Koleginice i kolege poslanici, poštovani gosti, otvaram 23. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Savjeta ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH koje redovno prate rad našeg doma, predstavnici određenih nevladinih organizacija, kao i predstavnici medija. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i goste. Poslanik Nermin Purić je najavio kašnjenje. Prema informaciji službe, sjednici je prisutno 26 poslanika. Konstatujem da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Prije nego što pređemo na dnevni red, imamo nekoliko prethodnih pitanja. Naime, uvaženi poslanik Senad Šepić je dostavio obavještenje da konzumira mandat poslanika od danas. Ja ga pozdravljam, želim dobrodošlicu i uspješan rad ovdje u Parlamentu. S druge strane, Centralna izborna komisija BiH je 16.2.2012. godine dostavila Domu odluke o prestanku mandata Zlatku Lagumdžiji i dodjeli mandata sljedećem kvalifikovanom kandidatu s Liste Socijaldemokratske partije BiH, a to je Ante Domazet; Bariši Čolaku i dodjeli mandata sljedećem kvalifikovanom kandidatu s Liste političke partije Hrvatska demokratska zajednica BiH, a to je Dragan Vrankić; Nikoli Špiriću i dodjeli mandata sljedećem kvalifikovanom kandidatu s Liste političke partije Savez nezavisnih socijaldemokrata, a to je Saša Bursać. Naši poslanici su potpisali izjave o prihvatanju mandata, prema tome, novi poslanici treba da daju svečanu izjavu kako bi preuzeli poslanička prava i obaveze. Pozivam Antu Domazeta, Dragana Vrankića i Sašu Bursaća da daju svečanu izjavu. Molim vas ponavljajte iza mene, kažite svoje ime.
'Izjavljujem
'Izjavljujem 2
da ću savjesno da vršim dužnosti koje su mi povjerene; ANTE
,
da ću savjesno da vršim dužnosti koje su mi povjerene;
poštujem Ustav Bosne i Hercegovine; ANTE
,
poštujem Ustav Bosne i Hercegovine;
u potpunosti sprovodim Opšti okvirni sporazum za mir u Bosni i Hercegovini; ANTE
,
u potpunosti sprovodim Opšti okvirni sporazum za mir u Bosni i Hercegovini;
štitim i zauzimam se za ljudska prava i osnovne slobode, te štitim interese i ravnopravnost svih naroda i građana.' ANTE
,
štitim i zauzimam se za ljudska prava i osnovne slobode, te štitim interese i ravnopravnost svih naroda i građana.'
Zahvaljujem. Možete zauzeti svoja mjesta. /PLAUZ/ Uvaženi poslanik Senad Šepić, odmah na početku. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo ja Vam se zahvaljujem. Samo jedna poslovnička intervencija. Naime, ja sam preuzeo mandat od 10. 2., dakle onog momenta kada mi je prestao mandat zamjenika ministra i od tada konzumiram mandat. Dakle, od 10. februara, samo jedna kratka ispravka. 3
Zahvaljujem. U Vašem obavještenju je i naveden datum 10. 2. i to je uredu. Što se tiče izmjena i dopuna dnevnog reda, želim vam reći da je – zbog sjednice koja je održana u međuvremenu i odnosila se na potvrđivanje članova Savjeta ministara BiH – ova sjednica 23. a ne 22., kako je stajalo u ranijem pozivu. Dalje, s ranijeg dnevnog reda skinuta je tačka 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju institucija BiH, predlagač Savjet ministara (drugo čitanje), jer je Komisija za finansije i budžet kasno dostavila Izvještaj, te tako onemogućila poslanike da eventualno predlažu amandmane koji osporavaju amandmane koje je Komisija usvojila ili da brane svoje amandmane koje Komisija nije usvojila, a sve u skladu sa članom 118. stav (1) i stav (2) Poslovnika Doma. Taj rok – za sve poslanike da znaju i članove Komisije – je 24 sata prije početka sjednice Doma. Na dnevni red je dodata tačka 3. na zahtjev poslanika Kluba Saveza za bolju budućnost BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjeni Izbornog zakona BiH po hitnom postupku, u skladu sa članom 127. Poslovnika. I tu situaciju smo na Proširenom kolegiju rješavali i dogovorili da napravimo izuzetak da se ova tačka dnevnog reda danas nađe na sjednici iako načelan dogovor koji svi poslanici treba da znaju zakonski prijedlozi ne mogu unutar 24 sata do početka sjednice da budu stavljeni na dnevni red, tako da se za ubuduće zna kada se predlažu zakonski projekti da svaki onaj koji nije prošao najmanje 24 sata pred sjednicu neće biti uvršten na dnevni red. Tačka 5., koja je u ranijem dnevnom redu bila tačka 9. Prijedlog zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti – dopunjena je s Mišljenjem Zajedničke komisije za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku koje je negativno. Takođe, ovu smo tačku prebacili na broj 5. jer je to Prijedlog zakona koji je ... prije proceduru od ostalih zakona koji su danas takođe u prvom čitanju. Tačka 8. Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Sudu BiH i tačka 9. Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Tužilaštvu BiH – dopunjene su s Mišljenjem Ustavnopravne komisije koje je negativno. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Izvolite. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Konstatujem da 23. sjednica Doma ima sljedeći 1. Usvajanje zapisnika sa 20. i 21. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja a) Komentari na dobijene odgovore, b) Nova poslanička pitanja; 3. Zahtjev poslanika Kluba Saveza za bolju budućnost BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjeni Izbornog zakona Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu sa članom 127. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, materijal broj 01-02-1-912, od 15. 2. 2012. godine; 4 4. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o internoj reviziji institucija BiH, predlagač Savjet ministara BiH, zakon broj 01,02-02-1-212, od 11. 1. 2012. godine (drugo čitanje); 5. Prijedlog zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti, predlagači poslanici Azra Hadžiahmetović i Beriz Belkić, zakon broj 01-02-1-1611, od 5. 9. 2011. godine, s Mišljenjem Zajedničke komisije za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku; 6. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o finansiranju institucija Bosne i Hercegovine, predlagač Zajednička komisija za administrativne poslove, zakon broj 01,02-02-1-2811, od 29. 12. 2011. godine (prvo čitanje); 7. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o platama i naknadama u institucijama Bosne i Hercegovine, predlagač Zajednička komisija za administrativne poslove, zakon broj 01,02-02-1-2711, od 29. 12. 2011. godine (prvo čitanje); 8. Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Sudu Bosne i Hercegovine, predlagači poslanici Drago Kalabić i Darko Babalj, zakon broj 01-02-1-712, od 1.2.2012. godine, s Mišljenjem Ustavnopravne komisije; 9. Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Tužilaštvu Bosne i Hercegovine, predlagači poslanici Drago Kalabić i Darko Babalj, zakon broj 01-02-1-612, od 1.2.2012. godine, s Mišljenjem Ustavnopravne komisije; 10. Odluka o učešću policijskih službenika iz Bosne i Hercegovine u transformisanoj misiji UNMIS (Sudan) i UNMISS (Južni Sudan) i UNISFA (Abyei), materijal Predsjedništva Bosne i Hercegovine, broj 01,02-04-1-5412, od 9. 1. 2012. godine; 11. Izvještaj o finansijskoj reviziji Sekcije BiH na Svjetskoj izložbi EXPO-2010 u Šangaju za 2010. godinu, materijal Kancelarije za reviziju institucija Bosne i Hercegovine, broj 01,02-161-130811, od 23. 12. 2011. godine; 12. Razrješenje Azre Hadžiahmetović članstva u Interparlamentarnoj grupi prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH za bilateralnu saradnju sa parlamentarnim tijelima drugih zemalja, broj IV, i imenovanje za člana Interparlamentarne grupe prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH za bilateralnu saradnju sa parlamentarnim tijelima drugih zemalja, broj VI (zahtjev poslanice Azre Hadžiahmetović); 13. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o uzajamnoj zaštiti tajnih podataka između Savjeta ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Crne Gore. Prelazimo na realizaciju današnjeg dnevnog reda. Prva tačka je Ad. 1. Usvajanje zapisnika 20. i 21. sjednice
Ja moram da obavijestim Predstavnički dom da smo mi morali održati hitan sastanak Kluba poslanika SDS-a u Parlamentu BiH povodom produžene harange na stranku koja je kulminirala u protekla dva dana direktnim napadima na poslanika Aleksandru Pandurević izmišljanjem i fabrikovanjem laži. Iza harange i medijskih pritisaka stoje podzemne službe, predvođene AID-om, koji očigledno još funkcioniše. Direktno zastrašivanje svjedoka na suđenju Radovanu Karadžiću i u slučaju "SILOS" je povod ove harange, jer je majka Aleksandre Pandurević svjedok u ovim slučajevima. Jasno je da postoji organizacija koja stoji iza ovoga i njen rukopis se jasno može pročitati i u ovom i u mnogim drugim napadima na političke predstavnike iz RS-a. Mi ćemo obavijestiti MUP RS-a i ostale nadležne institucije i tražiti zaštitu političkih predstavnika RS-a u Sarajevu. Rezultat ove harange je da je naša bezbjednost ugrožena na ulicama Sarajeva. Zatražit ćemo od MUP-a RS-a da zaštiti i sve ostale svjedoke zločina nad Srbima koji su izloženi organizovanom napadu. Hvala.
Zahvaljujem. Za diskusiju oko zapisnika sa 20. i 21. sjednice nije se niko javio. Zaključujem raspravu. Prelazimo na poslanička pitanja: Ad. 2. Poslanička pitanja a) Komentari na dobijene odgovore Komentare na dobivene odgovore do današnje sjednice su dobili: Mirsad Đugum od Vlade Federacije BiH, na pitanje postavljeno na 14. sjednici; Slavko Jovičić od Uprave za indirektno oporezivanje, na pitanje postavljeno na 16. sjednici; Denis Bećirović od Ministarstva pravde BiH, na 6 pitanje postavljeno na 10. sjednici, Ministarstva za izbjegla i raseljena lica RS-a, na pitanje postavljeno na 15. sjednici; Milica Marković od Suda BiH, na pitanje postavljeno na 19. sjednici; Amir Fazlić od Vlade RS-a, na pitanje postavljeno na 15. sjednici; Mato Franjičević od federalnog Ministarstva za pitanja boraca i invalida odbrambeno-oslobodilačkog rata, na pitanje postavljeno na 12. sjednici; Ismeta Dervoz od Vlade RS-a i Skupštine Zeničko-dobojskog kantona, na inicijativu upućenu na 16. sjednici; Aleksandra Pandurević od Visokog sudskog i tužilačkog savjeta BiH, na pitanje postavljeno na 19. sjednici; Nermina Zaimović-Uzunović od Vlade Brčko Distrikta, na pitanje postavljeno na 15. sjednici; Dušanka Majkić od Federalnog ministarstva pravde, na pitanje postavljeno na 15. sjednici Doma. Takođe, na 20. sjednici Doma odgovore na postavljena pitanja nisu komentarisali i izrazili su želju da to urade na ovoj sjednici: Mate Franjičević, odgovor od federalnog Ministarstva za pitanja boraca i invalida odbrambeno-oslobodilačkog rata, na pitanje postavljeno na 16. sjednici; Božo Ljubić, odgovor od Vlade Federacije, na pitanje postavljeno na 14. sjednici, a ponovljeno na 16. sjednici. Za komentare se javio, redom, uvaženi poslanik Mirsad Đugum. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, poštovani gosti, ja bih se samo zahvalio Vladi Federacije na odgovoru koji je dao Zavod zdravstvenog osiguranja Federacije o kapitalnim ulaganjima koja su uložena u svim kantonima na nivou Federacije. Ovo bih želio ostaviti za komentar na idućoj sjednici jer je tek odgovor došao jučer, da se mogu sabrati sve činjenice u ovom dijelu. A ako mogu iskoristiti ovo pitanje samo, odnosno kroz ovaj dio nisam dobio još od Vlade Federacije odgovor na pitanje o 'Agenciji za pasivni podbilans', gdje smo vidjeli da u federalnom proračunu budžeta nisu obezbijeđena sredstva za formiranje 'Agencije za pasivni podbilans', što je naša bila obaveza već prije devet mjeseci. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Mato Franjičević. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja sam odgovor na pitanje, koje sam postavio još u listopadu, dobio tek ovih dana od federalnog Ministarstva za pitanja branitelja. Odgovor je takav da vjerujem predstavlja raritet kad je riječ o odgovorima institucija na zastupnička pitanja koja postavljaju zastupnici Parlamentarne skupštine BiH. Što reći? Odgovor ratuje s logikom, to nije ni predaristotelovska logika, to je nešto zaista neviđeno. I slijedom ovakvog odgovora koji je svađalački, gdje ministar ulazi u polemike, slijedom ovakvog odgovora ministru institucije koju on predstavlja i nažalost Vladi Federacije u kojoj je on član, očito je posve normalno da se isti slučaj različito tretira ovisno o nacionalnom predznaku, pa je: 7 u jednom slučaju sigurno ne postoje logori, iako je sudskom presudom utvrđeno da postoje, a u drugom slučaju sigurno postoje logori, iako nikakvom presudom nije utvrđeno da postoje. Zaista, odgovor bi zahtijevao možda širu elaboraciju i dodatna potpitanja, ali ću se suzdržati.
