Kolegice i kolege, počinjemo s radom. Vidio sam, vidio sam, dat ću vam riječ. Počinjemo s radom, samo jedna informacija. Na početku, danas ćemo raspravit samo ovaj Prijedlog zakona o probaciji, a glasali bi u 11 sati pa ako rasprava i ne bude završena obavit ćemo glasanje pa ćemo nastaviti raspravu. Toliko da predstavnici klubova mogu osigurati prisustvo zastupnika. Riječ je tražio uvaženi kolega Jandroković. Izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa zbog novonastalih okolnosti vezanih za ulazak Hrvatske u Europsku uniju Klub zastupnika HDZ-a traži pauzu od 30 minuta.
Dobro. Ja ću odredit stanku s obzirom da ste imali vremena se konzultirati i prije 15 minuta. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? 15 minuta stanke. Krećemo u 9,50. Evo, vrijeme određeno za stanku je prošlo. Kažu mi da će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvaženi zastupnik… … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Nisam vas razumio, šta ste rekli.
Gospodine potpredsjedniče, kad je klub HDZ-a zatražio stanku niti jedan klub nije zatražio stanku. Prema tome, uz puno uvažavanje prema ostalim kolegama ako se ne zatraži stanka onda je ne može ni dobit.
Ja sam rekao da će u ime kluba HDZ-a govoriti…
Ne, ne, ja govorim gore listu.
Nemojte molim vas. Dajte mi dopustite da vodim sjednicu. Ovo je lista za Zakon o probaciji. Molim vas. Ako to sad maknemo s ekrana tehničke službe će imati posla. Ali budite tako ljubazni pa mi dopustite da vodim sjednicu, ako pogriješim vi me upozorite, ali za sada još prosuđujem da nisam. Dakle kažu mi da će u ime vašeg kluba, je li to točno, govoriti kolega Davor Stier. Molim ga da dođe za govornicu.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Negdje krajem 19. stoljeća jedna nekompetentna vlast u Parizu lažno je optužila francuskog časnika, kapetana Dreiffusa za urotu s Njemačkom protiv interesa domovine Francuske, a onda je poznati književnik Emile Zole u već legendarnom novinskom članku napisao …, optužujem Vladu da laže i tako je obranio dignitet lažno optuženog Dreiffusa. Danas kako piše Jutarnji list izgleda da imamo novu aferu Dreiffus. Kako kažu to se zove sada operacija Stier, a to može biti samo jedna operacija difamacija i mene i HDZ-a, a navodno i vrh njemačke politike da smo se urotili protiv ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Pa kakva laž. Ja jedino mogu reći kao i u aferi Dreiffus …, optužujem gospodina Milanovića i Vladu da lažno kreiraju jednu konstrukciju o nekoj navodnoj uroti protiv Hrvatske da bi prikrili vlastitu nesposobnost i nerad. Optužujem gospodina Milanovića da nije dobro radio svoj posao i da sada traži alibi u nekoj bolesnoj teoriji zavjere. Optužujem gospodina Milanovića da po starom komunističkom receptu fabricira unutarnje i vanjske neprijatelje umjesto da radi svoj posao, da pročita izvješće Europske komisije, da ispuni sve zadaće da bi Hrvatska ušla u Europsku uniju 1. srpnja 2013. godine. Odgovorni rad, to je jedini način da Vlada osigura ulazak u EU i tu doista ne trebaju zaustaviti, Hrvatska mora, Hrvatska će ući 1. srpnja u Europske uniju, borit ćemo svi mi protiv svakoga koji želi zaustaviti Hrvatsku. Ne treba Hrvatsku zaustaviti, treba zaustaviti paranoju gospodina Milanovića. Dame i gospodo ta paranoja se izrodila očito iz nekoga straha. Možda straha što se vidi da je HDZ taj koji je znao u puno složenijim situacijama deblokirati pregovore, uspješno završiti pregovore. Da, imamo iskustva i znanja. Da, imamo i dobre veze u Europi i svijetu, ali umjesto da se toga gospodin Milanović boji trebao bi stvoriti uvjete za normalnu komunikaciju i suradnju između Vlade i oporbe da svi zajedno radimo na dobrobit RH. Ali on od toga bježi, on se bahati, on prijeti, on vrijeđa. Pa kako ga nije sram! Kako ga nije sram nas optuživati za neku urotu da ugovaramo kada on kada ide u Njemačku govori o Hrvatskoj kao evo nacija nevjerojatnog paradoksa. Pa kako ga nije sram! I stoga moja poruka je danas vrlo jasna, Hrvatska je zaslužila svoje mjesto u Europi, ali mi ne želimo iznenađenja na proljeće i zato želimo da Vlada počinje s ozbiljnim radom sada odmah, mora se primiti posla. I to nije nikakva osobna poruka prema Milanoviću. Ja ne govorim da on ne voli Hrvatsku, da u njemu nema ničega dobroga. Ja ne kažem da je on loš čovjek, ja samo kažem da je on loš premijer. I zato kolegice i kolege ako gospodin Milanović ne želi da Hrvatska ostane na trusnom Balkanu, ako želi da uđemo u EU 1. srpnja onda neka se konačno primi posla i mi ćemo svi tu pomoći. Ali ako gospodin Milanović ne želi se primiti posla onda neka odstupi, neka ode ali neka pritom ne traži krivce u drugima, neka sam pogleda što je dosad učinio. Neka ne traži alibi i izgovore jer kad se to radi to je uvijek prvi korak prema priznanju vlastitog poraza, a mi ne želimo poraz. Kada je Europa u pitanju želimo da 1. srpnja bude naša zajednička pobjeda, da 1. srpnja proslavimo to da je Hrvatska konačno ostvarila svoju europsku budućnost. Hvala vam. . [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Za riječ se javlja kolega Dragovan, izvolite.
Tražim stanku za klub 10 minuta.
Za što vi sad tražite stanku?
Gospodine predsjedniče
Samo malo. Gospodine Dragovan, oprostite, objasnite mi zašto tražite stanku, navedite razlog.
Zbog ovog izlaganja predstavnika kluba HDZ-a.
Zbog izlaganja predstavnika kluba HDZ-a klub SDP-a traži stanku. Klub HDSSB-a, recite? Morate se dići i reći što hoćete i zbog čega hoćete. Recite.
Nisam još ni počeo. Poštovani gospodine potpredsjedniče u ime kluba HDSSB-a također tražim stanku od 10 minuta i u svezi izlaganja predstavnika HDZ-a kako bismo se i mi očitovali na njihovo izlaganje.
Izvolite.
Da ne ponavljam iz istih razloga u ime kluba Hrvatskih laburista stranke rada tražim stanku od 10 minuta.
Izvolite kolega Šuker.
U ime kluba HDZ-a tražim stanku od 10 minuta jer kolega Stier u ovih 5 minuta nije stigao sve reći.
Ovako, neću dopustiti kolega Šuker da klub HDZ-a bez obzira što je klub najveće oporbene stranke ne dozvoljavam vam stanku. Imali ste stanku … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Nemate stanku, ne dozvoljavam stanku 10 minuta. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Vrijeme za stanku je isteklo, nastavljamo s radom. Ovako, s obzirom da samo u Parlamentu, svrha Parlamenta je da se u njemu govori iako procjenjujem da po Poslovniku ne bih to trebao napraviti jer Poslovnik kaže da se na zahtjev kluba određuje stanka nakon koje klub može govoriti 5 minuta, a razlog ne može biti za produženje toga govora zato što se nije uspjelo reći sve što se htjelo reći. Ali, htiući u ovoj sabornici napraviti jednu tolerantnu atmosferu, jednu atmosferu uvažavanja svih klubova i svih zastupnika. Nakon ove stanke će predstavnici klubova govoriti onim redoslijedom kojim su se javljali. Prvo je SDP, pa HDZ, pa HDSSB pa Laburisti. Nadam se da će nakon tih govora se steći uvjeti da nastavimo raditi prema planu današnje sjednice, jer to građani od nas očekuju da odradimo zakone koje nam je Vlada poslala, koje smo uvrstili u dnevni red. Pozivam sad predstavnika SDP-a, bit će to predsjednik Hrvatskog sabora, gospodin Josip Leko.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici. Pa nije neuobičajeno da se u Parlamentima koriste sve poslovničke mogućnosti kako bi se plasirale politike i stajališta pojedinih stranka ili pojedinih političkih opcija. To podupiremo i to je smisao parlamentarizma, ali nije prihvatljivo, a nije ni dobro, nije ni u skladu sa Poslovnikom da se zloupotrijebi Poslovnik kako bi jedna osobna frustracija bila predstavljena kao politika. Posebno nije dobro ako se ta, nazovi politika želi obračunati sa Vladom ili predsjednikom Vlade mimo Poslovnika. Sve je to bilo moguće učiniti u skladu sa Poslovnikom, interpelacija ili druge mogućnosti. To ne doprinosi ni ugledu Parlamenta, a još manje doprinosi boljitku građana Republike Hrvatske. Radi javnosti, moram ponoviti da je SDP-ova Vlada 2000. godine promijenila smjer hrvatske politike i usmjerila Hrvatsku iz izolacije ka Europskoj uniji i putu ulaska u Europsku uniju. Ja sam sigurno da se to građani sjećaju, ali siguran sam da to znaju i zastupnici u ovom Parlamentu. Drugo, ta politika od strane SDP-a bila je formulirana kao savez za Europu. Ta činjenica vrijedi i danas kao savez za Europu i nije dobro, ponovit ću, iz osobnih frustracija rušiti taj savez. A još lošije je zloupotrijebiti Poslovnik i obračunavati se sa Vladom zbog osobnog interesa. Vlada je Hrvatska bez obzira koja je politička opcija i Vlada vodi brigu o nacionalnim interesima bez obzira da li neka, ili neke politike ne zadovoljavaju sve u ovoj sabornici. Diskvalifikacije ne pomažu, to je moje stajalište od prvog dana bavljenja politikom, argumenti da, ali diskvalifikacije ne, razgovori da, ali razgovori podrazumijevaju da imate sugovornika i da ga zovete u Parlament, da mu nudite razgovore i da mu nudite argumente. Ja mislim da je, da je saveznik svake politike, na kraju ću reći, podmetanje loš saveznik. Zato se vratimo, vratimo interesima i politikama koje omogućuju da Hrvatska radi korake naprijed, a ne da ih zaustavlja. Vlada je bila dosad otvorena u ime većine to mogu reći bit će i ubuduće i svi pozivi na razgovor, bilo u Parlamentu, bilo u javnosti su dobro došli, ali ponovit ću, sa argumentacijom, bez osobnih frustracija, bez diskvalifikacija i bez reći ću i to ali molim tu za oprost, bez zloupotrebe Poslovnika i mučkog udaranja. Otvoreni smo za dijalog o svim pitanjima koji će pomoći da Hrvatska ide putem koji je usmjeren 2000. godine, to je punopravno članstvu u Europskoj uniji i svi interesi, to ponavljam, mi mislimo ozbiljno da sve interese vezane za Europsku uniju možemo riješiti u savezu za Europsku uniju.
