374. Vládní návrh zákona o některých opatřeních ke zmírnění dopadů epidemie koronaviru SARS CoV-2 v oblasti ochrany zaměstnanců při platební neschopnosti zaměstnavatele /sněmovní tisk 851/ - zkrácené jednání Bod byl přerušen před vystoupením zástupce navrhovatele, což měla být sice paní ministryně práce a sociálních věcí Jana Maláčová, ale mám tady žádost od vlády a v zastoupení uvede pan ministr kultury Lubomír Zaorálek. Takže pane ministře, máte slovo. Prosím.
Děkuji. Dámy a pánové, ještě jednou tedy k tomuto bodu, ke kterému jsem ještě nestihl vystoupit před obědem, a tentokrát bych ho tedy už snad mohl uvést. Opět se jedná o bod, ve kterém mě požádala o zastoupení paní ministryně Jana Maláčová vzhledem ke své dnešní indispozici. Takže já tedy bych představil vládní návrh zákona, který se týká zmírnění dopadů epidemie koronaviru v oblasti ochrany zaměstnanců při platební neschopnosti zaměstnavatele. Jedná se o takovou skulinu, nebo problém, který se objevil už v souvislosti s dřívějším návrhem zákona, a tento návrh je právě reakcí na zákon o některých opatřeních ke zmírnění dopadů epidemie na osoby účastnící se soudního řízení, na poškozené, oběti trestných činů a na právnické osoby a o změně insolvenčního zákona a občanského soudního řádu, který nabyl účinnosti dne 24. dubna 2020. Podle tohoto zákona se k věřitelskému insolvenčnímu návrhu, který je podán v období od 24. dubna do 31. srpna 2020, nepřihlíží. Právě to, že se nepřihlíží, má zásadní dopad do oblasti ochrany zaměstnanců při platební neschopnosti zaměstnavatele a toto omezení účinku onoho věřitelského insolvenčního návrhu fakticky zamezuje tomu, aby byly uspokojeny dlužné mzdové nároky zaměstnanců ze strany Úřadu práce České republiky. [[(16.00 hodin)]] Ten systém navrhované úpravy je tedy zachovat možnost zaměstnanců platebně neschopného zaměstnavatele být uspokojeni na svých mzdových nárocích ze strany Úřadu práce ČR, a to v zásadě za stejných podmínek, jaké tady byly před účinností onoho zmíněného zákona. Cílem je poskytnout dotčeným zaměstnancům právní nástroj, který by jim umožnil uspokojit alespoň částečně jejich mzdové nároky ze strany úřadu práce, nějakou jednoduchou, rychlou, srozumitelnou formou, a to i v tak obtížné situaci, jakou je současný stav způsobený epidemií. Navrhovaná úprava nebude mít žádné bezprostřední finanční dopady na státní rozpočet ani na ostatní veřejné rozpočty v kontextu právní úpravy účinné před přijetím opatření ke zmírnění dopadů epidemie. Vzhledem k tomu, že vládní návrh zákona je předkládán v souvislosti s vyhlášeným nouzovým stavem, je třeba stanovit také datum účinnosti, a to co nejdříve, to je dnem vyhlášení ve Sbírce zákonů. A právě z těchto důvodů paní ministryně Maláčová požádala vládu o projednání zákona ve zkráceném jednání v rámci vyhlášeného stavu legislativní nouze podle § 99 zákona o jednacím řádu Poslanecké sněmovny. Takže s těmito okolnostmi a s těmito žádostmi vás žádám také o podporu tohoto zřejmě potřebného návrhu zákona. Tolik k uvedení.
Výbor pro sociální politiku, jemuž byl vládní návrh zákona přikázán rozhodnutím předsedy, jej projednal a přijal usnesení, které vám bylo doručeno jako sněmovní tisk 851/1. Nyní prosím, aby se slova ujala zpravodajka výboru pro sociální politiku poslankyně Jana Pastuchová a informovala nás o projednání tohoto návrhu ve výboru a případné pozměňovací návrhy odůvodnila. Takže paní zpravodajko, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Já si myslím, že podrobně tady tento návrh uvedl pan ministr. Já bych jenom doplnila, že výbor pro sociální politiku se sešel včera před zasedáním Sněmovny a přijal jeden pozměňující návrh, který byl pozměňujícím návrhem pana poslance Marka Výborného, a na závěr přijal usnesení, které bych vám nyní přečetla, a jak jste řekl, které všichni mají pod číslem 851/1. Je to 172. usnesení výboru pro sociální politiku, z 52. schůze, ze dne 5. května 2020 k vládnímu návrhu zákona o některých opatřeních ke zmírnění dopadů epidemie koronaviru SARS-CoV-2 v oblasti ochrany zaměstnanců při platební neschopnosti zaměstnavatele, sněmovní tisk 851. Po úvodním slově ministryně práce a sociálních věcí Jany Maláčové, zpravodajské zprávě poslankyně Jany Pastuchové a po rozpravě výbor pro sociální politiku Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR I. navrhuje Poslanecké sněmovně Parlamentu ČR, aby se konala obecná rozprava k návrhu zákona; II. navrhuje Poslanecké sněmovně Parlamentu ČR, aby se vedla podrobná rozprava ke všem částem návrhu zákona; III. navrhuje Poslanecké sněmovně Parlamentu ČR, aby své jednání k tomuto návrhu zákona ukončila nejpozději do 19. hodiny dne 6. května 2020; IV. doporučuje Poslanecké sněmovně Parlamentu ČR, aby vyslovila souhlas s vládním návrhem zákona o některých opatřeních ke zmírnění dopadů epidemie koronaviru SARS-CoV-2 v oblasti ochrany zaměstnanců při platební neschopnosti zaměstnavatele, sněmovní tisk 851, ve znění tohoto přijatého pozměňovacího návrhu: V § 2 odst. 3 se za slova "písemně vyzván k jejich úhradě" vkládá věta, která zní: "Krajská pobočka Úřadu práce ČR takto učiní nejdříve tři měsíce po skončení doby stanovené v § 13 odst. 1 zákona č. 191/2020 Sb."; V. zmocňuje zpravodajku výboru, aby se stanoviskem výboru seznámila schůzi Poslanecké sněmovny; ve spolupráci s legislativním odborem Kanceláře Poslanecké sněmovny provedla příslušně legislativně technické úpravy. Děkuji.