Zahvaljujem. Uvažena poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane koleginice i kolege, dakle, moje pitanje je bilo upućeno federalnom Ministarstvu pravde, a tiče se pitanja kršenja ljudskih prava putem premlaćivanja i maltretiranja srpskih osuđenika u KPZ Zenica. Odgovor koji sam dobila je, i pored toga što osuđenici svakodnevno pišu institucijama RS-a i poslanicima iz RS-a, odgovor koje je federalno Ministarstvo pravde dostavilo mi – da su to incidentne situacije i ne može se govoriti o stalnom maltretiranju, pa ipak eto ima slučajeva i ti slučajevi će biti razmotreni, pa i razmotrena situacija oko eventualnog premještanja pojedinih srpskih osuđenika. S obzirom da nemam odgovor na ovo pitanje i ne znam u kakvom su stanju srpski osuđenici koji stalno i dalje pišu o problemima u KPZ Zenica, ići ću svakako sa inicijativom da se odredi grupa iz Parlamenta i da posjeti KPZ Zenicu da vidi šta se u stvari tamo dešava. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena poslanica Milica Marković. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ja sam dobila odgovor na pitanje, djelimičan odgovor na pitanje koje sam postavila 19. januara, i to moje pitanje je bilo sastavljeno iz dva dijela, pod a) i pod b). Pod a) je bilo namijenjeno Sudu, a pod b) je bilo Tužilaštvu. Ja sam sad dobila samo dio odgovora od Suda BiH i prvo ću to prokomentarisati. Dakle, tražila sam da mi se dostave imena i prezimena lica koja su osuđena i oslobođena u periodu od 2005. do19. januara 2012. godina. Dobila sam tu tabelu ovdje, ali naravno tražila sam u tim podacima da se dostavi ime, prezime, broj godina, odnosno obim kazne na koju je osuđeno lice i naravno nacionalna pripadnost. Sud BiH mi je dostavio tabelu tih imena, dakle onih koji su oslobođeni, njih je 20, i onih koji su pravosnažno osuđeni, njih je 85 u pomenutom periodu, s tim što je predsjednica Suda naznačila u odgovoru, napisala, da Sud ne vodi podatke o nacionalnoj pripadnosti osuđenih, odnosno oslobođenih lica, što je prosto neshvatljivo i neprihvatljivo da jedna tako visoka pravosudna institucija ne vodi te podatke, samim tim što znam da je u nekim presudama, recimo, iz bivše nam države Jugoslavije gdje u komunističko vrijeme nije baš bilo poželjno da se izjašnjavate ili da to prenaglašavate o nacionalnoj pripadnosti i vjerskoj, ali se uvijek u presudama naznačavalo da to i to 8 lice po nacionalnoj pripadnosti pripada toj i toj nacionalnosti. Dakle, to je uvijek bilo naznačeno, i čudno je da ovaj sud sad za ratne zločine sudi, a nema podatke o tome. Ja dakle ponavljam ovaj dio pitanja na koji mi nije odgovoreno: 'Tražim od Suda da mi dostavi za ovu tabelu za koju je dostavilo za osuđena lica kojih je ukupno 85: da mi se dostavi i nacionalna pripadnost tih lica, pa taman da ih pronađu u CIPS-u ako ih nema Sud u dosjeu, lica protiv kojih je vođen postupak. Usput da kažem da ovdje je očigledno, pa možda iz tih razloga Sud nije želio da naznači nacionalnu pripadnost, jer od 85 osuđenih lica samo je 12 Bošnjaka, što kao podatak i samo po sebi govori nešto.' Što se tiče Tužilaštva, nisam uopšte dobila odgovor od Tužilaštva, mada sam smatrala da ću to dobiti objedinjeno kao odgovor. Dakle, od Tužilaštva BiH tražim i sad ponavljam to pitanje: 'da mi se dostave podaci koliko je predmeta po imenu i prezimenu lica od kojih je Tužilaštvo odustalo u krivičnom postupku zbog, kako oni to obično kažu, nedostatka dokaza.' Dakle, ja ću ponoviti to pitanje. Možda je i takva procedura da Sud i Tužilaštvo odvojeno odgovaraju. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Slavko Jovičić.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi članovi Savjeta ministara, gospodo iz nevladinog sektora, uvažene kolegice i kolege, djelimično sam zadovoljan s odogovorom, djelimično i nisam. Sad, koju težinu ima djelimično što nisam zadovoljan ili jesam, to nikad niko ne može utvrditi. Pa ne postavljam ja nikad poslaničko pitanje da bih ja bio čak i potpuno zadovoljan. Ja postavljam poslaničko pitanje da se mijenja stanje u institucijama kojima se obraćam. Nažalost, stanje se nikad ne mijenja, i ono što je najgore, evo peta godina sjedim ovdje u Parlamentu i slušam sva poslanička pitanja kolega, nikada niko još nije niti može izaći pred Parlament i kazati: nisam bio zadovoljan poslaničkim pitanjem, je li odgovoran taj koji je bio dužan da odgovori na to poslaničko pitanje, ko god ga postavlja u ime mojih kolega. Nije važno u kojem sjedi redu, koju predstavlja stranku, iz kojeg dolazi naroda. Dakle, može nam odgovoriti šta želi. To je problem odgovora na poslanička pitanja. I kad sam postavio ovo pitanje Upravi za indirektno oporezivanje, pozvaću se na stalni princip, ono je bilo upućeno 2008. godine, 2009. godine, obnovljeno također 2010. godine, čini mi se i 2011. godine, ako nije bila ona pauza, jer nismo ni znali ko će tamo biti. Pa evo, čekam sad da bude izabran tamo taj, kako bih ga nazvao, menandžment ili rukovodilac Uprave pa da vidim šta će mi on odgovoriti. I šta god mi odgovori šta da ja uradim ako nisam zadovoljan, a ja tvrdim da raspolažem sa argumentima, jer nikad ne postavljam poslaničko pitanje što mi to naumpada, nego što raspolažem argumentima, argumentacijom da sam u pravu i da se tamo stanje popravi, a stanje se ne popravlja. I jednom ćemo morati i mi na Parlamentu da stavimo pitanje nerealizacije odgovora poslaničkih pitanja, nego šta je njihova svrha, šta je njihov domet, kad niko ni za šta ne odgovora 9 kako god nam, od tih koji su pozvani da nam odgovore, odgovore daju kako njima odgovara, a oni ne odgovaraju što ne mijenjaju stanje.
Zahvaljujem. Uvažena poslanica Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Hvala lijepo, uvaženo predsjedništvo. Kolegice i kolege, ja sam dobila jedno od niza pitanja koja sam postavljala različitim institucijama vezanim za visoko obrazovanje do otvaranja fakulteta i uspostavu sistema kvaliteta unutar univerziteta, odnosno visokoškolskih institucija u BiH. Ovaj odgovor sam dobila od Odjeljenja za obrazovanje Brčko Distrikta u kome me obavještavaju da su oni usvojili izvještaj, odnosno elaborate opravdanosti osnivanja niza univerziteta u Brčko Distriktu. I prije nego što sam postavila ovo pitanje, ja sam znala da su oni to uradili, dakle oni meni nisu dali informaciju. Naprotiv, tragom informacije da su oni osnovali te univerzitete, ja sam postavila poslaničko pitanje koje se odnosilo: Da li su u toku procedure osnivanja, odnosno odobravanja rada visokoškolskih institucija bili ispunjeni uslovi? Zašto sam to pitanje postavila? Zato što su mi članovi komisije stručnjaka koji su trebali da odlučuju o opravdanosti osnivanja univerziteta rekli da oni nisu bili saglasni i da nisu dali pozitivno mišljenje. I uprkos tom, Skupština Brčko Distrikta i šef Odsjeka za obrazovanje su donijeli odluke koje su donijeli, na osnovu čega sam ja postavila pitanje. Prema tome, ovo moje pitanje imalo je dvije svrhe. Prvo, da upozorim javnost, i to na nezakonit postupak osnivanja univerziteta, konkretno u ovom slučaju u Brčko Distriktu, i, drugo, da skrenem pažnju javnosti na osnivanje univerziteta koji će vjerovatno sutra biti balast cijeloj državi i ugrožavati i rad onih dobrih univerziteta čije diplome bi trebalo da budu u narednom periodu validne. Inicirali su mi i iz Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta također da se skrene pažnja na ovo, jer se i mimo odluka Agencije donose ovakve odluke o osnivanju univerziteta, konkretno u ovom slučaju Brčko Distrikta. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Amir Fazlić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolege i kolegice, cijenjeni gosti, ja moram dati dio komentara na odgovor na pitanje sa 15. sjednice, gdje sam dobio odgovor od Vlade RS-a, od resornog ministarstva. Naime da podsjetim, bilo je pitanje vezano za Željeznice RS-a i Željeznice Federacije BiH o sredstvima koje su dobili u zadnje tri godine iz budžeta i o strukturi duga. 10 Moram da kažem da sam dobio jedan analitički prilično dobar odgovor iz Vlade RS-a, ali za kvalitetan komentar na ovaj odgovor očekujem da i Vlada Federacije da odgovor, pa bih onda kad bude kompletirano pitanje dao jedan i kvalitetniji komentar na to pitanje. Ali moram da primijetim da je rukovodstvo Parlamenta uputilo niz urgencija za ona pitanja koja dosad nismo dobili i ja shvatam nove kolege u Vijeću ministara i novi saziv Vijeća ministara da možda na neka pitanja neće moći dati odgovor, jer se ne tiče njihovog mandata. Ali zaista imamo jednu strukturu pitanja koja je uopštena i zamolio bih da u onoj prvoj fazi uhodavanja, ipak, sagledate i strukturu tih pitanja. Ja ću podsjetiti samo da sam imao jedno pitanje vezano i za štednju kod Invest banke, ali evo, o tom potom. Znači dio komentara, kad bude odgovor kompletiran, ja ću zadržati, i toliko.
Zahvaljujem. Prvi zamjenik predsjedavajućeg, uvaženi poslanik Božo Ljubić. Možete se prijavljivati za sljedeća pitanja. Izvolite.
Kolegice i kolege zastupnici, kao što je predsjedavajući izvijestio, ja sam na 14. sjednici postavio zastupničko pitanje, koje se odnosilo na diskriminaciju radnika hrvatske i srpske nacionalnosti u namjenskoj industriji "Igman" iz Konjica koja je u većinskom državnom vlasništvu. Dobio sam najprije odgovor od Ministarstva obrane da oni nisu nadležni, a onda sam dobio na prošloj sjednici od nadležnog federalnog ministarstva odgovor, odnosno jednostavno su proslijedili akt koji im je dala Uprava istog tog privrednog društva u kojem se prema peticiji radnika koja je meni upućena krše prava iz radnopravnog odnosa. Ja nisam tražio odgovor od namjenske industrije "Igman" Konjic, već od nadležnih institucija države BiH i Federacije BiH i od njih očekujem odgovor. Zbog čega to kažem ovdje? Suština naših pitanja ovdje nije da se pojavimo za ovom govornicom i pitamo i da dobijamo formalne odgovore već da rješavamo probleme. I moje pitanje u konačnici je (zapravo ja ću ga samo parafrazirati ovdje) glasilo: 'Što Ministarstvo obrane i vlasti u Federaciji poduzimaju ili namjeravaju poduzeti da se riješi praksa diskriminacije radnika u namjenskoj industriji "Igman" Konjic po nacionalnoj osnovi?' A da ovdje nešto ima ne govori samo peticija od devet osoba koja je meni upućena, i sa konkretno navedenim činjenicama, već govori i odgovor namjenske industrije "Igman" Konjic u kojoj se od devet imena i prezimena koja su navedena ovdje i kompletnih dosjea iz radnopravnog odnosa, zapravo, osam poklapa sa onom peticijom koja je meni upućena, a koju ja nisam dao na dispoziciju ni ovom parlamentu, ni federalnim vlastima, ni "Igmanu" Konjic. Prema tome, ja tražim odgovor od nadležnih vlasti, u prvom redu u Federaciji BiH, a ne može se ni državno Ministarstvo obrane eskulpirati od odgovornosti za ovaj sektor, jer i ono ima u svom sastavu odgovarajuću službu, pa čak i zamjenika ministra koji vodi računa o ovim pitanjima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. 11 Prelazimo na: b) Nova poslanička pitanja Uvažene kolegice i kolege poslanici, molim vas da s obzirom na veliki broj prijavljenih za nova poslanička pitanja se ograničite na jedno pitanje i tri minute. Uvaženi poslanik Mirsad Mešić. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedavajući, s obzirom na broj prijavljenih, ja ću svoje pitanje vladama entiteta o aktuelnoj elementarnoj nepogodi uputiti pismenim putem. /kratko prekinuto snimanje/
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, moje pitanje je Vijeću ministara BiH i glasi: 'Koliko je ukupno na zavodima za zapošljavanje u BiH evidentirano nezaposlenih lica? Tražim da se dostave podaci za svaku općinu. Posebno je potrebno obraditi podatke za lica sa završenim fakultetima, te navesti sve programe koji se provode u BiH radi stimuliranja zapošljavanja visokoobrazovanih kadrova. Šta na tom planu namjerava poduzeti Vijeće ministara BiH?' Nakon što dobijem odgovor na ovo pitanje, namjeravam na istu temu pokrenuti raspravu u Predstavničkom domu s ciljem unapređenja mjera kojima se stimulira zapošljavanje visoko- obrazovanih kadrova. Obrazlagati ništa neću nego kad dobijem odgovor onda ću ići sa inicijativom. Evo, možete doći po pitanje.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Borislav Bojić. Izvolite.
Uvaženo predsjedništvo, dame i gospodo, poštovane kolege, uvaženi gosti, ja ću vrlo kratko. S obzirom da sam postavio više pitanja i nisam dobio nijedan odgovor, stoga sam se sada odlučio za jedno vrlo lagano pitanje. Naravno, napraviću uvod, naime ja mislim da pitanje poštovanja i provođenja zakona je ozbiljan problem u BiH. Ja sam postavio pitanje 22.6., nisam dobio odgovor; pa 22.9., na 10. sjednici; pa na 16. sjednici, 22.12. No očekujem da će novi saziv Savjeta ministara pozabaviti se i koristim priliku da urgiram da mi se dostave odgovori na moja postavljena pitanja. 12 Da se vratim samom uvodu. Dakle, pitanje nepoštovanja zakona i neprovođenja zakona u BiH ukupno je veliki problem. Ja ću početi sa jednim vrlo laganim pitanjem koje na neki način treba da krene od nas ovdje u Predstavničkom domu, radi se dakle i pitanje glasi: 'Kako se, dakle i u prostorijama Predstavničkog doma, podrazumijevajući tu Predstavnički dom, Dom naroda i ostale prostorije ovdje u ovoj zgradi, provodi Zakon o zabrani pušenja duvanskih proivoda?' Dakle, to je evo jedno vrlo jednostavno pitanje na kome ću vidjeti koliko mi zaista ozbiljno provodimo one zakone koje sami donosimo. Vjerujem da je ovo najlaganije pitanje koje sam do sad postavio, pa očekujem da ću dobiti i odgovor.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Saša Magazinović. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsjedavajući. Ja imam dva pitanja, ali neću ih, zbog broja prijavljenih kolega, čitati. Reći ću samo o čemu se radi. Prvo poslaničko pitanje je upućeno Ministarstvu civilnih poslova a tiče se 'potpisivanja Sporazuma između BiH i Republike Slovenije o ukidanju školarine za studente iz BiH, budući da su naši studenti u podređenom položaju u odnosu na studente iz ostalih zemalja bivše Jugoslavije sa kojima Slovenija ima potpisan sporazum i koji ne plaćaju visoke školarine'. I drugo pitanje je vezano za aktuelni trenutak sa ovim vremenskim nepogodama. Imali smo ovaj slučaj pada dalekovoda u Mostaru čiji je razlog bio ne samo zbog ovih padavina nego zbog nesavjesnog ponašanja ljudi koji su zbog prodaje sekundarnih sirovina uništili sami objekat, pa je moje pitanje, odnosno dva pitanja: 'Kojim zakonom i kako je regulisano sankcionisanje fizičkih lica koja zbog prodaje sekundarnih sirovina uništavaju objekte od općeg interesa: dalekovode, saobraćajnu signalizaciju, šahtove, kablove i slično te da li se kažnjavaju i na koji način firme koje vrše otkup takvih materijala, odnosno da li im se izriče kazna zabrane rada i u kojim situacijama? Ovo je pitanje za Ministarstvo sigurnosti. Na oba pitanja tražim odgovor u pisanom obliku.' Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Boško Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem se zamjeniku predsjedavajućeg. Veoma bitno pitanje: razvoj privrede. I čini mi se da u tom pravcu novo Vijeće ministara treba da napravi velike korake. Broj zaposlenih, o čemu je i prethodno bilo jedno poslaničko pitanje postavljeno, odnosno broj nezaposlenih. Mi smo imali ovdje priliku da raspravljamo o Privrednoj komori i pokušali smo da dođemo do izmjena zakona i propisa o Privrednoj komori. Nismo naišli na 13 podršku. Ali vidim da u Privrednoj komori još uvijek ne funkcioniše sve na način kako bi trebalo, bar privrednici to ne osjećaju. Iz tih razloga moje pitanje se odnosi na Ministarstvo ekonomskih odnosa i spoljnu trgovinu: 'Da li su izbori u Privrednoj komori izvršeni u skladu sa zakonom i da li je okončan postupak pred sudom? Tražim odgovor u pismenoj formi.'