Hvala lijepa [[Upadica: Molim.]] Predstavnik HDZ-a Davor Ivo Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Nisam samo jednu stvar shvatio da li ste poruke uputili meni ili gospodinu Milanoviću. Jer kada ste predsjedali sjednicom Hrvatskog sabora, kada je gospodin Milanović govorio da oni koji nisu rođeni u RH ne mogu razumjeti niti voljeti Hrvatsku, onda ne znam kako bi to drugačije kvalificirao nego napad na osobu. I evo s obzirom da me se optužuje da kontroliram njemačke medije, valjda ne mislite da kontroliram i Inoslava Beškera ili da je on neki desničar kada je napisao da ste morali smjesta prekinuti premijera nakon takvog napada. Dakle, što ste govorili o osobnim napadima, apsolutno se slažem ali onda primjer ste morali dati upravo tada, upravo tada. Ja sam lijepo rekao moje poruke nisu osobne prema premijeru. Moje je pravo da procijenim da je on loš premijer. A ja nikad neću reći da je on loša osoba ili da ne voli Hrvatsku ili da u njemu nema ničega dobroga. Govorio sam o politici o krivoj politici koja uvlači jednu izuzetno važnu zemlju kao što je Njemačka, europske parlamentarce, sam vrh njemačke politike u jednu problematičnu zonu koja samo može štetiti našim interesima da uđemo u EU 1.srpnja 2013. Želimo raspravu o Europi, da slažem se gospodine predsjedniče, otvorimo onda raspravu u Saboru o našem ulasku u EU. Jer mi smo izgubili onaj instrument kojim je Hrvatski sabor mogao kontrolirati rad Vlade RH. Za vrijeme vlade HDZ-a za vrijeme pregovora postojao ne nacionalni odbor kojeg je vodila oporba i svi su se argumenti, sva stajališta RH morali su se tamo konsenzusom usuglasiti. Ali onda je nacionalni odbor ukinut. Uredu, pregovori su uspješno završeni ali obećano je da će doći zakon o odnosima Sabora i Vlade. Nema ga nigdje. I Sabor nema nikakve kontrole u tom segmentu, takvu vrstu kontrole kakvu treba nad rad Vladom. I zato mi moramo, naša je dužnost upozoriti da ne želimo iznenađenja na proljeće, da želimo jasno reći ovdje promijenimo neke stvari. Kada je došlo ono prošlo proljetno izvješće EU komisije, koje su bile reakcije tada? Gospodin premijer je rekao pa to je izvješće koje ne služi komisiji na čast. To je odgovorna politika, to je odgovoran političar. Gospodin potpredsjednik govorio kako se trese od kritika. Čini se da danas u SDP-u i u Kukuriku koaliciji mnogi se tresu oko toga. Zato ne želimo iznenađenja. Kada smo govorili nemojte ići krivim putem negirati ono što ste sami prihvatili preko nacionalnog odbora za vrijeme pregovora, a sada kada ste na vlasti želite mijenjati Zakon o sprečavanju sukoba interesa, Zakona o policiji. To je krivi put. Doći će izvješće komisije i onda će opet ostati kao problem. Upozoravali smo, ali ne tvrdoglavo se išlo tim putem. Naša je namjera tu da zajedno radimo pa i oko Zakona o HRT-u tražili smo konsenzus. Koji je bio odgovor koalicije? Konsenzus je dobar kada je SDP u oporbi, kada je na vlasti konsenzus mu više ne treba. Dakle, nema saborske kontrole pa onda ni javnost ne može kontrolirati što radi Vlada. I zato ne želimo iznenađenja i zato moramo sada i na ovaj način upozoriti jer je naš cilj i slažem se i vjerujem da je cilj većina građana RH da ne bude odgode, da 1.srpnja dosita postanemo punopravna članica EU. Hvala.
U ime kluba HDSSB-a govorit će poštovani zastupnik Dinko Burić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Uistinu se nalazimo u danima i u trenucima koji su neobično važni za Hrvatsku. jučer smo svjedočili vrlo zabrinjavajućim izjavama predsjednika Vlade RH koji daju razloga za zabrinutost i vladajućima i oporbi, ali koji daju razloga za zabrinutost iznad svega svim hrvatskim građanima. Ja ću reći dvije stvari samo. Jedna se odnosi na činjenicu koju smo mogli čuti od predsjednika Vlade gospodina Milanovića kako neke stranke, nije rekao stranka, nego neke stranke rade protiv interesa RH u EU u EU Parlamentu. HDZ je sebe prepoznao u tome i odreagirao sada ali ja bih molio predsjednika Vlade gospodina Milanovića da kad govori u množini onda bude i sasvim određen i navede na što je tu konkretno mislio jer kao promatrači u Europskom parlamentu, na sjednicama predstavnici SDP-a i HDZ-a nego ima i HDSSB svog promatrača i Hrvatski laburisti-stranka rada imaju promatrača, tu je i zastupnik gospodin Milorad Pupovac. Dakle volio bih da bude određeniji. Drugi razlog za ozbiljnu zabrinutost hrvatskih građana zbog čega treba i mora se progovarati i voditi rasprava u Hrvatskom saboru, nadam se i vjerujem ne samo kroz ovakve pauze i stanke od 5 minuta, jest jedna izrazito zabrinjavajuća izjava koju smo jučer mogli čut od predsjednika Vlade, a to je da novi financijski okvir o kojem se sada razgovara u Europskoj uniji za razdoblje 2014.-2020. ne odgovara onome što smo mi potpisali u trenutku kad smo ratificirali sporazum. A to je ako se sjećate nešto na što smo upravo mi zastupnici HDSSB-a postavljajući brojna pitanja u ime onih građana koji su bili u dilemi glasovati za na referendumu ili glasovati protiv ulaska, da zaslužuju odgovore i na ta pitanja. Jedno od najvažnijih pitanja je bilo a koliko će nas uistinu koštat članarina u budućem financijskom okviru, a potaknuti i tada već davanim dvosmislenim izjavama već tada novog ministra financija gospodina Linića, sjećate se o onome da je bilo govora da će bit 9 milijardi, onda da će bit 3,5 milijarde pa na pitanje novinara Poslovnog dnevnika otkud razlika od 5,5 milijardi kuna ako se ja dobro sjećam, nismo dobili nikakav odgovor. I jučer premijer Milanović najavljuje da to nije ono i s pravom, meni se ta rečenica koliko god sam zabrinut kao građanin Republike Hrvatske, ta rečenica mi se dopala i dala mi je razloga za vjerovati kako nećemo dozvoliti, nitko, ni vladajući ni oporba da budemo izigrani i prevareni i žrtve nečega što nam nitko nije govorio kada smo pregovarali i ispregovarali ulazak u Europsku uniju. Dakle nema te cijene zbog koje Hrvatska treba postat pokrajina u budućoj megadržavi Europskoj uniji gdje će bilo tko imat za pravo stavljat veto na odluke koje donosi Hrvatski sabor. Državni proračun Republike Hrvatske donosit će se u Zagrebu, a ne u Bruxellesu. Vjerujem da iz poruke predsjednika Vlade Zorana Milanovića koji je jučer dao da će na njoj ustrajat i da neće dozvolit da nam se dogodi ono što u najcrnjem scenariju oni koji su bili protiv ulaska u Europsku uniju nisu željeli. Završit ću, hvala što ste mi dali i ovo…
Hvala. Već jeste.
Zato još samo podsjećam, bilo bi dobro da smo poslušali i naše prijedloge da i onaj referendum održan 22.siječnja ove godine nije tako ishitreno održan nego da smo proveli i pričekali možda tri mjeseca.
Hvala vam. U ime Hrvatskih laburista govorit će uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Poštovane kolegice i kolege. Meni je doista žao što o temi ulaska Hrvatske u Europsku uniju i procesu koji je u toku raspravu moramo otvarati zbog izjave premijera koju je dao u Bruxellesu. Meni je izuzetno žao što ako je imao za potrebu neke druge političke stranke propitivati za njihovo djelovanje to nije napravio u Hrvatskom saboru. To je mjesto gdje se takve stvari raspravljaju, ali možda je to i dobro jer nam to sad daje priliku da se podsjetimo na četiri stvari. Hrvatski sabor raspisao je referendum o ulasku Hrvatske u Europsku uniju i nakon toga nijednu raspravu, nijednu informaciju i nijedan izvještaj Vlada nije dala Hrvatskom saboru. To pokazuje odnos Vlade prema Hrvatskom saboru, a tri stvari, tri teme, tri problema koja su se doista dogodila, a bilo je za ovom govornicom upozoreno od naše strane. Prvo, problem nekih članica i ucjenjivanje Hrvatske u postupku ratifikacije pristupnog ugovora. Vlada je tada tvrdila neće biti nikakvih problema. Da li danas Hrvatska ima problema kod nekih članica u ratifikaciji, da li je to tema o kojoj barem informaciju Sabor mora znat, dobit, raspravit, vidjet. Dakle, suočavamo se sa problemom ratifikacije. Drugo, pitao sam i upozorio, savjetuju svi nam riješite granične sporove sa susjednim državama prije ulaska Hrvatske u Europsku uniju. BiH, Crna Gora i Srbija, nijedan od tih neriješenih graničnih pitanja u ovom Saboru nije raspravljen ozbiljno ni na jedan konstruktivni način i prijedlog Vlade da znamo u kom smjeru dalje to pitanje ide. Ili ćemo opet biti u situaciji da neki ugovori promemorije, zapisnici tajnika, zamjenika, pomoćnika, savjetnika u nekom veleposlanstvu nakon 10 godina isplivaju kao neki bilateralni akti, dogovori, privremeni režimi ili bilo čega. I treće, predsjednik Europske komisije jasno je rekao da sredinom iduće godine se u Europi otvara rasprava i rade pristup da EU ide ka federalizaciji koja podrazumijeva zajedničku fiskalnu, monetarnu i bankarsku politiku. Da praktički svi potezi koji se sada već u EU vuku vode prema bankarskoj uniji. Europska unija nastaje kao federacija koju stvara novac, moneta, povijesni primjer gdje će euro novac, valuta stvoriti i stvarati državu u interesu bankara, bankarskog lobija i bankarskog sustava. Naravno da takva promijenjena Europa traži ili potpuno novi ugovor o funkcioniranju EU ili Ustav. Kada je bio prvi pokušaj donošenja europskog Ustava demokratske države su o tome raspisivale referendume i Ustav je pao i postupak obustavljen. Pa se krenulo drugim putem. Zar je moguće da je nakon svih tih najava, ali i priprema akata, odnosno politike EU o fiskalnoj i monetarnoj uniji nije tema koja na nikoji način Vlada dođe pred Sabor i otvori raspravu i barem nam da, iznese stajalište Vlade s kojim u Bruxellesu se ide dalje pregovarati. Da je to bilo učinjeno i da smo barem jednu raspravu nakon referenduma imali vjerojatno danas ne bi bilo potrebe rasprave povodom izjava premijera ne u Saboru nego negdje vani o toj temi otvarati. I bilo bi izuzetno dobro da ovu poruku predsjednik Vlade shvati krajnje ozbiljno.
