Hvala vam lijepo poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici, samo bih podsjetio da važećim Zakonom o kreditnim institucijama uređuju se uvjeti za osnivanje, poslovanje i prestanak rada kreditnih institucija sa sjedištem u RH, potom supervizija njihovog poslovanja kao i uvjeti pod kojima pravne osobe sa sjedištem izvan RH mogu pružati bankovne ili financijske usluge u RH. Ovim Prijedlogom Zakona o dopunama Zakona o kreditnim institucijama osiguravaju se uvjeti za sklapanje tzv. bliske suradnje HNB-a i Europske središnje banke prema Članku 7. Uredbe Vijeća EU broj 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija. Naime, sklapanjem ugovora o pristupanju EU, RH se obvezala uvesti EUR-o kao službenu novčanu jedinicu kada se za to naravno ispune uvjeti. U vezi s time Vlada RH i HNB izradili su strategiju za uvođenje EUR-a kao službenu valutu u RH koju je Vlada RH donijela svojom odlukom 10. svibnja prošle godine. Glede uspostave same bliske suradnje, Uredba vijeća propisuje da se bliska suradnja između Europske središnje banke i nacionalnog nadležnog tijela uspostavlja odlukom Europske središnje banke kada su ispunjeni svi propisani uvjeti, a jedan od uvjeta je da se u državi članici čija valuta nije EUR-o prije odobrenja zahtjeva za uspostavu bliske suradnje doneseni svi relevantni nacionalni propisi kojima će se osigurati provedba bliske suradnje između Europske središnje banke i nacionalnog nadležnog tijela državne članice odnosno u našem slučaju to je HNB. Od dana primjene odluke Europske središnje banke HNB izvršava sve smjernice ili zahtjeve i donosi sve mjere koje se odnose na kreditne institucije, a koje zatraži Europska središnja banka. Radi približavanja krajnijem cilju odnosno uvođenju EUR-a kao zakonskog sredstava plaćanja u RH i ulaska u bankovnu uniju, potrebno je najprije omogućiti spomenutu blisku suradnju HNB-a i Europske središnje banke prema Članku 7. Uredbe vijeća. S tim u vezi ovim prijedlogom zakona važeći zakon se dopunjuje u odredbama kojima se osiguravaju uvjeti za sklapanje bliske suradnje, a koji uključuju obvezu dostavljanja Europskoj središnjoj banci svih informacija i dokumentacije o kreditnim institucijama sa sjedištem u RH koje će joj biti potrebne radi provedbe sveobuhvatne procjene kreditnih institucija u RH. Potom, obveza HNB-a je da od dana primjene odluke o uspostavi bliske suradnje izvršava sve upute, smjernice i zahtjeve Europske središnje banke. Nadalje, obvezu HNB-a da donosi mjere koje se odnose na kreditne institucije koje zatraži Europska središnja banka i naravno tu su uključene izravna primjena pravnih akata koje Europska središnja banka donosi na temelju Uredbe vijeća 1024/2013. Ovim zakonom se također uređuje da odredbe zakona koje se odnose na blisku suradnju prestaju važiti danom raskida bliske suradnje ili danom kada RH prestane biti država članica. Što to znači? U slučajevima kada HNB kao nacionalno nadležno tijelo se ne slaže sa odlukama Europske središnje banke o tome će obavijestiti Vladu i predložiti joj da podnese zahtjev Europskoj središnjoj banci za raskid bliske suradnje s trenutnim učinkom. Nakon raskida bliske suradnje pravni akti Europske središnje banke doneseni na temelju Uredbe 1024 pristaju se primjenjivati u RH. Nadalje, što se tiče procesnog dijela, sukladno odluci Europske središnje banke od 31. siječnja 2014. o bliskoj suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima država članica sudionica čija valuta nije EUR-o, propisano je da će odnosno da Europska središnja banka uspostavlja blisku suradnju na temelju zahtjeva države članice čija valuta nije EUR-o kojim će između ostaloga se obvezati na donošenje relevantnih nacionalnih propisa čije nacrte prilaže uz zahtjev, a kojima će osigurati provedbu bliske suradnje između Europske središnje banke i nacionalnog nadležnog tijela države članice sudionice čija valuta nije EUR-o. Stoga je Vlada RH 27. svibnja ove godine uputila Europskoj središnjoj banci zahtjev za uspostavu bliske suradnje kojemu je priložen i ovaj zakon, zakonski prijedlog koji mora biti usklađen s mišljenjem Europske središnje banke, a obzirom da se njime osiguravaju uvjeti za uspostavu te bliske suradnje. I informacije radi jučer je na web stranicama Europske središnje banke objavljena njihova potvrda usklađenosti ovoga teksta zakona. Dakle, nužno je osigurati pravni temelj za provođenje sveobuhvatne procjene kreditnih institucija u RH od strane Europske središnje banke, a predvidivo sveobuhvatna procjena bi mogla započeti već ove jeseni. Riječ je o koraku koji je sastavni dio procedure za ulazak RH u tečajni mehanizam tzv. RN2, a potom i euro područje. Naime, RH je isto je istodobno uoči, želi ući u mehanizam bliske suradnje i u tečajni mehanizam tzv. RN2. Slijedom navedenoga, svega što sam spomenuo ovim zakonom želi se osigurati provedba Uredbe Vijeća EU 2000 1024/2013 i Uredbe EU 468/2014 Europske središnje banke od 16. travnja 2014. o uspostavljanju okvira za suradnju unutar jedinstvenog nadzornog mehanizma između Narodne banke i Europske središnje banke. Dakle, nužan je regulatorni preduvjet za uspostavu bliske suradnje uključuju i dan ovlasti Europskoj središnjoj banci da i prije uspostave bliske suradnje provede sveobuhvatnu procjenu kreditnih institucija iz čl. 7. st. 2. toč. b. Uredbe Vijeća EU, a koja obuhvaća uvid u svu dokumentaciju i informacije o kreditnim institucija. Prema važećem zakonu, Europska središnja banka ima takvu ovlast, ali prema kreditnim institucijama za koje je konsolidirano nadležno tijelo. Dakle, Europska središnja banka već sada izravno nadzire određene i EU grupe kojima pripadaju i kreditne institucije iz RH, a riječ je o slijedećim značajnijim institucijama u RH, to su Zagrebačka banka, Privredna banka, Erste & Steiermaerkische bank, Raiffeisen Austria i Sberbank. Budući da je veličina značajnih kreditnih institucija u RH već sada pod konsolidiranim nadzorom Europske središnje banke kao konsolidirajućeg nadzornog tijela, te sve ključne odluke Narodna banka donosi na temelju zajedničkih odluka postignutih na kolegijima supervizora, ocjenjuje se da ovaj zakonski prijedlog ima neznatan izravni učinak na kreditne institucije sa sjedištem u RH koje će Europska središnja banka odabrati u uzorak za provedbu sveobuhvatne ocijene bankovnog sustava RH. Hvala lijepo na pažnji.
Zahvaljujem državnom tajniku, idemo na replike, imamo ih ukupno 7, prvi je na redu kolega Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Dakle, mi smo svjesni da je ova strategija, znači donesena temeljem Ugovora o pristupanju RH EU, al mi tu strategiju o uvođenju EUR-a nismo raspravili u HS, nije bila nikakva javna rasprava i vi sada temeljem te strategije koja nije raspravljena, znači idete sa legislativom, sa donošenjem zakonskih propisa. Ja smatram da je to apsolutno neprihvatljivo i da mi trebamo javnu raspravu o uvođenju EUR-a, da o tome trebaju dati sud hrvatski građani, znači ne o samom uvođenju EUR-a, nego o činjenici je li RH u ovom trenutku spremna na uvođenje EUR-a, je li sada taj trenutak.
Odgovor, izvolite.
Evo, hvala na upitu poštovanom g. zastupniku, samo sam htio spomenuti kao što ste i sami rekli o potpisivanju Ugovora o ulasku u EU, u čl. 5. je određeno da se i obvezali smo se kao država uvesti EUR-o kada se za to stvore uvjeti. Taj ugovor je ratificiran ovdje u HS, prije toga je proveden referendum u smislu ulaska u … [[Govornik se ne razumije]] , 78% stanovništva glasalo za ulazak u EU, a jedan od uvjeta je bilo i da se uvede kao moneta u RH i EUR-o, samom strategijom su razrađene analize ekonomske koristi i troškova uvođenja EUR-a, te predstavljene aktivnosti i politike koje je potrebno poduzimati za uvođenje EUR-a, dakle samo bi, rekao bi da je strategija provedbeni akt u odnosu na ono što je bilo usvojeno i ratificirano svih država članica prije ulaska u EU. Hvala.
Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, uvođenje EUR-a bez javne rasprave, a u konačnici uvođenje EUR-a kad se javna rasprava provede, evo kako je i rečeno, nije ni u HS, a također kad govorite o ulasku u EU i ugovora sa EU, morate vidjeti koliko je izašlo tada glasača tj. naših građana i koliko je glasalo za ulazak u EU, a ovdje se radi o pitanju gdje bi tribao ipak u konačnici nakon javne rasprave, nakon rasprave u HS, ipak i narod nešto pitati. I ne bi to bio prvi slučaj, vi znate da je i Mađarska potpisala ugovore s EU, da je bila članica EU i da je provela referendum o zabrani prodaje poljoprivrednog zemljišta strancima. Prema tome, ništa nova o EUR-u, jedino tko može odlučiti o minjaju valute to je hrvatski narod i nitko drugi, referendumom. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Evo, hvala lijepa poštovani g. zastupniče, samo digresija i radi informiranosti javnosti ponovit ćemo dakle da je Ugovorom o pristupanju EU, RH se obvezala uvesti EUR-o kada se za to stvore uvjeti, a da je to sve prodiskutirano u ovome Visokome domu i na kraju krajeva ugovor je ratificiran i ovdje i na svim državama članicama. Što se tiče same strategije podsjećam to je vodilo Ministarstvo gospodarstva i strategija je bila na javnom savjetovanju, evo hvala.
Treći je na redu kolega Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Uvaženi tajniče, Vlada RH vrlo jednostavno preko noći donosi propise koje mora zbog toga jer to od nje zahtijeva EU i zbog toga jer smo to nešto potpisali u nekom ugovoru i to je u redu, znam da to moramo napraviti. Međutim, ono što kao jedna suverena država možemo napraviti, a ne radimo su neke od slijedećih stvari, npr. imamo situaciju da su banke opljačkale 200 000, 300 000 možda čak obitelji na nepoštenim kamatama, nismo zaustavili tu pljačku, nismo vratili ljudima njihov novac, nego tjeramo ljude da idu na sudove i da to rješavaju sudski. Druga stvar, dopustili smo da lešinarske agencije zarađuju na dugovima ogroman novac, banka proda loš kredit po 20-30% vrijednosti i onda agencija na tome zarađuje do besvijesti novac. Nismo ih ukalupili u zakone kako je to potrebno, agencija kad preuzme taj dug, ona nije pod nadležnošću HNB-a, a trebala bi biti. Poradite na tome, to je jako važno pitanje za hrvatski narod.
Odgovor, izvolite.
Evo, hvala lijepa na postavljenom pitanju, u biti više digresije u kontekstu preuzimanja zakonskih okvira i uredbi, direktiva iz EU, pretpostavljam da u tom smislu i vaš je bio ovaj komentar glede provedbe pojedinih zakonskih propisa i njihove kvalitete od nadzornih državnih tijela, vjerujem da svatko iz svoje nadležnosti bi trebao znati što radi i poduzima i ako ti propisi nisu dovoljne kvalitete i korigirati ih. Hvala.
Četvrti je na redu kolega Lalovac, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Poštovani državni tajniče, rekli ste da se u ove 5 banaka, da je, oni su već u nekoj oblici supervizije, zanima me da li imate nekakvo mišljenje HNB-a šta će se dogoditi sa malim bankama u RH, da li imate takvu nekakvu analizu jel na njih će sigurno utjecati ova supervizija od strane Europske centralne banke gdje će morati prilagođavati vjerojatno i svoj jedan dio kapitala, procjena njihove kvalitete imovine, odnosno da li vam je HNB dostavila nekakve dokumente šta će se dogoditi sa malim bankama u RH koju najvećim dijelom financiraju mala gospodarstva. Čisto me informacija o tome dijelu zanima.
Hvala. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa kao što smo i uvodno rekli ovu strategiju je Vlada radila zajedno sa HNB-om. Svoju katarzu male banke su prošle prije uvođenja Basel 1, Basela 2 u smislu sustava upravljanja rizicima. I kao što se sjećate sve male banke koje nisu uspjele kapitalno adekvatnost postići su se ili pripojile nekoj drugoj banci ili na drugi način, više nisu na tržištu. Što se tiče ove provedbe vjerujem da kao što i velike banke, tako i male banke su u obvezi provoditi supervizorske mjere koje izdaje narodna banka i koje sam čini mi se i uvodno, ako nisam spomenuo, ove koje će Europska središnja banka provoditi značajno ne odstupaju uopće od onih mjera koje provodi već HNB. Dakle i novi zahtjevi koji bi bili od Europske središnje banke na uzorku koji mogu biti i male banke će provoditi HNB i prema njima će se izravno odnositi. Hvala.
Kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče. Uvaženi državni tajniče, unatoč vašem objašnjenju i svemu što ste rekli, sve stoji i sve je korektno ipak od 2013. na ovamo pada, pada povjerenje građana na uvođenje eura, zapravo podrška građana. Iako većina građana smatra da euro treba uvesti ona značajno pada za razliku od zemalja koje su u Eurozoni gdje ta potpora monetarnoj uniji raste. Smatrate li vi ipak, vi ste ovdje došli i budući da pratim vas rad kao ekonomski stručnjak i vi ovom pitanju pristupate sa ekonomskog stajališta, smatrate li da je to u određenoj mjeri ipak političko pitanje i zbog čega bi se Vlada RH bojala pitati građane što misle o tome, zbog čega to ipak ne bi otišlo na referendum i postoji li ta bojazan kod vas kao člana Vlade jer ipak se stječe dojam a to vidimo po rezultatima ankete npr. u Slavoniji da ovo ipak nekakva elita gura građanima a građani o tome jako malo znaju. Hvala.
Odgovor, izvolite.
E hvala lijepa. Odgovor je vrlo jednostavan, ono što je ekonomski i logično i razborito, razborito je i bilo kojem građaninu i narod će uvijek dati svoje u konačnici što god mi željeli. Samo sam htio reći da je narod to rekao na referendumu kada su glasali sa 67% za ulazak u EU a taj ugovor je sadržavao i ovaj paket obveze koje smo preuzeli na sebe u smislu uvođenja eura i ne samo želimo li mi ući u Eurozonu nego moramo prije toga ispuniti uvjete. To je vrlo važno. Znači narod je taj koji će na kraju krajeva donijeti odluku ako mi i sumnjamo u onu od 2011. Hvala.
Kolega Zekanović, izolite.
Pa poštovani državni tajniče, mislim da ne govorite točno. Jeste li čuli za švedski poučak? Niste čuli. Evo ja ću vas sad poučiti švedskom poučku. Dakle Švedska je također imala obvezu uvođenja eura a nije ga uvela, a nije ga uvela jer nije uvela upravo ovo što se dogodilo prije par dana u Hrvatskoj, nije ušla u europski tečajni mehanizam a to je dobrovoljno i još uvijek nije ušlo, još uvijek nije ušla i još uvijek nema euro. I to je poanta. Dakle Ministarstvo financija je prije par dana samovoljno, naravno sa blagoslovom premijera Plenkovića poslalo službeno pismo da želimo ući u europski tečajni mehanizam ERM2 a nismo morali. Dakle Hrvatska ima 4, 5 dana, uvela je euro a nije se hrvatske građane pitalo, nije se to raspravljalo u Hrvatskom saboru. Dakle nemamo obvezu uvođenja eura, Švedska je najbolji primjer. Molim komentar.
Odgovor izvolite.
Pa dakle, hvala lijepa, dakle komentar je jednostavan, ponoviti ću se možda više puta, sve ono što, koraci koji se sada rade su posljedica ugovora o pristupanju EU I obvezama koje smo tamo preuzeli. Prije toga je narod bio na referendumu, ne kažem ja da ne može narod ponovno o tome odlučivati ali mi smo se kao država obvezali uvesti euro htjeli mi to sada sebi priznati ili ne htjeli priznati. Što se tiče švedskog ili drugog poučka, ili Češke, Slovačke gdje već se navode primjeri gdje nisu još uveli ili na drugi način drže do tečajne politike i na taj način žele stimulirati vlastito gospodarstvo, ja samo hoću reći da je RH i za vrijeme bivše države a i sada izrazito eurozirina kako u obvezama tako i u aktivi. Tako da taj dio u smislu utjecaja valutne politike kunom, s obzirom na iznimno velike izvore u eurima je gotovo zanemarivo. Evo.
I zadnja replika kolega Mršić, izvolite.
Gospodine državni tajniče, pa jasno je da suverenitet monetarni je ograničen jer naša kuna je vezana uz euro i to što kaže gospodin Zekanović služi samo za politiku jer suverenisti se kunu u kunu ali kuna je već davno, davno otišla, u onom trenutku kada se vezala uz euro. Međutim ja bih tu postavio jedno pitanje s obzirom da strategija nije bila u Saboru i da je u strategiji jedno pitanje kako će se ulazak u sustav euro odnositi na naše plaće. U Sloveniji kada je uveden euro, 5 tisuća tolara je bilo negdje otprilike oko 1000 eura i tada je to bilo dobro, međutim, nakon toga je došlo do problema sa usklađivanjem sa eurozonom sa mjerilima i cijenama i njihove su plaće padale. Mene zanima da li u strategiji uvođenja eura postoje mehanizmi koji će u Hrvatskoj onemogućiti scenarije u Sloveniji a to znači da nam uvođenjem eura godinama počnu padati plaće.
Hvala vam. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Dakle ponovo, Ugovor o pristupanju EU koji sadrži obvezu uvođenja eura je bio na ratifikaciji u ovome Visokome domu. A drugo što se tiče visine plaća složiti ćete se vjerujem da ona uvijek ovisi o gospodarstvu i snazi gospodarstva. Tako da ulazak i konverzija kune ako dođemo do te faze u smislu eura postoji i onaj mastriški kriteriji uz ostalo i onaj omjer visine inflacije u odnosu na najnižu inflaciju u državama članicama gdje ta inflacija može biti 1,5%-tni poen viši u odnosu na te države članice. Dakle sama plaća zasigurno teško da će biti uvjetovana ulaskom u Eurozonu ako neće snagom gospodarstva. Hvala.
Došli smo do kraja s replikama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika SDP-a, poštovani kolega Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa g. predsjedniče, još jednom poštovani državni tajniče sa suradnicom, danas je pred nama prijedlog Zakona o dopunama Zakona o kreditnim institucijama kao što je uvodno rekao predlagatelj, pristupanjem EU RH se obvezala uvesti EUR-o kao službenu valutu kada se za to ispune uvjeti. Vlada je 2018.g. donijela odluku o strategiji za uvođenje EUR-a kao službene valute u RH, a slijedeći korak to je bio prije nekoliko dana i RH je uputila i zahtjev članicama Euro područja … [[Govornik se ne razumije]] institucijama EU, pismo namjere o ulasku u Europski tečajni mehanizam, time je učinjen prvi formalni korak prema sudjelovanju u EREM2 koji prethodi uvođenju EUR-a kao službene valute. Uz pismo namjere članicama, institucijama EU dostavljeni su i akcijski planovi u kojima su opisane reforme koje će RH provesti prilikom uvođenja EREM2. Znači, u dogovoru s europskim institucijama RH se u pismu namjere obvezala na provedbu reformi iz 6 područja i danas je pred nama prvo područje, koliko sam razumio, jel tako ovo je prvo, ono što je Vlada RH poslala svim članicama EU i to je u toj prvoj točci što je Vlada i objavila, to je daljnje jačanje supervizije bankarskog sustava uspostavom bliske suradnje između HNB-a i Europske središnje banke, to je ovaj dokument od 4-5 članaka gdje je navedeno za tu blisku suradnju između Europske centralne banke i HNB-a. Točka 2. je jačanje okvira za prevođenje makro prudencijalne politike uvođenjem eksplicitnog mandata za mjerenje usmjerene na zajmoprimce. Treće je jačanje okvira za sprječavanje pranja novca. Četvrto je unaprjeđenje sustava prikupljanja obrade i objave statističkih podataka. Peto je poboljšanje upravljanja u javnom sektoru, te smanjivanje administrativnog i financijskog opterećenja za gospodarstvo. To je jedan paket mjera od 6 točaka, koju mi danas raspravljamo prvu točku. Znači, radi približavanja krajnjem cilju, uvođenju EUR-a kao službene valute u RH i ulasku u bankovnu uniju potrebno je najprije uspostaviti znači blisku suradnju. Prema čl. 7. Uredba Vijeća EU br. 1024/2013 od 15. listopada 2013.g. o dodijeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi sa politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija. RH je 27. svibnja 2019. uputila već Europskoj središnjoj banci zahtjev za uspostavu bliske suradnje, zahtjevu je priložen i ovaj zakonski prijedlog jer se njime osiguravaju uvjeti za uspostavu takve bliske suradnje. Prvo je osigurati, znači pravni temelj za sveobuhvatnu procjenu kreditnih institucija u RH od strane Europske središnje banke i kao što je ovdje uvodno rečeno, planira se sveobuhvatna procjena kreditnih institucija tzv. … [[Govornik se ne razumije]] znači procjena kvalitete imovine koja je kolko čini mi se ovdje već rečeno da bi trebala započeti ove jeseni u tom dijelu. Međutim, bitno je reći da postoji, već je jednom Europska centralna banka radila provjeru kvalitete imovine, kreditnih institucija u RH tijekom 2013.g. prema preporukama Europskog nadzornog tijela za bankarstvo … [[Govornik se ne razumije]] i Europske središnje banke. Znači, navedena provjera podataka je da je njome utvrđena korekcija kvalitete imovine i kreditnih institucija relativno malo utječe na stopu adekvatnosti kapitala obuhvaćenih kreditnih institucija i bankovnog sustava u cjelini. Znači, pregledane banke, kao i bankovni sustav RH promatram u cjelini, imaju visoku stopu kapitaliziranosti koja kreditnim institucijama pruža odgovarajuću zaštitu od potencijalnih nepredvidivih gubitaka i osigurava im potrebnu otpornost na stres. Znači, šta je drugim riječima radila Europska centralna banka? Vi znate da je, kada je i dogodila se ona bankovna kriza 2008.g. i kada se počela formirati bankovna unija gdje su, zapravo bilo je rečeno da više banke neće spašavati porezni obveznici odnosno građani, da će se provesti određeni stres test, znači kvaliteta imovine poslovnih banaka i da će u konačnici sami i ti vjerovnici koji jesu odnosno vlasnici kapitala u tim bankama, da će sami u budućnosti snositi ukoliko neka financijska institucija odnosno kreditna institucija zapadne u probleme da to više neće ići na teret poreznih obveznika i oni su napravili već tada 2013. određenu procjenu kvalitete imovine. Zašto? Zato što iako je RH cijelo vrijeme ima usklađene normative i dokumente vezano sa Europskom središnjom bankom odnosno hrvatska država sa EU, oni su još jednom htjeli provesti da vidimo u odnosu na Zakon o kreditnim institucijama koji definira kakva je kvaliteta imovine naših banaka, Europska centralna banka je htjela provjeriti još jednom putem njihovih tzv. stres testova, znači ukoliko se dogode određeni poremećaji na tržištu, kakva će biti kvaliteta banaka odnosno da li će nekakav poremećaj koji bi se mogao dogoditi na tržištu, a kod nas su prije 2.g. sada veći udar je bio Agrokor, šta će značiti na cjelokupnu kapitaliziranost banaka odnosno na cjelokupni taj bankarski sustav, da li će se ta kriza koja se može dogoditi u gospodarstvu, da li se može prenijeti dalje na banke. Ono što je sam zapravo i uvodno i rekao državni tajnik zapravo ta analiza je pokazala da visoku, vrlo visoku kapitaliziranost i terećenje tog kapitala negdje oko 20% je u RH ta neka kapitaliziranost i to je jedna od zaloga da mi možemo puno brže ispuniti određene uvjete osim ovih uvjeta kao što jesu kad znamo da je to fiskalna konsolidacija, manji javni dug, niža inflacija, svakako je i to jedan od uvjeta je ova kapitaliziranost koja sigurno RH za razliku za druge europske zemlje koji nemaju takvu kapitaliziranost bankarskog sektora, sigurno daju snažniju podršku da će taj, procjena kvalitete imovine vrlo dobro završiti i da će to jedna od biti od prvih točaka koje će vjerojatno RH vrlo brzo ispuniti prilikom pristupanja tome mehanizmu i EREM2. Ono što je ovdje bilo rečeno i zato sam htio da to piše zapravo u ovome dokumentu jer upravo ovo je jedan dokument koji nam znači prilikom ulaska u EU, taj tečajni mehanizam, nekakav dokument u koji će se sutra i gledati kada se, mislio sam da treba pisati u samom obrazloženju malo još podataka ovo što je zapravo i sami državni tajnik rekao o ovim strest testovima koji su već bili učinjeni i koje su nekakve procjene Narodne banke da će to čim prije završiti odnosno kakav će biti utjecaj na male banke bez obzira što se slažem s vama da su one prošle svoju jednu katarzu od 2008. kada su na njih također utjecala određeni dio financijske krize. Mislim da je dobro da HNB ako ne već u ovom dokumentu, da zapravo objavi te dokumente da što više imamo tih dokumenata upisanom nekakvom obliku da znamo jer ipak ulaženje u euro nije tako jednostavan proces i da tu dokumentaciju koju ima HNB svakako podijeli sa Vladom jer ovdje Vlada brani te neke dokumente koje zapravo HNB ih provodi, tako da tu imamo koji će biti taj utjecaj i na banke ali u konačnici i na gospodarstvo. Zašto se govorim i na gospodarstvo i na hrvatske građane? Znači u medijima je navedena određena informacija osim same kvalitete što će se procjenjivati i kvaliteta imovine a znamo da Europska centralna banka tada je radila određenu reklasifikaciju jednog djela imovine hrvatskih banaka, nekoliko milijardi kuna koji su definirali da kažu ne može vam to biti u plasmanu A nego morate više na taj dio platiti rezervacije odnosno određeni veći trošak međutim to u konačnici nije utjecalo na ukupnu bankarsku aktivu odnosno na ukupnu kapitaliziranost iz ovog razloga zato što 4, 5 velikih banaka su konsolidirano na razini Hrvatske odnosno već su u konsolidiranim bilancama njihovih matica koje su unutar sustava euro područja tako da Hrvatska neće imati tu nekakav veći problem jer je veći dio bankarskog sustava već pokriven i procedurama svojih matica koje su već prilikom ulaska u euro područje, morali i na svoje podružnice primjenjivati pogotovo primjenjivati u RH. Međutim ono što je ovdje zapravo pročitao sam u medijima, bilo dobro zapravo i da se državni tajnik odnosno i HNB i vrlo jasno kažu šta će se dogoditi, koja promjena će se to dogoditi u Hrvatskoj a to je da će se izmijeniti propisi kaže koji se tiču omjer kredita i kolaterala. Znači sutra kada nekakva tvrtka, nekakva kompanija bude dolazila tražiti određeni kreditni zahtjev i mi kao građani, kada budete kupovali određenu nekretninu ili odlaziti u nekakav posao, za sada su vrijedili određeni uvjeti između odobrenog kredita i kolaterala, u ovome segmentu sada samo se navodi da će se doći do izmjene propisa i da će se ti uvjeti postrožiti što znači drugim riječima hoće li biti manje dostupni krediti i hrvatskom poduzetništvu i pogotovo malim i srednjim poduzećima budući da znamo da mala i srednja poduzeća nisu toliko kapitalizirana, nemaju više dodatnih kolaterala koji bi mogli založiti prilikom obavljanja svog posla i mislim da bi bilo dobro a budući da HNB ima te informacije, da zna koji je trenutni odnos tog kolaterala i tih kredita, da se zna kakav će biti utjecaj na malo gospodarstvo. Također omjer kredita i prihoda dužnika, također će se kaže mijenjati i mijenjati propis između omjera i kredita p prihoda dužnika, također tu bi trebalo vrlo jasno reći kakvi su sada ti omjeri i šta to od nas zahtjeva Europska centralna banka odnosno da kažu vrlo jednostavno ako su ti omjeri i sada usklađeni, nek javno kažu da su usklađeni i da tu neće biti nekakvog većeg pritiska prema hrvatskim građanima. Također navodi se da će se mijenjati dužina trajanja kredita, amortizacijski kriteriji i ostali zahtjevi koji smjeraju prema smanjenju rizika kreditiranja. Mislim da u ovom djelu bi trebalo svakako u nekakvom dokumentu ako se već to u medijima i u nekakvim dokumentima Vlade i na stranicama Vlade i HNB-a, ako se već priča o tim promjenama i izmjenama propisa, mislim da bi bilo dobro i kvalitetno da HNB objasni šta će se to promijeniti malom i srednjem poduzetništvu i hrvatskim građanima samim prihvaćanjem ovog zakona odnosno snažnije ulaženje Europske centralne banke u supervizijski nadzor hrvatskog bankarskog sektora. To su nekakvi uvjeti koje mi moramo ispuniti međutim i koji s druge strane će Europska centrala banka značajnije nadzirati bankarske i kreditne institucije u RH. Međutim, ono što bi također kao jedan dio jer danas govorimo i o uvođenju eura, na stranicama HNB-a progovorio, ovdje je bilo govora i o uvođenju eura, HNB je preko agencije IPSOS dva puta provela anketu ispitivanja građana o uvođenju eura. Mislim da su ti rezultati vrlo zanimljivi, pogotovo provela je u veljači 2019. g. i u kolovozu 2018. godine. Šta su rekli hrvatsku građani? Mislim da je to jako bitno bez obzira što ovdje se cijelo vrijeme govori kako smo mi prihvatili nekakva pravila i ulaskom samim u EU-u i gdje smo prihvatili sve te mehanizme, da je svakako bitno i na Vladi odnosno i HNB-u, odgovarati na ova pitanja koja što ćemo mi danas postavljati, da onda mislim da će u budućnosti i građani kada budu ulazili u jedan takav ulaz ili prihvaćanje samog eura, moći će bolje raspravljati kada budu donosili nekakvu odluku da li su oni za ili protiv eura. Trenutno je raspoloženje i nije baš za jednu takvu važnu, ja jednu tako važnu, prihvaćanje tako neke važne odluke, nisu baš na strani Vlade odnosno HNB-a jer samo 51,7% građana reklo je da treba uvesti euro. 51,7% građana. U kolovozu 2018. je bilo 51,2. Znači u tom razdoblju 0,5% građana je reklo da želi euro, međutim treba se čuti i glas onih drugih, čak 40,4% kaže nisu se pozitivno izjasnili za uvođenje eura i ako i vidimo da taj dio građana iz kolovoza 20018. g. kada je taj dio građana bio 37,5, sad je došlo na 44,4 da to nije zanemariv dio građana koji su rekli ne mi ne želimo EUR-o, 40% hrvatskih građana, dok 7,9% ne zna. Ono što je također zanimljivo iz samog istraživanja HNB-a koja je zapravo objavila na svojim stranicama je da oni koji su se pozitivno izjasnili za uvođenje EUR-a 13,2% smatra da EUR-o treba uvesti tek za 10 godina, 13,2% od ovih pozitivnih, te samo 17% su rekli da ih treba uvesti odmah. Što znači da hrvatski građani još uvijek imaju vrlo malo informacija šta to znači, šta to znači za gospodarstvo, šta to znači za njihove prihode, šta to znači za povećanje cijena odnosno šta to znači za njihov životni standard. Također su građani koji su rekli da uvođenje EUR-a ima negativni utjecaj čak 48% hrvatskih građana je reklo da ima negativan učinak da [[Upadica: Hvala.]] će uvođenje EUR-a imati negativni učinak. Zahvaljujem.