Já také děkuji. Dobré odpoledne všem. A nyní bychom mohli rozhodnout, že nepovedeme obecnou rozpravu, nicméně mám za to, že takový návrh nepadl, takže obecnou rozpravu otevírám. A do té mám v tuto chvíli dvě přihlášky. Jako první je přihlášen pan poslanec Bauer a poté pan poslanec Výborný. Takže prosím pana poslance Bauera, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, milé kolegyně, milí kolegové, opravdu jenom krátce. Dovolte mi, abych se s vámi podělil o pocit, který jsem měl z jednání výboru pro sociální politiku, který proběhl včera ráno. Já nechci zatěžovat nikoho tím, že ten návrh přišel v půlnoci, že nikdo neměl pořádně čas se s ním seznámit a že jsme i velmi složitě se k němu mohli vyjadřovat, takže spíše důvěřujeme, že příslušná ministerstva jsou schopna ty zákony napsat dobře. Nicméně já rád pojmenovávám věci pravými jmény. Proč tady vlastně tento návrh máme? Chceme pomoci zaměstnancům, jejichž zaměstnavatelé se dostali do platební neschopnosti, aby se těmto zaměstnancům mohlo prostřednictvím úřadu práce pomoci a vyplácet jejich mzdy. To je jedna verze. Ta druhá verze je taková, že 24. 4. letošního roku bylo přijato opatření lex covid justice, podle kterého se nepřihlíží k věřitelskému insolvenčnímu návrhu podanému od 24. dubna do 31. srpna a kvůli tomuto opatření nemají zaměstnanci nárok vymáhat přes úřady práce dlužné částky. Jinými slovy, my tímto drobným návrhem, který teď projednáváme, napravujeme špatně legislativně připravené zákony, nebo zákon, který byl schválen toho 24. dubna letošního roku. To znamená, že jedním covidovým zákonem opravujeme ten předešlý covidový zákon. Pan ministr Zaorálek samozřejmě nebyl na jednání výboru pro sociální politiku. Já jsem byl velmi rád, že z úst paní ministryně i zaznělo to, že se spíše omluvila, protože ani ona si nebyla úplně jistá, jestli tento návrh zákona, to znamená oprava chyby, která pravděpodobně vznikla na Ministerstvu spravedlnosti, jestli to není na hraně zákona, který se má schvalovat v rámci nouzového stavu. Nakonec jsme s tím souhlasili. Ta omluva tam padla. A také tam padl příslib, že už se to nikdy do budoucna nebude opakovat, tak jsem zvědavý. A tím jsem se i chtěl zeptat, jestli jsou příslušná ministerstva schopna psát kvalitně návrhy zákonů tak, abychom nemuseli jeden covidový zákon opravovat tím následujícím. Druhá poznámka - to je úplně ta poslední. Já mám dokonce i nepříjemný pocit, že ten samotný návrh, prostřednictvím kterého opravujeme špatné legislativní návrhy z minulosti, jestli sám o sobě také není špatně napsán, protože - a teď spíše narážím na pozměňující návrh kolegy Marka Výborného, protože my tímto návrhem zákona chceme pomáhat zaměstnancům, kteří se dostávají do tíživé situace. Na druhou stranu pokud by byl přijat ten návrh Ministerstva práce a sociálních věcí, tak podle mého názoru vzhledem k těm časovým okamžikům, a v případě, že by nebyl přijat ten pozměňující návrh pana kolegy Výborného, můžeme dostat do velmi nepříjemné situace samotné zaměstnance. Takže z toho důvodu - já rozumím tomu, že pan ministr Zaorálek není expert a s tou materií se pravděpodobně neměl možnost seznámit, ale chci se zeptat, jestli pozměňující návrh předložený panem poslancem Markem Výborným je ten, který mimo jiné znamená prodloužení o tři měsíce toho termínu, kdy dáváme zaměstnavatelům možnost se s tím vypořádat, jestli je to tedy termín optimální a jestli se jako předkladatel s tímto návrhem ztotožňuje. Děkuji.
Děkuji. Pan ministr se nyní hlásí s přednostním právem, nebo faktickou poznámkou, takže prosím.
Ano. Já na to mohu zareagovat ihned. Já bych samozřejmě neměl mluvit za Ministerstvo práce a sociálních věcí, ale já jsem o tomto problému přesně s paní ministryní mluvil. A mohu tady za ni říci, že ona skutečně tento návrh pana Výborného podporuje. Ty tři měsíce podle ní, to je v pořádku.
Děkuji. A nyní je tedy v rozpravě přihlášen pan poslanec Výborný, připraví se paní poslankyně Valachová. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo, vážený pane ministře, paní vicepremiérko, kolegyně, kolegové, ono tady mnohé už zaznělo. A pan kolega Bauer to říkal správně. Skutečně tady napravujeme věc, která vznikla z již schváleného tisku 807, lex covid justice. Nicméně tak jak Ministerstvo práce a sociálních věcí, a znovu tedy mohu připomenout, že skutečně tady máme zajistit to, aby zaměstnanci, protože v tuto chvíli... Abychom věděli, o čem se bavíme. Na základě toho zákona lex covid justice je vytvořena jakási ochranná lhůta, když to řeknu velmi jednoduše, ochranná lhůta pro zaměstnavatele, firmy, podniky, na které do 31. srpna tohoto roku 2020 nebudou vyhlašována insolvenční řízení. Prostě věřitelský návrh na konkurz je zablokován do konce prázdnin, do 31. srpna 2020. Stejně tak ani firma ze zákona na sebe nemusí podávat insolvenční návrh. To je důležitá ochrana firem, podnikatelů, aby v okamžiku, kdy se dostanou teď v důsledku krize do platební neschopnosti, měli dostatečný prostor na to, zjednodušeně řečeno, se zmátořit a ze situace se dostat a aby zbytečně neprobíhaly konkurzy a lidé nezačínali znovu podnikat a podobně, prostě abychom dokázali tu kontinuitu zachovat. Velmi důležité opatření, které jsme dali ve spolupráci s Ministerstvem spravedlnosti do návrhu lex covid justice. Bohužel tam skutečně utekla ta věc, která je dnes napravována, a to je vlastně ten dopad na zaměstnance, protože v okamžiku, kdy je zablokován insolvenční návrh nebo konkurz, tak zaměstnancům nemůže být vyplácena náhrada mzdy, jak to ze zákona vyplývá. To tímto tiskem 851 napravujeme, nicméně tak jak byl předložen Ministerstvem práce a sociálních věcí někdy včera večer, nebo předevčírem v noci, tak by vlastně došlo, když to řeknu obrazně, k tomu, že bychom s vaničkou vylili i dítě, a to určitě nikdo nechceme. Já jsem rád, že i paní ministryně Maláčová a výbor pro sociální politiku ten drobný pozměňovací návrh podpořily. V zásadě jde o to, aby zaměstnavatelé, kteří se dostanou do platební neschopnosti a nevyplácejí mzdu svým zaměstnancům, nebyli nuceni ve velmi striktních lhůtách 15 dnů platit tyto prostředky zpět úřadům práce, tedy aby úřady práce vymáhaly až - a to je předmět toho pozměňovacího návrhu, ke kterému se přihlásím v podrobné rozpravě - aby toto vymáhání ze strany Úřadu práce České republiky bylo možné až po tříměsíční lhůtě od ukončení účinnosti § 13 toho lex covid justice, jinak řečeno až po prvním listopadu roku 2020. Je to tedy snaha chránit zaměstnance, to činí tisk 851, a zároveň tím ale nezničit přínos toho, co jsme přijali 24. dubna, čímž chráníme firmy, podnikatele, živnostníky. Myslím, že ten návrh má takto i s tímto pozměňovacím návrhem ratio. Děkuji za pochopení vám i za podporu paní ministryně a samozřejmě pana ministra. Děkuji.
Děkuji. Z místa se s přednostním právem přihlásila paní předsedkyně Pekarová. Připraví se paní poslankyně Valachová. Prosím.
Děkuji za slovo. Vážené dámy, vážení pánové, já se tímto omlouvám, že takhle vstupuji do té debaty s přednostním právem, ale jen velice stručně, ona by na to svým způsobem stačila i faktická poznámka. Protože chci navázat na předřečníka, tak si dovolím vystoupit ještě před paní poslankyní, která je řádně přihlášena. Já chci totiž podpořit ten pozměňovací návrh, se kterým kolega Výborný přišel. My jsme, jak už tady zaznělo i od jiných řečníků, opravdu měli na přípravu pozměňovacích návrhů šibeniční čas. A já jsem vlastně přicházela na výbor pro sociální politiku s velmi obdobným návrhem, jak jej tady předkládá pan kolega Výborný, a chci tedy požádat o to, abychom jeho návrh podpořili, a svůj návrh tím pádem ani už nepředkládám, nenavrhuji, protože jsme na výboru uznali, že jeho verze a pojetí je legislativně preciznější a že je tedy opravdu lepší dát tam tu klouzavou dobu, nikoliv pevné datum, jak jsem původně chtěla navrhnout já. Myslím, že bychom skutečně měli dát firmám delší časovou prodlevu nebo delší čas na úhradu závazků vůči úřadům práce v takové chvíli, kdy jsou opravdu mnohé z nich s příjmy na nule, tak 15 dní pro některé z nich nebo pro velkou část z nich by bylo naprosto nesplnitelné. Proto prosím, podpořme ten návrh. Jsem ráda, že výborem prošel poměrně hladce a že i na výboru zaznělo od zástupců ministerstva včetně paní ministryně Maláčové, že je to změna, která je žádoucí, která jim taktéž konvenuje, a tedy je možno takto firmy podpořit v tom, aby byly schopné svoji povinnost pak zvládnout lépe. Ještě spíše přímluva za pozměňovací návrh. Bude to potom určitě tisk, který budeme hodně schopni podpořit jako celek. Děkuji.
