro nisam uspjela naći kako će se to i kada se to planira promijeniti odnosno uskladiti. Što se tiče plaća službenika one su tu posebna priča i one se danas temelje uglavnom dakle na godinama staža a ne na rezultatima i postoji više od 40 različitih naknada koje se kreću od 4 pa do 150% osnovne plaće i koje se međusobno ne isključuju. Državni službenici u boljem su položaju od zaposlenih sa istom stručnom spremom u privatnom sektoru i po visini plaća i po količini radnog vremena. Danas državni službenici, odnosno službenici javne uprave u kompletu imaju 19% više plaće u odnosu na sve djelatnosti a čak 37% više plaće u odnosu na primjerice prerađivačku industriju. No, kad i pustimo plaće, dakle ono što je ovdje ključno je da naša uprava ne isporučuje rezultat, odnosno ne isporučuje dovoljno dobar rezultat što je generalno ocjena svih dakle od Svjetske banke, Europske komisije, svih investitora ikad došlih u Hrvatsku, naših domaćih i poduzetnika i obrtnika i kao što sam to već i naglasila to je ocjena naših građana. Osim toga to je i ocjena u analizi stanja ove strategije. Dakle tu nije ništa sporno. E sad, kako sama sebe vidi uprava to je isto zanimljivo. Dakle mi u upravi imamo sustav ocjenjivanja odnosno sustav vrednovanja koji bi trebao naravno obzirom da postoji i isporučiti nekakvi efekt. To je međutim teško ostvarivo jer od 23 850 službenika prema registru zaposlenih u javnom sektoru pri Ministarstvu uprave njih 26% ocjenjeno je odličnim, 69 vrlo dobrim, 7% dobrim, 1% dovoljno, a 0,03% nedovoljnim. Prevedeno u konkretnu brojku dakle od 23 850 službenika samo 8 njih nije zadovoljilo na rad. Ovakvo ocjenjivanje ukazuje na potpunu nerealnost ocjenjivanja i moram reći da je uvredljivo za građane koji ovu javnu upravu financiraju, uvredljivo je za sve zaposlene u realnom sektoru, u proizvodnji, u trgovinama i posebno je uvredljivo za sve one koji su na burzama i koji čekaju svoje zaposlenje. Jer samo da podsjetimo, dakle od 2008.do danas u realnom sektoru, odnosnu u gospodarstvu bez posla je ostao 238 000 ljudi odnosno 15,4% ukupno zaposlenih. Istovremeno broj zaposlenih u državnoj upravi ostao je isti, dok je u jedinicama lokalne samouprave se povećao za 13% a u odnosu na 2007.povećao se za 20% dok su im istovremeno plaće u masi porasle za 8,5%. I ono što bi ovdje htjela posebno podcrtati jer o tome nisu krivi ljudi koji u javnoj upravi rade, ljudi su isti i kod privatnika, i kod domaćeg vlasnika tvrtke, i kod stranog vlasnika tvrtke, i u upravi, i u gradu, na carini gdje god ali ljudi su isti ali rade na način kako je postavljen sustav. Ako je sustav postavljen način da se radio ne radio plaća dođe, ako je sustav postavljen na način da ako se trudiš, radiš, imaš ideje na kraju mjeseca dobiješ istu plaću kao i onaj pored tebe koji ne radi, ako je sustav postavljen na način da ako ne radiš, ne isporučuješ rezultat opet te nitko ne može otpustiti, ako je sustav takav ljudi će se u tom sustavu ponašati točno tako kako se ponašaju danas i za to nisu krivi ljudi, za to nisu krivi zaposlenici u javnoj upravi to je kriv sustav, oni koji su takav sustav uspostavili i oni koji takav sustav ne žele mijenjati. I upravo zbog svega toga Narodna stranka Reformisti pokrenula je interpelaciju koju je potpisalo više klubova i zastupnika kojom tražimo reformu sustava plaća temeljenog na rezultatima rada, stručnosti, učinkovitosti koji uključuje povećanje ili smanjenje plaća ovisno o rezultatima rada odnosno uvođenje kriterija mjerljivosti i ocjenjivanja. Kako to ne bi izgledalo kao dosada, dakle iza lošeg rada slijedi ocjena ali nakon loše ocjene slijedi i sankcija. Sankcija znači gubitak radnog mjesta za 3% najneuspješnijih zaposlenika u državnoj upravi. Isto tako ocjenjivanje podrazumijeva i poticaj u nagrađivanju onih koji su uspješni. Posebno je važno da se isti standardi mjerenja kvalitete i ocjenjivanja primjenjuju i na razini lokalne i regionalne samouprave. I ostala sam stvarno zapanjena izjavama onih koji su tu interpelaciju nazvali i nehumanom, i neustavnom itd. jer jednostavno ne mogu shvatiti tko u ovoj državi želi da svi naši građani plaćaju one koji ne rade? Interpelacija kojom se upravo ograničava moć politike u takozvanim bolnim rezovima da otpušta koga i kako hoće i to po političkim kriterijima, već da se otpuštanja svedu na rezultat po mjerljivim i jasnim kriterijima. I to je zapravo nešto što smatram da bi prvi trebali podržati u sindikatima i u zaposleni u javnoj upravi. Jer imamo činjenicu sa kojom se možemo dakle svi složiti, naša uprava je to danas mislim da nije bilo nikoga tko to nije tako rekao, dakle da je naša uprava preskupa i neučinkovita. Ovim prijedlogom prvo dakle odlaze isključivo i samo oni koji ne rade i ne daju rezultat. Ja mislim da to zvuči realno i normalno i tako je i u gospodarskom svijetu, i tako je svugdje, dakle tak bi trebalo biti i u javnoj upravi. Drugo, oni koji rade i primaju plaću znaju da moraju isporučiti rezultat i odraditi svoj dio posla jer u protivnom slijedi sankcija. Treće, nakon što se uprava smanji na broj koji se smatra optimalnim tu mjeru treba nastaviti provoditi i to u smislu da 3% najneučinkovitijih dakle onih koji ne isporučuju rezultat i koji ne rade ode, a da istovremeno uđe 3% ljudi koji su marljiviji, obrazovaniji, zainteresiraniji i koji žele dakle aktivno i kvalitetno doprinijeti radu u javnoj upravi. I naravno što je ključno da se nagrađuju oni koji su uspješniji jer to je motivacijski sustav koji vrijedi svugdje i uvijek. No, za provedbu reforme ključna je politička volja pa rekla bih i snaga. Ja vjerujem da je u ovoj Vladi postojala želja, očito nije bilo dovoljno snage što je šteta jer je ova Vlada imala jednu čvrstu i stabilnu većinu da provede sve ključne reforme, pa tako i reformu ove javne uprave i žao mi je što to nije iskoristila. Naša interpelacija nije kritika Vladi, jer tu nema ničega što Vlada već ne zna i kao što sam već rekla čime se tu danas manje-više nismo svi složili onaj zapravo poziv na djelovanje. Nadam se da će se tako i shvatiti. Donošenje strategije ćemo podržati, napravljena je dobra analiza stanja, pobrojano je dosta toga što treba napraviti. Ono što nije dobro je da je Vlada donijela ciljeve i rokove za neku drugu Vladu. I zato ću još jednom pozvati Vladu da prihvati predloženu interpelaciju i u svom mandatu donese što se tiče javne uprave jednu vrlo konkretnu odluku i pokrene reformu javne uprave. Hvala.
Hvala i vama. Tomislav Klarić, replika. Izvolite.
Kolegice Martinčević, citirat ću vašu rečenicu: "Za to nisu krivi zaposlenici, za to je kriv sustav". A sad upravo govorimo o strategiji koja bi trebala taj i takav postojeći sustav natjerat ili prepravit ga da bude on učinkovit i da bude norma. E sad, kako ćete vi tako nešto izvest bez obzira na sve ovo što piše u strategiji kad imamo stanje u državi ovakvo kakvo imamo. Primjer kad ste govorili o poduzetništvima i dužini rješavanja predmeta. Imamo situaciju da za zemljišta u gospodarskim zonama u dijelu zemljišta koje je u vlasništvu države jednostavno je postupak takav da ga morate rješavati mjesecima, da ne kažem godinama. Koji će poduzetnik čekati da investira, da bi mu riješili par kvadrata državnog zemljišta na ovakav način kako to sad radi DUDI. I to nisu krivi zaposlenici u DUDI. Ne govorim samo o njemu, govorim o mnogim drugim agencijama i govorim o onome što često sam ovdje znao govoriti. Mislim da svi trebamo na taj način promišljati. Pitanje svega je decentralizacija, spuštanje tih nekakvih ovlasti na jedinice lokalne samouprave da bi se čitav taj teren i ovaj ogromni sustav koji je toliko decentraliziran rasteretio, a o tome ovdje nema puno riječi. Dakle, mi možemo govoriti o strategiji, možemo iščitavati sve što piše u njoj i sve na neki način pozdraviti ali on neće biti učinkovit. Donijeli smo Zakon o strateškim investicijama. On je, ne možete ga napraviti učinkovitijim jer ne sadrži osnovne elemente koji su potrebni za tako nešto. Donijeli smo Zakon o poduzetničkoj infrastrukturi, ne možete ga napraviti, ne možete po njemu brzat ništa jer nismo osnovne elemente ako se sjećate onih naših amandmana koje smo davali da se tim zakonom omogući izvlaštenje zemljišta unutar obuhvata urbanističkih plana poduzetničkih i drugih zona. Dakle, ovaj novi Zakon o regionalnom ustroju kojem su oduzeti i skinuti statusi brdsko-planinskih područja. Onda stvaranje velikih anglomeracija [[Upadica Batinić: Vrijeme kolega Klarić.]] Sve su to problemi koje ova strategija ne može riješiti.
Hvala. Odgovor kolegice Martinčević, izvolite.
Problem javne uprave, dakle sastoji se od dva ključna problema. Prvi dio je što je ona preskupa, što košta hrvatske građane koji to plaćaju strahovito puno. No, drugi još veći problem je zapravo što je ona neefikasna i neučinkovita i to zahvaća u velikoj mjeri naše gospodarstvo, naše poduzetnike, naše obrtnike, sve potencijalne domaće i strane investitore, ali zahvaća i samu izvršnu vlast i samu Vladu koja je zapravo blokirana nedjelovanjem i nefunkcioniranjem javne uprave. Dakle, ona je spriječena u puno segmenata u provođenju odluka, u provođenju reformi. To kaže eksplicitno i Svjetska banka koja kaže da je najveći problem Hrvatske države u provođenju reformi, usko grlo, a to je javna uprava. Dakle, to su dva ključna problema koja nas koče na svim frontama. Što se tiče ovih zakona, ja sam i spomenula i Zakon o strateškim investicijama i Zakon o unapređenju investicijskog okruženja. To su dva odlična zakona. Ja sam ovdje ih branila kad sam govorila dobro o tim zakonima i u korist tih zakona. Međutim, oni nisu zaživjeli. Nisu zaživjeli zbog toga jer nam uprava nije dozvolila da oni zažive. Dakle, to je problem. I još jedanput ću reći, dakle žao mi je da ova strategija se donosi 6 mjeseci prije odlaska ove Vlade. Dakle, naravno da je ideja da se sa strategijom krene na početku mandata i da se počinju u vrijeme mandata da Vlada koja je dobila za to povjerenje građana, da provede i reforme, donese strategije i provede reforme. Ovako smo dobili nešto što će, ako će, kada će realizirati neka druga Vlada sa rokovima izvršenja kao što sam rekla od 2016. do 2020. Dakle, to jednostavno nije realno, to sad donosimo da zadovoljimo nekakvu formu, da ispadne da smo nešto napravili. Ali na žalost konkretno u ovome je i nešto što će sada doprinijeti i popraviti stanje, na žalost tu nema.
Hvala. Branko Hrg, replika. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa ja se ne slažem kolegice s vama da nije dobro da će ovu strategiju provoditi neka druga Vlada, zašto bi to bilo loše. Ali nisam se zato javio. Vi ste postavili pitanje u kojoj fazi u stvari su zbog nefunkcioniranja javne uprave razno razni projekti za europske fondove. A ja ću sad tu vam pokušati dati jedan odgovor iz prakse i dočarati kako to izgleda. Evo recimo primjer, u Hrvatskim vodama gdje je onaj dio prostora koji je nekad bio arhiva sada su tamo radni stolovi. Jako puno ih ima onako složenih i puno je ljudi unutra. To vam nije bilo pred izvjesno vrijeme, pred koju godinu i sad imamo jednu situaciju recimo oni programi odvodnje, anglomeracija vodovoda koji se pripremaju za europske fondove imate situaciju da su neki ljudi koji su radili u firmama koje su na natječaju dobile te poslove pripreme tih projekata, izrade građevinske dokumentacije sada prešli u Hrvatske vode i sada rade tamo. I sad te firme više u principu ne mogu završiti poslove jer su se zaposlenici preselili u Hrvatske vode i sad oni ocjenjuju te projekte u Hrvatskim vodama, tako vam to izgleda, tako vam to izgleda u sustavu i onda projekti stoje. Ali dobro, ne stoje samo zbog toga, stoje projekti i zbog nekih drugih stvari. Recimo konkretno ti projekti koji su vrlo važni i vrijedni i realno se mogu provesti jer su ishođene građevinske dozvole o kojima ste također govorili se ne mogu provoditi jer recimo ministarstvo ili ministar nije donio Pravilnik. Sad zamislite još koliko pravilnika treba donijeti za recimo one programe ruralnog razvoja, mjere ruralnog razvoja negdje preko 60 pravilnika, pa sad zamislite gdje su uska grla i kako će se provoditi projekti.
Hvala. Odgovor, izvolite kolegice Martinčević.
Pa evo to danas što svi govorimo, što ste sada i vi rekli i to su rekli i Svjetska banka, rekla je i Europska komisija, rekli su i svi investitori koji su željeli i pokušali tu investirati, govore naši gospodarstvenici, poduzetnici, obrtnici, dakle to je danas naše realno stanje. I svi dakle kao problem broj 1 u Hrvatskoj navode neučinkovitu, neefikasnu javnu upravu i brojne administrativne prepreke i barijere koje nažalost mi ne da ih smanjujemo i ne da se situacija poboljšava nego nažalost se još više komplicira. Isto tako navodi se dakle kao jedan od većih problema ukupna politička nestabilnost u smislu česte izmjene svih mogućih zakona, propisa itd., porezna nestabilnost, sjetimo se samo koliko smo puta samo u mandatu ove Vlade mijenjali poreznu politiku koja je ključna kod svake investicije. Prvo vam netko pogleda koje su to stope poreza za investiciju pa ako vi to promijenite kao što smo u turizmu promijenili 3 puta, tada to svakako nije dobra poruka. Dakle, problemi su jasni i sada trebali bi se malo više koncentrirati na njihovo rješavanje i mi smo u tom smislu predložili jedno kvalitetno i konstruktivno rješenje. I ja vjerujem da će, mislim da će se teško s njime netko ne složiti jer ne vidim što bi u tom rješenju bilo ne dobro. Da bude jedan prvi korak da se pokrenemo u smislu da osim što samo govorimo što sve nije dobro i što sve ne valja nego da stvarno pokušamo nešto napraviti. I ovo je recimo i dobra inicijativa za Vladu da evo pred kraj mandata napravi nešto konkretno, dakle da imamo nešto konkretno da smo napravili i realizirali. E sada što se tiče ovoga mog komentara da će to raditi neka druga Vlada, što bi tu bilo loše. Ništa u tom smislu dakle da ovu strategiju radi neka druga Vlada ali je vrlo moguće da će neka druga Vlada izdati svoju novu strategiju i to 6 mjeseci pred istekom svojeg mandata, tako da smo malo tu u zatvorenom krugu.