Hvala vam. Idemo sad Klub zastupnika HDZ-a poštovani kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege, jedan zakon koji je tehnički, ali i evidentno i zbog interesa javnosti i zbog same teme i u današnjoj raspravi on će izazvati i polemiku i različita mišljenja i možda je nezgodno što mi u svom Poslovniku imamo da ovakve zakonske prijedloge što se tiču monetarne politike i centralne banke u principu mora predlagat Vlada, tj. Ministarstvo financija jer mislim da bi bilo idealno da ovu točku dnevnog reda predlaže HNB. I sve ovo o čemu mi ovdje danas raspravljamo nažalost je posljedica toga što je premalo informacija, previše je općenitih i paušalnih ocjena, a s obzirom da je Hrvatska imala dvije teške bankarske krize, imali smo slučaj švicarca i onda ima ona narodna „koga su zmije grizle i guštera se boji“, tako da reakcija hrvatskih građana na ovu temu je sigurno vrlo oprezna osobito onih kojih su stradali u one dvije bankarske krize, vi se sjetite ima i danas sudskih sporova u nekim bankama gdje hrvatski građani potražuju svoje štedne uloge koje nisu ostvarili, a isto tako i kolega Aleksić ovdje zorno stalno podsjeća na kredite u švicarcima i logična stvar je kad netko sad počne negativno govoriti o EUR-u da reakcija hrvatskih građana je takva kakva je. Zato kažem, bilo bi dobro da je danas ovdje, može ovaj zakon predlagati i uz predstavnika Ministarstva financija i predstavnik HNB-a, no a kasnije ću malo više o tome, mislim da ima puno točki dnevnog reda u ovom saboru o kojima se raspravlja gdje smo se mi u principu mogli dotaknuti ove teme. Evo samo neki dan imali smo plan i program statističkih istraživanja, jedna od 6 točki koju je spomenuo i kolega Lalovac je između ostalog kvaliteta statističkih podataka koje Hrvatska isporučuje Eurostatu. Dakle, to su sve stvari o kojima se može razgovarati kao o dijelu nečega jer nije uvođenje EUR-a, samo netko je rekao mi ćemo uvesti i to je tako. Da bi Hrvatska ušla u euro zonu Hrvatska mora ispuniti niz uvjeta i to puno strožih uvjeta nego što su to morali neki drugi jer nas se drugačije gleda. Isto tako kao što je bio daleko teži put Hrvatske za ulazak i pregovore ulaska u EU i ja moram tu iskreno reći da nije bilo oko bitnih stvari dogovora između vladajuće tada koalicije i oporbe, pa čak i na čelu odbora za praćenje i provedbe programa je bio predstavnik ovoga iz oporbe vjerojatno neke stvari ne bi uspjeli tako riješiti. Tako da je jedan vrlo, vrlo složen proces. Međutim, kad mi danas se paušalno nabacujemo o tome da li treba ili ne treba EUR-o ajmo vidjeti koliki postotak štednje hrvatskih građana je vezan na EUR-o. Pa nitko građane nije tjerao da oni stavljaju EUR-o ili da kažu da svoj kune pretvaraju u EUR-o i da im štednja bude u EUR-ima. Isto tako koliki postotak kredita koje su uzele i hrvatske tvrtke i hrvatski građani je vezano na EUR-o. Treća stvar, i zato je tu možda trebao biti predstavnik HNB-a, koliko košta održavanje stabilnog tečaja kune, pa nije u Hrvatskoj od '93. godine kad je u, praktički krenuo onaj stabilizacijski program sa 4 četvorke, pa je spušteno na 3,75 i kasnije kad je bila konverzija marke u ovoga u EUR-o 2002. godine onda je tih 3,75 pretvoreno u 7,5 i to je bio praktički prvi tečaj kune prema EUR-u. Danas je taj tečaj drugačiji. Druga stvar, kolegice i kolege da li ste se ikada zapitali ona tri tečaja koja imate, kupovni, srednji i prodajni, pa kad se nađete u nekakvoj transakciji, a imate kune, a trebate platiti u EUR-ima koji vam se tečaj uzima i koliko vi u principu na tome izgubite, da li bi toga bilo da imamo EUR-o? Dakle, niz pitanja o kojima se može raspravljati i o kojima se može razgovarati koje su životne i svakodnevne. Također ovih 6 uvjeta koje je Hrvatska se obvezala da će napraviti, e sad se postavlja pitanje svi oni koji su protiv da Hrvatska uđe u euro zonu, da li su spremni da se provedu ovi reformski zahvati koje mi moramo provesti ako želimo snažniji gospodarski rast, ako želimo bolji život u Hrvatskoj bez obzira da li mi išli prema euro zoni ili ne išli prema euro zoni. Dakle, samo neke stvari je sprečavanje pranja novca, da li ste zato da se otklone teškoće u poslovanju i silni parafiskalni nameti ili za efikasnije upravljanje javnim poduzećima. Dakle ajmo si postaviti pitanje jesmo li za to a to moramo napraviti ako želimo postati dio Eurozone. I nitko nije protiv toga da se raspravlja o euru. Mi jesmo prihvatili jedan dokument a to je na referendumu da Hrvatska želi u EU, između ostalog unutra i piše da ćemo u trenutku kad budemo za to spremni i sposobni i kada naši makroekonomski pokazatelji budu takvi da možemo ući u Eurozonu, uvesti euro. Isto tako nitko nama ne brani u Saboru da raspravljamo o tome. Kažem ima niz točki. Evo, imamo točku Izvješće, polugodišnje izvješće o financijskom stanju kojeg podnosi HNB, niz ovih pitanja koje će se danas ovdje postaviti se mogu postaviti guverneru HNB-a i on može odgovoriti na njih i to je samo jedan od sitnih segmenata rasprave o tome što znači uvođenje eura u RH. Isto tako, logična stvar je bila, kolega Lalovac je nešto o tome govorio, što uvođenje eura u RH znači za bankarski sektor, što to znači za građane i poduzetnike, buduće korisnike kredita i što to u konačnici znači za građane kao konzumente proizvoda i usluga koje proizvodi hrvatsko gospodarstvo. Dakle to su sva pitanja na koja treba odgovoriti. To su pitanja koja i javno treba iskomunicirati prije svega HNB a onda i Vlada RH da bi mnoga pitanja koja u ovom trenutku vise u zraku kod hrvatskih građana, ponavljam kao isključivo posljedica straha one tri ekonomske krize i kredita u švicarcima, na ta pitanja na koja im se odgovori onda ovaj postotak od toga da li smo za to da uđemo u Eurozonu ili nismo će biti drugačije. Zašto? Jer da nije tako, gledajte, kolegice i kolege, već zadnjih nekoliko godina vi možete podignuti kredit u kunama. Ne morate se više vezati prilikom dizanja kredita ili nečeg drugog za euro ako ne želite. Međutim, zbog uvjeta i zbog svega puno građana upravo radi ovo suprotno. Dakle, ovo je bio kao jedan mali uvod u ove tehničke promjene ovog zakona, dakle što Ministarstvo financija ustvari, HNB predlaže ovim zakonskim prijedlogom? Dakle osiguravaju se uvjeti za sklapanje bliske suradnje narodne banke i Europske središnje banke o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikom bonitetnog nadzora kreditnih institucija. Sad je tu ključno pitanje, kolegice i kolege, koliko je bankarskog sektora u ovom trenutku u rukama stranaca, preko 90%, oni su u konsolidiranoj bilanci svojih grupa i u konačnici vi ako gledate Euorpska središnja banka, a manje-više svi vlasnici tih banaka su članica Europske središnje banke i u nadzoru tih grupa u principu kontrolira i hrvatske banke. I prema tome ne može se tu izbjeći puno toga. Druga stvar HNB je sve ove godine pokušala uskladiti zakonodavstvo RH sa i u primjeni sa zakonodavstvom EU. I druga stvar, bez obzira što tko pričao, nakon krize 2009, 2010. hrvatski financijski sektor je jedan od rijetkih koji nije imao nekakvih težih potresa, daleko od toga da nije imao i dobrih kredita koji su postali loši plasmani i gubitaka itd., ali se hrvatski financijski sektor i bankarski i ne bankarski nije uzdrmao, ostao je stabilna, prebrodio je to i na kraju a o tome ću kasnije nešto govoriti više kada vidite imovinu i sve hrvatskih banaka onda mislim da o tome ne trebamo puno razbijati glavu. Dakle Zakon o kreditnim institucijama dopunjuje se odredbama kojima se osiguravaju uvjeti za sklapanje bliske suradnje a koji uključuju obvezu dostavljanja Europskoj središnjoj banci svih informacija i dokumentacija o kreditnim institucijama sa sjedištem u RH koje će joj biti potrebne radi provedbe sveobuhvatne procjene kreditnih institucija u RH. Obveza HNB-a je da od dana primjene odluke o uspostavi bliske suradnje izvršava sve upute i smjernice i zahtjeve Europske središnje banke te donosi mjere koje se odnose na kreditne institucije ako je zatraži Europska središnja banka. Izravnu primjenu akata koje je Europska središnja banka donijela na temelju Uredbe Vijeća Europe 1024 od 2013. godine. Ključna odredba u ovoj, par članaka što se predlaže ovim izmjenama zakona, zakon, je odredba kojom se utvrđuje i postupanje HNB-a u slučajevima kada se ne slaže sa odlukama Europske središnje banke. Dakle HNB će u takvim okolnostima obavijesti Vladu RH i ona može podnijeti zahtjev Europskoj središnjoj banci za raskid bliske suradnje s trenutnim učinkom. I mislim da je to vrlo bitno i vrlo interesantno da danas i u replikama a i vjerojatno u raspravama nitko neće spomenuti ovu odredbu. Dakle ako Hrvatska u datom momentu smatra da Europska središnja banka od nje traži nešto što je za Hrvatsku neprihvatljivo, HNB obavještava Vladu o tome i automatski može istupiti iz tog ... [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, koje se mjere predlažu, poduzeti, dana 27. svibnja RH je Europskoj središnjoj banci uputila zahtjev za uspostavljanjem bliske suradnje između Europske središnje banke i HNB-a o obavljanju poslova supervizije i kreditnih institucija u okviru jedinstvenog nadzornog mehanizma. Zahtjevu je priložen i ovaj zakonski prijedlog. Riječ je o koraku koji je sastavni dio procedure za ulazak Hrvatske u europski tečajni mehanizam. Ono što je vrlo bitno što se s ovim propisom postiže za građane ili poduzetnike. Dakle ocijenjeno je da je ovaj zakonski prijedlog ima neznatan izravni učinak na kreditne institucije sa sjedištem u RH koje će Europska središnja banka odabrati za uzorak, za provedbu sveobuhvatne ocjene bankovnog sustava RH. Riječ je o ispitivanju banaka koje se sastoje od provjere kvalitete njihove imovine i testiranja njihove otpornosti na šokove, supervizijski procesi u uvjetima bliske suradnje neće biti značajno različiti u odnosu na postojeći sustav i s obzirom da mi vrijeme polako ističe, dozvolite mi samo nekoliko podataka o tome što je to bankarski sustav RH danas i kolika je njegova financijska moć i snaga i kako se ona kretala zadnjih par godina. Dakle, prema podacima HNB-a iskazanim na agregiranoj osnovi, 2008. zabilježen je rast imovine banaka od 4,4% pa je na kraju 2018. ukupna imovina banaka iznosila 408 milijardi kuna. Pola skoro te imovine je štednja hrvatskih građana i to nikako ne smijemo zaboraviti kad raspravljamo u ovom Saboru o temama koje tangiraju kreditne institucije u RH. Bruto dobit banaka u 2008. iznosila je 5,64 milijarde kuna što iznosi rast od 44,4% u odnosu na 2017. međutim treba znati da 2017. dobit hrvatskih banaka je znatno pala zbog situacije u koncernu Agrokor, zbog otpisa onih kredita i svega skupa stoga stopa ukupnog kapitala banaka iznosi visokih 22,9% a u 2018. poboljšala se kvaliteta kredita pa udio loših kredita, dakle rizičnih kredita u skupini B i C u ukupnim kreditima iznosi pa možemo reći samo 9,8%. Na kraju 2018. g. u RH poslovalo je 25 kreditnih institucija, 21 banka i 4 stambene štedionice. Dakle ovo je uz izvješće koje ćemo imati obveznim mirovinskim fondovima gdje je imovina obveznih mirovina preko 100 milijardi kuna, praktički oni koji kontroliraju i upravljaju po prilici sa 300 milijardi novaca hrvatskih građana zato naša odgovornost u raspravi kad govorimo o tome mora biti itekako a odgovornost HNB-a i s tim završavam [[Upadica predsjednik: Hvala.]] i Ministarstva financija je da da čim detaljnije informacije hrvatskim građanima što to znači uvođenje eura [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] u svim segmentima u RH. Hvala lijepa.
Idemo sada na treću raspravu, MOST nezavisnih lista, poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Hvala. Kolegice i kolege, dakle Vlada RH predlaže Hrvatskom saboru zakon na temelju strategije uvođenja eura kao službene valute u RH, svjesni smo da je ta strategija donešena temeljem ugovora o pristupanju RH EU-u kojom se RH obvezala vesti euro kao službenu novčanu jedinicu RH kada se za to ispune uvjeti, mislim da je to ključni dio i ove rasprave. Unatoč tome, znači smatramo kako strategija nema dovoljan legitimitet za hitno uvođenje novih zakonskih propisa jer niti je raspravljana od strane Hrvatskog sabora niti trenutna Vlada planira podastrijeti plan za uvođenje eura parlamentu kojem bi trebala biti odgovorna a niti hrvatskim državljankama i državljanima u vidu referendumskog pitanja. Znači ovom se nastavlja praksa nekritičkog preuzimanja odredbi direktiva Europskog parlamenta i Vijeća u hrvatsko zakonodavstvo a bez stvarne autonomne rasprave o njihovom značenju. Znači uvažavajući sve činjenice i okolnosti koje proizlaze iz članstva RH u EU-u, koristimo i ovu priliku da ukažemo na besmislenost prepisivanja odredbi europskih direktiva i kvazi rasprave o njihovom sadržaju u Hrvatskom saboru. Ako već to ne možemo odlučiti u ovom Visokom domu, onda se treba u Europskom parlamentu zauzeti za jednostavniju i građanima razumljiviju proceduru po kojoj će ili europske direktive automatski bez dodatnih birokratskih zavrzlama vrijediti u RH ili će Hrvatski sabor imati suvereno i autonomno pravo odlučivati o tome koje će odredbe vrijediti u RH. Potreban je novi dogovor država članica EU-a o tome jer ovako dupliciramo zakonsku proceduru bez nekakve dodane vrijednosti za građane. Smatramo da bi se oko svih pitanja vezanih za uvođenje eura u Hrvatsku trebao postići široki konsenzusu uz sadržajnu javnu raspravu a ne da se ispod žita u hitnom postupku predloži važan zakon koji znatno mijenja ulogu i samostalnost HNB-a za koju će, znači za ovaj zakon će nekih 70-ak ljudi ih ovak petak bude toliko, u podne bez ikakvog čitanja i razmišljanja o tome što donosi ovaj zakon, podići ruku i kasnije se čuditi što nam je to zločesta Europska komisija sada poslala na primjenu. Znači umjesto da kao civilizirana država zauzmemo stav o ovom važnom pitanju, ponovno ćemo donijeti jedan nered u javni prostor u kojem će opozicija zazivati referendum a vlast će se kiselo smijati i veseliti što mediji sada govore o uvođenju eura umjesto o prenamjeni zemljišta, Mercedesima u dvorištima, jeftinim stanovima i sličnim zanimacijama naših ministara. Znači već smo više puta istakli da je ovakav odnos Vlade prema Hrvatskom saboru neprimjeren i na granici kršenja ustavnog poretka ali nažalost ne postoji u Hrvatskoj institucija kojoj bi se mogli obratiti s ovim problemom. Hrvatska više nema snažne institucije. Hrvatska nažalost i to moramo priznati, nema ni funkcionalan parlament koji bi bio kompetentan pozvati Vladu na odgovornost jer većina saborskih zastupnika nije ovdje da zastupa građane, da zastupa narod koji im je dao glas već samo po naputcima iz Banskih dvora diže ruke kako bi sačuvali svoje beneficije i spriječili da narod odluči o našoj sudbini. Pitam se ima li smisla uopće više sudjelovati u radu Sabora koji nije u stanju Ustavom, znači ispunjavati Ustavom određene ovlasti. I na kraju znači ono što je ukratko stav MOST-a je da nisam sluša a vidio sam da je govorio kolega Aleksić ali vidio sam što je pisao po društvenim mrežama, jasno je da se Hrvatska obvezala, znači uvesti euro ali nije određeno kada i to može biti u onom trenutku kada Hrvatska znači procjeni da je to najbolje za nju. A vidimo da Vlada lomi to preko koljena, da Hrvatska nije spremna i to je naš stav, to je stav i većine građana da Hrvatska u ovom trenutku nije spremna uvesti euro a da bi se neovisno o tome kakva je odluka, kakva će biti odluka da je potrebno provesti javnu raspravu i da je potrebno pitati građane je li to taj trenutak. Je li ovo trenutak za uvođenje eura. I mislim da je to jedan razuman stav, stav koji ima potporu i u hrvatskom narodu i među hrvatskim građanima a Vlada nažalost je to odlučila lomiti preko koljena, bez javne rasprave, bez rasprave ovdje u Hrvatskom saboru, jer nama evo dolaze već zakoni koji su dio ove Strategije o uvođenju eura bez da smo mi odlučili, bez da su hrvatski građani odlučili, bez da je i stručna javnost raspravila je li to taj trenutak. Evo to je ukratko stav MOST-a i ono što smatramo problematičnim sa predlaganjem ovakvih zakon ako ji su znači dio te strategije a bez da smo zauzeli stav po ovom važnom pitanju. Hvala.
Hvala. Sada je na redu gospodin Tomislav Žagar ispred Kluba Nezavisnih zastupnika.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Evo prije svega da kažem vrlo jasno svoj osoban stav, nadam se da je to i stav kolega iz kluba. Osobno smatram kako uvođenje eura u RH ne može donesti štetu RH ali ono što je meni upitno i s ljudima s kojima razgovaram sebe smatram osrednje informiranim čovjekom vezano za uvođenje eura jer mi nisu poznate sve okolnosti ili sve što može nastupiti nakon toga. Pretpostavljam, s razlogom pretpostavljam da to nije niti poznato čak ni predstavnicima ministarstva ni HNB-a. Mi možemo se voditi sa iskustvima zemalja koje su uvele euro. Pretpostavljam da, dakle da mnogi u RH ne znaju i ne mogu tvrditi do kraja što će se dogoditi pa zbog toga izražavam i određenu zabrinutost jer i anketa je pokazala, državni tajniče to ste vjerojatno vidjeli da samo 1/5 građana u RH je izrazila stav da je jako dobro i dobro informirana vezano uz uvođenje eura. Svi ostali su od osrednjeg do neinformiranih građana. 40% građana u RH je vrlo slabo u ovom pitanju informirano. Ono što građane, to se i iz svakodnevnog razgovora, iz svakodnevnih i iz anketa koje su vođene najviše brine je zapravo što će se dogoditi sa uvođenjem eura kada je u pitanju visina plaća, mirovina, općenito njihova kupovna moć i hoće li uvođenje eura uzrokovati pad plaća i pad standarda hrvatskih građana. To su ključna pitanja koja ih muče. Sljedeće pitanje koje ih muči je naravno i odnos kune i eura prilikom konverzije u trenutku kada se euro bude uvodio. Ono što možemo pročitati i danas u medijima jer je jučer u Briselu prihvaćeno pismo namjere RH, ono što možemo iščitati je da je plan ili namjera da se euro uvede do 2023. godine. Dakle postoji jedan vrlo, vrlo kratak rok za ovaj vrlo opsežan proces. I državni tajniče u odgovoru na moju repliku ste rekli ključnu stvar i smatram da je to najbitnije. Ne radi se tu sam o tome da se aktivno trebaju informirati građani, da se treba poduzeti akcije ili vrlo, vrlo jasne i vrlo aktivne javne rasprave, ovdje se radi da se moraju učiniti vrlo aktivni i vrlo jasni koraci za pripremu RH da prihvati euro kao svoju valutu. Mislim da je kolega Lalovac nabrojio ovih 6 uvjeta. I meni se čini najvažnije ova zapravo zdanja dva uvjeta koja se postavljaju a to je upravljanje javnim sektorom i smanjenje financijskog opterećenja hrvatskog gospodarstva. Možemo pitanje postaviti ovako, što znači za 250, ajmo zaokružiti taj broj ili za gotovo četvrt milijuna hrvatskih građana što znači uvođenje eura ako su oni trenutno blokirani? Što za njih znači uvođenje eura? Pazite četvrt milijuna hrvatskih građana se nalazi u blokadi. Taj broj je naravno smanjen zadnjim zakonom oprostom dugova iz prošle godine, on je i znatno veći ali ogroman broj ljudi u Hrvatskoj imaju, su u stanju, imaju blokirane račune a isto tako ogroman broj hrvatskih građana koji imaju plaću nižu od medijalne plaće, ne od prosječne plaće u RH, prosječna pala je... [[Govornik se ne razumije.]] nižu od medijalne plaće. Što za njih znači uvođenje eura? Je li u Hrvatskoj problem taj što često govorimo o velikom poreznom opterećenju i velikom poreznom klinu naše plaće? Ili je problem u tome što poslodavci jednostavno ne žele dati veće plaće jer trpaju dobit u đepove? Analize koje su vršene, koje su pokazale a pogotovo za ove plaće govorim o najnižim plaćama, plaćama koje su niže od medijalne da niti jedno niti drugo nije točno. Dakle niti je to porezno opterećenje preveliko za niske plaće, niže plaće, jer taj porezni klin je za najniže plaće vrlo nizak a s druge strane niti poslodavci imaju previše dobiti jer se pokazao sve i kada bi oslobodili svu dobit, dali je u plaće da te plaće ne bi znatnije porasle. U čemu je onda problem? U čemu je problem i šta ja vidim je problem uvođenja eura i problem hrvatskog gospodarstva i svega onoga što nas čeka? Na to upozoravaju mnogi ekonomisti a to je produktivnog hrvatskog gospodarstva. I evo državni tajniče, ono ključno pitanje što mene sad i kao zastupnika i kao građana zanima. Pustimo na stranu sad sve ovo, ajde neka neće porasti cijene, malo će se zaokružiti cijena kave neće doći do znatnijeg smanjenja plaća nego što jesu ali što će biti sa kamatama u RH? Kamatama koje će biti ili da kažem na dohvat ruke gospodarstvenicima, razvoju gospodarstva, hoće one doista biti niže? Kolega Lalovac, bivši ministar je maloprije za ovom govornicom upozorio da mi još ne znamo što se zapravo događa jer se najavljuju rigoroznije, rigorozniji uvjeti za kreditiranje. Hoće li to biti slučaj? Ako će kamate u RH, prije svega za poduzetništvo, a onda i za građane biti niže, ako će to značiti razvoju gospodarstva a to je jedini put za porast plaća onda uvođenje eura možemo reći da će biti pozitivno za RH ali to su stvari koje treba svakodnevno ministre, državni tajniče, nemojte se ljutiti ali to treba objašnjavati, treba ljudima govoriti. Pa ministar Pavić, evo platio kampanju, platio je tamo Ana i Marija mislim da su vezano za mirovinski sustav, približite to ljudima, neka ljudima bude jasnije, neka ljudi znaju što će se zapravo dogoditi sa uvođenjem eura. Kada govorimo o monetarnoj politici RH jednom su, bio je kolega Škibola, mladi ljudi su nas pitali iako ja i on imamo suprotan stav vezano za ovo, mladi ljudi su nas pitali što će se dogoditi sa uvođenjem eura. Pa ja sam rekao ništa, zašto ništa, pa što smo mi do sada radili s kunom? Jesmo mi s kunom doista, je li HNB osim naravno najvažnijeg zadatka čuvanja tečaja, je li ona doista pomagala svojim aktivnostima gospodarstvu, možemo reći ograničenim nekakvim uvjetima. Ali pitajte hrvatske gospodarstvenike koji su izvoznici. Oni će vam reći da je tečaj kune njih konstantno, neću reći uništavao ali konstantno ih je sprječavao da budu konkurentni na europskom tržištu. Ono što će nama naravno nakon uvođenja eura biti problem je to da nećemo više sami moći utjecati na neke mehanizme, biti ćemo podložni dakle jedinstvenoj valuti. Ali kažem s obzirom da je do sada nismo koristili nećemo puno izgubiti. Osobno se nadam, nemam problema s time, osobno sam za to da se euro u RH uvede ali sumnjam i biti će jako teško da mi postignemo ove ciljeve a posebno evo kažem upravljanje javnim sektorom s kojim se već dugi niz godina bavimo i smanjenje financijskog opterećenja, misli se prvenstveno na gospodarstvo jer i u ovim uvjetima se pokazuje kada su nam državne financije nešto stabilnije kada imamo veći priliv još uvijek se ne bavimo glavnim problemom a to je financijski rashodi državnog proračuna, ne idemo ka racionalizaciji a u tom smjeru bi trebali i u tom smjeru bi Ministarstvo financija trebalo i ministar prije svega okrenuti svoj glavni pogled. I ono što je još važno mislim kod uvođenja eura to se spominje, to je jedan od ciljeva a mislim da je vezan i uz ovaj prvi cilj, uz današnji zakon a to je sprječavanje sistemskih rizika i mislim da s te strane i ovaj zakon treba podržati jer ako doista, ne smije nam se dogoditi ono što nam se u prošlosti događalo. A kolega Šuker je dobro rekao, okolnosti su se promijenile. Mi imamo sada puno povoljnije okolnosti nego što smo ih imali. Međutim, ajmo reći to slikovito, badava nam je da mi govorimo da imamo povoljnije okolnosti ako to građani ne osjete. Pokušajmo sve učiniti na ova dva cilja da se, to ne može samo Ministarstvo financija da čim prije plaće u RH rastu, da raste produktivnost gospodarstva i onda će biti više ljudi koji će biti za uvođenje eura. I ono što su pokazala iskustva drugih zemalja kada se euro uveo onda je zapravo i rasla potpora samoj toj jedinstvenoj valuti dok euro nije uveden i od 2013. prema ovamo pada potpora. Pitanje ako budemo još čekali na kraju hoće li ta potpora zaista biti na najnižoj razini koju možemo očekivati. Podrška zakonu svakako ali puno rada i puno truda da bi se ovi problemi riješili. Hvala.
Hvala. Sada će ispred Kluba zastupnika HNS-a govoriti gospođa Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o dopunama Zakona o kreditnim institucijama, zakona koji uređuje uvjete za osnivanje, poslovanje i prestanak rada kreditnih institucija sa sjedištem u RH i superviziju njegovog poslovanja. Sklapanjem ugovora o pristupanju RH EU, RH obvezala se uvesti euro kao službenu novčanu jedinicu kada se za to ispune uvjeti. U vezi s time Vlada RH i HNB izradile su i strategiju za uvođenje eura kao službene valute u svibnju 2018. godine. Tu je bilo dosta riječi o tome koliko smo zapravo svi mi kao građani, kao gospodarstvenici informirani o tome što euro donosi, što euro donosi za gospodarstvenike, što donosi za građane jer tu se često osvrćemo i polazimo svaki od sebe, što euro znači za nas, što uvođenje eura donosi meni, da li donosi dobro ili loše. Stvarno naši građani nemaju dovoljno informacija, ne znaju što će biti sa kreditima, na koji način će se oni sad pretvoriti u eure ako su u kunama ili obrnuto, što će biti sa cijenama, čuli smo tu da su i razmišljanja što će biti s plaćama, zapravo svi mi gledamo kakav će nama životni standard biti nakon uvođenja eura, da li će biti bolji ili lošiji. Jer ako nemamo dovoljno informacija na temelju svega onog lošeg što smo doživljavali u proteklih godina naročito u dijelu bankarskog sektora, bili su tu švicarci, bilo je tu nemogućnosti dolaženja do štednje u bankama kada banke nisu mogle isplaćivati štednju pa određeni osigurani iznosi čak ni do tog iznosa se nije moglo doći, tako da su građani u neku ruku preplašeni, jer ako nemaš dovoljno informacija u pravilu uvijek se bojiš. Zato se treba stvarno aktivno uključiti o informiranje građana, tu očekujemo da HNB stvarno da odgovore na sva pitanja koja se postavljaju, koja se tu nameću. Naravno EUR-o treba uvesti, koje to vrijeme, stekli su se određeni uvjeti i Hrvatska u tim strogim uvjetima ispunila je određene stvari i konačno možemo početi razmišljati o tome jer do sada to nije bilo ni moguće, ali bez prave informiranosti građana stvarno ne smijemo ići dalje. Kao prvi prema bankarskoj uniji je jedinstveni nadzorni mehanizam koji bi trebao osigurati da politika EU koja se odnosi na bonitetni nadzor kreditnih institucija provodi se na dosljedan i učinkovit način, da se jedinstvena pravila primjenjuju na jednak način za sve kreditne institucije u svim relevantnim državama članicama i da se nad kreditnim institucijama provodi nadzor naviše kvalitete. Radi približavanja krajnjem cilju uvođenja EUR-a kao zakonskog sredstva plaćanja u RH i ulaska u bankovnu uniju potrebno je najprije omogućiti blisku suradnju HNB-a s Europskom središnjom bankom. Bilo je već tu riječi da se radi, da je ovaj zakon zapravo jedan tehnički zakon međutim osim što je tehnički zakon on stvarno omogućava i sprječavanje sistemskih rizika tako da on ipak donosi nešto više. Imamo tako Člankom 7. stavkom 2. Uredba Vijeća je regulirano da je jedan od uvjeta da su svi, da se u državi članici sudionici čija je valuta nije EUR-o prije podnošenja zahtjeva za uspostavu bliske suradnje donesu svi relevantni nacionalni propisi koji će osigurati ovu suradnju. Dakle, to je u neku ruku tehnički dio, ali on stvarno znači i mnogo šire od toga. Upravo zbog ovog Članka 7. i nužno je donijeti ovaj zakon kojim se osigurava provedba Uredbe Vijeća EU 1024 od 2013. i EU broj 468/2014 Europske središnje banke o uspostavljanju okvira za suradnju unutar jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te nacionalnim imenovanim tijelima. Tu sam već govorila i o HNB-u i njegovoj ulozi. Dopunjenim zakonodavnim okvirom osigurat će se da HNB poštuje smjernice ili zahtjeve Europske središnje banke i da pruža sve informacije o kreditnim institucijama sa sjedištem u RH. I kao što sam rekla svakako HNS je za uvođenje EUR-a i smatramo da je to dobro. Smatramo i da je dobar trenutak za početak, ali da treba svakako više informacija, više objašnjenja jer naši građani i naši gospodarstvenici trebaju odgovore na mnoga pitanja. Vjerujem da ćemo u tom smjeru svi zajedno i raditi i da ćemo biti dio i europske monetarne unije. Hvala.
Hvala. Sada prelazimo na pojedinačne rasprave. Prvi je gospodin Ivan Lovrinović.
Hvala lijepa. Poštovane kolegice i kolege, poštovani građani, mi vidimo da se ova rasprava o Prijedlogu Zakona o kreditnim institucijama pretvorila o raspravu u EUR-o. Ispred Stranke Promijenimo Hrvatsku ponovo zahtijevam od predsjednika sabora da stavi temu EUR-o na plenarnu sjednicu sabora, da o njoj raspravljamo, da budu ovdje pozvani predstavnici Ministarstva financija u ime Vlade i HNB-a. Naprosto je zastrašujuće o kako se važnim, o kako važnim pitanjima se ovako jednostrano razgovara u Hrvatskoj, vodi se jednostrana političko propagandna kampanja u režiji Vlade i HNB-a, a što plaćamo mi porezni obveznici. Zašto se uopće sada na velika vrata uvela tema o EUR-u, razgovor o EUR-u? Zašto je pisano pismo Europskoj središnjoj banci, Europskoj komisiji? Pa iz jednog prostog razloga, što je ova Vlada preopterećena aferama, svaki tjedan ili mjesec nova je afera. S druge strane ništa nisu napravili glede gospodarstva ono što su obećali nema tzv. strukturnih reformi, problemi se gomilaju, ljudi i dalje odlaze u inozemstvo, nama se stvari spontano, stihijski događaju i mi jednostavno ajmo preživljavamo zahvaljujući turizmu i zahvaljujući doznakama naših radnika iz inozemstva koji svake godine putem banaka transferiraju Hrvatsku oko 2 milijarde EUR-a. Ali dopustite da kažem kao ozbiljan čovjek, znači i sveučilišni profesor i političar Stranka Promijenimo Hrvatsku ima najjači tim ekonomski u Hrvatskoj u odnosu na sve stranke koje ovdje sjede, među njima je 8 doktora znanosti i ovo je tema koja nas jako zaokuplja. Za razliku od ovako jednog političkog ili politikantskog pristupa bolje rečeno temi EUR-a, ja ću iskoristiti priliku da govorim argumentirano i na iskustvima drugih. Znači nije EUR-o uveden jučer u euro zonu pa da mi ne znamo kako će imati utjecaj na ostale članice odnosno kako će imati utjecaj na Hrvatsku. Koji je ključni cilj bio kada se stvara strategija uvođenja eura i monetarne unije za EU? To je bila ideja da se uspostavi mir i suradnja na prostoru današnje EU-a, da narodi više ne ratuju međutim došlo je do toga iz godine u godinu nakon 50-ih godina da se koncept uvođenja eura pretvori u zahtjev za stvaranje, za ubrzano stvaranje ajmo tako reći, jedne super države koja bi se zvala kolokvijalno ajmo tako reći, Sjedinjene europske države. Međutim, taj projekt je zapeo i vi znate da je zbog toga da su u nekoliko referenduma od Francuske, Danske itd., da su građani odbili prijedlog tzv. europskog ustava koji bi bio najvažniji u stvaranju zajedničke države. Od tada se ne govori više o ustavu nego se govori o Lisabonskom sporazumu. Izvorna ideja je bila koju su naročito gurali i guraju Francuzi od njihovog predsjednika Pompidou poslije Valery Giscard d'Estaing, Mitteranda, pa sve preko Hollandea pa danas do Macrona da eura treba uvesti, da treba forsirati monetarnu uniju, iz kojeg razloga, pa upravo zbog toga da se stvori jedinstvena država a mi znamo da je najmanje kao jedinstvenu vjerojatno žele Francuzi. Međutim, koji je njihov razlog bio da se zalažu za takav koncept? Pa oni su prolazili kroz razdoblje neizvjesnosti ekonomske i za to vrijeme su vidjeli da Njemačka ekonomski napreduje i da je postala europski dio i oni su u jedinstvenoj valuti, euru vidjeli mogućnost rješavanja svojih problema provođenja reformi i da se zakače za njemačku lokomotivu i da će im biti bolje. E tako danas ova vladajuća koalicija i vidimo točno ovdje po raspravama tko ovdje u koji rog puše, oni otprilike i nama kažu ajmo što prije se zakačit za ovu njemačku lokomotivu i po prirodi stvari i našem vagonu će biti dobro na tom putovanju. E dragi moji kolegice i kolege, ovo je najteže pitanje međunarodne ekonomije, međunarodnih financija a koje se odnosi na euro. Ovdje se govori, postoji pojam političkog eura i ekonomskog eura. Politički pristup euru je ovo što se danas ovdje dominantno čulo i što mi danas vidimo ovdje? Mi smo ovdje danas vidjeli da HDZ i SDP imaju potpuno dakle istovjetno pogled na uvođenje eura iako to SDP pokušava izvrdavati, ovdje smo vidjeli, kolega Lalovac koji upravo tu ulazi, oni dakle isto misle o euru s tim da imaju neke malo finese i ono što je suština pozadine, svi kažu da treba provesti strukturne reforme, sama zamjena valute bilokoje da dođe u Hrvatsku, neće nas riješiti naših velikih problema. Reforme ove dvije stranke nit su znali provesti niti hoće. I najvažnija strukturna reforma za Hrvatsku biti će ona da ove dvije stranke ispratimo u povijest. To je najvažnija strukturna reforma za Hrvatsku i to će učiniti stranke koje su sada došle na scenu i mi se iz stranke Promijenimo Hrvatsku pozivamo građane, dragi građani, vi imate samo jedan problem, jednu dilemu, hoćete li na slijedećim izborima podržati ove dvije stranke koje su nas upropaštavale ili ćete novim ljudima, novim strankama koje su, tim ljudima koji su stručniji, pošteniji, sposobniji, dati priliku ili ćete birati ljudi koji su nas dosada upropaštavali. Pa evo recimo ostatak moga govora su argumenti. Pogledajmo zemlje koje su uvele euro i koje nisu uvele euro a nalaze se po EU-u. Postavlja se pitanje zašto jedna Danska kao jedna od najrazvijenijih zemalja u svijetu, u EU-u, zašto ona nije uvela euro? Ona već 20 g. se nalazi u ERM 2 tečajnom mehanizmu i nema namjeru uvesti euro. Zašto to nije uvela Švedska? Visoko razvijena, jedna od najrazvijenijih zemalja u svijetu ali ajmo pogledat nama bliže zemlje zašto nije uvela Mađarska, Češka, Poljska koje izvrsno stoje i postižu najviše stope rasta, ekonomskog rasta. Poljska koja ima svoju valutu je jedina zemlja, jedno gospodarstvo u EU-u koja nije doživjela recesiju nakon 2008. g., sve druge zemlje u EU-u su upale u recesiju. Objasnite nam to. Zašto Česi koji najbolje stoje, isto su mala zemlja, zašto oni ne uvode euro? Bio sam prije mjesec i pol dana kod njih u studijskom posjetu sa suradnicima, oni su se samo osmjehnuli i rekli pa čujte gospodine, zašto da uvodimo euro kad izvrsno se razvijamo uz našu valutu. Ali zato se vraćam ovdje u ovu aktualnu političku pozornicu u Hrvatskoj. Valuta je oznaka suvereniteta. Ako me pitate kao građanina o euru, onda ću vam reći slijedeće da je to tehničko pitanje i nije toliko važno, čak je lakše imati euro jer ne morate ništa mijenjati kad idete u Italiju itd. Međutim sa aspekta gospodarstva, to je nebo i zemlja, zato i postoji monetarna i tečajna politika da kad imate neravnoteže u svom gospodarstvu, da možete koristiti svoju valutu, monetarnu politiku, tečaj. Ako toga nemate a najveći problem koji se pojavljuje, kojeg smo vidjeli već 2008., on se jako dobro oslikao na primjeru Grčke. I oni su rekli ajde da uđemo pa i da se i mi zakačimo, poslije će nam bit bolje, dođe kriza 2008., Grčka se raspade, nju samo dragi bog može spasiti i nitko više. Prema tome, Grčka je najveći problem EU-a i ne znaju ga riješiti i neće ga ... [[Govornik se ne razumije.]] morat će im oprostiti sve dugove i sve drugo. Italija je tempirana bomba EU-a i projekta euro jer tamošnje banke 1/3 svoje imovine drže u državnim obveznicama. Onog trenutka kad počnu rasti kamatne stope a to je pred vratima, Italija neće moći vraćati dugove, ona preko 100 milijardi godišnje samo plaća kamata na državni dug. Zato ovaj govor što se nalazi oko eura i EU-a, molim vas shvatite ozbiljno, ovo nije referendum hoćemo-nećemo jer mi znamo kako ovdje koalicijski partneri koji su na vlasti razmišljaju, njima je do njih a ne do nas. Ako izgubimo svoju valutu i monetarnu politiku zakucati će nas za dno EU a to, imati ćemo ulogu koju je imalo Kosovo u bivšoj Jugoslaviji. Pozivam sve suverenističke stranke, pozivam sve građane da se odupremo ovom, nerazboritim postupcima i da ako treba da idemo na referendum. Hvala.
Hvala. Gospodin Aleksić je tražio repliku.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Lovrinoviću, ovo što ste rekli u javnoj raspravi podržavam, trebali smo provesti javnu raspravu, to bi svakako bilo dobro i poželjno da smo napravili, nažalost nismo. Na vaše pitanje o Dancima i Šveđanima ja bih se usudio odgovoriti da je u pitanju jedna pragmatičnost. Danci i Šveđani, jednostavno nisu uvjereni da će EU opstati. I zbog toga što nisu uvjereni da će EU opstati oni kalkuliraju i dalje sa Eurozonom jer ukoliko EU ne opstane oni će biti u manjem problemu ukoliko nemaju euro nego ukoliko ga imaju, to je vrlo jednostavan odgovor. Što se tiče ovog vašeg zadnjeg, zadnje teze o referendumu moram vam reći ipak da referendum o ne ulasku u Eurozonu nije moguće provesti provesti, to ne bi bilo ustavno ali je moguće provesti referendum o odgodi ulaska u Eurozonu. Dakle referendum o odgodi ulaska u Eurozonu moguće je provesti. Hvala.