Hvala lijepa. Sada prelazimo na točke dnevnoga reda. Sada prelazimo na točke dnevnoga reda. - prijedlog Zakona o probaciji, prvo čitanje, P.Z. br. 179. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenica ministra pravosuđa gospođa Sandra Artuković Kunšt. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici pred nama je tema o probaciji, ono što se često uopćeno zove radom za opće dobro. Iako je rad za opće dobro samo jedan segment probacijskog sustava. Naime, kada govorimo o probaciji taj pojam obuhvaća tretman počinitelja kaznenih djela u zajednici u kojoj on živi. Dakle, radi se o izvaninstitucionalnom tretmanu počinitelja kaznenog djela za koje je sud procijenio da ga nije potrebno izdvajati iz sredine u kojoj on živi već se postavljanjem određenih uvjeti za njegovu slobodu i pružanjem pomoći za prevladavanje određenih životnih poteškoća može ostvariti svrha kazneno-pravnih sankcija. Probacijski sustav nam pruža ono za što smo se opredijelili i što zapravo predstavlja temelj sustava kazneno-pravne regulative, a to je suradnja sa zajednicom radi zaštite javnosti i smanjenje rizika od recidivizma kroz rehabilitaciju i reintegraciju počinitelja kaznenih djela u društvo. Izvršavanje kazneno-pravnih sankcija u RH propisano je Zakonom o izvršavanju kazne zatvora i Zakonom o probaciji. Zakon o probaciji koji smo donijeli u prosincu 2009. je zamijenio prethodni Zakon o izvršavanju uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom i rada za opće dobro, a taj zakon je bio iz '99. godine. Zakon o izvršavanju kazne zatvora i Zakon o probaciji predstavljaju normativne temelje za početak razvoja probacijske službe, a osnovi za početak ovog djelovanja nalazili su se u onom prvom Kaznenom zakonu kojeg smo donijeli '97. i Kazneni zakon iz '97. je već sadržavao odredbe o mogućnosti zamjene kazne zatvora sa radom za opće dobro na slobodi ili izricanja uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom uz mogućnost nalaganja osuđeniku više obaveza. Dakle, i prije ustanovljavanja sustavne probacijske službe izvršavane su sankcije koje su sudovi izricali u zamjenu za kaznu zatvora. Zakon o probaciji koji je donesen 2009. predstavio je temelj za razvoj probacijske službe i 2011. otvoreni su probacijski uredi. Naime, da bi se probacija mogla provoditi osim onog dijela koji spada u nadležnost suca i posebice suca izvršenja potrebno je ustanoviti i probacijske urede koji će nadgledati, provjeravati i pružati pomoć u provedbi probacijskog sustava. Ustanovljeno je 11 probacijskih ureda, u pripremi je otvaranje još jednog i oni su u nadležnosti Ministarstva pravosuđa. Ono što dovodi do potrebe da se Zakon o probaciji temeljito izmijeni jest činjenica da je Hrvatski sabor donio novi Kazneni zakon koji će stupiti na snagu 1. siječnja 2013. godine i odredbe toga zakona donose novine u određivanju pojedinih instituta iz nadležnosti probacijske službe. Izmijenjen je koncept primjene rada za opće dobro s obzirom na drugačije poimanje svrhe kratkotrajnih kazni zatvora, odnosno kazni zatvora do godine dana i novčane kazne, proširene su vrste i opseg pojedinih obveza za koje sud može naložiti osuđeniku rad za opće dobro kao i mogućnost izricanja zaštitnog nadzora, a isto tako je propisana i sigurnosna mjera zaštite nadzora nakon što se izvrši kazna zakona, dakle po punom izvršenju kazne zatvora što će naravno utjecati na razvoj probacijske službe. Ono što je sažetu, novina i što je bitno, mi u ovom zakonu kojeg predlažemo u prvom dijelu donosimo opće odredbe o svrsi, sadržaju, načini i tijelima nadležnima za izvršavanje probacijskih poslova. Iznosimo temeljna načela i prava osoba uključenih u probaciju. U drugom dijelu zakona propisujemo prije svega koji su to probacijskih poslovi, kakvu dokumentaciju o osobama uključenih u probaciju, izrađuju i vode probacijski uredi, a u zasebnim glavama obrađeni su instituti o izvršavanju zaštitnog nadzora, rada za opće dobro i posebnih obveza. Prema sadašnjem Zakonu o probaciji, probacijska služba provodi uvjetnu osudu sa zaštitnim nadzorom i rad za opće dobro na slobodi, a povećanje poslova probacijske službe koja donosi novi Kazneni zakon, a sa kojim usklađujemo i ovaj zakon, jest zaštitni nadzor. Naime, Kazneni zakon je predvidio da se zaštitni nadzor više ne provodi samo uz uvjetnu osobu, već da se provodi i uz rad za opće dobro, i uz uvjetni otpust sa izdržavanja kazne kao i uz, nakon što je osuđenik u punom smislu izvršio kaznu zatvora. Zbog navedenog posebnom glavom je uređeno postupanje porabacijske službe u provođenju zaštitnog nadzora, odnosno upućivanje na izvršavanje zaštitnog nadzora te obveze probacijskog ureda prilikom njegovog izvršenja. Isto tako rad za opće dobro je Kaznenim zakonom proširen. Naime, Kazneni zakon prošio je mogućnost izricanja rada za opće dobro u smislu da je obvezna zamjena kazne zatvora izrečene do 6 mjeseci, radom za opće dobro. A ukoliko je izrečena kazna zatvora u trajanju do 1 godine, sudu je prepušteno da odluči da li će takvu kaznu u odnosu na svakog pojedinačnog osuđenika zamijeniti radom za opće dobro. Isto tako, Kazneni zakon se dotakao i uvjetnog otpusta, vezano za probaciju, naime odluka o uvjetnom otpustu je sada u nadležnosti suda i to se odražava i za provođenje nadzora nad uvjetno otpuštenim osobama u djelu pripremanja uvjetnog otpusta i u gledu odlučivanja o uvjetnom otpustu zatvorenika. U tom smislu probacijski uredi pripremaju i šalju izvješća u postupku uvjetnog otpusta. Kaznenim zakonom proširen je i popis posebnih obveza, imao 15 jasno definiranih i 1 generalnu posebnu obvezu koje sud može naložiti počinitelju kaznenog dijela kao i mogućnosti primjene posebnih obveza. Posebne obveze sud može naložiti uz uvjetnu osudu, uz rad za opće dobro, te uz uvjetni otpust sa izdržavanja kazne zatvora neovisno o tome dali je izrečen zaštitni nadzor. U zakonu smo izvršili intervenciju u smislu da smo izostavili iz popisa djelatnosti probacijskih ureda poslove koji su vezani uz organizaciju, pomoć i podršku žrtvi, oštećeniku ili obitelji žrtve ili obitelji počinitelja. Naime, ovi poslovi po svojoj strukturi ne spadaju u probacijske poslove, a zaštitu koju pružamo žrtvi, obitelji žrtve, oštećeniku ili obitelji počinitelja sada organiziramo kroz poseban samostalni sektor unutar našeg ministarstva, samostalni sektor za zaštitu žrtava i svjedoka. Tako da ovo više ne spada u tematiku Zakona o probaciji. Evo, zaključno mi smo slijedom izmjena Kaznenog zakona prilagodili pravni okvir za rad probacijskog sustava, osnažili smo postojeće alate i instrumente kojima će se moći odgovoriti i na povećane i na izmijenjen zahtjeve. Bilo je nužno uvrstit u zakonski tekst cijeli niz izmjena koje raniji Zakon o probaciji, a temeljio se na onoj koncepciji kaznenog, starog Kaznenog zakona iz 97. i na postupovnim odredbama Zakona o kaznenom postupku. Umjesto da mijenjamo zakon mi smo se odlučili na novi zakon jer je izmjena toliko da novi sustav i novi zakon predstavlja odgovarajući odgovor na izazove koje će probacija i ovo što smo rekli, rad za opće dobro i zaštitni nadzor staviti ispred nas u budućem razdoblju. Hvala.
