Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Započinjemo sa radom kao i uvijek sa iznošenjem stajališta nezavisnih zastupnika i klubova zastupnika. Prvi na redu danas poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora teška vremena rađaju velike ljude tako je za vrijeme Drugog svjetskog rata duhovni vođa hrvatskog naroda bio blaženi Alojzije Stepinac. Da je drugačije vrijeme pitanje je bi li Alojzije Stepinac toliko danas značio za hrvatski narod. U Domovinskom ratu također jedan biskup se pokazao kao pravi pastir svoga naroda, to je bio biskup Srećko Badurina, šibenski biskup koji danas je ostao itekako u sjećanju vjernika šibenske biskupije. Zašto spominjem Alojzija Stepinca zbog toga što sutra obilježavamo njegov dan. Na sutrašnji dan obilježavamo dan njegove smrti, dan kad je preminuo, kad je napustio ovaj svijet. Međutim, kad govorim o Stepincu on je puno više od duhovnog vođe, on je i jedan simbol otpora prema svim totalitarizmima. On je simbol otpora prema jednom nepravednom komunizmu, ali također je bio i simbol otpora i glas razuma u vrijeme Nezavisne države Hrvatske. Danas nisu toliko teška vremena i vjerojatno nemamo takve duhovne vođe kao što je bilo u to vrijeme, ali uvijek se moramo prisjetiti ljudi poput Badurine, poput Stepinca i dati im pravo mjesto u prezentu, današnjici i ne zaboraviti što su značili za hrvatski narod nekoć. Kad govorim o Stepincu možda je najbolje izgovoriti i onu famoznu rečenicu, a to je santos subito. Dakle, mi Hrvati želimo da što prije postane svet iz razloga upravo koji sam malo prije naveo, zbog toga što je puno značio za hrvatski narod i što živi na tragu svetosti. Na žalost tu se politika također miješa. Srpska pravoslavna crkva je tu miješala svoje prste, pa to je tako daleko da čak u Beloj Crkvi u Srbiji danas ovih dana su osvanule i nekakve freske gdje je Alojzije Stepinac blaženi, Alojzije Stepinac prikazan kako gori u paklu. Dakle, samo da znamo s kim imamo posla, samo da znamo tko danas predstavlja srpsku pravoslavnu crkvu i kako se ona ponaša, odnosi prema najvećim svetinjama za naš narod. Često sam govorio i danas ću ponoviti da bi bilo jako dobro da u imovinske kartice kad stavljamo članstva stavimo svi oni koji smo članovi rimokatoličke crkve i to članstvo. Stavljamo članstvo u raznim udrugama, a ono najbitnije ne stavljamo. Evo ovo je možda jedan prijedlog, pa možda to ja napravim prvi. Kad si član neke crkve onda prihvaćaš i pravila te organizacije, te crkve, pa onda kad ti nešto kaže kongregacija za nauk vjere, kad ti nešto kaže sveti otac, kad ti nešto kaže iustitia et pax, kad ti nešto kaže stalno Vijeće biskupske konferencije, a ovdje sada mislim o konkretnoj temi, a to je o borbi protiv pandemije, e onda prihvatiš te činjenice. Svi oni koji ne čuju hrvatske biskupe, hrvatsku crkvu danas a misle da su članovi te crkve ja ih pozivam na jednu novu čizmicu, neka lijepo osnuju svoju crkvu, neka bude neki novi Jean Calvin, neka bude neki novi Martin Luter jer crkva ima jasna pravila, a pravila su i poslušnost i pokornost. Dakle, kao što smo slušali i biskupe kada su govorili o Istambulskoj konvenciji, stali na stranu naroda, slušamo i danas kada govore o borbi protiv pandemije, kada govore o cijepljenju. U suprotnom izaberite neku drugu crkvu, izaberite nekog novog papu, izaberite neke nove biskupe. Moji biskupi su zna se koji su to je Alojzije Stepinac i to je biskup Srećko Badurina, a ovaj govor ću ipak završiti sa Alojzijem Stepincem na usnama, odnosno u riječima i poručit ću još jednom santo subito.
Kolega Bartulica govorit će zadnji u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Zahvaljujem poštovane kolegice i kolege. Često ističem dvije stvari kad govorimo o aktualnim temama, prva ta famozna stabilnost koja se često ističe kao postignuće ove Vlade zapravo znači ekonomska stagnacija. I takva stabilnost zapravo nije na usluzi i na korist građana Hrvatske. Druga stvar je da često svojim odlukama Vlade ne samo u Hrvatskoj, nego u svijetu izazivaju veću štetu nego korist. To sigurno vrijedi i u ovoj pandemiji, ali još više možda u gospodarstvu svakodnevno. Dakle, svi se slažemo da nije dobro da Hrvatska ima sve manje stanovnika, da naš standard je i dalje pri dnu EU, da su prosječne plaće, iako blago rastu i dalje u odnosu na druge zemlje preniske. Međutim, ne slažemo se oko rješenja kako to promijeniti. Neki traže, zazivaju još veću ulogu države, još veće miješanje politike u naše živote. Ja tvrdim suprotno da zapravo kod nas imamo previše prisutne politike od gospodarstva do drugih područja i zato Hrvatska se nalazi u ovako teškoj situaciji i zato je Hrvatska ranjiva, još ranjivija u odnosu na druge kad se pojavi inflacija i porast cijena energenata i drugih proizvoda. To se vidi i na primjer goriva gdje umjesto da Vlada smanji trošarine i PDV na gorivo ona je odlučila zamrznuti cijene. Dakle, podsjetit ću na svaku litru benzina. Otprilike recimo da je 11 kuna. Preko 6 kuna više od polovice ide državi. Dakle, jako utječe na cijenu i mislim da je već vrijeme da se druga logika primijeni i da se počne smanjivati zapravo to opterećenje na razne proizvode. To je prvo. Postavlja se pitanje, ako se već zamrzava cijena goriva zašto se to radi na drugim područjima. Recimo cijene nekretnina u mnogim gradovima jako rastu. Bilo bi mnogima lakše da su te cijene niže, zašto Vlada tu ne intervenira, zbog čega, ako je to dobro načelo. Dakle, zbog stanja na našim željeznicama ljudi su jednostavno prisiljeni koristiti automobile i moraju kupovati gorivo u odnosu na druge zemlje udio države je jako, jako visok. Drugo je što je zapravo pravedno kako podijeliti teret u ovom stanju? Što je zapravo socijalna pravda? Kako je definirati? Jedan američki ekonomist Walter Williams nudio je sljedeću definiciju što se tiče socijalne pravde. Ja zadržim što ja zaradim i ti zadržiš što ti zaradiš, onda mi reci koliko od moje zarade pripada tebi i zašto? Zašto? Dakle, treba to vidjeti u kontekstu ideja novih od strane nekih u sindikalnom dijelu javnosti koji traže nove poreze. Dakle, ne ukidanje ili smanjivanje poreza, nego nove poreze pogotovo na bogate. Zašto to nije dobra ideja? Ima jako puno loših posljedica i nije slučajno da mnoge europske zemlje su to ukinule. Od onih koji to još uvijek imaju na snazi Švicarska ima možda najveću recimo tako korist od toga i ubire se manje od 3% ukupno u proračun od takvog poreza. A osnova za taj porez je puno, puno veća u Švicarskoj nego kod nas. Dakle, problem je kod nas nije bujanje neoliberalizma nego je to što smo mi zemlja bez ekonomskih sloboda. Država kao takva ne stvara nove vrijednosti samo redistribuira ono što drugi stvaraju. Prema tome, treba logiku promijeniti i to naslijeđe iz komunizma, to socijalističko razmišljanje sve više košta Hrvatsku i naše građane. Hvala.
Idemo na drugu raspravu u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govorit će kolega Pavliček, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Jedna od glavnih vijesti u državi Hrvatskoj u zadnjih nekoliko dana su novi dizajni hrvatskih euro kovanica. Nije prošlo ni 24 sata izbio je skandal o kojem je brujala cijela Hrvatska, ali i dobar dio svjetske javnosti. No postavlja se pitanje tko sve snosi odgovornost o ovoj sramoti kako države tako i Hrvatske narodne banke, je li to sam autor očiglednog plagijata Stjepan Pranjković koji je povukao svoj rad ili odgovornost snosi i Hrvatska narodna banka zasebna institucija država u državi. Snose li odgovornost možda komisija za novac koja nije uvažila mišljenja struke Hrvatskog društva dizajnera te raspisalo ovakav aljkav natječaj, snosili odgovornost i guverner HNB-a koji mjesečno prima 48.000 kuna te je amenovao ovakav loš natječaj. Očigledno ne. I da bi ova sramota bila široj javnosti još zanimljivija pojavljuju se svakodnevno brojni komentatori. Sve prisutni Žarko Puhovski osoba koja je nekoliko desetljeća se klela u jednoumlje, osoba koja se zalagala za unitarističku Jugoslaviju, osoba koja se u oči samog Domovinskog rata slikala sa Jovanom Raškovićem, danas ta osoba glumi velikog demokrata i kaže da je kuna čisti ustaški simbol. Evo ja ovdje imam kunu iz '43. godine, 5.000 kuna kako on kaže čisti ustaški simbol ovo za mene nije ustaški simbol ovo je za mene sredstvo plaćanja u datom trenutku, u datom momentu u, na određenom području kao što je kasnije bio jugoslavenski dinar, kao što je kasnije bila hrvatski dinar, pa opet hrvatska kuna. Jer kada bi se držali narativa Žarka Puhovskog onda bi tvrtke Kraš i Končar bili čisti komunistički simboli, simboli komunističke partije samo zbog njihova naziva, a oni su danas prvenstveno simboli hrvatske uspješne proizvodnje hrvatskih proizvoda koji su prisutni diljem EU, diljem svijeta koji upošljavaju nekoliko tisuća naših sugrađana. Isto tako pojavljuje se sveprisutni Hrvoje Klasić povjesničar koji kaže da je kuna ustaška valuta, ustaško platežno sredstvo te da Hrvatska nema nikakve poveznice i nikakve specifičnosti sa kunom kao životinjom te da kuna uopće ne bi trebala biti na hrvatskim euro kovanicama. A taj isti Hrvoje Klasić zaboravlja da je još od 1496. godine na grbu Kraljevine Slavonije postavljena kuna, da se ta kuna nalazi i na grbu trojedne Hrvatske Kraljevine, da se još u 12., 13. stoljeću na području kontinentalne Hrvatske plaćalo sa kovanicama na čijoj je glavi bio lik nalik kuni i da se porez koji se plaćao u srednjem vijeku zvao kunovina. Jedino u to sam siguran da i Puhovski i Klasić vole štoviše tih ustaških simbola imati u svom novčaniku. No, hvala Bogu imali smo mi u prošlosti i puno kvalitetnijih povjesničara kao što je doktor Franjo Tuđman koji su imali širinu za razliku od nekih današnjih i koji su upravo hrvatskoj valuti dali ime kako joj priliči, hrvatska kuna. No da ne bih previše o prošlosti vratimo se u sadašnjost. Jedna od najvećih grešaka današnje vlade je upravo mijenjanje nacionalne valute. EU nikad nije bila u neizvjesnijoj financijskoj situaciji. Cijene energenata drastično rastu, cijene prehrambenih proizvoda i usluga drastično rastu. Inflacija prošli mjesec u RH 5,5%. Hrvatska po svim pokazateljima nije spremna za ulazak u eurozonu, pretposljednji smo po razvijenosti u EU. Naš BDP po glavi stanovnika je 11.000 EUR-a, prosjek EU je negdje oko 30.000 EUR-a. Najrazvijenije zemlje EU su na 40 i više tisuća EUR-a. Sjetimo se šta se dogodilo sa državama koje su ušle u europodručje, a nisu bile spremne, jedan Portugal, danas cijena rada u Portugalu je za 25% niža nego prije 10 godina. Jedna Grčka koja je doživjela financijski slom prije 6 godina. Nemojmo da se to dogodi i Hrvatskoj, Hrvatska nije spremna i nije konkurentna za ulazak u eurozonu. Ukoliko uletimo nespremni stvorit ćemo još jedan val siromašnih građana koji će kreniti ka Zapadnoj Europi, a to Hrvatska sebi više ne može dozvoliti. Hvala vam lijepo.
Deseti na redu je Klub zastupnika Socijaldemokrata, govorit će kolega Bernardić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege, prije 3 mjeseca u studenom najavio sam dolazak velike inflacije. Na nju su tada upućivali jednostavno svi trendovi, rast cijene energenata, rast cijena hrane, ali i prognoze i ozbiljna upozorenja iz različitih europskih institucija. Tad je predsjednik vlade nažalost na to samo odmahivao rukom i po zna koji put podcjenjivao i zastupnike, ali i problem koji će pogoditi i našu zemlju. No, danas je to realnost. Inflacija ne da kuca već lupa po vratima, a vlada po dobrom starom običaju ne čini ništa, barem ništa ozbiljno odnosno samo stvara dojam da se nešto radi po tom pitanju. Najbolji primjer za to je prodavanje magle kod zamrzavanja cijena energenata. Uzmimo u obzir samo neke činjenice. 2008. godine dakle za vrijeme Ive Sanadera cijena barela nafte na svjetskom tržištu dostigla je vrijednost od 140 dolara po barelu, čak 140 dolara no tada je cijena benzina bila ispod 10 kuna. Danas je cijena nafte 90 dolara po barelu, a cijena benzina je skoro 12 kuna. Zašto? Što se promijenilo? Naknada za biogorivo? Zanemarivo. Tečaj dolara? Identičan. Što se zapravo promijenilo? Promijenila se marža, marža naftnih kompanija i to drastično. Od nekadašnje marže od 40 do 50 lipa po litri, ona je narasla na skoro 2 kune po litri. Dakle preko 300% i tko plaća tu maržu? Hrvatski građani, građani RH. Vladi to odgovara jer ubere više PDV-a, ali zbog toga su ugroženi interesi i naše zemlje, ali i egzistencija naših građana. Pogotovo u transportu i pogotovo kad je cijena hrane u pitanju. No, postavlja se pravo pitanje zašto je marža toliko narasla. Dakle ona je narasla zato jer Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja jednostavno ne radi svoj posao. Dvije najveće tvrtke u ovom trenutku, dakle s jedne strane INA MOL i s druge strane Petrol, drže 75% tržišta naftnih derivata u Hrvatskoj. To znači da su one na neki način kreatori tržišta, market makeri odnosno jednostavnije rečeno, monopolisti koji su de facto udruženi u kartel, a to je suprotno zakonima EU, samim time i hrvatskim zakonima. Dakle to je ilegalno. U nekim zemljama bi se već po tom pitanju radila određena kriminalistička obrada. Zašto Vlada dopušta da Agencija za tržišno natjecanje ne reagira, to je pitanje koje će, na koje će ovih dana morati odgovoriti dužnosnici Vlade. Na taj način Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja direktno je ugrozila standard građana i omogućila poskupljenje. A kad poskupljuje gorivo, poskupljuje de facto sve. Kad Vlada zamrzne cijenu goriva na 12 kuna, to je kao da direktno gura novac građana u džepove naftnih kompanija po onom starom dobrom principu, masnim guskama se maže vrat. Pogotovo kada se zna da strani vlasnici eksploatiraju hrvatski plin i hrvatsku naftu na našim nalazištima i za to plaćaju mizerne naknade. Nekoliko puta manje, nego npr. u susjednoj Mađarskoj. Dakle mađarska, rodna Mađarska MOL-u naplaćuje više i kaže jučer ministar Ćorić, poznati advokat stranih interesa, da je INA vlasnik bušotina plina i nafte. Da, ali ono što ne razumiju u Vladi ili barem ne žele razumjeti, a mislim da razumiju, a rade protiv interesa naše zemlje je da Hrvatska određuje cijenu koncesija za eksploataciju, a ne određuju je strani vlasnici. Ovo je naša zemlja i mi trebamo odlučiti o načinu na koji se obračunava koncesija. Pogledajte samo kolike su račune za plin dobili naši poduzetnici, čak 4 puta veće. Takav udar, nažalost čeka i građane. Zato smo kao Klub socijaldemokrata već dali prijedlog da se zamrznu cijene osnovnih životnih namirnica, da se ublaži šok upravo za najugroženije skupine građana, umirovljenike, studente, socijalno ugrožene. Ali, danas dajemo i nova 3 prijedloga. Da se zaustavi jednostavno udar rasta cijena energenata na standard građana i poduzeća. Prvi je dakle prvi naš prijedlog je da PDV na cijenu plina spusti na najnižu moguću stopu od 5% na taj način da jednostavno omogućimo građanima smanjenje udara od rasta cijene plina. Nije svejedno da li će račun biti 95 ili 80 kuna. Drugi je da se redefiniraju koncesije na naftu i plin, odnosno da Hrvatska ima profit iz rasta cijene nafte i plina na svjetskom tržištu i da taj novac ide kao pomoć poduzećima. I treći prijedlog je da se najugroženijim skupinama građana kojima narastu cijene i struje i plina pokrije razlika troškova u ovoj i sljedećoj godini. Hvala vam.
Sada će u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govoriti poštovana kolegica Puljak. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Drage kolegice i kolege, dolaziti svaki tjedan za ovu govornicu i pričati svaki put o novoj aferi koja trese ovu zemlju polako izlazi na uši moram priznati i meni i ljudima koji bi ovo trebali slušati. Tolikom brzinom se afere smjenjuju da je HDZ sada krenuo sa politikom 2 u 1, kupiš 2 dobiješ 3 jer ne stignu odraditi niti jednu po jednu aferu do kraja. Mislim da HDZ to čak i namjerno radi kako bi sve relativizirao, kako bi nas sve umrtvio jer eto njima plagiranje doktorata nije problem, manipulacije državnim nekretninama nisu neki problem, prijava lažnog prebivališta nije problem, zapošljavanje rođaka i prijatelja je sasvim uobičajena praksa u današnjoj Hrvatskoj i ne treba se oko ničega navedenog previše uzbuđivati. Sada imamo i novi niz afera sve u režiji HNB-a posljednja od njih je potpuno diletantski natječaj za izradu hrvatske kovanice EUR-a s kojim se nesposobnost naših vodećih institucija uspjela prelili i izvan granica Hrvatske i osramotiti nas pred cijelom Europom. Da kratko podsjetim utvrđeno je prvo da sam natječaj nije raspisan u skladu s preporukama struke. Umjesto jasno propisanog procesa koji jami da će odabrani rad zadovoljavati standarde struke HNB-ova komisija za novac ponudila je da se jave svi koji žele sudjelovati i pošalju doslovno nacrtanu kovanicu na A4 listu papira. Nije bilo stručnog žirija već je o radovima odlučivala komisija među kojima je bio i sam slavni šef premijerovog ureda Frka Petešić u njegovoj već drugoj aferi u nekoliko tjedana. Kao drugo kuna na pobjedničkom dizajnu kovanice od 1 EUR-a je preslikana, plagirana s fotografije škotskog fotografa. Zar to nije šlag na torti? Plagijat pobijedio na natječaju za kovanicu EUR-a. Međutim zašto se uopće čudimo tako nečem u zemlji u kojoj HDZ-ovci pune kombije i idu preko vikenda po doktorate, u kojoj je rečenica teorijska paradigma rasta trajnog propusnosti dio doktorata koji će se uz blagoslov sveučilišta ispraviti 4 godine nakon obrane, zar je moglo drugačije završiti? HNB nas je jučer ležerno obavijestio da će raspisati novi natječaj, puj pike malo smo se šalili sad ćemo za ozbiljno, kao da je riječ o nekoj sitnoj tehničkoj pogrešci, omašci koja se mogla dogoditi svakome, kao da je riječ, kao da nije u pitanju vrhunski skandal kojim je amaterizam ljudi na vodećim pozicijama u ovoj državi poprimio sasvim nove dimenzije. U središtu ove afere je valuta sredstvo plaćanja, a događa se u godini u kojoj se Hrvatska priprema za ulazak u eurozonu. Ovakvu epsku blamažu ne bi osmislili ni najbolji filmski scenaristi. Što bi se dogodilo da su ove kovanice otisnute, da su puštene u opticaj? Nažalost kada se zbroje aktualne afere kojima iz dana u dan svjedočimo plagijat i krađa nameću se kao motivi koji današnju Hrvatsku simboliziraju preciznije od glagoljice ili Tesle. Upravo iz tog razloga u ovom slučaju treba tražiti odgovornost nadležnih. Ako jedan HNB nije u stanju provesti natječaj za dizajn kovanice sukladno pravilima struke bez da pritom ponizi cijelu jednu profesiju što od njih možemo očekivati po pitanju regulacije financijskog sustava. Možemo li možda očekivati da će zaposlenici HNB-a trgovati vrijednosnim papirima banaka koje nadziru ili da će guverner spremiti u džep pola milijuna kuna nagrade od Mađarske središnje banke. Ups, to nam se već dogodilo. U jednoj civiliziranoj europskoj zemlji takvo što nije moguće, ali u oronuloj, korumpiranoj, destruiranoj Hrvatskoj to je sasvim normalno, kao što je jedna novinarka Dora Krušul izvrsno primijetila, zemlju nam vodi HDZ koji ohrabruje, potiče i vonorira plagijatore i muljatore, ne trebate se čuditi što ni natječaj za kovanicu EUR-a nije prošao drugačije. Zahvaljujem.
Idemo na 7 raspravu, u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka govorit će poštovana kolegica Kekin. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, nova godina a HDZ nastavlja sa starim navikama i redanjem svojih afera na red je došla i Dubrovačko-neretvanska županija. Inače čelnici te županije vrlo često vole istaknuti kako su upravo tamo ugovorili najviše europskog novca čak 7 milijardi kuna koji će biti namijenjeni isključivo poboljšanju kvalitete života stanovnika Dubrovačko-neretvanske županije. No, po onom što smo nedavno saznali istina je očito malo drugačija. Da vas uvedem u priču u toj istoj županiji na otoku Korčuli već se 2 godine borimo protiv projekta rekonstrukcije ceste Korčula Račište radi Račišće, ukazujući na nepravilnosti i nezakonitosti, ukazujući na prekomjerno nasipanje obale, na ugrožavanje ekosustava, na izdavanje građevinske dozvole bez potrebne dokumentacije itd. Pokrenuli smo i sudske postupke protiv tog projekta u Hrvatskoj, ali prijavili smo sve i nadležnim tijelima EU. Sam projekt u vrijednosti od 171 milijun kuna trebao se financirati iz sredstava EU. Dapače u 12. mjesecu 2021., dakle prije 2 mjeseca nakon burne rasprave na 6 skupštini županijskoj naši vijećnici odbili su podržati Godišnji financijski plan za 2022. godinu Županijske uprave za ceste u kojem je čak 63% tog financijskog plana se odnosilo na europska sredstva namijenjena za realizaciju ovog štetnog projekta. I možete si zamisliti kako smo se onda začudili kad smo neki dan od Središnje agencije za financiranje i ugovaranja, dakle SAFU-a one agencije čiji ravnatelj je u zatvoru kojeg je postavi premijer jel, dakle kad smo od njih saznali da ugovor s EU je raskinut i da je raskinut još u 7. mjesecu 2021. godine i da je raskinut na inicijativu županije, dakle Županijske uprava za ceste. Dakle, 5 mjeseci nakon što je taj ugovor raskinut na županijskoj skupštini izglasava se dokument u kojem stoje sredstva iz ugovora koji je raskinut, zvuči suludo naravno. Dakle, podaci koje ste upravo čuli jasno upućuju na obmanu i na prevaru u organizaciji HDZ-ove županijske vlasti u kojoj su sudjelovali i još uvijek sudjeluju sam župan Nikola Dobroslavić i također ravnatelj ŽUC Ivo Kaštelan, dakle oni su sudjelovali i sudjeluju u prevari njihovog predstavničkog tijela glavnog, dakle županijskih vijećnika, u prevari građana Dubrovačko-neretvanske županije, ali i u prevari trgovačkih društava koji sudjeluju u javnim nabavama koje su nastavljene nakon raskida ugovora iz kojeg bi se te javne nabave trebale platiti. Dakle, županijski vijećnici, ja ću to još jednom ponovit, izglasali su godišnji financijski plan, najvažniji dokument ŽUC-a s uvjerenjem da je glavni projekt u tom planu financiran bespovratnim sredstvima iz eu fondova iako je ugovor bio raskinut prije 5 mjeseci. Mi o motivaciji uključenih možemo samo nagađati, da li je moguće da su se preplašili previše budnih i otvorenih europskih očiju koji vole znati gdje je završio svaki euro, ne znamo. No iskustvo koje smo nažalost stekli puno više puta nego što smo to htjeli nas uči da kao i uvijek iza svega gotovo sasvim sigurno stoje najviše rangirani dužnosnici HDZ-a na nacionalnoj razini upregnuti u pogodovanja kojima se ovaj projekt želio pogurati pod svaku cijenu. I tako mada je Korčula i njeni stanovnici su to tako htjeli, HDZ free otok, hobotnica svoje krakove očito ima i na jugu Hrvatske i preko svojih pulena na županijskoj razini svim sredstvima, pa i falsificiranjem informacija i falsificiranjem dokumenata pokušavaju progurati štetne projekte za nečiju korist.
Idemo na četvrtu raspravu u ime Kluba zastupnika MOST-a kolega Ante Kujundžić, izvolite.
Hvala predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Proteklih dana možemo svjedočiti različitim vijestima, dakle ima tu cijeli niz vijesti od Capakovog ukidanja covid potvrda do Beroševog ponovnog vraćanja, Božinovićevog ponovnog vraćanja potvrda, o tom da Žanamari ne izlazi iz teretane, o tome da je trudna Hana Huljić snimila spot o podizanju plaće našem predsjedniku i našem premijeru, o ostavci poljskog ministra itd. itd. Sve do zatvorske kazne za prosjaka čime spoznajemo svu trulost ovog sustava u kojem živimo. I jednom za svagda bi nam trebalo biti jasno da u Hrvatskoj sve funkcionira, savršeno dobro funkcionira počevši od zakonskih propisa, pa sve dalje. Trebamo shvatiti kako u Hrvatskoj ne budeš sankcioniran ako nešto radiš, nešto drpiš, ukradeš i odneseš ili se ne znam negdje na nekakvom natječaju nešto nekome namjestiš, na poslu ne radiš nego spavaš itd. Što je sve ovo prethodno navedeno naspram jednog kriminalnog djela, djela prošenja kojim se šalje jedna strašno ružna slika u svijet, svijet o našoj Hrvatskoj, o životu u našoj Hrvatskoj i kojim se stvara jedan osjećaj neugode i srama u ljudima koji prolaze pored prosjaka. To kod nas ne može i to kod nas ne prolazi, jer ako želiš biti skoro gladan moraš raditi. I nema teorije da ti budeš sit makar i kruha od jučer ali da ništa ne radiš. I sva trulost određene države vidi se po broju prosjaka, a bogatstvo, izobilje određene države vidi se po pokradenom novcu. Mislim da se načelno svi s tim slažemo. I zato svakog onog tko prosi treba zavezati ispred određenog dućana ili mjesta gdje je prosio, da svi koji prolaze pored i koji žive i rade mogu zapravo pljucnuti na tog besramnika, tog sebičnjaka i lijenčinu koji nas samo sramoti, u nama izaziva osjećaje nelagode, dosađuje nam itd. itd. Jer ako si kojim slučajem lijen, ma ne samo za radit nego i za prijavit se na određeni natječaj i ideš užicati koju kunu kako bi sebi kupio možda kruh, ma možda čak i pivo, što god i osloniš se na dobru volju ljudi koji prolaze iza tebe završiš u zatvoru. I to znate tko vas prijavi? Prijave vas ljubomorni likovi koji prolaze kraj tebe jer je bolje tebi koji prosiš nego njima koji rade. I pritom te nitko ne pita kako ti je, zbog čega si takav, zašto si dotaknuo dno u životu, koji su razlozi nego te prijave. Nešto slično se dogodilo ovih dana u Novoj Gradišci, gdje građaninu od 28 godina koji je inače invalid, koji je stajao ispred dućana i oprosio cijele 84 kune promptno je osuđen na zatvorsku kaznu od pet dana i treba platiti sudske troškove. Osuđen je za kršenje javnog reda i mira sukladno zakonu s kojim je on godište iz '94. Efikasnost države je ovdje vidljiva jer je presudom osigurala barem prenoćište u suhome i sitost ovom bezveznjakoviću koji bi htio kruha bez rada. I ono što sigurno nam postoji opasnost jest ponavljanje opet njegovog djela kad iziđe iz zatvora jer tko će odgovarati za sva ta nedjela. I na koncu konca da je on barem ukrao par milijuna onda bi njemu njegov Superhik omogućio živjeti u ovoj Hrvatskoj, ne bi završio tu gdje je završio. Kad ideš prositi ovako nešto malo onda je i u redu da te netko strpa u zatvor. I u slučaju da se bude i žalio za nekakve bolove u koljenu mislim da svi trebamo čvrsto ustati i onemogućiti mu da ode u toplice. Kad se probudimo i spoznamo da je Hrvatska Alan Fordovska u kojoj se ranjeni kopaju, a mrtvi dovoze u bolnice ne trebaju nam ni kalašnjikovi, ni jaja, trebamo izići na izbore, pa makar prekrižiti listić [[Upadica: Hvala vam lijepo]] jer i križanje listića je poruka. Hvala vama.
Hvala lijepa. Idemo dalje, sada je na redu Klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Grčić, izvoli.
Hvala, hvala g. predsjedniče, kolegice i kolege. SDP je jučer predstavio dvije konkretne mjere koje bi trebalo poduzeti da se popravi položaj jedne od najugroženijih skupina u našem društvu, a to su umirovljenici. Ova kriza, covid kriza već znamo što je učinila a ova ekonomska kriza izazvana najprije Covidom, a sada i inflacijom definitivno pogađa najviše one najsiromašnije. Rast cijene energenata, ali onda i hrane i stanovanja i svega ostaloga pogađa kažem one ljude koji u strukturi potrošnje imaju upravo te komponente u najvećem postotku. A to su umirovljenici, to su oni koji imaju najmanje, najmanje dohotke. Zato smo jučer postavili pitanje modela usklađivanja mirovina koje već godinama egzistira kod nas i koji treba mijenjati. Zašto ga treba mijenjati? Dakle, postojeći model koji kombinira 70 30% pondera je li, dva ključna pokazatelja, a to su troškovi, indeks troškova života i indeks bruto plaća jednostavno je dalje neodrživ. Zašto je neodrživ? Zato što u svakom tom usklađivanju uvijek ili pada kupovna moć mirovina ili se smanjuje odnos prosječne mirovine i prosječne plaće. Tako je recimo samo u zadnjih 5 godina, dakle u 2 mandata ove vlade došlo do pada udjela prosječne mirovine u prosječnoj plaći sa 40 na 37%. Ako bi se idućih 10, 15 godina nastavilo s ovim istim modelom postoji realna opasnost matematički gledano da mirovine, prosječne mirovine padnu ispod 30% prosječne plaće i mi jednostavno svi skupa ovdje i vladajući i oporba moramo stat zajedno i to mijenjati. Sada je trenutak za to jer je sada najosjetljiviji trenutak i sad se vidi koliko je važno učiniti nešto da se kupovna moć mirovina zadrži i očuva. Dakle, 200 kuna mirovine danas i 200 kuna prije 3 mjeseca nije isto. Danas se puno manje za tih 200 kuna može kupiti i u smislu plaćanja režija i u smislu plaćanja energije i u smislu plaćanja hrane. I to je ono što je ključni problem u ovom trenutku, a vlada nažalost kasni sa mjerama kojima bi prije svega pomogla najpotrebitijima, a onda i svim drugim stanovnicima Hrvatske i ublažila ove negativne efekte visoke, visoke inflacije. A ja bih rekao još opasnije visokih očekivanja inflacije u narednim mjesecima što vidimo već sad psihološki djeluje i na gospodarstvo, na obrte, na poduzetnike da povećavaju cijene. I to nije dobro. Znači ima tu opravdanog povećanja cijena, ali sigurno ima i neopravdanog. I zato mi predlažemo da budući model usklađivanja mirovina bude takav da se uvijek uzima 100% povoljnijeg faktora za umirovljenike. Znači ako je inflacija 5%, a rast plaća 2% mirovine će se usklađivati sa 5% poena. I tako se čuva kupovna moć, dakle nema više propadanja mirovina, čuva se kupovna moć. I što je još važnije spriječit ćemo daljnji pad udjela prosječne mirovine u prosječnoj plaći. Druga stvar koji smo ponudili jučer je jedna kratkoročna mjera. Ova je dugoročna ona je, ako promijenimo formulu ona će biti dugi niz godina nadam se jer je stvarno u ovom trenutku najbolje rješenje. Kratkoročna mjera koju smo predložili jeste pomoć umirovljenicima po uzoru na Covid dodatak od prošle godine. Zato se nismo ni puno pomakli od prijedloga vlade i rekli smo, to je bilo dobro prošle godine taj Covid dodatak je bio dobar, učinite to i sad jer ima vrlo ozbiljnih razloga da to napravite. I u ovim mjerama koje evo nažalost čekamo sve do kraja veljače kako je najavljeno, mislim da su mjere trebale puno prije, odmah, dakle vodite računa ja vas molim vi koji ste pozicija, vodite računa o umirovljenicima, složite tu priču oko nekakvom inflatornog da tako kažemo dodatka koji bi ublažio posljedice inflacije po standard naših umirovljenika. Ono što je u ovom trenutku bitno da svi ljudi u Hrvatskoj što manje osjete posljedice krize izazvane inflacijom, izbjeći to ne možemo ali posljedice mogu biti manje nego što to možda [[Upadica: Hvala vam.]] u ovom trenutku očekujemo. Hvala lijepo.
Idemo na 11. raspravu, Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Deur. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani kolegice i kolege. Evo, nekoliko bitnih stvari koje su se događale u mojim Sesvetama. Prvi potez aktualnog gradonačelnika Tomaševića, ono što je napravio i platforme Možemo je ukidanje mjere roditelj odgojitelj. Osim što ne razumiju i ne razlikuju demografske od socijalnih mjera, očito ne percipiraju ni važne probleme kojima se susreću Grad Zagreb i Sesvete. Glavni njegov ili njihova platforma je, svu djecu ćemo dati u vrtiće, ne razmišljajući da te majke, te obitelji, skoro 900 obitelji u Sesvetama imaju kredite, da je to bila i njihova životna egzistencija, da su te obitelji danas u jednom ozbiljnom socijalnom problemu. Pozivamo te, poštovani gradonačelniče, da dođeš među te majke i da objasniš pod kojim uvjetima će njihova djeca ići u vrtić. Sesvete imaju 4 gradska i 6 privatnih vrtića te najveći prirast stanovništva, ne samo u Gradu Zagrebu, možemo slobodno reći u cijeloj Hrvatskoj. Mnogi od tih vrtića ne posjeduju adekvatne opremljene prostorije i nedovoljni broj kvalitetnog i educiranog osoblja jer je to ulaganje u budućnost. Kamo će djeca za koju nema mjesta u vrtićima? Sesvete imaju 10 osnovnih škola kojima kronično nedostaju logopedi, psiholozi, koji ovim vremenima iznimno potrebni te je potrebna nadogradnja i energetska obnova objekata. Škole ne dobivaju na vrijeme potreban novac od gradskog ureda pa vrlo često ispaštaju djeca te je potrebna bolja organizacija produženog boravka. Opremanje kuhinje, poboljšanje ponuda kvalitetnijih jelovnika. U nadležnosti gradske uprave je u mogućnosti da ta djeca treniraju po standardiziranim prihvatljivim cijenama, urediti i osigurati nogostupe koji vode do škola. Gospodo i možemo, evo vam i prijedloga, besplatne sportske aktivnosti za svu djecu, valjda toliko možete. Zona Badel, zona Sljeme su ogromna prostranstva gdje planirate alternativni deponij koji je u trenutnoj fazi ispipavanja i istraživanja koji služi novoj zagrebačkoj vlasti Možemo i SDP-u da tamo služe, službe Čistoće iskrcavaju glomazni otpad na to što su upozoravale neke organizacije civilnoga društva, planirate li novo ugrožavanje građana Sesveta. Sesvete sa svojom okolicom kao mlada demografska sredina i najveća gradska četvrt već godinama zapostavljena od lokalne vlasti što je nova vlast u Gradu Zagrebu potvrdila dodjeljujući spremište otpada i …/nerazumljivo/… u Sesvetskom Kraljevcu i okolnim šumama uz vodotoke i pristupne ceste. Te brojne građevinske tvrtke koriste različita dvorišta kao skladišta otvorenog otpada unutar tvrtki. Građani Sesveta već su odavno izgubili povjerenje u instituciju grada te i ovim putem tražimo od inspektorata i inspekcije da budu konkretniji, da ono što ih građani pozivaju da pravovremeno i pravodobno reagiraju. Kazne za takva djela su preblage ispod svake razine prihvatljivosti stoga je to razlog zašto mnoge tvrtke nastavljaju s ilegalnim zbrinjavanjem otpada jer je broj inspekcija neznatan. Do reakcije dolazi jako rijetko unatoč brojnim prijavama građana i upozorenjima. Zašto je zakazao aparat Grada Zagreba? Koji bi to trebao čistiti okoliš i štiti zdravlje građana. Zašto institucije Grada Zagreba ne reagiraju na pozive građana kad Možemo može. Stoga pozivam i s ovog mjesta državnu inspekciju za pravovremenu reakciju ako već zeleni zaboravljaju smisao politike koju su zagovarale u predizbornoj kampanji.
Idemo sada na treću raspravu, u ime Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte poštovana kolegica Katarina Peović. Izvolite.
Dobar dan svima. Situacija što se tiče slobode govora u posljednje vrijeme zbilja podsjeća kako je to novinar Goran Borković u Novostima napisao na vrijeme Tomislava Karamarka koji je na saboru Zajednice branitelja HDZ-a Gojko Šušak 3. svibnja 2014. točno na Svjetski dan slobode medija poručio. Svatko u svojoj sobi, dvorištu i kući može misliti što hoće, ali na javnoj sceni sigurno ne, morat će poštivati vrijednosti na kojima se temelji Hrvatska država, Domovinski rat, naši branitelji i poginuli te politička doktrina dr. Franje Tuđmana i veliko djelo Gojka Šuška. 8 godina kasnije ljudi se privode, među njima i penzioneri zbog vrijeđanja lika i djela premijera na društvenim mrežama, novinari su izloženi tužbama i prijetnjama sve miriše na dobru staru atmosferu '90.-tih koju je Karamarko zdušno htio obnoviti. Zadnji primjer dolazi iz Osijeka. Nakon što je na svom Facebook profilu 5. kolovoza prošle godine u oči obljetnice Oluja objavio status čestit dan pobjede nad etničkim ne čišćenjem svima koji slave zločin, na Ivana Cingela profesora na osječkom Fakultetu građevinarstva i arhitekture te predsjednika Društva arhitekata Osijeka krenula je hajka u medijima. Neki su poput Glasa Slavonije praktički izdali potjernicu za Cingelom koje se ne bi postidjela ni najotrovnija štampa iz '90.-tih. No, valja spomenuti da je Cingel kroz djelovanje u društvu arhitekata u Županijskom zavodu za prostorno uređenje gdje je bio 11 godina zaposlen mnogim HDZ-ovcima stao na žulj inzistiranjem na poštivanju zakona i procedure. Zadnji puta 2.12. kad je društvo arhitekata uputilo otvoreno pismo gradonačelnika Osijeka zašto se ne pobuni protiv najava planske uzurpacije gradskog područja od 6 hektara OLT-a bivše tvornice i ljevaonice, a od strane Osječko-baranjske županije koja je slične planske uzurpacije već napravila za područje gradskog centra i novog KBC-a kada je grad također pao bez ispaljenog metka. A to pitanje otvoreno i kao tema na županijskoj skupštini. E tada Cingelu stiže optužnica DORH-a koja se poziva na policijsko izvješće koje se prethodno kiselilo čak 3 mjeseca. Optužni prijedlog Općinskoga državnog odvjetništva se poziva ni manje-više već na Zakon o suzbijanju diskriminacije Članak 25., za koji je usput rečeno predviđena kazna od 5 do 30 000 kuna i tvrdi da je Cingelov uvredljivi tekst od jedne rečenice povrijedio osjećaj dostojanstva branitelja i građana RH. Zamjenik općinske tužiteljice Željko Ivanušić koji je u ime države preuzeo slučaj kaže da je Cingel u svojem statusu izrazio krajnje nepoštovanje prema svim onim građanima koji operaciju Oluja pored operacije Bljesak smatraju odlučujućom i ključnom pobjedom, te da je posebno sporno što je status objavljen na Dan domovinske zahvalnosti čime je autor iskazao nepoštovanje blagdana i povrijedio osjećaje dostojanstva velike većine građana, a naročito sudionika Oluje kao i sve građane o čijoj nacionalnoj i društvenoj skupini isti pripadaju tuženi i sam pripada toj skupini. Ironija je u tome da se u potpunosti izokreće duh i smisao članka 25. po kojem ga se goni, a čija je ideja upravo u tome da se nekoga ne smije maltretirati ili diskriminirati zato što ima neko političko uvjerenje. Tužitelj to pak izokreće u tumačenje po kojem se povreda nečijeg dostojanstva sastoji u nečijoj uvrijeđenosti time što se Cingel usudio misliti drugačije. Nadamo se da će kako Viktor Ivančić poziva sudac Osječkoga općinskoga suda na raspravi koja će biti održana 18. veljače tu optužnicu jednostavno zgužvati i baciti u koš. No dijagnoza je tu, a možda ju je najbolje sažeo upravo Ivančić. Smisao cijelog pothvata savršeno je jasan. To je taj Karamarkov impuls – nastojanje da se vrati verbalni delikt u okvire redovne sudske prakse. Treba kriminalizirati misaona nedjela, treba odbaciti trice i kučine o slobodi govora i drugim demokratskim pravima pribilježenima čak i u hrvatskom Ustavu. Treba utvrditi paket ratnih mitova i legendi koje nije dopušteno skrnaviti u javnom općenju. Treba u najkraćem policijskim i pravosudnim angažmanom učvrstiti i učiniti obvezujućim stanje duha kako u Hrvatskoj ionako odavno prevladava patri idiotizam. Za kraj, Tuđman bi bio zadovoljan, a i Karamarko se slatko smije dokle smo i bez njega dogurali. Radnička fronta svakako, čovjeku koji se drznuo misliti drugačije daje punu podršku, a nadamo se da će tu podršku dobiti i od svih onih koji se kunu u slobodu govora.
Hvala vam. Idemo dalje, sada je na redu kolega Milan Vrkljan koji govori u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, predsjedniče sabora. Ja ću ispred Kluba Za pravednu Hrvatsku danas govorit o problemima Hrvatskog energetskog sustava gdje smo svjedoci da je u zadnjih mjeseci nastao kolaps hrvatskog energetskog sustava i postavlja se pitanje koliko je Hrvatska moguće i da li je energetski neovisna i da li postoji odgovornost aktualne politike u vezi toga. Zanimljivo je da je 2018.g. došla Direktiva EU 1999/18 u kojoj se od RH traži da promijeni zakonski okvir za proizvodnju električne struje i da RH mora dozvoliti proizvodnju struje u domaćinstvima preko osobnih potreba domaćinstva. Zanimljivo je da je EU, paradoks je da je EU ta koja štiti interese građana RH od zakonodavstva RH koji je ovaj parlament izglasao. Vlada je potpuno odstupila, ne podržava svoje građane, a to se vidi kroz par primjera. Recimo HEP je u prošloj godini imao dobit, čistu dobit 1,2 milijarde kuna, u zadnjih 6.g. u mandatu ove vlade HEP je imao čistu dobit, ekstra profit, što u stvari ne bi ni trebalo težit, to je neka vrsta poreza, od 7 milijardi kuna. Vlada je potrošila u ovom mandatu 5,5.g.-6.g. svih 7 milijardi kuna potpuno netransparentno. Nije uloženo u stvaranje hrvatske energetske neovisnosti ni jedna kuna. Hrvatska danas isto kao i prije 6.g. uvozi 25 do 50% električne energije ovisno o tome koliko smo imali kišnih dana u prošloj godini. Paradoksalno je da jedna Slovenija u svome sustavu ima 9.000 solarnih jedinica na njihovim domaćinstvima, znamo da su tri puta manji od nas i gospodarski i po broju stanovnika, a Hrvatska ima samo ili nešto manje od tisuću domaćinstava koje imaju solarne jedinice, što bi značilo da bi Hrvatska po tom odnosu trebala imat skoro 30.000 samostalnih solarnih jedinica na našim krovovima naših sugrađana. Ovaj ekstra profit koji stvara HEP u zadnjih 6.-7.g. da smo ga pretvorili u investiciju solarne energije mogli smo cijelu Dalmaciju, 350.000 domaćinstava postaviti solarne ploče na krovovima njihovih domova i dovesti do toga da Hrvatska ima 30% potpuno neovisnog stanovništva o bilo kakvim energetskim problemima i naš uvoz struje bi pao za 30%. Međutim, direktiva EU štiti građane RH, a zakonodavstvo RH, mi, mi koji smo ovdje u saboru štitimo uvozni lobi za struju, ulaganja u vjetroelektrane gdje HBOR financijski prati novcem poreznih obveznika izgradnju vjetroelektrana u kojima se gospodarstvo hrvatske ne pomiče ni za 1%, naprosto u tim vjetroelektranama nema jednog šarafa proizvedenog u RH. Stimuliramo uvoz plina i nafte i direktno štetimo našim građanima i našem gospodarstvu, dok u isto vrijeme ulaganje u solarnu energiju omogućuje 30% manje uvoza struje, rast domaćeg gospodarstva, otvaranje radnih mjesta. To je prvi korak prema energetskoj neovisnosti RH i ono što je najvažnije jedan od najjačih demografskih mjera koje se u Hrvatskoj može provesti. Za solarnu revoluciju u Hrvatskoj postoje preduvjeti, to su volja hrvatske vlade, znanje resornog ministra, rad institucija za opće dobro i stvaranje poduzetničke klime. Nijedan od ovih pretpostavki u RH naprosto ne postoji. Zbog toga Klub Za pravednu Hrvatsku snažno podupire integraciju RH u institucije EU, ulazak u šengen, uvođenje eura, čvrsto vezanje uz NATO saveznike i stvaranje i provođenje svih direktiva EU. Snažno smo protiv devastacije institucija RH, kao i korupcije, nepotizma i kriminala. Zbog ovakve situacije glavnu krivicu snosi Vlada RH koja nema vizije, nema znanja, štiti interesne skupine i kreira energetsku ovisnost RH i krivi su nažalost naši birači, oni koji 51% onih koji godinama ne izlaze na izbore i omogućuju ovakvu situaciju.
Sada ćemo čuti 8. raspravu u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista, a govorit će poštovana kolegica Martinčević, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege. O rastu cijena raspravljamo već jedno duže vrijeme i danas je bilo o tome ovdje riječi i svima je potpuno jasno da cijene nezaustavljivo rastu i da država mora intervenirati. Određene mjere su poduzete, no mi smo još uvijek više u zoni najava, a manje u zoni poduzimanja konkretnih mjera. Sve procijene mogućih povećanja ukazuju na to da će udar na naše građane biti velik, a na one najosjetljivije, dakle na naše umirovljenike i socijalno ugrožene građane i poguban. Države EU naravno to su prepoznale i u svojim državama već krenule sa cijelim nizom vrlo ozbiljnih i vrlo konkretnih socijalnih mjera. Vlada pred sobom ima više rješenja, ali neke od njih su potpuno očita, te brzo i relativno jednostavno provediva. Prva mjera naravno je smanjenje PDV-a na plin, što vlada donekle i najavljuje kalkulirajući o smanjenju stope PDV-a na 13%. Tu bih ja htjela napomenuti jednu činjenicu o kojoj sasvim sigurno naši građani ne znaju dovoljno, a to je da je sjever Hrvatske u tom kontekstu u jednom značajnije nepovoljnijem položaju od ostatka Hrvatske. Zašto? Zato jer plinska mreža pokriva uglavnom kontinentalnu Hrvatsku, a gotovo u potpunosti sjever Hrvatske, dok recimo što se tiče juga Hrvatske oni se i griju i ljeti hlade uglavnom na struju, a kao što znamo struja je već 2017.g., smanjen je dakle PDV na struju na 13%. To je ono što sad najavljujemo i o čemu raspravljamo vezano uz plin. Konkretno, u Varaždinskoj županiji 90% kućanstava, ali i industrije o kojoj ovisi ukupno gospodarstvo i naša radna mjesta ovise o plinu, dakle premreženost plinom je 90%, mi smo 90% na plinu. Mi smo već u tom kontekstu, dakle jedno duže vrijeme u nepovoljnijem položaju i sa rastom cijena plina to će naravno nas sve na sjeveru staviti u jedan potpuno neodrživ položaj i građane i ukupno gospodarstvo. U ovom vremenu prvenstveno politički uvjetovanim porastom cijene energenata nužno je da se stopa PDV-a na plin spusti na 5%, to je dakle ona najniža moguća razina koju u Hrvatskoj možemo imati, dakle plin stopa PDV-a 5%. Objektivno, dakle smanjenjem na 13%, a kad uzmemo u obzir današnje povećanje rasta cijena država se u suštini ne odriče ničega već dodatno pojačano puni proračun naravno kalkulirajući to, prebacuju to sve na naše građane. Na udaru naravno uz građane tu su i gospodarstvenici, posebno mali poduzetnici i to otvara dakle dodatni udar na naše građane jer naravno da će oni sve svoje troškove energenata ukalkulirati u cijene svojih proizvoda i usluga, tako da će naši građani to osjetiti ne samo na uplatnicama za režije već i na svim ostalim računima proizvoda i usluga. I tu dolazimo do drugog ključnog problema uz cijene energenata, a to su cijene prehrambenih proizvoda. Jer za razliku od većine članica EU gdje je udio hrane i energenata u budžetima niži od 30% u Hrvatskoj cijene hrane i energenata iznosi visokih 42% u kućnim budžetima, a same hrane i visokih 27%, prosjek EU je 12%. Dakle, nužno je da se u mjerama vlade osigura i smanjenje PDV-a na hranu, bar na ključne namirnice, također na 5%, a što su također već određene države EU učinile i druge već najavile. Te mjere naravno mogu biti ograničenog trajanja, vidjet ćemo kako će se situacija razvijati, al je ključno da sa njima krenemo odmah i da time kao prvo smanjimo udar na naše građane, posebno dakle na umirovljenike i na socijalno ugrožene jer oni ovaj porast cijene energenata i hrane neće moći izdržati. I drugo, što je također važno, da smanjimo i smirimo tu jednu posvemašniju groznicu dizanja cijena od kojih se naravno neke dižu opravdano, a neke se dižu preventivno i zato jer evo svi ostali dižu cijene čest je to slučaj kod nekih proizvoda i usluga. Evo ovo su konkretni, vrlo konkretni prijedlozi reformista i naravno očekujemo od vlade da djeluje odmah. Hvala.
Idemo na 12 raspravu, u ime Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika, poštovani kolega Hrelja. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, danas mi je iznimna čast da nakon godinu dana nakon što sam s ove govornice promovirao Covid dodatak dobijem od drugog najvećeg opozicijskog kluba priznanje da je Covid dodatak dobar. Moj prijedlog je bio mnogo obimniji u odnosu na ono što su udruge ispregovarale u želji da se slikaju i rukuju sa premijerom pa su prepolovile ovaj taj iznos koji sam ovdje predstavio, ali sve u svemu model Covid dodatka je danas ovdje dobio priznanje od drugog opozicijskog kluba. Meni je isto tako drago da su kolege iz SDP-a nakon godinu i pol s međusobnih svađa, raskola sjetili se najslabijih u društvu, a to su radnici sa malim plaćama i umirovljenici odnosno njihovih mirovina. I drago mi je, drago mi je da zagovaraju njihov bolji standard. No, bez obzira što o meni mislili i umirovljenici i ostali građani ja moram reći svoj stav, svoje mišljenje o mirovinskom sustavu i što u tim prijedlozima ima dobrog, ima lošeg. I da ne zaboravim na prvom sastanku parlamentarne većine u ovoj godini inicirao sam traženje rješenja za najsiromašnije građane RH, a među njima je najveći broj umirovljenika i na tome se radi i tu ću stati. Radi se i bit će uključeni u cijelu lepezu rješenja za pomoć građanima RH. E sad, što ok, podrška je u nekom obliku, u nekom modelu od strane opozicije Covid dodatka po uzoru na Covid dodatak, ok. Ajmo reći da ih tu cijenim i pohvaljujem da su našli jedno već rješenje koje je u praksi i da ga podržavaju. Ali očekivao sam da će nešto možda i inovativno naći jer vidim u dijelu njihovih nastupa velike greške. Oni tvrde, a Socijaldemokratska partija je velika i trebali bi znati i poznavati mirovinski sustav da je formula kriva za ovako nisu razinu mirovine. Formula je nastala 2014. godine u koalicijskoj vladi i to smo predstavili kao veliki napredak što je, formula 70 30 za povoljniji, po povoljnijem parametru odnosno po većem, po većem parametru da li su to troškovi života ili rast, rast plaća. I sad odjednom ona ne valja. Ma gledajte može se ova formula koju ste predložili 5% rasta cijena upotrijebiti ali neće nitko jer nitko u Europi to ne radi. Ali što će se dogoditi, što će se dogoditi sa prosječnom mirovnim 275.000 umirovljenika, najnižih korisnika najniže mirovine čija mirovina je 1.750 kuna puta 17 kuna puta 5% koliko ćemo dobiti 80 kuna. Onaj koji ima 5.000 kuna puta 5% dobit će 250 kuna. Znači po tom vašem prijedlogu samo se gaf između siromašnih umirovljenika i onih sa većim primanjima povećava. Jel to, jel to model koji trebamo prihvatiti? Ja vam tvrdim da je ova formula među najboljima u Europi, problem je što ulazi u, u artikle koji se promatraju, u poskupljenje artikala. Dakle, nije problem formula nego ono što u nju, u nju ulazi što se obračunava kao potrošnja, potrošnja umirovljenika. Da, pad udjela, pad udjela prosječne mirovine u prosječnoj plaći je evidentan međutim radi se o nečem drugom. Sve veći broj najnižih mirovina, znači niske plaće, evazija uplata doprinosa, mala uplata doprinosa, velike isplate odnosno solidne isplate neoporezivih iznosa plaća sve to čini, sve to čini da nam je mirovina svaki dan prosječna, u prosječnoj plaći sve manja. Imamo puno razmjernih mirovina, povećan broj isplata u inozemstvo a one ne ulaze ni sa cijelim iznosom, ni sa cijelim stažom u naše prosječne mirovine. Dakle, trebalo bi argumentirano o tome jako, jako razgovarati. Hvala vam lijepa.
Hvala vam lijepa. Povreda Poslovnika tko se javio ne znam? Kolegica Glasovac, izvolite.
Gospodine predsjedniče, smatram da je kolega Hrelja povrijedio Poslovnik članak 238. omalovažavajući zastupnike SDP-a a u smislu da ne znamo kako bi formula ove nove indeksacije mirovina bila pogubna za umirovljenike. To naprosto nije točno. Ja vjerujem da gospodin Hrelja jako dobro zna da su gotovo sve europske zemlje odavno napustile usklađivanje mirovina s plaćama, nego to čine prema troškovima života [[Upadica predsjednik: Kolegice Glasovac hvala vam.]] I vi to jako dobro znate i ova formula ide u tom.
Kolegice Glasovac jako dobro znadete da ste povrijedili Poslovnik ono što je govorio kolega Hrelja. Kad bi to bilo za opomenu onda bi vjerojatno svih dosadašnjih kolega morao opomenuti jer su se čule uvijek kritike na račun drugih, tako da vas molim da ne budete tako tankoćutni. Ja vam moram sada dati opomenu. Hvala vam. Došli smo do kraja sa iznošenjem stajališta, pa ćemo prijeći sada na prvu točku dnevnog reda. To je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava, drugo čitanje, P.Z.E. br. 190. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava i članka 172. u vezi s Člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Sada bih molio da u ime predlagatelja predstavi konačni prijedlog zakona poštovani državni tajnik u Ministarstvu financija Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici kao što je rečeno pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijski društava. S obzirom da su obimi izmjena vrlo malo ja ću samo iskoristiti priliku uvodno podsjetiti na samu tematiku i samu prirodu zakona. Naime, sama bankovna unija koja je nastala kao odgovor na financijsku krizu 2008. je osnovana sa glavnim ciljem osigurati otpornost i stabilnost bankarskog sektora u europodručju odnosno osigurati i sanacijsku, sanaciju banaka bez upotrebe novca poreznih obveznika i sa minimalnim utjecajem na realno gospodarstvo. Ona podrazumijeva 3 stupa od koja su 2 aktivna, jedan je jedinstveni nadzorni mehanizam i drugi je jedinstveni sanacijski mehanizam. Treći stup koji bi trebao biti do konca 2024. uspostavljen je zajednički sustav osiguranja samih depozita. Što se tiče sanacijskog mehanizma on djeluje kroz jedinstveni sanacijski odbor, nacionalna sanacijska tijela kod nas su to HNB za kreditne institucije, HANFA za financijska društva i HAOD koji vodi sanacijski fond uz onaj fond osiguranja samih depozita. Što se tiče jedinstvenog sanacijskog odbora on djeluje kao sanacijsko tijelo za sve institucije koje su pod izravnim nadzorom Europske središnje banke. Jedinstven sanacijski fond kao zapravo zajednički fond na razini bankovne unije uspostavljen je sa ciljem osiguravanja efikasne primjene sanacijskih instrumenata te ujednačenog financiranja sanacija u bankovnoj uniji, a znamo da i iz krize 2008. da može doći, ne da može nego da uvijek dolazi do određenog prelijevanja dakle kriza određena financijska u jednoj zemlji u jednom dijelu čak i svijeta se prelila na ostatak. Što se tiče važećeg Zakona o sanaciji kreditnih institucija on je stupio početkom prošle godine na snagu, naravno ulazak u europski tečajni mehanizam, preuzeli smo i određene obveze. Također on je i time i ovim putem nastavljamo daljnje usklađivanje hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU odnosno direktivama i uredbama u tzv. paketu mjera za smanjenje rizika odnosno RRM mjera. Time kao što sam i rekao je ustanovljena i nova podjela tako da HNB nadzire kreditne institucije koje nisu pod nadzorom Europske središnje banke, a to su zapravo 6 najvećih banaka i SB kontrolira još 3 stambene štedionice. Ostalih 14 od 20 je pod direktnim nadzorom HNB-a kao i tijelo koje provodi sanaciju. HANFA kao što sam rekao nadzire investicijska društva, trenutno ih imamo 2. Naravno prijašnji DAB sad je postao HAOD i on vodi fondove kako fond za sanaciju gdje smo mi temeljem i ovoga zakona uplatiti u jedinstveni sanacijski fond ali i fond za osiguranje depozita od onog osnovnog 1% do dodatnog od 1,5% gdje smo mi malo čak i iznad tog predloženog odnosno postotka od 2,5% tako da imamo preko 5 milijardi kuna što se tiče samog osiguranja depozita. Naravno tu imamo i onaj dio svih osiguranja pojedinih štednih uloga do 100.000 EUR-a itd. Što se znači tiče samog konačnog prijedloga izmjena i prijedloga zakona on, njim se osigurava bolje primjene u praksi važećeg zakona putem ovih nekoliko izmjena koji su se pokazali nakon što smo ušli dakle u daljnjoj komunikaciji, usklađivanju i samom razvoju kao što sam spomenuo da je ciljani kraj 31.12.'24. da se uspostavi jedinstveni sanacijski fond. Onda tu usklađujemo ovime dodatno i normativno ali i stvarno neke izmjene i dopune kako bi što bili bolje usklađeni sa navedenim mjerama odnosno uredbama i samim, samim zakonom koji to uređuje. Dakle, što se tiče konkretnog dijela odluke o sanacijskom programu ono što je utvrđeno za instituciju koja je pod odgovornošću jedinstvenog sanacijskog odbora mora donijeti također formalnu odluku da se kreće u postupak sanacije jer ako je utvrđeno da propada ili će vjerojatno propasti ta institucija, a postoji naravno javni interes za sanaciju osim jedinstvenog sanacijskog odbora mora donijeti odluku i HNB i time formalno pravnu odluku ne samo za one što su pod njenom nadležnošću nego i za ove koje nisu i time je upravo ovo jedna od bitnijih izmjena kako se ne bi upravo radila distinkcija između institucija i subjekata za koje je izravno odgovoran jedinstveni sanacijski odbor i one za koje nije. Daljnja izmjena je ovom izmjenom i dopunom zakona osigura se jednako postupanja u praksi u pogledu utvrđenja uvjeta koje prethodi primjeni ovlasti za smanjenje vrijednosti ili pretvaranja relevantnih instrumenata kapitala i podložnih obveza. Dakle, ovim zakonom inicijalno originalno smo utvrdili one određene zahtjeve i uvjete koje sve banke odnosno kreditne institucije moraju ispuniti …/nerazumljivo/… zahtjevi i MREL zahtjevi što se tiče po dohodnosti adekvatnosti pokrivanja kapitala i obveza. Dakle, upravo ovim, ovim znači u pogledu utvrđenja samih uvjeta …/nerazumljivo/… obaveza dakle na značajne i manje značajne kreditne institucije s obzirom da takvo utvrđenje za značajne institucije provodi Europska središnja banka kao nadležno tijelo. Slijedom toga mijenja se i definicija pojma mjerodavnog tijela kako bi se pod tim zapravo pojmom podrazumijevala HNB odnosno HANFA u svojstvu zapravo nadležnog tijela. Ima jedna normativna izmjena kako bi imali apsolutno nedvosmisleno značenje kako oni provode kao nadležno tijelo, a ne sanacijsko. Dakle jel imamo dva stupa jedno nadležno, a drugo je sanacijsko da ne bi tu bilo zabune. Nadalje, kako bi se osiguralo da kreditne institucije i investicijska društva na koje se primjenjuje uredba plaćaju isključivo doprinose koje izračunava jedinstveni sanacijski odbor na temelju godišnje ciljane razine jedinstvenog sanacijskog fonda, a ciljana razina ukupna onog što sam spomenu '24. godine 68 milijardi EUR-a izvršena je odgovarajuća izmjena članka važećeg zakona kojim propisana ciljana razina nacionalnog fonda dakle da se apsolutno samo odluka jedinstvenog sanacijskog odbora vrijede direktno primjenjuju za naše institucije. Mi smo ulaskom RRM 2 i Europsku bankovnu uniju izvršili svoju obvezu od 89 milijuna EUR-a koncem 2020. koju smo platili i tako sada svake godine ćemo pratiti. Također ono što je na kraju, ovim prijedlogom zakona usklađuju se izričaji članaka koji su uređuju određene primjene instrumenta prodaje itd., ostalih, ostalih nomotehničkih izmjena. Nije bilo izmjena između dva čitanja što se tiče sadržaja. Evo, zahvaljujem na pozornosti.