Hvala. U ime kluba SDSS-a Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Koliko je ovo ozbiljna tema a svi malo malo pa govorimo kako je uprava rak rana društva i nalazimo negativne elemente cijelog tog sustava vidimo po interesu za ovu raspravu. Nema ovdje više od 10-ak, 15 ljudi. Dakle bila je prilika sada da svi oni koji misle da sustav javne uprave, državne uprave i svih ostalih njegovih elemenata, segmenata, ne funkcionira danas to da kažu. I da onda predlagatelji naprave iz toga možda nekakav sukus i dopune strategiju. Međutim, kada imamo ovakvu raspravu na ovakvom nivou 10-ak saborskih zastupnika onda vidimo kakav značaj dajemo toj temi. Mi u klubu SDSS-a ćemo podržati ovu strategiju jer smatramo da je predlagatelj bez obzira što se radi o kraju mandata ove Vlade kao što kolegica prethodno reče pokazao veliki interes da se detektiraju određene stvari koje u sustavu javne uprave nisu dobre i vrlo hrabro su ovdje i iznešene određene kvalifikacije stanja. I jasno, bilo je potrebno da se sukladno sa Strategijom Europske unije do 2020. godine donese ovakav dokument. Koliko ćemo mi to njega, da li ova Vlada, ista Vlada ili neka druga Vlada nije ni bitno, kada se o ovoj stvari radi, bitno je koliko ćemo mi tu strategiju sutra implementirati u životu i koliko ćemo u stvarnosti uspjeti da od javne uprave napravimo ono što ona jeste. A javna uprava je za nas vrlo ozbiljna stvar, ona je organizam društva. I sasvim jasno da onda ona ima i svoje i da ima i svoje zaposlenike i jasno je da ona košta. Na kraju vidimo da ako nam je uzor Europska unija vidimo da i birokracija pod navodnicima, kako se to popularno zove, nije u Europskoj uniji u opadanju nego je u nekakvoj progresiji. Prema tome, nismo mi jedini koji imamo problem glomaznog državnog aparata. Pitanje je samo prvo da li je ta aparat uistinu glomazan i pitanje je koliko je on efikasan. O toj stvari treba razgovarati. Kada bi se, mi očekujemo da kada se ova strategija donese da će onda jedna ozbiljna politika dati prostora da se razgovara i o kasnijim elementima koji su vrlo bitni a to je teritorijalni ustroj Republike Hrvatske u svim svojim segmentima, da će biti prilike razgovarati stvarno o racionalizaciji uprave. Ali ne po sistemu statističkih brojki gdje ćemo sada evidentirati nekakve ljude koji su toliko hiljada zaposlenih pa su oni apriori onda krivi u odnosu na one koji su na birou nego da vidimo šta znači praktično racionalizacija u sistemu javne uprave. Vjerojatno će onda biti prilike da se razgovara i o angažiranju određenog privatnog sektora u poslovima javne uprave i da kažemo svoje mišljenje o tome dakle da li smo za ili nismo za takve koncepte. Ova strategija je prema tome za nas dobar polazni okvir, za nekakve buduće rasprave i zato ćemo je mi u klubu podržati. Da je bilo potrebno donijeti je, osim onog financijskog dijela gdje kažemo da će time se stvoriti uvjeti da se povuku određeni novci iz sredstava Europske unije da se ona provede. Mislim da to ne treba biti primarni cilj. Primarni cilj je stvarna i iskrena želja da se priđe rekonstrukciji javne uprave na način da ona bude kompatibilna sa modernim sustavima unutar Europske unije. To bi trebala biti osnovna ideja. Podaci govore da je Hrvatska ispod prosjeka Europske unije danas u većini indikatora kojima se mjeri kvaliteta javne uprave što naravno nije dobro. Dugotrajni upravni postupci i sporost u rješavanju sporova pridonose stvaranju nepovjerenja građana ali istovremeno i poduzetnika što mislim da je još teža posljedica toga i sposobnosti države, znači dolazi do nepovjerenja poduzetnika u državnu administraciju i u državu da zaštiti njihova prava u poslovnim odnosima poput poštivanja ugovornih obaveza, naplata itd., itd. Vidimo, slažem se sa prethodnom kolegicom koja je ukazala na negativne stvari vezane za dugotrajnost ishodovanja različitih dozvola. Često smo spominjali neke primjere, dakle evo primjer susjedna Srbija za 7 dana rješava određene administrativne probleme oko ishodovanja građevinskih dozvola i svih onih potrebnih papira oko velikih investicijskih projekata. Kod nas po našem iskustvu to znatno, znatno duže traje. Dakle postoji način da se taj postupak skrati. Velik državni aparat koji je proteklih 20 godina sa svakom promjenom vlasti, moramo biti potpuno iskreni, se samo povećavao, danas ima negdje oko 210 000 zaposlenih državnih službenika i namještenika i javnost često na te ljude upire prstom što naravno nije dobro. Nisu ti ljudi krivi niti su posebno povlašteni niti privilegirani zato što rade svoj posao u javnim službama. Ima ljudi koji to pošteno rade i narade se u toku svog radnog vremena dnevnoga. Prema tome, nije to baš takva priča kakva se plasira u javnosti. Hrvatska je ono što je loše uz Grčku po nekakvim podacima jedna od najcentraliziranijih država Europske unije, a prema podacima HUP-a od 21 županije samo 4 su one koje zarađuju da tako kažem, dakle koje bi mogle sebe samo financirati. To su neke stvari na koje bi trebalo obratiti pažnju kad se iza usvajanja ove strategije otvori rasprava oko osnovnih elemenata provedbe, provedbe ove ideje strategije. Državna uprava ovdje zbog javnosti treba reći odnosno javna uprava je jedan širok pojam, ona obuhvaća i državnu upravu, dakle ministarstva, državne urede sa svim svojim detaširanim područnim uredima što nije mali broj. Javna uprava obuhvaća i lokalnu i područnu i regionalnu samoupravu, znači grad Zagreb, županije, gradove, općine. Istovremeno o onome što se ne priča ona obuhvaća i pravne osobe sa javnim ovlastima. To su agencije, zavodi, fondovi koji prilično ovako jednoj sigurnoj hladovini daleko od očiju javnosti egzistiraju, a percepcija građana je da su samo državni činovnici koji su šalterski radnici u prvom kontaktu sa strankama krivi za takav glomazni aparat. Prema tome, hoću da kažem da ovdje postoji jedan potencijal za racionalizaciju javne uprave ukoliko budemo stvarno iskreno željeli u taj postupak zahvatiti. Ovdje je rečeno što se može postaviti jedno pitanje, uključivanjem u europski upravni prostor Republika Hrvatska se obvezala temeljiti postupanje javne uprave na sljedećim načelima. To je pouzdanost, otvorenost, transparentnost, odgovornost, učinkovitost, koherentnost itd. To sve lijepo zvuči. Ja postavljam jedno praktično pitanje. Zar toga dosad nije bilo, zar mi moramo zbog nekakvih europskih dokumenata tjerati, propisivati da ljudi rade odgovorno na svom poslu, da rade otvoreno, da javne službe budu pouzdane, da budu sigurne, da budu učinkovite. Pa to je uostalom u opisu radnog posla i to je ustvari ekvivalent tome nekakva plaća koja se prima. Prema tome te stvari kad budemo promijenili, kad budemo shvatili da su ti ljudi tamo plaćeni da nešto rade onda nije potrebno nikakvim deklaracijama ili nekakvim općim aktima obavezivati ih na te stvari. Nas posebno ovdje zanima dio oko ljudskih resursa gdje se govori o zapošljavanju u javnoj upravi. Vidimo da je dosad problem u zapošljavanju bio taj što sustav zapošljavanja nije bio standardiziran i onda je dolazilo do određenih osjećaja diskriminacije pri zapošljavanju, naročito u slučaju kad se radi o zapošljavanju pripadnika nacionalnih manjina. Postupak zapošljavanja u javnim službama nije bio uređen jedinstvenim propisima kao ni pravna zaštita kandidata koji su sudjelovali u tim postupcima. Naravno, to je otežavalo i poštivanje ustavnih načela o sudjelovanju u obavljanju svih javnih poslova i dostupnosti svakog radnog mjesta svim građanima pod jednakim uvjetima. Mi imamo tu određena svoja iskustva i ne bih sad o tome govorio, to se svaki puta apostrofira kao problem javne uprave. Po ovom novom konceptu se očekuje da će sad taj postupak biti puno kvalitetniji što mi naravno pozdravljamo jer se očekuje da će postupak zapošljavanja biti na način da se onemogući pogodovanje pojedincima kroz testiranja pod šiframa itd., itd. Dakle, bez obzira koliko to lijepo ovdje zvuči mi ostajemo u nekakvoj vjeri da će to tako biti jer je to ustvari jedini način da se izbjegne nekakav osjećaj neravnopravnosti, diskriminacije ili nekog sličnog lošeg osjećaja kod zapošljavanja ljudi. Ono što bi isto tako rekli to je kategorija etičnosti u poslovima javne uprave. Za nas je to vrlo bitan element, etičnost ljudi koji rade, koji komuniciraju sa građanima Hrvatske, koji stvaraju sliku otvorenosti, dostupnosti informacija i službe te javne uprave svim građanima. To je bitna stvar. Znači etičnost ne bi trebala biti korištenje javne službe u privatne svrhe, nepristranost u obavljanju javnih poslova i naravno povjerenje javnosti. To su osnovne kategorije na kojima mi inzistiramo. Imamo puno slučajeva u praksi koje bi mogao nabrojiti ali isto tako imamo i pritužbe na način kako se pojedini ljudi u sustavu javne uprave ponašaju kad se radi o obnovi. Posebne kritike su na Državni ured u Slavonskom Brodu gdje bi sad mogao citirati kako su ljudi prolazili u kontaktima sa tim ljudima u državnim uredima. Nije sad mjesto ni vrijeme ali ću skrenuti pažnju da tu nema etičnosti i onda dolazi do nezadovoljstva građana. Isto tako, problem je i korupcija. Ovdje je rečeno da je Hrvatska na 61 mjestu od 175 pomenutih država po korupciji i ono što je loše za nas sve skupa jeste da je percepcija 64% građana da su državni dužnosnici i službenici korumpirani. To je nešto što nije dobro. Na toj slici treba raditi, a Etičko povjerenstvo je isto tako u pitanju jer je do sad Etičko povjerenstvo ustrojeno na način da njezin izbor njezinih članova nije bio dovoljno transparentan. Prema tome, ukoliko je Etičko povjerenstvo pod nekakvom sumnjom transparentnosti šta onda očekujemo od nekakvih drugih organa. Isto tako mislimo da u državnim upravama, sustavu javne uprave, u državnim upravama trebaju županije dobiti veće ovlaštenje, a mislimo da se treba u stvari decentralizirati, odnosno spustiti i određena sredstva i određene ovlasti i određene odgovornosti u većem obimu na lokalnu samoupravu, na regionalnu samoupravu. Ne dovodimo uopće u pitanje broj niti županija, niti općina. Imamo za to čvrste argumente i nije sad vrijeme ni prilika da se o tome govori, ali se može argumentirati. Puno je više argumenata za ovaj broj, nego protiv. Ali treba njihovu ulogu sasma drugačije redefinirati i postaviti, treba stvar decentralizirati, pustiti novac i ovlaštenja i naravno očekivati onda odgovornost tih ljudi, čelnika županije, županijskih uprava. A pravne osobe s javnim ovlastima su se namnožile u nekakvom enormnom broju, a da pritom sustav ni ne zna sa kojim brojem javnih ovlasti ovog trenutka mi raspolažemo i bojimo se da je upravo to taj jedan segment koji u komunikaciji sa ljudima, u komunikaciji sa gospodarstvenicima stvara jedan loš image državne, odnosno javne uprave koji se stvorio. Dakle, da je to crna rupa, a ne oni činovnici koji za šalterom komuniciraju neposredno sa ljudima. I isto tako lokalna područna samouprava, dakle rekao sam za nas nije u pitanju broj općina. U pitanju je koliko će općine dobiti nadležnosti, koliko će dobiti sredstava za financiranje. Moram reći da po nekakvim Forbsovim informacijama, odnosno statistikama 50% naših općina nije samoodrživo, ne može se samofinancirati. Na žalost prvih 10 su općine gdje su pripadnici srpske nacionalne manjine u većini i to je nekakav signal koji upozorava. I zaključno, mislimo da kapaciteti za funkcioniranje u europskom upravnom prostoru su dobro ocijenjeni kao loši. Dakle, nepripremljeni smo. To ste vi ovdje rekli. Mi se sa tim slažemo. Pripremljenost za europski upravni prostor nam, pripremljenost nije dobra i na toj stvari poslije donošenja ove strategije u nekom novom terminu da li ove ili neke buduće Vlade treba izuzetno ozbiljno uraditi. Mi ćemo podržati ovu strategiju.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, Marijan Škvarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora, uvaženi kolega. Vi ste jedni od rijetkih u ovoj raspravi danas a što ja potpuno podupirem, spomenuli ipak jednu stvar, a to je da ste otvorili jednu percepciju prema javnoj upravi na način da to nije nekakva imaginarna, nestvarna stvar pa javnu upravu prije svega čine ljudi. I zaista u tom dijelu ljudi sa svojom osobnošću, sa sudbinom dijele rad jedinstvenog dijela javne uprave. I ti ljudi što ste sami rekli žele raditi kvalitetno, žele raditi u skladu sa zakonom i žele raditi u skladu sa radnom etikom. Znači, mi trebamo samo sustav puno bolje definirati sa ciljevima, argumentacijom i mislim da ti ljudi onda neće biti uvijek problem ili višak što želimo napomenuti u mnogim raspravama, nego jedan efikasan stup naše države. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor kolega Horvat, izvolite.
Uvaženi kolega, ja sam ovo govorio da bi naprosto na neki način stavio odbranu onih ljudi koji rade za šalterom, koji su vrlo evidentni za javne usluge. On je tamo, tačno se zna kad dođe i kad ode, koliku komunikaciju ima sa ljudima. On ne može otići na doručak onda kad hoće, nego onda kad je propisano i nikakao drugačije. Kod mene u mojoj Poreznoj upravi dnevno stoji stotinjak, dvjesto ljudi za šalterom i ta jedna žena radi, ubija se od posla. I sad će ona ući u kategoriju ovih 150 hiljada viška radnika. Mislim da to nije realna stvar. Istovremeno kad govorimo o sustavu javne uprave ovdje postoje kategorije o kojima se ne govori i o kojima mi nikada nismo govorili. Nikad nismo analizirali rad agencija, nikad nismo analizirali rad zavoda itd. itd. Prema tome, a ti ljudi komuniciraju i sa gospodarstvenicima i sa krupnim kapitalom i sa svima onima koji donose javnu ocjenu da je državna, odnosno javna uprava neučinkovita. Nisu oni činovnici ti koji stvaraju sliku neučinkovitosti javne uprave.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika SDP-a Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa svojim pomoćnicima, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će Prijedlog strategije razvoja javne uprave za razdoblje od 2015. do 2020. godine. Odmah na početku želim čestitati gospodinu ministru koji ovdje govori i predstavio ovu strategiju u ime čitave Vlade, ali prije svega kao resornog ministra koji je bio na čelu izrade ove strategije sa cijelim svojim timom. Mislim, a govoreći u ime kluba, to misli i moj klub, koliko god je strategija doneseno, bilo da ih je donosila Vlada ili su doneseni u ovom Hrvatskom saboru, da je ovo jedna od najboljih strategija. To je, meni se čini sasvim logično da tako i treba biti. Jer na temelju ove strategije mi u stvari tek sada krećemo u jednu sustavnu reformu javne uprave, a reforma javne uprave je reforma svih reformi, bez obzira što su neke druge možda već poodmakle kao recimo reforma pravosuđa. Primjenom i oživotvorenjem ove strategije konačno ona čuvena riječ u administraciji dođite sutra trebali bi nestati iz života javne uprave. Jednako tako kao i nešto što se institucionaliziralo a to je što ljudi ne mogu naprosto shvatiti a i dan danas egzistira u stvarnosti pa čak i u našim zakonima da je takvo ponašanje, šutnja administracije čak institucionalizirano i dovodi do izvjesnih najčešće negativnih efekata za samog građanina. To upravo provedbom strategije želimo okončati i ja vjerujem da će na ovaj put, ovo je daleki put kojim smo krenuli, ali i najdalji put počinje prvim korakom. Zbog toga i ne čudi upravo, evo ovo uvodno što sam nešto samo rekla o samoj strategiji, što su ustvari rekli sami profesori, stručnjaci i to upravo koji se bave upravnim pravom bilo da se nalaze na Pravnom fakultetu i na politologiji, gotovo svi podržali jednoglasno, podržava GONG, podržava GSV, sindikati, udruge gradova, općina i županija. Dakle možete, i mi svi skupa, možemo zbog toga biti radosni i biti ponosni. Možete biti ponosni istina i da netko ne podržava ali to je onaj famozni hrvatski jal pa onda i to možete na takav način shvatiti jer upravo ne podržava onaj tko je osam godina bio u poziciji da donese ovakav dokument kao što ste vi donijeli, odnosno koji predlažete a mi ćemo donijeti. Ali to nije, nisu donijeli. Ali donijeli su i donosili su stolove u urede gdje su zapošljavali ljude za koje smatraju da će njima biti odani. Dakle, na temelju ove strategije provest će se koncept uprave, konačno kao jednog sustava za jednu društvenu regulaciju koja polazi upravo od stajališta da uprava svojim aktivnostima ostvari poboljšanje i ostvari blagostanje jednog društva kao i da pruža javne usluge građanima, a ne da se ostvaruje dominacija državne uprave nad ljudima. Naravno da će primjena ove strategije zahtijevati i promjene u shvaćanju položaja javnog sektora u društvu, traženje jednog optimalnog nivoa regulacije sa stajališta javnog interesa. Dakle, shvaćanje javne uprave o kojoj često svi volimo govoriti kao javnog servisa građana, ali zaista kao takvog servisa a ne kao moćnog oruđa vlasti. O dekoncentraciji državne uprave govorili su mnogi kolege prije mene, pa čak i vlade razvijenih zemalja koje imaju stabilnu javnu upravu koja ne osjeti promjene vlasti nego ona radi svoj posao jer je odavno postala i profesionalna i bez utjecaja politike ipak su vlade i tih zemalja u stalnoj potrazi za pružanjem što boljih usluga same vlastite javne uprave. Efikasna javna uprava jedan je od bitnih uvjeta konkurentnosti RH, efikasna i moderna javna uprava predstavlja važan faktor u ukupnom razvoju gospodarstva ali i u ukupnom razvoju čitavog društva. Opravdano je očekivanje domaće javnosti da javna uprava zaista počne funkcionirati kao pokretač društvenog napretka, da pruža kvalitetne usluge građanima i poslovnim subjektima. Ukratko, da se i sama birokratizacija debirokratizira. Naravno da to zahtijeva, koliko god smo pojednostavili, ali sigurno da će u provedbi mjera i donošenju zakona da bi se ova strategija mogla provesti tražiti i pojednostavljenje i ubrzanje i upravnih postupaka i omogućiti pristup građanima što se već u dobroj mjeri i događa i poduzećima, dakle gospodarskim subjektima pristup javnoj upravi elektroničkim putem. Razvoj nam treba poduzetničke kulture u javnoj upravi i proaktivni stav službenika prema radu upravo da javna uprava i službenik ne funkcionira kad vidi nekog građanina koji je došao obratiti se sa svojim zahtjevom i koji mu je došao smetati i gnjaviti ga nego da funkcionira logikom svih onih službi koje su privatne, a koje imaju, koje su dobile od nas preko zakona javne ovlasti. Da je sretan da mu se pojavila nova stranka jer ga on financira. Dakle, ova strategija je odličan temelj za promjenu takvog razmišljanja. A to razmišljanje se neće dogoditi samo od sebe nego jednostavno i ovim putem koji vidimo u strategiji, koji pretakanjem i ostvarenjem mjera i promjenom Zakona o nagrađivanju, o kojem ću malo kasnije nešto reći, dovest će i do takvog ponašanja. Dakle, odgojem službenika u duhu odgovornog služenja i gospodarstvu, poduzetnicima, oblikovanje jednog efikasnog sustava nadzora zakonitosti postupanja što je također itekako potrebno i širokog informiranja građanima u svim poduzetim mjerama što Vlada poduzima. I to nije dovoljno samo preko službenih glasila, preko naših Narodnih novina nego na sve moguće načine, naći prikladne načine kako bi se građani pravovremeno o svim promjenama uputili i saznali o promjenama, saznali što promjene zakona za njih znače. Jer smo vidjeli da mnogi, mi koji smo u kontaktu na terenu s građanima, vidimo koliko su ljudi neupućeni kome se uopće obratiti. Možda ovo je prilika da se naglasi koliki je značaj javne uprave za gospodarstvo i za građane. Možda kratki osvrt u povijest sa nekoliko rečenica. Jedan … [[Govornica se ne razumije.]] koji je bio germanska varijanta merkantilizma a čiji je temeljni cilj bio poboljšanje upravo upravljanja državom, a radi čega? Radi ostvarenja novih ciljeva novog ekonomskog društveno-političkog uređenja. Dakle, kada se prelazilo sa feudalizma u kapitalizam dakle koji su bili glavni ciljevi tadašnje javne uprave da se ona osposobi kako bi omogućila razvoj trgovine, obrta i industrije u to doba. Čak u Habsburškoj monarhiji postoje dokumenti koje su glavne i poželjne karakteristike svakog službenika, namještenika, činovnika kako se u to vrijeme zvalo. Dakle već su prepoznali glavne temeljnice stručnost, pravna orijentiranost, služenje općem dobru, marljivost, revnost u službi i krepost a prije svega lojalnost. Dakle, ja često volim kad govorim o ovim temama govoriti o jednom naputku Marije Terezije koji je vrijedio i u našim krajevima, a koji evo ovako otprilike glasi za službenike koji je praktički i etički kodeks doći će…
Kolegice Antičević samo trenutak, oprostite. Ministre ja bi vas zamolio da zauzmete svoje mjesto. Izvolite.