Hvala. Odgovor gospodin Lovrinović [[Upadica Lovrinović: Hvala. Kolega Aleksiću…]] Gospodine Lovrinović imate riječ. Izvolite.
Ispričavam se, hvala. Kolega Aleksiću prvi dio vaše konstatacije, razmišljanja je ono što ključno građani Hrvatske trebaju znati. Ljudi moji budimo mudri poput Danaca i Šveđana, ako oni ne vjeruju u ovaj projekt, znači i čekaju, pa zašto mi žurimo? Mi najmanje razloga imamo, daleko smo slabiji od njih da žurimo, budimo mudri i čekajmo. A ovaj drugi dio, zašto treba čekati? Jer ako se pojavi veliki problem nova financijska kriza onda će oni koristiti svoje valute i svoje politike, tako bismo mogli dakle i mi. Znači mudro čekati što se događa. Možda se nismo dobro razumjeli, ne pozivam na referendum protiv eura nego upravo za odgodu eura, dakle o tome se radi. Ali troje ljudi je ispregovaralo sve u vezi ekonomije sa EU to su Martina Dalić, Boris Vujčić i Zdravko Marić. Ti nas ljudi sistematski destruiraju godinama.
Gospodin Lalovac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Lovrinoviću, a u svojo raspravi sam i slušali ste da smo tražili određene i odgovore od HNB-a koja smo rekli da bi trebala tu biti i odgovoriti na ova pitanja o nezadovoljstvu hrvatskih građana jer vidjeli smo da 48%, u svom izlaganju sam rekao da 48% hrvatskih građana smatra da će to oštetiti ekonomiju, da postoje ozbiljne sumnje kako će utjecati na gospodarstvo, na mala poduzeća, na male banke i svakako bez tih jedne sveobuhvatne analize i kvalitetnog odgovora od HNB-a zapravo će ovisiti i stav kluba SDP-a. Tako da o njima raspravljamo, ja se slažem u vašem dijelu rasprave pogotovo znamo da je bila kriza eura, šta je bilo sa Grčkom, govorili su o tri brzine, je li tako, tko će koja država u kojoj brzini eura biti. Tako da ono jedino što je sigurno je ne znamo šta će biti s eurom nakon 5 ili 10 godina. Tako da mi svakako ovdje tražimo i nekakve pisane odgovore HNB-a kako će to utjecati na životni standard građana, na poduzeća a onda ćemo u konačnici donijeti odluku. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Lovrinović.
Uvaženi kolega Lalovac u ovo što ste rekli vjerovati ću onda kada SDP jasno kaže i mi tražimo referendum za odgodu uvođenja dakle i želimo ozbiljnu raspravu u Saboru tada ću vjerovati da SDP ozbiljno misli i da niste možda dio ove koalicije koja o tome radi. Međutim, vi ste iskoristili jednu anketu, sve ankete koje su provođene govore da građani ne žele uvođenje eura još uvijek. Vi ste izabrali jednu anketu koju je naručila i platila HNB i meni je žao da ste vi tumačili tu anketu, a onaj tko naruči i plati znate da ta anketa, to je jedina anketa koja govori da građani većinom hoće. Znači nemojte koristiti tu jednu anketu prema 50 drugih. To je manipuliranje od strane HNB-a, ove Vlade jer njima je jedino važno da se dodvore centru moći u Briselu i Frankfurtu ali dobro je rečeno danas pitanje uopće hoće li opstati. Ovakva žurba sa eurom razoriti će sam koncept EU. Neka se to zna.
Hvala. Idemo dalje. Gospodin Damjan Vucelić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovane kolege i kolegice. Evo sada držim u ruci ovaj prijedlog zakona i ovdje je jedna sramotna rečenica koju nitko nije od vas danas ovdje spomenuo, ja ću je pročitati: „HNB izvršavati će sve smjernice ili zahtjeve Europske središnje banke i donijeti će sve mjere koje se odnose na kreditne institucije a koje zatraži Europska centralna banka.“. Evo ja ću još jednom ponoviti ovaj dio: izvršavati će sve smjernice ili zahtjeve Europske središnje banke. Znači, ljudi, ja se nadam da ste svi poslušali ovu rečenicu, da ste ju svi shvatili, ovo tu je tragedija i što je najgore prolazi u tišini. Nitko o ovome ne priča. Ja iskreno ne znam kako će izgledati naša ekonomija. Znači po ovome Europska centralna banka odlučuje tko, što, gdje i kako će se proizvoditi u našoj zemlji. Ona odlučuje koji sektor ekonomije će, u kojoi sektor ekonomije će biti ulagano. Mislim ovo je sramota, s ovim smo izgubili i neki zadnji segment suverenosti. Evo ja sam slušao gospodina Lovrinovića i gospodina Aleksića, slažem se sa njima u svemu. MI ovime gubimo monetarnu suverenost. Ja znam da gospodin Plenković više voli briselske zgrade i ja sam uvjeren da bi gospodin Plenković prodao cijelu zemlju do ju na pladnju, prodao nam šume, prodao nam vode. Ja znam da trenutno u našem Dubrovniku, centru Dubrovnika nema više Hrvata, nema više hrvatskih zgrada, sve su pokupovali stranci. Isto tako Talijani nam izlovljavaju ribu, mislim tog ste svi isto svjesni. Mi ovim gubimo sve što posjedujemo, ovo je ustvari ono što ste vi tu kolege iz HDZ-a, ovo je vaša politika, politika sluganstva, dodvorništva, borba za stolice. Ja moram reći da mi iz Živog zida nikada, nikada neće imati naš glas, našu ruku, niti nikada niste imali za ovako nešto. Ja bi još jednu stvar napomenuo, svima je prošla ispod radara ta strategija o uvođenju EUR-a kao službene valute u Hrvatskoj iz 2018. godine. Meni je neobjašnjivo kako nitko do sada, ja ne znam jel to itko uopće čitao jer na stranici 9 te strategije piše pod glavnu točku zašto uvesti EUR-o slijedeće, evo budem citirao gospodama iz HDZ-a. Znači, piše slijedeće: Gubitak samostalne monetarne i tečajne politike ne čini znatan trošak za Hrvatsku i u nastavku još objašnjavate da gubitak monetarne i tečajne politike nije tako loš za nas jer je ionako većina banaka u stranom vlasništvu. I što vam reći na ovo? Rasprodali ste sve, uništili ste sve i onda nas još uvjeravate kako vazalstvo u redu, kako to nije ništa strašno. Živi zid se definitivno ne slaže s ovime, ja pozivam hrvatski narod da pruži otpor ovakvoj politici. Evo, hvala vam lijepa.
Gospodin Aleksić će vam replicirati.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Vidite kolega Vuceliću, meni i nije toliki problem ta činjenica da će središnja banka davati nekakve smjernice, ona ih daje i sada. Mi i sada te smjernice ispunjavamo, ništa se tu specijalno neće promijeniti. Meni je problem u nečem drugom puno veći. Ja nemam povjerenje u HNB, ja nemam povjerenje u ljude koji rade u HNB-u, to su ljudi koji su omogućili da se pljačka hrvatske građane nepoštenim kreditima, to su ljudi koji nisu onda kada je presuđeno da je to tako zaustavili banke u tome, to su ljudi koji nisu naložili koji nisu predložili Vladi RH određene mjere da se bankarsko poslovanje svede u zakonite norme. I to je razlog zašto ja nemam povjerenja u HNB, a HNB će imati jedan glas koji je vrijediti jednako kao i glas svih drugih banaka kada ode tamo sudjelovati u radu svih banaka euro zone. Nemam povjerenja u HNB, to je to.
Hvala. Gospodin Vucelić odgovor. Želite li odgovoriti? Ne, dobro, hvala. Gospodin Škibola.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici danas na ovoj točci dnevnoga reda imali smo prilike otvoriti raspravu i o pristupanju Hrvatske euro zoni. Činjenica jest da je Vlada RH i HNB su učinile te inicijalne korake prema pristupanju euro zoni, a to je aplikacija za ERN 2 tečajni mehanizam. Zašto je to zabrinjavajuće? Zabrinjavajuće je kada vidimo kakva je podrška implementaciji EUR-a od strane hrvatskih građana. Ako ćemo uzeti u obzir službene ankete, ne ove ankete koje je naveo gospodin Lalovac to su ankete sa službenih stranica HNB-a, ako ćemo uzeti službene ankete Eurobarometra, znači Eurobarometar je službeno anketno glasilo EU i vi ćete vidjeti da u tim anketama preko 50% hrvatskih građana nije trenutno za uvođenje EUR-a. I sad kada imate situaciju gdje hrvatski građani nisu za uvođenje EUR-a, a paralelno imate situaciju gdje hrvatska politička elita skupa sa tim bankarskim konglomeracijskim interesima nastoji što prije nas ugurati u euro zonu. Znači, to su konflikti interesa i to su očiti konflikti mnijenja koje se održava na hrvatskoj političkoj sceni. Ono što treba reći da mi moramo biti glas u Hrvatskom saboru hrvatskih građana i hrvatski građani znaju da uvođenjem EUR-a će doći do porasta cijena i to je neupitno. Znači, to su iskustva iz drugih država članica euro zone, imate iskustva iz Slovenije, imate iskustva iz Italije npr. u Italiji je uvelike pala potpora ne samo euro zoni nego EU i tamo stranke koje su euroskeptične imaju preko 60% političkog, političke podrške. Budući da će cijene rasti, a plaće neće rasti jednostavni logični zaključak jest da Hrvatska trenutno nije za preuzimanje EUR-a. Znači svako guranje u euro zonu, a da plaće ne rastu, da nemamo bar približne plaće kao što imaju Njemačka, Austrija i Francuska nisu ekonomski opravdani i ekonomski racionalni potezi. Znači, to su obični politički potezi motivirani agendom koja postoji. Znači, postoji agenda i ne gleda se ekonomska racionalnost. Osobno nisam za takvu politiku, ja sam za politiku koja će biti suverenija, koja će biti mudra i prije svega sagledavati nacionalni interes. Hrvatskim građanima treba ponuditi referendum o ovom pitanju, referendum su imale mnogo razvijenije države nego što smo mi po pitanju uvođenja EUR-a, imala je Švedska 2003. godine i ne vidim razloga zašto Hrvatska ne bi imala referendum po ovom pitanju pogotovo kada vidimo da javnost ne podržava trenutno uvođenje EUR-a, zato što javnost smatra da naše gospodarstvo ne može trenutno izdržati takav proces i da će hrvatski građani imati štete od toga. Meni je razumljivo isto kada vidim da guverner Narodne banke i viceguverneri zastupaju uvođenje eura međutim postavlja se pitanje da li oni motivirani za uvođenje eura zbog partikularnih interesa ili gledaju širi opći društveni interes. Oni se ne boje rasta cijena i razumljivo je da se ne boje rasta cijena jer i danas su njihove plaće preko 5000 eura i u tom kontekstu jasno je da hrvatski građani ovdje nisu na prvome mjestu nego su na prvome mjestu opet ta bankarska i politička elita. Treba reći kod aplikacije ERM 2 tečajni mehanizam, u ERM tečajnom mehanizmu najmanje se ostaje 2 g., ali ono što treba znati jest da su određene države bile u ERM 2 tečajnom mehanizmu preko 10 g., znači imate slučaj Litve i Latvije, tako da to što ćemo mi ući u ERM 2 tečajni mehanizam, naravno ako oni prihvate našu aplikaciju, to ne znači da ćemo mi za 5 g. uvesti euro jer onda tek kreće kontrola makroekonomskih parametara i tek onda ćemo vidjeti da li Hrvatska zadovoljava one elemente koji obuhvaćaju strukturne reforme zato što smo mi često dobivali opomene od strane Europske komisije da Hrvatska nije efikasna u provođenju strukturnih reformi. Druga stvar, treba zadovoljiti te kriterije nominalne konvergencije, ja sam prethodno pričao o realnoj konvergenciji gdje naše plaće nisu niti približno jednake plaćama u Njemačkoj, Austriji, Francuskoj ali i po pitanju nominalnih konvergencija, činjenica jest da Hrvatska ne zadovoljava kriterij javnoga duga zato što mi trenutno imamo javni dug preko 70% BDP-a a kriterij nominalne konvergencije jest 60% u odnosu na BDP. U ovome zakonu spominje se i kreiranje bankarske unije. Što se tiče bankarske unije, treba kritički sagledavati na kreaciju bankarske unije, zašto? Zato što smatram, osobno smatram da centralizacija financijske moći u EU nije nikako dobra. Vidimo da centralizacija financijske moći postaje ogroman problem ne samo u EU-u nego i svijetu gdje određeni privatni entiteti, privatne ne javne strukture nego privatne strukture, akumuliraju moć koja postaje mnogo veća nego od izabranih demokratskih Vlada i onda te privatne strukture utječu i kreiraju javne politike. Osobno se žestoko protivim takvim modelima. Treba reći i naglasiti da hrvatski građani znaju kako sve države u EU-u nisu nažalost ravnopravne, ja zagovaram ravnopravnost svih država unutar asocijacije zvane EU međutim vi imate npr. Dansku koja je, njoj se dala mogućnost da se izuzme od uvođenja eura, istu takvu mogućnost jest imala Velika Britanija, znači nekim državama se dala mogućnost da se ne uvede euro, mi smo se obvezali na uvođenje eura što ne znači da se ne može provesti referendum ali hoću reći da naše političke elite malo gledaju nacionalni interes jer npr. to kako to da su u Danskoj se mogli izboriti za takvu opciju da ne prihvate euro a u Hrvatskoj naši političari se nisu mogli izboriti za takvu jednu opciju što ne znači da mi za jedno 10 g. nećemo biti spremni za ulazak u Euro zonu, znači ja nisam kategorički protiv eura ali smatram da trenutka gospodarska situacija nam to ne dopušta. I na kraju ovoga govora, moram se osvrnuti i na nedavne izbore za glavne funkcije unutar EU-a. Ono što je mnogima promaklo, zato što su bili više u fokusu funkcije oko Europske komisije, međutim ono što je mnogima promaklo jest funkcija guvernera Europske središnje banke. Treba reći da je na čelo Europske središnje banke došla osoba koja je dugogodišnje bila članica izvršnog odbora međunarodnog monetarnog fonda a to je Christine Lagarde i svatko tko prati politike MMF-a, prvenstveno ekonomske politike, zna se da je Christine Lagarde jedna od najgorljivijih zagovornika žestokih mjera štednje, žestokih poreznih presija i žestokih restriktivnih kako fiskalnih tako i ekonomskih politika i sukladno tome, možemo i zaključiti u kojem smjeru će Europska središnja banka voditi u budućnosti politike, hvala.
Prvu repliku ima g. Lalovac.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Poštovani kolega Škibola, pa ja sam zapravo o toj anketi koju sam pronašao na stranicama HNB-a, nisam govorio pozitivno nego čak suprotno, da je to zastrašujuće kako imaju loše podatke a naručili su anketu gdje čak od onih koji kažu da su pozitivni, 48% hrvatskih građana smatra da će uvođenje eura imati negativan učinak, to su zastrašujući podaci. Samo 25% hrvatskih građana kaže da će imat pozitivan i druga stvar, u toj istoj anketi, kažu mi da su jako loši s obzirom da su oni naručitelji, kažu da su najveći dio hrvatskih građana iz među 30 do 45 g. odgovara nikada ne treba uvesti euro. Znači to su jako loši pokazatelji HNB-a koji je naručio anketu, a ovdje nemamo njih s druge strane da objasne a ulazimo u taj nekakav mehanizam, nemamo nikakve odgovore na ta pitanja a vrlo lošu anketu koji su oni naručili, imaju vrlo loše a zamislimo ovo što ste vi rekli kako su još neke druge ankete.
Odgovor, g. Škibola.
Hvala gospodine Lalovac na ovoj replici. Moram reći da se s vama slažem, međutim svakako treba uzeti u obzir kako je uopće moguće da HNB naručuje te svoje vlastite ankete i stavlja ih na službene stranice koje vjerojatno čak nisu niti relevantne zato što imamo jedan Eurobarometar koji ima podatke kakve ima i di su ti, ovaj di su te informacije jednostavno u određenom konfliktu. Znači, oni tu neodgovorno prema hrvatskoj javnosti hoće stvoriti neko javno mnijenje koje im trenutno ne ide niz dlaku i na takav način koji je nekorektan smatram da se ne može ništa dobro napraviti. Moje mišljenje jest da bi guverner narodne banke, viceguverneri trebali otvoriti jednu javnu raspravu, biti otvoreni, prihvatiti određene kritike, prihvatiti određene prednosti koje donosi EUR-o ali na jedan iskreni otvoreni način, a ne manipulacijama. Hvala.
Gospodin Lovrinović.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Škibola najprije vam čestitam na izvrsnom i argumentiranom izlaganju, vi ste mladi ekonomist, najmlađi saborski zastupnik, ono što želim pitat vas i reći vidite naruči HNB anketu, plati je, stavi je na svoju stranicu i to je jedina anketa koja govori u prilog tome da građani većinski žele EUR-o. Znači, ona svjesno manipulira našim novcem plaća i to koristi. Pa prvo što ćemo napraviti Promijenimo Hrvatsku stranka, kad budemo sudjelovali u budućoj vladi, a to će biti sigurno, preuzet ćemo dio odgovornosti, jest da ćemo samo HNB dobro provjeriti jer tamo je znači netransparentno, netransparentnosti previše. Ali želim vas pitati nešto o EUR-u, zašto se građanima Hrvatske ne govori da će plaće biti zacementirane, zamrznute, da će standard biti vrlo nizak, žele Hrvatsku pretvoriti u zemlju konobarica, kuharica i šofera, o to me nitko ne govori [[Upadica: Hvala.]] čemu to?
Gospodin Škibola odgovor.
Hvala gospodine Lovrinoviću, pa evo moram reći da osim tih ajmo reći lažnih anketa koje stavljaju na službene stranice HNB-a, oni na tim službenim stranicama uvjeravaju građane da porast cijena je neka mistika. Znači, da to nije stvarnost, da je to mit, međutim iz iskustva vi kao profesor monetarne ekonomije pa valjda razgovarate sa kolegama iz Slovenije iz Italije sa ekonomistima i vi znate da to nije mit nego će stvarno cijene rasti, e sad u kojim količinama će cijene rasti to je drugo pitanje, međutim neosporna je činjenica da će one rasti zato što i sam Eurostat tvrdi da će najmanje 0,3% rasti, a onda oni se u HNB-u neće osvrnuti na plaće, oni neće reći da li će i plaće rasti, razumijete, nego samo kao porast cijena to je mit, [[Upadica: Hvala.]] a ne stvarnost, a što se tiče plaća to nitko …
Hvala lijepa, hvala lijepa. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama. Gospodin Goran Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege, uvaženi tajniče Ministarstva financija, moram reći da ja osobno i stranka SNAGA nismo niti euroskeptici, nismo niti protiv ulaska u euro zonu, nismo niti suverenisti na način da smatramo da je kuna nekakav simbol suverenizma. Kuna nije simbol suverenizma ona je više nekakva romantična kategorija. No, s druge strane Stranka SNAGA osluškuje bilo naroda i u narodu se pojavljuju proturječja. Poduzetnici u velikom broju i izvoznici i uvoznici smatra da EUR-o treba uvesti. Građani s druge strane u velikom broju smatraju da EUR-o ne treba uvesti. I sad u svemu tome treba naći nekakvu mjeru i treba vidjeti što bi bilo najbolje za RH, ako je situacija takva da još uvijek ne postoji većinska slika o tome da bi EUR-o trebalo uvesti onda bi ulazak u euro zonu trebalo odgoditi. Sad neki zazivaju referendum i smatraju da bi se referendumom trebalo odlučiti o tome hoćemo li ući u euro zonu. Svi oni koji zazivaju referendum na takav način, koji govore kako bi trebalo referendum organizirati i od građana tražiti odgovor na pitanje želimo li ući u euro zonu, oni su u krivu, jer takvo pitanje ne bi bilo ustavno. Ne bi bilo ustavno zbog toga jer je RH potpisala ugovor s EU i u tom ugovoru piše da ćemo mi u euro zonu ući kad se steknu uvjeti, na referendumu smo pristali ući u EU i tim pristankom mi smo prihvatili takav ugovor i mi ne možemo od toga odstupiti. Međutim, ja smatram i Stranka SNAGA smatra da se uvjeti nisu stekli i da nije vrijeme da se uđe u euro zonu. Pogledajmo samo ove razvijenije zemlje kao što su Danska i Švedska, kao što je spominjao profesor Lovrinović, koje pragmatično čekaju ulazak u euro zonu, one će možda ući jednog dana u euro zonu, ali pragmatično čekaju i ne žure u euro zonu zbog toga jer nije sigurno kakva je budućnost euro zone. Imamo situaciju s tim zemljama koje su u krizu, koje imaju problema i koje bi mogle izazvati nered u samoj euro zoni. I zbog toga čemu žurba, ima vremena, pričekajmo, no taj moj apel očigledno ne nailazi na plodno tlo jer je već zahtjev ono da se uđe u sistem ulaska u euro zonu, prema tome tu se ne može postići ništa. Međutim, Stranka SNAGA je protiv toga i zbog nekih drugih razloga. Koji su to drugi razlozi? Razlog je HNB prije svega. Kao što znamo nakon što uđemo u euro zonu HNB odnosno naš guverner će postati dio vijeća i u tom vijeću će komadić suverenosti HNB-a biti čak veći nego što je komadić suverenosti RH u EU jer glas guvernera Vujčića imat će jednaku snagu kao glasovi svih drugih guvernera središnjih banaka koje se nalaze u euro zoni. I ste strane to je dobro, međutim ono što nije dobro jest činjenica da ja nemam povjerenja u HNB. Zbog čega ja nema povjerenja u HNB? Iskustvo je takvo da ne mogu imati povjerenja. Kao prvo banke su sve do 10. siječnja 2013. godine ugovarale u RH nepoštene kamatne stope s većinom potrošača. Na to je HNB upozorena 2011. godine, traženo je od HNB da prekine takvo poslovanje hrvatskih banaka, no HNB nije smatrala da je to nezakonito, dapače HNB je na svojim web stranicama držala informaciju kako je administrativna odluka banke o promjeni kamatne stope u stvari zakonit i normalan način promjene kamatne stope. Što znači da je u stvari HNB držala lojtrice bankama u stranom vlasništvu da se tako ponašaju. Povući ću paralelu sa Hrvatskom poštanskom bankom koja je državna banka u toj banci se takve kamatne stope nisu ugovarale, zanimljivo zar ne. Kako to da Hrvatska poštanska banka nije imala takve kamatne stope, dok su sve ostale strane banke imale takve kamatne stope. S druge strane banke majke takve kamatne stope nisu nikada ugovarale u domicilnim državama zato jer nisu smjele. Nisu to smjele niti naše banke u stranom vlasništvu ovdje činiti, ali su činile zbog toga jer ih nitko u tome nije spriječio, a trebala ih je spriječiti HNB. HNB umjesto da spriječi te banke u tom takvom poslovanju ona im je držala lojtrice držeći na web stranici upravo na onoj stranici na kojoj informira potrošače o načinu poslovanja banaka, upravo na toj stranici je držala informaciju kako je to normalan način poslovanja hrvatskih banaka. I kada je maknula HNB tu informaciju sa svojih web stranica? Maknula ju je onoga dana ili možda tjedan, dva mjesec nakon toga što je donesena pravomoćna presuda u slučaju franak. I ja kad kažem slučaj franak svi misle švicarac, nije švicarac, švicarac je samo u dijelu koji se tiče valutne klauzule, ali problem je puno širi, a zove se nezakonita, nepoštena i zbog toga ništetna promjena kamatne stope koja se događala od 2000. godina pa sve do dana današnjeg u onim kreditima u kojima to nije ugovoreno na pravilan način. Dakle, tu je problem. To je HNB trebala spriječiti međutim ona je maknula tu informaciju koja je bila pogrešna, koja je bila nezakonita, koja je bila suprotna zakonu tek onda kad je donesena pravomoćna presuda u slučaju franak i kad je utvrđeno da su banke ugovarale nepoštenu kamatnu stopu koja je zbog toga ništetna, tek tada je HNB reagirala tek tada je maknula tu obavijest sa svojih stranica, ali nije učinila ono što je morala učiniti opet na temelju te presude jer u toj presudi iako ona u većinskom dijelu nije izvršna u jednom dijelu je izvršna, a to je dio koji kaže, banke se niti tako, niti slično ne smiju ubuduće ponašati, a banke su se nastavile tako ponašati i nisu u kreditima u kojima su ugovorile takvu kamatnu stopu pozvale potrošače i dogovorile s njima novu kamatnu stopu. Dapače, nakon što je donesen zakon kojim je utvrđeno da i u kreditima u kojima nije ugovorena kamatna stopa na pravilan način banke moraju definirati parametre, moraju te parametre uskladiti s potrošačima i konačno ugovoriti. Od te tri stavke banke su učinile samo jednu, banke su samo definirale te parametre i obavijestile potrošače njih možda 300.000 da će se ubuduće kamatne stopa određivati na temelju parametara koje opet banka samovoljno, jednostrano bez ugovora definirala. I onda su banke jako dugo govorile kako je to u redu i opet je HNB podržavala takav način poslovanja banaka i rekla je da, to je zakonito, tako je to riješeno zakonom ne znam što bismo mi tu mogli napraviti. I tek 2018. godine Vrhovni sud u jednoj reviziji odlučio je da takvo ponašanje banaka nije u redu. Mi stalno moramo čekati sud da odluči da nešto nije u redu s poslovanjem banaka. Sud je dao nama za pravo, ono što mi stalno govorimo, a to je da banke nisu smjele samovoljno definirati te parametre jer da je takvo samovoljno definiranje parametara nezakonito, nepošteno i ništetno. Dakle, nije točno da su smjele to raditi, a HNB im je opet držala ljestvice. Stoga apeliram na Ministarstvo financija da u slijedećim izmjenama Zakona o kreditnim institucijama neke stvari riješi u korist građana konačno, da se ne bavi samo onime čime se mora baviti, a mora usklađivati regulativu sa EU, nego da ponekad i kreativno djeluje i u skladu s onim što je aktualno riješi probleme građana. Pa tako jedan od problema je još uvijek ta kamatna stopa koja se može definirati pravilno, to uopće nije problem ja sam predlagao puno puta. Isto tako može se definirati kako postupati sa agencijama koje otkupljuju dugove za 20%, 30% vrijednosti i onda više nisu te agencije u nadležnosti HNB-a, a po meni ako se radi po kreditu koji je prodan ili koji je otkazan pa prodan trebale bi te agencije u tome dijelu biti pod nadležnošću HNB-a. Unatoč tome što ja nemam povjerenja u HNB ipak nema nitko u ovom trenutku bolje institucionalno za djelovanje protiv banaka u slučaju ili protiv bilo koga tko krši prava potrošača. Dakle, dok se ne riješi obeštećenje hrvatskih građana, dok se riješe te agencije, dok se ne riješe ti neki problemi koje imamo ja sam protiv ulaska u euro zonu. Hvala.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo 5 replika. Prvi je kolega Škibola.
Gospodine Aleksić zanima me vaše mišljenje o tim objavama koje HNB stavlja na svojim službenim stranicama i o anketama koje su nerelevantne i nevjerodostojne. Zašto me to interesira? Zato što znam da je po pitanju i švicarskog franka slična situacija bila, da su i tada manipulirali i da i tada nisu htjeli na svojim službenim stranicama reći da banke su protupravno, protuzakonski mijenjale kamatne stope svojom voljom nego su također koristili neke eufemizme i na taj način indirektno pogodovali stranom interesnom kapitalu. Evo zanima me vaše mišljenje o tom ponašanju čelnih ljudi u HNB-u, kako je moguće da oni manipuliraju, fabriciraju te podatke, u čijem interesu to rade? Hvala.
Hvala i vama. Odgovor, izvolite kolega.
Zahvaljujem vam. Uvaženi kolega Škibola, pa odgovor je vrlo jednostavan, HNB se ponaša kao i političke stranke, lobira za svoj interes, lobira za to da guverner Vujčić što prije ode tamo raditi u vijeće, znači njima je to važno, nije njima važno kakva je stvarna situacija u zemlji i manipulacije su političke, znači to je tipično političko ponašanje, to nije ponašanje profesionalnih ekonomista, pravnika itd., nego je to političko ponašanje kako se ponaša većina stranaka koje su ovdje u Hrvatskom saboru i to je moj odgovor na vaše pitanje.
Hvala. Slijedeća replika, kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani kolega, složit ću se sa vašim izlaganjem u većini stvari, međutim ne slažem se sa onim što ste rekli vezano uz suverenost, suverenitet. Stvarno to je itekako, itekako bitna stvar, slažem se da je ovo prije svega trebalo biti monetarno pitanje međutim, složit ćemo se i vi i ja da građani Hrvatske neće živjeti bolje kada uvedemo euro, tu se slažemo. Međutim, volio bi da malo istaknete i taj drugi problem a to je da će Hrvatska biti manje suverena država ulaskom u euro zonu odnosno da Velika Britanija odnosno Ujedinjeno Kraljevstvo ima priliku za Brexit upravo zbog toga što je zadržala svoju englesku funtu. Dakle to je jako bitno pitanje i ne manje bitno nego što je pitanje standarda građana.
Hvala, odgovor na repliku, izvolite.
Hvala, uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi kolega Zekanoviću, stvar je u tome da mi tu suverenost nismo do sada uopće koristili prema tome, zbog toga što tu mogućnost da monetarnu politiku putem kune rješavamo na bolji način, nismo koristili do sad, nećemo niti od sad i zbog toga sam rekao ustvari da to u smislu suverenosti nema nekakvu ulogu da smo mi koristili tu kunu u naše monetarne svrhe, da smo postupno povećavali tečaj svake godine 1,2%, da je to koristilo uvoznicima, izvoznicima, ustvari najviše izvoznicima naravno a ne uvoznicima, onda bi ta kuna imala tu jednu suverenu monetarnu ulogu koju ona do sad nije imala a neće imati niti ubuduće i zbog toga ona s te strane nema smisla. Što se tiče ovog Brexita, tu ste u pravu i zato sam i rekao da treba odgoditi ulazak u Euro zonu da nam ne bi bilo teško eventualno danas-sutra kad Euro zona propadne jer ona može i propasti, zbog toga je naravno ovim jačim ekonomijama bilo jako mudro što nisu ušle u Euro zonu a mi bismo trebali to odgoditi.
Hvala. Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Aleksiću, rekli ste da bi bilo protuustavan referendum jer smo potpisali ugovor kad smo ulazili prije ulaska u EU i kad smo ušli u EU, da je sve protuustavno. Međutim, kad pogledamo šta je Hrvatska banka napravila po pitanju protuustavnog, evo bezbroj pitanja mogu postaviti koja sam i postavljao. Da li je ustavno što štedno kreditne zadruge iz Austrije kamatare hrvatske građane dok to Narodna banka Austrije brani državu odakle oni pljačkaju naš narod, da li je protuustavno prodati zlato 15 tona a nikoga ne pitati uz blagoslov ministra financija i HNB-a, da li je protuustavno Agrokoru dati mjenice bez pokrića, 10 milijardi kuna gdje je ugrožena monetarna politika? Tako da se ja slažem s vama u vašoj borbi međutim od protuustavnosti ... [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Hvala kolega Bulj, odgovor na repliku. Kolega Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Bulj, stvar je u tome da bi referendum za ne ulazak u Euro zonu uistinu bio protuustavan ali ja ću se sad u svemu ovome što ste izlagali, obratit ću pozornost samo na jedan detalj a to je pitanje ovih zadruga koje ste spomenuli. Nas će možda ponovno spasiti sud EU-a od nas samih. Prvo je sud EU-a rekao da je ovaj zakon o ništetnosti suprotan pravu EU-a, pustimo to sad na stranu. Netko je ljut na sud EU-a, netko nije, nema veze, sud EU-a je vrlo profesionalna organizacija međutim imamo s druge strane novo pitanje na sudu EU-a koje je postavio zadarski općinski sud po predmetu C-277/19. Tu se postavljaju vrlo važna pitanja je li ugovor ništetan ukoliko ga je sklopila banka koja nema licencu za rad u RH ili je takav ugovor ništetan ako je posrednik koji je posredovao, nije imao licencu? I tako još čitav niz zanimljivih pitanja, ja vjerujem da će sud EU-a opet spasiti hrvatske građane, hvala.
Hvala. Slijedeća replika, kolega Lovrinović.
Hvala. Uvaženi kolega Aleksić, slažem se s vama, znači referendum za odlaganje ulaska u europsku monetarnu uniju međutim vi ste rekli da ankete pokazuju da građani većinski ne žele brzo uvođenje eura ali ste rekli da izvoznici većinski žele, mislim da ste tu u krivu, tako govore predstavnici Hrvatske udruge izvoznika od kojih dvoje, troje tamo vodećih ljudi su blisku sadašnjoj vlasti pa moraju tako govorit. Evo neki dan čovjek koji je predsjednik Uprave AD plastika, dobili su nagradu za najboljeg izvoznika u prošloj godini, kaže da zbog loše tečajne politike HNB-a, da su u 5 g. izgubili 90 milijuna kuna i da su mogli napraviti jednu novu tvornicu. Znači govori čovjek koliko je važna tečajna politika međutim ja vas želim pitat nešto drugo. Nije li čitavo vrijeme forsiranje, vezivanje za strane valute euro, franak, bila smišljena politika nekorištenja kune, potiskivanja zbog čega smo krvavih problema imali i još imamo ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala. Uvaženi kolega Lovrinoviću, pa upravo što ste rekli je dokaz da bi tom izvozniku pasalo da ima u euro jer da ima u euro, ne bi imao taj gubitak, upravo zbog kune imamo taj gubitak i zbog toga što HNB nije koristio monetarnu politiku u svrhu izvoza, upravo zbog toga je to tako i bilo. Znači, to je upravo suprotno dokaz da bi bilo za tog izvoznika dobro da ima u euro, ne bi imao gubitak. S druge strane, kad govorite o ovoj situaciji euro, franak, naravno, banke su imale ustvari izgovor u tome kako plasiranjem nekakvog franka, mogu imati manje kamatne stope, što je bila floskula, što je bila laž, što nije imalo veze s nikakvom istinom nego je to jednostavno bio izgovor. Kamatne stope potrošačke u Hrvatskoj su vezane isključivo za depozite hrvatskih građana za kamatne stope u depozitima i nema nikakve veze niti s frankom, niti s EUR-om, niti s kunom nego samo za depozitima u tim valutama, a u francima depozita gotovo da nije niti bilo. Hvala.
Hvala. I posljednja replika na vaše izlaganje. Kolega Vlaović izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Aleksić lijepo ste rekli u svom izlaganju da bi svi zakoni, pa i ovaj trebali prvo gledati interese građana i kako se to reflektira na kvalitetu njihova života. Vidimo dao sad postojeći zakon, zakonodavni okvir o kreditnim institucijama je omogućio njima da rade što hoće u Hrvatskoj, da onaj tko je kontrolirat, a to je HNB to nije činio. U međuvremenu je rasla imovina banaka, rasla je dobit, čuli smo da je prošle godine bila preko 5 milijardi u RH, dok je građane dovedeno u dužničko ropstvo odnosno tjera ih se da idu sudskim putem rješavati svoj problem sa bankama, a nažalost čak neke institucije su pa i HNB upozoravale građane da ne idu s tužbama da je upitno kako presude biti da ne bi došli u novi financijski trošak. Pa je moje pitanje prema vama koliko je građana uputilo tužbe prema bankama i koliko je dosada pozitivnih u korist građana? Hvala.
Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Vlaoviću vidite nema točan podatak, ali prema onome što sam dosada dobio podatke tužbi ima preko 20.000 u ovom trenutku, a još nekoliko sudova uopće nije dalo informaciju o tome koliko tužbi ima. Što se tiče pozitivnih presuda, sve, ja bih reko 99% presuda je u korist građana. Prvostupanjske također 99% i pravomoćne 99%, čekamo sad odluku o revizijama banaka o odluci, odluku Vrhovnog suda o revizijama banaka na pravomoćnu presudu Visokog trgovačkog suda. Ako ta odluka bude pozitivna u korist građana, što ja očekujem jer je to na tragu prava EU, teško da se može drugačije presuditi nego pozitivno, nakon toga ćemo pokrenuti jedan pravi cunami tužbi jer drugačije neće ići, očigledno mi ovdje nismo u stanju donijeti zakon koji bi ljudima pomogao. Pa će biti organiziran jedan pravi cunami tužbi bit će najmanje 100.000 tužbi protiv banaka. To sam skoro siguran.