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zamjenik predsjedavajućeg, gospodin Denis Bećirović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Cijenjene kolegice i kolege, cijenjeni predstavnici Vijeća ministara, dame i gospodo, ja imam dva pitanja. Prvo pitanje odnosi se na potpisivanje međudržavnog sporazuma između BiH i Srbije. U posljednjih devet mjeseci imao sam i priliku i mogućnost da, u kapacitetu predsjedavajućeg Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, četiri puta razgovaram sa različitim zvaničnicima Republike Srbije na ovu temu. O ovome sam govorio, između ostalog, i na sastanku sa predsjednikom Republike Srbije gospodinom Borisom Tadićem, dva puta sa predsjednicom Skupštine Republike Srbije gospođom Slavicom Đukić Dejanović i jednom sa potpredsjednicom Skupštine Republike Srbije Gordanom Čomić. Na svim tim sastancima ukazana je činjenica da ima određenih problema i sa naše bosanskohercegovačke strane. Zbog toga postavljam precizno pitanje: 'Gdje je problem, odnosno zbog čega se opstruira unutar BiH potpisivanje međudržavnog sporazuma o granici između države BiH i države Srbije?' I drugo pitanje je isto pitanje, samo se odnosi na 'međudržavni sporazum o granici između BiH i Crne Gore'. Nadam se, evo ovo pitanje postavljam predsjedavajućem Vijeća ministara, da ćemo precizan odgovor na ovo pitanje dobiti sada kada imamo formirano Vijeće ministara. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Uvažene dame i gospodo, ja bih postavio pitanje vezano za visokoškolske institucije, odnosno privatne fakultete, a ono se svodi na sljedeće: 'Koliko je privatnih fakulteta, odnosno univerziteta, osnovano u BiH, naravno po entitetima, kantonima i Brčko Distriktu? Koliko stalnih nastavnika i u kojem zvanju rade na tim fakultetima? Koliko fakulteta ima valjanu akreditaciju? Koliko je diplomiralo studenata od početka rada do danas na svakom od osnovanih fakulteta? Koliko je stečeno magisterija i doktorata na privatnim fakultetima? Koji subjekti – entiteti, kantoni, Brčko Distrikt – omogućuju polaganje pravosudnog ispita pravnicima koji su završili privatne pravne fakultete?' Hvala. 14
Zahvaljujem. Sljedeći se javio uvaženi zastupnik Beriz Belkić. Izvolite.
Evo, izgleda da smo se mi danas, prvenstveno pozicija, a nešto manje opozicija, pobrinuli da naše Vijeće ministara jedno dva mjeseca se bavi pripremanjem odgovora, ovo novoizarano, jel'. Ali evo, i ja ću postaviti pitanje, odnosno mi ćemo postaviti jedno pitanje. Dakle: 'Hoće li i kada će Vijeće ministara dostaviti Parlamentarnoj skupštini BiH program rada ili barem prioritete, naravno usaglašene?' Na prošloj sjednici kada smo potvrđivali Vijeće ministara mi nismo imali program i mi smo o tome govorili, ali je tada najavljeno da će se to desiti u narednom periodu i mi očekujemo zaista da će se to i desiti. Naravno, posebno očekujemo da se naznače koji su to prioriteti koje treba riješiti u sljedeći mjesec i po, dva da bi se stvari vezane za aplikaciju za članstvo, vezane za budžet, vezane za globalni fiskalni okvir, Sejdić-Finci itd., kao što je najavljivano, i riješile. Evo, mi koristimo i ovu priliku da u skladu sa uobičajenom demokratskom praksom kada je riječ o izboru nove vlade, novog Vijeća ministara, da opozicija praktično daje neki vremenski period tom Vijeću ministara da u nekoj mirnijoj atmosferi može da iskaže svoje ambicije, svoje kompetencije itd. i mi ćemo to i učiniti. Naravno, ne u onom uobičajenom punom kapacitetu od 100 dana, jer je taj rok potrošen, ali evo recimo do kraja marta kada ste najavili da će biti usvojen budžet BiH i kada će prestati privremeno finansiranje i niz još nekih drugih stvari koje su najavljene. Mi ćemo se naravno vezano za aktiviranje MAP-a i aplikaciju prema EU uzdržati od naredne sjednice od postavljanja poslaničkih pitanja, inicijativa, replika itd. i podržati sva zakonska rješenja koja idu u pravcu EU i naravno NATO saveza, ako ta rješenja nisu na štetu, odnosno nisu destruktivna za državu BiH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se. Sljedeća je uvažena zastupnica Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, cijenjeni koleginice i kolege, moje pitanje upućeno je Savjetu ministara BiH i Vladi Federacije, dakle vezano je za rad Međureligiskog vijeća: 'Poznato je da je Međureligijsko vijeće sa Savjetom ministara, Vladom RS-a i Vladom Federacije potpisalo Protokol o saradnji kojim je izražena saglasnost svih potpisnika o potrebi saradnje između navedenih institucija. Time je stvorena obaveza da se u korist Međureligijskog vijeća BiH svake godine iz budžeta navedenih institucija uplati 100 hiljada maraka Savjet ministara i po 50 hiljada entitetske vlade. S obzirom da je za 2011. godinu uplatu izvršila samo Vlada RS-a, a 15 da Savjet ministara i Vlada Federacije nisu izvršili svoje obaveze, tražim da mi dostave odgovor na pitanje: Kada namjeravaju da izvrše ovu obavezu?' Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Lazar Prodanović. Izvolite.
Gospodine zamjeniče predsjedavajućeg, moje pitanje upućeno je Savjetu ministara, a ono glasi: 'Kada će se uspostaviti tijelo u sljedećim institucijama: Komisiji za koncesije BiH (radi se o mandatu predsjednika, zamjenika i članova Komisije), Regulatornoj agenciji za komunikacije BiH (imenovanje direktora i članova Savjeta Agencije), Institutu za nestale osobe BiH (status članova Upravnog odbora) i Kancelariji za razmatranje žalbi BiH (imenovanje predsjednika, trajanje i istek mandata)? Molim za pismeni odgovor.' Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Adnan Bašić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Poštovane kolege i cijenjene kolegice, dragi gosti, ja u ime Kluba Saveza za bolju budućnost BiH postavljam određena pitanja, koja su upućena novom Vijeću ministara i naravno Komisiji za saobraćaj i veze, Ministarstvu, pardon. Ono se tiče rada RTVBH, ali zbog, naravno, nemogućnosti o kojoj svi znate da lično pročitam svoje pitanje zamolit ću, kako sam uobičajeno naučio, svoju poštovanu i cijenjenu kolegicu Dervoz da umjesto mene pročita pisani tekst. Hvala vam na razumijevanju.
Klub zastupnika Saveza za bolju budućnost snažno podržava razvoj i jačanje BHRT-a kao krovne državne televizije. Ipak, želimo da postavimo sljedeća strateški važna pitanja o ulazi BHT-a kao dijela Javnog servisa svih građana, naroda i ostalih u BiH. Umjesto da bude transparentan i korektan servis za sve građane, Upravni odbor i Urednički kolegij su pretvorili BHT u servis jedne stranke, svima je iz programa vidljivo da se radi o Stranci demokratske akcije. - Koje će se mjere poduzeti da Urednički kolegij BHT-a napokon profesionalno spozna da su se u oktobru prošle godine dogodili izbori i kakvi su rezultati tih izbora, te šta će Urednički kolegij uraditi da na BHT opozicija koja je dobila ogromno povjerenje građana, pretplatnika te iste televizije, dobije tretman kao u svim drugim evropskim zemljama i višestranačkim sistemima? 16 - Kako je moguće i ko je odgovoran da se na nekoliko uredničkih ključnih pozicija na BHT-u nalaze ljudi koji imaju samo srednju stručnu spremu, i to ne onu društvenog smjera, dok na biroima za zapošljavanje na posao čeka veliki broj diplomiranih žurnalista? Napominjemo da je u Sarajevu samo ta brojka tri stotine.' Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Emir Kabil. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi poslanici, cijenjeni gosti, ja imam poslaničko pitanje koje upućujem Vladi Federacije BiH, Vladi RS-a i Vijeću ministara. S obzirom da je BiH u cijelosti kao država neovisno od nivoa vlasti dočekala nespremno ovu zadnju prirodnu katastrofu koja nas je zadesila, postavio bih nekoliko pitanja. Prvo: 'Zašto prvog dana kada je proglašeno stanje elementarne nepogode nije oformljen interventni krizni štab na nivou države koji bi koordinirao rad nižih nivoa i definirao ko je za šta nadležan?' Drugo: 'Postoji li uopće sačinjen plan na državnom nivou u slučaju stanja elementarne nepogode?' Treće: 'Koliko godišnje sredstava za svoj rad dobiva Civilna zaštita, kome oni odgovaraju za utrošak novca i ko vrši kontrolu istog?' Četvrto: 'Zašto, kao što se to radi u svim drugim državama, odmah nije mobilizirana vojska, pripadnici Oružanih snaga i Specijalne policijske jedinice, na svim nivoima?' I konačno: 'Zašto nije izdata naredba za radnu obavezu svim uposlenicima u javnom sektoru?' Situacija u gradovima ... i mislim da bi trebao dobiti odgovor na ovo postavljeno pitanje. Odgovor tražim u pisanoj formi. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća je uvažena zastupnica Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege, ja imam više pitanja pa zbog toga neću čitati obrazloženja nego samo pitanja. Prvo, tri pitanja postavljam Ministarstvu sigurnosti BiH: 17 Prvo: 'Koliko je aktivnosti tokom trajanja elementarne nepogode u BiH imao Operativno- komunikacijski centar 112. koji se u okviru Ministarstva sigurnosti nalazi u Sektoru za zaštitu i spašavanje?' Drugo pitanje: 'Koliko je Ministarstvo sigurnosti od strane predstavnika lokalnih zajednica dobilo i u skladu s tim koliko je Ministarstvu odbrane BiH upućeno zahtjeva za angažovanjem jedinica Oružanih snaga BiH na terenu na saniranju posljedica elementarne nepogode u BiH?' I treće pitanje: 'Koje mjere Ministarstvo planira poduzeti u budućem periodu kako bi se spriječile posljedice poplava koje će uslijediti nakon otapanja snijega u cijeloj državi?' Tražim u pisanom obliku odgovore. Sljedeća pitanja postavljam Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH: Prvo: 'Šta je urađeno na ubrazavanju usvajanja direktiva EU?' Drugo: 'Da li postoji plan, i, ako postoji, kakav i kako se izvršava, po kome se usvajaju direktive EU?' I treće: 'Da li postoji jasna i usvojena procedura postupanja sa propisima nakon njihovog donošenja?' Imam jedan zaključak, prijedlog zaključka, ustvari: 'Predlažem da se oformi interresorna radna grupa da pripremi zakon o političkim strankama u BiH, odnosno o političkim organizacijama. Rok za pripremu i slanje u parlamentarnu proceduru ovog zakona o političkim partijama predlažem da bude kraj aprila 2012.'