Děkuji. Nyní tedy v obecné rozpravě paní poslankyně Valachová, která je v tuto chvíli přihlášena jako poslední. Dám jí čas, aby se mohla připravit na svůj výstup. Prosím.
Vážený pane předsedající, děkuji vám za malé strpení. Vážené kolegyně, kolegové, vážená vládo, dovolte mi, abych představila svůj pozměňovací návrh, který jsem přihlásila do systému a ke kterému se v rámci podrobné rozpravy hodlám přihlásit. Jsem si vědoma toho, že se nacházíme v legislativní nouzi, což je samozřejmě mimořádná situace, a není to mimořádná situace jen pro nás, ale především pro všechny občany a občanky. Už tady zazněla určitá výhrada, že samotný tento zákon, jak ho v legislativní nouzi projednáváme, je jakousi opravou toho, co jsme předtím v legislativní nouzi schválili. Jeho obsahem je sociální zabezpečení osob. To je obsah. Chceme, abychom v rámci změn, které jsme prosadili v legislativní nouzi v předchozích jednáních, žádným způsobem nesnížili sociální zabezpečení osob. To totiž nebylo ani účelem, ani smyslem změn, které jsme přijímali. V podobném duchu se nese pozměňovací návrh, ke kterému se hodlám přihlásit. Jde o to, že chci reagovat - právě proto, že jsme v mimořádné situaci a v legislativní nouzi - na to, že aktuálně nejsou zcela jasné podmínky pro účast žáků ve školách a dětí v mateřských školách do 30. června 2020 a je třeba podle mého soudu vytvořit podmínky pro to, aby se rodiče vzhledem k současné epidemiologické situaci mohli svobodně sami rozhodnout, zda dítě do školy nebo školky v následujícím období umístí, nebo neumístí, aniž by tím ztratili nárok na ošetřovné. Podotýkám, že v tomto duchu se nesla v minulých týdnech veškerá veřejná prohlášení kompetentních osob. Rodiče tedy byli v dobré víře, že to bude na nich, zda dítě do školky nebo do školy pošlou, či nikoliv. Koneckonců nedochází k žádnému obnovení povinné školní docházky. Pokud by byla zachována stávající právní úprava, ztratil by nárok na ošetřovné ten rodič, který se rozhodne dítě do školy nebo do školky neumístit s ohledem na nejlepší zájem dítěte, který nemusí bezprostředně souviset s ohrožením zdraví, ale může souviset s potenciálními negativními dopady na psychosociální vývoj dítěte v případě, že by bylo nuceno docházet do školy nebo školky za specifických mimořádných hygienických podmínek. Současně je tímto návrhem řešena i situace, kdy škola nebo školka bude sice formálně otevřena, ale s ohledem na nutnost zajištění specifických mimořádných hygienických podmínek nebude mít dostatečnou kapacitu pro všechny děti. Vážené kolegyně, vážení kolegové, skutečně tak nečiním obvykle, je to výjimečná situace, v tomto duchu se samozřejmě omlouvám i zpravodaji, protože za běžného režimu, nikoliv v legislativní nouzi a ve ztížených časových podmínkách, by bezpochyby bylo namístě pozměňovací návrh také projednat v rámci výboru, nicméně se domnívám, že jsme povinni respektovat to, že v tuto chvíli máme opravdu významný problém v rámci škol, rodiče nemají dostatečné informace a že tímto pozměňovacím návrhem šetříme práva dětí. A to se domnívám, že je věc, na kterou bychom měli jako Poslanecká sněmovna zejména v legislativní nouzi dbát. Děkuji vám za pozornost a samozřejmě vás budu prosit o podporu této změny, která pouze vnáší jasno do situace, která je v tuto chvíli pro rodiče chaotická.
Děkuji. A nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Nacher. Poté se mi přihlásila paní zpravodajka do rozpravy. Prosím.
Ještě jednou pěkné odpoledne. Děkuji za slovo. Vážené dámy a pánové, tu reakci asi na ten předchozí návrh nechám na kolegyni zpravodajce, protože nevím, jestli to přímo souvisí s tímto návrhem. Ale já bych měl dotaz k tomu, co tady projednáváme. My jsme s tím původním návrhem, to je ten tisk 807, vlastně více chránili zaměstnavatele, potažmo vlastně nepřímo i ty zaměstnance, aby ten zaměstnavatel nezačal od začátku nebo aby úplně neskončil. Teď se správně vrací do hry to, že ten úřad práce po určitou dobu bude vyplácet mzdu tomu zaměstnanci. Nicméně můj dotaz směřuje, a teď nevím na koho, protože tady paní ministryně není, jestli těch 15 dnů bylo opravdu šibeničních, řekl bych skoro mimo úplně, ale i ty tři měsíce, které navrhuje kolega Výborný, jestli to bude dostatečná doba, aby zaměstnavatel vrátil ty prostředky tomu úřadu práce. Protože když se podíváme, jak ta ekonomika se bude vracet, a bude se vracet postupně a pomalu, tak budeme rádi, když v nějaké době se firmy dostanou někam na 70 %, 50% toho, co měly před koronavirem. Jako jestli se dostanou na 100 %, tak to může být za rok třeba. Jestli vůbec někdy. A teď se bavíme o tom, že ony vlastně budou zaměstnávat v tom reálném čase a ještě budou muset vlastně vrátit ty prostředky zpětně. Tak jsem se jenom chtěl zeptat, abychom se tady potom nesešli za pár měsíců a tu dobu neprodlužovali. Tak jestli jsou k tomu nějaká čísla nebo jestli je k tomu ještě nějaká další informace. Já vám děkuji.
Děkuji. A nyní tedy paní poslankyně Pastuchová, poté se mi hlásí z místa pan poslanec Bauer. Prosím, máte slovo.
Tak já děkuji. Já s dovolením rozdýchávám tady, co se děje. Byla jsem, ve 21.40 hodin jsme tento sněmovní tisk dostali předevčírem a byla jsem požádána osobně paní ministryní, abychom to projednali. Já jsem poděkovala všem svým kolegům, že jsme se dokázali sejít v plném počtu v jednu hodinu včera, a všechny jsem prosila, aby pozměňující návrhy dodali do 12.30 hodin. Učinili tak, měli jsme možnost to projednat. A ještě před mým zpravodajstvím jsem se dívala do systému, kde žádný další pozměňovací návrh k tomuto tisku nebyl. A teď, když sedím za zpravodajským stolkem, tady přednese, se vši úctou, paní kolegyně, váš pozměňující návrh, se kterým za mnou včera přišla paní ministryně, a já jsem jí řekla, ať si to projednáte na vládě, kde to zítra má být ke koaličnímu jednání. A vy přesto jste to přednesla, aniž byste mě o tom jako zpravodajku informovala. Myslím si, že toto se nedělá.
Děkuji. Nyní s faktickou poznámkou paní poslankyně Valachová, poté pan poslanec Bauer. Prosím, dvě minuty.