Hvala lijepo. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Slijedeći je kolega Bulj Miro. Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, uvaženi tajniče ovde se postavlja bezbroj pitanja i triba naravno raspravljati bez obzira što su ove tehničke izmjene zakona vrlo, otvaraju vrlo značajno pitanje to je uvođenje EUR-a. Naravno prvo pitanje koje građani, narod postavlja oće li se bolje živjeti uvođenjem EUR-a, naravno tu se onda i postavljaju ova druga pitanja i pitanja suverenosti, netko će kazati je, netko će kazati nije, međutim osnovno je pitanje da li EUR-o donosi nešto dobro. I onda kad se okrenemo i pogledamo da Danska nije uvela EUR-o, onda se postavlja pitanje zbog čega mi srljamo uvik kao guske u magli. Zašto? Zato šta temelje, na početku kazano temeljem, tajnik je kazao ispred Ministarstva financija i slažem se da je ovde trebao bitni netko ispred HNB-a, ali HNB-u je to manje bitno, oni imaju svojih obaveza, njima je bitniji konobari koji će sljubljivati vina sa hranom, bijela vina sa bijelom ribom, crna vina malo žešća sa divljači i sl., njima ove teme nisu bitne. Međutim, ključno pitanje se uvijek ovde postavlja, zbog čega se ne bi pitao ovaj narod kad se već ne pita sabor. Netko je donio strategiju, kad smo ušli u EU potpisani su određeni ugovori, činjenica i druge države su potpisale određene ugovore i obaveze kao što je Mađarska potpisala da će biti prodaja poljoprivrednoga zemljišta, raspisali su referendum, strancima poljoprivrednoga zemljišta strancima u Mađarskoj nema i mi u ovome trenutku kao Hrvatska nismo ravnopravni jer od 2020. godine će se moći prodavati poljoprivredno zemljište hrvatsko strancima. Znači, ništa ovdje ne bi bilo nepravilno da se raspiše referendum, al u biti mora narod znati da se ne pita ni ovaj sabor. Ovo su obaveze koje su preuzele vlade Sanader, Račana, Sanadera, ne znam tko je sve vršio pregovore Jadranka Kosor, Milanovića, tko je sve u tome sudjelovao, a tada je sabor morao očito klimati glavom, al zato ovaj saziv sabora ne triba klimati glavom jer je u praksi vidljivo da se mogu mijenjati ti ugovori naveo sam pitanje poljoprivrednoga zemljišta u Mađarskoj prodaji zemlje. Znači, referendum je sasvim zakonito pitanje, međutim činjenica je da kad govorimo o HNB-u da je ta banka koja je, HNB koja je morala štititi monetarnu politiku najveće udare izvršila, rekao sam to je slučaj 10 milijardi kuna mjenica bez pokrića Agrokoru koji je izravan bio udar, znači na papir jer se Todorić potpisivao i davao, to je bio novac službeno platno sredstvo, to je ogroman udar na financijsku politiku. Imali smo 15 tona zlata, ja mislim da je, 15 tona zlata prodati nikoga ne pitati, narod ne pitati je začuđujuće kad sve države okolne svoje zlato čuvaju u trezoru. Grama zlata Hrvatska nema, prodato je zlato bez da se je pitalo na referendumu naroda i brojne druge stvari koje su se događale, evo spomenuo sam štedno-kreditne zadruge donijeli smo mi čak i Zakon o štedno-kreditnim zadrugama, o ništetnosti tih kredita i jednoglasno ovdje 2/3-ski i više, međutim naši suci, sutkinja iz našeg pravosuđa koja je u eklatantnom primjeru sukoba interesa ona to spriječila i sada je to na sudovima nebitno kojim ali je činjenica da mi uopće ne bi tribali o tome raspravljati. To je doneseno 2/3 tj. jednoglasno u ovome saboru da su to bili nezakoniti krediti. Ovdje se postavlja pitanje znači ključno, ja ću ga ponavljati i ovdje ću ga pitati, postavio sam nekoliko pitanja tajniku, očekujem i te odgovore. Pa mi se sjećamo ovdje koliko je HNB se branila i koliko je politika branila, vladajuća HDZ i svi zajedno, nije tu dao nekakvu suglasnost osim par oporbenih manjih stranaka po pitanju znači revizije poslovanja HNB-a i to se odugovlačilo, sprječavalo. Znači HNB sada nije suverena, ona ne radi u interesu zaštite monetarne politike, razvoju gospodarstva, razvoju ekonomije, kao što sam rekao uz 600 i nešto zaposlenih, koji ne zna se kolika je plaća, koliki je natječaj, oni su, tko raspisuje natječaje, njima je puno bitnije kao što sam rekao raspisati natječaj, kao što je 2014. napisao guverner Vujčić gdje su im potrebni bili ljudi sa posebnim vještinama, ali ne ekonomskih, ne financijskim nego ponavljam, njima su puno bitnije vještine kuhara, kako spojiti etnologiju sa gastronomijom tj. kako spajati bijelu ribu sa bijelim vinima, kao što sam rekao. I to je osnovno problem šta nemamo suverenu monetarnu politiku u okviru pa ako treba razgovarati i naravno da smo unutar EU-a, ali ne moramo srljati kao guske u maglu i zašto se bojati referenduma, zašto se pozivati samo na strategiju a mi u Saboru ne raspravljati o tome? Pa neka narod raspravlja, neka stručnjaci raspravljaju, ja želim čuti sve ljude stručnjake koji su za i koji su protiv uvođenja eura, ja to želim, ja imam svoj stav oko uvođenja eura, to je moj stav ali zašto ne bi čuo stručnjake koji kažu za smo ili protiv smo, znači razloga. Evo kad smo ulazili u EU, vratit ću se na početak ove rasprave, onda se Ustav mijenjao pa protiv ustavno tj. zakoni o izborima i o referendumu gdje u zadnjoj godini se ne može mijenjati način biranja tj. u ovom slučaju referendumskog pitanja za ulazak u EU pa nije više bilo potrebno 50+1 glas, 50% + 1 glas. Znači protuustavno je i narodu, kod glasanje je napravljeno ali jednoglasno tada ovdje u Saboru, tada, znači jednoglasno. Sad smo ušli u EU na taj način, po meni nepošten prema narodu jer se mijenjao Ustav, referendum je takvo pitanje, kad u mjesnom odboru želite proširit malo put i treba referendumsko pitanje koje će biti lijevo i li desno, treba izaći 50+1% mještana a za ulazak u EU nije bilo potrebno, gospodo. Nije bilo potrebna. To je jedna od velikih prevara naroda, to je oduzimanja onog prava da narod bira vlast i narod odlučuje o izravnoj demokraciji, to je ustavna obaveza i ja ne vidim niti jedan problem da se raspiše referendum nakon javne rasprave, nakon okruglih stolova a ne šta je Vujčić napravio, ne znam tko još, Marić ili tko još, napravili su oni nekakvu strategiju sa europskim činovnicima kako došli do tajničkog ministara u Europskom vijeću a nema veze, uzet ćemo mi euro, to šta Danci neće, to nećemo postavljati uvjete, nećemo se pitati zbog čega. I druge države Češka, ili ne znam koje države. Znači ovdje se postavlja osnovno pitanje uvaženi tajniče, molio bi da odgovorite na ova pitanja, znam da ima novih informacija, vjerojatno i na mobitelu koje dobivate, mediji ne znam, ali ključno pitanje, tko garantira da će bit se bolje živjeti? Kako će se živjeti kad se uvede euro? Kako će naši građani, kakav će biti standard? Kakva će biti ekonomija? Ono šta ste vi rekli, evo pitanje, zbog pitanje. zbog čega Danska nije uvela euro? Evo, mene zanima, vi ste ministar financija, imate mobitel, zovnite Vujčića, guvernera, valjda imate nekakav kontakt, ja znam da je on faraon, da vi radite kako on kaže i kako dobije direktive i na taj način funkcionira sustav. Znači ovdje se postavlja ključno pitanje da građani Hrvatske moraju znat što donosi uvođenje eura. Moj stav građanima ću javno iznijeti o uvođenju eura. Ja sam tu jasan, ja sam to i pe puta i ponovio ali to je najmanje bitno, to je moj stav. Potrebno je sve stručnjake kroz javne rasprave saslušati, vidjeti, raspisati referendum ili odgađanje ili neuvođenje ili uvođenje, da građanin odluči o tome. A vi ste toliko dopustili monopolizaciju Središnjoj banci, u biti HNB ova već nije Hrvatska narodna banka, tako da je ona najmanje štitila i oko što sam naveo par slučajeva po pitanju naše tj. HNB-a, njima je puno bitnije slušati savjete iz Centralne banke i njima je najbitnije kao što sam rekao, koje konobare kupiti i sljubljivanje hrane sa vinima, bilo crno, bilo bijelo, koja riba, divljač, i to je njima najbitnije. Pozivam vas uvaženi tajniče, da odgovorite na ova pitanja, zbog čega ove države koje su imale obavezu, koje su isto u Euro zoni, nisu ušle, zbog čega odgađaju a zbog čega srljat. Možda pokazatelji kažu da smo mi gospodarski razvijeniji od njih, bolja je naša ekonomija, bolje je naše tržište, demografska pozicija. Šta je to bolje od ovih država kao što je Danska koja ne želi i koka odgađa euro? Hvala.
Hvala kolegi Bulju. Na njegovo izlaganje imamo dvije replike, prvi je kolega Škibola.
Hvala. G. Bulj, postoje neke teme, najbitnije teme po mom mišljenju u kojima se HDZ i SDP uvijek slažu. Neke od tih tema ste vi u vašoj raspravi spomenuli a to je ulazak Državne revizije u HNB, vi znate su i HDZ i SDP bili protiv toga da Državna revizija uđe u Narodnu banku. Isto tako g. Bulj vi znate da su guvernera trenutnog, sadašnjeg guvernera Vujčića, bez obzira na sve promašaje koje je taj čovjek napravio dok je vodio Narodnu banku, i HDZ i SDP podržali. Hoću reći da nakon slijedećih parlamentarnih izbora, vrlo je izvjesna njihova suradnja, da li indirektna, da li direktna, samo je pitanje na koji način će to predstaviti hrvatskoj javnosti.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Pa tu očito guverner Vujčić i ona spojka, znači centralna figura, vezni, glavni igrač koji veže sve te interese i on je to povezao i naravno da je to vidljivo iz ovoga što ste vi rekli. Kad je guverner Vujčić, ja sam pozivao, kad je on ovdje izabran? Izabran je onaj dan kad je igrala Hrvatska sa Engleskom, kad je cijela Hrvatska bila usmjerena prema toj utakmici, naravno, navijačke strasti su bile, bio je veliki uspjeh, imenovan je, reizabran je tada Vujčić, upravo tako i glasovima SDP-a i HDZ-a i on i je vezivno tkivo ove cijele priče i naravno kao što ste vi nabrojali, ovaj slučaj revizije u poslovanje HNB-a za koju ne bi nitko uzeo pravo da odlučuje na monetarnu politiku međutim evo, očito je on centralna figura hrvatske politike i on je to vezivno tkivo, on je vezni igrač, on je u biti Messi u centru, možemo lakše reći, on je Luka Modrić za povezivanje HDZ-a i SDP-a. Zajedno su ga izabrali i zajedno će ga čuvati.
Hvala. Kolega Mišić, izvolite.
Hvala, potpredsjedniče. Kolega Bulj, u vašem izlaganju puno ste toga spomenuli, prodaju zemljišta, krediti, referendumi i tako. Mi moramo znati i moram konstatirati šta mi želimo. Da li želimo otvorenu zemlju, zemlju gdje žele ljudi ulagati, da li želimo stabilnu valutu gdje možemo biti sigurni koliko će nam biti kamate, ako se vratimo malo unazad, onda ćemo vidjeti da su prije kamate bile od 6,5 do 10%, da su kamate od 0,7% do 2,3%, a šta je to znak, znak stabilnosti države, znak stabilnosti eura gdje i naši građani imaju jako, jako puno novaca u eurima. Ja osobno mislim da bio euro bio pogodan za sve pa i obrtnike i privrednike gdje bi bili sigurno zaštićeni valutno, prema tome, ne vidim razloga zašto mi ne bi dozvolili da netko dođe i kupiti nešto u Hrvatskoj pa na kraju uložiti, mi sami nemamo mogućnosti investirati kao što bi strani kapital mogao. Hvala.
Hvala, odgovor. Izvolite, kolega Bulj.
Uvažavam vas stav da ste vi za uvođenje eura, to je vaš stav, vaše pravo, međutim i pravo je nekoga drugoga da sasluša stručnjake i ljude da kažu u javnosti kroz javnu raspravu i da se tada tek nakon javne rasprave odluči zbog čega primjera Danska neće u Euro zonu premda ima puno više eura sigurno i Danskoj nego u Hrvatskoj jedino ako Hrvatska nije razvijenija, ja sam pitao vas, po čemu je razvijenija Hrvatska od Danske, je li gospodarski, tajnika pitam još jednom pa da oni imaju opreza da uvedu euro, da uđu u Euro zonu? Znači ovdje je pitanje struke i stručnjaka a na kraju o tome mora odlučiti narod. Ovo je uteg koje su nam ostavile Vlade koje su počele pregovore od Račana, Sanadera, Kosorice, Milanovića, svih koji su završavali te procese i postupke, oni su ostavili utege i tada jednoglasno se ovdje morale dizati ruke pod pritiskom ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala kolega Bulj, nastavljamo sa pojedinačnoj raspravom, slijedeći je kolega Zekanović Hrvoje. Izvolite, kolega Zekanović.
Hrvatski suverenisti su protiv uvođenja eura, hrvatski suverenisti su za zadržavanje hrvatske kune. Uvođenje eura nije monetarni instrument, to je jedan politički instrument kojim se nastoji napraviti jedna dodatna kohezija unutar EU-a, kojom se pokušava osnažiti jedna unitarna EU a kojom im se pokušavaju smanjiti svi atributi suverenosti svih europskih država pa tako i Hrvatske. Ja bi ovdje na početku kazao jednu jako bitnu stvar da se ovaj zakon krivo zove, ovaj zakon se zove formalno Prijedlog zakona o dopunama Zakona o kreditnim institucijama međutim on je trebao biti zakon o Europskoj središnjoj banci. Evo ako ste slušali cijenjenog državnog tajnika, on je jedno 50 puta izgovorio upravo Središnja europska banka jer se zapravo o njoj isključivo o radi. I ono što je ovdje jako važno naglasiti da, evo sad ne znam koliko će to biti javnosti jasno da je ovdje Vlada prije par dana, točnije 4. srpnja, napravila jedan ključan korak u uvođenju eura a da nije bilo javne rasprave, da se razumijemo, nije premijer Plenković dužan napraviti javnu raspravu jer on nije dužan bio niti poslušati niti 400 000 hrvatskih građana kad su tražili referendume, znači on može napraviti što god hoće, tako da je ovdje njegov ministar Marić poslao službeno pismo u EU kojim se traži da uđemo u europski tečajni mehanizam, tzv. ERM 2. A ono što građani znaju da je upravo to preduvjet za uvođenje eura. Međutim postoje neke države kao što je npr. Švedska, kao što je Danska koje nisu bez obzira što su kao i Hrvatska ugovorom se obvezale da će uvesti euro, nisu ga uvele upravo zbog toga što nisu ušle europski tečajni mehanizam, nisu. I to se može. Uostalom, reći ću vam i ovu stvar koja je eto, jako jednostavna. Ugovori su tu da se osporavaju i da se mijenjaju ako je glas naroda takav. Pa imali smo ugovor, bio je u konačnici, bilo je zasjedanje AVNOJ-a pa smo i taj ugovor osporili pa imamo samostalnu hrvatsku državu, jel' tako? Osporili smo taj ugovor. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Hrvatski narod ga je osporio, g. Maras, da, hrvatski narod ga je osporio. Da, tako da imamo neovisnu hrvatsku državu. Molim vas, hoćete vašeg kolegu upozoriti da malo bude tiši? [[Upadica Hajdaš Dončić: Molim vas, kolega Maras.]] Tako je, da, izvrsno. Dakle, a ono što je jako mi interesantno, kolega Maras, i vi naravno potpredsjedniče Hrvatskog sabora ste ovdje istomišljenici sa kolegama iz HDZ-a, doduše i vi ste bili član HDZ-a, kolega Dončić, tako da je vama to zapravo i sve isto, ono što je bitno naglasiti oko svih ključnih tema u ovom sazivu Hrvatskog sabora, vi ste istomišljenici. Znači SDP i Plenkovićev HDZ, ovaj današnji jedan moderan, liberalni HDZ, oni su istomišljenici. Vama potpredsjedniče Sabora to neće smetati jer ste vi ionako skakali iz stranke u stranku, ali evo nekim možda kolegama je to malo nepragmatično ali eto, upravo ste vi ta jedna lijepa spona između buduće koalicije HDZ-a i SDP-a. Evo kolega Borić, HDZ-ovac se znači osmjehuje, njemu je ovo čuti jer i on je spreman na tu koaliciju evo ga za godinu i pol dana bez obzira koliko će malo mandata osvojiti nada se da će uz pomoć vas kolega Dončić i kolega Maras upravljati Hrvatskom državom …
Kolega Zekanović, ajde molim vas vratite se na temu, neću vam dat opomenu da neće ispasti da je nešto osobno, ako je samo, dajte dalje.
Dopustite mi, dopustite mi da govorim. Dakle, hrvatska javnost mora znati sve činjenice ključne, a to činjenica da ste vi nekoć bili član HDZ-a i da se velika koalicija događa i da je oko ovoga prijedloga zakona, da je stav SDP-a i HDZ-a identičan odnosno da, da ste i jedni i drugi i Plenokovićev HDZ i ovakav SDP da su za uvođenje EUR-a. Ja ću reći ono što sam rekao na početku Hrvatski suverenisti su protiv uvođenja EUR-a jer EUR-o nije monetarni instrument nego je to jedan politički instrument koji se nastoji dodatno znači pojačati sprega, kohezija unutar EU, a smanjiti svi ključni atributi suverenosti bilo koje europske države. Ovdje kada govorimo o suverenosti i suverenost bilo koje države se može štiti na različite načine, međutim monetarna suverenost je jako, jako bitna i upravo najljepši primjer je Velika Britanija koja je zadržala svoju englesku funtu i upravo to je omogućilo Velikoj Britaniji, Ujedinjenom Kraljevstvu da danas postoji mogućnost da kroz Brexit, kroz izlazak iz EU vrati svoju suverenost. Da Velika Britanija, da je kojim slučajem uvela EUR-o ne bi joj se otvorila ova mogućnost koju danas ima. I s ovog mjesta ja ću pozvati još jedanputa hrvatske institucije, a ovdje mislim prije svega na jednu osobu to je naša predsjednica Kolinda Grabar Kitarović neka glasno i jasno kaže svoj stav o EUR-u. Da hrvatski građani znaju koga će sutra birati za predsjednika. Hoće li to biti ona ili netko drugi, hoće li to biti osoba koja se zalaže za uvođenje EUR-a ili će to biti neka osoba koja je za zaštitu suvereniteta naše domovine, koja je za zaštitu monetarnog suvereniteta. Ovdje ću se složiti sa kolegama koji su prije raspravljali, nažalost Hrvatska dosada nije iskoristila na prvi način mogućnost koju je kuna pružala, a to je da zaštiti svoj monetarni prostor, da osnaži izvoz jer HNB danas je jedna ekspozitura Središnje europske banke. Međutim, u onom trenutku kada uvedemo EUR-o koji nam neće dovesti do boljeg standarda onda gubimo i tu malu mogućnost koju smo do sada imali. Dakle, ja bi se možda još samo u svojoj raspravi vratio dva koraka unazad. Kad govorimo općenito o stvaranju EU, EU je osmišljena kao jedan prostor koji će svima omogućiti bolji standard. Nažalost danas EU osim ideoloških zakona, osim zakona koji poput Istanbulske konvencije, Marakeškog sporazuma našem prostoru, našoj državi ne nosi ništa dobro, a EUR-o je samo ja ću reći jedan ponovit ću po treći put, instrument kojim se dodatno pokušava napraviti jedna unitarna europska država koja će znači raditi protiv zadnjih atributa hrvatske suverenosti.
Hvala. Imate dvije replike. Prvi je kolega Maras.
Hvala lijepo. Gospodin Zekanović je zaboravio da je prilikom davanja prisege u ovom domu se obvezao da će provoditi i poštivati Ustav RH koji među inima kaže da se povijesno pravo hrvatskog naroda na punu državnu suverenost očitovalo i sad u jednoj, u jednoj odredbi kaže u činjenici odnosno u uspostavi temelja državne suverenosti u razdoblju Drugog svjetskog rata izraženoj nasuprot proglašenju NDH u odlukama Zemaljskog antifašističkog vijeća narodnog oslobođenja Hrvatske iz '43. godine, što je on reko da smo mi razvrgnuli i poništili, znači to piše u našem Ustavu. Trebali bi se informirati gospodine Zekanović te potom u Ustavu Narodne Republike Hrvatske '47. i izmjenama Ustava '63. do '90., znači tu se očitovalo pravo naše da imamo svoju domovinu [[Upadica: Hvala kolegi Marasau.]] a to je napisano u Ustavu, a vi ovdje trabunjate da smo se mi nečega odrekli [[Upadica: Hvala.]] mismo se mi ničega [[Upadica: Hvala.]] odrekli.
Kolega Maras hvala. Odgovor.
Ko će o čemu, ako neće Maras o antifašistima. Dakle, kolega ako tko ne poštuje ovdje Ustav ne poštujete ga vi, znači hrvatski narod je promijenio Ustav pa je donio odluku da je brak zajednica žene i muškarca, a onda ste vi kasnije donijeli jedan zakon ovdje kojim ste poništili to, znači ignorirali ste zapravo jednu odluku koja je jako bitna jer je ustavna i onda ste vi zapravo izigravajući Ustav donijeli jedan zakon kojim se omogućuje sve ono što je Ustavom zabranjeno. A što se tiče AVNOJ-a i AVNOJ-skih vrijednosti vi ih i dalje štujte, hrvatski narod je i u Domovinskom ratu i odlukom o osamostaljenju rekao što misli, a vaša stranka, vaši istomišljenici su rekli u onom trenutku kad su napuštali sabor kad se donosila odluka o samostalnosti što su mislili.
Kolega Mišić izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Zekanoviću, znam evo rekli ste da ste protiv uvođenja EUR-a. Ja osobno mislim da po mom gledanju ja sam o tome razmišljam, nisam član naravno HDZ-a da je EUR-o puno bolji za hrvatski narod i jednostavniji. Imali smo Jugoslaviju gdje smo imali problem sa dinarom, pa imamo sada sve je preračunato u EUR-o. Vidimo posebno po kamatama i po stabilnosti danas imamo suficit u proračunu i vidimo da kamate su od 1 do 3% i moramo znati drugo je što mi želimo tu kunu i žalimo, ali mi moramo se razvijati, a ako idemo se razvijati moramo u skladu sa Europom. Znamo od Austrougarske pa do danas šta smo napravili u bivšem sustavu koji smatram da je bio pogrešan, ali danas mi moramo se otvoriti Europi i pokazati da smo dio Europe i da želimo standarde Europe, ali naravno uz, ne možemo se s Engleskom, Švedskom i Danskom porediti [[Upadica: Hvla.]] Englezi bi sutra se vratili u Europu da je [[Upadica: Hvala vam, molim vas vrijeme.]] drugi referendum. Hvala.
Odgovor izvolite.
Dakle, ja bi ovdje se samo osvrnuo na ovu mantru o suficitu. Hrvatska nema suficit, nažalost ja ću reći ima nešto manji deficit nego što je bio planiran. Ovdje kad se računa suficit kaže mi ćemo biti zaduženiji odnosno imat ćemo, više ćemo trošiti nego što zaradimo pa smo malo smanjili taj deficit i onda govorimo o suficitu. Dakle, Hrvatska nema suficit jer se Hrvatska svake godine dodatno zadužuje, reprogramira svoje dugove, dakle nemamo višak novaca i to je jedna velika laž. Znači imamo nešto manji deficit to je istina, ali suficit nemamo ja ću reći nažalost. Što se tiče EUR-a ja sam za jednu analizu, ajmo napraviti jednu analizu što je EUR-o donio nekim državama, a što je zadržavanje nacionalnih valuta omogućilo državama koje su ga zadržale. Ajmo napravit jednu analizu pa vidjeti jel to dobro ili loše, a glas građana je u ovom trenutku da se, da oni žele da ih se pita, žele referendum, žele reći svoj stav po pitanju ovog ključnog monetarnog, po ovo ključno monetarno pitanje.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava kolega Maras Gordan. Izvolite kolega Maras.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici nakon ove jedne zbrda, zdola opservacije i povratka na teme koje su teme naše državnosti, a to je zasjedanje '43. ZAVNOH-a i sve ono šta je poslije toga slijedilo i što nam je omogućilo da postanemo zemlja znači Republika Hrvatska samostalna, neovisna i trebalo bi biti slobodna, zemlja slobodnih ljudi, nažalost u mnogim stvarima koje danas vidimo u RH to tako nije. Ljudi ne osjećaju perspektivu, ne osjećaju to da u Hrvatskoj mogu slobodno živjeti ovdje, raditi omogućiti sebi i svojim obiteljima dostojanstven život i stotine, stotine tisuća naših sugrađana napušta RH. Ovo je jedan zakon koji bi ja ocijenio kao čak i nepotreban, znači s obzirom da većina nadzora koji će se odredbama ovog zakona provoditi u hrvatskim bankama je i ovako i onako već provodiv i provođen nad vlasnicama odnosno bankama koje su banke majke naših, naših banaka u RH. Znači austrijsko zakonodavstvo i one zemlje koje su već članice euro zone imaju odredbe gdje se vrlo pažljivo analiziraju stabilnost bankarskog sustava i banaka u tim zemljama, pa i njihovih tvrtki odnosno banaka u njihovom vlasništvu. Kao što znate, nažalost u RH većina banaka je u vlasništvu stranih vlasnika, konkretno austrijskih i talijanskih banaka imamo još jednu banku to je HPB koja se zadnjih 4,5 godina, veću hoću reći malo banku, ne govorim ima i manjih banaka koje su u vlasništvu investitora iz RH, ali ajmo reći neku malo veću banku još je HPB ostao, gdje upravo možemo posvjedočiti kako je moguće u zadnjih 4,5 godina tu banku transformirati iz jedne banke koja je bila banka slučaj ako se sjećamo svih onih sudskih procesa 2008., '09., '10. i onoga šta se vodilo oko te banke pretvorite u tu jednu respektabilnu banku koja posluje, koja širi svoje poslovanje, koja bi na neki način mogla čak i onim nevjernim Tomama koji misle da gdje je državno vlasništvo odmah mora sve propasti, pokazati kako se jedna banka može postaviti na noge. Ali ono što sam htio reći, znači u okviru ovog zakona i svega onoga što iz njega proizlazi je već i sada središnja banka može preko primjerice Raiffeisen banke ili neke talijanske banke kontrolirati u kakvom su stanju naše banke odnosno kakva je, u kakvom je stanju naše bankarsko tržište i redom što je isto tako paradoks, se moglo vidjeti u tim izvještajima proteklih godina, da su banke koje su u vlasništvu recimo talijanskih banaka puno stabilnije nego njihove banke majke i imaju manje procjene rizika nego šta imaju te banke u odnosu na neke svoje investitore ili ulaganja koja su imali u svojim zemljama. Znači, jednu stvar koju bi ja htio ovdje apostrofirati je da je problem naravno u cijelom sustavu koji se privatizira u RH i načinu na koji na koji se privatiziralo. Pogotovo jedan vrlo ključan segment, a to je bankarski sustav i kada govorimo o ovom cijelom, cijeloj izmjeni zakona nemoguće je to ne spomenuti. Što se tiče dalje, znači bilo bi vrlo interesantno da vidimo šta to znači konkretno da naše banke imaju manje rizike nego njihove banke majke, a imaju na neki način više kamatne stope za naše sugrađane nego šta također imaju banke majke u tim zemljama, konkretno govorim recimo sad o Italiji, za građane i one koji posluju u Republici Italiji. Znači, zbog čega naši sugrađani plaćaju toliko više kamate, doduše one su sada na povijesno niskim razinama, al opet su 1, 2%-tna poena više nego što plaćaju građani Italije kao da je u Italiji situacija što se tiče i gospodarstva i zapošljavanja recimo pogotovo dole na vrhu Apeninskog poluotoka gdje je tradicionalno Italija što se tiče gospodarstva i standarda ljudi odnosno zapošljavanja slabija nego sjeverni dio, zbog čega su kamatne stope u Hrvatskoj još uvijek 2 do 3%-tna poena više nego što su primjerice tamo. I o tome bi trebali pričati, naravno trebali bi pričati o uvođenju EUR-a također, znači i zna se i stav SDP-a oko toga da ne trebamo srljati u euro zonu kao što to sada valjda u nedostatku bilo kakvog uspjeha na unutarnjem planu je aktualna Vlada procijenila da je postupak ulaska u euro zonu i naglašavanje toga u svaki drugi mjesec vidimo neke spektakularne najave i press konferencije kao da je to neki monumentalni uspjeh koji bi postigli ukoliko bi pokrenuli postupak ulaska i recimo ušli za 2, 3 godine. Ja upravo mislim da to ne bi bilo u našem najboljem interesu, ne bi bilo u interesu naših sugrađana dok god ne stabiliziramo gospodarstvo i ne počinjemo ostvarivati stope rasta koje bi zadovoljavale i zapošljavanja, koje bi zadovoljavale i osigurale naše sugrađane od tog šoka koji bi se eventualno desio ulaskom u Eurozonu, povećanja cijena, određene nestabilnosti. Tu najmanje mislim na ove motive o kojima je kolega Zekanović malo prije govorio jer njemu je očito nekada forma puno važnija od sadržaja, meni je u ovom slučaju puno važniji sadržaj, ja nisam da uđemo u Eurozonu na glavu i na nos i mislim da ćemo jednog dana ući ali u ovom trenutku dok god naše gospodarstvo za to nije spremno ne treba u to juriti bez obzira što već postoje određeni mehanizmi koji su nas povezali, gdje smo praktično što se tiče i samih kredita i svega onoga što postoji na tržištu, jako puno znači, 80, 90% kredita je vezano na euro, više od 90% štednje je vezano na euro ali svejedno dok god nemamo ja bih rekao u potpunosti sigurnost da to neće utjecati na standard naših građana mislim da ne treba u to juriti i tome se treba suprotstaviti. Pa ne vidim ništa problematično u tome da se ne o tome da li ćemo ući u Eurozonu, nego kada ćemo ući u Eurozonu raspiše referendum. Mnogi pobornici brzog ulaska u Eurozonu kao što su to kolege iz HDZ-a i premijer Plenković, oni govore pa mi smo se već odlučili, da odlučili smo se da ćemo ući ali se nismo odlučili kad ćemo ući. Znači postoje zemlje koje su članice EU već 30 i više godina i koje još uvijek nisu članice Eurozone jer se pitaju njihovi građani da li mislite da je naša zemlja spremna za ulazak u Eurozonu i na taj način se raspisuju referendumi koji onda daju odgovor. I mislim da naši građani imaju apsolutno pravo na to. I zato jesam zagovornik raspisivanja kada odlučimo da bi eventualno trebali ući da naši građani kažu da li smatraju i da li su spremni oni na takav korak jer mislim da to nije mala stvar. Znači mislim da to mijenja mnoge ja bih rekao čak i živote u RH i da građani imaju pravo šta o tom trenutku reći i odlučiti se svojim glasom da li su za i protiv što opet ne znači da sam protiv onoga što smo kao zemlja članica EU potpisali kada smo ulazili u EU i toga se naravno trebamo držati. Tako da ako je znači pitanje donošenja ovog zakona mislim da on nije problematičan sam po sebi s obzirom da već u ovom trenutku veliku većinu stvari koju se ovdje definiraju Europska središnja banka kontrolira, gleda, analizira kroz izvještaje vlasnika naših banaka i na taj način daje određenu ocjenu stabilnosti i naših banaka. Ono što nas može razveseliti kao državu da su one stabilnije nego rekao sam neke banke koje su njihove vlasnice u svojim zemljama. I sa te strane puno zanimljivija rasprava bi meni u ovom trenutku bila koja je dinamika ulaska u Eurozonu, na koji način ćemo dozvoliti ljudima da se o tome trenutku očituju, odnosno koja su naša očekivanja kao zemlje članice EU. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći, kolega Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče. Pa želim reći i ja nešto o ovom zakonu, Izmjenama i dopunama Zakona o kreditnim institucijama jer čuli smo danas svakakvih misli ovdje u sabornici i nekad se čovjek zapita zaista da li sve to treba na takav način izgledati s obzirom da se radi o jednom kratkom zakonu od 5 članaka koji je trebao na neki način urediti neke buduće odnose Europske središnje banke i HNB-a ali onda se krenulo u to što mi volimo raditi u našoj državi to je gatanje, predviđanje, uglavnom je to uvijek točno, uglavnom to pogađa i na taj način se vodi cijela rasprava. Pa smo danas čuli takve konstatacije recimo da nema Hrvata više u Dubrovniku, da je to jednostavno rezultat politika nekakvih, da ne živimo valjda niti u Hrvatskoj više, da nismo više niti država, da jednostavno sve što god mi ovdje čujemo, pogotovo od ovog zadnjeg reda koji je sada ušao u Sabor u zadnjem mandatu, da jednostavno do sada države praktički nije ni postojalo dok oni nisu došli i da jednostavno oni udaraju neki novi ritam Hrvatske u budućnosti. I onda niz kontradiktornosti, uspoređivanja zašto Danska nije kada je ušla '73. godine i zapisala da ne želi euro, zašto oni nisu uveli euro. Zašto ga mi želimo kad smo upisali da ga želimo, zašto je Irska super pa ga je uvela i nikome nije problem. Pa smo čuli razno razne teorije na tu temu gdje se bolje ili lošije živi i naravno svi sve znaju. Sjećam se kada se pregovaralo o ulasku u EU i tada su postojali ljudi, političari koji su gatali o budućnosti Hrvatske u EU. Vjerujte mi ništa to nije izgledalo drugačije nego što izgleda današnja rasprava. Prva i osnovna teza tada je bila više nećemo jesti domaći sir, domaće vrhnje, nećemo moći peći rakiju i što ti ja znam, neće biti kolinja, jer kad uđete u EU to se automatski sve zabrani i mi u EU nećemo moći funkcionirati kao država. Koliko se od toga obistinilo uz sve one ostale laži o tome da će biti više nezaposlenih, o tome da će nas uništiti itd.. I naslušamo se toga tada, naravno ušli smo u EU, nakon 5,6 godina iskustva od ulaska, nije baš tako kako se gatalo. Isto tako neće biti ni oko ove priče jer postoje iskustva a iskustva država koje su ušle pa imaju euro a imali su i svoje valute. Pa imamo iskustva država koje su ušle u EU i one koje žele a ne mogu ući. I čujemo od ovih ovdje danas da je i bolje da smo ostali u društvu ovih koji nisu ušli pa da se tu po Balkanu razračunavamo. Ha da, tamo u toj Europskoj zajednici sa nekakvim pravilima i nije dobro jer važno je da li je ne znam polje crveno ili bijelo ili da li smiješ ovo ili ne smiješ ono. Gospodarstvo ništa, to u stranu i tako se od toga ne živi. Jednostavno da se čovjek zapita gdje nas vode ovakve rasprave i čemu toliki defetizam, depresija pa i tako loše mišljenje o državi koju zastupaš i građanima koje zastupaš. To slušamo svakodnevno, to ništa nigdje ne valja, pa nitko ne odlazi. Čuli smo stranku koja je protiv svega, eura, a raščupali se oko jedne plaće u eurima, uništili stranku radi jedne plaće od nekoliko tisuća eura i njima je to mrsko. A što im je mrsko? Nije im mrsko, vole oni euro, vole. Pitajte Hrvate ne znam ili nas svih ili ne znam na obali, tamo se turizam događa, netko plaća u eurima, netko u kunama a ja mislim da ipak građani nešto više vole uzeti u eurima kad mu treba platiti netko račun. I štede u eurima. I što smo doveli na kraju u upitnost, kada smo danas slušali ove rasprave? Ankete, ne valjaju. Koja anketa bi valjala? Ona koja bi pokazala da su Hrvati ne znam 10% za uvođenje eura, to bi bila dobra ali ova gdje su preko 50, ta ne valja, ta je naručena. Tako je i kad se računaju ankete stranaka, kad dobiješ 2% ne valja ako je 6, 7 super. Pa nije smisao anketa to, smisao anketa je da prepozna valjda ono što je problem a one su prepoznale. Pa čak i ta famozna na stranicama HNB-a. Što se smatra lošim, što treba popraviti u procesu ako ćemo uvesti euro, što građani doživljavaju kao prijetnju a što kao moguću korist. I na tisuću građana se to vrlo dobro razvrsta, mogli mi reći to ovako ili onako. Ali postoje parametri. Tako da cijela ova priča gdje smo trebali kroz jedna zakon i raspravu koja bi trebala kratko trajati jer ima svega stvarno 5 članaka i uređuje buduće odnose što se smije od strane Europske središnje banke prema HNB-u ili prema bankarskom sustavu učiniti da budemo bolji. Ja mislim da ulaskom u zajednicu pravila kao što je EU i nekakvih drugačijih ponašanja možda nam to smeta ali moramo priznati da nas ipak tjera da budemo svakog dana malo bolji, malo bolji, pa u svakom segmentu. Što god mi htjeli o sebi misliti. Možda mi to ne želimo trenutačno toliko silno ali svaki segment i svaki zakon, direktiva i uredba nas tjeraju u tom smislu. Tako da priča da li nam treba ili ne treba euro, referendum ili ne. Ako smo zapisali, ja mislim da smo zapisali da želimo, imali smo i referendum o ulasku u EU. Jesu li tad građani sada krivo procijenili koji su tada izašli i rekli da želimo biti članovi EU? Evo, postavljamo pitanje, nema odgovora. Jesu li krivo odlučili? Iako se tada tvrdilo da je to velika manjina da velika većina ne želi o tome ništa ni misliti ali se dogodilo. Hoćemo li sutra to i o euru ili nečem drugom. Čuli smo od svih što su benefiti, čuli smo što su ovi mogući nekakvi opasnosti ili nedostaci. Ali to smo čuli kažem od onoga da li ćemo biti članica ili nećemo biti članica EU. Pa što se pokazalo? Da imamo pravo sformirati vlastita pravila i određivati određene aktivnosti. Zato mislim da nije red u da mi u sabornici raspravljamo na način iako ja to naravno neću sporiti nikome, neka svatko govori što misli da treba reći. Ali o svojoj državi govoriti uvijek o negativnom smislu, uvijek je sve loše, jednostavno se postavlja pitanje zašto uopće možemo na taj način funkcionirati ili zašto ne napustiš prostor ako ti nije dobro. Stalno je sve nešto loše, stalno je sve katastrofa. A na drugoj strani pogledamo, pak nije baš tako. Postoje brojke ako ne valja istina u smislu riječi. Postoje brojke. I čuli smo da danas, opet ništa ni to nije važno, je da je važno ono što misle pojedini političari. Ali evo, izbori će biti kroz nekih godinu dana i tada ćemo opet vidjeti da li je to to ili građani žele sasvim nešto drugo.