Zahvaljujem zamjenici ministra. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HSU, govorit će uvažena zastupnica Višnja Fortuna. Ja podsjećam da ćemo u 11 sati provesti glasanje i pozivam zastupnike da se iz svojih kabineta upute u sabornicu.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovane predstavnice ministarstva, uvažene kolegice i kolege. Dakle, probacija uvjetovana i nadzirana sloboda počinitelja kaznenog dijela tijekom koje službenici probacije provode postupke usmjerene na smanjenje rizika ponovnog počinjenja kaznenog dijela. Zakon probacije koji je donesen 2009.godine ima svrhu humanizacije izvršenja kazneno pravnih sankcija, rasterećivanja zatvora i pritvora, suradnje sa zajednicom radi zaštite javnosti i smanjenja recidivizma u počinjenju novih kaznenih djela. Novi Zakon o probaciji predlaže se u cilju prilagođavanja novim zakonskim okvirima kojima se pred probaciju i prebacijske službe daju dodatne zadaće uz povećane i izmijenjene zahtjeve. S obzirom da je novi Kazneni zakon propisao široke primjene institute zaštitnog nadzora, prijedlog Zakona o probaciji slijedi te prijedloge te područje primjene rada za opće dobro prošireno. Što ranije nije bilo moguće, s obzirom na obveze izricanja kazni. Zatim, produžena duljina trajanja rada za opće dobro umjesto dosadašnjih 60 radnih dana, dopuštano je trajanje do najdulje 720 sati, odnosno 360 dana. Navedenim izmjenama omogućava se kvantitativnije obavljanje rada za opće dobro. Segment probacijskih poslova od iznimne je važnosti posebice stoga što se odnosi na pomoć prije, tijekom i nakon otpuštanja s izdržavanja kazne. Probacijska služba u tom smislu treba biti kvalitetan izvor sigurnosti i centar pomoći ali ne samo za osobu koja je u probaciji već i za sve u sustavu koji surađuju s tom osobom, a u cilju kvalitetne provedbe mjere. Od predstavnice ministarstva zapravo čuli smo da je to sve već i učinjeno i da to imamo i u zakonu. Posebice bih naglasila važnost umreženosti sustava u ovom cijelom postupku. Zadaće probacijske službe širokog su aspekta te pred nju postavljaju odgovorne zadatke koje ne može osobu uključenu u probaciju izvesti, koja može koji može i mora osobu izvesti na pravi put ukoliko ne djeluje interdisciplinarno, a jedino interdisciplinarni pristup može osobu izvući na pravi put. Ako ne djeluje tako to je puno teže. Probacijska služba postavljena je pred opsežne i nove izazove čemu svakako doprinosi i činjenica da će danom pristupanja RH u EU probacijska služba biti nadležna i za provođenje stranih probacijskih odluka. Razmatrajući i uvažavajući sve prijedloge novog zakona te opsežnost poslova koje on predviđa, povećanje sredstava koje se predviđaju kao potrebne za provođenje novog zakona 2013,. 2014.i 2015.godine smatramo zapravo opravdanim, no u konkretnoj opravdanosti sredstava potrebnih za provedbu ovog zakona znat ćemo na njegovoj godišnjoj provedbi dakle kada ćemo kroz izvješća o radu nadležnih tijela vidjeti koliko je osoba stvarno uključeno u probaciju te kakva je bila učinkovitost njezine provedbe. U tu svrhu ponovno naglašavam nužno je provoditi evolucije mjera probacije čije će saznanje potom ponuditi nove smjerove za kvalitetan razvoj ove vrlo bitne i važne mjere. Na kraju zaključili bismo, u cilju kvalitetne provedbe probacije nužna je umreženost sustava koja upućuje na probaciju sudstva te sustava kojom … neizvršenje probacije to je socijalna zaštita te ostale djelatnosti koje će biti u tom sustavu umrežene. Probacijska služba postavljena je pred opsežne i nove izazove koji se moraju oformiti i provoditi kvalitetno kako bi svrha probacije bila kompletno ispunjena. Zakon o probaciji svakako je za pohvalu. On osobama koje su u jednom dijelu svojeg života počinile nešto što društvo ne odobrava i što je društvo neprihvatljivo pomaže tim osobama, a kako bi ih uz određene sudske poruke izdržavanje kazne za nedjelo ipak osposobili za što raniji povratak u primarnu životnu zajednicu. Jer ne zaboravimo, kazna završava, kazna zatvora se izvršava ali život koji ostaje nakon nje mora se odvijati i dalje. I stoga je zadaća svih dionika u sustavu za probaciju da osobu koja je uključena u probaciju što kvalitetnije osposobi za život u zajednici a kako bi bio kvalitetan i ravnopravan član našega društva. Još jedna pohvala Zakonu o probaciji, on razbija predrasude, predrasude o zatvorenicima kao osobama od kojih nema koristi za društvo čak i da tom istom društvu predstavlja opasnost što ranijim uključivanjem osobe u probaciju na pravi put se izvede i osoba uključena u probaciju ali i njena i bliža i daljnja zajednica bit će naši članovi društva. I za kraj, posebno bih navela vodilju za primjenu zakona o probaciji izvučenu iz zakona. Institucionalni tretman počinitelja kaznenih djela nije više dominantna opcija u suvremenom društvu već zadržavanje u zajednici i primjena tretmana izvan zatvora i kaznionica što su standardi za koje se odlučila Europa i bili su vodilja prilikom uvođenja probacijske službe u sustav izvršenja kazneno pravnih mjera. Iz svega ovoga Klub zastupnika HSU-a podržat će donošenje Zakona o probaciji. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Stavove kluba SDP-a predstavit će uvaženi zastupnik Draženko Pandek.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana zamjenice ministra, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Kako je već uvodno navedeno u prijedlogu Zakona o probaciji donošenje ovog zakona potrebno je radi usklađenja sa novim Kaznenim zakonom i Zakonom o kaznenom postupku. Pozdravljamo činjenicu da predlagač daje novi prijedlog zakona kojom usklađuje ovu problematiku novim odredbama spomenutih zakona, ali unosi nove elemente. To pozdravljamo u prvom redu radi preglednosti zakona ali i naglaska na daljnjoj evoluciji prema boljim rješenjima od postojećih. Zakoni koji su prethodili ovom zakonu, Zakonu o probaciji, Zakonu o izvršenju uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom i rada za opće dobro na slobodi značili su u biti početak razvoja probacijske službe u Hrvatskoj. Time se i u hrvatskom zakonodavstvu u biti prihvatio onaj mješoviti koncept koji predstavlja nadogradnju francusko-belgijskog tipa uvjetne osude elementima probacijskog sustava koje svoje korijene vuče iz anglosaksonskog prava. Povijest uvođenje probacije u hrvatski pravni sustav je recentna. Kada je 1997.donesen Kazneni zakon koji je uveo mogućnost zamjene kazne zatvora radom za opće dobro na slobodi izricanje uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom ali počeci probacijskog sustava na ajmo reći na globalnoj razini sežu dakle u ne tako recentnu 1841. Već tada je u prvoj probacijskoj praksi primijećena zamjetna korist od takvog sustava u reformiranju i rehabilitaciji delikventa te je logično slijedilo njegovo prihvaćanje kroz zakone i pravosudnu praksu. Tako je još 1878.donesen prvi zakon koji je regulirao tu materiju. I u kontinentalnoj praksi koja je prvobitno poznavala samo uvjetnu osudu kao mjeru upozorenja uočeno je da postoje veći izgledi za resocijalizaciju određenih počinitelja kaznenih djela ako se uz uvjetnu osudu predvidi i pozitivna društvena akcija u obliku pomoći, zaštite i nadzora osuđenih osoba. Tijekom vremena pokazalo se iznimno potrebnim počiniteljima kaznenih djela osigurati pomoć i nadzor da bi izbjegli počinjenje novih kaznenih djela. Pogotovo se to odnosi na one pojedince čija je socijalna integracija dakle od početka bila na određen način defektna i koji žive u marginalnoj društvenoj poziciji u nezadovoljavajućem društvenom okruženju. Prisutnost dakle tih trajnih, nepovoljnih činitelja ukazuje na potrebu za odgovarajućim tretmanom. Tim osuđenicima bilo je potrebno ukazati na uzroke delikvencije i pružiti im dakle pomoć da bi ih ovaj mogao kontrolirati. Osnova dakle svake ispravne kaznene politike smatramo u prvom redu mora biti dakle resocijalizacija počinitelja kaznenih djela čime snažno pomažemo u biti prevenciji. Pukim kažnjavanjem ili prijetnjom, kažnjavanjem u slučaju ponovnog počinjenja kaznenog djela premalo činimo na uklanjanju uzroka, na prevenciju činjenja kaznenih djela. Za to je naravno potrebno u prvom redu stvaranje društvenih uvjeta koji ne pogoduju stvaranju kriminogenih faktora, ali i na onoj individualnoj razini shvaćanje što je dovelo određenu osobu do situacije da počini kazneno djelo. Tu ne postoji bolja metoda od neposrednog uvida u životnu situaciju počinitelja i na temelju toga poduzimanje odgovarajućih mjera usmjerenih u prvom redu na to da se počinitelja resocijalizira, rehabilitira te izvede iz zone o kojoj bi … počinjenju novog kaznenog djela. Dakle neki dostupni podaci o uspješnosti primjene probacijskog sustava u zemljama gdje se taj sustav primjenjuje duže vrijeme pokazuju uspješan završetak probacijskog perioda u visini od nekih 87%, a kršenje uvjeta probacije u nekih 15% slučajeva. A s druge strane određena istraživanja koja su se provodila ne populaciji zatvorenika koji su bili u zatvorima, koji su izašli iz zatvora pokazuje da ti osuđenici koji su proveli cijelu kaznu zatvora unutar određene institucije pokazuju značajnu stopu recidivizma od čak 72%. Ti podaci u biti daju i za pravo onim stručnjacima koji iznose tvrdnje da su zatvori na neki način "kriminalni fakulteti", a da kazna zatvora uvelike produbljuje jaz između zatvorenika i njihovog društvenog okruženja te ukazuje da je potrebno naći u čim većoj mogućoj mjeri alternativi kazni zatvora. Kako je dakle ovaj institut … široko primjenjivanog anglosaksonskoj pravnoj praksi … najčešće nalazimo studije i podatke iz tog sustava pa tako recimo 1999. istraživanje Manhattanskog instituta za istraživanje politika je procjenjivalo razloga 26%-tnog pada stope nasilnih zločina u SAD-u između '93.-'96., dakle čak 26%-tnog pada i zaključeno je da je probacija jedan od najviše obećavajućih sredstava za smanjivanje stope kriminaliteta, ali je upozorilo dakle da se to sredstvo može upotrebljavati i daleko efikasnije, da se radi o alatu koji je često loše upotrebljavan te u takvim slučajevima ne daje rezultate koje bi mogao. Uspjeh probacijskog sustava dakle ne ovisi samo o njegovom uvođenju u zakonodavstvo nego o njegovom stvarnom provođenju. Nadziranje delikvenata nikako ne smije ostati samo površinsko, svoditi se na recimo ritualno posjećivanje probacijskog službenika. Također, bez obzira što osnovna misao vodilja u kažnjavanju mora biti resocijalizacija, provođenje probacijskih poslova olako, bez jasne poruke počinitelju kaznenog djela da će neizvršavanje njegovih obveza biti sankcionirano je u biti kontraproduktivno. Ocjenjujemo potrebnim brzo i učinkovito djelovanje nadležnih tijela u slučaju da osobe uključene u sustav probacije svojim djelovanjem onemogućuju ostvarenje ciljeva koji se tim sustavom žele postići, potrebno je da uključeni delikventi budu toga itekako svjesni. Postupanje nadležnih tijela mora biti u što kraćim rokovima i što efikasnije u takvim slučajevima. Donekle tome, dalo bi se zaključiti, ne pogoduje ovo produženje roka od 3 tri dana za pokretanje i preispitivanje zaštitnog nadzora na 7 kako je sad propisano u članku 19. stavak 3. Dozvoljavam da je to naravno i stvar praćenja dosadašnje prakse u kojima nemam uvid. U svakom slučaju mislimo da se može zaključiti da je u cilju efikasnosti sustava probacije nužno ostaviti što kraće i čvršće rokove za postupanje u slučaju povrede obveze delikvenata, a koje su im dakle određeno. Za takvo mišljenje nalazimo potvrdu međunarodne prakse. Naime, u određenim provedenim pilot projektima primijećeno je da efikasnost probacijskog sustava opada ukoliko se obveze delikvenata uključenih u program uzimaju olako i ukoliko se kršenje obveza ne sankcionira brzo i efikasno. Analizirajući stoga ovaj zakon mi iz kluba SDP-a smatramo da se njime upravo stvaraju bolji uvjeti da se svrha ovog zakona ispuni. Tako sada u probacijske poslove spadaju organiziranje i nadziranje izvršavanja rada za opće dobro kao i organiziranje i nadziranje izvršavanja posebnih obveza iz KZ-a i obveza ZKP-a. U članku 3. nadalje, što pozdravljamo, naglašen je individualni pristup svakoj osobi uključenoj u probaciji. To je ispravan put, to je dobar temelj i za daljnje širenje ovog instrumenta koji zauzima sve značajnije mjesto u našoj kaznenoj politici. Istaknuo bih tu i novi članak 34. koji nije