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani dopredsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege, gosti, mediji, sve vas skupa pozdravljam. Ja ću nastojati u tri minute iznijeti jednu poslaničku inicijativu i dva pitanja. Inicijativa se odnosi na entitetska ministarstva pravde: 'Imajući u vidu da je pred nadležnim sudovima u BiH pokrenut značajan broj stečajnih postupaka, pri čemu stečajne sudije jednog stečajnog upravitelja imenuju za više firmi u stečaju što bitno utiče na dužinu postupka, a time i na značajno obezvređivanje stečajne imovine, radi čega iniciram i predlažem da jedan stečajni upravitelj ne bi trebao da vodi više od jednog stečajnog postupka, sve dok ga ne okonča. Da se prethodno i da se pod hitno izvrši smjena stečajnih upravitelja koji po nekoliko godina vode stečajni postupak, a da isti još nisu okončali. Ukoliko stečajni upravitelj uspješno i u kraćem vremenskom periodu reanimira stečajnu firmu, da primjereno tome bude i nagrađen, te da ima prednost za dalje upravljanje stečajima. Ukoliko nedostaje stečajnih 18 upravitelja da nadležna ministarstva pravde objave oglase za prijem novih stečajnih upravitelja, te da ista ministarstva nastoje bolje ažurirati stanje sa stečajnim postupcima i da se o tome javnost izvještava.' Poslaničko pitanje upućujem Komisiji za vrijednosne papire Federacije BiH i Komisiji za hartije od vrijednosti RS-a: 'Budući da su ove dvije institucije u BiH ključne i za donošenje propisa o vrijednosnim papirima, trgovanju, kao i nadzor nad tržištem vrijednosnih papira, te su svojim zasigurno prestrogim pravilima, a u nastojanju da spriječe negativne pojave, dovele skoro do potpunog gašenja berze, svih brokerskih kuća i trgovanja kapitalom, kako na Sarajevskoj tako i Banjalučkoj berzi, što sve potvrđuje i dnevni promet koji se sa 10 do 15 miliona KM dnevno svede na jedva 50 do 100 hiljada maraka po danu, te stoga za navedene komisije postavljam pitanje: 'Šta oni konkretno namjeravaju poduzeti kako bi se unaprijedilo tržište kapitala, povećao dnevni berzanski promet na našim berzama i aktivirale brojne brokerske kuće i njihove poslovnice po BiH?' I poslaničko pitanje, s obzirom na informaciju koju je objavila banjalučka televizija 12.2.2012. godine da je Elektroprivreda RS-a počela kupovati struju iz Slovenije, a sa međunarodnog tržišta po cijeni četiri puta većoj od cijene na domaćem tržištu, odnosno 120 do 130 eura za MWh, postavljam pitanje Elektroprivredi RS-a i Vladi RS-a: 'Da li je bilo neophodno donositi takvu odluku i zašto, da li je Vlada RS-a prethodno upoznata sa tim, te da li se moglo planirati nedostatak i blagovremeno poduzimanje odgovarajućih mjera kod svog domaćeg proizvođača ili kupovati po prihvatljivim cijenama, ako je to već bilo neminovno?' Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća je uvažena zastupnica Vesna Krstović-Spremo. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege sve vas pozdravljam. Ja imam jedno kratko pitanje za Ministarstvo zdravlja RS-a: 'Da li će Ministarstvo zdravlja RS-a poduzeti određene aktivnosti na dogradnji paviljona „Srbija“ bolnice Kasindo, s obzirom na to da je rok trajanja zgrade Bolnice Kasindo već prošao u tehničkom smislu, čime može biti ugrožena bezbjednost osoblja i pacijenata ove bolnice?' Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Nermin Purić. Izvolite. 19
Zahvaljujem, uvaženi predsjedavajući. Dame i gospodo, ja imam dva zastupnička pitanja. Prvo od njih postavljam Zavodu zdravstvenog osiguranja Unsko-sanskog kantona od kojeg tražim odgovor na pitanje: 'Koliki je broj osoba koji imaju zdravstveno osiguranje u Unsko-sanskom kantonu, po kojem osnovu su osigurane i molim za analitički pregled po općinama Kantona po dobnoj i spolnoj strukturi, te po osnovi osiguranja?' Drugo pitanje je za vlade Federacije BiH i Unsko-sanskog kantona: 'Koliki je broj ljekara u Unsko-sanskom kantonu koji istodobno rade u državnim zdravstvenim ustanovama i u privatnoj praksi? Da li vlade planiraju ovu oblast urediti na način da ljekari mogu raditi ili u javnoj ustanovi ili u privatnoj praksi, te da li postoji mogućnost izjednačavanja rada u javnom i privatnom sektoru na način da pacijenti sami odlučuju gdje žele da se liječe?' Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti, ja imam jedno pitanje Vijeću ministara BiH: 'Prema nepotpunim i nezvaničnim podacima u toku prošle godine na prostoru Zeničko- dobojskog kantona bez posla je ostalo oko sedam tisuća do tada uposlenih radnika. Stoga postavljam sljedeće pitanje Vijeću ministara: - Koliko je u toku 2011. godine ukupno radnika ostalo bez posla u cijeloj BiH, pregled po entitetima, kantonima i općinama i šta Vijeće ministara kani poduzeti da se taj negativan trend zaustavi?'
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Mato Franjičević. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Ja također imam pitanje za Vijeće ministara i ono je, možda potaknut malo i kolegom Bojićem, lagano i glasi: 'Ima li Vijeće ministara BiH stav i kakav je on oko trenutačno planetarno aktualnog ovog kontraverznog međunarodnog sporazuma kojima se ograničavaju internetske slobode ...?' 20 Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća je uvažena zastupnica Ismeta Dervoz. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Uvažene koleginice i kolege, dame i gospodo, gosti, u skladu sa članom 8. Poslovnika Predstavničkog doma upućujem inicijativu kolegijima oba doma Parlamentarne skupštine sa zahtjevom da iniciraju donošenje odluke koja će obezbijediti da se zaustavi diskriminacija i ostvari ravnopravnost u jeziku u odnosu na osobe ženskog roda koji se koristi u komunikaciji, internim aktima i materijalima, aktima i materijalima koji se komuniciraju prema drugim institucijama u zemlji i inostranstvu, Poslovniku Parlamentarne skupštine BiH i svim drugim situacijama koje to zahtijevaju. Inicijativu obrazlažem odredbama domaćeg i međunarodnog zakonodavstva. U članu I. tačka 4. Ustava BiH navodi se: 'Uživanje prava i sloboda predviđenih u ovom članu ili međunarodnim sporazumima navedenim u Aneksu I. ovog Ustava osigurano je svim licima u BiH bez diskriminacije po bilo kojem osnovu kao što je spol, rasa, boja, jezik', i da ne citiram dalje ovaj stav, vjerujem da ga svi znamo. U članu 9. tačkama a) i e) Zakona o ravnopravnosti spolova u BiH navodi se: 'U smislu zakona smatra se da spol predstavlja biološke i psihološke karakteristike po kojima se razlikuju osobe muškog i ženskog spola, a označava i džender rod kao socijološki i kultorološki uvjetovanu razliku između osoba muškog i ženskog spola. Diskriminacija u jeziku postoji kada se koristi isključivo jedan gramatički rod kao generički pojam.' Član 24. stav (2) tačka c) Zakona o ravnopravnosti spolova u BiH: 'Sastavni dio programa mjera radi postizanja ravnopravnosti spolova u svim oblastima uključuje mjere za otklanjanje uočene neravnopravnosti spolova u određenoj oblasti. Insistiranje na ravnopravnosti u jeziku ima svoj temelj i u za BiH obavezujućim međunarodnim konvencijama i preporukama.' Napominjem Konvenciju o eliminaciji svih oblika diskriminacije nad ženama CEDAW iz 1979. godine: 'Države članice osuđuju diskriminaciju žena u svim vidovima, saglasne su da provode svim odgovarajućim sredstvima koja im stoje na raspolaganju i bez odlaganja politiku otklanjanja diskriminacije žena i radi toga se obavezuju da se uzdrže od svakog postupka ili prakse diskriminacije žena i da osiguraju da javni organi i institucije postupaju u skladu s ovom obavezom, da preuzmu sve potrebne mjere za otklanjanje diskriminacije žena od strane bilo koje osobe, organizacije ili preduzeća. Države preduzimaju sve podesne mjere radi izmjene društvenih i kulturnih običaja u pogledu ponašanja muškaraca i žena da bi se otklonile predrasude, kao i uobičajena i svaka druga praksa zasnovana na shvatanju o inferiornosti ili superiornosti jednog ili drugog spola ili tradicionalnoj ulozi muškaraca, odnosno žena.' Preporuka Komiteta Vijeća Evrope o eleminaciji seksizma iz jezika: 'Preporučuje se da vlade zemalja članica promoviraju upotrebu jezika koji će odražavati princip ravnopravnosti žena i muškaraca i da poduzmu sve mjere koje smatraju podesnim kako bi se ohrabrila upotreba koliko god 21 je moguće neseksističkog jezika, te uzeli u obzir prisustvo, status i uloga žene u društvu, kao što trenutna lingvistička praksa čini kad su u pitanju muškarci, uskladila terminologija u zakonodavstvu.'
Molim uvaženu zastupnicu da vodi računa o vremenu.
Završavam, gospodine predsjedavajući, hvala. I napominjem još dokument Međuparlamentarne unije – Plan akcije za korigovanje sadašnje neravnoteže o učešću muškaraca i žena koji jasno kaže, odnosno u njemu se nalaže upotreba jezika u zakonodavstvu koji nije diskriminatoran na osnovi spola i preporučuje državama članicama da revidiraju svoje ustave i eliminiraju termine koji teže zagovaranju spolnih stereotipa. Hvala lijepo, izvinjavam se za probijeno vrijeme.
Zahvaljujem. Sljedeća je uvažena zastupnica Nermina Ćemalović. Izvolite.
Gospodine dopredsjedavajući, dozvolite da pozdravim sve prisutne. Cijeneći vrijeme, ja ću pismeno dostaviti svoje pitanje.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, u toku održavanja sjednice ili u najkraćem roku tražim pismeno objašnjenje Stručne službe, ili Zajedničke službe, ili nadležne neke bezbjednosne institucije koja je zadužena za bezbjednost ovog parlamenta i održavanje sjednica; u ovom momentu dole se nalazi oko 30 protestanata koji drže slike određenih funkcionera i onih protiv kojih su oni nezadovoljni i da se to jednom ovdje pismeno objasni: da li oni mogu stajati na samom ulazu, pa ne može ući ni jedna stranka, pa ni poslanik, ili moraju biti udaljeni na neku pristojnu udaljenost, pa nek protestuju koliko god žele?! Ali bez obzira koja se tačka dnevnog reda nalazi na sjednici Predstavničkog doma, dakle našeg doma, mi ne želimo ovdje da radimo pod bilo kakvim pritiskom. To ne znači da sam ja sad u nekom strahu što dole 30 nekih žena drži neke transparente i ne znam ni ja šta uzvikuju, to mene ne interesuje. Ali ja ne želim ovdje da dolazim u Parlament i da bilo ko prijeti poslanicima iz reda srpskog naroda, a ta grupa upravo izražava prijetnje, uvrede na račun srpskih poslanika koji su u Parlamentu zbog određenih tačaka dnevnog reda koje se nalaze danas na našem zasjedanju. Zato tražim pismeni odgovor, da li je to za 20 minuta, pola sata, i to: 22 'Na koji način se obezbjeđuje nesmetani rad poslanika u ovom domu?'
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku. Nadam se da ćemo vrlo skoro dobiti i razjašnjenje ove situacije koja je i meni nepoznata. Zaključujem točku 2. dnevnog reda – Poslanička pitanja. Prelazimo na treću točku, to je: Ad. 3. Zahtjev poslanika Saveza za bolju budućnost BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjeni Izbornog zakona BiH po hitnom postupku, u skladu sa članom 127. Poslovnika. U vezi sa ovom točkom, prije nego pređemo na raspravu, predstavnik Kluba SDS-a traži riječ. Izvolite.
Prije prelaska na sam rad po tačci dnevnog reda – javljao sam se no nije bilo tako baš efikasno – ja vas molim polučasovnu pauzu u ime Kluba poslanika SDS-a.
Nisam ja prečuo vaš zahtjev. Međutim, prema odredbama Poslovnika, pauza se traži uz točku. Prema tome, dajem pauzu od pola sata na zahtjev Kluba poslanika SDS-a i nastavljamo poslije. [[PAUZA]]
Kolegice i kolege poslanici, Klub poslanika SDS-a je tražio pauzu. Uvaženi poslanik Borislav Bojić, komentar pauze. Izvolite.
Dakle, razlozi za pauzu su bili identični prethodnoj pauzi, s obzirom da su pred zgradom bili nenajavljeni protesti, odnosno organizovani suprotno zakonu, bar prema našem mišljenju, stoga smo sada dobili informaciju da se taj protest razišao i time bi se praktično stekli uslovi da možemo da nastavimo rad. Očigledno je da taj dio pritisaka, da ne ponavljam, bio prisutan i mi smatramo da su se sada stekli uslovi da u skladu sa, evo, da kažem, jednom normalnom atmosferom mi možemo nastaviti rad. Evo to je ... 23
Zahvaljujem. Otvaram raspravu o Zahtjevu poslanika Kluba poslanika Saveza za bolju budućnost za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama Izbornog zakona po hitnom postupku. Izvolite. Uvaženi poslanik, hoćemo li prvo pustiti gospodina Mirsada Đuguma, s obzirom da iz njihove stranke ovaj prijedlog dolazi? ____________(?) Naravno, naravno. Uvaženi poslanik Mirsad Đugum. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, Klub saveza za bolju budućnost je dostavio Prijedlog zakona o izmjeni Izbornog zakona BiH po hitnom postupku, a radi se o izmjeni jedne tačke koja se tiče izbora u Srebrenici i stajalište Kluba je da se izbriše samo izuzetak za opće izbore 2008. godine, koji je u članu 20. tačka 9. stav (1) da se ovaj dio izbriše iz onog obrazloženja koje je dostavljeno svim poslanicima i koje je obrazloženo jučer i na Kolegiju. Zbog procesa ..., lokalni izbori koji se bliže, da se ova tačka dnevnog reda stavi na današnju sjednicu i da se o ovoj tačci izvrši glasanje u cilju što kvalitetnijeg i boljeg procesa izbora i poštivajući onaj dio balansa iz 1991. godine, tj. popisa stanovništva unutar Srebrenice. Svi znamo šta se desilo, kako se desilo, i u tom cilju da obezbijedimo uslove stanovništvu koje je '91. godine i '92. godine živilo na tom području i da se izjasne bez obzira gdje se sada nalaze sa mjestom prebivališta. Toliko i hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći za diskusiju je uvaženi poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Vrlo kratko. Za nas postoje argumenti za ovaj zahtjev za hitni postupak iz prostog razloga što su izbori vrlo blizu. Dakle, ako imamo namjeru bilo šta činiti, onda to treba raditi po hitnom postupku da bismo stigli ove rokove. Dakle, mi ćemo podržati ovaj zahtjev i, bez obzira na rezultat glasanja u kojoj varijanti ovaj zakon bude išao, svakako ćemo ga podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na četvrtu tačku dnevnog reda: 24 Ad. 4. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o internoj reviziji institucija BiH (drugo čitanje) Na 20. sjednici Doma, održanoj 2.2.2012. godine, Prijedlog zakona je usvojen u prvom čitanju. Nadležna Komisija za finansije i budžet Izvještaj je dostavila 16.2.2012. godine. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na petu tačku: Ad. 5. Prijedlog zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti, s Mišljenjem Zajedničke komisije za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku
Zahvaljujem, predsjedavajući. Evo, ja ću se vratiti na samu tačku dnevnog reda, odnosno sadržinu, iako je već u više navrata bilo i obrazloženja i, evo mi smo i očekivali, čak smo i smatrali da je možda i suvišno bilo davati bilo kakvo obrazloženja same sadržine zakona. 25 Ali evo, dozvolite da izrazimo nadu da sve dok imamo tako neefikasan Poslovnik, odnosno dok se ne ispoštuju zaključci i namjere Kolegija Predstavničkog doma, odnosno Zajedničkog kolegija oba doma, da i zaključak Komisije, naravno, da izrazimo i nadu da će svi oni koji su imali rezerve prema ovom zakonu, te rezerve otkloniti, imajući u vidu sadržinu koja ne tangira konkretno nikoga unutar BiH, a referira se na uobičajene međunarodne standarde, definicije i kvalifikacije ovakvih događaja koji su predmetom ovog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na šestu tačku dnevnog reda: Ad. 6. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o finansiranju institucija BiH (prvo čitanje) Zajednička komisija za administrativne poslove je 29.12.2011. godine dostavila Prijedlog zakona u parlamentarnu proceduru. Direkcija za evropske integracije je dostavila Mišljenje 23.1.2012. godine. Ustavnopravna komisija je Mišljenje o ustavnom osnovu dostavila 31.1. Nadležna komisija za finansije i budžet je Mišljenje o principima Prijedloga zakona dostavila 16.2.2012. godine. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Uvažena poslanica Danijela Martinović. Izvolite.