Hvala na vaše izlaganje imamo 3 replike. Prvi je kolega Škibola, izvolite.
Gospodine Borić u vašoj raspravi ja nisam čuo nikakve argumente zašto ste vi za uvođenje eura ili niste za uvođenje eura. Ja sam samo čuo da vi analizirate ono što su prethodni govornici prije vas govorili. Znači vi jednostavno nemate neki konkretan stav nego vi sad kritizirate nas koji imamo određeni kritički osvrt na ovaj prijedlog zakona i kažete kako mi širimo defetizam, kako smo mi negativci, kako mi depresivno gledamo na hrvatsku stvarnost. A to što je preko 200 tisuća ljudi napustili našu Domovinu, što imamo ogroman broj blokiranih, to vas ne zanima. Vas ne zanima što je javno mijenje takvo da je 50% građana protiv trenutnog uvođenja eura. I vi kažete, mi ovdje ne bi trebali biti glas hrvatskih građana koji su protiv trenutnog uvođenja eura nego što? Trebali bi šutjeti i kao vi ponavljati fraze guvernera Narodne banke.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Kolega Škibola, govorite o 200 tisuća onih koji su otišli, vjerojatno su otišli u države koje imaju euro na snazi ili je njihova službena valuta, oko toga ćemo se složiti. Imamo i praktičnih iskustava dnevno, evo ja u svojoj općini. Pogledajte šta rade mjenjačnice danas, na koji način se odnose prema onima koji dolaze kao turisti i što im se nudi na tržištu mijenjanja novaca, što znači to u našem bankarskom sustavu, zašto Hrvati štede u eurima a ne u kunama, koji su benefiti svega toga, pa to ćete vi zaključiti sami valjda. Ali da nemamo pravo govoriti ono što vi, vama nije u redu, to je vaš problem, mi imamo pravo reći. Ako ste vi protiv toga, ima onih koji će biti za to. I pokazati će vrijeme, zato sam i opisivao situaciju kada smo ulazili u EU kako se tada razgovaralo i kakva su iskustva danas. A imamo iskustva nekih koji imaju svoja ponašanja ali se pokušavaju pokazati sasvim drugačije od onoga što ustvari u biti jesu.
Hvala. Sljedeća replika kolega Maras.
Hvala lijepa. Kolega Borić, vi ste u vašoj raspravi kao predstavnik stranke koja ne pristaje na ultimatume istaknuli, istaknuli jednu stvar koja je skandalozna. Mislim da nikada ništa skandaloznije nije izrečeno u ovom Saboru bez obzira što smo čuli svašta. Znači, tu je bilo razno raznih diskusija i razno raznih opaski, ali da kažete ljudima, hrvatskim građanima da ukoliko im se ne sviđa i nisu zadovoljni kako se upravlja Hrvatskom da odu iz Hrvatske, to nismo čuli nikad. Znači, vi ste rekli kome se ne sviđa kako je u Hrvatskoj neka ode iz Hrvatske. Vi ste pozvali 75% naših sugrađana da se isele iz Hrvatske gdje ukoliko ime se ne sviđa, nisu zadovoljni kako Vlada RH vlada Hrvatskom po vašem pozivu oni bi trebali otići. Pa to je skandalozno, sramite se zbog takve izjave. Hvala lijepo.
Hvala. Izvolite kolega odgovor.
Hvala lijepo. Kolega Maras, mislim da nismo sjedili u istoj prostoriji, ja to nisam izgovorio, ne, ne, varaš se, to je izgovorio tvoj predsjednik s karakterom Milanović, da, pročitaj njegove izjave, on je to izgovorio, ja u svoj raspravni nisam spomenuo danas sigurno, to si ti izmislio da bi bio uvjerljiv, a tvoj predsjednik s karakterom on je to rekao, kome se ne sviđa neka izađe iz Hrvatske i nek tamo traži svoju sreću. I to je tako za njih jedna avantura i pustolovina. Nemoj meni govorit ono što govori tvoj predsjednik s karakterom, ne to je tebe zabunilo izgleda. Znači, ja nisam rekao ništa od toga što si ti danas ovdje sada naveo, ne i to je jedan bezobrazluk da na takav način zloupotrebljavaš nečiju raspravu da bi sebi ispao važan. Ni jednom riječju, niti optužio, niti rekao bilo kome da napusti ovu državu. Sram te može biti …/Govornici govore istovremeno./…
Hvala. Izvolite kolega Maras.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče povrijeđen je Članka 238. mislim da ste se osvjedočili o razini diskusije koju gospodin Borić predstavnik stranke koja ne pristaje na ultimatume je ovdje prema meni izrekao, znači ovo je zbilja skandalozno, valjda u nervozi zbog svega ovog što se dešava oko HDZ-a, afera koje ih pritišću gospodin Borić gubi živce. Ja vas molim [[Upadica: Hvala.]] da intervenirate u slijedećim situacijama jer govoriti nekome i ovako agresivno se [[Upadica: Hvala vam gospodine Maras.]] obraćati to nismo još u Hrvatskom saboru doživjeli, smirite se [[Upadica: Hvala vam, gospodine Maras.]] gospodine Borić, [[Upadica: Hvala.]] sve bu dobro, [[Upadica: Molim vas.]] sve bu dobro.
Molim vas gospodine Maras, hvala. Dakle, molim vas, molim vas. Polako, dakle molim i vas i gospodina Marasa dakle ubuduće molim da se ne obraćate zastupnicima sa „ti“ molim vas, molim vas sa „vi“ se obraćate saborskim zastupnicima kao kolege, govorili ste „ti“, molim vas, ajde molim vas. Izvolite, još jedna povreda Poslovnika gospodin Klisović.
Hvala lijepo potpredsjedniče sabora. Članak 238. je povrijeđen, dakle zbog istinitog informiranja hrvatske javnosti treba reći da predsjednik odnosno kandidat za predsjednika Milanović nije izgovorio riječi niti pozvao ljude da iseljavaju iz zemlje, no to je učinio jedan drugi, jedna druga osoba [[Upadica: Dobro, dobro ajde…]] u našoj zemlji, [[Upadica: Ja vas molim, ja vas molim…]] ako se dobro sjećate prije dvije godine to je izgovorila predsjednica Republike Kolinda Grabar Kitarović.
Kolega Šuker povreda Poslovnika, Poslovnik nije, može ovako, ajde da ne koristimo sad temu koja se zove Konačni prijedlog Zakona o dopunama Zakona o kreditnim institucijama za bilo kakve izbore. Izvolite kolega Šuker. Molim vas, davat nekom opomena, vratimo se na temu, EUR-o da, ne.
Pa mislim povrijeđen je Poslovnik, zašto, zato što kolega Klisović nije dignuo pločicu povredu Poslovnika u trenutku dok je govorio kolega Borić, nego je to napravio dok je govorio kolega Maras [[Upadica: Tu ste u pravu ste, u pravu ste.]] a po Poslovniku Hrvatskog sabora to može napraviti jedino kad govori govornik.
U pravu ste, dakle neće nitko dobit opomenu, molim da se vratite, nema replike više, molim da se vratite, nema replike. Krećemo dalje, kolega Babić izvolite, replika.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Istina je da se ova rasprava o Prijedlogu Zakona o dopuni Zakona o kreditnim institucijama pretvorila u sve samo ne o razgovor o tome zakonu i dobro ste primijetili kolega Borić, da pojedini kolege uvaženi zastupnici na jedan defetistički način pristupaju ovoj raspravi. Koliko je to njima bilo krivo ili ne, ali su zaboravili da pristupanjem EU smo se obvezali da ćemo uvesti EUR-o u RH, međutim kad za to se steknu uvjeti i kad za to dođe vrijeme. Što se tiče same rasprave oni će se sigurno kao takve održavati i javne i akademske i stručne, uostalom evo i vas i sve kolege upozorava za strategiju za uvođenje EUR-a kao službene valute u RH na 90 stranica gdje je sve temeljito i stručno objašnjeno. Hoće li, kada i u kojem trenutku to za nas biti prihvatljivo to će odlučiti naravno Hrvatska vlada odnosno Hrvatski sabor.
Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Drago mi je da ste spomenuli i strategiju, znači da imamo cjelovitost samog procesa od početka pa do mogućem uvođenja u trenutku kad se za to stvore uvjeti, a naravno da će o tome biti puno riječi i više nego što smo danas čuli ovdje i svakakvih mišljenja, ali temeljno je znači da postoje oni koji žele razmišljati o budućnosti države i na način da ona bude dobra, uređena i da proizvodi i da ima različite mogućnosti i onih koji jednostavno ne prihvaćaju apsolutno ništa, što god može biti, ali za to razloga ili argumenta ne navode ili uglavnom navode krive, a ovi koji su nas kažem kad su mogli, kad su bili vlast, pa su nas zadužili za 80 milijardi ili bili ministar kao ovaj što se sad javlja, kažem i ne učinili ništa ili zatvorili ne znam, takve trebamo razdvajat, da se razdvajamo i da znamo što je na jednoj strani rezultat, što je na drugoj, što nije rezultat.
Povreda Poslovnika, izvolite.
Hvala lijepa. Ja ću biti uporan, dok se ova nervoza kod kolege Borića ne stiša. Znači, mislim da hrvatski građani ne zaslužuju ovakve nervozne ispade [[Upadica: Gdje je povrijedio Poslovnik, koja točka?]] 238. znači kolega Borić [[Upadica: Kolega Maras, molim vas niste se pozvali.]] 238 [[Upadica: Dobro, al niste se pozvali.]] znači reko je kolega da sam ja zadužio Hrvatsku za 80 milijardi, mislim dajte molim vas saberite se [[Upadica: Dobro, molim vas.]] ja znam da je teško živjeti pod ultimatumima [[Upadica: Ajde sad stop, stop.]] a vi ih ne prihvaćate [[Upadica: Stop, stop, kažem stop kolega Maras.]] stop jel će biti play?
Polako, polako, polako. Molim vas sjednite. Hvala. Nastavljamo sa raspravom izvolite kolega Ćuraj. … [[Govornik nije uključen.]] Poslovnika nastavite sa raspravom, vraćamo se na temu, nema više, prva zlouporaba, opomena.
Zahvaljujem predsjedavajući, dakle htio sam reći dužni ste sukladno čl. 236. obrazložiti svaku povredu i onda 239. sankcionirat. No, pokušati sublimirati ovo danas neće biti lako jer smo čuli sve možda što je nekom netko našao svrsishodno da kaže pod ovom proširenom, mogu tako reći, točkom dnevnog reda iako ona zapravo govori o tome da mi ovime kao jedan od prvih koraka da to bankovnoj uniji jest uvođenje jedinstvenog nadzornog mehanizma koji bi zapravo trebao osigurati da se politika EU koja se odnosi na bonitetni nadzor kreditnih institucija provodi na dosljedan i učinkovit način. Znači da se zapravo jedinstvena pravila za financijske usluge primjenjuju na jednak način za sve kreditne institucije itd., itd., zapravo kao jedan od prvih koraka uvođenju EUR-a i onda se tu otvorila naravno priča oko uvođenja EUR-a gdje smo čuli nešto argumenata, puno više dojmova, puno više onako jednih, pa ajmo tako reći, težnji za nekim suverenizmom, nacionalnom sviješću, kako god to nazvali nečim, mislim što apsolutno nema veze sa ovakvim … [[Govornik se ne razumije]] argumentima. Danas smo mi u društvu Bugarske, Češke, Mađarske, Poljske, Rumunjske i da Švedske, to su zemlje koje su se obvezale uvesti EUR-o prilikom ulaska u EU. Jedina zemlja koja to nije, znači koja je izuzeta, koja je tražila prilikom ulaska je Danska i to su te neke države koje smo mi danas čuli u kojima kao se puno bolje živi nego kod nas, oni su kao puno pametniji nego mi. Pa recimo od ovih svih tu netko spominje Švedsku i Dansku, istu tu Švedsku koja planira za 2 odnosno 3.g. ukinuti uopće valutu u tiskanom obliku, dakle da nema jel koja je bila i neutralna i u Prvom i u Drugom svjetskom ratu koji imaju svoju povijest puno drukčiju od naše, dakle rata nisu vidjeli 200.g. itd., itd. A zemlje poput Austrije, Belgije, Cipra, Estonije, Finske, Francuske, Njemačke, Grčke, Irske, Italije, Latvije, Litve, Luksemburga, Malte, Nizozemske, Portugala, Slovačke, Slovenije i u konačnici Španjolske su one zemlje koje valjda ništa ne znaju, nisu dobre ili mi valjda tamo ne trebamo bit. Istina kaže da slijedeće uvođenje EUR-a nosi određene rizike, dva su glavna inflacija i trošak konverzije. Kroz svih ovih zemalja koje sam naveo, koje pripadaju Eurozoni, prosječno rast cijena je bio 0,2 odnosno 0,3%. Nešto što bi se moglo pametnom monetarnom politikom, čak i poreznim zakonima i ta razina potencijalne inflacije preduhitriti recimo odgodom smanjenja ove opće stope PDV-a s 25 na 24 onog trenutka kada mi budemo imali tu konverziju, pa da napravit neki ekvilibriv odnosno da to ublažimo maksimalno. Trošak konverzije prosječno 0,5% BDP-a. E sad, što nam donosi EUR-o? Ukidanje valutnog rizika koji je direktno povezan sa visinom kamatne stope, nestaje rizika apricijacije ili depricijacije koji je direktno povezan sa gospodarstvom koji smo čuli, koji potječe iz inozemnog ulaganja, sigurnost ulaganja, znači manje kamatne stope više ulaganja, niži transakcijski troškovi i viši u konačnici kreditni rejting same zemlje, a time i mogućnost zaduživanja, a time i niže kamatne stope i za građane i za gospodarstvo. 75% danas štednje u EUR-ima, 60% trgovine obavljamo sa Eurozonom, ne sa EU, nego sa Eurozonom, mislim da mi smo se davno vezali uz Eurozonu i da naši građani kad kupujete auto, stan, zemljišta oćete možda, svi govore u EUR-ima, kad štedite novac, svi govore i štede odnosno 75% njih u EUR-ima, što ne znači da je 25% u kunama, nego su to druge valute. Dakle, puno prije smo se mi i u glavama i u svemu odlučili za EUR-e, puno nas tako razmišlja, puno nas ovih koji su protiv tako isto rade, pa samo kad pogledate imovinske kartice tih istih ljudi kakvu oni štednju imaju, pa nije baš da nemaju u EUR-ima, a zašto ako su suverenisti? Tako da mislim da je ovdje stvar argumenata, a ne dojma. Zahvaljujem.
Hvala vam. I prijava također za završno, kolega Miro Bulj u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, kolegice i kolege, tajniče očekujemo brojne odgovore na upite saborskih zastupnika koji su dali, međutim mi jedino šta dobivamo znači bez odgovora, ja ne znam koja je to taktika koju ste vi ovdje namijenili. Međutim, evo žao mi je još jednom, ponavljam što ovdje nije bio netko iz HNB-a, al njizi iz HNB-a očito ovo nije briga, oni jednostavno nit su hrvatska, nit su narodna, a najmanje su u interesu hrvatskog naroda, banka. Ja bi još jednom ponovio ono što je kazano u početku za klub, strategija koja je donesena, nit je donesena u raspravu u HS, nit je provedena javna rasprava na način kako bi trebala biti, niti se znači promišlja na referendum il bilo kakvu odgodu u pitanju uvođenja EUR-a neg jednostavno mora se poštivati direktiva, tako da ova rasprava i je besmislena jel ona nema nikakve učinke na one koji će donijeti odluku u ime, u ovome slučaju HS, u ime nas, znači ovo je jedna jalova rasprava jel da nije jalova onda bi vi tajniče uvaženi dali i odgovore na određene upite saborskih zastupnika, a to niste napravili i minimalno pristojnosti kad se o ovakvim temama priča da bi tribao doći i uvažavaju i vašu funkciju, ali ministar financija i guverner HNB-a, ali košto sam rekao puno je bitnije guverneru kako pronaći konobare sa posebnim vještinama i kuhare kako mu sljubljivati vina, bijela vina sa bijelom ribom ili sa divljači crna, malo žešća vina. To je njemu puno bitnije nego ova rasprava. Zaključno, nismo dobili odgovor zašto uvaženi ministre, uvaženi tajniče u Ministarstvu financija, zašto Danci nisu, odgodili su uvođenje eura, je li možda Hrvatska bogatija država ili možda ima više štednje u eurima ili ne znam čega sve. Nekakve razloge bi trebali dati narodu. Ali smatram da ako realno govorimo da HNB niti je štitila, niti će štititi pod ovakvim upravljanjem, tj. uvođenjem monetarne ... [[Govornik se ne razumije.]] hrvatske građane. Kao što sam rekao najveću krizu je producirala, ja sam digao i kaznenu prijavu, baš HNB, preko Vijeća za stabilnost praćenja, praćenja financijske stabilnosti sistemskih tvrtki gdje su znači 10 milijardi kuna je HNB omogućila Agrokoru da sredstava troši bez novca, bez pokrića, mjenice bez pokrića. Evo štedno kreditne zadruge, problem franka, svi ti problemi su znači uzrokovani neradom ili radom u tuđem interesu HNB-a a ... [[Govornik se ne razumije.]] interes zaštita monetarne politike Hrvatske. A evo vidimo zadnjih dana, tj. evo vidimo da i predsjednica Republike se poziva kako ćemo opet živjeti u Švicarskoj, vidimo da se pozivamo na brojne, na euro uvođenje, na sve se mi pozivamo, međutim trenutno u Hrvatskoj je situacija je kaotična, ja to mogu prenijeti iz onih krajeva odakle dolazim. Tako da ova tema je jalova, ova tema nije dozvoljena da se u Saboru odlučuje o njoj, ona je unaprijed odlučena, tako da mi kolege zastupnici sve što kažemo govorimo u vjetar. Ovaj Sabor je izgubio dignitet, izgubio je suverenitet. Ja vam mogu to potvrditi iz tisuću i jednog razloga i tisuću i jedan argument dati. Međutim, očito ovo sve što mi ovdje raspravljamo je dobro da se raspravlja ali neki drugi su odlučili prije nas, to su Vlade i od Račana do Sanadera, Kosorice, Milanovića, sve te Vlade su do ulaska u EU su stavile to breme hrvatskom narodu, vidimo otići će i poljoprivredno zemljište. Nije zaštićena naša radnica na, u zračnoj luci, primjer vam govorim, u zračnoj luci gdje se hvalimo povećanjem broja dolazaka u Split radnice, čistačice preko outsourcing firme, vanjske firme ne primaju kune dok se time ljudima plaća. Međutim, bezbroj imamo problema, isto kao što govorimo mi sad o euru, ovo je jalova rasprava, ovaj Sabor je izgubio dignitet. Mi se, kolegice i kolege moramo vratiti taj dignitet. Naravno da će to biti vrlo teško jer nikoga nije ni briga hoće li ovaj Sabor odlučivati o nečemu ili hoće li biti referendum. U Hrvatskoj je normalno da se ukrade referendum narodu, u Hrvatskoj je normalno da se mijenja monetarna politika bez ikakve rasprave javne. Prema tome, tražim i očekujemo od vas tajniče HNB-a da budete hrvatska i narodna a to niste.
Hvala kolega Bulj. Zaključujem raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o dopuni Zakona o kreditnim institucijama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 660 a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o dopunama Zakona o kreditnim institucijama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 660. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena, pa dajem na glasovanje konačni prijedlog navedenog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 78 za, 22 suzdržanih i 7 protiv donesen Zakon o dopunama Zakona o kreditnim institucijama.
Poštovane zastupnice i zastupnici na temelju članka 247. Poslovnika Hrvatskog sabora predlažem provođenje objedinjene rasprave o sljedećih 5 točaka, to je: - Prijedlog odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u Operaciji potpore miru „SEA GUARDIAN“ u Sredozemlju - Prijedlog odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u sklopu aktivnosti ojačane prednje prisutnosti NATO-a u Republici Litvi - Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Operaciji koalicijskih snaga „INHERENT RESOLVE“ - Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Misiji potpore miru „NATO MISIJI U IRAKU“ - Prijedlog odluke upućivanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske na dužnostima u NATO zapovjednoj strukturi, NATO strukturi snaga i drugim nacionalnim (multinacionalnim) zapovjedništvima u operacije i druge aktivnosti u inozemstvu pod vodstvom NATO-a Je li netko protiv ovog prijedloga? Ako nije, onda ćemo provesti objedinjenu raspravu o spomenutim točkama dnevnog reda, tj. o prijedlozima odluka. Predlagatelji ovih odluka je Vlada RH na temelju članka 54. Zakona o obrani i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je gospodin Tomislav Ivić, državni tajnik u Ministarstvu obrane. Izvolite gospodine Ivić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Hrvatska vojska uz temeljnu misiju obrane suverenitete, neovisnosti i teritorijalne cjelovitosti RH te pružanja potpore i pomoći civilnim institucijama u suradnji sa saveznicima i partnerima aktivno pridonosi stabilnosti međunarodnog okružja sudjelovanjem u operacijama i misijama u inozemstvu. Svoje prvo sudjelovanje u mirovnoj misiji UN-a RH je započela 1999. godine upućivanjem hrvatskih vojnika u mirovinu misiju u Sierra Leone u svojstvu mirovnih promatrača. Osim u mirovinskim misijama UN-a Hrvatska je započela svoj angažman i u NATO-vim misijama te od 2003. godine neprekidno sudjeluje u misiji u Afganistanu. Tako smo prije samo 28 godina bili korisnici međunarodne pomoći a danas sudjelujući u međunarodnim misijama i operacijama potpore miru dijelom svijeta doprinosimo izgradnji globalne stabilnosti i sigurnosti. Hrvatski vojnici svojom profesionalnošću, humanošću i izvršavajući sve zadaće predstavljaju našu Domovinu na najbolji mogući način. Hrvatski vojnik je slobodno možemo reći prepoznatljiv brend u svijetu. Sudjelovanjem u operacijama i misijama jačamo interoperabilnost s našim saveznicima, razmjenjujemo iskustva, učimo od njih, ali i mi prenosimo naša znanja, izgrađujemo prijateljstvo i promoviramo našu domovinu u najboljem svjetlu. Jedna od operacija u kojima Hrvatska vojska sudjeluje je SEA GUARDIAN, ova operacija pridonosi razvoju pomorske sigurnosti i podupire borbu protiv terorizma, pridonosi borbi protiv proliferacije oružja za masovno uništenje, te pomaže razvoju sposobnosti ratnih mornarica partnerskih zemalja u Sredozemlju. Hrvatska vojska je od 3. do 24. rujna 2018.g. sudjelovala u ovoj operaciji s posadom od 33 pripadnika HMR-a i raketnom topovnjačom Vukovar. Predviđeno je angažiranje snaga u području ispred Jadranskog mora i Srednjem Sredozemlju kroz sekvencu operacije naziva Focus Operation, predlaže se u operaciji SEA GUARDIAN u Sredozemlju u 2019.g. uputiti do 50 pripadnika brodom Hrvatske ratne mornarice. U Republiku Litvu je u prosincu 2017.g. u borbenu skupinu pod vodstvom SR Njemačke upućena mehanizirana pješačka satnija sa 188 pripadnika s do 20 borbenih oklopnih vozila uključujući i logističku potporu. Satnija se u srpnju 2018. vratila u RH. U Litvi su hrvatski vojnici uspješno proveli obuku, te su prezentirali hrvatsku vojnu opremu i naoružanje. Važno je istaknuti kako je hrvatski vojnik u potpunosti opremljen opremom i naoružanjem hrvatske obrambene industrije, te sudjelovanjem u operacijama i misijama promoviramo te vrhunske proizvode i dajemo potporu našoj obrambenoj industriji. Tako je primjerice Litva kupila borbene kacige od hrvatske tvrtke Šestan Buš. Ovom odluku predlaže se ponovno sudjelovanje Hrvatske vojske u sklopu borbene skupine pod vodstvom SR Njemačke s mogućnošću upućivanja do 200 pripadnika u Republiku Litvu tijekom 2019. i 2020.g. Uz oružane snage SR Njemačke u toj borbenoj skupini sudjeluju još i oružane snage Nizozemske, Norveške, Belgije, Velikog Vojvodstva, Luksemburga, Francuske i zemlje domaćina Litve. Operacija INHERENT RESOLVE je intervencija koalicijskih snaga pod vodstvom SAD-a protiv tzv. Islamske države. Hrvatska vojska je od rujna 2017. sudjeluje u upućivanjem jednog časnika u zapovjedništvo operacije u Kuvajtu na dužnost časnika za planiranje na rok od 7 mjeseci. Tijekom 2018.g. sudjelovali smo u operaciji s jednim stožernim časnikom na zadaćama koordinacije i planiranja. Predlaže se nastavak sudjelovanja pripadnika u sklopu koalicijskih snaga pod vodstvom SAD-a s mogućnošću upućivanja do 3 pripadnika koji mogu biti razmješteni u Kuvajtu i u Iraku tijekom 2020. i '21.g. s mogućnošću rotacije. NATO misija i Irak je neborbena obučna misija u potpori i izgradnji obrambenih sposobnosti iračke Vlade, stabilizaciji zemlje i protiv terorizma. Prvi hrvatski kontingent u NATO misiji i u Iraku od 7 pripadnika Hrvatske vojske upućen je 22. prosinca 2018.g. Predlaže se nastavak sudjelovanja naših pripadnika u NATO misiji u Iraku s mogućnošću upućivanja do 10 pripadnika koji mogu biti razmješteni u Iraku tijekom 2020. i 2021.g. s mogućnošću rotacije. Ulaskom u članstvo NATO-a RH prihvatila je obavezu sudjelovanja u radu zajedničkih tijela NATO-a, ponajprije u zapovjedništvima i stožerima. Danas je većina pozicija po ustroju razmjestiva. Pripadnici Hrvatske vojske upućeni na takve pozicije mogu biti upućeni u područja NATO vođenih operacija kao ojačanje drugih stožera i zapovjedništava zbog nastale krizne situacije i drugih aktivnosti u inozemstvu. Odlukom HS je određeno da u skladu s tom odlukom i za razdoblje za koje se donosi može biti najviše do 80 takvih upućivanja, takvu odluku smo imali i 2013. i 2015. i 2017.g. U zadnje 3.g. imali smo upućivanje 25 stožernih časnika iz tih tijela u Afganistan. Ono što posebno treba naglasiti da su financijska sredstva za realizaciju svih ovih misija osigurana u državnom proračunu na razinu Ministarstva obrane. Predlažem da HS donese odluku o upućivanju pripadnika Hrvatske vojske u navedene misije. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo 3 replike, prvi je kolega Bulj.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, naravno pozivate se na članstvo u NATO-u, Hrvatska vojska, hrvatski vojnik koji je prepoznatljiv, ne zbog toga samo šta je u misijama, nego prepoznatljiv je što je imao najčišće operacije samo u Oluji koja je bila jedna čista britka akcija pobjednička koja je područje veće od Kosova, tako da mi moramo gledati kroz ove misije tj. što se hrvatskoj vraća državi od NATO-a? Pa sad vi zamislite, mi dajemo u najteže krizne situacije svoje vojnike, svoje postrojbe, a blokira nam se kupnja aviona, pa bar borbenih. Pa barem, kakav je naš vojnik? Pa barem da je nekakav tu interes nečiji bio da imamo borbene avione, nas se koči da hrvatski vojnik izgubi tu snagu. Mene zanima tko je kočnica [[Upadica: Hvala]] dal je naša diplomacija [[Upadica: Hvala vam]] ili nesposobnost [[Upadica: Hvala vam, odgovor…]] [[Govornik se ne razumije]]
…na repliku, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani g. Bulj, RH je odgovorna članica svih asocijacija u kojima je prisutna, al tako od EU, NATO saveza i odgovorno izvršava naravno sve obaveze koje je prihvatila. Naravno da se je korist ponekad ne može izravno mjeriti i izraziti kroz financijske efekte ili sredstva, ali i u uvodnoj riječi rekao sam da sudjelujući u ovim misijama Hrvatska razmjenjuje svoja iskustva sa drugim pripadnicama odnosno pripadnicima iz drugih zemalja. Radi se i o tome da se povećava interoperabilnost između naših snaga i drugih snaga u operaciji, a rekao sam i u uvodnoj riječi da konkretno kad je u pitanju Litva teško da bi bio ovaj posao oko prodaje kaciga Litvi da Hrvatska nije sudjelovala u toj misiji u Litvi.
Hvala. Slijedeća replika, kolega Baćić izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče Ivić i glavni tajniče ministarstva Barač, znamo koliko je teško ali i opasno biti normalno vojnik i u vojarni u Hrvatskoj, a kamoli u misijama i operacijama u inozemstvu, ali me zanima samo razlika pošto sam pričao s nekim kolegama vojnicima koji su bili na misijama i operacijama imamo i znamo da uz plaću primaju dnevnice za to kada se nalaze u inozemstvu, zanima me jel postoji još razlika između vojnika što se tiče dnevnica i primanja određenih naknada onih koji su u zapovjedništvima i onih koji su konstantno na terenu koji su opet donekle malo izloženiji nego ovi koji su konstantno u bazi. Hvala.
Odgovor, izvolite.
U biti svi su oni jednako izloženi tako različitim opasnostima i svi borave praktički na terenu jer su u drugoj zemlji, tako da neke razlike u biti nema.
Hvala. I posljednja replika na vaše izlaganje. Kolega Klisović.
Hvala lijepo potpredsjedniče sabora. Poštovani državni tajniče u svom izlaganju kazali ste da je naš vojnik u mirovnim misijama opremljen hrvatskom vojnom opremom, što je hvale vrijedno. Ja se nadam da ta oprema stvarno i zadovoljava sve one uvjete koje moraju biti za djelovanje vojnika. No, zanima me da li je Ministarstvo obrane pokušalo prezentirati ili organizirati, posredovati da se prikaže rezultati odnosno proizvodi hrvatske vojne industrije u okviru NAMSE dakle Agencije NAMSA, Agencija NATO-a koja je zadužena za kupnju vojne opreme. Ako nije ja predlažem da se to napravi jer to je jedan dobar formati mreža putem kog možete plasirati svoju vojnu opremu u sve NATO države, a recimo vojne kacige Šestan-Busch su stvarno vrlo kvalitetne, svjetska klasa i samo treba ljude upoznati, a ovo je jedan model, mreža putem koje informacija može ići. Hvala.
Hvala. Odgovor izvolite.
Naravno da imamo suradnju sa NATO-vom agencijom, pa i ponekad i Hrvatska preko te agencije nabavlja jel tako naoružanje, opremu i ono što je potrebno ovaj za pripadnike Hrvatske vojske. Naravno da je, postoji jedan problem prodati ovaj opremu u inozemstvu, posebice u zemljama članicama NATO saveza jer velika većina tih zemalja ima isto vrlo razvijenu svoju domaću industriju jel tako, ali ovaj ono što valja istaknuti da je Hrvatska u zadnjih 20-tak godina izuzetno razvila obrambenu industriju i da zaista ima ponuditi drugima vrlo kvalitetne proizvode, a mora se poraditi puno i u suradnji i sa Ministarstvom gospodarstva, pa i Ministarstvom vanjskih poslova kako bi ta oprema završila jel tako na stranom tržištu.
Hvala. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu. Prva rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a je kolega Miroslav Tuđman. Izvolite kolega Tuđman.