postojao u dosadašnjem zakonu, a kojim se dopušta ministarstvu nadležnom za poslove … sklapanja ugovora o suradnji u izvršavanju probacijskih poslova s udrugama građana i drugim pravnim osobama registriranim za obavljanje humanitarnih i drugih sličnih poslova. Smatramo uvođenje te odredbe korakom dakle u pravom smjeru da se i zajednica čim više uključi u ovu iznimno važnu problematiku. Time se smatramo stvara podloga za otvaranje šireg angažmana u suzbijanju kriminaliteta, ali i pomoći samim delikventima pa i njihovoj obitelji i okolini. Inače ta ideja uključivanja vanjskih čimbenika u sustav probacije ima dakle korijenje još u engleskoj praksi s kraja 19. stoljeća i očito je da ima potencijala. Od primjedbi već i na raspravi po odborima kolega Grbin istaknuo je da valja intervenirati u članku 25. stavku 3. gdje bi trebalo izmijeniti članak na način da ukupno trajanje odgoda i prekida izvršavanja rada za opće dobro može biti dulje od 60 dana ako je za razlog za odgodu ili prekid za opće dobro rizična trudnoća i roditeljstvo. Za ostvarenje cilja probacijskog postupka što se dakle ističe u ovom uvodnom dijelu biti će potrebna određena sredstva za ekipiranje probacijskih ureda i njihovo educiranje i obuku. Službenici koji će biti zaduženi koji su već zaduženi za provođenje ovog zakona moraju djelovati u zajednici, vršiti složene procjene, izrađivati složena izvješća. Vjerojatno će se određeni od njih naći u neugodnim pa čak možda i opasnim situacijama. Oni moraju svakako bez iznimke biti iznimno osposobljeni i visoko profesionalni da bi ovaj izuzetno važan posao obavljali kako treba. Sigurno je da to košta, no koristi u svakom slučaju mogu biti višestruke. U vezi s tom temom treba imati na umu da u konačnici uspješno provođenje probacijskog postupka donosi i materijalne benefite. Sigurno da niti boravak u penalnoj instituciji nije jeftin, čak štoviše mislim da se možemo složiti da košta puno više nego provođenje probacijskog postupka. Kad govorimo o toj temi troškova i materijalne mogućnosti treba naglasiti da je kapacitet zatvora u RH prema podacima koje imam iz 2010. ispod 3500 zatvorenika, tijekom te 2010. broj zatvorenika u zatvorima premašivao je brojku od 5 tisuća. Dakle, uvelike one kapacitete s kojima RH raspolaže. A uspješnost onoga što bi trebala biti osnovna misao vodilja svake kaznene politike u državi je rehabilitacija, resocijalizacija počinitelja kaznenih djela u cilju prevencije po onome dakle što pokazuje praksa kod određenih počinitelja kaznenih djela je značajno, značajno veća ukoliko djelujemo van kaznenih institucija. Naravno da primjena probacije teško dolazi u obzir kod onih počinitelja kaznenih djela koji ne pokazuju nikakvu volju ni kapacitet za resocijalizacijom, ali takvi slučajevi naravno ne umanjuju značaj promoviranja ovog sustava. Zaključno, mišljenja smo da ovaj prijedlog Zakona o probaciji dalje promovira veći pomak prema mješovitom sustavu što ocjenjujemo pozitivnim te dalje promiče probaciju kao sustav aktivnog nadziranja i pomoći počiniteljima kaznenih djela. Smatramo dakle da će ovaj zakon doprinijeti ostvarenju prevencije, u prvom redu specijalne ali i opće, da će doprinijeti resocijalizaciji i reintegraciji delikvenata u društvenu zajednicu te stoga naravno klub SDP-a podržava ovaj prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Evo čut ćemo još i stajališta Hrvatskih laburista stranke rada. Predstavit će ih uvaženi zastupnik Nikola Vuljanić. A ja istodobno pozivam zastupnike da zauzmu mjesta u svojim klupama kako bismo mogli utvrditi kvorum.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Razlog donošenja ovog zakona jest standardno poštivanje EU stečevine što mi uredno radimo, kao što se vidjelo i maloprije, usklađivanje sa novim Kaznenim zakonom i Zakonom o kaznenom postupku usklađujemo zakone jedne sa drugima i jedan razlog koji čini mi se ne piše unutra, a to je zatvori su nam pretrpani tako da više unutra ne stanu novi zatvorenici, treba ih dobro slagati da bi stali. E pa sad pošto ne stanu onda ćemo ih dati u sustav probacije. Ja se iskreno nadam da postoji još neki razlog koji je humani, koji je etički i koji je ajde nekakvo civilizacijsko dostignuće da smo zapravo shvatili da nema nikakvog smisla slati ljude u zatvor na 6 mjeseci radi nekih ajde minornih prekršaja, da se resocijalizacija može postići mnogo bolje vani na slobodi. Nadam se da je to zapravo ključni razlog za donošenje ovog zakona. Tehnički je zakon dobro napisan. Nisam trudeći se nisam našao neke ozbiljne primjedbe. Sustavno je napisan, sveobuhvatno, čitko sve se lijepo vidi što se događa, a posebno ovaj postupovni dio. Dakle, na koji način će se ta probacija ostvariti. Pitanje koje se uvijek postavlja s našim zakonima jest kako će se to provoditi. U obrazloženju zakona intenzivno se govori o štednji. Štedit će se na ljudima, zaposlit će ih se trećina od onog što je bilo planirano, štedit će se na opremi, štedit će se na svemu. Koliko para, toliko muzike. Bojim se da sustav u tom sistemu rezanja i štednje neće profunkcionirati i da će nas koštati više nego što bi koštao da se normalno postavilo prema njemu. Drugo pitanje na koje treba odgovoriti ima li RH i njen pravosudni sustav kvalificirane ljude za provođenje ovog? Ovo nije jednostavna stvar. To su ljudi koji su obrazovani i kao kriminalisti i kao sociolozi i kao psiholozi i masu još drugih specijalizacija i supspecijalizacija da bi se moglo na normalan način raditi sa ljudima koji su prekršili zakone i koje treba dovesti natrag u društvo. Treći elemenat koji mi se čini kritičnim u provedbi jeste rad za opće dobro. Svi znamo što bi to trebalo biti i svi znamo što to je. U većini slučajeva to je rezanje ambrozije. I to je koristan posao. I ambroziju treba porezati, ali što kad ambrozije nema? Što će ti ljudi onda raditi? Bojim se da tih ugovora za rad za opće dobro sa tvrtkama ima premalo, da se država tu nije dovoljno potrudila. Probacija bi trebala biti na neki način zaštita javnosti od eventualne opasnosti ponovnog počinjenja kaznenog djela koje je optuženi, okrivljeni, osuđeni počinio i u tom smislu je to korisni društveni instrument. Dakle, za mali trošak bez zatvora se društvo štiti. Probacija je kao što to članak 4. zakona govori interdisciplinarna i interdisciplinarni posao. Nisam siguran da smo pored toga što gledamo američke filmove o probation officers da smo svjesni koliko je to složen posao i tko to sve u Hrvatskoj može raditi. Probacija je pojedinačni postupak, dakle, radi se sa pojedinim osuđenim, sa pojedinačnom osobom. To je skupi postupak u smislu angažiranja stručnjaka, ali još jeftiniji nego zatvorit takvog čovjeka, dobit ga natrag u recidivu sa novim kaznenim djelom. Neke stvari mi nisu sasvim jasne, u članku 11. govori se da postoji, donosi se procjena kriminogenih rizika i tretmanski potreba za svaku osobu uključenu u probaciju kad za to postoji potreba. Ko odlučuje da za to postoji potreba, da li probacijski službenik ili sud iz ovog nije jasno. Jedno od neuralgičnih, ovdje mjesta je glava 7.koja govori o radu za opće dobro. Mi imamo problem za opće dobro zaposlit naše nezaposlene. Gdje predlagač ima namjeru zaposlit ove ljude, nije mi sasvim jasno, ali valjda postoji neki plan i čini mi se da bi dobro bilo vidjeti taj plan ovdje u Parlamentu. Evo, gotov sam odmah, ne morate toliko pričat. Članak 26. govori o zastari, dakle: "Ako osuđenik nije započeo izvršavati rad za opće dobro ili ga nije završio zastara nastupa nakon izvjesnog vremena." Zanima me kako je to moguće? Ko je kriv ako čovjek nije obavio ono na što je osuđen ili nije obavio do kraja, kako je moguće da uopće protekne takav rok koji je za određena kaznena djela propisan i da se ovdje smo spomene, eto nastupila je zastara nema ništa od toga, a ta nitko za to nije za to odgovoran. Sve u svemu, zakon je dobar. Do drugog čitanja nadam se da će se izgladit neke nejasnoće ovdje i da ćemo ga moć prihvatiti. Hvala.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje prijavljene su 3 replike. Prva je poštovana Mirela Holy i njega replika. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče. Znam da su ove … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne čuje se.]] dekoncentrirani s obzirom da čekamo na glasanja. Ali evo ga, s obzirom da je kolega Vuljanić spomenuo čupanje ambrozije kao jednu od opcija za probaciju, ja mislim i u tom smislu bih predložila evo ga, gospođama iz, dužnosnicama iz Ministarstva pravosuđa da postoji još jedan posao koji bi mogao biti jako društveno koristan, a na kojem bi se mogli angažirati ti ljudi, a to je čišćenje deponija otpada. S obzirom da je nesređena situacija sa otpadom najveći problem zaštite okoliša u Republici Hrvatskoj, a i odnosno i na sami taj tip posla kojim bi se zatvorenici u tom smislu bavili vjerujem da bi to vrlo pozitivno utjecalo na buduću prevenciju kaznenih djela tog tipa, svakog tipa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala kolegice Holy. Naravno da je i to posao koji bi ovi ljudi mogli raditi. I ako je nešto društveno koristan posao onda su to upravo takvi, i ambrozija, i saniranje nelegalnih odlagališta, a možda i pomoć na, u radu na nekim legalnim odlagalištima koja su već postala prijetnja za gradove poput Varaždina i tome slično. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeća replika, i poštovan zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Vuljanić, s obzirom na to da ste spominjali mjere probacije, s kojim bi se možda i rasteretili zatvorski sustavi, zatvorski kapaciteti u Republici Hrvatskoj, moram reći da bez obzira na to sadašnji, po sadašnjim uvjetima i uvjetima u zatvorima, dakle i po onim standardima koje bi smo trebali poštovati broj zatvora i zatvorskih mjesta u Republici Hrvatskoj je vrlo, vrlo oskudan i malen. No, kad ste već spominjali čišćenje ambrozije, bez obzira bilo one mali ili kapitalke kakve kod nas u Slavoniji rastu, dakle i čišćenje deponija, divljih deponija ili legalnih, s obzirom na zatvorske kapacitete i distribuciju zatvora u Republici Hrvatskoj te na namjeru Vlade Republike Hrvatske da se grade i dograđuje zatvor u Zagrebu. A opet je zapostavljen i već donešena odluka da se gradi zatvor na području Slavonije, na tromeđi 3 županije, Osječko-baranjske, Brodsko-posavske i Vukovarsko-srijemske. Izgleda da će kod nas ambrozija u Slavoniji i dalje rasti, jer neće biti ljudi koji bi iz tih zatvorskih kapaciteta koji su vrlo, još najmanji u našoj regiji, dakle Požega i Osijek i ništa više. Dakle, kod nas bi i ti divlji deponiji ostali i dalje, a i ambrozija bi dosezala one razmjere visine i debljine koja je zaista može okarakterizirati kao kapitalke, ambrozije kapitalke. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. I odgovor na repliku poštovan zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine Grubišić. Ja sam na početku rekao da je jedan od razloga donošenja ovog zakona sasvim sigurno i olakšanje situacije u zatvorskom sustavu, premda to unutra ne piše. Zatvora imamo, a nije čudo premalo. Zatvorenika imamo, a nije čudo, previše. Raspodjela očito nije dobra, imate pravo, ima kandidata u svim regijama, a sve regije nisu dovoljno zastupljene i sasvim sigurno da otvaranje još jednog zatvora u Slavoniji bi pomoglo, ne samo uklanjanju ambrozije nego i Slavoncima. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega Vuljaniću, ne slažem se s vama da ima previše zatvorenika. Slažem se s vama da su zatvori pretrpani, zatvorenika ima premalo. Kada bi državni odvjetnik radio svoj posao zatvori bi bili i puni i građenje zatvora bi bio jedan od unosnijih poslova u RH. Nažalost, mnogi oni koji se smatraju stupovima društva zaslužuju taj kao što sam već jednom rekao rešetkasti pogled na svijet. Nažalost, mnogo je takvih političara. Umjesto da čupaju ambroziju ili slažem se sa uvaženom kolegicom Mirelom Holy da čiste deponije smeća oni nam drže moralne prodike, a to je samo dokaz da smo duboko nemoralno društvo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Vrlo kratak. Sasvim sigurno da nisu u zatvorima svi oni koji bi trebali biti i sasvim sigurno da je u zatvoru gužva što samo znači da ovakav sustav ima smisla, možda bi se moglo ljude nagovoriti da konačno u životu nešto naprave za opće dobro. Pa ako ih to ne može nagovoriti savjest možda ih može sud nagovoriti.
