Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici, cijenjene kolegice i kolege. Pred vama se danas nalaze dva zakonska prijedloga iz područja zaštite okoliša i zaštite prirode. Izradi novog Zakona o zaštite prirode pristupalo se između ostalog radi uočenih nedostataka važećih zakona posebice u djelomičnoj neprovedivosti pojedinih odredbi, potrebe za unapređenjem cjelokupnog sustava zaštite prirode, dodatnog usklađivanja sa europskim i hrvatskim zakonodavstvom te međunarodnim konvencijama i protokolima. S obzirom da se radi o kompleksnom zakonu, zakonu koji se odnosi na veliki broj segmenata gospodarskog i društvenog života odlučili smo se ne donositi Zakon o zaštiti prirode po hitnom postupku već ostaviti mogućnost vama cijenjeni zastupnici i cijeloj stručnoj i zainteresiranoj javnosti da prouče odredbe ovog prijedloga zakona i da sudjelujete u ovom procesu. Upravo se zato ovaj prijedlog zakona danas nalazi ovdje u drugom čitanju. Zakon o zaštiti okoliša drugi je zakon u današnjoj raspravi i izradi ovog zakona pristupalo se iz isto tako nekoliko razloga od kojih bih posebno izdvojio potrebu usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa europskim propisima i novostima u hrvatskom zakonodavstvu. Oba zakona prošla su široku javnu i stručnu raspravu. I ono što je vrlo bitno dobili smo i pozitivno mišljenje Europske komisije na oba zakona. Puno je novosti koje nas očekuju skorim ulaskom u EU i zato bih volio da se Ministarstvo zaštite okoliša i prirode gleda kao na partnera građanima i gospodarstvu u snalaženju u novim okolnostima i procesima. Ključne novosti Zakona o zaštiti prirode odnose se na poboljšanje sustava zaštite prirode, s posebnim naglaskom na očuvanje zaštićenih područja te upravljanje njima. Najvažnija poboljšanja su jasno određivanje kategorija zaštićenih područja od državnog značaja, donošenje planova upravljanja i godišnjih programa rada uz suglasnost ministarstva odnosno izvršnog tijela jedinica lokalne i regionalne samouprave, uvođenje dodatnih mehanizama kontrole poslovanja javnih ustanova koja upravljaju zaštićenim područjima, ukidanje prava prvokupa u zaštićenim područjima osim u nacionalnim parkovima, strogim i posebnim rezervatima i dodatno uređenje sustava dodjele koncesijskih odobrenja na zaštićenim područjima i speleološkim objektima u skladu s novim Zakonom o koncesijama i dobrim praksama. Nastavno na prijedloge izmjena koje su bile iznesene na raspravi i plenarnoj sjednici na prvom čitanju u konačnom je prijedlogu došlo do određenih unapređenja od kojih navodim samo neke. Kako bi se osiguralo da se studiju ocjene prihvatljivosti zahvata na ekološku mrežu ne izrađuju na temelju zastarjelih podataka u članku 32.prihvaćena je izmjena kojem se umjesto najnovijih podataka koristi termin podaci koji odražavaju sadašnje stanje područja zahvata. Proširen je i sadržaj uredbe kojim se proglašava ekološka mreža RH na način da će se u njoj propisati način izrade financijskog okvira za provedbu mjera očuvanja ekološke mreže. Prihvaćen je i prijedlog kojim se u posebnom rezervatu dopušta obavljanje drugih djelatnosti sukladno pravilniku te je ta izmjena unesena u članak 114.stavak 4. Prihvaćene su i izmjene koje se tiču donošenja odluka o imenovanjima i razrješenjima u javnim ustanovama koji upravljaju u ostalim zaštićenim područjima, koja sada propisuje izvršno tijelo, a ne više predstavničko tijelo osnivača. Prihvaćen je i prijedlog kojim se produžuje rok za usklađivanje ustrojstva djelatnosti općih akata s odredbama zakona sa 60 na 120 dana i po primjedbi sa prvog čitanja koje nisu prihvaćene izdvojio bih dvije. Prijedlog kojim se predlaže da kompenzacijski uvjeti u ocjeni prihvatljivosti za ekološku mrežu budu i u okviru novčane kompenzacije. Novčanom kompenzacijom ne može se osigurati cjelovitost i povezanost područja ekološke mreže Natura 2000. i nije prikladan oblik kompenzacije. Zahtjev da se u Zakon unese odredba o osnivanju nove agencije koja bi upravljala nacionalnim parkovima i parkovima prirode, dakle, stručna analiza međunarodnih i domaćih stručnjaka za zaštićena područja pokazala je da socijalni, ekonomski i politički troškovi osnivanja jedne takve agencije nisu opravdani niti bi donijeli poboljšanje u sustavu već bi ga ugrozili u samoj njegovoj biti. Poboljšanja u upravljanju mogu se brže i učinkovito osigurati sljedećim unaprjeđenjima. Kreiranjem i provođenjem jedinstvene politike upravljanja zaštićenim područjima, kontinuiranim nadzorom nad radom i korištenjem sredstava, ujednačavanje poslovnih procesa i uspostavom efikasnog sustava praćenja njihovog izvršavanja i mjerenja uspješnosti. Integracijom javnih ustanova koje djeluju na istom području. Smanjenje broja članova upravnih vijeća i njihovo popunjavanje stručnjacima i zaštite prirode te edukacijom zaposlenika. I na koncu stvaranje jednog jedinstvenog, vizualnog identiteta i kreiranje zajedničke platforme brendiranja, zajedničkim nastupom na turističkom tržištu i osmišljavanjem jedinstvene turističke ponude na principima zelenog turizma. Dozvolite da u najvažnijim crtama predstavim i drugi Zakon, Zakon o zaštiti okoliša. Stanje okoliša u Hrvatskoj bolje je od stanja u mnogim zemljama Europske unije ali želimo ga takvim i zadržati a tamo gdje je to moguće i unaprijediti. Kao dio te zajednice koja je svjetski leader u ovom segmentu moramo i želimo se priključiti Europskoj uniji u poštivanju visokih standarda zaštite okoliša ali i poštujući hrvatske specifičnosti i pomažući hrvatsko gospodarstvo gdje je god to moguće kako bismo postigli sljedeće ciljeve. Prvo, zaustavljanje negativnih utjecaja na okoliš. Drugo, poboljšanje stanja okoliša gdje god je to moguće i treće kreiranje pretpostavki za održivi razvoj koji uključuje društveni razvoj, ekonomski rast i očuvani okoliš. U novom Zakonu o zaštiti okoliša tri su ključna poboljšanja i četiri novine. Prvo poboljšanje koje donosi novi zakon omogućiti će da sustav ishođenja okolišne dozvole postane fleksibilniji za investitora a da se pri tome ni u kojem trenutku ne dovodi u pitanje razina zaštite okoliša. Ishođenje okolišne dozvole više nije uvjet za ishođenje građevinske, lokacijske ili uporabne dozvole a moguće je u bilo kojem trenutku između procjene utjecaja zahvata na okoliš i puštanja postrojenja u probni rad, odnosno u trenutku kada projektant procjeni da ima dovoljno podataka o postrojenju, da može projektirati sustav na način da udovoljava najvišim standardima zaštite okoliša. Drugo važno poboljšanje omogućiti će skraćenje trajanja postupka procjene utjecaja na okoliš. I na samom početku postupka dati investitoru jasne smjernice o mogućem smjeru projekta. Odnosi se isto tako na izmjene o postupku ocjene o potrebi procjene utjecaja na okoliš, tzv. screeninga od kojih su najvažnije obveza državne administracije da postupak screeninga provede u roku od najviše dva mjeseca umjesto dosadašnjih tri te paralelni screening za okoliš i ekološku mrežu. Treće važno poboljšanje donosi set mjera čiji je cilj podizanje kvalitete studije utjecaja na okoliš i unaprjeđenje sustava obavljanja stručnih poslova zaštite okoliša čime se u konačnici želi vratiti povjerenje u studije, utjecaja na okoliš i cjelokupni sustav jer se nažalost zbog nekoliko loših studija je cijeli sustav obezvrijeđen. Četiri su bitne novosti koje donosi novi Zakon o zaštiti okoliša. Prva od njih u končanici će također rezultirati i jasnijom početnom pozicijom za investitore koji kreću u stvaranje određenog projekta i samim time povoljnijom investicijskom klimom. Navedeno ćemo postići proširenjem obuhvata strateške procjene utjecaja na okoliš čime će ona postati obvezna za strategije, planove i programe koji se donose na državnoj i područnoj razini, te na lokalnoj razini velikih gradova. Druga važna novost odnosi se na kreiranje jednostavnije procedure ishođenja okolišnih dozvola za manja rizična postrojenja temeljem tzv. općih obvezujućih pravila. Opća obvezujuća pravila predstavljaju minimum koji moraju zadovoljiti manje rizična postrojenja koja imaju dobro poznate, gotovo tipske utjecaje na okoliš i time oni zadovoljavaju tražene standarde zaštite okoliša ali uz bržu i jeftiniju proceduru ishođenja okolišne dozvole. Nadalje, uzeli smo u obzir i trenutnu gospodarsku situaciju koja je mnoga postrojenja prisilila na rad ispod punog kapaciteta. Te se ovim Prijedlogom zakona omogućava nadzirani rad bez okolišne dozvole. Postrojenja će na ovaj način moći pod strogim nadzorom raditi na rok maksimalno četiri godine a prije povećanja kapaciteta operater će biti opet obvezan ishoditi okolišnu dozvolu. I posljednja novost ovog Zakona koju želim naglasiti je stvaranje temelja za uvođenje sustava ekološkog upravljanja i neovisnog ocjenjivanja EMAS i znaka zaštite okoliša EU Ecolabel, koji će hrvatskim tvrtkama pružiti priliku da postanu konkurentnije na domaćem i europskom tržištu ispunjavajući visoke europske standarde zaštite okoliša. I da zaključim. Republika Hrvatska po bio raznolikosti je jedna od vodećih zemalja Europske unije a stanje okoliša u Hrvatskoj bolje je od stanja u mnogim zemljama Europske unije. I upravo zbog toga takvu poziciju želimo i zadržati a tamo gdje je to moguće i unaprijediti. Želimo osigurati kvalitetnu i učinkovitu zaštitu naših nacionalnih bogatstava, naših zaštićenih područja te raditi na zaustavljanju negativnih utjecaja na okoliš, na poboljšanju stanja okoliša i stvoriti pretpostavke za održiv razvoj koji uključuje društveni razvoj, ekonomski rast i očuvani okoliš. Hvala lijepo.
Hvala i vama ministre. Imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovani zastupnik Josip Borić i njegova replika.
Hvala lijepa predsjedniče. Pa evo, ministar, uvaženi ministar je rekao da je Zakonom o zaštiti prirode dodatno uređen sustav koncesioniranja. Pa bih ga htio pitati s obzirom na njegove nedavne najave da želi dati Nacionalni park Brijune u koncesiju. Mi smo svjedoci da ova Vlada zaista po pitanju nacionalnih bogatstava, nacionalnih vrijednosti razmišlja sasvim drugačije od svih dosadašnjih i postavlja se pitanje zbog čega to radi. Najavljena je monetizacija autoceste, prodaja Croatia osiguranja, prodaja Hrvatske poštanske banke, sada čujemo koncesioniranje ili koncesije na nacionalnim parkovima. Danas Brijuni, sutra možda Plitvička jezera, Kornati, svi ostali. Postavlja se pitanje da li zaista s obzirom i na vaše najave da će investitori moći na svim postojećim temeljima tamo graditi smještajne kapacitete i do 30% tlocrtno više od postojećih. Da li mi time štitimo ili štitimo neke buduće investitore i je li zaista nacionalni interes najvrjednija bogatstva, prirodna bogatstva davati nekim privatnim investitorima i dokazivati time da mi sami ne znamo zaraditi na našim najljepšim naše Republike. zbog čega to radimo?
Odgovor na repliku, poštovani ministar Mihael Zmajlović. Izvolite ministre.
Hvala lijepo. Uvaženi gospodine zastupniče, dakle radi se o tome da ukoliko ste pročitali prijedlog zakona da se ne daje nacionalno bogatstvo u koncesiju. Upravo ovaj zakon postavlja temelje i osigurava da se našim nacionalnim bogatstvima, parkovima prirode, nacionalnim parkovima i drugim zaštićenim područjima upravlja na održiv način, na način koji je u interesu Republike Hrvatske. U koncesiju se daje turistička ponuda, hoteli i turistički sadržaj, a Republika Hrvatska i njezini građani ostaju uvijek u vlasništvu tog nacionalnog bogatstva. To su poznati modeli u cijelom svijetu kako država kao vlasnik, kako građani kao vlasnici mogu efikasnije upravljati svojim resursima. Jedan od mogućih modela je naravno da pojedine sadržaje dajete u koncesiju, a da pritom nema otuđenja nacionalnog bogatstva, nema otuđenja onoga što je vlasnik Republika Hrvatska. I procjena je da u pojedinim nacionalnim parkovima postoji ogroman potencijal za privlačenje investicija u strogo kontroliranim uvjetima gdje će država strogo odrediti koji su to uvjeti koje će imati koristi država i koja razina ulaganja će tu postojati. Dakle kada govorimo Brijunima, to je više desetljeća želja da se taj nacionalni resurs, da se kroz taj nacionalni resurs otvore dodatna radna mjesta, da se dovedu najbolji svjetski igrači hoteloperateri koji će onda imati interes brendirati i samu tu lokaciju Veliki Brijun, ali i cijelu regiju dakle Istru, a samim time i Hrvatska kao turistička destinacija postaje još prepoznatljivija na turističkoj karti Europske unije, ali i u cijelom svijetu. Tako da želimo tu postići samo unapređenje. Hvala.
Hvala i vama. Da li žele izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora? Da. Poštovani zastupnik Branko Bačić u ime odbora.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Ja ću u ime matičnog radnog tijela, odnosno Odbora za zaštitu okoliša i prirode izložiti samo izvješće koje se odnosi na Konačni prijedlog zakona o zaštiti prirode, dok izvješće s rasprave o Prijedlogu zakona o zaštiti okoliša, s konačnim prijedlogom zakona će biti podijeljeno na klupe saborskim zastupnicima s obzirom da je odbor prije same plenarne sjednice raspravio Prijedlog zakona o zaštiti okoliša s konačnim prijedlogom zakona. Dakle u dijelu koji se odnosi na Konačni prijedlog zakona o zaštiti prirode odbor ga je raspravio na 23. sjednici održanoj 5. lipnja 2013. godine, Konačni prijedlog zakona o zaštiti prirode koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 18. travnja 2013. godine. Odbor za zaštitu okoliša i prirode na temelju članka 84.a Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravio je navedeni konačni prijedlog zakona kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju ministar zaštite okoliša i prirode naglasio je značaj donošenja novog Zakona o zaštiti prirode za unapređenje sustava zaštite prirode te održivi razvoj. Predloženim zakonom stvaraju se preduvjeti za proglašenje ekološke mreže Natura 2000 te jasno definiraju rokovi i skraćuje postupak ocjene prihvatljivosti zahvata za ciljeve očuvanja ekološke mreže. Ukratko su prezentirane neke od usvojenih primjedbi prijedloga iznesenih u prvom čitanju, posebice u svezi davanja mogućnosti obavljanja djelatnosti ribolova u posebnom rezervatu u Malostonskom zaljevu na način da se iznimno omogućilo obavljanje određenih djelatnosti u posebnom rezervatu, a sukladno pravilniku koji će donijeti ministar. Sjednici odbora nazočio je i ravnatelj Državnog zavoda za zaštitu prirode. Nazočna predstavnica Zelenog foruma istaknula je kako je propuštena prilika za značajnije uključivanje javnosti u donošenju Zakona o zaštiti prirode budući da je tekst predloženog zakona upućen u proceduru donošenja u bitno izmijenjenom obliku u odnosu na prvotni nacrt zakona o kom je provedena javna rasprava. Zeleni forum ocjenjuje neprimjerenim da je Ministarstvo zaštite okoliša i prirode ovaj zakon prezentiralo javnosti kao zakon kojim će se omogućiti poboljšanje investicijske klime. Zabrinjavajućim se ocjenjuje i činjenica da će Natura 2000 pokrivati znatnu manju površinu od postojeće ekološke mreže čime će značajna površina ovime biti izuzeta iz procedura ocjene prihvatljivosti strategija, planova, programa i zahvata. Istaknuto je da nisu definirani jasni pravni mehanizmi za reguliranje gospodarskog ribolova u zaštićenim područjima, a posebice parkovima prirode. Ujedno predloženim zakonom nisu prepoznati alternativni modeli upravljanja zaštićenim područjima. Nazočni predstavnici Hrvatske komore arhitekata te Zavoda za ukrasno bilje, krajobraznu arhitekturu i vrtnu umjetnost Agronomskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu naglasili su potrebu da se predloženi zakon unaprijedi uvrštenjem segmenta krajobrazne raznolikosti i zaštite krajobraza budući da je Republika Hrvatska zakonom prihvatila Europsku konvenciju o krajobrazu i njene preporuke. U tom smislu komora i Agronomski fakultet dostavili su odboru amandmane na članak 7. članak 9., članak 19. stavak prvi i drugi članka 20. stavak 1. i 2. članka 19. i stavak 4. članka 20. te predložili dodavanje novog članka kojim bi se regulirala zaštita krajobraza. Vezano za pitanje reguliranja ribolova u Malostonskom zaljevu i Malom moru sjednici Odbora nazočili su i načelnici općine Janjina, Ston, te dubrovačko primorje, te predstavnica Dubrovačko-neretvanske županije. Istaknuto je da je predloženim rješenjem djelomično uvažena primjedba iznijeta u prvom čitanju. Predloženo je da se u članku 114. stavku 4. izrijekom navede ribarstvo kao jedna od djelatnosti koja će se moći obavljati u području posebnog rezervata, te da se uvjeti obavljanja ovih djelatnosti definiraju pravilnikom iz članka 142. ovoga zakona koji donosi ministar. Ovaj je prijedlog izmjene članka 114. podržan od strane predsjednika Odbora. Sjednici Odbora nazočuje i predstavnik Hrvatske obrtničke komore koja je u svezi dodjele koncesija za speleološke objekte uputila Odboru prijedlog amandmana na članak 108. Nakon uvodnih izlaganja uslijedila je rasprava u kojoj od strane članice Odbora istaknut značaj da se u predloženom zakonu pojača krajobrazni aspekt. U svezi provođenja reforme sustava upravljanja zaštićenim područjima, te formiranja financijskog instrumenta za provedbu ciljeva definiranih strategijom i akcijskim planom zaštite biološke i krajobrazne raznolikosti Republike Hrvatske članica odbora naglasila je potrebu osnivanja nacionalne parkovne agencije. U kontekstu ovih primjedbi članica Odbora najavila je svoje amandmane na tekst konačnog prijedloga zakona. Tijekom rasprave neprihvatljivim je ocijenjena člankom 130. dana mogućnost Vladi Republike Hrvatske da uredbom osnuje javnu ustanovu za upravljanje sa dva ili više nacionalna parka ili parka prirode, odnosno javnu ustanovu za upravljanje svim zaštićenim područjima od državnog značaja. Naglašeno je da Vlada Republike Hrvatske treba Zakonom o zaštiti prirode jasno definirati model upravljanja zaštićenim područjima, a ne o ovom odlučivati mimo parlamentarne procedure. U raspravi je izraženo stajalište o važnosti očuvanja zaštite i unapređenja krajobraza, te dana podrška amandmanima Hrvatske komore arhitekata i Agronomskog fakulteta. Izražena je ocjena da se predloženim zakonom nije dovoljno dobro zaštitilo pomorsko dobro, te je onemogućilo da se u provedbi zakona pomorsko dobro koje je izvan zaštićenog područja štiti bolje nego pomorsko dobro u zaštićenim područjima. Naglašeno je da zakonom ujedno treba jasno definirati da se davanje koncesija i raspodjela prihoda od naknada za koncesije na pomorskom dobru provode sukladno Zakonu o pomorskom dobru i morskim lukama. Istaknuto je kako činjenica da se o ovom zakonu raspravlja u dva čitanja ne može kompenzirati izostanak nove javne rasprave za bitno izmijenjen tekst zakona u odnosu na prvotni nacrt zakona za koji je provedena javna rasprava. Ministru zaštite okoliša i prirode na razmatranje su uručene pisane primjedbe Zelenog foruma, te prijedlozi amandmana Hrvatske obrtničke komore, Hrvatske komore arhitekata, Zavoda za ukrasno bilje, krajobraznu arhitekturu i vrtnu umjetnost Agronomskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, te Dubrovačko-neretvanske županije. Nakon provedene rasprave odbor nije utvrdio svoje stajalište o potpori za donošenje ovog zakona jer su glasovi desetorice nazočnih članova bili podijeljeni i to 5 glasova za, 4 glasa protiv i 1 suzdržan. Evo zahvaljujem gospodine predsjedniče.
Hvala i vama. Da li i drugi predsjednici radnih tijela žele? Utvrđujem da ne. Otvaram raspravu. U raspravu krećemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a i poštovani zastupnik Jasen Mesić, a drugi dio poštovani zastupnik Branko Bačić.
Hvala. Poštovane kolegice i kolege, poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi ministre. Imali smo evo prilike čuti vrlo dobro izvješće sa rasprave sa matičnog odbora. Činjenica je da ovaj Zakon o zaštiti prirode u ovom trenutku nije ni trebalo donositi. Činjenica je da ćemo taj zakon kad uđemo u EU što je vrlo skoro morati posebno nanovo analizirati i ponovno usklađivati sa potrebnim stvarima. Koji je onda glavni motiv da se sa zakonom ide sada, a nešto smo o tome čuli i u izvješću sa matičnog odbora. U našoj tradiciji je upravo u zaštiti prirode koja je stara više od 100 godina je upravo prirodna baština uvijek bila vezana uz kulturnu baštinu i nikad nije bila skoncentirana u ministarstvu koje se bavilo prije i okolišem i graditeljstvom baš zbog toga da ne bi dolazilo do preklapanja interesa. A preklapanje interesa je upravo glavni razlog zašto se ovaj zakon donosi, a donosi se zato da bi omogućio produljenje roka na koncesiju i to je glavni motiv. Glavni motiv je usaglašavanje sa Zakonom o koncesijama i da se na neki način osiguraju okviri i da se proguraju investicije. Kako i na koji način? Da li u suradnji sa stručnjacima, da li u suradnji sa ovim Visokim domom? Ne. Zato što se kada će se gurati investicije u posebno zaštićena područja, nacionalne parkove, parkove prirode, odnosno koncesije govorit će se i o nečemu što se zove Odluka o prevladavajućem javnom interesu. A odluku o prevladavajućem javnom interesu donosit će Vlada Republike Hrvatske točka bez Sabora, bez javne rasprave, bez dogovora sa stručnom javnošću, odlučit će Vlada. Čitaj ministri i premijeri. Tko će to onda kontrolirati i da li je to interes Republike Hrvatske? Umjesto da se sada ide na donošenje ovog zakona trebalo bi se upravo skoncentrirati na ono što nazivamo NATURA 2000. Poznato je sigurno gospodinu ministru. Na žalost mi imamo oko 30% inventarizirane bioraznolikosti u NATURA 2000 sada. 30% inventarizacije. Bilo bi puno bolje da smo se sada upravo skoncentirali na NATURA-u 2000, da smo tu razinu inventariziranosti digli na 90% i onda bi puno lakše donosili odluke koje nas čekaju, pa i ovu o prevladavajućem javnom interesu i puno lakše donosili odluke o budućim koncesijama i eventualnim gospodarskim aktivnostima koje se u zaštićenim područjima mogu pojaviti. Pitanje agencije. Postojala je vrlo važna grupa koju je financirao UNDP, koja je utvrdila da od 3 postojeća modela da upravo unapređenje sadašnjeg sustava ima najviše benefita za RH. Podjednaki broj bodova su imali model agencije i model sadašnjeg sustava. Preporuka je da se upravo ide u unapređenje postojećeg sustava jer će to izazvati manje financijske potrebe, manje potrese u sustavu, a u kratkoročnom razdoblju može rezultirati boljim rezultatima. I zato čvrsto stojimo na tom stajalištu. Stojimo na stajalištu i preporukama koje je donijela struka. Nije to stvar neke velike politike niti je to stvar neke velike ideologije niti to može i treba biti stvar samo potencijalnih političkih programa koji uglavnom već praktički i ne postoje. Isto tako su utvrđene tom prilikom i slabosti, neke od njih je spomenuo i uvaženi gospodin ministar. I upravo je preporuka na koji način nam se može pomoći za anuliranje te slabosti pa se tu explicite spominje i global environment fond koji predviđa određena financijska sredstva s kojima je moguće te slabosti postojećeg sustava isfinancirati, a radi se dame i gospodo o 5 milijuna dolara. Tih 5 milijuna dolara nismo u stanju sve ovo vrijeme povući. Vrlo zabrinjavajući podatak je to da ovaj zakon koji se sad evo gura da bude čim prije izglasan nije prošao javnu raspravu jer taj zakon je drugi zakonski prijedlog od onoga zakona koji je bio na javnoj raspravi u svibnju 2012. godine, a na kojega je bilo dame i gospodo gotovo 100-njak primjedbi što od NGO-a, što od stručnih tijela, što od struke, što od zainteresirane javnosti. To samo pokazuje koliko je javna rasprava bitna i koliko ona može pomoći pa i predlagaču zakona ali i nama. Vjerujemo da bi bilo puno bolje dakle skoncentrirati se na Naturu 2000., da bi bilo dobro ponovno vratiti zakon u javnu raspravu, ponovno riješiti glavne probleme koji nisu riješeni. Dakle, ekološku mrežu, upravljanje gospodarskim aktivnostima u zaštićenim područjima, sudjelovanje javnosti vezano i za parkove prirode i za nacionalne parkove, a ni u kom slučaju ne dopustiti da u prevladavajućem javnom interesu koje je inače praksa u svijetu da se to pravilo o prevladavajućem javnom interesu primjenjuje onda kad su ugroženi ljudski životi i materijalna dobra da ta odluka ostane daleko od Hrvatskog sabora, daleko od struke, daleko od javne rasprave i da bude zaključana u ladicama Vlade. Svi oni koji misle da će se problemi i slabosti postojećeg sustava riješiti tako da će se osnovati jedna centralizirana agencija u Gradu Zagrebu duboko se varaju i ne samo to nego idu protiv stručnih zaključaka koji explicite govore, a to su zaključci Konferencija UN-a o biološkoj krajobraznoj raznolikosti koje su bile održane u Brazilu, zadnja je bila u Indiji, a europska ta konferencija je bila održana prije neku godinu i na Plitvičkim jezerima, koja explicite kaže i donosi zaključak o raspodjelu benefita koji dolaze od posebno zaštićenih prirodnih područja i da ti benefiti moraju biti ravnopravno dijeljeni između lokalne zajednice i centralne države. S ovim to dokidamo. Zaštićena prirodna područja, nacionalni parkovi i parkovi prirode su opstali tijekom stoljeća upravo zbog harmonije koju su imali sa lokalnom zajednicom. I bez obzira na našu dugu tradiciju zaštite prirode i bez obzira na napore centralne države najviše su opstali upravo radi toga. I to je jedan od glavnih zaloga da to bilo zaštićeno područje, bilo potencijalni turistički i ostali resursi ostane zaštićen na taj način. Zbog toga nećemo moći podržati Zakon o zaštiti prirode i zbog toga i zbog ovih ostalih argumenata koji su navedeni te još jedanput apeliramo da se čitav postupak ponovi jer ćemo ga ionako morati kao što sam rekao mijenjati ulaskom u EU, da se provede temeljita javna rasprava koja će riješiti sve ove probleme, a i one probleme koje smo evo čuli sa izvještajem od matičnog odbora. I ono što posebno želimo uputiti prema nadležnom ministarstvu ne može ministarstvo čekati tri mjeseca, a ima mogućnost privlačenja 5 milijuna dolara sredstava za unapređivanje postojećih stanja. A mi zbog unutar stranačkih problema razmišljamo hoćemo li ili nećemo umjesto da se odluka donese i da se krene putem unapređivanja postojećeg sustava koji smatramo da je u ovom trenutku najbolji put. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Drugi dio stajališta kluba HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Evo ja bih u ime kluba HDZ-a se osvrnuo na prijedlog Zakona o zaštiti okoliša s konačnim prijedlogom zakona i iznio naša razmišljanja koja se odnose na prijedlog zakona s konačnim prijedlogom zakona. Prije svega gospodine predsjedniče bilo bi po nama bolje, pragmatičnije da smo ova dva zakona raspravili odvojeno. Naime, Zakon o zaštiti okoliša jest krovni zakon u oblasti zaštite okoliša i prirode u RH i njega ovu raspravu provodi o zakonu koji se donosi u hitnoj proceduri, dok je Zakon o zaštiti prirode već prošao prvo čitanje i u toj raspravi je izneseno niz primjedaba na taj zakon i možda je bilo oportunije da smo se najprije onda očitovali o samome Zakon o zaštiti prirode i proveli samostalno raspravu samo o Zakonu o zaštiti prirode. No što je tu je, za sada raspravljamo i o jednom i o drugom zakonu. Ono što držim da je jedna od načelnih primjedaba na ovaj krovni Zakon o zaštiti okoliša to je činjenica da je prema planu usklađivanja nacionalnog zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU bilo definirano da ćemo ovaj Zakon o zaštiti okoliša raspraviti u Hrvatskom saboru i njega donijeti u drugom kvartalu 2012.godine. I doista tadašnja ministrica Vlada je tada napravila prijedlog zakona, nacrt zakona o zaštiti okoliša oko kojeg je nacrta i provedeno savjetovanje sa zainteresiranom javnošću i to upravo u razdoblju od 27.travnja do 27.svibnja 2012. Međutim tada se sa zakonom iz nama nepoznatih razloga stalo jer je ovaj prijedlog zakona u odnosu na taj nacrt … zakona vrlo malo mijenjan. Ne vidimo razloga zbog čega je Vlada ona čekala gotovo više od godinu dana da u Sabor dođe rasprava ovaj prijedlog zakona. a onda je Vlada Saboru predstavila novi plan usklađivanja zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU gdje je rečeno da će ovaj zakon biti raspravljen u prvom kvartalu. A evo, ovo je kraj drugog kvartala mi još nismo donijeli ovaj zakon iako ovaj zakon predstavlja dodano usklađivanje s pravnom stečevinom EU. Mi ga raspravljamo svega 12 dana prije nego što ćemo pristupiti u punopravno članstvo u EU, a potrebno je iz ovog zakona jer to u završnim odredbama i napisano donijeti niz dokumenata provedbenih podzakonskih akata koji će pridonijeti realizaciji samog zakona. dakle nije nam jasno zašto smo godinu dana izgubili na donošenje ovog zakona. Još jedna načelna primjedba koju želim iznijeti, a to je da je dobro da je člankom 63.predviđeno donošenje strateških procjena utjecaja na okoliš na strateške dokumente i to što je posebno važno i u oblasti prostornog planiranja. Stoga to podržavamo ali stoga nam nije jasno kako to da je ovaj Sabor u petak usvojio izmjene i dopune odluke o izmjenama i dopunama Strategije prostornog uređenja RH, a mi smo u postupku donošenja strategije to upravo i dali primjedbu da se takav dokument donosi bez donesene strateške procjene utjecaja na okoliš. Vlada je znala jer je već ranije bila ovaj prijedlog zakona uputila u redovnu proceduru da će provedbom ovog zakona biti nužna izrada strateške procjene utjecaja na okoliš kada Sabor donosi strateške dokumente i to posebno važan strateški dokument, a to je Odluka o izmjenama i dopunama Strategije prostornog uređenja RH. I isto ministarstvo koje je predlagatelj ovog zakona tvrdi ovim zakonom što je dobro i što smo podržali da je potrebno kada se takve strategije donose napraviti stratešku procjenu utjecaja na okoliš i u isto vrijeme dok se ovaj prijedlog zakona izrađuje piše drugom ministarstvu da mu za takvu strategiju nije potrebna strateška procjena utjecaja na okoliš. To smo mi iz kluba HDZ-a posebno naglasili u postupku kada smo u raspravi prošli tjedan kada smo u ovom Saboru donosili odluke o izmjenama i dopunama Strategije prostornog uređenja. Tim više što je ta strategija odnosno izmjena strategije poslužila Vladi da u saborsku proceduru ide sa prijedlogom Zakona o ugljikovodicima kolokvijalno nazvan koji se zakon oslanja na tu promijenjenu strategiju i gdje se planira na prostoru hrvatskog Jadrana bez ikakve procjena utjecaja na okoliš ulazak u iskorištavanja ugljikovodika na neistraženim lokacijama. To držimo da je apsolutno u nesuglasju sa ovim zakonom koji je donesen, koji je po nama dobar ali evo Vlada u Sabor ide sa zakonom ali prije toga omogućava sama sebi da neke zahvate i projekte i zakone donosi bez onoga što je prema ovom zakonu uvjet, a to je ta strateška procjena. Ovim zakonom je također planirano i donošenje strategije upravljanja morskim okolišem i obalnim područjem što opet podržavamo ali i za tu strategiju bi trebala se izraditi strateška procjena utjecaja na okoliš upravo iz onih razloga koje sam malo prije spomenuo, a u kontekstu donošenja Zakona o ugljikovodicima. I kada govorimo o Strategiji upravljanja morskim okolišem i obalnim područjem onda mislim da bi Vlada trebala reći koji je to definirani rok na koji se ta strategija donosi jer to u zakonu ne piše ili je to omaškom ispušteno ili neka nas Vlada upozna zbog čega nije definiran rok na koji se pojedina strategija donosi. I kada govorimo o zaštiti morskog okoliša ili upravljanjem morskim okolišem i obalnim područjem u tom kontekstu dobro je da se donosi plan intervencija kod iznenadnih onečišćenja mora ali nam nije jasno zašto sada Vlada u odnosu na važeći zakon takve planove donosi bez mišljenja, bez dogovora, bez stavova područne samouprave dakle bez županijskih upravnih tijela jer držim da upravo je na tim županijama i njenim upravnim tijelima gotovo najveća odgovornost kada je u pitanju plan intervencija kod iznenadnog onečišćenja mora, a što smo svjedoci da je tako bilo u bliskoj prošlosti. Pa prema tome nije dobro da Vlada donosi dokument kojim će u velikoj mjeri jasno biti propisno postupanje pa i jedinica područne samouprave a da onda u postupku tog donošenja tog dokumenta nije uspostavljena ili zakonom predviđena suradnja sa županijskim upravnim tijelima. Nadalje, ono što također želim reći to je izvješće o stanju okoliša kojim je važećim zakonom bilo propisano jasno da se izvješće o stanju okoliša donosi na državnoj razini i na lokalnoj razini. Ovim Zakonom je ukinuta obveza da Izvješće o stanju okoliša se donosi za razinu grada ili općine. Ja držim da je, da smo u tom dijelu također trebali zadržati ovu obvezu jer mislim da je stanje okoliša nužno raspraviti i na predstavničkim tijelima jedinica lokalne samouprave jer se ponekad upravo najveće onečišćenje okoliša događa, događa na tim razinama. I dobro je da se, da postoji obveza, jasno u suglasnosti sa županijskim upravnim tijelima da se raspravi stanje okoliša i na najnižim, i na najnižim razinama. Ono također što želim spomenuti a što je danas, o čemu je danas bilo riječi i na Odboru za zaštitu okoliša a to je prijedlog izmjena ili amandmana ili stavova koje je, koje je ministarstvu, odnosno Vladi a preko matičnog odbora uputila katedra za upravno pravo Pravnog kvaliteta u kojim se primjedbama govori o mogućim neustavnostima oko procedure kada je, kada investitor pojedinog zainteresiranog, zainteresirane osobe zastaje sa svojim projektom i čeka pravorijek bilo pravosudnog tijela u odnosu na prihvatljivost pojedinog zahvata na okoliš. I prema ovom prijedlogu zakona govori se o tome da ukoliko se utvrdi da nije bilo razloga za zaustavljanje pojedinog projekta i čekanja na pravorijek pojedinog pravosudnog tijela da bi onda te troškove izgubljene zarade trebao platiti onaj koji je podnio tada takvu prijavu. I zbog čega je na kratko vrijeme zaustavljen pojedini projekt. Tu Pravni fakultet drži da to nije s jedne strane u skladu sa Ustavom i da o tome Vlada do, evo do donošenja ovoga Zakona razmisli ne bi li možda takvu jednu, takvu jednu odredbu koja je ovim zakonom predviđena izmijenila. Evo iz tog razloga Klub Hrvatske Demokratske zajednice drži da bi trebalo u ovom dijelu izmijeniti odredbe ovoga Zakona pa ćemo jasno u ovisnosti kako će se Vlada do glasovanja postaviti mi donijeti odluku o, odnosno prihvaćanju, odnosno neprihvaćanju ovoga Prijedloga Zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada se vraćamo na replike, na izlaganje poštovanog zastupnika Jasena Mesića. Idemo po redu, prva replika i poštovana zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Poštovani kolega Mesić, pa kada govorimo neke stvari moramo biti precizni. I točno je da je UNDP napravio analizu ali ne tri modela već pet modela. I ta je analiza pokazala da su jednaki broj bodova dobili znači sustav poboljšanja postojećeg modela. Znači ne zadržavanje postojećeg modela nego poboljšanja postojećeg modela. I druga je dobila nacionalna parkovna agencija. Dakle, tu se nije donijela nekakva preporuka oko toga šta se treba odabrati, nego da su ta dva modela od razmatranih modela najprihvatljiviji. Ali s obzirom na činjenicu da je kukuriku koalicija, odnosno SDP kada je bio u oporbi zagovarao cijelo vrijeme nacionalnu parkovnu agenciju kao model koji će provesti u smislu reforme sustava upravljanja zaštićenim područjima a da je kukuriku koalicija temeljem svog programa dobila izbore onda je logično pretpostaviti da će donijeti političku odluku o odabiru nacionalne parkovne agencije kao prihvatljivog modela. Osim toga, najveći problem u sustavu zaštite prirode je nepostojanje financijskog instrumenta kojim bi se financirala nacionalna strategija i akcijski plan zaštite krajobrazne i biološke raznolikosti što vi vrlo dobro znate jer ste bili na kraju krajeva na čelu ministarstva kulture koja je u prošlom mandatu skrbila o zaštiti prirode. I bez financijskog instrumenta mi nećemo biti u stanju udovoljiti jako velikim obvezama koje imamo prema Europskoj uniji u ovom dijelu. A ja mislim da je jako važan interes cijele države da ne plaća penale zbog toga što nije država ispunila određene ciljeve i obveze. Tako da mislim da postoji jako veliki broj argumenata za nacionalnu parkovnu agenciju.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić. Izvolite.
Poštovana kolegice Holy ja se s vama slažem da u planu kukuriku koalicije 21 piše svašta i da veliki dio toga nije ostvaren. Taj dio se apsolutno slažemo. Što se tiče radne grupe ona je razmatrala više modela od pet modela, posebno se bavila sa tri modela. Unaprjeđenje postojećeg sustava, sustav parkova kao klastera i pitanje agencije. Točno je da je isti broj bodova je dobila agencija i ja sam to rekao, čini i se da je točan broj bodova bio 73, od svake, prema tome, ja dobro znam o čemu govorim. Međutim, preporuka je bila da bi sada uvođenje agencije iziskivalo velika financijska sredstva, ulaganje velike energije i da se to u ovom trenutku ne preporuča nego da se preporuka unaprjeđenje postojećeg sustava da bi se umanjile manjkavosti toga što proizlazi i provedene svota analize koja je posebno ukazala na četiri, na četiri elementa. A što se tiče nas dok je to bilo u Ministarstvu kulture. Jačanje sustava, zapošljavanje ljudi u parkovima, uvođenje inspekcije, niz međunarodnih projekata, telemetrijski sustavi za sprječavanje požara u zaštićenim parkovima prirode i nacionalnim parkovima. I za sve to smo financirali iz stranih sredstava jer smo od Svjetske banke dobili uz pomoć ondašnjeg ministra financija pomoć od 20 milijuna dolara kako bi to sve isfinancirali a da to ne ide na teret hrvatskog proračuna i hrvatskih građana. Prema tome itekako smo se trudili to provesti. I posebno tu apeliram na aktualnog ministra da postoji i sad mogućnost dobivanja sredstava što se ne čini nego se čeka. A upravo je to u tome pravu treba ići. A to što sve piše u planu kukuriku koalicije tu smo stvarno mogli pročitati svašta. Međutim ništa od toga nismo vidjeli. E da je to jedini problem tog koalicijskog plana onda bi puno manje debatirali i u ovom Saboru. Hvala.
Hvala i vama. Na redu je poštovani zastupnik Ivan Šuker i njegova replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Mesić, zar se vama ne čini da naoko nebitne stvari žele zauzet prvu poziciju da bi se neke stvari koje su itekako bitne o tome što će se događat u budućnosti i što će se rješavat u sljedećih 40, 50 godina odmaknu od svjetla pozornice tj. od očiju javnosti i da o tome svemu skupa kao što je već običaj pa na kraju pogledajte naš Poslovnik novi, odluke donosi Vlada, a ne ovaj Visoki dom. Pa ako pogledamo samo što se u proteklih 10-tak godina napravilo u parkovima prirode i nacionalnim parkovima, kako su tada izgledale, kako danas izgledaju, onda možemo govoriti da li je postojeći sustav bio dobar ili ga možemo unaprijedit pa čak i ta nekakva agencija, ali na temelju nekakvih podataka. Međutim, ovdje se isključivo govori o tome ali o tome ono što ste vi dobro rekli u ime kluba, da jedan od osnovnih razloga za donošenje ovog zakona je ustvari produženje koncesije pojedinim koncesionarima ali ne svima, jer imamo i neke druge primjere gdje se novi zakoni ne donose dok se neki potencijalni koncesionari ne pripreme pa se onda donose nekakva paušalna rješenja za godinu dana. I prevladavajući javni interes u kojem će donosit odluka Vlade Republike Hrvatske, dakle uz sve ovo skupa što se radi jednostavno dodatna marginalizacija Hrvatskog sabora, a ako se marginalizira Hrvatski sabor onda se marginaliziraju i hrvatski građani jer mi smo njihovi predstavnici. Prema tome, očigledno se bacila jedna buba u uho narodu da se zabavlja s tim, a želi se postić nešto sasvim drugo i to je u principu stvarni plan 21 Kukuriku koalicije.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić. Izvolite.
Točno je kolega Šuker ovo što kažete, odredbe o prevladavajućem javnom interesu će se donositi negdje u hodnicima i kuloarima Vlade Republike Hrvatske. Pa vidite da i ovaj prijedlog zakona o zaštiti prirode nije prošao adekvatnu javnu raspravu. Kad je ona tu bila provođena u svibnju prošle godine više desetaka primjedbi. Zamislite da se sada konzultirala stručna javnost šta bi to bilo i di bi to došli. Umjesto da se skoncentriramo na ono što Ministarstvo zaštite prirode koje je odgovorno za zaštitu prirode mora biti prva briga, da imamo inventarizirano 30% bioraznolikosti u sklopu Nature 2000, da to moramo dignuti tu inventarizaciju da bi znali kako ćemo odrediti taj prevladavajući interes, da bi znali kako ćemo donijeti odredbu i o tome ne radimo … nego želimo produžiti rok dobivanja koncesija. Pitam ja vas da li ćemo onda kad ne budemo baš zadovoljni s koncesionarom hoćemo li mu koji put progledati kroz prste, pogotovo ako nam je blizak, pogotovo ako mu je simpatičan plan 21 Kukuriku koalicije, hoćemo li onda biti toliko stabilni, toliko odlučni i toliko čvrsti da provedemo sve stručne pretpostavke kao što smo to i sad kad uopće ih ne uvažavamo u javnoj raspravi. Mislim da smo s razlogom tu zabrinuti i vi i ja, a vjerujem i sva stručna javnost vezano uz ovo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Stjepan Milinković i njegova replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Mesić lijepo je čuti da mi imamo dugogodišnju tradiciju u zaštiti prirode. Isto tako dobro je reći da imamo u širim europskim okvirima imamo relativno dobro očuvan okoliš koji smo dužni takav ostaviti generacijama koje dolaze iza nas i zato brine ova konstatacija da ovo nije Zakon o zaštiti prirode nego olakšavanje investitorima da bi napravili ovo ili ono. Ja dolazim iz jednog kraja koji ima uistinu izuzetne vrijednosti krajolika, prirode i bili smo u situacijama kada smo se morali odupirati megalomanskim projektima i uspjeli smo nešto u tome. Ali isto tako i mi vidimo i dolazim iz kraja koji u energetskim potrebama naše domovine participira puno i vidimo dimnjake velike i uvijek se pitamo što i kako iako su te studije uvijek kad se rade one su uvijek 100% dobre, ali mi uvijek razmišljamo da li osjećamo onaj miris, miris onih sumpor-vodika, kako se ono kaže onih pokvarenih jaja ili bilo što drugo. Svakako to brine i u tom dijelu ja vidim jednu posebnu opasnost za naša ruralna područja koja uistinu evo u mnogim sredinama imamo izuzetne vrijednosti prirodne. I sad ako se, dakle ako je upropaštena poljoprivreda, ako nam sad još taj okoliš na neki način unište, pa što ćemo ponuditi onima koji će doći rado u taj kraj. Što ćemo ponuditi, pa nema tu ni B od onog benefita koji kaže da bi mogla lokalna sredina nešto povući i uistinu u tom dijelu moramo izraziti veliku zabrinutost. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Ma kolega Milinković vi ste apsolutno u pravu što ste mi digli pločicu za repliku jer ja nisam u dovoljnoj mjeri uspio prilikom svog izlaganja u ime kluba naglasiti povezanost prirode, prirodne baštine sa lokalnom zajednicom, a vi kao čovjek s terena koji ste stalno u toj sredini gdje na lokalnim izborima dobivate u prvom krugu apsolutno ste dobro s time upoznati i moram reći da je vaša replika na mjestu i da prihvaćam sve što ste mi rekli.
Sljedeća replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
Uvaženi kolega Mesić, potpuno ste u pravu kad kažete da lokalna zajednica da se ne smije na bilo koji način isključivati iz procesa odlučivanja, iz procesa aktivne zaštite prirode i okoliša. Ne znam jeste vi govorili ili je gospodin Bačić govorio o tome. Ne smiju se ni isključivati predstavnička tijela lokalne samouprave iz tih odlučivanja. Upravo zahvaljujući lokalnoj zajednici danas imamo jednu od najočuvanijih priroda u Europi. Uostalom, tko zna više o toj prirodi na vlastitom području od lokalne samouprave. Sve mi se čini da ste u potpunosti u pravu kad ste rekli da se ovaj zakon donosi ne da bi bilo bolje prirodi već da bi se moglo omogućiti produljenje roka za koncesije. Rečeno je prije, ministar je rekao da se stvaraju povoljniji uvjeti za investicije. Bojim se da će se investicijskom klimom, pod navodnicima klimom narušiti klima koju stvara priroda. A upravo je priroda u Hrvatskoj najveće blago, zaštita prirode je najveće ulaganje, to je zapravo strateško najunosnije ulaganje. S tim kada je u pitanju agencija s vama se u potpunosti ne slažem i mislim da agencija ima smisla i da bi zaštita prirode puno bila efektnija kroz agenciju, a uostalom 90-tak agencija koje ne rade nikoga ne brine ali je jako zaboljela ova agencija koja se predlaže. Posljednja stvar u pravu ste kad kažete sve u ruke Vladi i hajmo u kancelarski sustav.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Ja ću se probat skoncentrirat na ono što se ne slažemo. Poštovani kolega, ja vam se tu držim preporuka struke, ono što se kaže ko pijan plota. I kad međunarodni tim stručnjaka tu da preporuku koju je dao za mene je tu raspravi da li ja mislim ili ne mislim kraj. Zato što se ovdje ne radi o nekakvom ideološko-političkom stavu. Ovdje se radi o interesu zaštite prirode i prirodne baštine. Prema tome, mislim da tu završava svaka dilema agencija da, ne, sad, za 10 godina. Jer upravo ova unapređenja sustava vode do toga da se jednog dana eventualno stvore pretpostavke za agenciju. U tom smislu idu preporuke. A ovo što se tiče koncesioniranja, pa zamislite koja je to velika ekonomska mudrost dat koncesiju na ugostiteljske objekte na Plitvičkim jezerima, koji je to duboko, koja je to velika mudrost, koji je to plan, koji su to da ne kažem dosezi razmišljanja o našoj budućnosti. Pa to može svatko. To može svatko. Uzmeš što je netko napravio, uzmeš u lokalnoj zajednici, odabereš koncesionara, pukneš ga na 50 godina, ubereš nešto svake godine, a za sve ostalo te baš briga. Upravo je mudrost gospodariti prirodom i prirodnim zaštićenim područjima na adekvatan način, a ne to prepuštati iz ruku jer je to tako precizirano i u temeljnim dokumentima ove Republike Hrvatske. Inače, smatra se u svijetu ako je dohodak 25 američkih dolara po hektaru, ako to uračunamo kao benefit da se time smatra da se postiže dobar benefit od prirode i prirodne baštine. U Hrvatskoj je taj benefit po hektaru gotovo 80 dolara. Hvala lijepa. To sve govori.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Peta replika i poštovana zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Mesiću, rekli ste u vašem uvodnom dijelu da nije potrebno donošenje ovog zakona u ovom trenutku, a ja mislim da je to davno trebalo donijeti i mislim da će se s menom složiti uzgajivači iz Malostonskog zaljeva. Naime, da vam ponovim da je od '98. godine do 2005. godine u tom segmentu vlada nered, kaos na koncesije na uzgajanje bez reda, bez kontrole, bez nadzora. Tek je 2005. godine legaliziralo postojeće. Međutim, nakon toga nije bilo ništa. Ovaj zakon u članku 114. izrijekom zapravo dozvoljava uzgoj i na taj način u ovo područje se uvodi reda. Međutim, ovdje moram naglasiti da intenzivnim uzgojem školjaka koje će se vjerojatno dogoditi da će se još više predatora zapravo doći na to područje i zato očekivam ono što je ministar rekao da će se pravilnicima zapravo urediti i ovo područje tako da će se dovesti ravnoteža u ovaj jedinstveni eko sustav. A isto tako ću postaviti i vama pitanje kolega koji ste rekli da nije vrijeme. Zašto vaša Vlada uopće nije ništa napravila na tom području, da napravi reda u Malostonskom zaljevu? Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić. Izvolite.
Ponovno ću vam ponoviti 20 milijuna dolara smo dobili od Svjetske banke za zaštitu prirode i unapređenje sustava, 20 milijuna dolara. Vi niste u stanju sad povući 5 to što je Vlada postavila. 2005. ondašnje ministarstvo je provelo studiju o zaštiti okoliša, provelo javni natječaj i uredilo područje Malostonskog zaljeva da bi se tamo mogla obaviti školjkarska aktivnost, ali o tome ću vam nešto reći u pojedinačnoj raspravi, a vjerujem i kolega Bačić. Prema tome, to jednostavno nije istina. Zašto ovo nije vrijeme za donošenje ovog zakona? Zato što ćete ostaviti mogućnost da se donose političke odluke o prevladavajućem javnom interesu u Vladi Republike Hrvatske, a nemate provedenu inventarizaciju područja NATURA 2000, a upravo o tom području ćete donositi odluku. Kako ćete donositi odluku? Na temelju kojih kriterija? Na temelju mjesečevih mijena? Trebate provest upravo to da bi mogli takve odluke donositi i onda ih eventualno možete donest sukladno nekim kriterijima, a ne na ovakav način. Zato se donosi zakon, a opet ćemo ga morati mijenjati ulaskom u EU, o tome govorim. Zato nije bilo vremena ni za adekvatnu javnu raspravu.
Hvala lijepa. A sada ima riječ predstavnik predlagateljice Vlade Republike Hrvatske u ime predlagateljice. Izvolite ministre Mihail Zmajlović.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče, kolege zastupnici. Na žalost, kažem na žalost zaštita prirode dok je bila unutar Ministarstva kulture bila je zadnja rupa na svirali. To dokazuju i sljedeće činjenice. Na žalost, ovdje se pokušava manipulirati s činjenicama i podacima. Gospodine Mesić Svjetska banka nam nije dala 20 milijuna dolara nego ste digli kredit od 20 milijuna dolara koji će buduće generacije vraćati, a u svom mandatu niste realizirali nitijedan projekt iz tog kredita. Nitijedan! Sve što se realiziralo realizirano je u zadnjih godinu i pol dana, osim u vašem mandatu pokoji vatrogasni dom u nekoj općini je obnovljen pod krinkom upravljanja i održavanja bioraznolikosti. To su rezultati. Kada govorite o GEF-u, Global Environmental Fund, kada govorite o tome tri godine je na raspolaganju. Niste bili u stanju ugovoriti darovnicu GEF-a od 5 milijuna dolara o kojima govorite. To je ugovoreno u našem mandatu prije godinu dana i iz te darovnice GEF-a se financira i studija o kojoj vi danas govorite, analiza toga kako ćemo upravljati zaštićenim područjima kao podloga za povlačenje te darovnice. Ministarstvo radi, na tome se intenzivno radi i to je u realizaciji. Govoriti da zakona nije trebalo zapravo znači nepoznavanje sustava upravljanja zaštićenim dijelovima prirode, odnosno sustava prirode. Zašto? Zato što je ovaj postojeći zakon u pojedinim dijelovima bio apsolutno neprovediv. Kada govorimo o investitorima i investicijskoj klimi pa zar nije naša zadaća i Vlade, ali i svih, Hrvatskog sabora, da osigura i da donosi takve propise koji su provedivi, koji će omogućiti ostvarenje ciljeva koji su zagarantirani Ustavom a to je očuvanje prirodnih resursa hrvatske prirode s jedne strane, ali i omogućavanje gospodarskog razvoja i gospodarskog rasta. To su dva cilja koja mogu ići ruku pod ruku. I ovim zakonom, koji je bio nužan, ovim zakonom se to omogućava. Netočno je da je tek 30% izrađene inventarizacije vrsta i staništa na području NATURE, to je netočno. 100% sve vrste, sva staništa su inventarizirana. Tako da vas molim da ne dezinformirate javnost. A što se radilo u zadnjih 15 godina po pitanju bioraznolikosti ekološke mreže to vi jako dobro znate. I konačno kada govorimo o prirodi se dijete vratilo majci i organizirano je unutar Ministarstva zaštite okoliša i prirode gdje ministarstvo koje ima visoko postavljene prioritete na očuvanju prirode i zaštiti okoliša. Govorili ste isto tako o visokoj mudrosti koncesioniranja itd. Ja vjerujem da će zastupnik Šuker moći puno govoriti o koncesijama koje su davane iz područja gospodarenja otpadom. Puno više o tome zna vjerujem nego u području prirode. Ali kad govorimo o tome postojeći zakon koji ste vi usvojili, prethodna Vlada je omogućila da se daju koncesije u zaštićenim dijelovima prirode. Dakle, to nije nikakva novina. Radi se o tome da se produljuje maksimalan rok, a za konkretnu investiciju se radi temeljem Zakona o koncesiji posebna procjena, elaborat, koji je to optimalan rok za državu koja daje određene resurse u samu koncesiju. Isto tako smatramo da pojedine djelatnosti koje nisu osnovna djelatnost javnim ustanovama, a to je hotelijerstvo, ugostiteljska djelatnost, da će efikasnije raditi netko tko je u tome specijaliziran. To, slažem se nije to neka mudrost, slažem se to je nešto što se uči u srednjoj ekonomskoj školi, ali nažalost to nije bilo provođeno dosada. 10 godina nije proveden nijedan upravni nadzor nad 19 javnih ustanova u kojima se vrtjelo 400 milijuna kuna, u kojima je zaposleno 1600 ljudi. 10 godina nije proveden nijedan upravni nadzor. Znate što smo ustanovili protekle godine kad su se provodili upravni nadzori? To da je bilo takve ekonomske mudrosti da se sa tim novcem pored ostalih pikanterija su se financirali sportski klubovi, kupovala skupa vozila itd. O toj ekonomskoj mudrosti mi ovdje govorimo i ja sam siguran da će ovaj zakon, a i sve aktivnosti ministarstva, u budućnosti će ići ka unaprjeđenju tog sustava jer to je nešto što predstavlja nacionalno bogatstvo i što moramo čuvati i zaštititi. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani ministre. Na vaše izlaganje prijavljeno je 6 replika. Idemo po redu. Prva replika i poštovani zastupnik Jasen Mesić. Izvolite.