Doći će o ure sedme i ostajati do ure petnaeste poslije podne, a i više, a i dulje kaže, ako množina otpravaka bude na to za to upućivala i zahtijevala. Zabranjuju im se kaže svađanje i pijančevanje u svojim pretkracima i kulturno obnašanje međusobno i sa svojim klijentima. Dakle, u te dvije, tri rečenice bila je čitava reforma i etički kodeks. Dakle što se kod nas događa u praksi? Neki su pokušali govoriti, duga bi to bila priča, ali možda jedna nedavno priča da državni službenik, namještenik, službenica ne želi dati određenoj udruzi ono što joj po zakonu pripada da službenički sud kaže da je to, da na to ima pravo mimo zakona. Mi ovdje gospodo donosimo zakone, ali ne mogu druge grane, i želimo neovisno pravosuđe, želimo neovisnu i depolitiziranu upravu, ali ne neovisnu od nas, ali ne neovisnu od zakona, a nama se to događa. Ljudi kojima smo mi omogućili da se politika makne da slobodno rade svoj posao nisu očito još uvijek navikli na svoju slobodu i često se događa da ne postupaju po zakonu i time direktno zadiru u zakonodavnu vlasti a naravno na štetu uvijek jedne strane u postupku. Dakle, samo društvo, samo društvo prema broju koliko nas ima, koliko imamo broj državnih službenika, namještenika često se ovdje govori jel nas ima puna, jel ih ima malo. Međutim, sva istraživanja i to neovisnih stručnjaka upućuju da naša pa gotovo državna uprava nije toliko glomazna. Međutim, što nije ovdje pitanje, jer sigurno ih negdje ima previše to svi znamo, ne treba zato biti neki poseban stručnjak, negdje ih ima previše, negdje ih ima premalo, ali ono na što upućuje ova strategija, ali što ja smatram da je prvi korak i prva mjera, ako se može mjeriti rad radnika na tekućoj vrpci, mjeriti rad svakoga, rad sudaca koji je intelektualni rad, jedan od najsloženijih pa tako je, prema tome neće biti, neće se ništa promijeniti ukoliko ne bude nagrađivanje u istom platnom razredu ne mogu biti svi isto plaćeni. Ja ću vas podsjetiti i tome sam govorila, ali ponovit ću prije desetak godina Austrija koja ne zna što je šutnja administracije provodila je jedan pilot program svjesna kaže kod nas vuku motori drugi se šlepaju, nije pravedno da u istom platnom razredu imaju svi istu plaću. Pa su započeli s takvim pilot projektom da će svi biti na minimumu ali imati mogućnost trostruko veće plaće nego što su dosada imali, a oni koji su tu negdje na toj granici minimuma da će im se zahvaliti na službi. Ispočetka je bilo gunđanje, a već nakon nekoliko dana jedan drugome su počeli provaljivati u ormare kako bi mogli zaraditi svoju plaću. Dakle dok god budu svi imali jednaku plaću dotle će se netko šlepati a dotle će netko raditi a to nije pravedno i takav službenik i namještenik koji nije u pravednom položaju ne može širiti pravdu ni primjenjivati pravedno zakon niti na onoga na koga se odnosi i što mu je dužnost postupanja. Jedna Danska ona ima daleko veću upravu, ali kod njih to nije problem jer oni su u službi upravo jer složeni su društveni odnosi dakle u službi ljudi su zadovoljni, i državna uprava a još zadovoljniji su lokalnom samoupravom. A kod nas je taj problem veliki, negdje ta lokalna samouprava neovisno o kojoj kadrovskoj kombinaciji, političkoj kombinaciji odlično rade. Međutim, negdje imamo strašne stvari koje se događaju da praktički koče zbog korupcije koče razvoj svoga mjesta, koče razvoj investicija. Dakle, nije pitanje kod državne uprave da li smanjenje, da li povećanje nego prije svega nakon dubinske analize i plaćanje prema učinku vidjet će se točno ne samo što će se tako pravedno nagraditi službenici na korist građana, nego jednako tako vidjet ćemo da li ih negdje ima više ili manje. I dozvolite da mnogi smatraju oni koji imaju razvijenu državnu upravu da postoji opasnost da vlade više ne vladaju nego da vlada javna uprava. O tome također kritičari dosta upozoravaju i govore, ja ga sada neću citirati ali uprava i svaka vlast a i sama uprava mora pokazati da ima dušu iako ako se ona ne drži zakona prijeti opasnost da onda birokracija nije duh države nego odsustvo njezinog duha. Ja vjerujem da usvajanjem strategije, donošenjem svih ovih mjera i izmjenama zakona i donošenjem zakona koji su nam potrebni krenuli smo na put od kojeg više povratka na staro nema. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo replike. Poštovani zastupnik Josip Borić replika.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice Antičević, ja reagiram na jednu vašu neistinu koju ste vi izrekli sada u ovoj vašoj raspravi. Govorili ste u ime kluba SDP-a, nadam se da ste pročitali valjda strategiju kad ste govorili o njoj? Jer baš je i ministar pohvalio prethodnu strategiju, prethodni dokument, ako sam ja dobro slušao? A i piše na stranici 15 ono što piše. Vi ste rekli da su svi koji su protiv ove strategije ustvari jalni jer da su imali 8 godina i da nisu mogli stvoriti ovakav jedan dokument. A ovdje lijepo piše da je Vlada RH 19.ožujka 2008.donijela Strategiju reforme državne uprave za razdoblje 2008.-2011.kojom su utvrđene pretpostavke za ostvarenje vizije moderne javne uprave. Onda kaže, ova je strategija uspješno provedena budući da je ukupno realizirano približno 89% predviđenih mjere u što su uključene i mjere koje su djelomično realizirane odnosno čija je realizacija u tijeku. I onda se nabrajaju sve te mjere koje pospješuju tu priču da je to bila zaista jedna uspješna Strategija reforme državne uprave. A vi utvrdite ovdje da su svi koji su protiv ove strategije zapravo jalni jer da u 8 godina nisu učinili ništa, a to nije istina jel ovdje lijepo piše u tekstu ove strategije da je netko nešto napravio. I mislim da to nije uredu da zbog toga što želite hvaliti ministra velikim riječima,najbolje, nikad doživljeno, najljepše da ne možete minorizirati ono što piše jer mi raspravljamo o onome što piše, ne baš samo o osobnim stavovima. Ja mislim da ste vi jalni na ove koji su došli poslije vašeg mandata, a vi ste bili ministrica pravosuđa i uprave što niste ništa napravili i onda ste bili silno nezadovoljni što je Vlada poslije vas nešto napravila. I tu ste očito našli taj razlog zbog čega bi trebali uvrijediti sve one ostale koji se s ovom strategijom ne slažu jer je donesena u krivo vrijeme, evo na kraju mandata. A mi smo je donijeli odmah na početku i nešto se napravilo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Ja sam mislila da se vi nećete vraćati u prošlost, ali već kada se vraćate u prošlost, da, ova vlast vam priznaje da ste bili detektirali nekakvu viziju, da viziju i ja vam zato dajem priznanje, ali ne i za provizije o kojima raspravljaju domaći sudovi.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolegice Antičević govorili ste u svojem izlaganju u ime kluba o nekakvome uhljebljivanju u državnoj upravi, pa s obzirom da su vas činjenice demantirale da je tih uhljebljenih predstojnika i zaposlenika javne uprave izvršilo 89% svih zadanih promjena iz bivše strategije, da su postupali onako kako je to nalagala strategija i uspješno ih je pohvalio i ministar sam, no međutim takav uspjeh nije odolio vašem političkom pritisku pa su svi ti pročelnici smijenjeni. Ne samo oni nego i neki njihovi zamjenici degradirani. To je političko djelovanje u državnu upravu, to je ono uhljebljivanje o kojem vi govorite, to je ono što ne želite nikako priznati, a istina je. da, one koji su provodili 89% mjera koje su zacrtane strategijom 2008.-2011.sve ste ih redom posmijenjali, nijedan nije u RH ostao. I to je živa istina i o političkom uhljebljivanju nemojte govoriti jer vi i vaš jal i objede nisu sigurno dobrodošle, demantiraju vas striktni podacima.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Ja ne znam jel ovakav govor i ovakva replika jel to pitanje hrabrosti ili one druge strane hrabrosti. Dakle promijenili su se ljudi koji su se promijenili na temelju zakona. Vi ne kada ste bili u poziciji, kada ste došli na vlast da ste promijenili sve nego ste promijenili ljude koje ste u prvotnom mandatu do 2000.postavili, a koje je ondašnja vlast koja je slijedila nije promijenila jer niste vjerovali tima jer nisu smijenjeni i vi govorite o tome. Pa zaista i ako je od vas, previše je.
Hvala lijepa. U ime predlagateljice strategije poštovani ministar Arsen Bauk.
Meni je žao što nema gospodina Borića i bivšeg ministra uprave. Dakle ja ću pročitati ono što je gospodin Borić pročitao. Vlada RH 19.ožujka 2008.donijela Strategiju reforme državne uprave za razdoblje 2008.-2011.kojom su utvrđene pretpostavke itd., itd. i na pisali smo da je 89% mjera izvršeno, dakle i to je točno. Izvršeno je iz dokumenta koji se zove Strategija 2008.-2011.ali ne piše da su izvršene od 2008.-2011., neke od njih su izvršene i nakon toga, dakle kada smo mi došli u poziciju jer one dobre stvari koje su bile tamo predviđene i koje su započete, naravno da smo završili, pa tako i centralizirani obračun plaća, što piše na strani 17, a on je završen tek 2014.godine ustvari završen 98% još moraju neke institucije ući. A što se tiče pohvala, ja bih spomenuo dakle ono je doneseno 19.ožujka 2008.kada nije u sustavu državne uprave postojalo Ministarstvo uprave, bio je Središnji državni ured za upravi čiji je zamjenik državnog tajnika bio današnji zamjenik ministra uprave dakle gospodin Pičuljan, dakle on je tada bio i sada je zamjenik ministra. Prema tome ne bi se moglo reći da je ovo baš bila neka velika pohvala HDZ-ovoj vladi u prošlom mandatu na učinkovitosti, je bila na idejama i neke ideje su bile dobre su završene i neke su se nastavile i ja sam siguran da će i dobrih ideja jednom kada bude nekad za 5, 9, 13 godina biti u prilici da će ponovo dobre ideje se nastaviti. Prema tome, evo sam htio to reći da ne bi se krivo interpretirala napisano referiranje na staru strategiju 2008.-2011., dakle neke stvari su bile dobro napisane, provedene do izbora i nakon izbora provodili su obe vlasti. ono što nije dobro napisano smo promijenili pa smo krenuli provoditi. I prema tome samo bi htio da te interpretacije ne, evo gospodine Boriću baš sam se referirao na vas i žao mi je. Je, je ovo što piše 2008.-2011.to je naziv dokumenta strategija, a mjere su se provodile i nakon 2011.primjerice COP se proveo 2014.godine, tako da nije bila pohvala samo vašoj vladi, dapače bila je u manjem dijelu. Ali opet onom što je dobro to ne bi trebalo.
Imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa meni bi bilo drago gospodine ministre da ste i vi pročitali sve ono što ste napisali i donijeli u ovaj Hrvatski sabor. Ovdje ste jasno pobrojili 11 ili još više mjera zapravo 13 mjera koje su učinjene i koje su bitno poboljšale rad javne uprave, koje su decidirano opisane na ovoj stranici 15, 16 i 17. i jasno govore o tome što je. Meni bi bilo drago da ste u svojem izlaganju sada kada ste htjeli objasniti što je to učinjeno od 2011. do 2015. ili 2014. za koju se govori. Jasno bi bilo da ste rekli, bar pobrojali, osim ove jedne koju ste napravili, što to osim smjene svih čelnika ureda državne uprave.
Odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Dakle naslov dokumenta je bio Strategija reforme državne uprave za razdoblje 2008./2011. i ove mjere koje su nabrojane su napravljene u tom razdoblju i nakon toga. Evo recimo zadnja mjera na strani 17 uspostava centralnog obračuna plaća je napravljena 2014. godine. Ali ona ne bi mogla biti napravljena da 2011. godine nije uspostavljen sustav gdje su se popisali svi državni službenici. I da se to nastavilo raditi 2011. mogli smo to imati odmah ali se nije nastavilo raditi zbog otpora unutar sustava za vrijeme vaše i jednim dijelom za vrijeme naše vlasti. Ali smo mi taj otpor uspjeli skršiti i uspjeli smo to završiti. Prema tome, to je nešto šta je bilo … … [[Upadica se ne čuje.]] Ima još tu i tamo nešto ali dakle možete vidjeti mjere koje su bile da su se one provodile i kasnije. Naravno, obzirom da je vrlo sličan tim radio i ovu strategiju i tu strategiju meni jednino nije jasno kako vam je ova tako loša a ona koja je bila za vrijeme vaše vlasti je bila tako dobra. Ali to sada držim dijelom opozicijskog djelovanja. A što se tiče Ureda državne uprave koje ste spomenuli, pa nije baš da su smijenjeni svi čelnici, ja ih mogu nabrojati 5, 6 koji su ostali, neki od njih koji su bili čelnici su sada zamjenici a njihovi zamjenici su postali čelnici. Neki su jednostavno zbog godina otišli u mirovinu. Prema tome, to je, ja ne znam ustvari da je to baš tako kako ste rekli. Dakle ni jedan predstojnik koji je bio predstojnik nije nakon toga dobio raspored na niže mjesto od pomoćnika predstojnika i nekoliko novih nestranačkih osoba je također na javnom natječaju dobilo. To je tako. Evo možemo ići od županije do županije ali neću sada, mislim da čak ne mogu ni osobne podatke iznositi na mikrofon jer se to radi o službeničkim osobnim podacima ali možemo popis napraviti.