Hvala lijepa. Sada ćemo prijeći na glasovanje kako smo i najavili prema planu. Nastavak rasprave o prijedlogu Zakona o probaciji. Sljedeći je klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Josip Salapić. Izvolite poštovani zastupniče.
Ja čekam da se malo raziđu kolege.
Kolegice i kolege molim vas da zauzmete svoja mjesta ako mislite pratiti raspravu, a ako ne mislite pratiti raspravu onda vas molim da razgovor nastavite negdje drugdje kako bismo kolegi Salapiću omogućili da iznese svoja stajališta. Prije nego što uzme riječ jedna obavijest. Sjednica Odbora za zakonodavstvo održat će se u 13 sati danas u dvorani Janka Draškovića to je dvorana broj 202. Nastavljamo sa raspravom. Kolega Salapiću izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažena zamjenice ministra. Evo krećemo, rasprava će biti kratka s obzirom da su bile brojne teme danas pa smo se malo izgubili možda i u ovom problemu, ali pred nama je prijedlog Zakona o probaciji. Prije svega osobno ću reći da svrha i namjena ovog zakona nije samo rasterećenje opterećenog zatvorskog sustava u RH niti smanjenje zatvorenika u hrvatskim zatvorima nego je prije svega pomoć i rehabilitacija onima koji su počinili lakša kaznena djela, a to su kazne zatvora do 6 mjeseci zatvora ili do godine dana da bi se te osobe na lakši način mogle resocijalizirati u društvo u kojem žive, a da bi im društvo, odnosno sustav kao takav pomogao u toj zajednici da se mogu vratiti na jedan prihvatljiviji, normalniji način normalnom životu. Nije čudno da se ovakve osobe nalaze pred problemima, a sigurno je svrsishodno da ovaj zakon dajemo sada u prvom čitanju iako u RH od 1997. godine postoje odredbe koje reguliraju ovu problematiku. Zakon o probaciji dakle pomaže onim osobama da se vrate u društvo i resocijaliziraju na nekoliko načina. Novi Kazneni zakon koji će stupiti na snagu 1.01.2013. godine predviđa nove brojne mjere i mi te brojne posebne mjere ovim prijedlogom zakona novog Kaznenog zakona naravno podržavamo. Ono što nije dobro od ovoga prijedloga zakona, a to je da onaj Akcijski plan Vlade RH koji je donijet 2009. godine do 2014. godine i svi oni provedbeni planovi koji su bili vezani za probacijske poslove da u Državni proračun RH ne postoje dovoljna financijska sredstva jer ova zakonska vizija je dobra. Zakonska vizija pomaže osobama koje su počinile lakša kaznena djela da se rehabilitiraju u društvu, da se bave korisnim radom za opće dobro da na taj način doprinesu i sustavu RH, a i sebi osobno da se vrate u zajednicu. Predviđena sredstva državnog proračuna nema dovoljno. Predviđeni plan za zapošljavanje 80 osoba godišnje je propao zbog financijske situacije iako mi mislimo da je ovo vrlo važna tema i da se na ovakav način trebalo osigurati sredstva jer ne može funkcionirati sustav ako nema dovoljno osposobljenih kadrova, stručnih osoba koje će provoditi ovaj zakon niti stručnih osoba koje će pomagati ovakvim počiniteljima lakših kaznenih djela da se ponovno vrate u društvo. Ono što je bilo po programu IPARD iz 2008. godine sredstva od 7,5 milijuna kuna naravno nisu dovoljna da sve izazove koje novi Zakon o kaznenom postupku stavio u ruke i Državnog odvjetništva i sudova i suca izvršenja u određivanju i lakših dakle kazni i prijevremenih otpusta ne može funkcionirati sustav probacije ako mi sami nismo osigurali okvir, a prije svega to je kadrovski i financijski okvir da bi ovaj zakon mogao zaista zaživjeti. Probacija je sama po sebi pozitivna mjera, ne moramo mi govoriti da treba u Hrvatskoj novih zatvora i zatvorenika, mislim da to nije potrebno. Dapače, treba pomoći ljudima koji su se našli pred problemima, koji nisu počinili teža kaznena djela, da se zbog razno raznih razloga na najlakši mogući način vrate u normalna život i da im i država, i zajednica, i lokalna zajednica, i sudovi pomognu da se na taj način zaista rehabilitiraju i da ne ponove ta kaznena djela. Svrha ovog zakona, dakle nije samo pomaganje, sprječavanje, nego i sprječavanje novih slučajeva recidivizma, povratka tih osoba koje se poneka nalaze u bezizlaznim situacijama. Ne radi se tu o počiniteljima kaznenih, od teških zločina, teških kaznenih prijestupa nego lakših i takvim osobama zaista ovaj zakon pomaže. Mi ovaj zakon kao klub HDSSB- podržavamo. Pozivamo predlagatelja i Vladu Republike Hrvatske da iznađe sredstva u državnu proračunu za 2013. Godinu. Da se zaista može zaposlit, vidjeli smo da mjera zabrane zapošljavanja za ovaj sustav ne postoji, da tu nema zabrane, da se iznađu financijska sredstva i da se kapacitetima omogući, zaista stručnim kadrovima da po ovom Zakonu o probaciji pomognu osobama koje su došle pod njegovu mjeru. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem i ja vama i pozivam kolegu Marjana Škvarića da iznese stajalište kluba HNS-a.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana zamjenica ministra sa suradnicom, poštovane kolege i kolege zastupnici. Klub HNS-a liberalni demokrati podržat će prijedlog Zakona o probaciji. Prije svega zašto ćemo ga podržati? Uvijek kad smatramo da neki zakoni moraju biti životni, provedivi, a naročito i pravedni, i ja osobno mogu reći kao gradonačelnik Grada Lepoglave da nakon 10 godina itekako znamo kako ovakvi zakoni moraju biti provedeni, pravedni, životni. Jer naročito ako se tiče odlučivanja od strane državne razine, lokalne razine, ako se prije svega i tiče građana, tako se tiče evo osuđenih osoba, a i službenika, onda itekako imamo što i kako reći. Pa, što ćemo time imati, ovim zakonom? Bez obzira na što smo rekli, ali naglasak mora biti, ako imamo manje ljudi u zatvoru, ako je to u ovom trenutku preko 30% prekapacitirano, onda bit će prije svega veća sigurnost. Bit će bolji uvjeti a sigurnost moramo uvijek gledati s konteksta kako zatvorenika, ali uvijek i kao sigurnost službenih osoba. Pa evo, statističkim podacima u našoj državi u pritvoru svake godine ima oko 3700 osoba koje su kraće od 6 mjeseci, čime se jasno opterećuje itekako zatvorski sustav. U 2011. godini u zatvoru je bilo, evo s ovim zadnjim podatkom, 4950. Lani je u zatvorima bilo čak 18 pokušaja suicida, desila su se 2 samoubojstva. Iza rešetaka je pronađeno 3,5 kilograma, 3,5 grama heroina, 1,5 kilogram kokaina, 18 grama marihuane, 93 tablete ekstazija, te 7 noževa, 3 pile, 30 mobitela. U prošloj godini u odnosu na 2010. godinu je bilo 50% više napada na službenike. To je ono što ipak moramo naglasiti ako su ljudi u pitanju ako su ljudi u pitanju, centar, oko ljudi, da ako budemo imali manje ljudi u zatvoru veća sigurnost. Naravno, s time je vezano da ćemo time postići i humaniji pristup, socijalizacija, … [[Govornik se ne razumije radi prebrzog čitanja.]] normalni građanski život. I to moramo vidjeti što nakon provođenja svih tih mjera. Bitni su segmenti troškovi. Sistem probacije je do 3 puta jeftiniji od klasično izvršenja kazne. Ne samo to, nego i država plaća kazne za neadekvatne uvjete smještaja. Kada se zbroje svi zahtjevi od 2008. godine Hrvatskoj prijeti isplata čak u iznosu oko 90 milijuna kuna, to je ono da ako nemamo uvjete, a to je u 4 kvadratna metra, 16 kubika po osuđenoj osobi u jednom prostoru, nakon toga država plaća kazne. A da, možda se i našalimo u tom trenutku i slučaju te osobe koje se ubiti preko prabacije, te ljude država više ne treba hraniti. Naravno i bitno je unaprjeđenje instituta rada za opće dobro jer je će ipak uvesti mogućnost rada na uređenju javnih površina, u bolnicama, školama, dječjim vrtićima, staračkim domovima. To su ustanove, koje … [[Govornik se ne razumije radi prebrzog čitanja.]] humanitarnim radom, treba zaista i omogućiti i tim ljudima. Naravno, tu bi još spomenuo digresiju, u Hrvatskoj zakonom je definirano da rad osuđenih osoba nije obvezan, tako da i tu isto oko tih troškovnih dijelova smanjenje kapaciteta i svega, omogućiti i u budućnosti da se može omogućiti da mogu raditi. Naravno, ta sredstva koja bi se osigurala bi se mogla ulagati u poboljšanje uvjeta života i rada zatvorenika. Također, ako mi se i plaća 15% na ruke, koju dobije nakon odsluženja 2/3 kazne mogu koristiti i za nekakve svoje potrebe. Naravno, sve to nije nikakva prisila, naglasiti valjda da se osuđenik na probaciju može uključiti na temelju njegovog pismenog pristanka i pri tome se jamči njegova zaštita osobnosti i tajnosti podataka. Malo tu jedino smatramo upitnom, ako je zaista rad takvih osoba na probaciji u okviru svog mjesta prebivališta, odnosno stanovanja, svi se poznamo u nešto manjim sredinama, tako da tu postoje određena problematika. Sad, dali ta na neki način tajnost podataka, da se ne veli da on to je zbog odsluženja kazne. Naravno, i ova koncepcija prijedloga zakona slijedi prema novinama sadržanim u Kaznenom zakonu i Zakonu o kaznenom postupku. Prije svega i uspostavom probacijskog sustava Republike Hrvatske rukovodila se između ostalog međunarodnim standardima, utvrđenim preporukama Odbora ministra Vijeća Europe o zatvorskim uvjetima, unaprjeđenje promjena