Poštovani gospdine ministre bez obzira na dužno uvažavanje osim vatrogasnih domova koje ste spomenuli sve ste krivo rekli. Pokažite tu inventarizaciju od 100%, to bi bilo dobro da javnost vidi i dajte zakon na javnu raspravu ako je točno sve ovo što govorite. Provedite javnu raspravu, pokažite to nama i stručnoj javnosti, pokažite. I nije točno da ništa nije učinjeno u onome što ste vi govorili da nije ništa učinjeno u mandatu zadnje godine protekle Vlade. Nabrojao sam vam tu taksativno. I ne morate govoriti da je to sve učinjeno u zadnjih godinu i pol dana kad dobro znam kad smo počeli postavljati recimo telemetrijske sustave za zaštitu od požara. Dobro znam koje smo projekte financirali u Parku prirode Žumberak koji vam je dobro poznat. I nemojte onda govoriti da smo financirali vatrogasne domove jer dobro mi znamo, i vi i ja, da to jednostavno nije istina. Dobro znamo da je bilo uspostave novih parkova prirode u tom području. Dobro znamo da se išlo u standardizaciju postupaka. A što se tiče upravnog nadzora i upravnih vijeća to mi je omiljena tema. Dakle, kad je došlo do promjene vlasti i nakon toga nema šanse da se u upravnim vijećima našao ijedan adekvatan stručnjak. Stavljani su lokalni vijećnici vaše stranke i to masovno jer zbog toga što se mislilo da će se brzo ići na osnivanje agencije. Prema tome, nemojte govoriti o nekim stvarima koje vam apsolutno, apsolutno ne idu u prilog. To da se nije učinilo ništa pa ne bi onda danas vi imali s čime raspolagati da se to nije činilo proteklih 15 godina jer bi sve bilo uništeno. A ako krenemo ovim putem koji preporučate u zakonu to će nam se i desiti samo što će onda biti prekasno da se to ispravi.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Pa gledajte standard kukuriku ministara kada nemate argumenata onda lupate. I ako netko gospodine ministre širi dezinformacije onda ih vi širite. Dakle kada govorite o kreditu Svjetske banke onda bi trebali bar imati minimum znanja da su to daleko najpovoljniji krediti koji se mogu dobiti na financijskom tržištu. Samo malo. Nitko nije rekao da to nije kredit, prema tome. Čemu zborno pjevanje, pa dovoljno ministar je tu okrenuo neku priču pa ćemo čuti tu priču do kraja.
Gospodine zastupniče nastavite s replikom.
S obzirom da mi niste omogućili kao predsjedavajući [[Upadica: Jesam, jesam. Samo izvolite.]] sada sam morao slušati zborno pjevanje. Dakle opće je poznata stvar da projekte koje financira Svjetska banka da su to daleko najpovoljniji krediti koji se u tom trenutku mogu dobiti na tržištu. Prema tome zašto netko nije iskoristio ili je ili nije iskoristio taj krediti, ovisi o onome za koga je taj program rađen. Prema tome to je jedna stvar, a kredit je druga stvar. Međutim vrlo su interesantne ove priče o koncesijama. Vjerojatno će se u Hrvatskoj pisati knjige o tim koncesijama i o nekim poštenjima što se tiče koncesija naročito nekih gradova.
Hvala lijepo. Nova replika i poštovani zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa uvaženi ministara je opet kažem spominjao koncesije, a meni ne ide u glavu to što on uporno tvrdi da evo do sada se nitko nije sjetio koncesionirati ugostiteljsku djelatnost u nacionalnom parku, a bilo je mogućnosti. Pa valjda je bilo i razloga zašto se nije sjetio. Možete li nam ministre reći tko će nadomiriti ta sredstva koja su se zarađivala kroz ugostiteljsku djelatnost i bila su sastavni dio poslovanja nacionalnih parkova. Jesu li oni profitne ili neprofitne ustanove? S čime će se baviti u daljnjem vremenu nacionalni parkovi i svi zaposleni tamo kada dođu privatni investitori i izgrade na postojećim temeljima ono što im vi dozvoljavate? Očito da nešto pripremate već unaprijed kada kažete da 30% mogu napraviti veće površine na svim postojećim temeljima od dosadašnjih, znači da postoje zainteresirani već. Da li pretvaramo nacionalne parkove u stacionarni turizam ili zaboravljamo da postoji tamo i nekakav izletnički da ljudi dolaze na jednodnevne izlete i da im nije potreban smještaj? Dajemo jamstva kroz određenu agenciju i to prvoklasna državna jamstva da privatne osobe mogu otvarati firme i zapošljavati pa zašto ne damo jedno takvo jamstvo nacionalnom parku pa neka oni naprave hotele od 5 zvjezdica ako ih nemamo nego moramo dati strancima da oni zarađuju. Što će se desiti ako vi to iskoncensionirate? Gdje će se odmarati zastupnici SDP-a ili političari iz SDP-a ako odu Brijuni u koncesiju? Gdje će se odmarati? Nema više onda po 7 kuna. Ali to je pitanje gdje mi idemo? Ako smo došli u situaciju da razmišljamo o prodaji tj. koncesioniranju najvažnije djelatnosti u nacionalnim parkovima da to dajemo nekakvim stranim investitorima, a da recimo u Nacionalnom parku Kornati branimo ljudima koji su tamo napravili nekakvu kućicu da je imaju i hoćemo je srušiti postavlja se pitanje za koga mi to radimo?
Hvala lijepo. Sljedeća replika poštovani zastupnik Stjepan MIlinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre i ja sam primijetio ovu tvrdnju pokoji vatrogasni dom i to na neki način koji mi se nije dopao jer nismo da se izjašnjavamo o svom umjetničkom doživljavanju nečijeg izjašnjavanja, ali hvala Bogu kliko god ih je da su obnovljeni i da su izgrađeni. I to je jedan dobar odnos prema vatrogastvu koji je dio našeg življenja poglavito u sjeverozapadnoj Hrvatskoj u onim dijelovima iz kojeg ja dolazim. Doprinos vatrogastva je nemjerljiv i značaj i odnos prije kratkog vremena smo u okviru Strategije o vatrogastvu govorili da je zabrinjavajuće i neprimjereno zanemarivati dobrovoljno vatrogastvo. Dobrovoljno vatrogastvo u mojoj sredini prošle godine na 15 intervencija izišlo gaseći požare u ovim prekrasnim dijelovima prirode i ja sam im na tome zahvalan. I sada ako se postavlja ovo da vatrogastvo nije važno pa kakav će tek onda biti odnos prema toj prirodi ako se i vatrogastvo koje čuva tu prirodu ako se na ovakav način odnosi prema tome. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika i poštovana zastupnica Mrela Holy.
Uvaženi ministre, pa ja mislim da sada treba potpuno jasno reći da HDZ potpuno zlonamjerno obmanjuje javnost i to zbog čega? Zbog toga što važećim Zakonom o zaštiti prirode je omogućeno koncesioniranje djelatnosti u parkovima prirode i to je zakon koji je donijela vaša većina. Ono što vi cijelo vrijeme pokušavate reći da će nacionalni parkovi ili parkovi prirode ići u koncesiju je notorna laž i vi to vrlo dobro znate. Dakle radi se o tome da se u onim prostorima u kojima se pokazalo potpuno deficitarnim način upravljanja ugostiteljskim objektima i hotelima, a tu želim spomenuti samo činjenicu da na Plitvičkim jezerima se hoteli griju na mazut, znači u jednom području pod zaštitom UNESCO-a se hoteli griju na mazut. Nemate sustav kanalizacije i to vas uopće ne brine, ali vas brine mogućnost raspisivanje koncesije i odabira vrlo definiranih uvjeta za upravljača sa tim hotelima da upravlja tim hotelima po kriterijima održivog razvoja, znači da radi termofasade, da koristi obnovljive izvore energije, da koristi janjetinu koju je dobio od lokalnih dobavljača dakle ličku janjetinu a ne janjetinu iz Australije što se danas događa. To se uopće ne brine. I da nacionalni parkovi i parkovi prirode doista postanu motori razvoja lokalnih zajednica. Ovo što vi radite je obična demagogija i na najniže načine pokušavate motivirati javnost baukom od nekakve navodne koncesije nad nacionalnim parkovima, parkovima prirode, pa mislim zbilja nije uredu zato što ste vi donijeli zakon, vi koji omogućuje koncesije. I to ste radili u cijelom nizu parkova.
Izvolite. Povreda Poslovnika u čemu?
Pa gospodine predsjedavajući, vi ste trebali upozoriti zastupnicu, uvaženu zastupnicu Holy da replecira ministru a ne Klubu HDZ-a, jer nije govorio Klub HDZ.
Poštovana zastupnica Mirela Holy nemojte više prozivati bivše molim vas. To znaju svi šta je tko radio. Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Onda ja mogu isto tako odgovoriti kolegici Holy kao što ona nije replicirala gospodinu ministru nego je replicirala Klubu Hrvatske Demokratske Zajednice. Nije točno gospođo Holy, uvažena kolegice, da Klub Hrvatske Demokratske Zajednice obmanjuje javnost. Govoreći o Zakonu, kako ovaj Zakon uvodi mogućnost koncesioniranja. Naime, nije točno da je Vlada Hrvatske Demokratske Zajednice u prošlim sazivima koncesionirala prostore u zaštićenim obalnim, zaštićenim područjima prirode. Pa npr. recimo, evo dati ću dva primjera, prvi primjer je ACI Marina Piškera na Kornatima, vi to jako dobro znate da Vlada nije čak ni vlastitoj tvrtci u vlasništvu države a to je ACI omogućila koncesioniranje i da obavlja djelatnost nautičkog turizma u Nacionalnom parku Kornati. To je jedna stvar i druga stvar. Nismo čak dozvolili ni lučkoj upravi, Županijskoj lučkoj upravi u Istri da omogući i bude koncesionar u luci na Brijunima kako bi se uspostavila redovna linija između Fažane i Brijuna. Prema tome, ne stoji vaš stav, vaša izjava da mi s jedne strane prozivamo Ministarstvo odnosno Vladu da pokušava koncesionirati a da smo mi to već ranije napravili, dakle nismo i to nije točno. Dakle, Klub Hrvatske Demokratske Zajednice nije ovdje obmanjivao javnost nego govori o tome da je sada Vlada započela sa koncesioniranjem u zaštićenim područjima prirode. I još jednu stvar gospodine ministre, kada vi prozivate bivše Vlade vezano za zaštitu prirode kako to onda tumačite da ste, i jutros na odboru a i danas u svom uvodnom obrazloženju rekli da je okoliš u Republici Hrvatsko i priroda u Republici Hrvatskoj izvrsno zaštićena, da je čak na kudikamo višoj razini nego što je to u brojnim državama članicama Europske unije. Da mi nismo tako dobro štitili okoliš i prirodu ne biste vi danas mogli takvu izjavu dati niti na Odboru niti ovdje u ovom Saboru.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravom po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika socijal demokratske partije Hrvatske i poštovani zastupnik Damir Mateljan a drugi dio poštovana zastupnica Mirela Holy.
Hvala uvaženi gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Odmah na početku da ne bi bilo zabune, a ponoviti ću to i na kraju Klub SDP-a podržati će Konačni prijedlog Zakona o zaštiti prirode. Hrvatska se sa pravom ponosi svojom očuvanom prirodom jer priroda je uz ljude i prostor jedan od najosnovnijih resursa kojima ova država, ova zemlja raspolaže. Svi znamo ili bismo barem trebali znati definiciju prirode a to je biološka i krajobrazna raznolikost. Naravno biološku raznolikost čine biljke, životinje i njihova staništa dok različiti geomorfološki oblici, vodotoci, speološki objekti čine krajobraznu raznolikost. Stoga je opći cilj zaštite okoliša time i cilj ovoga Zakona očuvanje raznolikosti različitih Biotopa, biljnih i životinjskih vrsta, biološke ravnoteže između različitih populacija, jedinstvenost krajobraza. Ali ujedno ovaj zakon nužno uzima u obzir i potrebe ljudi koji koji koriste ta staništa. Izradi novog Zakona o zaštiti prirode pristupilo se zbog uočenih nedostataka važećeg Zakona o zaštiti prirode u smislu njegove strukture, djelomične provedivosti te vidljive potrebe za unaprjeđenjem određenih dijelova sustava zaštite prirode Republici Hrvatskoj. Ujedno … [[Govornik se ne razumije.]] strukture izričaja Zakona i usklađivanja sa Zakonom o općem upravnom postupku te novog Zakona o koncesijama ostvareno je i dodatno usklađivanje odredbe Direktive o zaštiti, o staništima, pardon i Direktive o pticama što ovaj, što je razlog zašto ovaj Zakon ima oznaku P.Z.E. pa je potrebno k tome i naglasiti da je Zakon o zaštiti prirode dobio pozitivno očitovanje komisije, Europske komisije u veljači 2013. godine koja je naglasila upravo kvalitetu iznimno dobru strukturu ovoga Zakona. U određenim dijelovima kao što je definiranje, proglašavanje i očuvanje zaštićenih područja te upravljanje zaštićenim područjima ovaj Zakon uvodi niz poboljšanja kao što su jasno određivanje kategorije zaštićenih područja od državnog značaja u odnosu od onih lokalnog značaja. Mogućnost da Vlada Republike Hrvatske uredbom osnuje javnu ustanovu sa dva ili više nacionalnih parkova ili parkova prirode, odnosno javnu ustanovu za upravljanje svim zaštićenim područjima od državnog značaja. Donošenje planova i upravljanja i godišnjih programa rada isključivo su glas iz Ministarstva odnosno tijela jedinice lokalne, regionalne, odnosno područne samouprave. Uvođenje dodatnih mehanizama kontrole poslovanja javnih ustanova koja upravljaju zaštićenim područjima, ukidanje prava prvokupa u zaštićenim područjima osim u nacionalnim parkovima, strogim i posebnim rezervatima radi olakšavanja prometa nekretninama. Dodatno uređenje sustava, dodjela koncesijskih odobrenja na zaštićenim područjima, te dodjela poslova neposrednog nadzora u zaštićenim područjima, čuvarima prirode. Ovim zakonom ujedno uvode se i odredbe sukladno potrebi implementacije … [[Govornik se ne razumije.]] protokola o pristupu … [[Govornik se ne razumije.]] resursima jednakopravnoj raspodjeli dobiti koja proizlazi iz njihovih korištenja. Uvođenje ovih odredbi proizlazi iz znanja da Republika Hrvatska ratificira ovaj protokol u sljedećih godinu dana u skladu sa dinamikom procesa ratifikacije ostalih država članica Europske unije. Jedna od najvećih fama, zapravo jedna od najvećih neistina koje se pokušava servirati javnosti je kako Zakon o zaštiti prirode, ne samo ovaj Konačni prijedlog Zakona o zaštiti prirode nego kako zaštita prirode općenito zaustavlja, ometa razne projekte i investicije. Zaštita prirode ne može biti izlika za lošu pripremu i vođenje projekata bili oni infrastrukturni, bili oni strateški, kapitalni, ili bili oni redovni. Stoga je zahtjev dijela poslovnih javnosti da se u mnogome smanji postotak teritorija koji ulazi u ekološku mrežu neprihvatljiv i zapravo je odraz potpunog nepoznavanja materije. Naime, pristupanje Hrvatske najvećoj svjetskoj ekološkoj mreži odnosno europskoj ekološkoj mreži Natura 2000 nije samo obaveza … Europske unije, to nije pristanak na visoke standarde na koje smo pristali kad smo se odlučili bit članica Europske unije, već je to prije svega obaveza prema nama samima odnosno prema našim budućim generacijama. Ponavljam dakle, izbjegavanje obaveza prema zaštiti prirode i okoliša ne mogu biti izlika za neprovođenje određenih projekata. U Republici Hrvatskoj od 2007. godine provodimo ocjenu utjecaja na ekološku mrežu i to na 47% kopnenog teritorija i do sad niti jedan projekat nije ajmo to reći zaustavila priroda. A što nas očekuje kad postanemo članica Europske unije? Evo nekoliko primjera. Dakle u cijeloj Europskoj uniji, u svih 27 zemalja samo za 14 projekata u proteklih 15 godina utvrdila se potreba za utvrđivanjem prevladavajućeg javnog interesa. Dosadašnje iskustva Državnog zavoda za zaštitu prirode od 2007. godine do danas pokazuju da 90% zahtjeva dosad je rezultiralo ocjenom kako nema značajnijih utjecaja na ekološku mrežu te se izdavalo rješenje o prihvatljivosti zahvata i taj je postupak dosad trajao nekih 90 dana. Najnovijim istraživanjima koje je u međuvremenu koordinirao Državni zavod za zaštitu prirode danas su nam dostupni znatno precizniji podaci pa je postotak kopnenog dijela smanjen na 37%. Nadalje, sukladno direktivama Europske unije od sada će se ocjena prihvatljivosti provoditi samo na ciljeve očuvanja, a ne na cijelu ekološku mrežu. Sukladno svemu navedenome stvorene su pretpostavke da se bez ikakve opasnosti na kvalitetu postupka rok za izdavanje rješenja o prihvatljivosti sa 90 dana smanji na 30 dana, a da zapravo cijeli postupak zakonski bude ograničen na 30 dana što je i uključeno u ovaj Konačni prijedlog zakona o zaštiti prirode. Cilj Nature 2000 a time i cilj ovoga zakona je suživot čovjeka i prirode što je naravno uvršteno u prijedlog ovoga zakona jer zaštita prirode nije nikakva prijetnja investicijama, zaštita prirode nije prijetnja održivom razvoju, zaštita prirode nije prijetnja opstanku ruralnog područja jer život u zaštićenim područjima nije nikakav hendikep, to je zapravo prednost i to je zapravo privilegija. U Europi danas samo turistička potrošnja na području Nature 2000 iznosi između 50 i 85 milijardi eura od čega se godišnje samo na rekreaciju na tim područjima potroši gotovo 10 milijardi eura godišnje. I na kraju nužno je reći kako je Hrvatski sabor na svojoj 7. sjednici 22. ožujka prihvatio Prijedlog zakona o zaštiti prirode te uputio predlagatelju primjedbe, prijedloge i mišljenja radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Ministarstvo je dio prijedloga prihvatilo i ugradilo u nacrt konačnog prijedloga zakona. Primjedbe koje nisu prihvaćene tj. razlozi zbog kojih te primjedbe nisu prihvaćene vrlo su detaljno objašnjenje u zakonu, pri kraju tog zakona kojeg imate na svojim klupama. Dakle u klubu SDP-a mišljenja smo, da se vratim na početak, da ovaj Konačni prijedlog zakona o zaštiti prirode uvažava i ispunjava svoju osnovnu zadaću, a to je da štiti biološku i krajobraznu raznolikost Republike Hrvatske na način da uzima u obzir i potrebe ljudi koji koriste ta staništa i na taj način omogućava da zaštita prirode ne bude prepreka već oslonac razvoju zaštićenih područja u Republici Hrvatskoj i zato će klub SDP-a podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama. O zaštiti okoliša, drugi dio, poštovana zastupnica Mirela Holy u ime kluba SDP-a Hrvatske.
Pa na samom početku izlaganja u ime kluba SDP-a želim reći da će klub SDP-a podržati ovaj Konačni prijedlog zakona o zaštiti okoliša i htjela bih izreći pohvalu kolegicama i kolegama iz Ministarstva zaštite okoliša i prirode na dobro odrađenom poslu i jednom kvalitetnom zakonu, dakle krovnom zakonu u području zaštite okoliša na koji se nadovezuje cijeli niz drugih zakona koji pokrivaju komponente okoliša, poput Zakona o vodama, Zakona o šumama, Zakona o zaštiti zraka, Zakona o otpadu, Zakona o svjetlosnom onečišćenju, Zakona o zaštiti od buke, Zakona o GMO-ima i drugih. Ovo je jedan izuzetno važan zakon jer se njime utvrđuju svi instrumenti, mehanizmi i procedure vezane uz zaštitu okoliša i tu su naravno najvažniji postupci procjene utjecaja na okoliš, strateške procjene utjecaja na okoliš, ishođenja okolišnih dozvola, ključnih dokumenata, planova i strategija, postupanja inspekcije zaštite okoliša i postupaka u slučaju akcidenata, incidenata i drugo. Najvažniji iskoraci u odnosu na važeći zakon u ovom zakonu je podizanje kvalitete postupka procjene utjecaja na okoliš što je već cijeli niz godina najslabija karika, odnosno točka u cjelokupnom sustavu zaštite okoliša u Republici Hrvatskoj, a na šta je ukazala i Europska komisija. Dakle ovim zakonom postupak procjene utjecaja na okoliš će se ojačati određenim instrumentima, podizanja odgovornosti ovlaštenika za izradu studija utjecaja na okoliš na način da oni ukoliko dobro i kvalitetno ne odrađuju svoj posao mogu biti suočeni sa gubitkom licence i to na 5 godina nakon kojih imaju pravo i kao fizičke i kao pravne osobe ponovno podnijeti zahtjev za dobivanje dozvole za bavljenje ovim poslom. Ja duboko vjerujem da će se na taj način podići kvaliteta postupaka procjene utjecaja na okoliš i da ćemo ovdje imati jedan pozitivan iskorak u tom dijelu, iako je u samom Nacrtu prijedloga zakona bilo definirano da će se izrada studija i dalje financirati od strane nositelja zahvata, a da će odabir ovlaštenika provoditi Ministarstvo zaštite okoliša zbog izuzetno velikog broja primjedbi izrečenih tijekom javne rasprave ne samo od strane gospodarstva i ovlaštenika nego i od strane civilnog sektora. Odustalo se od ove ideje i odlučili smo ojačati mehanizam procjene utjecaja na okoliš na ovaj način. Druga vrlo važna stvar koju donosi ovaj zakon je detaljna razrada postupaka strateške procjene utjecaja na okoliš koja je do sada u važećem zakonu bila spomenuta svega u nekoliko članaka. Vrlo važna je korekcija i pomicanje rokova za ishođenje okolišne dozvole do probnog rada postrojenja, a ne do ishođenja lokacijske dozvole kako je do sada bio slučaj, a to je jako otežavalo život svim investitorima u Republici Hrvatskoj. Dobro je da će se i podzakonskim propisima definirati sustavi tzv. check lista za pojedine česte postupke procjene utjecaja na okoliš, jer nam se na žalost sada događaju jako često situacije da izrađivači studija, odnosno ovlaštenici dostavljaju savjetodavnim povjerenstvima studije koje imaju i preko 1000 stranica. Međutim, u tih 1000 stranica se može naći cijeli niz podataka i opservacija koje uopće nisu bitne za sami projekt a oni ključni parametri na koje neka studija treba odgovoriti se ne spominju. Dakle, sustavom check lista će se točno definirati na koja ključna pitanja treba odgovoriti neka studija i to će u velikoj mjeri olakšati posao ne samo ovlaštenicima, nego i ljudima koji sjede u savjetodavnim povjerenstvima jer će na jednom relativno kratkom formatu moći vidjeti kakvi su konkretni utjecaji na okoliš nekog projekta. Odlična je odredba koja se odnosi na povlačenje crte na valjanih starih studija utjecaja na okoliš, odnosno onih studija koje su izrađene prije 2007. godine kada je Zakonom o zaštiti okoliša definirano da studija, odnosno rješenje o prihvatljivosti neke studije vrijedi dvije godine nakon čega se može produljiti rok. Sada se, a one znači studije koje su donesene prije 2007. godine su u stvari imali neograničeni rok trajanja. Ovim zakonom to se mijenja i više se neće moći dogoditi situacije kao sa na primjer projektom hidroelektrane Ombla koja ima Studiju utjecaja na okoliš, odnosno rješenje o prihvatljivosti zahvata na okoliš i s kraja 09-tih godina, a u međuvremenu se promijenilo jako puno toga. U podzakonskim propisima treba razraditi i mogućnosti realizacije inovativnih novih tehnoloških rješenja koji često dolaze od strane naših stručnjaka inovatora, a koji nisu na listi NRT-ova odnosno najboljih raspoloživih tehnologija kako ne bismo zatvorili mogućnost Hrvatskoj da se pozicionira kao država koja ima nove ekološke, bolje i prihvatljivije tehnologije. I na kraju nekoliko prijedloga iz kluba SDP-a za moguće poboljšanje zakona od strane Vlade Republike Hrvatske. Prvi dio prijedloga se odnosi na treći članak, na članak 3. stavak 3. koji kaže da se zahvatima u okoliš smije utjecati na kakvoću življenja, zdravlje ljudi, biljni i životinjski svijet u okvirima održivog razvitka. S obzirom da ovaj članak inače već definira nužnost pridržavanja smjernica održivog razvoja u realizaciji projekata mislimo da ovako jedan malo nespretni izričaj nije potreban. U članku 4. u stavku 1. u podstavku 48. se spominje postrojenje za spaljivanje otpada i tu želimo skrenuti pozornost na činjenicu da moderne tehnologije obrade otpada idu u smislu termičke obrade otpada, a ne više spaljivanja. Naime, danas se razvijaju takve tehnologije poput plazme, uplinjavanja i slično, dakle obrade parom katalitičkoj depolimerizaciji u kojoj su prisutne određene temperature, hlađenje otpada, pa je možda adekvatnije takva postrojenja zvati postrojenja za termičku obradu otpada, a ne postrojenja za spaljivanje otpada. Nadalje, u članku 34. koji govori o subjektima zaštite okoliša se spominje cijeli niz različitih institucija koji su dužni, dakle osigurati zaštitu okoliša i održivi razvitak, ali se nigdje ne spominje javna televizija i mediji što mislimo da bi trebalo ubaciti s obzirom na činjenicu da je na kraju krajeva i u Zakonu o HRT-u javna televizija dužna promicati zaštitu okoliša, održivi razvitak i raditi na osvješćavanju javnosti o nužnosti očuvanja okoliša. Pa evo ga savjet Vladi Republike Hrvatske i da se to nadopuni. U članku 52. imamo, koji se odnosi na planove zaštite okoliša Republike Hrvatske se u stavku 6. govori da nadzor nad provedbom plana zaštite okoliša provodi ministarstvo. S obzirom na činjenicu da ministarstvo izrađuje plan zaštite okoliša, a da je u članku 58. definirano da izvješće o stanju okoliša donosi Sabor Republike Hrvatske, a da u sklopu izvješća o stanju okoliša mora biti i analiza provedbe mjera iz plana zaštite okoliša smatramo da bi tu trebalo stajati da nadzor nad provedbom plana provodi Hrvatski sabor temeljem izvješća o stanju okoliša. I evo ga na samom kraju velike pohvale još jednom Ministarstvu zaštite okoliša na vrlo kvalitetnom prijedlogu zakona i u klubu SDP-a smo sigurni da će se s ovim zakonom podići kvaliteta procjene utjecaja na okoliš i strateške procjene utjecaja na okoliš.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo prijavljene replike. Na redu je poštovani zastupnik Branko Bačić i njegova replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana kolegice Holy kažete da ovaj zakon unosi i omogućava izradu strateške procjene utjecaja na okoliš što je u odnosu na postojeći zakon korak naprijed i da postojeći zakon o tome na takav način ne obrazlaže. I ja se slažem s vama da je u ovom prijedlogu zakona bolje definirana obveza izrade strateške procjene utjecaja na okoliš. I to je dobro da je takav pristup. No, u isto vrijeme kada ministarstvo radi prijedlog Zakona o zaštiti okoliša ministar zaštite okoliša i prirode od 25. ožujka ove godine dostavlja ministrici prostornog uređenja mišljenje na izmjene i dopune Strategije prostornog uređenja pa kaže ako je razlog izmjena i dopuna strategije djelomično i žurno rješavanje određenih gospodarskih pitanja u RH u tom slučaju ovo ministarstvo nema primjedbi na predmetni prijedlog što u daljnjem tekstu kaže ne treba raditi strategiju. Ja mislim dakle da mi ovaj zakon donosimo kako bi se deklaratorno izjasnili da podržavamo zaštitu prirode, kako bismo zadovoljili nevladine organizacije, zainteresiranu javnost, možda Europsku komisiju ali kad Vlada treba po tom zakonu ili na temelju tih svojih promišljanja o potrebi zaštite prirode i postupiti e onda se ponaša sasvim drugačije. Ili ćemo prirodu štititi donošenjem strategija i odgovarajućih dokumenata zaštite okoliša ili nećemo. Ne možemo nametati potrebu i za pojedine strategije ili nekog drugog dokumenta samo ako nam to odgovara, a ako nam odgovara onda nećemo. Naime, ili ćemo štititi prirodu ili je nećemo štititi a ne od postupka do postupka postupati sukladno potrebi pojedinog trenutka ili pojedinog projekta.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Poštovani kolega Bačić ja se slažem sa vama i smatram da je za strateške dokumente poput Strategije prostornog razvitka bez obzira da li se donosi nova Strategija prostornog razvitka koju smo dužni donijeti do 2015. godine ili se radi o izmjenama i dopunama te strategije potrebno provesti stratešku procjenu utjecaja na okoliš. Međutim, skrećem vam pažnju na jednu vrlo važnu činjenicu, a to je da je u važećem zakonu definirano da se strateška procjena utjecaja na okoliš provodi za planove i programe. Ne piše da se provodi za strategije. Što je, ja mislim, jako veliki propust. Ali taj propust omogućava ustvari na neki način ovakva rješenja gdje se onda provodi postupak o ocjeni potrebe za provedbom strateške procjene utjecaja na okoliš. I što se tiče formalnih razloga procedura je zadovoljena. Ja se slažem sa vama da strategije kao planovi svih planova trebaju biti na strateškoj procjeni utjecaja na okoliš i zato izrazito pozdravljam odredbe u ovom zakonu koje su ubacile da se strateška procjena utjecaja na okoliš provodi i na strategije i na planove i programe a znači ne samo na planove i programe kako je definirala vaša Vlada.
Nova replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvažena kolegice Holy pa ovdje u Saboru u gotovo svim javnim raspravama o biti javnoga medija spominjemo HRT. Rekli ste da je HRT dužan promicati zaštitu prirode i okoliša. To je sasvim normalno, to svima je to jasno. Međutim, HRT je zabavljen samim sobom. HRT je zabavljen ukidanjem emisija, micanjem ljudi, kadroviranjem, on je zabavljen vlastitom nečistoćom i savjesti, a i zakonom koji mu to omogućuje pa pronalazi iz dana u dan sve više rupa u tom zakonu kako bi mogli raditi sve ono što HRT ne bi trebala raditi. Ne bave se čistoćom prirode i neće se baviti čistoćom prirode. Međutim, to je krivica još jednog lošeg zakona koji smo donijeli upravo ovdje u Hrvatskome saboru i što Hrvatski sabor nikad nije kad je osjetio da stvarno loše idu stvari na HRT-u na vrijeme pozvao odgovorne na HRT-u već prepušta stihiji i tek kad se promijeni vlast tada se ponovno postavljaju ova pitanja i 4 godine se događa jedno te isto. Oni koji slušaju, oni mogu na HRT-u raditi što god žele.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Mirela Holy.
Pa kolega ja se slažem sa vama da situacija na nacionalnoj televiziji je daleko od dobre i kvalitetne, ali mislim da je jako velika uloga nas zastupnika i zastupnica u Saboru da pokušavamo kroz svoje javno-političko djelovanje pozitivno utjecati na to da se situacija HTV-a kao javnog servisa ipak podigne na neku višu kvalitetu. I zbog toga smo i predložili da se u subjekte uvrste i javna televizija, odnosno mediji zbog toga što mediji imaju izuzetno veliku ulogu u osvještavanju javnosti o važnosti očuvanja okoliša i prirode. I ja se nadam da će Vlada razmotriti to. Nažalost, prije izvjesnog vremena na HTV-u se javila ideja o ukidanju jedne kvalitetne emisije koja se bavi specifično problematikom zaštite okoliša i zaštite prirode. Radi se o Eko zoni. Na svu sreću od te se ideje odustalo i mi i danas imamo Eko zonu, ne možda u najprihvatljivijem terminu ali ipak imamo a ja se nadam da će Hrvatska televizija u budućnosti još veću pažnju posvetiti ovim pitanjima i ne samo u specifičnim emisijama nego i kroz izvještavanje u informativnim emisijama poput Dnevnika poput Vijesti i to ne samo kroz one akcidentne situacije nego i općenito pozitivno utjecati na svijest građana Hrvatske o važnosti očuvanja okoliša i prirode.
Ja vas molim ovo je da organizirate okrugli stol, da li pravna osoba ili savjest ili da li može imati manu volje. A sada poštovani zastupnik Branko Vukšić u ime kluba Hrvatskih laburista. Izvolite poštovani zastupniče.
Uvažani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. U prirodi nema ni nagrada ni kazni, postoje samo posljedice. Ovaj bi zakon kada je riječ o Hrvatskoj trebao osigurati da te posljedice budu čim manje, čim blaže i čim nezamjetnije. No kada bi priroda imala toliko zakona koliko ih ima država njome vjerojatno ne bi ni Bog mogao vladati. Ne bi mogao niti bi mogao znati. Priklanjam se onima koji smatraju da bi se ovom zakonu jednom od najznačajniji za opstanak ne samo nas suvremenika već i brojnih generacija iza nas trebalo provesti još jedna rasprava te uvažiti neke od logičnih po prirodu spasonosnih primjedbi i ideja. Priključenjem u EU Hrvatska ostaje bez nacionalne ekološke mreže i postaje dio europske ekološke mreže pod nazivom NATURA 2000. Prema do sada važećem trenutnom Zakonu o zaštiti prirode procjenu utjecaja na prirodu treba raditi za područja čitave nacionalne ekološke mreže koju obuhvaća 47% kopnenog i 39% morskog teritorija RH. Uskoro kada postanemo dijelom NATURA-e 2000 10% kopnenog i više od 20% morskog teritorija RH gubi štićeni status. Na svim tim do danas štićenim područjima mogući su zahvati bez propisanih postupaka, procjene utjecaja na prirodu. Iako je čovjek sa svojim duhovnim sposobnostima otkrio veliki broj pronalazaka proučava nas veliki Leonardo da Vinci nikad neće otkriti pronalazak koji će nadmašiti prirodu po ljepoti, jednostavnosti, neposrednosti u čijem stvaranju ne nedostaje ništa i ništa nije prekomjerno, osim često nekontroliranog utjecaja ljudi, ljudske intervencije i tada se priroda pobuni. Zašto je važno sačuvati nacionalnu ekološku mrežu? Iz jednostavnog, praktičnog prirodnog razloga. NATURA 2000 obuhvaća područja za očuvanje vrsta ugroženih na nivou EU i zaštićenih Direktivom o pticama i Direktivom o staništima. Nacionalna ekološka mreža omogućava očuvanje i vrsta ugroženih na nivou Europe ali i vrsta te stanišnih tipova na nivou države. Treba se zalagati ako uistinu želimo zaštititi prirodu za viši stupanj zaštite i očuvanja, za viši stupanj od onoga koji predviđa NATURA 2000. Javlja se još jedna opasnost po hrvatsko prirodno nasljeđe, naime ovim se zakonom izvorne do sada zaštićene hrvatske pasmine životinja poput primjerice posavskog konja, poput posavske guske, poput hrvatskog ovčara stavljaju pod ingerenciju Ministarstva poljoprivrede, čime naravno gube dodatni značaj i potrebnu zaštićenost. Opasnost po prirodu, a onda opasnost po društvo ispolitizirano društvo jest u činjenici da Državni zavod za zaštitu prirode gubi neovisnost kakvu je imao do sada. zbog čega gubi? Zato što će ga nadzirati Zmajlovićevo Ministarstvo zaštite okoliša i sudeći po mnogim rješenjima ministarstvo zaštite političkih interesa stranke ili koalicije na vlasti. još nam samo nedostaje da članice vladajuće koalicije na svojim stranačkim seansama izglasavaju odstrele zaštićenih divljih vrsta te prenamjena zaštićenih parkova u građevinske zone. Iako se s vremena na vrijeme u trenucima intenzivnijeg dodvoravanja građanima vlast dodvorava obećanjima o decentralizaciji i ovlasti i sredstava o tome da će lokalna samouprava odlučivati o sve većem broju životnih pitanja i ovaj zakon dokazuje da je riječ tek o predizbornim trikovima u koje valjda više nitko živ neće povjerovati. Uloge jedinice lokalne samouprave o odlučivanju o zaštićenim područjima manje je nego što se predviđa trenutno važeći Zakon o zaštiti prirode. Zahvaljujući kome su do dana današnjega, znači to je samo lokalnoj zajednici, lokalnoj samoupravi do dana današnjega ostali zaštićeni parkovi prirode i kada država nije o njima vodila naročitu brigu. Zahvaljujući jedinicama lokalne samouprave ta briga je bila konstantna i ta lokalna zajednica najbolje poznaje prirodna bogatstva svojega kraja, najviše ih i najintenzivnije štiti. Uostalom tko uopće ima najveći interes za očuvanje prirodnih bogatstava? Upravo lokalna zajednica. Zato lokalnoj zajednici smanjivati ulogu ili je isključivati iz odlučivanja o zaštićenim prirodnim bogatstvima i područjima itekako je štetno, neprirodno. To je zapravo dugoročno najštetnije. Lokalnoj samoupravi koja je svojom ljubavlju i svojim marom sačuvala prirodu treba proširiti a ne smanjivati ovlasti. Iako je u Nacrtu prijedloga Zakona o zaštiti prirode bilo predviđeno oživljavanje Nacionalne parkovne agencije, ni u prvom čitanju a ni u konačnom prijedlogu te parkovne agencije nema. Nema je usprkos tomu što se dijelu struke takvo novo tijelo iz kojeg bi se svrhovitije, efikasnije, jeftinije i osmišljenije upravljalo Nacionalnim parkovima ta ideja nije mrska. Ministar Zmajlović tvrdi u javnim nastupima da nacionalne parkovne agencije nema u Zakonu jer se traže najbolji modeli upravljanja. A bez analize se neće, kaže ministar ti modeli pronaći. A kada će se pitam se ti efikasni modeli upravljanja naći. Postoji li rok, vrijeme, je li to ovo desetljeće, je li to za pet desetljeća, to nitko ne zna. Ministar se o tome ne izjašnjava. I nakon godinu i pol dana vladavine kukuriku koalicija traži kadrove i traži modele. Probleme će rješavati u nekom drugom mandatu. Vjerojatno pretpostavljam, zapravo siguran sam neka druga Vlada. Umjesto ponuđenim rješenjem upravljanja hrvatskim nacionalnim prirodnim blagom zakonotvorci su bili zabavljeni birokratskim procedurama i postupcima tako da Zakon o zaštiti prirode pa i Zakon o zaštiti okoliša nalikuje podzakonskim aktima, pravilnicima, uredbama, i uredbama. SDP je sjećamo se izborne kampanje za Parlament obećavao reformu zaštite okoliša, zaštite prirode. U 2011. godini kukuriku koalicija glasno je zagovarala upravo osnivanje nacionalne agencije. Zašto je ona uopće važna? I kome je ona uopće važna? Važna je zato što bi se konačno u Strategiji upravljanja najvrednijim blagom koje Hrvatska još ima u izobilju. No svi se dobro sjećamo i svi dobro znamo da su se mnoge hrvatske Vlade dokazale da su rekorderke u uništavanju upravo tog izobilja koje spominjemo. Znači, moglo bi se o tom izobilju upravljati iz jedno centra, zato je agencija potrebna. Nije nebitno niti to da bi se sa oko 400 milijuna kuna racionalnije raspolagalo. Umjesto za kupovinu terenskih automobila vrijednih tek nešto manje od stotinjak tisuća eura moglo bi se ulagati u kapitalne projekte zaštite prirode. Možda bi se na taj način spriječio politički klijentalizam. Možda bi se na taj način spriječilo da 19 direktora ima 19 politika zaštite prirode. Možda bi se na taj način spriječilo da se ne mali novac troši na projekte koji nemaju baš nekih čvrstih, dodirnih točaka sa zaštitom okoliša i zaštitom prirode ali ima veze sa zaštitom stranačkih miljenika koje treba uhljebiti. Protivnici uspostave nacionalne parkovne agencije uzdišu i odmahuju rukom i kažu zašto još jedna agencija. Još jedna od stotinu. Ali još jedna, za razliku od ovih 90 i nešto smislena. Još jedna potrebna, najpotrebnija. Ona koja ima što raditi i to desetljećima unaprijed. A recimo one nepotrebne agencije, one čiji činovnici nakon nekoliko godina postojanja govore kako ne mogu ništa raditi jer nisu ekipirani i jer ne znaju koji je zapravo njihov posao. One ne se ne ukidaju. O njima nitko ne spori. Protiv takvih agencija se, "vidi vraga" kukuriku koalicija ne buni. Niti ih ponavljam ukida, niti joj traži smislenost, niti želi ekipirati te agencije kako bi radile, niti ih analizira. Kao što se ne analizira najefikasniji način upravljanja hrvatskim nacionalnim, nacionalnih parkova. Jer da se analizira već bismo vidjeli te analize. I sasvim sigurno da bismo na temelju tih analiza danas donosili ova Zakon. Međutim, u Hrvatskoj je u navadi, naročito u Hrvatskome saboru da se donose zakoni bez iti jedne potrebne analize. Ovako bez analiza, bez želje da se išta pokrene s mrtve točke, osim da se još dodatno umrtvi itekako dinamična djelatnost zakon omogućuje Vladi da sama bez pitanja i mišljenja Sabora ne samo upravlja već i regulira modele te način upravljanja nacionalnim blagom, najvećim nacionalnim blagom, prirodom. Iako tvrdi da sustav upravljanja nacionalnim parkovima nije nakaradan i ministar Zmajlović se slaže da ga treba unaprijediti. Treba unaprijediti kontrolu upravljanja nacionalnim parkovima pogotovo kada se zna da nad nacionalnim parkovima i parkovima prirode gotovo 12 godina nije proveden upravni nadzor. Novac se troši tvrdi ministar Zmajlović nezakonito. Zar nezakonito trošenje državnog novca nije nakarada? To je zapravo jedna od najvećih nakarada. Nezakonito trošenje novca jest vrst krađe, pa ispada po hrvatskim regulama da krađe nisu nakaradne. Krađe su, zna se u Hrvatskoj uobičajene i još uvijek se isplate. Osnivanje parkovne agencije bilo bi srljanje i to samo zato što se netko dosjetio lijepog naziva agencije kaže ministar Zmajlović. No trebamo imati na umu da je korist od efikasne zaštite prirode, korist od efikasne zaštite okoliša neprocjenjiva kao što je šteta učinjena zbog nedovoljne zaštite prirode jednako neprocjenjiva, nenadoknadiva, ničim popravljiva. U politici temeljnom štivu svakog onog tko se iole nastoji baviti politikom ili upravljanjem društvenim bogatstvom Aristotel kaže da priroda ne radi ništa uzalud. Političari rade mnogo toga uzalud, političari rade često i protiv prirode i protiv logike i protiv općeg dobra. Nema većeg općeg dobra od prirode i ljudi kojima priroda itekako treba. Zato sve politikantske razloge treba staviti u stranu te donijeti zakon konsenzusom jer nitko se nema pravo poigravati prirodom i okolišem te donositi zakone bez ikakvih analiza. Konsenzusa za ovaj tako napisan zakon neće biti jer neće imati glasove Laburista. Iz navedenih te mnoštva nenavedenih glasova neće imat glas od Laburista. Zalažemo se za još jedno čitanje zakona i dodatnu javnu raspravu te naravno uvažavanje mišljenja struke. Hvala.
Hvala lijepa. Slijede replike. Prvo poštovani kolega Branko Hrg.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Vukšić, vi ste ovdje u nekoliko navrata spominjali lokalnu samoupravu i rekli da je lokalna samouprava znala i zna brinuti o zaštićenim dijelovima prirode. Mogli bi mi sada nabrajati još i onaj drugi dio širiti i na kulturna dobra. Ali ja ću reći da lokalna samouprava vjerojatno je znala to raditi ali nije mogla to raditi tako da ona nije možemo reći planski osim časnih iznimki mogla štititi takve dijelove svog teritorija jer za to nije imala osigurana sredstva. Dakle ni u ovom trenutku sada kakav je bio i kakav još uvijek je prije nego što se donese ovaj zakon lokalna samouprava definitivno ponavljam osim časnih iznimki nema tu snagu i mogućnost štititi dijelove prirode. Tako da bi sigurno u budućem ovom razdoblju, a i sam gospodin ministar dolazi iz lokalne samouprave, bio je gradonačelnik i dobro poznaje tu problematiku, ja sam uvjeren da nije radio na štetu lokalne samouprave sa svojim suradnicima kad je pripremao ovaj zakon. Mislim da i u tom dijelu se slažem s vama, lokalna samouprava mora imat ulogu u onom utvrđivanju suglasja i suglasnosti kod rješavanja pojedinih problema, ali se svakako mora riješiti pitanje financiranja zaštite jer tu je uvijek problem. Donese se neki zakon na državnoj razini koji se onda treba primjenjivat, a nitko nije donio nikakav drugi prateći financijski zakon, kako će se nešto financirati i tu nastaje problem. I onda dolazimo do toga da lokalna samouprava u principu ne može napravit ono što bi trebala pa onda u prirodi je to malo drugačije, ako se ništa tamo ne radi, ništa se ne događa možemo reći da je čak bilo štićeno. U ovom trenutku znači treba pojačat ulogu lokalne samouprave apsolutno u suglasnom onom dijelu, ali treba riješiti pitanje financiranja.
Hvala. Na repliku odgovara poštovani kolega Vukšić.
Uvaženi kolega Hrg, pa naravno da bez novca lokalna samouprava malo toga što može. Uostalom i u svim ovim raspravama dosadašnjim o svim ovim ostalim zakonima od Zakona o obrazovanju i zakonima iz drugih djelatnosti govorilo se o tome da lokalna samouprava ima sve manje i manje novca i da su priče o onoj decentralizaciji o kojoj je na početku Kukuriku koalicija pričala zapravo prazno slovo ili na papiru ili izrečeno pred novinarima. Lokalna samouprava je štitila prirodu zbog toga, prije bih rekao lokalna zajednica, zbog toga što joj je stalo do te prirode, zato što je stopljena s njom i sasvim je sigurno da bi lokalna samouprava trebala biti jedan od ravnopravnih čimbenika u zaštiti okoliša u zaštiti prirode i da bi Ministarstvo trebalo računati na tu lokalnu samoupravu jednako kao što i komunicirati s njom o zaštiti prirode kao što komunicira sa ravnateljima parkova ili u budućnosti vodstvom neke agencije i da treba razmisliti na koji način pomoći lokalnoj samoupravi da se aktivno uključi u zaštitu prirode a to je on što ste vi spominjali, to je ….
Druga replika, poštovan Ada Damjanac. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, kolege i kolegice. Moram se osvrnuti na riječi kolege Vukšića koji kaže da je ovaj zakon napravljen tako da bi štitio stranačke interese. Moram reći kolegi Vukšiću da je to možda bilo prije tako. A osvrnut ću se samo na taj dio koji mi je jako dobro poznat jer vidim da ovdje sad u zadnje vrijeme ima jako puno stručnjaka, naročito o Nacionalnom parku Brijuni. S obzirom da dolazim iz te sredine onda znam tko je dolazio prije tamo, kako se čuvao okoliš i što se radilo. Apsolutno podržavam da se daju u koncesiju pogotovo onaj turistički dio objekata jer ovaj zakon kakav je ne smije biti ograničavajući za lokalnu upravu. Naime, Nacionalni park Brijuni godišnje posjeti milijun i pol izletnika dok je broj turista ili broj noćenja na samom otoku vrlo mali. Prema tome, uz pravilno davanje koncesije, uz normalno čuvanje okoliša i prirode apsolutno i nacionalni park mora biti na usluzi lokalnoj zajednici, ali nikako nije na usluzi političkim strankama i njenim čelnicima. Hvala kolega Vukšić.
Čut ćemo sada odgovor na repliku poštovanog Branka Vukšića.
Uvažena kolegice, evo pojasnit ću zbog čega konstatacija da ovaj zakon zapravo štititi interese političkih moćnika, stranaka. Pa upravo zbog toga, upravo ono što ste vi govorili rekli ste koncesionirat će se, dat će se u koncesiju restorani, pa je onda bilo prije pojašnjeno dat će se u koncesiju hoteli, pa će se dati u koncesiju još neke uslužne djelatnosti. Znači, ostat će samo priroda iz koje se ne izvlači puno novca nego se upravo iz tih uslužnih djelatnosti. A zašto će se dat? Prije je rekla kolegica Holy zbog toga što loše posluju. Pa molim vas lijepo! Postoji jedan vic koji je nepristojno ovdje, što se mijenja kad se loše posluje, koji se ne smije u Saboru pričati. Pa mijenjajte te koji loše posluju. Kako će oni kojima će dati u koncesiju dobiti i profit i nama platiti u prekrasnim, u najboljim dijelovima Hrvatske. Pazite, ono što je najbolje Brijuni, ostali nacionalni parkovi, Plitvička jezera mi ćemo to dati nekome da stvara profit umjesto da mi stvaramo profit. I vi to kažete da nije. To je zaštita nesposobnosti političkih moćnika. Oni su samo moćni što imaju vaše ruke i za što ćete vi tu dići ruke i što će Hrvatska i dalje se koncesionirati tako da ćemo imati samo ime, himnu, grb i zastavu. Prema tome, da, da. To je normalno. Vama to, nije normalno da imate, a činite to da imate. I nemojte dobacivati iz klupe jer je nepristojno. Hvala lijepo.
Treću repliku iznosi poštovani Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Vukšić, čuli smo danas puno puta priroda je naš ponos, treba je štititi i sve to je lijepo za čuti. Ali meni se dopalo ono što ste vi rekli da lokalnoj samoupravi treba proširiti ovlasti, a ne umanjivati. Jer ja uvijek se držim one poznate da domaći igrači imaju najbolji pregled terena i tu su zasigurno svojom ljubavlju i učinili puno u zaštiti te prirode i tih vrijednosti. Naravno, ali da bi došlo do toga ima puno poteškoća, ima ovo o čemu je govorio kolega Hrg. Dakle, od one financijske naravi. Ali ima i onaj drugi egzistencijalne naravi. Ako smo svjedoci danas da je naša poljoprivreda uništena, da se više polja ne mogu obrađivati, da prijeti zaraštavanje, ambrozija naravno posljedično tome i zdravstveni problemi. Sigurno je to jedno pitanje koje traži odgovor i sad onda čuti ovako jednostavno e mi ćemo vama to zaštititi, mi ćemo to napraviti onako najbolje. Znamo mi najbolje u lokalnoj samoupravi što je dobro i kako to treba, samo kaže puna puta naš narod veli "Najte nam samo pomagati". Fala lijepo.
Na repliku odgovara Branko Vukić, izvolite.