Kolegice i kolege zastupnici pred saborom je danas niz odluka koje treba donijeti u vezi upućivanja pripadnika Hrvatske vojske u NATO-ve misije i misije EU. Dozvolite nekoliko riječi o pojedinim ovim misijama. Znači, imamo prvo upućivanje pripadnika Hrvatske vojske na dužnosti u NATO zapovjedništva odnosno strukture zapovjedništva i druge nacionalne i multinacionalne strukture odnosno zapovjedništva. Jasna stvar da su proporcionalno udjeli koje pojedine zemlje članice imaju vezane za veličinu i snagu tih oružanih snaga, oružanih postrojbi odnosno oružane moći. Tako da je hrvatski udio u NATO zapovjedništvu 18% pozicija časnika i dočasnika te jedna generalska pozicija. S te strane mislim da treba to, tu odluku također obnoviti i podržati da se ti časnici i dočasnici pošalju na te zadaće, pogotovo što i hrvatski časnici sudjeluju u dosada su sudjelovali u tri različita centra izvrsnosti, da podsjetim to je NATO-ov centar izvrsnosti za planinsko ratovanje u Sloveniji, tu hrvatski časnici djeluju od 2016. godine, zatim od 2016. također sudjeluju u središtu izvrsnosti za protuobavještajno djelovanje u Poljskoj te NATO-ov centar izvrsnosti za kibernetičku obranu u Estoniji. Mislim da je ovo posebno važno, ova sudjelovanja u centrima izvrsnosti zato što su to nove organizacijske forme u NATO strukturama gdje se stiču uvidi ne samo operativna iskustva, nego i uvidi kako funkcioniraju i NATO struktura, ali i pojedine nacionalne postrojbe koje imaju u svojim sastavima ove nove organizacijske forme, što onda može utjecati odnosno utječe i na ustroj Hrvatske vojske kao što smo vidjeli jer je i nedavno ovdje ministar obrane i potpredsjednik Vlade obrazlagao formiranje upravo ovakvog jednog Centra za kibernetičku sigurnost u formaciji Oružanih snaga Hrvatske. Drugi jedan prijedlog je vezan za participaciju Hrvatske vojske u sklopu ojačane prednje pristunosti NATO-a u Republici Litvi. Ovdje treba reći da je cijeli ovaj program vezan za prisutnost NATO-vih postrojbi u 4 države, Latviji, Litvi, Estoniji i Poljskoj s time da je ta nazočnost u tim državama organizirana kroz 4 borbene skupine koje su razmještene u ove 4 države a Hrvatska već sudjeluje u borbenoj skupini u Poljskoj pod zapovjedništvom Sjedinjenih Država a ovdje se predlaže također sudjelovanje u borbenoj skupni u Litvi gdje participira 7 zemalja, članica NATO-a pod zapovjedništvom Njemačke. U Litvi Hrvatska sudjeluje, je sudjelovala, odnosno donijeta je odluka da sudjeluje od 12.mj 2017. Tamo je upućena mehanizirana pješačka satnija sa 188 pripadnika i 20 borbenih vozila što je bila odluka o jednokratnom sudjelovanju na 6 mjeseci. Danas trebamo donijeti odluku da se uputi do 200 pripadnika Hrvatske vojske tijekom 2019. i 2020. godine. Naredni je prijedlog Odluke o sudjelovanju pripadnika Hrvatske vojske u Misiji potpore miru „NATO misija u Iraku“. To, ta misija se zbiva na zahtjev iračke Vlade, to je obučna misija, nije borbena misija a u potpori je izgradnje obrambenih sposobnosti Iraka. Angažira se nekoliko stotina NATO-vih instruktora. Ovi instruktori imaju zadaću obučavati ili savjetovati tehničko, davati tehničke savjete iračkim dužnosnicima s jedne strane i s druge strane obučavati i savjetovati i obučavati iračke institucije na vojnim akademijama i srodnim institucijama a u području protuoklopnog djelovanja, pardon, protueksplozivnog djelovanja, civilnog, vojnog planiranja, održavanja borbenih vozila te vojne medicine. Zapovjednik misije je kanadski general a sudjeluje 21 članica NATO saveza. Prijedlog je da se, odluke da se uputi do 10 pripadnika Hrvatske vojske tijekom 2020. i 2021. godine. Što zapravo načelno reći o ovom odlukama? One jasna stvar imaju prvenstveno političku dimenziju i na tome zapravo je i glavni fokus kod donošenja ove odluke i u Saboru a i u i Vlade i predsjednice koje su predlagali da se ovakva odluka donese. Ta politička dimenzija s jedne strane ima geostrateško značenje radi osiguranja stabilnosti i europske ako hoćete ali i globalne. S druge strane to podrazumijeva i jačanje ugleda i NATO saveza ali i jačanje ugleda Hrvatske vojske u okviru ili tog saveza odnosno Hrvatske kao članice i političkog saveza, NATO-a kao političkog zaveza a ne samo kao vojnog saveza. Drugo ta odluka ima i profesionalnu dimenziju jer s jedne strane mi moramo biti svjesni da Hrvatska vojska ima svoj ugled kao jedna od ne tako mnogobrojnih zemalja koje imaju i iskustveno borbeno djelovanje jer dio ovih pripadnika su, naših pripadnika Hrvatske vojske su i sudionici Domovinskog rata što u profesionalnom smislu daje našim postrojbama jedan poseban ugled pri izvršavanju ovih zadaća. Međutim, isto tako za Hrvatsku vojsku to znači jedno dodatno samopouzdanje i samosvijest o vlastitoj odgovornosti, profesionalnoj odgovornosti i osobnom i institucionalnom usavršavanju u sklopu ovih multinacionalnih operacija. Vojska vrlo često voli koristiti i ovaj termin interoperabilnost ili običnim jezikom znači umrežavanje u međunarodno institucionalno djelovanje koje ga nismo uvijek svjesni ili ljudi nisu uvijek svjesni što znači nešto što može izgledati kao jednostavna operacija poslati jedan vojni, jednu mehaniziranu vojnu satniju izvan Hrvatske. To pretpostavlja ne samo transport koji mora biti na poseban način osigurat nego rješavanje niz pravnih problema kako se prolazi jedna, druga, treća granica da bi se došlo na odredište. Ali isto tako onda pretpostavlja niz drugih logističkih problema o opskrbi i funkcioniranju tih postrojbi u drugim državama koji se moraju riješiti ne samo financijski nego organizacijski i logistički tako da je to jedan zaseban problem, posebna dimenzija u okviru te institucionalizacije odnosno interoperabilnosti ili da ne govorimo o komunikacijama koje moraju biti riješene ne samo u sklopu tih u vojnom smislu komunikacije sa jedinicama u čijem sastavu zajedno djeluju nego isto tako i u komunikaciji sa matičnom zemljom odnosno Hrvatskom i zapovjedništvom u Hrvatskoj. Jasna stvar da ova odluka ima i tu gospodarsku dimenziju jer s jedne strane ovdje je već bilo nešto rečeno o plasiranju vojne opreme koja se proizvodi u Hrvatskoj ali glavni problem za proizvođače je to što moraju navesti reference gdje je ta oprema bila u operacijama, kako se ponašala, kako su testovi zadovoljeni odnosno kakve je testove t oprema mogla zadovoljiti u realnoj situaciji tako da i ove misije pridonose i ovom posrednim pridonose, i ekonomskoj dimenziji odnosno plasmanu naših proizvoda drugim zemljama članica bilo NATO saveza ili pak onima koji to nisu. I jasna stvar, postoji ta edukacijska dimenzija koja je od osobnog ili operativnog, dnevnog usavršavanja, praktičnog usavršavanja do sagledavanja tih institucionalnih formi usavršavanja koje sve vojske imaju, tako da je i to jedna posebna dimenzija o kojoj trebamo voditi računa kad ćemo donositi ovu odluku. Klub HDZ-a će podržati donošenje ovih predloženih odluka.
Hvala. Nakon vas je kolega Vesna Pusić u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a. Izvolite, kolegice Pusić.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Dakle, radi se o 5 ja bih rekla specifičnih projekata, od toga 4 konkretne misije u kojoj se šalju pripadnici OS-a, dakle pripadnici Hrvatske vojske i jedna vezana na zapovjedne strukture NATO-a gdje je i onda ljude moguće uputiti u različite misije na određenim razinama zapovjednih struktura. Sudjelovanje Hrvatske vojske i časnika i vojnika u međunarodnim misijama ove vrste je dobro za Hrvatsku vojsku, svakako je dobro za misije u koje se oni upućuju a dobro je i za Hrvatsku. To smo uvijek podržavali i podržat ćemo i u ovaj puta iako bi htjela reći nekoliko riječi i ovim različitim misijama jer kao što je poznato, vremena se mijenjaju i pojedine misije u novom političkom kontekstu dobivaju i novi značaj ili nove političke posljedice dakle ili reperkusije. Zašto je dobro za Hrvatsku vojsku rečeno je više puta, zato što trenira sa drugim vojskama, ima sposobnost suradnje i umrežavanja sa pripadnicima drugih vojski ili iz država članica NATO-a ili EU-a. Dobro je i zato što ti ljudi imaju prilike u tim misijama doći u situacije u kojima možda do sada nisu bili. Zašto je dobro za te misije? Zato što gdje su pripadnici OS-a RH bili, dobili su ne samo najbolje i karakteristike od zapovjedništava nego možda što je još i važnije, u njihovoj komunikaciji sa domaćim ljudima jer naši ljudi imaju i neko iskustvo različitih kultura, različitih religija na istom mjestu, kad dođu u zemlje, nije im prvi put da vide džamiju kao što je mnogim drugim pripadnicima OS-a i pokazali su se po karakteristikama koje su i pisano i usmeno davane, da imaju puno bolju ili dobru komunikacijama sa domaćim stanovništvo što se pokazalo kao jedna inače od glavnih da ne kaže prepreka ali glavnih kritika koja je upućivana na račun međunarodnih snaga u pojedinim zemljama o kojima je ovdje riječ. Međutim, kao što sam rekla, vremena su se promijenila i prisustvo u tim pojedinim misijama jeste politička poruka, dakle šalje određenu političku poruku, ja mislim da smo u stanju danas to raspraviti ovako u paketu te 4 plus jednu misiju ili 4 konkretne misije i sudjelovanje u NATO zapovjednim strukturama ali mislim da ćemo ubuduće ćemo trebati posebno ocjenjivati svako od tih misija, ne z vojnih razloga nego rekla bi u prvom redu iz političkih razloga. Dakle „Sea guardian“ u Sredozemlju, 50 pripadnika OS-a RH plus brod Hrvatske ratne mornarice. To je u međuvremenu postalo ja bi rekla i humanitarno kontroverzna tema obzirom na neslaganje između država koje su članice tih različitih ili tih nekoliko misija koje postoje u tom pogledu u Sredozemlju što je njihova zadaća. Dakle, da li je njihova zadaća, vidjeli ste iz medija u kojoj mjeri je kontroverzno tu gdje se brodovi koji spase izbjeglice ili migrante, dakle, spase ljude koji bježe i dolaze s obala sjeverne Afrike, gdje ih mogu iskrcati? Neki dan se radilo, mislim o 58 ljudi gdje je Malta pristala da ih se iskrca na Malti ostane nijedan od tih ljudi i zahtijevala je da ostale članice EU na sebe preuzmu smještaj tih 58 ljudi, mislim da je polovicu, polovica je riješena do danas, ostaje još pitanje druge polovice, dakle, tu se radi o manje od 30 ljudi, kad kažete polovica. Prema tome, da li je i u kojoj mjeri je ta misija s jedne strane humanitarna kad ljudi već tonu u Sredozemlju, a u kojoj mjeri je prevencija da oni uopće krenu sa obala sjeverne Afrike, u ovom slučaju zapravo najčešće sa obala Libije i tu bi Hrvatska morala imati i trebala imati obzirom da ne postoji definirani zajednički stav, trebala imati vrlo jasan svoj stav. O čemu i na koji način se ovdje ponašati, da li se puštaju ljudi da se utapaju u Sredozemlju ili postoji i ova humana ili humanitarna dimenzija spašavanja ljudi na moru. Druga misija je Litva, do NATO misije u Litvi do 200 pripadnika. Kad odlučujemo o tome, trebamo biti potpuno svjesni o čemu se radi. Dakle, to je sa stanovišta, npr. ruske federacija jedna krajnje kontroverzna misija. To šalje političku poruku. Ja mislim da treba imati ljude u toj misiji, ali svakako zaslužuje barem razgovor, da tako kažem, barem neku raspravu zaslužuje taj politički stav i konsekvence ili posljedice tog političkog stava. Možda ćemo se svi složiti, ja svakako ću stajati na stanovištu da je dobro da imamo tamo ljude, ali kažem, to je nešto što nije jednoznačno, dakle, unutar Europe je jedna kontroverzna ili je postala kontroverzna tema, prema tome, mislim da o tome treba svakako raspraviti i u Saboru sljedeći put kad o tome budemo odlučivali. Treći slučaj je NATO misija u Iraku. Mislim da je ovdje potrebno podvući i naglasiti jer bi ljudi mogli možda krivo razumjeti, da to nije misija koja je vezana na američku ili grupnu, da tako kažem, ali od Amerike, vođeni napad na Irak koji je izazvao mnoge posljedice. To je misija koja je organizirana u suradnji sa iračkom Vladom i ide u pravcu jačanja obrambenih iračkih snaga i tu je do 10 pripadnika. Već je rečeno da se radi o ljudima su stručnjaci za protueksplozivno djelovanje, civilno vojno planiranje, održavanje oklopnih borbenih vozila i ljudi, stručnjaka u vojnoj medicini. Dakle, to ne treba miješati sa ratom u Iraku u smislu da se radi o misiji jer, kao što znate, rat u Iraku nije vođen od strane NATO-a, dakle, to nije bila NATO misija i zato je, mislim, važno to podcrtati ovdje. To ne treba, ali mislim da bi zahtijevalo određeno objašnjenje, miješati sa operacijom br. 4, a to je Inherent resolve ili borba protiv ISIL-a. Borba protiv ISIL-a je imala velikog smisla, to je zaista važna stvar bila. Dakle, protiv islamske, tzv. Islamske države, te terorističke organizacije. To je usmjereno na Irak i Siriju. Ima sjedišta u Bagdadu, dakle u Iraku, i u Kuvajtu. Do 3 pripadnika, dakle, mala prisutnost. Pitanje je odnosa između NATO misija u Iraku i ove misije Inherent resolve, dakle one se nalaze u istoj zemlji. Na koji način sudjeluju ili na koji način surađuju ili možda uopće ne surađuju, kao što znamo, američki predsjednik, a i mnogi drugi su proglasili pobjedu nad ISIL-om, dakle, proglasili da je ISIL poražen i da više ne predstavlja opasnost. O čemu se dakle ovdje točno radi i na koji način ta misija, bilo surađuje ili ne surađuje sa NATO misijom u Iraku ili eventualno se sada usmjerava isključivo na Siriju ili, dakle, također bi, po mom mišljenju trebala određena dodatno objašnjenje o čemu se točno radi o te dve misije koje se vode iz iste zemlje i koje u redu imaju drukčije ciljeve, ali jedan od ciljeva je navodno postignut. Dakle, pitanje da li se sad redefinirao taj cilj, ali pobjeda nad ISIL-om je navodno postignuta. I konačno, sudjelovanje do 80 pripadnika u NATO zapovjednim strukturama, to smatram da je, mi smatramo da je korisno u svakom pogledu, dakle i za naše ljude koji stiču iskustva u toj vrsti međunarodne vojne, ali apsolutno i političke suradnje i to treba imat na umu, dakle to je na neki način zauzimanje svog punopravnog mjesta. Za kraj htjela bi reći da smatram da će ubuduće za ovakve odluke nam trebati jedna ozbiljna politička evaluacija svake od ovih misija da bi mogli i to, kao što znamo vrijeme je sve u takvim stvarima, dakle nešto što je istina 2012. nije nužno istina 2014., nije nužno 2016., nije nužno 2019., dakle mijenjaju se okolnosti, mijenja se situacija i sa tog stanovišta bi zaista trebali jednu ozbiljnu političku evaluaciju i trebali bi zaista i bilo raspravit ili dobit na uvid ili, ili usmeno barem čuti na koji način je RH pokušala ili čak uspjela sudjelovati sa svojom opremom i uslugama u opremanju NATO-a odnosno opremanju NATO postrojbi i NATO sjedišta i raznih drugih institucija. To je za RH bilo kakav takav posao predstavlja ogromnu šansu i apsolutno gospodarsku korist budući da smo aktivni u svim ovim misijama i sudjelujemo u svim tim misijama, sigurno imamo pravo i temelja tražiti i sudjelovanje u opremanju NATO jedinica obzirom na dosadašnja iskustva sa sigurnošću mogu reći da barem u 4 proizvoda smo konkurentni, dakle ništa preko onog što je moguće, ništa po babu i stričevima, ali sigurno smo barem u 4 ako ne i više, ali u 4 sa sigurnošću mogu reći smo konkurentni i možemo biti konkurentni, prema tome na tom polju sigurno ima prostora za napredovanje. Što se Kluba GLAS-a i HSU-a tiče mi ćemo podržati ove odluke.
Hvala. Slijedeći u ime Kluba zastupnika kolega Miro Bulj u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, kolegice, kolege, angažman Hrvatske vojske, hrvatski vojnik kao jedan brend hrvatski koji je cijenjen u svijetu, naravno cijenjen je stoga šta je hrvatski vojnik nastao u Domovinskome ratu, hrvatski u obrambenome ratu i naravno da je Hrvatska vojska dokazala svoje sposobnosti u teškim trenucima obrane svoga naroda i naravno da je taj brend i njihov angažman mora biti iz više aspekata gledan i analiziran, evo šta je i kolegica maloprije rekla, znači okolnosti se uvijek mijenjaju i to triba znači promatrati iz više aspekata, prije svega i kroz ovaj gospodarsko trgovinski vojna oprema koje ste spominjali uvaženi tajniče, naravno i iz sigurnosti aspekata, ali najbitnije je uza ovo sve što govorimo, znači uz samu sigurnost ljudi naših resursa koji u tim međunarodnim okolnostima doprinose miru i stabilizaciji, da je vrlo bitno da taj diplomatski ešalon bude najbitniji, u biti da i diplomacija radi u interesu razvoja RH i da je to sve povezano to svi znamo, ne može se znači tek tako slati hrvatskoga vojnika, primjera evo spomenuta je maloprije Litva, da bi o tome tribalo širu raspravu voditi jel je to kontraverzno, mi moramo razgovarat o tome naravno da jedna država koja je također sila, ne gleda baš blagonaklono na pojave tih snaga na tome području. E sad koji je tu hrvatski interes, to je sad pitanje osim što smo prodali šljemove litvanskoj vojsci, dal je neki drugi možda problemi u toj kontraverznim operacijama, jel ako netko drugi koje graniči sa tim državama u problemima, ne smatra tu, a sila je, a Rusija je sila, što RH ima iz toga i što ima RH slanjem vojnika na ta područja, postavlja se pitanje, a poglavito kad vidimo da sposobnosti hrvatskog vojnika se urušavaju kad govorimo o borbenom zrakoplovstvu, da li smo mi kao hrvatska diplomacija, hrvatska vojska iskoristili takve operacije, takvo angažiranje hrvatskog vojnika u takvim misijama, bilo i u ovim doli humanitarnim koji su također imali određenih problema u Sredozemlju, bilo i u Iraku, bilo u, sada evo spominje se borba protiv ISIL-a, a kako je i kazano američki predsjednik je u više navrata rekao da je ISIL nestao, da to više nije problem. Znači, u ovome trenutku se postavlja pitanje iz svih tih operacija što hrvatska država ima i dal je hrvatska država u diplomatskom tom aspektu, ajmo odgovorit diplomatski to dobro iskoristila, ja bi reka da nije, nije zbog toga šta gubimo tu sposobnost. Evo ja mogu samo promatrati, mi imamo problem borbenih zrakoplova, evo 2015. upućeni su hrvatski avioni na remont, upućeni su na remont, a mogli su biti upućeni u, tamo gdje su države u NATO-u bez obzira što to nije NATO zrakoplov, međutim, vraćeni su strašno loše napravljeno bez obzira što smo mi u NATO-u jel, mi smo NATO, ti avioni su vraćeni u dijelovima, toga se sićemo, a i ova nabavka aviona je, govorimo sad o Vladi Zorana Milanovića, a i ova Vlada je nije dobro provela ovaj javni postupak, a ja tu ne krivim samo Ministarstvo obrane. Ja tu više krivim diplomaciju jer očito hrvatski vojnik, ako treba negdje po broju stanovnika, broju vojnika, e onda će se hrvatska država, MORH, Vlada kazati ne, u Litvu, mi ćemo poslati 200 vojnika, bez obzira što Hrvatska treba 100 vojnika. Mi ne moramo isključivo štititi ovdje ni američke interese, niti smo mi ovdje Hrvatska vojska za američke interese. Mi isključivo moramo gledati hrvatske interese, a probleme i uzroke, gdje su uzroci određenih ratova kojima je i Amerika jedan od uzroka ne moramo mi baš, a vidimo da nas koči oni baš u nabavci zrakoplova jer ja ne vidim zbog čega, ne vidim niti jedan razlog zbog čega mi nemamo zrakoplove. Ne oni, vjerojatno naša diplomacija ili vjerojatno greške naše diplomacije ili u postupku greške. Znači mi gubimo sposobnost, a u NATO operacijama dajemo najveći broj ljudi kako bi se prikazali koliko smo mi veći za NATO nego što su oni koji su osnivači NATO-a i tako. Ja mislim da hrvatski vojnik i hrvatska diplomacija, MORH tj. i hrvatska diplomacija moraju usko surađivati. Ne isključivo kao što je bio slučaj da dođe pa se samo imenuje bitno da, kao što je bio sa EU Vijećem ili EU, sve ćemo mi napraviti, sve ćemo uraditi, donijet ćemo sve dokumente, sve direktive, a isključivo zbog toga da budemo imali tajnicu Vijeća Europe ili neku drugu ulogu. Onda to treba puno šire gledati, da treba gledati ovaj sigurnosni aspekt i hrvatskog vojnika, uloge hrvatskog vojnika. Ja očekujem da će i hrvatski vojnik biti isto plaćen kao i ovi, kao i njemački vojnik u operacijama koji su u zajedničkim operacijama, da će biti ... [[Govornik se ne razumije.]] jer hrvatski vojnik je zlato kojega ne smijemo tek tako ispuštati, ne smijemo dozvoliti da se taj sustav urušava i očekujem da se ovo otvori šira javna raspravama o svim ovim misijama koje su kontroverzne. Ne moramo mi isključivo gledati interes Amerike, interes Njemačke, interes određenih skupina, interes određenih članica država, nego isključivo hrvatski interes. Isključivo hrvatski interes. Zbog toga Hrvatska vojska je zlato i hrvatski vojnik je zlato, dijamant, izbrušeni dijamant koji se ne smije tek tako bacati pred svinje, da se u blatu valja, a naše političke elite na tom dijamantu ostvaraju samo svoje osobne probitke i svoje osobne interese unutar, znači svjetskih struktura, bilo NATO, bilo EU, bilo vijeće, bilo koja druga institucija, mi moramo štiti hrvatskoga vojnika, hrvatski narod u okvirima u kojima je moguće, ali isključivo u interesu hrvatskoga naroda, hrvatskog gospodarstva. Diplomacija je zakazala u zaštititi sposobnosti Hrvatske vojske, MORH je također zakazalo uz određene pomake o kojima sam govorio. Hrvatski vojnik je kupio, Hrvatska vojska je kupila i haubice, njemačke haubice koje nisu još uvijek u punoj funkciji, a to je narod bome debelo platio. Jednostavno ovdje tražim da se taj hrvatski vojnik, koji je nastao, kao što sam rekao na početku, u obrambenom Domovinskome ratu, zaštiti i jedino da ga se koristi u interesu hrvatskog naroda, pa bilo kojom međunarodnoj operaciji ili bilo čemu. A ne isključivo da bi se netko nekome dodvorio i da bi osobno svoje probitke gledao, bilo u NATO-u, bilo u Vijeću Europe, bilo u UN-u ili bilo gdje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada nastavljamo sa pojedinačnim raspravama. Prvi je kolega Ante Bačić. Izvolite kolega Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, glavni tajniče ministarstva. Pred nama je, evo, kao što smo čuli od državnog tajnika, niz odluka o sudjelovanju OSRH u raznim operacijama i misijama diljem svijeta, što su sve usklađene i usuglašene sa predsjednicom RH i vrhovnom zapovjednicom OSRH i normalno na temelju čl. 7. st. 5 Ustava RH traži se da i mi usvojimo ovaj prijedlog odluka. Bitno je za naglasiti određene ove operacije i misije od kolikog su značaja, ne samo za Hrvatsku vojsku nego općenito i za status RH i cijeloga društva, koje benefite donose, ali i koliko pomaže u samoj vidljivosti i naše vojske, ali i nas kao Hrvatske, kao partnera NATO-u i našim saveznicima. Zanimljiva je upravo ova operacija potpore miru, Sea Guardian u Sredozemlju gdje je prošle godine sudjelovao naš ratni brod Hrvatske ratne mornarice Vukovar sa 33 pripadnika tima i koji je dobio sve pohvale i zahvale NATO zapovjednika i koji je upravo sudjelovao u ovoj operaciji gdje je i kroz vid vježbe, ali i nadzora Sredozemlja, povećavale su se sposobnosti OSRH i za sigurnost pomorske plovidbe, ali i za borbu protiv terorizma, a naravno i sprječavanja krijumčarenja ljudi kroz Sredozemlje i ne trebamo posebno naglašavati koliko je bitno da je naša ratna mornarica, ne samo dobro opremljena, ali i da ima iskustva upravo i za ovakvih misija i operacija i znamo koliko nama znači i Jadran i koliko znači nama i sigurnost, ne samo plovidbe nego i sigurnost cijele obale i svi ljudi koji su vezani i na turizam i na ribarstvo i općenito na cijelu našu obalu. Zato je bitno naglasiti upravo ovu operaciju, kao jednu od značajnijih, gdje smo se iskazali, pokazali kao vrlo kvalitetna vojska i vrlo kvalitetan saveznik i definitivno će nam donijeti upravo ove nove sposobnosti, koristi za u budući rad ne samo Hrvatske vojske, ne samo ratne mornarice, već i obalne straže i svih naših djelatnika, znamo da su sad naši vojnici i mornarička pješadija u Pločama, tako da će ovo iskustvo itekako pomoć. Tu je prijedlog odluke o sudjelovanju oružanih snaga i u Republici Litvi, čuli smo od nekih kolega ovo je vezano ne samo za Litvu, nego za prisutnost NATO saveza i u Estoniji i u Litvi i u Poljskoj. Bitno je naglasit da NATO savez je donio odluku vezano za prisutnost u jugoistočnim dijelovima teritorija saveza i da mi tu smo do sada sudjelovali pod vodstvom SR Njemačke sa 188 pripadnika, 20 borbenih oklopnih vozila i da ćemo to u nastavku 2019./2020. nastaviti raditi. Slijedeća operacija je koalicijskih snaga INHERENT RESOLVE, ona je zanimljiva zato šta je pod vodstvom SAD-a, znamo cijelu problematiku i desetljeće i više koliko traje borba protiv ISIL-a i zašto je bitno da je RH od 2014. jedna od članica globalne koalicije protiv ISIL-a, ne samo protiv same, ne samo iz aspekta same borbe protiv islamske države, već i same eliminacije terorističkih prijetnja i na području normalno Europe, znamo na kojem području Europe se i RH nalazi, koliko je ta ugroza stvarna i kolko naši pripadnici moraju biti u tom dijelu spremni. Ovdje je bitno naglasiti obuka, opremanje, savjetovanje i pomoć zapovjednoj strukturi koju hrvatski vojnici provode koji je bitni na neki način i brend, ali izvozni proizvod naše vojske koja upravo tu obuku i opremanje nudi drugim članicama NATO saveza i koristi to kao svoju prednost i sutra kao svoj proizvod koji u određenoj budućnosti uz ove kacige što su bile vezane za ovu misiju Litvu, možemo sutra i prodati. Što se tiče samog sudjelovanja pripadnika oružanih snaga vezane za misiju Potpore miru NATO misiji u Iraku, tu svoje iskustvo koje je Hrvatska vojska i naše oružane snage upravo imaju iz Domovinskog rata i svih aktivnosti koje su do sada prošle, upravo tu sudjelujemo sa 10 pripadnika kroz obuku samih iračkih snaga kroz izgradnju Vojne akademije u Iraku i to je nepresušno normalno iskustvo koje će i naši vojnici prenijeti i na sami Irak, ali i donijeti od tamo i nastaviti ovdje i na našim učilištima to prosljeđivati. Što se tiče ovog zadnjega, zadnjeg prijedloga odluke vezano za upućivanje oružanih snaga na dužnosti u NATO zapovjednoj strukturi obavezali smo se normalno i kao NATO članica da sudjelujemo u multinacionalnom zapovjedništvu, da vezano posebice za ovaj odjel i sve veće prijetnje u kibernetičkom prostoru, zato je u Estoniji uspostavljen NATO centar izvrsnosti za kibernetičku obranu, znamo da smo u našoj vojsci upravo sazvali i napravili jedan poseban odjel vezan za kibernetičku sigurnost, bitno je da sudjelujemo upravo u ovom vidu zapovjedništva vezano za NATO zapovjednu strukturu sa jednom generalskom pozicijom i prvotno ovo što je bilo u planu, a to je 18 pozicija časnika i dočasnika koji će sudjelovati u samome zapovjedništvu i s time dosada, a i u buduće vjerujem pokazati itekakvu spremnost i obučenost naših časnika i dočasnika, tako da sve u svemu kada pogledamo i sama priznanja koja smo dobili od NATO zapovjednika ili samo vidljivost Hrvatske vojske na terenu i u svim ovim misijama i operacijama, lagano probijanje naše opreme koju počinju kupovati naši saveznici, mislim da itekako trebamo podržati ove sve prijedloge odluka sudjelovanja naših oružanih snaga, normalno uz jednu veliku zahvalu i Ministarstvu obrane, al posebice našim vojnicima koji se i sada u ovom trenutku nalaze diljem svijeta u raznim misijama i operacijama. Hvala.
Na vaše izlaganje imamo jednu repliku, izvolite kolega Stričak.
Evo hvala, kolega Bačiću vi ste u svojoj raspravi naglasili mogućnost terorističkih opasnosti po jug ili jugoistok Europe nakon što je pobijeđena recimo Islamska država, također naglasili ste i da cilj svih ovih akcija je jedan humanitarni karakter, ali i da Hrvatska vojska dobije nove sposobnosti. Ja bi samo ovdje nadodao se na vas da trenutačno u svijetu postoji 25 kriznih žarišta, da nijedno od tih kriznih žarišta ne jenjava, međutim, svjedoci smo da se mnoga ta krizna žarišta u biti zaoštravaju i pogoršavaju. Evo samo toliko. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala kolega, upravo to što ste naglasili, bitno je napomenuti upravo na kojem području se RH nalazi, koliko je zanimljivo čisto kao prometno središte i gdje terorizam može biti itekako zanimljiv u prolasku preko naše granice. Zašto je bitno ne samo u ovom dijelu sa SAD-om, nego upravo i u ovom dijelu vezano za SEA GUARDIAN u Mediteranu zašto naše snage sudjeluju, upravo radi sprječavanja, radi novih sposobnosti i radi toga ne samo da zaštitimo normalno i naše saveznike, NATO saveznike, naše prijateljske europske zemlje, ali da prvenstveno se obučimo, prikupimo znanje, budemo dovoljno vidljivi i da spriječimo sve moguće ugroze i opasnosti koje sutra prijete, ne daj Bože, RH.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, slijedeći je kolega Damjan Vucelić, izvolite kolega Vucelić.
Poštovani predsjedavajući, poštovani tajniče, poštovani kolege i kolegice, ovako evo sada šaljemo 80 ljudi izvan Hrvatske na granici sa Rusijom u Litvu. Mislim vi morate znati da NATO savez nije niti obrambeni savez, a niti mirovni savez. Evo je tu vas slušam cijelo vrijeme govorite NATO savez radi mirovne misije, NATO savez obrambeni savez, ja vas moram podsjetiti da je NATO savez jedna filijala Amerikacima, SAD-u. SAD vodi jednu agresorsku politiku prema drugim zemljama, destabilizira cijele regije po Aziji i po Africi. NATO savez samo provodi politiku SAD-a i Amerikanaca. Vi ne možete očekivati da se mi tj. da se NATO savez zove obrambeni savez ukoliko sudjeluje u trgovanju sa krvlju i sa životima ljudi sa tog područja, svaki dolar, svaki EUR-o koji uđe u SAD, ali i u neke države EU je krvav, to je krvav novac. Amerikanci idu za prirodnim bogatstvima tih država, idu da njihove firme mogu raditi u tim zemljama kako obnavljati te ili ti obnavljati te zemlje sve je pod nekom krinkom uvođenja demokracije. NATO savez je ništa drugo nego jedna filijala tog morate biti svjesni. Ovog trenutka se odvija rat u Jemenu gdje preko 100.000 djece gladuje, koga zanima imate izvješće UN-a pa si pogledajte, za to vrijeme zapad samo gleda i ne reagira, evo čisto da imate jednu činjenicu koja se trenutno događa. Što se tiče Hrvatske, naš predsjednik, predsjednik Živog zida je bio u Begovom Razdolju u Gorskom kotaru, cijelo to područje ima problema sa migrantima, provaljuju u vikendice, provaljuju u planinarske domove, turisti bježe od njih, znači nigdje nema turista na tom području. Hrvatskoj vojsci je mjesto u Hrvatskoj ne u Litvi, ne negdje drugdje nego u Hrvatskoj i Austrija i Mađarska, ali i Slovenija njihova vojska je unutar zemlje čuva si granice. Šta mi radimo? Mi šaljemo u Litvu. Morate, mora građanstvo čut i znat da je NATO sve samo ne obrambeni savez. Moramo razbiti taj mit kojeg vi stalno iznova, iznova ponavljate. Vi ste izabrali da mi sudjelujemo u tom agresorskom savezu to je vama na svijesti, ja sam već spomenuo da je svaki dolar i svaki EUR-o prožet krvlju, to će vama jednog dana bit na savjesti, ali barem budite iskreni prema građanstvu nemojte to pakirati u neke obrambene saveze. Evo, to je to, stav Živog zida da naravno nećemo poduprijeti ovaj prijedlog. Evo, hvala vam.
Hvala. I posljednja pojedinačna rasprava, je rasprava od gospodina Zekanovića. Izvolite.
Govorimo danas o sudjelovanju hrvatskih vojnika u vojnim misijama diljem svijeta u okviru NATO saveza i drugim misijama, govorimo o Sea Guardianu odnosno o zaštiti Sredozemlja od terorizma gdje također sudjeluje ako se ne varam sad je to raketna topovnjača Vukovar koja sudjeluje u kontroli Sredozemlja od terorizma. Ja bi ovdje samo volio istaknuti da je danas što je kolega istaknuo, svijet bio politički ipak bitno drugačiji nego prije 10 godina, bitno je drugačiji nego u ono vrijeme kada se u Hrvatskoj vodio rat ili u vrijeme čak kad smo ulazili u NATO savez. Danas imamo ipak konstelaciju koja se promijenila, u to vrijeme su SAD bile neprikosnoveni vladar politički i vojni svijeta, a danas je politička konstelacija, a reći ću i vojna konstelacija malo drugačija. Evo, ja bih ipak volio malo da se i Ministarstvo obrane s obzirom na sudjelovanje hrvatskih vojnika i u tom prostoru malo sagleda situacija u Siriji gdje Rusija po prvi put nakon hladnog rata, vojno na jedan tihi način porazila NATO savez. Da se malo obrati pažnja na krizu u Iranu, na krizu u Jemenu, na krizu u Libiji. Dakle, danas imamo jedno sučeljavanje ja ću reći opet dvije velesile, mi smo zauzeli stranu, mi smo u NATO paktu, Rusija ne toliko prikriveno danas ratuje protiv SAD-a protiv NATO pakta. Ja bi volio da Hrvatska ima malo bolji utjecaj u tom NATO paktu, na što mislim, mislim konkretno na jednu stvar koju smo skoro pa zaboravili, a to je nabava vojnih aviona. Dakle, da nas SAD uzimaju za ozbiljnog, relevantnog partnera mi bi one famozne lovce imali danas u Hrvatskoj, nažalost ih nemamo. Bojim se da je to odnos kako nas danas eto naši saveznici doživljavaju. Iako bi rekao da je najveća krivica ovdje na hrvatskoj politici, konkretno na Vladi RH koja nije odradila onaj politički angažman, nije lobirajući u Americi uspjela znači stvoriti predispozicije, pretpostavke da Hrvatska danas ima ratno zrakoplovstvo, a danas ga nema. Dakle, stranu smo izabrali ali uvijek kada donosimo i ovakve zakone vodimo računa da se radi o hrvatskim vojnicima koji ili štite Sredozemlje od terorizma ili diljem svijeta tako da budemo jako, jako oprezni. I još jednu stvar koju ja ovdje ne bi zanemario nipošto, a to je financijski aspekt. Sami znate da je NATO pakt sada zadnjih godina znatno povisio kriterije vezano uz udio u BDP-u koji države moraju znači uložiti u svoju obranu, Hrvatska je eto to pokušava slijediti, a ne radi se baš o beznačajnim sredstvima. Volio bi da tu evo ga malo i u ovom domu vidimo na što se ta sredstva troše, koji su točno uvjeti NATO pakta odnosno u što Hrvatska ulaže novac i volio bi da se Hrvatska vlada i premijer Plenković, a naravno reći ću i predsjednica Kolinda Grabar Kitarović malo aktivnije postavi po pitanju lobiranja za političke interese naše domovine. U ovom slučaju govorimo o lobiranju za, kod nabave vojne opreme gdje je očito zakazalo.
Hvala. Želite vi? Izvolite, možete, možete kako da ne. Predstavnik predlagatelja, izvolite.