Europskih pravila o sankcijama, i mjerama koje se provede u zajednici te uvjetnom otpustu. To je dobro napomenuti da i takvo iskustvo sa … [[Govornik se ne razumije radi prebrzog čitanja.]] razine Hrvatske, imamo itekako dobre na razini Europske unije i tu je ta prilagodba, naročito dobrih, dobrih rješenja itekako važna. Recimo još ipak nakon svega ovoga još koju riječ o samom institutu probacije. Radi se o režimu nadzirane slobode, modela stručne reakcije društva na kaznu ili prekršajno ponašanje pojedinih osoba. Sud izriče kaznu ali se ona ne izvršava već ostaje boraviti u svojoj sredini pod stručnim nadzorom i uz stručnu pomoć. Tu je potrebno naglasiti da sad kod iznošenja uvjetnih kazni čovjek je evo možemo reći prepušten uvijek bio sam sebi. A kazna uvijek kao kazna ima posljedice prije svega i na osobu koja je na izvršavanju kazne, njegovu obitelj, njegovu sredinu i bez te stručne … i stručnih na neki način mjera koje se provode je puno kasnije teže i u samom životu. Naravno probacijom … [[Govornik se ne razumije zbog prebrzog čitanja.]] počinjenja kaznenog djela tijekom kojeg službenici probacije provode postupke usmjere na smanjenje rizika ponovnog počinjenog kaznenog djela. Ima veliki dio da nam se i nakon odsluženja kazne vraćaj u kazneni sustav. Evo samo možda i za usporedbu i Lepoglavi se prije kaznionica zvala KPZ Kazneno popravni zatvor evo danas se zove samo Kaznionica u Lepoglavi, ono popravno je nestalo jer vidi se da je to jako teško bez cijelog jednog sustavnog prilagodbe i unapređenja i rada da je to jako teško postići. Naravno program se temelji na ocjeni sposobnosti, zdravstvenom stanju, kvalifikacijama, protiv kriminalne prošlosti tako da se zaista ništa ne prepušta slučaju. I naravno prije svega Ured za probaciju bi morao podnositi cijeli niz izvješća od članka 14.do 17.jedino kao državnom odvjetniku, sudu, sucu izvršitelju, izvješće kaznionici odnosno zatvoru. Ipak bi o tom dijelu izvješća su potrebna da bi možda trebalo vidjeti da ta izvješća ne budu sama po sebi svrha birokratiziranosti nego da zaista vode jednom drugom cilju. Ono što je isto bitno probacija se izvršava u mjestu prebivališta gdje zaista jednom sinergijom, interakcijom te osobe i njegove obitelji i svih koji su u tom dijelu se posebno naglašava da svrha kazne da bude izvršena i da nakon toga onaj recidiv povratak bude u što manjem dijelu. Ja bi tu petak je ne bih spominjao članke koji se tih djela tiče ali prije svega bih napomenuo da kritičari ideje uvođenja probacijskog sustava mogli bi se reći da njime idu u korist počiniteljima kaznenog djela da se time ide kao tzv. uvođenjem mekih sankcija iz pukog razloga rasterećenja trenutno prebukiranih zatvorskih sustava. Međutim u razmatranju postignute svrhe sankcioniranja nerijetko se zaboravlja percepcija onih prema kojima se te sankcije primjenjuju. počiniteljima kaznenih djela koja može biti znatno drugačija od percepcije onih koji same sankcije izriču. U svakoj studiji evo tu sam se temeljio na tome došlo se do zaključka kako je pogrešna ideja da je kazna zatvora gora odnosno teža od aleternativnih sankcija u zajednici. Dok se govori kazna je kazna i nema lake i nema teške. I zaključno što se može reći u smislu hrvatskih očekivanja dovođenja probacijskog sustava, prije svega … bi mogao glasiti možemo očekivati onoliko koliko i mi sami uložimo. Okvir je postavljen i uspjeh ovisi o pažljivoj implementaciji praćenju i evoluiranju provedbe, trajnoj edukaciji službenika za provedbu, stručne javnosti, građana, političara a također i medija. Hvala vam.
Zahvaljuje. Čut ćemo još stavove kluba HDZ-a i poštovanu zastupnicu Anu Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođo zamjenice ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Klub HDZ-a drži da treba izmijeniti djelomično postojeći Zakon o probaciji naravno kao posljedicu izmjene sustavnih zakona kaznenog zakonodavstva dakle prije svega Zakona o kaznenom postupku koji će 1.1.2013.stupiti na snagu i Zakona o kaznenom postupku. Dakle, probacija je definirana kao uvjetovana i nadzirana sloboda počinitelja kaznenog djela tijekom koje službenici probacije provode postupke usmjerene na smanjenje rizika recidiva, uspješne resocijalizacije, tretmanima u zajednici dakle izvan zatvora. Treba upozoriti i javnost i da se ne zaboravi jer jutros sam slušala vijesti na Hrvatskom radiju gdje je rečeno da će se raspravljati u Hrvatskom saboru o Zakonu o probaciji, a da je novina toga prijedloga Zakona o probaciji zapravo uvođenje rada za opće dobro gdje će se moći onda raditi za opće dobro i tako služiti kazna. Pa onda zaista valja reći da je mogućnost rada za opće dobro uvedena Kaznenim zakonom iz '97.i da je Zakon o izvršavanju uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom i rada za opće dobro na slobodi iz '99.regulirao tu materiju. Točno je da niti su sudovi izricali dovoljno takvih presuda, a niti je u praksi saživio taj institut dakle nije bio dovoljno provođen. Ali provođen jest, znamo svi da su postojali povjerenici koji su nadzirali osobe na uvjetnoj slobodi i one kojima je bio određen rad za opće dobro na slobodi. 2009.donijet je Zakon o probaciji koji je na jedan sustavni način to riješio. Naime, smjestio je jedinice za probaciju dakle središnji ured i područne jedinice za probaciju u Ministarstvo pravosuđa i od tada je određeno da će probaciju provoditi državni službenici za probaciju čime je probacija dobila jedan pravni institucionalni oblik. Rekla bih da je ovaj novi zakon koji se danas predlaže jer je predlagatelj ocijenio da obzirom na izmjenu strukture cijelog tog zakona obzirom na nove zadaće koji su ZKP-om i KZ-om dobivene, to zahtjeva izmjenu cijelog zakonskog teksta. Naravno ako se puno odredaba mijenja onda je bolje da se promijeni cijeli zakon. Na kraju krajeva i oni koji ga provode lakše će se u tome snaći. No rekla bih nešto drugo, dakle ponavljam čuli smo često ovdje u raspravi u nekoliko rasprava da će se time odteretiti zakon i da je to racio. To nije racio uvođenja probacije odnosno ne bi smio biti. On će se posljedično dogodit, ali dakle prvi ratio i to je strateška odrednica probacije jest suradnja sa zajednicom radi smanjenja rizika recidivizma, reintegracije i resocijalizacije i prije svega rad sa počiniteljima lakših kaznenih djela da ne bi došli u situaciju u zatvorima kriminalne infekcije ako se svrha kažnjavanja može postići i na ovaj način. Ono što bih također naglasila, a to je da po sada važećem zakonu o probaciji je Ministarstvo dužno podnijeti Hrvatskom saboru jednom godišnje izvješće. Zadnje izvješće koje smo imali pred Saborom je izvješće za 2010. o kojem smo raspravljali negdje u rujnu 2011.godine. Stoga držim da bismo daleko kvalitetnije danas mogli razgovarati o ovom prijedlogu zakona da ispred sebe imamo izvješće o provedbi probacije za 2011. godinu iz kojeg bi mogli vidjet kako se provodio dosadašnji zakon, gdje su neke možda zapreke, gdje trebaju poboljšice pa bismo mi svi o tome mogli razgovarat. Na to sam upozorila na Odboru za pravosuđe ministra, on nam je obećao sumirane podatke dostaviti do rasprave u Saboru, međutim nismo ih dobili i zato budući da Ministarstvo po važećem zakonu ima tu obvezu prema Hrvatskom saboru mislim da bi bilo dobro da se to izvješće podnese i da ga imamo do rasprave o konačnom prijedlogu. Mislim da je dobro ovaj novi tekst zakona je ispustio tu odredbu da se podnosi godišnje izvješće Saboru što mislim da nije dobro. Naime, radi se o jednoj novoj službi koja još ima svoje određene poteškoće u ustroju i dobro je da se, a poželjna je, dakle svi ju podržavamo, svi ju želimo, svi mislimo da će ona imat dobre posljedice, društveno dobre posljedice, dakle dobro je da dobivamo kao što dobivamo izvješća o stanju u kaznionicama i zatvorima da dobijemo i ovo izvješće da bismo znali svi zajedno dalje kako kvalitetno postupati jer se može vrlo zanimljivih podataka iščitati iz izvješće. Evo recimo iz izvješća za 2010. onda možemo iščitat da je tijekom 2010. educirano 10 službenika, da su svi probacijski uredi uređeni i informatizirani, da je u toj 2010. izrečeno 1091 presuda kojom je izrečena uvjetna osuda sa zaštitnim nadzorom i rad za opće dobro, međutim iščitavamo također da je te godine izvršeno samo 390 takvih presuda, a da ih je 1659 čekalo na izvršenje što očito govori da uredi za probaciju nisu kapacitirani i ne mogu to provesti. Bilo bi interesantno vidjet što se dogodilo kroz 2011. godinu. Također zanimljivo bi bilo da imamo evidenciju posebno o provedbi sigurnosnih mjera koje se izriču. To su odvikavanje, psihosocijalni tretmani, obavezne mjere liječenja koje su izrečene gotovo u 60% slučajeva, ali bi bilo zanimljivo imat podatke o njihovom izvršenju i da li su izvršene jer upozoravam, često se one izriču ali ustanove koje bi ih trebale provodit nisu kapacitirane i ne prihvaćaju osuđenike na takve tretmane. I sada obzirom na vrijeme dakle nekoliko riječi o ovom novom zakonskom tekstu. Naime i još nešto je za naglasit, da je ovdje u Hrvatskom saboru donijet jedan strateški dokument koji se dijelom odnosi i na ovaj dio probacije kojim je predviđeno da se u 3 godine zaposli 240 probacijskih službenika. Naime, možemo mi propisivat zakonom mnoge lijepe stvari, ali jednostavno Europa vas odmah pita kad kažete da ćete nešto učinit, koliko novaca imate za to učiniti i koliko ljudi će na tome raditi. Dakle tim strateškim dokumentom je predviđeno zapošljavanje 240 probacijskih službenika, međutim očito obzirom na one novčane iznose s kojima može ministarstvo raspravljati sada se predviđa da ih je sada zaposleno 50, da će ih se zaposlit još 90. Dvojim da će se moći, obzirom da je strateškim dokumentom prema ondašnjim zadaćama bilo predviđeno 240, da će se sad moći sa svim ovim novim zadaća koje su probacijski uredi dobili po kaznenom zakonu i ZKP-u, da će se to moći učinit sa onda 140 ljudi i poglavito mi u tom dijelu onda zapravo nisu jasni izvori potrebnih sredstava za provođenje zakona koji onda drastično u 2013. predviđaju 730 000, a u 2014. 