Može li kolega Milinkoviću, pa činjenica je da smo sve više centralizirana država, da iako se govori o tome kako bi trebalo decentralizirati, pa se onda i raspravljalo o tome da čak i neka ministarstva treba preseliti u neke druge gradove, u Osijek, Rijeku, Split, Slavonski Brod. Međutim, ovo što ste govorili vrlo je bitno decentralizirati, vrlo je bitno omogućiti lokalnoj samoupravi da se brine o zaštiti prirode i okoliša, ali da upravlja objektima i da im budu ti objekti na raspolaganju prije lokalnoj samoupravi nego da se daju koncesima, privatnim poduzetnicima koji će izvlačiti najvredniji dio profita. Međutim, to se govori zbog čega. Kaže, prije je rekao ministar dati ćemo to zbog toga da bi otvarali nova radna mjesta, a sve više je nezaposlenih, sve više. Zna se kada privatnik, kada će se koncesionirati autoceste točno se zna koliko sad već mi moramo otpustiti radnika na autocestama i koliko će još novi koncesionar otpustiti i koliko će podići visinu cestarine. Isto se tako zna kada će preuzimati hotele, restorane koliko će ljudi dobiti otkaz i s koliko će manje radne snage funkcionirati ti hoteli, puno bolje će funkcionirati jer sada s njima svim tim restoranima, hotelima, uslužnim djelatnostima upravljaju stranački, podobni ljudi, oni koje treba smijeniti i dovesti one koji znaju upravljati.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. Pozivam poštovanog kolegu Igora Češeka da iznese stajališta kluba HDSSB-a.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa zamjenicima, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama su dva vrlo važna zakona. Sukladno postojećem Zakonu o zaštiti prirode priroda je definirana kao sveukupna biološka i krajobrazna raznolikost, zaštita prirode provodi se očuvanjem nje same. Cilj je očuvati što veću raznolikost životinjskog i biljnog svijeta, te postići što prirodniju biološku ravnotežu. Između velikog bogatstva biološke i krajobrazne raznolikosti kojim Republika Hrvatska raspolaže donekle su prepoznate prirodne vrijednosti od državnog i regionalnog značaja, te su one zaštićene postojećim zakonom. Struktura nacionalnih parkova i parkova prirode dobro ilustrira bogatstvo i raznolikost prirodnih vrijednosti, odnosno četiri cjeline po kojima se Republika Hrvatska može podijeliti prema prirodnim obilježjima. Prepoznaje se tako gorska Hrvatska, sredozemna, obalna i otočna Hrvatska, Jadransko more, te nizinska Hrvatska. U Republici Hrvatskoj imamo 8 nacionalnih parkova, te 11 parkova prirode. Nacionalni park Plitvička jezera uvršten je na listu Svjetske baštine, a nakon parka prirode Velebit koji je na popisu rezervata biosfere od 1977. godine u srpnju 2012. godine UNESCO je kao drugi rezervat biosfere u Hrvatskoj proglasio prekogranični rezervat biosfere Mura – Drava – Dunav. Prosječan postotak površina pod zaštitom unutar zemalja EU iznosi 15%, a u Republici Hrvatskoj zaštićene površine zauzimaju 8,36%. Važno je naglasiti veliki postotak pokrivenosti Republike Hrvatske ekološkom mrežom. Ona se rasprostire na 47% kopnenog i 38,5% morskog teritorija Republike Hrvatske. Ulaskom Republike Hrvatske u EU ekološka mreža postaje NATURA 2000 te će pokrivati znatno manju površinu teritorija što nije nikako dobro. Velika raznolikost kopnenih, morskih i podzemnih staništa rezultirala je bogatstvom vrsta i podvrsta sa znatnim brojem endema. Broj poznatih vrsta u Hrvatskoj iznosi oko 38 tisuća dok je pretpostavljen broj vrsta znatno veći, kreće se između 50 do 100 tisuća. To je izuzetno visok broj za zemlju relativno male površine. U Hrvatskoj se nalazi značajan dio populacija mnogih vrsta ugroženih na europskoj razini. Ove su vrste vezane uz velika očuvana područja za njih karakterističnih staništa. Usprkos visokoj vrijednosti prirode u Hrvatskoj mnoge njene komponente izrazito su ugrožene. Kako dolazim iz Slavonije osvrnut ću se na, po meni, velik problem koji se odnosi na Park prirode Papuk i njegova rubna šumom pokrivena područja. Taj hrvatski biser smješten je u gorskim šumskim predjelima Papuka, a parkom prirode je proglašen 1999. godine. 2007. godine Papuk je zbog vrijednog geološkog naslijeđa postao dijelom europske i svjetske asocijacije geo-parkova i prvim geo-parkom u Hrvatskoj. Šumska vegetacija pokriva više od 96% područja. Tamo žive gotovo svi predstavnici srednje europske faune. Papuk pruža odlična staništa i brojnim vrstama ptica i međunarodno je vrlo važno područje za ptice. Gotovo 1300 vrsta biljaka, više od četvrtine cijele hrvatske flore raste na Papuku. Najugroženije i zaštićene vrste biljaka rastu na travnjacima i drugim nešumskim područjima. Park prirode Papuk zaštićen je zbog izuzetno vrijednih bioloških, geoloških i kulturno-povijesnih značajki. Kao što sam naveo više od 96% površine prekriveno je šumama koje su na nekim lokalitetima zbog svojih vrijednosti posebno zaštićene. Na sjeverozapadnom dijelu parka nalazi se lokalitet Rupnica, prvi geološki spomenik prirode u Hrvatskoj zaštićen zbog pojave stubastog lučenja vulkanskih stijena te predstavlja geološku jedinstvenost u našoj zemlji. Park prirode Papuk zbog svojih obilježja prirodno je stanište mnogim životinjskim vrstama. No postoji problem koji mi koji živimo u tom dijelu gledamo i čudom se čudimo. Rubna područja Papuka više nisu šume već opustošene livade jer već godinama traje sječa zdravih i vrijednih stabala koja se ne prerađuju u domaćim tvrtkama već svakodnevno putuju u inozemstvo. A naša drvna industrija je nažalost na izdisaju. Nekada veliki drvno-prerađivački kombinat u Slatini koji je upošljavao preko 3 tisuće radnika više ne postoji. Obuhvaćao je sve pogone od prerade sirovog drveta do gotovog proizvoda i nadaleko poznatih komada namještaja. I mali drvo-prerađivači su propali. Kako? Toliko bogatstvo šuma nam je pred nosom, a drvna industrija je propala. Nekoliko nakupaca se prilično obogatilo, a bave se sječom i izvozom trupaca. Stoga ovom prigodom ukazujem na problem i nekontrolirane sječe šuma i izvoza trupaca što šteti ne samo očuvanju flore i faune u Parku prirode Papuk već i važnoj hrvatskoj gospodarskoj grani drvno-prerađivačkoj industriji. Na sam prijedlog Zakona o zaštiti prirode je dostavljen velik broj amandmana. Izražena je zabrinutost Komore arhitekata i Agronomskog fakulteta za zaštitu krajobraza te mi u klubu HDSSB-a smatramo da je ovaj konačni prijedlog Zakona o zaštiti prirode poluproizvod i nije ovakav trebao doći u drugo čitanje. Što se tiče Zakona o zaštiti okoliša mišljenja smo da su članci predloženog zakona 10., 11. i 12. koji govore o načelima predostrožnosti, načelima očuvanja vrijednosti prirodnih dobara, bioraznolikosti i krajobraza te načelima zamjene odlični članci te su oni dobra platforma zaštite okoliša i trebali bi biti model življenja svih nas. Također bih pohvalio članak 95. predloženog Zakona o zaštiti okoliša koji govori o okolišnoj dozvoli koja se izdaje postrojenjima, pogonima kako bi se što učinkovitije zaštitio okoliš. No, da li je stvarnost u skladu s ovim zakonom? Zasigurno nije jer osvrnimo se oko sebe, divljih odlagališta otpada ima bezbroj. Što smo učinili u vezi zagađenja zraka u Slavonskom Brodu? Što je sa izgradnjom regionalnih i županijskih odlagališta otpada? Takva pitanja ovaj zakon ne uređuje, a svakako bi trebao. I stoga mi u klubu HDSSB-a nećemo podržati ove zakone. Hvala lijepa.
Replika, Vinković. Izvolite.
Uvaženi kolega Češek pa nije samo problem ovo što ste vi pričali. Naime, evo slušajući raspravu u ime kluba SDP-a bivše ministrice zaštite okoliša i čitajući njene amandmane očigledno a slušajući ono što je jučer izjavila očigledno imamo jedan nesrazmjer između onoga što predlaže sadašnji ministar, sadašnja Vlada sa vlastitim klubom i vlastitom zastupnicom.
Kolega Vinkoviću kome vi replicirate? Kolegici Holy? Vi niste bili u dvorani valjda kad je govorila kolegica Holy pa sad nadograđujete to u ovako jednoj replici. Drž'te se Poslovnika, molim vas.
Ja se držim Poslovnika itekako.
Ne držite se Poslovnika.
Itekako, itekako se držim Poslovnika, a to zahtijevam i od vas obzirom da nema onog ispravka netočnog navoda pa sam vjerovao da ćete evo u ime kluba i potencirati taj veliki problem koji je očigledno prisutan ovdje. S jedne strane imamo mišljenje jednog kluba koji brani ovaj zakon, a s druge strane imamo zastupnicu koja piše jednu veliku većinu amandmana koji nisu u skladu sa postojećim zakonom. Zahvaljujem.
Igor Češek, odgovor na repliku.
Da kolega Vinkoviću, nećemo raspravljati o demokraciji unutar redova SDP-a, no činjenica je da postoji nesrazmjer između ministra i struke pa evo očigledno i nesrazmjer između ministra i članova njegovog kluba zastupnika. Kao što smo već bezbroj puta vidjeli nije to jedini primjer. Primjer su u mnogim ministarstvima da ministarstvo kad predlaže nekakav zakon ili Vlada ne poštuje riječ struke. Takvim ponašanjem pokazuju da su sami sebi dovoljni i da im nije stalo do struke i da im nije stalo što će biti sutra. Hvala lijepo.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HNS-a govorit će poštovani zastupnik Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine ministre sa pomoćnicima, poštovane dame i gospodo. Odmah da na početku kažem klub HNS-a će podržati ove prijedloge zakona. govoriti o njihovoj kvaliteti, ja osobno imam povjerenja i mi u ocjene koje je dala bivša ministrica koja jako dobro poznaje ovu materiju kolegica Holy, a iščitavajući same zakonske prijedloge vidi se da je prilično detaljno obuhvaćeno sve ono što se tiče zaštite okoliša i zaštite prirode. Razlog za donošenje ovih zakona po hitnom postupku je svima nama poznat mada s obzirom na važnost ove tematike bilo bi kud i kamo bolje da smo ove zakone bili u prilici donositi postupnije jer oni tretiraju vrlo osjetljivu materiju i svi dosadašnji prijedlozi zakona odnosno zakoni koji su stupali na snagu su kroz određeno vrijeme pokazivali nedostatke u primjeni i tražili su novele. No situacija je takva kakva je. Postoji jasna potreba da se u kontekstu pristupanja Hrvatske EU ovi zakoni usklade sa dijelom pravne stečevine EU koja tretira ovu materiju, ali isto tako oni su doneseni i zbog određenih nedostataka koji su primijećeni u primjeni dosadašnjih zakona kao i usklađenja s nekim hrvatskim zakonima s kojima trebaju biti odredbe usklađene primjerice sa Zakonom o opće upravnom postupku. Ono što bih otvorio kao temu u komentaru ovog zakona je imanentno i iz regije iz koje dolazim normalno je da otvorim pitanje odnosa zaštite okoliša i zaštite prirode prema morskom jadranskom ekosustavu. I moram kazati da bez obzira na sve što je detaljno napisano u ovim zakonima postoji jasna potreba da se neke stvari kvalitetnije definiraju. Na to je upozorio u svojim dopisima hrvatskim zastupnicima i Jadranski otočni sabor, Udruga civilnog društva, Udruga Bodula i otočana koja pokušava zaštititi ono što je odista najvrednije na priobalju hrvatskom, a to su jadranski otoci, zaštiti eko sustav, okoliš i prirodu na Jadranu. Da li je ovaj zakon dovoljno posvetio pažnje tom dijelu? Moram biti pa priznati da nisam osobno zadovoljan jer čak i sadržaj nekih članaka primjerice članka 153.u Zakonu o zaštiti prirode govori "zabranjuju se branje, rezanje, sječa, iskopavanje, skupljanje, uništavanje jedinki strog zaštićenih biljaka gljiva, lišajeva i algi iz prirode u njihovom prirodnom okruženju". No međutim ne govori se o zaštićenim vrstama školjaka, zaštićenim vrstama riba, ne spominju se koralji. Veliki dio teritorija RH je Jadransko more, vrlo osjetljiv ekosustav jadranski i ekosustav i jednom moramo pogledati istini u oči. Kolikogod se vodi javna rasprava ponekad duga i godinama o opravdanosti i prihvatljivosti nekih projekata na kopnu sa ekološkog aspekta, toliko olako zbog gospodarskog interesa, zbog ostvarivanja prihoda kada je u pitanju jadranski ekosustav zatvaramo oči. Malo se toga zna i govori o utjecajima turizma, turističke djelatnosti na jadranski ekosustav, malo ljudi zna da je buka u moru jedan od najpogubnijih oblika zagađenja. Mnogo ljudi ne zna koliko se radikalno promijenio život u moru u zadnjih 20 godina na Jadranu i koliko se o tome ne zna toliko je proporcionalno to i zanemareno u zakonskim prijedlozima, zakonima i podzakonskim aktima Ministarstva zaštite okoliša. To je definitivno stvar koju radi budućnosti generacija koje dolaze iza nas moramo mijenjati. Ja se osobno nadam da će ova rasprava potaknuti gospodina ministra i njegove suradnike da toj problematici posvete više pažnje, da u kreiranju podzakonskih akata od kojih neke po mišljenju nas iz Dalmacije treba što hitnije donijeti, da će biti otvoreni za komunikaciju i suradnju sa ljudima koji su u svom znanstvenom profesionalnom životu posvećeni zaštiti okoliša i proučavanju morskog ekosustava, a isto tako da će biti otvoreni za udruge civilnog društva, jedinice lokalne samouprave jer ono što se događa na Jadranu već decenijama u mnogim situacijama možemo nazvati totalnom devastacijom. Nažalost, praksa je pokazala također da se u određenim kategorijama devastacija događa intenzivnije baš upravo u onim područjima koja su pod posebnim režimom zaštite pa čak i u nacionalnim parkovima jer se ne primjenjuju temeljni zakoni nego se prepušta upravi nacionalnog parka da kreiraju život i ponašanje unutar tog prostora. Osim toga ono što u svakom slučaju ne bi trebali u budućnosti sebi dopustiti to je nejednak pristup kada je u pitanju realizacija gospodarskih projekata, da na jednu stranu okrećemo glavu, a da na drugu stranu budemo veći katolici od Pape. Zaštita okoliša i zaštita prirode je apsolutno imperativ, tome u RH prema mišljenju nas iz HNS-a treba posvetiti dužnu pažnju. Sveobuhvatnost, načelna sveobuhvatnost ovih zakona je ono što je u njih ugrađeno pozdravljamo ali očekujemo da se vrlo precizno, pomno, detaljno razrade sve varijante i implementiraju sve potrebe prave zaštite okoliša i prirode u podzakonske akte. U svakom slučaju HNS će podržati ove prijedloge zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Za repliku se javio Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo uvaženi kolega Baranović, svakako se slažem s vama da je Jadran jedan od ja bih rekao možda i najugroženijih eko sustava ali isto tako ugroženost eko sustava prisutna je i u kontinentalnom dijelu, dijelu Hrvatske. No, evo i vama ću isto postaviti pitanje obzirom evo da i mnogi građani koji se brinu prije svega za zaštitu okoliša u ovom trenutku im još nije jasno što se sa ona dva velika gospodarska projekta oko kojeg čitavo vrijeme imamo ja bih rekao i sukobe unutar, unutar same kukuriku koalicije, radi se o OMBLA-i, radi se o Plominu, a na kraju krajeva radi se i ovo što ste spomenuli da ne možemo doista biti veći katolici od Pape, npr. iskorištavanje građevinskog materijala, odnosno šljunka, pijeska iz riječnih tokova gdje smo bili svjedoci da je Republika Hrvatska uvozila enormne količine građevinskog materijala iz npr. susjedne Bosne i Hercegovine i susjedne Srbije pod izlikom čuvanja tih riječnih vodotokova. Samo nismo mi eksploatirali to, nego su eksploatirali naši susjedi s druge strane riječnog korita a mi masno plaćali. Evo zanima me obzirom da je i ovaj Zakon unutar same političke opcije sporan, obzirom da ima tu niz amandmana koji nisu u skladu sa ovako napisanim zakonom. Pa me evo zanima i ovo bezrezervno podržavanje HNS-a ovog Zakona, odnosno ova dva Zakona. A smatram da svima nama zastupnicima [[Upadica: Vrijeme. Hvala lijepa.]] ministar treba dati odgovor.
Odgovor Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega Vinkoviću. Krenuti ću od šljunka i eksploatacije iz vodotokova, odnosno praksa je do sada da uvozimo iz drugih zemalja. To je jedna od primjera kada pokušavamo biti veći katolici od Pape pa kada neke stvari i odredbe koje bi trebale biti ugrađene u svakom slučaju i trebale biti mjera predostrožnosti dovedemo do apsurda. I onda se dovedemo u situaciju da iz istog tog vodotoka bez ikakvog nadzora i kontrole ili manjkavog nadzora, se eksploatira šljunak, prebacuje mostom preko Save, Drava i dovozi u Hrvatsku. U tom kontekstu i odnos generalno prema poduzetničkim projektima mi se u HNS-u zalažemo da se svjetske norme i standardi u zaštiti okoliša primjenjuju u Republici Hrvatskoj, posebice europske jer postajemo dio europske obitelji. Ali nismo za to da pod zaštitom okoliša mnogi projekti koji imaju svoju opravdanost a i potrebu u Republici Hrvatskoj bivaju zakočeni i zaustavljeni. Time zaustavljamo u konačnici gospodarski i socijalni oporavak ove zemlje. Poznata je stvar da bogata i razvijena društva puno brže i puno lakše usvajaju standarde zaštite okoliša od onih koji su potrebni i koji su siromašni. O stanju, o stanju projekata koje ste naveli ja bih vam vrlo vjerojatno znao reći i svaku brojku, kunu i lipu iz tog projekta da ih vodim, ali ne vodim ih pa ne raspolažem informacijama a ne bih se želio baviti naklapanjem u ovom ozbiljnom Domu, jer on je za mene ozbiljan. A što se tiče zaštite okoliša smatramo da su potrebna načela ugrađena u ove zakonske prijedloge i naglasio sam da očekujem da se … [[Govornik se ne razumije.]] podzakonskih akata detaljno obradi sve što je potrebno a načelno sadržaj ovih zakona u HNS-u smatramo prihvatljivim. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Završili smo raspravu po klubovima, prelazimo na pojedinačnu raspravu a prvi se za nju javio Jasen Mesić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Malo ću na neki način svoju pojedinačnu raspravu prilagoditi dosadašnjem tijeku rasprave pa ću početi od onog kredita Svjetske banke koju je spomenuo ministar. Zašto sam rekao dobili 20 milijuna? Zato što je u sklopu aranžmana sa Svjetskom bankom Republika Hrvatska nominira projekte. Ja sam ponosan da smo uspjeli tada izboriti da 20 milijuna dolara bude namijenjeno zaštiti prirode. 20 milijuna dolara tih sada se upravo troši za one projekte koji su započeti već prije više godina i koje sada i vaše Ministarstvo ministre radi. Znači dobiveno je po najpovoljnijim kreditnim stopama i dobiveno je zato zašto što je iza njega stalo ministarstvo gdje vi kažete da je priroda bila zadnja rupa na sviralu. U to vrijeme su bile dvije uprave zadužene za brigu o prirodnoj baštini. Jedna je bila uprava za inspekciju, a jedna je bila klasična uprava za zaštitu prirode. Ali kada kažete da se ništa nije učinilo, pa ću biti slobodan vam pročitati. A vi slobodno provjerite. Inače taj zajam sa Svjetskom bankom je potpisan 2011. godine, nakon postupka pregovaranja i postupka našeg pritiska da ovih 20 milijuna dolara bude posvećeno prirodnoj baštini. I na to smo ponosni i ja i kolege koji su na tome radili. Hvala Bogu da smo se uvijek zaduživali za takve vrijedne stvari. A što se, što se … [[Govornik se ne razumije.]] Upravni i posjetiteljski centar u Kopačkom ritu, Upravni i posjetiteljski centar na Papuku, na Lonjskom polju, Medvednici, u Gospiću za Park prirode Velebit. Upravni posjetitelji Centar za sjeverni Velebit, Upravni i posjetiteljski cetar u Maloj Paklenici, na Učku i na Lastovu potpuno nova zgrada. Potpuno novi vidikovac na Vranskom jezeru, to vam samo nabrajam zadnje 3, 4 godine što se učinilo. I što se tiče Parka, Parka prirode Žumberak gospodine ministre koji vam je dobro poznat da ne idem previše daleko arheološki park Budinjak i nadzorna kontrolna točka Parka prirode Žumberak. To se napravilo. Telemetrijski sustavi koji su uvedeni u sve parkove, nacionalne parkove i parkove prirode, od Brijuna do Mljeta, preko Biokova i Paklenice vezano za protupožarnu zaštitu. Što se tiče inspekcije ona je posebno ustrojena, napravljen je trening i opremanje i to iz sredstava preko twinning projekta iz europskih sredstava u iznosu od gotovo jednog, u jednog milijuna. Iz darovnice od 5 milijuna dolara su napravljeni planovi upravljanja za sjeverni Velebit, Velebit, Risnjak, Plitvice i Paklenicu. Iz darovnice od 5 milijuna dolara. Pa je dobivena darovnica također od 5 milijuna dolara s kojima je upravljala Svjetska banka, a povučeni su iz fonda UN-a, a vezano za krške ekosustave. Što se tiče ovih 5 milijuna dolara koje smo spominjali, odnosno prve tranše od 500 tisuća s kojom ste rekli da se financira stručna skupina, da bi povukli ovih 4,5 milijuna vi to dobro znate do 9. mjeseca morate …, nemojte ugroziti taj rok i moj apel prema vama je išao upravo u tome jer ja vjerujem da bi svi bili sretni da povučemo ta sredstva. Ali ovo sam vam samo taksativno naveo, imate priliku možda me ispraviti ako smatrate da je to potrebno. Što se tiče inventarizacije, nijedna država u Europi nema … 100%. Pokažite mi koja je ta. To bi značilo da su inventarizirane sve prirodne i životinjske vrste od A do Ž i da nitko više na tom području nema posla. Ne postoji takva država u Europi. Ne postoji. Pokažite mi podatke inventariziranosti za more, ja vam tvrdim da su ispod 30%. Neka javnost to vidi. A to je temeljni posao, to je temeljni posao na kojem se poslije gradi. I tu se slažem bez obzira što se po pitanju agencija ne slažem s kolegicom Holy, slažem se po pitanju onog što ste govorili oko strategije. Mislim da je to ispravan put i da bi to tako trebalo nastaviti. Ali kad govorimo da je netko inventarizirao već sve 100% to znači da je sve popisano, nemamo više kaj radit, da sve znamo. Kaže vam gospodine ministre, niti jedna europska država to nije napravila, a Hrvatska ima negdje između 30 i 40%, posebno je problematičan dio vezano za more i tu nas čeka jako veliki stručni posao. Dakle nabrojao sam vam što je sve učinjeno i kolika su sve sredstva povučena. Što se tiče zakona, nije mi jasan niti jedan stručni motiv zašto se ide sa zakonom sada i zašto se ne ide u novo čitanje uz prethodnu javnu raspravu. Nije mi jasno šta ćete to s time što idete sada sa zakonom što ćete to po pitanju zaštite baštine postići. Jedino mi je jasan motiv koncesija. U kojem segmentu će se to poboljšati zaštita prirodne baštine ako se ovaj zakon ne provede kroz javnu raspravu i ode uz jedno čitanje. Pa valjda je logičnije da se on još popravi na taj način, a znate i sami da ćete ga ponovno morati mijenjati. Ja znam da je drugo čitanje, ali što smeta da ga još jedanput povučete i pošaljete u dodatno čitanje. Razumijem jedino moment koncesija, po pitanju koncesija. Ja nisam a priori protivnik toga, ali duboko me zanima kad netko uzme ugostiteljski objekt na Brijunima ili recimo Plitvičkim jezerima ili recimo Nacionalnom parku Krka u koncesiju od 50 godina, kako ćemo se prema njemu postavljati, na koji način ćemo ga kontrolirati i na koji način ćemo mu eventualno oduzeti koncesiju ukoliko se ne bude držao zadanih principa. Još jednu stvar želim reći, zanemarivanje lokalne zajednice i županijskih razina je pogubno za zaštitu prirode, pogubno. Posebno vam tu mogu navesti recimo jedan primjer, jer je zaštita prirode recimo u Parku prirode Lonjsko polje dodatno pridonijela suživotu ljudi i prirode tog kraja. Pogledajte … sa onim drvenim posavskim kućama, tamo je i centar … i uprava parka je stavljena u tu kulturnu baštinu zato da bi se ona obnovila jer je proizašla iz te prirode. Za sve to bi bilo stvarno dobro imati strategiju i bolje proveden zakon u javnoj raspravi. Ne shvaćam koji je taj motiv osim ovog koncesijskog da se ide sada ovako. Rekli smo svoje mišljenje što mislimo o agenciji, smatramo da je puno bolje slijediti ove zaključke koje međunarodna ekspertna skupina, međunarodna, naglašavam međunarodna, donijela i preporučila i na taj način ukoliko se iščita i njihove preporuke vidjet ćete da oni s vremenom u nekoj perspektivi vode k nečemu što možda možemo jednog dana nazvati agencijom. Zato što planiraju i tzv. određeni fond sredstava koji bi se prikupljao, iz kojeg bi se zajedno financirali parkovi prirode i nacionalni parkovi koji nemaju veliki priljev sredstava, zato što planiraju unapređenje sustava, zato što planiraju bolju kontrolu u upravnim vijećima i sve ono ostalo što su deklarativno bili ciljevi koji su se htjeli postići s ovim prijedlogom zakona. Mislim da bi to bilo puno pametnije, mislim da s ovim ne treba žuriti i da ga stvarno mora se donijeti …. Sve ovo i puno ovih tema koje danas raspravljamo smo mogli riješiti kroz adekvatnu javnu raspravu i sve bi se ovo iskristaliziralo kroz adekvatnu javnu raspravu. Ovako pitanja koja se tiču svih nas i ove generacije i budućih generacija ostavljamo rekao bih na milost i nemilost Vladi Republike Hrvatske koja će odluke o već spomenutom prevladavajućem javnom interesu dovoditi, odlučivati iza zatvorenih vrata, a to je vrlo opasno. Ne po nas, po prirodu, po ono što dolazi. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem kolegi Mesiću. Čut ćete sada dvije replike na vaše izlaganje. Prvo Zoran Vinković.
Uvaženi kolega Mesić, ne samo da je pogubno zanemarivanje lokalne i regionalne samouprave nego je to upravo skandalozno, ali vas to ne treba čuditi jer sve ovo što se dešava u ovih godinu i pol dana sa lokalnom i regionalnom samoupravom, od mogućnosti uopće financiranja, egzistiranja lokalne i regionalne samouprave. Nikog ovdje u ovom Saboru ne treba čuditi jer živimo u potpuno centraliziranoj državi. I što nekog zanima što lokalna samouprava, neki lokalni gradonačelnik ili šerif kako ga to vole zvati ili župan, on je vjerojatno maršal savezni. Da li uopće može i smije imati ingerencije u zaštiti očuvanja prirode. S druge strane, apsolutno ovo treba raščistiti. tu je ministar koji treba dati odgovor. Mislim da te odgovore ne možemo kao zastupnici dobivati putem medija gledajući Dnevnik jedan, drugi ili treći ili gledajući čitavo vrijeme 4 program ove naše dalekovidnice hrvatske, katedrale duha kako ju je to Vrdoljak nazvao, nego jednostavno ovdje jasno i glasno reći što je sa amandmanima zastupnice Mirele Holy koja to ide kao bivša ministrica, daje amandmane kao zastupnik, a nešto drugo govori u ime kluba SDP-a. I to je osnovno na šta ministar ovdje pred svim zastupnicima treba jasno i glasno reći da li se ovi amandmani odbijaju ili usvajaju. To je taj odgovor.
Druga replika, Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Mesiću, pitali ste, postavili ste jedno pitanje iz kojeg motiva se sada donosi zakon, upravo sada zbog kojeg motiva se donosi zakon. I onda ste rekli jednu tvrdnju, konstataciju da niste a priori protiv koncesija. Ja pitam vas iz kojeg motiva davati koncesije, primjerice koncesije restorana na Brijunima, recimo hotela u Plitvicama iz kojeg motiva davati. Motiv profita, motiv zaštite okoliša. Koji je motiv? Što bi time dobila recimo lokalna samouprava da se da nešto u koncesiju. Kako se odnosimo u tim koncesijama, kako ćemo se odnositi prema zapošljavanju. Jer znamo sve ono što smo dali u koncesiju da se nakon toga dogodio val otpuštanja. Pa evo, kao doprinos raspravi ako to možete pojasniti.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Evo na repliku odgovara poštovani Mesić.
Hvala. Ne, želio sam reći da ne vidim ni jedan stručni razlog, to sam htio reći da iščitavam to upravo razlog vezano za produženje roka koncesije. Kad sam govorio o koncesijama nisam a priori, mislio sam na sve koncesije gdje one mogu biti. Nisam se referirao na ovaj konkretan slučaj. Što se tiče Plitvičkih jezera potpuno mi je jasno šta želite s time reći. I dalje zato mislim da ste možda malo kad kažete da podržavate uvođenje agencije, mislim da će vam prije dovesti do ovih posljedica koje govorite nego kad imate razbijenu upravu na lokalnu zajednicu i lokalnu samoupravu. Prije ćete se suočiti sa ovim problemom koji sami navodite kao veliku opasnost po mom mišljenju.
Dakle, nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Poštovana kolegica Mirela Holy.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Pa na samom početku želim neke stvari objasniti s obzirom da sam stekla dojam da gospodin Zoran Vinković, odnosno zastupnik Zoran Vinković koji se kasnije malo priključio ovoj raspravi nije shvatio da mi danas raspravljamo o dva zakona. Jedan zakon je Zakon o zaštiti prirode i drugi zakon je Zakon o zaštiti okoliša. I ja sam govoreći u ime kluba govorila o Zakonu o zaštiti okoliša, a ne o Zakonu o zaštiti prirode. Ja ću sada u svojoj pojedinačnoj raspravi govoriti o Zakonu o zaštiti prirode. I s obzirom na činjenicu da sam vidjela da se na nekim portalima u međuvremenu pojavila informacija da se ja slažem sa HDZ-om o tome da su koncesije loše. Želim reći da to nije točno i da smatram da se koncesije i to raspisivanje međunarodnih tendera za određene ugostiteljske i hotelske kapacitete u Nacionalnom parku Plitvička jezera i Nacionalnom parku Brijuni može u znatnoj mjeri poboljšati situacija sada trenutno u parkovima iz pozicije održivog upravljanja sa tim kapacitetima jer je sadašnja situacija vezana uz upravljanje sa tim kapacitetima neodrživa. A mi imamo obavezu da se u nacionalnim parkovima i parkovima prirode provodi politika održivog razvoja, ako nigdje drugdje onda barem tamo. Na samom početku izlaganja o Zakonu o zaštiti prirode želim vam pročitati i podsjetiti vas na ono što je 2008. godine prilikom rasprave o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode bilo izrečeno u ovom istom prostoru u ime kluba zastupnika i zastupnica SDP-a i sada citiram. U klubu SDP-a smatramo da je veliki nedostatak ovog zakonskog prijedloga ono što je predlagatelj propustio učiniti, promijeniti, te kreativnije i racionalnije urediti. To se prvenstveno odnosi na reformu sadašnjeg sustava upravljanja zaštićenim područjima prirode poglavito nacionalnim parkovima i parkovima prirode ako je neučinkovit, rastrošan i staromodan. U SDP-u smatramo da je Hrvatskoj potrebna mala ali učinkovita administracija pa tako i u području upravljanja zaštićenim područjima prirode. Smatramo da je u vrijeme kada gospodarska kriza i recesija potresaju naše društvo predlagatelj morao iskoristiti priliku izmjena Zakona o zaštiti prirode kako bi regulirao ovo područje i ostario učinkovitiju i racionalniju administraciju. To bi osim uvođenja jedinstvenog sustava upravljanja zaštićenim područjima naravno podrazumijevalo i cjelokupnu reformu državne uprave za dužene za zaštitu i očuvanje prirodnih vrijednosti. Te sam riječi u ime kluba SDP-a izgovorila u sabornici 2008. godine. I te riječi nisam isisala iz prsta, već je taj stav bio dio politike zaštite okoliša i prirode s kojim je SDP izašao na izbore 2007. godine, a do tog je političkog stava došlo nakon brojnih rasprava u okviru stranke. Tu priču o nužnoj reformi sustava upravljanja zaštićenim područjima ne staje. Ovaj politički stav je višestruko ponavljam u prethodnom mandatu kada je SDP bio u opoziciji i putem Savjeta SDP-a se programski pripremao za preuzimanje vlasti u Hrvatskoj. Pa se tako još uvijek i danas na web stranicama SDP-a može pročitati vijest o tome da je Savjet za zaštitu okoliša SDP-a 24. svibnja 2009. godine u Parku Maksimir održao press konferenciju na temu "Institucionalni okvir zaštite prirode u Republici Hrvatskoj danas i sutra" na kojoj su saborska zastupnica Mirela Holy i tada ravnatelj Javne ustanove "Maksimir" danas pomoćnik ministra Nenad Strize upozorili na nedostatke aktualnog sustava zaštite prirode u RH te izložili SDP-ovu koncepciju tog sustava. Tom je prilikom rečeno, piše na webu SDP-a, citiram: "Nakon što je zaštita prirode pripala u nadležnost Ministarstva kulture izvori financiranja svedeni su na neprihvatljivu mjeru, a program EU NATURA 2000. koji je RH dužna implementirati na dan primanja u EU praktično je neizvediv i de facto fiktivan te uspostavom Središnje agencije parkova postiglo bi se jedinstveno, efikasnije i jeftinije upravljanje te ujednačeni razvoj zaštićenih područja nacionalnih parkova i parkova prirode", kraj citata. Slično je rečeno i tijekom javne rasprave o Planu 21 gdje je jednom građaninu odgovoreno, citiram: "U pogledu ustanova za zaštitu prirode planiramo sistematizirati poslove i sustav napredovanja u službama nacionalnih parkova i parkova prirode putem Pravilnika o načinu obavljanja poslova u funkcioniranju javnih ustanova te uspostaviti Nacionalnu parkovnu agenciju čije bi ključne zadaće bile osiguranje uvjeta funkcioniranja po načelu one mission, one vision, racionalizacija i transformacija postojećeg parkovnog sustava itd.", kraj citata. Nakon rasprave o ovom prijedlogu zakona u prvom čitanju mnogi su me pitali zašto toliko gnjavim i pilim po toj vražjoj Nacionalnoj parkovnoj agenciji i da sigurno postoje puno važnija pitanja od ovog. To im se činilo suludim u političkom smislu. Bez ikakve sumnje je da za građane i građanke Hrvatske je značajnije i to što nakon godinu i pol mandata ove Vlade još uvijek nemamo u proceduri Zakon o obnovljivim izvorima energije koji je trebao u velikoj mjeri pojednostaviti procedure realizacije obnovljivih izvora i pokrenuti veliki broj ne megalomanskih ali za ekonomski oporavak iznimno značajnih projekata obnovljivih izvora energije, a to je ponovno podsjećam bio jedan od temelja Programa ekonomskog oporavka u Planu 21. Ljudi koji su mi spočitavali kako su rekli dramatiziranje Nacionalne parkovne agencije se razlikuju ipak u nekoliko vrlo važnih stvari od mene. Kao prvo zaštitu okoliša i prirode smatraju marginalnim političkim pitanjima bez velikog značaja za javnost oko kojih je nepotrebno politički zaoštravati odnose. Kao drugo za razliku od mene smatraju da ta pitanja nisu ideološke naravi i ne dovode u pitanje političku vjerodostojnost stranke. I kao treće nisu poput mene zabrinuti hoće li Hrvatska bez kvalitetnog financijskog instrumenta biti u mogućnosti ispuniti sve obaveze i ciljeve iz mnogih direktiva iz područja zaštite prirode ili ćemo zbog toga za godinu, dvije ili tri plaćati penale. Kada kažem plaćati penale ne mislim samo na one čija je politička neodgovornost dovela do takve situacije, a to znamo tko je, već na sve građane Hrvatske jer svi će oni plaćati za to. A upravo je to središnje političko pitanje ovog zakona kao i svih drugih zakona jer svi znamo da možemo imati najbolju politiku i najbolje moguće zakone, ali da bez sposobne, efikasne i poštene državne uprave i konkretnog financijskog instrumenta svaka i najbolja politika ili zakon ostaju mrtvo slovo na papiru. Pitanje reforme državne uprave naravno nije moguće riješiti ovim zakonom, to je pitanje koje mora proizaći iz političke odluke i opredjeljenja Vlade i korekcija zakona iz drugih područja, ali je financijski instrument moguće riješiti ovim zakonom. I taj financijski instrument treba kako je planirano u politikama SDP-a biti Nacionalna parkovna agencija. U suprotnom bojim se da će i ovaj zakon poput mnogih drugih zakona ostati samo mrtvo slovo na papiru. Podsjećam da je Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana zaštite biološke i krajobrazne raznolikosti iz 2008. godine pokazalo da se Nacionalna strategija i Akcijski plan temeljni dokumenti za provedbu politike zaštite prirode de facto ne provode jer je realizirano svega 10% mjera iz strategije i plana i to upravo zbog nepostojanja jakog financijskog instrumenta za provedbu politike zaštite prirode. Imajući na umu činjenicu da stupanjem Hrvatske u EU pred Hrvatskom stoje vrlo ambiciozni ciljevi koje moramo ispuniti i to vezano za inventarizaciju baze podataka i slično, a da to neće biti moguće bez snažnog financijskog instrumenta poput Nacionalne parkovne agencije Hrvatska će u slučaju zadržavanja postojećeg sustava i dalje samo deklarativno štititi prirodu i zbog toga vjerojatno uskoro plaćati penale zbog nepoštivanja EU direktiva. Na ovaj sam prijedlog zakona zbog toga podnijela 14 amandmana od kojih se polovica odnosi na jačanje komponente zaštite krajobrazne raznolikosti u zakonu koja je iznimno važna u ovom resoru, a na što upućuje na kraju krajeva i samo ime prethodno spomenute strategije. A druga polovica amandmana odnosi se na Nacionalnu parkovnu agenciju. Nadam se da će Vlada prihvatiti ove amandmane i tako pokazati svoju političku vjerodostojnost i ozbiljnost prema realizaciji preuzetih europskih obaveza. Nadam se da je i to razlog zbog kojeg se Vlada u svom osvrtu na primjedbe izrečene tijekom prvog čitanja referirala na sve rasprave osim na moju za koju mi se bez lažne skromnosti čini da je ipak izazvala najviše pozornosti javnosti. Prigovarali su mi zašto se u prvom čitanju nisam referirala na ostatak zakona. Ostatak zakona ne smatram spornim jer se radi o preuzimanju pravne stečevine EU iz ovog područja. A hoće li formulacija biti ovakva ili onakva je nebitna jer procedure vezane za NATURA-u 2000. moramo preuzeti i moramo implementirati sviđalo nam se to ili ne. Središte problema nije u NATURA-i 2000. i procedurama već o tome s kojim financijskim instrumentom ćemo te obaveze i realizirati. A zakon je za mene neprihvatljiv upravo u tom najvažnijem dijelu.
Sad ćemo čuti replike. Prvo, Zoran Vinković.
Evo uvažena kolegice zastupnik Vinković evo ako ne vjerujete pomno je proučio oba zakona i protiv toga je da ide po hitnom postupku. Ova rasprava je objedinjena pa sam ja iskoristio priliku prije svega replicirati u odnosu na oba zakona. Ali evo ovaj vaš govor je pokazao da sam ja upravo dirnuo u ovoj replici srž problema i da ne mi u Saboru nego hrvatski građani, a moram još reći da sam pomno i proučio Plan 21 i nakon ovih godinu i pol dana sve ono što je zapisano u Planu 21 se uopće ne vidi i ne provodi u hrvatskoj zbilji, definitivno, od smanjenja PDV-a, poreza i svega ostalog, povećanja gospodarske aktivnosti, povećanja radnih mjesta itd. ali da ne idemo u to sada. I po meni i u pravu sam bio da ste podnijeli amandmane kao zastupnica i kao bivša ministrica i slažem se s vama da je vaša rasprava i vaše mišljenje odjeknulo u javnosti. I sada jednostavno kao zastupnik tražim ne od vas obrazloženje nego od ministra da li je i dalje važi ono što je zapisano u Planu 21 na osnovu čega je Kukuriku koalicija dobila glasove, dobila većinu zastupnika u Hrvatskom saboru, to je omogućilo da sastavi hrvatsku Vladu da vodi ovu državu. Evo 1.7.ćemo ući u EU itd., itd. očigledno to se ne provodi. I nisam ja u sukobu sa ministrom nego očigledno čitav SDP sa vlastitim ministrom i vlastitim ministarstvom i vlastitom Vladom. A što se tiče odlučivanja u SDP-u o tome drugom prilikom.
Na repliku odgovara poštovana Mirela Holy.
Poštovani kolega Vinković, vi niste u pravu da se ne provodi Plan 21 zato što se Plan 21 provodi u nekim izuzetno važnim ideološkim, a i ne tako ideološkim stvarima. Pa ću vas podsjetiti na nekoliko stvari koje su bile izuzetno prisutne u Planu 21, a koje su provedene i realizirane tijekom prošle godine. Kao prvo Zakon o medicinski potpomognutoj oplodnji, znate koliko je bilo prijepora vezanih uz konzervativan HDZ-ova zakon u vezi toga, to je bila jedna od prvih rekla bih mjera provedbe Plana 21 nove Vlade. Druga stvar, objavljen je Registar branitelja. Znate koliki su bili prijepori vezani uz to pitanje, zatim Registar birača je također. Postupak uvođenja reda u spiskove biračke. Zatim Fiskalizacija kao postupak uvođenja reda u financije države kao i objava poreznih dužnika. To nije HDZ-ova vlada nikada napravila. Zatim Ministarstvo uprave cijeli niz vrlo kvalitetnih zakona. zakon o pravu na pristup informacijama, vrlo važan zakon za demokratizaciju društva i kontrolu tijela javne vlasti, zatim u pripremi Zakon o životnom partnerstvu, vrlo važno obećanje također iz Plana 21. Zakon o državnim maticama, Zakon o osobnom imenu, dakle nije točno da se Plan 21 ne provodi. Postoji prostor za poboljšanje, ali niste u pravu i ne možete takve stvari tvrditi.
Druga replika i poštovani Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Holy uglavnom se s najvećim dijelom vaše rasprave slažem. Žao mi je što ne sjedite tamo na onoj suprotnoj strani jer sasvim sigurno da bismo onda zakon donijeli jednoglasno i pošto vas podržavamo u ovim dijelovima koje vi ne podržavate u samome zakonu. Ali međutim nakon medicinski potpomognute oplodnje trebalo je donijeti, koju smo mi podržali, ja osobno sam podržao taj zakon, potpomognutu privredu. Tu niste ništa napravili. Govorite samo o nekakvoj ajmo reći uvjetno nadgradnji, oni temelja nema. Druga stvar, govorili ste o koncesijama tu se ne slažem s vama. Koncesije su loše. Rekli ste da koncesije uvodite zbog održivog upravljanja. Pa dajte mi recite tko će upravljati u hotelima, restoranima na Plitvicama i Brijunima? Tko upravlja najvećim telekomunikacijskim poduzećima u Hrvatskoj? Tko upravlja bankama u Hrvatskoj čiji su vlasnici stranci? Sve hrvatski menadžeri, sve oni koji su bili neuspješni, katastrofalno neuspješni prije, sada su postali naglo uspješni. Ovo je izlika zato da se opet nekome jeftino da na 50 godina proda, iznajmi itd. to je onaj neoliberalni kapitalizam koji vi podržavate, mada se zalažete da budete na van, znači pod dojmom socijaldemokratska vlada. Kada ovako podržavate koncesije, a bez nekakvog obrazloženja tada podržavate ono što bi se trebali u suštini boriti protiv čega bi se trebali boriti. Međunarodni natječaji su također gospođo Holy međunarodna neoliberalna patka. Trebamo dati sve, treba nas svugdje razvlastiti gdje bi mogli sami dobivati neki profit. E u tom dijelu vas ne podržavam. Hvala.
Na repliku odgovara poštovana Mirela Holy.
Poštovani kolega, pa ja mislim da mi moramo još jako puno učiti o demokratizaciji društva općenito oko toga što je obaveza neke vlade i slično. Naime, kada neka politička opcija izlazi na izbore sa određenim političkim programom i na temelju tog političkog programa dobije izbore onda je obaveza te vlade da provede politički program na temelju kojih je dobila izbore jer je to neka vrsta ugovora između Vlade i naroda. I u tom smislu je apsolutno svejedno tko je na poziciji ministra ili ministrice zato što vlada ima određenu političku platformu koju treba provesti jer je na temelju toga dobila političko povjerenje građana. A sada nešto malo oko koncesija, pa koncesije nisu same po sebi kao instrument niti pozitivne niti negativne. Ljudi ih mogu napraviti da budu ili negativan instrument ukoliko imaju nekakve zadnje misli ili se od njih može napraviti i pozitivan instrument. U ovom trenutku Nacionalni park Brijuni i Nacionalni park Plitvička jezera nemaju novca da odrade te kapacitete na način da se njima održivo upravlja u smislu i obnovljivih izvora energije i drugih znači poboljšanja unutar samog sustava koji određuju znači na koji način se održivo upravlja određenim hotelskim ili ugostiteljskim kapacitetima. I zbog toga ako će Vlada biti mudra i raspisati tender koji će točno definirati koje su obveze koncesionara u smislu upravljanja tim objektima i renovacije tih objekata može se dobiti samo pozitivne učinke za ono što je temeljna djelatnost toga a to je znači održivo upravljanje tim prostorima.
Treću repliku iznosi poštovani kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice Holy pa ja ne bih rekao da Vlada ovim prijedlogom pa čak niti onim prijedlogom u prvom čitanju nije na tragu vašeg zahtjeva za osnivanje jedinstvene, odnosno za osnivanjem nacionalne parkovne agencije. Dapače, Vlada tu ide i korak dalje, ona ovim prijedlogom Zakona ostavlja mogućnost da formira dvije ili tri nacionalne parkovne agencije. Jedna bi primjerice bila parkovna agencije za nacionalne parkove, druga bi možda nacionalna agencija bila za parkove prirode itd., itd.. Ja, to ću kasnije u pojedinačnoj raspravi, a to sam već i govorio. Ja se ne slažem najprije sa činjenicom da je potrebno osnovati nacionalnu parkovnu agenciju ali se još manje ne slažem sa time da to Vlada radi mimo Sabora. Zašto ministar, odnosno Vlada, odnosno Ministarstvo ovim Zakonom nije reklo je li podržava jedinstvenu parkovnu agenciju, to ono što vi tražite ili će osnovati dvije ili će zadržati postojeći sustav upravljanja zaštićenim područjima prirode. To je ono što mislim da mi kao saborski zastupnici neovisno s koje strane dolazili trebamo očekivati. I očekujem od Vlade da Vlada u Zakonu jasno propiše što će napraviti a ne da nam kaže da čeka rezultate neke studije pa kada ta studija kaže ona će napraviti jednu od ove tri varijante koje sam malo prije spomenuo. Inače osnivanjem jedne nacionalne agencije za vođenje određenih poslova na razini države u bilo kojem segmentu ne znači da mora pridonijeti dobro. Mi smo osnovali Centar za praćenje poslovanja energetskog sektora, njime najavili brojne investicije u podizanju energetske učinkovitosti javnih zgrada u Hrvatskoj, epilog ne znam, nikada nismo dobili izvješće o radu toga centra itd., itd [[Upadica: Hvala.]] Slažem se s vama gdje je agencija za obnovljive izvore energije. Dakle, [[Upadica: Hvala kolega Bačiću]] pitanje osnivanja agencija posebna priča o kojoj bi se ovaj Sabor trebao brinuti.
Četvrtu repliku iznosi Josip Salapić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Uvažena kolegice Holy ja ću tu govoriti pomalo više osobno nego li u stavove kluba svoje stranke jer sam pratio vaš rad i kao ministrice u hrvatskoj Vladi ali i kao zastupnice u onom prošlom sazivu Sabora gdje ste u jednim kvalitetnim raspravama pokazali prije svega svoju stručnost i odlučnost i vjerodostojnost u politici što pomalo se u ovom vremenu u kojem danas živimo gubi. Ja se slažem sa vašim prijedlozima i raspravom kada ste govorili o tome da treba postojati platforma odgovornosti svake politike i svake vlade. Ono što se u predizbornim kampanjama govori, svojevrstan, sami ste to rekli ugovor između neke buduće Vlade i građana, to se treba u potpunosti podržavati i provoditi jer onda se odstupa od onoga obećanja i one vjerodostojnosti koje su građani glasajući za pojedinu političku opciju dali svoje povjerenje. Ja mislim da je upravo ovaj Prijedlog Zakona bez vaših amandmana odstupanje od politike plana 21 jer se ja osobno zalažem da se u onom dijelu preuzme odgovornost prema građanima što je obveza Vlade koja je dobila izbore da ono što je obećala i ispuni. Po meni se mnogo toga u planu 21 ne ispunjava ali ne bih sada o tome da nekako krivo krenemo raspravu prema vašoj raspravi, nego u ovom dijelu ovoga Zakona se zaista odstupa od onoga što ste vi kao ministrica govorili. I mi smo, i ja sam osobno kao zastupnik ne samo deklaratorno nego zaista kao političar podržavao vaš rad u Vladi i ono što rijetki političari u Saboru imaju, bez obzira u kojem klubu sjedili to je politička vjerodostojnost, odlučnost i hrabrost ponekad da se provede ono ne u smislu neke podrške stranci kojoj pripadamo nego prema svojim građanima, prema onima koji su nam dali povjerenje da budemo i zastupnici u Hrvatskom saboru i da provodimo ono što građani od nas očekuju. U tom smislu vi ste imali i imate uvijek potporu kažem mene osobno kao zastupnika. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara poštovana Mirela Holy.
Poštovani kolega, evo ga, ja vam se zahvaljujem na ovom komentaru, mislim iznenađena sam s obzirom da ne pripadamo istoj političkoj opciji. Međutim, htjela bih reći jednu stvar. Politički program s kojim je neka politička opcija dobila izbore je obaveza u smislu provedbe. Naravno da se neke okolnosti mogu promijeniti i može doći do korekcije određenog programa na temelju kojeg je politička opcija dobila izbore zato što su se okolnosti promijenile ili je nekakva analiza pokazala nešto drukčije. Ali to onda mora biti u potpunosti jasno i transparentno argumentirano. Ja sam razumna osoba i mogu prihvatiti da se odstupa od određenih dijelova programa. Ukoliko se pokazalo da to nije dobro, ili slično, ali ne mogu prihvatiti odstupanje od određenih dijelova programa koji nisu argumentirano objašnjeni.
Pravo da iznese pojedinačnu raspravu sada dobiva kolega zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Mi tijekom jutra raspravljamo o dva Zakona, jedan koji je krovni a i drugi koji je iznimno važan kada je u pitanju zaštita okoliša, odnosno zaštita prirode u Republici Hrvatskoj. Mislim da je u odnosu na Zakon o zaštiti prirode Vlada trebala jasno odgovoriti na brojne primjedbe kako je Zakon o zaštiti prirode kojeg smo raspravili u prvom čitanju praktično različit u odnosu na Prijedlog Zakona o zaštiti prirode koji je bio na javnoj raspravi. I da je to bio važan razlog da Vlada ponovno provede proceduru javne rasprave sa zainteresiranom javnošću … Zakon o zaštiti prirode, a što svjedoči i rasprava tijekom jutra u dijelu koji se odnosi na Zakon o zaštiti prirode. To je jedna načelna primjedba, a druga je držim da je Zakon o zaštiti okoliša kao krovni zakon s obzirom da je bio pripremljen prije godinu i više dana, da u odnosu na taj zakon je doživio vrlo male promjene, da je onda u najmanju ruku trebao ići u dva čitanja. To je onako što sam već i govorio i držim da bi to bilo kudikamo bolje i doprinijelo kvaliteti i jednog i drugog zakona. Ja bih se također osvrnuo na sve ono što sam govorio tijekom prvog čitanja Zakona o zaštiti prirode, a što se odnosi na osnivanje jedinstvene nacionalne parkovne agencije. Mi u klubu HDZ-a jasno smo rekli da smo protiv osnivanja nacionalne parkovne agencije, a ja moram reći da ste gospodine ministre i vi jer to piše na stranicama vašeg Ministarstva, to i sami potvrdili. Na pitanje o odluci protiv uvođenja nacionalne parkovne agencije ministar je pojasnio da uvođenje agencije nije garancija da će sustav upravljanja zaštićenim područjima funkcionirati te dodao kako smatra da će puno brže i bolje rezultate polučiti unapređenje postojećeg sustava rješavanjem problema koji su identificirani kroz upravni nadzor i tu smo potpuno suglasni gospodine ministre. I ja ne vidim zašto onda taj stava kojega iznosite u javnosti niste upisali vi, odnosno Vlada u tekst ovoga zakona i jasno se odredili o tom prevažnom pitanju zaštite prirode u Republici Hrvatskoj. Nije nevažno pitanje, dapače to je presudno pitanje kako ćemo tim prostorom upravljati. I onda ako je vaš stav ovaj kojeg ste iznijeli i koji je na vašim stranicama, odnosno na web stranici Ministarstva i s čime se mi u klubu HDZ-a slažemo onda je tako to trebalo pisati u zakonu, a ne ostajati mogućnost da kada to Vlada odluči na način kako ona odluči može mimo ovog parlamenta odrediti kako i na koji način će upravljati zaštićenim područjima prirode u Republici Hrvatskoj. To mi se čini da je jedan pokušaj da se iz ove rasprave koja je u žiži rekao bih zanimanja kad je u pitanju Zakon o zaštiti prirode, da se na određeni način izbjegne i da se ne odgovori na temeljno pitanje koje se kroz donošenje ovog zakona postavlja. Druga stvar, mi čujemo ovih dana da Ministarstvo gospodarstva namjerava i da će to možda čak i sutra biti, nisam siguran, na sjednici Vlade ponovljeni, a ne znam u kojoj mjeri izmijenjeni Zakon o strateškim investicijama. Ministar gospodarstva govori da je Vlada na određen način reterirala, a s obzirom na brojne primjedbe Europske komisije i Europskog parlamenta kad je taj zakon u pitanju, da je reterirala dakle na način da će se provoditi po tom zakonu samo investicije koje su usuglašene sa planovima prostornog uređenja, dakle sa dokumentima prostornog uređenja, ali da će se značajno smanjiti procedura dobivanja građevinskih dozvola i akata za građenje za pojedine strateške projekta koji su vrijedni više od 20 milijuna eura. E sada, s obzirom da ova oba zakona, i Zakon o zaštiti okoliša i Zakon o zaštiti prirode za zahvate koji su potencijalno opasni ako tako možemo reći za okoliš, predviđa i u dijelu koji se odnosi na zaštitu prirode i u dijelu koji se odnosi na zaštitu okoliša, procedure koje su slažem se s vašim uvodnim izlaganjem, u jednom dijelu skraćene ali još uvijek jako, jako duge i još uvijek jako, jako duge ako ih promatramo u kontekstu onoga što Ministarstvo gospodarstva planira izdati građevinsku dozvolu u roku 15-tak ili 20 dana što bi bilo jako dobro kad bi bilo moguće. Mene interesira kakav je stav Ministarstva zaštite okoliša i prirode upravo na te zakone i na izjave koje čujemo iz Ministarstva gospodarstva i navodno je Vlada već donijela odluku da će se s time ići prema Hrvatskom saboru sa Zakonom o strateškim investicijama. Onda se s pravom postavlja pitanje hoće li ovaj zakon biti samo onima koji ulažu primjerice 5, 7, 10 milijuna kuna i na njih će se provoditi procedure utvrđivanja procjene utjecaja na okoliš, izrade studije utjecaja na okoliš, ocjene prihvatljivosti zahvata za ekološku mrežu itd., a za one druge koji će ulagati nešto više od 20 milijuna eura ili za one druge za koje Vlada ocijeni da su strateški projekti, ovi se zakoni neće provoditi. I ja vjerujem da nije tako iako me u tome niste uvjerili i nas u Hrvatskom saboru niste uvjerili jer evo ono što danas raspravljamo, proceduru koju ovim zakonom predviđamo niste kao Vlada primijenili na Strategiju prostornog uređenja, a čini mi se onda niti na mogućnost da se iz te strategije donese Zakon o ugljikovodicima. Prema tome, s jedne strane deklaratorno nastupamo u ovom Saboru sa velikim planovima zaštite okoliša i zaštite prirode, a s druge strane evo Vlada kroz određene projekte koje sam maloprije napomenuo i u dijelu koji se odnosi na izmjenu Strategije prostornog uređenja i u dijelu koji se odnosi na Zakon o ugljikovodicima, a i ovaj najavljeni Zakon o strateškim investicijama koji bi trebao biti donesen sutra ili najduže do sjednice Vlade, čini mi se da nam ovi zakoni onda ne znače puno, da onda Vlada tu jedno govori kad su u pitanju njeni građani, a drugo kad su u pitanju određene zainteresirane skupine koje bi ulagale u projekte koje očito Vlada gleda blagonaklono. I još jedna stvar, s obzirom da ćemo mi u ime kluba HDZ-a predložiti neke amandmane ja bih samo izdvojio na tom tragu jedan amandman kojega ću napisati, a kojega sam izdvojio i u raspravi po prvom čitanju. Naime, nisam se slagao sa rješenjem prema kojemu je u nacionalnom parku omogućen ribolov kao djelatnost, a u posebnom rezervatu koji nije takve razine zaštite prirode ta je djelatnost bila onemogućena. Sada ste izmijenili na temelju rasprave nas saborskih zastupnika, a vjerujem i na temelju primjedaba jedinica lokalne samouprave u predjelu Malostonskog zaljeva i Županije dubrovačko-neretvanske izmijenili ste taj članak gdje ste sada ukinuli i u nacionalnom parku i u rezervatu prirode mogućnost bavljenja ribolovom, al ste sebi propisali mogućnost da vi vlastitim pravilnikom definirate djelatnosti koje bi se na tim prostorima i na tim područjima mogle obavljati. Ja vas molim gospodine ministre prihvatite taj amandman kojega ću ja u ime stanovnika Pelješca i Dubrovačko-neretvanske županije podnijeti, odnosno klub Hrvatske demokratske zajednice. Nema razloga da u posebnom rezervatu malostonskog zaljeva omogućimo uzgoj marikulture, ribe i školjaka, a da s druge strane priječimo djelatnost koja također omogućava tu istu djelatnost dakle uzgoj marikulture jer bismo omogućili izlov predatora, ribe predatora koji uništavaju tu istu marikulturu u Malostonskom zaljevu. To propišite, a vi s vašim pravilnikom onda utvrdite alate ribolovne, utvrdite postupke, utvrdite vrijeme izlova itd. itd. Ali izvorno zbog tisuće ljudi koji na tom prostoru žive u velikoj mjeri njihov život ovisi o ribolovu na tom prostoru. Nemojmo to priječiti, nego dapače to omogućimo. Ja mislim da je u tom smislu i ceh ribara dao svoje primjedbe i svoj amandman i u prvom čitanju, a i kasnije su se na to očitovali tim više što je čak i ministar Jakovina bio obećao da će zajedno s vama doći na taj prostor i da ćemo taj problem riješiti na zadovoljstvo ljudi koji žive u Malostonskom zaljevu. Dakle, sve u svemu mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice nećemo podržati donošenje Zakona o zaštiti prirode iz razloga koje smo rekli uvodno, a što se tiče Zakona o zaštiti okoliša držim da je trebalo ovaj zakon staviti u redovnu proceduru i da odgovorimo na sve one dileme koje su se uspostavile, koje ste čuli jutros i na odboru, a i tijekom ove rasprave. Hvala.