Poštovane kolegice i poštovani kolege, molim vas da barem u Saboru ne radite temeljnu grešku pa hrvatsku Vladu zovete naša i vaša Vlada, ja vas lijepo molim. Može biti Vlada u mandatu tom i tom ili Vlada po imenu premijera. Ja vas lijepo molim, to radi nas, radi Hrvatske. Hvala lijepa. Idemo u raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Krešimir Bubalo. Izvolite kolega Bubalo.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče našeg Sabora [[Upadica PREDSJEDNIK: Vaši i naši.]] Uvažene kolegice i kolege, malo da se čovjek našali ali izgleda da više ima ljudi iz ministarstva, izvjestitelja skoro nego nas saborskih zastupnika. Ali u svakom slučaju [[Upadica PREDSJEDNIK: To je pohvalno.]] Tema je izuzetno, pohvalno za ministarstvo i ministra. No, tema je izuzetno važna, posebice za nas koji pripadamo regionalnoj opciji i gledajući Prijedlog Strategije razvoja javne uprave za razdoblje od 2015. do 2020. sigurno je bitno reći da ova Strategija analizira gdje smo, što želimo biti i kako stići do toga cilja. Dosta je toga rečeno danas i sigurno da u ime kluba HDSSB-a želim reći da je ovaj prijedlog Strategije razvoja, baš razvoja javne uprave za razdoblje 2015.-2020. za nas prihvatljiv i mi ćemo ga podržati no sigurno da uočavamo i određene stvari koje smo očekivali da će već sada biti izrečene. Pa sigurno da bi kao regionalna opcija iz Slavonije i Baranje voljeli da u ovoj Strategiji na strani 109 po 17.2 piše Slavonija i Baranja regija, onako od Iloka do Ilove i da se upravo taj koncept regionalizacije Republike Hrvatske počne provoditi. No, gledajući što je napravljeno prošlih nekoliko godina onda možemo određene stvari pohvaliti kako od centralnog obračuna plaća do analize isto tako objedinjavanje informacija, ocjenjivanja ljudi koji rade u upravi. Jer često i mi kao ljudi s terena, imali smo prigodu čuti da netko ne radi dobro, da je možda osoran, bezobrazan a nekad nisi nekog mogao nagraditi ako radi dobro ili pokuditi ako radi loše no često sam imao osjećaj i ja osobno u svom radu da imamo 20% više ljudi i 10% manje. Često smo imali ljude koji su navikli onako raditi po starom šablonu a ponekad nisu bili samoinicijativni, samoodgovorni i to je također jedan od problema sa kojim se suočava i ova Vlada no isto tako i ljudi koji očekuju odgovore četo od načelnika, gradonačelnika, župana po terenu. Jer kada netko dođe u gradsko poglavarstvo onda očekuje da mu se problem riješi. A kada vi znate za pojedini dokument da treba na desetke suglasnosti, dozvola da čekate mjesecima, pa evo danas se dosta DUDI spominjao kada kao jedan gradonačelnik ili župan nikom ne odgovori u godinu ili dvije dana onda se pitate da li ta institucija treba ili ne treba ili kao što je kolega Lesar malo prije govorio da li nešto treba škarama i sjekirom udariti. Ali evidentno je da Vlade su se mijenjale, malo HDZ-ova, malo SDP-ova, ja bih rekao da je državna uprava bujala pa zato i jesam rekao maloprije kada je kolega Lesar spominjao broj zaposlenih po županijama kada smo komparirali da smo izgubili gotovo 300 tisuća ljudi u Hrvatskoj od '97. do, kada je bilo 793 zaposlena do 2014. 2275, osim grada Zagreba, onda možemo reći da su županije bujale primjerice kao gljive poslije kiše i to je ono što nije dobro. No gledajući sustav koji imamo ova strategija ide ka njegovu unapređenju i definira jasne ciljeve sa godinama. Volio bih da imamo uz te ciljeve i probleme koje rješavamo svagdje i financijski iznosi koliko će nas šta koštati u idućem vremenu, no evidentno je da puno tih stvari u ovom trenutku nema političkog konsenzusa. Dal ćemo politički konsenzus čekat do iza parlamentarnih izbora pa izgleda da hoćemo. Vjerojatno se nitko neće odlučiti povući one rezove koje moramo, neće donijeti političke odluke, a vjerojatno ćemo dobiti iz Europske komisije kao političke naloge u idućoj godini, a to je da racionaliziramo našu upravu, to je da budemo efikasniji i učinkovitiji, da imamo bolji sustav nagrađivanja ali isto tako i kažnjavanja i da budemo efikasniji. Pa i danas smo imali na odboru isto jedno pitanje ministre, 330 ljudi radi u općinama, gradovima, županijama, nemaju položen državni ispit. Po zakonu je to nemoguće, a evo imamo i takvu situaciju pa se pitamo da li su ljudi dovoljno stručni, educirani, da li mogu radit ili ne. Često se govori o natječajima kako se ljudi primali ili ne primali. U te institucije kažu nema zapošljavanja. Pa kad bi sad na enter izvukli koliko od tog trenutka kad je prestalo zapošljavanje zaposleno ljudi u sustavu državne uprave onda bi se vjerojatno konsternirali. Prema tome, odluke se donose, u Saboru se raspravlja, a nakon toga se ne provode odluke. Ja se nadam da ova strategija neće ostat mrtvo slovo na papiru nego da će se postupat po ovim jasnim smjernicama, isto tako i rokovima. Volio bih da imamo još bolje … analize, no sigurno da je prijetnji dosta i problema dosta i da nema političkog konsenzusa da se krene u agresivnije rješavanje naših problema, a to je prije svega veliki broj ljudi koji radi u upravi. Gledajući ovu strategiju možemo reći da se sastoji od 20 ciljeva, 48 mjera i 20 analiza te niz drugih aktivnosti koje je potrebno odraditi. Znači imamo strategiju koja reproducira niz dodatnih dokumenata, a volio bih da te dokumente u idućim mjesecima i godinama se kontrolira, jer u idućem razdoblju 2020. kao što ste i sami rekli proći će tri Vlade, no ako ovo ostane mrtvo slovo na papiru i ako se ne bude kontrolira dinamika onda bojim se da nećemo … doći do onog cilja do 2020., da nećemo povući dovoljno europskih sredstava i da nećemo ispuniti ono što piše u ovoj strategiji. Gledajući isto tako i ono što muči općine, gradove, županije, a to je porezni zakon koji smo mijenjali, posebno porez na dohodak, bojim se da nećemo moći ojačati jedinice koje su nam važne, općine, gradove i županije jer neće imati dovoljno sredstava za učešće i to je jedan od velikih problema koje ste napravili u ovoj godini i mislim da će se negativno reflektirati i na provođenje ove vaše strategije. Gledajući na niz napisanih mjera u strategiji nema procjene financijskih sredstava, to sam rekao po svima i bilo bi korektno u svim zakonskim prijedlozima da imamo također taj dio. Konkretni prigovori na određene mjere i ciljeve u strategiji, kaže mjera 1.6. ukloniti nepotrebna upravna postupanja. Rok za provedbu 2020. Zar ćemo čekati 5 godina da otklonimo neke nepotrebna i upravna postupanja? Ministre, moramo to puno brže. Cilj 8 - djelotvoran i transparentan sustav zapošljavanja u javnoj upravi. Mislim da u Saboru ne treba trošit riječi na to. Isto tako mjera 8.1. uspostavit centralno koordinirani sustav zapošljavanja u javnoj upravi. Što to znači, da će se raspisivati … samo jednom mjestu tj. iz Zagreba? Zašto centraliziramo sustav, bitnije je propisati jasne kriterije. Isto tako cilj 11 – optimalni broj zaposlenih u javnoj upravi. Mislim da na tome trebamo svaki dan raditi, a ne čekati ove rokove koje ste zacrtali. Isto tako racionalizirati sustav lokalne i područne (regionalne) samouprave, no gledajući 17.1. definirati … funkcionalne i fiskalne decentralizacije. To je ono što najviše nas muči i sigurno da očekujemo sa odgovornosti da i … bude veći u općinama, gradovima, županijama kako bi zajednički podnosili onaj teret odgovornosti koji imaju. Gledajući mjeru 17.2. – utvrditi optimalni teritorijalni ustroj Republike Hrvatske, tu smo očekivali puno više iako možemo reći da je ova strategija prvi korak i zato dajemo potporu ovom dokumentu jer mislimo da je dobar i da ste smogli hrabrosti krenut s prvim korakom. No očekivali smo upravo ovdje ono što sam rekao maloprije, a to je da se regionaliziramo, da idemo u regionalizaciju Republike Hrvatske. A gledajući i moje iskustvo je da one općine koje imaju prihod po stanovniku ispod 1000 kuna da teško funkcioniraju. Ne možete očekivati da će same općine, neke već to rade, pravnu službu zajednički koriste tri općine, neke druge savjete itd., ali ne može se očekivat da će oni sami ići u objedinjavanje. Pa moraju se te stvari događati po jasnim kriterijima sa razine i Hrvatskog sabora, osluhujući ono što je dobro upravo za naše građane Republike Hrvatske. Također, gledajući prijedloge modela, kriterije i mehanizme za suradnju mislimo da ti modeli moraju biti jasniji za suradnju i to smo očekivali također u ovome dokumentu. Također, gledajući strategiju i gledajući da je usmjerena na promjene modela organizacije države, a neposredno da … model nije dobar i to se često čita u medijima, onda možemo reći šta smo čekali i ove tri godine vašeg mandata jer često smo slušali ne samo u Planu 21 nego i nakon dobivanja izbora od strane Kukuriku vlasti da se određene stvari raditi, od regionalizacije, decentralizacije, no svjedoci smo da se to nije učinilo. No evo kažem u ime kluba očekujem da ovo bude polazni dokument na osnovu kojeg će se graditi i svi ostali drugi dokumenti koji će doprinijeti da imamo još bolju, još efikasniju upravu, da naši građani još lakše ostvaruju svoja prava, dolaze do informacija, da ne moraju lutati i da ne moraju čekati na neke dokumente dugo. Ovdje imamo u ovom dokumentu jasan popis želja do 2020. godine. Prema tome, bit će još želja dosta. Oni koji danas kritiziraju, a dobro je da se kritizira vjerujem da ćete određene stvari i ubaciti u strategiju. Vjerojatno će imati mogućnosti i u idućim godinama davati svoje sugestije, jer ovo je polazni dokument na kojem će se graditi i svi drugi dokumenti. Prema tome, čestitamo vam na prvom koraku. Očekujemo i one druge korake i klub HDSSB-a će podržati ovu strategiju. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega Bubalo. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke i poštovani zastupnik Marijan Škvarić.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Kada govorimo o ovome Prijedlogu strategije razvoja javne uprave za razdoblje 2015. do 2020. godine dobro bi bilo, a zato je i definiran onaj pojmovnik, opis pojmova na početku da uvijek ponavljamo i uvijek pratimo, uvijek učimo stvari koje nam trebaju. Tako da bih ja opet spomenuo što je to javna uprava koja piše u opisu pojmova, da je to skup upravnih organizacija koje obavljaju poslove od javnog interesa, a obuhvaćaju tijela državne uprave, jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave, te pravne osobe sa javnim ovlastima. Javna uprava radi i javne usluge, a to su skup poslova kojima javna uprava osigurava ostvarivanje prava i interese korisnika sukladno propisima. I naravno moraju biti zadovoljeni javni interes, a to je prednost ili korist zajednice kao cjeline ispred privatnih ili osobnih interesa i to je definirano u prije svega nazivu ove strategije. Naravno, kada to definiramo i označimo onda vidimo da je javna uprava osnovna struktura našega društva. Zašto? Pa da li ima nešto što vas prati praktički cijeli život od rođenja pa do samog našega kraja? To nas prati javna uprava. I onda u tom dijelu moramo gledati i ove pojmove što su te usluge, što je to javni interes da u tom našem životu imamo zaista taj put barem da ne bude imala one probleme koje smo u ovim raspravama velikim dijelom i dohvatili. E sada, to definiramo, moramo strateško planirati. I da, dobro je naziv strateško planiranje jer je to proces u kojem se definira vizija, strateški ciljevi, vrijeme i način njihovog ispunjavanja, mjere, procjene rezultata i sustav praćenja postignutih rezultata. I ovaj dokument je na najboljem putu da to riješi i evo čestitke i zahvala što smo krenuli na taj put, jer moramo definirati viziju i strateške ciljeve. Ako ne znamo što želimo onda taj put nikad nećemo doseći. Vrijeme i način njihovog ispunjavanja. Možda čak bih rekao da smo u ovih pet godina kao ovo što smo zacrtali ispunimo, mislim da itekako možemo biti svi zadovoljni a ne samo mi nego prije svega generacije koje dolaze iza nas. Ali dobro si postavite ove ciljeve. A mjere procjene rezultata i sustav praćenja postignutih rezultata to je osnov svega. Mjere u svakom trenutku moramo imati na raspolaganju, a naročito mi u Hrvatskom saboru. I kada govorimo o strateškom planiranju prije svega smo istaknuli ciljeve koje želimo postići, a cilj je uvijek pitanje kakvu želimo javnu upravu. Ali dok to odgovorimo onda uvijek moramo malo i pitati se a kakvu upravu imamo i sada. I u ovoj strategiji je napravljena određena analiza koja ukratko definira da se većina prigovora domaće i strane javnosti odnosi na postupanje u javnoj upravi koja traje predugo, te su često nepotrebno složena. Na nejasne nadležnosti različitih institucija za pojedina pitanja, na lokaciju tijela koja rješavaju o pojedinim pitanjima, te na radno vrijeme institucija i kontakte koji su često teško dostupni. Sve navedeno dovodi korisnike pred birokratske prepreke u ostvarivanju njihovih prava, obaveza ili pravnih interesa. To je dosta teška kritika, ali ove mjere i analize su ipak na onom dijelu da nam pokažu što i kako. Ali ipak ne možemo baš tako biti i kritični. Ono kao gradonačelnik mogu reći da mjere javne uprave koje su definirane, a ima ih puno koje su pokazane u samoj strategiji, ali i odlukom i mjerama naše Vlade, a to je da, prije svega zadovoljan sam da se, tu je već bilo i riječ da ipak građevinske dozvole se izdaju za 30 dana. Neki dan je župan Baranjske županije dobio nagradu od gospodarstvenika što je jedan veliki poduzetnik u Varaždinsku županiju dobio građevinsku dozvolu za jedan dan. U Međimurskoj županiji također se isto za jedan dan mogu dobiti građevinske dozvole. To je ona mjera koja itekako postiže razvoj našeg gospodarstva. A kao građanin mogu biti itekako zadovoljan da primjerice u matičnom uredu bilo gdje u Hrvatskoj mogu dobiti sve one dokumente koji su mi potrebni. Ali kada govorimo o cijeloj strategiji već sam i u pojedinoj raspravi napomenuo osim svega toga ipak najbitniji su nam za realizaciju ovog dijela revizije ciljevi a to su nam ljudi. Mislim da ljudski potencijali su uvijek najveći problem, čak i puno manji od financijskih resursa i operativnih, da u njih treba najviše ulagati. Ja bih se u tom dijelu malo više odredio po toj analizi stanja, jer bi tu možda po mišljenju i Hrvatske narodne stranke i mene osobno trebalo najviše napraviti si truda i aktivnosti. I tako da u analizi stanja stoji da u javnoj upravi ravnopravni odnosi zaposlenih nisu regulirani na jedinstveni način. Tako su postupci zapošljavanja prava, obveze, odgovornosti, te ostala pitanja od značaja za rad državnih službenika i namještenika regulirani primjerice Zakonom o državnim službenicima, ravnopravni odnosi službenika i namještenika u lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi primjerice Zakonom o službenicima i namještenicima u lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi dok se za namještenike i ostale zaposlenike u javnoj upravi primjenjuje Zakon o radu. I sad dok to malo gledamo onda je taj dio dosta teško na jedinstven način regulirati odnose zaposlenih. Tu spominjemo kompetencije zaposlenih u javnoj upravi, a ona je temelj dinamike brzog