Hvala lijepo poštovani g. predsjedavajući, ja bi se evo želio zahvaliti svima koji su sudjelovali u raspravi o sudjelovanju pripadnika Hrvatske vojske u različitim misijama i operacijama. Nadam se da ćete tu odluku donijeti na glasovanje i da će to biti kao što je do sada u pravilu uvijek bilo velikom većinom saborskih zastupnika i htio bi samo reći g. Zekanoviću vama, jel' tako, vi ste govorili o tome da od strane SAD-a Hrvatska se ne doživljava ozbiljno ili u tom smislu, jel' tako, ja moram reći da su SAD nama strateški partner i tu uopće nema dileme i mi smo se odavno opredijelili, jel' tako, na kojoj smo strani, jesmo li u istočnoj ili zapadnoj varijanti itd. Ono što treba naglasiti je da i dandanas postoje značajne transfere i vojne tehnologije i SAD-a u Hrvatsku. da toga ne bi bilo da nema tih dobrih prije svega političkih pa onda i vojnih odnosa između SAD-a i Hrvatske. Podsjetit ću vas na helikoptere „Warrior“ koje smo dobili besplatno tako od SAD-a. Isto tako SAD su donijele odluku da će Hrvatskoj pokloniti dva „Black hawka“ i ima još niz drugih projekata na kojima radimo zajedno sa SAD-om, stavljat to u kontekst aviona, ja mislim da nema smisla. U ovom Saboru je bila rasprava i oko aviona i razloga zbog koji cijeli posao nije realiziran. Hrvatska na to jednostavno nije mogla utjecati, to se odnosi između SAD-a i države Izrael i to je izvan kažem, mogućnost Hrvatske u tom trenutku bilo, hvala lijepo.
Replika, izvolite.
Poštovani državni tajniče, hvala na komentaru, dakle da ne bude nesporazuma, ja nisam protiv sjevernoatlantskih integracija, ja sam za, ja smatram da smo mi izabrali pravu stranu, ja sam ovdje istaknuo samo jednu jako bitno stvar, da se svijest geopolitički i vojno zadnjih 10 g. bitno, bitno promijenio i da bi volio da mi kao Sabor, znači malo raspravljamo i tome i da hrvatska javnost malo i spozna da vrijeme ulaska našeg u NATO pakt nije konstelacija kao što je danas. Što se tiče nabave vojnih aviona, tu se s vama ipak neću složiti, ja smatram da je to bio jedan ključni moment gdje je hrvatska Vlada stvarno morala lobiranjem, političkim angažmanom napravit da mi te avione imamo. Vi ćete reći nije se mogli, ja ću, moje mišljenje je da se moglo, ostat ćemo na svojim pozicijama, ja smatram da je tu zakazala znači ne toliko Ministarstvo obrane, smatram da je ono odradilo dobar posao nego premijer i Predsjednica da su zakazali u lobiranju po tom pitanju.
Hvala. Time zaključujem raspravu o Prijedlogu odluke o sudjelovanju OS-a RH u operaciji „Sea guardian“ do Prijedlogu odluke o upućivanju pripadnika OS-a RH na dužnostima u NATO zapovjednoj strukturi, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog odluke o sudjelovanju oružanih snaga RH u operaciji potpore miru „SEA GUARDIAN“ u Sredozemlju. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Naglašavam da čl. 7., čl. 6. Ustava RH određuje da je za donošenje odluke potrebna većina glasova svih zastupnika, dakle 76 glasova. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o sudjelovanju oružanih snaga RH u operaciji potpore miru „SEA GUARDIAN“ u Sredozemlju, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 99 za, 2 suzdržana i 6 protiv donesena odluka o sudjelovanju oružanih snaga RH u operaciji potpore miru „SEA GUARDIAN“ u Sredozemlju.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda, to je: - Izvješće o zahtjevu za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „67 je previše“ Podnositelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav na temelju članka 60. Poslovnika Hrvatskog sabora. Molim predstavnika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav i potpredsjednika Sabora, g. Željka Reinera da dodatno obrazloži izvješće, izvolite kolega Reiner.
Hvala poštovani g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora je na svojoj 55. sjednici održanoj 17. lipnja ove godine raspravio zahtjev za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „67 je previše“ koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavio organizacijski odbor građanske inicijative „67 je previše“. Viste izvješće o tome kako je, sažetak izvješća kakva je bila diskusija na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav doboli u pisanom obliku pa ću ja sada vam samo pročitati zaključak koji je odbor donio. Temeljem članka 127. stavka 2. Poslovnika Hrvatskog sabora poziva se Vlada RH da provjeri broj i vjerodostojnost popisa birača i zahtjeva za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „67 je previše“ koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavio organizacijski odbor građanske inicijative „67 je previše“ aktom pod brojem KLASA 014-01/19-01/01 URBROJ 361-19-04 od 13. lipnja 2019. g. te da izvješće o privedenoj provjeri dostavi Hrvatskom saboru. Također poziva se Vlada RH da provjeri da li su se potpisi prikupljali sukladno odredbi članka 8. c Zakona o referendumu i drugim oblicima osobnog sudjelovanja u obavljanju držanja vlasti i lokalne i područne odnosno regionalne samouprave. To bi bilo otprilike izvješće o zahtjevu za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „67 je previše“, hvala lijepa.
Hvala. Na vaše uvodno obrazloženje imamo jednu repliku, kolega Zekanović.
Poštovani kolega Reiner, zanima me hoće li se dogoditi ona situacija kao što se dogodila prošli put a mislim da Ministarstvo uprave bez obzira na kadrovske promjene koje su se dogodile tj. događaju se upravo i situacija koja se dogodila u APIS-u? I volio bi da nam malo evo objasnite što se tu u APIS-u događalo jer zapravo nitko ne znam jer nitko nije imao uvid u valjanost potpisa. Radi se o jednom skandaloznom ponašaju da u 21. st. na jedan krajnji nedemokratski način se onemogući volja građana i evo zanima me kod ovog referenduma, evo trećeg u nizu u mandatu ove Vlade, kakav će bit stav, hoće li i ovaj put netko dobiti nalog da se referendum mora rušiti i hoće li građani koji su potpisali referendumsko pitanje, moći imati uvid u svoje potpise a nisu ga imali?
Dobro, otvaram raspravu o Izvješću o zahtjevu za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „67 je previše“. Prvi prijavljeni u ime Kluba zastupnika MOSTA nezavisnih lista je kolega Robert Podolnjak. Izvolite kolega Podolnjak.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. U ime Kluba zastupnika MOSTA želim odmah naglasiti da mi ovaj predloženi zaključak nećemo prihvatiti. Naizgled riječ je o vrlo kratkom, jednostavnom i rutinskom zaključku kakvi su bili i mnogi prije ovoga, a radi se o tome da nakon predaje potpisa građanske inicijative traži se provjera tih potpisa i povratno izvješće Hrvatskom saboru jesu li ispunjeni formalni preduvjeti odnosno jel je prikupljeno dovoljan broj potpisa. Međutim, u ovom zaključku to nije rutinska stvar jer se predlaže i to je ključno da se poziva Vlada RH da provjeri da li su potpisi prikupljani sukladno odredbi člancima Zakona o referendumu i da o tome izvijesti Hrvatski sabor. I upravo je problem u tome što se zadužuje Vlada RH da izvrši provjeru, a upravo ta stvar je sporna sa više različitih stajališta. Kao prvo mi imamo jedno vrlo ružno iskustvo sa provjerom potpisa od strane Vlade RH i Ministarstva uprave od prije godinu dana od prošlih inicijativa koje su otprilike u ovo vrijeme odnosno negdje u lipnju prošle godine svoje potpise donijele ovdje u Hrvatski sabor i svi znamo i dobro se sjećamo te mučne epizode kako je Vlada uz Ministarstvo uprave, uz njihovo povjerenstvo, uz APIS ukrala referendum koji je potpisalo 400.000 građana. I još se jako dobro sjećam toga da sam učinio sve, kao i moji kolege zastupnici u ovom Hrvatskom saboru da ustanovimo je li točno i objektivno izvješće koje je podnijeto da nema dovoljnog broja potpisa. Činjenica je koje se nažalost jako dobro sjećam, da ni jedan zastupnik u ovom Hrvatskom saboru, ali niti jedan zastupnik u najvišem tijelu, najvišem predstavničkom tijelu nije imao pravo uvida u taj materijal koji su donijeli organizacijski odbori građanskih inicijativa i uvide u potpisne liste koje su radili u APIS-u, u povjerenstvu Ministarstva uprave i na temelju čega su oni utvrdili da ima 40 ili više tisuća nevažećih potpisa. Nitko od nas, nakon svih pismenih zahtjeva, traženja nije uspio vidjeti niti jedan jedini nevažeći potpis od tih 40.000. I sve to je nažalost prošlo bez veće reakcije u javnosti, a ukradeno je, pazite referendum je ukraden ogromnoj brojci građana koji su to potpisali, 400.000 građana. Morao sam podsjetiti na tu ružnu epizodu koja se dogodila prošle godine s potpisima dviju građanskih inicijativa i sada ponovno se predlaže isti zaključak, ko da nismo imali jedno ružno iskustvo ponovo se traži od Vlade da provjeri ispravnost, točnost i broj potpisa. Naravno da će Vlada to povjeriti Ministarstvu uprave, oni će osnovat povjerenstvo i možda jedina dobra stvar u cijeloj priči je što ovaj puta ima daleko veći broj potpisa nego što je potrebno, ima dvostruko više potpisa od broja koji je potreban. Sva sreća, jer se u suprotnom stvarno bih bojao hoće li Ministarstvo uprave naći ogroman broj nevažećih potpisa koje opet nitko neće moći ustanoviti jesu li stvarno nevažeći ili nisu ili se birači ne znaju potpisati, jesu li zaboravili svoje ime ili krivo pišu prezime, jesu li zaboravili svoj OIB ili zapravo ne znaju koji broj uopće koji broj trebaju unijeti ili neki treći imaginarni razlog koji je serviran u izvješću Vlade koji smo dobili prošle godine. Ovdje čak ima još veći razlog da se ne prihvati ovo izvješće, nego onaj koji je bio prošle godine. Naime, u ovom konkretnom slučaju radi se o inicijativi koja svojim referendumskim pitanjem traži izmjene Zakona o mirovinskom osiguranju, dakle traži izmjene zakona kojeg je predlagala Vlada RH, a ovdje ga je prihvatila, izglasala parlamentarna većina kao dio tzv. mirovinske reforme. Dakle, ovdje se nedvojbeno radi o klasičnom sukobu interesa, kako će dakle Vlada koja apsolutno u čitavom prikupljanja potpisa nije podržavala građansku inicijativu, koja je činila sve što je mogla da odgovori građane od potpisivanja te inicijative, koja je bezbrojnim reklamnim spotovima reklamirala i vodila svoju protureferendumsku kampanju, novcem svih nas koji plaćamo poreze, što je nažalost na kraju priče Ustavni sud rekao da je to sasvim ok što oni to rade jer do referenduma još nije došlo i sada bi ta ista Vlada koja se ogorčeno borila protiv toga da građanska inicijativa, da sindikati prikupe dovoljan broj potpisa, sada se njoj povjerava da ona vrši provjeru potpisa. Upravo zbog takvih situacija gdje je naprosto iz aviona vidljivo da postoji sukob interesa, zbog toga i sličnih situacija drugdje u svijetu ili u Europi jer Venecijanska komisija svojim smjernicama, svojim kodeksom u različitim mišljenjima preporučila državama članicama Vijeća Europe da u svojem zakonodavstvu kojim reguliraju referendum građanske inicijative provjeru potpisa to povjere jednom neutralnom, nezavisnom tijelu. Baš iz ovih razloga. Po logici stvari kada građani traže referendum o tome da, da predlažu neki zakon koji je protivan postojećem pravnom uređenju, kada predlažu nešto što je sasvim jasno protivno interesu i politici aktualne vlade, ne može Vlada biti ta koja će provjeravati broj potpisa ili na bilo koji način sudjelovati u tom postupku utvrđivanja jesu li ispunjeni formalne pretpostavke za raspisivanje referenduma. To je toliko jasno da zapravo ja uopće ne bi trebao obrazlagati za govornicom Hrvatskog sabora, ali moram radi javnosti i moram ukazat da u svim mišljenjima Venecijanske komisije, u svim smjernicima i kodeksu dobre prakse traži se da provjeru potpisa radi jedno neovisno tijelo. I mi takvo neovisno tijelo imamo, to je Državno izborno povjerenstvo. I trebalo je i Zakonom o referendumu urediti da tu provjeru i sve ostalo radi Državno izborno povjerenstvo. I da vas podsjetim kolegice i kolege, mi smo ove godine donijeli novi Zakon o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe i referenduma. I u tom zakonu smo definirali da će financiranje referendumskih aktivnosti pratiti Državno izborno povjerenstvo, kao što to čini za političke stranke, za nezavisne kandidate u pojedinim izborima tako će to činiti i za građanske inicijative kada, kada počnu prikupljati potpise za određeni referendum i eventualno kad dođe do referenduma u sklopu referendumske kampanje. I zakon se primjenjuje zapravo već na ovu građansku sindikalnu inicijativu koja je prikupljala potpise. Dakle, Državno izborno povjerenstvo je aktivno već zapravo radilo od samoga početka kada su sindikati počeli prikupljati potpise i oni su morali izvještavati o financijskim aspektima referendumske kampanje Državno izborno povjerenstvo. Međutim sada, u drugom dijelu priče kada su potpise prikupili upravo bi bilo logično da taj proces u cijelosti radi Državno izborno povjerenstvo. Naravno da je to obećano u medijima kada je ministar Kuščević govorio da priprema novi Zakon o referendumu koji priprema, priprema i koji je dugo u pripremi i svako malo se pojavi da je to već u nekoj završnoj fazi, ali bojim se da mi taj zakon nećemo vidjeti tijekom ovoga mandata. I bojim se da ga nećemo vidjeti na onaj način kako se on reklamira nedavno u medijima kao zakon koji će malte ne u Hrvatskoj oživjeti švicarski model referenduma. Živi bili pa vidjeli, ali je nužno upozoriti da ovaj mali rutinski zaključak ni po čemu nije rutinski on je podsjećajući nas na prošlogodišnju epizodu, nešto što ovaj Hrvatski sabor ne smio izglasati i na takav način poslati poruku Vladi da je dužna izmijeniti Zakon o referendumu, ugraditi u taj zakon odredbe da se ovaj proces provjere potpisa povjerava Državnom izbornom povjerenstvu, kao što Državno izborno povjerenstvo sudjeluje na početku postupka kada, kada je riječ o financijskim aspektima i naravno kada i sam referendum u provedbi i tada je to posao Državnog izbornog povjerenstva odnosno posebnog povjerenstva koji se imenuje za određeni državni referendum. Problem je jedino ova faza postupka koja je zapravo u potpunosti neregulirana i zbog toga nam se dogodilo prošle godine da referendum nije raspisan, da formalno nisu ispunjene pretpostavke za raspisivanje referenduma, a svi smo zapravo znali da je referendum ukraden i da postoji ogroman broj potpisa koji nisu priznati i nitko, nitko se nije mogao uvjeriti što je zapravo nepravilnoga u tim potpisima. I zbog toga nećemo podržati ovaj predloženi zaključak, tražimo od Vlade RH da što prije predloži Zakon o referendumu na tragu onoga što je i pisalo u javnosti, da će barem ovi zakonski aspekti koji se mogu regulirati zakonom, a ne Ustavom biti takvi da odgovaraju švicarskom modelu referenduma. A ako mogu reći što sto znači za nas u Klubu MOSTA nezavisnih lista, to je slijedeće da bi trebalo značajnije produžiti vrijeme prikupljanja potpisa građana, a to znači da sadašnjih 15 dana treba produžiti na jedno puno duže razdoblje, ako navedemo da je to u Švicarskoj 18 mjeseci za ustavnu inicijativu, pazite 18 mjeseci, godinu i pod dana da prikupe 100 000 potpisa, nešto manje od 2% od ukupnog broja birača koliko ima danas Švicarska u razdoblju od godinu dana. Za zakonodavni referendum je 50 000 potpisa i rok od 100 dana, moram reći da bih ja bio čak presretan kada bi ovaj manji rok od 100 dana bio prihvaćen u našem Zakonu o referendumu ali mogu sanjati da netko predloži u Vladi godinu i pol dana. I da ne zaboravim jedan važan aspekt, u Švicarskoj je slobodno prikupljanje potpisa, svaki građanin koji je dio inicijative ili za određenu građansku inicijativu želi prikupljati potpise, može to činiti bilogdje, na javim mjestima, kući, među prijateljima, među rođacima i objašnjavati razloge određene građanske inicijative. Kod nas nažalost znate koliko je to nemoguće i koliko je to podređeno pravilima koja postoje gdje lokalne jedinice to onemogućavaju. Ako ta dva aspekta se budu regulirala novim zakonom, onda će on imati sasvim sigurno šanse da bude prihvaćen u Hrvatskom saboru, hvala.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-u u ime kojeg će govorit poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Pred nama je zaključak koji je donesao temeljem Poslovnika Hrvatskog sabora tijelo koje je za to nadležno a to je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Ja bi pošla prije zaključka je napisana jedna rečenica koja mislim da otvara ono što je problem odnosno što je tema, kaže međutim s obzirom na nedostatna zakonska rješenja koja reguliraju pitanje referenduma, naglašena je potreba poštivanja dosadašnje procedure prilikom postupanja sa zahtjevom za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „67 je previše“. Što je referendum? Referendum je oblik izravnog izjašnjavanja građana o nekim pitanje od osobne važnosti za užu ili širu zajednicu i kad raspravljamo o ovoj temi, možemo raspravljati na dva načina. Jedna je tema što je to referendum i što se s tim treba dešavati, a drugo je što je bilo pitanje ovog referenduma. Ja sam sigurna da se svi možemo složiti u jednom a to je da nam je potrebno što prije zakon kojim bi bilo definirano način, što je referendum, kojim bi bilo definirano kako je postupak prikupljanja potpisa, gdje se ono može obavljati, način na koji je provjera i vjerodostojnost tih potpisa, tako da naravno ova tema zaista što se tiče nas u GLAS-u, mi se zalažemo za to da što prije bude donesen zakon kojim će to biti regulirano. Ono što se bojim da u ovom sazivu Saboru taj zakon neće biti, mi vidimo da smo bombardirani sa niz zakona koji idu u prvo čitanje, u drugo čitanje, koji su više tehnički, kojima se usklađuju neke stvari a ovo što je jedna od ozbiljnih tema, nismo niti će biti niti će doći na ovu sjednicu iz jednostavnog razloga što bi se pokazalo niz problema koji jesu i svi znamo da kad je pitanje referenduma da prvi problem koji je je ono što je pitanje za koje se skuplja potpis, da li raspisivati referendum ili ne. Tu imamo pokrivenost djelomično Ustavnom ali nemamo do kraja i jednako tako se i to treba definirati. Zatim mjesta na kojim se prikupljaju potpisi, način na koji je, rokovi koji jesu i onda imamo slijedeću temu a to je tema provjera broja i vjerodostojnosti. Kolega i tu vidim da je u raspravi bilo, kaže jedna od tijela koji to može napraviti je DIP. Znate tko za DIP. Znate tko za DIP provjera broj potpisa i vjerodostojnosti? APIS. APIS je tvrtka koja je pola je vlasnik RH, pola je vlasnik grad Zagreb i jedno 15-ak godina pokušavaju riješiti to vlasništvo ali nisu uspjeli riješit. Slijedeće je potpis koji će biti prikupljeni, bit će prikupljeni za Predsjednicu, dakle mi imamo krajem godine izbor za Predsjednika odnosno Predsjednicu RH, ove sve kandidature koje su dane a imamo sad 8 kandidata ako ja to dobro mogu pobrojati, ja sam sigurna da će ih biti 10-ak, oni samo su rekli da bi htjeli biti ali bi zaista i bili, oni moraju prikupiti potpise, predaju te potpise, sjećamo se jednog kandidata koji je predao potreban broj potpisa koji su bili napisani nevidljivom tintom koju je vidio samo on, oni će morati prikupiti sve te potpise i tad će DIP provjeravati ali zar neće oni to provjeravati? Za njih će ponovno to provjeravati APIS. Ali pritom nitko neće provjeriti da li je taj potpis koji je tamo recimo dan prije 5 g. kad se je skupljao jednako tako potpis. Da li potpisi koji budu su možda skupljani kad je bilo u pitanju europski izbori, kad je netko kao nezavisni kandidat išao na europske izbore. Da li su ti potpisi možda skupljani ka se netko kandidirao za gradonačelnika ili načelnika, jednako tako morate skupljati potpise. Dakle ta provjera potpisa ako nitko nikom ne vjeruje i vrlo teška je i otvara niz pitanja i niz dilema, u jednom trenutku mi moramo reći da netko nekom vjeruje jer inače od toga nema ništa. Dakle, tko će reći da netko tko je išao kao nezavisni kandidat za europske izbore, dio tih potpisa neće posložiti u kutije, staviti drugačije naslovne strane, ime i prezime, potpis, OIB odgovara i reć ovo su potpisi koji su za predsjedničkog kandidata? Da netko neće neke druge skupljanje potpisa koristiti za ovo. Dakle, to su neke manipulacije s kojima se mi ne možemo domisliti, pa da li će to Vlada u ovom trenutku učiniti ili će to bio DIP, uvijek radi jedno te isto tijelo, to je APIS. Kada idete u 5000 potpisa, recimo trebate za gradonačelnika grada Zagreba, skupite potpise, date i znamo kako, DIP vam provjerava do prvih 5 tisuća, iza toga, ako je to u redu, on dalje više sljedeće ne provjerava, bez obzira koliko ste dali ili za predsjedničke 10 tisuća. Dakle, to je nešto što u jednom trenutku treba se donijeti odluku i treba se vjerovati tijelima. Ako nitko nikom ne vjeruje, nikad ne možemo doći na zelenu granu. Ali ono što sam apsolutno sigurna, a to je da jedan zakon kojim će biti definirano sve ove teme, dileme i upitnici koji su nam nad glavom ili u stvarnom životu, trebamo imati zakon koji definirati referendum, koji će definirati broj dana, koji će definirati možda i neke druge, gdje se može, pod kojim uvjetima, kako se rade provjere i sve ostalo, apsolutno o tome treba govoriti, o tome treba sjesti i to treba definirati, tim više što, evo, ja ću ponoviti tu rečenicu, kaže obzirom na nedostatno zakonsko rješenje. Mi uredno u ovom dopisu priznajemo da su nam nedostatna zakonska rješenja, ali da bi dobili dostatna, odnosno ona kojim će definirati, nismo napravili ništa. I druga tema je tema je inicijativa 67 je previše. Zaista ja moram reći da su svi ti potpisi koji su skupljeni, skupljeni s jedne strane mi se činilo da im je ide na ruku što je to bio period kada je bila kampanja za EU izbore pa onda to možete djelomično koristiti i za to, ali se svi dobro sjećamo da je skupljeno u vremenu u kojem je bilo u cijelom svibnju od 31 dana je bilo 27 dana kiša, da se vrlo teško, u teškim uvjetima skupljalo potpise. To je bilo s jedne strane ovako globalno vezano uz klimatske promjene i uvjete pod kojim je bilo, a s druge strane, bila je izuzetno žestoka kampanja Vlada koja je cijelo vrijeme pokušavala reći da je to bespotrebno, da rješenje koje imaju je najsavršenije moguće. Kampanja je bila na način da su se koristili svi mediji, bili su naručeni spotovi, spotovi koji su bili financirani i koji su financirani iz, svi građani RH bez obzira što o tome misle ili ne misle su financirali, htjeli ili ne htjeli, sve te spotove. Jednako tako, nekoliko puta sam rekla i to ću ponoviti sa ove govornice. Mi u Klubu GLAS-a apsolutno smo na stanovištu da postoje teme, postoje zaista stvari o kojima se može definirati kroz referendum. Kad je riječ o ovom referendumu 67 je previše, ima ljudi koji svojim poslom mogu raditi do 67 i treba im omogućiti. Oni koji mogu raditi do 67, do 68, do 70, apsolutno im treba omogućiti. Ali ne prisiliti sve na to, a oni koji ne mogu onda ih penalizirati. To jednostavno nije dobro zakonsko rješenje, to smo govorili o tome kad je bila mirovinska reforma. O tome smo i govorili kada je bilo skupljanje potpisa za 67 je previše. Ja uvijek govorim i nastojim govoriti o stvarima o kojima nekako mislim da se razumijem. Pitam bilo kog od vas, da li bi vi na svoj krov poslali limara ili nekog tko vam treba pokriti krov recimo, crijepom, a on ima 67 godina i trebaju mu dva pomagača da ga stave na taj kroz da bi on zamijenio limove ili zamijenio crijepove. Ne bi. Prema tome, postoje sigurno zanimanje gdje je apsolutno nemoguće raditi do 67, a oni koji ne mogu, ne ih u tom smislu penalizirati nego zaista to treba sa puno, puno energije i truda i angažmana definirati na drugačiji način. Mi apsolutno se zalažemo i mislimo da je izuzetno dobro da referendum zaista kao oblik izravnog izjašnjavanja građana treba biti, ali treba ga definirati. On ne treba i svako referendumsko pitanje se pretvoriti u svjetonazorsko pitanje, pretvoriti se u pitanje lijevih ili desnih i ne treba zaista referendum koristiti na takav način. Ali, da bi to bilo moguće, moramo imati zakon koji će to definirati. Mi ga nemamo. Ja sam apsolutno sigurna da u sazivu ove Vlade, nećemo ga skoro ni dobiti. Neki novi ministar ili ministrica uprave, bi bilo nekako zadužena po resoru da pripremi taj zakon i da s tim zakonom dođe ispred zastupnica i zastupnika. Sigurna sam da neka nova ministrica ili ministar uprave neće ići tamo, neće se izlagati da mora odgovarati na pitanja na koja ne želi razgovarati. Do tad imamo ova nedostatna zakonska rješenja i bilo bi dobro da tu provjeru potpisa koja je potrebna, nadam se da i tih 700 tisuća sasvim ih je dosta, da neće se tu dokazivati nešto drugo, ali onda dolazimo do pitanja raspisivanja referenduma i vidjet ćemo koje doba će doći pitanje ovog referenduma jer nijedno doba za sada vladajuću strukturu neće biti dobro doba. Ako će biti jesen, neće biti dobro, onda je zasjedanje, odnosno predsjedanje Hrvatske EU-om, pa onda ćemo mi se ili pripremamo ili će biti predsjednički izbori ili ćemo se pripremati za parlamentarne izbore i ono što sam ja sigurna, a to je da će vladajući probati sve učiniti da što duže ovo pitanje da se razvodni pa da se vidi, da li da ili ne jer sam sigurna da nema vremena u kojem ili vrijeme nijedno u kojem će im odgovarati da se zaista i ovaj referendum raspiše. Tako da tu treba i raspravu o ovom nekako mi u Klubu GLAS-a gledamo u nekako u 3 dijela, prvi dio zaista, definirati zakon i definirati kako se referendumi provode. Drugi dio, i tu definirati niz stvari, drugi dio što je tema bila ovog pitanja, a treća stvar koja je zapravo najvažnija. Hajmo pratiti i vidjeti što će biti s ovim. Da li će se to dugo jer sada imamo naravno, pa ćemo dobiti nekog novog, novu osobu na čelu Ministarstva uprave, pa kad se ta nova ili stara osoba snađe, pa kad krene provjeravati potpise, pa koliko će trebati vremena, pa u kojem vremenu treba provjeriti potpise, pa način na koji će se to potpisivati, ono što sam ja apsolutno sigurna, a to je da će učiniti sve da tog referenduma kojom, kojim se dira u mirovinsku reformu u kojem se vladajući kunu da je nešto najbolje što su mogli proizvesti, a ja sam u to sigurna da je to najbolje jer bolje od toga ne mogu, teško da će do tog referenduma tako skoro doći da ne bi zasjenio predsjedničke, pa da onda ne bi ušao u neku, neku drugu priču, tako da ono prvo pitanje da imamo zakon kojim su definirani neki postupci, neki rokovi onda bi taj zakon trebali poštivati. Sve dok tog zakona nemamo, dok imamo kao što je navedeno nedostatno zakonska rješenja u tome se vladajući izuzetno dobro snalaze i mi ćemo zasigurno i ovo zasjedanje sabora što se tiče referenduma završiti sa nedostatnim zakonskim rješenjima. Hvala lijepo.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, klub, što se tiče merituma Klub SDP-a će podržati ovaj prijedlog zaključka, a ako dođe i neki drugi prijedlog zaključka kojim bi se bilo koje drugo tijelo pozvalo da provjeri potpise nećemo imati ništa protiv toga, samo dakle da se procedura nastavi. Ovakve rasprave obično dobro dođu da se podsjetimo povijesti, pa ajmo od same povijesti. Dakle, ova odredba u Ustav je došla 2000. godine na zahtjev HSP-a, dakle kao uvjet za njihovu potporu njihovih 5 glasova tada ustavnim promjenama jer je bilo na knap, pa da bi se osigurala, da bi se sigurno osigurala prolazak ustavnih promjena ta odredba je stavljena u Ustav i zastupnici HSP-a glasali su za te ustavne promjene. I prvi referendum koji je bio pokušan po toj ustavnoj odredbi da se raspiše bio je onaj o suradnji s Haškim sudom koji se nije raspisao iako je pretpostavljam bilo skupljeno određeni broj potpisa. Nakon toga je došlo još jedno petljanje po Ustavu, kao također posljedica određenog političkog kompromisa, to je da se ukine cenzus koji je potreban da bi se odluka na referendumu donijela. Tako do 2010. godine teoretski možemo Ustav promijenit sa jednim glasom na referendumu, što samo po sebi, što samo po sebi stavlja manji naglasak na sam referendum i na referendumsku kampanju, a povećava važnost prikupljanja potpisa i procesa koji je kod prikupljanja potpisa. I onda se naravno dogodi da imamo striktno regulirano ono što je manje bitno, a uopće nemamo regulirano ono što je jako bitno, a to je sam način skupljanja, skupljanja potpisa i odlučivanja o ustavnosti pitanja itd. Gospođa Mrak Taritaš je govorila o tome što bi trebala nova ministrica ili novi ministar uprave prvo napraviti, ja tu imam svoje viđenje, a to je da bi trebala predložiti Vladi ili trebao predložiti Vladi da napiše pozitivno mišljenje na prijedlog ustavnih promjena koje su upravo u proceduri u saboru, to bi trebao napraviti, to bi bilo najlakše. Jer problem sa reguliranjem referendumske materije nije toliko u Zakonu o referendumu već u Ustavu, a to je da nema ograničenja, ograničenja toga o čemu se mogu prikupljati potpisi odnosno o čemu se može raspisat referendum, a koje teme nisu podložne referendumskom izjašnjavanju i drugo da nema propisan minimalni broj glasova koji bi bio potreban da bi neka odluka bila donesena na referendumu, jer onda ima smisla referendumska kampanja. Ovako je najveći naglasak na prikupljanju potpisa. A kada se, kada se riješe te dvije stvari onda neće biti niti ovolike tenzije ni kod ovog pitanja o prikupljanju potpisa, provjere njihovog broja itd., itd. i ljudi će se možda i lakše odlučivati na potpisivanje. Što se tiče konkretno ovog referendumskog pitanja i ovoga zahtjeva, ovo je nekakvo zagrijavanje za raspravu koja će se pretpostavljam dogoditi kada parlamentarna većina odluči ocijenit ustavnost ovog pitanja ili barem kada bude odlučivala o tome da referendumsku inicijativu odnosno zakone koji se predlažu prihvati i bez referenduma. Naime, ja, meni se ne čini logično da Vlada riskira u izbornoj godini provođenje referenduma na kojem bi bila hametica potučena, njihova najbolja kako oni kažu reforma, a s druge strane prihvaćanjem ovih prijedloga u stvari ne gube puno jer oni i onako stupaju na stupaju na snagu 2030. i neke ili nešto prije, pa onda možemo očekivati da će s figom u džepu to prihvatiti, a nakon toga kad prvi put bude u prilici i kada padnu tenzije oko ove teme da će i onda ponovo napraviti isto, ali to su samo naravno pretpostavke koje možemo i ne moramo točno pretpostavljati. Mi smo podržali ovu referendumsku inicijativu, pozvali smo i naše članove i glasače i simpatizere da potpišu, većina nas je i osobno potpisala zahtjev za referendum i logično je dakle da podržimo i one odluke koje će dovesti do ispunjenja cilja, koje su, koje referendumska inicijativa zacrtala, ali također ne smijemo ne spomenuti da je suprotno dosadašnjim običajima Vlada imala i promidžbenu kampanju protiv, navodno protiv, protiv ove inicijative, a u stvari moj dojam je da je time još samo dodatno motivirala ljude koji su ionako bili iziritirani nepravdom koja, koju je ovaj zakon već izazvao da dodatno potpišu. Tako da mislim da je jedan dio zasluga za uspjeh ove inicijative barem u dijelu prikupljanja potpisa pripada i Vladi i šteta je to ne spomenuti, da im se i na taj način oda jedno priznanje. Uostalom, ova kampanja je i ministra koji nije bio toliko u fokusu javnosti tijekom dosadašnjeg dijela svog mandata vinula među top 3 ili top 4 onih ministara za koje javnost smatra da najlošije rade svoj posao, pa evo što mu je to trebalo i ovog drugog koji je brojao potpise isto. Ovaj tako da, tako da podržat ćemo ovakav zaključak, želimo da naravno Vlada pobroji potpise, da nam utvrdi koliko je potpisa predano. Očekujem da će se ovaj put obzirom na veliki broj predanih potpisa, da će se provjera vršiti na uzorku i da će bit nešto brža i nešto manje koštati nego ova prošla i u tom smislu naravno čekamo ovu jesenju raspravu o ovome referendumu kada ćemo ipak bit malo više disonantnih tonova nego danas. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika MOST-a kolega Sladoljev je zatražio stanku, će zatražiti stanku koliko sam shvatio. Izvolite.
U ime Kluba MOST-a tražim stanku u vezi činjenice da se konzultiramo što, dakle raspravljamo o referendumu, a u Hrvatski sabor nam dolazi čovjek, dakle bivši ministar u najviše zakonodavno tijelo dakle koji je ubojica referenduma. Smatramo to neprihvatljivim, dakle HDZ je inače dakle protureferendumski cijelo vrijeme bio, dakle on kad je na vlasi njemu referendumske inicijative ne pašu. Sad imamo i činjenicu da će on u saboru dakle zastupati također svoje stavove, ne vjerujemo da će se odnos prema referendumu promijeniti ako dođe neki drugi ministar pogotovo Josipa Rimac, mi smo kolege iz MOST-a otišli u Ministarstvo uprave, tražili smo tih 30.000 potpisa tzv. nelegalnih, nikad ih dobili. Smatramo da je skandalozno dakle da u Hrvatski sabor dolazi ubojica referenduma, da on u svojoj ostavci nije obrazložio niti jednu jedinu stavku zbog čega daje ostavku, nego on kao uteg Vladi, a temeljno bi bilo njegova ostavka što je on zapravo srušio referendum o izbornom zakonu. Tražimo od Hrvatskog sabora da raspiše referendum o izbornom zakonu, smatramo to jednom od glavnih reformi dakle u RH i nemoguće se referendumske inicijative provoditi kad nekoj stranci nekad paše, a kad ne paše s obzirom bili na vlasti, MOST nezavisnih lista je uvijek za referendumske inicijative bez obzira da li to nama politički paše ili ne paše jer smatramo da je volja građana najbitnija.