Na ovo izlaganje repliku iznosi zastupnik Zoran Vinković.
Evo krenut ću kolega Bačić od ovih zadnjih riječi. Nije pitanje samo ribolova. Tu je i pitanje lova. To je također jedna od bitnih grana gospodarskih grana turističkih ponuda itd. I smatram da i u parkovima prirode, nacionalnim parkovima uz određena pravila i usaglašavanje sa Zakonom o lovstvu bi u svakom slučaju trebalo omogućiti i taj dio. No, vratit ću se evo na cjelokupni paket ovih zakona. Nijemci bi rekli wir haben eine grosse problem, a netko bi ovdje rekao na engleski ono sa onim naglaskom people must trust us. I očigledno imamo veliki problem, problem i onoga što se objavljuje na Internet stranicama ministarstva, onoga što je zapisano u velebnom Planu 21. Evo čuli smo u kojim se to razmjerima enormnim, ja bih rekao čak i svemirskim razmjerima taj Plan 21 provodi, donosi te velike rezultate. Tako da evo svi građani Hrvatske kao što je to rekao jedan političar pet, deset godina oni i ne znaju da bolje žive ali bolje žive. Mislim to su priče prije svega za malu djecu. Mi i dalje imamo problem sa gospodarstvom, sa brojem nezaposlenih. Imamo čak i sa strateškim investicijama. A ja opet pitam što je sa Omblom, što je sa Plominom, što je sa svim strateškim investicijama. Što je sa ja bih rekao ovim šumama onih kranova po Hrvatskoj, tako da ja jednostavno kad se probudim ja ne mogu prepoznati Hrvatsku kolika je to aktivnost sukladno Planu 21 napravljena kako se gospodarstvo razvija, kako se smanjuje broj nezaposlenih, a povećava standard svih građana.
Na repliku odgovara poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Vinković, čini mi se da i vi upadate u jednu zamku kada tvrdite da je ovaj zakon loš zato što nije u skladu sa Planom 21. Nije on loš zato što nije u skladu s Planom 21 jer je i Plan 21 loš. Jer da je dobar ne bi situacija u Hrvatskoj bila ovakva kakva je, nego je on loš zato što nije odgovorio na temeljna pitanja zaštite prirode. To smo stalno o tome tvrdimo. Nije odgovorio na način kako i na koji način ćemo upravljat sa zaštićenim područjima prirode, nije kvalitetno jasno odgovorio što sa onim područjima ekološke mreže nakon što proglasimo NATURA-u 2000. Što ćemo s tim područjima prirode kako i na koji način ćemo ih čuvati, hoće li se na njih odnositi sve one odredbe zakona koje bi se odnosile da su ti prostori ostali u okviru NATURA-e 2000. Dakle, to su temeljni razlozi zašto je ovaj plan loš, a ne da je on loš zato što nije u skladu sa Planom 21. Jer rekao sam da je Plan 21 bolji vjerojatno bi i situacija u Hrvatskoj bila bolja.
Posljednji u nizu za pojedinačnu raspravu je uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa evo ja da nešto kažem o Zakonu o zaštiti prirode. Mislio sam čak ni ne raspravljati, međutim nedavno prije desetak, petnaest dana kad je ministar najavio koncesioniranje nekih djelatnosti unutar nacionalnih parkova smatram da je potrebno nešto reći i o tome, jer govorimo o Zakonu o zaštiti prirode. Cijelo jutro slušamo da smo mi u tome uspješni, ali i da dosadašnji zakon nije bio dobar. Jedno s drugim ne ide. Ako smo bili uspješni i zaštitili smo najvrednije dijelove prirode onda je vjerojatno ne samo ovaj postojeći, nego i svi oni koji su njemu prethodili valjda bio dobar. Moramo se oko toga dogovoriti jer kažem gledajući ovaj zakon koji omogućava investicije, nove investicije u nacionalnim parkovima na mene ostavlja dojam da se zapravo radi o jednom prikrivenom Zakonu o strateškim investicijama u zaštićenim područjima Republike Hrvatske. Ja znam da nam je gospodarstvo kad smo već kod Zakona o zaštiti prirode u statusu strogih rezervata, ništa se ne događa pozitivno, ništa, nikakvih pomaka nema. Međutim, da li je baš Zakon o zaštiti prirode prostor gdje trebamo dopustiti razigravanje investitorima u najljepšim dijelovima Lijepe naše? Mi u Hrvatskoj imamo dva stroga rezervata, oni su i ovim zakonom ostali nedirnuti, njima se ne može niti davati koncesija, niti se može graditi. Imamo osam nacionalnih parkova o kojima Sabor donosi Odluku o proglašenju, donosi i Prostorni plan, ali ministar po ovom zakonu može izdvojiti određenu djelatnost nacionalnog parka i dati je u koncesiju. Sasvim nelogično, znači daleko od očiju javnosti, naroda, saborskih zastupnika. Kada su proglašeni nacionalni parkovi? Brijuni '83., Kornati '80., Krka '85., Plitvička jezera '49., Paklenica '49., Mljet 1960., Risnjak '53., sjeverni Velebit 1999. godine. I sad se postavlja pitanje zar zaista u tom štitenju ili zaštiti prirode u tih 70 godina, 80 godina, 20 godina, nije nadvladao osjećaj za profitom svih uređenja ili ajmo reći vlasnika ili nekakvih ustanova ili nacionalnih parkova nego se to tek javlja 2013. godine? Zar nitko nije znao zaraditi na smještaju u nacionalnim parkovima ili na nekakvoj ugostiteljskoj djelatnosti? Nego eto sjetio se ministar zaštite ovih dana. A čujemo evo gospođa iz Općine Funtana, milijun i pol posjetitelja Brijuna. A mi pričamo o tome da ćemo izdvojiti recimo sve one hotele tamo, da ćemo to dati nekome da on tamo napravi umjesto sadašnjih 350 kreveta, 1000 ili 2000 ili 500 kako netko kaže ovisno o isplativosti i zato se onaj dio koji govori o koncesijama a koje dosada su bile na 30 godina povećava na 55 godina. Jer turizam priznat ćemo nije visoko profitabilna djelatnost i treba joj jedan duži period da bi se bilo kakva ulaganja mogla i vratiti. Možemo li se upitati kakav će status u takvom trenutku imati nacionalni parkovi kao javne ustanove? To su javne ustanove, ja mislim da su neprofitne. Sve što zarade iz svih svojih djelatnosti iz prihoda koji se kreću po nekoliko osnova iz državnog proračuna, znači iz vlastite djelatnosti od korištenja zaštićenih prirodnih vrijednosti, od naknada, nekih drugih izvora u skladu sa zakonom i propisima što ćemo napraviti sa njihovim prihodima? Postoji li u tom trenutku kada ministar izdvoji određenu djelatnost i da je u koncesiju nekom drugom privatnom investitoru ostaju li to onda i dalje javne ustanove, ostaju li, ili postaju nekakva mješovita neprofitno profitna društva? Hoće li zadatak tih djelatnika tamo biti recimo na Brijunima da hrane one životinje koje imamo tamo u onom malom zoološkom vrtu, hoće li oni održavati tu prirodu da bi netko kao privatni investitor za sebe uzeo profit tih prirodnih vrijednosti i ljepota? Pročitat ću što piše o tome jedan gospodin iz 1911. godine kad govorimo o Brijunima. "Kada na brijunskim otocima još neotkriveni i gotovo nepristupačni spomenici iz svih razdoblja budu otkriveni i dostupni istraživanjima tada će prekrasan otok biti jedinstven muzej bogat arhitektonskim inventarom visoke umjetničke i povijesne vrijednosti. Svim kulturama koje su kroz povijest naseljavale obalu sjevernog Jadrana bit će moguće na posljetku pripisati po jedan spomenik arhitektonskog naslijeđa ili neki drugi ulomak dokazujući time svoju prisutnost." Hoćemo li i mi ovakvim oblikom Zakona o zaštiti prirode koji dozvoljava upravo ovo o čemu sam pričao pokazati prisutnost aktualne politike na tom području nekakvim modernim bolje uređenim hotelskim sobama, smještajem, drugačijim arhitektonskim uređenjima ili nečim trećim? To je osnovno pitanje. Da li je to naš zadatak i da li na taj način štitimo prirodu ako znamo da je ministar izjavio da već on smatra da treba dozvoliti i do 30% tlocrtne površine više u izgradnji smještajnih objekata na postojećim temeljima pa čak i tamo gdje su nekakva skrivena skladišta ne znam bivših vojski, ostavljali su ta područja možda i neuređenima, hoćemo li na taj način dodatnih 30% štititi onu ljepotu koju imamo u Nacionalnom parku Brijuni? Zašto njima dozvoliti sve, a recimo na Kornatima treba porušiti sve privatne kuće i egzistencije ljudi koji tamo žive, koji se također bore da prežive na tom području i da žive barem nekoliko mjeseci u sezoni od prihoda koje mogu dobiti od posjetitelja koji dolaze u nacionalni park? To su sve pitanja koja otvara ovakav prijedlog zakona. Kada mi uopće štitimo prirodu? Pokazala su iskustva onog trenutka kad se zakopa prva lopata. Svi se dižu i svi nešto rade. Svi nešto žele silno zaustaviti. Ovih dana neki vjetropark, nedavno ne znam OMBLA pa Srđ pa tako dalje. Znači, imamo ljude koji se žele brinuti o određenom prostoru, ali ima i onih koji žele u taj prostor na silu ugurati investicije. Da li ovaj zakon donosi nekakav balans između tih opravdanih zahtjeva i s jedne i s druge strane? Ja mislim da ne, da je on ipak više u funkciji tih investicija. Dolazim iz sredine u kojoj nema puno zaštićenih područja, ali su ljudi svojim ponašanjem uspjeli zaštititi gotovo sve. I šumu i plaže pa i pojedine čitave otoke, otočiće jer jedna možda najbolja zaštita bila ono što je možda i loše kod nas, a to je rasitnjenost posjeda, brojni neriješeni imovinskopravni odnosi, ali i prostornoplanska dokumentacija koja je na područjima onemogućavala nekih aktivnosti. A da imamo atraktivnih područja, imamo. Samo ću napomenuti recimo i Goli otok i Grgur koji su sa svojim povijesnim nasljeđem ili vrijednostima također područja o kojima treba voditi brigu, a nisu zaštićena ničim, a najmanje sa ovakvim oblikom zakona. I samo na kraju nekoliko riječi o ovim zaštićenim životinjskim vrstama koje na otocima stvaraju veliku štetu. Autohtona divljač divlje svinje koje uništavaju ne samo prirodu nego i stočarstvo i poljoprivredu na čitavim otocima, a koje kada se krene rješavati kao problem jednostavno od silne nadležnosti svih ministarstava na kraju ne riješi nitko. I ovaj zakon sve lijepo zabranjuje, zabranjuje to i zakon iz djelokruga Ministarstva poljoprivrede, zabranjuju to i lovački savezi itd., međutim situacija je na terenu sasvim drugačija tako da i te divlje svinje ponekad postaju i turistička atrakcija, blizu hotela, na samom ulazu u hotel ili unutar naseljenih područja [[Upadica: Privedite kraju.]] Zahvaljujem potpredsjedniče.
Vrijeme isteklo. Hvala lijepa. Imamo prijavljene 4 replike. Prvo poštovani kolega Petar Baranović. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi kolega Boriću vi ste kazali da se jutros jako često spominjalo kako smo mi do sada bili uspješni u zaštiti okoliša i prirode. Ne bi se složio s tom konstatacijom a ko da je to konstatirao jer mi smo imali samo olakotne okolnosti koje su nas spasile od toga da devastiramo prostor, a malo toga je rezultat nekog našeg zdravorazumskog ponašanja proteklih decenija. Pa ću reći samo par razloga. Jedan je nenapučenost ove zemlje, a drugi bitniji je potpuna deindustrijalizacija u zadnjih 20 godina čime se smanjila emisija svega onoga što nastaje kao nusprodukt tehnoloških procesa ali ako bi gledali što je pojedinac u ovom društvu i što je društvo u cijelosti činilo na očuvanju prirode onda možemo reći da smo tu padali na ispitu. Ovo spominjem ne zato da bi išao vama u kontru nego da bi još jednom apelirao na sve institucije u društvu i na javnost i na društvo u cijelosti da okrenemo priču. Svjedočili smo proteklih nekoliko decenija na koji način smo devastirali prirodu bespravnom gradnjom, svjedočili smo na koji način smo devastirali prirodu nerazumnim gospodarenjem otpadom, svjedočili smo na koji način smo loše gospodarili područjima koja su imala formalni režim parkova prirode, nacionalnih parkova i ubuduće bi u svakom slučaju trebalo poraditi na podizanju svijesti građana jer bez svijesti u svakom pojedincu u ovom društvu da su ovo kategorije ne smiju doći u pitanje, koje su od općeg interesa teško da ćemo i bez potpunog angažmana šire javnosti teško da ćemo moći bilo što napraviti na ovom području. Možemo napraviti ne znam koliko dobre zakone ali ako građanin ne bude duboko svjestan da ih se treba provoditi onda od njih ništa.
Hvala. Na repliku odgovara poštovani Josip Borić.
Kolega Baranović zato sam i počeo svoje izlaganje s time da se dogovorimo jesmo li bili uspješni ili nismo. Tvrde svi klubovi da jesmo. Ako jesmo onda je ovaj zakon nadogradnja i treba biti bolji. Međutim ako nismo u ovom zakonu postoje odredbe koje govore da će nam biti još gore. To je velika razlika. Što imamo u praksi, po postojećem zakonu ili po ovome koji će sada doći? Nije tu puno prevelikih nekih velikih novina. Evo vam primjer rekli ste zbrinjavanje komunalnog otpada, centralno Županijsko odlagalište Marišćina u okolici Rijeke ili točnije područje Viškovo. Problem koji pokušavaju riješiti građani, ne ide. Problem koji pokušava riješiti struka, ne ide, jer dolazimo u sukob jedni sa drugima. Neki kažu ako je nešto centralno odlagalište 2km od izvora pitke vode onda se postavlja pitanje da li smo zaštitili vodu od onoga što se može desiti odlaganjem otpada. Tko je u pravu? Struka kaže da je ona u pravu, građani smatraju da su oni upravu. Osnivaju svoje eko stožere, blokiraju ceste. A što kaže Zakon o zaštiti prirode? On je propisao proceduru koja je provedena i onaj prethodni i ovaj sada. ne vidim velikih razlika. A što će biti u budućnosti? Mislim da to centralno odlagalište za Primorsko-goransku županiju recimo će biti izgrađeno uz protivljenje ljudi, uz mnoge proteste i sve ostalo. Ako je to doprinos zaštiti prirode onda je kažem svaki zakonski prijedlog dobar pa onda i ovaj ovakav kakav smo dobili danas.
Drugu repliku iznosi poštovani kolega Damir Mateljan.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Slušajući vas gospodine Borić i slušajući danas raspravu vaših kolega iz HDZ-a pogotovo gospodina Mesića čovjek bi mogao zaključiti da vi zapravo nikad niste bili na vlasti i da gospodin Mesić nikad nije bio najodgovornija osoba za zaštitu prirode u RH. Ja znam zašto vas smetaju ovi članci zakona od 178.do 193.koji određuju koncesije u nacionalnim parkovima. Naime smetaju vas iz tog razloga jer ovaj zakon podržava održivo koncesioniranje za razliku od prethodne prakse koja se svodila na političko kadroviranje. Vi zapravo želite sačuvati stečeno stanje, želite sačuvati nacionalne parkove kakvi su bili nekada, a to je da su bile države u državi gdje ste vi kadrovirali svoje osobe na način na koji ste vi htjeli. I ako vam treba odgovor na pitanje da li ste bili uspješni, ne niste bili uspješni i zato se donosi ovaj zakon. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara Josip Borić.
Kolega Mateljan vi ste u potpunosti krivo shvatili moju raspravu jer ja sam jako dobro postavio odnos profita i zaštite prirode bez obzira što vi pričali o tome. Meni je drago da je ministar zaštite okoliša propisao da će donijeti on pravilnik o uporabi telefona, automobila i svih onih privilegija koje imaju ravnatelji nacionalnih parkova kako bi stavi pod kontrolu kadrove koje je sam imenovao da mu ne stvaraju gluposti i ne budu dnevne vijesti u svim medijima. Jer ono što i čemu svjedočimo u proteklih godinu i pol dana je upravo ono što vi sada nama kao zamjerate. A to je samo kadroviranje, to je samo stvaranje jednog sloja privilegiranih ljudi koji su eto uz pomoć ministra spremni i vlastite osnovne djelatnosti izdvojiti da bi pokazali uspješnost, vlastitu uspješnost u upravljanju najvrjednijim prirodnim resursima ove države. 8 nacionalnih parkova, 11 parkova prirode, dva stroga rezervata i brojne niže kategorije zaštite dovoljna su da bi se mi mogli smatrati dovoljno zaštićenom državom. Iako ste i u tom pogledu, pogotovo u ovom dijelu Nature 2000 smanjili veći broj zaštićenih područja kako biste omogućili ovo a to je da ti koji su nailazili na određene prepreke jer radilo se o zaštićenim područjima Republike Hrvatske da biste to uklonili i opet tu pronašli nekakve svoje razloge zbog čega nešto treba donijeti pa tako i ovaj loši Zakon o zaštiti prirode.
Treću repliku iznosi zastupnik Zoran Vinković.
Evo kolega Borić, koncesije. Ponekad se ovi zakoni pišu kada već imamo unaprijed određenog koncesionara. I onda mi zastupnici raspravljamo i raspravljamo stavljajući se u službu zaštite prirode a vjerojatno je već koncesionar određen. E sada nešto i o političkom kadroviranju. Koliko sam ja vidio u zadnjih godinu dana smijenjeni su svi ravnatelji. I postavljeni putem, putem, nisam baš primijetio da je bio neki javni natječaj osim što su se nabavljali skupocjeni terenci, osim što se nabavljalo cvijeće, novi namještaj, novi tepisi, nove stolice, novi tableti i ne znam sve šta. Ali evo ja si mogu zamisliti jednu vrstu djelatnosti koja je vezana na primjer za Nacionalni park Plitvička jezera. Mislim da je negdje ulaz 100 kuna po osobi, ona dnevna karta za obilazak. Pa eto može nekome pasti da damo i to u koncesiju pa jednostavno obzirom da smo mi očigledno kao država nesposobni je li to iskoristiti i staviti u funkciju, tada ćemo to dati nekom privatnom, privatnom koncesionaru. Ili eventualno na Krki dati koncesiju pojedincu koji ima određenu stranačku iskaznicu, … [[Govornik se ne razumije.]] da je prije bilo bolje, pa će on prodavati janjetinu tamo. A bio sam i sam tamo čak je dozvoljeno i kupanje posebno kada ne teku oni, pa možete skočiti u one vrtače pune vode itd.. Pa eto bilo bi dobro imati jednog takvog koncesionara gdje će svi moći imati određeni popust.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani Josip Borić.
Hvala lijepa. Pa uvaženi kolega Vinković, evo ja se slažem u tom dijelu da je očito Zakon pisan na način da je moguće da postoji već netko tko je zainteresiran recimo za Nacionalni park Brijuni jer ne bi se o tome onda pričalo. Ne bi ministar to slavodobitno objavio. A dana smo čuli i objašnjenje zašto se to radi. Recimo za Plitvička jezera, zašto bi i tamo bilo uputno dati ugostiteljsku djelatnost, tj. i smještaj i sve ono što to prati u koncesiju jer se tamo griju na mazut. Znači ekološki neprihvatljivo, energent, ekološki neprihvatljiv energent. I sada je to dovoljan razlog da mi sve ono što imamo tamo od kampa, od onih hotela koji su obnovljeni teškom mukom nakon rata itd., nekome isporučimo i damo njemu da tu uzima profit. Jer ne možemo nikako preko ravnatelja tog nacionalnog parka utjecati da se izmjeni taj energent pa da to bude danas nešto što je ekološki prihvatljivije. Nažalost, slušamo mi dosta tih objašnjenja, međutim, konture ovog Zakona kao i namjere vrlo su, vrlo su jasne. I zato opet ponavljam da je za mene ovo ipak ne Zakon o zaštiti prirode nego jedan prikriveni zakon o strateškim investicijama u zaštićenim područjima Republike Hrvatske.
Pravo da iznese završnu riječ sada dobiva ministar zaštite okoliša i prirode, poštovani Mihael Zmajlović. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Jedno od temeljnih pitanja koje se ovdje postavilo između ostalih je zašto donosimo Zakon o zaštiti prirode? Odgovor je zapravo vrlo jednostavan. Zakon o zaštiti prirode jedan je od najvažnijih Zakona koji je vezan uz okoliš i prirodu. Jedan od Zakona koji osigurava provedbu i određenih ustavnih odredbi i kategorija vezanih za očuvanje i zaštitu prirodnih resursa, prirodnih dobara koji su od iznimnog interesa Republike Hrvatske. Zašto ga moramo donijeti prije ulaska u Europsku uniju, odgovor je isto tako vrlo jasan i bio je naznačen i u obrazloženju Zakona. Zato što provodi, omogućava provedbu, odnosno donošenje Uredbe o uspostavi Nature 2000 odnosno o uspostavi hrvatske nacionalne ekološke mreže koja će postati i dio europske ekološke mreže. Pored usklađivanja sa odredbama pojedinih europskih direktiva ovim Zakonom se o zaštiti prirode omogućava i provedba pojedinih odredbi CITES konvencije koja govori o prekograničnom prometu strogo zaštićenim divljim vrstama. Naravno da ovaj zakon ima i puno odredbi koje zadiru u svakodnevni život ljudi, gospodarstva i svih društvenih dionika. I zašto smo išli u dva čitanja? Bez obzira što se radilo o europskom zakonu za koji postoji mogućnost da ide i u hitnom postupku inzistirao sam da se provede široka javna rasprava i svi oni koji su pratili znaju da se rasprava o ovom zakonu vodi kontinuirano od 2. mjeseca, puna četiri mjeseca. Pored svih ovih zakonski propisanih obveza za provođenje uključivanje javnosti, raspravom sa stručnom javnosti, dakle sve te odredbe su ispoštivane i čak iznad onoga što je standard i što je propisano. Zašto, upravo zato što smo htjeli dobiti kvalitetne odgovore i htjeli smo u ovaj zakon ugraditi najkvalitetnija, najbolja rješenja kako bi se one nepravde koje je postojeći, još uvijek postojeći zakon nanosio u smislu neprovedbe, neprovedivosti u praksi da bismo ga ovim prijedlogom ispravili. Tako je ovo pitanje vezano uz ribarstvo. Konačno, nakon desetljeća rekao bih borbe i zahtjeva ljudi u Malostonskom zaljevu da se to pitanje konačno razriješi. Ovim zakonskim prijedlogom rješavamo to pitanje. Naravno da to nije posao samo jednog ministarstva nego i Ministarstva poljoprivrede, ali u pripremi je novi zakon o morskom ribarstvu i već znamo da će se tim prijedlogom zapravo razriješiti to pitanje gdje će sva zaštićena područja dakle i dalje ostati ribolovna mora i to je danas bila jedna od osnovnih prepreka zašto nije moguće bilo ribarenje u Malostonskom zaljevu uz iznimku da će u četiri kategorije zaštite posebni strogi rezervat, nacionalni park i park prirode biti moguće obavljati tu djelatnost ali pod strogo propisanim uvjetima očuvanja prirode. I na taj način omogućavamo suživot čovjeka i prirode, ali na način da to bude održivo i da očuvamo te prirodne resurse u ovom smislu mogućnost obnove ribljeg fonda. Kada govorimo o financiranju Strategije upravljanja bioraznolikosti ovdje bih samo raščistio jednu iluziju. Nemoguće je financirati sve aktivnosti te nacionalne strategije putem parkova prirode i nacionalnih parkova i to na način da se te ustanove objedine u jednu novu ustanovu jer bilanca je neumoljiva, vrlo je jasna, tu nema dovoljno viška sredstava. Ukoliko ti parkovi prirode i nacionalni parkovi obavljaju svoje osnovne funkcije, nema dovoljno novca za ispunjenje svih ciljeva koji su propisani tom nacionalnom strategijom. Pored toga što ta Nacionalna strategija upravljanja bioraznolikosti propisuje i određene obveze i drugih resora, Ministarstva poljoprivrede, Ministarstvo prometa, dakle svih resora koji utječu ukupno na bioraznolikost u Republici Hrvatskoj, izvori sredstava se moraju osigurati u državnom proračunu, izvanproračunskim fondovima. Ali ono na što želim dati ovdje naglasak je na financiranju iz fondova Europske unije i upravo Natura 2000 nije ograda koju ćemo postaviti na 37% teritorija već je Natura 2000 instrument, mehanizam kako ćemo provesti očuvanje bioraznolikosti zajedno sa čovjekom, sa suživotom čovjeka i prirode kroz otvaranje novih radnih mjesta. Da, kroz agrookolišne mjere, kroz ruralni razvoj. To je sve ono što se putem Nature 2000 može i što će se financirati iz fondova Europske unije. Govorilo se da je isključena lokalna zajednica ovim zakonom. Ja to nisam nigdje iščitao. Jedan od osnovnih ciljeva Nature 2000 je da je nužno uključiti lokalnu zajednicu jer tamo gdje je nestao čovjek tamo nestaje i bioraznolikost koju smo zaštitili. Taj suživot čovjeka i prirode treba osigurati ali uz poštivanje jasno propisanih pravila i to je ono što ovaj zakon uključuje i jedan od osnovnih ciljeva je da se tu uključi lokalna zajednica, lokalna samouprava i regionalna samouprava. Bilo je riječi o tome da je nejasno ovim zakonom definirano kako će se upravljati zaštićenim područjima. Onda imamo članak 129. koji vrlo jasno kaže, 130., da zaštićenim područjima upravljaju javne ustanove. Propisano je na koji način se imenuje ravnatelj, na koji način se upravlja tom javnom ustanovom, sve je precizno definirano. No postoji mogućnost da sa 2 ili više zaštićena područja može upravljati i jedna javna ustanova. U tom smislu govorimo o reformama. Imate primjer Velebita, jedna planina, tri zaštićena područja, tri javne ustanove. Jedno od mogućih rješenja će biti, koje će ići u smislu racionalizacije ali racionalizacije koja neće biti u suprotnostima sa ciljevima upravljanja tim područjima, koja nisu ista sa ciljevima koje ima Nacionalni park Brijuni ili Park prirode Kopački rit. Nećemo stavljati u isti koš kruške i jabuke. I ova odredba daje mogućnost da se pod jasno propisanim uvjetima i pravilima i načinima upravljanja dakle tim zaštićenim područjima mogu i nekoliko zaštićenih područja pa tako upravljati sa jednom ustanovom. I zadnje, ne manje važno, možda najvažnije u ovom političkom smislu, Plan 21. U Planu 21 nigdje nije zapisano da će osnovat agencija. Zašto, zato što kada smo izašli pred građane i rekli što želimo postići govorili smo o ciljevima. I jedan od najvažnijih ciljeva kada govorimo o prirodi, visoko postavljenih ciljeva je unapređenje upravljanja zaštićenim područjima. Kako ćemo to postići? To su alati, to je sredstvo. Moguće je putem Nacionalne parkovne agencije, a moguće je kroz unapređenje postojećeg sustava ili postoje još razno razni modeli koji su poznati u svjetskoj praksi. Ono što je dokazano na temelju struke, stručne analize je da ćemo brže, efikasnije doći do rezultata ukoliko idemo na unapređenje postojećeg sustava. I to su glavni argumenti zašto se ne ide u rizik sa osnivanjem još jedne agencije za koju znamo, dokazano je procijenjen je, struka je procijenila visoki rizik implementacije jedne takve odluke. Prvo vrijeme koje je potrebno za provedbu, politički rizik, financijski rizik i sociološki rizik. Znači, na strani poboljšanja postojećeg sustava je znatno više argumenata. I cilj koji smo istaknuli u Planu 21. i koji smo na neki način potpisali ugovor sa građanima ostvarujemo na brži i efikasniji i racionalniji način. Evo na neki način se rasprava na kraju svela na raspravu o Nacionalnoj parkovnoj agenciji. To je važno pitanje. Ali u ovoj objedinjenoj raspravi imali smo i Zakon o zaštiti okoliša koji je krovni zakon u ovom području, zaista važan zakon i vjerujem da će sva ona poboljšanja o kojima sam govorio u uvodnom dijelu da će evo se vidjeti i u praksi i u primjeni. I evo želim reći da smo se zaista potrudili da pred vas na vaše klupe, da izradimo zakon koji je kvalitetan i koji će omogućiti da i investicije. Jer zaštita okoliša nije sama sebi svrha. Ona mora omogućiti razvoj, održivi razvoj koja uključuje i investicije i zaštitu okoliša koje moraju i mogu ići ruku pod ruku. Hvala lijepo.
Zahvaljujem ministre. Prijavljene su dvije replike na ovo vaše zaključno izlaganje. Prvo zastupnik Zoran Vinković.
Uvaženi gospodine ministre, Plan 21 je ono što je zapisano u Planu 21 ne bi nas toliko zanimao, nego je to plan kojim je Kukuriku koalicija dobila većinu glasova na prošlim parlamentarnim izborima. Međutim, štošta nije zapisano u tom Planu 21 što se desilo u ovih godinu i pol dana. Ali vezano za zaštitu prirode to ćete ipak morati pomno svojoj prethodnici na mjestu u ministarstvu objasniti, jer ona tvrdi da je to upisano i zapisano. S druge strane što se tiče čitavog Plana 21 on više uopće ne postoji, da mi jednostavno jasno i glasno kažemo hrvatskim građanima, jer između ostalog u tom planu je napisana i to masnim slovima, pomno sam ga iščitao decentralizacija. Umjesto decentralizacije dobili smo potpuno centraliziranu državu. Neću ulaziti sada u gospodarstvo, u radna mjesta, broj zaposlenih, broj nezaposlenih, broj umirovljenika, standard ljudi itd. Isto tako u tom Planu 21 u jednom dijelu piše kada se govorilo o poreznim rasterećenjima piše čak i smanjenje PDV-a. Pa umjesto smanjenja poreza na dodanu vrijednost dobili smo povećanje poreza na dodanu vrijednost itd. itd. Ali smatram da ste vi izuzetno racionalan čovjek, pa to i sami znate.
Ministar ocjenjuje da nema razloga odgovarati na ovu repliku, pa ćemo čuti iduću repliku Stjepana Milinkovića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa gospodine ministre ovo sam primijetio na kraju ste rekli da ćemo vidjeti kroz provođenje i kroz praksu. To me nekako podsjeća na ona nekadašnja vremena kada je jedna izvjesna političarka rekla da će rješavati stvari u hodu, a to ne ide dobro. Druga stvar koju sam primijetio a to je da ste rekli da ne iščitavate da je negdje zanemarena uloga lokalne samouprave. Vidite kako to različito može biti da čitamo na različite načine. Mi je nismo vidjeli baš naglašeno, a poglavito u onom dijelu gdje se tiče financijskih onih okvira o kojima je govorio ranije kolega Hrg. Ali u svakom slučaju nužan je ovaj suživot čovjeka i prirode i u tom dijelu zasigurno lokalna samouprava može puno ponuditi. I sad vi u tom dijelu razmišljate na jedan način da kažete da postoje tu mogućnosti razne, preplitanja, pa i ruralni razvoj ste spomenuli. Pa ja želim u tom dijelu dodati da zasigurno postoje velike mogućnosti, ali je pitanje, ja dobro poznam to područje, područje i poljoprivrede i svega. Poznam pa je pitanje u kolikom omjeru se to može ostvariti. Prije određenog vremena je ugašena na neki način Hhrvatska poljoprivredna komora, a da li su osposobljene one ostale službe koje mogu preuzeti tu funkciju i povući ta značajna sredstva. Tu je napravljen katastrofalni propust i u tom dijelu ne mogu se, nisu mogućnosti tako optimistične kao što vi naglašavate. Hvala lijepo.
Zaključujem raspravu. glasat ćemo kad se za to steknu uvjeti. Sad je 13.30, određujem stanku do 15,00 sati kada nastavljamo Konačnim prijedlogom zakona o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju. Hvala lijepa. STANKA U 13,25 SATI.
Konačni prijedlog Zakona o zaštiti prirode, drugo čitanje, P.Z.E. br. 301. Rasprava o tekstu Zakona je završena. Amandmane su podnijeli posebna tablica je podijeljena zastupnicima. Molim ministra zaštite okoliša poštovanog Mihaela Zmajlovića da se očituje. Idemo po redu. Amandman poštovane zastupnice Mirele Holy br. 1.
Ne prihvaća se jer se članak može dopuniti kako se ne bi narušila postojeća struktura Zakona.
Molim očitovanje poštovane ministrice, podnositeljice amandmana.
Povlačim amandman.
Amandman br. 2 poštovane zastupnice Mirele Holy, poštovani minitre.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Amandman br. 3, iste poštovane zastupnice Mirele Holy.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. Amandman br. 4. poštovane zastupnice Mirele Holy.
Prihvaća se.
Hvala lijepa postaje sastavni dio. Amandman br. 5. Kluba zastupnika SDP-a.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. Amandman br. 6. poštovane zastupnice Mirele Holy.
Prihvaća se sadržaj predloženog članka no ne na način da se dodaje novi članak 98.a već da se dopuni postojeći članak 7.
Molim podnositeljcu amandmana.
Povlačim amandman.
Hvala lijepa. Prihvaća se u izmijenjenom obliku, ne morate povlačiti. Možemo li tako? … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro, dobro. Hvala lijepa. Amandman br. 7. poštovane zastupnice Mirele Holy.
Ne prihvaća se jer se istovjetni cilj može ostvariti dopunama postojećeg članka 7. Zakona kako se ne bi narušila postojeća struktura Zakona.
Molim poštovanu zastupnicu Mirelu Holy.
Žao mi je zbog toga ali povlačim amandman.
Hvala lijepa. Amandmana br. 8. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani ministre.
Djelomično se prihvaća dodavanjem stavka 4. koji glasi: "Vlasnik ili nositelj prava na zemljište na kojem se nalazi spelolški objekt ukoliko je isti nositelj dopuštenja ministarstva za organizirano posjećivanje, korištenje ili uređenje spelološkog objekta ili njegovog dijela prije stupanja na snagu ovoga Zakona ima pravo prvenstva kod dodjele koncesije pod jednakim uvjetima."
Prihvaća se, prihvaćamo.
Prihvaća se, se. Hvala lijepa. U izmijenjenom obliku. Hvala lijepa predstavniku Kluba. Amandman br. 9. Kluba zastupnika HDZ-a također.
Ne prihvaća se jer način obavljanja djelatnosti ribolova uređuje se posebnim propisom te Pravilnikom o zaštiti o očuvanju zaštićenog područja koje se donosi temeljem članka 142. Zakona o zaštiti prirode.
U ime podnositelja Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Gospodine ministre upravo danas smo uvrstili u dnevni red Prijedlog zakona o ribarstvu koji Prijedlog zakona nije usklađen sa ovim člankom kojega ste vi u Zakonu o zaštiti prirode odredili. Naime prema Prijedlogu Zakona o zaštiti prirode ribarstvo nije dozvoljeno u posebnom rezervatu dok je u isto vrijeme dozvoljen uzgoj marikulture. Ja ne vidim koji je to razlog da bi ribolov bio veći onečiščivać u odnosu na marikulturu. Dok u Zakonu kojeg smo danas primili a za kojega vi kažete da će se njime to urediti niti uzgoj marikulture niti ribolov nije propisan kao djelatnost koja se može obavljati već da će se to riješiti posebnim podzakonskim aktom ministra zaštite okoliša i prirode. Ako smo uvrstili ovim Zakonom uzgoj marikulture onda mi u Klubu Hrvatske Demokratske Zajednice a takav je prijedlog i gradova i općina i županija Dubrovačko-neretvanske, dakle gradova i općina na području Malostonskog zaljeva da se uvrsti i ribarstvo. Tim više što će omogućavanje ribarstva se još i više potaknuti uzgoj marikulture jer bi se taj izlov ribe u prvom redu odnosio na ribe predatore koji uništavaju školjke u Malostonskom zaljevu. Prema tome, ne slažemo se sa ovakvim vašim stavom i tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 9. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman br. 10. poštovani ministre Kluba zastupnika HDZ-a također.
Ne prihvaća se jer se ostavlja mogućnost da se radi boljeg upravljanja i smanjenja troškova i racionalizacije poslovanja neke javne ustanove čija se područja preklapaju mogu spojiti u jednu javnu ustanovu.
Molim u ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Branko Bačić.
Ispričavam se, nisam čuo jeste li prihvatili amandman?
Ne.
Aha, u redu. Dobro, gospodine ministre ako Zakon o zaštiti prirode ne utvrđuje način upravljanja zaštićenim područjima prirode ne znam što bi Zakon o zaštiti prirode trebao urediti. To je isto primjerice kao da donosimo zakon o zračnom prometu i da ostavljamo mogućnost ili nejasnom odredbu da li ćemo osnovati u Zagrebu zračnu luku ili nećemo. Ili da uređujemo pomorski promet i morske luke i donosimo zakon i ne znamo da li će Rijekom upravljati lučka uprava Rijeka i da li će ona biti osnovana. Prema tome, ako nešto treba urediti Zakonom o zaštiti prirode, tu treba urediti način upravljanja zaštićenim područjima prirode i definirati da li će pojedino zaštićeno područje imati vlastitu ustanovu za upravljanje tim zaštićenim područjem ili neće. Mi držimo da se, mi se ne slažemo s time da Vlada mimo parlamenta o tome odlučuje i da uređuje način upravljanja zaštićenim područjima prirode, kao što se ne slažemo ni s mogućnošću da se osnuje jedinstvena nacionalna parkovna agencija koja bi s Markova trga upravljala svim zaštićenim područjima prirode, dakle i nacionalnim parkovima, koja bi upravljala i parkovima prirode. Nema razloga da se Nacionalnim parkom Mljet upravlja iz Zagreba, da se Kopačkim ritom upravlja iz Zagreba, da se svim nacionalnim parkovima i svim parkovima prirode upravlja s jednog mjesta kad za to postoje ustanove koje su namijenjene i koje su se pokazale dobrima. A da su te ustanove opravdale svoje osnivanje govori i stav stručne grupe koju su financirali Ujedinjeni narodi, odnosno UNDP, koji su rekli da između osnivanja Nacionalne parkovne agencije i postojanja, odnosno sadašnjeg sustava upravljanja zaštićenim područjima prirode preferiraju postojeći sustav da svako zaštićeno područje ima vlastitu ustanovu. Stoga tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 10. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 11 poštovane zastupnice Mirele Holy.
Amandman se ne prihvaća iz razloga što je analiza međunarodnih i domaćih stručnjaka za zaštićena područja provedena iz sredstava GEF-a pokazala da socijalni, ekonomski i politički troškovi osnivanja Nacionalne parkovne agencije nisu opravdani jer se …upravljanju mogu brže i učinkovitije osigurati unapređenje postojećeg sustava. Nije realno očekivati da će se aktivnosti predviđene strategijom i akcijskim planom zaštite biološke i krajobrazne raznolikosti financirati samo iz sredstava agencije jer strategija ima za cilj osigurati zaštitu prirode u cijeloj državi te je obveza države osiguravanje sredstava u državnom proračunu, izvanproračunskih fondovima i fondovima Europske unije.
U ime predlagateljice poštovana zastupnica Mirela Holy.
Ne prihvaćam ovu argumentaciju, ali ću ipak povući amandman zato što ne želim dovesti u neugodnu situaciju kolege iz kluba.
Amandman je povučen. Hvala lijepa. Amandman broj 12 poštovane zastupnice Mirele Holy. Poštovani ministre.
Ne prihvaća se uz isto obrazloženje.
Poštovana zastupnice amandman broj 12.
… [[Govornica nije uključena.]] obrazloženje.
Hvala lijepa. Amandman je povučen. Amandman broj 13 poštovane zastupnice Mirele Holy.
Ne prihvaća se uz isto obrazloženje.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica.
Isto obrazloženje za sve amandmane.
Sve daljnje amandmane vaše? Dobro. Poštovani ministre amandman broj 14.
Ne prihvaća se.
Povučen je. Broj 15 povučen je. Broj 16 povučen je. Broj 17 povučen je amandman iste zastupnice. Broj 18 iste zastupnice povučen je. Broj 19 Odbora za zakonodavstvo poštovani ministre.
Prihvaća se amandman.
Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Time smo iscrpili listu amandmana. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Možemo li dobiti rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 76 glasova za, 25 glasova protiv i 1 suzdržanim glasom, donesen Zakon o zaštiti prirode u tekstu kako ga je predložila predlagateljica, zajedno s prihvaćenim amandmanima.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Možemo? Hvala kolega Vinković. Evo nastavljamo - Konačni prijedlog Zakona o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 396; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za poljoprivredu. Izvješća ste primili. S nama je u ime predlagatelja ministar poljoprivrede Tihomir Jakovina sa suradnicom. Ministre, uvodno? Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, štovane kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je prijedlog Zakona o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju. S obzirom na predstojeće pristupanje Republike Hrvatske EU i istovremeno prihvaćanje zajedničke poljoprivredne politike potrebno je zamijeniti postojeći zakonski okvir kojim se uređuje sustav potpora sektoru poljoprivrede novim zakonom usklađenim sa relevantnim dijelom pravne stečevine EU i načinom provedbe potpore sektoru u EU. Stoga se predlaže tekst novog Zakona o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju kojim se uređuje dio potpora sektoru u okviru zajedničke poljoprivredne politike i državne potpore financirane sredstvima Državnog proračuna RH. U okviru zajedničke poljoprivredne politike EU ovim je zakonom uređeno područje izravne potpore na koje se od trenutka pristupanja Republike Hrvatske EU izravno primjenjuju pravila provedbe sustava izravne potpore i financiranja. Stoga se zakonom uređuju nadležnosti u provedbi krovne financijske Uredbe EU koja propisuje način financiranja i kontrole zajedničke poljoprivredne politike. To je Uredba Vijeća br. 1290/2005. te osnovne Uredbe za provedbu Programa izravnih potpora u okviru zajedničke poljoprivredne politike i u skladu sa Uredbom Vijeća 73/2009. U tom smislu definirani su zadaci Ministarstva poljoprivrede kao tijela nadležnog za provedbu navedenih uredbi vijeća te Agencije za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju kao provedbenog tijela koje administrira i isplaćuje potpore korisnicima. Zakon također propisuje elemente nužne za provedbu Programa izravne potpore kao što su korisnici, sustav savjetovanja poljoprivrednika, upotrebu integriranog administrativnog kontrolnog sustava, obračun prava i plaćanje te izravne potpore. Zakonom se propisuju mjere potpore iz Programa izravne potpore koje se sukladno rezultatima pregovora primjenjuju na RH uključujući proizvodno vezane potpore, premije u stočarstvu za krave dojilje, ovce i koze, kao i mogućnost korištenja specifične potpore u pojedinim jasno definiranim slučajevima. Kada je riječ o financiranju Programa izravne potpore ugovorom o pristupanju RH utvrđena je mogućnost godišnje lokacije za programe izravne potpore u iznosu od 373 milijuna eura od 2013. godine kao i moguća godišnja lokacija za razminirano poljoprivredno zemljište u iznosu od 9,6 milijuna eura. Isto tako definirano je 10-godišnje razdoblje tijekom kojeg će RH koristiti dio sredstava Europskog poljoprivrednog jamstvenog fonda uz mogućnost sufinanciranja Programa izravnih potpora do punog iznosa godišnje alokacije sredstvima Državnog proračuna RH. Za 2013. godinu moguće je financiranje iz Europskog poljoprivrednog jamstvenog fonda u iznosu od 25%, 2014. bit će nam na raspolaganju 30%, '15. 35%, a tek 2022. imat ćemo potpore iz Programa izravne potpore isplaćene u potpunosti iz Proračuna EU. Za razliku od Programa izravne potpore, mjere ruralnog razvoja u okviru zajedničke poljoprivredne politike financiraju se javnim sredstvima i to sredstvima Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj i Državnog proračuna RH te privatnim sredstvima korisnika. Za mjere koje će se provoditi u novom programskom razdoblju EU 2014-2020. za RH je predviđena alokacija od 333 milijuna eura godišnje iz predmetnog fonda za ruralni razvoj pri čemu je za iskorištavanje ovih sredstava potrebno osigurati dio nacionalnog sufinanciranja. Kako na razini EU u ovom trenutku još nije usvojen pravni temelj zajedničke poljoprivredne politike odnosno novi reformski paket za novo proračunsko razdoblje 2014.-2020. Zakon uređuje samo osnovne odredbe o budućem programu ruralnog razvoja izvoru financiranja, te nadležnim i provedbenim tijelima. Osim potpora u okviru zajedničke poljoprivredne politike RH ima mogućnost sukladno ugovoru pristupanju za pojedine iznimno osjetljive sektore iz vlastitih sredstava financirati potporu u prijelaznom razdoblju od tri godine nakon ulaska u EU. Stoga se zakonom uređuje osnovi elementi za provedbu plaćanja u iznimno osjetljivim sektorima kao oblika državne potpore poljoprivredi. Za ove mjere potpore koje se isplaćuju isključivo iz državnog proračuna utvrđeni mogući godišnji ukupni iznos od 167 milijuna 594 tisuće i 780 kuna a odnosi se na potporu za šećernu repu, ekstra djevičansko i djevičansko maslinovo ulje, duhan, mliječne krave i rasplodne krmače. Osim navedenih potpora iznimno osjetljivim sektorima zakon utvrđuje pravila za ostale vrste državne potpore u poljoprivredi i ruralnom razvoju čiji davatelji su središnja tijela državne uprave, jedinice lokalne i područne samouprave te svaka pravna osoba koja dodjeljuje državne potpore. Zakonom se uređuje obveza prijavljivanja mjera državne potpore koji davatelji državne potpore žele financirati iz svog proračuna te se uređuje obveza dostavljanja godišnjih izvješća o provedenoj mjeri. Prijedlogom zakona definira se nadležnost i nadležnosti u pogledu upravnog inspekcijskog nadzora, ovlasti i način postupanja poljoprivrednog inspektora u provedbi inspekcijskog nadzora te prekršajne odredbe u slučaju provedbe i povrede odredbi zakona te prijelazne i završne odredbe. Donošenje ovog zakona do trenutka pristupanja EU potrebno je zbog obveze izravne primjene pravne stečevine EU kojom se regulira područje izravne potpore poljoprivredi sukladno odredbama urede Vijeća 73/2009 radi prilagodbe nacionalnog zakonodavstva od trenutka pristupanja EU. Zahvaljujem.
Hvala i vama ministre. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje. Branko Hrg. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre vi ste rekli da će se program provoditi kroz ministarstvo i kroz Agenciju za plaćanje. Pa ja bih samo želi ovdje malo izraziti jednu laganu sumnju na temelju onog što se događa jer kako su uredi agencija za plaćanje preseljeni u županijska središta i udaljeni praktički od poljoprivrednih proizvođača da na terenu nastaje dosta problema ima dosta nezadovoljstva poljoprivrednih proizvođača iako znam da bi trebala Poljoprivredna agencija i Savjetodavna služba sve to raditi ali to svejedno ne funkcionira. Moja, aj da velim tako sugestija i prijedlog ovdje u ovom dijelu je da se vidi u ovom pravilniku Agencije za plaćanje i u Statutu agencije za plaćanje da se napravi izmjena da se omogući makar da ne znam dva dana u tjednu ili jedan dan u tjednu ta služba bude dislocirana u onom dijelu neposrednog kontakta sa ljudima kako bi oni mogli bliže doći nekakvom birokrati koji tamo treba napraviti postao a da se onda u tim centrima u središtima to obrađuje. Mislim da bi na taj način puno pripomogli u radu, ne bi se ništa značajno dogodilo u ovom dijelu oko kandidiranja za sredstva iz EU i poštivanja pravila EU, a ljudima bi to sigurno bilo puno bolje. Naime, puno jedinica lokalne samouprave ima pritiske i malte ne se priprema akcija da se krene u skupljanje potpisa kako bi se na neki način prisililo ili natjeralo ministarstvo i nadležne službe da se ili agenciju da se to napravi. Mislim da to nema potrebe i da bi se stvarno moglo evo ovakvim jednim manevrom riješiti to pitanje na zadovoljstvo svih nas. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku ministar Jakovina. Izvolite ministre.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Hrg razumijem vašu intenciju i prijedlog a iz resursa čelnika lokalne samouprave i nekog tko živi i radi sa poljoprivrednim proizvođačima, ali je u pravilu gotovo nepovrediva iz razloga što jedan od uvjeta za akreditaciju dobivanje akreditacije Agencije za plaćanje bio zapravo koncentracija i ispoštivanje svega onoga što je i dogovoreno odnosno uz poštovanje odnosno ispunjavanje uvjeta o svim onim sigurnosnim i inim obavezama koje agencija mora provesti u svome radu je bilo de facto da se radi na nivou regionalnih ureda. Napomenut ću da od gotovo 100 tisuća korisnika poljoprivrednika koji se prijavljuju za potpore u poljoprivredi oko 30% već se sada koristi internetom i svoje prijave rade putem interneta i tu nije problem. A ono s čim se slažem je da sve ostale službe koje sve trebaju biti servis govorim i o Savjetodavnoj službi i ostalim agencijama moraju biti puno promptnije i puno efikasnije u svom radu kao servis sam poljoprivrednih proizvođača. To će biti, to vjerujte da će biti. A još uvijek ostaju ovi regionalni centri u kojim korisnici mogu na osobni zahtjev doći i dobiti sve potrebne informacije i u samim prijavama, ali i sve ono što eventualno dodatno bude trebalo. Ne postoji ova mogućnost jel još jednom kažem za akreditaciju smo morali ispuniti niz vrlo strogih kriterija i mjera. Jedan od njih je bio i ovaj. Regionalni centri agencije su ustrojeni i kao takovi moraju funkcionirati.