razvoja javnog sektora jer treba biti dobro obrazovan i kompetentan kadar. Pa rijetko možemo reći da se nešto loše napravilo zato što je to bilo iz namjere, nego se uvijek veli to je bilo iz neznanja. Znači, da to preduhitrimo zaista trebamo kompetenciju i obrazovanje dići na što veću razinu. Zapošljavanje u javnoj upravi, javnim službama, sustav zapošljavanja nije standardiziran. Ne bih ga obrazlagao, ima ga u strategiji dovoljno dobro ocijenjeno i opisano ali itekako zapošljavanje nam treba biti jedan od ključnih pitanja. A tu zapošljavanja uvijek prije svega gledam to, ne gledam kao trošak nego gledam kao investiciju. Ti ljudi koji to rade trebaju stvarati nove vrijednosti i onda oni nikad ne trebaju i ne smiju biti trošak. Tako da ljudi nisu krumpiri da ih bacamo kroz prozore van nego im naći mjesto, osigurati im zaposlenje i osigurati im na neki način obveze koje trebaju imati. Obveza i posla ima u javnoj upravi itekako. Sustav ocjenjivanja, nagrađivanja i napredovanja u javnoj upravi, postupak ocjenjivanja u državnoj i javnoj upravi nije standardiziran te se ne primjenjuje na sve zaposlenike. Postupak ocjenjivanja državnih službenika i namještenika kao i službenika i namještenika u tijelima jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave suviše je složen i dugotrajno povezan s velikim troškovima donošenja rješenja o ocjeni i žalbenim postupcima … [[Govornik se ne razumije.]] jasnih, objektivnih i mjerljivih kriterija za ocjenjivanje. Kada god imate sustav ocjenjivanja koji se više bazira ne na mjerljivim stvarima nego na određenim percepcijama samog posla prema tom dijelu znamo i mi koji vodimo i dajemo ocjene nije jednostavna stvar. Sustav plaća u javnoj upravi nije reguliran na jedinstveni način i prije svega etika u javnoj upravi među ostalim je pretpostavkama uspješne javne uprave i obavljanja javne službe, to su integritet, objektivnost i učinkovitost njezinih zaposlenika. U RH potrebno je uspostaviti jedinstveni sustav standarda ponašanja zaposlenika u javnom sektoru. Naravno, ne bi dalje analizirao ostale mjere koje su u strategiji definirane. Mogu reći da su izuzetno dobro definirane sa ciljevima, mjerama, rokovima i ostalim stvarima. Ja bih tu ipak iznio nekoliko primjedbi koje se tiču strategije ili prijedloga. Prvo, kao čelnik lokalne uprave možda sam mišljenja da opis i strategija razvoja lokalne i regionalne samouprave koja je definirana samo na 5 stranica znam da su se određene stvari i definirale za lokalnu i regionalnu samoupravu i putem drugih mjera unutar same strategije ali ipak je njezin toliko specifični slučaj i težina da bi ona morala imati puno veći značaj. Čak sam možda i mišljenja da možda lokalna uprava je previše zanemarena od strane struktura državne razine jer je to prepušteno načelnicima i gradonačelnicima nek se snalaze, nek rješavaju probleme. A te probleme kad gledamo u odnosu na državnu upravu su višestruki. Državna uprava recimo ima standardizirane djelatnosti kao što su ministarstva i agencije i oni se bave jednim određenim stvarima. A u lokalnoj upravi se bavimo sa svime time. Tako da tu zaista moramo imati dobro određen sustav kompetenciju, nagrađivanje, sve one stvari koje su slabosti koje sam spomenuo u analizi stanja ljudskih potencijala. I naravno ono što sam rekao i na odboru ne bih baš bio za to da i na analizi ove lokalne uprave na kraju je činjenica da najveći problem u lokalnoj samoupravi je korupcija na nižoj razini. Pa ne bih baš htio da svatko tko dođe, bilo kojeg mog kolegu načelnika, gradonačelnika i prvo što vidi da je taj načelnik i gradonačelnik korumpiran. Mislim da izuzeci postoje kao i svugdje, ali ima itekako puno kvalitetnih kolega i kolegica u tom dijelu koji se zaista pridržavaju zakona i rade kvalitetno i stručno svoj dio posla. Ne bi baš to trebalo biti kao zaključak na kraju i na toj razini. Druga primjedba koju bih spomenuo ono što piše u strategiji, a to je upravljanje provedbom strategije koji je definiran na način da Vlada predlaže Strategiju razvoja javne uprave Hrvatskom saboru i usvaja akcijske planove. Ured predsjednika Vlade RH ima glavni zadatak za praćenje provedbe strategije, a Hrvatski sabor usvaja strategiju. S time da se definira da bi se trebalo definirati jedno radno tijelo Hrvatskog sabora koje bi bilo zaduženo za praćenje provedbe strategije. Je li to jedno postojeće radno tijelo ili novoosnovano radno tijelo? Tu postoji jedan problem. Da, ovdje smo malo imali i slažem se da čak i tri vlade se mogu promijeniti do završetka provedbe ove strategije, čak i tri mandata ovoga Hrvatskog sabora i svaki puta radno tijelo mora imati nove članove koji su definirani uredbama Sabora. A znamo i sami kada dolazi do ostavke, odnosno do formiranja i konstituiranja novih tijela uvijek postoji jedan vakuum gdje za ovakvu strategiju to nije možda dobro. Pa predlažem da bi bilo možda bolje osnivanje jednog stalnog stručnog vijeća sastavljeno od predstavnika državne uprave, stručnjaka i nevladinih organizacija koji će raspravljati minimalno dva puta godišnje te slati izvješća o provedbi mjera i Vladi i Saboru. I treće, na kraju kad govorimo uvijek o strategiji kao temeljnom dokumentu pitanje je razumljivosti. Da li je ovaj dokument razumljiv široj javnosti? Mislim da bi trebalo iz ovog dokumenta napraviti jedan skraćeni prikaz koji naglašava bitne odrednice strategije, objaviti ga na društvenim mrežama, u svim institucijama da građani i zajedno da imamo javnost i transparentnost na većoj razini. Jer uvijek se nađe netko da ne zna, nije upoznat. Mada moram istaknuti da provedba prije svega donošenje prijedloga strategije je jako kvalitetno napravljena jer su bili uključeni svi ključni čimbenici putem javnih rasprava u ovom dijelu, tu zaista čestitke. Ali ajmo učiniti svaki korak jer zaista o svima nama ovisi što sam rekao da ova strategija ako je … [[Govornik se ne razumije.]] za 5 godina sve ove mjere koje smo definirali na način da će to itekako biti za korist cijele Hrvatske. I naravno uvijek je dobro spomenuti krajnji cilj, a to je osiguranje pravovremene, pouzdane, kvalitetne javne usluge korisnicima radi osiguranja višeg životnog standarda svih građana i stvaranja poticajne poduzetničke okoline. Oni posebni ciljevi koje bih spomenuo to je da želimo provesti decentralizaciju, depolitizaciju i naravno teritorijalni preustroj. Slijedom svih tih navoda i stavova klub HNS-a Liberalni demokrati će podržati donošenje Strategije razvoja javne uprave za razdoblje od 2015.do 2020. godine. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na redu je klub HSU-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima dakle ako u Hrvatskom saboru raspravljamo o ovoj strategiji koja predstavlja jedno strateški važno područje a modernizacija javne uprave pridonosi pružanju bržih i boljih javnih usluga. Ma ne vidi razloga zašto se o tome ne bi raspravljalo u Hrvatskom saboru, zašto Hrvatski sabor takvu strategiju ne bi donosio i zašto bi to bilo manje važno od strategije nacionalne sigurnosti? A mislim da su građani uvijek u pravom planu, a Sabor baš ne mora donijeti samo one strategije koje pišu u Poslovniku ili u Ustavu, pardon u Ustavu može puno šire ako je to u funkciji boljitka građana RH. I zašto ne saborska radna tijela za praćenje provedbe te strategije, ko kaže da to moraju biti stalna radna tijela, da mi ne možemo imati neka ad hoc tijela za praćenje provedbe strategije? Mi smo poprilično u Hrvatskoj zabetonirani u stavovima i imamo određene blokade, sve doživljavamo vrlo, vrlo institucionalno. Mislim da bi sami mi trebali biti fleksibilniji u pristupu da bi stvari kretale na jedan jednostavniji ili ležerniji način na bolje. Dakle, gotovo da nitko ne može biti protiv nečega što se definira, što definira ova strategija a to je razvoj, razvoj javne uprave koji je definiran ovom strategijom da bi se trebao onako an general odvijati u tri smjera, prvi je smjer pojednostavljenje i modernizacija upravnog postupanja, drugo je unaprjeđenje sustava razvoja i upravljanja ljudskim potencijalima odnosno stvaranja moderne javne službe i treće je reforma upravnog sustava sukladno najboljoj praksi i iskustvima prema europskim standardima. Dakle, tu otprilike ona priča o vizi, misiji, ciljevima i tako nekako se samo po sebi je pobrkana. Zašto? Zato što ovo nije vizionarstvo, ovo je na neki način ugledanje na moderne i funkcionalne europske javne uprave. Misija je ovog ministarstva i obaveza je ovog ministarstva da to provede, cilj je modernizacija i razvoj, to je prvi i temeljni cilj, a što ćemo usput dvadesetak drugih ciljeva postići to je već druga stvar. Ali cilj je imati modernu javnu upravu u funkciji građana i zadovoljstva tih građana. Dakle, već je neodrživo da naši građani su izloženi onoj sintagmi naše javne uprave niko me ne može tako malo platit koliko ja mogu malo radit. Ja sam siguran da se svi slažete da je to prisutno i u našoj javnoj upravi. Dakle, otprilike da budemo najprostijim rječnikom izloženi smo zabušavanju. Drugo, javnost percipira javnu upravu, dakle građani kao birokraciju u onom najpogrdnijem smislu te riječi i smatraju da birokracija najviše voli sebe množiti. Dakle, ako nemam posla izmislit ću neki novi posao samo da imam posla, da opravdam svoje postojanje. Prema tome, definitivno mora doći tome kraj, ovaj narod niti ima mogućnosti, niti volje, niti može dugoročno više takvo ponašanje trpjeti, niti plaćati a mi jesmo odgovorni za takvo stanje, jesmo odgovorni za takvo stanje. I mislim da ovdje puno zanimljivije će biti donošenje akcijskih planova i donošenje utvrđivanje prioriteta kojim putem će se ići. Da li će to stići ova Vlada, da li će to druga Vlada ali činjenica je da strategija koju mi ovdje u ovom sazivu donesemo će biti obvezujući i za sljedeće Vlade ma koje one bile. Isto tako neodrživa je situacija da svega 25% službenika i namještenika imaju visoku stručnu spremu a tražimo modernu javnu upravu po mogućnosti sa znanjem stranih jezika, sa komunikacijskim vještinama itd. sa svime onim što, sa stalnim usavršavanjem itd. to je stanje koje je neodrživo i sigurno u akcijskom planu će morati biti planiranje i školovanje kadrova. Takvih kadrova ima vrlo malo na tržištu, malo ima autoriteta u javnoj upravi, ako su to vrsni pravnici onda obično završavaju u nekim trgovačkim društvima, u nekim mirovinskim fondovima, u nekim bankama koje su solidno plaćene. Tko kaže da nije došlo vrijeme da se i karijera stvar i u javnoj upravi pogotovo ako ona ima svoju vertikalu prema brislu. Dakle postoji način napredovanja, ako sam vrsni stručnjak javne uprave ne moram završit svoju karijeru u svojoj općini, gradu, županiji nego mogu završiti negdje u europskoj javnoj upravi. Dakle, da ne koristim onu drugu riječ koju sam prije na neki način pogrdno izrekao. Prema tome, naravno da tu treba planirati kadrove ali nećemo moći dobre ljude i autoritet platiti dovoljno, država će vječito biti kratka sa novcem, ali moramo se možda vratiti i u prošlost kada su neke države koje su funkcionirale i bile vrlo funkcionalne na ovom području nikad nisu iz jednog područja imali svog administratora nego je bio iz nekog drugog područja da se ne bi korumpirao ali su osigurali i stambene uvjete i uvjete školovanja djece itd. dakle postoji puno načina na koji se može zadržati stručnjak u radnom odnosu u javnom upravi na koji se ga može motivirati da bude autoritet i da na neki način kormilari ekipama koji daju usluge građanima. Ono što se iz današnje rasprave nikako ne bi složio da ćemo mi plaćati rad po učinku. Vrlo je teško mjeriti kvalitetan posao u javnoj upravi. Ajmo krenuti sa npr. HZMO, za jedno rješenje za jednog čovjeka koji je radio kod jednog poslodavca gdje su svi papiri uredni možda treba dva sata. Za riješiti drugoga koji je radio kod 15 poslodavaca gdje nemate podatke, gdje morate tražiti podatke od više institucija, gdje morate napisati 20 dopisa da vam netko dostavi podatke, kako možete normirati taj rad i reći e norma je da to moraš riješiti u dva sata ili u dva dana, to je nemoguće. Dakle to su vještine koje treba poštivati i koje treba nagrađivati s obzirom na težinu takvog jednog detalja, a ne nekog standarda za taj posao treba toliko sati. Dakle, tu nema objektivnih kriterija, a subjektivno ocjenjivanje je vrlo rastezljivo. Dakle dok se ne stvori odnos u samoj strukturi prema kvaliteti tog posla teško da će se moći uvesti neko nagrađivanje prema odrađenom poslu. Naravno da su i kolektivni ciljevi, kolektivno postavljeni ciljevi vrlo važni da se zna planirati posao. I koliko ja znam, koliko imam iskustava iz drugih zemalja, ali ne samo u javnoj upravi nego i npr. u brodogradnji, puno njih je napustilo normiranje posla po vremenu, po komadu, a uveli su planske veličine, tako da su vrlo fleksibilni prema problemu koji se otvara. I naravno da treba sve ljude koji jesu učiti metodama i tehnikama intelektualnog rada i timskom radu. Nema javne uprave gdje postoji pojedinac koji sve rješava. Mi u Hrvatskoj smo timski rad jako zapostavili. Dakle, naravno da treba i pomladiti javnu upravu, to je šansa za mlade ljudi koji se žele školovati, koji žele svoj budući poziv i vide da budu i kvalitetni subjekti u javnoj upravi i da stvore određenu karijeru i određeni autoritet u svojoj sredini. Tako da naravno na mlađima svijet ostaje i mi ih moramo u svakom slučaju podržavati i na neki način motivirati da je ovo vrlo kvalitetan posao, da nije kvalitetan posao samo negdje gdje se vrti velika para nego da se i na jedan skromniji na pošten način može i uspjeti u karijeri i da se može solidno živjeti i zaraditi za sebe i svoju egzistenciju i obitelj. Prema tome, da zaključim, naravno da ovo neće biti prva rasprave, bit će tu puno rasprave, a ovoj strategiji želim dobar vjetar u leđa i svaki put počinje sa prvim kvalitetnim korakom. Nemojmo očekivati da neće biti prepreka na tom putu, biti će ih, ali nadam se da ćemo i mi i neki koji će doći poslije nas biti na visini zadatka da eventualno korigiramo određene stavove i određene pozicije pravovremeno. Najneisplativije je misliti da smo uvijek u pravu, stalno kritizirati, a pri tome ništa kod sebe samih ne mijenjati. Klub HSU-a podržat će ovu strategiju. I ono što nam je drago da je ovu strategiju branio čovjek meni bar jutros pred odborom, čovjek koji je sada zamjenik ministra, prije je bio državni tajnik kod bivšeg ministra, dakle imamo jedan kontinuitet, a čovjek je to radio vrlo ostrašćeno što mi se jako, jako svidjelo. Davno nisam vidio čovjeka da tako ostrašćeno govori o nečemu što vjerovatno i on osjeća da je trebalo možda i prije napraviti i da je puno prilika propušteno, ali ga ta strast nije napuštala. Prema tome, još jednom klub HSU-a podržat će ovu strategiju. Hvala lijepo.
Jesam li ja razumio da je strastveno govorio o strategiji? … [[Upadica se ne razumije.]] Da, strastveno je govorio, a nije ostrašćeno nego strastveno. To je velika razlika kolega, to je ogromna razlika. Dobro. U ime Vlade RH u ime predlagatelja poštovani ministar uprave Arsen Bauk.