Hvala najljepša, gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege, poštovane dame i gospodo, smatram da navedeni Prijedlog zakona o dopunama Zakona o finansiranju institucija BiH je doista pokušao parcijalno riješiti problematiku koja je navedena u objašnjenju. Naime, u objašnjenju koje je vezano za razloge dostavljanja Prijedloga zakona rečeno je da je Administrativna komisija pokušala riješiti problematiku razvrstavanja zaposlenika sa srednjom stručnom spremom, odnosno izjednačiti platne razrede. U prevodu, dakle da nisu izjednačene plaće zaposlenika u Parlamentarnoj skupštini BiH sa ostalim zaposlenicima. No smatram da u ... Prijedlogu zakona o dopunama Zakona nema veze između intencije i zakonskih odredbi koje bi se trebale promijeniti. Znači, riječ je o nedefiniranim stavkama. Isto tako, parcijalno rješavanje ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 26 Ne, ne, Zakon o finansiranju institucija BiH.
nije uključen mikrofon
Znam, pa Administrativna komisija je i jedno i drugo. [[zajednička diskusija]]
U vezi sa Nacrtom budžeta koji priprema Parlamentarna skupština i predlaže Savjetu ministara.
Molim vas, Prijedlog zakona o dopunama Zakona o finansiranju institucija BiH, broj: 01-02- 02-1-28/11, je li tako?
Jeste.
Eto, ja se pozivam na prvu stranicu koja se odnosi na plaće. Dakle, pozivam se ne na Zakon o plaćama i naknadama u institucijama, nego na objašnjenje koje kaže da je intencija za ovaj zakon vezana za plaće. Eto, u tom smislu. Mogu li sada dalje nastaviti?
Izvolite, izvolite.
Hvala lijepo.
Malo ste široko krenuli. Izvolite.
Da, malo sam široko krenula, ali sam krenula od ove prve stranice. Ja mislim da su kolege sve pročitale, dakle koje je bilo objašnjenje ... za donošenje navedenog Prijedloga zakona o dopunama Zakona o finansiranju institucija BiH. Dakle, pošto je to bila intencija vezana za navedeni Prijedlog zakona, prvo, nema nikakve veze između te intencije objašnjenja za donošenje zakona i ovih zakonskih rješenja koja bi se trebala promijeniti. U osnovi treba sistemski riješiti Zakon o plaćama, dakle zaposlenika, namještenika i 27 državnih službenika, koje je naravno vezano za sljedeću tačku dnevnog reda. Cijelo vrijeme pokušavam reći da nema veze između objašnjenja i navedenih izmjena. Isto tako, rečeno je negdje ovdje u objašnjenju, pri kraju, da je razlog za donošenje navedenog Prijedloga zakona postojanje ili postizanje veće samostalnosti Parlamentarne skupštine, veći uticaj na donošenje vlastitog budžeta i smanjivanje uticaja izvršne vlasti na Parlament, odnosno Parlamentarnu skupštinu BiH. No, problem, ako se budemo izdvojili iz cijelog sistema budžetiranja, narušavamo cijelu metodologiju koja se odnosi na postupak budžetiranja i donošenja budžeta. Dakle, rečeno je, mislim da većina kolega zna da se za utvrđivanje budžeta, proračuna svake institucije, tako i Parlamentarne skupštine mora provesti cost benefit analiza, moraju se dati projekcije određenih potreba svake institucije, a u ovom Prijedlogu zakona nije rečeno na temelju čega bismo mi određivali naš vlastiti budžet, koja bi to bila metodologija, koje bi bile to stavke. Dakle, nisu navedeni kriteriji. Drugi problem je što bismo na temelju ovih prijedloga došli u sukob sa već postojećim zakonom, tako da mi nije jasno zašto to nije rečeno u navedenom prijedlogu. Znači, imamo Zakon o budžetu, Zakon o fiskalnom vijeću vezan za globalni okvir, dakle oni bi se trebali mijenjati ako bismo odlučili navedene izmjene i prihvatiti. Isto tako postavlja se pitanje da li narušavamo i Sporazum sa Međunarodnim monetarnim fondom. Dakle, ako bi sebi dali raširene ruke kada je riječ o utvrđivanju našeg proračuna, između ostalog, dakle tu se pominju i plate, odnosno postoji prostor za utvrđivanje navedenih i promjene koeficijenata, postavlja se pitanje da li bismo se pridržavali fiskalne discipline koja je utvrđena ili ne. Naime, na osnovu Sporazuma sa MMF-om iz 2009. godine, smanjene su plate 10% . Znači, stavka koja se odnosi na plate. Koje bi moglo biti rješenje? Dakle, rješenje bi bilo ili da sada odlučimo mijenjati niz zakona, što naravno ne bi bilo u redu, po mom mišljenju, jel', ili da imamo, ako već želimo imati veći uticaj na izvršnu vlast, da imamo predstavnika u Fiskalnom vijeću, jer mi smo donijeli Zakon o fiskalnom vijeću u kojem je rečeno ko čini Fiskalno vijeće. Dakle, jedan od načina uticaja bio bi ili da imamo svog predstavnika u Fiskalnom vijeću ili da donesemo konačno zakon o pravima, dužnostima i pravima parlamentarnih zvaničnika i drugih dužnosnika. Dakle, Ured za reviziju već godinama daje Parlamentarnoj skupštini mišljenje sa kvalifikacijom, a to mišljenje sa kvalifikacijom vezano je za činjenicu da nemamo jedinstvene regulative. Znači, trebamo sistemski riješiti određene probleme, donijeti određene zakone ili izmijeniti određene zakone da bi uopšte prijedlog ovog zakona mogao doći na dnevni red. Gospođo Majkić, molim Vas nemojte više dobacivati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Da nisam pročitala ovaj zakon i da ga nisam gledala dok je naša kolegica govorila, ne bih znala o čemu se radi. Zaista, mislim da ozbiljnost ovakvog jednog zakona nalaže da budemo ozbiljni 28 u izlaganju i da tačno i konkretno govorimo samo ono što je predmet zakona a da pri tom tu ne skupimo sve ono što nam je nejasno po ostalim zakonima. Dakle, govorimo o zakonu kojim vraćamo finansijsku samostalnost Parlamentarnoj skupštini, i to je osnovni princip. Jesmo li za to da ovaj parlament, koji godinama nije imao snage za to, zahvaljujući aktivnostima i radu nove Administrativne komisije omogući finansijsku samostalnost Parlamentu? Šta to u prevodu znači? Do sada je bilo da Ministarstvo finansija napravi instrukciju prema institucijama BiH i na osnovu te instrukcije svi moraju da se ponašaju. To znači da je time Savjet ministara određivao budžet Parlamentarne skupštine, što je nezamislivo i nezabilježeno. I to vas podsjećam da kad Kancelarija za reviziju kao nezavisna institucija treba da odredi svoj budžet, ona taj budžet određuje tako što će ga proslijediti Komisiji za finansije i budžet. Ona će to usaglasiti ili ne, uglavnom daće svoj stav o tome i takav prijedlog budžeta Kancelarije za reviziju ide direktno Ministarstvu finansija i ne može se ni u jednom centu promijeniti. Do sada smo bezbroj puta konstatovali kako Parlamentarna skupština živi zahvaljujući stranim donacijama. Imamo obuke zahvaljujući strancima, imamo bezbroj aktivnosti koje nisu planirane budžetom Parlamentarne skupštine, nego smo u jednom sirotinjskom stavu da stalno držimo pruženu ruku, nismo još uvijek spremni da se navikavamo na to da sami snosimo troškove za koje treba da budemo angažovani, odnosno putovanja koja treba da platimo ako ona imaju smisla, odnosno ako Parlamentarna skupština tako procijeni. Da ubuduće ne bi naše odluke, odnosno visina našeg budžeta zavisila od toga šta će nam reći Savjet ministara ili još uže šta će nam reći Ministarstvo finansija, a mi na kraju ovdje odobravamo budžet, onda najmanje što se moglo uraditi je da se predloži finansijska samostalnost Parlamentarne skupštine. Još jednu stvar vas podsjećam. Administrativna komisija je jedina komisija unutar Parlamentarne skupštine čije su odluke konačne i mogu se osporiti jedino sudom. Dakle, moramo imati povjerenje da imamo takvu komisiju i moramo imati povjerenje da je taj prijedlog prvi put, evo meni je ovo treći mandat, da je Administrativna komisija izašla sa takvim prijedlogom. Možemo da pravimo politikantske igre i da kažemo: ne treba. Vidjela sam da su kolege svašta izjavljivale po novinama, neki koji su govorili i komentarisali nisu uopšte vidjeli o čemu se radi. Dakle, predlažem da podržimo principe ovog zakona.
Zahvaljujem. Replika, uvažena poslanica Danijela Martinović. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospođo Majkić, ja ne znam kako niste mogli povezati ovo moje izlaganje. Vi ste baš osoba koja se temeljito priprema za svaku tačku dnevnog reda. Dakle, već na prvoj stranici je rečeno šta je bila intencija za donošenje navedenog zakona. Možda sam time zbunila kolege, ali onaj ko je temeljito čitao vidio je da je vezano za platne razrede zaposlenih sa srednjom stručnom spremom. Cijelo vrijeme govorim da ovo rješenje ovdje, dakle utvrđeno, da je nedefinirano, neprecizno, ne povezuje intenciju, dakle razloge za donošenje s onim što je ovdje rečeno. Gospođo, to je tako. 29 Onda, isto tako, postoje zakoni kojima se reguliše ovaj sistem utvrđivanja budžeta, dakle postoji. Moramo mijenjati niz drugih zakona ili konačno donijeti zakon o pravima izabranih dužnosnika, ako se već misli na jedan dio koji se odnosi na utvrđivanje budžeta. Prema tome, praktički ćemo izaći iz cijelog sistema budemo li ovako parcijalno rješavali određene probleme i svoja možda i opravdana nezadovoljstva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženu kolegicu bih zamolio ako zaključke, koje je predlagala u vezi sa izmjenama drugih zakona, želi predložiti, da to bude u pisanoj formi. Uvažena poslanica Azra Hadžiahmetović, replika. Izvolite.