Zahvaljujem. Da li u ime odbora netko želi uzeti riječ? Ne. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Poštovani gospodine ministre sa suradnicima, uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Evo pred nama je Prijedlog zakona o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju s Konačnim prijedlogom zakona. ja bih rekla da je ovo jedan od najvažnijih zakona koji se odnose i koji će utjecati na život naših poljoprivrednika i za proizvodnju i cijenu hrane općenito za selo. Dozvolite mi da prije nego počnem govoriti o ovom Prijedlogu Zakona da se osvrnem možda nekima daleku prošlost, ali mislim da je vrijedno sve spomenuti jer ne danas ne bismo o ovom razgovarali da nije bilo te 2004. godine i da 2006. godine Ministarstvo poljoprivrede nije počelo pregovore za koje se sa pravom može reći da su bili najteži pregovori, do sada najteži, da su se ispregovarala tri poglavlja, 11.-to, 12.-to i 13.-to i kada su okončali pregovori da su i Europska komisija čestitala i nadležnom ministarstvu, tadašnjem ministru ali i tadašnjoj Vladi na tako ispregovaranoj poljoprivrednoj politici. Tadašnja Vlada je od 2004. godine možemo reći praktički pripremala se za ovaj današnji dan, odnosno za 1. 7. jer su se intenzivno povećavale potpore u poljoprivredi tadašnjih za jednu milijardu i 600 milijuna kuna došli smo 2011. na 3 milijarde i 670 milijuna kuna. Potpore su se odnosile između ostalog na izravna plaćanja, na podizanje trajnih nasada, na investicije. Pa je npr. u tom sektoru nekih tisuću novih farmi podignuto, izgrađeno, sve je to bilo u funkciji konkurentnosti poljoprivrednih proizvoda, npr. u proizvodnji mlijeka. Pa smo sa 530 milijuna kilograma mlijeka podigli proizvodnju na 680 milijuna, dakle to je neko povećanje za 150 milijuna kilograma. A što se tiče poglavlja 12. to naprosto moram ponovo reći, ono se odnosi na veterinu i fitosanitarni nadzor. Također su veliki napredak i u tom poglavlju je postignut. Posađeno je između ostalog 10 tisuća novih hektara vinograda pa sa onih tadašnjih 20 tisuća imamo 30 tisuća. Posađeno je 10 tisuća novih ali imamo i 10 tisuća novih modernih voćnjaka. Ali nije se samo razmišljalo na taj način nego se razmišljalo dalekosežno o ovom današnjem danu pa i o tome kako će se to isto voće i povrće sačuvati. Pa su sufinancirane izgradnje novih 12 ULO hladnjača kapaciteta od oko 400 tisuća tona. Posađeno je i 5 tisuća hektara novih maslinika. Usporedno s time uređivalo se i tržište poljoprivrednih proizvoda, sufinanciran je otkup mandarina, maslinovog ulja i grožđa. Sve je to stvorilo pretpostavku s jedne strane povećanja proizvodnje a s druge strane poljoprivrednicima je osiguran legalan otkup i trženje. A to je istodobno se i reflektiralo kroz PDV od kojeg je imala koristi i korist je bila i u proračunu dakle i država Hrvatska. Rezultati takve poljoprivredne politike vidljivi su npr. evo možemo sada reći kod mandarina jer od 2003. godine kada je ukupna proizvodnja bila 20 tisuća tona ta se je proizvodnja digla na 70 tisuća tona. Počelo se otkupljivati to voće i financirati otkup, tako se povećala konkurentnost pa sada možemo reći i s pravom tvrditi da se mandarine i izvoze što je vrlo bitno u reguliranju tržišta poljoprivredne politike u Hrvatskoj prema Europskoj uniji. Ono što bih još željela reći da je iz poglavlja 12. je npr. ispregovarano i to da smo 2. listopada prošle godine, znači dozvoljen je izvoz svinjskog mesa i mesa divljači u Europsku uniju. Ova, protokol je trajao 5 godina. Također su usklađeni referentni laboratoriji što je isto vrlo važno. Dakle, trebalo je imati puno snage, trebalo je imati viziju i možemo danas biti zadovoljni jer je bez obzira na sve kritike i na referente godina i da sada dalje ne navodim sve 2011. godina je bila referentna godina i ona je to morala biti. Zbog toga jer se od 2012. počinje kompletno primjenjivati SPF regionalni model, testirati, tako se razmišljalo kompletnog sustava i 2013. godina je godina u kojoj prelazimo na financiranje iz sredstava Europske unije. I to je u stvarnosti mudrost svega ovoga. U 2013. godine u proračunu što se tiče poljoprivrede Ministarstvo poljoprivrede u stvarnosti dobilo je nazivnik gubitnika 2013. godine jer su se naprosto smanjile, smanjila su se sredstva na proračunu. Hrvatska je sa Europskom komisijom zatvorila pregovarački postupak za poglavlje 11. Poljoprivreda i ruralni razvoja. A cilj tih pregovora bio je osigurati upravo stabilnu opskrbu hranom po pristupačnim cijenama i istodobno omogućiti poljoprivrednicima odgovarajući prihod. Osim potpora poljoprivredi naglasak je bio i na poticaju ruralnog razvoja i turizma. Hrvatska bi trebala nakon ulaska u Europsku uniju dakle to je za nekoliko dana zadržati sličnu razinu plaćanja. Trebala je 300 do 400 milijuna eura. Udjel europskih sredstava u prvoj godini članstva iznosi 25% od ukupnog iznosa 373 milijuna eura dok je preostali iznos iz nacionalnih sredstava. Nacionalna sredstva sljedećih 10 godina postupno će se smanjivati svake godine tako da će se nakon 100% sredstava za potpore nakon toga dolaziti iz Europske unije. To znači da će Republika Hrvatska u prvoj godini članstva dobiti 93,20 milijuna eura, 2014. odnosno 373 milijuna eura 2023. godine. Za financiranje mjera ruralnog razvoja unutar poljoprivrednog fonda biti će na raspolaganju 330 milijuna eura svake godine od 2014. Hrvatskoj je ostavljena mogućnost da u prve tri godine članstva, u prvoj godini 92,3 milijuna plus 20% iz ruralnog razvoja, a do 20% sredstava iz ruralnog razvoja 330 milijuna može prebaciti u izravna plaćanja i to je ono što je jako dobro ispregovarano u ovom poglavlju. U proračunu za 2013. godinu za izravna plaćanja u poljoprivredi predviđeno je milijardu i 599 milijuna, a iz omotnice ZPP-a prema Zakonu o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju vidljivo je da treba osigurati 2 milijarde 475 milijuna kuna. Možemo se pitati kako će se to u stvarnosti utvrditi i kako će se to desiti kad je utvrđeno da je potrebno osigurati te 2 milijarde 214 milijuna kuna za izravna plaćanja i iznos 301 milijun za mjere ruralnog razvoja, a što neosporno dovodi nedostatka 600 milijuna kuna u proračunu za izvršavanja ovakve politike. Međutim što je tu je. Također, u našim raspravama do sada govorili smo o proračunu i upravo smo se pitali gdje će se namaknut ovih 600 milijuna kuna, ali međutim vjerojatno u Ministarstvu računaju da će do toga stići. Nedavno smo imali Zakon o poljoprivrednom zemljištu i moje je mišljenje, ali i mišljenje u našem klubu ali i ovih zastupnika koji su o tome raspravljali da naprosto ono s čim se računalo, a to je da postoji milijun hektara neobradivog zemljišta koje treba dati u zakup, to naprosto se vidi da to nije točno. Mi danas momentalno, evo nadam se da ćemo dobiti neke podatke od Ministarstva poljoprivrede iz kojih ćemo saznati koliko je dano zemlje u zakup kako bi se mogla podići proizvodnja. Prema najavama povjerenika za poljoprivredu Europske unije korisnici potpora u sljedećem financijskom razdoblju 2014-2020. mogu biti samo aktivni proizvođači. Taj termin aktivni proizvođači na terenu još uvijek nije dovoljno obrazložen jer unutar proizvođača kojima bude priznata registracija kao aktivnih proizvođača sigurno će doći do smanjenja i broja korisnika izravnih plaćanja zbog potrebe dokazivanja svoje osposobljenosti bavljenjem poljoprivrednom proizvodnjom, što znači da bi trebali imati poljoprivrednu stručnu spremu SSS ili neku diplomu o dodatnoj naobrazbi u nekim registriranih ustanovama za obrazovanje. U Hrvatskoj je ukupno bilo 195 000 korisnika potpora odnosno poticaja, a od navedenog broja oko 100 000 je bilo korisnika potpore dohotku. Prema ranije vrijedećem zakona oni su ostvarivali pravo na potporu dohotku još u 2012. godini, isplata u 2013. godini što je vidljivo po osiguranim sredstvima u proračunu za 2013. godinu u iznosu od 90 milijuna kuna. Ukupan broj aktivnih poljoprivrednika bio bi tada 95000, međutim postavlja se pitanje tko je aktivan s obzirom na potrebnu stručnu osposobljenost. Mjere ruralnog razvoja koje su osigurane iznose 330 milijuna eura i utvrđuju se u programu ruralnog razvoja koji se izrađuje prema kriterijima Europske unije, a sredstva se troše iz Fonda za ruralni razvoj i iz sredstava iz državnog proračuna u omjerima kako je predviđeno u Europskoj uniji i propisanom ruralnom razvoju. Važno je naglasiti da se sredstva iz ovog programa odobravaju na temelju javnog natječaja, da su dosta složene procedure predlaganja postupaka javne nabave i provedbe. Za sve projekte koji su predloženi od općina, gradova i županija nužno je imati pripremljenu dokumentaciju i dozvole, a što će biti obaveza pravnih i fizičkih osoba koje se javljaju na natječaje. Za većinu mjera osnova će biti riješenost imovinsko-pravnih odnosa, legaliziran objekt i to će značiti ubrzanu proceduru ishođenja potrebnih dozvola, a time i dobivanja projekata na natječajima EU za mjere ruralnog razvoja. Još značajniji problem, možemo ga nazvati krucijalni, je stvarna informiranost naših poljoprivrednih proizvođača o svim potpisanim dokumentima iz kojih potječu obaveze o ispunjavanju kriterija i mjera tj. poštovanje uvjeta višestruke sukladnosti. Nešto bih rekla o posebnoj financijskoj omotnici za vinarski sektor koja će iznositi 10,8 milijuna eura godišnje uz obvezu poštovanja zabrane sadnje novih vinograda u EU za sve članice do 2015. godine. Europska unija proteklih je godina naime financirala i čupanje trsova zbog masovne produkcije vina, a predviđene su posebne potpore razminiranom poljoprivrednom zemljištu od 9,6 milijuna eura. Proizvodna kvota za mlijeko utvrđena je temeljem statističkih podataka za 2007. godinu i uvećana je 2% što podrazumijeva 765000 tona od kojih 673000 tona u otkupu i 77000 tona za izravnu prodaju. Proizvodna kvota za bijeli šećer dogovorena je u visini od 192,877 tona odnosno 1,4% ukupne kvote EU te kvota za uvozni šećer za rafinaciju od 40000 tona što hrvatski proizvođači smatraju nedostatnim, no nakon tri godine hrvatske će kvote ući u ukupnu europsku kvotu od 666000 tona što znači da će se i naše šećerane moći nadmetati za nju. No iako su sve tri hrvatske šećerane dobile i status rafinerije, budući da samo 15% EU šećera ima takav status možemo reći da je na neki način u ovom segmentu načinjen kompromis, ali kompromis u dobroj vjeri i da je ovo dobro jednako tako ispregovarano. Republika Hrvatska je u pregovorima sa EU tražila i proizvodnu kvotu za šećer iz repe od 217 000 tona te kvotu za rafiniranje sirovog šećera od 80000 tona. Dogovorena kvota umanjena je za 70000 tona i predstavlja tako kompromisno rješenje eto u kojem će se morati snaći naši proizvođači šećera. Voćnjaci i maslinici mogu se podizati bez ograničenja. Potpora je po hektaru, oranica isplaćivat će se i ne bude li na njima sjetve, odnosno i kad zemlja bude se odmarala [[Upadica Batinić: Vrijeme.]] a i tovljači junadi doći će konačno na svoje [[Upadica Batinić: Vrijeme kolegice Sumrak.]] Evo ga, pokušat ću još u odgovorima na replici ili naravno pokušat ću kasnije u pojedinačnim raspravama dotaknuti. Željela sam samo reći u ovih od 2006. godine pa do završetka pregovora usklađeno je 40 zakona i 400 podzakonskih akata. Napravljen je velik posao, odgovoran posao. Zaista i sada je budućnost hrvatskog seljaka u rukama moram reći ove Vlade, ali i odgovornost je na ovom ministarstvu. Ovo naravno da ćemo mi podržati donošenje ovog zakona, ali evo ga nadamo se da će se zaista voditi briga i o Agenciji za plaćanje za koju smatramo da je trebalo.
Hvala lijepa. Imamo tri replike. Prvi se javio Branko Hrg. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegice Sumrak, vi ste rekli da je puno novaca smanjeno za poljoprivredu. To je točno i također da je u ovim paketima sredstava iz EU dosta novaca ispregovarano. Činjenica je da će to biti vrlo teško u dobrom dijelu koristiti jer su definitivno hrvatski seljaci, pogotovo oni manji, o tome se puno govorilo u ovoj sabornici nespremni za 1.7. i bit će veliki pomor malih poljoprivrednih proizvođača. To je ono što je bitno. Ali spomenuli ste također da su usklađeni referentni laboratoriji. Pa ja ću se u jednom dijelu tu sa vama složiti, a u jednom dijelu baš i ne. Malo ću ukazat na nešto drugo što se događa na terenu. Naime, budući da ja dolazim iz Križevaca, a u Križevcima je ustrojeno nekoliko laboratorija. Tamo je i službeno sjedište Hrvatske poljoprivredne agencije u nezavršenoj zgradi u koju je uloženo pred par godina dosta sredstava gdje se je trebala praktički kompletna služba preselit na jedno mjesto i osigurati dobro funkcioniranje. Na žalost, unazad dvije do tri godine, dvije i pol godine nije se više osiguravao nikakav novac u državnom proračunu i sada to stoji neiskorišteno. Ista stvar je sa laboratorijima. Jednostavno mi nekako dođemo do kraja. Onda kad bi trebali napraviti onaj završni korak onda ga ne napravimo. Potrebno je još dodatno opremiti te laboratorije. Jako je puno napravljeno, jako je puno složeno, jako je puno učinjeno i pripremljeno. Na kraju nam fale još neki završni dijelovi, pa onda evo apel ovdje i gospodin ministar da se malo još vidi, sagleda jedno stanje dole tih stvari po laboratorijima jer će nam oni biti nužni. Evo onog cirkusa sa mlijekom koji je bio isto zbog neopremljenih laboratorija u krajnjem slučaju nezavisnih laboratorija. Znači, morat će se još malo dodatno opremiti kako bi onda mogli oni biti do kraja usklađeni sa zakonskim normama i regulativama posebno EU.
Hvala. Imamo odgovor kolegice Sumrak, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine Hrg što ste mi dali priliku da još nastavim. Naravno, dobro ste vi sve to primijetili i dobro ste govorili o Agenciji i za plaćanje i o referentnim laboratorijima. Ono što sam ja željela reći često se postavljalo tu u raspravama vi ste agenciju samo na papiru ustanovili, a niste dalje. Naime, da bi se završili pregovori trebao je preduvjet za postojanje agencije i za rad agencije napraviti, pa tako je uspostavljen upisnik poljoprivrednih gospodarstava, registar domaćih životinja, zatim ARCOD, sustav identifikacije i korištenja zemljišnih parcela i satelitski nadzor, sustav za evidenciju prava na plaćanje te ISAP. Sve su to neki preduvjeti da bi ova agencija počela raditi. Ja ne bih željela ovdje samo kritizirati. Željela bih samo reći da kad se preuzela vlast da se je trebalo biti puno spremniji i puno više u toj tematici, puno više znati da bi se nastavilo tamo gdje je stalo. Na žalost bivša Vlada je izgubila, bivši ministar je otišao da se nastavi posao istim intenzitetom jer nema se vremena čekati. EU ne trpi čekanje. Oni naprosto svaki zakon, svaki naš korak, poznaju naše zakonodavstvo i provjeravaju ga tisuću puta. Kod njih nema prevare. To je ono što je isto jako bitno.
Hvala. Sljedeća replika Zoran Vinković. Izvolite kolega Vinković.
Evo kolegica je rekla da je koliko se sjećam poljoprivreda gubitnik u 2013. Bila je i u 2012. malo više. Nije zarez 25 milijardi kuna, a to isto nije bilo upisano u onom famoznom svetom pismu Kukuriku koalicije Planu 21 koji definitivno ne postoji, definitivno. Dakle, 2,25 milijardi kuna manje za poljoprivredu, hrvatsku poljoprivredu. Ne mislim na europsku poljoprivredu. A što se tiče ovih pregovora sa EU vezano upravo za poljoprivredu, mislim da mora biti jasno da iz toga ne moramo i ne smijemo praviti hvalospjeve, da smo mi dobili mrvice sa europskog stola. Jer ako uzmete potpore koje dobivaju osnivači EU, dakle zemlje koje su osnovale i EU tada je ta potpora deset puta veća nego evo u jednoj maloj zemlji kao što je Hrvatska u kojoj poljoprivreda izumire. Deset puta su veće u tim zemljama. I ukoliko nastavimo ovako utabanim putem u poljoprivrednoj politici tada uskoro nećemo uzgajati ni, niti imat čak ni bašče pa nećemo ni one koliće za paradajz nabijat, da ne govorim o cjelokupnom stanju u mljekarstvu, ratarstvu, prehrambenoj, prerađivačkoj industriji. Ono što se radi sa zemljištem u Republici Hrvatskoj itd. itd. Ali to ću nešto više u ime kluba.
Hvala. Imamo odgovor. Kolegice Sumrak, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Vinković da, što se tiče Plana 21 to više znamo da ga nema i da je to bilo eto tako mrtvo slovo na papiru i zavaravanje naroda hrvatskog, ovaj čas govorit ćemo o poljoprivrednicima. Želim reći da kažete mrvice su ispregovarane, od 2006. godine počelo se konkretno raditi na pregovorima. Dakle, rekla sam vam 40 zakona je dakle usklađeno sa zakonima, 400 podzakonskih akata. To bih rekla da je vrlo mali broj. Mi ovdje danas u dvije godine po treći puta, jedanput nam se vratio ovaj sjećate se zakon iz Europske komisije jer nije bio dobro usklađen. To je ono što sam rekla nema prevare. Ja osobno smatram, a mislim da i većina smatra, da su dobro ispregovarani, dobro. Moglo je i bolje, sigurno, jasno. Ali upravo zato što smo mi i kasno počeli a i što kažete mali. A i naša poljoprivreda je bila devastirana već odavno. Nije ona devastirana od '90-e, ona je devastirana i puno ranije i o tome sam govorila, puno ranije, jer su sa sela odlazili mladi ljudi, dolazili su u grad, zapošljavali se, bili podstanari. Ostali su stari ljudi koji su radili i sad mi imamo staračka domaćinstva. Vratit mladog čovjeka, zainteresirati ga za to, on se mora i obrazovati. Polako to ide kroz ove godine kad vide da imaju nekakvu financijsku korist od toga i da nažalost stanovanje u gradovima da je preskupo, da nema više, ostaju ljudi bez posla. I hvala Bogu ne što oni bez posla ostaju nego to ih tjera da se vrate natrag na svoju zemlju i da počnu razmišljati na jedan potpuno drugi način. Evo o tome se radi.
Hvala. I zadnja replika, Igor Češek.
Izvolite kolega. Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolegice Sumrak vi ste na kraju vaše rasprave rekli da je budućnost hrvatskog seljaka u rukama ove Vlade. Ne bih se složio s vama. Bila je do danas, odnosno do 1. srpnja, međutim vi znate i sami da je sad ona u rukama EU jer moramo poštivati zajedničku poljoprivrednu politiku EU. No što se dogodilo s ovom Vladom? Pa sigurno da hrvatska poljoprivreda nije uzela osobiti značaj i interes niti za ministarstvo niti za Vladu ali moram ukazati na problem i smatram da je loše ispregovarano ova poglavlja vezano uz poljoprivredu. Jer mi ne znamo što će se dogoditi sa našim šećeranama sutra, odnosno ulaskom u EU, što će biti sa proizvođačima šećerne repe? Da li će pokleknuti šećerana u Županji, Osijeku ili Virovitici i što će ti poljoprivredni proizvođači raditi? Maslinike neće podizati sigurno. Međutim, ako se radi o podizanju voćnjaka i vinove loze opet ih guramo u nekakvo tržište i mogao bih to slobodno nazvati bacamo naše pokusne miševe, a pri tome mislim na poljoprivredne proizvođače, u borbu sa lavovima globalnog tržišta EU i bojim se da mi tome nismo spremni. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku kolegice Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Uvaženi kolega ono što sam ja željela isto reći ja mislim da to, ma znate to i vi ali i većina treba znati, istina je da se poljoprivrednik trebao prilagoditi ovom ulasku u EU ali je jednako istina kad sam rekla da je poljoprivrednik i poljoprivreda i selo i na neki način u rukama sada ove Vlade. Zašto? Zato jer činjenica je da mi moramo uskladiti, da moramo poštivati uredbe ali još jedna činjenica postoji, da mi možemo i voditi na jedan način i svoju nacionalnu politiku. Znači, sa tim mi možemo voditi i svoju nacionalnu politiku razvoja poljoprivrede ali i u drugim područjima jednako tako. A vidjet ćete upravo još i sada imamo neke zakone o kojima ćemo razgovarati gdje zaista se to može. Dakle, meni je drago, naime između ostalog zašto da uđemo u EU? Zato što smo mi imali dobre zakone, svi mi to dobro znamo. Da li smo ih poštivali? Nismo. Međutim, sada je druga priča. Vrlo teško će se moći ne poštivati neke zakonske odredbe ili neki podzakonski akti. Vrlo teško će se moći nepoštivati i to je to da se urede red. Evo, zato mi je između ostalog i to drago što ulazimo u EU.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Zoran Vinković. Izvolite kolega Vinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Pa evo ovaj prijedlog Zakona o potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju s konačnim prijedlogom zakona označen kao europski zakon je rezultat upravo onoga što smo ispregovarali. A treba otvoreno jasno i glasno reći da nema tu oda radosti o tom našem uspjehu u pregovaranju, da smo činjenica sretni da ćemo 1.07. ući u EU jer je to jedino rješenje bilo da spasimo situacije u koje smo se sami gurnuli i sami napravili. I da smo od jedne lijepe države koja je imala perspektivu, koja je izašla iz one asocijacije balkanskih i južnoslavenskih zemalja napravili zemlju koja u određenom trenutku nije imala nikakvu perspektivu. I da nam je EU bila jedini izlaz i jedina praktično slamka spasa za koju se hvata utopljenik. Tako i u poljoprivredi. Evo kolegica je rekla da ne ulazeći u ono što se dešavalo tamo poslije '45. od stvaranja zadruga, ne znam čišćenja tavana, nacionalizacije, rastjerivanja stanovništva itd., da se tijekom tog nekog sustava da su određene stvari imale i pozitivan karakter. Kao što su to bili poljoprivredno-industrijski kombinati koje su putem pretvorbe i privatizacije rastočeni, jednostavno su nestali, da bi poslije došlo do od strane onih koji su bolje shvatili hrvatsku zbilju do osnivanja novih kako je to onda bilo rečeno velikih korporacija itd. gdje je praktično došlo do okrupnjivanja svega onoga što je nekad Hrvatska imala i gdje je bio zaposleno i po nekoliko tisuća ljudi. Evo u PIK-u Đakovo 3300, ukoliko se uzme kooperacija i obrtništvo i mala i srednja poduzeća koja su radila za taj PIK imali ste i jednu gotovo punu zaposlenost u Đakovu. I danas je to problem gdje imate 3000 ljudi, a 3200 ljudi je završilo na ulici upravo iz tog PIK-a Đakovo. Ali prošlost je prošlost, trebamo gledati u svakom slučaju u budućnost iako nikada nitko nije odgovarao za pretvorbu i privatizaciju bez obzira koja je vlada bila koji su rezultati stajali iza te vlade itd. No vratit ću se na ovaj zakon. citirat ću ministra 18.6.2013.godine kaže ministar dakle godinu i pol dana poslije što je postao ministar "rezultati rada mojeg tima možda se još dovoljno ne vide. Trebat će vremena da se pokrenu pozitivni procesi no zadovoljan sam što smo pokrenuli stvari poput zemljišne reforme". Nakon godinu i pol dana gospodine ministre to samo neozbiljan čovjek može reći, da se rezultati mog tima možda ne vide. Pa evo samo na osnovu ove rečenice možete jednostavno šefu partije ponuditi ostavku i kast ja ne mogu to raditi jel se nakon godinu i pol dana rezultati ne vide. Koliko bi vam trebalo? Desetljeće, dva desetljeća, tri desetljeća da se rezultati vide. Iako se vide rezultati, rezultati se itekako vide. To je gotovo 3 milijarde kuna manje u državnom proračunu za poljoprivredu. Svaki dana u ovoj lijepoj zemlji gotovo dvadesetak obiteljskih gospodarstava koja su se bavila stočarstvom ide na bubanj, gotovo svaki dan. Gotovo svaki dan ljudi ostaju bez potpora, gotovo svaki dan ministarstvo obećava brda i doline ali je činjenica a to ukazuju svi koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom posebno poljoprivrednici da su potpore za 2012.godinu, a 2012.godine su trebali prestati iskakati čobankovićevi kosturi iz ormara kako je to bilo slikovito rečeno. Dakle nalazimo se u 2013.godini da je gotovo 30% potpora manje isplaćeno za 2012. Obrazloženje ministra, barem u ovom intervjuu iako se na terenu događa nešto sasvim drugo, da su "potpore isplaćene prema iznosu koji smo imali na raspolaganju iz državnog proračuna što je jasno rečeno odmah nakon usvajanja proračuna za 2013." To isto piše u onom famoznom dokumentu kojem ja mislim da se i djeca u vrtiću smiju, a zove se Plan 21. Onda još ima jedna nelogičnost a vezano je upravo za ovaj zakon i za potpore i za ono što hrvatske poljoprivredne proizvođače očekuju kao potpore iz EU, da je 100% da je stočarska proizvodnja i proizvodnja mlijeka bila u posebnim problemima Dobro jutro Hrvatska, samo fali onaj kuhar sa svojim receptima da poželi uz dobro vino i dobar tek, evo to je 18.6. ministar konstatirao pa smo im kao pomoć osjetljivom sektoru isplatili iznose u gotovo 100%-nom iznosu. Obzirom da ne stanjujem u New Yorku i svakodnevno sam tim ljudima to nije istina. I možda će nam kada sve završimo tu cjelokupnu priču, možda će nam i ovaj iznos potpora koji nudi i koje smo ispregovarali sa EU koji su bitno manje nego što su to zemlje osnivačice EU, toga moramo biti svjesni čak i desetak puta manje potpore, možda će nam doista biti dovoljne jer nakon ovog hvale vrijednog rada ministra i Ministarstva poljoprivrede možda nećemo više imati ni obiteljska gospodarstva, stočarska, ratarska, da ne prehrambenu i prerađivačku industriju gdje je vidljivo i način rasporeda potpora da ih ne čitam sada od mesnih industrija pa sve do onih proizvođača odnosno prerađivača koji nisu uopće u vlasništvu RH jer smo i to jednom prilikom isto tako u jednoj divnoj zemlji u jednom lijepom danu prodali. Ono što najviše boli je svakako i članak 30., a to su mjere ruralnog razvoja. Dakle 1.7. RH ulazi u EU i očekujemo povlačenje sredstava. Neću spominjati one podjele na dvije statističke regije i neću spominjati Plan 21 gdje je pet regija i pet statističkih regija kako bi sve regije mogle povući što više novca, nego ovdje stoji da će mjere ruralnog razvoja utvrdit će se programom ruralnog razvoja, u daljnjem tekstu program koji donosi Vlada Republike Hrvatske. E sada ja ne znam da li da kažem laku noć Hrvatska, ili da kažem opet dobro jutro Hrvatska. Pa ako do sada nismo a pripremamo se već desetak godina i nismo napravili program, sada ćemo ga napraviti. Za koliko? Za 7 dana? 8, 10 ili 15? Što se tiče financiranja, ovdje je kemijska, davatelji državne potpore, u smislu ovoga Zakona su i središnja, tijela državne uprave, pa ono što meni ovako bude najzanimljivije nakon svih ovih poreznih rješenja gospodina Slavka Linića, ove Vlade Republike Hrvatske jedinice lokalne i regionalne samouprave. … [[Govornik se ne razumije.]] tu potporu mogu dati svega 2 ili 3% jedinica lokalne samouprave ali budite uvjereni da 97% jedinica lokalne samouprave nema te mogućnosti, da jedva sklapa kraj s krajem. Jer ono što u ovom trenutku dobiva od svih poreznih prihoda, od svih svojih aktivnosti je svega 3 kune u odnosu na nekih 100 kuna koje idu i 97 kuna koje idu u državni proračun. Ovdje ima, mislio sam pročitati jednu, ovakvo jedan tekst, nadam se da se autor neće naljutiti ali mislim da oslikava rad, stanje u hrvatskoj poljoprivredi ali i rad ministra poljoprivrede. A naziv je Ratari su sljedeće žrtve Jakovinina mača, stočari su mrtvi, nema se kome više prodati kukuruz a glavni udarac ratarima očekuje se u naredna dva, dva mjeseca. Mrcvare ih neisplatom šteta, kašnjenjem poticaja, a junački bi ih već u ovogodišnjoj žetvi mogli uništiti velikim izdacima za skladištenje svih srednjih, polusrednjih, malih, malo većih moraju sušiti, skladištiti. Tu je pakleni plan, ratari moraju nestati, treba im njihova zemlja i jedva će čekati da netko nije u stanju plaćati zakupe i ode nam selo u propast. Itd., itd.. A ima ovako jedan dio koji govore, dakle ono što se priča, de vidi kakve traktore imaju, kakve aute voze, kakve hlače nose a uskoro bi mogli očekivati da zavide seljacima što nose i gaće ispod hlača. Nije uvijek bilo tako, nekada se gače nisu nosile ispod hlača ali im ih nitko nije skidao a danas se naši poljoprivrednici plaše da im ne skinu i te gače. I ono evo što ću i kao gradonačelnik koji je zahvaljujući građanima grada Đakova po četvrti put izabran, pitati gospodine ministre zar ne mislite da tamo od prosinca 2011. dakle nakon izbora kada ste postali ministar, kada nije bilo ni ovog novog Zakona o poljoprivrednom zemljištu gdje su jedinice lokalne samouprave raspisale natječaj po tadašnjem postojećem zakonu, donijele odluku ako to već nije uradio drug ili gospodin Pero Čobanković je li ne mislite da od 11. mjeseca 2011. pa do sada vaš tim koji tako zadivljujuće radi nije mogao donijeti odluku vezano za natječaj u gradu Đakovu? Budite uvjereni da na svu sreću ova država ima i Ustavni sud i vjerujte da će grad Đakovo podnijeti tužbu protiv ministarstva radi ne činjenja apsolutno. Imate i odluku gradskog vijeća jednoglasno. Čak i odluku članova SDP-a koji su bili u povjerenstvu. A vi šutite. Šutnja nekada nije dobra. Ali ukoliko sada na brzinu napišete ne izdavanje ili izdavanje budite svjesni da to morate dobro obrazložiti. Jer vaš potpis nije samo ukras na papiru. Hvala.
Prelazimo na replike Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Vinković probati ću vam u ovih par minuta na brzinu odgovoriti. Govorili se o onom nekom arhaičnom dobu velikih kombinata prije 90.-te ali vjerujte u to vrijeme bogat seljak nije bio poželjan za onu vlast uopće. I zato su ih i udruživali, ne kažem da je to bilo svagdje loše ali nakon toga seljak se boji ići u zadruge i treba jako puno vremena proći da opet shvati da to nije samo neinteresna zajednica nego da to treba biti njihov interesni klaster. Što se tiče pretvorbe i privatizacija, u ustavnoj odredbi je bivša Vlada unesla da se kriminalu pretvorbi i privatizaciji ne zastarijeva pa ja ne znam zbog čega sada evo ga po drugi put kada je SDP na vlasti sa svojim koalicijskim partnerima nitko još nije procesuiran a i nema naznake da se, da će se nešto procesuirati. Na brzinu ću vam samo se dotaknuti i reći sljedeće da je, što je ispregovarano bez obzira što kažete da nije dobro ispregovarano. Ispregovarano je dodatno u prve tri godine članstva moći će se primijeniti i posebni zaštitni mehanizmi u slučaju poremećaja zbog povećanog uvoza iz drugih zemalja članica Europske unije. Ispregovarani aranžman sadrži i korištenje nacionalnih rezervi za četiri osjetljiva proizvoda: mlijeko, duhan, govedinu, ovce i koze. Prijelazno razdoblje zabrane prodaje poljoprivrednog zemljišta sedam plus dvije godine. Europska komisija je za provedbu tržišnih mjera u Republici Hrvatskoj prve dvije godine članstva osigurala 45 milijuna eura, a kao dio zajedničke poljoprivredne politike i hrvatski će proizvođači imati pravo na izvozne subvencije koje se za sad ne mogu primjenjivati zbog obveza u WTO-u. Pa što se tiče onda tih kostura na žalost čini mi se da su se u ministarstvu više bavili kosturima umjesto poslom. Na žalost čini mi se da nisu bili upoznati sa svim onim što je ispregovarano [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa. Kolegice vrijeme.]] pa nisu ni drugi dobili informaciju. Hvala lijepa.
Pa da vam kažem Ustav je promijenio Hrvatski sabor, a procesuira sud, a ne vlade. Odgovor na repliku Zoran Vinković.
Pa ja uvažena kolegice tvrdim da smo mogli možda i gore proći u tim pregovorima, ali u svakom slučaju se ne možemo zadovoljit sa ovim što sad imamo. I meni je jasno da je vaša pozicija da branite to jer je praktično zna se tko je pregovarao. Ali tvrdim da neke stvari nisu dobro ispregovarane i da mi praktično i u poljoprivredi, ali pa boga mi i u svemu ulazimo na koljenima u EU jer smo se tako i ponašali, jer nam EU jedina slamka spasa. Ja nisam euroskeptik da se razumijemo, ali je Hrvatskoj to bila jedina slamka spasa. A o sadašnjem stanju u poljoprivredi, pa najbolje je popričati sa onima koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom zbog čega svaki dan se gasi 20 obiteljskih gospodarstava poljoprivrednih. Ne radi politike gradova, lokalne, regionalne samouprave, nego radi politike Vlade i Ministarstva poljoprivrede i to je sasvim jasno. Jer ako u prvoj godini radi tzv. ušteda u državnom proračunu smanjite poljoprivredi 2,25 milijardi kuna onda je jasno kako ministarstvo ima ulogu u razvoju hrvatske poljoprivrede. To je bilo najvidljivije na prosvjedu mljekara. Ministarstvo se stavilo na stranu prerađivača, a ne proizvođača. I to je to.
Igor Češek, replika.
Hvala potpredsjednice. Kolega Vinkoviću, vi ste spominjali te famozne kombinate i pikove. Da, činjenica je da su oni zapošljavali zavidan broj ljudi, radnika posebice na ruralnim područjima. Što smo napravili s takvim kombinatima? Možemo nazvati to privatizacija, pretvorba ili pljačka, ali nestali su. Nestali su i osnivamo obiteljska poljoprivredna gospodarstva. I to je koliko vidimo sreća kratkog daha, jer ono što su obiteljska poljoprivredna gospodarstva stvarala u proteklih 20 godina danas moraju rasprodati, danas zatvaraju jer donošenjem famoznog Zakona o poljoprivrednom zemljištu su i oni dovedeni na rub propasti. Dakle, postavlja se pitanje što je sljedeće. Kombinata više nema, neće uskoro bit ni obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Da li su možda budućnost Hrvatske prvobitne zajednice gdje ćemo proizvodit taman onoliko koliko je potrebno da ne budemo gladni. Bojim se da takva crna slika Hrvatske slijedi u budućnosti. Hvala.
Odgovor na repliku. Nije? Da. Zoran Vinković.
Pa kolega Češek ne ulazim ja sada u povratak kombinata, socijalizma i ne znam čega. Ja samo kažem da su i tada, dakle nije sve loše bilo u onom sustavu i nismo sve morali uništiti. Neki kombinati su i preživjeli, dobili novog vlasnika kroz dioničarstvo itd. i predstavljaju značajnu stvar u hrvatskoj poljoprivredi. Međutim, ako se gleda općenito stanje u poljoprivredi pa imamo i mlade stručnjake koji završavaju Poljoprivredni fakultet, nemaju gdje raditi. Mogu raditi i mogu biti prijavljeni u poljoprivrednoj apoteci koja je trgovina zbog toga što vlasnik treba zadovoljavati određene uvjete iz zakona. Do zemlje ne mogu doći i doći će sve manje i manje, jer ovaj Zakon o zemljištu je okrenut prema velikim, a ne prema malim ljudima, ne onima koji će ostat na selu, nego je okrenut onima koji će iskoristit selo i ljude koji žive na selu. I to je jednostavno tako. Agencija za poljoprivredno zemljište. Neće netko u Zagrebu rješavati problem u Đakovu, u Slatini, u Osijeku, u Vukovaru, u Đurđancima ili ne znam šta. Nema pojma gdje je, ili u Perkovcima kod Šime. Nema pojma ni o čem se radi, ni šta se radi. I to je namjera također kroz agenciju riješiti određene probleme, zaustaviti sve one koji razmišljaju pozitivno, koji žele izvući Hrvatsku iz krize i to je to. A Linić je lijepo rekao Jakovina reži poljoprivredu, ne smiješ se buniti i to je to. Ministar iz Slavonije skida poljoprivredi 2,25 milijardi kuna u prvoj godini. U ime oca, i sina i duha svetog.
I Šimo Đurđević, replika.
Hvala lijepo potpredsjednice Hrvatskog sabora, kolega Vinković. Vama i kolegama iz vašeg kluba je lako razgovarati na svaku temu. Malo se dotaknete bivših, malo sadašnjih itd. Ali ja tvrdim da je poglavlje XI., XII. i XIII. jako dobro ispregovarano. Kad pregovaraš moraš nekad pomalo i popustiti. Pregovaranje je, u umjetnosti vrlo teško je to učiniti. Ali mislim da ova tri poglavlja da su kad sve uzmemo u obzir ipak dobro ispregovarana. Ja se ne libim reći da je i grešaka bilo. Po meni kombinati. Vi ste se malo odmakli od teme, ali govorili ste o sadašnjem stanju u hrvatskoj poljoprivredi. Dakako da su neki kombinati trebali opstati i da je barem u njima trebalo sačuvati pamet, jezgru onu, pamet. Danas poljoprivrednik biti nije nemoj učiti u školi pa će ti tata dati da radiš zemlju, ne, to je znanje. Danas je potrebito znanje da se baviš poljoprivrednom proizvodnjom u bilo kojem segmentu. Moje je mišljenje da u samom startu da su velike količine poljoprivrednog zemljišta dobili ljudi koji se time ne znaju baviti, ali su to dobili samo zbog potpora. To je u prethodnom razdoblju dakako trebalo po meni popraviti. I druga stvar, agencije za plaćanje, poljoprivredna savjetodavna služba van ureda na teren tom seljaku tim staračkim pučanstvima pokazati kako se radi upisnik i savjetovati ih kako raditi u poljoprivrednoj proizvodnji. I nadalje, nastaviti raditi, po meni, na vrlo ozbiljnom poslu a to je provođenje Zakona o poljoprivrednom zemljištu, Zakona o okrupnjavanju i ponavljam ono što uvijek ponavljam kad su ove teme, a to je izmjera poljoprivrednog zemljišta. I ministre vama jedan upit ako se budete obraćali, pitaju naši seljaci za ovaj posljednji dio potpora ovih 30, 36%? Hoće li biti isplaćene ili neće na kraju?
Odgovor na repliku, Zoran Vinković.
Pa evo odgovorit ću ja, nisu isplaćene i pitanje je da li će biti isplaćene. To je činjenica. To su potpore za 2012. godinu. … [[Upadica es ne razumije.]] Malo se smirite vi gospodo iz HDZ-a. A kolega Šima pa ako i vi želite slobodno pričati pa evo pridružite nam se pa ćete moći onda pričati što hoćete. Ali, slažem se s vama da je stanje u poljoprivredi izuzetno teško, da je prvi dakle pokazatelj kamo vodi ovaj program poljoprivrede koji praktično zagovora Kukuriku vlada je bio jasan odmah na usvajanju Proračuna za 2012. godinu. I to malom djetetu je jasno. Ako ukidate i skidate 2,25 milijardi kuna za poljoprivredu onda je to znak što mislite o toj poljoprivredi. Imamo situaciju svakodnevno 20 obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, ne staračkih domaćinstava nego 20 poljoprivrednih gospodarstava se briše. Ne zbog toga što netko nije u onom formularu nacrtao iks kako treba kao što ima to slučaj, zna evo i ministar pa nisu ostvarili pravo na potporu radi jednog znaka iks itd. Ali 20 aktivnih poljoprivrednih gospodarstava ne može više izdržati ovu izuzetno dobru politiku prema hrvatskoj poljoprivredi, izuzetno dobru. Ali evo rezultati tog tima se još ne vide. Ja tvrdim da se vide i da ti rezultati i taj rad vodi u propast hrvatsku poljoprivredu i hrvatsko selo, a samim tim i Hrvatsku državu.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa pomoćnicama, štovane dame i gospodo. Na samom početku klub HNS-a će podržati ovaj zakon jer ovaj zakon je zapravo usklađivanje sa pravnom stečevinom EU kao i većina onog što smo radili zadnjih mjeseci pa i zadnjih godina u ovom Saboru i prethodne kolege. Iz ovog se zakona vidi s kojim se dijelom pravne stečevine EU usklađuje hrvatsko zakonodavstvo ali jednako tako se i vidi da će određeni oblici potpore financijskog supporta hrvatskom agraru postojati i po ulasku Hrvatske u EU mada doduše je potpuno jasno na potpuno drukčiji način no što je to bilo dosad. I Bogu hvala da je tako. Zašto to kažem? Zato što smo se danas tijekom ove rasprave ali i u nekim prethodnim raspravama koje su bile vezane uz zakone koji dolaze iz Ministarstva poljoprivrede naslušali silne kuknjave i silne demagogije i odista je trebalo imati strašnu rezistenciju na budalaštine, a da izdržite i slušat sve ono što se reklo o stanju u hrvatskom agraru i sve one lamentacije o tome tko je kriv i kako je do toga došlo. Što se lažemo stalno u ovoj kući? Kad ćemo dostići tu razinu parlamentarne rasprave u kojoj ćemo raspravljati kao ozbiljni ljudi koji primaju nekih 3, 3,5 osobna dohotka prosječna u Hrvatskoj za ono što rade. Imamo jasnu temu, jasan posao, iza toga slijede sljedeće točke dnevnog reda jer za 12 dana, 11 koliko, ulazimo u EU, a mi ovdje slušamo o kombinatima, o '45., neki dan o partizanima i ustašama. Samo još fali Walt Disney da Miki i Šiljo i Pajo Patak izađu negdje iz nekoga romana i da zaplešu po sabornici. Ozbiljne rasprave o poljoprivredi traže i pun auditorij u ovoj sabornici. Ona je doduše danas recimo iznadprosječno popunjena. Prokomentirati neke stvari istine radi točno je da je sukladno zakonima RH u proteklim godinama u hrvatskom agraru isplaćeno jako puno novaca kao potpora. Radi se o milijardama, radi se o ukupnoj vrijednosti koja pokriva zasigurno kroz razne vidove potpora puno veću vrijednost nego što je uloženo u cestovnu infrastrukturu u RH, a ta cestovna infrastruktura danas ima svoju indirektnu ogromnu korist za hrvatsko gospodarstvo i za hrvatske građane. Točno je da je bilo potrebno financijski podupirati hrvatske poljoprivrednike jer i njihovi europski kolege kao što vidimo kroz prijenos pravne stečevine EU imaju određene vidove potpore u svom poslovanju. Točno je da određeni broj poljoprivrednih gospodarstava i tvrtki koje se bave poljoprivredom doživljavaju krah i propadaju kad nastupe nepovoljne okolnosti na tržištu i kad se zbog drugih stvari mijenjaju uvjeti njihovog poslovanja. Dolazim i sam iz sektora ribarstva koji je integralni dio ovlasti i odgovornosti Ministarstva poljoprivrede i ribarstva. Nažalost nekad se zvalo poljoprivreda i ribarstvo, to je recimo jedna sitnica koja meni osobno nije simpatična od noviteta, sad je samo poljoprivreda. I znam istinu, znate kad smo bili najsretniji i najžilaviji, kad nismo primali poticaje. Pamtim to vrijeme, i tad su ljudi propadali i dizali se. Propadali su oni koji nisu imali dovoljno kapaciteta, snage i vještine da opstanu, a dizali su se oni koji su znali odgovorit raznim izazovima. Činjenica je da je u sektoru same poljoprivrede kudikamo teže i činjenica je da je država morala, još jednom naglašavam, financijski poduprijeti hrvatske poljoprivrednike da bi odgovarali izazovu konkurentnosti drugim proizvođačima. Međutim, da li je ovo što smo uložili u hrvatsku poljoprivredu proteklih 15-tak godina dalo pravi rezultat. Možemo razgovarat o tome da li smo uložili dovoljno ili nismo. Mislim da smo uložili onoliko koliko smo mogli i da u hrvatskoj politici, ali i zemlji ne postoji ozbiljan čovjek koji ne bi dao hrvatskoj poljoprivredi ono što je moguće dati. Ali ono što je nemoguće dati to naravno ne može biti tema. I nakon svih sredstava koja su uložena i svih riječi koje su se o agraru izrekle u javnosti, u medijima, u ovom Saboru u protekli par mandata, rezultat je poljoprivreda koja nije uspjela osigurati samoodrživost, samodostatnost u opskrbi hranom Republike Hrvatske. Rezultat je činjenica da stotine tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta još uvijek u državnom vlasništvu nije obrađeno, rezultat je činjenica da veliki dio tih gospodarstava ovisi o tome da li država ima u svom proračunu dovoljno sredstava da kompenzira objektivno nespremnost, neoperativnost, neefikasnost takvog poljoprivrednog sektora. I onda slušamo priče o tome smanjilo se u proračunu ovoliko, smanjilo se u proračunu onoliko. Mene to podsjeća na malo dite koje hoće izaći vanka pa onda pita matere 100 kuna, a mater ima u novčaniku 50. Udri u plač. Traži mali 100 kuna, a mater nema nego 50. Šta mu može dat mater, može mu dat 50 i ako je to dite kako triba onda s tih 50 mora naći način da izađe vanka i da bude sve u redu. Svi u kontekstu svih rasprava u ovom Saboru raspravljaju o tome koliko nismo uložili u obranu, koliko nismo uložili u poljoprivredu, koliko nismo uložili u promet, koliko nismo uložili u socijalu, a nitko ne pita odakle. To je nevjerojatan fenomen. Da to rade ljudi koji ne razumiju politiku, koji nisu plaćeni za politiku, koji se ne predstavljaju profesionalnim političarima, onda bi ja to shvatio i onda bi to vrlo vjerojatno odgovorni ljudi u ovoj sabornici shvatili. Ali kad ljudi koji su plaćeni da budu odgovorni političari u ovoj zemlji nastupaju na način koji ignorira matematiku, u svakoj raspravi ignorira matematiku, kad god se govori o novcima, onda je to nevjerojatno. Tko ne bi htio napravit Pelješki most sutra i novi zagrebački aerodrom i to sve da bude naše, ništa da ne bude pod koncesijama. Sačuvaj nas Bože koncesija, bolje prodat sve. Iz rasprave u raspravu slušamo stvari koje gospodo nemaju ni političku statiku, a ni bilo koju drugu, šta god pomislio. I onda je najlakše nakon 20 godina poljoprivredne politike bez politike koja nije dala adekvatne rezultate, sve iskrenuti na čovjeka koji je zadnjih godinu i pol dana upao u kašetu … zajedno sa svojim timom i pokušava održat brod da ne potone. Onaj tko nije doživia kako izgleda kad brod tone ne zna o čemu govorim, a to je užasno stresna situacija. Sve na Tihomira Jakovinu jer sve je krenulo ukrivo i sve je bilo sjajno do Tihomira Jakovine, divno, izvozili smo se, bili smo u suficitu u svemu. Znate u čemu smo jedino bili u suficitu, jedino u sektoru ribarstva i to zahvaljujući kaveznom uzgoju tune, da nije toga i tu bi bili u deficitu. U svim ostalim dijelovima smo bili u minusu …, u svim ostalim dijelovima. 20 godina trpamo u poljoprivredu i ne rješavamo probleme. Da li su neki programi istina i Bog rezultata, činjenica je da od svih tih silnih milijardi je došlo do povećanja, govorila je kolegica Sumrak koliko tisuća hektara više pod maslinicima, koliko više pod vinovom lozom, to je činjenica. Dio tih sredstava je dao rezultate, to ne može nitko osporiti. Ali nisu novci jedino što smo trebali radit, nisu novci jedino što smo trebali raditi. Trebali smo napraviti kudikamo ozbiljnije poteze i gledat istini u oči prije puno godina, a sad 11 dana prije ulaska u Europsku uniju jedino što nas ohrabruje to je činjenica da ćemo sad imat iste mogućnosti i ista pravila i da će ti hrvatski poljoprivrednici dobiti šansu da oni koji su sposobni opstanu, a oni koji su nesposobni nažalost bit će opet predmetom brige politike koja bi u tom dijelu bar trebala bit ozbiljna, jer kad nismo ozbiljno odgovorili na sve ono što je tištilo agrar proteklih godina onda nam ne preostaje ništa drugo. Kolega Hrg je komentirao određene stvari i nespremnost hrvatskih seljaka da 1.7. uđu u Europsku uniju. Meni je to malo čudno, obzirom na činjenicu da je predsjednik HSS-a. U ovoj zemlji nema ni stranke hrvatskih avijatičara, nema ni stranke hrvatskih ribara, nema ni stranke hrvatskih šofera i profesora, ali postoji HSS kao dio političke tradicije koju osobno ja duboko poštujem kao i njene utemeljitelje davno prije. No međutim kolega Hrg imali ste državne tajnike, imali ste ministre, pregovarao sam svojedobno i surađivao s njima. Imali ste priliku u nekoliko mandata napraviti iskorake kao stranka koja je po svom imenu nominalno usko specijalizirana, imali ste puno više godina na raspolaganju od ovog čovjeka ovdje, a niste napravili ono što je trebalo. Pa valjda treba imati obzira i pustiti da se odradi mandat i da uđemo u tu EU i da se dese te promjene pa da vidimo kuda će to ići. Šta je njegova krivnja šta nema u proračunu 10 milijardi i da kompenzira svu glupost koja se javljala u poljoprivrednoj politici u zadnjih 20 godina, jel to njegova krivnja? Jel zato kriv? Nema novaca ni zato nema novaca ni za nove MIG-ove. Piloti nam lete u aparatima od 45 godina. Hrvatski ratni muzej u zraku jel nema novaca za nove MIG-ove. Nema dame i gospodo novaca za modernizaciju hrvatskih pruga i vlakovi nam ispadaju nažalost s tragičnim posljedicama, nema para. Ajmo jedno krenuti od te istine u ovoj zemlji, da nema para. A zašto nema para? Pa mogao bi kolega Vinković on je talentiran za to on bi mogao o tome napisati cijeli esej, zašto nema para u Hrvatskoj, zašto nema novaca u Hrvatskoj. Meni je želja pa ćemo ga zajedno pročitati. I to je prava istina. Ali je vrlo zgodno posebno s pozicije onih koji nisu na vlasti dočekati da Tihomir Jakovina dođe iz ministarstva u kojem svakodnevno dolaze valovi problema s terena jer su ti ljudi stvarno u problemima i da ga onda ovdje polako peglamo jer nije napravio ništa za 3 mjeseca, 6 mjeseci ili 9 mjeseci ne znam godinu i pol jel mu se eto nije dalo, a ne zato što nije imao objektivnih mogućnosti za sve riješiti. Kako god moje izlaganje je izazvalo respektabilni broj replika šta znači da nisam devalvira. S osobitim zadovoljstvom čekam replike. Klub HNS-a će stati iza ovog ministra i njegovih suradnika poslove koje obavlja, Plana 21 kolega Vinkoviću i podržat ću ovaj zakon. Hvala lijepa.
Imate pravo samo 8 replika. Đurđica Sumrak izvolite.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Baranović vi ste meni zaista simpatični ali ova vaša rasprava je bila baš antipatična. … /Govornica isključena./ … bili ste uzeli ste riječ završnu riječ branitelja našeg gospodina ministra Jakovine ja mislim da njega ne treba tako braniti kao što ga vi branite. Nama ste govorili što smo mi u raspravi, a ništa niste rekli o zakonu. Prigovarali ste da smo govorili o svemu a vi niste ništa govorili o poljoprivredi nego o Mickey Mouseu i o ne znam čemu sve ne. To je tako jedna nezgodna HNS-ova politika koja nema neko svoje mišljenje. je, to nije baš zgodno da pričate o svemu, a o ničemu, a sve nas prozivate ovdje u ovoj sabornici. U najmanju ruku nam branite da kažemo svoje mišljenje, ne znam da li je to zbog ovog poslovnika koji se sprema ili nešto drugo. A osobno mislim da imate vi što reći i osobno mislim da imate vi koju pametnu reći upravo o ovome konačnom prijedlogu zakona, zaista mislim da da. I ne znam kako ste stekli dojam da netko napada ministra poljoprivrede. Ne, mi danas smo ovdje govorili o činjenicama, govorili smo otvoreno i iskreno i nitko nikoga ne napada. A mi kako ste rekli Šiljo i ne znam koga još Pajo Patak u vašoj toj stručnoj raspravi što se tiče ruralnog razvoja i poljoprivrede ne znam kako će pomoći sve mu tome.
Odgovor na repliku Petar Baranović.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa gospođo Sumrak pardon, danas sam raspoložen za komplimente u svakom slučaju vi ste meni simpatični. Što se tiče moje intonacije i moje rasprave i njenog sadržaja pa ne primjećujem da je ona bitno odmakla od rasprava drugih kolega danas i slušao samo pozorno i druge kolege pa i vas u izlaganju vezano za ovu točku malo tko se držao baš samog sadržaja ovog zakona. većina je odlutala odnosno otišla ciljano u raspravu o stanju o hrvatskoj poljoprivredi pa sam se referirajući na to i ja priključio tom trendu danas. Vi ćete meni to oprostiti. Hvala lijepo.
Branko Hrg replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Baranoviću hvala vam na promoviranju HSS-a. sutra je obljetnica Lipanjskih žrtava pa možda je ovo uvod u to, evo bit će mi drago da sutra dođete na misu zadužnicu u pola sedam navečer u katedrali. Zašto prozivate HSS u tom kontekstu kao najdugovječniju hrvatsku stranku. Nema potrebe. Nemojte se alimentirati odgovornosti za ono što se događalo u Hrvatskoj. Pa u to vrijeme je HNS bio u koaliciji sa HSS-om kada je prvi puta HSS bio u Vladi RH 2000.do 2003.godine. ali da sada ne govorimo o tome. Vi ste ovdje iznijeli puno toga na što bih ja želio replicirati pa neću sve stići zbog vremena, ali jedna vaša rečenica me onako "oduševljava". "Kada seljaci nisu primali poticaj bili su najsretniji". Bravo, čestitam vam. Pa nisam ja ovdje ni kolege koji su govorili u ovoj sabornici u ime hrvatskih poljoprivrednika i seljaka kukali nego smo iznosili njihovu kuknjavu a ona glasi: nikada nam u novoj Hrvatskoj državi nije bilo gore i teže nego nam je sada. Nikada nam nisu bila toliko zatvorena vrata nego što su sada. To govore ljudi. Pa ako vi vrijeđate nas koji to prenosimo ovdje onda vrijeđate njih, ali to je vaše pravo. I moraju znati da ih vrijeđate. Samo ih vi nastavite vrijeđati, dapače. A ja ću vam postaviti onda pitanje, ako su bili najsretniji kada nisu ništa primali, kako to da u Europskoj uniji se najviše izdvaja upravo za poljoprivredu? Govorili ste o materiji i ditetu i 100 kuna i 50 kuna. Znate a što ako ta mati tih 50 kuna treba da posadi nešto na vrtu da bi ditetu mogla dati kasnije i jesti pa će možda uložiti tih 50 kuna u hranu i reći svom ditetu da mu ne može dati za đeparac da izađe van jer mora dati za hranu. O tome je poanta cijele priče [[Upadica: Hvala.]] Hvala.
Odgovor na repliku Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Hrg kada sam govorio o tome da smo bili sretni kada nismo primali govorio sam u ime ribara nisam govorio u ime poljoprivrednika. Hvala vam na pozivu, ako dospije možda se i odazovem s obzirom da poštujem hrvatsku političku tradiciju u kojoj vaša i moja stranka imaju najduži vijek trajanja. Što se tiče, što se tiče ovog ostalog što ste kazali, rekli ste da smo dijelili zajedno mandat 200 i 2003. točno je, mi smo se bavili autocestom a vi ste imali odgovornost za poljoprivredu, rezultati su vidljivi i mogu se komparirati. Hvala lijepa.
Branko Vukšić replika. Izvolite.
Uvaženi kolega Baranoviću. Pa evo malo ste raspirili ovu raspravu što je sasvim sigurno pozitivno jer strasti unijeti malo u politiku je uvijek dobro. Ja sam samo, na jednu stvar ću se referirati. Vi ste rekli dobro, puno je onih koji se bune protiv koncesija, onda ćemo sve rasprodati. Postoji treća mogućnost. U trećoj mogućnosti, već sam opazio nekoliko puta u vašim raspravama vi uopće ne razmišljate, vi uopće ne razmišljate da je moguće da budemo dobri gospodari. Vi unaprijed sve nas proglašavate nesposobnima, znamo samo dati drugom da upravlja ili mu prodati. Mnoge zemlje u Europskoj uniji su dokazale upravo tu treću Mogućnost kao najbolju mogučnošću. I ja se zalažem za nju.
Odgovor na repliku Petar Baranović.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Vukšić. Ja se zalažem za koncesije zato što smatram da ne trebamo prodavati. A razmišljam jako dobro o toj varijanti, bio bih sretan kada bi ona bila provediva u realno mogućem vremenu. Mi nemamo vremena, o tome se radi. Mi jednostavno nemamo vremena čekati da dovoljno sazrijemo kao društvo u gospodarstvu, u poduzetništvu da bi mogli iskoristiti sve resurse od kojih bi trebali osigurati egzistenciju ne samo u budućnosti nego već danas, odnosno čak i jučer. I iz tog razloga je potrebno stvoriti pretpostavke da svi resursi koji su na dispoziciji u ovoj zemlji budu što hitnije u funkciji. I nismo realno sami sposobni to napraviti toliko hitro. I iz tih razloga sam zagovornik koncesija a žestoki protivnih prodaje obiteljskoga srebra jer zlato smo odavno riješili. Hvala lijepa.
Kolegica Nansi Tireli replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Baranović mene izuzetno žalosti kada govorite o prošlom vremenu što se odradilo, kako se odradilo i kada govorite i obraćate se svima nama tonom kojim se obraćate. Ako već želite imati prema svima nama nekakav sat povijesti i educirati nas o tome na koji način smijemo, možemo razgovarati sa aktualnim ministrom poljoprivrede. Onda bi bilo zasigurno dobro da svi zajedno snosimo odgovornost sadašnjeg trenutka. Mlijeko koje se prolilo više ga nema i bespotrebno je sada raditi analize tko je šta napravio i tko je gdje u trošenju novaca ili u politici poljoprivrede pogriješio. Bilo bi dobro da umjesto što kritiziramo, umjesto što prozivamo svakoga tko kaže svoje mišljenje damo nekakav valjani argument i plan kako doći do novaca kojih nema. A zašto novaca nema vrlo bi mu lako znali odgovoriti kada bi za to recimo imali možda jednu tematsku sjednicu na tu temu. Pa da vidimo analizu svih 7, 8 ili 9 agencija koje posluju u sklopu Ministarstva poljoprivrede. Kada bismo vidjeli učinak samog ministarstva i kada bismo mogli napraviti kvalitetne analize onda bismo znali zašto novaca nema. A s druge strane slažem se s vama u onom dijelu kada kažete da su vjerojatno poljoprivrednici da bi bili najsretniji kada im poticaji ne bi trebali što bi značilo da i ministar poljoprivrede zajedno sa svima svojima u ministarstvu uspio napraviti kvalitetnu, dobru i profitabilnu strategiju proizvodnje hrane i svega onoga što Ministarstvu poljoprivrede bi trebalo napraviti.