Poštovane dame i gospodo, evo nakon rasprave po klubovima ja želim izraziti zadovoljstvo raspravom koja je bila. Dakle čini mi se da od 12 klubova samo jedan klub je odlučio da neće podržati strategiju što smatram da je pokazatelj da je dobra odluka da se strategija raspravi u Hrvatskom saboru, da se na ovaj način još jednom kaže da su u ovom dokumentu uglavnom prepoznati problemi, a vjerojatno su u najvećoj mjeri prepoznata i moguća rješenja. A hoće li ta rješenja biti i riješena odnosno hoće li biti ostvarena, to je sada na izvršnoj vlasti i na Saboru da u sljedećem razdoblju do 2020.godine to i implementira. Tako da postotak rezultata ove strategije bude veći od ovih 89% nego što je bila ova 2008.-2011. Mnogo je tema koje ova strategija obuhvaća i koje zahtijevaju svaka od njih posebno široku javnu raspravu, sustav plaća u javnoj upravi. Dakle to je jedna tema koju je radna skupina u Ministarstvu uprave, odnosno u tadašnjem Središnjem državnom uredu formirana 2006. ili 2007. godine. I ustvari sve je zastalo na sustavu plaća da li će biti onih 0,5 za po godini staža ili će se to zamijeniti sa nekim dodatkom za učinkovit rad. I naravno onda je pitanje tko ocjenjuje učinkovit rad i tko ocjenjuje ocjenjivače. I ukoliko se ostavi prilika rukovodećim ljudima što u konačnici dolazi do politički imenovanih osoba onda je ta vrsta izloženosti službenika političkoj ocjeni veća. I to trebamo znati. Dakle ako idemo na tu vrstu promjene onda dolazimo do određene vrste izloženosti političkim odlukama. Ako pak kažemo da je ocjenjivanje upravni postupak onda ćemo dobiti veliki broj upravnih sporova gdje sud može onda odlučiti da neka ocjena nije dobra pa će se službeniku morati vratiti svi novci. Tako da je ovo jedna vrsta društvenog kompromisa i linije manjeg otpora što pak ima za posljedicu nešto veću neovisnost službenika od politike ali onda i nešto više njihovog postupanja ne koje oni dakle uzimaju si za pravo po običajnom pravu. Prema tome to su sve dileme koje u ovome trenutku imamo. Također što se tiče procesa, vjerojatno neću otkriti toplu vodu kada kažem da se vrlo često događa da pojedina državna tijela neovisno za vrijeme koje Vlade, evo neću reći čije nego koje Vlade budu, da se drže isključivo svog nekakvog polu feudalnog pristupa i da ne tumače ni zakone ni situaciju šire od onoga što bi doista trebalo biti jer ta koordinacija je nešto što je jako bitno. Doista je to tko to uspije u tom dijelu slomiti, namjerno koristim taj izraz i postići tu svijest, dakle da nisu svi zatvoreni u svoja tijela u kojima rade nego da se osjećaju kod dio jednog veliko sustava državne uprave i počnu dakle malo šire gledati širu sliku da će to biti veliki napredak. Veliko političko pitanje jest teritorijalni preustroj. O njemu će vjerojatno biti dovoljno prilike za raspravu. I kako imamo interpelaciju koja se tiče dijela nagrađivanja i donošenja odluke o otpuštanju 3% najslabijih, to ćemo onda, obzirom da ona po Poslovniku također mora uskoro doći na raspravu, to će biti prilika da o tom dijelu nešto više kažemo. Vrlo široka skupina ljudi koja je radila ovu Strategiju a to možete vidjeti na predzadnjoj stranici gdje su bili uključeni i sindikati i poslodavci koji su i na jednoj zajedničkoj press konferenciji podržali ovu Strategiju, zatim predstavnici raznih nevladinih udruga i akademske zajednice koji su također dali svoj doprinos u zajedničkoj radnoj skupini pokazuje da je, dakle da je u ovo doista uložen veliki trud i to je jedan od opravdanih kritika da je ona mogla biti prije. Da mogla je biti prije ali ne puno prije, možda nekoliko mjeseci prije nego sada ali vjerujem da je kvaliteta, da je tih nekoliko mjeseci doprinijelo kvaliteti rada. Evo zahvaljujem. Imam još poslije 10 minuta pa ću onda.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom u trajanju od 10 minuta. Na redu je poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo predsjedniče. Evo da i ja nešto kažem o ovom dokumentu. Dokument koji danas raspravljamo jedan je u nizu raznih strategija koje je ovaj Dom usvojio kontinuirano od '90.-ih do danas, svi su najavljivani kao svojevrsne revolucije napretka, velika potreba i nešto bez čega se jednostavno ne može. Osnovno pitanje koje se meni danas nameće jest što će raditi konzultanti i informatičari sljedećih 5 godina ako se ovaj dokument slučajno ne usvoji. Mislim da je on jedina ustvari i prava podloga za njihov budući rad. Analizirajući, tj. čitajući jednu knjigu koja se zove analiza razvojnih dokumenata iz 2012. godine unutra jasno se analiziraju svi dokumenti koji su usvojeni na razini Republike Hrvatske. Od 159. razvojnih dokumenata od '90.-te do 2012. Vlada i Hrvatski sabor usvojili su 87 dokumenata, najviše u razdoblju 2000./2011. čak 74. U protekle 3 godine sami smo svjedočili da je bilo i još takvih dokumenata. Što donosi zaključak te knjige? Analiza razvojnih dokumenata upućuje na to da upravljanje razvojem u Republici Hrvatskoj jedva zaslužuje prolaznu ocjenu. Razvojni dokumenti su manjkavi ponajviše u financijskom dijelu iako nije zanemariv ni udio onih razvojnih dokumenata koji ne određuju niti nositelja ili su manjkavi po ostala dva kriterija nužne tehničke provedivosti. Ima tu još u zaključku puno toga ali nemam dovoljno vremena. Što mene interesira u ovoj raspravi? To je praksa i provedba dokumenata razvoja. Kada govorimo o javnoj upravi, praksa ove vlasti i primjena nove vizije javne uprave započela je još na drugoj izvanrednoj sjednici Hrvatskog sabora kada je klub vladajućih sa 8 zakonskih prijedlog pretumbao sustav javne uprave da bi se uopće formirala nova Vlada. Od čuvenog "Lex Komadine" pa do ustroja Vlade pregaženi su do tada važeći demokratski dosezi da bi se formirala jedna od najvećih po broju ministarstava dosadašnjih Vlada, 20 ministarstava. Svi su jednostavno željeli biti ministri. 9 ih je u međuvremenu odustalo ili su smijenjeni tako da sada bilježimo sa ovih 20, ukupno 29 ministara koji su dobili tu titulu u protekle 3,5 godine. Slijedom izmjena tih zakona lokalni čelnici postali su državni dužnosnici. Njihove mandate bez izbora, bez lokalnih izbora nastavili su obnašati njihovi zamjenici. U kabinete Vlade dozvoljeno je zapošljavati bez natječaja, do tada nezamislivo, ne daj Bog. Sustav obvezne provjere jednostavno dužnosnika je zanemariva. Premijer je svim ministrima stavio svoje zamjenike njemu odane. Od potpredsjednika u Vladi znamo tko je prvi i najvažniji. Znači uvedeni su pomoćnici ministara, smijenjeni svi ravnatelji izabrani na natječajima a onda je krenuo napad na državne službenike novim ustrojstvima. Mnogi su poniženi i potjerani da bi ih zamijenili novo pridošli sa SDP-ovim iskaznicama. Bilo je tu, kako se moglo pročitati u medijima, od zaručnica, djece političkih moćnika, prijatelja, znanaca pa nadalje. Finale reforme takve javne uprave doživljavamo ovih dana pričom o potrebnoj racionalizaciji i smanjenju javne uprave koja se potpomaže najavom da hitno treba zaposliti još 1800 novih ljudi u državnu upravu, a onda se naravno nekima posao ponudi i na ulici. Naravno, sve je to pratila i ministrova matematika, ipak je on matematičar, koja je varirala od mjeseca do mjeseca, od referenduma do referenduma, od registra do registra, od točke do točke u Hrvatskom saboru. Čuvena je njegova parola: imamo manje dužnosnika i manje troškova, a svi znamo da ih ima više, a Zakonom o državnim dužnosnicima svima su povećani koeficijenti tako da i pomoćnik ministra danas ima plaću ravnu zastupniku u Hrvatskom saboru …. Kada je svima danas jasno da su od Plana 21 ostale samo korice što je cilj i po čemu se ravna aktualna Vlada? Ja utvrđujem da je to program rada Vlade 2011.-2015. Tamo sve lijepo piše, čak i o BDP-u koji je trebao u 2015. narasti na čuvenih 5%, međutim danas EUROSTAT kaže da je rast u prvom kvartalu bio svega 0,1% što je manje u odnosu na ono što je nedavno prezentirano. Da ne čitam sve, predugačko je to za 10 minuta, ciljevi koji će se ostvariti u konceptu nove javne uprave koje je postavio ministar imaju 6 točaka, nakon toga ministar navodi razna ulaganja u sve što počinje sa slovom E pa su tu razni softveri, mreže, usluge i naravno sada to prebacuje sve u strategiju jer u 4 godine mnogo toga očito nije stigao. Onda još jedan važan cilj, financijski i politički cilj je smanjiti relativni udio potrošnje državne uprave u državnom proračunu. Stoga će masa proračunskih izdataka za državnu upravu u narednom 4-godišnjem mandatu rasti sporije od rasta BDP-a. Po rastu BDP-a u sustav javne uprave nije smio nitko ući, možda jedan ili dva, međutim brojke kažu da je novih negdje oko 2000, kako kažu novo uhljebljenih SDP kadrova uz najavu da je potrebno vrlo hitno i još 1800 kako bi se to sve nešto racionaliziralo. Meni to baš nije logično i jednostavno ne ide jedno s drugim. Ili ćemo racionalizirati i smanjiti ili kažemo nema racionalizacije i povećamo. Tu smo došli do one čuvene izreke jednog od najoptimističnijih ministara u Vladi koji kaže imamo višak manjka. Vjerojatno tako i u državnoj upravi. Posebno mi je dojmljiva točka 5 programa rada Vlade, osigurati otpornost prema političkim pritiscima. To se valjda odnosilo na sve političke suparnike tj. suparnike iz drugih stranaka jer Vlada još nije krenula, krenuli su i mailovi, smjene ministara zbog čuvenih mailova. HNS paralelno mailovima traži dobrovoljce za ulazak u sustav državne uprave, mailovima se urgira, mailovima se traži. Čak je jedno javno poduzeće uspjelo uhvatiti naziv SDP-ovo leno ili SDP-ova uhljeb firma. To je taj čuveni APIS za kojeg čiji direktor se uopće ne srami reći da ga dnevno naziva i nekoliko SDP-ovaca da nekoga zbrinu jer jednostavno posla nema. Nakon toga kažem to utvrđuju ministri na ulici, a premijer sve te uhljebljene pretvori u gnjavatore. Za USKOK i DORH jednostavno u protekle 3,5 godine nije bilo nikakvog posla. Do 2011. sve ih je interesiralo,od 2011. do 2015. ništa. Da zamagle oči … nebrigu oko sustava ministar najavljuje strategiju do 2020. i kaže sad to mora biti posao više Vlada. Evo to je za mene misao dana. Po postavljenim ciljevima oni najvažniji na koje građani imaju najviše pritužbe e ti dolaze na red do 2020. To je strana 53, mjera 1.6., otkloniti nepotrebna upravna postupanja, rok za provedbu, drugo tromjesečje 2020., potrebna sredstva naknadno će se procijeniti. To znači da sve ono što muči građane, što zamjeraju državnoj upravi treba riješiti u sljedećih 5 godina. Polako pa kad se stigne. Ali vrlo je važan i dio koji govori o zapošljavanju u javnoj upravi. Možda u navedenim kriterijima najbolje je govorio tj. čak je bio i prijevremeno ove strategije splitski gradonačelnik gospodin Baldasar koji je zapošljavajući tajnicu SDP-a u Splitu utvrdio da joj je teško pala nezaposlenost pa je on njoj jednostavno pronašao posao i zaposlio. To je isto jedna velika misao u području zapošljavanja, ali očito i jedan od primarnih kriterija rada javne uprave u proteklih nekoliko godina. Što je to mislilo 270 000 nezaposlenih, broj drugih koji nisu uopće evidentirani ili svi oni koji su otišli van vjerojatno nikoga nije previše ni briga. Ili drugi slučaj, jednog HNS-ovca koji je pobijedio na izborima za načelnika Općine Gornja Stubica pa je bio istovremeno i direktor javnog poduzeća pa je došao u sukob interesa, a onda dan prije odlaska sam sebi izmisli radno mjesto savjetnika, a danas je i načelnik ali i savjetnik u javnom poduzeću. Ili smjene Nadzornog odbora Koksar iz Bakra u režiji HNS-ovih članova. Samo dvije rečenice iz medija koji su prenijeli sadržaj mailova o smjeni. Kaže čuveni neki Ratković pak piše Grujičiću u vezi promjena Nadzornog odbora kojem predsjeda upravo on: stari, znači mi ćemo lijepo sve dogovoriti i to je to, piše on i na kraju dodaje smajlić, a Grujičić mu odgovara: bitan je motiv, naravno da izguramo HDZ-ove ljude van iz Nadzornog odbora, ni po čemu ne zaslužuju da su unutra, osobito ne na uštrb naših ljudi. Imamo mi slučaj jednog čovjeka kojeg se trebalo zaposliti u Zračnoj luci u Zagrebu kada su mailovi također prokolali. Čovjek se proglasio zamjenikom direktora Zračne luke, ministar to saznao i rekao da su se pomoćnici zaigrali. A u završnom dijelu maila piše molim te da kao nadležni pomoćnik organiziraš izvršenje. Znači imamo niz slučajeva i strategiju koja se očitovala o tome da treba zapošljavati podobne, da treba smjestiti mnoge svoje ljude i danas donosimo strategiju kaže ne u prvoj ili drugoj godini kada imaš vremena nešto napraviti nego u zadnjem dijelu mandata pa ostavljaš to nekome da se taj brine poslije tebe. To je zamagljivanje 4 godine nebrige o javnoj upravi, pokušaj da se stvoreno stanje zabetonira, a izbori će i tako donijeti nešto drugo. Mislim da ova strategija u planu i radu Vlade za 2011. i 2015. nije predviđena niti u jednom slovu. Zato je možda kažem najbolje kao strategiju nazvati onaj čuveni broj ministra Miljenića 098/477-911. Mislim da znamo tko će se onda s druge javiti, naravno ako nije promijenio broj telefona u međuvremenu ili možemo ako već uvodimo zapošljavanje po šiframa staviti šifra SDP. Hvala lijepa.
Hvala i vama, ali izraz imamo višak manjka to je dobar izraz. Upadica sa strane, ne čuje se./… Ne možete. Trebate čekati. Ministre sad ćemo najprije replike. Poštovani zastupnik Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Borić, prvo jedna ispravka. Rekli ste da EUROSTAT kaže da je rast BDP-a 0,1% što nije točno. Oni su rekli da je 0,01% što je daleko manje jer se to u Hrvatskoj mjeri na jedan drugi način, a to su zapravo manipulacije ove Vlade kao što je i ova Strategija. Ja ne znam, možda je ministar Bauk svjestan gubitka izbora pa možda sebi osigurava posao ovom strategijom, jer ste dobro primijetili što će raditi konzultanti i informatičari tako ste rekli 5 godina ako se ova strategija ne usvoji. Pa evo reći ću vam samo jednu od mjere što će raditi informatičari, odnosno konzultanti. U mjeri 12.1 uspostaviti etički sustav u javnoj upravi osigurano je 5 i pol milijuna kuna, a oni će prvo utvrditi opće standarde ponašanja u javnoj upravi, a onda će kada ih utvrde, onda će propisati opće standarde ponašanja u javnoj upravi i način implementacije istih, donijeti etičke kodekse javno-pravnih tijela u skladu sa općim standardima ponašanja u javnoj upravi. A da ova strategija koči određene investicije o kojima ste govorili govori mjera 1.6 koja kaže da je rok za provedbu drugo tromjesečje 2020. godine. A ministar kaže da je HUP dao pozitivnu ocjenu ovoj strategiji, pa sad dragim našim poduzetnicima sa svim mogućim administrativnim i birokratskim zavrzlamama još preostaje, znači sljedećih pet godina mučiti se sa takvim zavrzlamama u Republici Hrvatskoj po Strategiji javne uprave i po ovoj mjeri 1.6. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Babić, kad govorimo o rastu BDP-a dosta je bilo riječi ovdje u ovom Domu tri i pol godine razno, raznih izreka, nadanja i sve se stvorilo, tj. nekako su se stvari posložile i mi u ovoj godini, tj. nedavno imamo prvi puta u povijesti da netko najavljuje kada ćemo izaći iz recesije. Sedam ili osam dana prije netko kaže u petak izlazimo iz recesije. Možda evo, za mene je možda bila u noći između četvrtka i petka, nije važno. Ali nekada su se i ti podaci iznosili ozbiljnije. Nisi mogao saznati baš samo tako što će netko reći iz Ureda za statistiku, a onda nakon ovog današnjeg, ove današnje vijesti da nije baš tako, nije 0,5 nego 0,1. Postavlja se pitanje ono što ja često ovdje spominjem, da li smo mi postali država krive metodologije. Jer mi ne možemo izračunati ni koliko imamo birača, ni koliko imamo stanovnika, ni koliko imamo onih koji su otišli iz Domovine, koliko imamo nezaposlenih formalno, neformalno. Jednostavno ne postoji metodologija da utvrdi i uspješnost i odgovornost ove vlasti i onda je najbolje da se oni sami pohvale. I oni kažu mi smo najbolja Vlada do sada, izvolite narode to prihvatiti i veselite se zajedno sa nama. A narod će na izborima jasno reći ono što se već osjeća, a to je da je ovo najgora Vlada do sada i da ona bez obzira na sve ove fine i lijepe priče, jer mi evo već nekoliko mjeseci u ovom Domu ne razgovaramo o ničemu što bi pridonijelo malo boljitku barem onih ekonomskih muka hrvatskih građana, nego izvješće do izvješća i pomalo vrijeme prolazi. Ali kažem, vremena je sve manje a strategija donesena u zadnji čas ipak je za mene jedan dio, a valjda će biti donijeta neodgovornosti. Bilo je vremena i puno prije.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Borić, dobro ste utvrdili da tu postoji višak manjka sluha s obzirom da 20 ministarstava, 25 uprava, zavoda i ureda, 35 agencija to su sve javne službe koje zapravo pitanje je kome koriste, kome ne koriste, kome su dobrobit, a kome su otežavajuća okolnost u stjecanju pomoći i onoga što je potrebno našim građanima. Što reći za Ministarstvo uprave? Ono je po meni siguran višak sa svim svojim službenicima. To što je radila nekada županijska uprava jednako tako mogu raditi i danas. Ja mislim da apsolutno ovo je sve drugo viška kao i agencije koje provodeći politiku Vlade Republike Hrvatske ne rade svoj posao, a zorno prikazujemo naročito Agencije za poljoprivredno zemljište koja nije ni jedan hektar poljoprivrednog zemljišta stavila u funkciju od najavljenih milijun hektara da će ga staviti u funkciju. Pa ima i drugih agencija, ureda i zaklada. Kao što ste sami naveli i ured tj. DUDI, bivša Agencija za upravljanje državnom imovinom do koje se ne može doći dvije godine ili treba se preko prijatelja doći ili možda sa stranačkom iskaznicom. Sve su to stvari koje govore o tome da zapravo je opći nered. Bilo bi možda ljepše da su stavili 21 ministarstvo, pa bi Plan 21 bio ispunjen do kraja.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Ali sada slijedi Plan 22 a tu može biti kvaka. I sada naravno mi smo svi utvrdili da, mislim Plan 21 nikad nije postojao. To slušamo dnevno sa svih medija nas bombardiraju. Vjerojatno mi u rukama koji smo dospjeli do toga imamo krivi dokument. I zato se ja stalno pozivam na službeni a to smo usvojili ovdje u Hrvatskom saboru, a to je program rada Vlade 2011./2015. A to ja onda citiram i utvrdim da sve što ste postavili od ciljeva niste ostvarili osim ovaj višak manjka a to je ovih 29 ministara koji su još 20 njih radi, a 9 ih je otišlo, a onda je i očito onih 120 pomoćnika ako sam pogodio jer to niti ne znamo pa imamo i 20-tak zamjenika pa sve ono ostalo što ide u red i što se mijenjalo. Mi imamo jednu interesantnu situaciju da nam je Vlada smijenila dva čelnika Raspravili smo to ali valjda je agencija obezglavljena skroz, jednostavno nitko ne zna jesu li krivi, nisu li krivi itd. Bilo je tu svega, ja samo navodim ono što je bilo medijski interesantno i što se može navesti, naći danas vani. Meni je žao što kažem ona tijela koja trebaju postupati nisu postupala tako revno kao što su to radila do 2011., jednostavno prelaze preko toga da se natječaji namještaju, da prolaze mailovi, da nekakvi ministri kažu pa evo ako si u SDP-u možeš doći, naći ćemo mjesta ili što ja znam što se sve ne vrti kroz medijski prostor i da to postaje nešto što je sasvim normalno. A onda pričamo o javnoj upravi koja je odgovorna, koja treba biti bolja itd. a vidimo da vrh svega toga jednostavno ne odgovara trenutku. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Tomislav Klarić, replika.