Já si dovolím prostřednictvím pana předsedajícího poprosit ke zklidnění emocí. Co se týká načítání pozměňovacích návrhů v rámci tohoto režimu, děje se tak tři týdny v řadě jiných situací. Tohle je mimořádná situace. Já jsem ji uvedla ve svém slově poměrně věcně pragmaticky a nekonfliktně. Mou snahou je, protože nevíme, kdy se znovu sejdeme v legislativní nouzi, není vůbec jasné, jestli příští týden bude Sněmovna svolána v legislativní nouzi. Nicméně co je jasné, že již od pondělí zejména v mateřských školách vypukl totální chaos a že vůči rodičům není naplněno to, a tady věřím, že máme absolutní shodu s paní kolegyní, co jsme jim slíbili.Tohle je pozměňovací návrh, který to napravuje. A co se týká obsahové shody, tu jsem se také pokusila vysvětlit. Bude na Sněmovně, jakým způsobem se k tomu postaví. Pokud Poslanecká sněmovna bude mít svou většinou za to, že tuto věc nechce podpořit, je to její rozhodnutí. Já to budu respektovat. Nicméně musím zareagovat na tu poznámku nenahlášení pozměňovacího návrhu. No, jestli je taková praxe v rámci sociálního výboru, mně se líbí a budu věřit, že se tedy přenese i na školský výbor. Tam to tedy bohužel neplatí.
Tak teď se mi to trošku komplikuje. Hlásí se také pan poslanec Výborný, předpokládám s přednostním právem. Zeptám se pana poslance Bauera, jestli disponuje nějakým přednostním právem. Myslím si, že ne. Nicméně paní poslankyně Aulická se hlásí s faktickou poznámkou. Takže v pořadí je paní poslankyně Aulická, pan poslanec Výborný a pan poslanec Bauer. Prosím, dvě minuty.
Děkuji, pane předsedající. Já jsem opravdu už musela reagovat, protože mě tahleta situace velice mrzí. Já si myslím, že by nám mělo jít asi o to, abychom dokázali spojit to, aby se lidi nám vraceli do zaměstnání a rozjížděla se pomalu ekonomika, a zároveň to, abychom vyšli vstříc i takovým těm nesrovnalostem v rámci toho uvolňování nebo toho plánování, uvolňování toho, co vlastně připravuje vláda, respektive asi ta tři nejdůležitější ministerstva. Proto i my jsme říkali v té mimodiskusi, že by bylo možná dobré, aby se ta úprava právě proto, že se nám začínají otevírat mateřské školky, srovnala s otevřením těch základních škol tak, aby vlastně ten nárok, který vlastně otevřením základních školek přestává být nárok na ošetřovné, i když to dítě nepošlete vlastně do té školky, tak jsme říkali, srovnejme to do 25. května, aby ten nárok tedy mohl být s tím, že na to reagují samozřejmě i zaměstnavatelé, na ty datumy, které řeklo Ministerstvo školství. Musím říci, že se mi nelíbí vůbec komunikace mezi Ministerstvem školství, Ministerstvem zdravotnictví a Ministerstvem práce a sociálních věcí, a odmítám, aby řešili tady poslanci to, co má řešit vláda. Děkuji.
Děkuji. A nyní s faktickou poznámkou paní poslankyně Valachová. A pak jsem se tedy dozvěděl, že pan poslanec Bauer disponuje přednostním právem. Takže ho přesuneme kousek výš. Prosím.
Kolegové, kolegyně, já myslím, že jsem klidným, věcným hlasem a s jasnými argumenty popsala, jakou situaci ten pozměňovací návrh řeší, včetně toho, proč je tohle mimořádné řešení namístě v legislativní nouzi. A je na Poslanecké sněmovně, jak se rozhodne. Pokud pro to nebude většina, pozměňovací návrh neprojde. Co se týká předchozích předřečnic, pochopila jsem, že věcně s daným návrhem nemají problém, nepopírají, že tento problém vznikl. Já reaguji na to, co problém je, a na to, že nevíme, a to nevíme nikdo, jestli se v příštím týdnu sejdeme. Jak říkám, pokud pro to bude většina, bude tento pozměňovací návrh přijat a rodiče budou mít řešení. Pokud nikoli, tak nikoli. A co se týká toho, co má řešit vláda a co poslanci. Takže já myslím, že všichni známe Ústavu, nebudeme se vzájemně popírat, že někdo pozměňovací návrh může podat a někdo nikoli. Navíc je tohle zcela mimořádná věc. Já myslím, že bychom měli s chladnou hlavou se rozhodnout pro to, jestli řeší to, co potřebují rodiče ve školách nyní řešit. Pokud si řekneme ano, tak je na místě to podpořit. Pokud z nějakého důvodu si řekneme, že nikoli, nepodpoříme to. Takže nerozumím těm vášním. Myslím si, že v legislativní nouzi Sněmovna má šetřit práva, v tomto případě práva dětí, a má dbát na to, aby všechny kroky, které dělá pro rodiče, v tomto případě pro rodiče, byly transparentní a předvídatelné.
Děkuji, jestli je to vše. A poprosím, abychom na sebe nepokřikovali. A nyní se tedy s faktickou poznámku přihlásil pan poslanec Výborný. A poté by snad, jestli to mám všechno dobře, měl být pan poslanec Bauer. Prosím.
Děkuji za slovo. Mě docela baví tady sledovat tu vnitrokoaliční hádku a při, ale já jsem se nepřihlásil k té faktické poznámce kvůli tomu. Já totiž chci reagovat na kolegu Patrika Nachera prostřednictvím vás, pane místopředsedo. No, já to taky nevím, jestli 1. 11. už bude reálné, aby úřady práce vymáhaly zpětně ty částky po těch zaměstnavatelích. Ale vyšli jsme z nějakého přiměřeného času tří měsíců. Pořád je to lepší situace, než která byla navrhována Ministerstvem práce a sociálních věcí. A znovu zdůrazňuji, zaměstnanci nepřijdou o mzdu, respektive náhradu mzdy. Tu jim úřad práce vyplatí teď ihned v okamžiku, kdy dojde k platební neschopnosti těch zaměstnavatelů. A zároveň zaměstnavatelé nebudou čelit okamžitě vymáhání ze strany úřadu práce. To je celé. A prostě ten proces toho, kdy se úřad práce může - a já bych tady chtěl doufat v nějakou rozumnou přiměřenost a úvahu těch úřadů práce, že 2. listopadu nebo 1. listopadu nezasednou a nezačnou psát ty příkazy. [[(16.30 hodin)]] Samozřejmě nikdo netušíme, jaká bude situace na podzim, a já také nevím, jestli se k tomu nebudeme muset vrátit. Ale v tuto chvíli to vidím jako přiměřené, ten odklad o ty tři měsíce, a ne dříve než 1. listopadu se úřady práce nebudou moci těch prostředků domáhat. Samozřejmě nemáme nikdo křišťálovou kouli, nevíme, co bude na podzim, ale toto si myslím, že je rozumné podpořit. Děkuji.
Děkuji. A další v pořadí řečníků jsou nejdříve přednostní práva - pan poslanec Bauer, poté opět pan poslanec Výborný, který ovšem mezitím mluvil, tak nevím, jestli to stáhne - děkuji - a poté paní poslankyně Pastuchová s přednostním právem zpravodajky. Prosím.