Odgovor na repliku Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvažena kolegice ne uzimam sebi za pravo govoriti tko šta smije. Nikada nisam na taj način istupao ali imam pravo kao i svi ostali zastupnici u ovoj sabornici raspravljati na način da iznosim moje mišljenje. I moje mišljenje i jeste i ponoviti ću ga ponovno jer ponavljanje je majka znanja. Da je čitav niz rasprava vrlo ozbiljnih koje su trebale biti ozbiljne na vrlo ozbiljne teme sveden u ovoj sabornici na najtrivijalniju razinu i da umjesto da kao odgovorni ljudi razgovaramo o meritumu stvari da su se rasprave vodile o onome što je pa ja ne znam čak da li to spada u dnevno političke potrebe i kontekst. I potpuno vas podržavam u vašem prijedlogu da bi u raspravama bez obzira da li pripadamo poziciji ili opoziciji bilo poželjno da zastupnici kroz raspravu ako imaju određene spoznaje, argumente i ideje, prijedloge, iznesu to na afirmativni način, da sugeriraju izvršnoj vlasti u čemu griješe, a ne da se sve svede na vječni model u kojem raspravljamo o zakonu koji se tiče primjerice školstva, a završimo na Linićev PDV, jer Linić je PDV digao na 25%, zato eto tako digao se na lijevu nogu jutros, a ne zato što treba održat sustav da funkcionira. Jer valjda je puno poželjnije da sustav padne pa da onda 1.-og ne isplatimo mirovine, pa da imamo par stotina tisuća umirovljenika koji će taj misec umirat od gladi. Konstantno zanemarujemo činjenice i to je razlog zbog kojeg sam iznia svoje mišljenje, a naravno svatko će po svojoj savjesti nadalje, sukladno svojim pravima u demokratskom društvu u ovoj sabornici raspravljati. Ja ću se osobno držat matematike. Hvala lijepa.
Zoran Vinković, replika.
Pa najbolje bi bilo i da odustanem od replike obzirom da očigledno bi jedina konstruktivna rasprava u ovom Hrvatskom saboru bila želja vladajućih da pohvalimo svaki njihov potez, da pišemo ode, da uglazbljujemo simfonije u čast tih velikih uspjeha hrvatske Vlade, međutim kolega Baranović to nije tako. Apsolutno nije tako. Moj povratak malo u prošlost prije svega je bio samo povratak da se vidi što je Hrvatska nekad imala, a što sada nema. I nije svih 20 godina, ja bar ne mislim da vi to tako mislite, činjena glupost u hrvatskoj poljoprivredi, ali nemojte zaboraviti od 2000. do 2003. godine bila je ona Vlada šestorke pa ja vjerujem da onda ne mislite i da je te 3,5 godine su činjene gluposti u hrvatskoj poljoprivredi. Ja sam vrlo jasno i glasno rekao i vezano za ovaj zakon da je on rezultat onoga što smo mi pregovarali i malo pregledajte prošli saziv Sabora pa ćete vidjeti kako i SDP i HNS priča o tim pregovorima sa Europskom unijom. To nisu bili hvalospjevi, to su bili žestoki napadi. A vi sad branite ovaj zakon koji je proizvod tog pregovaranja kao nešto visoko vrijedno. Onda čak i ovaj članak 30. gdje mi smo trebali već imat program ruralnog razvoja kako bi mogli povlačiti sredstva iz Europske unije, a tek sad po ovom zakonu će ga utvrdit Vlada. Što se tiče gospodina ministra, nema nitko ništa protiv Tihomira Jakovine kao čovjeka, ali kao ministra i rada i rezultata ovog Ministarstva ima itekako. To je prije svega onih 2,25 milijardi kuna manje za hrvatsku poljoprivredu, a vi sad to branite kako možete i kako želite.
Hvala. Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Vinkoviću, što se tiče rezultata između 2000. i 2003., ne ulazim ja u ocjeni uspješnosti ni tog saziva, ja sam govorio generalno o tome da se, to je evidentno po rezultatima i po ovoj situaciji o kojoj zapravo raspravljamo danas umjesto o ovome zakonu. Nije se vodila dovoljno dobra poljoprivredna politika i do toga ne treba bježat. Da li je u tome participacija tadašnje Vlade 5%, 10, 15, 20, ne znam, one prošle Vlade 30, nisam relevantan referentan stručnjak da sad dajem egzaktne procjene. Šta se tiče pregovora, osobno sam participirao u poglavlju 13. u kojem smo odista pregovarali i to zahvaljujući činjenici da smo se uspjeli izborit da i mi ribari sjedimo u toj radnoj skupini, inače pregovarala je politika. A ja bih prokomentira da je možda čak i više u pojedinim momentima prepisivala nego pregovarala ali to je moje osobno mišljenje. Ljudi koji su sjedili u drugim poglavljima znaju istinu i nek i oni kažu, nek oni sude. Ne uzimam sebi za pravo da procjenjujem njihov rad. Možda su napravili posao najkvalitetnije moguće, možda su napravili posao najkvalitetnije moguće. A što se tiče toga da skladate simfoniju, oprostite bit ću slobodan procijeniti da bi bilo bolje da se zadržimo na konverzaciji, da se kanimo muzike.
Damir Rimac, replika.
Poštovana potpredsjednice. Kolega Baranović, vi ste u svojoj raspravi bili prilično jasni, ali falilo je točka na i da stvar postane još jasnije. Naime, kada ste govorili o majki i ditetu i onih 100 kuna, odnosno 50 kuna trebali ste samo reći da je majka tom ditetu rekla da je Hrvatska pokradena i da se zna od koga je pokradena. To je bio detalj radi svekolike hrvatske javnosti na koju je trebalo ukazati. S druge strane, možda bi bilo dobro da ste u raspravi spomenuli da je u nekakvih 7500 dana, gotovo 8000 dana hrvatskom poljoprivredom upravljao HDZ i HSS, nitko drugi. Dakle problemi u Republici Hrvatskoj u sektoru poljoprivrede nisu nastali od trenutka kada je kolega Jakovina preuzeo taj sektor. Dakle ponavljam, netko je u svojoj raspravi, a mislim vi upravo rekli da rasprava treba biti otvorena, iskrena, argumentirana. Dakle, govoreći o argumentima 7500 dana ili 8000 dana sektorom hrvatske poljoprivrede upravlja HDZ i HSS i to je notorna činjenica. S druge strane milijarde su dane u poljoprivredu, to je točno u ovih 22, 23 godine, milijarde. I dolazimo do toga da unutar Europske unije ulazimo nespremni, a pogotovo hrvatski poljoprivredni proizvođači. Imate najbolji primjer hrvatskih i slovenskih farmi, usporedite hrvatske farmere sa slovenskim farmerima. Slovenski farmeri su ušli u Europsku uniju puno bolje pripremljeni nego što će to ući hrvatski. Dakle ovi problemi o kojima se cijelo vrijeme priča nisu nastali od prije dvije godine. Oni su posljedica sustavne loše agrarne strategije koja se manifestirala u posljednje vrijeme kao rezultanta dvadesetogodišnjeg upravljanja poljoprivredom od strane HDZ-a i strane HSS-a, to je činjenica. Hvala.
Odgovor na repliku Petar Baranović.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega ne znam dali ste primijetili ali prijavnicu za raspravu sam predao naknadno misleći se uopće s obzirom da je narav ovog zakona tehnička i usklađivanje uopće ne javljati u raspravu. I ne uzimam sebi za pravo da sudim o bilo čijoj pojedinačnoj odgovornosti za stanje u kojem hrvatska poljoprivreda jeste. Ono što bi mi bila odista želja to je da se počnemo kada je poljoprivreda u pitanju baviti raspravama koje imaju za cilj naći rješenje jer rješenje zasigurno neće biti samo u onom dijelu financijskog suporta kojeg naši poljoprivrednici imaju po ulasku u EU. Rješenje hrvatske poljoprivrede leži u odgovoru na pitanje da li možemo dovoljno ozbiljno pristupati poslu politike, kreiranja politike pa tako i poljoprivredne politike. S obzirom na rasprave do sada slušane na tu temu mislim da još uvijek nismo položili taj ispit. Navest ću samo jedan primjer u raspravi o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu nije bitno da postoji intencija da se poljoprivredno zemljište koje ima u respektabilnim brojkama stavi u funkciju nego mi raspravljamo ima li milijun hektara ima li 800 tisuća hektara ili ima 300 tisuća hektara kao da je bitna razlika jeli zaraslo u korov 800 tisuća hektara ili 400 tisuća hektara. I podcjenjujem namjeru ministra Jakovine i njegovih ljudi da te resurse stavimo u funkciju. To su problemi. Problemi su što se ovdje koriste rasprave u ovom Saboru za odlazak u potpuno druge teme, za populizam politički i šta odlazimo od realnosti prema političkoj estradi. Hvala lijepo.
Josip Borić replika.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Baranoviću rijetko sam kad čuo ovakve laude jednom ministru posebno ministru poljoprivrede iz drugog kluba. Zaista bi se čovjek zamislio da li smo mi svi u istoj državi ili mi ne živom svaki isti dan. Bilo je tu svega i o MIG-ovim i o cestama i o mostovima i o muzejima itd. međutim ona osnovna premisa svodi se u jedno, a to obilježava svaku vašu raspravu. Svima vama koji ste sada oporba vama jedan a nama koji smo vlast nama pet, mi smo savršeni, odlični, činimo sve što možemo i znamo. nemate pravo ni govoriti što želite ni što mislite, nemate pravo upozoriti. Od kud vam to? Ali da se ja ne sjećam Petra Baranovića koji nije bio uvijek saborski zastupnik, bio je i ribar, pa bio je i u nekim Cehu ribara. Kada se ja sjetim tih zahtjeva prema tadašnjem ministru poljoprivrede, često su graničili sa onime što danas osporavate i pravu oporbe da nešto kaže ili da pita, …više zašto ne. Ali to smo zaboravili to se ne računa. Onda ide lekcija o ponašanju i cijelo vrijeme se govori pa ne može ništa preko noći. Pa koliko traje noću RH već? Godinu i pol dana. Hoće li trajati cijeli mandat? Koliko će trajati ta noć pa recite onda biračima, građanima da će trajati cijeli mandat. Ništa ne može preko noći, a što se onda stavilo na red. Evo konačno je došao ministar koji će sve posložiti što se nije posložilo 20 godina. Čujemo s druge strane čovjeka koji je bio malo i nervozan izgubio je bitku za gradonačelnika e svi su nešto pokrali. Pa onda neka partija pozatvara te koji su pokrali ako to tako ide. Što čekamo? U čemu je problem? dajete se i vi malo od te političke estrade maknite pa budite i vi realni. Pa ne možte svaku raspravu početi s time povijest počinje od nas. Pa čuli smo mi to i danas na Zakonu o zaštiti prirode. Uvijek od nas.
Odgovor na repliku Petar Baranović.
Gospođo potpredsjednice. Kolega Boriću neću se baviti poviješću odgovorit ću na dio vaše replike. Da, dobro pamtite osim detalja nisam bio u cehu, to je posebno tema koja je posebno isplivala u jednoj raspravi i nisam bio podoban, bio sam predsjednik Sindikata ribara Hrvatske. Moji su zahtjevi uvijek bili oštri, retorika oštra, posebice kada se tiče ZERP-a za koji nas je stanovita politika zavrnila. Sada je gotova stvar od 1.7. … /Govornik govori talijanski./ … zajedničko ribolovno more EU. Ali smo se uvijek dogovorili. I nikad u to doba osim jednog mirnog prosvjeda koji nije nikog ometa, nismo ni blokirali luke ni pravili nered nego smo dogovarali u okviru mogućeg. Točno je dogovarali smo u okviru mogućeg i imali smo rezultate. Valjda smo imali dobre pregovarače. A što se tiče ministra mislim da je to samo čovjek koji je preuzeo na sebe vrlo nezahvalan zadatak i da ne mora baš biti predmetom vrlo često neargumentiranog tamburanja. A što se tiče vašeg izlaganja, ponavljam ne uzimam sebi za pravo da bilo kome šta branim, nemam ni mogućnosti niti sam tako odgojen. Moja uvjerenja kada je u pitanju demokracija su da mogu iznijeti svoje mišljenje i dati preporuku, a vaše je pravo da i u narednim točkama svaki zastupnik temeljem svojih kriterija svoje savjesti svojih svjetonazora i argumenata izlaže, ne pada mi na pamet jel nisam pobornik totalitarizma već sasvim nešto suprotno. Hvala lijepo.
I Ivan Šuker replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Baranović slušajući vašu raspravu i to me ustvari ponukalo da se javim za repliku. Vi ste cijelo vrijeme nas pokušali uvjeriti da se u 6deci može staviti litra, a to je poprilici da se isto sa 2 milijarde i 200, 300 može napraviti što sa 3 milijarde i 900, to je vaša logika. Isto kao što, ja sam se tu naslušao priča, ni 3 milijarde i 900 prije 2 ili 3 godine nije bilo dovoljno za poljoprivredu od istih ovih koji danas nas uvjeravaju da je 2 milijarde i 200 ista priča, ni 2 milijarde i 800 nisu bile dovoljne za Hrvatske željeznice, a danas Hrvatske željeznice mogu sa milijardu i 200. Dakle, to su činjenice od kojih se ne može pobjeći. I svatko tko učini bilo što nečasno ima ime i prezime. I prema tome, ima institucija ove države, ako je netko zlouporabio potpore, Bože moj neka ih vrati jer to će nam se događati od 1. 7., 1. 7. ko potpore ne bude iskoristio na zakoniti način morati će ih vratiti. Ako ne za godinu, za 2, 3, 4 će ga netko uloviti. I mislim da u tom kontekstu smo trebali raspravljati i ove potpore su trebale biti u kontekstu toga što ćemo sutra i da li ćemo sutra moći povući nešto iz Europske unije. I da li oni koji su stajali prije 3, 4 godine iza prosvjeda seljaka kada niti kuna 40 nije bila dovoljna za kilu pšenice, sada najedanputa više to nije sporno, to je stvar tržišta. Ista priča, dizanje PDV-a na 23% je bio harač, bio je užas, danas na 25% je nešto što je sasvim opravdano. Naprosto problemi su tu takvi kakvi jesu. Svatko ih pokušava riješiti na najbolji mogući način. I mislim da tu ne treba, osobno gospodina Jakovinu nitko ne napada, napada se institucija, zapravo ne napada nego se govori o tome da li ministar kao ministar je nešto napravio ili nije. I mislim da u ovom Saboru trebamo raspravljati na takav način. Najgora stvar bi bila da ja napadam gospodina Jakovinu i da gospodin Jakovina napada mene. To bi bila najgora stvar. I to je nešto što je ispod dostojanstva ovog Visokog Doma.
Hvala. Odgovor na repliku Petar Baranović.
Pa evo za početak, hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Ova replika je bila na razini baš kao što saborski zastupnik priželjkuje na ovoj sabornici. Kolega Šuker je rekao svoje mišljenje iz kojega se da izvući određene zaključke koje navode na promišljanje. A ono što ću ja reći kao odgovor ili komentar završni to je da bi bilo dobro da se bavimo sadašnjim vremenom i budućnošću. Jer smo previše ozbiljne teme i ozbiljne rasprave iz tog razloga je bilo moje istupanje danas za govornicom onako intonirano. Previše smo vrlo ozbiljne rasprave, vrlo ozbiljne teme opteretili prepucavanje povijesnog karaktera, vrlo često na jako niskoj razini. I nadam se da pojedine kolege ne nalaze zbog toga prozvanim. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista, kolega Branko Vukšić. Izvolite.
Uvažena potpredsjednice, uvažena ministrice sa suradnicom. Pa često naša izlaganja nekome se čine naročito kada govorimo kritički kao dociranje. Ja nisam shvatio ni jedno ovdje izlaganje kao dociranje nego kao iznošenje vlastitog mišljenja ali da je rasprava dobra i da se dobro vodi pokazuje i to da je i gospodin Borić digao glas. Znači rasprava je ide u dobrom smjeru. Slažem se u potpunosti sa gospodinom Baranovićem koji je rekao da u raspravama bi trebali težiti pronalaženju rješenja. Ali ne možemo pronaći rješenje ako ne znamo uzroke sadašnje loše situacije u poljoprivredi loše situacije. Znači trebamo napraviti neku analizu. I na nama je da analiziramo i da kažemo što, do kojeg smo zaključka došli, zbog čega je to. Ne slažem se sa gospodinom Šukerom koji je rekao, iznio svoje mišljenje da su poticaji, točno je iznio podatke pa na temelju tih podataka mišljenje, pale sa 3,9 milijardi na 2,200, pa da se ne može sa 3,9 napraviti ko i sa 2,200. možda se ne može kuće, ne može se isti broj cigli napraviti. Ja ću sada neke druge podatke reći. Među onima koji se bave poljoprivredom ima manje od 100 poljoprivrednika, ima manje sa visokom stručnom spremom čak nema niti jedan poljoprivrednik, sa visokom i višom stručnom spremom. Svjetski podaci dokazuju da se jednom godinom obrazovanja u poljoprivredi produktivnost podiže za 9%. Ajmo o tome razgovarati. Ajmo razgovarati o onoj ne treba dati ribu nego naučiti da lovi ribu. A mi samo, mislili smo da ćemo rješavati poticajima. Ja ne kažem da su svi kriminalci, da su svi krali, da su, nije točno da su svi. Ali ljude smo naučili da primaju a da ne daju rezultate. Ako su rezultati tako famozni, pa zbog čega 45% hrane uvozimo? Jedan gospodin čije ime neću spominjati jer će reći, jer ćete reći da provociram, je rekao idemo dalje, i onda smo mi dalje išli pa smo išli prema provaliji. I sada je taj kamen počeo kliziti nizbrdo i vrlo teško ga je zaustaviti. I sasvim sigurno da gospodin Jakovina ne može to sam napraviti, da se bavi Sizifovim poslom ali nije pronašao rješenje jer nije težio za analizom i nismo dobili pravu poljoprivrednu strategiju. Da bismo uopće mogli razgovarati o proljoprivredi onda moramo znati šta želimo. Govorimo o tome, kolega Vinković je govorio o 45.-toj, pa mu je kolega Baranović zamjerio zbog čega govori o 45. godini. Ja bih se vratio malo ipak prije 90.-te, ne na 45.-oj kada je on rekao kada su se meli tavani. Kada je ta poljoprivredna proizvodnja u ono vrijeme kako to uobičavaju reći ljudi, ja to kažem pod navodnicima mraka smo bili samo dostatni u poljoprivrednoj proizvodnji. Treba proanalizirati koliko smo tada davali poticaje, na koji način smo tada proizvodili i kako to da ono vrijeme kao što kaže kolegica Sumrak kada je bilo vrlo teško seljacima a i obrtnicima sjećam se vaše rasprave kada smo o obrtnicima razgovarali kada su bolje živjeli bilo im je bolje. Znači potrebne su analize. Nedostaje strategija. Prvo analiza, da bi se na temelju analize napravila strategija. Mi smo Bogom dana zemlja ali smo zapuštena zemlja, u doslovnom i prenesenom smislu. U doslovnom imamo previše hektara neobradive površine i sve se vlade groze kako će to jednostavno penalizirat, a nema te hrabrosti da se ta zemlja, da oni koji ne obrađuju tu zemlju da se penaliziraju, odnosno da se kazne ili da se ta zemlja oduzme. Jedna od najvažnijih stvari koju treba poljoprivreda to je edukacija, kao što sam prije rekao. Bez educiranih proizvođača kako mislite da može netko bilo što proizvodit ako ne prati svjetske trendove, ako ne prati zakonitosti tržišta, ako ne prati u tome što treba, u koje vrijeme raditi u poljoprivredi. Ima jedna anegdota, mislim da sam je pričao jedanput ne znam dal sam je ovdje pričao, kada je Staljin naredio da se sije pšenica i onda su shvatili doslovno da treba sijati pšenicu u to vrijeme pa su svi zasijali, čak i u snijeg od 2 metra. Mi se često ponašamo… … [[Upadica se ne razumije.]] Da, pa se mi često znamo ponašati tako da ne educiramo ljude, da im ne dajemo dovoljno znanja. Mene više ovaj ulazak gospodine Vinkoviću podsjeća ulazak u Europu, a naročito kada govorimo sada o ovom zakonu potpore poljoprivredi i ruralnom razvoju, na vlak bez voznog reda, onako idemo gotovo u nepoznato. Ne oni koji su pregovarali, oni znaju kud idemo ali ja govorim sad u ime onih koji ne znaju, a većina ne zna ni građana, a ne zna ni većina seljaka jer upravo to govori stručna sprema onih koji se bave poljoprivredom, a Ministarstvo je to koje je trebalo dati alate u rukama seljacima, poljoprivrednicima. To je trebala biti obveza primanja potpora, educirati se, a ne samo davati, davati i ne pitati, ne pitati o urodu, ne pitati jel se zna upotrijebit taj novac koji je novac poreznih obveznika, svih nas, svih građana Republike Hrvatske. Kada tražimo odgovore na pitanja koja su ovdje postavljena trebamo se zapitati želimo li mi uopće domaću proizvodnju ili ne želimo proizvodnju. To je već postala mantra govoriti o plavoj, zelenoj Hrvatskoj, međutim nije mantra, dođete u jedan dućan, u veliki trgovački lanac, pogledajte što se u tim trgovačkim lancima prodaje, odite onda u neki trgovački lanac koji je izvan Hrvatske u drugim zemljama pa pogledajte kako je njihova roba domaćih proizvođača poslužena po policama, kako je kod nas. Neki dan sam kupovao tost kruh, znate koji je tost vrsta kruha i tražio sam da bude domaće proizvodnje i našao sam duplo jeftiniji od uobičajenog kojeg kupim na kojem je bila etiketa domaćeg proizvođača i onda sam rekao pošto sam prepoznao da je to samo pakiranje, šta rade? Ti naši uvoznici, neću imenovati jer su svi isti, bez obzira da li je to u pitanju vlasnik hrvatski ili je inozemni, taj tost je proizveden u Italiji, domaći više ne žele, naše tvornice će propasti, zašto, jer je 50% jeftiniji. Nije istina da mi to ne možemo zaštititi, možemo. Možemo zaštititi, kao što možemo zaštititi, netko mi je ovdje iz kluba SDP-a zadnji put govorio kako možete vi zaštitit da privatnik ne otpušta radnike. Može se zaštitit, zemlje zaštićuju radnike na razne načine. Tako se može i ova domaća poljoprivredna proizvodnja zaštititi. Pitam se kad uđemo u Europsku uniju hoćemo li tretirati robu Europske unije domaćom robom kao što tretiramo u Zakonu o HRT-u europske jezike domaćim jezicima što je apsurdno. Nijedna druga zemlja to ne radi ali mi to radimo jer smo veći pape od samoga pape. Znači ovaj zakon koji kažu, mi Laburisti ćemo ga podržat, ovaj zakon, usklađivanje s pravnom stečevinom Europske unije, međutim trebamo razgovarati ovdje u Saboru o suštini problema ne zato da bismo prebacili na nekoga krivicu nego upravo zbog toga proanalizirati i vidjeti što je bilo loše kako bismo mogli ovo loše današnje stanje, a to je činjenica da sve manje hrane proizvodimo, da sve više seljaka propada, da imamo sve više zapuštene zemlje, a da nam je zemlja Bogom dana, kako da to ispravimo. Što da napravimo, što da Ministarstvo poljoprivrede napravi da poljoprivreda konačno bude svrsishodna, da počnemo proizvoditi, da ne jedemo lošu hranu kao što jedemo lošu hranu, da vlasnici trgovačkih lanaca ne stavljaju etikete svoje gore na lošu hranu kad možemo 10 puta bolju proizvoditi u Hrvatskoj.
Prelazimo na replike. Damir Rimac, izvolite kolega.
Poštovani kolega, dakle rekli ste nekoliko vrlo velikih činjenica, ali dopustite mi da ih zanovim. Dakle točna je činjenica da jedna godina obrazovanja čak do 10% povećava proizvodnju i mislim da je to potrebno naglasiti nekoliko puta da ljudi shvate kolika je to ozbiljnost svega toga. No postavit ću sljedeće pitanje, što su radile stručne savjetodavne službe u prethodnom 20-godišnjem razdoblju i zašto taj farmer, odnosno hrvatski proizvođač nije educiran, ako već nema formalno obrazovanje. Dakle poznato je da veterinari, medicinari, raznorazno stručno osoblje mora ići na određene edukacije, stručne seminare i to se boduje, osim kod hrvatskog proizvođača. Za njih je to nebitno. Dakle postavljam pitanje zašto se tog hrvatskog proizvođača nije ništa naučilo. Vrlo mali broj proizvođača ima tehnološka znanja i iskustva. Dakle ja ću se iz nekakve ne tako davne prošlosti sjetiti jednog činjeničnog stanja, a to je da je negdje oko 2000.godine u Hrvatskoj iz Ministarstva poljoprivrede išao prijedlog i sugestija da mali farmeri i mali proizvođači napusti simentalca i da se okrenu holstein kao visokom mliječnom govedu koje će imati veću zaradu veći dohodak po glavi stanovnika. No međutim zaboravili su reći da je to govedo u biti Ferrari ili Mercedes i da ne može svatko sa tim automobilom upravljati odnosno držati to govedo jer nema dovoljno niti znanja niti tehnološka iskustva. I dogodilo se to da sada nakon desetak, petnaestak godina imamo činjenicu da velik broj farmera koji imaju holstein govedo propada. Ovo ste dobro detektirali da je edukacija trebala biti uvjetovana za dobivanje poticaja i s tim se apsolutno slažem, ali se ne mogu složiti s vašom činjenicom, s vašim pitanjem ili konstatacijom zašto se ne može zaštititi taj proizvođač i proizvodnja hrane. Bojim se nažalost i izražavam sumnju da se više ništa ne može zaštititi jer smo sve ispregovali sa EU, točka na i je stavljena.
Hvala. Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Rimac pa da vrlo je bitno u svemu pazite zamislite da nekome dajete novac date novac da dogradi kuću, date mu cement, date mu šljunak, crijep a niste ga naučili graditi kuću i sve to upropaste, ne zbog toga što je on zločest što je lijen jer naprosto ne zna. Ako ovaj podatak koji sam dobio i to sam dobio od ljudi koji se bave poljoprivredom ako je točan a vjerujem da je točan da manje od 1% sa visokom ili višom stručnom spremom a upravo ovo što ste i vi govorili ne treba samo biti formalno obrazovanje, ima puno autodidakta znači ljudi koji sami uče koji žele. ali mi smo trebali sasvim sigurno kada smo nekome davali novac, trebali smo ga pitati zna li upotrijebiti taj novac. Hoće li znati tim novcem izvući maksimum u proizvodnji pa se onda događalo da je sve više novca vidi se po poticajima znači vidi se volja vlada koje su bile prije davale sve više novca, a imamo sve manje proizvodnje. U nekim segmentima nemamo ovo što je gospođa Sumrak govorila da smo negdje napravili iskorak ali u suštini u globalu napravili smo je proizvodnja pala. Previše hrane uvozimo, a ne bismo trebali toliko hrane uvoziti. Rekli ste da je nemoguće zaštititi. Moguće je zaštiti. Ako stavimo moguće sami sebe ćemo zaštititi. Ako svu onu zapuštenu zemlju stavimo u funkciju ako ćemo jeftinije proizvoditi, ako ćemo bolju hranu proizvoditi, ako ćemo pronalaziti tržišta gdje ćemo prodavati ono što ne možemo, možemo itekako. Ne mislim zakonima da zaštitimo i da zabranimo uvoz to ne možemo, ali postoji način na koji se to može kao što to druge zemlje rade.
Đurđica Sumrak replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega željela sam replicirati samo vezano uz edukaciju. Naime jako je puno uloženo u edukaciju poljoprivrednika i zaista postojale su i u županijama ali i u ministarstvu podzakonski akti da poljoprivrednici koji nisu prošli školu znači u sektorima upravo ovome što sam vam govorila vinogradarstvo, voćarstvo, ratarstvo i ostali … svi su oni prošli edukacije, svi su prošli škole dobili su certificiranu znači svjedodžbu imaju da su prošli. Recimo 6 tisuća pčelara imamo u RH i evo tu je kolega Bilek koji je moram reći isto tako i jedan od inicijatora takve jedne zakonske regulative, znači ne sad nego već od prije da pčelari moraju proći pčelarsku školu. I zato su pčelari recimo izuzetno dobro pripremljeni za ulazak u EU i oni su zaista prošli edukaciju. Ono što bih rekla da mladi ljudi koji imaju visoku stručnu spremnu ja mislim čak da ih ima više od 1% da je ovo možda malo ipak premalo sada ovi podaci koje ste, naročito se oni nalaze unutar ekološke proizvodnje. Ja u gradu Zagrebu znam od njih ne znam 10 barem njih je 6 završilo fakultete i to mahom ljudi završavaju agronomske fakultete ili neke prehrambeno biotehnološke fakultete i počinju se baviti proizvodnjom. Tako da je ipak u tom segmentu učinjeno ali naravno da je edukacija jako važna i naravno da je dobro da se veže ta edukacija i stručna sprema za u stvarnosti ostvarivanja bilo kakvih plaćanja iz poljoprivrede.
Hvala. Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Sumrak mislim da smo u ovoj analizi krenuli od dobre stvari upravo o toj edukaciji koja je najvažnija. Međutim nije samo ono formalno obrazovanje o kojem smo govorili važno, važna je i pomoć institucija koje postoje u Hrvatskoj. Ja ću vam sada pročitati koje sve institucije postoje Odbor za poljoprivredu Saboru, Vijeće za poljoprivrednu politiku pri Vladi, Ministarstvo poljoprivrede, povjerenstvo za dodjelu dugogodišnjeg zakupa na poljoprivrednom zemljištu vlasništva RH, Agencija za plaćanje u poljoprivredi i ribarstvu i ruralnom razvoja, Agencija za poljoprivredno zemljište, Hrvatska poljoprivredna agencija, Hrvatska poljoprivredna komora, Hrvatski centar za proizvodnju hrane sela, Institut za poljoprivredu i turizam, Poljoprivredna savjetodavna služba, Poljoprivredni institut, Hrvatska agencija za hranu. Po ovome tu sve rade stručnjaci. Pa naši poljoprivredni proizvođači bi morali biti najeduciraniji u Europi. Ja ne znam koliko vjerojatno nisam ni uspio sve izvaditi, nisam uspio jedan dio sam uspio izvaditi. Prema tome što rade te institucije? Zapošljavaju podobne ili su jednostavno smo ih osnovali zato da bismo zaposlili jedan dio ljudi. Sasvim sigurno da maslinarstvo i vinogradarstvo u vinogradarstvu je napravljen veliki korak naprijed, da voćarstvo nisam, vinogradarstvo i maslinarstvo, sasvim sigurno a vidi se i po zaštiti recimo ulja, jedino što nam je zaštićeno je istarsko djevičansko ulje. Za pčelara već je malo nešto drukčije zbog toga što znam neke slučajeve gdje farmaceutske, gdje se pojedini pčelari su dali uhvatiti u ralje farmaceuta koji isto tako pljačkaju svijet u ovom, kada su u pitanju ljudi, a isto tako pljačkaju kada su u pitanju, kada je u pitanju poljoprivreda. Pa smo tu vrlo slabi. A tu ću vam reći u čemu smo vrlo slabi i u čemu zapravo kupujemo ono što ne bismo smjeli kupovati.
Hvala lijepa. Ivan Šuker replika.
Hvala lijepa. Pa ja naprosto se divim sa kakvom lakoćom se ovdje govori o pregovorima i to ljudi koji nisu ni primirisali pregovore. Ljudi koji uopće ne znaju koliko je mukotrpno pregovarati jer kada pogledate proračun Europske unije koji ide za poljoprivredu onda možete misliti koliki su bili interesi onih iz Europe da nama ograniče neke stvari. Prema tome, nemojmo olako se razbacivati sa nekim stvarima. Druga stvar, hrvatski seljak je takav kakav je, nažalost, neki obrazovani, neki ne obrazovani. Međutim, možete vi obrazovati ljude koliko god hoćete ako im ne date materijalnu osnovu da … [[Govornik se ne razumije.]] to svoje znanje to je bačeni novac. Pa sjetite se samo do 98. godine praktički najplodniji dio Hrvatske je bio okupiran. Koliko je hrvatskih traktora završilo u Srbiji, koliko je matičnog stada nestalo. Sve, mi smo danas došli praktički na onaj maksimum što smo mogli ispregovarati da uđemo u Europsku uniju. I nemojmo govoriti da je sve crno, da je sve loše da je sve katastrofalno. Jer naprosto nije tako. Da je bilo grešaka vjerojatno je bilo, da je bilo zlouporaba vjerojatno je bilo. Ali nije dobro da se netko busa u prsa oko ulaska u Europsku uniju. Na kraju krajeva na čelu Nacionalnog Odbora za pregovore je bila gospođa Pusić iz oporbe i sve što se pregovaralo išlo je tamo. I ja vam samo kažem, onaj koji nije bio u Bruxellesu i nije pregovarao, nije bio u poziciji da lupa glavom o stol jer si ne može pomoći jer te ovi stišću, može govoriti ovakve stvari kakve govori ovdje. Pa zar vi stvarno mislite da bilo koji hrvatski pregovarač ne bi ispregovarao najbolje za Hrvatsku što je mogao da je mogao. Možda su se neke stvari zaboravile. Ja to neću reći da nisu. Ali samo uzmite oko kvota za šećer. Pa pogledajte što je Srbija Hrvatskim šećeranama napravila prošle godine prije berbe šećerne repe. Jer je tu veliki rat ljudi moji. To je rat. Ali zašto? Pa pogledajte poljske seljake, pa nisu oni pametniji i educiraniji od hrvatskih seljaka ali su dobili potpore, dobili su alat da se mogu školovati. Nemojmo govoriti o hrvatskom seljaku tako ružno u najtežim vremenima on je nosio ovu državu na grbači.
Hvala. Odgovor na repliku, Branko Vukšić odgovor na repliku. Izvolite kolega.
Gospodine Šuker, kako vi to znate reći malo živce, malo tenzije smanjite, ajde neću reći živce. Prije svega da, kažete da smo prepotentni da dijelimo lekcije a meni ste replicirali. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, a meni ste replicirali, ne znam kome. … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Prije svega ja nisam rekao da je sve crno, previše poštujem seljake, poljoprivredne proizvođače, u čemu sam hvala Bogu često govorio ovdje u Saboru, čije statistike pokazuju to ako su krive statistike onda treba statistike mijenjati. Međutim kažu da statistički zavod dobro radi. Sasvim sigurno da ono sve što ste vi govorili, sve okolnosti i rat, i sve što ste govorili što nam se dogodilo da je to umanjilo naše šanse, da je to umanjilo našu poljoprivrednu proizvodnju. Ali postoji i dio krivice i na vlasti i na samim poljoprivrednim proizvođačima kao uostalom i mi koji radimo svim u svojim životima pogreške. I sada je vrlo bitno proanalizirati što je bitno da bi se moglo to popraviti. Ja sam o tome govorio. Ne mislim uopće da je bezizlazna situacija, da nemamo nikakvu šansu. Ali samo ću reći da niti jedno udruživanje kada smo mi u pitanju nije za nas bilo sretno. Niti jedno udruživanje. Uvijek smo bili sretni kada smo se razdruživali, sretniji nego što smo se udruživali. I nisam od onih ljudi koji misli da smo mi u ušli u Europsku uniju da bi nam bilo, da netko nama čini puno bolje. Ako se mi sami ne izborimo da nam bude bolje i ako mi sami sebe ne promijenimo ništa nam Europa neće pomoći. Znači Europa je samo jedno od sredstava, jedan alat. A moramo se sami mijenjati. Jer nemojte zaboraviti da je Europska unija nastala kao što će i nastati zajedničko tržište Europske unije Sjedinjenih Američkih Država na konceptu neoliberalnog kapitalizma. I sve ono što ćemo dobivati su mrvice u odnosu na ono što će se na kraju onih 10-ak ljudi koji će zbrajati profite.
I kolegica Jadranka Kosor replika.
Hvala lijepa. Kolega Vukšiću spomenuli ste među ostalim u svojoj raspravi zlouporabu poticaja pa me to potaknulo ponovo na našu omiljenu međusobnu temu oko osude javnosti. Dakako da ja mislim i sigurna sam i takve su informacije da je ogroman broj hrvatskih poljoprivrednika iskoristio na častan način svaku i zadnju lipu poticaja. Međutim, bilo je i onih koji su to zloupotrjebljavali na način, do te mjere da je to došlo i do sudova. Dakle osobno sam vidjela presudu jednom, ali o čemu govorim, on je i danas jedan od vođa nekih seljačkih udruga, dakle čovjek kojem u presudi piše da je zloupotrijebio proračun, državni proračun Republike Hrvatske. Dakle, novac iz poticaja koji je dobio iz državnog proračuna Republike Hrvatske i nikome ništa. Dakle i dalje je i bio je evo u vrijeme dok sam vodila Vladu jedan od leadera i danas je. Dakle i o tome trebamo u svakom kontekstu raspravljati. Ali se slažem sa onim dijelom gdje ste spomenuli a mislim da i prethodnici su o tome nešto govorili oko koncepcije. Činjenica da imamo, da smo proteklih godina svakako otpočetka funkcioniranja Hrvatske države uložili ogroman novac u poljoprivredu. Ali rezultat koji danas imamo jest zapravo da su svi nezadovoljni. Nezadovoljni su seljaci, nezadovoljna je Vlada, nezadovoljni smo mi u Saboru. Ali ono što je najvažnije nezadovoljni su i mnogi potrošači. Dakle, uvozimo npr. i češnjak itd., meni nikada neće biti jasno zašto mi ne možemo izvoziti češnjak a ne uvoziti češnjak. 2009. u ljeto smo razgovarali u Vladi sa proizvođačima među ostalim i povrća koji su tada u ljeto 2009. zaoravali papriku, rajčicu, krastavce, znači povrće jer ga nisu mogli prodati na hrvatskom tržištu, a za to vrijeme smo uvozili papriku, krastavce i mnogo drugo povrće i voće i naravno plaćali znatno skuplje. Ali ta činjenica da nešto što je proizvedeno u Hrvatskoj se zaorava jer se ne može prodati govori da moramo raditi na ovom što ste spomenuli, a to je koncept.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Kosor evo krenut ću od kraja vaše replike, što ste rekli da niste mogli shvatiti zbog čega uvozimo češnjak i to puno gori, kineski češnjak od našeg češnjaka. Mi uvozimo lišće, nećete vjerovat. Pogledajte si ono što sve uvozimo i što izvozimo od poljoprivrednih proizvoda, slamu, humus, svašta uvozimo. Zašto, zbog jakog uvozničkog lobija. Oni su jaki. I nije istina da se to ne može urediti na način da ne trebaju seljaci zaoravati papriku, da ne trebaju seljaci zaoravati, čak ne mogu prodati ni jabuke za pravljenje soka pa onda to prodaju ja znam međimurski, kod nekih sam bio, u Sloveniju to izvoze jer kod nas ne mogu prodati. Prema tome, mi smo još uvijek neuređeno tržište, maćehinski se odnosimo prema našim proizvođačima i upravo je to zadaća Ministarstva poljoprivrede, ministra poljoprivrede, svih ovih agencija i institucija koje sam nabrojio, kojih se ne zna svrha pa možda i oni ne rade pa će nam poslije ministar poljoprivrede objasnit koja je njihova zapravo funkcija u svemu tome. I potpuno slažem se s ovom vašom konstatacijom, ali ja ću vas podsjetiti, ja sam prije nekoliko mjeseci ovdje isto kad smo o jednoj poljoprivrednoj temi raspravljali, tada mi je neću spominjat imena zbog konteksta i zato što ne želim biti general poslije bitke, jedan gospodin na ovoj lijevoj strani dobacivao u vrijeme kad je priznao kriminal i kad je već bio istražen, to ste rekli osuda. Da, osuda je trebala doći iz tih redova, osudu treba, trebamo osuditi ljude mi sami, društvena nedostaje. I kad mi dopuštamo da saborski zastupnici mogu i dalje djelovati iako su priznali kriminal kako možemo očekivati onda da se niže u društvenim nekim neću reći slojevima i među ljudima koji nisu na položajima to događa.
Hvala lijepa. Završnih 5 minuta u ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Zoran Vinković.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Evo i ovih završnih 5 minuta ću iskoristiti prije svega ukazati na problem u poljoprivredi i konstatirati da je ovaj zakon praktično proizvod onoga što smo ispregovarali, ali ne potpuni proizvod nego jedan nepotpuni, nefinalni proizvod. Jer praktično evo kolege su govorile postoji jedna Strategija poljoprivredne proizvodnje iz 2000. koja se u ovih zadnjih 13 godina nije mijenjala i očito je sazrelo da se ta strategija promijeni jer je ona i dalje važeća i za ovaj Sabor i za Vladu, ali nažalost više iz te strategije nije na snazi jer smo u međuvremenu promijenili niz zakona koji se odnose na poljoprivredu pa je jedan od njih i Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Dakle mi u ovom trenutku nemamo niti strategiju, niti programe, postoje programi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu Republike Hrvatske koje su mnoge jedinice lokalne samouprave donijele na osnovu te strategije, a na osnovu tih programa su i mnoga obiteljska poljoprivredna gospodarstva, pravne i fizičke osobe podizale poticaje i da mi zakone nismo trebali mijenjat na osnovu iznimaka u određenim pravilima zbog toga što je netko zloporabio te potpore, što nadležne institucije nisu radile svoj posao, od poljoprivrednih inspektora, niza ovih agencija, evo što je kolega nabrojao itd., itd. Ali je činjenica isto tako da evo čitavo ovo vrijeme mi imamo problem, dakle zemlja koja kako se to onako popularno kaže može hraniti pola Europe, da imamo čitavo ovo vrijeme dakle od '90.-tih pa nadalje, da imamo problem, da imamo manji izvoz poljoprivrednih proizvoda, a imamo veći uvoz poljoprivrednih proizvoda. I meni je jasno da mi uvozimo banane jer očigledno u Slavoniji banane ne mogu ukoliko ne smislimo da budu genetski modificirane pa budu prilagođene klimi u Slavoniji, ne možemo ih proizvoditi. Ali evo kolega je rekao, a to sam ja i niz puta ponavljao, da uvozimo i lišće i slamu, da uvozimo niz proizvoda za koje doista ne vidimo opravdanje i da imamo praktično veći uvoz nego izvoz poljoprivrednih proizvoda. Ja ne znam što uvozimo iz Brazila, ne znam što uvozimo iz Njemačke, ali očigledno da uvozimo poljoprivredne proizvode koji se ovdje proizvode, za koja obiteljska gospodarstva ne mogu naći tržište, bez obzira da li dobili potporu po ovom zakonu ili nekom drugom. Ali je to činjenica i činjenica je da stanje u poljoprivredi nije bajkovito i da nijedan govor s puno strasti, s puno emocija ne može to stanje popraviti jer svakodnevno imamo 20 obiteljskih gospodarstava koja se gase. I da završim da ovakvo stanje nije napad na ministra kao čovjeka nego je napad na jednu politiku nečinjenja, odnosno činjenja loših stvari hrvatskoj poljoprivredi. Sjetimo se onog prolijevanja mlijeka, sjetimo se uloge ministarstva koje je odbilo stati na stranu hrvatskih proizvođača, nego je stalo na strani prerađivača. Sjetimo se svih prosvjeda koji su bili opravdani, sjetimo se i cijena poljoprivrednih proizvoda, a sjetimo se evo i 2009. godine, a meni nije jasno kako jedna predsjednica Vlade nije mogla znati da se zaoravaju poljoprivredni proizvodi, da ti poljoprivredni proizvodi u Hrvatskoj nemaju tržište u Hrvatskoj. Onda su trebali nešto učiniti. Evo za kraj kolegi Baranoviću, nije bećarac nego eto malo da se razbudimo. Pita jedan čovjek ko da su ga udarili krampom što ćemo sa ZAMP-om. Veli drugi čovjek iz ove Vlade, a di ti glava, zakon štiti autorska prava. Samo skladaj koliko te volja, jer tvoja je glazba najbolja. Zahvaljujem. Ako vas zanima ima još.
Kolegica Jadranka Kosor, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Vinkoviću, pa nisam ja rekla da nisam znala. Ja sam samo rekla u kontekstu rasprave i kolege Vukšića ali i nekih prije toga, da očito da u koncepciji nešto moramo razmišljati o tome da nešto mijenjamo. Jer je nelogično da smo zaoravali papriku, a da s druge strane smo uvozili tuđu i skupo je kupovali. Dakle, o tome sam govorila. A niste valjda mislili da sam ja tada trebala prodavati papriku i rajčicu ili krastavce. Dakle, to ne. Ja sam govorila o tome što je tada Vlada pokušavala. Spomenuli ste, međutim nisam se zbog toga javila, nego spomenuli ste i vi pregovarače i ono što smo ispregovarali. Mislim da smo dobro ispregovarali. Govori u području poljoprivrede su bili među apsolutno najtežima. To je bilo jedno od najtežih poglavlja i sigurna sam da smo imali najkompetentnije pregovarače koji su odlično radili svoj posao, a zamke su iskrcavale rekla bih gotovo svakodnevno. Evo, sjećaju se i neki drugi kolege koji su tada bili ili u Vladi ili u vladajućoj koaliciji. Recimo, ali sigurno i kolega Baranović zna nešto o tome, sigurno da zna oko tzv. plavih kutija dakle vezan je za ribarstvo i problema koji su se u jednom trenutku činili gotovo nerješivi. Dakle, puno smo dobroga posla napravili i kao što je već rečeno sve je prolazilo kroz Nacionalno vijeće, Nacionalni odbor u Hrvatskome saboru. Dakle, sve političke opcije su bile upućene i davale potporu. Tako da, mislim da a ovaj problem sa prolijevanjem mlijeka to evo pogledajte od Bruxellesa do, nedavno sam bila u Francuskoj, isto, znači razgovarala sa proizvođačima mlijeka isti, isti problemi o kojima razgovaramo i danas sa proizvođačima mlijeka u Hrvatskoj.
Odgovor na repliku, Zoran Vinković.
Ma evo ja ću odmah početi, nisam ja mislio da ste vi trebali prodavat papriku, rajčicu, paradajz, luk, češnjak, bijeli luk, crveni luk nego ste kao predsjednica Vlade trebali učiniti i ona Vlada je trebala učiniti da hrvatski proizvodi budu na hrvatskom tržištu, da se ne zaoravaju, da se ne mogu na primjer prodati jabuke, da nemamo ULO hladnjača kao što ih nemamo ni sada. Ali gledajte, to je bilo 2009. Sada je 2013. Stanje je isto. Danas proizvođač u jesen neće opet imat prodat kome jabuku, a u ovom trenutku imamo talijanske, španjolske, egipatske, imamo mladi krompir iz Egipta. Pa nosio sam ja onu vrećicu. Pa to je onda bilo zanimljivo. Sad to više nije zanimljivo, jer danas imamo izuzetno ministarstvo koje je popravilo stanje u poljoprivredi da ruže cvjetaju umjesto i nema krompirove zlatice na krompiru itd. itd. E pa nije stanje takvo. Ja o tome progovaram. Stanje u poljoprivredi je katastrofalno. Svakog dana gubimo i zaposlenja u poljoprivredi, svakog dana se gasi 20 obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. I to je problem na koji ovo ministarstvo ne zna dati odgovor. Ali što se tiče pregovora, pa ja se slažem da se dobro pregovaralo. Ako su ocjene od jedan do pet, ali odlično se nije pregovaralo. Dobra je jedna prolazna ocjena. Ali je stvar u tome da prije svega moramo shvatiti ozbiljnost situacije, moramo shvatiti i to da se u ovaj proces i problem moraju uključiti jedinice lokalne samouprave, ali tek kad se provede fiskalna decentralizacija. Jer problem se ne rješava u Zagrebu, nego u čitavoj Hrvatskoj.
Završna riječ ministra poljoprivrede Tihomira Jakovine. Izvolite ministre.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Pa da, gore piše 30 minuta. Ali s obzirom kakva je bila rasprava o samom zakonu, a govorimo gotovo dva i pol sata se raspravljamo u ovom Visokom domu o jednom zakonu koji je uskladba sa EU zakonodavstvom i koji je po meni mogao imati intoniranu raspravu i u sasvim drugome tonu. Prvo sam zapravo razmišljao da se uopće ne javim u završnoj riječi ili da kažem samo da se zahvaljujem klubovima koji su rekli da će podržati zakon koji u pravilu moramo donijeti jer je uskladba i sve ono što je i dobro napravljeno u postupku pregovora, ali i u ovih zadnjih godinu i pol dana na uskladbi zakonske regulative na neki način sa ovim zakonom finiširano. Ipak sam se na kraju odlučio ne zato da bih izazvao novu lavinu replika kako kaže kolega Baranović, iako će ih vjerojatno biti, niti da bi smatrao da je izlaganje kolege Baranovića u ime kluba nešto što mene treba braniti. Ne treba me branit. Rezultati će pokazat na kraju moga mandata da li smo ja i moj tim dobro radili. Ali se moram osvrnut na neke stvari koje su ovdje rečene, a koje su totalna neistina i podmetanje. Kolega Vinković govori o govoru strasti i emocija. Ja bih rekao ono sve što ste rekli ili najveći dio toga što ste rekli je zapravo govor samo reklame, govor demagogije, govor populizma. Ili kad govorite o brojkama onda govorite stvarno o brojkama kako je. Ako izvlačite 2012. proračunsku pa govorite o 2,25 milijardi kuna manje za poljoprivredu nije istina, govorite o cijelom proračunu ne u tolikom iznosu ali ste zaboravili reći da smo onda podigli projekte u vodnom gospodarstvu sa milijardu 125 milijuna na gotovo 2 milijarde i 400 milijuna jer smo ta sredstva imali u konsolidiranom Proračunu Hrvatskih voda. To ste zaboravili reći. Govorite još niz stvari koje stvarno ne stoje. Vezano i za potporu i za zemljišnu reformu i ostalo. Inputirate meni osobno na vrlo po meni nekorektan način jer smo prije svega kolege, i ja imam izborni mandat u ovome Domu i da nisam u Hrvatskoj vladi sjedio bih ovdje s vama, da ne radimo i da uništavamo hrvatsku poljoprivredu. Mislim da to nije korektno a ako se već i pozivate na članak ili intervjuu u nekim novinama, a i sami znate kako mediji prenesu ponekad ono što kažete, trebate voditi računa i onda iznijeti sve ili veći dio, a ne parcijalno izvlačiti samo pojedine rečenice koje onda vrlo iskrivljeno govore o onome što je. Rekli smo da u godinu i pol dana, a nisam ministar i ne vodim ovo vrlo složeno i odgovorno ministarstvo ni 18 mjeseci, smo napravili jako puno. Još uvijek se ne mogu vidjeti svi rezultati i nismo zaustavili sve negativne trendove ali smo ih usporili. Govorite zemljišna reforma i Zakon o poljoprivrednom zemljištu ne valja, da nije ništa napravljeno, a niste pogledali, niste ni upitali za podatke. Da je samo u ovih par mjeseci stavljeno gotovo 50 tisuća i 300 hektara u funkciju, odnosno 2920 poljoprivrednih korisnika je dobilo u onome segmentu zakona koji daje mogućnost o privremenom raspolaganju na 5 godina prvi put valjane ugovore na osnovu kojih se mogu prijaviti potpore i sigurno raditi idućih 5 godina, i očekivati natječaj za to isto zemljište. To ste prešutjeli. U 10 godina smo 262 tisuće hektara napravili, u ovih par mjeseci smo već ovaj dio kroz novi zakon konzumirali i napravili. O načinu i provođenju samog zakona, odnosno gospodarskom programu ste strašno puno larmali u samoj raspravi o zakonu. Sad kad je donesen na Vladi, kad se vidi da na vrlo kvalitetan način štiti i domaće poljoprivredne proizvođače i aktivne farmere i domicilno stanovništvo i OPG-e nećete reći nijednu jedinu riječ. To je demagogija, to je politikantstvo i to bi mi bilo jasno da je ovaj zakon prije 20-ak dana kad su bili lokalni izbori, sada osim osobne netrpeljivosti prema meni kao članu Vlade drugo ništa ne vidim. A ako ćemo već o odgovornosti i uništavanju hrvatske poljoprivrede pa vi ste dugo godina gradonačelnik Đakova, a u pravilu prema vašem odnosu prema Đakovačkoj ergeli još malo ste uništili ponos i brend i vašeg rada ali i Slavonije, odnosno cijele Hrvatske. … [[Upadica se ne razumije.]] Đakovačka ergela, znate dobro o čemu govorim. Kada govorite dalje o podacima u proračunu, o iznosima, je imamo manje sredstava na raspolaganju i sukladno i planu i načinu istih tih potpora po tome postupamo. Ali isto tako znate da smo prošle godine imali isplatu u 2012. za '11. i prethodnih godina gotovo u iznosu od 3 milijarde i 10 milijuna kuna. Da smo ove godine prvi puta do 15.05. u novcu isplatili poljoprivrednim proizvođačima gotovo 2 milijarde i 200 milijuna kuna. Da nismo išli na zatvaranje obaveza, odnosno dali smo mogućnost reprograma duga poreznim obveznicima da bi im olakšali njihovu poljoprivrednu proizvodnju i opstanak na ovome dijelu. Preuzimam odgovornost i za sebe i za svoj tim za sve ono što nismo dobro napravili. Tko radi taj i griješi. Mi ćemo i dalje raditi pa ako bude greški onda ću preuzeti odgovornost za to. Neću preuzeti odgovornost za sve ono što je loše napravljeno unazad 20 godina jer niti sam kreirao niti vodio hrvatsku poljoprivrednu politiku cijelo vrijeme. Kada govorite o tome kako se spremamo ili ne spremamo, odnosno što znamo ili ne znamo bilo bi zgodno da ste u ovome zakonu pročitali obrazloženje pa bi vam bilo jasno što je sa programom ruralnog razvoja. Zašto dosada nije na Vladi donesen? Zato što zajednički reformski paket EU po tom pitanju još uvijek nije usvojen pa ne možemo izletjeti sa strateškim dokumentom koji neće biti usklađen sa cijelim reformskim paketom koji će vrijediti 2014-2020. Mjesecima se na njemu radi i znanstvena zajednica i javnost i poljoprivredni proizvođači, najširi krug mogućih i konzumenata i interesa i prehrambene i prerađivačke industrije je uključeno u izradu tog dokumenta, najvažnijeg strateškog dokumenta po kojem ćemo povlačiti značajna sredstva iz drugog stupa ruralnog razvoja. Sve to znate, ali niste ne hvalili, ni ne očekujem od vas da hvalite ovu Vladu i mene osobno ali to je sastavnica Plana 21 koju provodimo. I budite sigurni da na vaš nagovor ili vaš naputak da idem podnijeti ostavku to sigurno neću napraviti. O tome koliko sam dobar ministar, koliko ja i moj tim radimo dobro sudit će građani na idućim izborima. Ne vi na taj način populistički kolega Vinkoviću. Hvala svima onima koji su podržali ovaj zakon. EU uskladba, mislim da smo ga napravili sukladno onome i što je zacrtano i pregovarano, predvidjeli smo i sve one stvari koje smo rekli i specifična plaćanja i prijelazno razdoblje i sve ostalo. I slažem se sa svima onima koji su konstruktivno i argumentirano u raspravi sudjelovali da cijeli sustav treba biti puno bolji. 2700 ljudi je u mom ministarstvu i agencijama. Jednom možemo napraviti analizu i reći pa mi … kolegice 7, 8 ili 9 imamo 6 agencija koje rade. Da li je to prevelik broj? Možda da. Moj tim i ekipa broji 15 ljudi s kojima sam došao. To su ljudi koji su već dosada bili i radili u ministarstvima i agencijama. Pokušavam ih učiniti što boljim, što kvalitetnijim i što bližim samim korisnicima i mislim da već sad se vidi razlika u načinu njihovog rada. Nisam ni ja još uvijek dovoljno zadovoljan. Moramo svi puno raditi, ali u konačnici će biti državni aparat, odnosno sve službe i institucije i agencije trebaju biti kvalitetan servis poljoprivrednim proizvođačima koji također moraju sami puno raditi na sebi i na svojim OPG-ima, na svojim proizvodnjama jer to je danas poljoprivreda više nije tradicija, nije povijest, nije kultura to je biznis to je poduzetništvo i naši poljoprivredni proizvođači moraju biti svjesni, moraju biti partnera kako u nama koji smo sustav tako i u vama koji donosite zakone u ovome Domu. I dok ja vodim ministarstvo i moj tim dat ćemo sve od toga da ti rezultati budu što bolji. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. I prije nego što kolegi Vinkoviću dam povredu Poslovnika htjela bih reći da mi ovdje dosta toleriramo rasprave zastupnika i u smislu da svaki čovjek ima svoj stil ali zaista ne bi trebalo ići osobno. Bile su osobne kvalifikacije i ministra pa je on u tom smislu onda i odgovarao. Mislim da bi se trebali toga kloniti. Izvolite kolega Vinković povreda Poslovnika.