Pa evo kolega Borić u strategiji je toga se dotaknuo i kolega Škvarić piše kao jedna od manjkavosti većih u ovom dijelu korupcija, nepotizam sve ono ostalo naročito izraženo u jedinicama lokalne samouprave. No, već kad ste spomenuli tvrtku … [[Govornik se ne razumije.]] i smjenu putem mailova ja sam svjedok tih događanja a iz medija smo vidjeli o čemu se tu radi. Dakle, u smjenu nadzornog odbora koji je postavila ista ova Vlada 2012. u ožujku kad je taj nadzorni odbor sastavljen od 2 znanstvenika s Ekonomskog instituta ovdje u Zagrebu, inženjera građevine i pravnika imenovali tog direktora, taj je direktor prepiskom mailova, to smo mogli čitati iz medija, sa gospodinom Leverićem, Kružićem, Ratkovićem načelnicima i pomoćnicima i zamjenikom ministra gospodarstva smjenjuju nadzorni odbor. Epilog svega toga što nije kasnije objavljeno u medijima je da su isti ti smijenjeni članovi nadzornog odbora tužili i dobili parnice i njima su isplaćene naknade. Na kraju sve te priče Vlada je konačno donijela odluku da tu istu tvrtku likvidira i ona je sad u postupku likvidacije. I da bi apsurd svega toga bio veći taj direktor i dalje prima plaću onih svojih 6 mjeseci, a tvrtka hotel "Jadran" dolje u Bakru koja je u vlasništvu te iste tvrtke dan danas radi na način da djelatnici te tvrtke koja je u državnom vlasništvu ne primaju svoje plaće. I sad govorimo o nečemu čega u ovoj strategiji nema, a što se događa na terenu i što je Vlada dosad napravila i na koji način je funkcioniralo, da ne govorimo ono da su od jednog ministarstva nastala praktički dva. Imamo Ministarstvo poduzetništva i imamo Ministarstvo gospodarstva. Na ovaj način se smjenjuju i postavljaju ljudi, tvrtke se raspadaju, a sve to netko plaća. I govoreći o strategiji koja može obuhvatiti sve najbolje namjere, imati krasne planove, sa ovakvim zakonima koje smo prije nje donijeli i koji se primjenjuju u ovom trenutku na području RH nemoguće će biti provesti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Borić.
Kolega Klarić, da, evo ponavljam tu čuvenu prepisku, mislim stari znači mi ćemo se lijepo sve dogovoriti i to je to piše on i još stavi onako smajlić. A Gruić im odgovara bitan mi je motiv, naravno da izguramo HDZ-ove ljude van iz nadzornog odbora, ni po čemu ne zaslužuju da su unutra, a osobito ne na uštrb naših ljudi. I sada slušamo predsjednika Sabora i cijenimo njegove rasprave u smislu da nas upućuje kako se treba ponašati naša Vlada, vaša Vlada, a evo vidite da mailovi kažu našu ljudi, a vaši van. To je ovdje vidljivo. I sad zašto je HNS najagilniji u tome? Ne znam, vjerojatno su imali najviše razloga za to i nije to jedini slučaj. Naveo sam ja kažem i one čuvene mailove javite se obvezno do tog datuma, povratno nas izvijestite. Pa mislim, to je pitanje kako nam funkcionira javna uprava. Vi ste vlast shvatili kao plijen, ministre. Niste to trebali napraviti, vi svi zajedno u Vladi, i onda je to krenulo dolje. Jednostavno podijelimo sve što ima i izbacimo sve što nam se ne sviđa van iz te uprave i sada predlažemo strategiju kako učiniti boljom i modernijom. Pa evo, mislim da vjerojatno ako vi mislite da ćete je moći provoditi onda nije kasno, ali ja tvrdim odgovorno osluškujući bilo hrvatskih građana da vi to nećete provoditi jer jednostavno ovdje je puno toga navedeno i s mnogim time bi se čak dalo i složiti. Ali praksa, a o tome sam govorio da me to interesira, pokazuje da ti razvojni dokumenti sažive do donošenja i jednostavno nestanu u ladicama i mnogi se nisu proveli ma ni u prvoj rečenici. A onda je ono opravdano pitanje a zašto ih donosimo, a onda moj odgovor, a što će raditi konzultanti, informatičari nakon ove 2015. godine.
Kolega Borić, hvala lijepa na pohvalama ali kad bih imao vašu logiku onda bih rekao ova Hrvatska je takva kakva je ali za njenu situaciju HDZ je odgovoran 18 godina, a drugi 7 godina. To je logika. A odgovorni smo svi, svi smo odgovorni jer i oporba ima svoju vrlo važnu ulogu i odgovornost. To je dio demokratskih standarda. Imamo sljedeću repliku, poštovani zastupnik Marijan Škvarić.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Pa evo uvaženi kolega nakon vaše rasprave ja danas počinjem vjerovati u vanzemaljce zato je vanzemaljac kad padne valjda s Marsa na zemlju i onda se čudi gle vidi što se dogodilo porast BDP-a 0,5% pa možda 0,1 i to nije dobro. Nemojmo zaboraviti da prije nekih 7, 8 godina, 2007., 2008. je tresnuo taj BDP za 7 do 8% od kojeg se danas jedva smo uspjeli oporaviti zahvaljujući izjavama bivšeg ministra itd. koji je govorio jako dobro se sjećamo da nismo u recesiji, da premijer je rekao da jesmo u banani itd. ali lako ćemo od toga. Mislim da svi mi to skupa jako dobro pamtimo i trebali bi pamtiti i nismo baš tako kratkog pamćenja. Malo po vašem dijelu da netko tko ostvari 0,5% rasta bi trebao politički nestati sa lica zemlje, a netko tko je ovu zemlju stavio u ovu situaciju kakva je treba dobiti valjda bespogovorno pomoć i potporu svog stanovništva i birača Hrvatske. Istovremeno ja sam i kao gradonačelnik grada Lepoglave jako žalostan. Žalostan sam zato što nažalost ono što ste vi pokazali dosad i di je baš državna uprava nije baš funkcionalna to je da mi se svi vrte oko Remetinca, oko državnih uprava. Još nitko polovica vaše Vlade, premijer a i cijela skoro stranka bi mi trebala doći u moj Grad Lepoglavu. I trebamo u ovoj strategiji malo poraditi na tome da i državna uprava, zatvorski sustav malo pojačamo jer zbilja će trebati pojačati, efikasni biti, itekako ima potrebe u ovoj Hrvatskoj da stavimo stvari na svoje mjesto. Hvala lijepa.
Uvažavam prigovore. Nemojte cijelu stranku, to su pošteni ljudi. Rukovodstvo je jedno, pravna osoba je drugo. To treba biti precizan, to je u redu. Rukovodstvo treba osuditi jer je osuđeno. A odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Škvarić, ne trebate se vi ljutiti toliko. Vidim da vas je to pogodio. Ja sam naveo samo primjere HNS-a. Kad bih krenuo u sve ove druge bilo bi toga za 2 sata razumijete? I sad zašto su neki tamo gdje ste vi spomenuli, a ovi drugih nema, ja pitam što rade službe tj. što rade državne institucije? Jer kažem i rekao sam u raspravi da su bile vrlo zainteresirane ne znam za slučaj ovaj ili onaj do 2011., a nakon 2011.mir, tišina, lijepo. Kaže direktor APIS-a mene svaki dan zovu njih deset i ja to uredno riješim i sve ok. Ali nitko ga ništa nije pitao. Pa kako će doći do tamo ako ga niko ništa nije pitao? Ili ove priče ne znam o nadzornom odboru ovdje ili o zaposlenju tamo. Što se tiče rasta BDP-a ja samo citiram ono što ste vi zapisali kao Vlada, a vi to podržali i ovdje dignuli ruku, postupni rast BDP-a da u 2015.dosegne 5%. Pročitajte taj program rada Vlade. Pa nećemo valjda mi iz opozicije čitat samo to. Pa po čemu radite? Pa morate čitati svaki dan. I onda kad vi kažete 0,5 mi kažemo ok, a ovaj danas kaže 0,1. I šta sam ja sada kriv? Prenesem vijest koju sam ja pročitao negdje i naravno utvrdim ono što sam utvrdio moguće je da se u ovakvim malim pomacima desi i rast i ovo i ono, ali pitanje je strukturno što smo napravili da idemo snažnije i bolje i sad nudimo strategiju. Evo javna uprava, dosad smo napravili to što smo napravili, tko se smjestio, smjestio e sad ide nova strategija i sad ćemo po pravilima. To smo već gledali. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Završno obraćanje ministra uprave u ime Vlade Republike Hrvatske.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Doista nadahnuto izlaganje zastupnika Borić. Ja sam očekivao jer pratim njegov rad već neko vrijeme i osluškujući bilo naroda volio bi da budete visoko u osmoj izbornoj jedinici jer tamo nećete baš previše dobit, a onda opet bilo bi doista šteta takvog opozicijskog zastupnika bi volio imati u drugom mandatu nema nikakvih problema. Dakle, što se tiče vaše konstatacije o raznim strategijama to je u osnovi točno, to sam i ja nekoliko puta rekao kao zastupnik, ali sam i rekao da ova strategija jest popis lijepih želja jedino je pitanje oče li te želje biti ostvarene ili neće biti ostvarene. Ja sam vrlo uvjeren da će veći dio biti napravljen, ako već mi ne budemo kao Hrvatska, ne mislim sad vaša, naša u tom smislu, dakle ako mi kao Hrvatska ne budemo motivirani da će nas motivirati naši partneri iz EU jer ovu strategiju između ostalog sudjelovali i preporuke davali i ljudi iz Europske komisije. I ona je, neke stvari u njoj su i rezultat njihovog djelovanja kolegijalnog ili kako da ga već nazovemo. I ova strategija je ocjenjena u Bruxellesu pozitivnim ocjenama zato smo je i predložili Hrvatskom saboru. Što se tiče konzultanata i informatičara, najprije da odmah kažem izrada ove strategije nije koštala ništa osim naravno plaća službenika koji su na njoj radili, radili bi to, dakle nije bilo ni vanjskih konzultanata ni informatičara. To nije slučaj sa svim strategijama neovisno to u kojem su se mandatu radili, ali doista ova strategija je dakle doista politički dokument koji daje odgovore na neka pitanja a na neka pitanja za koje ne postavlja, za koje ne postoji politička volja daje diplomatske odgovore dosta široke da se može naknado kada se donese odluka primijeniti u to. I ja znam šta konzultanti i informatičari neće raditi, neće snimat filmove o ovoj strategiji tako da u tom smislu možete biti mirni. Što se tiče tzv. uhljebljivanja inače u pojmovniku taj izraz nije napisan, to je možda najveći nedostat strategije. Dakle, što se tiče brojeva ja vrlo volim precizne odgovore na precizna pitanja. I vi dosta često volite spominjati ovaj dio oko broja birača i to ste nekako već počeli ponavljati, a to je bilo stvar tumačenja Ustava, kad je Ustavni sud protumačio tu ustavnu normu, onda kad je raspisan ovaj referendum o referendumu onda su potpisi početi prikupljati u ponoć, a u ponoć i šest minuta su organizatori referenduma imali i točan broj koliko moraju skupiti potpisa. Tako da vidite da to je napredak, dobro je. E, ajmo sada o drugim brojevima. Podaci o broju državnih službenika i namještenika u državnim tijelima bez pravosudnih tijela po godinama. 1.1.2008. 56 241, 31.12.2009. to je dakle nakon dvije godine 56 118 ili smanjeno je u te dvije godine za 126. 31.10.2010.dakle deset mjeseci nakon toga 55 442 ili 700 manje pri čemu je jedan dio smanjenja zaslužan i prebacivanje Agencije za plaćanje u poljoprivredi iz državne službe pa se onda više ovi nisu brojili, ali manje. Onda dolazi 23.12.2011.godine dan izglasavanja povjerenja Vladi RH 55 586 ili 400 odnosno 144 više nego godinu dana prije unatoč zabrani zapošljavanja, a nešto je ljudi otišlo u mirovinu. E sada, to je isto bilo predizborno kako ćemo to nazvati, ne 2011.to je do izbora. Dakle, 2011.godine unatoč zabrani zapošljavanja broj državnih službenika poraslo je za 140 i nešto. Evo, ja sam sasvim siguran da taj podatak danas da bi vi našli načina kako da to opišete i da bi još bili doista inspirirani vjerujem da. Onda je došlo 2012.godine 1.siječanj 55.309 ili u roku od 8 dana 270 manje što je posljedica toga da krajem godine ovima koji imaju 65 godina prestaje služba, prema tome tih 200 bi bilo manje bez obzira na promjenu vlasti, tih 200 ne možemo sebi prepisati kao zasluga da smo nešto sada nešto značajno proveli u tih 7 dana. Onda dolazi 1.1.2013., 54.931 ili za 300 i nešto manje, ajde nije previše ali manje nego bilo koje godine koje ste vi bili u prošlom mandatu. Onda nas je krenulo, 1.1.2014.godine 54.088 ili 850 manje i 1.siječnja 2015.godine 52.695 ili 1.400 manje u odnosu na godinu prije i 2.500 manje nego u odnosu na dan kada je izglasano povjerenje Vladi, što znači da sa planom prijema za državnu službu za 2015.godinu državna tijela dobila su pravo da raspišu natječaj i neki će to napraviti i postupak prijema po tom planu može završiti 2016.ili čak 2017.ukoliko žalbeni postupak se bude nekoliko puta ponavljao. I sasvim je sigurno da taj broj neće doći do 53.000, što znači da će biti sasvim sigurno barem 1.000 manje nego 2014.godine. E sada ako se stalno smanjuje broj državnih službenika, ako stalno se smanjuju iznosi za plaće ukoliko se točno detektira gdje se to događa u najvećim sustavima u policiji u Poreznoj upravi u Ministarstvu financija itd. onda se postavlja pitanje o kakvom tzv. uhljebljivanju govorimo. Dakle možemo govoriti o tome da se netko zaposlio tko je član neke stranke pa i HDZ-a, ali se veliki broj ljudi koji se zaposlio vjerojatno nisu članovi nijedne stranke, najvjerojatnije se to tako o tome radi. Ali ukoliko zatražite podatak od državnih tijela koliko su donijeli rješenja o prijemu u službu tijekom ovih 3,5 godine onda ćete vjerojatno dobiti podatak. Ja vam mogu reći za Ministarstvo uprave da je taj broj nula. Troje službenika na revolving door koji će otići ostalo je nula, nešto premještaja. Ali oni koji su primljeni u službu da im je prvo zaposlenje bilo Ministarstvo uprave bilo je nula. Ali dobro. Ajmo dalje. Što se tiče državnih dužnosnika, mi smo vrlo jasno rekli to nismo uopće ni krili. Dakle rukovodeći državni službenici koji su bili ravnatelji uprava su u velikom broju slučajevi bili politički imenovani pomoćnici ministra koji su pretvoreni u državne službenike. A to bi bili i vi, ali niste mogli jer niste imali uvjete pa ste postali državni tajnik. Recimo to tako. I sada vi od nas hoćete da mi te vaše pomoćnike ministra koji su bili vama politički imenovane osobe prihvatimo za nepolitičke rukovodeće državne službenike. Mi smo transparentno rekli, dakle ti ljudi su službenici, oni će ostati u službi, većina njih je dobila i postavljenje na prvom sljedećem službeničkom rukovodećem mjestu, neki nisu. Oni su se žalili, neki su taj spor i dobili, neki nisu i to je vrlo transparentno rečeno. Ali smo zato stavili umjesto 3, 4 ili 5 državnih tajnika u ministarstvima jednog zamjenika. I kada se zbrojio broj državnih tajnika i ravnatelja uprava i kada se s druge strane zbrojio broj pomoćnika i zamjenika ministara i ministara jel nešto je više bilo ministara, taj broj je bio negdje za trećinu manji nego prije. Dakle to smo tu nekoliko puta rekli. I kako je 300 ljudi u tih 8 dana prestala im služba, mi smo u roku od 8 dana imali puno manje zaposlenih u državnoj službi sa tim svim koji ste rekli da su imenovani i povećani nego što je to bilo 8 dana prije. I to sam ja ovdje i kada smo predstavljali taj zakon još sam bio zastupnik i govorio. Što se tiče optimizma i optimizma pojedinih državnih dužnosnika, postoje optimisti s pokrićem i optimisti bez pokrića. A kada neki ministar izrekne neku gospodarsku