Zahvaljujem državnom tajniku. Idemo na replike, prva je na redu poštovana kolegica Peović, izvolite.
Dobar dan. Meni je jasno da dužnosnici kojima država subvencionira stanovanje sa 7.000 kuna nemaju problema na nacionalnoj televiziji reći da im je malo čudno da se pozivamo na egalitarizam i da svi budemo jednaki pa neće imati ni problema s onim zakonom, no oni koji ne misle da bi banke trebalo spašavati dok se domaću privredu i industriju ispostavlja toj brutalnoj tržišnoj utakmici imat će neke primjedbe na ovaj zakon. No, reći ću samo jednu stvar odnosno postaviti vam pitanje što i kako, na koji se točno matematički dakle i ekonomski način došlo do tog iznosa od 1% osiguranih depozita, što garantira da 1% osiguranih depozita znači dovoljan iznos da se saniraju dakle banke koje su u problemima? Nije li to u principu zapravo samo potvrda onoga da će se vlasništvo nad tim bankama u konačnici zadržavati bez obzira na sve, a da će se oni koji jel imaju problema kao što je naša privredna industrija [[Upadica: Hvala vam.]] izložiti tom tržištu?
Izvolite odgovor.
Ovaj komentar prvi ću zanemariti, nije slobodno možemo na drugom teme oko toga raspravljati. Što se tiče ovoga 1% je vezan znači mi imamo više modela zaštite. Ono što sam rekao glavni cilj je osigurati i kroz same instrumente i ciljeve znači sanacije koje jesu da se što manje opterete porezni obveznici. Dakle, to nije samo stvar imamo u ovim zakonima smo uveli jedan novi bail-in mogućnost da sa vlastitim novcem vlasnika banaka provodi sanacija. Također imamo osim 1% minimuma što se tiče obveza u sanacijski fond imamo i onih 2,5% što sam rekao obveza osiguranja depozita koji štiti deponente tako da s time mislim da je to vrlo dovoljno jer to se ne radi u sistemu fonda da će se koristiti za sve odjedanput. Nego se koristi za pojedinu instituciju koja je izgledna ili bi mogla doći u situaciju. Dakle, cilj ovoga je da što manje optereti građane, što manje porezne obveznike uopće ne i to je ono [[Upadica: Hvala vam.]] što ste vidjeli iz iskustva 2008.
Kolega Beljak, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, mene bi bilo sram na vašem mjestu uopće predložiti bilo kakav zakon odnosno izmjene zakona koje su vezana uz sanaciju kreditnih institucija investicijskih društava nakon onoga što se događalo sa bankama u Hrvatskoj u zadnjih 30 godina. Podsjetit ću vas, dakle Hrvatska država je sanirala banke krajem '90.-tih, početkom 2000. godina i onda ih za ništa prodala strancima. Dakle, kome vi pogodujete? Ovaj zakon ne samo da treba, da ne treba izmijeniti ili dopuniti, treba ga u potpunosti proglasiti nevažećim. Dakle, treba taj zakon likvidirati. Mi pomažemo strane banke, budimo vrlo objektivni. Za što? Pomažemo ih, saniramo ih, pokušavamo sanirati ili obećajemo da ćemo ih sanirati kako bi i dalje mogli eksploatirati hrvatske radnike. Dakle, oni trebaju biti na tržištu baš kao, pod istim uvjetima kao što su to vani, a ovaj zakon i izmjene su samo još jedan dokaz da je Hrvatska ništa više [[Upadica: Hvala.]] nego kolonija [[Upadica: Hvala lijepa.]] a ne suverena država kako vas nije sram uopće to [[Upadica: Hvala lijepa.]] predložiti.
Izvolite odgovor.
Pa ja sad moram reći da sam malo zbunjen jer mene bi trebalo biti sram što mi predlažemo da banke moraju plaćati premiju u fond da bi se sanirale, ne građani nego banke. U fond za sanaciju i u fond za osiguranje depozita kako bi se vlastitim novcem na štetu vlasnika sanirale u slučaju da dođe do nekog događaja. To je smisao ovih uredbi koje mi transponiramo i osiguravamo primjenu na razini Europske bankovne unije odnosno EU. Dakle, ne dolazi ovdje do, znači mi se ovdje osiguravamo upravo kako bi građani bili zaštićeni, kako ne bi došlo do prelijevanja pošto su vlasnici većinom naših banaka stranci kako bi se osigurala jednaka primjena u svim državama članicama članicama, a ne da se vuče iz Hrvatske ono da se sanira negdje drugdje. To je smisao. Ne da netko sanira banku koja je u Njemačkoj a ima ovdje podružnicu sa novcima iz Hrvatske nego sa novcima iz cijele Europe, sa njihovim novcima, ne sa našim.
Izvolite povredu Poslovnika kolega Beljak.
Dakle, Članak 238., dakle ovo je bezočno laganje. Dakle, jel Hrvatska članica EU? O čemu vi pričate, vi pričate o novcima država članica EU, pa mi smo članica EU. Kojih 1%, pa nemojte te retoričke gravure izvoditi i misliti da smo svi glupi da nitko ne sluša što vi pričate.
Kolega Beljak dobivate opomenu ovo je bila replika. Idemo dalje, sada je na redu kolega Borić, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi državni tajniče, pa čisto radi građana koji ovo gledaju bez obzira tko se čega srami ili ne srami trebali bi se i neki drugi sramiti nekih stvari pa se ne srame. Banke, DAB, HNB, SB, znači imamo sustav i ono što mene interesira s obzirom na podatke koje ste naveli, koji je bio kriterij znači da izdvojimo ovih 6 banaka i 3 štedionice ne, u odnosu na ovih 20 koje ukupno imamo. Znači 14 banaka tu nije. Što će se desiti radi naših građana da znaju u slučaju da dođe do pojedinih problema unutar tih institucija, na što oni mogu računati s obzirom na njihove depozite i što je njihovo osiguranje da će to biti sanirano tj. da će uvijek moći raspolagati sa svojim depozitima.
Izvolite odgovor.
Evo upravo mislim u srž pitanja, a koje utvrđuje zapravo srž ovog zakona. Znači na koji način, kako i što se radi da se osiguraju građani i njihovi depoziti. To je smisao ovog zakona, doduše zakon je o sanaciji znači u slučaju da banka je došlo u probleme sa poslovanjem kako ljudi koji imaju depozite u tim bankama mogu bit sigurni? Mogu bit sigurni naravno u niz drugih zakona što je pojedinačno osigurano do iznosa od 100 000 eura. Sama banka uplaćuje, mora ispunjavati vrlo stroge zahtjeve, dakle zahtjeve koji govore o pokrivenosti kapitala, zahtjeve koji govore o uplaćivanju banke u fondove, fondove za sanaciju po tzv. modelu … [[Govornik se ne razumije.]] znači da se koriste novci koje je banka sama odvojila kada dođu u poteškoće i ukupno znači još imamo i Fond za osiguranje samih depozita koji je na razini preko 5 milijardi trenutno u Hrvatskoj. Dakle, ono što građanin treba znati da ulaskom u europsku bankarsku uniju, ulaskom u ovaj sustav oni imaju sigurniji i osiguranje svojih depozita, ali i sigurnije samo poslovanje banaka. Jer to nije samo pitanje depozita, nego i pitanje financijske stabilnosti jedne države ili prostora.
Kolega Mažar, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče. Pa evo upravo na tragu, dakle i ove vaše rasprave sa kolegom Borićem mislim da je dobro iskoristiti ovu priliku kako bi još hrvatskim građanima na neki način prenijeli što sve ovo znači. Dakle, Republika Hrvatska osim što je ušla u sanacijski mehanizam, što je osnovala jedinstveni sanacijski odbor ovim izmjenama i dopunama zakona se, dakle još uvode novine vezano za sanacijske ovlasti, odnosno one se disperziraju između Hrvatska narodne banke, Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga i Hrvatske agencije za osiguranje depozita. Dakle, time se stvara još jedna dodatna kontrola, još dodatni mehanizmi kako bi upravo i naši građani mogli znati da sve ovo što se donosi ovim zakonom ide u smjeru njihove sigurnosti, u smjeru njihovih dakle osiguranja.
Izvolite. Samo sekundu. Imamo povredu Poslovnika kolegica Peović.
238. Ja ipak moram reagirati. Znači izriču se stvarno laži i ne možete [[Upadica predsjednik: Što je povrijeđeno molim vas kolegice Peović. Samo malo.]] Ne morate, sve pustite pa pustite i mene [[Upadica predsjednik: Ne, ne, ne. Samo malo.]] Ne možete ovdje govoriti da se ovdje … …/Upadica predsjednik: Samo malo kolegice Peović stanite. Postoje pravila igre. Neću ja vas pustiti. Morate reći koji je članak povrijeđen, što je povrijeđeno. Što je povrijeđeno? Omalovažavanje zastupnika. Izvolite sada završite da čujemo./… Znači ne možete govoriti da se ovdje štiti hrvatske građane i njihove depozite kad imamo primjere. Mislite kao u Grčkoj kao što se štitilo, kao što se u Hrvatskoj štitilo kad smo sanirali banke sa 56 milijardi, pa onda prodali ih za 16 milijardi. Nemojte obmanjivati hrvatsku javnost.
Kolegice Peović, dobivate opomenu i od sada ću davati opomene tijekom izlaganja i oduzimati riječ, jer ovo nema nikakve veze. Ovo je čista replika. Vama se ne sviđa što je rekao kolega Mažar, kao što se njemu nije sviđalo što ste rekli vi, pa on nije tražio tada povredu Poslovnika. Ovo je Parlament gdje ljudi iznose svoje stavove. Oni su različiti, pripadate različitim opcijama, političkim strankama i nemojte to činiti. Izvolite odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Ja bih se onda samo mogao nadovezati što se tiče samih ciljeva sanacije, očigledno postoje neka mimoilaženja. Dakle, ono ima nekih pet osnovnih ciljeva osiguranje kontinuiteta ključnih funkcija, izbjegavanje većeg štetnog učinka na financijsku stabilnost posebno širenje na financijski sustav, zaštita javnih sredstava tako da se u najmanju mogu mjeru svede na oslanjanje na izvanrednu javnu financijsku potporu što je bio slučaj bailoutova 2008. Zaštita deponenata koji imaju osigurane depozite i ulaganja, zaštićeni sustav ulagatelja ovo što sam govorio o svakom pojedinom građaninu i zaštita sredstava i imovine klijenata. Znači to kad govorimo o operacijama koje financijske institucije rade na tržištu kapitala gdje ulažu svoje novce. Dakle, sve je to jedan sustav piramida koji moramo apsolutno voditi računa i zaštiti to, sa ovime i radimo.
Kolega Lalovac, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče. Pitanje s obzirom da smo dosegli ovaj limit, znači vrlo konkretno da li su banke danas prestale uplaćivati taj novac? Da li su ga prestale uplaćivati u ovaj garantni fond? I ovo drugo pitanje je vezano za ovih 90 milijuna eura što ste rekli. To ide, to je to što zapravo preko ovoga DAB-a ide u taj jedinstveni sanacijski fond i da li je to sad već definirano linearno da će svake godine ići taj iznos. Hvala.
Izvolite odgovor.
Evo konkretno pitanje, konkretni odgovor. Što se tiče jednog i drugog fonda ispunjeni su svi uvjeti i nema više, za trenutno nema obveze uplaćivanje premije od strane banaka. Što se tiče sanacijskog fonda mi smo uplatili nešto više od 89 milijuna eura koncem 2020. i svake godine ćemo sada i izmjenama ovog zakona usklađivat se sa potrebama do onoga postotka kako raste ukupna imovina, tako rastu i te obveze. Znači i po jednom i po drugom fondu mi ispunjavamo sve kriterije čak po osnovu osiguranja depozita imamo i nešto više od onih projiciranih 2 i pol posto, tako da s te strane hrvatski građani i kad govorimo o samom kapitaliziranosti i likvidnosti banaka koje preko 206% imamo izuzetno stabilan financijski sustav što se tiče sigurnosti građana.
Kolega Brumnić, izvolite.
Poštovani kolega, nadovezat ću se na ovo što je kolega Lalovac pitao tko je uplatio ovih 86 odnosno 90 milijuna eura, odnosno čija je obveza uplate jedan posto ovog iznosa. Ako se pročita ovo vaše izvješće, onda kaže Republika Hrvatska. Procijenjeno je da je Republika Hrvatska trebala uplatiti, a uplatila 1% osiguranih depozita. To znači da je Republika Hrvatska uplatila. Vi ste u svom govoru rekli da to uplaćuju banke. Druga stvar koju ovdje treba spomenuti da se hrvatskim građanima ništa ne mijenja realno. Nisu osigurani ništa više nego što su bili do sada. Znači i dalje im je osigurana ista štednja u bankama koje su u Republici Hrvatskoj, tako da moram priznati hrvatski građani ovime ne dobivaju ništa. Ovime dobiva de facto monetarni sustav EU, odnosno bankarski sustav gdje mi kao Republika Hrvatska čuvamo od igranja rizikom cijeli taj bankarski sustav.
Hvala vam. Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Ja mislim da odgovor na prvo pitanje će odmah dati odgovor i na drugo. Dakle, uplatio ih je HAOD, bivši DAB dakle Hrvatska agencija za osiguranje depozita koji je ta sredstva prikupio od samih banaka. Dakle, ne govorimo o javnim sredstvima, sredstvima iz proračuna, nego sredstvima koji putem premija je on prikupljao. To je ukupno za 2016., 2020. bilo 89 milijuna eura za recimo 2021. to je procijenjeno za dodatnih 138 milijuna kuna od strane Jedinstvenog sanacijskog odbora. Samim time, posljedično ovaj drugi dio priče, porezni obveznici, hrvatski proračun ne trpi ovdje nikakve financijske izdatke po pitanju osiguranja, odnosno samog sredstava za sanacijski fond, ali svakako da je dobit posredna građanima jer stabilnost jedne banke, stabilnost jednog financijskog sustava se prelijeva i na druge razine, tako da je to cilj osigurati tu dugoročnu, dugotrajnu stabilnu stabilnost samog financijskog sustava. Posljedično ostaju iste ove uvjeti za osiguranje depozita.
Kolega Pavić, izvolite.
Poštovani tajniče, čuli smo već više puta danas slična pitanja. Mene interesira, s obzirom da je definirano da Jedinstveni sanacijski fond mora iznositi najmanje 1% i da se svake godine zapravo izračunava novi iznos koji je potrebno uplaćivati u taj fond, koja je mogućnost da bude minimalni iznos, da li je to negdje definirano koji je minimalni iznos za uplatu odnosno koji je maksimalni iznos za uplatu u postocima? Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem dakle, Jedinstveni sanacijski odbor to donosi na temelju same vrijednosti, odnosno iznosa imovine odnosno kapitala pojedinih banaka i osiguranih sredstava, znači koliko se plasiraju sredstava, toliko postotno, odnosno relativno moraju imati i osigurani iznos za vlastitu eventualnu sanaciju ako dođu u probleme, da se, to se kolokvijalno govori oko 1%, to može biti jedne godine 0,8, jedne godine 1 i 2, ali realno, to se odlučuje na osnovu svih odnosno depozita svih kreditnih institucija u EU jer se radi na razini same bankovne unije. Dakle to posljedično za nas može biti nekad više, nekad manje, gleda se 1% svih, a onda kad se to prenese u apsolutni taj iznos se ... [[Govornik se ne razumije.]] i to nam može varirati od 0,8 do 1, 1,2, neće sigurno biti veće.
Sada je na redu kolegica Orešković, izvolite.
Hvala. G. Čuraj, 2 pitanja imam za vas. Ima li Vlada ikakvu svijest o tome da je nužno osmisliti drugačiji sustav nadzora i kontrole nad radom HNB-om kao regulatora s obzirom da iz ove izmjene Zakona proizlazi da ga mijenjamo radi bolje primjene zakona u praksi. A zašto? Zato što se uspostavilo da kada Jedinstveni sanacijski odbor kao sanacijsko tijelo donosi odluke za one subjekte za koje je izravno odgovoran, zapravo nema jurisdikciju na hrvatskom pravnom području pa HNB samo prepisuje i ponovno donosi odluke koje je već donijelo jedinstveno sanacijsko tijelo. Drugim riječima, naša HNB nema više samostalnu jurisdikciju. Postavljam pitanje, tko kontrolira i na koji način regulatora? A drugo pitanje, tko će definirati što su to značajne institucije ili manje značajne institucije s obzirom da Zakon ove pojmove ni na koji način pobliže ne opisuje pa ulazimo u prostor arbitrarnosti i diskrecije [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] Hvala.
Izvolite odgovor.
Prvi odgovor na pitanje, dakle što se tiče HNB-a, ono je neovisno tijelo odlukom ovoga Sabora koje podnosi izvješće ovome Saboru, dakle mi ne možemo kao ministarstvo imati ingerencije na rad samu, utjecaja na rad samog HNB-a. što se tiče sustava, dakle HNB će sjediti u dijelu Europske središnje banke i oni što se tiče institucija kojima se upravlja na temelju podataka koji su u pravilu što se tiče značajnijih banaka, to je ovih 6 sam govorio, oni su pod direktnom supervizijom Europske centralne banke, a i 3 štedionice, i na način odlučivanja je uviđen da se nama treba formalnopravno odluka i HNB-a i za te koji oni direktno nisu nadležni odnosno ne provode sanaciju i upravo je to izmjena. Tko će to kontrolirati? Kontroliraju se mehanizmi na razini EU pa tako i na razini ovoga Doma, što se tiče samog rada HNB-a i što se tiče samog rada Europske centralne banke.
I zadnja replika, kolegica Perić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Poštovani državni tajniče. Treba još jedanput istaknuti da je hrvatska država članica sudionica u Jedinstvenom sanacijskom mehanizmu. Dakle sa izmjenama Zakona koje su se događale od '15., '19., '20., pa nadalje, tako su zapravo i strukturirane i ove odluke. Ono što bih htjela da još jedanput ponovite, tko uplaćuje u JSF, dakle tko su to, dakle pravne osobe, odnosno banke i zbog čega je to tako konstituirano, s obzirom da upravo taj fond koji se na nivou EU čini ogromni kapital, stvara i jedan potencijal za eventualno neke buduće krize, a evo, vidimo što to znači i za sam next generation, dakle potencijal kojim se omogućuje da se saniraju eventualne štete.
Izvolite odgovor.
Evo zahvaljujem. Dakle posredno to uplaćuju same banke, dakle oni su obveznici uplata u sanacijski fond, kao što su uplata u fond osiguranja depozita. To kod nas, tijelo koje provodi je Hrvatska agencija za osiguranje depozita, bivši DAB koji prikuplja to na godišnjoj razini temeljem odluke Jedinstvenog sanacijskog odbora i onda ono to vrši uplatu u JSF sa upravo ovim ciljem kako bi se izbjegla situacija iz 2008. u kojoj nismo ni mi ostali imuni, što se tiče gospodarske krize, a krenula je kriza iz financijskog sektora, to je EU prepoznala, da se zaštiti od vanjskih, kada govorimo vanjskih, mislim van EU, financijskih utjecaja i da zaštiti vlastitu ekonomiju i vlastite budžete zemalja članica upravo se teret prebacuje na same banke da one uplaćuju svi solidarno u smislu svatko na razini svojih obaveza, a koristi se kada taj iznos ukupni za pojedinu banku kada ona dođe u probleme i onda zapravo sa vlastitim sredstavima i određenim instrumentima se sanira.
Zahvaljujem državnom tajniku. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Samo prije nego što krenemo s raspravom, javio se kolega Grmoja, pretpostavljam da traži stanku.
Dakle tražim stanku u ime Kluba Mosta s obzirom na skandalozne informacije koje su jučer objavljene u javnosti, dakle gdje je guverner HNB-a primio nagradu od Mađarske središnje banke, koji je njegov kolega iz Austrije odbio. Dakle ovo pokazuje da tijelo, znači neovisno tijelo, kako ga je državni tajnik nazvao, HNB koja provodi monetarnu politiku, ali i brine o stabilnosti cijena, kontrolira rad kreditnih institucija, ima na čelu čovjeka koji ne zna štititi svoj integritet i neovisnost i za kojeg više ne možemo uopće vjerovati da na njega nemaju utjecaj što strane države, što kreditne institucije, što razno razni privatni interesi. Podsjećam da je tog guvernera imenovala ova vladajuća većina u jeku nogometne euforije kad je hrvatska nogometna reprezentacija svojim izvedbama oduševljavala hrvatsku naciju i da do dan danas, evo jučer je izašla ta informacija prošlo je dovoljno ja mislim vremena da se očituje vladajuća većina o toj skandaloznoj činjenici. Ja mislim da uopće ne možemo raspravljati niti o kreditnim institucijama, niti o ulasku Hrvatske u eurozonu dok se vladajući o tome ne očituju. Isto tako, postavljam pitanje zašto bi hrvatski narod vjerovao ovoj vladajućoj većini i ovom guverneru koji nas u trenutku najveće inflacije guraju u eurozonu, zašto bismo im vjerovali da je to pogodan trenutak. Tražim hitno očitovanje i državnog tajnika i vladajuće većine o dakle ovim skandaloznim informacijama.
Stanka je odobrena, ali sukladno Članku 293b. nastavit ćemo s radom pa ću pozvati u ime Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte kolegicu Peović na izlaganje. Izvolite.
Znači ovako, ovdje stvarno riječ o tome da se spašavaju strane bankarske institucije i da se uopće ne gleda korist ljudi koji žive u Hrvatskoj. Ali nije riječ o tome kao što neki misle da ide direktno uplata iz našeg proračuna tih 1%, ne ide iz banaka, ali postavlja se pitanje. Znači taj jedinstveni sanacijski mehanizam zašto mislimo da bi 1% bio dovoljan iznos koji bi znači banke trebale uplatiti u taj sanacijski fond da bi sanirali, znamo da krize dolaze znači globalno, da bi sanirali ne znam koliko banaka. Drugo pitanje kako određujemo te povlaštene banke koje će biti tu big to fail, koje će dakle imati taj, taj moralni hazard tzv. pa će se više kockati na stranom tržištu jer znaju da se nikad vlasništvo tih banaka neće promijeniti. Pa ne postoji mogućnost da ako država sanira banke da se onda i nacionalizira te banke nego je vlasnik siguran bez obzira na bilo što. I sad se pravimo ovdje da ne znamo, ti sanacijski mehanizmi, pa te jamstvene politike. Kao da ne znamo na koji način se krize opetovano dešavaju i ne znam imali smo mi i Basel I i Basel II i Basel III sve se to odvijalo u istom balonu obećanja da je ovaj sad mehanizam siguran i da nitko više nikad neće propasti pa opet banke propadaju kao da se ne sjećamo da je Hrvatska sanirala banke sa 25 milijardi kuna pa ih onda prodala privatnicima za 16 milijardi, kao da ne znamo da Grčka je trebala sanirat strane banke jel. Znači pisan teško razumljivim birokratsko tehnološkim žargonom ovaj zakon predstavlja klasično usklađivanje s EU pravnom stečevinom i primarno se odnosi na pristupanje RH tzv. jel jedinstvenom sanacijskom mehanizmu što je naziv za sustav koji je Europska centralna banka uspostavila nakon krize 2008. godine, a posebno nakon grčke krize. Radi se o sustavu čiji temelj predstavlja jedinstveni sanacijski fond kojim upravlja jedinstveni sanacijski fond, a riječ je o fondu koji bi trebao služiti za saniranje banaka koje se urušavaju i kojima prijeti bankrot, a koje su sistemski značajne ili za koje se ocjenjuje da su dovoljno velike da bi njihovo nekontrolirano propadanje imalo jel tako se to kaže šire negativne učinke na financijski sustav općenito na ekonomiju, u prijevodu banke koje su too big to fail. U uvodnom pojašnjenju se navodi da fond trebalo napuniti s minimalno 1% osiguranih depozita svih institucija na koje se zakon odnosi na razini EU ostaje u potpunosti nejasno. Kako se došlo do te brojke, po kojoj računici zaključilo da tako prikupljeni iznos može biti dovoljan za sanaciju velikih banaka kojima prijeti bankrot? No važnije pitanje jest uopće opravdanost uspostavljanja fonda za sanaciju velikih banaka čime se primarno štite njihovi vlasnici, vjerovnici i deponenti i činjenica da time nije isključeno da će država morati uskakati u sanaciju velikih banaka u stranom vlasništvu ukoliko im zaprijeti bankrot što je praksa koju se zapravo institucionalizira ovakvim zakonima na razini EU i Europske monetarne unije, a Hrvatska to u potpunosti nekritički prihvaća jer vladajući nas po svaku cijenu namjeravaju uvesti u eurozonu i onda se kaže, odgovornost se prebacuje na HNB kao da HNB nije ispostava zapravo europskih politika, a ne domaćih politika. Jel da nije onda ne bi držala stabilni tečaj kune, ne bi joj to bio primarni interes umjesto interesa da se potiče izvoz ciljanim devalvacijama tečaja i da se potiče zapošljavanja. Treba se podsjetiti dakle da je Hrvatska s usvajanjem ovakvog zakona i pristupanjem institucionalnom okviru znači jedinstvenog sanacijskog mehanizma prihvaća stav i interese velikih banaka u stranom vlasništvu ispred interesa domaće proizvodnje, domaće industrije za koju ne postoje nikakvi sanacijski mehanizmi kad im prijeti bankrot. Ovdje se dakle radi i o pitanju tzv. moralnog hazarda jer velike banke znaju da će biti sanirane ako im prijeti bankrot pa će onda biti sklonije manje obazrivosti, manje obazrivosti po pitanju rizika plasmana. To samo pokazuje našu kolonijalnu poziciju gdje usvajamo institucionalni okvir koji brine o interesima stranog financijskog kapitala, a koji godišnje izvlači podsjetit ću vam preko 4 do 6 milijardi kuna čiste dobiti iz Hrvatske, a ne o razvojnim interesima i očuvaju i jačanju domaće proizvodnje. Također, ovakav zakon i institucionalni okvir jasno impliciraju da sanacija velikih banaka neće za sobom povlačiti nacionalizaciju bankarskog sustava već će se nastojati održati postojeća privatna vlasnička struktura i njoj sukladna upravljačka politika i ciljevi bez obzira koliko ona bila suprotna razvojnim interesima domaće privrede i stanovništva kroz primarno kreditiranje potrošnje zaduživanje stanovništva, a znatno restriktivnije proizvodnje za potrebe. Dakle, ovaj zakon ne samo da omogućava da država u slučaju prijetnje bankrota jedne ili više banaka novcima poreznih obveznika i povećanjem javnog duga sanira te banke kako je morala učiniti Grčka da bi isplatila francuske i njemačke vjerovnike njihovih najvećih banaka u Grčkoj već zapravo pokazuje da to treba biti, da to treba učiniti i ako sredstva jedinstvenog sanacijskog fonda budu nedostatna ili ako jedinstveni sanacijski odbor ne odobri njihovo korištenje. Podsjetimo da je Grčkoj nakon što je sanirala strane banke javni dug i deficit značajno narastao pa ju je trojka stisnula da provodi tzv. jel mjere štednje. No, slična situacija se desila i u Hrvatskoj '97, '98., kad smo sanirali bankarski sustav što sam već rekla sa 56 milijardi kuna i onda ga prodali strancima za 12 do 16 milijardi. Znači banke su u potpunosti zaštićene dok ostatak društva mora prihvatiti te rizike tržišta. Pri tome valja reći da se čitava ova premisa o sanacijskim mehanizmima temelji na pretpostavci da je za razliku od svih prethodnih kriza novim mehanizmima koji garantiraju puno veću sigurnost znači sve osigurano iako su u prethodnim slučajevima takve garancije bile to opće mjesto i ništa od tada se u svijetu financiliziranog kapitalizma nije promijenilo. Treba spomenuti znači taj Basel, znači koji je bio Basel I, pa Basel II, Basel III znači mehanizmi regulatorni koji su se kunuli u to da će stvari biti sigurnije. Podsjetimo da je i HNB u okviru tog regulatornog režima Basel II reagirala pa joj se svejedno desila propast Riječke banke gdje je njezin devizni diler napravio gubitak od 100 milijuna dolara da to nitko nije pa niti HNB primijetio, a istovremeno je predsjednik uprave Riječke banke Ivan Štokić dobio nagradu za najboljeg menadžera godine i isplatio si za to bonuse. Također sjetimo se u slučaju Hypo Alpe Adria banke HNB isto nije ukazivao da su se dešavale malverzacije u koje su bili uključeni najviši politički dužnosnici poput Sanadera, Pašalića, Zagorca i drugih. Znači usvajanje ovog okvira samo potvrđuje našu autokolonijalnu narav gdje se u potpunosti nekritički pristupa i preuzima postojeće okvire. Najavljujemo da je ovo zakon koji mi nećemo podržati jer je riječ o nizu sličnih usklađivanja s EU direktivama no koji ne garantiraju nikakvu sigurnost za društvenu većinu već samo za strane banke.
Drugi klub zastupnika bit će HDZ i govorit će poštovani kolega Begonja. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici, pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava kojeg je podnijela vlada u cilju usklađivanja zakonodavstva RH sa zakonodavstvom EU. Sadržajno Zakonom o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava uređuju se pravila, uređuju se postupci i instrumenti za sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava, zatim uređuju se i ovlasti i zadaci sanacijskih i nadležnih tijela te se uređuje upravljanje, financiranje i korištenje sredstava sanacijskog fonda. Mi smo prije nešto više od godinu dana donijeli izmjene i dopune predmetnog zakona koje su činile dio paketa mjera za smanjenje rizika te kojim se nacionalno zakonodavstvo i tada usklađivalo sa pravnom stečevinom EU. Na taj način nastavila se daljnja reforma bankovnog sustava na nacionalnoj razini i razini EU s ciljem daljnjeg jačanja njegove otpornosti i sposobnosti banaka da odgovore na moguće šokove. Za podsjetiti je kako je financijska kriza iz 2008. godine od koje smo se mi oporavljali 10-ak, a možda i više godina pokazala da je na razini EU postojao značajan nedostatak instrumenata za djelotvorno rješavanje problema propadajućih kreditnih institucija i investicijskih društva zbog čega je donesen niz akata koji imaju za cilj uspostavljanje sustava koji će nadležnim nadzornim i sanacijskim tijelima država članica EU pružiti skup alata, instrumenata za dovoljno ranu i brzu intervenciju u kreditnoj instituciji ili investicijskim društvima koji propadaju ili će vjerojatno propasti, a kako bi se osigurao nastavak ključnih funkcija tih institucija uz istovremeno ograničavanje utjecaja njihovih propadanja na nacionalni ili prekogranični gospodarski financijski sustav na najmanju moguću mjeru. I upravo zbog te velike međusobne povezanosti financijskih tržišta unutar država EU rješavanje ovih problema kreditnih institucija bilo je potrebno uskladiti na razini cijele EU. Dakle, što se ovim izmjenama i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava uređuje? Uvodno je predlagatelj već kazao da uvažavajući činjenicu o postojanju više sanacijskih tijela kao i sanaciju i situaciju uspostave bliske suradnje RH s Europskom središnjom bankom RH postala je članicom sudionicom u jedinstvenoj bankovnoj uniji. A nju čini jedinstveni nadzorni mehanizam i jedinstveni sanacijski mehanizam. S tim u svezi uređeno je da HNB preuzme ovlasti izvršenja sanacije nad kreditnim institucijama, a da Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga obavlja nadzor nad investicijskim društvima dok Hrvatska agencija za osiguranje depozita je tijelo koje vodi nacionalni sanacijski fond. Nadalje, jedinstveni sanacijski mehanizam kojeg čini jedinstveni sanacijski odbor i jedinstveni sanacijski fond, a uključivanjem RH u jedinstveni sanacijski mehanizam podrazumijeva i odgovornost jedinstvenog sanacijskog odbora za učinkovito te dosljedno funkcioniranje jedinstvenog sanacijskog mehanizma. Također, jedinstveni sanacijski odbor postao je izravno odgovoran za izvršenje sanacijskih ovlasti nad dijelom kreditnih institucija kako je to već kazano, 6 bankovnih institucija te 2 stambene štedionice sa sjedištem u RH. Dakle, do sada smo imali situaciju kada je riječ o kreditnim institucijama i grupama kreditnih institucija da nacionalno sanacijsko tijelo provodi odluke i upute jedinstvenog sanacijskog odbora. Međutim, ovim zakonskim izmjenama i dopunama smanjuje se broj sanacijskih tijela što znatno olakšava i ubrzava postupak provedbe sanacijskih ovlasti između sanacijskih tijela unutar RH, a naročito pri suradnji sa Jedinstvenim sanacijskim odborom u slučaju kada odbor donosi odluke za subjekte za koje je izravno odgovoran, ali i u postupku donošenja odluka od strane nacionalnih sanacijskih tijela. Naime, prije pristupanja RH Jedinstvenom sanacijskom mehanizmu provodile su se pripremne radnje koje su uključivale i komunikaciju s Jedinstvenim sanacijskim odborom, a u toj komunikaciji došlo je do pogrešnog razumijevanja pravnih učinaka odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora, prije svega učinaka odluke o sanacijskom programu koji Jedinstveni sanacijski odbor donosi za kreditne institucije pod svojom izravnom odgovornošću za koju je utvrđeno da propada ili će vjerojatno propasti, ali postoji javni interes za njezinu sanaciju. Dakle, naknadno je utvrđeno da HNB zapravo mora formalno donijeti ponovljenu odluku o sanacijskom programu, a ne samo da obavlja provedbene odluke i to zbog toga što odluke Jedinstvenog sanacijskog odbora nemaju izravan učinak prema kreditnim institucijama u državama članicama sudionicama već učinak tim odlukama mora dati nacionalno sanacijsko tijelo. S tim u svezi glede pravnih učinaka odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora, a s obzirom da istima pravnu snagu treba dati nacionalno sanacijsko tijelo da bi imalo učinak prema kreditnim institucijama ovim se izmjenama i dopunama predmetnog zakona osigurava da HNB ima ovlasti prema svim kreditnim institucijama u RH neovisno o izravnoj odgovornosti Jedinstvenog sanacijskog odbora kako bi te učinke mogla dat kao nacionalno sanacijsko tijelo. Dakle, izmjenama i dopunama predmetnog zakona uređuje se da se više ne radi razlikovanje između institucija i subjekata za koje je izravno odgovoran Jedinstveni sanacijski odbor i onih institucija i subjekata za koje nije izravno odgovoran, te se tako izjednačava praksa u pogledu podjele kreditnih institucija od strane Europske središnje banke na one koje su značajne i na one koje su manje značajne. S tim u svezi definirani pojam mjerodavno tijelo umjesto izričaja HNB odnosno HANFA koristi pojam nadležno tijelo i time se izjednačava postupanje kao što sam rekao za značajne kreditne institucije sa postupanjem prema manje značajnim institucijama, a HNB i HANFA sada su u svojstvu nadležnog tijela, a ne sanacijskog tijela. Što se tiče razine Jedinstvenog sanacijskog fonda ona iznosi najmanje 1% iznosa osiguranih depozita svih kreditnih institucija s odobrenjem za rad u svim državama članicama bankovne unije. Svake godine nakon savjetovanja s Europskom središnjom bankom ili nadležnim nacionalnim tijelom, te uskoj suradnji s nacionalnim sanacijskim tijelom Jedinstveni sanacijski odbor izračunava pojedinačne doprinose koje mora platiti svaka kreditna institucija na temelju godišnje ciljane razine Jedinstvenog sanacijskog fonda. Dakle, smisao je da se uz osiguranje otpornosti i financijske stabilnosti bankarskog sektora osiguraju i sredstva za možebitnu sanaciju banaka bez uporabe novca poreznih obveznika, već uporabom Jedinstvenog sanacijskog fonda kao instrumenta unutarnje sanacije gdje same kreditne institucije osiguravaju vlastita sredstva u slučaju potrebne sanacije. Zaključno, ovim konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama zakona osigurava se bolja nomotehnička uređenost određenih članaka u postojećem zakonu. I na kraju kolegice i kolege, Klub zastupnika HDZ-a podržat će ovaj konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava. Hvala na pozornosti.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovanog zastupnika Borisa Lalovca.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Danas se pred nama nalazi jedan zakon koji bi trebao više ovako bit nekakve tehničke naravi, provedbeni nekakav zakon kada se ukoliko se dođe do poremećaja na financijskome tržištu, tko, kada, s kojim novcima, kako, kako da reagira, da se zapravo zaštite, zaštite štediše odnosno da se zaštite u prvom redu financijska institucija jel samim propastom financijske institucije u konačnici u prošlosti se događalo da su to sve plaćali porezni obveznici i Europa je naučila tu lekciju 2008.g. je naučila tu lekciju i zapravo krenula sa pričom bankovne unije. Krenula je s pričom bankovne unije da bude jedinstvena bankovna unija zbog čega jel, jel veliki pritisak što su banke prouzročile krizom 2008.g., kriza koja je izazvala, koja se je prelila u konačnici i na proračune odnosno na teret svih građana ugrozila je tada jedinstvenu valutu euro, ugrozila je i jednostavno tada se je platilo sve što se trebalo platit iz proračuna, jako puno, pa vidite svi deficiti svih zemalja kako su išli u brojne minuse jel i rekli su okej više toga nema, te igre vama na financijskim tržištima, sad ćemo uvesti regulativu i ovo je završna faza te nekakve regulative da to sad ide na teret banaka, na onih koji su zapravo ukoliko prouzroče određenu krizu i Europa je prvu lekciju naučila što se tiče banaka i mi unosimo euro slijedeće godine, postaje službena valuta i ovo je jedan način zbog čega i mi moramo donijeti ovaj zakon da se na jedinstvenom europskome tržištu imate jedinstvenu sanaciju. I zašto govorim da je ovaj zakon dobar za Hrvatsku? Pa dobar je zato što kada imate međunarodne banke, a u Hrvatskoj su međunarodne banke, talijanske, austrijske i druge banke. Šta se moglo donositi bez ovoga zakona, da nema ovoga zakona? Ukoliko propadne banka, sad karikiram, u Italiji, poremećaj u Italiji se dogodio. Znate šta prvo ta banka radi? Pa povlači sredstva iz Hrvatske, povlači sredstva iz Hrvatske da bi sanirala svoju banku, matičnu banku u Italiji. Je li Hrvatska tad izloženija? Pa naravno da je izloženija. Kakve, kakve uopće imate mehanizme da spriječite da taj kapital ne ode u Italiju? Upravo ovim zakonom se donosi da postoji jedinstvena sanacija, da nema veze u kojoj zemlji se dogodio poremećaj u Italiji, Austriji. Ovo je zapravo korisno i dobro za male države, za male države je dobro. Ne može kapital pobjeći. Morate sanirati na cjelokupnu i tako štititi i štediše u Hrvatskoj. Zbog toga je jedinstveno tržište, to nam daje i nama manjima koji nemamo dovoljno kapitala da to odbranimo. Zato je ovo dobro za Hrvatsku i za štediše u Hrvatskoj. Europa je kažem naučila lekciju i tako se branio i tad euro. Druga kriza koja je bila to je bila 2013., 2014. gdje su bili jaki prinosi na obveznice. Znate da su se Grci zaduživali po 10%, Španjolci po 10%, Irci, Talijani, Nijemci po 1%. Hrvatska je tada kada je izdavala obveznicu imala je nekakav prinos od 5, 6% na obveznicu. Zašto se javio bunt u Europi građana? Pa kažu vidite Nijemci se financiraju po 1%, mi po 10. Ušli smo u dužničko ropstvo, ovo nije jedinstveno europsko tržište, ne želimo takvu Europu gdje se netko deset puta jeftinije zadužuje nego što smo to mi. Znate da je bilo krenulo priče o zajedničkoj euro obveznici. Šta je Europa odgovorila? I to je bio veliki pritisak na euro. Ne možete imati euro, a imate različite izvore financiranja po zemljama. Šta je Europa dalje kasnije napravila? Krenula je od 2013., četrnaeste dogovorenim tzv. kvantitativnim leasingom i šta se dogodilo? Da su prinosi na sve obveznice su danas na jedan posto, pa među njima i Hrvatska. I Hrvatska ima koristi od toga što radi Europska centralna banka, ima koristi jer smo se prije zaduživali, nismo, kao broj jedan nismo uopće mogli doći na euro tržište. Sjećam se kad smo i mi bili 2012., trinaeste nismo mogli izdati euro obveznicu, nego smo morali ići u dolare. A danas možemo u vrijeme lockdowna kada je sve zatvoreno jer smo punopravna članica i u cijelom ovom mehanizmu možemo se zadužiti po jedan posto. I to je dobrobit koji EU odnosno zajedno Centralna banka donosi Hrvatskoj, direktna korist. I tu su zapravo sve zemlje vidite da su uravnotežile prinose na obveznice, jer je ponovno prijetila euru. I Europa je drugi put naučila lekciju kako pomoći svim zemljama da ipak toliko im ne ruše se njihovi proračuni. Treća i zato ću malo krenuti na današnju situaciju što se tiče inflacije. Ugrožava euro. Zašto je euro ugrožen danas. Pa zato što imamo različite energetske politike na razini EU. Neki dogovaraju direktno sa Rusima, neki kupuju na burzi, neki ovako, neki onako. Šta se događa u Europi? Nemamo zajedničku energetsku politiku, a vidimo da zapravo energija je glavni pokretač inflacije i ponovo dolazi do ugrožavanja eura. Koja će bit posljedica? Pa normalno da ćemo ući u zajedničku energetsku politiku. Europa će otvoriti pitanje zajedničke energetske politike i u tome će Hrvatska imati doprinos u budućnosti. Ne možemo se sami boriti na tržištu. Pa pogledajte, Vlada će sad naći ogromna sredstva, morat će naći da pomogne građanima. Kako možemo? Zato što se možemo i zadužiti i pristupiti, a u konačnici, jer sadašnja energetska kriza ugrožava euro. Ugrožava ga inflacija. Tako da imate neke europske zemlje koje imaju dvoznamenkastu inflaciju. I to će biti dodatni korak. Riješili su bankarski dio, riješili su pitanje obveznica, treći će biti uravnoteženje energetske politike. Jel' vidite koliko šta znači divljaju cijene energenata u Europi, jedni rješavaju jedno, drugi rješavaju drugačije, ovi spuštaju PDV, ovi daju. Nitko ne zna kako reagirati na ovaj problem inflacije. Europa će zajednički odgovoriti, jer mi smo toliko mali u tom energetskom tržištu da se mi ne možemo tu boriti sa velikim igračima. Ali ćemo biti pod kišobranom da će se u budućnosti i cijene energije, da ne može biti i Europa ovisna, a vidite šta znači za Hrvatsku. Vidite šta znači jedan inflatorni udar za cijene plina, ugostitelje, umirovljenike itd. itd. gdje Hrvatska apsolutno u tome nije sudjelovala, po ničemu nije kriva. Po ničemu nije kriva. Vlada sa ovim apsolutno sa ovim nema veze, ali smo dio toga svega, priče i špekulacija na svim svjetskim tržištima, gdje će Europa morati odgovoriti na energetsku politiku. I onda ćemo dobiti za koju godinu ćemo dobiti i dokumente kao što danas govorimo o dokumentima za bankarstvo, kao što smo govorili imamo zajedničke dokumente za euro, tako ćemo za koju godinu imati i dokumente o zajedničkoj energetskoj politici kakva god ona bila ne ulazim u kojem obliku će se ona definirati. Ali za građane je bitno da cijena je niska. Iz kojih izvora, nadamo se iz zelenih ali je bitno da će ona biti niska i da neće biti udar na siromašne građane. I to je ona dobrobit koju mi na svjetskim tržištima dobivamo. Ne možemo se sami boriti u cjelokupnoj toj velikoj priči. I zato kažem i ovaj zakon klub SDP-a će ga podržati. Dobre su stvari kažem i imat ćemo dobrobit iako će biti udar na standard građana, mjere će se donositi, izaći ćemo iz te priče. Ali buduće politike kažem vam, sve se događa da će Europa kada nađe krizne situacije, jer trenutno je velika kriza energetska u Europi, da će se vrlo brzo na nju morati odgovarati zajedničkim politikama i onda će biti lakše i pojedinim vladama da rješavaju ovakva pitanja kao što su pitanje inflacije i energetskog siromaštva i u Hrvatskoj i u tim zemljama koji nemaju dovoljno vlastitih izvora koliko god mi mislili da imamo, nemamo. Jer vidite ovakav jedan udar, cjenovni udar šta se događa, koja pomutnja je na tržištu. I zato će klub SDP-a podržati i ovaj zakon i sve buduće zakone koje donose korist Republici Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika CENTRA i GLAS-a poštovane zastupnice Marijane Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući. Drage kolegice i kolege, evo ovako o ovim financijskim stvarima kolega Lalovac vrlo jednostavnim riječima objasni građanima o čemu se radi. Dakle, Zakon o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava tim zakonom uređuju se pravila, postupci, instrumenti za sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava, dalje definiraju se nekakve ovlasti i zadaci sanacijskih i nadležnih tijela, upravljanje, financiranje i korištenje sredstava sanacijskog fonda. Dakle, ovo je zakon kojim se uspostavlja jedan sustav za smanjivanje rizika u slučaju financijskih kriza, banke se obvezuju staviti dio svojih novaca u sanacijski fond kojim će se osigurati sredstva za u ovom slučaju je li eventualne potrebe za sanaciju banaka u slučaju problema s financijskom stabilnosti. Dakle, evo kao što smo čuli cilj je izbjeći financijsku krizu kakva se dogodila 2008.g. i da se teret saniranja ne prebaci kao u tom slučaju je li te godine na građane i državni budžet već na banke. Dakle, te 2008.g. evo bila je i ugrožena jedinstvena valuta i zato se uvela i regulativa na razini EU kako bi se takva kriza spriječila i zato je ovaj zakon zaista evo nužan i za Hrvatsku i za hrvatsku i za hrvatske građane. Ovim prijedlogom zakona provodi se nekoliko izmjena važećeg zakona radi osiguravanja njegove bolje primjene u praksi. Kroz praksu se naime iskristaliziralo da HNB formalnopravno mora donijeti odluku o otvaranju postupka sanacije za banke za koje je izravno odgovoran Jedinstveni sanacijski odbor jer njegove odluke od tog Jedinstvenog sanacijskog odbora zapravo nisu, nemaju izravan učinak prema institucijama u državama članicama sudionicama. Isto tako osigurava se jednako postupanje u praksi u pogledu utvrđenja uvjeta koji prethode primjeni ovlasti za smanjenje vrijednosti ili pretvaranje relevantnih instrumenata kapitala i podložnih obveza u odnosu na značajne i manje značajne kreditne institucije s obzirom da takvo utvrđenje provodi i Europska središnja banka. Dakle, osigurava se dalje isto tako da kreditne institucije i investicijska društva na koje se primjenjuje uredba EU plaćaju isključivo doprinose koje izračunava taj Jedinstveni sanacijski odbor na temelju godišnje ciljane razine Jedinstvenog sanacijskog fonda. Naoko dakle evo jedan vrlo jednostavan zakon koji ponovno predstavlja jedno usklađenje sa europskom regulativom i europskom praksom i evo kao što smo čuli nužan je zaista za građane Hrvatske da se osigura da u nekakvim budućim financijskim krizama teret tih financijskih kriza i sanacija banaka ne padne na leđa građana Hrvatske. No ovdje bih iskoristila sada priliku i progovorila upravo malo o našoj centralnoj banci, HNB, obzirom da se evo ovim zakonom uvodi to da HNB mora i formalnopravno donijeti odluku o otvaranju postupka sanacije banaka, znači prepisuje se doslovno ta odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora obzirom da on nije nadležan za banke u državama članicama, dakle evo za razliku i od nekih možda političkih opcija ili populista koji su nastojali približit, koji su se nastojali približit narodu na način da govore evo što narod želi čuti, promoviraju možda nemoguća i opasna rješenja, žestoko i napadaju i kritiziraju monetarnu politiku kojom HNB upravlja. Dakle, evo ne znam čuli smo svakojakih ideja u javnosti ranije kako možda HNB treba i štancati novac i da nam tako ekonomija će krenuti na bolje. Mi smo evo bili uvijek razumni, kritizirali smo HNB kao instituciju kad je to trebalo i bilo opravdano, ukazivali na to evo i često govorimo o tome kako HNB zapravo slabo utječe na financijsku pismenost građana, sporo su reagirali i u slučaju švicarskog franka itd.. Guverner Vujčić je općenito u javnosti evo i slovio za stručnjaka, vrhunskog profesionalca, no posljednje afere bacaju evo novo svjetlo na tu instituciju i baš to u godini pripreme za ulazak u Eurozonu. Te afere govore da čelnici institucije nisu tako pažljivi i besprijekorni kako se ranije možda činilo, možda su postali previše samouvjereni tijekom vremena, znate ono kako vas malo ponese i mislite da možete proći nekažnjeno sa svakojakim nepodopštinama. Doduše, evo živimo u državi koja gleda na stranu na etički upitne postupke, tako se i najveći skandal u posljednje vrijeme u bankarskoj industriji, u bankarskom sektoru gdje je došlo do trgovanja dionicama, vrijednosnim papirima banka koje HNB nadgleda od strane djelatnika HNB-a. To se prikazuje kao nekakav nestašluk koji se evo neće ponavljati, nakon što se konačno nakon 8.g. primjeni preporuka Europske centralne banke i ta praksa strogo zabrani djelatnicima HNB-a. Taj skandal je otkrio i veći problem, a to je nedostatak internih kontrola u našoj centralnoj banci i pitanje je dakle kako će se i ovdje prilikom evo prepisivanja odluka tog Jedinstvenog sanacijskog odbora zapravo provoditi kontrole. Guverner Vujčić se i sam našao u još jednom skandalu, evo kažu mediji da je spremio u džep pola milijuna kuna nagrade od Mađarske središnje banke. Nagradu je Mađarska središnja banka ustanovila 2014.g., a svijetli primjer je austrijski guverner Evald Novotni koji je bio dobitnik te nagrade 2015.g., koji je svoju nagradu od 60.000 eura donirao, a odbijanje primanja novca od nagrade na vlastiti račun objasnio je kako nije htio dovesti u pitanje neovisnost austrijske banke. S druge strane izborom kome će donirati poslao je i snažnu poruku, donirao je novac sveučilištu koje je poznato po svojoj podršci prodemokratskim procesima u zemlji, dakle izbor donacije bio je i snažna kritika Orbanovoj vladavini u Mađarskoj. Dakle, eto to je svijetli primjer kojeg naš guverner nije slijedio, da sad ne spominjemo i neke druge podatke, ne znam o njegovoj plaći koja je jednaka zbroju plaće premijera i predsjednika države. Međutim, evo nakon toga ovaj najnoviji skandal sa diletantski loše provedenim postupkom natječaja za vizual novih kovanica eura, o tome smo evo već i govorili za ovom govornicom. Natječaj je proveden bez ikakvih stručnih uputa, bez podrške struke na kojeg se mogao javiti bilo tko sa crtežom doslovno na salveti. Ako jedan HNB nije u stanju provesti jedan takav stručan natječaj za dizajn kovanice sukladno evo pravilima struke, a koji je ponizio cijelu jednu profesiju. Dakle, što od njih očekivati po pitanju regulacije financijskog sustava. Dakle, ovim zakonom evo dodatno se usklađujemo sa EU praksom, regulira se postupak sanacije banaka, nužan je za naše građane, za zaštitu naših građana. Međutim, ono što brine u posljednje vrijeme je ponašanje Hrvatske narodne banke koja kao da je na godišnjem odmoru, kao da se opustila i otpustila sve kontrolne mehanizme. Zahvaljujem.
Slijedi rasprava u ime zastupnika Zeleno-lijevog bloka poštovane zastupnice Urše Raukar-Gamulin.
Zahvaljujem. Već u prvom čitanju izmjena i dopuna ovog Zakona o sanaciji kreditnih institucija i investicijskih društava kao klub Zeleno-lijevog bloka dali smo podršku svim inicijativama koje pokušavaju regulirati loša financijska poslovanja banaka i drugih institucija, a koja su do nedavno vrlo olako dolazila na naplatu građanima. Ove izmjene i dopune zakona nastavljaju sa usklađivanjem domaćeg i europskog zakonodavstva vezanog za sanaciju banaka, tj. dorađuju tehničke propuste koji su uočeni u prvoj godini provedbe zakona. Inicijativa za kvalitetniju regulaciju, sanaciju i uspostavljanja obrane građana od lošeg poslovanja financijskih institucija dolazi primarno iz EU i kroz EU institucije prelijeva se i u domaće zakonodavstvo. U tom smislu mi bismo zaista voljeli vidjeti inicijative i prijedloge iz našeg financijskog sektora, ali i iz Vlade Republike Hrvatske koje bi ojačale regulaciju lošeg financijskog poslovanja. Jer izgleda da se i dalje njeguje praksa da će za loše poslovne odluke koje banku dovode pred bankrot, odgovorne osobe manje odgovarati pred zakonima od one osobe koja na primjer ukrade hranu u samoposluživanju. U tom smislu voljeli bismo vidjeti puno progresivnije izmjene i dopune ovog zakona koje bi spriječile na primjer nagrađivanje odgovornih za propast financijske institucije. Iako ove izmjene konkretne izmjene i dopune zakona nisu usmjerene k tom cilju ne možemo ne primijetiti da u samom tekstu izvornog zakona postoje odredbe koje na primjer ne sprječavaju da u sanacijski odbor banke možda uđe i za to naravno bude plaćena osoba čije je nesavjesno poslovanje i dovelo do problema u toj financijskoj instituciji. I dalje se u paketima sanacijskih zakona oklijeva jasnije prepoznati i sankcionirati pojedince za koje se tvrdi da su nesavjesno poslovali, tako i u izvornom zakonu, u članku 66. na primjer stoji da alineja prva odgovornost za štetu koju sanacijska uprava ili pomoćnici sanacijske uprave prouzroče pri obavljanju dužnosti u okviru ovog zakona postoji samo ako je šteta prouzročena namjerno ili iz krajnje nepažnje. I onda dolazi nevjerojatan stavak 2. tog članka koji kaže; „Za štetu iz stavka 1. ovog članka odgovara Hrvatska narodna banka odnosno Agencija za nadzor financijskih usluga.“ Dakle, potpuno je jasno da se ponovno i opet briše individualna odgovornost. Odgovornost se ponovno prenosi na apstraktnu instituciju, dakle na Hrvatsku narodnu banku, a na kraju odgovornost se prelije na državni proračun, odnosno na sve nas koji plaćamo poreze i davanja koji pune proračun Republike Hrvatske. Dakle, opet nitko nije odgovoran a građani plaćaju i tako u nedogled. U Jugoslaviji smo imali kolektivnu odgovornost, u Hrvatskoj nemamo nikakvu odgovornost. U Hrvatskoj niti za jednu aferu koju sa tjednog ritma smo prešli na dnevni ritam pojavljivanja tih afera u medijima nitko ne odgovara. Da, postoji velika osobna odgovornost na primjer prosjeka tko je dobio 5 dana zatvora i oduzet mu je veliki iznos koji je on privredio 84 kune. Tu je država zaista jako brza, odlučna i nepokolebljiva u svome djelovanju da se zaustave tako dramatične radnje i velika kršenja zakona. Međutim, ta osobna odgovornost nekako nismo primijetili da postoji na primjer u trgovanju vrijednosnicama u Hrvatskoj narodnoj banci. Pa recimo u laganju državnom Saboru, državne glavne odvjetnice. Pa recimo pola milijuna nagrade u svoj džep upravo jučer informacija za guvernera banke. Zatim za naštelavanje EU fondova. Nema, nitko nije odgovoran. Ne postoji pojedinac koji je odgovoran, ne postoji zapovjedna odgovornost. Mi nismo čuli premijera da je on i za šta odgovoran. Mi nismo čuli vladajuću stranku da je i za jednu od ovih afera odgovorna. Znači ta odgovornost se naprosto izgubila. Dakle, ono što sam govorila prije za tu odgovornost to je za tu nagradu eventualnu da onome tko je odgovoran za financijske probleme da čak eto bude nagrađen stavljanjem u situaciju da sanira tu istu instituciju. Fantastično! Dakle, to je jedan mali primjer koji pokazuje kako i sam taj proces sanacije naprosto izuzima individualnu odgovornost osoba koje su svojim nemarom, pohlepom ili nerazumljivo lošim poslovnim odlukama dovele tu istu financijsku instituciju u krizu i upravo to je poruka i takva poruka je ono što i dalje budi strah da je vrlo lako izazvati financijski kolaps pojedine institucije. Individualna odgovornost naprosto ne postoji. I to je taj i gorak okus u ustima koji je nastavo nakon financijske krize o kojem su danas se je se mnogi na to naslanjali i govorili o tome i, a nastao je upravo na tom nagrađivanju i onih koji su bili osobno odgovorni za brojne financijske spekulacije koje su naravno, onda posljedično i rasplamsale tu ogromnu financijsku krizu. Dakle konačno smatramo da je dobar iskorak da se stvorio Jedinstveni europski sanacijski fond koji se puni iz sredstava samih financijskih institucija i koji najmanje 1% iznosa osiguranih depozita svih kreditnih institucija. Naravno, dobra je vijest i da za '21. RH mora uplatiti čak i manje od 1% osiguranih depozita. I ovim sanacijskim fondom stvoren je kakav-takav osigurač da će u slučaju neke nove financijske krize sanaciju uspjeti odraditi sam fond, a ne i državni proračuni zemalja članica EU, kao što je to bio slučaj 2008. Ipak, brinemo da pojavom neke veće financijske krize sam fond sanacijski dakle neće uspjeti amortizirati sav taj pritisak budući da je on više dizajniran za na pojedinačne kolapse financijskih institucija, a manje na tzv. domino efekt dakle jedno urušavanje cijelog financijskog sustava, a da do tog domino efekta ne bi došlo, smatramo u zeleno-lijevom bloku da se mora dodatno pojačati regulacija financijskih institucija i jasno propisati individualna odgovornost pojedinaca za štetne spekulativne poslovne odluke i izbjeći nekontrolirano pretakanje proračunskih sredstava prema posrnulim financijskim institucijama. Direktna zaštita građana od kolapsa financijskih institucija u tom smislu treba biti prioritet u odnosu na samu sanaciju posrnulih financijske institucije, taj inicijalni da kažemo, test proporcionalnosti, da se iz fonda prvo više isplati i direktno pomogne vjerovnicima i štedišama, a tek onda samoj financijskoj instituciji, važno je provesti prilikom svake odluke o sanaciji financijske institucije. Dakle da zaključimo, izmjene i dopune ovog Zakona vidimo kao nastavak daljnje regulacije procesa sanacije, mada, kao što smo istaknuli, voljeli bismo vidjeti progresivniju regulativu vezanu za sanaciju, kao i za prevenciju od ulaska u financijski kolaps. Zahvaljujem.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika socijaldemokrata, poštovanog zastupnika Željka Pavića.
Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Malo ću podsjetiti što sam govorio prilikom prvog čitanja kad sam spomenuo da vjerujem da ćemo danas, odnosno tada, u cijelosti raspraviti i ovaj Zakon i da vjerojatno jedno duže vrijeme neće biti potrebne izmjene i dopune ovog Zakona. Podsjetit ću da smo o ovom Zakonu raspravljali i na početku našeg mandata i tada smo u skladu s obvezom kontinuiranog usklađivanja zakonodavstva RH sa pravnom stečevinom EU naš važeći zakon usklađivali sa direktivom EU Parlamenta i Vijeća u pogledu kapaciteta pokrivanja gubitaka i dokapitalizacije kreditnih institucija i investicijskih društava. Tada je jedan od razloga za izmjenu postojećeg zakona sa sanaciju institucija bila i implementacija TLAC standarda odnosno kapaciteta apsorpcije ukupnog gubitka i taj standard je implementiran i mi smo to stavili i u naš zakon, odnosno EU je to usvojila, a nakon toga smo mi to sve skupa usvojili i implementirali. Tada smo zakonom koji je u većem dijelu stupio na snagu 1. siječnja 2021. hrvatsko zakonodavstvo uskladili s pravnom stečevinom EU, ali i njime je uređena i nova podjela sanacijskih ovlasti budući da je od datuma uspostave bliske suradnje HNB-a sa Europskom središnjom bankom, RH postala država članica sudionica u Jedinstvenom sanacijskom mehanizmu. Osim toga, tim je Zakonom definirano i koja su sanacijska tijela ovlaštena za izvršavanje ovlasti za sanaciju i primjenu sanacijskih instrumenata u RH nad subjektima iz onog čl. 3 za koje nije izravno odgovoran Jedinstveni sanacijski odbor, a u skladu s tom podjelom ovlasti, kako je određeno tim Zakonom, sanacijska tijela su HNB kao sanacijsko tijelo za kreditnu instituciju koja nije dio grupe i grupu koja barem jedna članica grupe kreditne institucije ili Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga. Podsjetit ću da smo mi o tome govorili i da je Zakon stupio na snagu 1. siječnja 2021., odnosno jedan dio Zakona je stupio na snagu 1. siječnja 2021. g. Istovremeno je u siječnju 2021. g. na Europskom revizorskom sudu podneseno tematsko izvješće vezano za sanaciju banaka i ako to pogledamo, ako pogledamo to izvješće, onda ćemo tamo vidjeti da stoji, da postoje određeni nedostaci koji su vezani, prvenstveno za financiranje tijekom sanacije i da ... [[Govornik se ne razumije.]] postupci u slučaju nesolventnosti nisu usklađeni. Isto tako je utvrđeno da pravila o rasporedu tereta se razlikuju ovisno o tome je li banka sanirana ili prima državnu potporu u okviru postupka u slučaju nesolventnosti. Usprkos tim nedostacima, utvrđeno je da je sanacijski mehanizam napredovao i da još postoji prostora za napredovanje. Isto tako su napisali u svom izvješću da ne postoje bitne prepreke provedivosti sanacije banaka. To sve govorim zbog toga jer je tu bilo oprečnih stavova i smatralo se da ovaj Zakon, jedan dio naših zastupnika smatra da se ovaj Zakon ne treba prihvatiti. Ima tu razno raznih shvaćanja, međutim podsjetit ću da je i prije ovog Zakona postojao zakon koji je propisivao bankama kako trebaju spremati sredstva, odnosno davati sredstva za sanaciju, da je postojao Zakon o bankama i da je HNB imala određene ovlasti kad se desio neki problem. Ovo što vam se sada ovdje dešava s ovim Zakonom, mišljenja sam da je to bolje zato što sada te iste banke novac daju u Jedinstveni europski fond i to što se tiče Hrvatske nije ona količina novaca koja bi možda bila i proporcionalna da se unosi, da se ulaže u hrvatske fondove, budući da nivou Europe imamo velikih banaka i da njihova sredstva koja su uložena od strane građana su daleko veća, tako da onaj minimalni postotak od 1% koji treba dati, vjerojatno za Hrvatsku i neće biti 1%, odnosno za hrvatske banke neće biti 1% nego će biti nešto manji. Ja sam to pitao i uvaženog tajnika u svojoj replici od kojeg do kojeg postotka se to može kretati, odgovor je bio da se to može kretati od 0,8 do 1,2% i mislim da je evidentno da manje banke koje i nemaju takvu veliku sigurnost što se tiče pologa će u ovom momentu dobiti i tu sigurnost. Slažem se s našim kolegama koji kažu da građani od toga nemaju ništa zato što će građanima i dalje biti isto u smislu da ukoliko imaju u banci uloženo 100 tisuća eura, garantira se za taj polog i oni će biti osigurani da će taj polog dobiti i natrag, ukoliko banka propadne. Međutim ima tu i drugih faktora o kojima moramo voditi računa i smatram da bismo morali malo šire gledati na taj problem i gledati na taj problem na način da kad se nešto dešava na nivou Europe, bilo je tu izlaganje i našeg kolege, kad se nešto dešava na nivou Europe, ipak je to nešto drugačije u odnosu na ostalo. Tu se moram skrenut, tu bi morao ovoga, dotaknuti se i one teme koju je kolega spomenuo, a to je energetska politika na nivou Europe i rekao je da će cijene energenata biti niske. Tu se baš i ne bih složio s tim jer cijene možda i neće biti niske, ali ono to bi energetska politika na nivou Europe garantirala je da će cijene biti stabilne odnosno da će biti stabilnije i da neće biti podložne naglim velikim skokovima, što je za naše građane izuzetno važno, pogotovo ako uzmemo naše rizične skupine, kao što su ljudi koji imaju socijalnu pomoć, kao i naši umirovljenici. Ono što bih još htio tu napomenuti da ne znam zašto se pokušava skrenuti rasprava u smjeru koji nije dobro s obzirom da govorimo o zapravo našoj sigurnosti. Govorimo o sigurnosti naših ulaganja, govorimo o sigurnosti banaka i kao što je rekao kolega iz maloprije u svom izlaganju, ukoliko neka banka ima problema u svojoj matičnoj zemlji, što će prvo napraviti? Prvo će plaćati sredstva iz drugih zemalja gdje ima svoje poslovnice. Nakon toga, s obzirom da smo mi najizloženiji jer nemamo svojih vlastitih banaka, odnosno imamo jednu ili dvije koje su još u vlasništvu Hrvatske, mislim da smo izloženiji od svih ostalih i trebamo voditi računa o tome da nam ovaj jedinstveni europski fond daje neku sigurnost da ćemo biti zaštićeni od eventualnih loših plasmana koje banke koje posluju u Hrvatskoj mogu napraviti i nakon toga prouzročiti probleme našim sugrađanima. Mislim da vjerujemo da će sudjelovanje naših institucija u plaćanju doprinosa u jedinstveni fond pružiti veću sigurnost u poslovanju naših kreditnih institucija, što je izuzetno važno za sve nas u Hrvatskoj, pa tako mislim da bismo trebali i u tom smjeru i raspravljati. Hvala lijepa.
Slijede pojedinačne rasprave. Prvi prijavljeni poštovani zastupnik Mišel Jakšić.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege iz ministarstva, kolegice i kolege saborski zastupnici. Dobar dan, lijepo pozdrav svima. Dakle pred nama je zakon koji, kao što u samom početku obrazloženja zakonodavnih izmjena piše, još jedno od usklađivanja svega onoga što imamo u Europi i gdje prilagođavamo naše zakonodavstvo europskim pravnim stečevinama, ali isto tako je jedan zakon za koji možemo reći, kao što su neki predgovornici govorili, da je jedan ipak od koračića gdje će neke stvari u našem bankarskom sustavu, pa i onda samim time za naše građane biti sigurnije nego što su bile do sada. Naravno da si svatko može postaviti pitanje da li je to dovoljno ali s druge strane si moramo priznati da puno agresivnije i puno više je teško očekivati u sustavu gdje mi zapravo svojih banaka nemamo. Jer vlasnici većine banaka koje imamo u Republici Hrvatskoj su stranci, gdje isto tako imamo cilj kao dio Europe ući u zonu eura i ono što nam je povijesno ponašanje u krizama do sada pokazalo da se svaka velika europska i svjetska kriza vrlo brzo prelila prema nama. Da ne velim da zbog naših strukturnih problema koje imamo ne samo u bankarstvu nego ponajviše u gospodarskom sustavu je bila čak i teža nego što je bila u nekim razvijenijim zemljama EU. I tu si jednostavno moramo priznati da smo premali na tom europskom tržištu da bi puno toga si mogli izdiktirati sami. Tako da svako to usklađenje koje će s protekom vremena i eventualnim kriznim momentima pomoći i svima nama da možemo imati više povjerenja u naš sustav i možemo zaštititi više ljudi koji bi se mogli naći na udaru je definitivno nešto što možemo reći da je onako na prvu pohvalno. No isto tako u svim tim paketima gdje se bavimo bankarskim, kreditnim institucijama bi bilo dobro pogotovo kad vidimo što se događa danas i događa se već tjednima, da više o tome svemu vodimo i brigu i usklađivanje tih europskih direktiva o tome što čeka naše građane i što bi im se sve još moglo događati u ovoj godini, a ne daj bože da potraje i dalje. Jer skepsa koja se pojavljuje oko rasprave oko svakog zakona se možda ne pojavljuje zbog nekog pojedinačnog zakona, nego se pojavljuje zbog nezadovoljstva u globalu. I da bi ovi zakoni prolazili na jedan tehnički način mislim da bi puno više Ministarstvo financija trebalo uložiti napora u vremenu koje je pred nama da da svoj jasan okvir što planira raditi sa svojom politikom poreza pogotovo ako pričamo o energetici koja je danas isto nekoliko puta spomenuta, što planira raditi sa politikom trošarina. Jer ona je isto jako važna ako pričamo o gorivu kao sirovini i kao energentu. Što planira raditi sa politikom poreza prema trgovačkim lancima i svemu onome što se događa u prodaji robe široke potrošnje. I tada bi možda i građanima bilo puno jasnije što sve kao direktivu radimo, pa i puno prihvatljivije sa puno manje skepse a puno više optimizma. Na žalost bez obzira što inflacija galopira već neko vrijeme, mi i dalje nemamo jasne odgovore što će Vlada poglavito Ministarstvo financija raditi na kojem polju, kako će omogućiti ljudima bolji život i onda opet završavamo na onoj početnoj raspravi ništa se ne mijenja, samo se vodi računa o krupnom kapitalu, bankama i svemu onome što u Hrvatskoj vrlo često dobije kao da je neka baba roga. Tako da s jedne strane apsolutna podrška na ovom koraku, ali smatramo da u ovom teškom vremenu koje je pitanje što nam sve nosi će trebati ipak puno, puno više, puno više proaktivnosti, puno više energičnosti, a i puno više pravednosti za sve građane ove zemlje. Hvala lijepa.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Zvane Brumnića.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolege iz ministarstva, poštovani kolege zastupnici. Pa ja ću na početku onako reći svi ovdje koriste riječ stečevina, dostignuće, tekovina i onda kad pogledate što to znači, to znači neko opće dobro postignuto ustrajnim radom i naporima za opće dobro, odnosno za korist društva. I kad govorimo o EU ja sam nekoliko puta ovdje za ovom govornicom rekao, EU više-manje zna kuda ide i zašto negdje ide. Ovo što je danas pred nama je nešto što je uzrokovano praktički 2008. Danas je 2022. 14 godina nakon toga mi možemo govoriti o stečevinama, tekovinama, odnosno onome što je Europa zaključila da bi trebala napraviti ne bi li svojim građanima ili svom gospodarstvu osigurala što stabilnije okruženje. Da li svaka pojedina država, odnosno svaki pojedini entitet te EU treba jednako gledati na sve te zakone. Odgovor je vrlo vjerojatno ne. Oni koji su uređeniji njima to manje treba, oni koji su neuređeniji njima to više treba, odnosno njima bi to trebalo više koristiti. Ja ću ovaj zakon podržati iz jednostavnog razloga jer mislim da je dobro da postoji netko izvan ove zemlje tko može kontrolirati stvari, tko može čovjek bi rekao razmišljati o našoj dobrobiti, jer ova Vlada to nije sposobna. Ova Vlada je to samo u proteklih par dana nekoliko puta dokazala. Jedno je sa izborom eura, gdje nam odjedanput smeta škotska kuna, drugi put zato što energente koji ja moram priznati kad gledate tržište energenata proteklih desetak godina je na razinama nižim od 2014. a ovdje se priča o povećanju cijena debelo, debelo, debelo iznad razina 2014. Gledam kolege sa desne strane i pitam ih kako? Zato mislim da treba podržati ovaj zakon, jer Europa je na financijsku krizu koja je bila 2008. shvatila nedostatak svog sustava, nepostojanja odgovarajućih instrumenata odgovora i pokušava na to pronaći rješenje. Jedan dio rješenja je bio u reformi bankarskog sustava na koji se praktički naslanjao stabilnost, odnosno očuvanje stabilnosti financijskih institucija i konačni odgovor je ono što sam nekoliko puta do sada rekao govoreći da mi se sve više i više čini da idemo prema sjedinjenim državama Europe stvaranje jedinstvenog sustava. Jedinstvenog sustava po pitanju nadzora, jedinstvenog sustava po pitanju sanacijskih mehanizama. I kad to pogledate nama bi trebalo biti bolje jer će netko pametniji od nas odlučivati u naše ime. Ono što sam rekao u svojoj replici ovim zakonom, za razliku od onoga što Vlada pokušava zamotati hrvatskim građanima se neće ništa promijeniti. Oni su sami kroz DAB osigurali sredstva kojima bi se trebalo štiti njihove uloge do razine od 100 000 eura. Iz tih sredstava, kolega kaže pa to su platile banke, pa te banke su to zaračunale u svoje troškove i to naplatile građanima. I kad pogledate danas što sve građani plaćaju bankama, tada ćemo shvatiti da prije desetak, petnaestak godina tekući račun nismo plaćali a da nas danas košta godišnje minimum 120 kuna, ono samo da ga imamo. A bez njega ne možemo funkcionirati, tako da kažem podržat ću ovo iz jednostavnog razloga jer je stvarno bolje da netko drugi razmišlja o našoj dobrobiti, nego da to radi ova Vlada.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Dalije Orešković.
Predsjedavatelju, zastupnice i zastupnici. Nekako je osnovna logika ovog zakona i onoga što predlagatelj nama stavlja na stol to da se naši građani zaštite, od toga da na vlastiti trošak saniraju neke propale banke i investicijska trgovačka društva. I samo po sebi to kao ideja, kao intencija ovog zakona nije loše. Rekao bi jedan bivši premijer good, good. Ali ja ću postaviti jedno drugo, ovog trena možda malo retoričko pitanje. Postavljam pitanje koliko će nas koštati sve nas zajedno i kao državu i kao političare i kao građane ovaj muk? Pri tome ne mislim na muk koji proizlazi iz činjenice da je na ovoj raspravi danas sudjelovalo manje od deset posto ukupnog broja saborskih zastupnika, nego na muk koji proizlazi iz činjenice da očito nacionalne države više nisu svjesne da je nužno redefinirati ulogu nacionalnih parlamenata i načina na koji nam funkcionira demokracija u okviru EU integracija. A zašto to govorim? Pa mi sada ponovno mijenjamo zakon na način da kažemo da ga usklađujemo sa EU direktivama nakon što smo već jednom prepisali i ugradili EU direktive i ovaj važeći zakon je stupio na snagu 1.1. prošle godine. Što se to tako dramatično promijenilo u proteklih godinu dana ili što to nismo ispravno prepisali prvi put? E pa ako je vjerovati obrazloženju ovog zakona uspostavilo se da je potrebno malo uskladiti, malo poštimati, porihtati praksu. A zašto? Zato što taj europski jedinstveni sanacijski odbor kada donosi odluke o tome kako će se sanirati propala kreditna institucija za koju je izravno nadležan zapravo nema istovremeno i izravnu jurisdikciju nad onim subjektima sanacije na području, na teritoriju djelovanja Republike Hrvatske. Pa se samim time naša nacionalna banka, dakle Hrvatska narodna banka pojavljuje u ulozi pukog prepisivača odluke koju je donijelo središnje europsko jedinstveno sanacijsko tijelo. Dakle, puki prepisivač, a ne netko tko autonomno donosi vlastite odluke. I ja sad postavljam pitanje a što je Hrvatski sabor? Puki prepisivač europskih direktiva pri čemu naša eventualna pojedinačna rasprava, stavovi klubova, pa čak i stav parlamentarne većine koji će takav zakon izglasati možda uopće nemaju smisla. I zato sam u replici, odnosno u pitanju postavljenom predstavniku predlagatelja postavila pitanje je li barem vlast svjesna da ćemo u takvom kontekstu u kojem Sabor pukom mašinerijom dizanjem ruku prepisuje nešto što je odlučeno na razini tijela EU u kojem čak i Hrvatska narodna banka kao nadležno tijelo prepisuje ono što je odlučio i rekao netko drugi jesmo li barem u stanju osmisliti neke kontrolne mehanizme drugačije od onih koji postoje danas, jer smo svjesni činjenice da naša Hrvatska narodna banka i njezini lideri uopće nemaju svijest o vlastitoj odgovornosti, o tome da svojim djelovanjem, načinom rada, ponašanjem, odlukama koje donose moraju ulijevati povjerenje u sustav. Naš guverner to povjerenje više nema. Ne samo zbog činjenica da je neka druga nacionalna središnja banka, konkretno mađarska smatrala da je naš guverner zaslužan za ne znamo ni sami što, ali eto to za što je zaslužan vrijedi pola milijuna kuna, nego zato što doslovno nije u stanju zaštititi ugled i dignitet države u trenutku kada ulazi u sustav eura i osmišljava lice i naličje svoje europske kovanice. U takvom sustavu očito je nužno redefinirati što ćemo mi kao država tražiti od našeg guvernera i od naše nacionalne središnje banke, kako će se ponašati u tom jedinstvenom europskom sanacijskom mehanizmu, što ćemo mi pojedinačno tamo predlagati i kakve ćemo odluke provoditi. Na moje pitanje nisam dobila odgovor od predstavnika predlagatelja. Dobila sam nekakvi općeniti zaključak da Hrvatska narodna banka kao i hrvatske agencije za osiguranje depozita podnosi izvješće. Međutim, sadržaj tih izvješća i način na koji se o njima raspravlja je u potpunosti prazan. Nigdje ne piše koje su posljedice ne prihvaćanja tog izvješća [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] ili na kraju krajeva što bi o njima uopće trebalo pisati.
Imamo dvije replike. Prva je poštovani zastupnik Zvane Brumnić.
Poštovana kolegice, načelno bih se složio sa više-manje svime što ste rekli i da ovakvo preuzimanje zakona od strane Europe je u stvari sramota za nas koji ovdje sjedimo. Ali nije ovo prvi puta. Mi smo isto tako preuzeli zakone vezane za liberalizaciju tržišta električne energije, energenata, osnovali smo HERA-u koja bi trebala kontrolirati što se dešava na tom tržištu i danas vidimo rezultat svega toga. Pa je moje pitanje da li mislite da je Europa donijela krive zakone, odnosno kao što sam ja u svojoj raspravi rekao krive tekovine onoga o čemu je promišljala ili mi imamo nesposoban sustav koji smo sagradili da to provodi onako kao što je Europa zamislila?
Odgovor.
Kolega Brumnić, hvala vam na pitanju. Ja vjerujem u Europu, vjerujem u njezine mehanizme. Drago mi je da smo dio EU i manje-više podržavam stvari koje se na europskim razinama donose. Ali istovremeno ukazujem na opasnost u onim državama članicama u kojima demokratska svijest nije izgrađena, u kojima ne postoje samostalne i neovisne institucije. Mi se u sustavu EU ne snalazimo najbolje. I druge države članice prepisuju direktive, međutim u svoje nacionalno zakonodavstvo ugrađuju i kroje nešto što tom nacionalnom zakonodavstvu i nacionalnom sustavu treba. I to je taj dio koji nama nedostaje. Takvog sustava kod nas nema. Mi smo mogli ako ništa drugo kroz propisivanje uvjeta koje neko izvješće HNB-a mora sadržavati mogli uspostaviti interne mehanizme kontrole, a takvih mehanizama kontrole kod nas nema.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Željko Pavić. Slijedi točka: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti, drugo čitanje, P.Z.E. br.179 Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85 Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Želi li predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? Poštovani državni tajnik Žarko Katić, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče HS-a, poštovane gđe. zastupnice i g. zastupnici. Pred vama su izmjene, dakle, prijedlog, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti. Zakon je inače donijet 2013. g. i do sada je doživio 3 novele, 2015., 2017. i 2018. i ovo bi bila, ako bude usvojena, 4. novela ovoga Zakona. 3 su ključna razloga za predlaganje i donošenje ovog Zakona prema mišljenju Vlade RH. Prvo je usklađivanje ovog Zakona sa Zakonom o fondu za financiranje, razgradnju i zbrinjavanja radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva iz Nuklearne elektrane Krško. Drugi razlog je usklađivanje sa direktivama Vijeća iz 2011. koja se odnosi na gospodarenje istrošenim gorivom i radioaktivnim otpadom i direktivom Vijeća iz 2013. iz područje radiološke sigurnosti za koju je RH dobila službene obavijesti o povredi prava pa dakle usklađuje se sa tim direktivama. I treći razlog su stalno unaprjeđenje ovoga sustava i izmjena određenih odredbi koje su se u praksi pokazale neučinkovite i jednostavno nepogodne za praktičnu primjenu zakona u praksi. Dakle, što se tiče usklađivanja sa Zakonom o fondu za financiranje razgradnje i zbrinjavanja radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva Nuklearne elektrane Krško, odredbe koje se tiču osnivanja djelatnosti ustrojstva i financiranja fonda, isključuju se iz odredbi ovoga Zakona i bit će preuzete u Zakon o fondu. Njegove izmjene i dopune koje su na dnevnog redu nakon ove točke dnevnoga reda, tako da vjerojatno neka pitanja koja ću ja iznijeti, a i pitanje u raspravi, doticat će se jednog i drugog zakona i na nekim možda situacijama ih neće biti moći precizno sagledati samo iz kuta jednog od ova dva zakona. Međutim kad su u pitanju obveze fonda kao upravitelja centra za gospodarenjem otpadom i općenito vezano za zatvaranje odlagališta sukladno zahtjevima direktive Vijeća iz 2017, '11. Ispričavam se, godine, a koje se odnose na mjere za razdoblje nakon zatvaranja odlagališta, uključujući upravljanje, dugoročni nadzor i održavanje zatvorenog odlagališta, dio su ovog Zakona jer su one pripadaju među regulatorne nadležnosti Ministarstva unutarnjih poslova koji provodi, kako prema fondu, tako i prema drugim subjektima koji su obveznici ovoga Zakona. Mijenja se nadalje i definicija centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada time što se istrošeno nuklearno gorivo neće zbrinjavati u centru, dakle iz nuklearno gorivo iz Nuklearne elektrane Krško, već će se sukladno dogovoru hrvatske i slovenske strane graditi objekt za suho skladištenje istrošenog nuklearnog goriva na lokaciji nuklearne elektrane Krško, dakle ne, neće se skladištiti u centru čiji je osnivač fond i koji će biti izgrađen u RH. Kad govorimo o usklađivanju s direktivom, dakle, s direktivama, provodi se usklađivanje s direktivom Vijeća iz 2013. u dijelu definicije izloženog radnika, dakle precizno se određuje tko je izloženi radnik i dakle definira se da je to ona osoba koja je izložena više nego što je, se može očekivati da će biti izložena druga osoba koja ne radi sa takovim sredstvima, kao i u dijelu koji se odnosi na obvezu osiguranja upravljanja iskorištenim radioaktivnim izvorima u slučajevima, primjerice, nesolventnosti ili prestanka rada vlasnika, kao i za zbrinjavanje onih izvora za koje se ne može utvrditi posjednik. Što se tiče direktive iz 2011., dakle koja uređuje radioaktivni otpad i istrošeno gorivo, ovim se Zakonom utvrđuje krajnja odgovornost države za zbrinjavanje istrošenog goriva radioaktivnog otpada koji su nastali na njezinom tlu u slučajevima kada prouzročitelj, vlasnik ili posjednik zbog stečaja, likvidacije ili drugog razloga ne može osigurati sredstva za njihovo zbrinjavanje. Od onih odredbi koje sam istakao da se usklađuju radi bolje provedivosti i praktičnih razloga, istakao bih, prije svega, odredbe koje se tiču provedbe nuklearnog osiguranja, koji će se primjenjivati samo na radioaktivne izvore i nuklearni materijal, a sigurnosne provjere bit će obvezne samo za osobe koje rade na određenim radnim mjestima u nuklearnim postrojenjima. U odnosu na prvo čitanje, nacrt konačnog prijedloga zakona dorađen je relativno neznatno, u prvenstveno u nomotehničkom smislu sukladno primjedbama Odbora za zakonodavstvo HS-a, a prema prijedlogu SOA-e dorađen je čl. 8 u st. 12 i 16, kojima se precizira procedura provođenja temeljne sigurnosne provjere. Možda na koncu još nekoliko riječi o općenito o trenutnom stanju o radioaktivnom otpadu, premda, kažem, i na točci koja slijedi iza ove će biti o tome detaljnije govora. Ja bih samo istakao nekoliko stvari. Prije svega, da je osnova za sustavno rješavanje zbrinjavanja radioaktivnog otpada u RH strategija zbrinjavanja radioaktivnog otpada iz korištenih izvora, iz korištenog nuklearnog goriva te nuklearni program, ispričavam se, Nacionalni program provedbe Strategije zbrinjavanja radioaktivnog otpada, iskorištenih izvora i istrošenog nuklearnog goriva. Ovim dokumentima predviđa se uspostava centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada na teritoriju RH, za sve hrvatske potrebe, a to je polovica radioaktivnog otpada iz, dakle nisko i srednje radioaktivnog otpada iz Nuklearne elektrane Krško i radioaktivni otpad nastao u medicini, industriji, znanosti ili javnom uporabom, drugim načinima javne uporabe. Trenutno je radioaktivni otpad zbrinut u 2 skladišta koja su zatvorena, nalaze se u Zagrebu, to su Institut za medicinska istraživanja i medicinu rada koji je zatvoren 2006. i Institut Ruđer Bošković čije je skladište zatvoreno 2013. g. Cjelokupni inventar tih skladišta je, dakle onaj radioaktivni je oko 11,5 kubnih metara i bit će zbrinut u okviru planiranog centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada. Dakle tu se uglavnom radi o kratkoživućem i dugoživućem radioaktivnom otpadu. Nakon zatvaranja skladišta, istrošeni radioaktivni izvori koji se nisu mogli vratiti proizvođači privremeno će se skladištiti na siguran način na lokaciji vlasnika izvora do početka rada centra. Evo, to su osnovne naznake iz ovog Zakona i jedno, jedna slika trenutne situacije sa radioaktivnim i nuklearnim otpadom u RH. Hvala lijepa.
Evo, imamo nekoliko replika. Prva je poštovani zastupnik Ivan Ćelić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Na kraju ovog vašeg uvodnog izlaganja vi ste spominjali situaciju zbrinjavanja institucionalnog radioaktivnog otpada i zatvorena skladišta na Institutu za medicinska istraživanja i Institutu Ruđer Bošković. Tema otpada je uvijek aktualna, osobito radioaktivnog otpada i vjerujem da će danas biti različitih promišljanja na različitu temu, ali nadam se da neće biti senzacionalističkih, kako je bilo to tijekom prijašnjih rasprava kada se i potpuno neargumentirano i neopravdano stvarala panika, upravo radi zatvorenog skladišta na Institutu Ruđer Bošković i na taj način se bacala ljaga na stožernu znanstvenu instituciju. Dakle taj problem trajnog skladištenja institucionalnog radioaktivnog otpada koji dolazi iz područja medicine, znanosti, vojne industrije, definitivno treba zbrinuti i kao i druge zemlje članice traže se najadekvatniji načini i vjerujem da će to biti riješeno sa centrom za zbrinjavanje radioaktivnog otpada. Hvala.
Odgovor.
Poštovani g. zastupniče, vaše su konstatacije točne, kao što sam istakao, u svom uvodnom izlaganju, trenutno postojeće količine kratkoživućeg i dugoživućeg radioaktivnog otpada su 11,5 kubičnih metara, a procjena da bi uz postojeće aktivnosti svih ovih institucija do 2060. g. to iznosilo oko 100 kubičnih metara.
Slijedi replika poštovane zastupnice Andreje Marić.
Poštovani državni tajniče, pitala sam vas prošli puta pa vas sad molim da mi odgovorite, ima li kakvih promjena vezano uz našu obavezu usklađenosti odredbi propisa EU sa našim prijedlozima propisa. Tu dosta kasnimo mi se čini. Znači prošli puta sam nabrojala 91 sadržaj odredbi koji nije preuzet i kao, bit će preuzet s datumom 20.10. Sad sam išla opet gledati, tu vam je skoro svaki članak ili svaki drugi članak propisa EU gdje opet piše da će biti preuzeto, nije preuzeto u postojećim pravilnicima odnosno ovom Zakonu i opet datum 20.10., znači ništa se nije pomaknulo. Što ćemo s tim? Dvaputa smo već dobili povredu iz EU, moramo ispraviti, dakle očito kasnimo, veljača 2022. Hvala lijepa.
Odgovor.
Poštovana gđo. zastupnice. Zakonom o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti prenijeti su zahtjevi iz više direktiva EU komisije. Za zahtjeve iz dakle ovih dviju direktiva iz 2011. i 2015. Prenesene su u nacionalno zakonodavstvo kroz Zakon o radiološkoj nuklearnoj sigurnosti, uključujući, dakle i ove izmjene i dopune te podzakonskim aktima među kojima je najvažniji pravilnik o zbrinjavanju radioaktivnog otpada iskorištenih izvora. Točno je da je zbog neusklađenosti sa zahtjevima iz određenih članaka, primjerice čl. 5, čl. 7 direktive Vijeća iz 2011. g., RH primila službenu obavijest o povredi prava uz koju je i tražena dostava dodatnih pojašnjenja usklađenosti sa člankom spomenute direktive. Te povrede bit će sanirane, da tako kažem, riješene, kroz izmjene zakona i izmjene niza pravilnika koji će se nakon ovoga Zakona promijeniti.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Mladena Karlića.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, pa evo vi ste rekli u izlaganju da je znači našeg otpada koje je nastalo na području RH iz područja medicine, industrije, vojne industrije i znanosti oko 11,5 kubnih metara. Da li možda imate podatak koliko je radioaktivnog otpada koji bi trebali preuzeti iz Nuklearne elektrane Krško, da polovicu ćemo morati uzeti, da li imate koliko u kubicima? Hvala.
Odgovor.
Poštovani g. zastupniče, da, morat ćemo preuzeti i postojeće količine i one koje nastaju, dakle u budućem radu NE Krško. One su sada otprilike na razini oko 1130 kubika, dakle puno veće od ovih koje sam spomenuo iz naših institucionalnih izvora, a procjena je da će količine s danom očekivanog rada našeg centra za zbrinjavanje biti oko 1400 kubika, a očekivane količine do 1000, ispričavam se, od 2043. do zatvaranja prvotno planiranog zatvaranja nuklearne elektrane bile bi oko 1780 kubičnih metara.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Nikole Mažara.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče. Pa evo, svjesni smo da RH na svome teritoriju nema nuklearnu elektranu, niti je planira graditi, ali u susjedstvu se Krško u Sloveniji proširuje, Mađarska radi nove reaktore i ono što vidimo i EU se okreće nuklearnoj energiji, čak i Međunarodna agencija za atomsku energiju je promijenila svoja predviđala i do 2050. se planira udvostručenje proizvodnje energije kroz nuklearne oblike, prije svega iz razloga čistoće, dakle nema CO2 i iz stabilnosti proizvodnje. Svjesni smo da se nalazimo u energetski nemirnim vremenima i na neki način dakle ipak se vraćamo kroz nove tehnologije, kroz sve ono što je napravljeno u proteklom periodu i nuklearnoj energiji, pa kakav je stav RH vezano i za Krško i za daljnji dio suvlasništva HEP-a?
Odgovor.
Poštovani g. zastupniče, kao što znamo u velikom dijelu država članica EU još uvijek su u uporabi nuklearne elektrane odnosno nuklearni reaktori. Prema podacima koje imam takvih je trenutno 126 u 14 država članica EU, dakle preko polovine država članica. Smatramo da je nuklearna energija za sad još uvijek siguran, neovisan i konkurentan niskougljični izvor energije i mislimo da tu energiju bez, nuklearnu energiju bez pouzdanih novih obnovljivih izvora ne bi bilo poželjno naprečac napuštati, al naravno biti vrlo oprezan i koristiti te elektrane sukladno pravilima vrlo strogim protokolima koji postoje. Isto tako ste u pravu da imamo i u blizini naše granice osim, dakle ove naše zajedničke elektrane i elektrane u Mađarskoj i u nekim drugim zemljama koje naravno mogu prouzročiti određene incidente.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Darka Klasića.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče. Pozdravljam donošenje ovog zakona kao dobru podlogu za sustavno rješenje Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti. Ono što mene konkretno interesira, danas sam malo i o tome smo pričali što iz ovog prijedloga zakona se ne iščitava koje smo predvidjeli postupke u slučaju kakvog izvanrednog radiološkog ili nuklearnog incidenta na području RH, to u ovom zakonu ne možemo iščitati iz njega. Hvala.
Odgovor.
Hvala. Gospodine zastupniče, da ovo je kao što sam rekao vrlo, izmjene su relativno opsegom kratke, 12 članaka, nekoliko stranica teksta. Međutim, kao što sam spomenuo i razne druge dokumente koji postoje, tako je upravo u tijeku donošenje i Plana pripravnosti odgovora RH na radiološki ili nuklearni izvanredni događaj. Donošenjem ovog plana osigurat će se pravni okvir za provedbu mjera zaštite i odgovora na radiološki ili nuklearni izvanredni događaj i na lokalnoj nacionalnoj i međunarodnoj razini, a to će ujedno biti i podloga za razvoj planskih dokumenata i na nižim razinama. Prijedlog plana je trenutno izradilo MUP temeljem čl. 9. Uredbe o mjerama zaštite od ionizirajućeg zračenja, a donijet će ga Vlada RH. Dakle, planom su, ako ima vremena, obuhvaćeni dakle radiološki i nuklearni izvanredni događaji koji bi se mogli dogoditi bilo u Hrvatskoj ili u susjednim zemljama.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Rade Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS. Poštovani državni tajniče, evo od '93. do danas mi smo imali 10-tak lokacija gdje bi se trebao zbrinjavati radioaktivni otpad, pa ja vas molim da nama i svekolikoj hrvatskoj javnosti kažete koja sve testiranja tlo mora proći da bi zadovoljilo uvjete da se može skladištiti radioaktivni otpad? Hvala lijepo.
Odgovor.
Gospodine zastupniče, kao što sam rekao dio odgovora svatko će moći dati kolege koji će ovdje obrazlagati Zakon o fondu. Međutim, svakako su istraživanja i mjere vrlo rigorozne, ponavljam međutim da se neće skladištiti samo nisko i srednje radioaktivan otpad i otpad ovaj iz institucionalnih izvora koje sam maloprije spomenuo čije količine trenutno nisu niti tako velike, ali sigurnost građana i zaštite okoliša zahtjeva da budu smještene u jednom posve sigurnome objektu koji će proći sve rigorozne mjere. Konačnu odluku davat će pri tome i MUP na podlozi svih pribavljenih elaborata i suglasnosti drugih nadležnih tijela.
Slijedi replika poštovane zastupnice Anke Mrak-Taritaš.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče sabora. Poštovani državni tajniče, moje pitanje se odnosi točno na ingerenciju ovog zakona, dakle ovo su izmjene i dopuna Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti. Dakle, temeljem tog zakona postoji i obveza plana nuklearnog osiguranja koji sadrži i plan kibernetičke sigurnosti, dakle kibernetička sigurnost koja je vezana uz pojedine uređaje kao što su gama noževi koji zapravo ima kibernetičku sigurnost, riječ je o uređaju koji ima, sastoji radioaktivno zračenje, a ne upravlja se putem kompjutera nego se upravlja direktno putem određenih dakle samostalni izvor ima ili ne znam primjer je može biti i u industrijskoj radiografiji ili recimo u radu na bušotinama i svemu ostalom. Mene zanima, dakle to je isključivo nadležnost vašeg ministarstva, vezano uz plan kibernetičke sigurnosti, da li ga imamo, do kad ga imamo, dal je vođeno računa o svemu tome? Riječ je o povjerljivim dokumentima. Ja ne očekujem da povjerljive stvari kažete sad javnosti, ali neke okvire očekujem da se kažu. Hvala lijepo.
Odgovor.
Poštovana gđo. zastupnice, rekao sam da je izrađen, ali još nije usvojen plan pripravnosti odgovora RH na radiološki ili nuklearni izvanredni događaj. Plan je usklađen sa svim zahtjevima europske pravne stečevine međunarodno prihvaćenim preporukama iz ovoga područja i prije svega on je razmjeran vrsti izvanrednog događaja na koji se odnosi. Oko samog ovog konkretnog pitanja o kibernetičkom planu ja vam sad u ovom trenutku ne mogu na njega detaljnije odgovoriti, ali ako budete tražili dobit ćete pisani odgovor na sam sadržaj toga plana. Hvala.
Slijedi replika poštovane zastupnice Maje Grba-Bujević.
Hvala g. potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, gospođo. Jako je važna zaštita zdravlja radnika. To je nešto o čemu svi trebaju voditi brigu, pa stoga pozdravljam i želim još jedanputa ukazati na to da ste u ovom, ovim izmjenama i dopunama zakona predvidjeli točnu definiciju izloženog radnika. To sukladno preporuci Europe, to je jako važno jer iz te definicije proizlaze kasnije i obaveze koje se ima prema tako izloženom radniku što se tiče zdravstva, ali i ostalih nekih prava. Stoga mislim da je to dobar iskorak u sklopu ovog zakona.
Hvala lijepa. Slažem se sa vama gđo. zastupnice. To je bila naša i obveza, ali htjeli smo da, da točno se definira što je to izloženi radnik, da se on može i u tijeku rada sa radiološkim i drugim opasnim materijalom biti adekvatno zaštićen, a i poslije ukoliko se dogodi nekakav incident da može biti pravilno liječen i eventualno dobiti potrebno obeštećenje.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Zvonimira Troskota.
Poštovani državni tajniče, koliko sam shvatio ništa od niskoradioaktivnog otpada se neće sada skladištit u Hrvatskoj. Jesam dobro shvatio iz vašeg izlaganja? Znači, ništa od niskoradioaktivnog otpada se neće skladištiti.
Skladištit će se.
Aha, visoko.
Visoko se neće skladištiti, a niskoradioaktivni i srednjeradioaktivni će se skladištiti u… [[Govornik se ne razumije]]
Okej, onda je pitanje slijedeće, da li će u jednoj fazi, okej to razumijem, to razumijem i cijeli proces mi je jasan, ono što me samo zanima oko visokoradioaktivnog otpada u jednom trenutku u budućnosti da li mi imamo ugovornu obvezu preuzimanja tog otpada u Hrvatskoj i jel je to jedan od razloga zbog čega se Čerkezovac sada radi ili ni u jednom trenutku, dakle Slovenija preuzima sav visokoradioaktivni otpad?
Točno je ovo drugo, dakle što ste sad rekli, Slovenija preuzima sav radioaktivni otpad i nije planirano da će se on skladištiti u RH, dakle jedino srednje i niskoradioaktivni otpad.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Davora Dretara.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući. Uvaženi državni tajniče, oprostite, možda da samo prokomentiramo jedan članak iz današnjeg dnevnog tiska. Europska komisija 2. veljače dopunila je delegirani akt o taksonomiji, pa su sektori plina i nuklearne energije ušli unutar, ajmo to tako reći, poželjnih. Javila se odmah Svjetska organizacija za zaštitu prirode i prozvala Europsku komisiju zato što je uvrstila plin i nuklearnu energiju u ekološki prihvatljive izvore energije, te se trenutno ide prema tome da će se od Europskog parlamenta i vijeća tražiti da se taj akt odbaci, pa evo samo vaš kratki komentar. Hvala.
Odgovor.
Poštovani g. zastupniče, ja sa ovog mjesta nemam poseban komentar na ovo pitanje, privatno mogu imati svoje mišljenje, ali sad neko mišljenje na ovako na ad hoc vijesti ne mogu ovdje izreći. Hvala vam.
Slijedi replika poštovane zastupnice Renate Sabljar-Dračevac.
Zahvaljujem potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicima. Evo danas ste nam i na sjednici Odbora za zdravstvo rekli da mi u ova dva skladišta imamo 11 m3 radioaktivnog otpada, a sada nam kažete što na sjednici nije bilo rečeno da iz Nuklearne elektrane Krško trebamo dobit još 1.130 m3 nuklearnog, nisko i srednje radioaktivnog nuklearnog otpada koje ćemo deponirati u ovaj naš novi centar koji ćemo graditi. Mene dakle zanima na prošloj sjednici odnosno kada smo prošli put raspravljali u prvom čitanju o ovom zakonu rečeno je da će se jedan dio tih materijala prešati i da ne znamo gdje ćemo ih prešati i koliko će taj, to koštati. Da li mi pričamo o 1.130 m3 prešanog materijala ili za sada rasutog kojeg ćemo tek morati voziti i koliko će koštati taj prijevoz, prešanje i dovoz ovdje u Hrvatsku? Hvala.
Vrijeme, odgovor.
Poštovana gđo. zastupnice, ovo pitanje oko, oko cijena ja vam zaista sad ne mogu odgovoriti. Ako tražite odgovor ja ću, pripremit ćemo pisani odgovor jer vjerojatno trebamo nekakve analize napraviti ili eventualno neke ponude vidjeti koliko bi to sve skupa iznosilo. Ovaj materijal o kojem smo razgovarali to je najčešće ovaj potrošni materijal koji, koji zaposlenici u nuklearnoj elektrani svakodnevno koriste i koji se poslije radnog dana baca, kute, rukavice, nekakav potrošni materijal. On se na određeni način, ne znam, to mogu reći sprešali, dakle smanji se njegova dimenzija, ali on se još uvijek može još više ovaj sprešati i takav će se, to će se i raditi i dovesti na lokaciju odlagališta.
Slijedeća, molim vas, slijedeća replika poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Uvaženi predstavniče predlagatelja, kad vidim koliko ste nepripremljen došli na raspravu onda me uopće ne čudi što je obrazloženje zakona ovako kontradiktorno sročeno. Naime, ja se načelno protivim objedinjenim raspravama, ali u ovom slučaju bilo bi logično i opravdano da se provela objedinjena rasprava o dvije točke dnevnog reda u dva zakona koji su, koji se mijenjaju po sistemu spojenih posuda. Ja ne želim zamišljati što je pisac htio reći, niti pretpostavljat što bi bilo logično nego želim glasati po zakonima na temelju onoga što u njima piše. Pa između ostalog u obrazloženju ovog drugog zakona koji se tiče fonda kaže se ovako, centar neće zbrinjavati istrošeno nuklearno gorivo iz Nuklearne elektrane Krško, jel tako? Moje pitanje prema vama glasi zašto se, ako je to već tako, nije promijenio i naziv fonda koji i nadalje ima ime Fond za financiranje, razgradnje i zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva Nuklearne elektrane Krško? Nadam se da ste razumjeli pitanje.
Odgovor. Imate odgovor?
Hvala lijepa. U načelu ova dva zakona su zaista isprepletana, to sam i uvodno rekao i jedan dio materije, regulira istu materiju odnosno dio materije se prebacuje iz ovog zakona u Zakon o fondu, pa s te strane odgovori na vaša pitanja često bi, često zalaze u materiju ovoga drugog zakona koji će uslijedit ovdje na raspravi. Ne znam zašto, meni je iskreno naziv zakona malo predug jer ja sam pravnik i težim da zakoni budu i u samom nazivu jednostavniji, al to nije često slučaj, pa očito nije ni ovdje. Je li se to moglo bolje napraviti ja ne mogu govoriti u ime kolega koji su radili na njemu. Uvijek svi možemo bolje napraviti i ovaj i svaki drugi propis kojih imamo puno. Dakle, pitanje se odnosi na drugi zakon i na to će vam odgovoriti kolege ako se u tijeku rasprave ili davanjem amandmana može zakon popraviti, vjerujem da će, da će se za to, da će za to biti sluha. Hvala vam lijepo.
Slijedi, slijedi replika poštovane zastupnice Marijane Petir.
Hvala potpredsjedniče. Državni tajniče, ja sam već i u prvom čitanju izrazila rezervu prema ovom zakonu zato što usvajanje ovakvog zakona vodi u stvari izgradnji odlagališta nisko i srednje radioaktivnog otpada u RH, čemu se ja protivim, ne zato što je to planirano u mojoj županiji na Trgovskoj gori nego zato što mislim da Hrvatskoj takvo odlagalište ne treba i da smo rješenja trebali tražiti u dijalogu sa Slovenijom jer ste i sami ovdje navali relativno male količine institucionalnog otpada koji će nastati do kraja radnog vijeka nuklearke Krško i mene zanima je li se uopće tijekom razgovora sa slovenskom stranom u okviru mješovite komisije ikada otvorio razgovor o tome bi li slovenska strana prihvatila zbrinjavanje ne samo našeg dijela koji će nastati razgradnjom nuklearke Krško već i ovog institucionalnog otpada ili se uopće o tom nije razgovaralo i ako se razgovaralo što bi to značilo koju vrstu obaveza i u financijskom smislu?
Odgovor.
Svakako da bi to bilo najpraktičnije rješenje. Razgovaralo se o zbrinjavanju kompletnog otpada iz Nuklearne elektrane Krško, ali slovenska strana to nije prihvatila i zbog toga Hrvatska ima obvezu zbrinuti jednu polovicu radioaktivnog otpada, dakle nisko i srednje radioaktivnog otpada iz Nuklearne elektrane Krško. Unatoč dakle tim naporima u razgovorima oni nisu urodili plodom. Koliko ima, nemam informaciju da se razgovaralo i o institucionalnom otpadu za kojeg smo vidjeli da ga imamo nekoliko stotina puta manje, ovaj nego, nego do sad iz Nuklearne elektrane Krško, a za iznose pošto nisu ni prihvatili tu mogućnost o iznosima koliko bi to koštalo vam ne mogu točno odgovoriti odnosno ne znam odgovor.
Hvala vam. S tim smo završili replike. Hvala državni tajniče. Imamo povredu Poslovnika, poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Pozivam se na čl. 238. iako se on izravno odnosi na zastupnike mislim da po logici stvari mora obvezivati svakog govornika za govornicom HS. Naime, grubo omalovažavanje zastupnika predstavlja situacije u kojoj predstavnik predlagatelja dolazi krajnje nepripremljen na raspravu, pa nije u stanju odgovoriti na postavljeno pitanje u replici jer ne razumije razliku između naslova zakona i naslova tijela koje provode neku pojedinu odredbu.
Sad se može tumačit da i vi vrijeđate njega. Dobro, neću vam dat opomenu…
Možete pustiti snimku, postavit, usporediti pitanje i dobiveni odgovor, pa nisam došla u sabor glumit gljivu.
…i neću polemizirat, neću polemizirat s vama, neću polemizirat, sad dobivate opomenu jer uzimate sami riječ, dobivate opomenu, a mogu tumačit da ste vi njega vrijeđali. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Jure Brkan.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Zastupnica Orešković je povrijedila Poslovnik čl. 238., kao što ste sami rekli vrijeđa državnog tajnika, a istovremeno vrijeđa i sve nas ostale koji pomno čitamo materijale i tako dovodi u kontekst ovdje, znači kaže zbog čega ako nećemo zbrinjavati nuklearni otpad, istrošeno nuklearno gorivo zbog čega se zove fond? Fond se zove i naslov mu je za financiranje razgradnje i zbrinjavanja radioaktivnog otpada, znači mi smo ga dužni financirat, međutim centar … [[Govornik se ne razumije]] za zbrinjavanje radioaktivnog otpada, a ne nuklearnog otpada.
I vi dobivate opomenu jer ste isto ovo iskoristili za repliku i dobit ćete još jednu opomenu. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu, a pardon, ispričavam se, izvolite.
Mislim, ovaj nastala je mala zbrka oko svega ovoga zajedno i da niko nije obrisao govornicu, ali u redu, valjda će bit sve u redu. Dakle…
Obrisana je govornica, obrisana je govornica.
Je, nisam primijetila onda. Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku na svojoj 49. sjednici odbora održanog 9. veljače 2022. raspravljao je o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti, drugo čitanje, koje je predsjedniku HS dostavila Vlada RH aktom od 10. prosinca 2021.. U raspravi članovi odbora složili su se da je ovaj zakon dobra podloga za daljnji razvoj sustava radiološke i nuklearne sigurnosti smatrajući da još treba definirati i sustav upravljanja radiološkim odnosno nuklearnim incidentima. Predstavnik predlagatelja izvijestio je da je trenutno u postupku izrade plan odgovora RH na radiološke i nuklearne, nuklearni izvanredni događaj koji bi trebao biti, koji bi trebao dati odgovor i postupke predviđene u takvim situacijama. Kako je istaknuo postoji problem kadrovske ekipiranosti koji je i globalni problem jer većina regulatornih tijela ima s tim u vezi ograničenja, najčešće financijske prirode da privuče stručnjake takve vrste u regulatorno tijelo. Trenutačno Ravnateljstvo civilne zaštite u skladu s MUP-om zapošljava i ekipira nove kadrove koji će kroz edukaciju međunarodne trendinge moći odgovoriti na sve izazove vezane uz sustav radiološke i nuklearne sigurnosti. Nakon provedene rasprave članovi odbora većinom su glasova, 6 da i jedan suzdržan odlučili predložiti HS donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti.
Hvala. Jel još neki odbor želi uzeti riječ? Nema. Onda krećemo na raspravu, otvaram raspravu, prvi je prijavljeni Klub zastupnika Mosta i u njegovo ime će raspravljat poštovani zastupnici Miletić i Troskot.