Hvala lijepo. Naravno da ću dati stanku. Prema tome vidimo se u 15 i 20 minuta. STANKA U 15,10 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,20 SATI]] Evo ga, nastavit ćemo sad sa daljnjim radom pa će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, evo ispred Kluba HDZ-a reći ću ukratko o prijedlogu ovog zaključka. Sukladno Zakonu o referendumu predsjedniku Hrvatskog sabora upućen je od strane građanske inicijative „67 je previše“ zahtjev za raspisivanje referenduma uz dostavu potpisa kao dokaza da je raspisivanje referenduma zatražio potreban broj birača. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav je sukladno Poslovniku donio zaključak da se potpisi pošalju na provjeru Vladi RH te da se nakon toga izvješće o provjeri dostavi Hrvatskom saboru. To je uobičajena procedura i mislim da se svi u biti trebamo složiti sa ovakvim prijedlogom zaključka Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Također mislim da nije dobro stalno dovođenje u sumnju rada naših institucija pa tako u ovom slučaju i Ministarstva uprave koje će provesti ovu provjeru potpisa. I sami smo zaključili da važeći Zakon o referendumu ima određenih praznina i da shodno tome trebamo postupiti prema praktički do sada već uobičajenoj proceduri sukladno Poslovniku smo zato i donijeli ovakav zaključak, a sigurno je da ćemo u skoroj budućnosti donijeti novi Zakon o referendumu kojim će se postojeće pravne praznine razriješiti i sigurno ćemo u budućnosti imati potpuniji Zakon o referendumu koji će preciznije propisivati sve faze postupka provođenja referenduma i na taj način nećemo više imati ovakvih nedoumica koje se sada na neki način ističu. Evo, sukladno svemu rečenom ističem da će Klub HDZ-a podržati ovakav zaključak odbora. Hvala.
Hvala lijepo. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Željko Lenart. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege, kaže inicijativa „67 je previše“ i stvarno je previše, HSS je podržala ovu inicijativu i podržat ćemo je uvijek jer 67 godina raditi u današnjim uvjetima stvarno je previše za naše radnike. Nažalost inicijativa „67 je previše“ skupila je više potpisa nego što je HDZ dobio sa svojim partnerima glasova na proteklim parlamentarnim izborima. Inicijativa je skupila skoro 50.000 potpisa više nego što je HDZ dobio sa partnerima, a HDZ danas upravlja državom bez ikakvih provjera. Ja smatram da ovo odbijanje vladajućih, Vlade RH, a moram reći da Vlada RH jednako HDZ jer su oni glavni partneri, a žetončići samo dižu ruke kako im se kaže. Smatramo da ovaj zaključak koji je došao od Odbora za Ustav i Poslovnik je zaključak koji HSS definitivno neće podržati jer smatramo da toliko kemije oko dozvoljavanja jednog referenduma u Hrvatskoj je stvarno previše. Ja ne znam koji uvjet se može zadovoljiti da bi Hrvati izašli na referendum o jednom vrlo bitnom pitanju za njih kao što je ova inicijativa, pa imali smo i neke inicijative prije toga, a znamo da u Švicarskoj se referendum može održati sa 50.000 skupljenih potpisa. Nažalost, mi smo rasprodali jako puno toga u Hrvatskoj, a da nismo održali niti jedan referendum i pitali naše građane da li se oni sa time slažu. Uništena je hrvatska privreda 300 i nešto tisuća ljudi je otišlo iz Hrvatske i za to bismo trebali pitati naše građane što oni misle. No međutim, ne znam tko će se više ohrabriti da pokuša napraviti neku novu inicijativu za referendum ako i ova inicijativa sa skoro 800.000 sakupljenih potpisa nije dovoljno da bi se održao referendum bez nekakvih značajnih provjera, duplo više od onoga što je potrebno. Smatramo da se zagrabi u jedan određeni uzorak i da bi to bilo dovoljno da se utvrdi da li su potpisi valjani ili nisu valjani. Samim time što prošli puta kada su se ispitivali potpisi kada su oni nestali, kada su uništeni, kada ih se više nikada iza toga nije moglo na uvid te potpise koji nisu valjali, jednostavno je svakome tko imalo razmišlja glavom jasno što se ovdje radi i na koji način se postupa sa željom građana da se održi referendum. Ovi sakupljeni potpisi inicijative „67 je previše“ jest želja građana da se održi referendum. I ne znam čega vladajući se toliko tome protive. Jasno mi je da će past njihova najznačajnija reforma kako to kažu, no međutim ovo je volja građana. Nije volja građana koju radi jedan ministar koji provodi kampanju protiv sakupljanja potpisa i protiv ove inicijative sa novcima poreznih obveznika koji su ovdje potpisali da se ovakva inicijativa tj. ovakav referendum treba održati. Pa u kojoj to još zemlji na ovoj zemlji, zemaljskoj kugli ima šta ima u RH? Bolje da su te novce dali za liječenje teško bolesne djece ili da su stavili u mirovinski fond pa da se bar mrvicu povećaju mirovine našim umirovljenicima. Dokle ćemo ovako ljudi, dokle? Pa jasno je da se mora sniziti prag, da se moraju prihvaćati inicijative građana i želju građana da se održe referendumi, pa nema veće demokracije od referenduma kojega su sami građani zatražili svojim potpisom. Pa vi samo ovim potvrđujete da ste nenarodna vlast, da ne poštujete nimalo volju naroda, njihove potpise i njihovu želju, ja ne znam dokle će vas narod i sa ovih 700.000 birati. Mi imamo u Hrvatskoj 3,75 miliona birača, HDZ sa partnerima je dobio 700.000 glasova otprilike plus žetončići je maltretiranje i uništavanje cijele RH. Pa gdje smo došli za ovih 25 godina? Sve smo rasprodali, ničega više nema, koji su to resursi koji nas mogu izvući iz ove situacije u kojoj jesmo. I unatoč svemu tome opet se ne poštuje nimalo volja građana. Molim vas da više ne donosite ovakve prozirne i jadne zaključke i da donesete zaključak da se referendum treba provesti u što kraćem roku. Hvala.
Sad ćemo preći na pojedinačnu raspravu, pa će prva govoriti poštovana zastupnica Snježana Sabolek. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Ovakve inicijative su zapravo dokaz kako nas Vlada vodi u krivom smjeru. Proteklih dana imali smo prilike vidjeti razno razne Kuščeviće koji da je bilo moralne politike nikada ne bi sjeli u ministarske fotelje. Kada takvi i slični ljudi kroje sudbinu umirovljenika zapravo je pitanje, koliko zapravo misle i da li uopće misle na svoje građane. Loše odluke mogu pasti, inicijativa „67“ je to pokazala i dokazala. Mirovinsku reformu smo imali i 2002. godine, drugi mirovinski stup je razorio mirovinski sustav. Činjenica da hrvatske mirovine danas iznose 37% prosječne plaće je poražavajući i najgori rezultat u EU. Jasno je da novaca za mirovine nema, jasno je da je Hrvatska vlada osiromašila radnike, obezvrijedila i otjerala mladost i upropastila dostojanstvenu starost. Možda sada kada ode gospodin koji ne zna prebrojiti, koji ne zna prebrojiti potpise i svoje nekretnine budu referendumi i uspješniji. Hvala vam.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava je poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića.
Poštovani, evo opet malo o referendumu. Interesantno je kako je Vladu Andreja Plenkovića zadesilo čak 3 referendumske inicijative ako se ne varam. Prve dvije su, prva dva napada, naleta su uspješno odbijena na jednostavan način, a to je bilo prebrojavanjem glasova jer sami znamo da je ključ ulogu odigrao sada već, danas već bivši ministar, ministar Kušćević. A evo dolazimo do treće referendumske inicijative i sada ono što mene zanima, a zanima cijelu hrvatsku javnost, hoće li se primijeniti isti obrazac ponašanja kao što se primjenjivao dosada ili će se primijeniti možda neki drugačiji obrazac, hoće li se, ali ja ne znam tko će mi odgovorit na ovo pitanje, evo možda vi potpredsjedniče sabora jer ste bili ispred odbora izvjestitelj. Hoće li se, a ja ovo moram sad dobiti odgovor, znači ne želim da me ignorirate jer nemam od koga dobiti odgovor, hoće li se primijeniti isti obrazac ponašanja odnosno hoće li se brojati svi potpisi ili će se uzeti samo relevantni uzorak kao što je to radio svojevremeno kolega Bauk odnosno u to vrijeme je bio ministar Bauk. Hoćemo li ići ovom metodom znači da se malo uštedi ili će se ići jednom metodom radikalnom da se pokuša ovaj referendum osporiti? To je prvo pitanje. A drugo pitanje je na osnovu kojih kriterija se određuje kad će se uzimati samo relevantni uzorak, a kada će se brojati apsolutno svi potpisi? Znači, tko je taj, tko je ta osoba u APIS-u, možda u saboru, u Vladi, u Ministarstvu uprave koja određuje kada će se primijeniti koja metoda? Evo, to je sada jedno pitanje svih pitanja, ja sam siguran sve one tisuće volontera koji su za ovaj referendum radili, a mahom su to radili isti volonteri i za jedan i za drugi i za treći referendum, njih sad ovo zanima, znači koji će se obrazac ponašanja primijeniti odnosno koje pravilo se primjenjuje i ko ga, tko odlučuje. Dakle, ja želim odgovor na ovo pitanje, znači kao zastupnik hrvatskog naroda u najvišem domu hrvatskog naroda da hrvatska javnost evo čuje odgovor. I ako bude bilo koja god metoda da bude, znači u APIS-u hoće li se na isti način omogućiti odnosno onemogućiti svim onima koji su dali potpis da imaju uvid u svoj potpis. I netko je danas postavio pitanje, jel to bio kolega Podolnjak, kada je npr. kolegica Petir ovdje donijela potpise za svoju kandidaturu za Europske izbore, nakon što ju je premijer Plenković nije htio staviti na listu il je htio, pa ona nije htjela jer su se dogovorili tako, nije bitno, nitko njezine potpise nije pregledavao. Znači, nitko nije pregledavao, nije ona ja sam samo rekao jedan primjer, nije pregledavao niti Kolindi Grabar Kitarović prije 5 godina, nije pregledavao niti Ivi Josipoviću. Dakle, u kojim se, znači po kojem se obrascu znači uopće radi, koje je pravilo, koji se potpisi pregledavaju? Oni koji mogu potencijalno ugroziti vlast ili je neki drugi kriterij. Znači to je pitanje svih pitanja. Ono što se dogodilo u Hrvatskoj za vrijeme mandata ove Vlade je, ja ću reći, nečuveno svjetskim razmjerima. Kada pokušaš nekome iz vani ovo prepričati evo sinoć znači kolega Kovač koji ima veliko međunarodno iskustvo i mnogo kolega vani kad bude pokušavao da je referendum osporen, jedno referendumsko pitanje za samo 0,5% potpisa ja sam siguran da neće biti lako stajati iza te odluke koja je vaša Vlada donijela, koju je vaš ministar Kuščević donio, koju je APIS pod kontrolom ove Vlade znači donio. To je neshvatljivo. Zapravo radi se o jednoj metodi koja je, ja sad pokušavam naći neku usporedbu, a da ne bude onako drastičan, kao najgorim totalitarnim režimima, al na jedan soft način, nije pendrekom, nije zatvorom, nije čizmom, ali je onemogućena volja građana. Ono najvažnije demokratsko pravo direktno demokratsko pravo građana da odlučuju o svojoj sudbini, da odlučuju o ključnim pitanjima za što oni procjene ovdje je onemogućeno. I pitam se zašto uopće, zašto se vlast danas boji referenduma, u čemu je problem? Ovo pitanje „67 je previše“, pa neki su za, neki protiv, ali ja bi pustio stvarno neka narod odluči na referendumu, neka kaže što misli. Pa ako je narod pogriješio, on je pogriješio, znači on je pogriješio, a radi se o njemu. S druge strane kada govorimo o EU svi se pozivaju na volju naroda. Danas smo čuli to ovdje nekoliko puta kad smo govorili o Europskoj središnjoj banci kako su Hrvati izglasali ulazak u EU i ono što se god radi od uvođenja EUR-a nadalje ima legitimitet. I to je bilo legitimno da hrvatski narod direktno odlučuje, a kad se radi o nekim drugim temama e onda se odlučivati ne može. I na kraju bi ipak ovdje rekao vezano nešto, nešto vezano uz najave da će naš veliki vođa znači trenutni jeli naše domovine Andrej Plenković koji je neuspjelo odmaglio u Europu, baš mi je krivo, krivo mi je zbog njega jer znam da su to veliki gubici, vidi se i na njemu da je dosta uznemiren, a krivo mi je i zbog moje države što je ostao ovdje, drago mi je zbog Europe jer Europa neće imati jednog oligarha kako ima Hrvatska. Zanima me hoće li Andrej Plenković, znači po pitanju novog Zakona o referendumima ipak donijet nekakve demokratske izmjene ili će bojeći se demokratske volje građana donijeti jedan najrestriktivniji Zakon o referendumu koji postoji u Europi? Pa ćemo mi se često ugledati na zemlje zapadne Europe npr. Švicarsku konkretno i govorit ćemo kad govorimo o standardu ovome, onome to je super, a kad je pitanje referenduma to ne valja. Zašto ne valja jedan liberalni zakon o referendumu, što ne valja u tome da narod direktno odlučuje? Ali da ne duljim, postavi sam nekoliko pitanja, tražim odgovor, tražim na ovoj sjednici. Dakle, potpredsjedniče sabora pošto ste bili izvjestitelj ispred odbora tražim odgovor na pitanje hoće li se brojati svi potpisi samo jedan mali uzorak i hoće li biti isti način provjere odnosno mogućnost uvida u valjanost potpisa? Hvala.
Hvala lijepa. Ja vam mogu odgovoriti, o tome ja ne odlučujem, prema tome ne mogu vam ni odgovoriti, ali slijedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, tema koja je vrlo bitna za demokraciju, ona se nalazi i u Ustavu u prvome članku, narod bira svoju vlast, vlast proizlazi iz naroda i narod može odlučivati izravnom demokracijom. Udari na referendum su toliko veliki da je nevjerojatno, evo sada imamo naravno na tapeti Lovro Kuščević pa svi njega spominju, al to je politika Andreja Plenkovića, Lovre Kuščević je samo izvršitelj tih radova. Zato me kolege evo poglavito iz HDZ-a uvijek čude zbog čega nisu tada glasali da se ide u referendum o izbornom sustavu kao najbitniji referendum, to će me uvijek čuditi. Zbog čega? Zbog toga što smo tražili od Lovre Kuščevića tadašnjeg ministra, mi iz Kluba MOST-a da nam pokaže 40.000 potpisa koji su proglašeni da su nevažeći. Ni do dana današnjega ih nismo dobili. Međutim, referendum je vrlo bitan, referendum triba omogućiti ako političke stranke za svoje kandidature gradonačelnici, načelnici, svi koji prikupljaju potpise mogu prikupljati gdi god žele. Zbog čega to ne može za referendum? Mi možemo krenuti evo od toga da je evo kolega Bauk do mene predlagao bio dok je on bio ministar da se samo potpisi mogu prikupljati u uredima državne uprave il negde, ne znam da bude točno ograničeno, što bi bilo iznimno sramotno i što bi bio izravan udarac u demokraciju. To isto HDZ sad predlaže i to gura. Zbog čega ne bi svi oni koji žele potpisati za određene referendumske inicijative referendumska pitanja imali to pravo, zbog čega? Ali Lovro Kuščević kao grobar toga, grobar referenduma o izbornom zakonu, izmjenama izbornog zakona koji je prikupljale peticiju ovaj udruga nije to dozvolio. Ja se sjećam, bio sam koordinator u Cetinskom kraju kad je bilo prikupljanje potpisa birajmo imenom i prezimenom zastupnike 2014. godine, prikupili smo ogroman broj potpisa na tom području, poglavito u Dalmaciji i jednostavno narod je tražio da se tada izađe, međutim nije bilo tada isto dovoljno potpisa jer nitko nije htio, ja ne mogu, al sad kad se prikupilo dovoljno potpisa, zbog čega to ne podržati. Tako i ova inicijativa koja ima duplo više, ovo referendumsko pitanje, duplo više potpisa, koji je razlog, evo ja kolege iz HDZ-a da mi odmah to ne damo da se mi kao saborski zastupnici, da narod odluči da li su za to ili ne. Jednostavno triba narodu dati demokraciju u ruke i to vidim primjere Švicarske, evo vidim da je predsjednica u Švicarskoj, pozivala se i na Švicarsku, da će Hrvatska biti kao Švicarska. Međutim, mi smo postali ovdje ne znam na razini Sjeverne Koreje što se tiče pitanja izražavanja demokratske volje većine, mi kršimo Ustav, kršimo prvi članak znači referendum izravne demokracije je ono šta je u prvome članku i prema tome ne vidim niti jedan razlog zbog čega se referendum ne bi raspisao i RH je svoju samostalnost tj. voljom hrvatskog naroda od razduživanja od drugih država, od drugih republika bivše države u biti utabala sebi put o neovisnosti, a to je bilo vrijeme kad je bio tu mislim diktator Milošević na čelu i tada je se uspilo. Međutim, sad kad je Plenković mi nemamo mogućnosti da taj referendum provedemo i zato me uvik čudi, evo tu kolege koji su ovdje, evo kolega Stier što nije bio glasniji, vi kolega Reiner što niste bili glasniji i rekli pa referendum je pravo ljudi ako je Inicijativa narod odlučuje prikupila dovoljan broj potpisa, ova inicijativa sad 67 je previše, zbog čega se ne raspiše referendum? To je demokratski, to je minimalno što trebamo učiniti da naš narod odlučuje, to je obaveza, naša ustavna obaveza. Međutim, očito je još uvijek mentalni sklop u hrvatskom narodu da jednostavno moramo biti poslušnici onom tko u tome trenutku upravlja, a to u ovome trenutku je još uvijek Andrej Plenković i na taj način se i ponašate. Još jednom iskazivan veliko nezadovoljstvo i predloženim zaključkom, ja mislim da je tribalo zaključak odma ili, a pozivam se na ovo što smo 40 000 nevažećih potpisa proglasili važećim, a da nikada nismo mi u HS dobili te potpise na uvid, znači jedna je inicijativa bačena, pljunulo je se narodu 400 000 tj. 400 000 ljudi je se pljunulo u lice na njihovome trudu, radu, sad vi zamislite šta je organizirati referendum u tako kratkom vremenu, sve te knjige, zapise, ljude, volontere, pa sve te ljude i ljudi su uspjeli prikupiti, ta građanska inicijativa, potpise i vi ste to bacili pod noge. I jedino šta je ispravno bilo koji referendum da se radi slagali se mi sa pitanjem ili ne slagali, bilo koja inicijativa ako je prikupljen dovoljan broj potpisa, narod mora da odluči, mora da odluči, nikakvo kršenje Ustava nije ni ovo, niti je kršenje Ustava ovo što je narod tražio izmjene Izbornoga zakona, ali ste mogli u vrijeme mijenjati uvjete za referendum kod ulaska, kod referenduma u ulasku u EU, gdje više nije bilo potrebno 50 + 1 glas, 50% + 1 glas minimalno da izađe birača, tada ste to smanjili u izbornoj godini, a sada ljude kočite i ja mislim da je ključni problem ovdje u biti ta izravna demokracija, kočenje izravne demokracije, pravo naroda na odlučivanje, pozivamo se na Švicarsku, u Švicarskoj se raspisivaju referendumi po većini pitanja ekoloških, gospodarskih, socijalnih, brojna društveno politička pitanja, znači sva pitanja koja su značajna od lokalne, regionalne i državne razine se kroz referendum provode i to je postala kultura izravne demokracije. Ne tribamo se mi kolege slagati i ne slagati u nekim stvarima, ali ako je jedna inicijativa prikupila dovoljan broj potpisa, ne vidim niti jedan razlog da se ne raspiše referendum i da narod odluči bilo o kojemu pitanju, naravno pitanja koja su u skladu sa zakonom, zakonima RH. Pa tako u Švicarskoj imamo dovoljna ekološka pitanja, pa čak pitanje treba li bikovima rizat rogove, to je referendumsko pitanje u Švicarskoj, narod je odlučivao o tome pitanju. Međutim, nama o nijednome bitnome pitanju, o privatizaciji, o uvođenju EUR-a, brojna pitanja koja se, nikako da se dozvole javne rasprave i referendum. Znači imamo dovoljno stručnjaka ljudi koji će biti i za i protiv, međutim referendum se koči. Smatram da bi ovaj HS tribao svojim zaključkom, al ne ovakvim zaključkom, nego zaključkom gdje je prikupljeno više, duplo više od traženih potpisa u vrlo teškim uvjetima, znači iz ovoga je vidljivo da tribamo znači olakšati prikupljanje potpisa, produžiti rokove prikupljanja potpisa jel nije lako organizirati građanske inicijativama na cijelom području RH prikupljanje potpisa i još ako ih i ograničimo, ono šta predlaže HDZ ili šta je prija kolega Bauk kao ministar predlagao da se prikuplja u posebnim uredima, onda je to kraj demokracije, izravne demokracije, to je izravan udar u Ustav i naravno da to neće voditi dobro, da će to voditi još većem revoltu ljudi jel zamislite kako se ti ljudi osjećaju, evo sad je ovih 700 000, 700 i više od 700 000 ljudi skupilo potpise, a nemamo šta čekat, raspišimo to, to pitanje neka ljudi se odluče, također zamislite kako je ljudima koji su prikupljali potpise za mijenjanje Izbornog zakona u kojemu samo traže da se bira imenom i prezimenom ljudi, da se mi zastupnici budući, evo sad trenutno tako kako je biramo imenom i prezimenom, i u čemu je problem? Ne može proć kad je HDZ na vlasti, ne može proć kad je SDP u većini. Neka narod odluči jednom, a poglavito po ovome pitanju, ja mislim da je nedvosmisleno da bi HS tribao ovo bez zaključaka dodatnih s kojima se mi u Klubu MOST-a ne slažemo ovo pitanje i to je naša obaveza da se raspiše, a ta prebrojavanja, brojenja, ja ne vjerujem tome brojenju i prebrojavanju, 40 000 je Lovro Kuščević proglasio nevažećih potpisa kod inicijative, 40 000. Tražili smo da nam da na uvid, nismo dobili na uvid, jedino šta sam ja tada kad sam tražio tada mi je predsjedavajući iz HS zabranio dva dana pravo govora, a nikada nismo dobili [[Upadica: Hvala]] zato jer kolega Stier moramo [[Upadica: Hvala lijepo, imamo jednu repliku…]] zaustaviti ovaj udar na demokraciju.
…poštovanog zastupnika Arsena Bauka, izvolite.
Kolega Bulj samo zbog zapisnika, dakle što se tiče inicijative Birajmo zastupnike imenom i prezimenom iako formalno nije raspisan referendum, izmjenama Zakona o izborima zastupnika u HS ta inicijativa je defakto prihvaćena, dakle uveli smo preferencijsko glasanje na izborima za HS, je uz neke ograničenja tipa izborni prag za to, ali ja smatram da je to opravdano i što se tiče ovog drugog prijedloga koji također zbog preciznosti nije bio prijedlog Ministarstva uprave nego Odbora za Ustav, poslovnik i politički sustav, a tiče se Zakona o referendumu, točno je da je bio u jednoj verziji prijedlog da se potpisi prikupljaju u državnim tijelima, dakle ne samo u Uredima državne uprave nego moguće i u drugim prostorima državnih tijela, ali da bi se kompenzirala ta jedna tehničko otežavanje, bio predložen značajno dulji rok za prikupljanje potpisa što u konačnici bi imalo jednaki učinak [[Upadica: Hvala]] tako da zbog zapisnika [[Upadica: Odgovor poštovanog…]] [[Govornik se ne razumije]]
…zastupnika Bulja.
Da, ta inicijativa Birajmo zastupnike imenom i prezimenom je djelomično izvršila pritisak i tada je se došlo do toga da se ipak preferencijalno bira jedan zastupnik, naravno da su bila tražena tri zastupnika da se biraju imenom i prezimenom di bi bio puno manji utjecaj čelnika političkih stranaka na odnose na listi, jednostavno to bi bilo ono što je bilo traženo, međutim eto taj pritisak je uspio. A što se tiče prikupljanja potpisa ja se ne mogu složiti da u javnim tijelima uprave, uredima iđu ljudi svoje potpise davati na ta mjesta. Isto kao kad se prikupljaju potpisi za predsjednika se prikupljaju za kandidaturu za predsjednika republike i za ostale kandidature, gradonačelnike, načelnike, nezavisne liste, sve šta se prikuplja kandidacijske liste grupe birača, isti uvjeti neka budu kod prikupljanja na svakom mjestu da se more prikupljati ti potpisi, a ne im ograničiti točan ured i sad će neka baba sa Zelova gori sa, ić u ured u Split il Sinj [[Upadica: Hvala lijepa]] mislim nemoguća misija.
Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Marka Vučetića.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS. Poštovane kolegice i kolege, točka dnevnog reda je izvješće i prihvaćanje zaključka ovog izvješća i ja sam za to. Točka dnevnog reda nije rasprava o referendumu uopće kako mi referendum vidimo koji je historijat tog referenduma i eventualan voajerizam u budućnost da vidimo kako bi taj referendum trebao izgledati. Međutim kad se radi o referendumu, o referendumskim inicijativama, pa i ovoj krađi referenduma, krađa referenduma se može izvest na tri načina, prvo je krađa koju mogu izvršiti organizatori referendumske inicijative na način da potpisuju građane koji nisu potpisali od mrtvih, djece do onih koji su se potpisivali na nekim prethodnim inicijativama. Ta krađa je krađa u kojoj netko nekome krade građansko pravo i mislim da je ta krađa najopasnija koja se tiče i može bit vezana uz referendumsku inicijativu. Druga krađa je krađa koju može izvesti nekakva maliciozna Vlada koja će zahvaljujući inženjeringu važeće potpise proglasit nevažećim. Ove prve dvije krađe su krađe koje mi teško možemo dokazati. Onu koju možemo, a tiče se krađe dosadašnjih procedura, a to je da mi zbog toga što smo ljubitelji nekakvog čistog referenduma glasujemo protiv ovog zaključka i onemogućavamo da se procedura provede sukladno dosadašnjoj praksi. To je isto krađa referenduma i krađa referendumske inicijative, već kad o krađama govorimo. Kad se radi o ovom referendumu i o proceduri što god ja o njoj smatrao mislim da se treba provesti jer se provodila i u dosadašnjim slučajevima, a sadržaj same inicijative glasi 67 je previše, 67 je previše za društvo koje nije u stanju donositi društvene promjene, za društvo koje te društvene promjene mora donositi zahvaljujući referendumskim inicijativama, a ne s onima koje su građani izabrali. Svaki referendum je ujedno i slom delegacijskog sustava. Delegacijski sustav, kad građani delegiraju svoje pravo na recimo saborske zastupnike, a ti zastupnici ih po bilo kojoj osnovi izigraju, bilo da naprave ono što su rekli da neće napraviti ili da na neki drugi način izigraju volju birača onda je referendum tu blagotvoran zato što građani aktivno sudjeluju u tome da stvari promišljaju na način prvog lica množine i prvog lica jednine, da shvate da je svako ja odgovorno za ono društveno mi. Ova inicijativa je inicijativa koja se u konačnici i tiče onoga kakve će nam biti mirovine odnosno kakva će nam biti starost. Trebamo pristati i prihvatiti to da nije jednaka starost nekome tko ima 1.000,00 kn mirovine i nekome tko ima 15.000,00 kn mirovine, da vrijeme ne prolazi isto, da se vrijeme može sužavati i širiti, da se može skraćivati, ubrzavati, usporavati i da to ovisi o tome kakva primanja imamo i što možemo učiniti. Potrošačko društvo može potrošit sve osim čovjeka. Mirovinski sustav koji ne vodi računa o čovjeku je potrošačkom logikom i logikom potrošačkog društva potrošio umirovljenike. Mirovine mogu biti one koje su odrađene nakon punog radnog staža, mogu biti koje su povlaštene ili koje su po posebnim propisima, ali mogu biti i izmišljene mirovine. Kako izgledaju te izmišljene mirovine? Pa primjerice izmišljene mirovine su vam one koje su zaslužene nakon izmišljenog radnog mjesta. Izmišljeno radno mjesto je mjesto u hrvatskoj sabornici. I kad govorimo o referendumskim inicijativama i o tome tko je ljubitelj referendumske inicijative, ljubitelj referendumske inicijative je svatko onaj tko želi da se referendum odigrava po propisu i po procedurama, a ako propisi i procedure nisu dobre onda se drugim zakonima te propise i procedure mijenjaju, a prema sadašnjem zakonu ne smijemo onemogućiti bilo koju referendumsku inicijativu, pa ni ovu sada. Zbog toga, u svoje ime, a molio bih i sve kolege da podrže ovaj zaključak što god mi mislili o njemu jer ako ga ne podržimo onda smo upravo postali lopovi ove referendumske inicijative. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sada će završno govoriti u ime Kluba zastupnika MOST-a poštovani zastupnik Robert Podolnjak. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege nakon ove relativno kratke rasprave o izuzetno važnoj temi jer nemojmo zaboraviti ovu sindikalnu građansku inicijativu, traženje zakonodavnog referenduma potpisalo je blizu 750.000 građana gotovo točno dvostruko više od broja koji je bilo potrebno prema broju birača i pokazateljima koje smo dobili od Ministarstva uprave, dakle 373.000, dvostruko veći broj. Svaki peti građanin u RH potpisao je zahtjev za ovaj zakonodavni referendum. I mi smo u MOST-u nezavisnih lista podržali inicijativu sindikata, govorili smo o tome i u Hrvatskom saboru i nastojali smo uvjeriti i Vladu i parlamentarnu većinu da je velika pogreška inzistirati na mirovinskoj reformi koja će izazvati veliki revolt u javnosti, građana, sindikata, reforma koja je ozakonjena bez suglasnosti socijalnih partnera, naravno prvenstveno sindikata, bez uvažavanja stavova koje smo ovdje rekli kao oporbeni klubovi, bez uvažavanja činjenice da je mirovinska reforma provedena samo u nekim segmentima, a da zapravo ni na koji način nije zadrla u one bolne točke koje se odnose na one privilegirane ili mirovine po posebnim propisima, što je također trebalo učinit al za to Vlada i parlamentarna većina nisu imali hrabrosti. Rekli smo da nećemo podržati predloženi zaključak kojim se poziva Vlada RH da predloži, da izvrši provjeru broja i vjerodostojnosti potpisa i stoga predlažemo amandman na predloženi zaključak kojim se poziva Državno izborno povjerenstvo da provjeri broj i vjerodostojnost potpisa i da ono izvijesti Hrvatski sabor o tome jesu li ispunjene formalne pretpostavke za raspisivanje referenduma u skladu sa svim preporukama, mišljenjima i smjernicama Venecijanske komisije i Vijeća Europe koje traži da kompletno sve poslove oko organizacije provedbe koji se odnose na državni referendum, a pogotovo kada su u pitanju građanske inicijative radi jedno neovisno tijelo, a ne Vlada i druga o njoj ovisna državna tijela. I stoga jedino rješenje prema našem zakonodavstvu je Državno izborno povjerenstvo. Napominjemo da ono već sada vrši provjeru financiranja referendumskih aktivnosti građanskih inicijativa prema zakonu koji je ovaj Hrvatski sabor donio upravo ove godine. Nema logičnijeg rješenja nego da te poslove povjerimo Državnom izbornom povjerenstvu. I na kraju apsolutno je neprijeporno da je Vlada RH u ovom konkretnom slučaju bi se našla u apsolutno klasičnom sukobu interesa kada bi ona provjeravala broj i vjerodostojnost potpisa. Dakle, Vlada koja je predlagala mirovinsku reformu koju je predlagala ovom Hrvatskom saboru, koja stoji iza Zakona o mirovinskom osiguranju kakav je sada na snazi ne može biti objektivna niti je to bila svo ovo vrijeme prije kada su se prikupljali potpisi, kada je Vlada provodila antireferendumsku kampanju koju je financirala novcem proračunskih obveznika, ona ne može biti objektivno, neutralno i nepristrano tijelo radi provjere broja i vjerodostojnosti potpisa. Jasno je nama da ovaj puta ima dovoljno broj potpisa da nema tog ministra i nema tog povjerenstva vladinog koje bi proglasilo 400.000 ili više nevažećih potpisa, ali principijelnosti radi nesporno je da to Vlada ne smije činiti niti u ovom, niti bilo kojem drugom slučaju. Zbog toga predlažemo da se taj posao povjeri Državnom izbornom povjerenstvu i to je naš amandman na predloženi zaključak koji predlaže Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Hvala.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Nastavit ćemo sa radom sutra u 9 i 30 i prva točka bit će Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustanovama, prvo čitanje, P.Z. broj 657. Želim vam ugodno popodne. SJEDNICA JE PREKINUTA U 16,01 SATI.
Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanu na Izvješće o zahtjevu za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „67 je previše“, podnositelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav a rasprava je zaključena. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista podnio je amandman. Imamo prvi amandman odnosno jedan amandman a to je amandman Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, molim predstavnika, poštovanog potpredsjednika Sabora, g. Željka Reinera ujedno i predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav da se izjasni o podnesenom amandmanu, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, s obzirom na to ada važećim zakonom koji uređuje pitanje referenduma u RH nije propisano tko obavlja provjeru broja i vjerodostojnosti potpisa birača ali imajući u vidu dosadašnju praksu na čije poštivanje je upozoreno prigodom rasprave o zahtjevu za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „67 je previše“, odbor je predložio Hrvatskom saboru da se ovaj amandman odbaci.
Zahvaljujem. Molim predstavnika Vlade da se očituje, izvolite državna tajnice, poštovana gđa. Katica Prpić, izvolite.
Hvala vam lijepa. Vlada se očituje da ne prihvaća amandman iz istog razloga koji je naveo Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, hvala.
Zahvaljujem državnoj tajnici. Molim izjašnjavanje poštovanog kolege Roberta Podolnjaka. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče sabora. Našim amandmanom predložili smo da umjesto Vlade RH Državno izborno povjerenstvo provjeri broj i vjerodostojnost potpisa birača u zahtjevu za raspisivanje državnog referenduma Građanske inicijative „67 je previše“. Činjenica jeste da je dosadašnja praksa, da je ovaj Hrvatski sabor te poslove provjere potpisa birača povjeravao Vladi RH iako to nigdje posebno zakonom, ni jednim zakonom nije propisano. Činjenica je da je to bila loša praksa jer Vlada nije neovisno tijelo i pokazalo se u prošlosti da Vlada u obavljanju tog posla te postupa kao nezavisno tijelo. Državno izborno povjerenstvo u nizu zakona je ovlašteno da provodi određene postupke koji se odnose na provedbu referenduma odnosno na provjeru financiranja građanskih inicijativa. Državno izborno povjerenstvo je stalno i neovisno državno tijelo, preporuke su i Venecijanske komisije Vijeća Europe da jedno neovisno tijelo provjerava potpise inicijativa koje traže referendume. Upravo iz navedenih razloga sve govori u prilogu da treba prekinuti sa lošom praksom i da taj posao treba povjeriti Državnom izbornom povjerenstvu kao jedinom stalnom i neovisnom tijelu koje je kvalificirano da obavlja poslove provjere potpisa, broja potpisa i njihove vjerodostojnosti, stoga tražimo glasanje o našem amandmanu.
Zahvaljujem poštovani kolega Podolnjak.
Izvješće o zahtjevu za raspisivanje državnog referenduma Građanske inicijative „67 je previše“. Podnositelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, rasprava je zaključena. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista podnio je amandman. Izjašnjavanje o amandmanu proveli smo ranije na sjednici. Glasovanje o amandmanu kojeg podnositelj ili Vlada ne prihvaćaju. Pa vas, imamo jedan amandman Kluba MOST-a nezavisnih lista, dakle nije prihvaćen od strane predlagatelja. Molim glasujmo. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova, pa onda dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Na temelju Članka 127. stavka 2. Poslovnika Hrvatskog sabora poziva se Vlada RH da provjeri broj i vjerodostojnost potpisa birača i zahtjeva za raspisivanje državnog referendum Građanske inicijativa „67 je previše“ koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavi organizacijski odbor Građanske inicijative „67 je previše“ aktom pod brojem KLASA: 014-01/19-01/01 URBROJ: 361-19-04 od 13. lipnja 2019. godine te da je izvješće o provedbenoj provjeri dostavi Hrvatskom saboru. Također, poziva se Vlada RH da provjeri da li su se potpisi prikupljali sukladno odredbi Članka 8c. Zakona o referendumu i drugim oblicima osobnog sudjelovanja u obavljanju državne vlasti i lokalne i područne (regionalne) samouprave. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 102 za i 9 protiv donesen zaključak kako ga je predložio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Idemo sada na dnevni red, prva točka: ¬- Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustanovama, prvo čitanje, P.Z. br. 657; Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85 Ustava RH i čl. 172. Poslovnika HS-a. prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Molio bih predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži prijedlog. Državni tajnik u Ministarstvu uprave, poštovani Darko Nekić. Izvolite.