Gledajte članak 213.je povređen i trebali ste … spominjao ministra u nekom osobnom odnosom niti postoji bilo koja vrsta osobne netrpeljivosti prema ministru. A navode koje je ministar ovdje spominjao to su potpune neistine. Pa bi volio da mi objasni šta je to s državnom ergelom? Možda trebate pitati bivšu predsjednicu vlade tko se borio za ergelu. Vi sigurno niste. Samo toliko o ergeli. A možete pomoći da dovučete vodu na Ivandvor, a to nemojte zaboraviti.
Dopustite ja odlučim da li ću nekoga opomenuti ili ne, a vi ako niste zadovoljni znate po Poslovniku što morate učiniti. A sada izvolite repliku.
Dakle nikakve osobne netrpeljivosti gospodine ministra. Sve ovo što ste rekli ja bih molio da mi saborska služba to dostavi na jednom CD-u pa ću ja to puštati po čitavoj Hrvatskoj svim OPG-ima i oni će uživati u ovim hvalospjevima kako je u hrvatskoj poljoprivredi sve dobro u ovih zadnjih godinu i pol dana. Brojke nisu bitne. Hrvatska poljoprivreda je na izdisaju ne zahvaljujući Vinkoviću nego zahvaljujući vama i morate biti svjesni toga. i niti jedno ja ne vežem na osobnu netrpeljivost, apsolutno ne. A što se tiče Državne ergele lipicanaca, kast meni kao gradonačelniku da sam ja kriv za čega, za gubljenje brenda, čega. Pa da nije bilo Vinkovića i građana grada Đakova njima posebna zahvala, njima posebna. A što se tiče nedavanja one potvrde za poticaj pa nemojte očekivati da će jedan gradonačelnik dati bez naputka ministra novostvorenoj tvrtki jel bi napravio kriminalno djelo koje je imala sjedište u Lipiku, bez provedbe javnog natječaja. Pa malo pročitajte zakone iz tog vremena pa ćete vidjeti da gradonačelnik nije mogao dati Hrvatskom centru za konjogojstvo sa sjedištem u Lipiku potvrdu o korištenju zemlje u Đakovu. E to je istina.
Odgovor na repliku ministar Tihomir Jakovina.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Neću dalje nastaviti raspravu vezano za ergelu. Dobro znate na koji način ste sve "pomagali" radove ergele koja je zapravo brend vašega grada i koliko ste im uskratili sredstava i za potpore, zakup zemljišta i sve ostalo ali nećemo u to ulaziti. Govorili ste i dali ste mi zapravo dodatnu mogućnost da se osvrnem i na ovo što ste rekli da jedinice lokalne i područne samouprave nisu u mogućnosti davati potpore. Diljem Hrvatske imamo primjere županija, primjere gradova i općina koje to rade jako dobro. To za one lokalne čelnike koji nedovoljno kvalitetno, transparentno i dobro raspolažu svojim proračunima koji nisu tako mali vjerojatno stoji, ali reći ću vam i to govorim o jedinicama lokalne samouprave koje su u kontinentalnom dijelu Hrvatske vaše susjedne županije i ne dalje, nećemo ići dalje jer su iznad prosjeka. A kada govorimo o sredstvima proračuna potporama i ostalima, deseci milijardi kuna su utrošeni unazad desetak godina u poljoprivredi. Nažalost, niti proizvodimo bolje, niti jeftinije, niti konkurentnije, niti kvalitetnije. Jesmo svi smo u problemu i ne govorim hvalospjev ovom načinu kažem da vodimo i radimo u prilično složenim uvjetima i da dajemo sve od sebe da to popravimo. Preko noći ne možemo i ja bih bio najsretniji da sam sada ministar i da imamo sve naše poljoprivredne proizvođače, sve OPG-e, obrte i tvrtke prehrambeno prerađivački sektor potpuno spremni i da takvi ulazimo u EU, nažalost ne. Da li sam to mogao i to morao napraviti u 16 ili 8 mjeseci sve ono što nismo sve ove godine napravili? Mislim da ne i da to nismo ni mogli napraviti. Dali smo sve od sebe i radimo svakodnevno radimo ja i moji suradnici i siguran sam da ćemo sve one aktivne poljoprivrednike koji već sada jako dobro organiziraju proizvodnju na svojim obiteljskim gospodarstvima pomoći da im mogu iskoristiti i povuć sredstva iz fondova i unaprijediti svoju proizvodnju.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 396. Rasprava o konačnom tekstu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Da li je netko suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno 100 glasova za Zakon o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Sada ćemo raspraviti - Konačni prijedlog Zakona o zaštićenim oznakama izvornosti, zaštićenim oznakama zemljopisnog podrijetla i zajamčeno tradicionalnim specijalitetima poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 407 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će obrazložiti prijedlog ministar poljoprivrede Tihomir Jakovina. Izvolite ministre.
Zahvaljujem štovana potpredsjednice. Poštovane gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. Konačnim prijedlogom ovoga zakona stvara se opći zakonodavni okvir u području zaštite oznake izvornosti, zaštite oznake zemljopisnog podrijetla i zajamčenog tradicionalnog specijaliteta poljoprivrednih prehrambenih proizvoda. Prednosti ovako zaštićenih proizvoda su zaštita od zlouporabe i narušavanja ugleda izvornog proizvoda, jamstvo za prepoznatljivu kvalitetu, više cijene proizvoda odnosno povećanje dohotka proizvođača, doprinos ruralnom razvoju kroz prepoznatljivost proizvoda i same regije. Zakonom se definira Ministarstvo poljoprivrede kao nadležno tijelo za provedbu Uredbe br. 1151/2012, postupak zaštite oznaka izvornosti, oznaka zemljopisnog podrijetla i zajamčeno tradicionalnih specijaliteta na razini Republike Hrvatske. Postupak podnošenja zahtjeva za registraciju, oznaka izvornosti, oznaka zemljopisnog porijekla i zajamčenog tradicionalnog specijaliteta, poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda na razini Europske unije. Osnivanje Povjerenstva za provedbu postupka zaštite naziva oznake izvornosti, oznake zemljopisnog podrijetla i zajamčenog tradicionalnog specijaliteta poljoprivrednog i prehrambenih proizvoda. Ovlašćivanje kontrolnih tijela koji provode stručnu kontrolu nad zaštićenim oznakama. Nadležnost u pogledu upravnog nadzora i službenih kontrola te prekršajne odredbe u slučaju povrede ovoga Zakona. Trenutno je u Republici Hrvatskoj zaštićeno 12 proizvoda sa oznakama, od čega su 4 sa oznakama izvornosti, to je istarski pršut, varaždinsko zelje, ogulinski kiseli kupus ili ogulinsko kiselo zelje, te ekstra djevičansko maslinovo ulje Cres. 8 ih je zaštićeno sa oznakama zemljopisnog podrijetla, to je poljički soparnik, meso zagorskog purana, lički krumpir, krčki pršut, drniški pršut, dalmatinski pršut, baranjski kulen i virovitička paprika. A u postupku zaštite na nacionalnoj razini je nekoliko proizvoda. To je dalmatinska maraska, ili dalmatinska maraška, neretvanska mandarina, istarsko ekstra djevičansko maslinovo ulje, meso s tiblice, međimursko bućino ulje i slavonski kulen, odnosno slavonski kulin. Na nivou Europske unije u fazi pregovora od 1. lipnja 2013. godine je istarski pršut za oznaku izvornosti na EU nivou. Dokumentacija za varaždinsko zelje je u fazi pripreme. I realizacija slanja prema registraciji na nivou Europske unije. Zahvaljujem.
Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Na redu su Klubovi. U ime Kluba HDZ-a kolega Franjo Lucić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo, možda je ovo točka da malo ljepše razgovaramo za razliku od ove prethodne dvije, ali siguran sam da upravo ova točka daje garanciju Hrvatskoj da upravo sa zaštićenim izvornim proizvodima bude prepoznatljiva u Republici Hrvatskoj. Kao što je ovdje i ministar sada rekao ja isto želim reći da u Republici Hrvatskoj trenutno se na listi proizvoda koji nose oznaku izvornosti nalaze ekstra djevičansko maslinovo ulje, Cres, ogulinski kiseli kupus, varaždinsko zelje, istarski pršut. Oznaku također zemljopisnog podrijetla nose virovitička paprika, baranjski kulen, dalmatinski pršut, drniški pršut, krčki pršut, lički krumpir, meso zagorskog purana i poljički soparnik. Naravno da bi željeli da proizvoda ima daleko više i ja ću o tome nešto na kraju govoriti, spomenuti, no tu su podaci gospodarske komore pa smo upravo neki dan kada smo imali raspravu na Odboru za poljoprivredu rečeno je da to nije doista usklađeno između Ministarstva poljoprivrede i gospodarske komore, no, svakako kažem biti ćemo zadovoljni ako tih zaštićenih proizvoda bude daleko više nego što je to danas. Naravno da ovdje me posebno zabrinjava ali evo i rečeno je a to sam i na Odboru dobio takav odgovor, ovdje se spominje i Baranjski kulen. No ono što je za mene jako bitno a dolazim iz Požeško-slavonske županije iz Slavonije, svakako da slavonski kulin, dakle ne kulen, nego kulin, no dobro da li će se koristi kulin i kulen, također bude zaštićeni proizvod kojeg je zaštitio samo jedan proizvođač ali imenom i prezimenom to je Tomislav Galović. A udruga prerađivača, mesoprerađivača i proizvodnje kulina to još uvijek nisu napravili. Ali u svakom slučaju ovdje je rečeno da će i to biti prihvaćeno. I svakako je jako bitno da taj jedan izvorni autohtoni proizvod također ima svoje zaštićeno, zaštićeno ime. Svi navedeni proizvodi oznake kvalitete ishodovali su temeljem Zakona o oznakama izvornosti, oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama tradicionalnog ugleda poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda. Temeljem zakona donesenih, provedenih propisa, zakon je usklađen sa Uredbom vijeća 2005., 2006. godine a provedeni propisi i pravilnici su djelomično usklađeni sa europskim propisima koje na području zajednice reguliraju postupak zaštite, oznake izvornosti. Zaštite, oznaka zemljopisnog podrijetla i zajamčeno tradicionalnog specijaliteta poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda. Pa se ovim zakonom i prihvaćanjem uredbe detaljnije određuje postupak zaštite. Postupak podnošenja zahtjeva za registraciju, oznaka i postupak ovlašćivanja kontrolnih tijela koja potvrđuju sukladnost sa specifikacijom proizvoda. Zakon pruža proizvođačima autohtonih poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda mogućnost da nakon zaštite na području Republike Hrvatske proizvod zaštite i na razini Europske unije. Zbog čega nam je bitno ostvariti ovu vrstu zaštite sa gospodarskoga aspekta, gledajući ovako označeni proizvod, ovako označene proizvode, pripadaju proizvodima koji mogu ostvariti višu cijenu, što rezultira povećanjem dohotka proizvođača. Povećavaju prepoznatljivost proizvoda s područja s kojeg dolaze, dovode do razvoja turizma i pridonose ruralnom razvoju. Što je osobito važno posebno kod proizvoda koji se proizvode u nerazvijenim područjima. Rastući trend potražnje za autohtonim proizvodima koji svojom oznakom jamče kvalitetu, prilika je i za republiku hrvatsku i naše proizvođače, osobito uzimajući u obzir šarolikost različitosti ponuda prehrambenih proizvoda naših regija. Mislim da nije potrebno govoriti o odumiranju hrvatskog sela i prijekoj potrebi pronalaženja načina za ponovno oživljavanje ruralnih područja. Nadalje, udruživanjem proizvođača sa ciljem zajedničkog nastupa na tržištu, kroz kao npr. klastere, zadruge, dodatno se unapređuje njihov položaj na tržištu, unapređuje se regionalne tradicije i ojačava regionalni identitet područja. Uz dobro razrađene planove i pružanje stručne pomoći proizvođačima u postupcima registracije i daljnjem praćenju moguće je u ovom području i ostvariti značajne iskorake i podići svijest ne samo proizvođača već i korisnika ovih proizvoda, a time i osigurati prepoznatljivost ali i zaštitu interesa RH u Uniji u ovom području. Važnost ovoga područja prepoznala je i bivša HDZ-ova Vlada koja je tijekom 2008. godine donijela Zakon o oznakama izvornosti, oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama tradicionalnog ugleda poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda. Svakako želim ovdje reći upravo i nekoliko riječi, ne samo da je bivša Vlada prepoznala ovo o čemu danas govorimo, nego sigurno i sve ono što je učinila u pregovorima kako bi Hrvatska kada uđe u EU imala što bolje uvjete. Slažem se da pregovori u bilo kojem smislu nisu uvijek mogući biti ispregovarani u 100%-nom iznosu ili u onom najboljem terminu ali u svakom slučaju Hrvatska vlada HDZ-ova je upravo napravila nešto što danas mi ovdje konzumiramo, što ćemo za nekoliko dana koristiti u EU i današnja Vlada upravo koristi sve one pregovore koji su dobrobit za RH. Slažem se da je situacija na selu u izuzetno teškoj situaciji. Siguran sam da bi poljoprivredni proizvođači bili daleko zadovoljniji kada bi to stanje na selu bilo u što kraćem vremenskom periodu moguće popraviti. No istovremeno sam i siguran da i naši zakoni koje smo donosili, a to je, bit će sigurno više riječi u ovoj narednoj točki, smo upravo možda sa nekim restriktivnim mjerama učinili to da smo pojedine poljoprivredne proizvode ili bolje rečeno poljoprivredne proizvođače doveli u jednu izuzetno tešku situaciju. Pitamo se da li je trebalo reagirati u pojedinim situacijama? Zadnja je najočitija bila po pitanju afla-toksina koji je doista uzdrmao poljoprivrednike i poljoprivrednu proizvodnju. Isto također govorim o onim prethodnim zakonima koji su donošeni, da li je možda baš tako trebalo? Daleko bi trebali biti tolerantniji prema ovom našem poljoprivrednom proizvođaču kojih je u današnje vrijeme sve manje. I naravno da se svi skupa pitamo što će biti u dogledno vrijeme ako istovremeno se poljoprivredna gospodarstva budu zatvarala, ako istovremeno budu nestajali OPG-ovi? Postavlja se pitanje poštovane kolegice i kolege da li ćemo u dogledno vrijeme povećavat svoj uvoz za razliku od današnjeg? Naravno da me zabrinjavaju i druge stvari. Neću se osvrtati ovdje na gospodina Baranovića koji baš svojom retorikom nije trebao poticati ili bolje rečeno da izazove toliki interes replika, ali niti on treba biti odvjetnik ministru, on ima svoga odvjetnika koji će ga braniti, ali na ovakav način ne treba. Mi svi skupa zajednički trebamo činiti zajedno sa ministarstvom i Vladom da na svekoliki način pomognemo hrvatskom seljaku, da mu ne smanjujemo ono što je dosad imao ili bolje rečeno da mu isplatimo ono što smo mu i obećali. I zato je jako bitno i oni ljudi koji su bili ovdje prije nekoliko dana pred Hrvatskom vladom oni nisu došli prosvjedovati, oni su došli pitati samo kada i u koje vrijeme će dobiti ono što im je u konačnici i obećano. Ono o čemu bih ja želio reći nekoliko riječi, a upravo temeljem donošenjem ovoga danas Zakona o izvornosti proizvoda me zabrinjava ako je to točna informacija, naravno ne mogu tvrditi da je, dakle svjedoci smo da 30-og se ovdje u Zagrebu i ovdje u centru priprema velika manifestacija, dakle jedan događaj koji je za Hrvatsku izuzetno bitan, a to je priprema ulaska Hrvatske u EU. Pa evo neka i ministar ovdje čuje, možda će i on pomoć po tom pitanju, imam informaciju da gala večera uz sve moguće simfonijske orkestre, ali kad govorimo upravo o proizvodima zaštićenima i onima izvornim proizvodima imam informaciju da nema slavonskog kulena u ponudi što je zabrinjavajuće. Evo još jedan pokazatelj dakle kada održavamo najveće moguće manifestacije, kada nam dolaze eminentni gosti, predsjednici određenih država, vlada mi na jelovniku nećemo imati slavonskog kulena koji je tako izvorni proizvod, jedan od autohtonih proizvoda s kojima se dičimo po cijelom svijetu i koji bi sutra trebao biti jedan od proizvoda koji će biti tražen ne samo u Europi nego i šire. Pa stoga evo molim sve one koji pripremaju sve ono što bi se trebalo te večeri održati da upravo ne zaboravimo na izvorne proizvode, ma ne samo slavonskog kulena nego i na sve one proizvode u koje se kunemo, ali istovremeno kad ih trebamo upotrijebiti onda na njih ili zaboravljamo ili ih namjerno izostavljamo. Hvala lijepo.
Hvala. Ja sam sigurna da će predsjednik za doručak ga servirati, jer za večeru je to malo preteško jelo. Branko Kutija, replika.
Zahvaljujem se gospođo potpredsjednice. Kolega Luciću govorili ste o ekstra djevičanskom među ostalim ulju. Jedan od rijetkih proizvoda kojih Hrvatska ima sasvim dovoljno, pa čak i za izvoz jeste maslinovo ulje. Na početku ove godine čini mi se u Omišu bilo jedno takmičenje i udruga koja je organizirala takmičenje sa polica u trgovini uzela je 7, 8, 10, koliko već uzoraka maslinovog ulja. Na etiketi je pisalo ekstra djevičansko maslinovo ulje. S obzirom da su te uzorke odnijeli u Zavod za javno zdravstvo u Split i po ocjeni struke samo jedan od tih desetak proizvoda je udovoljavao kriterijima ekstra djevičanskog maslinovog ulja. Zašto to govorim? S obzirom da Hrvatska ulazi, znači za 12 dana u EU, znači dolazimo na jedno veliko tržište i s obzirom da već sada imamo dosta maslinovog ulja koje se uvozi, mislim da je potrebno doista, ovo i gospodinu ministru govorim isto tako pojačati kriterije vezano za te pojedine proizvode sa etiketom ekstra djevičansko maslinovo ulje jer očigledno jeste da oni ne udovoljavaju tim kriterijima. Ekstra djevičansko maslinovo ulje po cijeni 25, 30 kuna u maloprodaji tu nešto smrdi očigledno. Hvala.
Odgovor na repliku Franjo Lucić.
Slažem se kolega u potpunosti. Upravo želim i istaći kao i slavonski kulin, tako istovremeno i ekstra djevičansko ulje koje doista dolazi iz naših sredina i da se ne trebamo doista sramiti, a na policama možemo zateći svašta, najviše onih proizvoda koji nisu izvorno domaće. A obzirom da evo i ministar dolazi iz Slavonije ja sam siguran da će on, neće zaboravit na ovaj slavonski proizvod kao što neće ni zaboravit ni na dalmatinsko ulje koje je također poznato ne samo u Dalmaciji već diljem Europe. I upravo da kada ti eminentni gosti dođu da im serviram ono naše izvorno, a sa tim se diče sve zemlje i časte upravo i daju u ponudu onim najvišim uzvanicima ili gostima koji dolaze da upravo prepoznaju ono što je kvaliteta, a mi sigurno ovdje toga imamo jako puno i s čime se možemo dičiti i mi se dičimo, ali svakako treba i potpora ministarstva i onih ljudi koji danas obnašaju određene funkcije kako u Vladi tako i u državi Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Lucić, dobro ste spomenuli u stvarnosti prezentaciju naših domaćih proizvoda odnosno ovih proizvoda koje na neki način već imaju zaštite ili će ih dobiti zaštite. I sigurno da je večera u čast pristupanju EU posebna prigoda da se prezentiraju svi naši domaći proizvodi jer mi imamo s čim ući u Europu i zaista svi oni koji u vrijeme turističkih sezona, ali i izvan nje dolaze u Hrvatsku jednim velikim dijelom dolaze upravo i zbog hrane koja se nudi i domaćih proizvoda. Međutim, još jedan je problem recimo naše ambasade i veleposlanstva jednako tako nemaju te proizvode, nemaju koje mogu isto tako davati kao poklone ili kao prezentaciju i to je recimo, to bi bila dobra jedna prezentacija ovakvih proizvoda. A što se tiče ovih patvorina na koje ste odgovorili na pitanje gospodinu zastupniku Kutiji istina je. E sad je tu problem kontrole, problem nadzora. A vidite, na žalost Hrvatska ili na sreću upravo zato imala ovako teške pregovore ne samo iz ovog sektora poljoprivrede, nego i svi jer su nas gledali pod mikroskopom i da bi naše ekstra djevičansko maslinovo ulje dobilo oznaku izvornosti proći će barem dvije godine. Ali onda ćemo zaista imati na policama pravi proizvod. A što se tiče patvorina ja sam za i uvijek je to trebalo tako raditi da inspekcija radi svoj posao.
Odgovor na repliku, Franjo Lucić.
Slažem se u potpunosti da upravo ljudi koji su poslani iz Hrvatske da budu ambasadori, da budu konzuli, da budu upravo oni ne samo da promiču proizvode. Oni prije svega jasno moraju se bavit gospodarskim planom i razvojem Hrvatske, dakle da omogućavaju upravo hrvatskim proizvođačima da na bilo koji način izađu u bilo koju zemlju ili da kako ste rekli vi, ako i već trebaju određene poklone za pojedine ljude da to upravo budu pokloni koji su prepoznatljivi sa izvornom oznakom kvalitete. Nadam se da idemo u jednom dobrom smjeru, da ćemo upravo donošenjem ovih zakona, da ćemo zaštićujući upravo one proizvode koji do sada nisu imali zaštitu izvorne etikete upravo omogućit ovo o čemu danas govorimo. Bit ću jako sretan i ponosan da upravo onaj proizvod, a iz sredine iz koje ja dolazim, dakle slavonski kulin bude tako prepoznatljiv, koji je doista tako prepoznatljiv danas i na hrvatskom tržištu, sutra i na europskom i da svi skupa uživaju. Ali uživat će i onaj koji ga bude proizvodio jer će imat prodaju, imat će kupce i siguran sam da ne može doći u poziciju da bude u određenim problemima. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista stranke rada Nansi Tireli. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa suradnicama, kolegice i kolege. Evo iako pričamo o još jednom europskom zakonu možemo itekako reći da je ovo vrlo, vrlo stara tema s obzirom na Uredbu Vijeća 509. i 510/2006. koje govore o zaštiti zemljopisnih oznaka i oznaka podrijetla poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, a provedbene propise donijeli smo tek evo prošle godine koji su kao takvi tek djelomično usklađeni sa uredbama komisije. Međutim, ono za što sam se javila, voljela bih iskoristiti i reći da je s obzirom na ono što smo dosada napravili po tom pitanju Hrvatska gotovo pa statistička pogreška kada pričamo o izvornosti proizvoda. Zbog čega? U granicama EU 1158 prehrambenih proizvoda zaštićeno je oznakom izvornosti ili zemljopisnog podrijetla, a njih još 284 nalazi se u proceduri registracije. Među njima samo je jedan jedini iz Hrvatske i to istarski pršut. Uzela taj sam taj istarski pršut za primjer da vidimo kako to izgleda donošenje propisa i ono oko čega se cijelo vrijeme spotičemo, a to je provedba tih propisa u praksi i što ustvari hrvatski poljoprivrednici moraju napraviti da bi zaštitili nešto što žele zaštititi i koliko u pravilu agencije, ministarstva doprinose tome da se nešto i odradi. U udruzi Istarski pršutari koja okuplja trenutno 17 proizvođača koji godišnje tržištu isporuče negdje oko 30 tisuća pršuta s nestrpljenjem čekaju da im iz Bruxellesa stigne certifikat o zaštiti izvornosti njihova istarskog pršuta. Tako su Istrijani postali prvi i jedini proizvođači u Hrvatskoj koji su uspjeli dokazati kako se zajedništvom mogu ostvariti ovako veliki i zahtjevni projekti. Od odluke da krenu u zaštitu do ishođenja EU certifikata prošlo je gotovo punih 16 godina. U projekt su krenuli '97. uloživši u međuvremenu silnu energiju i znatna financijska sredstva. Međutim, oznaku izvornosti na nacionalnoj razini što je bio prvi korak u postupku istarski su pršutari dobili negdje početkom 2002. godine. Međutim, zbog uvjetovanja usklađivanja sa europskim zakonodavstvom registracija izvornosti morala se kao takva obnavljati i doslovce kretati ispočetka. Novi je postupak pokrenut 2008. godine i završen u veljači 2011., da bi tek u lipnju 2012. prvih pet proizvođača dobilo službeni žig za označavanje svojih pršuta. Zahtjevi i dokumenti za dodjelu EU certifikata s oznakom izvornosti u Bruxelles su poslali u listopadu 2012. godine. Dakle, htjela sam ovo podijeliti s vama iz jednostavnog razloga kada se za neke stvari odlučimo ima jako, jako puno prepreka. Prva i osnovna prepreka jeste neinformiranost poljoprivrednika, odnosno neinformiranost proizvođača o tome što sve netko od nas traži i što oni kao takvi moraju napraviti. Kad sam prije spomenula nekoliko agencija ja bih sad voljela evo i navesti taksativno Agencija za poljoprivredno zemljište, Agencija za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju, Hrvatska poljoprivredna agencija, Poljoprivredna savjetodavna služba, Hrvatska poljoprivredna komora, Hrvatski centar za poljoprivredu, hranu i selo, Hrvatska agencija za hranu, Agencija za investicije i konkurentnost, uz to još 21 regionalna agencija koje evo neke posluju od daleke 2004. godine. Mislim da je nepotrebno govoriti o tome koliko sve te agencije ti centri zapošljavaju djelatnika i koliko nam fali u biti neodgovornost ministra koga stvarno ni u jednom trenutku ne prozivamo iz nikakvih osobnih razloga nego kada spomenemo ministarstvo i kada spomenemo ove probleme spominjemo ih iz razloga da od te siline svih agencija i centara i sve siline zaposlenika koji u njima rade pokušamo logistički, organizacijski iznaći najbolji način da određeni pojedinci koji su sposobni, koji znaju, educirani su i pomognu upravo toj prvoj karici ne zadnjoj nego prvoj, a to je taj poljoprivrednik ili bilo koji poduzetnik u RH koji određeni projekat želi, hoće i treba realizirati. Dakle, to je problem na koga u kontinuitetu ukazujemo, koga trebamo poštivati jer ovako ispada da mi smo nekakva tvornica propisa i zakona i da ni u jednom trenutku ne vodimo računa o tome na koji će način te zakone bilo tko na terenu uspjeti iščitavati i koliko će netko biti sposoban i u mogućnosti da ih sprovede. Dakle, ono jedino što tražimo jeste da support iz ministarstva bude stvarno prema terenu jer ministarstvo nema smisla ukoliko ne zadovoljava potrebe svih onih koji se poljoprivredom ili gospodarstvom bave. U ovom slučaju pričamo o Ministarstvu poljoprivrede i normalno je da ministar poljoprivrede bude taj koji odgovara za svoju organizacijsku strukturu u svom vlastitom ministarstvu, da odgovara za ono i postupke svojih vlastitih ljudi, zaposlenika koliko su oni sposobni to stečeno znanje u pregovorima sa Bruxellesom, u pregovorima sa EU u usklađivanju europskih regulativa sa hrvatskim i hrvatskim zakonodavstvom sa usklađivanjem europskih regulativa kvalitetno implementirati na teren. Jer to je jedini razlog i jedina svrha svakog zakona koga ovdje donesemo. Ukoliko na taj način ne razmišljamo i ukoliko donosimo zakone samo da bismo donosili zakone a seljaka ili bilo koga puštali da se sam o njima brine nismo napravili posao. I to je ono na što ukazujemo i to je ono što želimo da se popravi i da se konačno stane sa pričama što je napravljeno, što je tko napravio, što je tko mislio napraviti, koliko smo napravili ili što želimo napraviti. Vremena jednostavno nemamo. Ispada evo sada da sa jednim jedinim zaštićenim proizvodom ulazimo u EU. Slažem se sa gospodinom Lucićem kada kaže da jednostavno ni svoje vlastite proizvode ne znamo prezentirati pri ulasku u EU. Ne da ne znamo, mi jednostavno nemamo navike da bimo cijenili nešto što je naše. U svim ovim godinama ispada da smo sve nešto radili parcijalno, da do kraja jednostavno nikako ne možemo stići, da nam još uvijek fali ono malo energije, malo volje, malo upornosti ili malo znanja da bimo finalizirali projekata koga smo započeli. Ispada ovako da ulazimo u Europu kao nekakva nepoznanica samo zbog toga što možda se netko nije potrudio da bi educirao te ljude koji su na terenu, koji su željni da nešto rade jer vjerujete ako poljoprivrednik išta zna napraviti onda sigurno znamo napraviti slavonski kulen, znamo napraviti istarski pršut, znamo dobro napraviti varaždinsko zelje i sve ono što smo pokušavali od maslinovog ulja. Zabrinjavajuće je i to što apsolutno niti jedno hrvatsko vino nismo zaštitili, a hvalimo se sa novim nasadima, tisuće i tisuće hektara novih nasada vinove loze, što smo uspjeli zaštiti samo maslinovo ulje sa Cresa a posadili smo opet tisuće i tisuće maslina u onom dijeljenju troškova na 1/3 županija lokalna samouprava i poljoprivrednik. Dakle odrađujemo nešto da na kraju to nešto ne finaliziramo i to nije dobro. To su ti poticaji koji nemaju efekta, a nemaj efekta zato što nijednu priču ne dovedemo do kraja. Poljoprivrednik jednostavno ne da ne želi, vjerujte mi svatko tko se bavi proizvodnjom maslinovog ulja teži tome da njegovo maslinovo ulje bude na stalažama, da bude u maloprodaji, da bude u restoranima, da bude na bilo kakvim svjetskim i europskim natjecanjima i da na boci maslinovog ulja vidi svoj logo i svoje ime. međutim da bi došao do tuda, da bi to uspio netko mu treba pomoć i smatram da je dužnost Ministarstva poljoprivrede odnosno agencije koje se bave time, a posebno ministra koji je evo prvi čovjek tog ministarstva da logistički i organizacijski riješi te probleme da znanje ministarstva i stručnjaka implementira na teren, da li do regionalnih razvojnih agencija, da li do općina, da li do gradova, da li do Odbora za poljoprivredu u toj lokalnoj samoupravi to mora odlučiti sam ali definitivno smatram da je to nužno. To nije prozivanje da nešto nije urađeno, to je samo molba da se konačno počne razmišljati da probleme treba rješavati s namjerom da imamo rezultata, a ne samo zbog toga da kažemo što sve mislimo ili što smo sve do sada napravilo, a ne radimo analize i ne mjerimo rezultate. Hvala lijepo.
Replika Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice. Uvažena kolegice Tireli, dobro ste govorili, međutim ono što ja želim reći vezano za upravo za ove zakone o kojima se radi, a radi se o zaštitnim oznakama izvornosti, oznakama zemljopisnog podrijetla ili tradicionalnih izraza. Upravo istarski pršut, nisam čula oprostite pa ću ja zato ponoviti, on se od '98.godine u stvarnosti provodi se registracija, a moram reći cijenu koštanja. Bila je negdje oko milijun 800 kuna. A zašto? Nije to u stvarnosti tako jednostavno jel za izvornost je jako puno predradnji treba napraviti. Znači ide cijela kontrola to ste vjerojatno rekli, uzgoj, klanje prerada i sve tak dalje. Ali ima jedna dobra stvar u toj cijeloj priči ne samo istarskog pršuta nego u ovim proizvodima koji smo mi na nacionalnoj razini doveli do ovih oznaka jest ta da nama ne brani ono što smo mi nacionalno zaštitili znači mi to nacionalni možemo i koristiti. A EU ova zaštita ona ima ipak jedan imat će dugi proces. Mi smo ipak mladi u cijeloj toj priči, pretekli su nas istina svi, ali ja bih rekla čak i ne svojom krivicom jer su pregovori počeli tek zaista 2006.godine, pa mislim da ima za jedno 2, 3 godine da će ipak EU oznaku izvornosti odnosno zaštićenosti imati više od istarskog pršuta. Čini mi se ekstra djevičansko maslinovo ulje da se isto očekuje da će dobiti tu oznaku. Ali mi se kroz turizam moramo truditi da oni upoznaju turisti sve te naše proizvode bez obzira na oznake.
Odgovor na repliku Nansi Tireli.
Zahvaljujem na replici. Pa evo da ja samo samo htjela kroz ovaj primjer upravo i navodila sam primjer istarskih pršutara iz razloga da pokažemo koliko je dobivanje jednog takvog certifikata složen, dugotrajan, mučan i na kraju krajeva skup vrlo, vrlo skup posao. Međutim, bitna je vizija. Dakle ako je netko '97.godine dok se još nije tim intenzitetom razmišljalo o zaštiti nekakvog svog vlastitog proizvoda krenuo u osmišljavanje izvornosti, ako je igrom slučaja 2008.morao krenuti iz početka zbog uskladnom sa zakonskom regulativom EU mislim da dovoljno govori o tome. Dakle ono što sam ja htjela danas stvarno zamoliti jeste isključivo to da ti poljoprivrednici, ti vizionari, ti ljudi koji imaju viziju, misiju, svoj cilj koji se žele nečim baviti i koji u konačnici rade jedan veliki, veliki posao za sve nas zajedno jer postavljaju jedan brend po kome svi mi postajemo prepoznatljivi dakle trebamo im dati mogućnost da to odrade, trebamo im maksimalno pomoći u tome, a s druge strane plasiramo Hrvatsku, plasiramo svoje proizvode. Na kraju krajeva mislim da je kolega Lucić prije rekao koliko ti proizvodi postižu i višu cijenu na tržištu koliko dakle imaju veće mogućnosti za izvoz kao što u konačnici onda sve doprinosi i tome da povećavamo izvoz, s time povećavamo odnosno poboljšavamo državni proračun. Dakle, moja, moja stvarno inicijativa ide u tom pravcu da složimo priču, da povežemo sve subjekte koji u tom poslu moraju sudjelovati i da priču dovedemo do kraja da nitko nikoga ne pusti na pola puta nego da svi zajedno dođemo do zacrtanog cilja ako cilj dakako imamo i ako ga vidimo.
U ime Kluba SDP-a kolega Damir Rimac.
Poštovana potpredsjednice, poštovani ministre sa suradnicima. Dakle ja ću se pokušati kratko osvrnuti na Prijedlog Zakona, žao mi je što kolege Lucića nema, dakle on je govorio sa ove govornice prvenstveno kao Slavonac, spominjući slavonski kulen, ja jesam slavonac porijeklom iz Vinkovaca ali ću govoriti o istarskom pršutu. Jer sam dijelom i sudjelovao u odabiru i kreaciji te sirovine i znam koliki su zapravo oni teret i trud uložili u periodu od 97. godine do danas. No međutim, dopustite mi da uvodno spomenem i Zakon o oznakama izvornosti, odnosno oznakama zemljopisnog porijekla i oznakama tradicionalnog izgleda poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda iz 2012. godine kojim je zapravo uređeno područje sustava kvalitete poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda u Republici Hrvatskoj. Taj Zakon je usklađen kako je i kolegica Tireli spomenula dakle Uredbom vijeća 509/2006. i 510 iz 2006. godine odnosno uredbama koje reguliraju poljoprivredne i prehrambene proizvode kao garantirano tradicionalne specijalitete, odnosno Uredbom o zaštiti zemljopisnih oznaka i oznaka podrijetla poljoprivrednih i preradbenih proizvoda. Naime, iz Zakona o oznakama izvornosti i oznakama zemljopisnog porijekla proizašla su i dva pravilnika. Pravilnik o oznakama izvornosti i oznakama zemljopisnog porijekla i prehrambenih proizvoda i Pravilnik o oznakama tradicionalnog ugleda poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda koji su većim dijelom usklađeni sa europskim propisima odnosno uredbama i vjerujem da će se to u skoroj budućnosti također sve uskladiti odnosno izdefinirati. Ono što je novim Zakonom odnosno prijedlogom Zakona pojašnjeno to je prvenstveno nacionalno znak koji predstavlja vizualni identitet zaštićenog naziva oznake poljoprivrednog ili prehrambenog proizvoda. Prijedlogom Zakona propisana je i obaveza da se nakon zaštite proizvoda u Republici Hrvatskoj automatizmom od strane Ministarstva poljoprivrede dostavlja Europskoj komisiji sva potrebna dokumentacija za registraciju proizvoda i na razini Europske unije. Zakonom je također definiran i postupak podnošenja, odnosno ta procedura zahtjeva za registraciju oznake izvornosti. Definirana je i oznaka zemljopisnog podrijetla i zajamčena je zaštita tradicionalnih specijaliteta poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda na razini same Europske unije što do sada nije bio slučaj. Dakle, kolegica Tireli je kao istrijanka govorila o istarskom pršutu. Ja ću biti slobodan pa kao slavonac spomenuti čovjeka koji je najvećim dijelom bio zaslužan za promociju istarskog pršuta koji je dao ogroman i vlastiti doprinos i ogroman utrošak svog radnog i slobodnog vremena to je gospodin Milan Antolović. Koji je na kraju krajeva odradio ogroman posao. I mislim da sa ove pozicije zaslužuje i komplimente ali i pohvale i od nas zastupnika ili od stručne javnosti jer je zaista odradio jedan vrhunski profesionalni posao. Dakle napori za registraciju istarskog pršuta kao izvorno zaštićenog proizvoda traju tamo rekli smo od 97. godine. No međutim, sam elaborat, odnosno dokument koji je upućen i Ministarstvu poljoprivrede ali i sličan takav u prijevodu je upućen i prema Europskoj uniji. Dakle, to je jedan elaborat koji u sebi sadrži opis istarskog pršuta vrlo detaljan. Jer je on sasvim drukčiji u odnosu na drniški pršut, na dalmatinski pršut iz jednostavnog razloga što se i guli koža. Kod njega je, kod istarskih pršuta je to specifično. U elaboratu je definirano i zemljopisno područje proizvodnje istarskog pršuta. Postupak proizvodnje istarskog pršuta od same tehnologije do sirovine i povezanost istarskog pršuta sa zemljopisnim područjem te proizvodnje. Dakle kada se sve ovo pročita djeluje prilično jednostavno no međutim kao što svi znate postupak registracije je trajao nekoliko godina. Preko 10 godina. Dakle, kada govorimo o oznakama izvornosti ministar je u svom uvodnom obraćanju spomenuo četiri proizvoda, kolega Lucić isto pa dopustite i meni samo kratko da se osvrnem. Dakle, to je ogulinski kiseli kupus ili kiselo zelje, ekstra djevičansko maslinovo ulje sa Cresa i istarski pršut. Ali i četvrti proizvod varaždinsko zelje koje je čini mi se ovih dana upućeno u Bruxelles na registraciju pri Europskoj uniji. Dakle, to je bitan podatak. Ono što je u postupku to su još sljedeća četiri proizvoda, dakle meso z tiblice, istarsko ekstra djevičansko maslinovo ulje koje je najbliže tome finalnom proizvodu, odnosno tom postupku da bude, da dobije oznaku izvornosti, to je dalmatinska maraska i naravno neretvanska mandarina. No, kada govorimo o oznakama zemljopisnog porijekla, ja bih tu spomenuo jednu diskrepanciju, odnosno, jednu, ukazao na jednu različitost. Dakle, mi ukupno do sada imamo 8 proizvoda koji su dobili oznaku zemljopisnog porijekla. Od toga su samo 2 iz Slavonije. To je virovitička paprika i baranjski kulen. Jedno iz Zagorja, to je meso zagorskog purana, jedno iz Like, to je lički krumpir i gle čuda Dalmatinci su tu najekspeditivniji ili najviše progresivni u zaštiti zemljopisnog porijekla svojih proizvoda pa imamo četiri proizvoda. Imamo dalmatinski pršut, drniški pršu, krčki pršut i poljički soparnik. … [[Govornici dobacuju, ne razumije se.]] Ako je to normalno dobacivat ok. Dakle, nije u Dalmaciji ali hoću reći da taj mentalitet ljudi ima poduzetnički duh, to je bila intencija rasprave. Dakle, ono što je u postupku dobivanja ili stjecanja oznake zemljopisnog porijekla to je međimursko bučino ulje i činjenica je da je slavonski kulen ili kulin u postupku ali tu treba naglasiti da cijeli postupak zašto je slavonski kulen ili kulin zašto nije dobio oznaku zemljopisnog porijekla leži u činjenici da su prethodni zahtjevi prema ministarstvu išli da sirovina mora biti isključivo iz Slavonije, odnosno, čak ni ne iz Hrvatske nego iz Slavonije. I to je zapravo najveći problem, pogotovo to Europa neće dopustiti jer sirovina u ovome dijelu ne bi trebala biti upitna. Ali, postavit ću druga retorička pitanja. Dakle, pretpostavka je da će slavonski kulen ili kulin biti zaštićen vrlo brzo, dobit će oznaku barem zemljopisnog porijekla no što je sa slavonskom šunkom? Taj proizvod nije niti pokrenuo proces niti aplicirao cijelu priču oko dobivanja i stjecanja oznake zemljopisnog porijekla. Što je sa slavonskom kobasicom? Ako govorimo o Istrijanima, Istrijani su tu isto u prednosti jer i oni su isto u postupku zaštite svoje istarske kobasice. Ili kolbasice ako se to tako kaže. I treće pitanje koje je retoričko, dakle što je sa slavonskom slaninom? To su sve proizvodi oko kojih se treba govoriti u ovome Visokom hrvatskom domu jer imaju porijeklo, imaju tradiciju, imaju na kraju krajeva i ukus i nadam se da će se s ovog mjesta barem uputiti nekakva intencija ili pozitivna namjera. I ja kao Slavonac, evo gledam kolegu Vinkovića i da će on iskoristiti svoj autoritet da ćemo pokušati zaštiti našu slavonsku šunku jer vjerujem da ona može biti al pari proizvod i dalmatinskom pršutu i krčkom pršutu i istarskom samo iz jednog razloga jer ima potpuno drukčiju tehnologiju proizvodnje. Ali, mislim da nije zgorega napomenuti da su Istrijani u ovom idemo reći od '97. godine, dakle to je 16-ak godina, ajmo reći 15 godina lakše je za pratiti, ukupno utrošili sredstava što malo zbog neznanja u početku i lutanja 1,7 milijuna kuna. Dakle, to su egzaktni pokazatelji. Od čega je Ministarstvo poljoprivrede sudjelovalo sa negdje gotovo 600 tisuća kuna, Istarska županija sa isto 600 tisuća kuna, US AID dakle američka udruga sa 26 tisuća kuna što je neznatno u ovome iznosu i sama Udruga istarskih pršutara sa 550 tisuća kuna. To su respektabilni financijski iznosi ali oni su svoj cilj ostvarili, oni imaju zaštićeni izvorni proizvod. Apeliram dakle na sve političare koji imaju i iskustva i znanja i autoriteta da se pokuša zaštiti puno slavonskih proizvoda. Bilo je govora, kolega Lucić je postavio pitanje hoće li na ovim domjencima biti slavonskog kulena? Vjerojatno neće ali će biti baranjskih kulena. Bit će kulena, ali mislim da se i o tim stvarima treba govoriti. Dakle, s ovog mjesta bih postavio 4 bitna pitanja koja mogu pripomoći u postupku registracije. To je prvenstveno kako osigurati nedostatak financijskih sredstava za izradu specifikacije za oznaku poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, odnosno zemljopisnih oznaka svakom proizvođaču ili udruzi, bez udruga to neće ići. Dakle, vidjeli smo da se kod Istrijana radi o 1,7 milijuna kuna u 15-godišnjem razdoblju. Pretpostavka je i za ostale proizvode ne da će trebati toliki iznos, ali da će iznos biti vrlo zahtjevan. Dakle, kako osigurati stručnu i financijsku potporu udrugama u postupku zaštite koja je prvenstveno nužna, kako sačuvati tradicionalne materijale u tehnologijama proizvodnje autohtonih proizvoda prvenstveno zbog usklađivanja s tradicionalnim tehnologijama proizvodnje sa relevantnim zakonskim propisima i u RH i u EU i kako otkloniti nedovoljnu educiranost proizvođača i potrošača, naglasak je ovdje i na proizvođače i na potrošače, o zaštićenim oznakama i njihovim prednostima na globalnom tržištu. Zbog čega bih ja kao konzument, kao potrošač trebao taj proizvod platiti skuplje? Dakle, potrošači moraju shvaćati da to nije udarac po džepu nego da oni jedu vrhunski kvalitetni proizvod, vrhunsku deliciju. I na kraju svog izlaganja dakle ministarstvo je pripremilo sve predradnje i administrativne obrasce, sustav upravnog nadzora i službenih kontrola, ali i sustav stručne kontrole koju provode ovlaštena kontrolna tijela, čini mi se da ih ima 3 u RH koja su zadužena za taj nadzor, odnosno kontrolu. Ali bih također sa ovoga mjesta podsjetio kolege zastupnike i hrvatsku javnost da je u posljednje dvije godine broj proizvoda koji je dobio oznaku zemljopisnog porijekla strašno narastao. Vjerujem da će u sljedeće dvije godine taj broj biti još i veći jer imamo što zaštititi. Dakle, sam zakon, prijedlog zakona se donosi radi usklađivanja zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU, odnosno kako bi se u potpunosti osigurala provedba Uredbe 1151 iz 2012. godine o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode. I iz svega ovog što sam ranije naveo Klub zastupnika SDP-a će ovakav prijedlog zakona podržati. Hvala vam lijepa.
Repliku ima Branko Kutija. Izvolite kolega.
Zahvaljujem se gospođo potpredsjednice. Kolega Rimac, kazali ste dalmatinska višnja jel' maraska? Nema dalmatinske višnje maraske jel'. Znači, imate zadarsku marasku a ona uspijeva u jednom vrlo uskom pojasu zapadno od Benkovca pa do Zemunika nekoliko naselja … [[Govornik se ne razumije.]] Raštević, Nadin, Škarbnja, Zemunik Donji, a finalni proizvod je naravno maraskino. Prije puno stoljeća se izvozio na engleski dvor, Napoleon ga pio itd.
Odgovor na repliku, Damir Rimac.
Kolega Kutija, ja se ispričavam što ne poznajem dovoljno dobro zemljopisno područje Dalmacije, Benkovca i ovog dijela, ali nadam se da vi to razumijete i da mi nećete to uzeti ništa za zlo. Dakle, u raspravi mi je intencija bila kao što sam već i rekao naglasiti da taj uvjetno rečeno dalmatinski duh je puno poduzetniji nego slavonski. Dakle, dao sam kritiku sam sebi i Slavoncima jer smo uspjeli zaštititi svega 2 proizvoda dok su Dalmatinci to napravili puno više. Dakle, još jednom isprika za višnju, marasku ali nadam se da mi nećete uzeti za zlo.
U ime kluba zastupnika HDSSB-a kolega Zoran Vinković.
Evo uvažena gospođo potpredsjednice, gospodine ministre. Evo nadam se da neće ovo shvatiti kao znak osobne netrpeljivosti. Klub HDSSB-a će podržati ovaj zakon, ali mislim da je ipak i ova govornica i ovo mjesto i vrijeme u kojem možemo progovoriti i o problemima. Ali evo slažem se i sa svime ovime što je rekao kolega Rimac i što su govorili i moji prethodnici da nevezano tko je sada odgovoran ovdje, tko nije, ali u svakom slučaju kasnimo i to znatno kasnimo vezano za zaštitu svojih mnogobrojnih proizvoda. I vjerujte mi gospodine ministre ja sam očekivao da ćemo uz ovaj zakon dobiti i određenu klasifikaciju, dakle što je do sad zaštićeno, što je zaštićeno i zemljopisnim porijeklom, što je izvorni hrvatski proizvod i eventualno napraviti klasifikaciju hrvatskih proizvoda koji imaju mogućnost biti zaštićeni na ovakav način sukladno ovom zakonu. Tako da svakodnevno ljudi i na terenu, dakle i oni koji se bave proizvodnjom i poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda da jednostavno ne lutaju kroz jednu ja bih rekao ogromnu šumu propisa i da ne, prije svega ne troše. Evo čuli smo koliko se u Istri potrošilo novca da bi se došlo do zaštite istarskog pršuta, da jednostavno već na početku imamo taj jedan popis mogućih proizvoda koje Hrvatska može zaštititi. Ta zaštita je u svakom slučaju interes Republike Hrvatske, ne samo onih koji se bave tom proizvodnjom, nego i cjelokupne Republike Hrvatske i tu će neizostavno morati doći i do jednog udruživanja proizvođača. To se posebno odnosi na ove slabije razvijene regije. Tu mislim i na Slavoniju i nije pitanje samo slavonskog kulena. Baranjski kulen ne bi bio u ovakvom vremenu da tako kažem i dobio oznaku porijekla da nije bilo Belja, da nije bilo Todorića, jer tu ne mislim ništa loše reći. Naprotiv, omogućeno je da se jedan takav proizvod ja bih rekao na jedan brži način zaštiti obzirom da koncern raspolaže i sa stručnim judima i raspolaže i sa sredstvima koji mogu omogućiti zaštitu proizvoda. Ukoliko dođemo do samih proizvođača tada ćemo vidjeti da su evo tu posebno i kod slavonskog kulena, kod slavonske šunke, kobasice, slanine, zašto ne i čvarci. Ali ima i niz drugih proizvoda. Ja ne želim sada, sjetio sam se evo Gričke vještice i onih poznatih paprenjaka koji su također jedan tradicionalni hrvatski proizvod, da ne spominjem jela itd. Ali smatram da se tu najaktivnije mora uključiti prvo ministarstvo, zatim regionalna i lokalna samouprava. Vezano za određene pomoći. Dakle, mi moramo biti svjesni da u Hrvatskoj postoji razvijena Hrvatska i nerazvijena Hrvatska, dakle dio Hrvatske koji može i lokalne samouprave koje mogu praktično financirati i ovakve projekte dok mnoge jedinice lokalne samouprave tu prije svega mislim na Slavoniju i Baranju ne želeći kazati da grad Đakovo nema određene programe u poljoprivredi od geodetske izmjere, obrane od tuče, analize tla itd. itd. Ali isto tako i županija. Ali bez financijskih mogućnosti lokalne i regionalne samouprave u ovim nerazvijenim dijelovima Hrvatske vrlo je teško očekivati da će moći participirati i u ovakvim projektima. Dakle, neizostavno je pomoć potrebna veća angažiranost ministarstva i nadležnih državnih institucija koja trebaju omogućiti praktično dobivanje prije svega tih certifikata. I ono što želim dalje ići, dakle cijenu tih proizvoda. To jesu vrhunske delicije, vrhunski hrvatski izvorni proizvod, ali njihovu cijenu će odrediti prije svega tržište. I možda upravo radi tih proizvoda i zaštite tih proizvoda možda razmisliti čak i o smanjenju stope PDV-a na te proizvode. Dakle, potrošači će u razlici PDV-a taj proizvod biti dostupniji, moći će ga se više proizvoditi, a ne bih rekao da sada je cijena ovoga našeg kulena koji se praktično prodaje slavonskog koji se prodaje ne na divlje, ali bez fiskalizacije negdje od kreće se od 120 do 200 kuna i vjerujte mnogim građanima je taj kulen nedostupan. Tu svakako treba raditi, što se tiče evo slavonskog kulena, i na recepturi. Dakle, treba doći do prije svega ujedinjenja svih proizvođača, stvaranja ja neću spominjati klaster nego zadruge, udruge. Pa evo već prva prilika dobili ste svi pozivnice, možete posjetiti i đakovačku kulenijadu u sklopu 47. Đakovačkih vezova. Ja se nadam bez obzira na ove rasprave u Hrvatskom saboru da će Ministarstvo poljoprivrede dati potporu kao i prošle godine sukladno normalno natječaju na kojima su se vezovi i javili. Dakle, radi se upravo i o promociji tih tradicijskih proizvoda. Tu je evo ja ću spomenuti još jedno slavonsko jelo koje su tamo neki početkom '90-ih preimenovali ili prekrstili u pastirac, to je onaj slavonski čobanac, tu je niz drugih jela itd. ali smatram evo da prije svega i ovo je i apel prema ministarstvu, jednostavno da shvati i ozbiljnost ove situacije isto tako i prema svima nama i da jednostavno napravimo jednu klasifikaciju tih proizvoda koji mogu dobiti tu prije svega tu oznaku i zemljopisnog porijekla, ali i zaštićenog proizvoda. Dakle, u svakom slučaju se zalažemo i za očuvanje tradicije jer ti proizvodi moraju biti ne industrijski nego napravljeni na tradicionalni način. I da, evo sad mi je pala na pamet još jedna slavonska stvar, npr. to su proizvodi od slavonske crne svinje koja doživljava svoju revitalizaciju zahvaljujući prije svega obiteljskim gospodarstvima, a ne toliko poticajima. Ali u svakom slučaju i razlika između ovog normalnog slavonskog kulena i proizvoda kulena od slavonske crne svinje, da ne spominjem fajferice i ostale vrste. Dakle, klub HDSSB-a će podržati zakon, ali evo nadam se da će i ministar i ministarstvo shvatiti da bez jednog aktivnog sudjelovanja ministarstva, posebno financijskog, ali isto tako i stručnog, pa ja bih rekao čak i pravljenja određenih programa koji su vezani, da jednostavno tu ovom trenutku proizvođači bez obzira koliku potporu imali i od lokalne i od regionalne samouprave bez stvarne financijske injekcije neće moći napraviti.