Koda sam na faks došao, na ispit sam se spremio. Poštovani potpredsjedniče HS g. Sanader, poštovani g. Bukarica, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Govorim u ime Kluba Mosta, dakle ovo prvenstveno govorim hrvatskom narodu, mi to sve otprilike razumijemo, tko god je ušao u temu i iščitavao zna o čemu je riječ, pa hrvatski narode ja ovo vama govorim. Mi kao država imamo svoja prava i imamo svoje obveze. Mi možemo sanjat cvijeće u preduzeće, ptičice lete, zelenilo, a milijarde stižu u proračun, a ne ide to tako, ne ide to tako. Znači i onda u situaciji u kojoj jesmo država mora napravit sve što može, sve što može da zaštiti zdravlje ljudi, okoliš ljudi, prirodu i da imamo pare, da imamo energiju, da živimo jer mi ako ćemo cvjetat cvijeće i ptičice pjevaju sve, a nema novca ostat ćemo sami, nećemo ni mi bit ovdje u saboru jer ću ja isto pokupit kofere i otić ća, dakle vidite složeno je. E sad idemo malo objasniti, dakle ovo je vrijeme nesigurnosti, a tako i energetske nesigurnosti i zato mi u Klubu Mosta smo itekako otvoreni nuklearnoj energiji. Objasnit ću narodu, dakle mislim objasnit, sad ispast će da dociram, približit ću temu. 8,7 milijuna smrti godišnje imamo od paljenja fosilnih goriva, dakle građani RH, 9 milijuna ljudi na razini svijeta umire od fosilnih goriva. Bit ću još plastičniji, smrti po Teravatsatu imate 0,07% su nuklearke, 18,4% je nafta, 24,6% je ugljen. Bit ću još plastičniji, elektrane na ugljen izazivaju 350 puta veću smrtnost od nuklearke, 350 puta, nafta 260 puta. E sada ako bi ja htio bit malo hm škakljiv možda bi rekao da milijuni ljudi umire godišnje jer mi u stvari nemamo dovoljno nuklearki jer da imamo dovoljno nuklearki ne bi toliko ljudi umiralo. Moje osobno mišljenje, moje osobno mišljenje je da je Černobil više ljudi ubio s time što je zbog te nesreće manje nuklearnih elektrana nego što je umrlo od te nesreće. Dakle, nuklearna energija je potrebna, ona je čista, naša je budućnost i u nuklearnoj energiji. Primjerice, npr. čim netko u bilo kojoj nuklearnoj elektrani nađe neki problem traže se rješenja, al ne samo za tu elektranu nego za cijeli svijet i odmah se to širi dalje. Npr. kada je u Fukušimi tsunami onesposobio pomoć na agregate i zbog toga je došlo zbog nezgode sve nuklearne elektrane na svijetu su odmah promijenile dizajn, tako da poplava više nigdje ne može utjecati na agregate, to znači da su ih morali osigurati, dakle tehnologije i sigurnosni sustavi idu stalno naprijed. Ja držim da je u stvari pitanje javno prihvaćanje, a ne tehnološka izvedivost. Gospodarska komisija UN-a za Europu u kolovozu prošle godine objavila je dokument u kojem je istaknula da bi nuklearna energija mogla pomoći u ostvarivanju svih klimatskih ciljeva koji su zacrtani Pariškim sporazumom i to je ona Olga Algayerova baš mahala s tim i govorila evo otvoreni smo prema nuklearnoj energiji. Dakle, nuklearna energija čiste na više načina, prije svega njezine emisije CO2 su praktički jednake nuli, one su niže od emisija povezanih sa solarkama. Ona po jedinici proizvedene energije zauzima vrlo malenu površinu, a daleko, daleko manju od većine drugih izvora energije. Primjerice, solarne ploče ili vjetroturbine moraju se rasporediti na golemoj površini, golemoj površini, a i tu imamo sad pitanja utjecaju na okoliš i prirodu, o tome ćemo isto govoriti u drugoj temi, da bi stvorile istu energiju kakvu stvara jedna nuklearka. Osim toga, za razliku od obnovljivih izvora koji ovise o vjetru i suncu ovaj je stabilan izvor energije. Dakle, mi u Klubu Mosta držimo da nuklearna energija može biti nadopuna za obnovljive izvore, osobito ove nove vrste reaktora koji se razvijaju. I još jednom, Francuska je zadovoljna nuklearkama, preko 60% energije dobivaju iz nuklearki, Finska završava svoju nuklearku, Šveđani dobivaju energiju od nuklearki, Mađari grade onaj kako Paks-2, jel tako, dakle grade nuklearku, SAD 20% energije ima samo od nuklearki, znači svi mogu, a mi ovdje najbolje da se popnemo na stablo i molimo ne znam dragog Boga neka nam da jest i pit i turista i svega i da Hrvatska živi, a ne ide to tako, ne ide to tako. Dakle, molim vladajuće jer vi ste vladajući, a mi smo oporba dakle vi imate najveću odgovornost prema Hrvatskoj državi, pazite na okoliš, na zdravlje ljudi i idemo napraviti Hrvatsku boljom za život. Hvala.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege i poštovani narode koji nas pratite putem ekrana, sama tema nuklearne energije u hrvatskom narodu ne bi trebala biti odbojna i mislim da bismo u strateškom smislu trebali ići u smjeru nuklearnih, nuklearnih elektrana. Dakle, svaka 5-ta žarulja u RH dolazi iz Nuklearne elektrane Krško, a u EU dakle svaka 4-ta žarulja se zapravo dobiva odnosno električna energija iz nuklearne elektrane. I zato govorim o važnom izvoru energije i za Hrvatsku, ali i na razini EU. Međunarodna energetska agencija IEA procijenila bi da bi ograničavanja porasta temperature ispod 2 Celzijusa zahtijevalo trajno smanjenje emisije CO2 pri čemu je to, čime je to mjereno CO2 povezano sa BDP-om. U prosjeku 5,5% u razmaku od 2030. do 2050. ovo je sad dodatan argument za nuklearnu elektranu. Dakle, to je ambiciozno, a u prošlosti postoje države članice unutar EU koje su uspjele, to su Francuska i Švedska odnosno uspijevaju taj trend upravo zahvaljujući njihovim razumnim nuklearnim programima. I ti izvještaji Europske komisije su zapravo u suprotni sa, suprotnosti sa paušalnim argumentima jednoga Timmermansa. Dakle, 103 nuklearna energetska reaktora proizvodi otprilike negdje oko 100 Gigavat, električnih Gigavata od 13 od 27 članica EU što znači gotovo pola. Što se tiče daljnjih studija zbog čega bi Hrvatska ozbiljno trebala razmatrati ovaj nuklearnu energiju je primjerice studija koja je naručena od strane europskih konzervativaca i reformista i grupe Europskog parlamenta za obnovu Europe odnosno Renew Europe u kojem su ispitana 3 ključna pitanja za ambiciju EU da postane klimatska neutralna do 2050. u kontekstu nuklearne energije. Pod broj 1 učinak klimatske neutralnosti EU na prosječne globalne atmosferske temperature. Dva, prostorne, kopnene i morske zahtjeve za energiju vjetra i sunca u usporedbi s nuklearnom energijom u Češkoj i Nizozemskoj s kojima se možemo po tom pitanju uspoređivati i cijene energije vjetra i solara i nuklearne energije za ove dvije zemlje. Pokazala je studija da u realnim scenarijima Nizozemska koja je država uz Sjeverno more s obilnim vjetrom, a niti Češka koja je država bez izlaza na more uz geografski zahtjevni krajolik imaju premalo zemlje i ne mogu zadovoljiti svoje potrebe za električnom energijom ako bi se oslanjale isključivo ili pretežno na energiju vjetra ili sunca. Također je donijeta odluka da je nuklearna energija isplativija odnosno to je pokazala studija od obnovljivih izvora energije. E sad, netko može govoriti da je ovo politička studija naručena od europskih konzervativaca, Renew Europe itd., međutim kad se pogleda tko su recenzenti te studije, dakle govorimo ipak o profesoru dakle dobitniku Nobelove nagrade za ekonomiju prof. William Nordhaus sa Yale-a, renominirani profesor iz područja ekonomike zaštite okoliša dr. Joeri Rogelj i nuklearne energetike prof.dr. Fabian Rocke. Finska je sama uvidjela kada je nestalo je električne energije s obzirom na probleme s vodom i kada su vidjeli da im sunce neće moći pomoći, dakle morali su kratkoročno naći rješenje iz prirodnog plina iz Rusije, međutim ono što oni sada rade jest treća odnosno peti nuklearni reaktor u nuklearnoj elektrani Olkiluoto 3 u zapadnoj Finskoj što će ih dovesti po završetku koji je još malo na 60% potrošnje odnosno proizvodnje električne energije. Flamanville također 3 u zapadnoj Francuskoj, u sjeverozapadnoj Francuskoj, znači negdje oko 70% proizvodnje čak i više bit će električna energija. Slovačka Bohunice kada se napravi do kraja bit će na nekih 55%. Pags 2 koji je ranije bio spomenut on dolazi iz više iz ruske tehnologije VVR-a, a ne iz nove tehnologije trećeg nuklearnog reaktora koji su ovaj u Europi. Dakle, postoji problem prekoračenja budžeta. Ti projekti dugo traju, postoji problem nuklearnog otpada kojeg izgleda da je Finska uspjela riješiti sa geološkim iskopinama, međutim nuklearna energija je definitivno strateški izvor energije koji Hrvatska treba pomno razmotriti.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista, poštovanog zastupnika Darka Klasića.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, evo potaknuli su me kolege iz MOST-a da malo i preinačim ovu raspravu, slažem se s njima skoro 100% u cijeloj ovoj vašoj raspravi pogotovo evo ga postali smo nedavno svjesni energetske krhkosti zapravo cijelog europskog sistema ovo ljeto kada je veliki dio obnovljivih tzv. izvora u Njemačkoj ispao izvan pogona zbog nepovoljnih vremenskih uvjeta gdje je ta Njemačka koja je bila zapravo lokomotiva, pokretač Europe spala na to da je od najvećeg izvoznika postala uvoznik električne energije. Da su ove godine zbog obnovljivih izvora bile aktivirane opet njemačke termoelektrane i da su struju uvozili iz Francuske. Vidimo šta se dešava sa plinom i mislim da Hrvatska nije otok, da mi moramo promišljati pogotovo pošto su se i promijenile energetske prilike u svijetu kako da što bolje iskoristimo i taj naš potencijal koji imamo. Nažalost imamo veliki dio zemlje koji nije gusto naseljen. To nam je prilika jer svi naši susjedi će iskoristiti i opet će nas ravnomjerno ugroziti i ako Mađari rade na istočnoj tehnologiji nuklearku de facto par kilometara od Hrvatske granice tu imamo gore u Sloveniji isto, bilo bi živi grijeh da Hrvatska ne iskoristi ovaj potencijal pogotovo kada se vidi da je tu predviđeno 500 milijardi eura u tom fondu za izgradnju nuklearke. Već su, dosta europskih zemalja je pokazalo inicijativu da je za to zainteresirano. Potaknuo me i podatak da recimo mi se oslanjamo na turizam kao jednu gospodarsku granu koju će možda ovakva nuklearna energija zapravo ugrozit, al evo demantira nas najbolje Francuska koja ima 59 nuklearki, pa ja ne vidim da oni turistički nešto ostvaruju lošiji potencijal, a s druge strane me i zapanjimo da recimo Švicarska koja, shvaćao sam da zapravo ona radi na očuvanju svojih prirodnih bogatstava, imaju najveći broj zatupljenosti korištenja nuklearne energije po stanovniku u Europi. Ja mislim da je ta priča koju mi moramo iskoristiti i da krenemo u tome. Tu imam čak i nekakvih podataka jel sam isto mislio na tu temu nadovezati da zbilja 14 država članica EU u upotrebi ima trenutno 126 nuklearnih reaktora, kao što znamo i Kina i Rusija su trenutno sad proglasile nuklearnu energiju ekološki prihvatljivom jel kod njih je još daleko veći problem fosilna goriva i to je ona energija u kojem smjeru mislim da i mi trebamo ići. Sve u svemu nuklearna energija je čisto siguran i neovisan i konkurentan niskougljični izvor energije i nuklearna energija je prilika i za nas kako bismo mogli razvit industriju s dodatnom vrijednošću i stvarati nova radna mjesta, a i ostati stratešku autonomiju, te energetsku samodostatnost ako hoćemo biti konkurentni na tržištu Europe i privlačenju investicije u RH jel nemojmo zaboraviti da je to usko vezano, cijena energije dal će netko otvoriti kod nas sutra nekakvu proizvodnju ili neće, po kojoj cijeni će dobivati energiju il ćemo mi biti treća ruka i plaćat ćemo najskuplju energetsku cijenu u Europi, izravna konkurentnost naše industrije o tome zapravo ovisi. Sad ću se malo vratit na temu, to sam mislio da sam trebao zapravo dometnut evo na ovu raspravu koja je do sada išla. Nacionalnim ovim programom predviđena je uspostava središnjeg skladišta institucionalnog radioaktivnog otpada i iskorištenih izvora na lokaciji bivšeg UN-ovog skladišta kompleksa Čerkezovac kao lokaciji za centar za zbrinjavanje radioaktivnog otpada. Za napomenuti je prvenstveno da se ovdje radi o radioaktivnom otpadu, a ne onom nuklearnom kako je predviđeno i kako se u zadnje vrijeme diže puno buke oko izgradnje kompleksa na Čerkezovcu pri čemu se često u medijskom prostoru dominiraju dezinformacije. Radi bolje informiranosti građana potrebno je pojasniti da u Hrvatskoj nije planirano skladište visokoradioaktivnog otpada ni sada ni u budućnosti iako ćemo mi to trebati ako hoćemo održati korak sa svijetom. U Hrvatskoj ne nastaje visokoradioaktivni otpad, te je planirano isključivo skladištenje niskog i srednje radioaktivnog otpada iz institucija koje ga u proteklih 30-godišnjem radu koriste i uglavnom same skladište u svojem prostoru i to često u najgušće naseljenim dijelovima naše države i to sada nije bio problem. Količina institucionalnog radioaktivnog otpada koja nastaje u Hrvatskoj relativno su male i treba napomenuti da će takav radioaktivni otpad i istrošeni izvori ionizirajućeg zračenja i dalje nastajati, te da se nacionalnim programom predviđa da će u razdoblju do 2060.g. nastat ukupno oko 100 m3 takvog otpada. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti dobra je podloga za sustavno rješavanje problema radiološke i nuklearne sigurnosti. Očekujemo nakon izglasavanja ovog zakona da se krene u operativno uspostavljanje ovog dijela sustava koji za sada ne postoji na profesionalnoj razini makar po uzoru na susjednu Republiku Sloveniju. Ono što naša država trenutno nema predviđeno je i regulirano je stručno sustavno rješenje u slučaju kakvog izvanrednog događaja ili incidenta. Zakon se u tom slučaju oslanja na JLS ili institucije koje imaju radiološki materijal ne uzimajući u obzir da je velika mogućnost da te jedinice mjesne samouprave zbog jedinstvenosti problema i stručnosti potrebnih osoba koje posjeduju specifična znanja nisu najčešće u mogućnosti takav vid sustava uspostaviti, te se do sad nije provedeno u realnom životu. Kako je ovaj izazov specifičan i mogućnost incidenta je relativno mala, ali kako mi imamo i mali broj stručnih osoba koji bi u takvom slučaju mogao intervenirat mislim da bi bilo poželjno npr. u nacionalnom nivou u okviru civilne zaštite uspostaviti tim koji može u slučaju incidenta intervenirati u roku 2 sata, kao i utvrdit dežurstvo za isti, a ne da u slučaju bilo kakvog incidenta radimo improvizaciju što nas na kraju može puno više koštati. Istaknuo bih na kraju dvije stvari koje se tiču ovog zakona. Prva je uspostava centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada je nešto za pozdraviti. To je najjeftinije rješenje za odgovorno i sigurno gospodarenje radioaktivnim otpadom kako bi se izbjeglo nametanje nepotrebnih tereta budućim generacijama. Drugo, kako smo, kako sada nemamo sistemski riješeno pitanje nuklearne i radiološke sigurnosti ovaj zakon je dobra podloga za sustavno rješenje ovog problema. Kao liberali uvijek ćemo zastupati racionalan pristup politikama nasuprot kolektivnim panikama bilo koje vrste, pa tako i onima koji se tiču okolišnih pitanja, a osobito dezinformacija, te zato pozdravljamo donošenje ovog zakona kojim se propisuje isključivo odgovornost RH za zbrinjavanje vlastitog radioaktivnog otpada i iskorištenih izvora nastalih na teritoriju RH. Hvala lijepo.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovanog zastupnika Mladena Karlića.
Hvala potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti. Ovaj zakon mislim da je jedna dobra podloga za daljnji razvoj sustava radiološke i nuklearne sigurnosti uz potrebu definiranja sustava za upravljanje radiološkim i nuklearnim izvanrednim situacijama, događajima odnosno mogućim incidentima. Ono što, evo htio bi se samo jednom rečenicom nekako nadovezat na kolege koje su prije mene govorili o nuklearnoj energiji i potrebi pogotovo sad u ovo vrijeme energetske krize. Volio bi kad bi naša budućnost zemlje bila na energiji nuklearne fuzije odnosno energiji, procesu koji se događa u suncu. Vidimo da sad fizičari intenzivno istražuju i pokušavaju zapravo ovaj napraviti taj sustav odnosno proizvesti tu energiju koja se zapravo temelji na vodiku i njegovim izotopima, ali ono što je najvažnije ne proizvodi emisiju CO2, nema nuklearnog otpada i kad bi tu energiju uspjeli zapravo nekako osmisliti mislim da su problem visoke temperature od nekoliko desetaka tisuća stupnjeva jel koje za sada prave problem. Mislim da bi to bila budućnost u energetskom smislu gdje nema nuklearnog otpada, ali dok to ne bude mi se moramo baviti evo ovim našim prijedlogom zakona da bi, da bi na neki način riješili zapravo buduće probleme koje postoje, a Zakonom o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti određuju se mjere radiološke, nuklearne sigurnosti, mjere nuklearnog osiguranja, evidentiranja i nadzora nuklearnog materijala te druge mjere neširenja nuklearne energije, oružja ili ne znam svega drugoga što ovaj se može doći. S obzirom da se radi o usklađivanju odredbi Zakona o Fondu za financiranje izgradnje i zbrinjavanju radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva Nuklearne elektrane Krško sa u međuvremenu donesenim i izmijenjenim zakonom i podzakonskim propisima kao i strategijom zbrinjavanja otpada iz korištenih izvora i istrošenog nuklearna goriva, a što izravno utječe na djelatnosti, ovlasti i obveze fonda uključujući osnivanje centra, potrebno je izmijeniti i dopuni zakon o fondu, potrebno je i u zakonu izvršiti odgovarajuće izmjene kako bi se postigla njihova usklađenost odnosno izbjeglo različito normiranje materije koje se odnose na djelokrug fonda i ustrojavanje centra i financiranje djelatnosti fonda. Ovaj zakon propisuje definiciju centra zbrinjavanja radioaktivnog otpada, definiciju izloženog radnika, krajnju odgovornost RH, usklađenost sa Direktivom Vijeća EU iz 2011. …/nerazumljivo/… a RH ima obvezu na tehnološki siguran, ekološki prihvatljiv i organizacijski učinkovit način zbrinuti institucionalni radioaktivni otpad iz medicine, industrije, znanosti, vojne industrije te sanirati lokacije na kojima se nalaze prirodni radioaktivni materijali. Također ima obvezu fizički preuzeti na učinkovit način, zbrinuti polovicu radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva koji se skladišti u Nuklearnoj elektrani Krško. Postojeće stanje u Hrvatskoj dovelo je do potrebe za uspostavljenjem centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada koji bi na jednoj lokaciji objedinio sva postrojenja za potrebe zbrinjavanja radioaktivnog otpad iskorištenih izvora i istrošenog nuklearnog goriva. Centar za zbrinjavanje radioaktivnog otpada uspostavlja se kako bi se na sustavan način organiziralo zbrinjavanje nisko i srednje radioaktivnog otpada. U centru je planira uspostava središnjeg skladišta radioaktivnog otpada iskorištenih izvora iz RH te dugoročno skladištenje za nisko i srednje radioaktivni otpad iz Nuklearne elektrane Krško. Zbrinjavanje radioaktivnog otpada podrazumijeva sve administrativne i operativne postupke kojima se radioaktivni otpad na siguran način izolira iz ljudske okoline. Način zbrinjavanja radioaktivnog otpada ovisit će o vrsti nastalog radioaktivnog otpada, njegovoj količini i aktivnosti. Sustav gospodarenja radioaktivnim otpadom treba obuhvaćati prikupljanje, razvrstavanje otpada, preobrazbu, obradu, predobradu, obradu te odgovarajuće kondicioniranje u oblik prikladan za rukovanje, transport, skladištenje i konačno odlaganje u za to predviđeno trajno odlagalište. Kao što smo čuli u RH sada ima oko 11,5 kubika takvog institucionalnog otpada. Radioaktivni otpad se klasificira ovisno o sadržaju radionuklida i vremena njegovog poluraspada te aktivnosti. U Hrvatskoj je radioaktivni otpad klasificiran u 4 razreda. Izuzeti i, prvi je izuzeti i otpušteni radioaktivni otpad, drugo nisko radioaktivni kratko živući otpad, treće nisko i srednje radioaktivni sa podrazredima kratko živući i dugo živući i četvrto je visoko radioaktivni otpad. Nisko radioaktivni otpad i srednje radioaktivni otpad se budući da granice nisu jasno određene često klasificira zajedno te se zajedno i odlaže. Nisko i srednje radioaktivni otpad pojavljuje se u plinovito, krutom i tekućem stanju dok se visoko radioaktivni otpad koji nastaje preradom istrošenog nuklearnog goriva najvećim dijelom je u tekućem agregatnom stanju, tekućina kontaminirana radionuklidima. Skladište, skladištenje tekućeg radioaktivnog otpada nije dozvoljeno stoga se mora njegova obrada je važna jer se na taj način pretvara u oblik koji je prikladan za skladištenje i odlaganje te mu se smanjuje volumen. Nisko radioaktivni otpad ima najveći obujam i najnižu aktivnost, dok visokoradioaktivni otpad ima najmanji obujam, ali zato najvišu aktivnost. Postupanje sa svim vrstama radioaktivnog otpada strogo je uređeno nacionalnim i europskim propisima i međunarodnim konvencijama. Kako bi se na sustavan način organiziralo zbrinjavanje navedenog otpada, a temeljem Strategije zbrinjavanja radioaktivnog otpada iskorištenih izvora i istrošenog goriva i Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti u RH uspostavit će se centar za zbrinjavanje radioaktivnog otpada, a obzirom da je ovo stvarno jedan dobar prijedlog zakona Klub HDZ-a će podržati konačni prijedlog izmjena i dopuna ovoga zakona. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, mi imamo u raspravi u drugom čitanju izmjene i dopune Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti, iza toga ćemo imati još jednu raspravu, a ta rasprava je vezana uz Fond za financiranje razgradnje i zbrinjavanja radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva Nuklearne elektrane Krško. Uvodno bi se htjela referirati i još jedanput naglasiti apsolutno sam mišljenja da je to treba biti objedinjena rasprava iz jednostavnog razloga što je neke stvari koje se rješava i u ovom zakonu imaju veze s drugim zakonom. Obrazloženje koje smo dobili svaki put da to nije moguće jer su predlagatelji dva različita tijela bojim se da je već i u ovom sazivu sabora imali smo slučaj da je bila objedinjena rasprava dva, tri različita tijela i to je tad bilo moguće. Imam osjećaj da kad oporba nešto predloži i na odborima, da onda baš ste tvrdoglavi ko malo dijete, e baš ne može. Ja ne vidim niti jednog razloga zašto to nije moglo. Moglo se je to odraditi i bilo bi nam lakše svima, bilo bi lakše čak i predlagateljima jer je vezano jedno s drugim i mi se neminovno i u raspravi moramo i jednako ćemo se tako i preklapati jer je vezano jedno s drugim i teško je govoriti jedno da se ne vežete na drugi zakon. Ja ću probati ovu raspravu voditi na način da se ipak probam koliko toliko vezati na ovaj zakon jer ono što je smisao ovog zakona i šta ne smijemo nikada zaboraviti bez obzira na to što, kakve stavove imamo to je da je RH ima krajnju odgovornost za zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog goriva te iskorištenih izvora koji su nastali na njezinom teritoriju. To je Članak 51. stavak 1., a stavak 2. kaže i odgovornost za zbrinjavanje radioaktivnog otpada iskorištenih izvora i sad ide dalje koji se uređuje rad fonda za financiranje. Dakle, vezano je jedno drugom te je odgovornost RH. Sigurna sam, mi smo tu nekoliko navrata govorili o nekim strateškim opredjeljenjima RH, o strategiji razvoja, o programu razvoja i sve ostalo, postoje neki trenuci i u razvoju neke zemlje koja je članica EU, a to smo mi gdje trebamo donijeti nekakve odluke. Ja bih voljela, dakle neke odluke donosi se i podloga su stručnjaci, stručnjaci donesu, stručnjak će napraviti i analizirati ono što kažete, ali neke podloge trebaju biti političke. Prije 2 godine da je netko izašao u javnom prostoru politike RH i govorio nuklearnoj energiji kao nečemu što se govori danas bio bi spaljen na lomači. Danas EU, dakle Europska komisija i njihov povjerenik govori o nuklearnoj energiji, govori o nuklearnoj energiji da pod određenim uvjetima su ekološko prihvatljivi izvori, da oni otvaraju novi put u privatne investicije u takve projekte, vidimo točno koje zemlje su se svrstale gdje i moje je pitanje gdje smo mi? Gdje je Hrvatska? Gdje je Hrvatska u ovom trenutku? Ja sam išla gledati literaturu, vi imate točno se zna što je za, a što je protiv? Za stabilan i pouzdan izvor električne energije, siguran izvor električne energije, male emisije stakleničkih plinova, cijena proizvedene električne energije dugoročno može biti stabilna. Šta je protiv? Produkcija radioaktivnog otpada, percepcija javnosti, zbrinjavanje radioaktivnog otpada. Dakle, imamo argumente za i argumente protiv. Dakle, papir trpi svašta. Nadležno ministarstvo će napraviti izmjenu i dopunu zakona onakvu kakvu dobije da se napravi. Kakav je politički stav ove zemlje vezano uz nuklearnu energiju, zemlje dakle ja imam dosta sijedih i dosta dugo pamtim. Na ovim prostorima tema procjena utjecaja na okoliš znate koliko je stara, procjene utjecaja na okoliš su se počele raditi tamo negdje '88., '89. godine. Strateške procjene utjecaja na okoliš na razini EU su stare 10-ak godina, ja sam polagala tečaj koji se zvao za nekog stručnjaka za strateške procjene utjecaja na okoliš koje su prve došle iz Nizozemske. Dakle, mi govorimo uopće o nekakvim postupcima gdje se procjenjuje prostor koji nije star 50 godina ni 100 godina. Dakle, smisao kad govorite o nekakvim zelenim energijama, o zelenoj proizvodnji, nekad je bila hereza da kažete da je voda obnovljivi izvor energije pa se je onda došlo do toga da su nam postupci loši pa se i voda proglasila obnovljivim izvorom energije. Mi tu ćemo raspravljati o 2 zakona, pred malim ili većim, nas će biti manje ili više, netko će raspravljat ovako ili onako, ali postoji neki ključni trenuci u razvojima pojedinih zemalja kad se zemlja mora opredijeliti smisla politike, politička odluka i to su teme konsenzusa, pa nisu teme konsenzusa u ovom saboru što mi neke dnevne političke pa sad jačamo mišiće ovakve ili onakve. Ono što ja mislim da je ovaj sabor da treba donijeti konsenzus na toj razini da li mi podržavamo daljnju, daljnje ulaganje u nuklearnu energiju, ako podržavamo uz koje uvjete i kako. To je tema o kojoj trebamo razgovarati i trebamo vidjeti. A onda ne sad rasprava kroz 2 zakona pa svi ćemo izmišljati šta ćemo raspravljati na jednom, što ćemo raspravljat na drugom ili nećemo razmišljati. To je tema i ako zaključimo da da onda moramo znati koja je naša odgovornost u dijelu zbrinjavanja radioaktivnog otpada. Pa mi se sa Slovencima još uvijek natežemo oko elektrane Krško pa što, pa kako, pa oni neće rješavat, pa mi nećemo rješavat. Možda je politička odluka da neće rješavati ni oni ni mi na svom teritoriju nego ćemo plaćat negdje drugdje. Ali to su odluke koje treba donijeti, to su odluke iza kog treba stati. Mi u ovom trenutku, mala zemlja i mi u odnosu na neke tokove koji su na razini EU teško da možemo donijeti nekakve odluke, mi smo mala zemlja. Točno se zna zašto se, zašto se dešava ovo s plinom, zato što imaju neki koji mogu ucjenjivati, koji su moćni i veliki, zato što se godinama nije istraživalo jer se je odlučilo da se ne istražuje u plin. Točno znamo što se dešava i sa električnom energijom, što se kod nas dešavalo, mi se baziramo na vodi i sve ovo što mi govorimo o vjetru, o sunčevoj energiji je i sve druge zemlje je mali postotak, vi morate imati nekakav stabilni izvor da bi i mogli imati jeftinu, dakle tko na kraju plaća, građani. Da bi mogla biti stabilna cijena mora biti stabilni izvor energije, pa mislim da to ne trebate biti veliki gospodarski ili ekonomski stručnjak. Stabilni izvor energije je nuklearna energija ona ima svoje pozitivne i svoje negativne, mi samo trebamo ocijeniti što je za ovu zemlju važno i što je za naš budući razvoj važno i znati šta ćemo u budućem razvoju imati. Nema ničeg, nema perpetuum mobile da je sve na kraju nula. Uvijek imate prednosti i mane. I umjesto da mi ova 2 zakona raspravljat ćemo 2 puta kroz 2 rasprave umjesto da se zaista otvori tema i da ljudi, da kažemo ljudi moji ovo nam je pokazalo našu nemoć, gdje ste nemoćni sami, gdje ste nemoćni u okviru EU gdje zapravo se neke politike i neke odgovornosti dešava negdje dalje, što je naš politički stav vezano uz nuklearnu energiju, ajmo slušat stručnjake što kažu, imate stručnjake i za i protiv. Ja nekako u svom životu, u svom političkom životu uvijek volim donijeti odluke razumne na temelju razumnih nekakvih kriterija. Volim imati kriterije, pa imam kriterije za i protiv, pa sve zajedno gledam, dakle stvari se mijenjaju. Ovaj zakon koji mi danas imamo u raspravi prvi je donesen 2013., dakle ja ono što sam pitala državnog tajnika vezano uz kibernetičku sigurnost, 2013. su bile vrlo rijetke operacije gama noževima, danas su te operacije normalne. Svaka operacija gama noževima ima vezano, dakle stvorit će, posljedica će bit nuklearni otpad, a vezano jer ima u sebi taj dio, a vezano je i uz kibernetičku sigurnost na razini državi, pa u ovom trenutku vi imate gore satelite koji točno znaju kolko nas ima u sabornici i kako je ko odjeven i koju boju kose ima. Zaključno, ovaj zakon 12 članaka, vrlo jasan, tehnički razumljiv, ali ovaj zakon u nama treba postaviti upitnike i mi se trebamo zaista pitati što je naša uloga ko saborskih zastupnika, što je uloga uopće političkih stranaka u ovom saboru i što je uloga, nije uloga da se mi sad tu, dakle to je onaj dnevno politički ko je pametniji, pa malo i sve ostalo, ali da li imamo odgovor kakav stav je Hrvatske prema proizvodnji, dakle prema nuklearnoj energiji i u koju grupu ćemo se mi europskih zemalja stavit, onu koju predvodi Francuska ili Njemačka koja je sad, zamislite, baš me zanima za vrijeme ove vlade u kojem su zeleni liberali i socijali da vidimo što će sad napraviti gdje su neke stvari, za neke stvari stavili nogu u vrata. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata poštovane zastupnice Renate Sabljar-Dračevac.
Zahvaljujem se potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Složila bi se sa mojom prethodnicom, jako lijepo je otvorila problem koji je pred nama. Mi smo danas krenuli navijački se opredjeljivati da li smo za nuklearnu energiju ili nismo umjesto da po znači kognitivno bihevioralna terapija predlaže kad uvijek, kad želite donijet neku odluku, ako ju samo provlačite kroz misli nikada nećete donijeti pravu odluku, ali ako je stavite na papir i na jednu stranu stavite za i protiv onda ćete se u biti zaprepastiti jel ste emocionalno mislili da ste za neku drugu odluku, a kad ste dobili za i protiv znali ste za koju ste odluku. RH ima dakle svoju strategiju razvoja i u toj strategiji razvoja mi znamo koliko veliku količinu sredstava dobivamo iz turizma. Mi taj dio nikako ne smijemo zanemariti, a ne smijemo zanemariti ni to kakvog smo oblika zemlja, znači gdje god bismo mi stavili centar za odlaganje otpada, dakle skladište ili gdje bismo god stavili nekakvu nuklearnu elektranu ona bi bila jako blizu i našim susjedima. Moramo svakako razmišljati o tome. To su parametri koji su važni i koji su ključni u donošenju nekih odluka. Ja moram priznati da jutros na Odboru za zdravstvo i socijalnu politiku sam bila malo začuđena kada sam čula da mi nemamo sustav upravljanja radiološkim odnosno nuklearnim incidentima, dakle mi smo u velikom, velikom problemu, znači to se tek ekipira, to se tek priprema. I sad zamislite kad kod nas, znači mi smo trebali provesti direktivu EU, a mi toliko polako provodimo tu direktivu da i sada u ovom prijedlogu zakona većinu, većinu odluka stavljamo, stavljamo u, znači čitav niz direktiva prebacujemo na reguliranje putem, putem pravilnika. Ovaj zakon bi, to je velika zamjerka ovom prijedlogu zakona, on bi trebao biti cjelovit i daleko toga više riješiti bez pravilnika. Kada se budemo strateški odlučivati moramo znati mentalne sklopove naših ljudi, ali moramo dat ovoga puta priliku i građanima jer svi smo mi ovdje zbog građana da kažu svoje mišljenje, kažu svoje mišljenje o tome. U prvom čitanju, dakle u prvom čitanju smo dakle vidjeli da je MUP koji je dio vlade, znači sektor za radiološku i nuklearnu sigurnost je praktički sada pod direktivom vlade. Mi nemamo više neovisnog tijela na koje bi se mogli sa sigurnošću osloniti i tu se otvara veliki, veliki problem toga što samo nezavisno tijelo nam može reći u kakvoj smo situaciji i šta se dešava, ne može to biti povezano sa Vladom RH, znači imaju i škare i sukno i sve i doslovce nikakvog regulatornog tijela kojeg smo nekada imali Državni zavod za radiološku i nuklearnu sigurnost koji je bilo nezavisno tijelo. Nadam je to nezavisno tijelo nadasve potrebno. Naravno da smo zabrinuti o zbrinjavanju radioaktivnog otpada i sada smo čuli da će se graditi skladište, a ne odlagalište visokoradioaktivnog otpada, da će to skladište bit na lokaciji Čerkezovac koje je na Trgovinskoj gori u jako velikoj blizini Republike BiH, dakle to područje je uz sve još i trusno. Naravno vjerujemo da će analize biti kvalitetne i da sigurno neće biti spora da je skladište napravljeno na ispravan način, dobro građeno i da može zaustaviti bilo kakva curenja ove, ove grupacije otpada o kojoj govorimo, znači srednje i niskog radioaktivnog otpada. Da li je ovo najsretnija lokacija, u kojoj smo fazi izradi, hoće li postojati neko neovisno tijelo koje će pratiti tu gradnju, pa da smo zaista kao građani sigurni da se neće dešavati nekakvi nuklearni incidenti koji nam doista nisu potrebni. To je nešto što je vrlo upitno s obzirom na ovu traljavost oko ovih nekih rješenja koje mi danas, danas vidimo. Vratila bi se dakle na to da možda ne bismo trebali otvarati tako jednostavno i tako lako neka područja, predlagati razvoj nuklearne energije u RH jer to doista nisam sigurna da će naši građani prihvatiti, ali da je to dobro za dugoročnu stratešku, strategiju razvoja RH. Smatram kao i kolegica da je ovdje trebalo objediniti dakle ova dva zakona i da smo trebali zajedno raspravljati o njima jer je to zakon spojenih posuda i razgovarajući o jednoj temi razgovaramo o drugoj. Ja jutros na odboru kada sam pitala u kojoj je fazi izgradnja tog skladišta nisam mogla dobit odgovor jer je to u drugom, u drugom ministarstvu. Bilo bi dobro da je tu sad to drugo ministarstvo i da mi dobijemo, dobijemo te konkretne odgovore. Također moram priznati da ovaj jutros na, na Odboru za zdravstvo niste spomenuli ovih tisuću, 1.130 m3 znači niskog radioaktivnog otpada kojeg preuzimamo od nuklearke Krško i doista se pitam kako će se, kako će se zbrinuti odnosno da li je dovoljno sprešano, da li se treba sprešati više, gdje ćemo mi to voziti i koliko će nas koštati to voženje. To se dakle sve treba iskalkulirati i znati i naravno da bismo voljeli da ste nam ovaj zakon dali sa svim tim bitnim relevantnim podacima jer onda bismo mogli reći da mi to podržavamo ili ne mi to ne podržavamo ili ne znam već što. Pa evo ja vas samo molim da nam nadopunite ove informacije koje nam nedostaju, a isto tako da svi zajedno razmislimo o tome koga mi ovdje predstavljamo i kako naši građani vide razvoj RH. Sigurna sam da kod nas u Dalmaciji nuklearke baš i ne bismo pozdravili. Mi smo imali jedan neuspjeli pokušaj nuklearke na Viru i ovaj bio je veliki otpor, naravno nije sve isto košto je, košto je bilo tad tih godina, ali ipak mi moramo zauzet strategiju i slažem se s kolegicom da se ovaj znači moramo imati konsenzus kad donosimo ovako krupne odluke, ali i odluku građana koji će reći svoje mišljenje. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta poštovanog zastupnika Davora Dretara.
Hvala lijepa poštovani g. predsjedavajući, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Da, mislim da ovdje stvarno gotovo svi mislimo, a čini mi se uglavnom i govorimo isto sa ove govornice, imamo dva simpatična zakona i po obimu i po značenju, dakle mogli smo ih bez problema staviti u dvije rasprave. Ne volim izlaziti iz tema i često zbog toga i imam opomenu, ali činjenica je da smo o 7 zakona socijalnog paketa projurili u jedno poslijepodne, a evo ovdje ćemo si otvoriti dovoljno vremena da o dvije potpuno tehničke stvari raspravljamo u svakoj u svojoj točci. No ovdje budući da apsolutno nema nikakvog spora oko svega ovoga mi moramo ići naprijed, pa možemo evo samo malo neke stvari koje sam poštovanom gospodinu državnom tajniku i rekao u replici. Dakle, činjenica jest da živimo u svijetu u kojem je iz dana u dan potrebna sve veća i veća količina energije. Kad govorim svijet onda nažalost mislim na industrijski razvijen svijet čiji proizvodni pogoni trebaju izuzetno puno energije iz raznih izvora, nažalost kod nas u Hrvatskoj što se tiče proizvodnje sjajnim rezultatima naših vlada do sada uspjeli smo to gotovo pa sve upropastiti, pa nama u principu treba struje otprilike ko jednoj malo bolje razvijenoj općini na zapadum no nije to tema ovog razgovora. Vidjeli smo danas da se Svjetska organizacija za zaštitu prirode obratila EU i Europskoj komisiji sa zahtjevom da povuku jednu svoju izjavu u kojoj su rekli da nuklearna energija spada u društveno ekološki i kako god prihvatljive načine dobivanja energije i tu se moramo svi suočiti u neku ruku i sa malim vlastitim licemjerjem. Svjesni jesmo da nam treba energija, treba nam u sve većim i većim količinama, ali možemo li mi sa svim našim vjetroelektranama koje eto opet imaju i ovdje u Hrvatskoj jedan poseban predznak i poseban značaj, možemo li vjetroelektranama, energijom mora, energijom sunca, vjetra ili bilo čega nahraniti energijom našu Hrvatsku? Sasvim sigurno ne možemo, dakle potrebni su nam ovi klasični načini pribavljanja energije. Hrvatska srećom ima poprilično riješen sustav hidroelektrana, ali znamo i sami da u zajedničkom vlasništvu sa Slovencima imamo Krško iz kojeg dobivamo ako se ne varam, neka me poštovani gospodin Katić ispravi ali negdje otprilike 25% električne energije koju godišnje trošimo. E sad, hoćemo li ili ne biti licemjerni jednako tako tiče se i lokacije Čerkezovac. To vam je kao i otprilike kad su prije nekoliko godina kod mene uz Zagorju donijeli odluku da će se graditi spalionica otpada. Nesumnjivo da, treba ali gdje? Svi vele može, ali ne u mome selu. Eto tako je ova lokacija Čerkezovac čini mi se što se nas u Hrvatskoj tiče na jednoj dobroj poziciji, na toj Trgovskoj gori, na samoj granici. Ali znamo i sami kakvi su pritisci susjeda iz BiH. Vidio sam neki dan i njihove zračne snimke. Činjenica jest stvarno da se ta lokacija nalazi niti jedan kilometar od toka rijeke Une. Jasno je naravno da to njima nikako ne odgovara, ja ih razumijem. Ali mi smo suverena država i mi ćemo svoje odlagalište napraviti tamo gdje mi smatramo da je najbolje i tako i treba. Što se tiče samog odlagališta vjerujem da će biti izgrađeno i pušteno u promet, tj. u rad po svim važećim svjetskim standardima, dakle načelno rečeno ne bi se smjelo ovdje dogoditi ništa u dugo, dugo godina. Teško je reći i znam da će mnogi podignuti glavu ili frknuti nosom, ali činjenica je da je nuklearna energija danas jedna od sigurnijih načina dobivanja energije. Znamo i sami da smo imali strahovitu tragediju u Černobilu. Imali smo i problem sa japanskom nuklearnom elektranom ako se ne varam Fukushima koja je stradala uslijed tsunamija. Izdvojeni incidenti činjenica jest nuklearna energija jest izuzetno sigurna i predstavlja jedan ozbiljan well you for many. Dakle, kroz određeno ulaganje stvarno na dugi, dugi niz godina nuklearna energija može pružiti ekonomsku, odnosno u ovom slučaju energetsku neovisnost. Za one koji žele malo dublje zagrepsti u taj problem predlažem da posjete neke od Internet stranica gdje se raspravlja o upotrebi nuklearne energije, a posebno o izgradnji novih nuklearnih elektrana. Tamo sam naišao na jedan zanimljiv podatak da su knjige narudžbi za sve nuklearne elektrane trenutno popunjene idućih 35 godina. Dakle, sada i da želimo, sutra da se ovdje odlučimo da gradimo nuklearku nećemo je moći imati prije 2060. godine. Očigledno je, svijet je rekao da, jesu takve kakve jesu, jesu opasne ali nuklearna energija, odnosno nuklearne elektrane moramo imati jer u sve većoj i većoj rastućoj potrošnji za energentom one su za sada jedno dobro, ne naravno savršeno, ali u ovome trenutku jedno kompromisno rješenje. Eto dalje ću nešto govoriti i u drugoj točci kada ćemo raspravljati o fondu. Nemamo što reći ovih dvanaestak točaka i ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj nuklearnoj sigurnosti Klub zastupnika Domovinskog pokreta će podržati.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovana zastupnika Andreja Marić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Prije svega bih podsjetila da je Hrvatski sabor 2014. donio Strategiju radiološke nuklearne sigurnosti za razdoblje 2017. do 2025. odnosno Vlada je donijela Nacionalni program provedbe strategije do 2025. s pogledom na 2060. godinu, osnovni cilj radiološke i nuklearne sigurnosti zaštita ljudi i okoliša od štetnih posljedica ionizirajućeg zračenja. Taj je cilj namijenjen pojedinačnoj i kolektivnoj zaštiti ljudi i zaštiti okoliša. Naravno da se u što manjem opsegu ograničava rad postrojenja ili obavljanje djelatnosti koji mogu dovesti do povećanja rizika od ionizirajućeg zračenja. Da bi se to sve skupa postiglo treba provoditi nadzor nad izlaganjem ljudi ionizirajućem zračenju i nad ispuštanjem radioaktivnih tvari u okoliš, da se smanji vjerojatnost događaja koji mogu dovesti do gubitka nadzoran nad izvorima ionizirajućeg zračenja, da se ublaže posljedice takvih događaja ako do njih dođe. A to sve skupa se postiže poštivanjem 10 načela radiološke nuklearne sigurnosti. Spomenut ću ih samo kratko. To je odgovornost za sigurnost, uloga državne uprave, rukovođenje i upravljanje u vezi sa sigurnošću, opravdanost postrojenja i djelatnosti, optimizacija zaštite, ograničenje rizika za pojedince, zaštita sadašnjih i budućih generacija, sprječavanje izvanrednih događaja, odnosno incidenata. To smo čuli da tu štekamo. Znači još to uvijek nemamo. Deveto načelo pripravnost i odgovor u slučaju izvanrednog događaja i deseto načelo mjere zaštite za smanjenje postojećih rizika od izlaganja zračenju i rizika od izlaganja zračenju koji nisu pod opravdanim nadzorom. Postojećim zakonom o radiološkoj nuklearnoj sigurnosti se određuju mjere radiološke nuklearne sigurnosti, mjere nuklearnog osiguranja, evidentiranja i nadzora nuklearnog materijala u svrhu zaštite pojedinaca, društva i okoliša od štetnih posljedica ionizirajućeg zračenja i omogućavanja sigurnog obavljanja djelatnosti s izvorima ionizirajućeg zračenja, nuklearnih djelatnosti, djelatnosti zbrinjavanja radioaktivnog otpada, iskorištenih izvora i nuklearnog osiguranja izvora ionizirajućeg zračenja, nuklearnih postrojenja. Znači to bi sve skupa bilo u skladu sa ovom postojećom strategijom koju sam navela. Dakle, ovo je sad kako smo čuli četvrta novela zakona i upravo se ovim zakonom gdje sad raspravljamo se propisuje osnivanje Centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada kao ustrojstvene jedinice Fonda za financiranje razgradnje i zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva nuklearne elektrane Krško. I propisano je financiranje radioaktivnog otpada odnosno način financiranja poslova centra. Znači još uvijek mi zapravo nismo dobili odgovor koliko će sve to skupa koštati, a koliko smo čuli i u izlaganju kolegice i na prošloj raspravi a i sada niste baš svi homogeni u vladajućem dijelu. Jer evo kolegica Petir smatra da takav centar ne bi trebao biti u Republici Hrvatskoj. Nadalje, spominje se objekt za suho skladištenje istrošenog nuklearnog goriva na lokaciji Nuklearne elektrane Krško koji bi trebao započeti s radom 2021. godine i isti će biti aktivan najmanje 60 godina nakon završetka rada Nuklearne elektrane Krško. Međutim, što se tiče tog objekta on očito još nije počeo s radom, pitanje je da li je završena studija utjecaja na okoliš, to ćete nam valjda odgovoriti, sva potrebna dokumentacija, a kažem rečeno je da treba početi s radom 2021. godine, a mislim da od toga još uvijek nema ništa. Nadalje, naglašava se u ovom sad zakonu da se propisuje krajnja odgovornost RH za zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog goriva koji su nastali na teritoriju RH, a koja neće biti propisana Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o fondu. Također se propisuje odgovornost RH i za zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog goriva i iskorištenih izvora nastalih na teritoriju RH u slučajevima kada prouzročitelj ne može osigurati sredstva za njegovo zbrinjavanje. Tu je sad pitanje na neki način stavljanja soli na red ako prouzročitelj odnosno vlasnici nisu poznati ili ako su poznati a ne plaćaju naknadu zbrinjavanja, dakle pitanje je kako će se država naknadno namiriti pogotovo za one koji nisu u stečaju odnosno likvidaciji, spominju se ovdje nekretnine, pokretnine, gdje će se država uknjižiti međutim kažem pitanje je kako će to sve skupa se država namiriti, dakle očito ćemo to svi skupa financirati iz sredstava državnog proračun. Naravno da je prioritet zbrinuti taj otpad ali u svakom slučaju treba minimizirati i prevenirati ovakve situacije da se ne zna tko je zapravo prouzročitelj moguće štete. Nadalje, dobro da su propisane prekršajne odredbe odnosno kazne, ali je pitanje hoće li se uspjeti sve nadzirati i kontrolirati. Što se tiče postojećeg zbrinjavanja radioaktivnog otpada koliko nam je rečeno i na odboru ide trenutno na 2 načina. S jedne strane je vraćanje proizvođaču ako postoji ugovor to za sada recimo da funkcionira u većini slučajeva i u zbrinjavanju u RH bez obzira na količinu. Dakle, za sad imamo 2 zatvorena ova odlagališta jel tako, jedno je Institut Ruđer Bošković i Institut za medicinska istraživanja. Hrvatska je svoj dio iz Nacionalne strategije zbrinjavanja radioaktivnog otpada iz Krškog mora preuzeti do 2023. godine. Naravno da tu nije samo pitanje Krškog dakle tu je i sav ostali radioaktivni otpad iz drugih izvora ionizirajućih zračenja. Dakle, u medicini, znanosti, vojnoj i javnoj uporabi odnosno ovaj sav institucionalni otpad, tako da je zaista potrebno donijeti kvalitetne planove i strategije po tom pitanju. E sad, što se tiče odlagališta odnosno centra Čerkezovac, dakle od toga se očito nije odustalo, alternativnih rješenja nema. Znači sad je naše pitanje da li zaista mi imamo sada sve potrebne dozvole za centra, gledala sam evo sada i u malo na webu od dana prije jedan članak gdje kažu da se još uvijek radi na tome, pa je eto pitanje da li je gotova studija utjecaja na okoliš, da li mi imamo definitivno pozitivno mišljenje struke obzirom na potres odnosno trusno područje. Očito alternativnih lokacija nema jer kao što sam rekla navedeno je da se od Čerkezovca nije odustalo. Pitanje je koliki je kapacitet budućeg centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada, da li je definitivno iskomunicirano sa javnosti odnosno lokalnim stanovništvom, koji će uopće biti benefit za lokalno stanovništvo odnosno za jedinice lokale samouprave kolika će im biti naknada, to nam isto baš nije poznato do kraja. I pitanje koje sam postavila i prošli puta znači koliko je do sada potrošeno novaca? Koliko sam si uspjela izvaditi od analize nultog radiološkog stanja bilo je 3,87 milijuna kuna, pa za odnose s javnošću 3 milijuna kuna, pa projektna dokumentacija pa izrada studije potresne aktivnosti 1,8 milijuna kuna, dakle to je popriličan broj milijuna kuna, a zapravo ne znamo je li to još uvijek do kraja definitivna svota ili ima još? Valjda ćete nam o tome nešto reći. I na kraju činjenica je da mi danas uvozimo 30 do 40% električne energije prema podatku na koji sam ja naišla 16% iz Nuklearne elektrane Krško. Da li mi kao Hrvatska koristimo dovoljno obnovljive izvore energije, da li ulažemo dovoljno u postojeća postrojenja, još uvijek imamo fosilna goriva plin itd. Evo ja ću kao Međimurka s radošću reći da mi dobivamo najveću sunčanu elektranu u državi. I na kraju pitanje stava RH o budućim nekakvim nuklearnim postrojenjima, dosta sam tu evo nešto čitala da evo i struka postavlja pitanje o tome, a mi zapravo definitivni stav o tome kao država nemamo pa bi o tome zaista valjali, voljeli nešto detaljnije čuti. Hvala lijepa.
Slijedi završna rasprava po klubovima. Slijedi pojedinačna rasprava prvi je prijavljeni poštovani zastupnik Zvonimir Troskot.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege i poštovani građani i građanke koji nas pratite putem ekrana. Ovdje je dotaknuta danas jedna tema, nisam mislio da će se otvarat u smislu strateškog opredjeljenja RH u smislu nuklearne energije. Pa kada govorimo o negativnim stranama dakle pozitivne jesu i sigurnosti i stabilnosti i najčišći zapravo izvor energije, dakle kada govorimo o negativnim stranama dakle a opet iz konteksta i perspektive hrvatskog naroda moramo staviti tu i našu aljkavost kao negativnu stranu pogotovo za jednu nuklearnu elektranu ako se to promatra kroz određene projekte primjerice nekih hidroelektrana koje smo mi već gradili na brdskim potocima koji su ispali zapravo veliki promašaj iz razloga što niti energetski, ekonomski, ekološki dakle ne zadovoljavaju investiciju i sav taj novac koji je uložen bio u te hidroelektrane. Druga, drugi čimbenik prilikom takvih strateških odluka jest i geostrateška pozicija odnosno ocjenjivanja određenih sukoba koji se mogu dogoditi u određenim dijelovima svijeta tako da recimo Hrvatska je povijesno uvijek bila na dijelu Europe gdje su se događali sukobi i to bi moralo ući u nekakvu evaluaciju prilikom izgradnje takve nuklearne elektrane. Krško je odlično prošla, to možemo bit zahvalni. Međutim, recimo kod nekakve izgradnje to bi stvarno trebalo uzeti u obzir. Jako dobar primjer, a opet države koja se nije odlučila za nuklearnu energiju jest Australija. Australija je zemlja koja prije svega ima i rudu, uranij, imaju tehnologiju, imaju jako puno novaca, imaju geostratešku poziciju da bi si mogli dozvoliti takav jedan projekt. I imaju nuklearni reaktor koji se bavi sa proizvodnjom medicinske opreme malo južnije od Sidneya. Međutim, nisu krenuli u tom smjeru i to sam danas pitao veleposlanstvo u Australiji koje je bilo ovdje u Saboru. Dakle, oni su se odlučili samo za obnovljive izvore energije, mada je već sad iz ovih studija koje su radili po narudžbi europskih konzervativaca i ostalih političkih skupina, dakle stručnjaci. Dakle, došli su do podataka da primjerice jedna Češka, jedna Nizozemska neće moći proizvoditi električnu energiju za svoje potrebe samo iz sunca i iz vjetra iz razloga što su im zemlje premale, pa je onda pitanje, a potrebe su jako velike. Pa je onda pitanje da li je to smjer kojim bi trebala ići Hrvatska, dakle isključivo sve staviti strateški na obnovljive izvore energije kao što su i voda i sunce i dakle sve ostalo šta i vjetar. Ili bi stvarno trebali ići u smjeru nuklearne elektrane s obzirom da će se jako puno o tome će ovisiti zapravo ove tri hidroelektrane koje se, pardon tri nuklearne elektrane koje se rade u Finskoj, u Francuskoj i u Mađarskoj s tim da i Velika Britanija također radi nuklearnu elektranu s obzirom da su procijenili da im je to strateški prijeko potrebno. Ukoliko ti projekti pokažu da su oni dugoročno isplativi, da se došlo i do određenih rješenja po pitanju nuklearnog otpada do kojih je došla Finska gdje su određena geološka nalazišta, dakle iskopine skoro negdje sto metara ispod zemlje u blizini ovog novog nuklearnog reaktora trojka. Ako to ispadne dobro može Hrvatska razmišljati onda u tom smjeru i ići, dakle da se strateški pozicioniramo kako bismo električnu energiju dobili iz nuklearne elektrane. Kada se razmišlja o nuklearnoj elektrani treba razmišljati opet strateški, dakle tko su naši susjedi – Slovenija i Mađarska. Mađarska postaje energetski centar za ovaj dio Europe. Dovoljno je samo pogledati mapu jednog PLINACRO-a, dovoljno je pogledati mapu HOPS-a pa se vidi tamo kako svi dalekovodi, odnosno većina plinske infrastrukture dolazi, odnosno ulazi u Mađarsku i Mađarska radi sada drugu nuklearnu elektranu. To može dovesti do velike ovisnosti o uvozu energetike i energije iz Mađarske i u tom smislu se treba i Hrvatska pozicionirati da ne ide u tom smjeru [[Upadica Sanader: Vrijeme.]]
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Ivane Posavec-Krivec. Nje nema, gubi pravo. Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Dalije Orešković.
Predsjedavatelju, kolegice zastupnice i zastupnici. Nekoliko predstavnika oporbenih klubova otvorilo je pitanje kako će se Hrvatska pozicionirati na energetskoj karti, na koji način ćemo prijeći na obnovljive izvore energije i hoćemo li se upustiti u daljnje financiranje ili sudjelovanje u izgradnji novih nuklearnih elektrana ili u dogradnji njihovih kapaciteta. I doista kao što je to rekla kolegica Anka Mrak-Taritaš to jest tema o kojoj bismo mi trebali razgovarati, pa čak i u kontekstu izmjena i dopuna ovog zakona. Međutim, uzaludno je uopće potencirati ili tražiti takvu raspravu sve dok imamo predstavnike predlagatelja koji nisu u stanju uskladiti niti naslove samih zakona i provedbenih tijela sa onim što u samom tom zakonu piše. Pa dopustite da budem jasna i decidirana. Dakle, u obrazloženju razloga zbog kojih se ove izmjene i dopune donose piše da se ovim zakonom uređuje pitanje zbrinjavanja radioaktivnog otpada iz iskorištenih izvora, propisano je osnivanje Centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada kao ustrojstvene jedinice Fonda za financiranje razgradnje i zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva nuklearne elektrane Krško. E sad, kaže se da sukladno trećoj reviziji programa razgradnje nuklearne elektrane Krško usvojenog 14. srpnja 2020. godine, dakle zaključeno je da će objekt za suho skladištenje istrošenog nuklearnog goriva na lokaciji nuklearne elektrane Krško započeti sa radom u 2021. godini i pretpostavlja se da će biti aktivan najmanje 60 godina nakon završetka rada nuklearne elektrane Krško, pa troškove izgradnje pogona i provedbe premještanja istrošenog nuklearnog goriva iz bazena u taj objekt za suho skladištenje u razdoblju od 2019. do '43. financirat će se sredstvima suvlasnika. U međuvremenu istrošeno nuklearno gorivo iz nuklearne elektrane Krško i dalje će se skladištiti na lokaciji same elektrane, pa ovaj centar neće zbrinjavati istrošeno nuklearno gorivo iz nuklearne elektrane Krško. Stoga je u odredbama ovog zakona koje se odnose na centar, a nužno izostaviti to zbrinjavanje istrošenog nuklearnog goriva. Ponavljam centar je ustrojstvena jedinica fonda koji u svom nazivu ima riječ Fond za financiranje razgradnje i zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog goriva nuklearne elektrane Krško. Dobro koji vrag? Koji vrag? Možete li mi molim vas predstavniče predlagatelja objasniti jeste li u stanju makar naziv fonda uskladiti sa onim što bi fond trebao raditi? Meni je jasno što se možda trebalo u obrazloženju zakona napisati ili reći, ali vi to niste učinili. I s jedne strane ako definiramo kako ćemo zbrinjavati radioaktivni otpad koji primjerice nastaje u Institutu Ruđer Bošković ili u nekim institucijama to je jedno. Jasno je kao dan da Hrvatska to negdje mora zbrinuti, ali ako govorimo o nuklearnoj elektrani Krško i zbrinjavanju radioaktivnog otpada iz nuklearne elektrane Krško ja od vas tražim da budete jasniji i decidirani, da kažete što će se skladištiti na samoj lokaciji, odnosno u samoj nuklearnoj elektrani. Što će se premjestiti u taj objekt za suho skladištenje istrošenog nuklearnog goriva kojeg koliko vidim još nije nigdje ni u povojima. Dakle, niti Slovenija nije napravila po tom pitanju što je trebala napraviti i ja vas pitam gdje je u tome Hrvatska, hoće li se radioaktivni otpadi iz nuklearne elektrane Krško u Hrvatskoj skladištiti ili neće. Jer kontradiktorno mi je ako u samom obrazloženju zakona kažete da se to u Hrvatskoj neće činiti, a i nadalje ostavljate naziv fonda koji kaže da je fond koji služi tome da se putem centra zbrinjava upravo nuklearni ostatak i nuklearno gorivo nuklearne elektrane Krško. Dakle, jedno s drugim naprosto ne ide. Hvala.
Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Brkana.
Poštovana zastupnice, evo sami ste sve fino pročitali. Fondu je ime Fond za financiranje razgradnje i zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva nuklearne elektrane Krško. Znači fond financira razgradnju i zbrinjavanje. Kod nas na referentnome centru kad se sagradi na Trgovskoj gori će biti uskladišten srednje i nisko radioaktivni otpad, a istrošeno nuklearno gorivo će biti uskladišteno u Sloveniji. Ali to nas, mi i dalje moramo financirati to njihovo skladištenje i razgradnju toga i istrošenog nuklearnog goriva koje će biti u Sloveniji isto kao i našega radioaktivnog otpada koji će biti uskladišten u Hrvatskoj. Shvaćate? Nije to ništa krivo, a s druge strane državni tajnik ovdje brani drugi zakon. On brani Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti, tako da je to pitanje za iduću točku.
Poštovana zastupnica Orešković.
Pa hvala kolega, sad ste baš sve lijepo objasnili, pa i činjenicu da se o ova dva zakona, sad mi je jasno zašto se nije provodila objedinjena rasprava. Da se još malo više zamagli, da se još malo više napravi mutne vode i sivog dima kao što to HDZ radi u svemu što radi. Trebali ste jasno i decidirano reći čemu služi Fond, čemu služi centar kao njegova ustrojstvena jedinica i kako će se što provoditi. Pa baš to tako lijepo objašnjeno zapravo i nije, a da ne govorim o onoj sljedećoj točci koja naravno nije tema ove rasprave, ali doći će valjda i to na dnevni red kada ćemo govoriti o izvještajima svih tih nadležnih institucija kako se ubiru trošarine, kako se to financira putem HEP-a i tko kontrolira one koji u tim institucijama ubiru sve te silne prihode, a provedbenog dijela zapravo još uvijek nema.
Hvala. Sljedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Ivana Ćelića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Područje radiološke i nuklearne sigurnosti u ovoj formi zakona je regulirano 2013. godine kada smo usklađivali hrvatsko zakonodavstvo sa pravnom stečevinom EU vezano uz poglavlje 15 Energetika. Ugovorom o Euroatomu utvrđeni su sigurnosni standardi za zaštitu zdravlja radnika i stanovništva. Ti temeljni standardi su prvi put regulirani davne 1959. a sada zapravo implementiramo dvije direktive EU, jednu iz 2011. i 2013. Prva direktiva 2011/2017 Euroatom govori o uspostavi okvira zajednice za odgovorno i sigurno gospodarenje istrošenim nuklearnim gorivom i radioaktivnim otpadom, a druga direktiva govori o osnovnim sigurnosnim standardima za zaštitu od opasnost koje potječu od izloženosti ionizirajućem zračenju. Ovom prvom direktivom iz 2011. Uspostavlja se okvir zajednice za osiguranje odgovornog i sigurnog gospodarenja radioaktivnim otpadom i istrošenim gorivom kako bi se izbjeglo nametanje nepotrebnog tereta budućim generacijama. Njome se osigurava da države članice donose prikladne nacionalne mjere za visoku razinu sigurnosti kod gospodarenja radioaktivnim otpadom i istrošenim gorivom kako bi se radnici i stanovništvo zaštitili od opasnost od ionizirajućeg zračenja. Također se osigurava pružanje potrebnih javnih informacija i sudjelovanje javnosti u vezi sa gospodarenjem radioaktivnim otpadom i istrošenim gorivom uzimajući u obzir pitanja sigurnosti i zaštite informacija. Kako Direktiva 2013./59 Euroatom predviđa minimum pravila države članice trebaju imati slobodu donošenja ili zadržavanja strožih mjera glede sigurnosnih standarda ne dovodeći u pitanje slobodu kretanja roba i usluga na unutarnjem tržištu. Ipak osnovni sigurnosni standardi moraju uzeti u obzir preporuke Međunarodne komisije za radiološku zaštitu. Nužno je razlikovati postojeće, planirane i izvanredne situacije izlaganja zračenju. Tako bi bile obuhvaćene sve situacije izloženosti zračenju i sve kategorije izlaganja zračenju, odnosno profesionalnu, javnu i medicinsku izloženost zračenju. Osnovni standardi trebaju uključiti maksimalne dopuštene doze sukladne sa odgovarajućom sigurnošću, te je svrha ove direktive propisati ujednačena ograničenja doza. Industrije koje obrađuju radioaktivni materijal koji se nalazi u prirodi i koji se vadi iz zemljine kore izlažu radnike povećanim dozama radijacije, a ako se taj materijal ispusti u okoliš također i jedan dio stanovništva. Najnoviji epidemiološki podaci pokazuju statistički značajno znatno povećanje rizika od raka pluća zbog produženog izlaganja radonu u zatvorenim prostorima, pa su nužni nacionalni akcijski planovi kako bi se rješavali dugoročni rizici od izlaganja radonu. Prepoznato je da kombinacija pušenja i visokog izlaganja radonu predstavlja znatno veći rizik od raka pluća za pojedinca nego bilo koji od tih čimbenika sam za sebe i da pušenje povećava rizik od izlaganja radonu na razinu stanovništva. Zbog znatnog tehnološkog i znanstvenog napretka u zdravstvu došlo je do zamjetnog povećanja izlaganja pacijenata. U tom pogledu nužno je naglasiti potrebu da se opravda izlaganje zračenju iz zdravstvenih razloga uključujući i izlaganje pojedinaca zračenju bez simptoma bolesti, te treba postrožiti uvjete u pogledu informacija koje treba dati pacijentima, bilježenja i izvješćivanja o dozama i zdravstvenih postupaka, kao i korištenja dijagnostičkih referentnih razina i dostupnosti uređaja koji pokazuju dozu. Osnovni način za osiguravanje odgovarajuće zaštite pacijenata koji se podvrgavaju medicinskoj radio dijagnostici i radio terapijskim postupcima jest visoka razina stručnosti i jasno definiranje odgovornosti i zadaća svih stručnjaka uključenih u izlaganje zračenju u zdravstvene svrhe. U pogledu upravljanja situacijama izvanrednog izlaganja zračenju trenutačni sustav koji se temelji na interventnim razinama treba zamijeniti sveobuhvatnim sustavom koji uključuje procjenu potencijalnih izvanrednih situacija izlaganja zračenju, ukupni sustav upravljanja izvanrednim situacijama, planove za odgovor na hitne situacije i unaprijed planirane strategije za upravljanje svakim pretpostavljenim događajem. Kako još uvijek postoje neriješeni problemi s napuštenim izvorima radioaktivnosti potrebno je uvesti uvjet za obavješćivanje o nezgodama s napuštenim izvorima radioaktivnosti ili kontaminiranim metalom.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Šimića.