Zahvaljujem. Ne sporeći uopšte potrebu predmetnog zakona o kome diskutujemo, ali evo, možda malo inspirisana ovim polemikama i nerazumijevanjima ali nekako iz diskusije kolegice Majkić proizilazi da je Ured za reviziju koji kreira budžet, na neki način kreira i budžet Parlamentarne skupštine, ali evo da vas podsjetim da mi dižemo ruku ovdje. Mi donosimo u krajnjem budžet, uključujući i budžet Parlamentarne skupštine i samim tim imamo i mogućnost da promijenimo bilo koji modalitet. Dakle, više je do ovog parlamenta i procedura koje su tim povodom propisane i Ustavom i zakonom.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na sedmu tačku dnevnog reda: Ad. 7. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o platama i naknadama u institucijama Bosne i Hercegovine, predlagač: Zajednička komisija za administrativne poslove (prvo čitanje) Zajednička komisija za administrativne poslove je 29.12.2011. godine dostavila Prijedlog zakona u parlamentarnu proceduru. Direkcija za evropske integracije dostavila je Mišljenje 26.1.2012. godine. Ustavnopravna komisija je Mišljenje o ustavnom osnovu dostavila 31.1.2012. godine. Nadležna Komisija za finansije i budžet je Mišljenje o principima Prijedloga zakona dostavila 16.2.2012. godine. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Izvolite. Zaključujem raspravu. Prelazimo na osmu tačku dnevnog reda: 30 Ad. 8. Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Sudu Bosne i Hercegovine, predlagači: poslanici Drago Kalabić i Darko Babalj, s Mišljenjem Ustavnopravne komisije Imamo i devetu tačku dnevnog reda i ako se kolege slažu možemo da raspravu objedinimo. Ima li neko protiv tog prijedloga? Onda, i deveta tačka dnevnog reda: Ad. 9. Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Tužilaštvu Bosne i Hercegovine, predlagači: poslanici Drago Kalabić i Darko Babalj, s Mišljenjem Ustavnopravne komisije
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Iako se vrlo teško odvojiti od same rasprave o suštini, Vi ste pozvali da se razgovara o mišljenjima Ustavnopravne komisije, pokušaćemo evo da se bavimo time zato što pretpostavljam da smo se ovim drugim bavili dosta i da ćemo se baviti i danas, ko u kolikoj mjeri bude to vezao za ovaj stav Komisije. Stav Ustavnopravne komisije je u najmanju ruku skandalozan, katastrofalan. Mislim da je stav Ustavnopravne komisije ovoga doma do te mjere razočaravajući i da je to klasični pucanj u parlamentarnu demokratiju u BiH. Nisam očekivao zaista ovakvo nešto i mislim da nam se ovo dešava da Ustavnopravna komisija ospori ustavni osnov a to znači, kad prevedemo na ćirilicu, da se ne može razgovarati o onim stvarima za koje neki ljudi nisu. Mi ne sporimo stavove, ne sporimo demokratsko pravo da se ljudi izjasne, ali ne dozvoliti o temama za koje se tvrdi da su ustavna kategorija, da su od vitalnog državnog interesa, da su od vitalnog interesa za državu BiH, da se o njima ne može razgovarati, da se na njih ne može zakonski djelovati, da se ne mogu predlagati zakonska rješenja, u skladu sa Poslovnikom i Ustavom ove zemlje, dozvolite da je to prešlo svaku mjeru, pa to je povratak u tamni vilajet, jer ako oni koji u parlamentarnoj proceduri predlažu zakonska rješenja za razrješenje jedne vrlo bolne situacije, za koju se svi slažu da je bolna i problematična, i ako je to rušenje ustavnog poretka i udar na državu BiH, šta je onda ono što se radi na ulici, ako je ovo rušenje u Parlamentu? Kako se onda ono zove? Ako je ovo što mi radimo revolucija, šta je onda ono što izvodi ulica i metode koje se provode van ovoga parlamenta, kojih ima svaki dan? Nisam očekivao da će Ustavnopravna komisija odlučiti se za takvo nešto i kazati da ovakve stvari nemaju ustavni osnov, koje su zaista u skladu sa procedurama, sa Poslovnikom, 31 predate ovdje na demokratsku raspravu, gdje niko nikome ne smije sporiti ni stavove, ne smije sporiti demokratsko pravo da se izjasni ili ovdje nekakav Šahbaz visi koji donosi poruke iz tih tamnih centara moći kako najviši ovaj organ u zemlji treba da radi. Onda ovo nije Parlament, onda je ovo namjesništvo, onda je ovo isturena ruka nekog protektorata u kome naravno ja ne želim da učestvujem. Da li znači da ako mi sutra predložimo ukidanje agencije na nivou BiH za ništa i nigdje, da to neće imati ustavni osnov, a imate agencija, bar jednu koja je nizašta i za nigdje, da će biti osporeno pravo da uopšte to dođe u Parlament, jer će gospoda reći da nema ustavnog osnova. Ja mislim da imamo pravo osporiti rad nekih agencija da ga barem analiziramo. Ali ako vi nastavite ovako, nećemo doći uopšte u tu situaciju. Mi smo smatrali da na ovaj način branimo Dejtonski sporazum i Ustav BiH, jer ni u jednom ni u drugom nema tih institucija, i da vidimo kako ćemo i šta ćemo. I da ne otvaram priču o suštini, jer smo govorili ranije milion naših primjedbi, izjava, stavova, pokušaja otvaranja dijaloga, i onda smo došli u situaciju da se kaže da može samo postojati takvo pravosuđe i tužilaštvo koje će BiH braniti isključivo u Sarajevu, ali da se država BiH ne može braniti u Banja Luci i Mostaru ni po koju cijenu. I da tamo ne mogu sudovi suditi koji će suditi za rušenje države, za rušenje ustavnog poretka, za ne znam ni ja, za ostalo, za ratne zločine i za sve ostalo. Mislim da je to neprimjereno. Linč kome smo izloženi u sarajevskim medijima ovih dana je takođe neprimjeren. Ja neću davati nekakav komentar. Pozivanje na linč poslanika i ovakvu vrstu osuda, naravno, posljedica je stava Ustavnopravne komisije koja je to dala za pravo da se na ovakav način reaguje, a to ima za posljedicu stvaranje neregularnih uslova za održavanje današnje sjednice i da je ponovo na sarajevskim medijima, ulicama, pa čak i dijelom u ovom parlamentu došlo do jezika mržnje, da ne razgovaramo argumentima nego ne možete, ne smijete, pod prijetnjom bićete pohapšeni. Mi ovdje dolazimo bez pratnje, nenaoružani i možete da nas pohapsite svakog momenta ako mislite da ne možemo demokratski učestvovati u raspravi i da ne možemo demokratski iznositi zakone. Budite protiv tih zakona, to je demokratsko pravo, bilo kakve argumente demokratske upotrebljavajte, svaki rezultat glasanja ćemo poštovati, ali oduzimanje prava, i to pod prijetnjom da ne možemo razgovarati, mi ne možemo prihvatiti. Mislim da nema ni jednog razloga da oko nečega oko čega se slažemo, jedno je sigurno slažemo se da je to problem, jedno je sigurno da tražimo izlaz iz ovoga, jer ne vjerujem da ima iko u ovom parlamentu koji će ustati i reći da je u pravosuđu BiH med i mlijeko, ne vjerujem da je iko toliko lud. I, kada nije se odgovorilo na neke prijedloge, onda se došlo u situaciju da se to brani sve po svaku cijenu. Moje kolege će vjerovatno govoriti o posljedicama rada Suda i Tužilaštva kao političkih institucija i svega onoga što stoji kao kritika. Ako nemate povjerenje građana, nije bitno kako je došlo do tog, kako može opstati institucija i kako može biti nezavisno i pravedno pravosuđe, a nema povjerenje građana svoje zemlje, čak ne ulazeći kako je došlo do toga, ali je to činjenica. I umjesto da otvorimo dijalog, da vratimo to, da vidimo kako ćemo na cijelom prostoru BiH dijeliti pravdu, jer ne može postojati država bez pravde i pravosuđa, ali to nikada ne znači da ono mora biti ovakvo kako to neki žele. Može biti i drugačije. Imate mnogo zemalja u kojima je drugačije. Da li to znači da BiH nema zdravstvenog sistema ako ga nema na nivou države. Zdravstveni sistem funkcioniše iako nema nikakve veze na državnom nivou ili vrlo male veze. I BiH nije bez zdravstvenog sistema. Poziv predlagača SNSD-a jeste da uspostavimo drugačiji sistem, ali pravosudni sistem koji će isto tako suditi za ratne zločine, suditi za nasilje, suditi za organizovani kriminal, ali ne da to bude 32 produžena ruka tamnih centara moći koji ovdje upravljaju. Ni govora nema o nezavisnom pravosuđu, pa bolje, kakva je takva je ova država, da ona upravlja time nego namjesnici i ko zna sve kakvi likovi upravljaju pravosuđem ove zemlje. Znači, nisam govorio, ja pretpostavljam da će ovo ipak doći, a pretpostavljam da će Ustavnopravna komisija smoći snage i dati zeleno svjetlo za raspravu o ovoj vrlo važnoj temi, a to znači reći da ovaj zakon ima, kao i mnogi drugi, ima ustavno uporište da bude u ovoj proceduri, i da ćemo onda otvoriti raspravu o samoj suštini onoga što mi predlažemo. I na kraju krajeva da čujemo argumente onih koji se ne slažu sa nama: šta su njihovi prijedlozi. Da vidimo, ako su stavovi da je sve idealno, da vidimo gdje smo mi u tome ili šta će reći ljudi koji kažu: da, mi ne slažemo se s ovim što vi predlažete, ali evo, mi imamo drugačiji prijedlog. Ali osuđivati, ne dozvoljavati raspravu i takođe tvrditi da ništa ne valja – mislim da nije logično. Ako mislite da je normalno ono što nas proteklih mjeseci dočekuje u sarajevskim medijima, govorim o sarajevskim medijima, ne o medijima iz RS-a, na četiri, pet strana optužbe sa činjenicama za sve ono što se tamo navodi, na medijima po 10, 15 minuta, i da za to niti imaju primjedbe na novinare, niti su procesuirani oni na koje se ta masa činjenica odnosi – ja mislim da je to neodrživo, da li ćete se vi složiti sa mnom ili nećete, ali ja mislim da je to neodrživo. Ono što sarajevski mediji rade, evo ubrzo predsjedavajućem Predsjedništva ove države, ja mislim, ljudi, da je to neodrživo. Ono je brutalno. Ono što tamo piše i ono što tamo stoji, ili, ako je istina, treba nešto da se uradi ili da se ljudima kaže: taj čovjek će predstavljati i predstavlja državu BiH, na tri, pet ili deset strana. Pet, deset ili dvadeset minuta, činjenicama, ljudima i svemu ostalom. Ako mislite da je to održivo i da je to slika države i da to ne treba mijenjati, onda insistirajte, nađite metode kako ćete prekinuti bilo kakvu raspravu o ovome o čemu smo pokušali mi, pa i ovako evo, da budem iskren, na pomalo možda radikalan način predložili, jer nisu uvažavane druge primjedbe ljudi, nevladinog sektora, organizacija, žrtava rata. Ovdje žrtve proteklog rata u Parlamentu vape već evo četiri-pet godina i svaki put vas podsjećaju da su nezadovoljni, ovdje poslanici, i niko na to ne reaguje. Niko na to ne reaguje, još se traži od nas da budemo poslušni, da budemo zadovoljni, da plješćemo, da podržavamo, da plaćamo, da biramo, i šta sve se od nas ne traži. I onda hoće neko da kaže kako smo mi najviši zakonodavni organ u ovoj zemlji i kako se navodno nas sve pita. Nas se ništa ne pita kada je u pitanju pravosuđe, ali istovremeno se od nas traži svaki dan, iz tih medija koji sada nas razapinju, da odgovaramo javnosti za kriminal, za korupciju, za ratne zločine, za sve ostalo, da smo mi ti koji smo odgovorni jer, naravno, vadi se iz konteksta da mi imamo instrumente i mehanizme da možemo na sve to uticati. Potpuno je jasno da nemamo, da smo mi isključivo za stup srama. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći za raspravu se prijavio uvaženi zastupnik Mladen Bosić. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Ja ću govoriti u ime Kluba Srpske demokratske stranke koja je jedan od predlagača ova dva zakona. Znači, moja diskusija se odnosi na oba zakona. I odmah da kažem da je odluka Ustavnopravne komisije da je neustavan prijedlog ovog zakona krah demokratskog kapaciteta ovog parlamenta. Znači, da možemo predlagati zakone, a da ne možemo tražiti ukidanje tih zakona, jer nešto što nema nikakvu logiku, jasno je da se radi o nedemokratskom nasilju. Mi smo spremni da ovdje razgovaramo o svim temama, da iznesemo argumente, da čujemo kontraargumente, ali nismo 33 spremni da nas po medijima prozivaju kao rušitelje, kao ličnosti koje treba da budu izložene linču. Ja moram da kažem i svoje iznenađenje da je nekolicina poslanika ovdje, naših kolega, u medijima su davali izjave koje su kod nas shvaćene kao poziv na linč. Sve ovo što se dešava i sada trenutno oko protesta ispred Parlamenta BiH i informaciju koju smo sad poslali ljudima da provjerimo da su ti koji su ispred protestvovali sad pušteni u restoran Parlamenta BiH – ukazuje da ovdje stvari ne idu regularno i mi ćemo morati još jednom sagledati mogućnost našeg učešća u demokratskim institucijama u Sarajevu. Znači, ovdje se radi o dva zakona koja predstavljaju političku volju većine građana Republike Srpske. Zašto je takva politička volja u RS-u? To je osnovno pitanje, koje bi trebali svi sebi da postave i da daju odgovor na to. Zato što su Sud i Tužilaštvo BiH pokazali da su institucije koje nisu samo u službi pravde i pravičnosti, nego i u službi politike i političkih ciljeva. Znači, imali su šansu da se pokažu kao institucije koje su nepristrasne i koje dijele pravdu i štite interese svih građana BiH i tu šansu su prokockali. Imali su šansu uprkos tome što nisu osnovani u demokratskoj proceduri nego na zakonitom nametanju od strane visokog predstavnika, koji je sebi na taj način uzeo pravo da direktno prekraja Dejtonski sporazum, ne poštujući odredbu Ustava da sudstvo nije u nadležnosti zajedničke države. Ovdje se postavlja pitanje: šta je bila namjera Volfganga Petriča? Da oni dijele pravdu građanima koju ne mogu dobiti u entitetskim pravosuđima ili da ima instrument na političke procese u BiH preko Suda i Tužilaštva? Ne znam šta mu je bila namjera, ali je svima jasno u šta su se pretvorili – u institucije za koje većina građana misli da donose političke odluke, odnosno da nemaju povjerenje u njihovu nezavisnost i objektivnost. Kako je moguće da u nezavisnoj i samostalnoj zemlji, koja je članica UN-a i koja ima demokratske institucije koje su zadužene da donose zakone i mijenjaju Ustav, tu funkciju preuzme institucija koja nema nikakav demokratski kapacitet, koja ne odražava političku volju građana države BiH? Zakoni i ustavi se mogu donositi samo na dva načina – demokratskom odlukom ili odlukom sile. Odluka o osnivanju Suda i Tužilaštva nije donesena demokratskim sredstvima, nego je nametnuta političkom silom. Zbog toga Sud i Tužilaštvo nosi hipoteku od svog samog osnivanja. Ovaj slučaj otvara i suštinska pitanja – je li BiH samostalna, suverena i demokratska zemlja ili protektorat gdje se odluke donose u skladu sa interesima drugih? To je pitanje za drugu vrstu rasprave za koju sam siguran da će jednog dana biti otvorena jer bez unutrašnjeg dogovora na osnovu interesa svih nema bolje budućnosti u BiH. Kazaćete da je demokratska procedura ispoštovana jer je naknadno tu odluku izglasao Parlament BiH 2002. godine. Tačno, nametnuta odluka je glasila: 'Ovo nametanje je privremeno i biće privremeno dok ju Parlament BiH ne izglasa u istom obliku bez izmjena'. Je li to demokratija? Tu se radi o direktno iznesenom pritisku i ucjeni. Treba li napomenuti da odluke donesene pod prinudom, a ne ličnom voljom, pravno nisu važeće? Da li sam u pravu, tražićemo izjašnjenje od onih poslanika iz RS-a koji su naknadno glasali za nametnute odluke. Kako su za ovako kratko vrijeme Sud i Tužilaštvo uspjeli da izgube svaki kredibilitet kod građana RS-a? Razloga je mnogo u oba segmenta – u organizovanom kriminalu i u ratnim zločinima. Aktivnosti Suda i Tužilaštva po pitanju procesuiranja oko organizovanog kriminala i korupcije su poražavajući. Tužilaštvo se upustilo u procese protiv političkih ličnosti visokog političkog profila bez čvrstih dokaza za pokretanje procesa i doživjelo krah na suđenjima. Mirko Šarović je po zahtjevu Tužilaštva proveo godinu dana u zatvoru da bi se na kraju ustanovilo da nije kriv ni po jednoj tački optužnice, a radilo se o čovjeku koji je vršio najvišu funkciju u BiH, bio je predsjednik RS-a i član Predsjedništva i predsjedavajući Predsjedništva BiH. Poruka je bila jasna: ko ne zastupa politiku koja je kreirana u Sarajevu, ali ne u institucijama BiH, biće izložen ličnom 34 progonu bez obzira da li ima neku stvarnu krivicu. To se desilo i članu SDS-a Cicku Bjelici. Sličan proces je prošao i Mladen Ivanić, ali se branio sa slobode, i on je imao strašne traume zbog progona. Iza toga ostaju rane i u duši i na tijelu, a o porodici da i ne govorim. Neću da pričam o Draganu Čoviću i ostalim jer sam se osvrnuo na mišljenje iz RS-a. Bilo je tu još slučajeva procesuiranja političara koji su punili svakodnevno stranice štampa. I šta bi na kraju? Procesi predati u nadležnost entitetskih pravosuđa da bi bili odbačeni. Poslije progona koji su imali članovi SDS-a pred Sudom i Tužilaštvom često sam slušao komentare: moramo da glasamo kako traže od nas, zar da prođemo kao ovi naši! Zar sve ovo nije više nego dovoljno za percepciju o zloupotrebi Suda u političke svrhe? Ko će odgovarati za ove slučajeve bahatosti i nasilja ovih pravosudnih institucija? Niko od onih koji su ih pokrenuli i osmislili. Oštete se naplaćuju iz budžeta BiH, znači iz džepova građana. Toliko o kriminalu i korupciji. Nepovjerenje u Sud i Tužilaštvo BiH u oblasti suđenja za ratne zločine je još veće. 90% osuđenih Srba, te neprocesuiranje očiglednih ratnih zločina nad Srbima stvorili su percepciju neobjektivnosti i političke motivisanosti Suda. Presude su dijeljene po strožijem zakonu koji nije važio u vrijeme izvršenja djela i na taj način je drsko pogažen jedan od osnovnih pravosudnih principa – sudi se po zakonu koji je tada bio važeći ili po aktuelnom ako je povoljniji za osuđenika. Žrtve proteklog rata su podijeljene u dvije kategorije: one čiji izvršioci zločina će odgovarati, i one drugorazredne čije počinioci mogu mirno da spavaju. Treba li reći da su ove za Sud i Tužilaštvo drugorazredne žrtve svakako Srbi, a prvorazredne, zna se. A sve majke, bez obzira na vjeru, naciju i boju, imaju isti bol za izgubljenom djecom. To je protiv svakog morala i takva selektivnost koju je lako izraziti u brojkama stvorila je u RS-u uvjerenje da se ne radi o pravdi nego u najmanju ruku o selektivnoj pravdi Suda i Tužilaštva BiH. Kako objasniti da smo nedavno iz medija čuli da je prekinut krivični postupak u Tužilaštvu BiH protiv 50-tak lica, uglavnom članova SDS-a, za pomaganje u skrivanju Radovana Karadžića, i to više od dvije godine kako je svima jasno da niko od njih nije u tome učestvovao. Niko od njih i nije znao da su pod krivičnom istragom. Istraga se u stvari nije ni vodila, a ovi slučajevi su držani u ladici kako bi mogli biti sredstvo pritiska ako zatreba. I gle koincidencije, samo par dana prije ove objave je odlazeći tužilac Džad Romano, kao i njegov kolega prije toga Dejvid Švendimen oko slučaja Tuzlanska kolona, objavio prekidanje istrage u slučaju Dobrovoljačka i amnestiju za taj zločin čiji svjedoci su bili milioni ljudi koji su te '92. godine gledali direktan TV prenos. I to bi trebao biti balans: prekinuta istraga oko nepostojećih pomagača skrivanja Karadžića i amnestija onih koji su naredili i izvršili pokolj u Dobrovoljačkoj. Da li neko misli da smo mi totalno slijepi i ... ne vidimo o čemu se ovdje radi? Sve to je bio dio razloga zašto smatramo da ove dvije institucije treba ukinuti. To je legitiman prijedlog poslanika iza kojih stoje dvije najveće stranke iz RS-a, zahtjev koji podržavaju i većina drugih stranaka iz RS-a, i, što je najvažnije, podržava i ogromna većina građana RS-a, što bi svakako bilo potvrđeno na referendumu po ovom pitanju da je bio održan. To je ligitiman zahtjev za koji znamo da ga neće podržati oni koji nisu za dogovor kako će ovo društvo funkcionisati, oni koji traže da BiH bude protektorat, računajući da će neko drugi ispuniti njihove političke ciljeve političkom silom, a ne unutrašnjim dogovorom. Moram da naglasim da bez unutrašnjeg dogovora BiH nema šansi za budućnost, a naša djeca neće bolje živjeti nego što mi živimo sada. 35
Molim uvaženog zastupnika da vodi računa o vremenu.