prognozu on se vrlo lako izlaže tome, a da ga odmah ismiju i proglase optimistom, a kada se pokaže da nije u pravu da još dodatno dobije. I to se događalo neko vrijeme ali se to onda prestalo događati jer su pokazatelji počeli govoriti o tome da se ipak neke stvari događaju. Sada je ovo jučer ovo je građevinski sektor, e sada ja mislim da nije korektno da podatke DZS-a i Eurostat-a komentiramo kada nam odgovara, a ismijavamo ili ne ismijavamo kada nam ne odgovara. Dakle treba tu istaknuti neke loše primjere i neke dobre primjere, pa ću onda zbog ravnoteže, vi ste isticali uglavnom loše pa ću ja isticati dobre. Dakle, kada smo izašli iz recesije, prvi kvartal kada je bio pozitivan BDP je 4.kvartal 2014.godine, on je počeo 1.10.2014.u 00 sati, dakle tada je došlo do promjene trenda, prema tome to je od danas do odnosno od 1.10.2014.godine do danas ima negdje 9 mjeseci i koji je danas datum 11 dana. Što se tiče bila naroda, dakle u našu političku praksu i svakodnevni politički život uveden je Nostradamus kao čimbenik pa evo meni je drago da tu tradiciju i bila naroda se nastavlja sa time. Ali mi ćemo bilo naroda vidjeti na izborima kada oni budu. Gospodin Mlakar nije dobro računao, to je jednostavna matematička operacija. Dakle ako izbori budu u ustavnom roku, a to je 7., 14. ili 21.veljače 2016.onda oni drugi izbori mogu opet biti u ustavnom roku 4. mjesec 2020. pa ostaje onoj Vladi još tih 7, 8 mjeseci, dakle nisam otkrio nikakav ekskluzivitet time, ja sam još naglasio da se radi do kraja 2020. godine. I prema tome, ja sam ustvari uvjeren da bez obzira koja politička opcija bila da neće puno odstupiti od ove Strategije. Dakle osim načelnih primjedbi pojmovnika da li se zove cloud ili ovako nismo čuli ustvari ništa što bi odredilo bitno drugačiji smjer razvoja javne uprave do 2020. godine. Teritorijalni ustroj nismo dirali, ovo su stvari koje su se mogle pročitati i u stručnim analizama i za vrijeme jedne od prošlih Vlada da ne kažem vaše i samo je pitanje da li će i kako će, hoće li i kako će biti provedeno. Dakle napredak koji se dogodio ovih nekoliko godina bez obzira na prigodničarske izjave o tome da se ništa nije radilo, ja ću nekoliko stvari reći. Dakle ne samo da gospodin Škvarić može izvod iz matične, jeste li vi spomenuli izvod iz matice rođenih, ne da ga možete dobiti bilo gdje u Hrvatskoj, to se inače do 2013. nije moglo dobiti bilo gdje. Niste ga mogli dobiti u Zagrebu ali mogli ste ga dobiti svugdje po Hrvatskoj jer su matice vodile dvije tvrtke, jedna u Zagrebu i druga izvan Zagreba, a sada ga svi građani mogu dobiti on line na internetu. Dakle isprintaju ga sa interneta. I ne samo to nego i 25 drugih usluga u sustavu e-građani. Nešto od toga bilo je pripremljeno i prije jer su i prije radili konzultanti informatičari, nisu informatičari počeli raditi od 2012. godine a ni konzultanti. A što se tiče centralnog obračuna plaća, to sam opet rekao, dakle i to je uspostavljeno 2014. godine a nešto se počelo raditi sa FINA-om i 2011. A što se tiče ovog APIS-a kojeg ste spomenuli, Vlada Republike Hrvatske je još 2008. godine donijela odluku o tome da sve evidencije o stanju građana dakle da se ustupe APIS-u i da se registar zaposlenih 2011. ustupi, odnosno da ga radi FINA, obje institucije koje su, ovaj 51% u vlasništvu države a FINA je javna Agencija koja radi također, koja je u vlasništvu države. Prema tome i tada su ti informatičari, ti državni informatičari nešto su skupi, nisam ja baš zadovoljan sa njihovim, ali kako to onda prikažu dobit pa uplate u proračun možemo onda raspravljati o tome ali u pravilu je za svakog dužnosnika puno lakše kada radi sa državnom tvrtkom jer ipak jeste drugačiji vlasnik. Prema tome na neki način je i sigurnije zbog podatka koje se ima. A mi smo zatekli državne matice i registar birača, popis birača u rukama privatne tvrtke sa kojom inače nije 3, 4 godine bilo ugovora pa se onda kada bi došao neki slučaj tipa referendum ili izbori onda bi naplatili sve ono što nisu platili kod redovnog održavanja pa nas je to na kraju došlo isto. Prema tome nije to baš da sada treba ulaziti toliko u detalje jer bi se, ovako samo govorim o onome što se sjetim. Što se tiče situacije da je Ministarstvo uprave višak, pa to me ne čudi da mislite tako, gospodine Đakiću, obzirom da je u dva mandata HDZ-a koja su trajala 8 godina Ministarstvo uprave postalo u 2 godine a nije postalo u 6 godina, dakle to je kontinuitet ne bi ni postalo ni 2009. da nije došlo do promjene predsjednika i predsjednice Vlade pa da bi došao gospodin Mlakar onda je to ipak trebalo dignuti na razinu ministarstva. Ni tad nije bio baš strateški osmišljen potez nego je politički potez i to je bilo legitimno. Eto tako da, i što se tiče Ministarstva uprave, nije to nikakva institucija koja je bila trajna. Dakle nekad je bilo samo Ministarstvo uprave, pa je onda jedno duže vrijeme bilo uz Ministarstvo pravosuđa, pa je onda izašlo iz Ministarstva pravosuđa i postao je Središnji državni ured i sada je evo već 5,5 godina Ministarstvo. Šta će biti nakon izbora, to ćemo vidjeti. Možda, možda ga se ojača. Ja bih inače volio da se [[Upadica PREDSJEDNIK: Da li o tome odlučuje strategija ili nije?]] Da, izgleda strategija. Što se tiče strategije ona govori o procesima [[Upadica PREDSJEDNIK: E to, to me zanima.]] To je. Dobro, ukoliko sam izašao izvan okvira točke, mada je točka dnevnog reda dosta široka, dapače, dobili smo i zamjerku da nismo obuhvatili bolnice i kazališta i to se. Ali zato imamo Strategiju kulture i Strategiju razvoja zdravstva tako da ne znam što bi se tu još dodatno bavili osim što smo definirali sustav plaća da će biti za cijelu javnu upravu. Gospodine predsjedniče, ja neću više duljiti. Zahvaljujem svim zastupnicima koji su ostali dakle do kraja rasprave. Zahvaljujem svima onima koji su podržali i zahvaljujem svima onima koji su konstruktivno kritizirali i onima koji su manje konstruktivno kritizirali. Nadam se da smo odgovorili svima kako treba i evo radujem se zajedničkom provođenju strategije u bilo kojem svojstvu budem imao priliku to raditi do kraja 2020. godine a nadam se i kasnije. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Unatoč vašem radovanju imamo dvije replike pa ćemo po redu. Poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa gospodine ministre, kažete smanjenje zaposlenosti i nije bilo uhljebljavanja. Ili kako bih ja to nazvao učinjeno je dubinsko čišćenje svih ministarstava, svih onih koji su nešto znali, radili i koji su se stručno osposobljavali da bi se pripremili za korištenje i fondova Europske unije i svih onih zadaća koje su predstojale. Zbog toga što su stručni i kvalitetni kadrovi otišli, tj. dubinski očišćeni Ministarstvo poljoprivrede je dobilo od Europske komisije 232 primjedbe na plan ruralnog razvoja i zbog toga je on kasnio kao ništa drugo. Mislim regionalni razvoj, da ne govorimo tamo što se dogodilo. Također da ne govorimo šta je bilo to 2000. godine, 987 metlom potjeranih. Ja sam izvadio sva njihova imena da ih imam za uspomenu kako bi znali prezentirati što ste to radili kao i ovaj puta sve pod izlikom mi smo dobili povjerenje i nema tko šta pitati. Zbog toga što su te kadrovske politike dubinskog čišćenja i uhljebljavanja svojih doprinijele nazadovanju Hrvatske, nepostizanju ciljeva ni strategija, uvjeravati ljude da svi bolje žive danas samo to ne osjećaju. To smo čuli i protekli puta jednako tako. To samo vjerojatno osjeća Chuck Norris.
Odgovor na repliku, poštovani ministar Arsen Bauk.
Chuck Norris je jedan zanimljiv lik. Sasvim sigurno bi u manje od 7 dana odgovorio na … optužbe, ali dobro, nema veze. Dakle što se tiče dubinskog, kako ste rekli, dubinskog čišćenja i EU fondova, dakle što se tiče dubinskog čišćenja mislim da je netko spomenuo u raspravi da je samo 8 službenika dobilo otkaz. Pa to mi se ne čini baš dubinsko čišćenje, to mi je više ovako tek onako poliranje i to vrlo male površine. … [[Upadica se ne razumije.]] Čak i pedikiranje gospodine predsjedniče zahvaljujem, nisam se toga sjetio. Dakle najveći broj službenika koji je danas po institucijama manje je u Ministarstvu unutarnjih poslova, dakle policija nešto nije, je, važna je ali ne za EU fondove. A što se tiče EU fondova, pa Hrvatska je krajem prošle godine bila jedna od 7 zemalja kojoj su odobreni operativni programi, dva najvažnija koja smo imali, što je doduše i nama bio, mi smo bili nešto motiviraniji da to napravimo zato što smo nova članica, drugi su imali stare operativne programe pa je samo bio kontinuitet. I što se tiče EU fondova ova strategija će omogućiti korištenje velikog iznosa sredstava iz EU fondova i naša je odgovornost bila Hrvatskom saboru da je predložimo i evo to smo dakle i napravili. Ja se nadam da će Sabor u petak i usvojiti. Što se tiče onih koji su 2000. dobili otkaz, pa vi ste HSS i HSLS koji ste tada bili udarne snage koalicije uzeli, šlepate ih sa sobom tako da njih pitajte za to da ne moramo mi na sve odgovarati.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Borić, replika.
Ja imam dosta toga, zapisivao sam redom pa idemo od reda. Ismijavanje rasta, nisam ismijavao rast, naveo sam program Vlade, očekivanja Vlade, to je bio cilj. Ono što je ostvareno … u javnosti i današnje izvješće EUROSTAT. Znači nema ismijavanja nego brojke kakve jesu. Drugo, spominjali ste 8. izbornu jedinicu. Imat ćete problem tamo kao SDP i vaša koalicija. Tamo ide Ivo Josipović koliko čujem i da mu je to najdraža. E sad kad taj Ivo Josipović kaže… … [[Upadica se ne razumije.]] Kad on kaže čekam dan kada će SDP postati predvodnik dobrih reformi onda to nije rekao HDZ-ovac, to je rekao čovjek kojeg je SDP podržao u kampanji. Mnogi saborski zastupnici bili su u tom stožeru. Znači opet nije ismijavanje nego on kaže. A ide tamo Damir Kajin, svako jutro ima 5 minuta, ide tamo Slavko Linić bivši ministar, vjerojatno orah. Pa ima tamo još podosta kombinacija, kombinatorike. Ja bih se brinuo za poziciju SDP-a recimo u vašem dijelu u 8. izbornoj jedinici, znate. Nema mjesta za sve tamo, a o mome kasnije ili nije ni važno. Što se tiče broja zaposlenih, evo kako brojke mogu biti varljive. Strana 62 strategije, 56220. … [[Upadica se ne razumije.]] Jedne brojke ima ministar, jedne brojke ima strategija koju ćemo usvojiti. 56220, 1.1.2015. a ja slušam evo do 53 smo došli tamo, ako sam dobro pohvatao. Znači da je bio ili pojačan izlazak iz državne uprave u zadnjih 5 mjeseci, a ne vjerujem da je nitko lud da ode jer posla nema nigdje nego vjerojatno opet niste dobro gledali. A gdje su još oni vježbenici Mrsićevi zaposlenici za 1600, to se nikad ne spominje. Gdje su ti? Ima ih u postotcima od 100% i on govori o 25000 ohoho koji su završili upravo u tijelima javne uprave, hoćete od lokalne samouprave do državne. Što se tiče broja birača, na broju birača izigrali ste jedan referendum, a sve ostalo možemo zapisat onda u povijest.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani ministar Arsen Bauk.
Nekad se govorilo položit ću pisano diskusiju, evo možda bi poslovnički mogli i ovdje. Ovo sa ismijavanjem nisam mislio na rast nego generalno i nisam čak ni na vas mislio u tom smislu. Što se tiče 8. izborne jedinice pa vi više imate razloga za zabrinutost. Što je viša konkurencija, vi tamo ako dobijete 3 to je negdje u redu, ako dobijete 4 onda ste ovako, a toliko da dobijete 2 više niste toliko slabi jer ste uzeli, tako da je to negdje moja ocjena. Ovih 11 ćemo rasporedit nekako, ne morate se oko toga bojat, kao zjenicu oka. Što se tiče ovih brojeva, da, naglasio sam za govornicom da se radi bez pravosudnih tijela. Dakle državna tijela, pravosudna tijela su i sudovi, državno odvjetništvo, tamo rade savjetnici koji su službenici i tu izvršna vlast kao što vam je zasigurno poznato nema utjecaja na taj dio, mada ste vi nekoliko puta spomenuli u izlaganju rad tih institucija ali dobro, to držim dijelom političkog nadmudrivanja. I šta je ono zadnje bilo na što vam nisam odgovorio, ne mogu se sad sjetit? … [[Upadica se ne razumije.]] Dakle što se tiče broja birača, evo ja vas ovim putem pozivam da postavite zastupničko pitanje i da zatražite od ministra uprave da dostavi svoje očitovanje Ustavnom sudu o broju birača jer svi o tome pričaju, a nitko da pita šta ste vi to ministre napisali Ustavnom sudu, izmanipulirali ih i obmanuli, tako ste ih obmanuli. Ispada da tamo sjede ljudi koje sam ja uspio njih i sve druge, inače niste se ni vi pretrgli za taj referendum koliko mi se čini. Dakle i HDZ nije baš bio… … [[Upadica se ne razumije.]] Tako je, jer je 28., zato gospodine Boriću što je 28.12.2014. stupila na snagu odredba Zakona o prebivalištu kojom se broj birača u Hrvatskoj smanjio za 200 000, a to je inače bio zahtjev HDZ-a 2013.
Poštovane kolegice i kolege, s obzirom na tijek i sadržaj diskusije o strategiji dozvolite meni malu poslovničku slobodu. Mogu li? Uz vaše odobrenje da završimo u zapisniku kako valja. Dakle, po mojoj skromnoj ocjeni dobri i jasni zakoni, njihova odgovornost je ovdje. Dobri pravilnici i jasni podzakonski akti, točne i precizne državne evidencije, zatim dobri sudovi, a posebno dobri provedbeni urbanistički i planovi i zemljišne knjige nećemo imati problema ni sa državnom upravom, a ni sa strategijom. Dozvolili ste mi slobodu, pa sam ja to i rekao. Dakle, ako nismo dobro identificirali sadašnje stanje, sasvim sigurno ne možemo ni popraviti to stanje. Ako smo ga identificirali onda možemo. Sad zaključujem raspravu. Tu nema replika, na žalost, na vašu žalost nema replika. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za to. Završavamo današnje zasjedanje plenarno. Sutra nastavljamo u 9,30 i to točku pet važećeg dnevnog reda Konačni prijedlog zakona, ne godišnje izvješće. Četiri, točku četiri – Godišnje izvješće Hrvatske zaklade za znanost za 2014. godinu. Hvala lijepa. Vidimo se sutra! Prijedlog strategije razvoja javne uprave za razdoblje od 2015. do 2020. godine. Rasprava o tekstu strategije je završena. Amandmane je podnijela zastupnica Marija Lugarić. Molim ministra Arsena Bauka da se izjasni o amandmanima.
Vlada prihvaća sve amandmane zastupnice Marije Lugarić.
Vrlo racionalno, hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog strategije. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 glasova za, 4 glasa suzdržana i 14 glasova protiv, donesena Strategija razvoja javne uprave za razdoblje od 2015. do 2020. godine, u tekstu kako je predložila Vlada Republike Hrvatske, zajedno sa prihvaćenim amandmanom.