Hvala lijepo potpredsjedniče sabora. Poštovani kolega, pa evo danas smo u raspravi više puta slušali i dobijali razno razne ili informacije ili kontra informacije, svako od nas ima svoj pogled upravo na tekst ovog zakona i onog zakona koji će uslijediti na slijedećoj raspravi, ali vjerujem da se slažete sa mnom da je bitno istaknuti činjenicu još jednom da je Hrvatska dužna zbrinuti otpad, da je centar koji će se osnovati da će zbrinuti nisko i srednje radioaktivni otpad, a da će upravo ono čega se svi mi i bojimo da će biti zbrinuto, prije svega mislim na iskorišteno nuklearno gorivo, da će zbrinuto biti na lokaciji Nuklearne elektrane Krško i da će naravno Hrvatska preko svog fonda financirati upravo to zbrinjavanje otpada. Evo, hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani kolega Šimiću, kada govorimo o radioaktivnom otpadu, dakle 4 su kategorije. Ovaj vrlo niski on ide kao i standardni komunalni otpad, visoki ide u duboka podzemna skladišta i ovo kada govorimo, dakle o radioaktivnom otpadu iz Nuklearne elektrane Krško, radi se o niskom i srednjem radioaktivnom otpadu. Hrvatska ima obavezu do 2023.g. naravno pitanje lokacija je bilo različito, ali negdje se došlo ipak po strogo utvrđenim kriterijima do jedne lokacije. Tu također treba navesti dakle da ta potencijalna dva ukopana skladišta, to je opet privremenog karaktera, dakle negdje se predviđa 30 do 40.g., godišnje se proizvede oko 30 m3, bilo je govora i ovom institucionalnom radioaktivnom otpadu koji je sveukupno kako je državni tajnik rekao to je negdje, nešto više od 11 m3 koje će također biti uskladišteno u tom centru za zbrinjavanje radioaktivnog otpada.
Hvala. Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega, evo što je po vama preduvjet da bi se ostvarili sigurnosni standardi kad su u pitanju ljudi i okoliš u zaštiti od radioaktivnog otpada jer mi jednostavno kao i sve i jedna druga zemlja imamo radioaktivni otpad, treba ga zbrinuti, ali treba isto tako voditi računa o sigurnosnim uvjetima zbrinjavanja otpada. Hvala.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani kolega Šimičeviću, evo danas su i oni koji se ne bave usko ovim područjem mogli naučiti da postoji dakle radioaktivni otpad i istrošeno nuklearno gorivo, da se jedno skladišti na jednome drugo na drugome mjestu. Kada govorimo o radioaktivnom otpadu, dakle on nije samo iz nuklearne elektrane nego i taj institucionalni radioaktivni otpad koji se koristi, mi danas znamo dakle i u dijagnostici i u liječenju različitih poremećaja koji također treba zbrinuti i to je jednostavno bez jednog sustavnog rješenja, bez rješavanja dakle i primjene strategije i nacionalnog programa mi ne možemo razmišljati o ozbiljnom centru za zbrinjavanje radioaktivnog otpada, kada govorimo dakle o privremenom i o trajnom karakteru o kojem će trebati razmišljati kad Nuklearna elektrana Krško prestane raditi.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovani kolega, evo sami ste spomenuli i radiološku dijagnostiku i radiološka terapiju i sad mene zanima u javnim državnim klinikama i bolnicama evo pretpostavljam da je sve pod dosta velikom kontrolom, što je sa privatnim klinikama odnosno privatnicima koji provode te dijagnostičke i terapijske metode, je li tamo sve 100% pod kontrolom jer ono koliko ja, koji imam nekakva saznanja ili slutnje nije baš sve na onaj način kako bi trebalo biti, a radi se o delikatnim materijalima odnosno delikatnim tretmanima.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani zastupniče Zekanoviću, nema nikakvog razloga da postoji razlika između državnih i privatnih institucija. Mislim da u nadležnim tijelima koji se bave tom problematikom ako hoćete dakle i u ovom znanstveno stručnom aspektu ili ovom inspekcijskom nadzoru rade vrhunski eksperti koji nadziru itekako i ne vide nikakvu razliku je li određeni aparat u privatnom vlasništvu ili je on u vlasništvu Republike Hrvatske. Tako da mislim da tu nekakve spekulacije mogu izazvati određene skepse i zabrinutost od građana. Tu moraju biti visoki standardi i vlasnik aparata na kojem se provodi dijagnostika ili terapija ne bi trebao biti bitan.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolega. Dakle, ja ću se isto referirati na ovaj dio gdje ste govorili o terapiji i definirat ću se na dio gdje ste govorili o radioterapiji. U posljednje vrijeme zaista u javnom prostoru ima dosta podataka koliko pacijenti dugo čekaju na to. Između ostalog podatke do kojeg sam ja došla da su to uređaji čiji je vijek trajanja osam godina, a ne mali broj onih čiji još i nakon 15 godina rade. Pa bi bilo interesantno znati da li i oni sa tih 15 godina mogu raditi? Recimo na KBC-u ima takvih pet uređaja od kojih su dva, tri otprilike stalno izvan pogona. Dakle, ono što mene zanima kad prestane raditi on ima određeni postupak koji se mora zbrinjavati i o tome moramo voditi računa, da se taj otpad treba zbrinjavati. Jer ono što mene brine, a vjerojatno imate puno podataka, da mi imamo uređaje čiji je vijek trajanja osam godina, a oni još rade i do 15 godina i da se prema tome olako odnosimo što se vidi i iz proračuna Ministarstva zdravstva za ovu godinu.
Hvala. Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana zastupnice Mrak-Taritaš istina je da u Republici Hrvatskoj postoje i linearni akceleratori koji su stariji od onog predviđenog i da postoje liste čekanja. Imali smo jedan problem u Klinici za tumore koji evo danas prema pisanjima medija i prema ljudima koji rade u tim zdravstvenim institucijama iz čisto administrativnih razloga premoštena. Aparat je ponovno u funkciji. Dakle, Nacionalni plan oporavka i otpornosti predviđa zanavljanje opreme i tu su velika, velika sredstva predviđena. Ono što jest potencijalni problem, ali tu jednostavno moramo poštivati svu proceduru. Na žalost to će ipak trebati čekati i ta puna realizacija bi trebala biti tek gotova 2025. godine. Do tada ćemo se na žalost morati snalaziti na ovim aparatima koji su za sada u funkciji i koji se nerijetko kvare.
Hvala. Sljedeće će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Kao što sam već u ime kluba rekla, ponovit ću još jedanput žao mi je što nije objedinjena rasprava iz jednostavnog razloga što se dio problema koji se rješavaju u ovom zakonu imaju apsolutno veze sa drugim zakonom o kom ćemo raspravljati iza ovog jer bi trebala biti objedinjena. Bilo bi nam lakše, jednostavnije i brže. Ali što je tu je, da ja sama sebi ne budem dosadna i ne ponavljam, tu ću staviti točku i završiti. Da li imamo radioaktivnog otpada? Imamo. Da li ćemo ga imati i dalje? Hoćemo. Da li svi aparati koji su vezani uz zdravstvo, a i u niz drugih stvari zaista će imati svoj vijek trajanja i nakon toga će se morati na adekvatan način zbrinjavati? Morat će se. I sad imamo formu, imamo sadržaj. Formom ova dva zakona, set zakona ćemo predvidjeti, uzet ćemo određene direktive EU, vidjet ćemo kako to treba regulirati, predvidjet ćemo kako je to trebalo regulirati i onda dođemo do samog sadržaja da vidimo što smo mi spremni napraviti i što smo spremni učiniti. Budući da su odvojene rasprave ja ću malo uopće kako to ide u sustavu prostornog planiranja i što smo do sad napravili i što trebamo raditi tu, govoriti tamo. A ovdje ću još jedanput ponoviti ja ovaj zakon koji govori o nuklearnoj sigurnosti, dakle govori o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti. Opet još jedanput ponoviti i pitati sve vas. Ovdje naravno imaju neki zakoni koji izazivaju više rasprave u Saboru, a neki zakoni koji izazivaju nešto manje. Ja iz ovog zakona čitam problem koji imamo i iz kojeg problema trebali bi konačno donijeti odluku i vidjeti dalje. Živimo u vremenu kad je evidentno da je inflacija sadašnjost, kada je evidentno da će cijene plina i struje otići u nebo i to nisu samo da se ljudi plaše, nego su stvarnosti i kad je energent problem. I živimo u vrijeme, pred dve godine, tri godine da smo raspravljali ili da je netko raspravljao o nuklearnoj energiji kao energiji, dakle govorim o nuklearnoj energiji, govorim u kontekstu ove nuklearne sigurnosti kao nuklearne energije koja je poželjna mislim da bi doživio onako pogotovo zamislite da je u nekoj opciji kada se ide na, kada su predizborne kampanje jedanput govorio da je to energija o kojoj treba razmišljati. I mislim da se to nitko, nema niti jednog PR-ovca ili bez obzira tko vas savjetuje i koji bi to savjetovao. Danas na razini Europske komisije se prirodni plin i nuklearna energija zakaže pod određenim uvjetima su ekološki prihvatljivi izvori. I kaže vrlo jasno, nedvojbeno bez obzira s prijevoda iz engleskog na hrvatski kaže: „otvara put za velike privatne investicije u takve projekte“. Mala zemlja kao što je Hrvatska koja je u smislu energije usko vezana uz neke druge izvore i neke druge zemlje bi na razini i to su razine politike, na političkoj razini trebala donijeti stav i meni se čini da bi taj stav trebao biti ne nadglasavanjem, ne jačanjem mišića i ne pokazivanjem tko je za što i tko je za liberalne politike, tko je za zelene politike, tko je za konzervativne politike. Kakav je stav RH vezano uz nuklearnu energiju? Kakav je naš stav danas 2022.? 2030. je sutra u smislu nekakvih rezultata planiranja i svega ostaloga. Da ne kažem da bi trebali znati kakvu zemlju i što želimo imati 2050. Ovo je trenutak kad smo govorili o strategiji razvoja RH, kad govorimo o Planu otpornosti i oporavka, koji je politički stav vladajućih i koji je politički stav nas tu koji smo spremni prepirat se oko nekih drugih stvari vezano uz nuklearnu energiju. Da li je nuklearna energija kao energija poželjna, jer kad gledate razloge za i protiv, protiv, koji su razlozi protiv nuklearne energije? Razlozi su da je produkcija radioaktivnog otpada, da je problem zbrinjavanja radioaktivnog otpada i razlozi su percepcije javnosti koji o tome zna relativno malo. Već su se neke zemlje EU svrstale, imamo zemlje koje su se svrstale uz Francusku i neke sjeverne, imamo Njemačku koja polako ide korak nazad [[Upadica: Hvala.]] Rasprava o ovom zakonu se meni čini [[Upadica: Hvala.]] da treba pretvoriti raspravu o ovom što [[Upadica: Hvala lijepa.]] sam rekla.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovane zastupnice Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, govorite zapravo o jednoj važnoj temi. Nekako je dojam kad evo, vidimo sad podatak da su plin, nuklearna energija ekološki prihvatljivi izvozi, s druge strane govori se o obnovljivim izvorima energije koji bi trebali imati veći udio, mi smo si, evo, zadali do 2030. da isplaniramo nekih 32 do 36%, 2050. udio do 65% obnovljivih izvora energije i onda imate s jedne strane, kako ste rekli, države, tipa Francuske koja ima nuklearni udio 42%, Švedska 32%, a opet, obnovljive izvore, Švedska i Latvija koje dominiraju, mi smo tu negdje do 28%. HEP kaže da je plan do 2030. da podigne obnovljive izvore s 35 na 50%. Znači tu je nekakva šuma podataka i planova. Mi zaista kao Hrvatska ne znamo u kojem ćemo smjeru ići, da li stvarno dizati obnovljive izvore energije ili ići na veći udio nuklearnih, dakle, evo, pozdravljam što o tome govorimo, a bilo bi dobro da i [[Upadica: Hvala.]] vladajući daju mišljenje. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo kolegice Marić. Dakle, život nije počeo s nama saborskim zastupnicima koji su u ovom Saboru nit će s nama završiti. On je krenuo puno ranije. Ja sam za 2000. g. dobila jedan kalendar koji mi je jedan od najdražih kalendara koji govori o 12 različitih mogućih izvora obnovljive energije koji Hrvatska može koristiti, on je onako na jedan zgodan način pokazan. Dakle Hrvoje Požar je tad radio publikacije koji su to obnovljivi izvori energije i kako se može koristiti. Onda kad su se prvi pokazatelji pokazivali, voda nije bila obnovljivi izvori energije i onda, ne zbog nas nego zbog nekih drugih zemalja je voda postala obnovljivi izvor energije, da bi došli do podataka koje smo si sami zadali. Dakle, ima tu puno, puno čimbenika. Dakle, mi kad ulažemo u obnovljive izvore energije trebamo vidjeti čiju proizvodnju i gospodarstvo mi potičemo. Da li potičemo gospodarstvo neke zemlje [[Upadica: Hvala.]] koja to proizvodi nego svoje, [[Upadica: Hvala lijepo.]] dakle jednoznačnog odgovora.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Zekanovića.
... [[Govornik nije uključen.]] potpredsjedniče, poštovana kolegice. Evo, zanimljivo ste konstatirali da je ovaj prijedlog Zakona bio prije koju godinu, vjerojatno bi bilo protivnika nuklearne energije, a danas imamo gotovo konsenzus u HS-u i svi govore zapravo o tome da nam je i potrebna možda i nuklearna energija, odnosno sutra neki nuklearni reaktor na prostoru Hrvatske, pa evo, ja ću čak komentirati da je od onih klubova i zastupnika koji su inače iznio skeptični prema znanstvenim dostignućima, pogotovo onim u zdravstvu i medicini, čak smo i od njih čuli danas, evo, da su i oni pobornici nuklearne atomske energije. O tempora, o mores, odnosno kako se stvari zapravo mijenjaju u kratko vrijeme.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Pa g. Zekanović, za jedno 10 godina kad se malo osvrnete, bit ćete jako iznenađeni kako su se stvari mijenjale kod pojedinih zastupnika u njihovim stavovima i sve ostalo, pa možda i vlastiti stavovi su se onako promijenili iz jednog u drugog, ja sam to imala prilike gledati iz prvih redova i imam to prilike gledati i dalje. Ali, ja vam to čitam, neke stvari su vam i u tom svijetu kao pomodarstvo, u jednom času se nosi ljubičasto i svi nove ljubičasto, onda u jednom času se nosi, ne znam, zeleno i svi nose zeleno. A uvijek se nosi crno, dakle kad uvijek kad se obučete u crno ili u nekakve tamne sive ili tamne boje, uvijek se nosi. Tako da pomodarstvo i ići ono, kud svi, tu i ja, to je zgodno, ali nekako imati vlastiti stav je malo manje zgodno. Ja uvijek mislim da treba donijeti odluke razumno, da treba imati lepezu nekih stvari u kojima treba odlučiti i da nikad ne trebate onako nešto, niti odbaciti, onaj koji je spreman odbaciti bez kriterija je spreman [[Upadica: Hvala.]] i nešto drugo bez kriterija prihvatiti.
Poštovana zastupnica Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Kolegice Mrak-Taritaš. Evo, kolega Zekanović je spomenuo da u HS-u postoji konsenzus, pa ja baš taj konsenzus ne vidim, ali čak i kad bi teoretski postojao konsenzus, kojeg naravno, nema, bio bi nam uzaludan jer šta nemamo? Nemamo plan, nemamo provedbu. To je ono što ne postoji niti kroz Nacionalni plan oporavka i otpornosti, to ne postoji niti kroz Nacionalnu strategiju razvoja koju smo prošle godine usvojili. Dakle imati plan znači znati točno u što ćemo uložiti, koliko ćemo uložiti i gdje će se to nalaziti. Niti kada su u pitanju obnovljivi izvori energije, kada su u pitanju hidroelektrane, kada su u pitanju vjetroelektrane, mi zapravo nemamo jasnu sliku gdje je Hrvatska za 10, 20 ili 50 godina, a kamoli kada su u pitanju sjeverni i južni tokovi plinovoda ili, evo, hoćemo li biti odvažni pa sufinancirati daljnje nadogradnje nuklearnih postrojenja u našem okruženju.
Hvala. Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo kolegice Orešković. Dakle, ja uvijek zagovaram i zagovarat ću sve dok ću djelovati u svijetu politike, da nekako uvijek trebate imati ideju i trebate imati viziju. Gdje želite biti 2050.? Da je ta ideja ili vizija izuzetno važna, recimo, u sustavu obrazovanja, da ne obrazujete kadrove koji vam 2050. neće trebati pa ih onda obrazujete za neke druge zemlje ili za neke druge države. Jednako tako kod nas smo svi zajedno spremni reagirati onda kad je problem tu. Mi sad imamo problem, imamo problem električne energije, imamo problem energenata, imamo problem cijena i sad zapravo mi rješavamo posljedicu, a trebamo raspravljati o uzroku i vrlo rijetko ili vrlo kada rješavamo uzrok. Dakle, nije tema, tema je da vi morate znati kako trebate nešto osigurati i morate krenut na vrijeme to osiguravat.
Hvala. Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovana zastupnice Mrak-Taritaš, vi ste spomenuli razloge koji se propituju kada se gradi nova nuklearna elektrana, naravno tu je i pitanje seizmički trusnog područja Zagreba odnosno okolice u kontekstu proširenja Nuklearne elektrane Krško. Slažem se s vama da je prije možda nekoliko godina predstavljanje nuklearne energije kao zelene energije bi izazivalo neki podsmijeh. Mi sada isto tako imamo velike zagovornike i obnovljivih izvora energije u onim zemljama koje su davno započele poput recimo SR Njemačke, imate danas na poljima deinstalirane vjetroelektrane sa onim velikim propelerima, solarne panele koji također imaju svoj vijek trajanja, koje također treba zbrinut, dakle i od njih, a da ne govorimo dakle o dobivanju rijetkih metala koji su potrebni za te resurse za obnovljive izvore energije, tako da bih ja ipak išao u neku zlatnu sredinu premda je to najteže.
Hvala. Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Kolega Ćelić, ja ne mogu s vama se ne složiti. Iskoristit ću ovu minutu samo da prepričam razgovor koji sam ja imala sa svojim sinom. Moj sin je doktorirao na motorima koji koriste različite vrste energije, dakle i benzin i vodik i električni automobil i sve ostalo i onda ja o tome ne razumijem se, ali naravno da sam znatiželjna jer mislim ako od nekog dobijem podatak bit ću pametnija. I ja njemu kažem čuj ti ideš sad kupovat auto, kakav ćeš auto kupit, on veli kupit ću dizel, velim kak ćeš ti kupit dizel električni i sve ostalo, kaže ne treba meni auto za po gradu, meni treba auto za, kad idem nekud i kaže sad ću se još jedno 3-4.g. vozit, a onda ću čekat jer električni automobil problem je punionica, problem je zbrinjavanja, problem je u tome što sad još uvijek kod nas je na punionicama besplatno, a to više neće bit kad hoće, dakle uvijek je istina negdje u sredini.
Hvala, hvala. Sad će govorit poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo ja ću se nadovezati na kolegicu Mrak-Taritaš, kud svi Turci tu i mali mujo, tako da neke teme postanu mainstream teme i onda u jednom trenutku mi u ovom HS, malo skrećem s teme, ali ću doći i na temu samog zakona, svi govorimo onako u superlativima o vjetroelektranama, o tome kako je energija vjetra najbolja, a na koncu ispostavit će se da je zapravo to jedan od najskupljih kilovata koji trajno unakažava, o tome sam više puta govorio, krajolik naše domovine Hrvatske. A onda imate jednu nuklearnu energiju koju koriste sve pametne države, Amerikanci i Japanci i Francuzi, neko ih je spominjao danas ovdje, oni imaju veliku većinu svoje energije iz nuklearnih elektrana, e ali ne mi smo pametniji, mi ćemo gdje god hoćemo na svako brdo postaviti vjetroelektrane jer je to tobože bolje, nije bolje nego se nekome tu dragi moji kolegice i kolege znači nekom se pogoduje. Dakle, danas najjeftiniji i najsigurniji i najbolji i najčišći kilovat električne energije dolazi iz nuklearnih elektrana, točka, točka. Ima li rizika? Ima i zato imamo ovaj prijedlog zakona… [[Govornik se ne razumije]] stari iako ovaj prijedlog zakona obuhvaća još neke druge stvari obuhvaća i sav onaj radioaktivni materijal i sve one moguće rizike vezano uz radioterapiju, nekakvu radio dijagnostiku u, u medicini. Ali ja bi vam evo ovo što sam maloprije govorio pojasnio na još jedan način. To vam je ono kad su Homo habilisi i Homo erectusi tamo prije 200-300.000.g. otkrili vatru onda su svi bježali i gledali je kao božanstvo sa strahopoštovanjem. Kasnije su se navikli na tu vatru, pa evo ga mi danas i ne znamo niti konzumirati hranu, meso da nije termički obrađeno ili gotovo ga ne znamo konzumirati drugačije, a onda se dogodila i struja. Tamo je krajem 19. stoljeća Nikola Tesla otkrio izmjeničnu struju, pa su i onda mnogi zazirali i govorili oh što je to, to je opasno, to je ovako, to je onako, pa evo ga danas svi ovisimo o toj električnoj energiji. Dakle, neke stvari jednostavno trebaju biti probavljene. Međutim, mi ćemo se često ugledati prema tim zemljama na dalekom zapadu po nekim pitanjima koja nisu dobra i kopirat ćemo nečemu pošto ja sam siguran da nije dobro i u redu dok po pitanju i jednom logičnom zaključku da je ovo najbolja i najjeftinija energija e tu nećemo. Dakle, neka i ova rasprava potakne malo ne možda vaše ministarstvo nego ono ministarstvo koje će tek ovdje doći, dakle da se u tom smjeru razmišlja, da se evo ga otvori nekakvi natječaji, da se pronađu nekakva mjesta za izgradnju ili nadogradnju postojeće, postojeće nuklearne elektrane jer ponovit ću, najbolji, najjeftiniji izvor energije. Dakle, budimo otvoreni za nove tehnologije, budimo oprezni uvijek kad se o tome radi, ali ipak moram naglasiti da osim one Fukušime u Japanu i Černobila nešto ranije da nije bilo, da nije bilo nekakvih problema s tom energijom. S tim evo ga i kolega Karlić je spomenuo možda i neka znanstvena dostignuća i danas evo možemo čitat na internetu vezano uz fuziju, ko zna evo možda se to uskoro dogodi, nemojmo se ni toga bojati ako sutra ta tehnologija bude dostupna jer to će definitivno biti energetska budućnost svijeta. Hvala lijepo.
Slijedeći će govoriti poštovani zastupnik Jure Brkan, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici pa kao što je zastupnik Miletić na početku rekao mi ovdje govorimo radi naroda. Nama je ovdje jasno o čemu se radi kada obrazlažemo i slušamo izlaganje nekoga novoga zakona u ovome slučaju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti. Stoga ako govorimo narodu ja se čudio naših zastupnika zašto ne govore što jest nego uvijek nekako pa ne znamo, pa ne znamo koji je stav, nemoćni smo i sve ostalo. Pa ja mislim proteklih 4-5 godina ko god je ikad slušao ministra Ćorića kad odgovara na pitanje za koju energetsku pravac se odlučila RH, ja mislim da je svima jasno da je on to dosad milion puta ponovio da smo se odlučili za čiste obnovljive izvore energije. Za to solar, vjetroelektrane, geotermalni izvori. Ja mislim da je to svima jasno i da to se ponavlja non stop. Međutim, to ne prijeći da ono što imamo postojeće pogotovo u situacijama kao što je sada di je energija izuzetno skupa ne koristimo ono što imamo dosada. Imamo veliki dio energije nam dolaze iz hidrocentrala i to tribamo držati. Konstantno treba obnavljati te hidrocentrale, slušao sam neke stručnjake koji govore čak da nam je potrebno još 2 reverzibilne hidrocentrale kako bi dostigle svoj maksimalni potencijal. Isto tako mi imamo 50% vlasništva Nuklearne elektrane Krško. 50% je vlasnici smo mi. I to koristimo tu dobru, sigurnu energiju još 1983. godine. Ona nama zadovoljava 16% naših ukupnih potreba i zbog čega ne koristiti tu energiju kad je već imamo. Normalno da naše vlasništvo i to pravo izaziva i obaveze, a obaveze su ta da mi moramo i taj radioaktivni otpad negdje smjestiti i nema tu natezanja kako ste rekli sa Slovenijom. Mi sa Slovenijom imamo i međunarodni ugovor i društveni ugovor koji je na snazi od 2003. i prema tim ugovorima 2008. je osnovan Fond za financiranje razgradnje radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva Nuklearne elektrane Krško. I taj fond funkcionira i on dobro stoji. E sad, mi kao, naša obaveza će biti znači sada je, meni se čini da je na stanju od '83. do danas ukupno proizvedeno 2.405 m3 radioaktivnog otpada. I to je, pola od toga je naše do završetka 2043. to će narasti. Pored toga mi imamo i institucionalni radioaktivni otpad čuli smo će isto naresti do neke brojke. I zbog toga se već od '88. godine traži lokacija za centar za zbrinjavanje radioaktivnog otpada. I mi smo sada na dobrome putu da to bude ova preferentna lokacija na Trgovinskoj gori gdje bi mi taj radioaktivni otpad srednje i nisko radioaktivni otpad i zbrinuli trajno. Ne bi zbrinjavali visokoradioaktivni nuklearni otpad jer je Slovenija preuzela obavezu na sebe da će ga ona zbrinuti, međutim mi i dalje moramo financirati i to zbrinjavanje pa makar i u Sloveniji. E sada idemo dalje, zbog čega i kako izgledat će taj centar? On će biti urađen po standardima struke, ali samo da usporedbe radi, Njemačka dan danas nije odredila di će biti konačna, konačno ležište visokoradioaktivnoga istrošenog nuklearnog goriva, a mora ga odrediti do 2031. godine. Trenutno se u Njemačkoj na 30 lokacija smješta srednje i nisko radioaktivni otpad, a na 12 elektrana plus dva odlagališta u Ahausu i dio u Gorlebenu je visoko radioaktivni otpad. Predlaže se da to bude Gorleben kao trajno …/nerazumljivo/… za skladištenje visokoradioaktivnog nuklearnog otpada, ali to nije još utvrđeno. Isto tako samo ova 2 postojeća koja imamu u Njemačkoj Ahre i Morsleben su već dosada uskladištili 600.000 kubika nisko i srednje radioaktivnog otpada a …/nerazumljivo/… bi tribao uskladištiti daljnjih 300.000 m3 radioaktivnog, visoko i srednje radioaktivnog nuklearnog otpada. Znači to je problem koji su Nijemci davno definirali. Bogatstvo energije koju su uživale 2 generacija s tim otpadom će se dalje mučiti 40.000 generacija. Ali s druge strane moramo biti odgovorni, moramo primiti ono što smo mi koristili i zbrinuti na najbolji adekvatan način, a to je u maniru dobrog gospodara.
Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Šimičevića.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo, poštovani kolega kažu ovi Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti, dakle mi možemo govoriti o energiji, ali o nekoj drugoj točci i nekoj drugoj temi, a ovdje sad zbrinjavanje radioaktivnog otpada i sad je pitanje da li ovaj zakon može odgovorit ovom izazovu, a to je da Hrvatska država radioaktivni otpad koji proizvede, niskoradioaktivni opasni otpad, proizvode može i zbrinuti. Dakle, govorimo o zbrinjavanju, a ne o izvorima energije koji su potrebni. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Brkan.
Ma u pravu ste, znači radiološka i nuklearna sigurnost podrazumijeva daleko šire od samoga radioaktivnoga otpada. Međutim to je kad god spomenemo radioaktivni otpad to onako zvuči malo dobro senzacionalno pa možemo o tome svašta govoriti i možemo plašiti narod ajme meni di ćemo mi s time, a nije istina. Tako znači ovo su ozbiljna promišljanja koja su već dugo godina se na ovome radi i konačno dolazimo u jednu fazu di ćemo biti u mogućnosti da komotno preuzmemo obavezu na sebe za smještaj i zbrinjavanje radioaktivnoga otpada i s druge strane ako netko spominje i BiH ili kaže kao nije dobro što je u BiH blizu granice s BiH, pa i BiH ima isto obavezu da zbrine svoj radioaktivni otpad, a zašto ne bi mi zaradili na njemu. Moje razmišljanje.
Poštovana zastupnica Ahmetović.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Brkan, cijenim vašu želju i volju da obranite od prozivke gospodina Tomislava Ćorića pred kolegicom Ankom Mrak Taritaš međutim kolegica Mrak Taritaš može se čuditi zašto nema jasne politike u smislu koje izvore energije podržavamo, pa ni sam gospodin Ćorić s obzirom da vi kažete da je svima već jasno i on to stalno ponavlja kako mi podržavamo isključivo obnovljive izvore energije, vjetro, solarne, rekli ste termo izvore i vodik. Međutim, u 10. mjesecu 2021.g. Hrvatska je potpisala inicijativu za jače okretanje EU nuklearnoj energiji potpisao ju je upravo Tomislav Ćorić. S obzirom da je EU usvojila taksonomiju kojom je rekla da su i plin, ne samo nuklearna energija nego i plin zelena tehnologija, pitamo se i ja i kolegica Mrak-Taritaš hoće li sutra g. Ćorić potpisati da su i plinske, plinski izvori odnosno plin kao energent prihvatljiv i zapravo strateški način promišljanja energetike u Hrvatskoj.
Hvala. Poštovani zastupnik Brkan.
Zahvaljujem se. Ja ne znam za plin i ne znam šta bi ministar Ćorić rekao kad ga pitate da li je plin obnovljivi izvor energije, on to svakako nije. To zbog čega smo, ja ponovo se vraćam na ono, mi imamo što imamo, u budućnosti ćemo radit obnovljive zelene, nazovimo tako izvore energije, međutim trenutno imamo i hidrocentrale i 50% Nuklearne elektrane Krško koje moramo zaštititi i zbrinuti na pravi način kao vlasnici toga. E sad, zbog čega je ministar to potpisao? Logično, mi smo vlasnici isto kao i Slovenija 50% toga. E sad, da li će Slovenija ići dalje, da li će Slovenija raditi treći reaktor to je stvar Slovenije. Ha, ja ne znam, mi u Hrvatskoj sigurno nećemo jer smo, mi u Hrvatskoj sigurno nećemo jer smo se odredili za zelene obnovljive izvore energije, ali budu li nas Slovenci pozvali, ja govorim osobno, zašto se ne bi pridružili ako nas pozovu da radimo s njima treći reaktor.
Poštovana zastupnica Orešković.
Uvaženi zastupniče, ja vam neću postavljat komplicirana pitanja da si olakšamo i vi i ja, nego dajte mi molim vas izričito odgovorite na pitanje tko su proizvođači ili tko će deponirati radioaktivni otpad niske i srednje razine u ovaj centar koji je podružnica fonda o kojem govorimo čitavog dana, dakle srednji i niski otpad u centar deponira tko?
Poštovani zastupnik Brkan.
Zahvaljujem se. Znači centar za zbrinjavanje radioaktivnog otpada je unutarnja ustrojstvena jedinica fonda, a fond se zove Fond za financiranje i razgradnje i zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva Nuklearne elektrane Krško. Znači u centar koji je ustrojstvena jedinica fonda biti će zbrinuti radioaktivni otpad iz Nuklearne elektrane Krško plus imamo i taj komod da možemo u taj centar zbrinuti i naš institucionalni radioaktivni otpad i izvore, istrošene izvore energije kojega smo koristili i koji je sad smješten u institutu za medicinu, medicinskom institutu i u Ruđeru Boškoviću, sve na jedno mjesto možemo staviti i sve riješiti.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče sabora. Kolega, ja vas neću pitat što misli naš ministar gospodarstva Tomislav Ćorić poznat kao tć, to će bit prilike da njega samog pitam što misli i što misli u odnosu na Europsku komisiju, to će bit najbolje da njega pitam, a ne treba imat ni prevoditelja s hrvatskog na hrvatski, ni glasnogovornika, ali vas ću pitat jedno vrlo jednostavno pitanje. Vi ste se referirali na to da mi imamo u dokumentima jedan prostor koji je namijenjen za zbrinjavanje i jasno ste rekli koji je to prostor. Dakle, 1993.g. su krenuli temeljni eliminacijski kriteriji, je vrednovan prostor RH i na kraju su odabrane 4 lokacije, stručnjaci su rekli da postoje 4 preferirane lokacije. Jedna lokacija je bila Trgovinska gora, druga je bila Moslavačka gora, treća je bila Psunj i četvrta je bila Papuk. Pretpostavljam da ste se u pripremu za ovu raspravu interesirali kako to da je sad ostala samo jedna lokacija, a ove tri više nisu.
Hvala. Poštovani zastupnik Brkan.
Normalno da sam se pripremio i više ću o tome reći kada dođe ta točka, kada bude točka o fondu. Normalno da jesam i ja mislim da je bilo razvidno i transparentno znači čitav proces odabira preferentne lokacije od '93., u biti od '88. kad je dat idejni zadatak i kada je ustanovljena metodologija kako će se je tražit, pa sve do konačnog odabira preferentne lokacije Trgovinske gore je bio vrlo transparentan i vrlo demokratski postupak. I dan danas smo znači u toku sa svim ostalim europskim zemljama koji imaju ovu obavezu. Kažem vam, Njemačka još nije našla, a do 2031. će joj isteći obaveza za pronalazak mjesta za trajno odlaganje visokoradioaktivnoga otpada.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Kolega Brkan, evo čuli smo još jednu razinu rasprave i uvijek je netko kriv iako je i ovo dohvatilo ovu vladu, a bilo je već vremena da se netko s time malo i jače uhvati, ali jednostavno vidljivo je evo slušamo jednu kolegicu koja je bila ministrica kad je njih dohvatio bilo kakav projekt ili problem oni bi stavili sve u ladicu i nek prođe vrijeme i doći će netko koji će to rješavat, onda oni sve znaju. Tako i ovo, zašto ste odabrali ovu lokaciju iako je to tema o kojoj ćemo kasnije razgovarati, pa i ako nije ova zašto nije ova, ako ima struje zašto je ima, ako je nema zašto je nema, pa koliko košta, pa zašto je skupa i svaki dan moramo odgovarat na neka pitanja kao da su se tek probudili, jednostavno bez ikakvih politika jasnih. Kada se poduzimaju radnje i kada se želi nešto riješiti i postavljeni su i određeni rokovi, pitanje je hoćemo li ih baš tako uspjet, ali ja se nadam da hoćemo, e onda će biti opet niste ništa napravili i ništa ne znate za razliku od njih koji u oporbi sve znaju, a kad su na vlasti sve stave u ladicu.
Poštovani zastupnik Brkan.
Zahvaljujem se kolega Boriću upravo tako, dobro ste rekli. Znači imamo povijest bolesti, al nikako nema lijeka i nama uvijek dođe da mi budemo ti koji moramo odrezati mrtvo tkivo, kad kažem mi govorim o vladi HDZ-a i upravo tako idemo sa odgovornim pristupom, povlačimo sve dobro iz prošlosti što je napravljeno, što je loše bilo to odbacujemo, ali svjesno i odgovorno idemo dalje u budućnost. Tako će biti i centar za zbrinjavanje radioaktivnog otpada ukoliko sve studije znanstvene pokažu da je preferentna lokacija Trgovska gora zadovoljavajuća za izgradnju takvoga centra.
Zastupnica Mrak-Taritaš je digla povredu Poslovanika, u čem je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče sabora. Povrijeđen je čl. 238., nekako mi se čini da u međusobnoj komunikaciji bi bilo pristojno da kad se već referirate na nekog zastupnika ili zastupnicu, a on se nalazi u ovoj sabornici da kažete imenom i prezimenom tko to je, a ne da imenom i prezimenom ga definirate kad ga nema u sabornici. Dakle, ako te zastupnice ili zastupnika nema u sabornici onda se govori o imenu i prezimenu, a kad se ne kaže onda kaže neka bivše ministrica koja je stavljala u ladice [[Upadica Reiner: Hvala vam lijepa. To je …]] ali ne znam što.
To je naravno bila replika, to nije povreda Poslovnika i dobijate opomenu. Sada će govoriti poštovani zastupnik Ljubomir Kolarek. Izvolite. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Primjerice ja, ako vas baš zanima, izvolite.
Predsjedavatelju ako ste vi ministrica ja vam neću protusloviti.
Kolegice Orešković dat ću vam opomenu naravno jer niste tražili riječ.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Pa slušajući ovu raspravu ponukan sam da rečem nekoliko riječi. Dolazim iz Međimurske županije gdje se negdje kao i kolegica Marić dobro poznaje početkom osamdesetih godina gradila jedna hidro centrala, ne jedna, tri. Konkretno gdje su, jer se uništila priroda, posjeklo se na stotine hektara šume, ali sa jedinim ciljem da se proizvede tada najprihvatljivija energija. Ta je hidrocentrala odnosno Donja dubrava odnosno Čakovec dva. I sada kad mi uzmemo današnju raspravu vidimo, s jedne strane imamo nuklearnu energiju, s druge strane nuklearni otpad i u sredini energiju koja nam život znači. Ona nam je bitna za gospodarstvo i za kvalitetniji život. Puno se priča o obnovljivim izvorima energije, ali svjesni smo i u ovoj raspravi smo čuli koliko tehnologija ide naprijed da obnovljivi izvori energije za pet ili deset godina neće biti dovoljni da pokriju tehnologiju i zamislite da imamo 80% automobila na električnu energiju, odnosno na akumulator. Koliko nam fali energije? Jako, jako puno. I zato smatram da je donošenje ovog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti iznimno bitan i važan, da smo pred donošenjem, odnosno određivanjem lokacije gdje će biti centar za zbrinjavanje. I ja se nadam i vjerujem da će jedinica lokalne samouprave biti obeštećena zbog izgradnje centra kao što su i ostale jedinice lokalne samouprave gdje su odlagališta otpada. Na koncu konca sve općine donjeg Međimurja dobivaju hidro rentu koja je na razini potrošnje električne energije za javnu rasvjetu kroz cijelu godinu. Zato smatram da moramo biti hrabriji, moramo biti mudri i pametni i razboriti. Jer kad se krene u jedan projekat uvijek imate onih koji su za i protiv. I kad je taj projekat dobar, a ja ne sumnjam da ovaj projekat neće biti dobar, onda će svi biti za i svi će ga podržavati. Osobno smatram da mi moramo podebljati nuklearne kapacitete radi stabilnosti gospodarstva i stabilnosti izvora električne energije koja je zelena. Na koncu konca ona je i najjeftinija. I sa jakim pristupom prema obnovljivim izvorima energije gdje ima jako puno novaca, da možemo napraviti i taj iskorak koji nam je bitan i važan. I dobro je da smo ovako otvoreno razgovarali. Mislim da smo svi tu negdje na istom mišljenju. Jedino što su nam dvojbe da li će centar biti napravljen po svim propisima i pravilima, a ja to ne sumnjam. I zato podržavam taj konačni prijedlog i vjerujem da ćemo biti mudri, pametni da ga napravimo, izradimo i budemo odgovorni prema onome što smo potpisali, a potpisali smo sa Republikom Slovenijom sporazum da ćemo zbrinjavati pola otpada koji je i nama na duši bi rekli. Hvala lijepa.
Imamo dvije replike. Poštovana zastupnica Marić prvo.
Hvala lijepa. Poštovani kolega kako se vi i ja kao Međimurci uvijek ponosimo sa svojim krajem, spomenula sam ja u raspravi u ime kluba da dobivamo najveću sunčanu elektranu u državi. To će biti na području Svete Marije 17,6 ha je veličina. Imate li kakvih saznanja hoće li biti još kakvih planova na našim i susjednim područjima glede tog izvora energije. Obzirom da HEP planira ipak povisiti razinu, odnosno proizvodnju ovih obnovljivih izvora energije čak do 50%. Osim toga vi ste gradonačelnik grada Preloga, ima barem koliko sam ja evo pročitala, prošle godine je bio plan da se rade nova ultrazvučna istraživanja za ugljikovodike. Znači, nalazišta eventualno nafte i plina. Pa evo kakva su vam saznanja oko toga, hoće li Prelog i ostalih 10 općina biti u fokusu i tih izvora energije. A što se tiče ovoga što ste rekli prijepori jesu hoćemo li ići na više nuklearne energije ili ćemo ići na više obnovljivih izvora. Hvala.
Poštovani zastupnik Kolarek.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Marić, zahvaljujem na pitanju. Pa nije tajna da na području grada Preloga postoje geotermalni izvor energije i mi, upravo sam razgovarao sa državnim tajnikom čekamo raspis natječaja za obnovljive izvore, za geotermalne izvore energije. I mislim da će biti veće proizvodnje električne energije na području našeg grada i naravno, tu ide onda ide i toplinska energija, što je jako bitno i važno. Vjerujem da će se prostorno-plansko urediti i sve ono što je vezano na projekat koji ste vi rekli, a naravno da ima interesa i za više projekata, manjih projekata. Projekat obnovljivih izvora energije sunčeve, [[Upadica: Hvala lijepa.]] [[Govornik se ne razumije.]] ne isplati se ispod 10 hektara.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Sabljar-Dračevac. Poštovane [[Upadica: Zahvaljujem potpredsjedniče.]] gđe. Kolegice, možemo ako treba časkati vani? Može? Hvala.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi kolega, rekli ste da će nam ovim Zakonom gdje je propisano osnivanje centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada donijeti nekakvu dodatnu količinu energije. Moram priznati da ne razumijem kako ćemo dobiti taj benefit, a vezano uz ovu polemiku koja se razvila u sabornici o vrstama energije koje bismo trebali eksploatirati u RH, mi svakako ne smijemo zaboraviti da broj sunčanih sati i kvaliteta snage sunca u RH, odnosno u Dalmaciji nije takva kao što je u Njemačkoj da bi se onako nešto desilo. Čista energija je čista energija i prvo trebamo iskoristiti sve te resurse. Hvala.
Poštovani zastupnik Kolarek.
Hvala lijepa. Pa prvo moram reći jednu stvar, da se klima jako promijenila i vjerujte da i kod nas na sjeveru imate puno više sunčanih dana nego je to bilo pred 10, 15 ili 20 godina. Što se tiče ovog prvog pitanja, zašto sam ja to rekao? Ako smo, ako jedna Njemačka još uvijek nije odredila lokaciju odnosno centar za zbrinjavanje nuklearnog otpada, a mi ga odredimo i napravimo, pa zašto mi ne bi, ja sam rekao da osobno smatram da moramo ići prema nuklearnoj energiji, ući u daljnji posao sa R. Slovenijom pa sudjelovati u izgradnju, ne znam, 5. ili 6. bloka nuklearne elektrane. Zašto ne? Onda imamo i kapacitete zbrinjavanja koje mi moramo preuzeti. Na to sam mislio. Hvala vam.
Hvala. Sad je završno u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Hrvoje Šimić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Pa evo, dolazimo do samog kraja današnje rasprave vezano uz ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti. Još jednog od zakona koji predstavlja usklađivanje regulative, zakonske regulative RH sa zakonskim regulativama EU. Ovim Zakonom o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti određuju se mjere radiološke i nuklearne sigurnosti, mjere nuklearnog osiguranja, evidentiranja i nadzora nuklearnog materijala te druge mjere neširenja nuklearnog oružja pri obavljanju djelatnosti s izvorima ionizirajućeg zračenja nuklearne djelatnosti te djelatnosti zbrinjavanja radioaktivnog otpada iz iskorištenih izvora, a sve u svrhu omogućavanja primjerene zaštite pojedinaca, društva i okoliša od štetnih posljedica ionizirajućeg zračenja i omogućavanja sigurnog obavljanja djelatnosti s izvorima ionizirajućeg zračenja nuklearnih djelatnosti, djelatnosti zbrinjavanja radioaktivnog otpada iz iskorištenih izvora te nuklearnog osiguranja izvora ionizirajućeg zračenja i nuklearnih postrojenja. Ovim Zakonom je propisano osnivanje centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada kao ustrojstvene jedinice Fonda za financiranje razgradnje i zbrinjavanja radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva Nuklearne elektrane Krško te je istim propisano i financiranje zbrinjavanja radioaktivnog otpada iskorištenih izvora i istrošenog nuklearnog goriva. Sukladno Trećoj reviziji Programa razgradnje NE Krško i Programa zbrinjavanja radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva iz NE Krško, predvidivo je otvaranje objekta za suho skladištenje istrošenog nuklearnog goriva na lokaciji NE Krško, a taj objekt bi trebao funkcionirati još najmanje 60 godina nakon završetka nuklearne, nakon završetka rada NE Krško. U međuvremenu bitno je napomenit da se istrošeno nuklearno gorivo iz NE Krško i dalje skladišti na lokaciji elektrane te da novoosnovani centar neće imati obavezu zbrinjavanja istrošenog nuklearnog goriva kao radioaktivnog otpada koji predstavlja ipak i visoki stupanj radioaktivnosti. U drugom dijelu ovog Zakona o kojem danas raspravljamo, on se zapravo odnosi na nuklearno osiguranje. Ovim Zakonom propisuje se da se Plan nuklearnog osiguranja donosi na temelju dokumenta Prijetnja predviđena projektnom osnovom, a koji se donosi na temelju procijene prijetnje. Također je predviđeno da je Plan nuklearnog osiguranja povjerljivi dokument i da sadrži i Plan kibernetičke sigurnosti. S obzirom da je Zakonom propisano da se provedba nuklearnog osiguranja odnosi na sve izvore ionizirajućeg zračenja, predlaže se ovim Zakonom isto izmijeniti u smislu da se nuklearno osiguranje između ostalog, odnosi samo na radioaktivne izvore i nuklearni materijal. Na taj način se isključuju električni uređaji koji proizvodi ionizirajuće zračenje, a koji također, spadaju u izvore ionizirajućeg zračenja. Za razliku od nuklearnih postrojenja, tzv. ili kibernetička sigurnost, gama-noža, uređaja sa zatvorenim radioaktivnim izvorima koji se koristi za radioterapiju na Klinici za neurokirurgiju KBC-a Zagreb, postignuta je informatičkim odvajanjem uređaja i njegove upravljačke konzole od ostatka informatičke mreže KBC-a Zagreb. Također, u slučaju uređaja za panoramsko ozračivanje namirnica, zatvorenim radioaktivnim izvorom Kobalt-60, taj uređaj nije niti spojen na internu niti na vanjsku mrežu, odnosno Internet, što znači da ne postoji mogućnost hakerskih napada, a to znači da se na njega ne bi trebale primjenjivati mjere kibernetičke sigurnosti. Treća skupina zatvorenih radioaktivnih izvora na koje se kibernetička sigurnost također ne odnosi, su zatvoreni radioaktivni izvori koji se koriste u industrijskoj radiografiji pri radu na bušotinama gdje se upravljanje uređajem u kojem je zatvoren radioaktivni izvor provodi upravljačkim uređajem bez uporabe računala odnosno sustava i mreže. Za ovaj zakon bitno je napomenuti da ne zahtjeva dodatna sredstva u državnom u proračunu RH. Rasprava je provedena na plenarnoj sjednici krajem listopada 2021. godine. Što se tiče same rasprave niti klubovi zastupnika niti pojedinačno saborski zastupnici nisu iznijeli primjedbe i prijedloge na pojedine zakonske odredbe i evo na samom kraju Klub zastupnika HDZ-a podržati će ovaj konačni prijedlog zakona. Hvala.
Hvala vam lijepo, time zaključujem raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Prije prelaska na slijedeću točku sada ćemo napraviti jednu stanku iz tehničkih razloga, informatička služba me molila da napravimo jednu stanku, pa ovaj pa ćemo onda se vidjeti u 15 i 45. STANKA U 15,37 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,46 SATI]] : Poštovane kolegice i kolege evo stanka nam je istekla, pa ćemo nastaviti sa radom slijedeća točka je: Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Fondu za financiranje razgradnje i zbrinjavanja radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva Nuklearne elektrane Krško, drugo čitanje, P.Z.E. broj 178 Predlagatelj je Vlada RH temeljem Članka 85. Ustava RH i Članka 172. u svezi s Člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva i održivog razvoja Ivo Milatić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] uvažene saborske zastupnice i zastupnici pred vama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Fondu za financiranje razgradnje i zbrinjavanja radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva Nuklearne elektrane Krško. Sukladno međudržavnom ugovoru između Vlade RH i Vlade Republike Slovenije o uređenju statusnih i drugih pravnih odnosa u vezi ulaganja, korištenja i razgradnje Nuklearne elektrane Krško RH dužna je zbrinuti svoju polovicu nisko i srednje radioaktivnog otpada nastalog za vrijeme rada elektrane, ali i tijekom njezine buduće razgradnje. Kako bi se osigurala sredstva za navedene aktivnosti 2003. godine izrađen program razgradnje Nuklearne elektrane Krško i zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog goriva koji je usvojen 2004. godine. Tim je programom jasno određeno na koji način će se napraviti razgradnja elektrane te količine radioaktivnog otpada koji treba zbrinuti, a međudržavnim ugovorom su predviđeni i periodične revizije programa. Također, programom je definirana i cijena razgradnje i zbrinjavanja koja je u obvezi vlasnika tj. tvrtke GEN iz RH, Slovenije i Hrvatske elektroprivrede iz RH. U skladu s tim uredbom Vlade RH iz 2006. godine određeno je kako HEP svake godine treba uplatiti sredstva za ove namjene. Od tada HEP svake godine uredno uplaćuje sredstva na račun fonda namijenjena provedbi programa. Zbog toga je 2007. godine osnovan Fond za financiranje razgradnje i zbrinjavanja radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva Nuklearne elektrane Krško, a njegov ustroj reguliran je ovim zakonom donesenim također 2007. godine. Program razgradnje Nuklearne elektrane Krško i zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog goriva je sukladno međudržavnom ugovoru revidiran te je nova verzija programa usvojena u veljači 2020. u ovom cijenjenom domu. U njoj smo se obvezali preuzeti i zbrinuti svoju polovicu nisko i srednje radioaktivnog otpada iz Nuklearne elektrane Krško. Također nužno je početi zbrinjavati radioaktivni otpad i iskorištene izvore ionizirajućeg zračenja nastalih na prostoru RH. Ovaj radioaktivni otpad i iskorišteni izvori trenutno se nalaze u dvije lokacije u Zagrebu u internim skladištima Instituta Ruđer Bošković i Institutu za medicinska istraživanja i medicinu rada koja su zapečaćena. Osim toga iskorišteni izvori se čuvaju i na brojnim lokacijama korisnika, a najbolji primjer su bolnice diljem RH. Zbog toga je potrebno osnovati i centar za zbrinjavanje radioaktivnog otpada koji će preuzeti ispunjavanje navedene obveze. S obzirom na navedeno, a kako je do donošenja Zakona o fondu prošlo, od donošenja Zakona o fondu prošlo značajno vremensko razdoblje odredbe Zakona o fondu nisu usklađene sa zakonskim, podzakonskim i provedbenim propisima iz područja radiološke i nuklearne sigurnosti koji su doneseni ili izmijenjeni u međuvremenu navedeno izravno utječe na djelatnosti, ovlasti i oblasti fonda. Stoga se ovim prijedlogom zakona namjerava urediti nekoliko pitanja. Prvo je od njih opseg odgovornosti fonda i poslovi fonda u koje spada i osnivanje centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada. Također zakonom se uređuje i opseg jamstva RH za rad fonda kao i koje državno tijelo ostvaruje osnivačka prava u odnosu na fond te kojem tijelu fond odgovara za svoj rad. Konačni prijedlog zakona se predlaže paralelno s Prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti koji je maloprije raspravljen što je posebno važno jer se s njime predlaže usklađenje s odrednicima iz Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti koji se odnose na ustrojavanje centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada te se iz Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti preuzima obveza donošenja uredaba kojima se uređuju naknade zbrinjavanja radioaktivnog otpada iskorištenih izvora i naknade lokalnoj zajednici. Također zakon se usklađuje s odlukom o donošenju Nacionalnog programa provedbe strategije zbrinjavanja radioaktivno otpada iskorištenih izvora i istrošenog nuklearnog goriva. Dakle, kako je već istaknuto u ovom cijenjenom domu Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Fondu za financiranje razgradnje i zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva Nuklearne elektrane Krško uredit će se sva pitanja vezan uz ustrojstvo i funkcioniranje centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada koji je važan investiciji projekt, a kojim se ispunjavanju obveze, ispunjavaju obveze preuzete međudržavnim ugovorom te je za njegovu provedbu nužno definirati sve sudionike, njihove obveze i prava kao i odgovornosti i djelokrug, djelokrug poslova. Zaključno, zbrinjavanje radioaktivnog otpada iskorištenih izvora i istrošenog nuklearnog goriva od strateškog je interesa za RH te se zakonom jasno i preuzima i europska legislativa vezano uz navedeno što je i potvrđeno donošenjem strategije i nacionalnog programa provedbe strategije. Između 2 čitanja nije bilo nikakvih značajnih promjena osim sitnih nomotehničkih korekcija. Hvala na pažnji.
Hvala, imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Dretara.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući. Poštovani gospodine Milatić, evo bit ću kratak vidimo ovdje dakle fond obavlja poslove prikupljanja, očuvanja ali i povećanja vrijednosti sredstava itd., itd., u Članku 3. navodi se da će se ovdje obavljati poslovi u vezi zbrinjavanja radioaktivnog otpada itd., itd., te radioaktivnog otpada koji nije nastao na teritoriju RH. Postoji li neki plan budući da pretpostavljam da će eventualno odlagalište biti u nekim ozbiljnijim proporcijama da na neki način monetariziramo ta ulaganja pa da ponudimo usluge smještaja takve vrste radioaktivnog otpada i nekim drugim zemljama i tu naravno ostvarimo i određenu financijsku korist.
Poštovani zastupnik, poštovani državni tajnik, izvolite.
Hvala, ovaj jasno je potrebno zakonom predvidjeti i takvu mogućnost za slučaj da bi bilo takvog interesa jer ova lokacija na kojoj se, potencijalna lokacija na kojoj bi se trebao izgraditi naš centar je jedna idealna lokacija za to. Ona ima 54 hektara ovaj bivši vojni neperspektivni objekt tako da jasno sada bi se u prvoj fazi gradilo isključivo ono što je RH potrebno, ali kada bi se s vremenom dogodilo da ovaj druge zemlje iskažu nekakav interes i ako bi se to zaključilo da je naš interes onda bi se jasno pristupilo sklapanju međudržavnog ugovora koji bi trebao doći u ovaj cijenjeni dom i tek nakon toga bi se eventualno moglo ovaj pristupiti takvoj vrsti djelatnosti.
Poštovana zastupnica Ahmetović.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, kada smo razgovarali o o prvom prijedlogu ovog, izmjena i dopuna ovog zakona prije 3 mjeseca postavila sam pitanje u kojoj fazi je postupak javne nabave za izradu studije utjecaja na okoliš izgradnje centra. Tada ste rekli da je to u posljednjoj fazi odnosno u žalbenom tijeku, da je zapravo u tijeku postupak žalbe. Mene zanima sada u kojoj je danas fazi ta javna nabave, je li odabran izvođač odnosno izrađivač te studije utjecaja na okoliš i tko je izabran? Hvala lijepa.
Poštovani državni tajnik.
Koliko, hvala na pitanju, koliko je meni poznato ovaj to je doslovno u zadnjoj fazi obzirom da je bio u pitanju Upravni sud, pa nije samo bio DKOM neko je bio i DKOM i Upravni sud. Mislim da je sad to pitanje tjedna da će to vjerojatno u ovom mjesecu sve biti gotovo i jasno mi ćemo postupiti po pravorijeku suda i ovaj rečeno nam je da ćemo dobiti taj dispozitiv vrlo brzo i čim dobijemo ga mi ćemo jasno ugovoriti po onome kako je sud odredio. Imamo ta 2 ajmo reći žalitelja su oba 2 dovoljno kompetentna i kvalificirana za to, a evo neka taj žalbeni postupak završi i onaj tko bude jasno on će biti odabran.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče zanima me koliko je dosada utrošeno novaca za centar ovaj Čerkezova jel koji se planira i koliko će se još potrošiti? Prema podacima do kojih sam ja došla za analizu nultog radiološkog stanja 3,87 milijuna kuna odnosi s javnošću 3 milijuna kuna, izrada studije potresne opasnosti 1,8 milijuna kuna tu je vjerojatno i ostala projektna dokumentacija, radiološki monitoring će se vjerojatno provoditi. Koliko će još biti novaca utrošeno dok to ne profunkcionira, a planira se kada 2024. tak nekak su podaci [[Upadica: Da.]] ili kada? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Da, ovaj pretpostavljam da ste to sve skinuli sa naših web stranica gdje ste podatke, jer na web stranicama fonda vam je sve ono što je do sada utrošeno i objavljen je i plan rada za ovu godinu. Tako doslovno do u lipu možete tamo pročitati da ja sad ovdje ne bi nešto krivo rekao. I jasno i redovito se izvješće o radu odnosno i o utrošku sredstava fonda svaku godinu usvaja na Vladi RH. Znači to su javni dokumenti koje možete dobiti i putem Vlade RH il putem fonda. Tako ako želite evo ja ću kolegama u fondu reći da vam dostave kompletno utrošeno do sada i da vam dostave ono što se planira utrošiti.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče moj upit će biti na tragu ova prethodna odnosno ove prethodne dvije replike. Kad ste pripremali ovaj zakon onda tamo u ocijeni potrebnih sredstava za provođenje zakona jasno piše da nisu očekivane bilo kakve aktivnosti centra prije 2023. godine pa nije bilo potrebno osigurati posebna sredstva u proračunu jer tek će tada biti, dakle prije 2023. nisu nikakve aktivnosti. Ono što mene zanima pretpostavljam da je u ministarstvu napravljen nekakav hodogram jer znamo da u tom hodogramu nakon procjene utjecaja na okoliš idu, ide lokacijska dozvola sa svim onim mogućim i žalbama, odnosno tužbama, iza toga ide i građevinska dozvola, dakle to su sve preduvjeti da se krene. Kakav hodogram ministarstvo predviđa i kad je realno za očekivati da zaista tamo se nešto konkretno i desi, odnosno nešto konkretno i napravi? Hvala lijepo.
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam na pitanju. Što se tiče osiguranja sredstava iz državnih proračuna, to će do daljnjega biti da ne trebamo sredstva iz državnog proračuna, Fond je težak 2 milijarde i 680 milijuna kuna, to su sredstva Fonda koja su nastala na temelju milijardu i 900 milijuna kuna uplaćenih od strane HEP-a, ostalo je Fond zaradio u ovim godinama postojanja. Znači to je što se tiče sredstava, znači sredstava ima, a što se tiče hodograma, jasno, hodogram je, sada se rade sve ove studije, radila se jedna velika studija koju je radio Institut Ivo Pilar i koju možete vidjeti na web stranicama ministarstva, Fonda koja je jako interesantna i govorom i svem ostalom, koje je bitno za to. Radile su se ove radiološke, zemljotresne, sada će se raditi ova studija utjecaja na okoliš i jasno da se očekuje da ove iduće 2 godine će biti oko dokumentacije i oko toga da bi se došlo do građevinske dozvole. ... [[Govornik se ne razumije.]]