Já jenom potvrzuji, že není pro opozičního politika nic radostnějšího než sledovat v přímém přenosu hádání koaličních stran a vzájemných podrazů, ale já kvůli tomu také nevystupuji. Já jsem se chtěl spíš jenom zeptat obecně možná, nevím jestli prostřednictvím pana předsedajícího, paní kolegyně Valachové, jestli to mají dobře promyšlené. Protože lex covid justice jste připravili blbě a my ho musíme tímto návrhem zákona opravovat a vzhledem k tomu, že se připojíme pravděpodobně k pozměňovacímu návrhu pana kolegy Výborného, tak ten je napsaný taky tak trochu blbě, tenhle návrh zákona, co tady máme u sebe. Neměli jsme čas ho prostudovat - je to samozřejmě krizová situace. A to, co představila paní kolegyně Valachová, jsme dostali před pár minutami na stůl. Já jsem to neviděl, nejsem schopen to prostudovat. Ale ještě to důležitější. To, že nejste schopni maminkám vysvětlit, jak se mají zachovat, chcete řešit zákonem? Je to vůbec nutné, tohle řešit zákonem? Já nevím, nejsem si úplně jistý, já jsem to nestudoval, co je tam napsáno. Souhlasím s vámi, že i na nás a na mě se obracejí rodiče, protože ta situace není úplně vyjasněná, ale nebylo by lepší jim to nějak vysvětlit? Kvůli tomu musíme přijímat zákony? Takže z toho důvodu na vás apeluji, abyste to dobře promysleli, jestli to bylo nutné, a opakuji, ptám se, jestli to máte dobře připravené, protože legislativně se vám to příliš mnoho nedaří.
Děkuji. Pan poslanec Výborný svoji přihlášku už stáhl, takže nyní paní poslankyně Pastuchová a poté je přihlášena paní poslankyně Richterová řádným způsobem. Prosím.
Já bych chtěla jenom ujistit paní poslankyni Valachovou vaším prostřednictvím, že věcně mám s vámi problém. A nevkládejte mi do úst něco, že s vámi souhlasím. Nesouhlasím. Do 30. června nesouhlasím. A už ne vůbec - vy jste mi ten pozměňovací návrh ani nedala. Já mám počítač tady, tam to nebylo, a všem opozičním kolegům jste ho rozdala do ruky, mně jste ho nedala. Já ani nevím, k čemu se mám tady vyjadřovat, paní poslankyně. Já nevím, co tam je. Já nevím, jestli dostanou ošetřovné do 30. všichni, i když budou chodit do školky nebo do školy. Já to nevím. Já vůbec nevím, o čem tady budeme hlasovat. Takže jsem ráda, že nebudeme v legislativní nouzi hlasovat hned, že budeme mít tedy přestávku. Já si pozvu své kolegy, včetně paní ministryně financí, a budeme to řešit, jak budeme hlasovat pro to, co jste nám tady dala. Protože já opravdu nevím. Vy jste nám neřekla, jestli ano, dítě půjde do školky, anebo nepůjde do školky, protože je to na dobrovolnosti, maminka se bude bát. Takže bude dál pobírat rodičovskou. Maminka, která dá své dítě do školky, nebude pobírat rodičovskou. A co když ta maminka to dítě do školky nebo do školy dá 14 dní a 14 dní ne? To si bude dělat výkaz práce, docházky, a pak to dá k proplacení? Já opravdu nevím, jak jste to myslela s tím, do 30. června ještě k tomu. Takže já opravdu budu ráda - pokud to nestihneme, já požádám o přestávku, protože to budeme muset řešit.
Děkuji. Připomenu, že mezi druhým a třetím čtením budeme řešit jiné tisky. Nyní tedy s faktickými poznámkami nejdříve paní ministryně Schillerová, poté pan poslanec Kasal, pan poslanec Bendl a paní poslankyně Valachová. Prosím.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Já budu jenom velmi stručná. My jsme to samozřejmě debatovali v pondělí na vládě, otevřeli jsme to téma, jednak školy. Principiálně jsme byli ve shodě, že prostě buď je dítě ve škole, pak ošetřovné není logicky. Anebo ve škole není a pak ošetřovné je. Já myslím, že tam není co řešit. A je to vázané na to, kdy se školy otevřou, neotevřou samozřejmě, jestli to dítě tam z nějakých důvodů půjde, nebo nepůjde. Nedořešili jsme školky, protože školky nejsou primárně v gesci ministra školství. Dohoda byla, pokyn pana premiéra byl, ať se ty tři rezorty spolu zkomunikují a že se k tomu vrátíme zítra na vládě. To je celé. A já si taky nemyslím, že k tomu potřebujeme legislativní úpravy, jak tady řekl pan poslanec. Děkuji.
Děkuji, děkuji i za nevyužití času. Nyní tedy pan poslanec Kasal, poté pan poslanec Bendl s faktickými poznámkami.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Je to samozřejmě problém, protože ve chvíli, kdy - a teď to bude vypadat, že mluvím, k něčemu jinému. Snažíme se rozvolnit zdravotnický systém. V tom zdravotnickém systému pracují sestry a lékaři. Ty sestry, jestli budou na OČR, jako že jsou, a jsou nemocnice, kde mají klidně 20 % lidí na OČR - tak ten systém nerozběhnete. To samé je v tom školství. A bavíme se o prvním stupni. Takže já si paní kolegyně Valachové vážím, ale jestliže chceme znormalizovat ten systém, jak je - a dneska ráno byla tisková konference, která říkala, jaká je imunita, nebo jak na tom jsme - tak v tomto kontextu není možné, aby to bylo 30. června. Rozhodně to není možné.
Děkuji. Nyní pan poslanec Bendl s faktickou poznámkou, připraví se paní poslankyně Valachová. Prosím.
Děkuji za slovo. Já tedy mám pocit, jestli nás někdo poslouchá, tak aby prostě říkal pánbůh s námi a zlý pryč. To, že paní ministryně Maláčová tady v tuhle chvíli není, to mě tedy velmi mrzí, protože předpokládám, že paní předsedkyně potvrdí, že my jako opozice jsme se chovali velmi vstřícně, respektovali jsme všechna pravidla, přicházeli jsme s minimem pozměňovacích návrhů, které jsme konzultovali tak, aby se k tomu ministerstvo mohlo vyjádřit a abychom se o tom věcně bavili. Přicházet s tím teď a říkat "no uděláme to tak, aby to ty školky měly stejný jako ty školy" - to jsou dva úplně odlišné systémy. Ministerstvo nám není schopno v tuhle chvíli pořádně odpovědět, jak to s tím ošetřovným tedy je. A výjimečně souhlasím s paní ministryní financí, že k tomuhle zákon opravdu nepotřebujeme. V okamžiku, kdy se školka otevře, tak prostě ošetřovné padá. A spousta lidí už po tom volá. Představte si, že to budete tlačit do 30. 6. Co ty lidi jako s těmi dětmi doma budou dělat? Jak to vlastně zvládnou? Kdy vám epidemiologové - dneska jsem s nimi strávil dvě hodiny - říkají, že prostě dětí se ten problém netýká, udělejte všechno pro to, abyste ochránili učitele, dali jim roušky nebo respirátory, pokud je chtějí, protože chápu, že se někteří bojí, jsou starší generace a tak dále, jsou vyděšení, tak proč ne. Ale dětí se ten problém netýká, a čím dřív je pustíme zpátky, tím líp pro všechny. I ty matky - když tady navrhnete zcela vážně, že budou mateřské školky vlastně otevřené až po 30. 6., ty lidi se z toho úplně legitimně zblázní. Prostě nemají řešení. Nemají řešení! Vraťte se na zem. Pusťte ty mateřské školky, udělejte, milá vládo, prostě doporučení, ať se konečně už otevřou. [[Předsedající upozorňuje na čas.]] Vždyť to je hrozný. A mimochodem - ministr školství zase nikde.