Replika, Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Vinković ja ću možda se nadovezati na ovu vašu zadnju rečenicu financijske potpore i financijske mogućnosti da, ali vjerujte mi nisu uvijek toliko nužne da bi određeni projekt trebao ovisiti isključivo o njima. Ono što bih stvarno voljela vidjeti to je dakle da Ministarstvo poljoprivrede kao nositelj ovakvog jednog projekta bude taj koji će možda na stranicama svoga ministarstva staviti određene naputke kontakt osobe koje se bave recimo ovim poslom da bi poduzetnici pa evo i vi ste sada pokazali svoj poduzetnički duh kada pričate o proizvodima crne slavonske svinje. Dakle, puno građana RH ima ideja, međutim najžalosnije je to što jednostavno ne znaju na koji način te ideje svoje realizirati jer se često dogodi da zovu resorno ministarstvo u kome ih sve jedan upućuje na drugoga i na kraju od sve siline imena ne znaju koga da pitaju. Puno se potrošilo na ovome što smo dosad napravili, što znači da određenu bazu znanja kao takvu već imamo. Mislim da ne trebamo svaki put trošiti nanovo novac u određenim stvarima kada pričamo o istoj stvari nego da neću reći copy-pasteamo ali dakako to stečeno znanje koje smo već jedanput platili drugi put možda iskoristimo, a da ga svaki put nanovo ne plaćamo. I mislim da je upravo to na tragu ovoga što želimo od ministarstva da vidimo koji su to ljudi u ministarstvu, koje su to osobe ili koji su na kraju krajeva to odjeli koji odgovaraju zato da se određeni projekat i određena ideja i realizira do kraja.
Odgovor na repliku, Zoran Vinković.
Pa slažem se ja s vama bez obzira koliki bio poduzetnički duh kod bilo koga, ali bez financija nećete moći nešto napraviti. Ali ako je netko prošao tu školu ja onda vjerujem da mora biti, dakle ministarstvo je to koje treba biti koordinator. Jer postupak dobivanja oznake je isti za istarski pršut i slavonsku šunku. E sad, zašto bi opet netko morao u Slavoniji prolaziti školu koju ste vi u Istri prošli? Ja tvrdim da ukoliko imamo dakle određen popis svih ja bih rekao potencijalnih proizvoda vjerujem da evo imamo problem sa onim Teranom, Prošekom, s Kranjskom itd., ali smatram da je to problem koji se može i mora riješiti, ali ne moramo plaćati 100 ili 1000 puta možda i 10000 puta koliko Hrvatska ima svojih izvornih proizvoda jedno te isto. I dakle potrebno je imati taj jedan popis, potrebno je educirati ljude i ministarstvo mora biti servis tim ljudima zajedno i sa lokalnom i regionalnom samoupravom.
Đurđica Sumrak replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolega dobro ste govorili u svojoj raspravi. Htjela bih samo još nešto vam u replici reći. Zašto nam je važan evo možemo reći ovaj zakon ispred nas je kraj onih svih radnji koje su prije odrađene, pa važno nam je to i svi ovi proizvodi radi zaštite hrvatskog identiteta pri ulasku u EU. Bilo je puno euroskeptika koji su govorili ne znam ulazimo na koljenima, izbit ćemo svoj nacionalni identitet. Nećemo ga izgubiti, jednim dijelom i ovo štiti naš nacionalni identitet. Lijepo ste govorili o svojim slavonskim proizvodima o svojim specijalitetima pa ja bih samo podsjetila da je u oznakama i hrvatska stara šljivovica i slavonska šljivovica, a od nepoljoprivrednih proizvoda to je paška, lepoglavska i svetomarska čipka. A što se tiče vina jednako tako i to će sada sigurno možda i ministar reći pri kraju, postoji E-Bacchus to je Europski registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla i tradicionalnih izraza. Tijekom pregovora sa Unijom u okviru poglavlja Poljoprivreda i ruralni razvoj pregovaralo se između ostalog uvrštavanju izraza Opolo, Plavac, Mlado vino, Portugizac, Bermet, Dingač, ali i Prošek, međutim znamo nekakvi tu problemi su bili sa Prošekom ali Dingač je preseljen kasnije na zaštićenu oznaku izvornosti, a Bermetu je pridodan izraz samoborski. Ja sam sigurna obzirom da imamo informaciju da je 14.ožujka 2013.godine ministarstvo poslalo EU elektroničkim putem i pismeni zahtjev za priznavanjem ovih ispregovaranih naziva. Samo jednu da završim sve je … [[Govornici govore u isto vrijeme ne razumije se.]] da će to sve biti riješeno da ćemo imati u tim i naše vino isto tako.
Odgovor na repliku Zoran Vinković.
Pa slažem se ja s vama evo spomenuli ste čipku lepoglavsku, pašku itd. ja se nadam da ćemo mi Slavonci biti dovoljno pametni pa onaj naš bunđur ili šokačku reklju, kapu zaštititi ali ovdje sada pričamo o poljoprivrednim prehrambenim proizvodima iako se i oni mogu praktično u to ubaciti ali na stranu to. sada sam se ja sjetio još jednog slavonskog proizvoda ili dva proizvoda to su krvenica, a slavonski kulin je kulen je nešto drugo i švargl. To su također proizvodi koji se ne proizvode u drugim dijelovima Hrvatske ili ako se proizvode ne znaju ih proizvoditi kao mi Slavonci kao što mi ne možemo proizvesti istarski pršut ili drniški pršut iako većina Istrana i Drnišana i Dalmatinaca uzimaju slavonske svinje, ali nema veze bitno je da dobiju oznaku izvornosti. Samo da ne uzimaju iz Rumunjske.
I Branko Kutija replika.
Zahvaljujem se gospođo potpredsjednice. Ja bih isto tako volio da su svi pršuti bez obzira drniški ili istarski iz Slavonije ali nažalost nisu jer znamo da je Vlada odobrila uvoz ne znam sada na pamet koliko je to bilo tona zbog nedostatka na tržištu tih proizvoda. Ali to je sada manje bitno. Vi ste u svom izlaganju govorili o mogućoj ulozi lokalne samouprave u cijeloj ovoj priči ali preduvjet za to s obzirom sa izmjenama pa skoro svakoga zakona mi iz lokalne samouprave dobivamo novi teret na svoja leđa ali bez fiskalne decentralizacije vaše ali i moje omiljene teme, lokalna samouprava je dovedena u poziciju da ne može baš previše pomoći unatoč trudu i volji.
Odgovor na repliku Zoran Vinković.
Samo ću potvrditi ovo što je kolega Kutija rekao, doista bez fiskalne decentralizacije, dakle bez viših poreznih prihoda jedinica lokalne i regionalne samouprave mi možemo ovako davati moralnu podršku dati par tisuća kuna ali ne možemo razmatrati o tome da za jedan ovakav projekt damo milijun kuna ili 600 tisuća kuna jer proračuni u slabije razvijenim dijelovima Hrvatske posebno u jedinicama lokalne samouprave su izuzetno mali i praktično su svedeni na poštivanje onih osnovnih zakonskih normi funkcioniranja lokalne samouprave. A evo možda je ovo prilika ovaj ulazak u EU da se malo upoznamo i sa zemljama EU i sa zakonodavstvom pa čak i sa načinom kako se raspoređuju tamo porezni prihodi. I vjerujte da ovih 3% koje dobiva lokalna i regionalna samouprava uključujući grad Zagreb, a 97% državni proračun da je to ne održivo u EU. I ako malo pročitamo onaj famozni Plan 21 a čujem da se sada piše novi Plan 21 to čitam u ovim tjednicima, tada je vidljivo da je tamo masnim slovima otisnuta decentralizacija pa ajdemo je onda konačno i uvesti.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjednice. Pa evo da ja nešto kažem o oznakama izvornosti zemljopisnog podrijetla, mislim da sam dužan tu nešto reći s obzirom da dolazim sa otoka, a da su se otočani organizirali na vrijeme i da su nešto pokušali napraviti kada govorimo o oznakama proizvoda koji sami proizvode. I mi danas zahvaljujući i njima, ali i Zakonu o otocima ali i Nacionalnom programu razvitka otoka imamo jedan projekt koji ide iz godine u godinu od 2007. to je tzv. projekt hrvatski otočni proizvod. Taj hrvatski otočni proizvod nažalost doći će u slijepu ulicu. Krenuli smo na vrijeme i u moru ovih oznaka koje imamo a imamo ih podosta od ekoloških proizvoda, izvorno hrvatsko, hrvatska kvaliteta, oznaka tradicionalnog ugleda, oznaka izvornosti, zemljopisnog podrijetla. Znači ono što smo već i danas čuli, jednu količinu kvalitetnih oznaka, kvalitetnih oznaka, na kvalitetnim proizvodima koje će na kraju rezultirati sa time da će biti važne možda samo na području same naše Republike Hrvatske. Vidimo i sami koliko teško je moguće i koliko novaca treba da steknemo nešto na nivou, na nivou Europske unije. Svi smo mi ovdje čuli za paški sir, vina, Plavac, Postup, Dingač, Žlahtina, Pošip, za jadransku srdelu, pašku čipku, maslinovo ulje ili pašku sol. To smo čuli, vjerujem gotovo svi. Pretpostavljam da mnogi od nas nisu čuli za rapsku tortu, viški … [[Govornik se ne razumije.]] starogradski ili šoltanski paprenjak, korčulanske cukarine, brojne proizvode koji dolaze s otoka a tiču se lavande, kozmetičke linije, brojni likeri i da ne nabrajam ostalo. Mnogi nisu čuli ni za Škraping. Škraping je trčanje po škrapama ako niste čuli. A ta kažem oznaka hrvatski otočni proizvod obuhvatila je i jestive i nejestive proizvode znači pa i moguće manifestacije. Znači sve one specifičnosti koje je proizveo otočni čovjek, otočni proizvođač koji se trudi na tom otoku i opstati i ostati. Od svog rada ili se samo zaposliti uz minimalne potpore koje dobiva sa strane države. Godišnje se na ovaj projekt troši negdje oko 400 tisuća kuna i oznaka koja se dobiva je za njih besplatna. Ali to ne znači da ne vrijedi, da nema težinu jer prolazi itekakve kontrole potrebnih stručnih komisija u kojima su stručni ljudi za svaku razinu proizvoda. I rezultat toga je kada smo krenuli 2007. godine krenuli smo sa dvadest i ja mislim jednim ili dva proizvoda, danas je to 344 proizvoda sa hrvatskih otoka koje proizvodi 121 otočni proizvođač, od kojih je 9 eko proizvođača i 11 proizvođača sa oznakom zemljopisnog porijekla. To je blago hrvatskih otoka i ti ljudi i danas rade marljivo, predsezona je počela. I vjerujte mi da su se turisti naučili na hrvatske proizvode koji na sebi imaju jednu malu crvenu markicu na kojoj piše hrvatski otočni proizvod. I koji traže se iz ljeta u ljeto kao nešto što je izvorno, što se ne može kupiti u trgovačkim lancima, u bilo kojem velikom, ne sve. Što je omogućilo da na otocima nastanu dućani koji se bave isključivom prodajom tih proizvoda. Da smo evo pokušali to napraviti i u Zagrebu. Međutim, žao mi je što ova Vlada nije pristupila kako treba tom projektu i nije završila prostor ovdje u Zagrebu koji je opremljen do kraja ne bi li se moglo krenuti sa prodajom tih proizvoda upravo ovdje u glavnom gradu a onda u svim velikim gradovima. Jer su otočni proizvođači dobro organizirani i mogu a to je bio jedan od uvjeta proizvoditi dovoljne količine potrebnih tih proizvoda koji su označeni a što je vrlo rigorozno ovdje određeno u ovom Zakonu. Što se dešava s onim koji to ne uspije, znači a dobio je oznaku Europske unije, kolike su kazne za nemogućnost proizvodnje dovoljnih količina hrane. Ova je oznaka i registrirana u državnom zavodu za intelektualno vlasništvo kao jamstveni žig i mislim da ima itekako veliku vrijednost. Trenutačno je evo vani i natječaj novi javni poziv da se jave otočni proizvođači i da kandidiraju za ovu godinu moguće proizvode koji se mogu označiti. Međutim na kraju opet dolazimo do onog upitnika a što dalje. Što možemo recimo za paški sir, gdje god se pojavi iz sirane Gligora ili iz paške sirane osvaja prvu nagradu. Među, evo zadnja u Briselu prošle godine među 1200 sireva. A pričamo kažem o ovome što je označeno već. Je li moguće da mi kao država nismo to uspjeli riješiti? Što čeka takve proizvođače? Što čeka sve ove male koji su se uspjeli udružiti. Znam jer sam s njima puno bio i putovao po sajmovima i u Hrvatskoj ali i izvan Hrvatske. I oni su bili zadovoljni što su se našli unutar jedne udruge, što svi zajedno rade, poznaju se i što kao takvi pokušavaju opstati. Međutim, kada vidimo bogatstvo Hrvatske na svim ruralnim područjima od Slavonije pa do Dalmacije, vidljivo je da ne postoje za sve proizvode moguće takve udruge. Vjerujem da bi se onda lakše govorilo i o slavonskom kulenu ili kulinu ili o nekim drugim proizvodima kao što st spomenuli šljivovicu ili sve ostalo. Jer toga itekako imamo. Zato kažem, ovaj Zakon koji propisuje procedure nije dovoljan. Mislim da je potrebno puno rada, posebno Ministarstva poljoprivrede na edukaciji na koji način uopće doći do ovih oznaka koje onda znače tržište, bolju cijenu, veću kvalitetu, probranu skupinu ljudi koji to konzumiraju i koji su zadovoljni s time. Koliki je to doprinos onda i gospodarstvu ali i svim, ali i poljoprivredi kao njenom dijelu. Mislim da evo kažem, pokušali smo nešto napraviti, to ide, međutim pitanje je što dalje recimo sa ovakvom jednom oznakom kao i sa svima onima koje je recimo potaknula Hrvatska gospodarska komora, ja mislim da je njihova ova izvorno hrvatsko koja još uvijek kažem se prezentira po gradovima RH, ali nikako ne možemo izaći vani. Zašto naše te oznake ne bi vrijedile? Zašto ne učiniti dodatni napor pa da od onoga što smo svi prepoznali, što sam rekao, od paškog sira, od raznih vina pa i paške čipke ako je to moguće, ali i nekih drugih nejestivih proizvoda napravimo brendove koji itekako mogu naći mjesto na policama nekih lanaca ili posebnih trgovina u EU. Mislio sam evo da je potrebno da to kažem jer to dugujemo otočnim proizvođačima jer oni se samostalno mogu organizirati, oni su to učinili, međutim mislim da su došli do zadnje stepenice i da dalje to bez potpore i jasnog puta koji će im signalizirati država jednostavno neće ići u dobrom ili pravom smjeru. Hvala.
Hvala. Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Pa evo kolega Borić jako mi je drago da ste spomenuli ovaj otočni proizvod. Naime, u cijeloj svojoj raspravi danas vidimo i sa ovim proizvodima koji imaju markice izvornosti i zemljopisnog podrijetla ma tu je implementirano jako puno rada, jako puno zakonske regulative. Tu je u stvarnosti sve ove godine poticaja i proizvodnji i edukaciji i subvencioniranju opreme i prostora pa kad ste već spomenuli sir mislim da ovdje bi bilo jako dobro reći ja mislim najpoznatiju osobu prof. Havranek koja je zaslužna u stvarnosti da imamo danas mi profilirane svoje marke sireva od ne znam ovog velebitskog do paškog. Zaista je obišla cijelu Hrvatsku, zaista je radila maksimalne edukacije i mi danas imamo respektabilnu malu delikatesnu proizvodnju sireva koji postižu odličnu cijenu na tržištu i bez obzira na sve oni su vrlo, vrlo poznati i rado ih kupuju svi oni koji dolaze u Hrvatsku, ali moram vam reći i švercaju preko granice. Sad valjda više neće morati jer će je moći odnijeti. A jednako tako je i sa otočkim ovim markama proizvoda. To su ovo kao što ste i rekli male proizvodnje, proizvodnje na uskom području, ali karakteristične i zaista cijenjene na tržištu ne samo u Hrvatskoj nego i vani ali zaista se treba dati priznanje svemu što je učinjeno da do toga dođe.
Završna riječ ministra poljoprivrede Tihomira Jakovine. Izvolite ministre.
Zahvaljujem štovana potpredsjednice, kolegice i kolege zahvaljujem i na raspravi koja je bila i vidim da otprilike svi dijelimo zabrinutost, odnosno iste poglede na to da bi naši izuzetno kvalitetni proizvodi trebali nositi oznake ove ili one vrste. Da li smo dobro prezentirali na početku što je napravljeno, odnosno koliko proizvoda ima da li oznaku izvornosti ili zemljopisnog porijekla? Mislim da jesmo. I što je sve dosad napravljeno i na koji način bi trebalo raditi. Ali tu imamo i dosta nerazumijevanja ili možda nedostatka informacija za vas pa koristim priliku onda u ovom obraćanju reći kompletna procedura vezano za ishođenje, prikupljanje, predaju i ostalo se nalazi i vrlo je detaljno razrađena i na web stranicama i može kod naših djelatnika u ministarstvu svi proizvođači to dobiti. Ono što možda treba naglasiti je da zapravo i sve ove godine, a govorim sad i u periodu 2005. i 2010. smo imali Operativni program za unapređenje proizvodnje slavonskog kulena u koji je uloženo strašno veliki novci, da ne spominjemo Centar za kulen u Vinkovcima za koji su isto značajna sredstva iz proračuna potrošena. Nisu nažalost, da ne spominjemo sve ostalo, mjere ruralnog razvoja kroz operativne programe, kapitalne investicije i ostalo što je uloženo nisu urodili plodom. To sad govorim malo lokalpatriotski kao Slavonac. Zašto? Zato što ima jedan osnovni problem, djelatnici ministarstva ne mogu sami napraviti posao za proizvođače. Udruge proizvođača su te koje moraju podnijeti zahtjev, koje moraju ispoštovati relativno kompliciranu proceduru koju smo i prošle godine kad smo mijenjali zakon dodatno pojednostavili, učinili nešto jeftinijim. Djelatnici ministarstva maksimalno rade mjesecima na tome, ali nažalost nekad naši proizvođači s jedne strane ne vole se udruživati i zajednički nastupati na takvim projektima, s druge strane malo vam znate i kalkuliraju. Vi ste spomenuli paški sir koji je vrhunski. Pitanje je da li proizvođači paškog sira imaju interes da dodatno za ishođenje dodatnog certifikata potroše značajna sredstva ali onda moraju raditi po strogo normiranim specifikacijama koje vrijede za oznake izvornosti o zemljopisnom podrijetlu. A znamo i sami kako i odakle sve dolazi mlijeko od kojeg se proizvodi paški sir. Tako da i u tom dijelu se može razumjeti nesklonost samih proizvođača da ulaze u zaštite oznake izvornosti. Cijeli sustav radi, radio je, radi i radit će još više na tome. Na koji način? Mislim da je kolega Rimac postavio na koji način to možemo raditi? Edukacija, promocija, poticanje samih proizvođača. I dosad je bio cijeli niz, a pogotovo i u zadnjih 18 mjeseci, i radionica i predavanja i okruglih stolova sa našim proizvođačima da ih se potakne na podnošenje zahtjeva, na zaštitu oznaka i ostaloga. Ovo je izoliran slučaj i čestitke, ja sam u krajnjem slučaju stavio one prve violinske ključeve na istarski pršut i bio sam ponosan ministar. Nije trebalo toliko dugo trajati, na nivou zaštite u EU to traje dvije do tri godine. Ako već govorimo o brojkama ni naši susjedi koji su puno duže u EU nemaju tako strašno veliki broj proizvoda. Mađari imaju 15-ak proizvoda koji imaju zaštitu, Slovenci 23. Znači nije prekasno da sve ono što nismo napravili u prethodnom razdoblju podignemo radnu razinu ili temperaturu i nivo intenziteta rada i napravimo sad. Ovaj zakon je jedan od načina na koji ćemo to napraviti. Postoje mogućnosti, dosad se dosta na tome radilo, apeliramo još jednom na naše proizvođače da se udružuju da li su to proizvođačke grupe, organizacije, zadruge, klasične udruge proizvođača jer jedino tako na taj način možemo doći do zaštite za naše oznake. Bilo je puno proizvoda rečeno ne samo slavonskih, nego i inih koje bi trebalo zaštititi. Čudi me da se kolega Rimac i kolega Vinković nisu sjetili na primjer slavonskog čvarka koji bez obzira što nema oznaku izvornosti čini mi se na placu u Zagrebu doseže jako visoke cijene od 115, 120 kuna. Mislim imamo jako puno mogućnosti, treba puno odraditi ali nije sustav taj koji je odgovoran za to što trenutno nemamo više proizvoda, možemo bit bolji, trebamo bit još više na usluzi proizvođačima i kao servis. Ali budite sigurni da su kolegice i svi oni djelatnici u ministarstvu koji na tom rade ozbiljno i odgovorno odradili svoj posao. Odradit će ga još bolje i u buduće. Trenutno radimo i novu uredbu o ustroju, gdje neke stvari pokušavamo unaprijediti tako da ćemo u odjelu za, u Upravi kvalitete hrane imati posebni Odjel za promidžbu kvalitete hrane koji će direktno raditi baš na toj problematici. Eto, zahvaljujem na potpori zakonu.
Hvala ministre. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kasnije.
Konačni prijedlog zakona o zaštićenim oznakama izvornosti, zaštićenim oznakama zemljopisnog podrijetla i zajamčeno tradicionalnim specijalitetima poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 407. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim poštovanu zamjenicu ministra poljoprivrede Snježanu Španjol da se očituje o amandmanu Odbora za zakonodavstvo. Amandman broj 1 na članak 5.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Amandman broj 2 na članak 6.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Amandman broj 3 na članak 16.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Amandman broj 4 na članak 19.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Svi amandmani su prihvaćeni i postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Ima netko protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 99 glasova za donesen Zakon o zaštićenim oznakama izvornosti, zaštićenim oznakama zemljopisnog podrijetla i zajamčeno tradicionalnim specijalitetima poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Hvala lijepa zamjenice ministra.
Sada ćemo provesti objedinjenu raspravu o - Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe (EZ) br. 1107/2009 o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 402. - Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe (EZ) br. 396/2005 o maksimalnim razinama ostataka pesticida u i na hrani i hrani za životinje biljnog i životinjskog podrijetla, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 399. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akata primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje i prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za poljoprivredu i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili na sjednici, a uvodno će obrazložiti prijedloge ministar poljoprivrede Tihomir Jakovina. Izvolite, ministre.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice, štovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Zakon o provedbi Uredbe broj 1107/2009 o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja donosi se radi uskladbe sa zakonodavstvom EU i na taj način će isto biti neposredno u cijelosti … [[Govornik se ne razumije.]] u Republici Hrvatskoj a ovim zakonom se osigura njegova provedba. Predloženim zakonom utvrđuje se nadležno tijelo za provedbu uredbe. To je Ministarstvo poljoprivrede, stručne institucije za obavljanje znanstvenih i stručnih poslova u provedbi uredbe. To je Hrvatski centar za poljoprivredu, hranu i selo, odnosno Zavod za zaštitu bilja, Institut za medicinska istraživanja i medicinu rada i Hrvatski šumarski institut, nadležne inspekcije te poljoprivredna inspekcija i obveze glede plaćanja naknada uporabe jezika, te uporabi mjera i prekršajne odredbe. Cilj prijedloga zakona kao uredbe je osigurati visoku razinu zaštite zdravlja ljudi, životinja i okoliša pri odobravanju i primjeni sredstava za zaštitu bilja i pomoćnih sredstava, tvari ili pripravci koji se miješaju sa sredstvima za zaštitu bilja a koji pospješuju njihovu učinkovitost ili druga svojstva. Nadalje poboljšati će se funkcioniranje tržišta EU usklađivanjem pravila za odobravanje aktivnih tvari i pravila za stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja i pomoćnih sredstava što ima pozitivan utjecaj na poljoprivrednu proizvodnju, otkloniti prepreke u trgovini sredstvima za zaštitu bilja ukoliko je to moguće, te osigurati nesmetano funkcioniranje jedinstvenog tržišta EU čijim dijelom od 1. srpnja postaje Republika Hrvatska. Predmetni prijedlog zakona regulira stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja i pomorskih sredstava, tj. registraciju sredstava za zaštitu bilja i pomorskih sredstava. Područje registracije usko je specijalizirano te u postupku registracije sredstava za zaštitu bilja potrebno napraviti procjenu rizika iz različitih područja koju će raditi znanstvene i stručne institucije. Novost u odnosu na dosadašnji postupak registracije sredstava za zaštitu bilja je to što je Uredbom EZ broj 1107/2009 uspostavljen zonalni sustav registracije sredstava za zaštitu bilja. Isto znači da podnositelj zahtjeva za registraciju sredstava za zaštitu bilja ili pomoćnog sredstva odabire jednu državu članicu EU koja obavlja ocjenu dokumentacije i procjenu rizika iz svih relevantnih područja za sve države članice koje pripadaju istoj zoni za registraciju i koju podnositelj zahtjeva želi registrirati sredstva. Tako će Republika Hrvatska imati priliku da se u njoj registriraju pojedina sredstva za zaštitu bilja za tzv. južnu zonu koju pored Bugarske, Grčke, Španjolske, Francuske, Italije, Cipra, Malte i Portugala pripada i Republika Hrvatska. Također prijedlogom zakona olakšat će se trgovina identičnim sredstvima za zaštitu bilja i unutar teritorija EU temeljem dozvole za paralelnu trgovinu. Zahtjev za dozvolu za paralelnu trgovinu mogu podnijeti pravne i fizičke osobe za sredstva za zaštitu bilja koja je registrirano u nekoj od država članica EU, a koja je po svom sastavu identično sredstvo za zaštitu bilja registrirano u Republici Hrvatskoj, ali je jeftinije od istoga. Dakle, otvara se mogućnost uvoza identičnih sredstava za zaštitu bilja iz drugih država članica EU po povoljnijim cijenama. Za provedbu ovog prijedloga zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Drugi zakon, Zakon o provedbi Uredbe (EZ) broj 1107/2009 stavljen je na tržište sredstava za zaštitu bilja sa konačnim prijedlogom zakona. Zakon se donosi radi usklađivanja sa zakonodavstvom EU, odnosno kako bi se u potpunosti osigurala provedba predmetne Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. godine o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i ukidanju Direktiva Vijeća 79/117 i 91/414. Područje sredstava za zaštitu bilja je u Republici Hrvatskoj do ulaska u EU uređeno Zakonom o sredstvima za zaštitu bilja, Narodne novine 70/05, te propisima donesenim na temelju tog zakona koji su usklađeni sa direktivama EU koje ukida uredba radi koje se donosi ovaj zakon. Cilj uredbe kao i samog zakona je osigurati visoku razinu zaštite zdravlja ljudi, životinja i okoliša pri odobravanju i primjeni sredstava za zaštitu bilja i pomoćnih sredstava, poboljšati funkcioniranje tržišta EU usklađivanjem pravila za odobravanje aktivnih tvari i pravila za stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja i pomoćnik sredstava poboljšavajući time i poljoprivrednu proizvodnju, otkloniti prepreke u trgovini sredstvima za zaštitu bilja što je najviše moguće, osigurati nesmetano funkcioniranje jedinstvenog tržišta EU dijelom kojeg i mi postajemo od 1.07. Zakonom se utvrđuje tijelo nadležno za provedbu uredbe, to je Ministarstvo poljoprivrede, stručne institucije za obavljanje znanstvenih i stručnih poslova za provedbu uredbe, kao i kod prethodnog zakona to je Zavod za zaštitu bilja u Hrvatskom centru za poljoprivredu, hranu i selo i Institut za medicinska istraživanja i medicinu rada i Hrvatski šumarski institut, zatim nadležna inspekcija, to je Ministarstvo poljoprivrede i Poljoprivredna inspekcija i propisuju se obveze glede plaćanja naknade i uporabe jezika te upravne mjere i prekršajne odredbe. Zahvaljujem.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Na redu su klubovi i u ime kluba HDZ-a kolegica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine ministre sa suradnicama. Evo ja neću puno dužiti obzirom da već dugo raspravljamo. Želim samo reći da ćemo mi kao klub HDZ-a podržati jedan i drugi prijedlog ovog zakona zato što smatramo zaista da je on kao i zakoni prije njega koji su se odnosili na ovu temu u zaštiti zdravlja, ljudi, životinja, biljaka, šuma, a to znači onda i prirode. Uglavnom je ministar rekao sve ono što je vezano za usklađivanje pa ja stvarno mislim da nema potrebe, nas je tu sad 5, 6 da ja ponovno sve to prepričavam i da govorim o tome kako su štetne aktivne tvari i kako su doze štetne različitih pesticida za bilje i to, to svi skupa znamo. I zato evo samo želim reći da ćemo podržati oba ova zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlozima zakona glasat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe (EZ) br. 1107/2009 o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 402. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima li netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno 99 glasova za donesen Konačni prijedlog Zakona P.Z.E. br. 402 u tekstu kako ga je predložila predlagateljjica.
Sada ćemo provesti objedinjenu raspravu o - Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe (EZ) br. 1107/2009 o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 402. - Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe (EZ) br. 396/2005 o maksimalnim razinama ostataka pesticida u i na hrani i hrani za životinje biljnog i životinjskog podrijetla, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 399. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akata primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje i prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za poljoprivredu i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili na sjednici, a uvodno će obrazložiti prijedloge ministar poljoprivrede Tihomir Jakovina. Izvolite, ministre.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice, štovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Zakon o provedbi Uredbe broj 1107/2009 o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja donosi se radi uskladbe sa zakonodavstvom EU i na taj način će isto biti neposredno u cijelosti … [[Govornik se ne razumije.]] u Republici Hrvatskoj a ovim zakonom se osigura njegova provedba. Predloženim zakonom utvrđuje se nadležno tijelo za provedbu uredbe. To je Ministarstvo poljoprivrede, stručne institucije za obavljanje znanstvenih i stručnih poslova u provedbi uredbe. To je Hrvatski centar za poljoprivredu, hranu i selo, odnosno Zavod za zaštitu bilja, Institut za medicinska istraživanja i medicinu rada i Hrvatski šumarski institut, nadležne inspekcije te poljoprivredna inspekcija i obveze glede plaćanja naknada uporabe jezika, te uporabi mjera i prekršajne odredbe. Cilj prijedloga zakona kao uredbe je osigurati visoku razinu zaštite zdravlja ljudi, životinja i okoliša pri odobravanju i primjeni sredstava za zaštitu bilja i pomoćnih sredstava, tvari ili pripravci koji se miješaju sa sredstvima za zaštitu bilja a koji pospješuju njihovu učinkovitost ili druga svojstva. Nadalje poboljšati će se funkcioniranje tržišta EU usklađivanjem pravila za odobravanje aktivnih tvari i pravila za stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja i pomoćnih sredstava što ima pozitivan utjecaj na poljoprivrednu proizvodnju, otkloniti prepreke u trgovini sredstvima za zaštitu bilja ukoliko je to moguće, te osigurati nesmetano funkcioniranje jedinstvenog tržišta EU čijim dijelom od 1. srpnja postaje Republika Hrvatska. Predmetni prijedlog zakona regulira stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja i pomorskih sredstava, tj. registraciju sredstava za zaštitu bilja i pomorskih sredstava. Područje registracije usko je specijalizirano te u postupku registracije sredstava za zaštitu bilja potrebno napraviti procjenu rizika iz različitih područja koju će raditi znanstvene i stručne institucije. Novost u odnosu na dosadašnji postupak registracije sredstava za zaštitu bilja je to što je Uredbom EZ broj 1107/2009 uspostavljen zonalni sustav registracije sredstava za zaštitu bilja. Isto znači da podnositelj zahtjeva za registraciju sredstava za zaštitu bilja ili pomoćnog sredstva odabire jednu državu članicu EU koja obavlja ocjenu dokumentacije i procjenu rizika iz svih relevantnih područja za sve države članice koje pripadaju istoj zoni za registraciju i koju podnositelj zahtjeva želi registrirati sredstva. Tako će Republika Hrvatska imati priliku da se u njoj registriraju pojedina sredstva za zaštitu bilja za tzv. južnu zonu koju pored Bugarske, Grčke, Španjolske, Francuske, Italije, Cipra, Malte i Portugala pripada i Republika Hrvatska. Također prijedlogom zakona olakšat će se trgovina identičnim sredstvima za zaštitu bilja i unutar teritorija EU temeljem dozvole za paralelnu trgovinu. Zahtjev za dozvolu za paralelnu trgovinu mogu podnijeti pravne i fizičke osobe za sredstva za zaštitu bilja koja je registrirano u nekoj od država članica EU, a koja je po svom sastavu identično sredstvo za zaštitu bilja registrirano u Republici Hrvatskoj, ali je jeftinije od istoga. Dakle, otvara se mogućnost uvoza identičnih sredstava za zaštitu bilja iz drugih država članica EU po povoljnijim cijenama. Za provedbu ovog prijedloga zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Drugi zakon, Zakon o provedbi Uredbe (EZ) broj 1107/2009 stavljen je na tržište sredstava za zaštitu bilja sa konačnim prijedlogom zakona. Zakon se donosi radi usklađivanja sa zakonodavstvom EU, odnosno kako bi se u potpunosti osigurala provedba predmetne Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. godine o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i ukidanju Direktiva Vijeća 79/117 i 91/414. Područje sredstava za zaštitu bilja je u Republici Hrvatskoj do ulaska u EU uređeno Zakonom o sredstvima za zaštitu bilja, Narodne novine 70/05, te propisima donesenim na temelju tog zakona koji su usklađeni sa direktivama EU koje ukida uredba radi koje se donosi ovaj zakon. Cilj uredbe kao i samog zakona je osigurati visoku razinu zaštite zdravlja ljudi, životinja i okoliša pri odobravanju i primjeni sredstava za zaštitu bilja i pomoćnih sredstava, poboljšati funkcioniranje tržišta EU usklađivanjem pravila za odobravanje aktivnih tvari i pravila za stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja i pomoćnik sredstava poboljšavajući time i poljoprivrednu proizvodnju, otkloniti prepreke u trgovini sredstvima za zaštitu bilja što je najviše moguće, osigurati nesmetano funkcioniranje jedinstvenog tržišta EU dijelom kojeg i mi postajemo od 1.07. Zakonom se utvrđuje tijelo nadležno za provedbu uredbe, to je Ministarstvo poljoprivrede, stručne institucije za obavljanje znanstvenih i stručnih poslova za provedbu uredbe, kao i kod prethodnog zakona to je Zavod za zaštitu bilja u Hrvatskom centru za poljoprivredu, hranu i selo i Institut za medicinska istraživanja i medicinu rada i Hrvatski šumarski institut, zatim nadležna inspekcija, to je Ministarstvo poljoprivrede i Poljoprivredna inspekcija i propisuju se obveze glede plaćanja naknade i uporabe jezika te upravne mjere i prekršajne odredbe. Zahvaljujem.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Na redu su klubovi i u ime kluba HDZ-a kolegica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine ministre sa suradnicama. Evo ja neću puno dužiti obzirom da već dugo raspravljamo. Želim samo reći da ćemo mi kao klub HDZ-a podržati jedan i drugi prijedlog ovog zakona zato što smatramo zaista da je on kao i zakoni prije njega koji su se odnosili na ovu temu u zaštiti zdravlja, ljudi, životinja, biljaka, šuma, a to znači onda i prirode. Uglavnom je ministar rekao sve ono što je vezano za usklađivanje pa ja stvarno mislim da nema potrebe, nas je tu sad 5, 6 da ja ponovno sve to prepričavam i da govorim o tome kako su štetne aktivne tvari i kako su doze štetne različitih pesticida za bilje i to, to svi skupa znamo. I zato evo samo želim reći da ćemo podržati oba ova zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlozima zakona glasat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe EZ br. 396/2005 o maksimalnim razinama ostataka pesticida i na hrani i hrani za životinje, biljnog i životinjskog podrijetla, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 399. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim poštovanu zamjenicu ministra poljoprivrede Snježanu Španjol da se očituje. Amandman broj 1 na članak 17.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. hvala lijepo zamjenice ministra. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima li netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 99 glasova za donesen Zakon o provedbi Uredbe EZ br. 396/2005 oznaka zakona P.Z.E. br. 399.
Odradit ćemo još 2 zakona koja se odnose na financije. - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 397. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun, a izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će obrazložiti prijedlog zakona zamjenik ministra financija Boris Lalovac. Izvolite zamjeniče.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, dame i gospodo zastupnici. Pred vama se nalazi prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita s konačnim prijedlogom zakona. Predložene izmjene i dopune zakona nužne su zbog preostale obveze EU usklađivanja sa Direktivom 2009/14. EZ o sustavu osiguranja depozita te se visina osiguranog depozita iz svakog pojedinog depozitara sukladno zahtjevu iz direktive povećava sa 400 tisuća kuna na 100 tisuća eura kunske protuvrijednosti. Ovim se povećanjem dodatno doprinosi zaštiti depozita vjerovnika, očuva povjerenje u financijski sustav i veću stabilnost na financijskome tržištu. Pored navedenog briše se odredba važećeg zakona kojom se predviđa da se sredstva fonda osiguranja depozita mogu između ostaloga sastojati i iz sredstava prikupljenih zaduživanjem kod HNB-a, a koja je protivna zabrani kreditiranja javnog sektora od strane središnje banke sukladno člancima 40., 78. Zakona o HNB-u i članka 123. Ugovora o funkcioniranju EU. Ovdje je bitno reći znači da se ovim zakonom usklađujemo s EU i podižemo zapravo razinu osigurane štednje sa 400 tisuća kuna na 100 tisuća eura. Bitno je reći da je naš financijski sustav stabilan, vrlo dobra kapitaliziranost banaka i pokazalo se zapravo da su mjere HNB-a koje su bile zapravo u prethodnim godinama stvorile dodatno dobrog kapitala da se zapravo cjelokupni sustav u ovim kriznim vremenima pokazao kao jedna ispravna politika. Ovim se još jednom pojačava sigurnost financijskog sustava. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a i kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pa naočigled jedan tehnički zakon, međutim meni je drago što je gospodin Lalovac rekao ove zadnje dvije rečenice, a mislim da i prilikom ove rasprave treba istaknuti da je RH jedna od rijetkih zemalja u svijetu, a mislim da se može nabrojati na prste jedne ruke gdje je praktički njen financijski i bankarski, nebankarski i financijski sektor u vrijeme najžešće gospodarske financijske krize je bio stabilan. I to je najbolji pokazatelj da možda nekad naša ova politička prepucavanja i u ovom Domu i negdje drugdje ne ukazuju na stvarno stanje. I mislim da je bez obzira koliko se mi prepucavali i fiskalna i monetarna politika taj sustav održala takav kakav je. A ja bih želio ovdje nešto još istaknuti prije nego što počnem govoriti o samom zakonu, a to je da se često čuje u ovom Domu da Vlada nije htjela priznati krizu. S obzirom da sam u to vrijeme bio ministar i da se sjećam kako i pod kojim uvjetima je donesena odluka o 400 tisuća kuna osiguranog depozita pa kad preko noći se praktički ministar vraća iz Amerike i donosi se jedan zakon zar to nije najbolja potvrda da je u zemlji kriza i da se nešto mora mijenjati? Samo što onaj tko je na vlasti nije bio u poziciji da uzme megafon i hoda po Hrvatskoj i kaže je nastupila je gospodarska financijska kriza. Ovo je bio prvi korak koji je iskreno govoreći spasio jednu veliku banku u Hrvatskoj. Jer u petak popodne je bila navala na štedne uloge, a u subotu je rečeno da će se mijenjati zakon i u ponedjeljak je praktički to smirilo štediše u RH. Lako je danas govoriti o nekim stvarima, tada je naprosto se sve treslo, ljudi nisu vjerovali osobito mi u Hrvatskoj koji smo imali da tako kažem tri bankarske krize i nažalost mnogi Hrvati su ostali bez svojih novaca. Dakle, to sam želio naprosto reći kad govorimo o ovom zakonu. Klub HDZ-a će sigurno podržati ovaj zakon. I kao što je rekao gospodin Lalovac, zamjenik ministra, ovo će osnažiti vjeru svih štediša ne samo Hrvatske nego budite uvjereni da sutra kada uđemo u EU i zbog kamatne stope i nekih drugih stvari kao što su nekada Hrvati nosili svoje depozite u Austriju, tako će mnogi stranci vjerojatno svoje depozite donijeti u Hrvatsku. Međutim ono što bih ja želio reći, a to ću kasnije govoriti i u ovom drugom zakonu, nekako mi bez obzira što postajemo članica EU onog trenutka dok ne uđemo u eurozonu mislim da ne bi trebali u svom zakonu određivati da su to euri jer ako kažemo da je u protuvrijednosti 100 tisuća eura onda možemo ići sa nekakvim kunskim iznosom koji će biti tu negdje tim više što mi imamo stabilnu nacionalnu valutu. Vi kada pogledate tečaj kune u zadnjih 10 godina zapravo od uvođenja kune nema nekakvih značajnijih oscilacija. To je bio razloga jer 6.10.je bio sastanak ministara ECOFIN-a 2008. u Luxemburgu kada je donešena odluka da se ide od 50 do 100 tisuća pa neka svaka država odabere kako hoće. Dakle mi smo se tada odlučili za iznos od 400 tisuća kuna. I mislim da u ovom zakonu bi trebalo stajati ili 750 ili 800 tisuća kuna iz jednostavnog razloga ako se u politici često volimo prepucavati oko toga da bi trebalo ukinuti valutnu klauzulo. Ako često govorimo i to da mnogi građani Hrvatske imaju svoje štedne uloge u eurima, a vrlo malo u kunama i ako mi još u zakon stavimo eure onda to jednostavno kod nekih ljudi će se stvoriti reći će prodaju demagogiju, pričaju o ukidanju valutne klauzule, a istovremeno kada su oni u pitanju onda stavljaju eure. Možda kažem gospodine zamjeniče da razmislite o tome iako nije to nikakva greška. Postoji jedna uredba Vlade iz devedesetih godina koja doduše nikada nije ukinuta, a u njoj stoji da svi iznosi u svim hrvatskim zakonima moraju biti izraženi u kunama. To je uredba iz '95.godina ja mislim, ona nikad nije ukinuta. I što se tiče članka 2.gdje kaže iznimne odredbe, mislim da ovdje ovaj cijeli stavak niste trebali mijenjati, trebali ste praktički samo promijeniti da iza stavka umjesto brojke 1 i 2 stavi brojka 2 ili 3, ali nema veze vi ste se odlučili promijeniti cijeli stavak. Dakle klub HDZ-a će podržati ovaj zakon s tim da Ministarstvo financija bi s obzirom i novo nastale okolnosti i sve trebalo razmišljati isto tako oko izmjene Zakona o DAB-u, a isto tako ulazeći u EU mnoge članice i njihove banke uplaćuju jedan dio sredstava, a drugi dio sredstava imaju u rezervi kod sebe u ovu pričuvu iz razloga što htjeli mi to ili ne htjeli priznati ali ova sredstva koja banke uplaćuju u DAB kao polog za osiguranu štednju u postotku na aktivu koliku imaju na određeni način dižu cijenu kapitala. I s obzirom da u ovom trenutku DAB imao već uplaćenih sredstava negdje ako se ne varam oko 5% od ukupne štednje hrvatskih građana možda bi se trebalo razmišljati u tom smjeru jer ako razmišljamo na sve moguće načine da skinemo kamatnu stopu možda bi trebalo vidjeti s bankama što i ovo znači. Ovo je kao jedan od prijedloga da se razmišlja o njemu. Ponavljam klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HNS-a kolega Srđan Gjurković.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Da i klub HNS-a će podržati donošenje ovoga zakona. Samo bih želio u ime klub istaknuti par činjenica. Dakle u ovom trenutku odnosno prije jedno mjesec dana štedni oročeni depozit iz stanovništva koji su bili u milijunima kuna su 161 milijarda 320 milijuna, od toga kunskih je depozita odnosno štednih oročenih depozita bilo 29 milijardi 622 milijuna, deviznih 131 milijarda 698 milijuna kuna. Kao što je poznato ciljana visina Fonda osiguranja depozita u RH iznosi 2,5% od iznosa osiguranih depozita. Prema sadašnjem opsegu i visini osiguranih depozita te naplatom planiranih premija u osiguranju za 2013.godinu koje su planirane u iznosu od 498 milijuna kuna. Fond osiguranja depozita bi na koncu 2013.godine postigao ciljanu visinu fonda naravno prema zakonu koji je do sada bio a to je osiguranje štednih depozita do 400 tisuća kuna. Rastom osiguranog iznosa na 750 tisuća kuna dakle podržavamo da bude u kunama, a ne u eurima. Ulaskom u EU povećat će se iznos osiguranih depozita približno na iznos od 40 milijardi kuna te ciljani iznos fonda na 4,5 milijarde kuna što prema nekim procjenama za namirenje tog iznosa bit će potrebno dvije godine. Naravno samo povećanje osiguranja štednih i oročenih depozita stanovništva osigurat će još veće povjerenje hrvatskih građana u naše banke, a vjerujem da ćemo ulaskom u EU i otvaranjem tržišta ljudi i kapitala osigurati i mogućnost da ova stabilnost koju je imala Hrvatska kao financijski sustav bankarski može privući i dio štediša EU što bi zaista bio jedan dodatni uspjeh za kako financijski sustav tako i dotok kapitala koji bi osigurao bankama mogućnost da plasiraju prvenstveno prema gospodarstvu. Dakle podržavamo i mi klub HNS-a donošenje ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o osiguranju depozita, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 397. Rasprava o Konačnom tekstu Zakona je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim da se izjasnite. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno donesen Zakon br. P.Z.E. br. 397. u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
I - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 403. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja obrazložiti će prijedlog zamjenik ministra financija Boris Lalovac. Izvolite zamjeniče.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, dame i gospodo zastupnici. Pred vama se nalazi Nacrt prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama. Iako je on suštinski, stručno zapravo predlagatelji su zapravo Ministarstvo unutarnjih poslova i Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, znači Ministarstvo financija evo dobilo je priliku pred ovim Visokim domom izložiti ove promjene. Znači predložene Izmjene i dopune Zakona o upravnim pristojbama se vrše radi daljnjeg usklađivanja sa pravnom stečevinom Europske unije i to Uredbom o Zakoniku zajednice o vizama, Zakonu o strancima te Zakonu o oružju. I iznimno znači ukratko ću reći u kojem su zapravo dijelu, se usklađivanje je bilo, prvenstveno kroz ovaj Zakon je, ima puno više oslobođenja od plaćanja upravnih pristojbi, tako da se kod pristojbi, znači zahtjeva za produljenje roka valjanosti ili trajanje boravka zbog više sile ili humanitarnih razloga također neće se plaćati pristojba. Na zahtjev za izdavanje vize za djecu, znači do 12 godina također neće, za zahtjev za izdavanje viza za učenike, studente u svrhu školovanja, studiranja i stručne izobrazbe, na zahtjev i za izdavanje i za izdavanje vize za istraživačke, istraživačke radove, znači državljane trećih zemalja, te na zahtjev za izdavanje vize za predstavnike neprofitnih organizacija u dobi do 25 godina radi sudjelovanja na seminarima, konferencijama, sportskim, kulturnim ili obrazovnim događajima u organizaciji neprofitnih organizacija. Znači ovaj dio je usklađen sa normama Europske unije tako da na jedinstvenome, na jedinstvenome tržištu zapravo prema trećim zemljama moramo imati jedinstveni taj sustav upravnih pristojbi. Također su umanjene upravne pristojbe za izdavanje kratkoročnih viza, trenutno u Hrvatskoj bi to iznosilo 520 kuna na 460 kuna ili negdje oko 60 eura u kunskoj protuvrijednosti prema direktivama te produljenje roka valjanosti ili trajanje boravka odobrenog na temelju izdane vize u svrhu ozbiljnog osobnog razloga. Također se smanjuje ta upravna pristojba sa 520 kuna na 230 kuna ili negdje oko 30 eura. Znači taj dio se izravnava na razini Europske unije. Također uvodi se obveza plaćanja upravne pristojbe za izdavanje odobrenja za nove djelatnosti propisano Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o oružju, znači taj Zakon je donesen 2011. godine i ovdje se samo usklađuje sa tim Zakonom da kod novih djelatnosti a to su djelatnost posredovanja u prometu oružjem i osposobljavanja građana za pravilnu upotrebu vatrenog oružja kod izdavanja za te nove djelatnosti, jer ta upravna pristojba ista kod drugih oko 250 kuna. Također se uvodi sada jedinstvena pristojba na zahtjev za sve vrste viza u visini od 460 kuna umjesto dosadašnjih 260 kuna. Ovdje je bitno reći da se ovaj dio koristi ovisno da li Europska unija ima jedinstveni ugovor sa članicama izvan Europske unije. Tako, budući da Europska unija ima jedinstveni, pojednostavljenju režima sa, npr. sa Rusijom i Ukrajinom ovdje će zapravo oni koji budu tražili u Republiku Hrvatsku vizu zapravo plaćati ne ovih 60 eura nego pojednostavljeno znači 260 kuna, znači ovu manju tarifu budući da cjelokupna Europska unija ima zapravo sa Rusijom i Ukrajinom taj, ajmo reći tu nižu tarifu. Znači, bitno je reći da budući da ulazimo na jedinstveno tržište, znači i sada kao Europska zajednica funkcioniramo kao sve zemlje članice i ne možemo imati različite, različite upravne pristojbe prema drugim zemaljama. Znači kada oni koji dolaze iz tih trećih zemalja u Europsku uniju znači moramo imati identičan tarifni model s obzirom na usklađenost sa zakonom. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime Kluba HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra. Dakle, još jedan tehnički zakon koji će na određeni način s obzirom na smanjene i oslobođenje, smanjene iznose i oslobođenja pozitivno djelovati prema potencijalnim turistima u Republici Hrvatskoj. No ovdje ima nekih stvari koje bi ipak, o kojima bi trebalo malo raspraviti. Iz razloga što ja ne znam tko je kreator ovog Zakona da li Ministarstvo vanjskih poslova ili Ministarstvo financija, ako po ovome što ovdje piše, čini mi se da je Ministarstvo vanjskih poslova. Ali da krenemo redom, dakle, radi se o članku 5. u tarifi upravnih pristojba, tarifni broj 10 koji se mijenja i glasi a prije toga se kompletan tarifni broj u 8 ukida. Dakle, izdavanje kratkotrajne vize 60 eura. I s obzirom da ovdje krećemo sa eurima a kasnije u ostalim tarifama u članku 6., 7., 8., 9. 10. se spominju kune, negdje se spominju, negdje se ne spominju. Mislim da bi trebali imati jedinstvenost izričaja bez obzira što se ovdje na izdavanje kratkotrajne vize govori, veli 60 eura protuvrijednost u kunama prema srednjem tečaju. Mislim da bi ovdje trebalo isto reći u kunama koliko je i u protuvrijednostima eura. Jedino ako se ovo isključivo ne naplaćuje negdje vani. Ali opet nisu sve te zemlje, praktički nisu okrenute prema Europskoj uniji i ne mora biti euro nekakvo sredstvo, zapravo valuta prema kojoj će se mjeriti. Možda bi bilo bolje da ovdje stavimo, šta ja znam ako je 60 eura da je to 450 kuna, ili ako je 30 eura da je to 240, 250 kuna, a onda će naši u konzulatima i veleposlanstvima preračunavati. Jer kažem nije dobro u jednom zakonu ako bez valjanog razloga miješamo valutu. I druga stvar, nije dobro da u jednom članku govorimo da je to 250 kuna, u drugom članku se pojavi iznos, evo recimo to je slučaj članka 8. gdje recimo u članku 7. se kaže 1500 kuna, a u članku 8. veli za zrakoplov i tranzitnu vizu samo 460, za kratkotrajnu vizu 460. To je članak 8, a s obzirom da sam već rekao da u članku 5. govorimo o eurima onda se postavlja pitanje o kojoj valuti se radi jer ovim ostalim člancima se spominje kuna kao sredstvo plaćanja. Prema tome, mislim da bi u ovom članku 8. trebalo dodati u kunama ili da se kaže u nekom izričaju u nekom članku da će se u svim tarifnim brojevima … isključivo u kunama pa se uopće onda ne govori o kunama kao što je to u starom zakonu jer kad se zna da je kuna platežno sredstvo onda nema potrebe naznačavat pored svakog iznosa da je to kuna. A kažem, članak 5. zbog niza razloga bi trebao bit isto … u kunama, a ne u eurima. Ako postoji nekakav poseban razlog da to bude u eurima onda bi to trebalo naznačiti zbog ovih ostalih članaka koji se kasnije redaju. I dakle kao što sam rekao na početku, bez obzira što smo možda zakinuti i što ulaskom u Europsku uniju ćemo morati uvesti vize za pojedine zemlje gdje veliki broj turista dolazi u Republiku Hrvatsku mislim da ovaj smanjeni iznos i ako se konzulati dobro organiziraju da to ne bi trebao biti nekakav veliki problem. Ali kažem, zbog izbjegavanja nekih tehničkih problema koji se mogu javiti sutra u primjeni dakle u ime kluba predlažem da u ovom članku 5. ako je ikako moguće stavimo kune i da se naznači da svi kasniji iznosi u tarifnim brojevima su u kunama i nema potrebe pored iznosa pitat kune. A bilo bi dobro isto tako da se u Vladi vidi da li je ona uredba iz '95. godine mislim još uvijek na snazi jer nažalost vrlo često se spominje u hrvatskim zakonima, koriste se euri, koriste se kune. Mislim da bi mi do ulaska u Europsku uniju trebali koristiti termin kune, a ako je to vezano nekakvom valutnom klauzulom ili nešto onda naznačit da je to protuvrijednost eura. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno. S time bismo večeras završili raspravu. Nastavit ćemo sutra u 9,30 s Konačnim prijedlogom zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju. Hvala lijepa i doviđenja.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 403. Rasprava o konačnom tekstu Zakona je završena. Amandman koji je podnio Odbor za zakonodavstvo Vlada Republike Hrvatske je prihvatila pa je postao sastavni dio Konačnog prijedloga Zakona. Zbog toga dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednostavno sa 101 glasom za donesen Zakon broj P.Z.E. br. 403. u tekstu kako je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Poštovane kolegice zastupnice u Hrvatskom saboru, poštovane kolege zastupnici u Hrvatskom saboru nastavljamo sa plenarnom 8. sjednicom Hrvatskog sabora. Prema dogovoru predlažem da objedinjeno raspravimo - Konačni prijedlog zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 406. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog ste primili u pretince. U skladu s člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane možemo podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Zajedničku raspravu vodimo i o - Konačni prijedlog zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštititi stranaca u Republici Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 408. Predlagateljica ovog zakona je također Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog Zakona ste primili u pretince. Također u skladu s člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane također možemo podnositi do kraja rasprave. I ovaj zakon su razmotrili radna tijela Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Njihova izvješća primili ste na sjednici. I treći zakon u objedinjenoj raspravi je - Konačni prijedlog zakona o provedbi uredbi Europske unije iz područja prekursora za droge, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 401. Predlagatelj je također Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog ste zakona primili u pretince. U skladu sa člankom 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane također možete podnositi do kraja rasprave o sva tri zakona. Također su raspravu proveli o ovom zakonu Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Izvješća ovih radnih tijela također ste primili na sjednici. Da li želi predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedloge zakona? Da. Ispričavam se. Izvolite. U ime kluba, poštovani zastupnik Ivan Šuker.