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, pa evo, da nešto pitam. Čujemo puno rasprava, jedna ide u smjeru da ima oporbenih kluba i zastupnika koji zazivaju izlazak iz NE Krško i naših udjela jer da nam takva energija vjerojatno nije potrebna iako je jeftina jer da imamo ovaj nusproizvod o kojem sad pričamo i problemima skladištenja, a onda je drugo pitanje da nam predočite, vi ste bavili i s građevinom, vjerojatno jedan dio u izvršnoj vlasti, što se to uopće treba napraviti da i naši građani steknu nekakvu sliku što mi to trebamo napraviti jer se nekad, kad se kaže centar, misli da to izgleda kao ne znam, nešto što nikad nismo vidjeli, što nitko nema. Čisto da znamo plastično ono što nam to treba, zbog čega to treba i zbog čega konačno igramo valjda sa pravim kartama, ne igramo više ukrivo i da se nešto treba desiti u sljedeće 2 ili 3 godine, da to više konačno riješimo i to pitanje stavimo sa strane.
Poštovani državni tajnik.
Hvala. Znači radi se o srednje nisko i srednje radioaktivnom otpadu, ustvari radi se o kutama, o elektroničkim instrumentima i svemu onome što služi u, prilikom održavanja elektrane, znači ono što bi u konačnici, kada bismo sada preuzeli ovo '24. ili '5. kad moramo preuzeti prvu tranšu, kada se to pošalje na kondicioniranje u specijalizirane tvornice koje to rade, po, pretpostavljam da će to biti Francuska, ovaj, mi bi donijeli sve zajedno na to odlagalište, znači za sve ovo što je do sada elektrana radila, negdje oko 23 kubika materijala. 23 kubika materijala, znači i jasno da bi to bilo u kockama 1,7 x 1,7 x 1,7 zabetonirano i to bi se složilo, eto, da steknete dojam koliko je toga. To nije neki strašno veliki materijal, ali jednostavno on mora biti napravljen onako kako treba bit.
Poštovana zastupnica Sabljar-Dračevac.
Zahvaljujem se. Zahvaljujem potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, evo i moje pitanje ide na tragu svega ovoga što smo do sad čuli. Ja cijeli dan pokušavam doznati u kojoj smo fazi jer čini mi se da je odluka donesena da će to biti na tom lokalitetu i da će se raditi o skladištu i mene dakle zanima, vi ste rekli da ćete u dvije godine izvući dokumentaciju, a Hrvatska do 2023. mora imati rješenje za skladištenje niskog i srednje radioaktivnog otpada NE Krško. Dali ste mi odgovor da će se taj materijal voziti u Francusku, sad je to 1000 isto, imam tu negdje zapisano, 30 metara kubnih i kažete da će to pretvoriti u koliko metara kubnih kad se komprimira, jesam ja to, koliko metara [[Upadica: Da, tako sam ja dobio podatak od strane ljudi koji se s time bave.]] i koliki će biti trošak s obzirom da se vodi u Francusku? Evo, hvala. Toliko.
Poštovani državni tajnik.
Prvo. Hvala. Prvo, ja samo govorim da će se to trebati kondicionirati u nekoj drugoj zemlji, samo su 2 zemlje koje su nama tu blizu moguće, a to je Slovačka i Francuska. Slovačka je, godinama se razgovaralo s njima, ali izgleda da tu jednostavno neće biti moguće. Francuska definitivno za to ima kapacitete, resurse i sve ostalo i ideja je sljedeća, da bi mi do onog vremena kad trebamo uzesti to uzeli i odnijeli na preradu i na kondicioniranje i to bi onda ostalo tamo godinu, godinu i po' dana i onda bi bilo dovoljno vremena da se napravi odlagalište u Hrvatskoj, a jasno da bi se odlagalište u Hrvatskoj napravilo, treba proći svu proceduru, znači okolišnu, prostorno-plansku, svu proceduru sukladno međunarodno atomskoj agenciji u smislu odnosa sa susjedima i sve ostalo.
Poštovani zastupnik Brkan.
Zahvaljujem se poštovani državni tajniče. Evo, danas smo u prethodnoj točki imali nekoliko puta spominjali temu gdje, šta Hrvatska želi sa svojom energijom, na što se želimo osloniti. Koliko je meni poznato, RH se odlučila za čiste, obnovljive izvore energije, za solare, vjetroelektrane, geotermalne izvore i u njih se trenutno i ulaže. Da li ste ikada u Ministarstvu razmišljali npr. o gradnju nuklearne elektrane na prostoru Hrvatske?
Poštovani državni tajnik.
Hvala. Točno je da smo se opredijelili za sve ovo što se tiče obnovljivih izvora i točno je da smo mi jedna od zemalja koje se potpisala u tražeći od EU komisije da se u taksonomiji energija koje nemaju CO2 otisak uključi i atomska energija. Znači mi smo se tu ovaj pridružili i točno je da se ne razmišlja na području RH o nikakvoj gradnji nekakve nuklearne elektrane, ali se razmišlja, za slučaj da naši partneri u Sloveniji koji uspješno s nama već godinama imaju jednu elektranu odluče se, a već su krenuli u ishođenju određenih dokumenata odluče se za novih 1000 MW. Bilo bi u najmanju ruku neodgovorno od nas da se ne želimo tome pridružiti ako se za to steknu uvjeti jer ti to bilo dodatnih x teravata struje koja bi bila po [[Upadica Reiner: Hvala.]] unaprijed određenoj cijeni i bez CO2.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Jure Brkan. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući, poštovani državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Evo sada imamo konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o fondu za financiranje, razgradnju i zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva nuklearne elektrane Krško. Dosta smo o ovome već raspravili u prethodnoj točki, sad smo baš na stvari. Isto tako smo na prvom čitanju na kojem smo raspravljali u listopadu prošle godine najviše govorili o lokaciji, izgradnji i načinu rada budućeg centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada. Iznesene su tada i brojne primjedbe na postupak određivanja preferentne lokacije na Trgovskoj gori, nedovoljnu komunikaciju sa stanovnicima općine Dvor, te su ste također čuli i drugačiji prijedlozi, prijedlozi drugih rješenja za zbrinjavanje nisko i srednje radioaktivnog otpada. Svima nam je jasno da je ovo izuzetno bitna i osjetljiva tema tim više što smo već ranije kao ozbiljna država preuzeli nekakve obaveze i kao ozbiljna država sada ih moramo i ispuniti. Zbog toga mi je drago da je predlagač u drugom čitanju ovom konačnom prijedlogu zakona dao odgovore na pitanja koja su se postavila u prvom čitanju. Tako smo saznali da je postupak izbora lokacije za odlagalište radioaktivnog otpada počeo još 1988. godine kada su hrvatska i slovenska Vlada osnovale međurepubličku koordinaciju Hrvatske i Slovenije za sva pitanja rada nuklearne elektrane Krško uključujući i područje radioaktivnog otpada i za vođenje poslova zajedničkog projekta izgradnje odlagališta radioaktivnog otpada. Vlada Republike Hrvatske 1988. zadužila zajednicu elektroprivrednih organizacija Hrvatske to je današnji HEP da organizira izradu studije koja će sadržavati prostorno-planerske podloge, rezultate istraživanja i ocjenu podobnosti lokacija za odlagalište nisko i srednje radioaktivnog otpada u Republici Hrvatskoj. Nakon odabrane i odobrene metodologije i kriterija izbora lokacije postupak odabira lokacije proveden je u tri koraka. Tijekom 1993. je predloženo sedam potencijalnih područja Petrova gora, Trgovska gora, Moslavačka gora, Bilogora, Papuk, Krndija, Psunj i Požeška gora. To je ukupno površine bilo od 100 do 600 km kvadratnih. U sljedećem koraku provedeno je višestruko vrednovanje potencijalnih područja primjenom usporednih kriterija, te su odabrane 34 potencijalne lokacije. Smanjena je površina na dva do dvadeset kilometara kvadratnih. U trećem koraku usporednim vrednovanjem potencijalnih lokacija predložene su četiri preferentne lokacije, Trgovska gora, Moslavačka gora, Psunj i Papuk. Tijekom rasprave u Zastupničkom domu Sabora Republike Hrvatske 1997. godine temeljem 13 amandmana grupe zastupnika a koji je Zastupnički dom prihvatio dvije od četiri preferentne lokacije Papuk i Psunj brisane su iz Strategije prostornog uređenja Republike Hrvatske. Tijekom rasprave u Hrvatskom saboru 1999. godine prigodom donošenja prostornog uređenja Republike Hrvatske, temeljem amandmana grupe zastupnika koji je Zastupnički dom prihvatio brisana je i preferentna lokacija Moslavačka gora. Nakon ovoga transparentnog i demokratskoga procesa izabrana je kao preferentna lokacija Trgovska gora. Za potrebe skladištenja radioaktivnog otpada uzeta je u razmatranje lokacija Čerkezovac neperspektivni logistički kompleks Hrvatske vojske smješten 10 do 15 km jugoistočno mikro lokacija Majdan na Trgovskoj gori. Fond 31. ožujka 2020. godine preuzima na upravljanje nekretninu u vlasništvu Republike Hrvatske. I treba također spomenuti da i tijekom provedbe postupka izbora lokacije sudjelovali su i eksperti Međunarodne agencije za atomsku energiju koji su tijekom tri ekspertne misije pozitivno ocijenili metodološki pristup, više kriterijsko vrednovanje i rezultate postupka odabira lokacije. Što se tiče komunikacije sa mještanima općine Dvor koja je jako bitna i nezaobilazna. Vlada nas je u konačnom prijedlogu izvijestila da već od 2015. godine postoji komunikacija sa lokalnom zajednicom. Ta komunikacija se kontinuirano proteže sve do danas, a trenutno je u tijeku uspostava informativnog centra u Dvoru kao središnjeg mjesta za informiranje lokalnog stanovništva o projektu i srodnoj tematici, te da su u svrhu razvoja prostora općine Dvor i povećanje kvalitete života izrađene studije trenutnog stanja sa prijedlozima za poboljšanje. Osobno prošli tjedan vozeći se iz Makarske za Zagreb na radio Banovini slušao sam emisiju upravo o ovome u kojoj fazi su trenutna istraživanja za lokaciju za centar za zbrinjavanje radioaktivnog otpada. U biti pričao je da se utvrđuje trenutno radiološka nula, kako sam shvatio. Znači da se utvrđuje trenutno stanje radioaktivnih zračenja na toj lokaciji. Od prvog čitanja pa do danas suočili smo se sa globalnim poskupljenjem svih energenata, stoga je potrebno spomenuti koju korist Republika Hrvatska ima od nuklearne elektrane Krško. Od početka njenog komercijalnog rada 1. siječnja 1983. godine nuklearna elektrana Krško godišnje pokriva oko 20% potreba Slovenije i 16% potreba Hrvatske za električnom energijom. Energija dobivena radom nuklearne elektrane Krško je pouzdana, predvidiva, njene cijene su povoljne što smanjuje energetsku ovisnost o uvozu. Treba spomenuti i da je nuklearna energija najmanje nisko ugljična energija bez emisija. U svakom proizvodnom procesu, pa i u nuklearnoj elektrani Krško nastaje tehnološki otpad, industrijski i isto tako nisko i srednje aktivni otpad. Godišnje u nuklearnoj elektrani Krško nastaje oko 30 m kubnih nisko i srednje radio aktivnog otpada. Radioaktivni otpad su otpadni materijali, dotrajala oprema u radiološki kontroliranom području koje nakon upotrebe ne možemo dekontaminirati, odnosno uporabom su postali radio aktivni. Primjerice uporabljena zaštitna odijela, prerađeni tekući otpad, filtri, smole. U skladu sa međunarodnim standardima sav nisko i srednje radio aktivan otpad koji je nastao od početka pogona nuklearne elektrane Krško od 1981. godine pohranjen je u privremenom skladištu u elektrani. Ukupni volumen radioaktivnog otpada trenutno iznosi 2405 metara kubnih. Prostorno gledano to bi vam bila jedna hrpa 20 metara sa 20 metara dužine, 20 metara širine i 8 metara visine, 6 metara visine, pardon. A pola od te hrpe je naše, hrvatsko. Također volumen se može smanjiti sortiranjem, koncentriranjem, taljenjem i spaljivanjem. Usluga spaljivanja i taljenja … [[Govornik se ne razumije.]] u inozemstvu, a spaljivanjem se do 20 puta smanjuje volumen otpada. Centar za zbrinjavanje radioaktivnog otpada projektira se sukladno zahtjevima za projektiranje objekata za skladištenje radioaktivnog otpada, utvrđenih i međunarodno verificiranih, a zatim i objedinjenih u smjernicama Međunarodne agencije za atomsku energiju. Za izolaciju radioaktivnog otpada u skladištu od ljudi i okoliša koristi se sustav od više barijera pri čemu svaka od barijera ima neku posebnu ulogu. Za potrebe dugoročnog skladištenja radioaktivnog otpada iz Nuklearne elektrane Krško na lokaciji centra predviđa se jedno skladište, to je izgradnja jedne nove građevine. Bit će to jednostavna i jedno prostorna armirano betonska građevina sa upravljačkim i pomoćnim prostorima građena prema najsuvremenijim standardima s radioaktivnim otpadom iz nuklearne elektrane Krško koji će se skladištiti u centru, će se najprije transportirati u neke od centara za obradu, a radio aktivni otpad u Europi gdje će biti obrađen i kondicioniran u armirano betonske spremnike dva sa dva metra. Takav konačni paket otpada neće sadržavati niti tekućinu, niti plinoviti otpad, te ne postoji opasnost od bilo kakvog ispuštanja u okoliš. Potrebno je također napomenuti da će u centru biti zbrinuti i institucionalni radio aktivni otpad i iskorišteni izvori koji nastaju primjenom radio aktivnih materijala, odnosno izvora ionizirajućeg zračenja u medicini, industriji, znanosti, vojsci. Radioaktivni otpad i iskorišteni izvori trenutno su pohranjeni u sanirani i zatvoreni u internim skladištima u sklopu Instituta za medicinska istraživanja i medicinu rada Instituta Ruđer Bošković ovdje u Zagrebu. Treba napomenuti da će institucionalni radioaktivni otpad iskorišteni otpadi ionizirajućeg zračenja i dalje nastajati, te da nacionalni program predviđa da bi u periodu do 2060. godine nastalo ukupno do 100 metara kubnih takvog otpada. Donošenje ovog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o fondu uskladit će se odredbe Zakona o fondu sa odredbama Zakona o radiološkoj nuklearnoj sigurnosti čije izmjene su u paralelnom postupku, te će se iz navedenog zakona preuzeti obaveza donošenja uredbi kojima se utvrđuju financijske obaveze vezane uz zbrinjavanje radioaktivnog otpada i iskorištenog nuklearnog goriva. Također zakon će se uskladiti sa strategijom i nacionalnim programom kao i ostalim primjenjivim propisima. Zaključno. Zbrinjavanje radioaktivnog otpada iz iskorištenih izvora, istrošenog nuklearnog goriva od strateškog je interesa za Republiku Hrvatsku što je i potvrđeno donošenjem strategije i nacionalnog programa provedbe strategije. Mogu još samo napomenuti, znači kao što smo čuli u raspravi u prethodnoj točci iskorišteno nuklearno gorivo neće se skladištiti u centru za zbrinjavanje radioaktivnog otpada nego će biti uskladišteno u Sloveniji. Međutim, iz fonda će se plaćati i zbrinjavanje toga otpada u Sloveniji. Slijedom navedenog Klub zastupnika HDZ-a podržat će ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj SDSS-a a govorit će poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Klub zastupnika i zastupnica Samostalne demokratske srpske stranke pozdravlja uključivanje direktive Europske komisije odnosno Europske unije kada je posrijedi izmjena ovog zakona. Ali ima i niz pitanja u vezi sa ovim prijedlogom zakona. Čuli smo o izboru, kolega Brkan je govorio o lokacijama koje su bile predložene i o tome kako su i na koji način eliminirane i kako je cijela stvar završila na Trgovskoj gori odnosno Zrinskoj gori. Argumentacija o tome u prilog naravno može biti prihvaćena, ali može biti i osporavana zato što postoji niz dodatnih pitanja koja su povezana sa tom lokacijom. Ono što bih volio u ime Kluba zastupnika Samostalne demokratske srpske stranke da smo u vremenu koje je iza nas do rasprave o konačnom prijedlogu zakona imali bolje stanje u pogledu slike kakav je odnos građana sa područja Sisačko-moslavačke županije, a posebno općine Dvor prema ovom projektu i prema ovom programu i prema zakonskom rješenju a zbog odabira same lokacije. Nema nikakve sumnje da su prvotne burne reakcije sada tiše, ali daleko je to još od toga da su građani spremni na ozbiljan razgovor o tome, jer ozbiljnih rasprava nije ni bilo. Radijske, televizijske emisije i prilozi koji idu o tome ne mogu nadomjestiti ono što je supstancijalno za razgovor. Supstancijalno za razgovor su sljedeće stvari. Teško ćete naći u Europskoj uniji ili u Europi da zemlja ide, odabire mjesto za skladištenje radio aktivnog otpada pa makar i niskog i srednjeg stupnja radio aktivnosti na lokaciji koja je manja od 30 km od susjedne države. Teško. A sam sam se zalagao za to da ta komunikacija bude uspješnija u više navrata i kroz niz godina. Ni taj dio stvari nije dovoljno dobro komuniciran, niti je blizu nekog mogućeg stupnja suglasnosti. Naravno susjedna država Bosna i Hercegovina ne može zaustaviti, ali može otežati, a to nam nije interes. I o tome ne znam da su postojali ozbiljni razgovori. Ako jesu volio bih iz znati. Nije da ne postoji mogućnost za ozbiljne razgovore kad je već stvar dovedena dovde, ali ne znam da li postoje, da li su vođeni ozbiljni razgovori u ozbiljnom smislu te riječi. Treća stvar je regulator, dakle mi smo agenciju ukinuli, formirali smo prije 3 godine nepune državni zavod koji je postao sastavni dio civilne zaštite. Je li to najbolje? Volio bi čuti argumente koji idu tome u prilog. Dakle, rekao sam poboljšanja u zakonu su u redu, ali ovo su pitanja u kojima moj klub, klub kojem pripadam ima razmišljanja kad je posrijedi prihvaćanje zakona. Zašto? Zato što idealno funkcioniranje regulatora i dalje ostavlja pitanje strahova, a ja nisam siguran da mi imamo idealno stanje kad je to posrijedi. Četvrta stvar je monitoring nezavisni. Dakle, kolega Brkan je ovdje navodio što se moglo čuti na jednoj radio stanici lokalnoj, koji je stupanj radijacije na lokalitetu Čerkezovac i okoline, ali bilo bi dobro da imamo nezavisne izvore koji to mjere. To se radi u svakoj zemlji, to povećava kredibilnost i uvjerljivost. Ne onoga dana kad donesemo odluku nego znatno prije nego što donesemo odluku, ne zato što ljudi ne vjeruju službenim podacima nego zato kao što znate kad imamo neki ozbiljniji zdravstveni problem idemo i po drugo mišljenje, ne zato što ne vjerujemo liječniku nego zato što postoje granične situacije. A ovdje je doista neophodno da imamo neku vrstu monitoringa. Dolazimo do još jedne stvari. Mi ćemo imati ako nastavimo ovako, mi ćemo imati odlagalište radioaktivnog otpada na Trgovskoj gori, a nećemo imati općinu. Govorim malo zaoštreno, ali ne govorim daleko od istine jer sam u općini Dvor bio prije 10 dana i vidio sam kako izgleda. Restorana nema, kafić je jedan jedini, zdravstvena usluga je hitna služba i to ljudi što funkcionira vitalno visi o koncu ne paukove niti nego o koncu minimalnih podrški koje primaju od različitih izvora. Što smo mi uradili? Pa nismo ih ni na koji način stimulirali dodatno. Da poljoprivrednici ne strahuju toliko koliko još uvijek strahuju. Da to područje koje je bogato vodom bude lišeno straha o tome da će doći do bilo kakve kontaminacije. Da to područje koje je bogato šumom također bude lišeno bilo koje vrste strahova. Šta hoću reći? Hoću reći ako već nemamo u zakonu što će učiniti fond koji spada u jedan od fondova u RH koji, na koji se, u kojem postoje milijarde novčanih sredstava. Što će učiniti da se to stanje s jedne strane približavanja prema izgradnji odnosno otvaranju odlagališta otpada, a s druge strane nestajanja općine Dvor i njegovih okolnih naselja da se to promijeni. Dakle, to su što se tiče Kluba zastupnika SDSS-a pitanja od kojih je manji dio povezan sa samim prijedlogom zakona i pitanja regulatora i pitanja ovlasti fonda, a ostalo su pitanja, pitanja ministarstva i pitanja fonda u odnosu prema onima s kojima se treba razgovarati da bi se dobilo okolnosti za realne pretpostavke smanjivanja otpora i od, od, davanja odgovora na pitanja. Hvala vam.
U ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govorit će poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajnice sa suradnicama, suradnicima, kolegice i kolege, već sam nekoliko navrata rekla već sama sebi dosadna mislim da bi neusporedivo bilo bolje da su bili objedinjene rasprave ali zaista više neću reći niti riječ o tome. Ja cijelo vrijeme imam osjećaj da govorim jasno. Da govorim vrlo, ne govorim u rukavicama, da jasno artikuliram i stavove i vrlo rado artikuliram i neke stručne stavove ali očito svako čuje ono što hoće čuti. Samo da ponovim u dvije rečenice. U raspravi koja je rasprava bila o zakonu koji je prethodio ovom sam u nekoliko navrata govorila o nuklearnoj energiji i o načinu korištenja nuklearne energije i jasno rekla da stvari koje su bile nezamislive pred 2, 3 ili 4 godine da se uopće netko spominje mogućnost korištenje i daljnje korištenje nuklearne energije su danas promijenjene. Dakle, Europska komisija je rekla da je odnosno uvrstila je prirodni plin i nuklearnu energiju pod određenim uvjetima u ekološki prihvatljive izvore i dalje je rekla što otvara put za velike privatne investicije u takve projekte. Jasno je rekla i nedvojbeno je rekla. I s ove govornice sam onako na volley dala vladajućima da kažem sad je vrijeme da o tome raspravimo, sad je vrijeme da to vidimo i sad je vrijeme da se donesu neke odluke za RH do 2030. do 2050. Nisam rekla golim tijelom se zalažem za nuklearnu energiju, nisam rekla protiv sam, nego sam rekla ajdemo argumente staviti, vidjeti gdje smo i donijeti pametne odluke. Naravno da vladajući kad slušaju samo slušaju i slušaju oporbu koja je uvijek protiv i uvijek treba biti protiv, nije tako. Mi samo želimo da se odluka donese razumna jer imamo i ono što želimo, želimo da Hrvatska ima korak naprijed. Dakle, mi se sad nalazimo u situaciji u kojoj vidimo što se dešava s energijom. Stvari koje su ponavljam još jedanput prije nezamislive sad se drugačije postavljaju i umjesto da bude rasprava i kroz nekakav strateški plan razvoja i plan otpornosti i oporavka da vidimo gdje smo, da vidimo što želimo, da vidimo kojim putem hoćemo ići, da na tom smislu bude čak i konsenzus ako je uopće u ovom saboru moguć konsenzus onda je to to no dobro pročitalo se ono što se htjelo pročitati i zbog toga sam imala potrebu da prevedem još jedanput kroz par rečenice s hrvatskog na hrvatski ono što sam govorila i u ime kluba i u pojedinačnoj raspravi gdje je samo zaključilo da je ova zakon tema rasprave i tema puno šire rasprave od onog što ovaj zakon je i što ovaj zakon čini. Dakle, ajdemo malo reći jasne stvari. Da li proizvodimo nuklearni otpad u Hrvatskoj? Proizvodimo. Da li imamo obveze vezane uz nuklearku Krško? Imamo. Da li se možemo s tim svi složiti da to imamo? Možemo. Što trebamo iza toga raditi? Ne možemo pojesti taj otpad, ne možemo zanemarit, ne možemo čvrsto žmirit ko dijete pa onda ako čvrsto žmirite nema ga, ima ga. I s njim moramo nešto raditi. Imao samo 2 načina. Mi nemamo 122 načina, imamo 2 načina. Jedan način je da kažemo zbrinut će ih netko drugi, zbrinut ćemo negdje drugdje to ćemo plaćat da netko za nas zbrine negdje drugdje. Drugi način da taj otpad zbrinemo sami. Nema 3, 23, 63 ili ne znam bilo kojeg načina. I to su političke odluke, nemojte tu miješati struku doktora struku, nemojte. Politička je odluka da Hrvatska kaže ne, ja imam oblik kifle imam tako vrlo osjetljiv oblik, vrlo sve zajedno, imam usitnjene općine, imam različite interese, mi na svom prostoru nećemo imati centar koji će to raditi, mi ćemo spremni svake godine davati određene novce sve dok će biti netko spreman za Hrvatsku se s tim baviti. I to je politička odluka i odluka koja je ok. Ako kažemo ne mi ćemo ipak na području RH graditi takav centar jer nam taj centar treba, jer to trebamo napraviti, jer to treba sve zajedno odraditi kako treba onda je to drugi par rukava i ajmo vidjeti gdje smo i što ćemo dalje napraviti i raditi. Niti jedan prostorni plan nije klesan u kamenu, uklesan u kamenu i nema majci više to. Svaki, sve odluke, sve odluke koje su donešene su spremne i mogu donositi i donose se kroz različite promjene i mogu biti različite promjene i mogu se tokom vremena promijeniti. Dakle, ja izuzetno dobro pratim sve procese koji su vezani uz procjene utjecaja na okoliš. Prve procjene utjecaja na okoliš koje su na razini uopće Europe i Hrvatske su tamo '87, '88. godine krenule i bile. Kolegice i kolege ja sam '92. godine, '93. počela raditi u ministarstvu u kojem je četvero kolega, slovom i brojkom četvero riječ je bilo o kolegicama se bavile procjenama, bavile se problemom okoliša '90., kraj '92. početak '93. četvero. Danas ne znam koliko je veliko ministarstvo, koje su promjene bile i što je bilo i tog moramo biti svjesni. Ide mi vrijeme pa ću onda probati završiti. Ja se užasno puno puta sjetim svoje 3 godine na fakultetu kad sam prvi put imala kolegij Prostorno planiranje, prvu rečenicu koju je profesor rekao, je rekao prostorno planiranje vam je usko vezano uz politiku. I ja sam tad naravno bila vrlo naivan student i mislila sam šta on priča. Dakle, kako smo došli do ove lokacije? Imali su, struka je rekla 4 jednako vrijedne lokacije koje i dalje treba ispitivati, 4. Ponavljam i pročitat ću ih. Dakle te 4 su bile Trgovska gora, Moslavačka gora, Psuj i Papuk. Kako je ostala samo jedna, amandmanima politike u ovom Saboru? Bila su 2 amandmana '97. i 1 amandman '99. i tad je, iza toga je ostalo samo jedna jedina lokacija. Ja mislim da bi nam bilo puno bolje danas s ovog aspekta da su nam ostale 4 lokacije pa da su se one vrednovale, radile, proučavale strateški, vama bi bilo lakše, dakle sve zajedno bi bilo lakše. Ali, nije struka bila ta koja se odlučila za tu lokaciju, komparativnim stvarima, ona ima prednost. Politika koja je tad imala moć ruku je amandmanima u ovom Saboru, u ovoj dvorani koja je malo drugačije izgledala nego što izgleda danas je donijela tu odluku. Sad je samo ta jedna jedina lokacija. Ajdemo otvoreno i javno, transparentno sa svim argumentima sagledavati tu lokaciju. Ajde se, nek se napravi javna rasprava koja je puno šira. Nek se napravi javna rasprava između različitih stručnjaka, nek se vide .../nerazumljivo/... dakle svaki put radite i onu cost benefit analizu, da vidimo šta nam ta cost benefit analiza donosi. Najgore je kad imate premalo podataka i najgore je kad se na kraju svega što je struka odlučila i rekla, treba raditi to i to, umiješa politika. Politika donosi odluke koja im donosi određene glasove, na bazira ih na onom što je i mi se sad nalazimo tu gdje se nalazimo. I ono što sam, nisam slučajno, namjerno sam pitala državnog tajnika jer sve dok ne bude na određenom načinu politički konsenzus, da je ta lokacija ide dalje, neće biti potrebe ni osigurati sredstva jer neće ići dalje. Da li je to ta lokacija ili nije, ja se ne usudim stvarno reći. Ja bih puno više voljela da su ostale 4 lokacije, da su onda one sa različitih aspekta bile sagledavane. Kolegice i kolege, način na koji se danas odnosimo prema prostoru, način na koji danas radimo procjene utjecaja na okoliš, način na koji danas radimo i strateško promišljanje procjene utjecaja na okoliš se strašno razlikuje od onog što se radilo '93., '95., '97., '99. Sa apsolutno se i drugačije procjenjuje i radi, ali ono što je minimum, da se donese politička odluka, da li ćemo uopće imati centar, da se donese politička odluka kako dalje, a da se onda prepusti struci da struka odlučuje i da to bude transparentno, da bude javno, da bude podleženo kritikama, da se vide svi argumenti koji su za i protiv jer inače i dalje nećemo imati centar, ali odluka je politička da li da ili ne. Hvala.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj socijaldemokrata, govorit će poštovana zastupnica Renata Sabljar-Dračevac. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Evo, mi danas o ovome raspravljamo u dvije odvojene točke, a previše je toga spojeno, previše je toga što smo trebali reći jedni drugima i prije. Dakle ja cijeli dan istražujem neke odgovore, pokušavam doći do njih, da bismo sad čuli od državnog tajnika da znači 1130 m kubnih koje u ovom trenutku imamo u NE Krško ćemo odvesti u Francusku i pretvoriti u nekih, maksimalno 30-ak kubnih metara. I ne samo to, mi imamo dakle situaciju da Hrvatska mora do 2023. imati rješenje za skladištenje nisko i srednje radioaktivnog otpada iz NE Krško i ne možemo više vremenski stići. Ja se cijeli dan pitam u kojoj smo mi fazi. Dakle, zaključak je da mi imamo lokaciju, prije, u 10., u listopadu nismo tako otvoreno pričali da je to sigurno taj i taj lokalitet, nego smo se nekako onako više smo bili fluidni, može i ne mora bit. Svi ovi ostali koje je struka predložila su otpali i ostao nam je dakle samo taj jedan jedini. Definitivno taj centar ne može, a odlučili smo se da ćemo centar graditi, Fond novaca ima, tu nije problem, ali taj centar ne može biti gotov do 2023. Iz odgovora državnog tajnika shvatila sam da se taj period, jer mi ćemo znači do kraja 2023. ganjati samo papire bez da smo započeli gradnju, taj period ćemo mi praktički odvesti svoj nuklearni otpad u Francusku, pretvoriti ga u manje kocke i tek kad budemo imali centar, onda ćemo ga vratiti nazad. Sad mi je nekako vremenski hodogram jasniji i možemo dalje pričati o problemu. Prvi problem o kojem bi ja pričala je lokacija koju smo izabrali. Dakle, to je lokacija u blizini naših susjeda. Kako možemo imati dobrosusjedske odnose kad je njihova naseljenost daleko veća nego naša naseljenost u Dvoru na Uni? I mi gradimo taj centar preblizu, 1 km zaista nije dovoljno. Sigurno da se mora imati u ovaj, u vidu i to da je to jedno trusno područje na kojem možemo imati i nekakve jače potrese i to svakako treba i taj dio imati u vidu. Ja bih sad na ovo nadovezala problem, znači 19.2.2009. osnovan je Sektor za radiološku i nuklearnu sigurnost. Nisam sigurna koliko je dobro da mi nemamo nezavisno tijelo, jedno tijelo kao što je bio Zavod za radiološku i nuklearnu sigurnost, direktno pod ingerencijom vlade. MUP je jedna od ruku Vlade RH i doista nam je potrebno jedno neovisno tijelo. Isto tako, to mogu povezati sa gradnjom ovog centra. Dakle, kad mi krenemo kad dobijemo sve lokacijske dozvole, sve što nam je potrebno od dokumentacije i kad krenemo u izgradnju tko će kontrolirati izgradnju da li će ponovo samo vlada odrediti tko će bez nekakvih neovisnih tijela koji ćemo, gdje ćemo moći vidjeti da li se sve radi u skladu sa projektima i da li je sve dobro napravljeno. Ovo je jedna ozbiljna stvar, ako gradimo centar gradimo ga kako treba i taj nadzor treba provoditi. Zatim, evo u principu ponavljamo konstantno nešto što je više-manje svima jasno, odlučena je lokacija, traže se dozvole ali ponovno kasnimo i kaskamo u svemu. Neke stvari su nedorečene, nedovoljno postoji iskrenosti, a ako ne bude bilo dovoljno iskrenosti sasvim sigurno neće biti ni konsenzusa. Zahvaljujem.
Slijedeći klub zastupnika bit će onaj SDP-a, a govorit će poštovana zastupnica Mirela Ahmetović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, od kuda početi. Dakle, vraćamo se konstantno u svim raspravama dosadašnjih klubova zastupnika na one temelje odnosno one osnove. A osnova bi ja rekla jest komunikacija sa lokalnim stanovništvom, odabir lokacije i udovoljenje ustavnih i zakonskih odredbi RH kada govorimo o prostornom planiranju. Kako se predlagatelj očitovao ne na prijedloge i primjedbe jer utvrđuje da nema odnosno nije bilo prijedloga i primjedbi ne znam kako u onom prvom čitanju, ali je bilo kaže mišljenja pa se je očitovao na ta mišljenja i evo većina očitovanja zauzima očitovanje na mišljenje mene osobno odnosno mene u ime Kluba zastupnika SDP-a gdje poseban prostor pridaje predlagatelj očitovanju po mojim sugestijama odnosno po mojim kritikama komunikacije sa lokalnim stanovništvom pa eto obrazlaže kako je komunikacija davnih dana počela odnosno davnih godina, tu se spominje i '88. godina čak prilikom odabira lokacije, govori se o tome kako tijekom 2020., 2021. godine zbog naravno korona krize nije bilo moguće komunicirati s lokalnim stanovništvom, ali eto oni su to ipak činili putem medija, radija, televizije, tiskanih izdanja, Internet portala. Čuli evo da je netko slušao i emisiju na radiju o velikoj dobrobiti izgradnje centra za zbrinjavanje nuklearnog otpada upravo na ovoj lokaciji o kojoj govorimo. Govori se i o tome da se kontinuirano provodi komunikacija s lokalnim stanovništvom prilikom terenskih istraživanja povezanih s utvrđivanjem prirodne stope radioaktivnosti. Pa evo ja se pitam na koji to način se komunicira s lokalnim stanovništvom i tko to točno komunicira prilikom terenskih istraživanja? A što se tiče ove komunikacije putem medija, putem radija, putem tv emisija, putem Facebook objava jer od nedavno navodno postoje i Facebook objave vezano uz ovu temu i to organizirane, ja ovdje podsjećam sve prisutne, a hrvatsku javnost da su to oblici jednostrane komunikacije vrlo često to su plaćeni oblici komunikacije, plaćeni ih državnog proračuna, a koji naravno idu u prilog upravo onom tko je zamislio projekt ili realizaciju bilo koje aktivnosti onako kako on hoće, a ne onako kako se iznjedrio nekakav konsenzus sa drugom stranom odnosno stanovništvom koje taj projekt prima u svoje naručje. Tako da skratim sve što sam htjela reći, nemojte mi o komunikaciji sa stanovništvom jer sam prekjučer se čula sa načelnikom općine Dvor i pitala ga za mišljenje je li se što promijenilo vezano za komunikaciju sa stanovništvom, je li se promijenilo stajalište općine Dvor i lokalnog stanovništva o ugradnji ovakvog projekta u prostorni plan i lokalni i regionalni ili nije i gospodin načelnik mi je rekao da promjene nema. Jednako tako kad govorimo o medijima imali smo priliku gledati i u medijima prije otprilike mjesec dana, mislim da je točan datum 7.1., gdje se izravno postavlja mikrofon pred stanovnike, stanovnike i pita ih se da li oni što znaju o realizaciji ovog projekta, u kojoj je fazi i kako će država postupati prema njihovoj zajednici nakon realizacije tog projekta i redom svi upitani su rekli da oni nemaju nikakvu službenu informaciju. Naravno pretpostavljam referirajući se prilikom toga na njihovo pravo, ustavno pravo da sami planiraju svoj prostor odnosno upotrebu svog prostora. Kolegica Mrak Taritaš je rekla prije da je odabir lokacije između 4 alternativne lokacije bio politička odluka. Točno tako. Politička odluka. Ne zasnovana na stručnoj analizi, ne zasnovana na stručno izrađenoj dokumentaciji, ne temeljem objektivnih kriterija koje su se eto tu naveli. Raspisalo se o kriterijima, a onda se svo to raspisivanje o kriterijima odabira lokacije jednim potezom briše na način da se kaže amandmanima se u saboru donijela odluka da to bude upravo ta lokacija i onda se troše milijuni, onda se sva zakonska regulativa postavlja tamo naravno gdje se može postaviti, a govorimo ovdje u Hrvatskom saboru budući da je većina kompaktna na način da zapravo i ne trebaju te stručne analize, nije ni potrebno izrađivati studiju utjecaja na okoliš jer je lokacija odabrana. Lokacija je ljudi moji odabrana. Dakle, mi provodimo nabavu za izradu studije utjecaja na okoliš koja bi trebala biti prethodni dokument koji će reći može li se na toj lokaciji realizirati ovaj projekt ili ne, ali prije toga mi govorimo isključivo o toj lokaciji i u zakonskim svim rješenjima i raspravama govorimo isključivo o toj lokaciji. A nuklearni otpad naravno moramo zbrinuti, to je naša obveza. I ja se sad pitam, ako nije odabran ni izvođač odnosno izrađivač studije utjecaja na okoliš, a nakon toga slijedi izrada studije, rasprava o studiji, usvajanje, naravno usvajanje jer ćete imenovati u povjerenstvo koje usvaja tu studiju upravo one ljude koji će dignuti ruku, pročitali studiju ili ne. Govorim iz iskustva. Zatim ishođenje lokacijske dozvole, pa građevinske dozvole, pa objava natječaja za izvođenje radova, za izgradnju centra, pa izgradnja centra i sve ćete vi to učini u roku od 3 godine. Vrlo ambiciozno. A znate zašto ste tako ambiciozno to postavili? Zato što će studija utjecaja na okoliš, izdavanje dokumenata ići ovako. A znate kako će ići? Tako što nitko neće pitati što piše u lokalnom niti u regionalnom prostornom planu nego će neki nadobudni, nadobudni pomoćnik ministra u Ministarstvu graditeljstva potpisati lažnu izjavu da je baš kako i zahtjeva Članka 80. stavak 2. točka 3. Zakona o zaštiti okoliša, da zahtjev nositelja zahvata odnosno zahtjev nositelja zahvata izgradnje tog centra mora sadržavati potvrdu o usklađenosti sa prostornim planom. To će se potpisati od strane državnog tajnika, sve je u skladu sa svim, idemo dalje i koga briga što misli lokalno stanovništvo, koga briga što piše u zakonima RH. Kada smo kod lokalnog stanovništva ono što je notorna činjenica jeste da je 2011. općina Dvor imala 5.570 stanovnika, prema popisu iz 2021. ima 3.044 stanovnika. Dakle, kolegice i kolege u općini Dvor danas ima 46% manje stanovnika nego li je to bilo prije 10 godina. Izgradnjom ovakvog objekta koji neminovno utječe na kvalitetu života ljudi u općini Dvor da ne govorim o okolnim općinama i prekograničnim utjecajima rezultirati će dodatnim odljevom tog stanovništva odnosno naprosto prirodnim odljevom, nitko više neće htjeti živjeti tamo, a posebno zbog toga što ih nitko ne pita kako se kaže za zdravlje. Očekivalo bi se u civiliziranim zemljama da jedna općina koja ima 12 milijuna kuna svojih prihoda, a to je potpomognuto područje i to područje odnosno jedinica lokalne samouprave koja je 548 po razvijenosti, po indeksu razvijenost da takva jedinica lokalne samouprave u kojoj se smješta ovakav objekt ima cijeli proračun na raspolaganju samo iz ovakvog objekta. I zato očekujem od vas koji niste ni spomenuli moj prijedlog da se zakonom ovakvim jedinicama lokalne samouprave kakav je i Omišalj, ali nema takvu sreću općina Dvor da je strateški dobro smješten pa ajde barem od turizma i od ostalih aktivnosti možemo živjeti, da se zakonski uredi da ta općina dobije zaista pravičnu naknadu, dugoročnu naknadu da ni jedna Vlada RH u budućnosti niti sadašnjosti ne može tu odluku koju će uredbom o naknadi urediti promijeniti [[Upadica: Hvala.]] kako joj se bude htjelo.
Slijedeći klub zastupnika bit će onaj zeleno-lijevog bloka, a govorit će poštovana zastupnica Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Kolegice i kolege, mi smo već u prvom čitanju dakle iznijeli neke naše stavove koji se tiču budućnosti Hrvatske u području nuklearne energije kao zeleno lijeva stranka naravno smatramo da se treba okrenuti drugim alternativnim izvorima, obnovljivim izvorima energije, da Hrvatska nije iskoristila pa rekla bi gotovo ništa od svojih potencijala u obnovljivcima, a tu uključujem i hidropotencijale koji su također još uvijek neiskorišteni. Prošli puta smo u sklopu ove rasprave istaknuli jednu jako bitnu stvar koja nije samo pitanje vrijednosti političkog, političke orijentacije nego je pitanje zapravo financijske isplativosti takvog ulaganja, a to je ja sam tu postavila pitanje i zapravo kolega iz ministarstva se je složio, a to je da je činjenica da kada ukomponirate sve troškove izgradnje nuklearke sa troškovima dekomisije da vam zapravo cijena megavata posebno za 10 ili 15 godina kada se planira da će biti izgrađeno eventualno novo krilo će biti vjerojatno skuplja od usporedivog megavata iz obnovljivaca. I on se složio da je to vrlo, vrlo lako moguće i zato je pitanje ne samo orijentacije, pitanje sigurnosti nego i financijske isplativosti takvih ulaganja jer kažem kada promatramo ulaganja i investicije u nuklearnu energiju tada se moraju uzeti u obzir svi troškovi uključujući i troškove dekomisije. Međutim ono što nas također, u međuvremenu brine, dakle sa postojećim stanjem dakle i pitanjem zbrinjavanja radioaktivnog otpada jest obaveza RH da joj je pravni i institucionalni sustav zbrinjavanja usklađen sa direktivom o istrošenom gorivu i radioaktivnom otpadu. To znamo da nije i zato i radimo ove neke izmjene jer je EU komisija uputila službenu opomenu 2020. g. u 10. mj. i isto tako, u 2021. u srpnju smo dobili i tzv. obrazloženje mišljenje od njih. Ono što je i bit institucionalnog sustava o koji ta direktiva traži, propisuje je postojanje i funkcioniranje nadležnog regulatornog tijela, dakle nadležnog regulatornog tijela kao stručne i nezavisne institucije koja nadzire aktivnosti i donosi politike i programe za nositelje odobrenja definiranih kao pravne ili fizičke osobe koje su u cijelosti odgovorne za te djelatnosti. Danas smo na odboru o tome raspravljali. Koje je to stručno i nezavisno tijelo? Dakle, tko će to biti? Odgovor koji smo dobili je da je to Ministarstvo unutarnjih poslova. Dakle, ono što mi nudimo kao instituciju koja provodi stručan i neovisan nadzor je Ministarstvo unutarnjih poslova. Dakle mi u zeleno-lijevom bloku iz tog razloga ne možemo dakle ovo podržati jer smatramo da Ministarstvo unutarnjih poslova ne treba i ne može biti to tijelo, mi smo do 2019. g. imali zavod koji je to radio kao neovisna institucija, ali ovo u ovom trenutku to sigurno nije. Dakle, smatramo da je RH dakle u ozbiljnom kršenju direktive i to sve od ukidanja tog Državnog zavoda za radiološku i nuklearnu sigurnost, a koji jest bio institucija koja se poklapala sa definicijom nadležnog regulatornog tijela. Dakle, ono što se sada događa je da će se u jednoj instituciji objedini funkcije nadzora i struke i to institucije za koju nikako ne možemo reći da je neovisna i stručna jer se radi o dijelu Vlade, Ministarstvo unutarnjih poslova je ministarstvo i na čelu je njega je ministar unutarnjih poslova, dakle niti stručno niti neovisno tijelo. Ja ću citirati dakle da i sama direktiva u čl. 6 st. 2 kaže da svaka država članica osigurava da je nadležno regulatorno tijelo funkcionalno odvojeno od svakog drugog tijela ili organizacije koje se bavi promidžbom ili iskorištavanjem nuklearne energije ili radioaktivnog materijala, uključujući proizvodnju električne energije ili primjene radio-izotopa ili gospodarenje istrošenim gorivom i radioaktivnim otpadom kako bi se osigurala neovisnost od svakog neprimjerenog utjecaja na njegovu regulatornu funkciju. Evo, ja vas sad sve, kolege i kolegice pitam, smatrate li da je Ministarstvo unutarnjih poslova to i takvo tijelo? Međutim želim reći još nešto u vezi cijelog ovog poduhvata. Dakle, i poduhvata koji se tiče skladištenja odnosno zbrinjavanja radioaktivnog otpada u Hrvatskoj, ali isto tako, poduhvata koji se tiče produljenja i eventualne nadogradnje NE Krško. Dakle prvo što se tiče zbrinjavanja. Imamo područje koje je zahvaćeno potresom, imamo područje koje predstavlja državnu granicu, odnosno imamo područje koje predstavlja granicu EU. Dakle ne međudržavnu granicu dvije zemlje članice EU, nego državnu granicu EU. I bez ikakvog dakle kritičkog odmaka ili mogućnosti da se ponovno preispita ta lokacija nakon što je Baniju pogodio, su pogodili razorni potresi, nakon što se još uvijek tamo trese, da se razumijemo, dakle, je l', nije stalo i nakon što znamo sve izazove razvojne tog područja, mi dakle odnosno ova Vlada ne odustaje od te lokacije. Ja to, evo, zaista ne mogu razumjeti da se nisu barem ono, dalo vrijeme da se ispitaju eventualne promijenjene okolnosti i moguće druge lokacije jer su i neke druge lokacije bile u igri. Međutim najvažnija stvar, evo, meni je ovako, da li mi zaista kao građani RH možemo vjerovati da će i zbrinjavanje tog otpada i izgradnje infrastrukture za zbrinjavanje, kao i intervencije u ulaganja nova u nuklearnu elektranu, ponovit ću, nuklearnu elektranu, od strane ove Vlade biti napravljeni u skladu sa svim sigurnosnim standardima i na način koji neće ugrožavati sigurnost građana jer naime, radi se o Vladi koja ne može provesti natječaj za crtače kovanica. Znači nemremo, nismo sposobni provesti natječaj uspješni da bi nacrtali kak će izgledat kovanica eura. Vidjeli smo, ne možemo niti upravljati državnim nekretninama, ajde okej, nekretninama, ali barem stanovima bez da imamo svaki tjedan jednu aferu, evo barem portfeljem stanova. Znači najjednostavniji procesi u ovoj državi generiraju aferu za aferom svaki tjedan, a nama se govori kako ćemo mi investirati i novo krilo nuklearke. I da nisam inače skeptik prema nuklearnoj energiji, nemojte se ljutit, postala bi jer me je strah, jer ak će se to radit kak se inače sve radi u organizaciji ove Vlade, mene je ozbiljno strah i najrađe bi otišla minimalno 1000 km u nekom drugom smjeru očekujući katastrofu jer ja, ja nisam ovdje dobila nikakve garancije niti čula nikakve garancije da će i posao zbrinjavanja i eventualnog produljenja rada NE Krško se zaista raditi po jednom drugačijem modelu od onog modela kojeg imamo 30 godina u ovoj državi, a to je 10% si malo uzme izvođač radova, 10% se da pajdi, pa malo materijala ovdje, pa malo manje materijala ondje. Ja evo, nisam sigurna da se to tako ne bi radilo i sa ovako ozbiljnom stvari i iz tog razloga, iz tog razloga, zapravo bilo kakve daljnje investicije i ne samo iz tog, nego naravno iz naše političke orijentacije, i zaista ne da samo nećemo podržati nego bi nas bilo i strah podržati. Hvala.
Idemo na pojedinačnu raspravu i prvi će govorit poštovani zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, evo i ja želim nešto reći o ovoj temi i o našem Fondu za financiranje razgradnje i zbrinjavanja radioaktivnog otpada jer čuli smo neki bi najrađe zatvorili oči i rekli da ne postoji nuklearka Krško i da mi nemamo nikakve obveze i pobjeći negdje tisuću i pol kilometara da budeš siguran, barem sam ja to tako razumio, a ako date to ekipi Tomašević Hajdaš onda 100% u pogodi točno bit će sve kako treba, tako sam ja to razumio. Tako da na to teško nešto i odgovorit i dodat. Znači ne valja ništa, ne postoji problem, ne znate ga riješiti. To je neki sukus ove rasprave ali očito raspravljali smo na odborima pa nema potrebe da se ja i kolegica nešto oko toga previše svadimo. Ja o ovoj priči baš ne mogu reći da znam previše. Gledam to kao običan građanin neovisno o tome što se bavimo s politikom i što imamo priliku nešto reći. Nedavno sam gledao jedan dokumentarac upravo na ovu temu, vidio sam i cijeli taj prostor gdje se to nešto planira, pa onda to uspoređujem sa ovime što smo danas ovdje imali prilike i čuti. Vjerojatno može to i svaki građanin koji gleda ovu raspravu. Zato sam i pitao u replici nešto što me interesira jer čim je nešto radioaktivno bježi od toga i ne treba se tu previše s time baviti. Kako izgleda hrvatska politika po tom pitanju? Prošlo je vlada i vlada. Čuli smo da struka nije određivala nego su političari hodali po terenu i vjerojatno su obišli sve ove gore i rekli amandmanom to je ta. Ja sam to tako razumio. Ja mislim da je ipak podloga bila i nešto od struke bez obzira što su konačno, a svaka odluka donesena u saboru je politička odluka, ako je donesena u saboru i amandmanom je riješena onda je politička odluka i struka je bila vjerojatno i podloga. Tako da i to raščistimo da ne ispadne da su zaista političari nekim svojim nagovaranjima rekli evo to bez ikakvih ispitivanja, bez ikakvih obilazaka mi smo utvrdili to je tamo. Što sam primijetio i iz onoga što je govorio kolega Pupovac i ono što su govorili ti građani u toj emisiji nezadovoljni su jer očito ne postoji dovoljno dobra komunikacija između očito onih koji imaju određene zadatke, lokalnog stanovništva koje ima svoje strahove kao i po bilo kojem drugom problemu koje imamo i po problemu da zbrinjavamo samo miješani komunalni otpad u nekom centru već nastane problem, a kamoli da govorimo o nečemu što je radioaktivno. Nitko ne želi ni taj miješani komunalni otpad u nikakvom svom dvorištu, ali postoji obveza i mi moramo imati snage donositi odluke. Nažalost proteklo vrijeme pokazalo je da nemamo dovoljno snaga da donosimo odluke u vladama zato me čude ovi koji su sjedili i stavili sve u ladicu da danas imaju mnoga rješenja. Čuli smo ovo ne valja, ali niste čuli e mi smo za tu i tu drugu neku lokaciju. Nema prijedloga, nema. Samo ne valja. E sad, kad bih pitali dajte nam recite nikad vam neće reći koja je to lokacija jer se bavimo s politikom. Znači onda više struke nema jer smo političari. E sad, a postoji problem, postoji fond, postoje i novci, 2,5 milijarde nije mali novac, ulažu se u obveznice, ulažu se u dionice, povećavaju svoju vrijednost i to nemalo u ovih koliko 15, 18 godina taj iznos je pozamašan. Da li postoji financijsko sredstvo koje može riješiti neke strahove i riješiti neke dvojbe? Pa vjerojatno postoji. Na ovoj je vladi da i taj problem riješi. Na koji način? To su ljudi ovlašteni da to rada i u ministarstvu i u fondu i vjerojatno imaju određene zadatke da bi se to dogodilo moramo i riješiti. Ali ako postoji stalno dvojba oko lokacije kome ćemo riješiti jel tako, ako nećemo tu kako je rečeno jer da to nije tu, a gdje onda? Znači da li priznajemo da je to to onda pa idemo rješavat to sa našim građanima u toj općini koja očito ima svojih problema u funkcioniranju kao i mnoge druge na tim prostorima očito imaju. Znači ono što je bilo vidljivo iz tih izjava građana da razumiju problem, ali da ne razumiju možda šumove u komunikaciji ili nedovoljnu komunikaciju, ali da i imaju određene potrebe. O kakvoj razini problema se radi govori vjerojatnost možda i vrijednost tog objekta koji će dostići vjerojatno stotine miliona EUR-a u izgradnji, a onda i samo zbrinjavanje koje će vrijediti možda i više od onoga s čime danas raspolaže sami fond. To nisu priče ukrcam nešto na kamion, nešto odvezem, iskrcam i to je tamo. Znači poprilično osjetljiva tema i možda je dobro da bi trebali birati kako govorimo o toj temi, a ne ništa ne valja, sve ste krivo napravili [[Upadica: Hvala.]] i ne valja na kraju ni to što se napravilo.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Perić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Borić, dobro je da ste spomenuli i analogiju između komunalnog otpada i zbrinjavanja ovog otpada jer nitko ne želi u svom dvorištu ništa. Međutim, standardi medicinski na kraju energetski zahtijevaju da imamo određene alternative, a na kraju krajeva EU je priznala i nuklearnu energiju kao jednu od vrsta i mogućnosti zelene energije. Prema tome moramo birati onda na koji način zadovoljiti svoje energetske potrebe i kako u krajnjoj liniji zbrinuti taj otpad. Prema tome, nije to jednoznačno ako želimo imati određene standarde pa i medicinske u istraživanju i u praćenju i u metodologiji dijagnostike onda iza toga postoji i određene posljedice.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepa. Pa ja evo ne bi želio da ostane u zraku znači da je netko namjerno nešto napravio. Znači gdje bi mi stavili određenu lokaciju, a govorili su ovdje o 4 ona bi bila u nekoj općini. Znači ne možemo reći u Hrvatskoj postoji prostor koji nije ni u jednoj općini, znači ona bi već bila u određenoj općini. Ako struka pa onda i politika na neki način trasirala put da to bude na ovoj lokaciji i rade se određene radnje da to bude tamo, onda je na nama da nađemo najbolji način kako to riješiti, a kako da oni ljudi koji tamo žive od toga imaju određenu razinu mogućnosti koje će upotrijebiti da svoj život podignu na višu razinu bez obzira što će se stvoriti problem i uvijek će biti da kad čujete da je nešto radioaktivni otpad da je to već u glavi problematično. Kao što je problematično u nekim sredinama i centar za zbrinjavanje miješano komunalnog otpada. Jednostavno je problem. Ali gdje god kažem stavimo uvijek će biti u … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Poštovana zastupnica Ahmetović.
… sad da li smo pogodili ili nismo [[Upadica: Hvala.]] tu je struka da kaže ne političar.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Ahmetović.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega zastupniče, kao načelnik općine Lopar, bivši načelnik općine Lopar sigurna sam da ste upoznati sa postupcima koji su potrebni, koje je potrebno izvršiti prije nego što li se neki projekt realizira u smislu izgradnje. Isto tako sigurna sam da se barem neki od projekata u vrijeme vašeg mandata izradio za koje je bilo potrebno izraditi studiju utjecaja na okoliš sve temeljem Uredbe o procjeni utjecaja zahvata na okoliš, pa znate koliko traju takvi postupci da ne govorimo o izmjenama prostornog plana i više i niže razine itd., itd., da ne govorimo o postupcima javne nabave itd. Naravno mi smo obveznici zbrinjavanja nuklearnog otpada iz Nuklearne elektrane Krško. Imajući u vidu sve ovo što sam navela, da li vi procjenjujete da ćemo mi stići do 2025. pustiti u funkciju u centar za zbrinjavanje tog otpada, a da ispoštujemo apsolutno sve zakonom predviđene procedure? Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala vam lijepo. Kolegice Ahmetović da li ćemo stići? Pa ja vjerujem evo mi što god da smo sebi stavili kao cilj da smo kao vlada i ostvarili bez obzira na to što imamo zaista puno događaja koji nas dohvate i s vremena na vrijeme od 2017. pa do danas. Da li će točno biti u dan ne mogu reći, vjerojatno ćemo učiniti sve da se to dogodi jer vidim da i rekao je državni tajnik da je jedna nabava završena. Koliko će trajati procjene, koliko će to sve biti na ljudima koji nose odgovornost na sebi. On nije tu samo da dođe u sabor i nešto govori nama. Imaju oni svoje zadatke dnevne, imaju ljude koji trebaju na tome raditi, ja ne želim sumnjati u ljude koji su do sada ipak pokazali najveći dio ozbiljnosti kao vlada u ovom problemu da nešto riješi. I da se osigura način i da se osigura procedura, a ne vjerujem da će netko tamo nešto raditi, a bez da nema nikakve papire. To nikad nismo radili i ne treba nam takva stvar. Tako da [[Upadica: Hvala.]] ono što je moje vjerujem da će biti.
Poštovani zastupnik Brkan.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Poštovani zastupniče čuli smo maloprije od oporbe nažalost kako je tekla depopulacija stanovništva općine Dvor. To je stvarno porazno koliko je ljudi znači iselilo iz općine Dvor i to bez centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada. E sad, da li vi osobno dozvoljavate neku teorijsku mogućnost da izgradnjom tog jednoga visokotehnološkoga centra i naknada koja će biti plaćena općini Dvor dozvoljavate li tu teoretsku mogućnost da će se upravo tu stvoriti neka nova radna mjesta, da će se stvoriti neki gospodarski potencijal za općinu Dvor i da bi eventualno mogao netko čak i doseliti u tu općinu Dvor ako bude imao osigurano posao, a općina mu pruži druge stvari tipa vrtić, zdravstvenu zaštitu i sve ostalo na temelju sredstava koje dobiva od centra. Hvala.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Evo pitanja sve težeg od težeg jer jednostavno reći da znam ne bi bilo točno jer u proteklih 10 godina nije se ništa desilo ajmo reći po ovom pitanju izgradnje osim priča da će biti pa je depopulacija došla i na terenu reći ne možemo reći da imamo centar. Hoće li on biti prilika pa sve politike idu, prema tome, a trebala bi i naša mi smo rekli da ulazimo u taj prostor u slijedećih 10 godina zelenih politika, da ono što je možda nedostatak u jednom trenutku u nekom drugom momentu može biti prednost upravo u ovom dijelu da se događaju stvari koje mogu održati život, dograditi, nadograditi taj život i sadržaj i omogućiti da se tamo može desiti život možda bolji nego je bio u proteklih …/nerazumljivo/… ja ne znam koje će biti ni rente godišnje, ni koliko će netko nešto platiti, ni koliko će proračun dobiti, ni svaki pojedinac za sebe. Svako će procjenjivati uvijek za sebe kao i ovih 10 godina. Da li je to dovoljno? Ja mislim da evo ajmo krenuti [[Upadica: Hvala lijepa.]] s onim aktivnostima koje nam trebaju da to napravimo [[Upadica: Hvala lijepa.]] pa ćemo vidjeti … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića, nema ga, gubi pravo na raspravu, pa će onda govoriti poštovani zastupnik Jure Brkan. Izvolite.