Dobro, ja sam po dvije tačke spojio, evo brzo ću završiti. Raznorazni visoki predstavnici dolaze i odlaze, za svoje postupke imaju apsolutni imunitet, i o boravku ovdje kasnije pišu memoare kako bi se na ovoj nesreći našoj dodatno obogatili, a mi se ovdje svađamo, zavađamo narod, ne uvažavamo interese drugih i vodimo politiku: neka komšiji crkne krava, pa makar od njenog mlijeka i mi živjeli. I na kraju, Srpska demokratska stranka smatra da je kompletan sistem pravosuda neophodno reformisati i očistiti od onih koji su radili po nečijem nalogu, a ne po slovu zakona i pravde. To se odnosi i na pravosuđe u entitetima koje je postalo zaštitnik krupnog kriminala i korupcije i na taj način koči svaki razvoj društva naprijed, Bez ..., koji bi nanovo postavio principe pravne države, nije moguće očekivati ni bilo kakav ekonomski i svaki drugi napredak. To treba da bude prioritet svih osim onih koji su se preko noći nezakonito obogatili na račun običnih ljudi i koji misle da u ovakvom pravosudnom sistemu imaju zaštitu. Hvala na strpljenju.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku, gospodinu Bosiću. Dakle, vrijeme je prekoračeno za tri minute, međutim, s obzirom da je govorio u ime Kluba, ja sam evo to tolerirao. Sljedeći za raspravu se javio gospodin Šemsudin Mehmedović.
Samo malo, uvažava se. Znači, prednost ima poslovnička intervencija. Uvaženi poslanik Borislav Bojić. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, ja smatram da po Poslovniku nisu stvoreni adekvatni uslovi za rad Predstavničkog doma. Naime, ja sam vjerujući da su učesnici protesta ispred ove zgrade napustili dakle taj prostor, iako su suprotno zakonu organizovali protest, no postoji očigledno direktna veza nosioca funkcija ovde u Parlamentarnoj skupštini koji su im omogućili da uđu u restoran Predstavničkog doma, pa ja ne znam, možda će doći i u ovu salu, sve je moguće. No ja mislim da se ovde pod ovom vrstom pritisaka ne može održavati ova sjednica i molim Kolegijum da nam se dostavi odgovor na pitanje: ko je dakle odobrio ulazak ili eventualno organizovao ovu vrstu protesta pred zgradom, suprotno zakonu? Pitanje je vrlo kratko, nema potrebe da ga dodatno obrazlažem i unosim dodatan nemir u ovoj sali, ali mislim da ima objektivno opravdanih razloga da se sjednica prekine, te da Kolegijum nas informiše. Dakle, mislim da je neophodna pauza kako bi se stekli uslovi za rad Predstavničkog doma. Hvala lijepo. 36
Samo malo, molim vas. Dobićete odgovore na pitanja koja u mojoj nadležnosti mogu da vam odgovorim lično. Ali evo da, prije nego što vam ja to odgovorim, dopustim svima vama koji imate poslovničke intervencije da se izrazite. Uvaženi poslanik Beriz Belkić, poslovnička intervencija. Izvolite.
Apsolutno sam na liniji da se poštuje zahtjev i za pauzu i sve ono što Poslovnik omogućava da se iskoristi, apsolutno. Međutim, treba uvažavati i nas 42 ovdje koji sjedimo. Dakle, ako zaista mislite i osjećate da ovdje niste sigurni, ljudi, dajte da prekinemo ovu sjednicu. Nemojte svakih 15 minuta jedna pauza, druga pauza, i neke vijesti. O čemu se ovdje radi? Ja molim Kolegij jer zaista je ovo prešlo sve granice. Kakva nesigurnost, koji ljudi, kakav restoran? O čemu pričate, pojma nemaju ljudi koji sjede ovdje, i svakih 15 minuta neka pauza. Dajte malo poštujte i nas ostale 42.
Zahvaljujem. Kolegice i kolege poslanici, molim vas, znači nakon prve pauze koja je tražena, napravljen je, da kažem, kratki sastanak i ja sam tražio od sekretara Zajedničke službe informaciju o događaju. Dobio sam obavijest od direktorice Službe za zajedničke poslove institucija BiH koja je upućena Kolegijumu. Obavijest: Obavještavamo vas da je danas oko 10,30 časova ispred zgrade Parlamentarne skupštine BiH došlo do okupljanja građana iz više udruženja, čiji bi predstavnici željeli da ih prime na razgovor predsjedavajući Predstavničkog doma ili jedan od zamjenika predsjedavajućeg Predstavničkog doma. Radi se o predstavnicima sljedećih udruženja: Udruženje „Pravda za mir“, Udruženje „Žene žrtve rata“, Udruženje „Savez logoraša BiH“, „Udruženje roditelja ubijene djece Sarajeva“, Udruženje „Kantonalni savez logoraša Sarajeva“, Udruženje Pokret „Majke enklava Srebrenica i Žepa“, i mole nas za instrukciju povodom upućenog zahtjeva navedenih udruženja, kako bi postupili u skladu sa vašim uputstvom i predstavnicima pomenutih udruženja omogućili ili zabranili ulazak u zgradu Parlamentarne skupštine BiH. Jedan od zamjenika predsjedavajućeg im je poslao poruku da sa savjetnikom mogu da razgovaraju ako žele. Oni su to odbili. Ostali članovi Kolegija nisu imali danas mogućnost da se sastanu sa njima, a smatrali smo da zahtjev koji dođe na ovaj način i samo na nekoliko, da kažem, sati pred održavanje sjednice nije na adekvatan način upućen. Kolegij, odnosno, ja kao predsjedavajući sam uputio direktorici pismo u kome kažem da će ovaj zahtjev biti razmatran na nekoj od sjednica Kolegija, kao što se do sada radilo i razmatrali svi zahtjevi koji su na adekvatan način došli. Ja nemam nikakvu informaciju da je neko došao u restoran. Mogu i imam pravo da sam dam pauzu ili na zahtjev kluba za svaku tačku dnevnog reda, kao što piše u Poslovniku. Ako neko ima potrebu, ja nisam dobio od nadležnih institucija bilo kakvu informaciju da je potreba ta izražena da traži pauzu i u okviru ove tačke dnevnog reda ja ću dati pauzu i na isti način, kao kada je prva pauza tražena, tražiti informaciju i vama je dati. 37 Zahvaljujem. Gospodin Bojić. Izvolite.
Hvala vam na informaciji, uvaženi predsjedavajući. Dakle, potpuno je jasno, tražimo pauzu. Ako vam treba više od 15 minuta, nije problem. Tražimo ko je te učesnike protesta pustio u zgradu restorana.
Da li su tamo i ko ih je pustio?
Molim vas, ko ih je pustio u zgradu Parlamenta? Oni su tamo. 15 minuta pauze.
Prije nego što dam pauzu, poslovnička intervencija. Gospodin Bećirović. Izvolite.
Ja ne znam koliko puta danas ćemo tražiti pauze? Zaista treba razjasniti da li ovde ima sigurnosti za poslanike ili nema. Ja samo imam potrebu da kažem sljedeće. Predsjedavajućem i zamjenicima predsjedavajućeg Predstavničkog doma je došao zahtjev da primimo predstavnike šest udruženja. Ja sam se naspram tog zahtjeva očitovao na način da sam rekao da sam spreman i sa ostalim kolegama da primim po jednog predstavnika tih udruženja, spreman sam i sam da razgovaram i saslušam te ljude. Nakon toga sam dobio informaciju da šest predstavnika žele da razgovaraju i danas planiramo pauzu između 14,00 i 15,00, zakazao sam sastanak s njima da saslušam te ljude kao zamjenik predsjedavajućeg Predstavničkog doma. To je dakle ono što sam rekao našim službama, a kako su one odradili ovaj tehnički dio posla, to je na njima. Prema tome, ja ne vidim da u tome ima išta sporno, a pogotovo ne vidim da ima ikakve prijetnje za nečiju sigurnost. Ako ima prijetnji za sigurnost, dajte da to razriješe nadležne institucije, a ne da mi ovde trošimo vrijeme.
Zahvaljujem. Uvažene kolegice i kolege, nakon objašnjenja jednog člana Kolegija da je na svoj zahtjev primio tih šest ljudi, na način da sačekaju u restoranu pauzu, pa da će ih on primiti, to predstavlja, da kažem, suvišno je da tražim sad posebnu informaciju od Sekretarijata. Ako je ovo dovoljno objašnjenje, ja bih vas molio da nastavimo rad; ako i dalje tražite pauzu i dodatna objašnjenja, ja ću dati pauzu i dodatno pokušati dobiti informaciju. Uvaženi poslanik Borislav Bojić. Izvolite. 38
15 minuta pauze je neophodno i sam ću lično da se uvjerim u vezi sa tačnostima navoda koje je rekao prvi zamjenik, s obzirom da ovdje postoji očigledno veza između onih koji su organizovali ovaj protivzakonit protest i onih koji sjede u ovom Predstavničkom domu.
Zahvaljujem. 15 minuta pauza, na zahtjev SDS-a. [[PAUZA]] Kolegice i kolege poslanici, imamo kvorum za rad. Klub SDS-a je tražio pauzu. Imate li potrebu da komentarišete? Imate. Komentar pauze, izvolite. Uvaženi poslanik Borislav Bojić.
Ja sam dakle na bazi onog što ja mogu da dođem do saznanja, nadam se da će i služba dati pismeni odgovor, došao do potpuno jasne spoznaje da postoji direktna veza i zloupotreba, dakle onih koji su nenajavljeno protestovali pred ovom zgradom i u tom smislu meni je potpuno jasno o čemu se radi. Dakle, naručilac cijelog protesta sjedi ovdje, u ovim prostorijama, a nije to organizator. Meni je žao što se ovi ljudi ovdje zaloupotrebljavaju, stavljajući ih u funkciju, kako to oni čine. Neka im bude na čast. A što se mene tiče, dakle nije nikakav problem da se nastavi zasjedanje. Ali očigledno da ovakva vrsta pristupa rješavanju ovih problema je nešto što nije primjereno ovom parlamentu i, na kraju krajeva, ja mislim da ovako ne treba da se prima uostalom ni jedno udruženje. Valjda se moglo najaviti ranije. Ako tako budemo postupali sa svima onima koji budu organizovali proteste pred ovim Predstavničkim domom, bojim se da ćemo uvesti jednu praksu koja će kasnije imati ozbiljne reperkusije, kada su u pitanju problemi sa kojima se može suočiti Predstavnički dom Parlamentarne skupštine, i ne samo on nego i Dom naroda i mnogi drugi.