Děkuji. Nyní paní poslankyně Valachová s faktickou poznámkou, poté pan poslanec Nacher, paní poslankyně Aulická, paní poslankyně Pekarová, pan poslanec Kasal podruhé. Prosím.
Kolegové, kolegyně, školky a školy se otevírají. To bylo rozhodnuto, jsou jasná pravidla. U školek je to dokonce tak, že nikdy nebyly zavřeny. Nikdy nebyly zavřeny. To, co řeší ten pozměňovací návrh, je jasné sdělení, že je na rodiči, jestli v této mimořádné situaci dítě do mateřské školy nebo školky pošle. Pokud ano, tak ztrácí nárok na ošetřovné, pokud ne, tak neztrácí nárok na ošetřovné. A je to obsahem tohoto pozměňovacího návrhu. Nesouhlasím tedy s tím, co tady zaznělo ze strany paní ministryně financí, že to je jasné. Není to jasné. A svědčí o tom bohužel reakce rodičů i škol. Opět prosím, pozměňovací návrh měl přinést řešení. Divím se, že pokud se to týká situace, kterou skutečně v tuto chvíli řada rodičů, dětí a škol řeší, tak že to vnáší do Sněmovny tolik emocí. Nestane se nic jiného, než že pozměňovací návrh buď bude podpořen, anebo nebude podpořen. To je vše.
Děkuji. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Nacher. Prosím, dvě minuty.
Děkuji za slovo, já už jsem se skoro chtěl odhlašovat, vy jste mě vyvolal dřív. Chtěl jsem reagovat, teď se nám tady rozběhla taková dvojkolejnost, neotřelý návrh kolegyně Valachové vyvolal faktické poznámky. Já jsem chtěl reagovat jenom na kolegu Honzu Bauera vaším prostřednictvím, že si nemyslím, že to bylo nějak legislativně zpatlané, nebo jak to řekl, ten lex covid justice se skutečně dotkl velmi široké oblasti změny exekučního práva, insolvencí, týkal se spotřebitelů, týkal se právnických osob, úplně nově, některé věci jsou tam skutečně jakoby nově. Řešili jsme to opravdu za pochodu, to zas musím říct. A pokud si vzpomínám, tak i tyhle věci tady prošly Poslaneckou sněmovnou drtivou většinou, protože jsme všichni cítili, že to má užitek a smysl. Tam není primárně ochrana zaměstnavatele, ale jeho prostřednictvím těch zaměstnanců. Ano, vypadl z toho zákon o ochraně zaměstnanců, to se teď napravuje. To se prostě může stát, těch 15 dnů bylo, jak jsem řekl, mimo. Tady si myslím, že jsme otevřeni. Je tady pozměňovací návrh tři měsíce, já si myslím, že to bude málo. Uvidíme, třeba se k tomu vrátíme. Takže takhle. Ale nemyslím si, že by to bylo nějak zpatlané, když se podíváte na lex covid justice, to byla skutečně velmi komplikovaná materie a je potřeba si uvědomit, že to byl jeden asi z deseti. Tenkrát to mělo číslo 807, a jestli si vzpomínám, tak bylo 805 až 815, to opravdu já si spíš myslím, že to je právě dobrý výkon, že jsou tam věci, které se podařilo zachytit a které se podařilo opravit. Otázka je jak. Děkuji.
Děkuji. A nyní paní poslankyně Aulická s faktickou poznámkou, poté paní poslankyně Pekarová.
Děkuji za slovo. Já bych se chtěla možná tady podívat, kolik tady máme starostů, protože jestli tady máme nějaké starosti, a teď možná se tak rychle nezorientuji, tak si asi všichni klepou na hlavu. Protože především tady ukazujeme neschopnost Poslanecké sněmovny, resp. nezlobte se na mě, ale i vlády, to, že neumíme říct jasná stanoviska, jak mají vlastně samosprávy postupovat. Samosprávy otevírají postupně mateřské školy, to asi všichni víme. A podle toho zákona, tak jak je momentálně platný, a nikdo ho nezměnil, tím pádem nejsou mateřské školy od otevření schopny napsat nějakou překážku pro rodiče, kteří chtějí dál čerpat ošetřovné. To znamená, i rodiče, kteří nepošlou své dítě do mateřské školy, a mateřská škola běžně otevírá, padá nárok na ošetřovné. To je jasné a to mi potvrdila i paní náměstkyně z legislativy z Ministerstva školství po jednání zdravotního výboru druhý den, kdy epidemiologové sami řekli a přehodnotili situaci, že i pro ty rizikové skupiny, tam, kde vlastně nejdřív zakazovali, že děti nemají chodit do základní školy, že to přehodnotili a už vlastně neexistuje žádná riziková skupina, tzn. i ty základní školy po 25. 5. vlastně můžou navštívit všichni do prvního stupně a je jenom na té základní škole, aby umožnila skupiny po 15 dětech. To znamená, že my tady řešíme teď to, že paní kolegyně Valachová dala, že by vlastně padala překážka, že pokud se otevřou základní a mateřské školy, tak padá ta možnost, že musí být ta překážka, a mají nárok na to ošetřovné i ti rodiče, kteří děti nepošlou. To je asi jedna věc. My říkáme, že chceme, aby to bylo sladěno do 25. 5., ale žádný takový pozměňovací návrh tady nepadl. Děkuji.
Děkuji. Podotknu, že pozměňovací návrhy je ještě možno podat. Nyní jenom zopakuji pořadí řečníků, protože mi na to padají dotazy. Takže nejdříve faktické poznámky. To je paní poslankyně Pekarová, pan poslanec Kasal, pan poslanec Bělobrádek. Poté přednostní práva, tam mám opět paní poslankyni Pekarovou a pana předsedu Stanjuru. A poté obyčejné přihlášení elektronicky, to je paní poslankyně Richterová a poté jsou obyčejná přihlášení z místa, což byla paní poslankyně Richterová již před drahnou dobrou, pan poslanec Bendl, pan poslanec Bělobrádek a pan poslanec Jurečka. Budeme pokračovat, nyní paní poslankyně Pekarová, faktická poznámka. Prosím.
Já mám pocit, že to vypadá na jedné straně, že tady vlastně jenom jedna strana má to máslo na hlavě, často to teď vypadá v diskusi, že to je paní Valachová, tedy ČSSD. Ale to tak není, ona má svým způsobem pravdu. Protože jestli si přečtete to odůvodnění, které tam předkládá, tak s tou první větou nelze než nesouhlasit. Vzhledem k ne zcela jasným podmínkám pro účast žáků ve školách a dětí v mateřských školách a tak dál. Takže tady máslo na hlavě mají opravdu obě strany sporu, které tady dneska pozorujeme. A my z opozice bychom se tím mohli bavit, ale mně to skutečně nepřijde vůbec zábavné. Protože tady skutečně panuje zmatek v tom, jak to má vlastně fungovat s těmi školkami, jak to má fungovat ve školách. Jestli budou žáci ve škole jenom několik hodin denně, tak potom skutečně rodič často nemá jinou možnost než ještě stále řešit hlídání. A ve chvíli, kdy nebudou fungovat družiny třeba na základních školách prvního stupně, tak potom opravdu mnozí se do té práce vrátit nemohou. Ale prosím pěkně, neřešme to tady přílepkem k tomuto zákonu, který se týká něčeho úplně jiného. Najděte nejdříve shodu na pořádném řešení, které bude vydiskutované, budeme mít k tomu jasné podklady, třeba včetně finančních dopadů, a dejte do pořádku hlavně ten zmatek, který panuje stále ještě na školách, a kde se v tom prostě i ředitelé škol, učitelé nevyznají. A říkají to velmi jasně a veřejně už dlouho. Tak pojďte řešit příčiny, a pak můžeme řešit tyhle následky. Teď to prosím nemá smysl. Teď je brzy na to tohleto řešit.