Kolegice i kolege zastupnici svakako treba komunicirati s javnosti, svakako treba komunicirati sa stanovnicima gdje je izabrana preferentna lokacija za centar za zbrinjavanje radioaktivnog otpada i to smo večeras, danas mogli čuti kao da nije bilo nikakve komunikacije. Onako ovlaš se to spominjalo, a neko je tamo neko rekao, neko je nešto napravio, ali nema komunikacije, nema komunikacije. Da ne bi ostalo na tome ja ću sada pročitati točno onako kako nam je predlagatelj Vlada RH rekla što se sve napravilo u komunikaciji sa stanovništvom općine Dvor i susjednim, i susjednim jedinicama lokalne samouprave. Znači navedeno je u materijalima koje smo svi dobili. Predlagatelju je još 22. travnja 2015. od strane Državnog zavoda za radiološku i nuklearnu sigurnost prezentiran plan skladištenja radioaktivnog otpada na području Trgovske gore, općinskim vijećnicima, mještanima, predstavnicima susjednih gradova i općina, predstavnicima Novog Grada iz BiH. Dalje, 26. svibnja 2015. zbor novinara za okoliš Hrvatsko novinarsko društvo u suradnji s fondom organizirao je okrugli stol u centru na Trgovskoj gori kako bi se lokalnoj i općoj javnosti pružile informacije. Idemo dalje, u srpnju 2015. članovima lokalne zajednice omogućen je posjet Nuklearnoj elektrani Krško i skladištu radioaktivnog otpada Brinje u Sloveniji. Idemo dalje, vezano za stratešku procjenu utjecaja na okoliš za Nacionalni program provedbe strategije nacrt prijedloga nacionalnog programa provedbe strategije za koju su javni uvid i javna rasprava trajali od 17. veljače do 6. svibnja 2016. na toj se javnoj raspravi održanoj 23. veljače odazvao velik broj zainteresiranih građana Grada Zagreba, općine Dvor te brojni predstavnici s područja Sisačko-moslavačke županije, a posebno iz grada Petrinje. Razmišljanja tijekom javne rasprave iznijeli su predstavnici i BiH. Dalje, tijekom javnog uvida u odluku 2016. u Dvoru, zaprimljen je veći broj komentara nadležnih tijela organizacije javnosti zainteresirane javnosti. Na sva ta pitanja nisu ostala neodgovorena, nego svi odgovori su objavljeni na stranicama Državnog zavoda za radiološku i nuklearnu sigurnost 16. veljače 2017. U periodu od '15. do danas višekratno je nuđena suradnja i uključivanje predstavnika općine Dvor u predmetni projekt, a Fond kontinuirano izvještava općinu Dvor o tekućim aktivnostima i projektima pisanim putem. Kao što je i kolegica maloprije bila rekla, zbog pandemije nije izostala, je možda bila tolika direktna komunikacije zadnje 2 godine, ali se prešlo na druge kanale informiranja. Radio, TV, pa čuli smo, i društvene mreže i sve ostalo i ne možemo reći da je bilo sve jednostrano jer je trenutno u tijeku uspostava informativnog centra u Dvoru. Znači komunikacija je kontinuirana i ona je potrebna, ona se mora ostvariti. Ali kažem vam, lokacija nije bez veze donesena. Za njom se traga od 1988., struka je bila uključena u to, isto kao i demokratsko odlučivanje. Međutim ono što se isto spominje, zbog čega je ta lokacija blizu granice, kao piše, mislim, govori se kao da je to otegotna okolnost. Pa Krško je bliže Zagrebu nego Ljubljani. Krško je na granici skoro i opet ljudi žive i rade oko njega iako je u njemu i skladište radioaktivni otpad i istrošeno nuklearno gorivo i nitko nije, ne znam, možda ljudi odseljavaju od Krškoga, ali ne vjerujem da bi sada se to trebalo potencirati kao nekakav dodatni problem. S druge strane, lokacija kako je Krško između dvije države, Slovenije i Hrvatske i obe dvije imamo koristi od te NE Krško, zbog čega ne bi Hrvatska i BiH imale koristi od centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada? Napominjem, i BiH mora ispoštovati svoju obavezu i ona također, mora uskladištiti svoj radioaktivni otpad. Zbog čega BiH ne bi, uskladištila i platila RH svoje skladištenje u preferentnom centru koji je izrabran Trgovska gora. To je isto jedna od mogućnosti koje postoji. Zašto ne? I ne mislim da je ta lokacija išta loše, dapače, može biti korisna i BiH i RH. Dalje, šta smo još rekli? Spominjali smo da nije, da kada ćemo i da li ćemo stići odraditi svu potrebnu dokumentaciju za ishođenje građevinske dozvole? Kao što je kolega rekao, možda nećemo svu i na točno na vrijeme, ali jedna je stvar bitna za napomenuti, a koju smo prešutili jer smo nekako ovlaš prešli preko nje, a to je da je u 2015. g. izrađena studija prethodne ocjene prihvatljivosti lokacije Čerkezovac na Trgovskoj gori za smještaj centra. Znači već jedan papir imamo još iz 2015. g. i na osnovu toga se krenulo u razradu drugih dokumenata.
Hvala. Repliku ima poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Evo, važno da rasprava ipak traži određene momente pa onda mi ćemo i neke dvojbe koje se pojavljuju. Evo, čuli smo znači iz Kluba SDP-a da ne znamo kako smo došli do te lokacije, a vi navodite znači komunikaciju s građanima u 4. mj. 2015., papir koji ste sada spomenuli 2015., znamo tko je tada bio. Znači, ne možemo reći da se ništa nije događalo, ali nije da su se baš i pretrgali da nešto naprave po tom pitanju, ali nekim kontinuitet da se dođe do određenih rješenja koja nam se nameću zato što imamo obveza postoji i ono što je važno u komunikaciji je svakako maknuti te strahove koja riječ radioaktivno jednostavno kod građana stvara i tu treba jasno razlučiti da ti ljudi znaju što ih onda očekuje ako se do toga centra dođe. Znači to je zadatak komunikacije, naravno uz struku koja ide u tom dijelu da to riješi na najbolji način, nikome na štetu ako ne mora biti ništa, nikakve štete.
Poštovani zastupnik Brkan.
Ukoliko je i bilo manjka komunikacije ono se sad triba intenzivirati jer upravo mislim da je strah taj što najviše priječi ljude da vidu širu sliku svega toga. Ja sam nekako izgubio strah kad sam ... [[Govornik se ne razumije.]] u Münchenu vidio kako je Njemačka skladišti svoj radioaktivni otpad u Salzgitteru znači sav ovaj radioaktivni otpad koji smo čuli šta su sadržaji, kape, rukavice, filteri i ostali, se tali, komprimira, on ostaje suh, bez tekućina, bez ikakvih plinova, u narančastim bačvama 50 sa 50. I takav radioaktivni otpad se u Njemačkoj u Salzgitteru u bivšem rudniku soli deponira i tu će se deponirati 300 tisuća kubnih metara takvog radioaktivnog otpada, a mi smo čuli ovdje na Trgovskoj gori da govorimo o 35, 50, maksimalno 100 kubnih metara radioaktivnog otpada.
Poštovana zastupnica Ahmetović.
Hvala lijepa poštovani kolega zastupniče. Rekli ste da je od 2015., navedeno da je od 2015. vrlo intenzivna komunikacija. Ja sam se osvrnula posebno na onu jednostranu komunikaciju, između ostaloga, newslettere kojima se Fond hvali, kojima komunicira sa građanima. Pa u jednom od newslettera kaže, izuzev pozitivnog učinka nuklearne elektrane na okoliš, Hrvatska je itekako svjesna svih ekonomskih i energetskih benefita, itd. Pozitivnih učinaka nuklearne elektrane na okoliš. To kaže Fond, dok je proizvodnja nuklearke, govorimo o CO2 po kilovatsatu, 3,5 puta veća od solara, 13 puta veća od vjetroenergije, 29 puta veća od hidroelektrane. Pa vidite na koji način se neistine u newsletteru stavljaju kao komunikacija sa stanovnicima, zato i nemam pitanje zašto onda mislite da i načelnik i Vijeće i [[Upadica: Hvala. Poštovani zastupnik Brkan.]] stanovništvo kažu da se ne komunicira.
Zahvaljujem se. Ja, to ste dobro rekli, newsletteri i ta jednostrana komunikacija putem društvenih mreža može odvesti i u ovome i u onome smjeru. Pa i oporbeni zastupnice koriste društvenim mrežama u čisto političke svrhe, gdje oni kada daju neku izjavu, to se može pogledati s ove ili s one strane. Istina je da je, su pozitivni učinci ekološki nuklearne elektrane, ali u odnosu na termoelektrane, na one koje sagorijevaju fosilna goriva. Sigurno je NE Krško čista nego, ne znam ni ja, TE Ugljevik, u Kakanj ili ne znam ni ja tamo. To je sigurno pozitivan ekološki učinak ima NE Krško prema termoelektranama. Međutim nedostaje normalno, i nije prednost u nuklearnoj elektrani ispred solara, hidro, vjeroelektrana i geotermala, a zato se Hrvatska u budućnosti i opredijelila.
Sad će završno u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Ljubomir Kolarek, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicama, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Fondu za financiranje razgradnje i zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenoga nuklearnog goriva NE Krško. Ovaj Zakon povezan je i sa Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti. Ponovit ću još jednom, ono što smo čuli i od predlagatelja. Ovim prijedlogom Zakona namjeravaju se urediti sljedeća osnovna pitanja. Prvo koje je osnovno, koje državno tijelo ostvaruje osnivačka prava u odnosu na Fond, kojem tijelu Fond odgovara za svoj rad, opseg odgovornosti Fonda za svoj rad, opseg jamstva RH za rad Fonda, poslovi i javne ovlasti Fonda. Ukratko, izmjenama i dopunama Zakona o Fondu za financiranje izgradnje i zbrinjavanje radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva iz NE Krško uskladit će se odredbe iz trenutno važećeg zakona o Fondu sa novim ili izmijenjenim zakonskim i podzakonskim i provedbenim propisima koji izravno utječu na djelatnost, ovlasti i obveze Fonda. Bitno je naglasiti da će se izmjenom Zakona biti omogućeno osnivanje i upravljanje centrom za zbrinjavanje radioaktivnog otpada od strane Fonda. Ovdje nema previše tajni i nejasnoća jer se ovim zakonskim prijedlogom zapravo usklađuje zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. Naime, RH se zajedno sa R. Slovenijom potpisom međunarodnog ugovora te prihvaćanjem svih međunarodnih konvencija, direktiva i sličnog obvezala razgladiti NE Krško i zbrinuti istrošeno nuklearno gorivo i radioaktivni otpad nastao radom i razgradnjom elektrane. Naravno da su ova teme za smještaj, zbrinjavanje otpada i briga za otpad uvijek osjetljive i rado se na njima skupljaju politički bodovi. Ne samo kad je riječ o nuklearnom otpadu, gdje je sama riječ nuklearni otpad nekako kod ljudi pobuđuje ponekad i strah već mi imamo svježe primjere u zbrinjavanju otpada i stvaranja ekoloških bombi u više naših gradova, a o tome se baš i previše ne priča. Reći ću i jednu priču, vrlo kratko, svježu, kada smo mi u svojem gradskom komunalnom poduzeću odredili lokaciju za izgranju kompostane, desio se referendum, zamislite, referendum se desilo, desio i referendum je prošao. Kad je prošao referendum, mi smo promijenili lokaciju i kompostanu kapaciteta 7 tisuća tona, izgradili u Prelogu, 400 m od zadnjih kuća i ništa ne smrdi, dapače, vrlo je živo, aktivno i onda se je načelnik općine gdje je bio referendum rekao da bi sad trebao turistički povesti svoje mještane da vide kako kompostana radi jer da nikome ne škodi. Htio bih naglasiti da se kod ovakvih tema oko lokacije, kao što je već i u raspravi rečeno, bitne su 2 stvari. Komunikacija sa stanovništvom, a mislim da je tu već davno počela i naravno, renta ili naknada koju jedinica lokalne samouprave mora za taj centar dobivati i smatram da je RH ovim zakonima određuje i svoju energetsku budućnost te je potrebno, dakako u svemu tome, pametno, mudro, realno provesti oba dva zakona i stoga će Klub HDZ-a podržati zakon kako je i navedeno. Hvala lijepo.
Završno će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovana zastupnica Mirela Ahmetović, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege. U raspravi prije mene kolega zastupnik, lokalni čelnik je istaknuo upravo dva ključna pitanja koja muče i Klub zastupnika SDP-a i ne čudi me što se podudaramo u mišljenju oko dva ključna pitanja jer najbolje o tome što osjeća stanovništvo zna, njihov legitimni i legalni predstavnik, čelnik lokalne samouprave. A kada čelnik lokalne samouprave i općinski vijećnici koji su izabrani od građana kojima se neki projekt nameće kaže da nema komunikacije, ja nemam razloga ne vjerovati im. Nema komunikacije, barem ne dvostrane, barem ne iskrene i izravne. Tome svjedoči upravo i ovaj moj citat, vidjela sam da se suradnica g. Milatića i zapravo, da je reagirala na citat, ja ću ga još jednom ponoviti, izuzet pozitivnog učinka na okoliš, Hrvatska je itekako svjesna svih ekonomskih i energetskih benefita nuklearne energije zahvaljujući NE Krško. Dakle moramo paziti što pišemo jer ovo što je napisano u newsletteru u jednostranoj komunikaciji stanovnicima, nije istina. Dakle nuklearke nemaju pozitivan utjecaj na okoliš, one imaju negativan utjecaj na okoliš. Imaju manje negativan utjecaj nego možda nekakve termoelektrane, rekli smo, na ugljen, ali i dalje negativan. Budimo iskreni i to je sve što stanovnici općine Dvor, čelnik općine Dvor, općinski vijećnici traže od države i predstavnika države. Što se tiče lokacije, u redu, lokacija je odabrana, ali moramo biti iskreni i izravni. Odabrana je na političkoj osnovi, nije odabrana na stručnoj osnovi i to ste potvrdili i potvrđeno je ovdje u pisanom očitovanju predlagatelja. Na političkoj osnovi. A što će se dogoditi ako studija utjecaja na okoliš kaže da zahvat nije prihvatljiv za okoliš? Što ćemo onda? Kaže netko prije mene, kolega Borić, čini mi se, kaže u svojoj pojedinačnoj raspravi, u odgovoru na koju repliku da će Vlada znati reagirati. Znate kako će reagirati? Morat ćemo plaćati iz proračuna. Iz džepova ponovno svih građana RH. Više nego što smo bismo plaćali kada bi lokacija bila odabrana onako kako treba biti odabrana, na stručnoj, isključivo stručnoj osnovi kako i propisuje uredba o procjeni utjecaja zahvata na okoliš. I još nešto, ona prethodna ocjena utjecaja zahvata na okoliš je dokument nižeg reda od studije utjecaja na okoliš, daleko analitički i stručno siromašniji dokument i svi to ovdje znamo. A zna i javnost. Naknada. Idemo o naknadi. A što vi mislite koliko bi stanovnici općine Dvor trebali imati zagarantiranu naknadu za svoj proračun, za svoje projekte, za svoju kvalitetu života kada primaju ili ne primaju, odnosno kada moraju primiti ovakav jedan centar u svoje dvorište. Što mislite koliko je dovoljno stanovnicima općine Dvor da kažu, okej, mi ćemo po vašoj želji ugraditi to u prostorni plan i mi ćemo izravno biti susjedi upravo takvoj projektu koji neminovno utječe na našu kvalitetu života. 12 milijuna kuna, to je godišnji proračun općine Dvor. Sa 2,5 milijuna kuna planiranog minusa u proračunu, deficita u proračunu, većih rashoda u odnosu na prihode, govorim o podacima za 2020. g., odnosno 2021. g. jer nisam pronašla podatke za '22. g. Što mislite koliko ti stanovnici zaslužuju? Nemojte im nuditi milijun kuna kako ste nudili i izvršili za vrlo sličan po sigurnosti, projekt terminala u Omišlju. Nemojte im nuditi, to je ponižavajuće, nemojte ni propisivati. Propišite naknadu za ovakvo nešto što stavljate ljudima u dvorište da to zaista bude obeštećenje tih ljudi, vršite sve aktivnosti osiguranja sigurnosti u toj općini na stručan i profesionalan način, a ukažite na to i na Državnom inspektoratu koji ne mari za sigurnost na području općine Omišalj. Ne mari i to ću vam pokazati idućih dana. Nemojte to učiniti sa općinom Dvor [[Upadica: Hvala.]] učite na vlastitim pogreškama. Ne zaslužuju [[Upadica: Hvala.]] to.
Sada će završno u ime Kluba zastupnika SDSS-a govoriti poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Da razjasnim ili da dodam još nešto onome što je iznešeno stajalište Kluba SDSS-a. Mi mislimo da je poboljšanje zakona bolje nego li da ga nije bilo i u tom smislu to pozdravljamo, a izražavamo postavljana pitanja i izražene brige nisu poput nekih koji su ovih godina na izborima dobivali poene tako što su organizirali pivske seanse i ne znam što drugo činili da bi ljudi znali, da bi spriječili ljude da znaju o čemu se radi. Mi to nismo nikad radili niti ćemo raditi, a niti smo se okretali kad je trebalo podnijeti dio tereta, sa ... [[Govornik se ne razumije.]] kao što neki i učinili na županijskom nivou. Ali, da ne držim sad lekcije oko toga, svatko se ponaša u danim političkim okolnostima kako može i s pravilima koje misli da može slijediti. Ono što je za Klub SDSS-a pitanje, a želimo znati kakva je komunikacija i u kojoj je fazi sa susjedima kada je u posrijedi lokacija. Ne lokacija o utjecaju na to je li donešena odluka ili nije donešena odluka, oni na to ne mogu utjecati, ali na njihovo opravdano pitanje što je sa zaštitnim mehanizmima, što je sa našim brigama. Kolega Brkan je rekao to se može riješiti tako da ponudimo BiH da skladišti tu vrstu otpada ovdje. Okej, i to može biti način. Ali treba razgovarati o tome pod kojim uvjetima. Pa mislim, to što mi skladištimo u Krškome, pa i to ima neku svoju cijenu. To što će oni prestati praviti problem kad se suglasimo, i to ima neku svoju cijenu. Druga stvar je, ovo što je ovdje postavljeno kao pitanje, odnosno monitoring i regulator. Budući da su mnoge stvari prošle kako su prošle, od prostornih planova, strategija i ne znam čega drugoga, za nas je veoma važno da taj regulator radi svoj posao kako treba. To što smo mi donijeli racionalizacijom, ajmo sad, manje ćemo imati agencije, pa ćemo to staviti sve u neku zajedničku vreću. To ne znači da ćemo imati boljeg regulatora. Oni ostaju na istom mjestu, prema tome, nećemo sumnjičiti ali mora postojati neka vrsta sigurnosti oko toga. Monitoring isto tako. Od toga nitko ne bježi. Naprotiv! Kao što je dobro da se ljude obavještava, ali isto tako je dobro da postoji paralelno mišljenje, paralelan sistem nadzora. Ja nisam vjerovao u glasine o tome da se danas tajno vozi na tu lokaciju otpad koji se ne bi smio voziti. Išao sam provjeriti na dva mjesta nakon toga. Oba mjesta su mi rekla, ne, ne vozi se. A zašto bi onda to trebao biti problem. Ako hoćemo graditi povjerenje sa građanima onda gradimo ga na nekoliko nivoa. To je uostalom odlika civilne države i civilnog društva. I sad ono što je kolegica Ahmetović podvukla, ja ću podvući još jednom. Ovdje je rečeno, građani Krškoga koji nisu gubili stanovništvo od '91. na ovamo zbog toga što tamo postoji mnogo opasniji projekt potencijalno i skladištenje i sve ostalo nego što je ovo. Ali da se ne vraćamo na tu priču naše je da zadržimo živom tu općinu. A kako ćemo to učiniti? Hoćemo li slijediti model po kojem je Krško za blok koji će možda biti, za reaktor koji će možda biti za nekoliko godina, stanovnici Krškoga odnosno lokalna samouprava već sada primaju sredstva koja su potrebna i sagradi povjerenje i omogućava se razvoj. Zašto to ne radimo u slučaju Dvora? U jednom trenutku komunikacija je bila sa druge strane snažnija nego naša, pa onda to nije išlo [[Upadica Reiner: Hvala.]] Hajmo popraviti stvar i hajmo se vratiti tome.
Hvala lijepa. Sada će u ime predlagatelja govoriti državni tajnik Ivo Milatić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Zahvaljujem se na raspravi i dužan sam u ime predlagatelja očitovat se bar o ovim stvarima nekim koji mislim da je dužno se tu spomenuti. Znači, idemo od komunikacije. Što se tiče komunikacije osim ovoga što je uvaženi zastupnik Brkan pročitao jasno da postoji ova kontinuirana komunikacija naša putem društvenih mreža i televizije, elektroničkih medija. I postojali su kontinuirani pokušaji, višestruki pokušaji da se ovlašteni ljudi koji znaju ovu problematiku uključujući i ljude iz fonda, našeg fonda pojave kod vijećnika u općini Dvor, da se zakažu tamo sastanci i to je više puta kategorički odbijeno od strane načelnika općine Dvor i predsjednika Vijeća što jasno to je njihovo legitimno pravo da oni odbiju. Ali da ne bi bilo da to nismo napravili. Mi smo jasno u svom programu rada odlučili da ćemo napraviti i info punkt u općini Dvor. Za info punkt nam je trebao prostor. Tražili smo jasno općinu Dvor da nam dostavi da li ima slobodnog prostora za najam. Neovisno o tome što sam osobno sudjelovao u dodjeli cijelog prostora autobusnog kolodvora u Dvoru koji je ogroman, ako je netko od vas bio u Dvoru to je jedna ogromna prostorija koja je bila u vlasništvu Ravnateljstva robnih zaliha i na zahtjev općine Dvor prije par godina mi smo se složili i Ministarstvo državne imovine i Vlada je kompletan taj objekt dala općini Dvor. I na naše traženje da li ima slobodnog prostora za iznajmljivanje nismo dobili od općine Dvor prostor kojega smo dali općini Dvor i apsolutno to ne žalimo zbog toga. Mi smo se nadali da će taj prostor recimo biti nama iznajmljen i da ćemo još uz to još nešto urediti tako da bismo napravili ovo što je recimo gospodin Pupovac rekao da stvarno moramo voditi računa o stanovništvu. Tu se apsolutno slažem. Ovaj zakon ide u pravcu ove komunikacije prema stanovništvu transparentno. Zašto? Zato što će, znači temeljem ovog zakona biti napravljena uredba koja će opet biti na javnom savjetovanju jer uredba Vlade nije neki akt koji se može tek tako donijeti a da se o njemu javno ne diskutira i koja će omogućiti ovo što ste rekli, a to znači da krenemo sa financijskom potporom ili već kako ćemo to nazvati prema općini Dvor, odnosno prema stanovništvu općine Dvor. E tu ću ja sada moliti svih vas, da kada budemo tu uredbu radili da se svi uključite i da osiguramo da ta sredstva koja neće biti mala, koja će biti dosta, dosta velika kad se usporedi proračun općine Dvor idu u pravom pravcu tako da on ta sredstva omogući, u stvari da se razvoj općine Dvor unaprijedi, a ne da on stagnira. Zato smo i radili sociološku studiju koju možete pročitati i skinuti sa interneta Fonda NEK, koja dosta govori o tome što i stanovnici misle o cijelom projektu i kako i na koji način, kakvo je njihovo povjerenje prema rukovodstvu lokalne samouprave i svega ostalog. Tako da je tu bitno sada skrenuti pažnju da kroz uredbu koja će definirati financijske iznose, najmanji će problem biti definirati financijske iznose koji će biti izdašni. Po meni je, odnosno po nama u ministarstvu je bitno k kao i usmjeriti da se ti iznosi koriste u nekom dijelu koji će biti stvarno dati, polučiti nekakve rezultate u razvoju općine Dvor. Apsolutno se slažem da i druge aktivnosti su potrebne državi. Mi smo nedavno pomogli i vatrogasno društvo općini Dvor i treba pomoći oko graničnog prijelaza. Već prije godinu i nešto dana smo o tome razgovarali. To je nešto što ide u prilog našim susjedima u općini Dvor kojima je to jako bitno. Znači razgovarali smo Ministarstvo financija, Ministarstvo pomorstva jasno mi kao resorno ministarstvo u smislu ovog zakona smo bili inicijator ali fizički nismo tu ti koji možemo nešto napraviti. Znači to su sve pravci u kojima treba ići jasno i kada je u pitanju vodovod i odvodnja i sve ostalo. Znači, treba biti jedna organizirana akcija države prema tom prostoru. Znači općina Dvor za vas koji niste možda znali to je najveća općina u Republici Hrvatskoj teritorijalno koliko ja znam ako me to podatak ne vara. Znači što se tiče regulatora i sumnje pod navodnike sumnje, odnosno da li će regulator mora biti, onako kako treba biti jer mi u konačnici oko pilota odnosno ovog obrazloženog mišljenja nismo imali nikakve primjedbe na regulator od strane Komisije. Imali smo primjedbe samo na to da nismo institucionalni otpad definirali kako ćemo i na koji način, a to smo sada ovdje ovim zakonom napravili. Što se tiče teme o CO2 otisku nuklearke jasno je ko dan da hidro i nuklearne elektrane imaju najmanji CO2 otisak isključivo zato što imaju ogroman vijek trajanja. One imaju ogroman vijek trajanja i one su definitivno one koje imaju solarne elektrane i vjetroelektrane imaju puno, puno veći CO2 otisak nego same hidro i nuklearne, jer je to jednostavno takva vrst objekta koji je skup, kojeg njegova gradnja traje dosta. Ali nije to nešto što se ne može izračunati. Sigurnosni standardi, monitoriranje apsolutno se tu slažem. Znači mi sada monitoriramo nekoliko tih situacija i to rade ovlaštene tvrtke koje imaju sve moguće certifikate. Jasno da se svaka ta tvrtka ako je potrebno može i provjeriti sa još jednim monitoriranjem. To nije nikakav problem samo trebamo uspostaviti komunikaciju, da vidimo koga što muči i što bi eventualno trebalo ako treba i dva puta raditi. Kad govorimo o studiji utjecaja na okoliš, nikad studija utjecaja na okoliš ne određuje lokaciju gdje će se nešto dogoditi, nego netko tko se zove investitor ili zainteresirana strana traži da za tu lokaciju se napravi Studija utjecaja za okoliš koja će reći da li se na toj lokaciji to može napraviti. Znači nemojmo sada miješati kruške i jabuke. Studija utjecaja na okoliš samo govori da li će se na toj lokaciji to moći napraviti, a ona neće odrediti lokaciju. Jer netko će reći ja bih na toj lokaciji da vidimo da li se to može napraviti. A ove lokacije do kojih se došlo to je rađeno od strane stručnjaka. Ove lokacije do kojih se došlo su rađene po regulama Međunarodne agencije za atomsku energiju i nitko nije imao primjedbi na to, a točno je ovo što se dogodilo, što ste ovdje svi. Točno je ovdje … … [[Upadica Reiner, ne razumije se.]] Točno je to da lokacije su se stvarale i otpadale na način kao što je po određenoj proceduri uvijek na kraju kad imam nekoliko lokacija za bilo koji projekt gdje se traži samo jedna lokacija uvijek se dolazi do toga. I ovdje ste sve rekli. To su bili četiri lokacije, mislim da je gospođa Anka Mrak-Taritaš rekla da su to bile četiri lokacije koje su bile sve istovjetne u smislu potencijala ali je netko odlučio snagom političke volje i izbornog legitimiteta da od 4 iste da se izabere ova. I to je tu što je. Znači nemam šta drugo dodati nego reći da je paušalna ocjena da Hrvatska nije iskoristila ništa od obnovljivih izvora posebno hidro potencijala i svega ostalog.
…/Upadica Reiner: Molim vas dajte opomenite. Ne znam tko tamo govori cijelo vrijeme i ometa govornika./…
Gospođa Orešković.
…/Upadica Reiner: Stvarno je to pitanje temeljne pristojnosti da se pusti govornika da govori./…
Znači što se tiče obnovljivih izvora paušalno kategorički odbijam da Hrvatska nije napravila ništa. Dapače Hrvatska je šesta u onom pogledajte EUROSTAT-ima, imate one fine grafikone gdje lijepo piše koliko koja zemlja u ukupnoj potrošnji energije sudjeluje sa obnovljivim izvorima. Hrvatska je šesta od 28 zemalja EU. Znači to ne može se reći da Hrvatska nije napravila ništa. Ja evo ovdje mogu reći da sukladno zakonu kojeg je ovaj cijenjeni Dom u desetom mjesecu prošle godine usvojio, da smo imali sada iskaz interesa, da je na taj iskaz interesa po članku 133. Došlo 6000 mega vata zahtjeva, da objektivno će otpasti sigurno nekih 2000 mega vata neutemeljenih zahtjeva i da kad se to sve profiltrira i naprave natječaji i iščekira se sa lokalnom samoupravom prostorno-planska dokumentacija i svi dokumenti da će sigurno jedno dvije, dvije i pol tisuće mega vata novih postrojenja biti u … [[Govornik se ne razumije.]] da se ima izgraditi plus Senj, Kosinj i eventualno hidroelektrana Vrdovo koja je pred dobivanjem lokacijske dozvole, a zatim građevinske dozvole. Znači ne možemo reći da Hrvatska ne radi tu ništa. Mi aktivno radimo da bi se sve to pokrenulo, jer nismo ta sredstva iz NPO-a bezveze predvidjeli za izgradnju mreže. Sasvim novu metodologiju ćemo raditi kada je u pitanju priključenje koja će ići u pravcu toga da se svi krajevi Hrvatske stimuliraju. Vi ste imali sada stvaranje … [[Govornik se ne razumije.]] mrežu gdje je 80% priključka plaćao sam investitor. To je bilo dobro za one koji su bili blizu mreži, a oni koji su bili daleko u nekim prostorima recimo kao što je Dvor i svi ostali morali su milijune ogromne stvarati za to i onda se nikakvi projekti nisu dogodili. Mi ćemo sada tražiti da se uprosječi razvojna cijena megavata u smislu stvaranja … [[Govornik se ne razumije.]] mreži tako da se svi dijelovi Hrvatske mogu ravnomjernije razvijati i da se investitori mogu zainteresirati za područja, jasno koja su u prostornom planu, imaju adekvatnu dokumentacija i na druga mjesta. Eto mislim da sam bio jasan. Ono što još jedanput naglašavam, znači po donošenju ovog zakona mi ćemo znači vrlo brzo pristupiti izradi uredbe. Ona nam je jako bitna posebno za onaj dio kada je u pitanju lokalna zajednica, a što se tiče, oprostite zaboravio sam to reći jer ste pitali uvaženi zastupniče Pupovac na temu suradnje sa susjedima. Susjedi su bili više puta kod nas i u službenoj posjeti. Susjedi su i obišli potencijalnu lokaciju. Govorim o ljudima iz njihovog regulatornog tijela, iz njihovih ministarstava koji se s time bave. Znači komuniciramo sa njima i jasno da ćemo komunicirati jer je to osnovna politika dobrosusjedskih odnosa a i pravila Međunarodne agencije za atomsku energiju nas na to tjeraju, da kad se to sve bude radilo da se jednostavno mora poštivati određene obavijesti i sve ono kako ide kao što su nas već Slovenci tražili da mi se očitujemo o njihovom potencijalnom odlagalištu u Vrbini koja je nota bene kraj Save u vodno propusnom području i koja je isto bismo svi ovdje mogli govoriti kako i na koji način. Ali jasno procedura postoji i stručnjaci neka to analiziraju i prema tome ćemo se i mi očitovati. Eto toliko. Hvala.
Imamo dvije replike. Prva je poštovane zastupnice Petir.
Hvala vam potpredsjedniče. Državni tajniče evo ja moram još jednom izraziti svoje neslaganje sa odlukom da se u Sisačko-moslavačkoj županiji ali i općenito u hrvatskoj radi odlagalište nuklearnog otpada. To je i moj osobni stav i stav stanovnika Sisačko-moslavačke županije. Mi smo iskreno očekivali da će se uložiti veći napori u dijalog sa Slovenijom, ne samo oko zbrinjavanja polovice radioaktivnog otpada koji će nastati razgradnjom nuklearke Krško već i ovog institucionalnog otpada koji nastaje u Hrvatskoj. Neslaganje su izrazili i naši susjedi iz Bosne i Hercegovine, … [[Govornica se ne razumije.]] razgovarate s njima. To je dobro da se razgovara, jer smo obavezni … [[Govornica se ne razumije.]] konvencije jedni i drugi. Moram reći nekako me pogodila vaša riječ kada ste rekli, pa eto mi pomažemo tamo stanovnicima. Dali smo nekom DVD-u nešto novaca. Ja sam ovaj vikend bila u Gvozdanskom koje je poznato kao mjesto hrvatskog velejunaštva u kojem je makadam, u kojem živi 13 stanovnika koji drže lovačke pse da im divlje svinje ne unište ono malo stoke koje imaju [[Upadica Reiner: Hvala.]] Dakle, taj kraj je zaboravljen.
Državni tajnik.
Što se tiče te teme sa Slovenijom, da još jedanput kažem. Ovdje znači slovenska Vlada, slovenski Parlament je donio odluku da se ne može u Sloveniju donijeti institucionalni otpad iz Republike Hrvatske. I znači tu smo mi jednostavno u pat poziciji. Ne možete riješiti jedno, a da ne riješite drugo. I to mogu vam donijeti i te točne podatke kad je to bilo šta je bilo. Drugo, izgradnja njihovog odlagališta je višestruko skuplja nego što je naše odlagalište, ali o tome bismo se mogli razgovarati da su oni znači ponudili da bi i odlaganje iz elektrane i odlaganje iz institucionalnog otpada bilo moguće u Sloveniji, onda bismo se oko financija razgovarali. To nije samo stav moj, nego svih nas u ministarstvu i cijele Vlade. Ali vi jednostavno možete ono što možete. Ako nešto niste riješili, ne možete onda u to ići.
Poštovani zastupnik Karlić.
Hvala potpredsjedniče. Ma ja bih htio pitati obzirom da mislim da općina Dvor od ovog projekta može imati samo infrastrukturnu i gospodarsku i financijsku korist pitanje da li ovaj centar za gospodarenje radioaktivnim otpadom može uopće u zakonu našem koristiti Bosna i Hercegovina uz naknadu naravno ako bi za to imala ona potrebu. I da li je to uopće regulirano.
Da, koliko znam to smo u zakonu predvidjeli mogućnost. Ali da bi se to dogodilo to nije dovoljno samo imati u zakonu mogućnost. To se onda radi o međudržavnim ugovorima koje treba ispregovarati, dogovoriti, u oba dva Parlamenta usvojiti i onda bi eventualno se to dogodilo. Jer i sam naš odvoz otpada u druge zemlje da bi se vratio u Hrvatsku će pred ovaj cijenjeni Dom vrlo izvjesno doći sa prijedlogom međudržavnog ugovora sa određenom zemljom gdje se to dogovorilo jer je to jednostavno procedura takva.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci. O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Sada idemo na sljedeću točku, a to je - Prijedlog odluke o proglašenju mjeseca ožujka mjesecom svjesnosti o raku debelog crijeva u Republici Hrvatskoj Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske temeljem članka 172. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, te Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu zdravstva Silvijo Bašić. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče Sabora, uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Sve vas srdačno pozdravljam. Breme onkoloških bolesti koje oni nose sa sobom i prema onkološkim bolesnicima i prema njihovim obiteljima i prema zdravstvenom sustavu i cjelokupnoj zajednici nije samo aktualno u Republici Hrvatskoj već u cijelom svijetu, pa tako Ministarstvo zdravstva svojim aktivnostima prati trendove i aktivnosti i sa zemljama članicama EU ali i sa brojnim svjetskim organizacijama, prati njihovu zdravstvenu politiku i usuglašava se sa aktualnostima. Pa tako i sa ovom točkom gdje su europske i svjetske organizacije mjesec ožujak posvetile borbi protiv raka debelog crijeva. Sukladno tome predložili smo proglašenje mjeseca ožujka mjesecom svjesnosti o raku debelog crijeva u Republici Hrvatskoj. Ovo je utemeljeno na činjenici da je rak debelog i završnog crijeva jedan od vodećih uzroka smrtnosti i pobola u svijetu, a u Republici Hrvatskoj je rak debelog crijeva drugi uzrok smrtnosti od zloćudnih novotvorina. U ukupnom broju novo oboljelih od raka oko 15% muškaraca i 13% žena oboli upravo od raka debelog i završnog crijeva, odnosno dnevno obolijeva prosječno 10 osoba, a na žalost umire prosječno 6 osoba. Na godišnjoj razini govorimo od oko 3500 novo oboljelih, odnosno oko 2200 preminulih. Pri tome bih naglasio da se u borbi protiv ove bolesti Republika Hrvatska organizirala, ima dobro organizirani nacionalni program ranog otkrivanja raka debelog i završnog crijeva koji traje od 2008. godine i koji nije posustao niti tijekom ove pandemije. Odaziv od 35, 45 ili čak 55% u pojedinim županijama ako gledate da je svaki ljudski život, da je svaki spašen ljudski život na ovaj način vrijedan svih aktivnosti koje su poduzete je dobar. Međutim, ako gledate kao mi na način da tu još uvijek postoji puno prostora za poboljšanje ovog odaziva, onda je jasno da su potrebne i dodatni angažman i dodatne aktivnosti u ovom pravcu. Upravo zato smo danas i ovdje kako bi dodatno senzibilizirali ovaj problem. Smatramo i poznato je da je ključno podizati svijest o mogućnostima prevencije raka debelog i završnog crijeva kako među liječnicima i zdravstvenom osoblju, a možda još i više među građanima svih dobnih skupina, a u cilju sve većeg odaziva naših građana upravo na ovaj probir. Kako bi to postigli potrebno je dodatno informirati građane o probiru, o mogućnostima probira i ove bolesti, te intenzivirati edukaciju ali i cjelovitu kampanju kojom će se popularizirati ovaj preventivni nacionalni program ranog otkrivanja raka debelog crijeva. Smatramo da ovim ne samo da ćemo senzibilizirati naše građane na odaziv na ovaj probir već i na druge probire protiv malignih bolesti koji su u tijeku u Republici Hrvatskoj. A nadalje ova kampanja zasigurno ne smije se i ne bi se trebala fokusirati samo na odaziv probira već i na sve ono drugo što smanjuje incidenciju onkoloških bolesti, a to je prvenstveno promjena životnog stila, više tjelesne aktivnosti, usvajanje zdravog načina života i glede zdravije prehrane i glede prestanka pušenja, smanjenja pušenja, konzumacije alkohola i neke druge aktivnosti. Jer samo rano pravovremeno otkrivanje malignih bolesti, ali još bolje prevencija i sprječavanje razvoja ovih bolesti omogućava bolju kvalitetu života naših građana, povećava preživljenje, odnosno doživljavanje očekivane životne dobi. Uvažene zastupnice i zastupnici slijedom navedenog predlažem da prihvatite ovaj prijedlog Vlade Republike Hrvatske, odnosno Ministarstva zdravstva i usvojite prijedlog o proglašenju mjeseca ožujka mjesecom svjesnosti o raku debelog crijeva u Republici Hrvatskoj. Hvala.
Ostanite molim vas ovdje, jer ima više replika. Prva je poštovane zastupnice Marić.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče bez sumnje svaki angažman u dodatnom podizanju svijesti za smanjenje obolijevanja, odnosno smrtnosti od raka je hvale vrijedan. Međutim, mi smo jako dugo čekali Nacionalni strateški okvir protiv raka i struka kaže da se taj nacionalni okvir nije još implementirao te ćemo sigurno govoriti tijekom rasprave. Mene zanima kako ste zamislili, kako će teći kampanja u tom mjesecu ožujku, kako će se tu dodatno angažirati država odnosno ministarstvo. Da li imate nekakav hodogram koje ćete aktivnosti poduzeti. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Pa za informaciju građanima koji nas gledaju, a vi to sigurno jako dobro znate da su aktivnosti u borbi protiv bilo koje bolesti, pa tako i ove bolesti u kontinuitetu. Tako da nacionalni strateški okvir i akcijski plan jednostavno odražavaju sve prijašnje aktivnosti samo ih upotpunjuju i nadograđuju. Tako da ne vidim neki veliki problem zašto nacionalni strateški okvir je tek nedavno donesen. Jer jednostavno načinom usvajanja akcijskog plana ili nacionalnog strateškog okvira nisu prekinute aktivnosti koje su već ranije započete. Dapače, glede hodograma oko ovih aktivnosti u ovom trenutku vam to ne mogu točno reći iz razloga što još nije proglašen mjesec ožujak mjesecom svjesnosti raka debelog crijeva u našoj zemlji. Jasno da postoje pripreme i planovi i poštujući proceduru čekamo da se, nadamo se da će on biti proglašen. Nakon toga ćemo krenuti sa brojnim aktivnostima, a rekao sam prvenstveno …
Hvala. Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kao što ste spomenuli prvi pozivni ciklus je krenuo 2008. godine. Tijekom četvrtog ciklusa dogodila se pandemija covida i to je izazvalo određene poteškoće što je na neki način bilo i očekivano zbog preopterećenosti cjelokupnog zdravstvenog sustava situacijom oko covida-19. Mene zanima imate li nekakve podatke vezano za ovaj posebni peti ciklus koji je počeo u svibnju 2021. godine i kakav je odaziv građana i kako vidite angažman i primarne zdravstvene zaštite, dakle obiteljskih liječnika i patronažnih sestara. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Iznenađujuće odaziv nije značajno manji u odnosu na protekle godine. Naravno da je nešto manji, ali ne samo zbog preopterećenosti zdravstvenog sustava, nego jednostavno zbog straha građana i povlačenja građana u sebe. Glede angažiranosti obiteljske medicine postoji više razmatranja kako će se obiteljska medicina dodatno uključiti upravo na način da stimulira ove ljude ili ovaj postotak naših građana koji se nisu odazvali svim preventivnim pregledima. Međutim o tome možemo razgovarati kad se usvoje konačni planovi. Sada angažman postoji ne u tome da oni preuzmu dosadašnje aktivnosti, nego da budu dodatna spona između ovih predmetnih programa i građana ne bi li naše građane koji se nisu odazvali, a trebali odazvati dodatno stimulirali ili direktnim kontaktom ili putem patronažne službe ili na neki drugi način.
Poštovana zastupnica Peović.
Dobar dan. E sad imamo dane ovog i onog, mjesec svjesnosti. Možda bi urgentno bilo proglasiti mjesec žalovanja nad žrtvama corone 14 000 skoro pa 300 ljudi i podnijeti ostavku možda ministar zbog toga. No, hajmo reći da je ovaj vaš prijedlog ovdje pred nama, pa postavimo nekakvo pitanje vezano uz njega. Znači ono što liječnici kažu da nije baš ovako kako ste vi ovdje postavili situaciju da imamo individualnu krivnju, odnosno da ljudi se ne odazivaju na preglede. Na žalost imam i osobno iskustvo u porodici. Riječ je o tome da se mjesecima čeka na preglede. Da kada bi se stvarno svi ljudi odazvali na te pozive zapravo bi došlo do zastoja. Nemamo dovoljno liječnika, nemamo dovoljno opreme, nemamo dovoljno prostorija. Negdje oko 2600 ljudi nije trebalo umrijeti od karcinoma kolona po nekim procjenama. Mi smo najgora zemlja, samo jedna zemlja je lošija od nas u Europi.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Uvažena saborska zastupnice ne sjećam se da sam rekao da postoji individualna odgovornost bolesnika, ali isto tako ću vas podsjetiti da odaziv na ovaj probir bolesnik ne mora nigdje ići, nego jednostavno da ovaj probir za rak debelog crijeva radi sam kod sebe u kući. Tako da ne vidim gdje bi tu bio problem Ministarstva zdravstva ili bilo koga drugoga. Osim u tome da moramo pojačati kampanju, da moramo ljudima reći da rak nije nepobjediva bolest, da postoje ljudi koji se izliječe od malignih bolesti, pa tako i od ovog raka, a da je preduvjet kvalitetnog liječenja upravo pravovremeno dijagnosticiranje, odnosno još bolje prevencija ova sa promjenom životnog stila.
Poštovana zastupnica Grba-Bujević.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče. Često nam za taj probir kažu pacijenti, odnosno ljudi koji trebaju obaviti taj pregled kod akutnog pregleda krvarenja stolice, da je zapravo tehnički vrlo teško izvodiv. Ima li tu napretka? Hoćemo li mi uvesti nekakvi novi dijagnostički način da spriječimo to da se ljudi ne odazivaju zato što im je to tehnički prilično teško izvedivo.
Poštovani državni tajnik.
Pa je li nešto tehnički teško ili nije teško to opet ostaje na svakom od nas koliko je svjestan potrebe da se odazove na takav probir. Ja moram ovdje priznati iz jednog osobnog iskustva da je meni to bio tehnički problem, jer u ovom trenutku potrebno je uzeti tri uzastopna uzorka stolice. O tome se također vodi računa i naše povjerenstvo za ovu vrstu maligne bolesti upravo je preporučilo da promijenimo paradigmu, da primijenimo testove koji jesu skuplji ali su tehnički puno jednostavniji za naše građane gdje će biti dovoljno samo jedan puta uzeti stolicu. Nadamo se da ćemo na taj način upravo povećati odaziv na probir.
Poštovana zastupnica Orešković.
Hvala. Meni doista nije jasno što se suštinski mijenja za bilo kojeg onkološkog pacijenta ili ljude koje bi trebali upozoriti na mogućnost da obole proglašavanjem mjeseca svjesnosti o raku ovako kako je predloženo, odnosno postavljam pitanje tko bi čega trebao postati svjestan. Ne bi li prije svega vlast trebala postati svjesna stanja u hrvatskim bolnicama, manjka zdravstvenog osoblja, predugih lista čekanja, nemogućnosti dolaska na bilo kakve preglede čak i za one koji imaju oboljenja, a kamoli za one koji bi trebali preventivno paziti na svoje zdravlje. Treba li Vlada biti svjesna duga prema veledrogerijama i nemogućnosti njihova urednog podmirivanja? Treba li biti svjesna da se našim pacijentima, masovno onkološkim pacijentima daju loši lijekovi umjesto onih pametnih koji bi im pomogli u boljem tretmanu ove bolesti. Dakle šta se mijenja? Osim puke reklame koja ne služi apsolutno nikome. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Jako ste puno postavili pitanja, a niti jedno pitanje nije vezano uz temu. Mislim da kao liječnik da je uvijek i što više potrebno naglašavati probleme, zdravstvene probleme ne bi li podigli razinu svijesti našim građanima da se prevencijom može nešto napraviti. Jer ako smo jedna od najdebljih ili možda najpretilija nacija u EU, ako imamo izrazito povećan broj građana koji puše i konzumiraju alkohol, onda mislim da tu ima jako puno prostora da se nešto promijeni upravo ovakvim akcijama a ne represivnim mjerama. A glede svega ovog drugoga pa treba mi jedno pola sata da vam argumentirano odgovorim, a mogu ukratko reći da sve što ste rekli apsolutno ili većina toga što ste rekli je krivo interpretirana ili ne stoji. Mi danas primjenjujemo najsuvremenije lijekove koji su dostupni u svijetu. Brojnim građanima je, svim bolesnicima i građanima je omogućen pravovremeni pristup. Na žalost možda neki iz nekih razloga trenutačno imaju ili oni misle …
Hvala. Poštovani zastupnik Cappelli.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče. I sami ste u vašem uvodu rekli kolika je važnost uloga prevencije kroz nacionalni program ranog otkrivanja raka debelog crijeva. Međutim, mene sada zanima, spomenuli ste isto tako kako je treba izbjegavati pušenje, alkohol itd. ali spomenuli ste i tjelesnu vježbu i bitan dakle utjecaj prehrambene kulture možemo to tako reći. Da li se osim ovog dakle nacionalnog programa vodi brigu koja je jedna od najbitnijih stvari, a to je hrana, tjelesna kultura. Dakle, da li se o tome isto tako vodi briga da se napravi program ili se radi program koji će paralelno s tim itekako biti jedan od važnih uvjeta da se smanji recimo broj naročito smrtnih slučajeva. Hvala lijepo.
Poštovani državni tajnik.
Vodi se računa. Podizanje razine svijesti i sve ovo što ste nabrojali ne može biti i nije isključivo do mene, Ministarstva zdravstva. To je multi resorno pitanje, uključuje i Ministarstvo prosvjete i Ministarstvo gospodarstva i Ministarstvo financija pa na kraju krajeva i Ministarstvu turizma. I vode se razgovori i planira se koje bi to aktivnosti mogle doprinijeti ovom pravcu i prvenstveno da se poveća tjelesna aktivnost od samog školskog uzrasta, znači u osnovnim školama broj sati tjelesnog odgoja, u srednjim školama, pa na fakultetu, da se vidi na koji način bi se moglo naglašava ne represivno stimulirati ljude da promijene, da odbace štetne životne navike, a primijene zdrave. Znači smanjivanje i reduciranje ili ukidanje pušenja, konzumaciju alkohola a to bi možda moglo biti jedna lijepa prezentacija Republike Hrvatske kao zdrave turističke destinacije.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Prema podacima Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo 10 osoba dnevno sazna da ima rak debelog crijeva, šestero njih dnevno umre od te bolesti. I sami ste spomenuli da ovom inicijativom se želi potaknuti svjesnost građana, da ako se rak otkrije na vrijeme da može biti izlječiv. Nacionalnim programom ranog otkrivanja raka debelog crijeva obuhvaćate populaciju dobne starosti između 50 i 74 godine života. Prema nekim podacima iz života koje ja susrećem vidim da sve više mladih ljudi ispod ove dobne granice pobolijeva od raka debelog crijeva. Znamo da je kolonoskopija u stvari nekako najsigurnija dijagnostička metoda u tom smislu. Zanima me da li se eventualno razmišljalo da se nacionalnim programom ova dobna granica eventualno spusti na niže ispod 50 godina? I imate li možda podatke obzirom na cijelu ovu covid pandemiju koja je poremetila uobičajene preventivne preglede i dijagnostiku je li to na neki način utjecalo i na liste čekanja kada je riječ o kolnoskopiji i otkrivanju raka debelog crijeva.
Poštovani državni tajnik.
Da, vodi se računa, razmišlja se o tome. Ali kako sam uvodno rekao mi naše aktivnosti usklađujemo sa aktivnostima u svijetu. Problem onkoloških bolesti, pobola i na žalost smrti od onkoloških bolesti nije problematika Republike Hrvatske, nego je na žalost cijelog razvijenog i nerazvijenog svijeta. Mi se uvijek volimo uspoređivati sa onima koji su od nas bogatiji hajmo reći razvijeniji financijski itd. I kod njih je veliki broj isto kao i kod nas i jednostavno pokušavamo naći jednu razumnu mjeru ne bi li što više građana naših obuhvatili. Kontra pitanje kad smo ovom mjerom obuhvatili ljude sa tako jednostavnom, evo čuli smo možda i za neke tehnički kompliciranom pretragom. Zamislite koliki bi tek odaziv bio za kolonoskopiju koja je puno invazivnija, zahtijeva puno veću pripremu i mogla je biti kompliciranija. Da, pričamo, razgovaramo i ne samo o ovome pričamo i o poboljšanju skrbi za onkološke bolesnike sa posebnom metodologijom kako bi oni imali što veći prioritet kod svih pretraga, ne samo prvog pregleda nego i ostalih dijagnostičkih.
Hvala. Poštovani zastupnik Pavić.
Poštovani tajniče, postoji jedan broj obiteljskih liječnika koji si stvarno daju truda oko svojih pacijenata i koji pacijente upozoravaju na probleme koje mogu imati kad dođu u određene godine i da moraju obavljati te preventivne preglede. Međutim, jedan dio to jednostavno zanemaruje. Najgore je kad se to spozna, ta bolest i koliko je teška i koliko je opasna kad vam oboli netko u obitelji ili netko od prijatelja. Ako vam nije problem, ja bih vas molio podatke da li možda znate koliko je u covid krizi bilo više umrlih u postocima od tumora debelog crijeva u odnosu na prethodne godine. I da li imate nekakve procjene koliko biste sad mogli privoliti dodatnih novih pacijenata koji bi došli na preventivne preglede sa ovakvom akcijom.
Poštovani državni tajnik.
Pa ja mislim da je zdravstveni sustav u Republici Hrvatskoj jedan od najbolje organiziranih sustava, jer mislimo da svi djelatnici ovog sustava i liječnici i medicinske sestre, tehničari, svi drugi da nekoga ne uvrijedim što sam zaboravio daju maksimalno sebe ili jako puno sebe. Tako da ova konstatacija da neki malo više ili bolje rade neki malo mislim da se može preslikati u bilo koji sustav. Ali mislim da su liječnici obiteljske medicine doista jako puno napravili tijekom ove covid pandemije i na tome im hvala, a i naravno da će nastaviti dalje raditi, pa i u ovom pogledu. Točne brojke nemam, to vam odmah mogu reći. Ali se može dobiti. Međutim iz onih informacija koje imam da je čak i smanjen broj smrtnosti, ali ne bih o tome detaljnije jer brojeve u ovom trenutku nemam. Mogu iz pripremiti, pa vam ih mogu poslati. A ono što sam rekao koliki broj, pa mi se nadamo do sto posto. Naš cilj je sto posto. Naravno da nikada neće biti sto posto, ali to je naš cilj. Ako imamo sad 35, 45, 50% pa tu vam odgovor leži na koju ciljnu populaciju mi pucamo.
Poštovani zastupnik Karlić.
Hvala potpredsjedniče. Pa možemo reći da posljednje dvije godine tema zdravlja, bolesti je i u Hrvatskom saboru relativno često i naravno u hrvatskoj politici prvenstveno zahvaljujući corona virusu koji nas je evo nekako na to doveo. Ali ono što bih ja htio reći kada govorimo o pojmu zdravlja, mislim da neke kolege to krivo shvaćaju. Zdravlje je jedan dar koji smo svi dobili, koje mi svi zapravo trebamo čuvati a čuvamo ga tako što imamo, što vodimo zdrav način života, što vršimo sistematske preglede, što odemo na kontrolu tlaka, šećera, ne znam raznih drugih stvari, što se držimo preventivnih mjera, što se cijepimo kad treba, što evo držimo se mjere epidemioloških kad imamo ovakvu pandemiju. I kad bi to sve sami o sebi vodili brigu i htjeli biti zdravi, onda bi puno manje bilo i bolesnih i mrtvih u ovo vrijeme corone. I zato mislim da i ovi nacionalni preventivni programi su izuzetno važni, zato ih moramo promovirati da bi ljude upravo osvijestili da vode brigu o svom zdravlju i zato oni moraju bit što jednostavniji u tome.
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam na ovim riječima. U potpunosti se slažem sa vama, jer nekako stalno provlači se kroz razgovore nečija odgovornost od koje ne bježimo ako pričamo o zdravstvenom sustavu, pa i liječnicima i Ministarstvu zdravstva. Ali isto tako moramo shvatiti da svaki čovjek za sebe mora preuzeti odgovornost za svoje zdravlje. I to će najviše napraviti upravo ponavljam već sam dosadan sami sebi promjenu životnog stila. Znamo da je životni stil jako loš u Republici Hrvatskoj. Nepušenjem, nekonzumacijom alkohola, većom tjelesnom aktivnosti i samim tim ćemo napraviti značajno iskorak u poboljšanju zdravstvene situacije u našoj naciji ne samo u liječenju protiv malignih bolesti nego dapače kardiovaskularnih koji su prvi uzrok smrtnosti i cerebrovaskularnih koji su drugi uzrok smrtnosti isto promjenom načina života.
Hvala vam lijepa. Hvala lijepa državni tajniče, možete se vi vratiti na mjesto. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prva će u ime Kluba zastupnika Zeleno-lijevog bloka govoriti poštovana zastupnica Ivana Kekin. Izvolite.
Hvala vam. Poštovani predsjedavajući, državni tajniče, kolegice i kolege evo za početak nekoliko činjenica o kolorektalnom karcinomu, treći najčešći karcinom kod muškaraca, drugi najčešći kod žena na svijetu, drugi uzrok smrti od karcinoma na svijetu. U Hrvatskoj dapače prvi uzrok smrti od karcinom kod žena, drugi kod muškaraca nakon karcinoma pluća. Dakle 1 od 23 muškarca, 1 od 25 žena će oboljeti od kolorektalnog karcinom od čega njih 25 do 30% imaju obiteljsku anemnezu samog kolorektalnog karcinoma. Troškovi liječenja jasno značajno se povećavaju što je bolest kasnije otkrivena, a istodobno šanse za izlječenje se drastično smanjuju. Radi se o bolesti kod koje se čak 60% smrti može prevenirani skriningom. Dakle, skrining u medicini predstavlja otkrivanje nekih bolesti ili stanja kod na oko zdrave populacije i dok čitav niz bolesti prije svega onkoloških nema adekvatnu i dostupnu skrining metodu kolorektalni karcinom eto na sreću ima i to je hemokult test. Dakle, može se izvoditi u kućnim uvjetima, otkriva krv u stolici prije pojave drugih simptoma i može se utvrditi potom na kolanoskopiji korolektalni karcinom u vrlo ranoj i vrlo lječivoj fazi. Trebalo bi ga raditi kod cijele populacije iznad 50 svake 2 godine. U našem nacionalnom programu koristimo Gvajakov test to je jeftinija inačica, nažalost sukladno tome i manje pouzdana i kompliciranija za korištenje, dakle traži dijetu, traži više uzoraka itd. Postoji još i fit test, imunokemijski koji je pouzdaniji no dakako i skuplji. Načelno kod otprilike 5% svih hemokult pozitivnih testova naći će se karcinom, a kod 15% polipi koji mogu biti prekanceroza, dakle oni se prate. No, kod nas osnovni problem nije pitanje testa, izbora testa itd., već apsolutno mizeran odaziv populacije na skrining pomoću hemokult testa. Dakle, u okviru našeg nacionalnog programa u kojem se pozivaju ljudi od 50 do 74 godine svega 21% pozvane populacije se odazove. Na početku kad se počeo provoditi nacionalni program slali su hemokult test svima, a onda pošto se trošilo puno novaca, a puno ljudi test nije vraćalo, se smislilo bolju metodu u kojoj se prvo pošalje poziv, dakle kad dobijete poziv prvo morate otposlati pismo da bi vi htjeli hemokult test, a ona vam pošalju hemokult test i onda ga vi opet poštom morate vratiti. Naravno ta metoda je dovela do toga da čak 80% osoba u Hrvatskom s novootkrivenim kolorektalnim karcinom isti otkriva tek kad se pojave značajni simptomi, anemija, gubitak na težini, kronični umor itd., što se događa tek u 3 stadiju bolesti kad je liječenje kompliciranije, skuplje i što je najgore neuspješnije. Dakle, ako ćemo u postocima ako kolorektalni karcinom u fazi polipa izlječenje je 100%, ako ga otkrijete u prvom stadiju postotak preživljenja u petogodišnjem razdoblju je iznad 90%, a u četvrtom stadiju petogodišnje preživljenje je jedva 10 do 20%. Ponavljam mi 80% kolorektalnih karcinoma otkrijemo u 3 i 4 stadiju. Navedeno bi nas uputilo da u borbi sa kolorektalnim karcinomom gdje smo mi značajno lošiji od drugih europskih zemalja ključna prevencija i ključno rano otkrivanje. Evo ne moramo ići daleko, naši prvi susjedi Slovenci svojim skrining programom obuhvaćaju 60% građanki i građana, dakle imaju odaziv od 60%, mi imamo 21%. Time su dakako drastično smanjili udio onih pacijenata koji se otkrivaju u 3 i 4 fazi bolesti, a to su postigli dakle jakim, usmjerenim i uvjerljivim javnozdravstvenim kampanjama, edukacijama građanstva, glasnim pozivima na skrining, imaju cijele timove koji se bave pojedinim karcinomima kojima je glavni zadatak komunicirati s ljudima i motivirati ih na preventivne postupke. Dakle, oni su još 2007., dakle prije da izračunamo 14-15 godina shvatili da moraju razviti ozbiljne strategije ako žele drastično prevenirati i smanjiti smrtnost. Imaju nekoliko velikih prevencijskih programa to je Dora za karcinom dojke, Zora za karcinom maternice i Svit za kolan kojima su postigli odlične rezultate i sad su pravi primjer dobre prakse zapravo u cijeloj Europi. A nemaju nikakve velike tajne, zapravo njihov preventivni program se temelji na komunikaciji što znači da ako čovjek ne vrati svoj hemokult test, kod nas se ništa ne dogodi nije ga vratio nikom ništa, dakle nije ga čak ni dobio ako nije otpisao na prvo pismo, njega se u Sloveniji poziva ponovno. Dakle, isti taj tim koji poziva ljude na hemokult testove automatski gleda koji su pozitivni i automatski dogovara termin za kolanoskopiju. Dakle, oni su ključna karika između pacijenta i između endoskopičara. Postoje posebni ono dokumenti koji se bave samo komunikacijskom strategijom. Osim toga značajno više nego mi cijene svoju primarnu praksu i obiteljske liječnike pa ih dodatno motiviraju i dodatno gratificiraju za rad u prevenciji kolorektalnog karcinoma. Dakle, možete vidjeti na njihovoj opsežnim web stranicama, kod nas je to onako jedna A4 o našoj prevenciji, tamo imate onako pdv, pdf od stotinjak stranica gdje liječnica primarne prakse kaže. Nakon što dobijem listu onih koji se nisu odazvali na skrining test prvo njena medicinska sestra sve nazove i ohrabi pacijente da sudjeluju u skriningu. Oni koji se ponovo ne jave dobiju poziv da se jave u ambulantu gdje im u direktom razgovoru se odgovori na sva pitanja i objasni važnost pregleda. Metoda funkcionira kaže doktorica. Pa kako to da kod nas metoda ne funkcionira? Pa sasvim sigurno zato što takvu direktnu komunikaciju, edukaciju i motivaciju naših građana i građanki niti ne primjenjujemo. No, obzirom da smo i po smrtnosti od kolorektalnog karcinoma skupa sa Slovačkom na samom dnu EU kao nažalost tolikih drugih bolesti možda bismo trebali početi. Također u slučaju da ministarstvo dosita želi odlučiti krenuti u slovenskom smjeru pa se doista posveti prije svega povećanju odaziva na skrining testiranje za što navijamo onda bi nužno bilo povećati kapacitete i resurse za izvođenje kolanoskopija čiji će broj u tom slučaju neminovno porasti. Također važno je unaprijediti komunikaciju između liječnika u primarnoj i specijalista endoskopičara. Dakle, mi ćemo iz zeleno-lijevog bloka podržati ovu inicijativu o tome da mjesec ožujak postane mjesec u kojem podižemo svjesnost o opasnosti i važnosti ranog otkrivanja kolorektalnog karcinoma. No, doista apeliramo na vladajuće i na ministarstvo koji imaju sve alate u svojim rukama da se ova javnozdravstvena inicijativa ne svede kao većina ostalih na šarene balone i jednu lijepu subotu na Cvjetnom trgu nego da stvarno ozbiljno revidirate naš nacionalni program za rano otkrivanje koji je evidentno loš i ne postiže ciljeve jer samo 20% se odazove na skrining koji bi vam se trebalo javiti svi od 50 do 74 itd. godine te da se unesu nužne promjene kako bi nam smrtnost postala značajno niža. I ne trebate puno mozgati, evo sve vam piše na webu naših slovenskih kolega.