4 milijuna i 350 itd. Kad će se taj skok dogodit onda i zašto se ne dogodi prije i upozorava na nesrazmjer predviđenih sredstava za zaposlene i za materijalne troškove jer su materijalni troškovi nesrazmjerno maleni i s tim neće bit moguće radit. Ali još nekoliko stvari koje su predviđene ovim novim zakonom. Ne dvojim da prijedlog ministarstva da ovu cijelu glavu o službenicima i o ustroju unutar ministarstva iz zakona izbaci, jer zaista nije potrebno detaljno uređivat tu materiju u zakonu. Ali ono što je potrebno i što će sigurno nedostajati, a to je da ste sada u odnosu na probacijske službenike ostavili samo odredbu da probacijske poslove obavljaju probacijski službenici koji su obrazovani u području socijalne pedagogije, rada psihologije, iznimno i drugih društvenih i humanističkih znanosti. Dakle, tu treba reći da ste spustili da više nema obvezne ajde kako smo to zvali nekad visoke stručne spreme pa da mogu te poslove obavljati i službenici sa nižom spremom. Obrazloženje je da u nekim dijelovima ne možete pronaći kvalificirane osobe što mislim da baš nije tako obzirom na broj prijavljenih na natječaj u 2010., ali to i nije toliko važno. Važno je da je iz zakona izvađena odredba koja je davala ovlast tim probacijskim službenicima da pribavljaju podatke, da ulaze u dokumentaciju itd. i da imaju službenu iskaznicu i da će ministar o tome donijeti pravilnik. Dakle, vi sada u ovom zakonu nemate ovlast za probacijske službenike, kako će oni nastupati kad se negdje pojave, kako će doći do podataka i do dokumentacije, da li im je netko dužan to dati ili nije to ovaj novi prijedlog zakona ne sadrži i zato mislim da bi iz postojećeg teksta zakona trebalo ostaviti taj dio probacijskim službenicima koji bi im onda davao ovlast jer su njima ti podaci svakako potrebni. U protivnom neće moći raditi. Upozoravam, to je bio članak 4., dakle stavak 3. ovaj koji govori o probacijskim službenicima. Upozoravam također na članak 7. kojim se definira dobrovoljnost. Dakle, osnovni je princip probacije dobrovoljnost. To je temelj, to je osnova. Ali naravno novim ZKP-om i KZ-om ima nekih odredaba gdje se može i bez pristanka osuđenika ili okrivljenika postupati, ali to je iznimka. I stoga ne bi trebalo formulirati kada je to zakonom propisana osoba može biti uključena na temelju osobnog pristanka nego upravo obrnuto kako je dosadašnji članak stipulirao ali dodan da ima zakonskih iznimaka. Dakle, trebalo bi stipulirati osoba se u probaciju uključuje samo na temelju osobnog pristanka osim kada je to zakonom drugačije određeno da bi se jasno naglasio princip dobrovoljnosti. Upozoravam još, jer neću imati vremena, a moram upozoriti dakle na članak 15. o kojem sam govorila, odnosno na članak 38. – prijelazne i završne odredbe koje određuju da će ovaj zakon stupiti na snagu 1. siječnja 2013. osim odredbe članka 15. koji će stupiti na snagu godinu i pol kasnije. A znate što piše u članku 15.? Taj članak je sad na snazi, mislim takva odredba je sad na snazi i takva odredba se valjda već i mora provoditi, a radi se o izvješćima Ureda za probacije sudu. Dakle, Ured za probacije će morati dostavljati izvješća državnom odvjetniku i sucu izvršenja i kaznionici ali sama izvješća sudu će tek za godinu i pol trebat dostavljati. I ministar je obrazložio to slabom kapacitiranošću Ureda za probaciju. Međutim, upozoravam na to da kad Ured za probaciju već ima određene podatke i određeni dosje i sve to skupa zašto samo sud neće imati pravo do njih doći, a napominjem da je sudu to važno i radi osiguranja prisutnosti okrivljenika i kada odlučuje o vrsti, izboru vrsta i visine kazne mu je svakako to, i kada odlučuje o uvjetnom dopustu na kraju krajeva jer je i to nova zadaća sudova, i to je dobro, da se odluka o uvjetnom otpustu prebacila sa zatvorskog sustava i izvršne vlasti na sudove pa će ovo izvješće biti itekako potrebno. I to u članak 15. treba dodati također da daje izvješće sudu radi odluke o uvjetnom otpustu. I još nešto što primjećujem u tekstu zakona, a mislim da bi trebalo izmijeniti da ova izvješća državnom odvjetniku uvijek imaju nekako stroge odredbe na zahtjev odvjetnika će se dostaviti, mora se dostaviti itd., a sve što se odnosi na sudove kaže sud može dobiti od njih ili sud može tražiti, ali nigdje nema striktne odredbe da oni to sudu moraju dostaviti. I mislim da bi isti ton trebalo zadržati u odnosu na Državno odvjetništvo i na sudove. Evo, mi ćemo podržati ovaj Zakon o probaciji u prvom čitanju naravno uz sve ove primjedbe i prijedloge na tekst. Hvala lijepa.
Hvala vama. Završna riječ zamjenice ministra pravosuđa gospođe Sandre Artuković Kunšt.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani zastupnice i zastupnici evo samo ukratko zahvalila bih se na ovoj vrlo sadržajnoj raspravi pogotovo u ovom drugom dijelu. Ono što mislim da je vrlo važno za istaći svrha razvoja sustava probacije nije smanjenje broja zatvorenika ili štićenika u našim kaznionicama, zatvorima ili zavodima svrha ovog sustava je jedna viša razina kazneno-pravne politike, a možemo čak reći i društveno-pravne politike koju bi ja mogla ako mi dozvolite ono simbolično svesti na tri R. Dakle, rehabilitacija, resocijalizacija i u odnosu na recidivizam smanjenje rizika recidivizma. Ove tri kategorije zahtijevaju aktivnost i mi smo uvjereni da ćemo kroz sustav probacije ove ciljeve postići, ali zahtijevaju i aktivnost cjelovite društvene zajednice i svih onih koji osvješćuju interes društva da osuđene osobe trebaju biti rehabilitirane i resocijalizirane nazad u društvo kako bi se smanjila mogućnost da ponavljaju kaznena djela. Ono što je ovdje vrlo dobro istaknuto, dakle možemo očekivati onoliko koliko sami damo i mislim da će sustav probacije imati svoje oživotvorenje ukoliko i šira zajednica i lokalna zajednica i Udruga poslodavaca i općenito svi shvate koliko je važno da krenemo u ovom drugom smjeru da je ono što postižemo izdvajanjem osuđenika u penalne institucije nešto što možda ne pruža onu razinu društvene zaštite koju može pružiti probacija. Mi smo inzistirali na povećanju troškova koji će se, odnosno sredstava koji se mogu povjeriti probaciji da ostvari svoje ciljeve. Inzistirali smo na tome da se omogući zapošljavanje novih osoba. Nismo dobili iskorak koji smo tražili, ali isto tako moramo primijetiti probacija postoji od 2009. i da je od 2009. ustanovljena onako kako je trebala, ne bi sad bili u ovom problemu. Ali korak po korak, ovdje smo gdje jesmo i uvjereni smo da ćemo zajedničkim snagama postići ova 3R, kao što sam rekla. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sad je ovo zgodan moment da prekinemo s radom za danas. Nastavit ćemo u utorak 23. listopada u 9,30 prijedlogom Zakona o registru birača. Želim svima ugodan vikend.
Molio bih prije prelaska na glasovanje o odrađenim temama da utvrdimo prisutnost zastupnika u Hrvatskom saboru, kvorum jednostavno rečeno. Hvala lijepa. Utvrđujem da je u dvorani Hrvatskog sabora prisutno 122 zastupnika i da imamo dovoljan broj zastupnika da odlučujemo o svim predloženim odlukama današnjeg glasovanja. Idemo po redu. Prijedlog zakona o probaciji, prvo čitanje, PZ br. 179, rasprava o prijedlogu je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. "1. Prihvaća se Prijedlog zakona o probaciji. 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona." Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za. Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Ima li netko suzdržan? Molim rezultat. Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 123 glasa za donesen predloženi zaključak. Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici najprije dobro vam jutro. Samo da vas pozdravim poštovani zastupnici. Dakle, srdačno vas pozdravljam. Nastavljamo sa radom na 5.sjednici Hrvatskog sabora. Očekujem predan rad, toleranciju i uspješne rasprave. A sada poštovani zastupnik Ivan Šuker ima nešto za reći.