Děkuji. Nyní pan poslanec Kasal. Pan poslanec Kasal stahuje. Pan poslanec Bělobrádek s faktickou poznámkou. Není přítomen. On se mě ptal, tak já ho asi přeskočím v tuhle chvíli. A dostáváme se, s přednostním právem, což jsem říkal, paní poslankyně Pekarová, ta to stahuje, protože již mluvila. Pan předseda Stanjura s přednostním právem to myslím také stahoval. Takže se dostáváme k paní poslankyni Richterové, která je přihlášena řádně. Prosím.
Děkuji za slovo. Já spíš chci vznést několik otázek, které právě kladou zřizovatelé a potom také rodiče, a ukázat na tom, že my jako opozice, když nejsme vázáni těmi dohodami, bychom spíš uvítali věcné zodpovězení toho, jak se to tedy má řešit z pohledu vlády. Že z pohledu rodičů je to prostě nyní hodně nejasné a takové nepředvídatelné. A to ošetřovné - vlastně teď nově mají ředitelé školek možnost otevřít zařízení a je tam vlastně definice rizikových skupin z řad dětí, kterým není doporučováno, aby se vrátily. Jenže ta nastavená pravidla pro výplatu ošetřovného se podle všeho těmito situacemi, kdy na základě těch doporučení, třeba že jsou rizikoví členové rodiny nebo to dítě samo je rizikové, když nenastoupí, tak není upravené, jak to bude s tím ošetřovným. A tohle je prostě asi to jádro pudla. A mně jako člověka, který si přeje věcné řešení, co s tím, že není doporučeno, aby děti do té školky šly, ale zároveň není vyřešené, aby rodiče dostali ošetřovné, zajímá, jak to tedy vláda chce řešit. A přišlo by mi skvělé, kdybychom mohli dneska přijmout něco, co by těmto rodičům dalo jistotu a předvídatelnost. Možná je otázkou, zda to nemá být jenom do konce května. To se teď koukám po kolezích z řad sociální demokracie, zda to má být až do konce června. Ale tahle otázka je úplně klíčová. Ještě - s těmi školkami se na mě pak obracejí rodiče. Možná vám to některým bude připadat jako maličkost, ale je spousta dětí, které mají alergie. A jakmile jsou děti alergici a mají takovou tu jarní alergickou rýmu, tak zase školky je nebudou chtít přijmout. A rodiče nebudou mít nárok na ošetřovné. Je možné, že to v praxi tak nebude, vidím kolegy kroutit hlavou, ale zatím to tak je. Že na obavy kvůli alergické rýmě také se vztahuje obava, že nebude možnost déle čerpat ošetřovné. Řada školek si velice, velice hlídá, aby děti, co tam jsou, byly naprosto, naprosto zdravé, bez žádných projevů. A je těžké odlišit alergickou rýmu od nějakého drobného nachlazení. [[(16.50 hodin)]] A ještě mám jednu otázku k té koordinaci. Zase z pohledu fungování je potřeba se ptát, jak to má domluvené MPSV s Ministerstvem školství, jestli prostě bude oficiálně obnovena povinná školní docházka, nebo jestli se nebude jednat o to oficiální nové otevření škol. A tahle koordinace právě kvůli možnosti žádat o ošetřovné je nám, myslím, velké části Sněmovny nejasná. A právě na to bychom asi všichni chtěli odpovědi. [[Hluk v sále.]] Děkuji za pozornost.
Děkuji. Poprosím o větší klid. A omlouvám se panu předsedovi Jurečkovi, že jsem ho minul s přednostním právem. S faktickou poznámkou se přihlásil pan poslanec Bělobrádek, kterého jsme předtím přeskočili. Prosím.
Děkuji, pane místopředsedo. Omlouvám se, ale jsem z toho poněkud zmaten. A poprosil bych, zda mi někdo může odpovědět na otázku od voličů, protože se doslechli, že ten případ, že žijí v domácnosti s někým, kdo je riziková osoba, to znamená v jedné domácnosti s prarodiči, tak že se někde dočetli, že do školky, pokud to dítě nepošlou z důvodu, aby neohrozili prarodiče, tak že mají podepsat nějaké čestné prohlášení a že nepřijdou o ošetřovné. Já jak tomu tady rozumím, tak to tak není. A prostě jak se otevřou školky, tak i tito lidé, kteří by z těchto důvodů, aby ochránili ve společné domácnosti rizikovou osobu, tak prostě přijdou o ošetřovné. Jestli to tak je, nebo není, protože ten dotaz je zcela konkrétní. A pokud tomu tak není, tak jen dávám tedy na vědomí, že pro tyto lidi to bude opravdu velký problém, protože budou před dvěma variantami: buď přijdou o ošetřovné, anebo mohou vystavit samozřejmě určitému riziku členy ve společné domácnosti, kteří jsou rizikoví, ať už senioři, nebo imunosuprimovaní a podobně.
Děkuji. Nyní s faktickou poznámkou ještě pan poslanec Bendl. Prosím.
Děkuji, pane předsedající. Pokusím se panu kolegovi Bělobrádkovi vlastně odpovědět prostřednictvím pana předsedajícího. Tady nemáme ani ministryni, která předkládá tento návrh zákona, dokonce ani jejího zastupujícího předkladatele, který tady není, a jistí tady vládu akorát paní ministryně financí. Není tady ani ministr školství, který sem chodí jenom tak, jako když náhodou sem trefí. Fakt je, že je to pravda prostě. Při debatě na sociálním výboru nebyla schopná paní ministryně na tyhlety otázky odpovědět. Když neodpoví ani poslancům, co si s tím mají ti lidé jako počít? Výsledek je, že spíš mají spoléhat na tu horší variantu, to znamená, když někdo tu školku otevře, což strašně pomůže lidem, kteří nemají hlídání a už jsou úplně beznadějní, dostávám informace, jsem fakt v beznadějné situaci, protože už mají jít do práce, a teď nevědí, co s tím. Tak když se tam někdo ocitne, že je některé z těch dětí nemocné, tak musí jít k doktorovi a jít na řádnou nemocenskou. Ten systém to umí. A měli by jít tudy jako za normálního stavu. Děkuji za pozornost.
Děkuji. A nyní s přednostním právem pan poslanec předseda Jurečka, kterého jsem předtím přeskočil. Stále jsme v obecné rozpravě. Prosím.