Hvala. Slijedeće će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovana zastupnica Andreja Marić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče sabor. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, unatoč svoj marljivosti i educiranosti naših djelatnika u zdravstvenom sustavu ipak je jedan od najgorih pokazatelja stvarnog stanja našeg sustava pokazatelj smrtnosti od uzroka koji su se mogli izbjeći odnosno smrti koje se ne bi dogodile da su pacijenti imali pristup pravovremeno odnosno učinkovitoj zdravstvenoj skrbi koji je za Hrvatsku značajno više od prosjeka EU, znači 141 na 100.000 stanovnika u odnosu na prosjek EU od 110,8. A najveći dio ovih smrti u Hrvatskoj čine smrti od kardiovaskularnih bolesti, od karcinoma debelog crijeva i dojke. Još stanje je s pokazateljem smrtnosti od uzroka koji su se mogli spriječiti boljom javnozdravstvenom prevencijom poput raka pluća, bolesti povezane s konzumacijom alkohola, prometnih nesreća tu smo kao Hrvatska na 3 mjestu u EU. Nažalost Hrvatska ne stoji bolje ni po mnogim drugim pokazateljima naročito po pitanju liječenja onkoloških bolesti s obzirom da je stopa smrtnosti od raka za Hrvatsku druga najviša u EU. Što se tiče ovih obilježavanja različitih dana, evo ja ću kao dijabetolog svakako to podržati jer mi eto se uvijek pridružujemo 14.11. Svjetskom danu šećerne bolesti, pa evo nadamo se da ćemo izglasati hrvatski dan šećerne bolesti 14. svibnja, svakako treba podizati svijest naših sugrađana oni moraju biti partneri u liječenju, dakle partneri nama zdravstvenim djelatnicima. I upravo kad obilježavamo različite dane kao što smo imali sada u petak Svjetski dan za borbu protiv raka, pa Dan crvenih haljina ako smo bar nekoga svatko od nas animirali putem društvenih mreža ili slično dobro smo napravili. Prema podacima registra za rak u našem HZJZ-u 2019. u RH broj novo dijagnosticiranih zloćudnih bolesti je bio 25.352, preminulih 13.344, a osobe koje su mlađe od 65 godina starosti rak je kod nas najčešći uzrok smrti sa više od 40% preminulih od te bolesti upravo u toj dobi. E sad, koliko ljudi s rakom živi u Hrvatskoj, koliko se ljudi izliječilo zapravo nemamo poznate podatke, procjena je negdje oko 170.000 naših sugrađana koji žive s rakom ali ne znamo koliko se od toga trenutno liječi aktivno, koliko je palijativnih bolesnika. Danas smo imali na Odboru za zdravstvo, razgovarali smo proglašenju nacionalnog dana preživjelih od raka u RH koji bi bio prvu nedjelju u lipnju i mi ćemo to isto svakako podržati. Europski plan za borbu protiv raka donesen je od strane Europske komisije evo nedavno 3. veljače. Cilj je da se riješi problem raka na svim razinama. Plan je strukturiran na 4 ključna područja, prevencija, rano otkrivanje, liječenje i dijagnostika i kvaliteta života oboljelih od raka i preživjeli. To će se podupirati mjerama koje će se poduzimati u različitim područjima politika od obrazovanja, socijalne politike, jednakosti, zapošljavanja, oglašavanja, energetike, okoliša, klime itd. U EU će se na to namijeniti 4 milijarde EUR-a jer evo podaci kažu da se u EU svake godine rak dijagnosticira oko 3,5 milijuna osoba, a umre 1,3 milijuna osoba, a u više od 40% slučajeva oboljenje od raka je moguće spriječiti. Mi smo kao što sam spomenula u replici stvarno čekali godinama za, na nacionalni strateški okvir protiv raka, konačno smo ga evo donijeli u prosincu 2020. Podsjetit ću što su nam strateški ciljevi, dakle primarna prevencija, sekundarna prevencija, dijagnosticiranje raka, liječenje raka, palijativna skrb i obilježavanje boli. Struka kaže kao što sam i rekla da nažalost taj strateški okvir protiv raka još uvijek nije implementiran kako treba. Dakle, mi svi moramo raditi na podizanju svijesti o karcinomima, o prevenciji, o poboljšanju životnih navika, o odazivanju na skrining programe, o dostupnosti liječenja, o psihološkoj pomoći oboljelima od onkoloških i drugih težih bolesti. Nismo dobri što se tiče organizacije palijativne skrbi i svakako treba dati priznaje i udrugama koje imaju veliku važnost u nošenju naših bolesnika sa rakom. Što se tiče Nacionalnog programa ranog otkrivanja debeloga crijeva već je evo nešto bilo rečeno 2007. je usvojen taj nacionalni program, cilj mu je naravno rano otkrivanje raka i to u asimptomatski naoko zdravih osoba oba spola odnosno dugoročni cilj je smanjenje pobola i smrtnosti od tog sijela raka, poboljšanje kvalitete života oboljelih, rana dijagnostika i unapređenje zdravlja stanovništva. Dakle, svake 2 godine šalju se pozivi muškarcima i ženama od 50 do navršene 74 godine i onda osobe s pozitivnim nalazom se upućuju na probirnu kolanoskopiju. A sad, što se tiče programa u doba Covid pandemije ipak je došlo do prekida provođenja u trajanju od 3 do 4 mjeseca. Prema evo nekakvim izvješćima nešto se od toga nadoknadilo ali je ipak zabilježen smanjeni broj ukupnih redovitih kolanoskopija i to će sigurno utjecati na dalji pobol odnosno smrtnost. Zavodi za javno zdravstvo jesu odradili posao pozivanja, testiranja, naručivanja na kolanoskopije, edukativne aktivnosti ali kažem s obzirom na opterećenost zdravstvenog sustava inače, a još i pandemijom nažalost vidjet ćemo tek koliko će malignih oboljenja biti tek naknadno i prekasno otkriveno. Što se tiče Mjeseca svjesnosti o raku debelog crijeva u RH svakako ga naravno kao klub podržavamo. Dobili smo podatke evo na nedavnoj tematskoj sjednici posvećenoj onkološkim bolesnicima da je ministarstvo napravilo određene korake i dopise slalo bolnicama da se prilagode epidemiološkoj situaciji, da organiziraju rad tako ne dođe do zastoja u skrbi onkoloških bolesnika. Koliko sam vidjela samo je 30 bolnica ovaj dalo svoja izvješća, ne znamo zapravo za sve bolnice valjda ćemo dobiti onda i za sve. Činjenica je da je broj hospitalizacija zbog zloćudnih novotvorina 2019. na 2020. u stacionarnom dijelu smanjeni ali evo bilo je ipak više zbrinjavanja preko dnevnih bolnica. E sad, ako mi želio biti bolji u liječenju raka znači da moramo svakako implementirati sve ono što je rečeno u nacionalnom strateškom okviru i svako treba riješiti problem radioterapije. Stanje nam postaje kritično i po tom pitanju. Nema dovoljno uređaja za radioterapiju, često se kvare, odgađaju se zračenja i to je zaista veliki problem našim oboljelima. Iako su nam dostupne teoretski sve suvremene metode liječenja ipak bi implementacijom onoga što je rečeno u strateškom okviru gdje će se i kako i tko liječiti. Svaki dan od posljedica rada u RH umre prema podacima 39 osoba, a rekli smo već svake godine od zloćudnih bolesti oboli više od 25.000 ljudi i zato je jako važno da se napravi kvalitetan hodogram odnosno plan kako će uopće ta kampanja u ovih, u tom mjesecu ožujku izgledati. Razvijene zemlje sjevera i zapada Europe imaju veću pojavnost onkoloških bolesti, ali u nižem stadiju se otkrivaju i manja je smrtnost. Rekla sam već evo mi smo zbilja loši po tom pitanju. Naš najveći problem je otkrivanje zloćudnih bolesti u uznapredovalijem stadiju nego u drugim zemljama. Odaziv na program ranog otkrivanja raka debelog crijeva je 20-21%, a dojke 60% i tu zaista treba uprijeti sve snage da se što više ljudi javi na te preventivne programe. Također trebamo jasno definirati tzv. put bolesnika gdje, što i u kojem roku mora dobiti što se tiče dijagnostike odnosno liječenja. Mi još uvijek nemamo akreditaciju bolnica odnosno centara za liječenje raka. Pitanje je koliko mi zapravo imamo onkoloških centara u RH. Praktički u većini ustanova se puno toga radi od kemoterapije, radioterapije, onkologije, dakle treba svakako uspostaviti kvalitetnu onkološku mrežu, a to je u prvom redu na ministarstvu. Potrebno je praćenje ishoda liječenja. Struka je tu, onkološka društva koja daju smjernice za praćenje onkoloških bolesnika odnosno upute kako racionalno kontrolirati odnosno liječiti bolesnike. A liječnike obiteljske medicine svakako treba uključiti u sveobuhvatnu skrb o onkološkom bolesniku evo kolegica Kekin je dala dobre primjere kako to izgleda u drugim zemljama. Naravno da naše primarce ne treba nepotrebno preopteretiti odnosno treba ih zapravo dodatno motivirati i nagraditi ali uz jasne smjernice kako će se oni dodatno uključiti. Tako da evo još jedanput kažem da ćemo podržati ovaj prijedlog i svakako tražimo i inzistiramo da se što prije ono što je navedeno u nacionalnom strateškom okviru počne i provoditi. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovana zastupnica Maja Grba Bujević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče sabora, što bi rekao kolega Miletić, gospodin Bukarica, državni tajniče, prema zadnje objavljenim podacima Registra za rak HZJZ-a, rak debelog crijeva je treći najčešći oblik raka kod muškaraca iza raka prostate i raka pluća i drugi najčešći oblik raka kod žena iza raka dojke. To je u ukupnom broju novooboljelih od raka 15% muškaraca i 13% žena koji obole od raka debelog crijeva. U RH godišnje se otkrije više od 3.500 novooboljelih osoba sa rakom debelog crijeva, a u više od polovine njih bolest se nažalost već proširila. U godini nam prosječno umre 2.200 ljudi od raka debelog crijeva i onda netko kaže ne treba o tome pričati i ne treba posvetiti jedan mjesec da svi zajedno pričamo samo o tome. Rizik od razvoja raka debelog crijeva znatno raste nakon 40 godine života, a 90% svih karcinoma otkrije se u osoba starijih od 50 godina. Svaka osoba starija od 50 godina nosi 5% rizika da se do 74 godine razviti rak debelog crijeva odnosno 2,5% rizika da će umrijeti od raka debelog crijeva. Približno 25% oboljelih ima obiteljsku anamnezu raka debelog crijeva, a njih 15% u rođaku svog prvog reda. Osim naslijeđa dokazan je za razvoj ove bolesti i utjecaj načina prehrane i tjelesne aktivnosti na rizik od razvoja raka debelog crijeva. Prekomjerna težina i šećerna bolest povezene su s umjereno povećanim rizikom ujedno pušenje je povezano sa povećanim rizikom za karcinom svih lokaliteta uključujući i rak debelog crijeva. U visoko rizičke skupine stanovništva ubrajaju se osobe sa anamnezom prethodnog raka debelog crijeva, oboljeli od adenoma debelog crijeva, bolesnici sa nasljednim polipoznim sindromima, uceroznim kolitisom i kronovom bolesti, a osobe sa preboljenjem drugih sjela raka također imaju povećan rizik od razvoja raka debelog crijeva. Budući da se rak debelog crijeva razvija sporo, preventivnim pregledom stolice moguće ga je otkriti znatno prije nego što se pojave prvi simptomi i to trebamo iskoristiti. Rano otkrivanje raka debelog crijeva smanjuje potrebu velikih mutilirajućih operativnih zahvata što za pacijenta nije nevažno. Otkrivanjem raka debelog crijeva u ranoj fazi bolesti mogu se spasiti mnogi životi. Metodama ranog otkrivanja ranog otkrivanja debelog crijeva pomaže se i u otkrivanju polipa koji su predstadij razvoja raka debelog crijeva. Na taj način otkriveni i odstranjeni polipi uspješna su prevencija narednom razvoju raka debelog crijeva. Testiranje nevidljive krvi u stolici jednostavna je metoda kojom se može otkriti ta nevidljiva krv za oko u stolici što je često prvi znak raka polipa ili druge bolesti debelog crijeva koja zahtijeva nastavak liječenja. Vlada Republike Hrvatske svjesna važnosti ovog otkrivanja raka debelog crijeva i veličine ovog javno-zdravstvenog problema usvojila je još 2007. godine Nacionalni program ranog otkrivanja raka debelog crijeva s ciljem otkrivanja zloćudnih tumora debelog crijeva u ranom i ograničenom stadiju kada je to moguće za izlječenje boljih ishoda. Cilj je smanjenje smrtnosti od raka debelog crijeva za najmanje 15% u razdoblju od 10 godina nakon početka provedbe programa. Kao i zemljama EU program se provodi u dvogodišnjem periodu i obuhvaća populaciju probira u dobi od 50 do 74 godine. Osnovna metoda je pregled stolice na okultno krvarenje. Sve osobe sa pozitivnim nalazima na okultno fekalno krvarenje upućuju se na kolonoskopski pregled radi utvrđivanja daljnjeg uzroka krvarenja. Na žalost odaziva na Nacionalni program ranog otkrivanja raka debelog crijeva nije zadovoljavajući. Iznosi 25 do 45% ovisnosti u kojoj županiji. Stoga je u budućem razdoblju potrebno senzibilizirati i nas zdravstvene radnike, a i cijelu javnost i široku javnost o važnosti ranog otkrivanja raka debelog crijeva, te poticati na testiranje za rano otkrivanje raka kako bi nam što manje naših sugrađana umrlo. Ujedno od velike važnosti je poticanje usvajanja pozitivnih životnih navika koje obuhvaćaju usvajanje pravilnih prehrambenih navika i tjelesne aktivnosti. Dokazano je da hrana bogata vlaknima i voćem sa manjim udjelom masti u hrani izbjegavanje prekomjerno prženih, dimljenih, usoljenih namirnica kao i umjerena tjelesna aktivnost bitno doprinosi smanjenju pobola od ovog sijela raka. Ujedno osobe sa pozitivnom anamnezom u čijoj je obitelji bilo raka debelog crijeva, osobe sa prethodnim polipima i upalnim bolestima njih je potrebno posebno poticati na češće preglede kao i na početak pregleda u ranijoj dobi prije onih 50 zadanih. Budući da su te osobe izrazito visokog rizika za nastanak raka debelog crijeva i tome u ovom našem mjesecu kojeg nadam se da ćemo se svi složiti da ga treba, trebamo isto tako doprinijeti tome da se i ove skupine uključe u senzibilizaciju, da shvate kolika im opasnost zbog toga prijeti. Osnovni razlog za kontinuiranu visoku smrtnost već je spomenuto stanje raka debelog crijeva u trenutku dijagnosticiranja, jer manje od deset posto svih karcinoma debelog crijeva lokalizirano je samo na stijenki crrijeva kada su još u onoj fazi bolesti koja je gotovo u potpunosti izlječiva. Cilj je otkriti rak debelog crijeva u što ranijoj toj fazi bolesti kada je naravno i preživljenje veće. A poticanjem zdravih životnih navika spriječit će se i sama pojavnost raka debelog crijeva ili će se bitno doprinijeti njegovoj manjoj pojavnosti. Kad nas ovako pogledam ima nas puno ovdje blizu 50 godina, stoga kad dođe koverta iz Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo koja nudi da se napravi pregled okultnog krvarenja stolice učinimo to zato što time čuvamo sebe, a čuvamo se i za naše najmilije sa kojima živimo, da još puno budemo zajedno. Stoga je važno da se cijeli mjesec ožujak kako predlaže Vlada Republike Hrvatske proglasi nacionalnim mjesecom svjesnosti o raku debelog crijeva kako bi se još više, puno više senzibilizirali svi zajedno o važnosti odaziva na preventivne preglede stolice i na sve ostale preventivne preglede kojima će se moći otkriti rak debelog crijeva u što ranijoj fazi bolesti, te će klub Hrvatske demokratske zajednice sa veseljem podržati prijedlog Vlade Republike Hrvatske za proglašenje mjeseca ožujka mjesecom svjesnosti o raku debelog crijeva i očekujem da u petak na glasanju budemo ako oko ničeg drugoga da oko ovoga budemo jedinstveni. Hvala vam.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika socijaldemokrata poštovane zastupnice Renate Sabljar-Dračevac.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege evo danas smo se doista prilično zadržali oko dosta zdravstvenih tema na današnji dan. Dakle, prijedlog odluke o proglašenju mjeseca ožujka mjesecom svjesnosti o raku debelog crijeva u Republici Hrvatskoj je jedan hvale vrijedan prijedlog. Mi u ovom trenutku, tako makar kažu uvaženi profesori u prosjeku 44 osobe u Republici Hrvatskoj preminu zbog različitih malignih bolesti. Državni tajnik kaže da su izrađeni da od toga, od raka debelog crijeva preminu 6 osobe. Nedavno smo imali, dakle sjednicu Odbora za zdravstvo tematsku ususret Danu borbe protiv karcinoma, odnosno raka i naglašeno upravo to. Ima nekoliko načina djelovanja, dobro je da to bude preventiva, dobro je da se odazovemo kad dobijemo poziv i za rak debelog crijeva, da napravimo te pretrage koje se od nas traže ali moramo znati da je negdje najvažnije to da oni pacijenti kojima je već dijagnosticirana bolest ili se sumnja na bolest kroz jedno lagano vođenje institucija prođu kroz svoju obradu, odnosno da se postavi dijagnoza i da se tim pacijentima olakša sam početak liječenja jer to je faza koja je najznačajnija. Dobra dijagnoza, dobra terapija a onda im treba reći da je rak lječiv, da se može živjeti s njim, da se može pretvoriti u kroničnu bolest i također ih i na to treba upozoriti. Neću dužiti, sve je više-manje rečeno prije mene, pa ću ja samo još jedanput naglasit da ćemo mi podržati ovaj prijedlog vlade, a ujedno vas izvijestiti da je danas saboru upućen prijedlog odluke o proglašenju prve nedjelje u lipnju danom preživjelih od raka u RH. Važno je da građani znaju da je to sad bolest koja se može liječiti i da ima već dosta naših sugrađana koji žive s njom ili su izliječeni od nje. Evo, pa vas pozivam da se to što prije stavi na sjednicu tako da do lipnja možemo obilježiti ovaj dan, a naravno pozdravljam još jednom ovu inicijativu vlade. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HSS-a i RF-a, poštovana zastupnica Katarina Peović.
Dobro, naravno ne možemo reć da smo protiv ovog mjeseca svjesnosti o raku debelog crijeva u RH, ali ipak treba biti malo realan i ponoviti imamo dane ovog i onog, mjesece ovog i onog, ovdje je puno važnije da se koncentriramo na prevenciju, a mjesec žalosti bi mislim ipak trebalo proglasiti vezano uz žrtve korone, znači 14.000 skoro, 14.300 mrtvih na današnji dan, znači 2,5 puta smo gori od Njemački, 50 i nešto ljudi nam umire, u Njemačkoj umire 150, 21 put više ljudi ima Njemačka. Znači imamo situaciju u kojoj bi stvarno bilo puno bolje da se koncentriramo na prevenciju, alarmirati znači i omogućiti svakoj osobi u potpunosti besplatno godišnje preventivno testiranje i to na te najčešće preventabilne tumorske bolesti, a taj test na okultno krvarenje u stolici je jedan od takvih pregleda. Testiranjem na krv u stolici moguće je smanjiti smrtnost znači raka debelog crijeva i kad sam postavila tajniku pitanje znači dobro, niz stvari sam postavila kao pitanje zašto se to ne radi, onda ste mi odgovorili dobro, ali mi ovdje uopće ne govorimo o kolonoskopiji, govorimo o testu na okultno krvarenje u stolici za koji se ne treba ići znači na pregled. Upozorila sam da ima premalo liječnika, da ima premalo opreme, da ima premalo prostora, ali sasvim je jasno znači da imamo najprije to preventivno testiranje nakon kojeg slijede novi koraci. I više su kolega upozorili upravo u tome i jest problem da mi nemamo jasno definirane korake, da mi nemamo zapravo sistematizaciju tih koraka, da mi nemamo praćenje ishoda ove bolesti kao ni niza drugih bolesti. Ključno je dakle da se prati koje su intervencije bile učinkovite, u kojem vremenu, što je proizvelo najmanje troškova, koja vrsta stručnjaka je bila uključena u sve i to bi znači trebalo pratit u svim bolestima, ne samo u ovoj. Također nemamo ažurirane podatke niti o jednoj bolesti, pa tako nemamo registar niti podataka za ovu bolest ili recimo za mamografiju ili slične, znači preglede koji bi nam bili korisni, a što je sve posljedica kaosa koji ovdje vlada. I onda kada se kaže dakle da mi sve radimo, pa ne samo da ne radimo sve i ja se tu mogu čak i složiti znači, složiti mislim, mogu bit malo rezervirana naspram onih ocjena koje su rekle mi bi trebali znači našim medicinskim sestrama dati da intenzivno pozivaju ljude na te preglede. Mi imamo premalo medicinskih sestara, znači naša primarna zdravstvena zaštita bi dosta patila da se takve opsežne možda mjere uvedu kod nas jer mi smo potkapacitirani sa znači radnicima koji bi to uopće mogli provesti, ali znači kada govorimo upravo o ovoj bolesti onda bi trebalo uzeti u obzir da nije samo kriterij pozivanja na znači taj test godine, ne bi trebao bit godine znači nego bi trebale bit genetske predispozicije jer ova bolest je specifična znači i na ovu bolest stvarno treba uzeti u obzir da se genetske predispozicije kada imate znači, imam i osobno znači u porodici taj problem onda vas pozivaju na preglede ranije i zapravo onda vam 50.g. nije, nije ta granica. Prema tome, trebalo bi u to uključiti zapravo i one koji imaju genetske predispozicije u ovoj bolesti pogotovo zato što se bolest može otkriti u početnom stadiju kad su izgledi za izlječenje veliki, ali isto tako je riječ o bolesti koju je vrlo teško dijagnosticirati. Ono na što sam ja isto tako reagirala naravno da vi niste državni tajniče rekli da, niste izrekli to, da su ljudi sami odgovorni i da se spušta odgovornost na individualnu razinu, ali kada čitate vaše izvješće, znači taj prijedlog za proglašenje mjeseca ožujka „Mjesecom svjesnosti o raku debelog crijeva u RH“ onda se stvarno stječe taj dojam da se individualna krivnja ipak stavlja na prvo mjesto u smislu znači mi smo došli do toga da je ljudima zbog korone, zbog straha od zaraze smanjio se taj broj znači preventivnih pregleda. No, to nije, nije naprosto istina, znači što su i drugi istakli ovdje, pacijenti se odazivaju koliko ih se poziva, znači ukoliko smo mi aktivni, ukoliko se pacijente poziva oni će se i odazvati. Osim toga, ono na šta sam upozorila, na što su mene upozorili zdravstveni radnici, kada bi se dovoljan broj ljudi odazvao recimo da bi negdje 65% odaziva bilo dobra statistika, a mi imamo kako sam već čulo znači samo 20% odaziva, ali kada bi odaziv znači nakon prvog testa i potrebe znači za kolonoskopijom bio, bio u onoj punoj mjeri onda bi zapravo dolazili do problema i to svi upozoravaju da to, to naprosto nije istina, znači ljudi jako dugo čekaju na dijagnostički pregled i do 6 mjeseci i najlakše je sve svaliti na individualnu razinu, ali činjenica da smo mi među najgorima u EU prema karcinomu kolona, da je samo jedna zemlja gora od nas nije samo posljedica nekog našeg mentaliteta što se nažalost u ovoj sabornici prečesto koristi kao opravdanje za sve, znači mi imamo 13.500 mrtvih negdje se procjenjuje da bi 2000 do 2500, 600 ljudi nije trebalo umrijeti već su se javili prekasno liječniku. Ono što bi se još ovdje moglo navesti da je isto tako, ne znam da li je to zapravo spomenuto u samom izvješću, ali preventivni pregledi u RH su znači debelo crijevo, dojka, maternica jel i oni su prekinuti krajem 2020., onda je uveden novi znači preventivni pregled na rak pluća i pokrenuti su opet debelo crijevo i dojka, maternica ne. Znači to isto treba napomenuti. I ono što je u konačnici ipak dio ove teme, a kod nas je izuzetno dramatično loše, to je palijativna skrb. Znači mi ovdje govorimo o prevenciji i o tome da se ljudi trebaju testirati, da ljudi trebaju rano otkrivati rak debelog crijeva, ali dakle a naravno da kad govorimo o raku debelog crijeva kao i drugim rakovima moramo razgovarati o palijativnoj skrbi koja je kod nas izuzetno loša. Znači upozoravaju udruge da mi imamo samo jedan hospicij, da je sve drugo prepušteno na osobnu brigu i zapravo na brigu obitelji, da nema ujednačenog postupka, da obično uskače obitelj, a onda kada imamo situaciju da su ljudi sami i da nemaju obitelj onda traže pomoć od zajednice i tu stvar više-manje staje. Postoje neki projekti, neke udruge, neki domovi zdravlja, ali imamo manja mjesta gdje praktički ničeg nema. Ako nemate obitelj onda ste prepušteni stvarno na milost i nemilost sudbine. Spomenula bi još samo za kraj znači da je dobro upozoravati i poticati na promjenu životnog stila, ali mi isto tako trebamo biti svjesni da je naš životni stil, životni stil naših ljudi na koji ste ovdje mnogi upozorili znači pušenje, pretilost, nekretanje itd., isto tako povezano sa socijalnom strukturom, povezana sa siromaštvom jel siromašne nacije, siromašne zemlje da imaju jako puno više problema znači sa tim navodnim životnim stilom koji se ovako previše olako svodi opet na individualnu razinu i pozdravlja se, poziva se ljude promijenite životni stil. Kada smo mi ovdje u saboru jel sa našim životnim stilom možda možemo tako nešto taj poziv poslušati, ali gospođe trgovkinje znači radnice u Konzumu taj poziv često ne mogu prihvatiti jel. One nemaju taj, tu privilegiju da promjene svoj životni stil. To bi bilo to. U svakom slučaju naravno pozdravljamo da se ovim problemom bavimo, pozdravljamo da se proglašavaju i dani i mjeseci, ali prije svega ono što je jako važno da se radi na prevenciji, da se radi znači na samoj praćenju ishoda i to ove bolesti kao i svake druge bolesti i da se radi na ažuriranju podataka odnosno registrima za ovu kao i druge bolesti. Hvala.
Slijede pojedinačne rasprave, prva je poštovani zastupnik Ivan Ćelić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, dakle već smo čuli da je kolorektalni karcinom treći najčešće dijagnosticirani karcinom kod muškaraca i drugi najčešće dijagnosticirani karcinom kod žena. Ako pogledamo sveukupne trendove na razini EU onda možemo govoriti o porastu incidencije i smanjenju mortaliteta, ali postoje nacionalne i regionalne razlike. Svake godine se u Europi dijagnosticira oko 35.000 novih slučajeva. Mi danas znamo dovoljno o kolorektalnom karcinomu da bismo bili sigurni da se veliki dio slučajeva može spriječiti i da se mnogi drugi mogu otkriti dovoljno rano da se omogući izlječenje ako se provode učinkovite strategije prevencije i ranog otkrivanja. U tom smislu treba gledati nacionalni preventivni program. Mi ne možemo biti zadovoljni sa sadašnjim pokazateljima, no ne bih ja rekao da je to sada tako crno kako su neki pokušali prezentirati. Mislim da se i u vremenu epidemije Covida dogodilo prvih par mjeseci, kada je bio prvi lockdown blokada slučaja, ali već je u lipnju 2020. nastojala se nadoknaditi onih 500 kolanoskopija koje su bile u zaostatku. Naravno da je što bolji odaziv dovodi do veće potrebe određenih dijagnostičkih zahvata i to može predstavljati određeno opterećenje. Ja bih rekao da nezdravo stanovništvo ima ozbiljan utjecaj na ekonomiju jedne zemlje i ta zdravstvena pismenost koja je recimo puno bolja u nekim zapadnoeuropskim zemljama osobito u Skandinavskim zemljama definitivno doprinosi boljim ishodima, ranoj detekciji, boljem liječenju. Dakle, kada govorimo o javnozdravstvenim intervencijama, o javnozdravstvenim politikama one se ne mogu izmjeriti u bliskoj budućnosti nego moramo govoriti o dugoročnim prednostima javnozdravstvenih intervencija. Mi smo u ovih 30 godina hrvatske samostalnosti imali samo 2 nacionalne kampanje protiv pušenja. Kad pokrenete ozbiljnu nacionalnu kampanju protiv pušenja možete vidjeti negdje tek za 10 godina rezultate koji će imati implikacije na morbiditet i na mortalitet vezano za rak pluća. Zdravlje stanovništva treba predstavljati kao ljudski kapital koji je temelj za solidnu ekonomiju i za sretnu populaciju. Javno zdravstvo je subjektivno i dugoročno i važno je ne fokusirati se samo na kratkoročne ekonomske troškove u planiranju javnozdravstvenih inicijativa. Obilježavanje Mjeseca borbe protiv raka debelog crijeva je inicijativa koja se događa u brojnim europskim i svjetskim organizacijama pa u tom kontekstu i vidim ovaj doprinos Ministarstva zdravstva da predloži Vladi Republike Hrvatske donošenje odluke o mjesecu svjesnosti o raku debelog crijeva. Naravno da to nije dovoljno i naravno da nije dovoljno jednom godišnje doći na središnje trgove hrvatskih gradova. Mi političari se volimo slikati tamo sa predstavnicima udruga i nakon toga ne napraviti ništa. Međutim, ne bih se složio sa time da se ne radi ništa na području epidemiologije i kroničnih nezaraznih bolesti. Donesen je nacionalni strateški okvir za borbu protiv raka. Očekujemo akcijski plan za razdoblje do 2025. godine i vjerujem da će opravdanje vezano za epidemiju COVID-19 i zbog corona virusne bolesti imati sve manji i manji značaj i da će se ta implementacija nacionalnog strateškog okvira dogoditi. Mi imamo, dakle podatke gdje je procijenjena incidencija kolorektalnog karcinoma od zemlje članice do zemlje članice EU dva do tri puta veća i tu zapravo ne možemo biti zadovoljni. Ako pogledamo određene istraživačke inicijative od strane Europske komisije i EU u kojima se proteklih godina više istraživalo o prevenciji i ranoj dijagnozi, učinkovitom liječenju pacijenata s utvrđenom i uznapredovalom bolešću to sve može doprinositi potencijalu za smanjenje tereta kolorektalnog karcinoma na razini Europe.
Vrijeme. Imamo nekoliko replika, prva je poštovana zastupnica Dreven Budinski.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora, kolega Ćelić. Mislim da je ovo stvarno hvale vrijedna odluka Vlade da se mjesec ožujak proglasi za mjesec protiv borbe protiv raka. Danas smo čuli puno toga. I najvažnija stvar je ta prevencija. Mislim da i naš način života i tempo života puno ovisi danas i o načinu prehrane. Vidimo da ima puno uzročnika raka. Znači to je i prehrana, način života, razne bolesti, a između ostalog da imaju utjecaj koliko sam ja bila malo pročitala jer sam guglala i kemikalije, pa sam se i malo iznenadila da vidim da je jedan od uzroka raka debelog crijeva i klor. A mi svi znamo da se klor itekako puno koristi za pročišćavanje naše pitke vode, pa me interesira što vi o tome mislite.
Hvala. Poštovana kolegice Dreven Budinski dobro ste naznačili problematiku kemikalija. Dakle, najčešće govorim o određenim prehrambenim navikama. Kada govorim o kloru onda se tu prvenstveno odnosi na radnike koji rade u pogonima za pročišćavanje vode. Dakle, oni su rizična skupina kao što su recimo osobe koje se bave proizvodnjom boja u većem riziku za rak mokraćnog mjehura. Tako isto znači hvala bogu toga više nema, ali imali smo na području Republike Hrvatske tvornice azbesta i azbestnih proizvoda koji su također, dakle ti radnici koji su bili u tim pogonima bili u većoj vjerojatnosti da će razviti kolorektalni karcinom.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Katarina Peović.
Hvala. Najprije jedna mala semantička napomena iz ove moje struke ako hoćete mi dozvoliti. Rekli ste da je zdravlje ljudski kapital, kapital ili svota ili iznos kojem je jedini cilj da se oplodi, pa nadam se da nećete tako gledati na ljude. Čisto nije baš neka humanistička perspektiva. No dobro. Ono što mene zanima u cijelom ovom, znači procesu na neki način ste i rekli sami da nije ipak dovoljno napravljeno. I sad liječnici sa kojima sam razgovarala svi u glas govore da bi bilo jako dobro napraviti registre bolesti, da bi bilo dobro napraviti te ishode. Znači pratiti ishode bolesti. Znači da se točno zna ako je ovaj test pozitivan onda se odlazi ovdje. Nakon toga se, čitav taj hodogram nama negdje nedostaje i ta organizacija onda je takva kakva jest.
Hvala. Poštovana kolegice Peović, taj pojam kapitala razumijem što ste vi htjeli reći, ali kako ja radim sa osobama sa problemom ovisnosti onda se često govori o kapitalu za oporavak koji može biti osobni, koji može biti socijalni. Znači taj pojam kapitala, znači ne u tom nekakvom smislu obezvređivanja čovjeka kao takvoga u komparaciji sa nekim kapitalističkim tezama. Što se tiče ovoga registra, dakle mi imamo registar za rak. I ako pogledate zaključke Europakolona, znači Ambrela krovne organizacije koja daje određene preporuke, znači tu se može vidjeti da mi imamo sada i nacionalnu strategiju, očekujemo akcijski plan. Ono što nemamo, dakle i ono što oni preporučaju a vjerujem da će se to dogoditi uskoro da registri osim bilježenja novih dijagnoza bilježe i na koji način se liječe upravo ovi ishodi liječenja.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega iako smo dobili podatke da se ipak nešto kolonoskopija nadoknadilo, činjenica je da zbog pandemije je došlo do pada postotka onih koji su se odazvali na preventivne preglede u prvoj mjeri zbog toga jer su djelatnici koji rade te screening programe subotama slobodnima itd. bili angažirani glede covida. Tako da ćemo posljedice svega toga tek vidjeti. E sad, mene zanima kako ćete vi, kako vi kao psihijatar vidite da će se uspjeti obuhvatiti, odnosno pružiti pomoć našim građanima, psihološka pomoć ne samo zbog pandemije i potresa već i psihološka pomoć oboljelima od malignih bolesti kojih će kao što sam rekla biti više nego si možda i mislimo. Imamo li mi dovoljno stručnjaka koji će pružiti psihološku pomoć, odnosno kako će se to sve skupa provoditi. Imamo li mi strategiju? Hvala.
Hvala. Poštovana kolegice Marić unutar nacionalnog strateškog okvira za borbu protiv raka postoji jedno posebno područje koje se tiče psihološke potpore znači pružanja psihološke pomoći odnosno psiholoških, psihosocijalnih intervencija. Mislim da smo u Hrvatskoj još uvijek na razini nekih improvizacija, na razini nekih improvizacija, na razini inicijativa od strane nevladinih organizacija koje puno puta rade onaj dio posla koji bi trebao raditi ovaj institucionalni dio, ali ja osobno smatram da imamo dovoljno stručnjaka za područje mentalnog zdravlja. To nisu samo psihijatri, dakle psihijatri se bave već sa određenim psihičkim poremećajima, dakle postoji čitav niz ljudi koji se bave iz sektora tzv. pomagačkih zvanja, dakle osim educiranih psihologa tu su socijalni pedagozi, tu su edukacijski rehabilitatori, magistri socijalne politike koji rade u timovima za mentalno zdravlje koje treba i dalje osnaživati na taj multidisciplinarni način.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Maje Grbe-Bujević.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolega Ćelić, vi i ja, pa evo kolegica Marić i kolega Karlić često smo se tokom našeg života, radnog dijela života, susretali sa ljudima koji nažalost umiru od malignih bolesti, te se bore za zadnji dan, za zadnji sat, pa kako onda vama kao liječniku i kao humanisti zvuči naša kolegica sa onog kraja koja smatra da ovog dana ne treba, ovog mjeseca gdje bi pričali svima, gdje bi radili na tome da se unaprijedi skrb za oboljele od raka bilo kojeg … [[Govornik se ne razumije]] , pa ovog puta raka debelog crijeva, kako to onda nama liječnicima zvuči?
Hvala. Hoću ja prvo odgovorit ili povreda Poslovnika? … [[Upadica se ne razumije]] Da. Pa poštovana kolegice Grba-Bujević ja nisam shvatio da je kolegica Peović rekla da ne treba.… [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ne, aha, onda se ispričavam, dakle ovaj ne vjerujem da, da možda je krivo se izrazila da, ja uistinu ne vidim nikakvog valjanog razloga da bi osporavali obilježavanja mjeseca svjesnosti jer je to jedna, jedan dodatni impuls, jedna dodatna inicijativa. Oni ljudi koji se bave tim problemima njima je to svaki dan i njima ne trebaju ni nacionalni dan, ni mjesec borbe protiv raka debelog crijeva, ali općoj populaciji u tom području, evo ja mogu reći iz svoje perspektive, dakle kada je mjesec borbe protiv ovisnosti od 15. studenog do 15. prosinca ipak zahvaljujući medijima, zahvaljujući dakle senzibilizaciji radimo na zdravstvenom prosvjećivanju koje mora biti kontinuirano. Tako i ovdje cilj je edukacija i ja vjerujem da će taj mjesec borbe i mjesec podizanja svjesnosti protiv raka debelog crijeva ispuniti svoja očekivanja.
Povreda Poslovnika poštovana zastupnica Katarina Peović.
238., dobro ne bi htjela bit ničiji advokat, ali mislim da je kolegica Orešković baš rekla nakon što je rekla i ja sam isto rekla, znači imamo dana, dane ovog, imamo mjesece onog, ali odmah je rekla znači treba radit na prevenciji, znači niko nije protiv toga, mislim naravno da, da ono svako je za prevenciju, ali da se ne svede sve samo na slikanje, samo na fotografiranje, samo na pričanje o nečem nego da se stvarno neki posao i odradi.
Ovo je bilo više kao replika, pa dobivate opomenu. Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Garija Cappellija.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa možda sam ja zadnji koji bi trebao, nisam ni liječnik, ni ništa, ali upravo iz te, iz te svoje perspektive, a imao sam prilike dobit na kućnu adresu dakle onaj letak Nacionalni program ranog otkrivanja raka debelog crijeva i mogu reć da me začudio da šta sad ovi meni šalju, kako oni znaju da je meni možda nešto loše. I onda sam, nisam imao pojma o tom projektu i onda sam se počeo i zaintrigirao, pa pretpostavljam da su se tako zaintrigirali i drugi koji su isto tako dobili na adresi, prošao sam tih 50.g. i dobro je da sam se začudio jer sam se onda, reko pa dobro ja jesam malo rizičan, imam tih nekih sličnih problema i ko kec na asa što bi se reklo mi je to došlo da inače me možda neko ne bi natjerao da idem tamo jer mislim da sam dobro. I pokrećući to došao sam do toga da sam u biti rizičan i da imam određenih problema ulceroznog kolitisa koji između ostalog dugoročno može prouzrokovati i rak debelog crijeva. I tu sam se ulovio u tu mrežu, nazovimo to tako, i počeo redovno odlaziti svake 2.g., opet sam ove godine dobio to … [[Govornik se ne razumije]] idem i na redovne svake 2.g. kolonoskopije itd. i vrlo ozbiljno sam shvatio, al od onog dana kad sam dobio ovaj letak. Dakle, reći da je to samo neki piars, pa naravno i slikanje na trgovima itd., međutim ovo je jako dobar piar koliko god šta mislio on je dobar, pa nek je spasio 5, 10, 50 života on je jako dobar. I dakle, ova inicijativa je hvale vrijedna i svaka inicijativa tog tipa izaziva određeni piar, izaziva određeni marketing, sad nazivali mi to marketing, pa to nekome možda zvuči loše, ko je bolestan će reć sad na moju nekakvu bolest radi neko piar, ali će spasiti puno života. Prema tome, ovaj letak i pokretanje cijele te inicijative da se proglasi i da ćemo svake godine ako niš drugo jednom par dana u godini u 3. mjesecu više govorit o tome, više se bavit s time, potaknut druge da se trznu, da možda tu koronu pustimo konačno sa strane i kaže sad je opet vrijeme da se vratimo u neki normalan život i da konačno opet se pobrinemo, da se brinemo upravo o ovim lecima i sličnim stvarima koje dobivamo. I ja kao običan građanin, dakle upravo me to potaknulo na razmišljanje i na to da pročitam malo dublje što to znači, što bi ja trebao, kako bi ja trebao i onda između ostalog što sam i postavio pitanje državnog tajniku na početku u replici, rečeno je puno više bi trebalo dakle utjecaj ne samo dakle kroz nacionalni program, što se radi dapače to je jako dobro, dakle ranog otkrivanja već i kroz druga ministarstva i kroz druge ustanove počet zajednički koordinirati na onome što je tu jako bitno što liječnici ste i sami rekli, a to je tjelesna vježba, utjecaj prehrambenih navika. Mislim da je to nešto o čemu bi trebalo identično, kvalitetno i važno govoriti kao kad se govori o dakle o preventivnom programu o kojemu smo rekli da ima i tehničkih određenih problema i da bi bilo bolje da je malo drugačije, ali smatram da je ovo isto tako jako važno jer vidjelo se i uvidjelo se da je osim pušenja i alkohola utjecaj prehrambenih navika, nazvali su tu bolest koliko sam vidio i pročitao bolest zapadnog života, stila života jer vidimo da u nekim zemljama koje su manje razvijene od Europe i nas svih i drugih zemalja, dakle koje su itekako razvijene ima manje, manje se ustanovi bolesti debelog crijeva nego u zemljama koje kao su naprednije, modernije, pa kao mi bolje jedemo i kvalitetnije, a u biti ispada obrnuto. Jedemo nekvalitetno, nemamo tjelesne kulture, tjelesnog vježbanja i to je definitivno taj životni stil koji nam je itekako, možda nama koji smatramo da sve znamo, u lošijoj smo možda poziciji negdje gdje je manje razvijeni svijet i jedu više povrća recimo i voća nego mi sa crvenim mesom i svim drugim dakle stvarima. Dakle, zdravi način života, koordinacija svih ministarstava od sporta, od prosvjete itd. i veći broj sati tjelesne kulture bi itekako dobro došao u srednjim i osnovnim školama i u vrtiću. Hvala lijepo.
Dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Ivana Ćelića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Cappelli, mi smo imali tematsku sjednicu Odbora za zdravstvo povodom svjetskog dana za borbu protiv raka na kojoj su sudjelovali pročelnici klinika iz regionalnih centara i onda smo vidjeli, a mi koji radimo u zdravstvu to već znamo dakle i KBC Rijeka i KBC Split, KBC Osijek, Klinika za tumore oni vam imaju hodogram gdje stvarno nema nikakvog čekanja onoga trenutka kada osoba uđe u sustav, dakle ne ide prebacivanje loptice iz jednoga u drugo dvorište nego to ide. Postoje određeni problemi sigurno u nekim centrima. Često puta mi najčešće gledamo na one situacije gdje se dogodio problem, a ono što se rutinski događa to zanemarujemo. I ono što je prof. Stanec rekao prigodom obilaska Klinike za tumore dakle, ono što Vlada RH kroz Nacionalni plan oporavka i otpornosti ulaže u obnavljanje medicinske opreme za dijagnostiku i liječenje to nije prazna slama, to nije teorija nego su to konkretne stvari.
Odgovor.
Hvala lijepo kolega Ćeliću, drago mi je to čuti evo kažem kao osoba sam tu namjerno danas htio malo potaknuti razgovor o tome i o proglašenju tog dana kroz 3. mjesec itd., upravo da se intenziviraju i ova saznanja koja ste vi sad rekli, koja recimo ja nisam se potrudio pročitati ili da vi danas niste rekli možda ne bi znao o tome ništa. Ne znaju ni drugi građani možda koji površno ako su zdravi o tome ne raspravljaju, ne pitaju da li se vodi briga o boljem sustavu tjelesne vježbe dakle, dakle kroz škole kroz srednje, osnovne, kroz dječje vrtiće. Naročito puno se priča o kvaliteti hrane naročito u dječjim vrtićima itd., dakle moramo o tome govoriti. Moramo govoriti i o tome, ja bi više volio da se o zdravlju govori al ne samo kroz koronu i da smo zavezanih ruku, samo to, nego da se puno više govori o toj preventivi i svemu što se čini osim ono što ste rekli kad već bolest nastupi.
Slijedeća replika, poštovana zastupnica Maja Grba Bujević.
Kolega Cappelli, Ursula von der Leyen predsjednica komisije rekla je slijedeće. Za mjere za borbu protiv raka odobreno je ukupno 4 milijarde EUR-a iz programa EU za zdravlje i ostalih programa financiranja. U okviru programa EU za zdravlje u '21. godini objavljena su 2 poziva koja su dovela do nastanka 16 novih važnih inicijativa. Navedeno je donesen, nedavno je donesen program za '22. i on ponovno sadržava velik broj mjera za borbu protiv raka, a ovaj put posebno se bavi prevencijom. To je naš put. Ta sredstva treba koristiti, treba ministarstvo se javljati na te pozive, treba se ova zemlja javljati na te pozive da još jače unaprijedimo i da što više naših sugrađana preživi takve te bolesti između ostalog i debelo crijevo, ali imamo i drugih o kojima treba voditi brigu.
Odgovor.
Pa podatak je itekako važan pogotovo zbog preventive i moramo biti zadovoljni i sretni što smo u toj zajedničkoj obitelji EU gdje ćemo moći koristiti upravo takva sredstva. Mogli bi ih samo sanjat da smo izvan tog, ne bi bili u tom programu. Itekako dakle pohvalno da i naša vlada će se uključiti koristiti tih sredstava. Meni je fascinantno bilo kad sam vidio podatak Svjetske zdravstvene organizacije da će predviđeni rast oboljelih općenito od raka ne samo debelog crijeva, od '18. dakle ovih godina možemo reći zadnjih 2-3 godine sa 18 miliona doći na 29,5 miliona oboljelih od raka i da će isto tako sa 9,5 na 16 miliona godišnje ljudi umirati od raka. To su podaci strašni. Mislim da se čovjek dobro zamisli i da počne zbilja koristiti još jednom kažem ovakve programe i zato u svakom slučaju velika potpora ovom proglašenju dakle u 3. mjesecu. Hvala lijepo.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Erika Fabijanića.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani predlagatelji, potpredsjedniče, mi dakako da ćemo podržati ovu inicijativu koja je vezana za proglašenje Mjeseca svjesnosti raka debelog crijeva, ali imamo problem to smo vidjeli iz materijala koji nam je, koji je dan, a to je isticano i u raspravi da kad imamo premali odaziv na onaj letak koji je pokazao kolega Cappelli na žalost sad treba vidjeti kako ljude eventualno stimulirati ne samo za program prevencije raka debelog crijeva nego i raka prostate, raka grlića maternice, raka dojke itd. Jer i o tome bi mogli bez daljnjega raspravljati iako ne konkretno na ovu temu. Sada je pitanje kako ljude motivirati? U pravilu se ljude motivira novcem, iznošenjem novaca. A i mediji, dakle od portala pa do papirnatih novina u nekim situacijama vole brojke, vole podatke. Ako kasno to otkrijemo i ako nismo podvrgnuti prevenciji to zdravstvo Republike Hrvatske košta određeni iznos. Kada bi se svi recimo ili dobar dio, 80% građana ili 70% ili 100% podvrgavalo, a na temelju statistika kojima očito raspolažemo, ako bi rano to otkrivali kolika bi bila ušteda u zdravstvenom sustavu. Jer to onda ide u korist svih i građana i u korist proračuna i dakako onda se lakše liječi, imamo manje opterećenje samog zdravstvenog sustava. Tako da kako to postići? Da li onaj tko ide na preventivne preglede da li ga osloboditi dopunskog zdravstvenog osiguranja, da li nagradu kroz jedan bon koji je hajmo reći bon, dakle da mu se oprosti sto kuna ili 200 kuna poreza na dohodak. Onako čisto. Dakle, ne ulazim u nekakve sume nego i kroz taj dio, dakle bi mogli eventualno razmišljati kako ljude osloboditi. Ne govorim mjesečno, govorim možda godišnje, ne znam. Neka stimulacija bi mogla postojati ali bi morala pratiti i uštede u zdravstvu koje postižemo sa preventivnim programom. Onda eventualno možemo nešto postići. Ali ne vidim da ćemo postići bolji odaziv drugačije, jer su ljudi u pravilu demotivirani. Zašto su demotivirani? Demotivirani su zato što pročitaju letak i poslije toga od tog letka dolazi u naš zdravstveni sustav, a onda naš zdravstveni sustav kaže na primjer da za prvi pregled čekate 100 dana, za kontrolni pregled čekate 174 dana. To piše na tablicama HZZO-a. Prema tome, ako poslije čeka u međuvremenu se bolest razvija i to je ono što je problem. Ja nisam medicinski, ja govorim isključivo ko potrošač. Dakle, ko konzument zdravstvenih usluga. I onda je to zbilja demotivirajuće. Tako da uz proglašenje mjeseca ožujka koji je napravljen još za vrijeme Bila Clintona, dakle Bil Clinton je inaugurirao ožujak kao mjesec svjesnosti na rak debelog crijeva. Nakon toga to je preuzela Europa. I ovo već sada je nekoliko godina, mjesec ožujak mjesec svjesnosti raka debelog crijeva kojemu se sad pridružuje i Hrvatska. I to je dobro. Ali moramo s riječi onog deklaratornog dijela ipak bi mi morali prijeći na djela. Tako da ja smatram da bi uz ovo što sam rekao trebali mi kao Sabor imati jedan mjesec koji će se zvati mjesec svjesnosti o listama čekanja u hrvatskom zdravstvenom sustavu. Evo toliko od mene.
Imamo repliku poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega iznijeli ste puno zanimljivih razmišljanja. Mi smo se evo sad osvjedočili što se tiče kampanje cijepljenja da smo tu jako skiksali. Bilo je prijedloga i s naše strane da bi se oslobodilo za dopunsko osiguranje itd. To je sve Vlada odbila. I onda sada evo između ostaloga vidimo kako je loša i kampanja cijepljenja odrađena, kako su ljudi loše motivirani. Zapravo su demotivirani i ovim kiksavim odlukama Vlade, Stožera itd. Što se tiče same kampanje za nekakvo podizanje svijesti da se ljudi uključe u ove preventivne programe mislim da je tu jako važno da se definira jasno i predoči našim građanima da će postojati kvalitetan i jasan put bolesnika koji sam spomenula kada sam raspravljala u ime kluba, gdje će se točno definirati toliko i toliko dana za dijagnostiku, za liječenje. Znači da nema lutanja pacijenata, nema listi čekanja. Dakle, tu je nekako način da se pacijentima onda od strane države [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i svih nas u sustavu da jasne okvire da će brzo biti na redu. Evo hvala.
Odgovor.
Kolegice Marić, ja se sa vama slažem. Ja samo govorim da komunikacijski moramo učiniti nešto više od onoga što je proglašenje. Jer onda kad dobim informativni letak, onog trenutka kada se ja odazovem ja moram imati nekakav preferencijalni kanal koji će mi tu prevenciju osigurati. Ako mi samo kažemo od debelog crijeva se umire, odite na pregled, onda kad uđete u sustav onda vidite kako taj sustav izgleda. Pa svi znamo kako izgleda. Evo zahvaljujem.
I završna rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovanog zastupnika Mladena Karlića.
Hvala potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Evo mislim da se možemo svi složiti da je vrlo važno proglasiti ovaj mjesec ožujak, mjesecom svjesnosti o raku debelog crijeva u Hrvatskoj ne samo zbog toga, nego zbog toga upravo da bi osvijestili što više naših sugrađana o važnosti zdravlja. Upravo to zdravlje je jedan kapital koji imamo i kojeg bi trebali na bilo koji način sačuvati. Još stari ljudi su govorili da čovjek prvu polovicu svog života provede gubeći zdravlje, a onda onu drugu polovicu da bi ga ponovno vratio nazad kad je to naravno puno teže. I naravno moramo bit svjesni da u RH nakon bolesti srca i krvnih žila mislim da je tako i u svijetu rak je drugi uzrok smrtnosti i time jedan veliki javno zdravstveni problem. Prema podacima Registra za rak pri Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo iz 2019. Broj novo dijagnosticiranih zloćudnih bolesti je 25300 a preminulih 13300. Kod osoba mlađih od 65 godina starosti rak je najčešći uzrok smrti sa više od 40% preminulih u toj dobi i to je nešto što je vrlo ozbiljno i zabrinjavajuće i zašto moramo osvijestiti ljude o tom problemu. Koliko ljudi sa rakom živi u Hrvatskoj to je ne zna se točan podatak, ali procjenjuje se negdje oko 170 000 naših sugrađana, bilo da su ga izliječili, bilo da ne znaju još da imaju rak, ali će ga vremenom negdje dobiti. Rak debelog crijeva i završnog crijeva jedan je od vodećih uzroka smrtnosti, oko 700 000 slučajeva godišnje u svijetu i oko milijun i 400 000 novo oboljelih godišnje. To je nešto što stvarno je značajan podatak. U Republici Hrvatskoj rak debelog crijeva je drugi uzrok smrti od zloćudnih novotvorevina, u muškarca iza raka pluća, u žena ispred raka dojke u 2019. godini a u ukupnom broju novo oboljelih od raka oko 15% muškaraca, 13% žena oboli upravo od raka debelog crijeva. Godišnje se otkrije oko 3500 novo oboljelih, no preko polovice njih bolest je već proširena na okolne i udaljene organe i naravno da je onda tu daleko veća smrtnost. Najvažnije u ovome su znači preventivne mjere, napredak u terapijskim dijagnostičkim postupcima, povećanje kvalitete predoperativne procjene terapije i dovođenje do smanjenja pobola time i smrtnosti. Znanstvena istraživanja pri kome se testiranje na krv u stolici provedeno u velikom broju stanovnika pokazala je da je moguće smanjiti smrtnost od raka debelog crijeva i naravno pomoći u bržem izlječenju. Zato je upravo važno i ovaj Nacionalni program ranog otkrivanja debelog crijeva, ali i svi drugi programi koji upravo imaju cilj preventivno, znači otkriti one koji su u početnoj fazi bilo kojeg zapravo oblika maligne bolesti. Zbog toga je važno da evo što više govorimo o ovom problemu, da što više ozbiljno osvijestimo naše sugrađane koliko je njihovo zdravlje važno i zato mislim da bi jedan od možda nekakvih malih rješenja bilo i nekakav zdravstveni odgoj u osnovnoj školi koji bi malo više mlade osvijestio zapravo o važnosti zdravlja, važnosti zdravog načina života, važnosti prehrane, važnosti onih nekih navika kojih bi se trebali riješiti ili ih ne uzeti u starosti i da bi zapravo time doprinijeli svi naravno sportskim aktivnostima, rekreativnim aktivnostima koje će sigurno sačuvati zdravlje i produžiti jedan zdraviji život. Jedan stari mudrac je rekao zdravlje i sloboda su vrlo slični. Njihovu vrijednost shvatimo tek onda kada ih izgubimo. Mi smo evo prije 30 godina našu slobodu izborili, ali sad je na nama da se svi zajedno borimo za svoje zdravlje, da ga što više sačuvamo, a tek onda kad ne možemo moramo se staviti u ruke liječnika i zdravstvenog sustava. Hvala.
Evo sa ovim smo iscrpili raspravu. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sutra u jutro nastavljamo u 9,30 Izvješće o zahtjevu za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „Odlučujmo zajedno“ te zahtjeva za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „Dosta je stožerokracije“. Podnositelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Laku noć svima! SJEDNICA PREKINUTA U 19,35 SATI