Děkuju. Jak jsme se tady dopoledne s paní kolegyní poslankyní Valachovou neshodli u tématu maturity z matematiky, tak přiznávám se, že teď, když jsem měl možnost si přečíst její pozměňovací návrh, přečíst si to odůvodnění, kde první věta reaguje opravdu na to, co tady teď zaznívá, že vlastně nejsou ty věci vyjasněny, není úplně vyjasněný ani postup a strategie otevírání a rozvolňování opatření, která se budou dotýkat školských zařízení, tak mi prostě dává logiku dát tady prostor rodičům, kteří opravdu z vážných důvodů se rozhodnou dítě ponechat doma, což samozřejmě pro ně ponese určité nároky a náklady z hlediska výuky atd. Ale pokud ti rodiče se takhle rozhodnou třeba z důvodu toho, že mají doma strach o osobu blízkou, která je ve společné domácnosti, aby třeba například nedošlo k ohrožení zdraví toho člověka, tak mi dává logiku dát nějakou garanci a svobodu rodičům v tom rozhodnutí, aby to ošetřovné tady bylo do konce června, aby toho mohli využít. Teď promluvím zase z druhé strany jako táta pěti dětí. Na rovinu říkám, že prostě po téhle době, když to pozoruji doma, tak budeme velmi rádi, až ty děti budou moci jít do školy. Neznám moc rodičů, kteří by se těšili na to, že v okamžiku, kdy se ta opatření rozvolní, by chtěli mít jak kvočna ta kuřata pod sebou. Ti lidé si potřebují odpočinout a většina z nich se těší do návratu do zaměstnání. Tohle je reálný stav. Ale je tady asi nějaká skupina, myslím si, že to bude opravdu velmi malá skupina rodičů, která má nějaké určité objektivní důvody a má obavu a má strach. A myslím, že tomu bychom měli rozumět a vyjít tomu vstříc. Já chápu, co tady zaznívá, a já za poslední dva a půl roku z opozice to slyším velmi často - je to přílepek, není to legislativně úplně dobré a podobně. Ale tentokrát ti lidé, kteří se na nás dívají, a rodiče, kteří k tomuhle vzhlížejí, si myslím, že mají oprávněné obavy. A měli bychom se snažit, pokud to aspoň trochu jde a je vůle, vyjít tomu vstříc. Takže za sebe - tento návrh, byť to třeba není úplně k ideálnímu sněmovnímu tisku a legislativní předloze, jsem připraven podpořit z těch důvodů, které jsem tady zdůvodnil a které jsou částečně popsány v tom odůvodnění. Nebude to brzdit otevírání školek. Rozhodnutí samospráv to nebude omezovat. Nebude to mít nějaké jiné dopady na otevírání prvních a druhých stupňů. Ale je to prostě určitá pojistka a určitá garance pro ty rodiče, kteří mají vážnou obavu a mají k tomu vážný důvod. Není to to, že by ti rodiče byli vesele, rádi do konce června doma na osmdesátiprocentní ošetřovačce. Přiznám se, takového rodiče já tedy neznám.
Děkuji. A pokud se nikdo další do rozpravy v tuto chvíli nehlásí, tak mám za to, že již všichni vystoupili. A pokud se nikdo nehlásí, tak obecnou rozpravu končím. Ptám se, jestli je zájem o závěrečná slova, nejdříve ze strany navrhovatele. Pane ministře, máte zájem o závěrečné slovo v obecné rozpravě? Pokud je tomu tak, tak prosím.
Děkuju. Řeknu jen tolik, že téma, kterého jsem se ujal, se poměrně rozrostlo během té debaty. Já tady mohu pouze říci, že to, co jsem si projednal a co jsem tady tlumočil, to bylo souhlasné stanovisko k panu poslanci Výbornému a tomu jeho prodloužení na tři měsíce. Já nedokážu odpovědět na otázku pana poslance Nachera, jestli ty tři měsíce je dost. To je pro mě příliš obtížné. Ale minimálně teď to prodloužení na tři měsíce tady podpořit můžu. To si myslím celkem jednoznačně a je to i po dohodě s ministryní práce a sociálních věcí. Ta druhá debata, která se tady rozvinula, tak v té se necítím, že bych měl mandát Ministerstva práce a sociálních věcí. Ale protože jsem člen vlády, tak si k tomu dovolím říct svoje stanovisko. Já jsem se shodou okolností dneska nacházel na debatě s epidemiology - teď to říkám za sebe, neříkám to skoro za žádný resort, říkám to za sebe, jenom že mám na to názor. Účastnil jsem se debaty s epidemiology, kteří mi řekli, že když se odhlédne od toho případu v Británii, tak jejich zjištění dneska jsou taková, že epidemie se mezi dětmi šíří minimálně, a dokonce docházejí k názoru, že i to riziko přenosu epidemie z dětí na rodiče je poměrně velice nízké. Takže ty obavy, které tady byly, že děti budou roznášet ty nemoci mezi rodiče, se jim nepotvrzují. Říkám vám to. Samozřejmě berte to s rezervou, protože to by vám museli říct spíš ti odborníci samotní. Ale i proto se vám přiznám, proto jsem tady s tím konfrontován jako s novým tématem, na které jsem nebyl připraven, že mně dneska nepřipadá šťastné, a je mi líto, že jsem tady ve sporu s kolegyní, prodlužovat ošetřovné takto paušálně až do konce června, protože i já jsem pro to, abychom tu situaci v zemi uklidňovali, normalizovali a abychom se tedy snažili vracet lidi do normálu, třeba i do práce a podobně. A teď tady tento krok mi připadá, že je proti směru informací, které máme, které jsme si řekli, že skutečně budeme zítra na vládě diskutovat, protože i z toho, co slyšíte ode mě, tak je vidět, že ta situace není tak jednoznačná. A mně to připadá, že opravdu vyžaduje debatu. [[(17.00 hodin)]] Takže já to teď říkám čistě za sebe. Tohle není něco, co bych měl s někým dohodnuté. Byl jsem s tím konfrontován až tady a říkám vám tady k tomu svůj postoj, protože jsem se shodou okolností stal ministrem, který to předkládá, tak to berte s rezervou. Ale na základě znalostí, které mám, jsem skeptický k tomu držet děti doma. Myslím si, že bychom tu míru strachu mezi lidmi měli spíš zmenšovat. Moje největší obava dneska je, že budeme uvolňovat, ale lidé se budou pořád bát. Víte, že já jsem za kulturu, a mám strach, že budeme otevírat zařízení, ale lidé se tam nebudou vracet prostě z obav. Byl bych rád, kdyby se tady v této zemi šířila atmosféra, která by říkala ano, dodržujte hygienická pravidla, buďte v tom zodpovědní a svědomití, ale zároveň se nebojme prostoru, který se otevírá. Uvědomte si, že v Číně mají dneska takovou situaci, že se sice vrací k životu, ale všechno jede na 90 %, i ekonomika, to znamená, že to je to nebezpečí, že my se budeme vracet, ale ta společnost stále nebude funkční a bude ekonomicky stále velice ztrátová. Takže to, co nám hrozí, je právě dneska ten strach, že se budeme bát. Neříkám lidi nutit, aby riskovali, ale měli bychom se chovat maximálně racionálně a neměli bychom posilovat to "zůstaňte prostě pro jistotu doma". My strašně potřebujeme vrátit zemi k životu.
Děkuji. Zeptám se paní zpravodajky, jestli má zájem o závěrečné slovo po obecné rozpravě. Má. Prosím.
Já už nebudu vystupovat. Jenom se opravím. Byla jsem upozorněna, že jsem mluvila o rodičovské a je to ošetřovné. Tak tímto napravuji tu svoji řeč.
Děkuji. A nyní tedy otevírám podrobnou rozpravu, do které mám v tuto chvíli dvě přihlášky. Jako první je to pan poslanec Výborný, poté paní poslankyně Valachová. Pan poslanec Výborný? [[Poslanec se nenachází v sále.]] Prosím.
Já se moc omlouvám. Zapovídal jsem se s panem ministrem. Tímto se hlásím k pozměňovacímu návrhu, který je v systému pod č. 5135. Odůvodnění jsem provedl už v obecné rozpravě. Děkuji.
Ano, je tomu tak. A nyní prosím paní poslankyni Valachovou.
Přihlašuji se k pozměňovacímu návrhu č. 5206. Odůvodnění jsem přednesla v obecné rozpravě.
Děkuji. A pokud se nikdo další do podrobné rozpravy v tuto chvíli nehlásí, tak podrobnou rozpravu končím. Ptám se opět, jestli je zájem o závěrečná slova po podrobné rozpravě. Pokud tomu tak není, končím druhé čtení tohoto návrhu. Podle toho, jak je v tuto chvíli zvykem, přerušuji projednávání tohoto bodu pro provedení třetího čtení po všech ostatních třetích čteních. Děkuji navrhovateli, děkuji zpravodajce. Posuneme se k dalšímu bodu, což je