Zahvaljujem. Za diskusiju se javio uvaženi poslanik Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, uvažene dame i gospodo zastupnici, pred nama su danas tri prijedloga zakona, evo koja će nam očigledno uzeti najviše vremena, koja na prvi pogled nemaju ništa zajedničko, ali u suštini su itekako vezana jedan za drugi. 39 Pročitao sam obrazloženje predlagača sva tri zakona. Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Sudu BiH, zatim Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Tužilaštvu BiH, čiji su predlagači uvaženi zastupnik Drago Kalabić i Darko Babalj, i Prijedlog zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida, zločina protiv čovječnosti, čiji su predlagači poslanici Ahra Hadžiahmetović i Beriz Belkić, što smo imali pod tačkom 5. Naravno, ne mislim da se vraćam sa diskusijom na ovu tačku, ali hoću da napravim jednu suštinsku vezu između ova tri zakona. Za prva dva prijedloga zakona, kako se najvjerovatnije može pretpostaviti, danas neće biti dovoljno glasova jer je negativan Izvještaj nadležne komisije. Za treći, nažalost, isto tako. Prvi i drugi Prijedlog zakona su direktan udar na državu BiH. Treći Prijedlog zakona je u službi očuvanja države BiH i jedan je od preduvjeta za miran suživot sva tri konstitutivna naroda i ostalih naroda, kao i svih njenih građana. Zbog toga, dame i gospodo, svaka demokratska država počiva na tri stuba vlasti: zakonodavnoj, izvršnoj i sudskoj. Ugrozi li se barem jedan od ova tri stuba, država gubi stabilnost i poput tronošca kojem se jedna noga slomi ruši se, a, onaj ili svi mi koji sjedimo na njemu, padamo zajedno sa njim. Ova tri stuba vlasti svake demokratske države su i prije svega egzistencijalno pitanje opstanka svake države, pa i naše. Prijedlozi zakona o prestanku važenja zakona o Sudu i Tužilaštvu BiH u suštini, pa i formalno, frontalnim i, prije svega, neustavnim udarom na sudsku vlast negiraju pravo državi BiH na opstanak. Neusvajanjem 'Zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida, zločina protiv čovječnosti', prije svega, zbog poslanika evo iz RS-a, koji ni danas neće podići ruku za ovaj zakon, negira se pravo opstanka dva konstitutivna naroda u BiH u jednom dobrom dijelu BiH – bošnjačkog i hrvatskog. A da cijela situacija bude tragičnija, negira se pravo na opstanak srpskog naroda, Jevreja, Roma i ostalih, upravo zbog počinjenih ratnih zločina i zločina holokausta u Drugom svjetskom ratu. Kada nema države, nema ni naroda, e, onda, onda će ostati samo entiteti. Pogađate, RS i Federacija, ali i Federacija BiH podijeljena na dva dijela. Tada će se i ratni ciljevi agresora na BiH konačno ostvariti. Bošnjaci će biti zbijeni na dvadesetak posto prostora sadašnje teritorije BiH, a ostala dva dijela bit će pripojena matičnim državam, kako se to zove. Predlagači, gospoda Kalabić i Babalj, ignorišu pravosnažne sudske presude Međunarodnog suda pravde u Hagu, jedine mjerodavne međunarodne sudske instance da odlučuje o ovim pitanjima, o počinjenom genocidu nad stanovništvom BiH. Nije im potrebno niti jasno slovo Dejtona o nadležnostima, pravima i obavezama države BiH. Zaboravljaju i svu Dejtonom utemeljenu osnovu za ovlasti date visokom predstavniku, kao vrhovnom tumaču slova Dejtona. Oni tvrde da BiH nije država, da su entiteti ti koji tvore državu i da se ustavne nadležnosti BiH izvode iz entitetskih. Oni isto tako tvrde da je visoki predstavnik nametanjem zakona o Sudu i Tužilaštvu BiH prekršio Ustav i nanovo ga napisao, bez da je ikoga pitao. Pa kako se može predlagati izmjene, odnosno zakon, kojim se ukida nešto što evo neko ne priznaje. Ne pozivajući se na struku već na rekla-kazala, poput kakvog političkog pomfleta, a ne ozbiljnog obrazloženja koje bi trebalo biti stručno i mjerodavno, optužuju sve i svakoga za urotu protiv Srba. Dakle, ne građana koji su svi jednaki pred sudom, nego samo Srba. A izvlačenjem iz konteksta, zloupotrebljavaju i mišljenja stranih fondacija i međunarodnih komisija. 40 I kako smo svjedoci da po onoj narodnoj izreci 'ne pada snijeg da pokrije brijeg, već da svaka zvijer pokaže svoj trag', tako i gospoda predlagači ovog zakona navode čak kako tobože predsjednica Suda BiH instrumentalizirajući sarajevske medije za napade na RS i njenu vlast kao i sudije iz RS-a koji optužuju da po zadatku Milorada Dodika ruše Sud BiH, e, tu smo. Nije li ovo protuustavan čin gospode predlagača? Ovaj protuustavni čin, očajnički pokušaj da se izbjegne makar i mogućnost odgovaranja za moguća eventualna nedjela i eventualni kriminal čovjeka, koga i sami spominju u svom obrazloženju. Zato se, gospodo predlagači, niste niti jednom zapitali zbog čega smo dovedeni u situaciju da nam visoki predstavnik nameće zakone. Zbog čega vršite upornu zamjenu teza da su entiteti stariji od države? Ja ću vam reći. Entitetsko glasanje je direktna posljedica genocida i etničkog čišćenja koje je provela tzv. JNA, a kasnije Srbija i Vojska RS-a. Kada već imate veliku želju za revizijom državnih zakona, revidirajte i analizirajte provedbu Dejtonskog sporazuma, pa ćete zaključiti da RS nije provela recimo Aneks VII. Sporazuma koji govori o povratku svih prognanih i izbjeglih u njihove domove, svih onih koji nisu pobijeni u genocidu i ratnim zločinima, a zbog kojih je između ostalog i donio Odluku o uspostavi Suda i Tužilaštva BiH. Jer, negiranjem genocida, upornim odbijanjem usvajanja zakona o genocidu i holokaustu i, na koncu, rušenjem zakona o Sudu i Tužilaštvu BiH, uklanjaju se osnove za procesuiranje zaločinaca koji su počinili ratne zločine i genocid u Srebrenici, ali i cijeloj BiH, pa i u onih sedam općina zbog kojih se danas sudi Karadžiću i Mladiću pred Haškim sudom. Upravo zbog genocida, ratnih zločina i etničkog čišćenja danas na prostorima RS-a, a i čitave BiH nema milion ljudi. Dame i gospodo, genocid u BiH nad bošnjačkim narodom je počinjen, i to je sudska, ljudska i Božija istina. Entiteti nisu države, a sudovi i tužilaštva su stubovi i garant opstojnosti svake države, pa tako i BiH. S tim u vezi i prijedlozi zakona ove vrste i obrazloženja pisana, da ne kažem, ratnohuškačkim stilom u duhu i formi običnog kvazipolitičkog pomfleta samo su još jedan motiv više nama da istrajemo u našim naporima da BiH što prije postane prosperitetna i država ravnopravnih naroda i građana, i to bezuvjetno i na cijeloj njenoj teritoriji. Umjesto da danas razgovaramo o vanjskotrgovinskom dugu koji od završetka agresije na BiH bilježi na desetine milijardi deficita, zapošljavanju i pokretanju privrede, mi bismo ovdje trebali razmatrati antiustavne prijedloge zakona, što je utvrdila Ustavnopravna komisija. Zato sam mišljenja da je krajnje vrijeme da to isto Tužilaštvo BiH, čije postojanje se ovdje negira, konačno pokrene procese i ispita eventualnu krivičnu odgovornost svih onih koji su u posljednjih nekoliko godina pokušali rušiti Ustav i državu BiH. I na kraju, gospodo predlagači, uz dužno poštovanje, vi vašim prijedlozima ipak vrijeđate moju i inteligenciju mojih kolega i dostojanstvo. Zbog svega ovog odbijam učestvovati u daljoj raspravi i sa gnušanjem odbacujem vaše prijedloge te podržavam stav Ustavnopravne komisije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Kolegice i kolege poslanici, tačke dnevnog reda su rasprave o mišljenjima. S obzirom na diskusije koje su bile do sada i želju da se kaže o svemu i svačemu ovde, ja vas upozoravam da će ova sjednica trajati ako treba i sutra, da svako svakome kaže ono što misli, a u okviru ove dvije tačke dnevnog reda. Imam dovoljno strpljenja i živaca da poslušam sve vas, a vas molim da se držite 41 tačaka dnevnog reda, kako ne bi od vas samih poslanika dobijao ukore o tome da se ne držite dnevnog reda. Pauza za ručak, koju neki od članova Kolegija traže svaki čas, će biti u 14,30 i nastavićemo, ako ne završimo ovu raspravu o ovoj tački dnevnog reda, nakon pauze za ručak koji traje sat vremena. Sada idemo redom. Drago Kalabić, replika. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, uvažavam i prihvatam sve što ste kazali. U diskusiji sam govorio najviše o onome što je radila Ustavnopravna komisija, međutim replika je nešto što je izazvano. Nije dobro da uvaženi kolega sa tuđim tekstom, od tuđe glave napisanim, izlazi nakon, i, dobro, to mu je ispravna reakcija, možda u nekoj mjeri, s obzirom na sve ono što on radi i što predstavlja. Šteta je što ovaj parlament nema prozora. I bilo bi dobro ponekad otvoriti prozore da gluposti koje se izvale mogu što prije izaći, a ne da kolaju ovde među nama i da mi razmišljamo šta je ko rekao i šta je ko kazao. Ali, s obzirom da je niz tih, i mislim da to nisu krivi navodi, to su gluposti notorne. Uvaženi gospodin Mehmedović je rekao – ovo je Ustav BiH. Ja ću da pojedem ustavnu odredbu koju sam ja prekršio predlaganjem ovih zakona i sve što piše u Ustavu BiH od onoga što je on pričao – ja ću da pojedem. Toliko o kršenje Ustava, i on veze nema sa Ustavom. Ne bi mu neko ono pisao da on zna šta je Ustav. Znači, to je jedno. Poslije ovoga će vjerovatno građani RS-a organizovati ovacije pozivu na suživot gospodina Mehmedovića. Toliko o njegovom odnosu prema ovim pitanjima. Naravno da je ovo jezik i govor mržnje, da neko ko u zakonskom, poslovničkom i svakom drugom uređenom postupku predlaže rješenja. U ovim prijedlozima nikada i nigdje niko nije pozivao da se ne sudi za ratne zločine u ovoj zemlji, za organizovani kriminal, za rušenje ustavnog poretka ove zemlje, za bilo šta drugo. Ali jeste predlagao drugačiji način. Da se sudi ljudima za djela, a ne da im se ne sudi jer im se sada ne sudi. I to je suština. Očuvanje ovoga što govori gospodin Mehmedović jeste prostor za jedan narod, za jednu grupu ljudi, za jedno mišljenje i njegova je jasna poruka: ukoliko niste robovi i podanici, vas ne vidim ovdje u ovom prostoru. Jasno i nedvosmisleno. Jer on je danas pozvao da budu procesuirani oni koji učestvuju u demokratskim institucijama ove zemlje, da budu procesuirani. To vam je moderni oblik šerijatskog prava u BiH, moderni oblik. Kako može neko ko u proceduri predlaže zakon biti pozvan, i prijedlog zakona, da ruši državu? Na zakon se djeluje amandmanima. Na zakon se djeluje na različite načine u proceduri. Zakon se mijenja. Pa, i onda ako niste zadovoljni sa početnim tekstom predlagača, imate pravo da ga promijenite.
Vrijeme!
Izvinjavam se. Ali poziv, ovo je prvi put u ovom parlamentu, da se procesuiraju ljudi da krše Ustav u kome nema onoga o čemu govore, zato što učestvuju u parlamentarnom životu ove zemlje, to je neprihvatljivo, ljudi, to je neprihvatljivo. Prijedlog drugačije organizacije jedne oblasti iz života 42 u BiH tumačiti kao kršenje ustavnog poretka je potpuno neprihvatljivo. Kao što je radio danas Mehmedović, tako je radio Borisav Jović u Beogradu '90-tih godina. Pozivao na jedno i pjenio i govorio, a život išao drugim tokom. Isto tako će, ako Mehmedović i slični nastave, i ovde život ići istim tokom, a on će biti zarobljen onim o čemu je danas govorio.
Zahvaljujem. Prvi zamjenik predsjedavajućeg, uvaženi poslanik Božo Ljubić, diskusija. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege zastupnici, bez obzira što znam da danas raspravljamo trenutno o Izvješću Ustavnopravnog povjerenstva i bez obzira na upozorenje kolege predsjedavajućeg, nemoguće je zapravo obrazložiti svoje stajalište i izjašnjavanje o ovoj točki dnevnog reda a da se ne dotakne suština. I zato ja ni na koji način nisam ni zamjerao ovim ljudima koji su govoreći, dakle u okviru ove točke, govorili i o samoj suštini. U konačnici, i sam predlagatelj je, i ja sam kao trenutno predsjedavajući dozvolio čak i prekoračenje vremena, obrazlagao zapravo zakone. Ja ću reći svoje stajalište o ovome iz puno razloga, a dijelom i zbog toga što sam prozivan i u medijima, zato što nisam bio nazočan na zasjedanju Ustavnopravnog povjerenstva i nije, naravno, bio razlog mog nesudjelovanja na toj sjednici nespremnost da se očitujem oko ove stvari, već drugi razlozi. Odmah ću reći svoje stajalište o suštini. Dakle, jedna zemlja da bi mogla nositi ..., država mora imati odgovarajuće državne institucije, pa prema tome i u pravosuđu. Međutim, te institucije trebaju biti tako dizajnirane, organizirane i tako funkcionirati da odgovore svojoj svrsi, da zasluže povjerenje svojih građana, a u zemlji kakva je BiH i svojih naroda, odnosno njihovih legitimnih političkih predstavnika. Sada se postavlja pitanje zašto netko, a ja mislim da je to legitiman zahtjev, traži preispitivanje ili čak ukidanje tih institucija 11 godina nakon što su nametnute odlukom visokog predstavnika i skoro 10 godina nakon što su potvrđene u ovom parlamentu. Očito, dakle da zato postoje određeni razlozi. Državni Sud i Tužiteljstvo i općenito pravosudni sustav BiH je, ja bih rekao, još miljama daleko od ideala koji bi trebao odgovoriti, a ja sam ga evo ovdje iznio u ove dvije točke. Mnogo pitanja se tu može postaviti što je u središtu pravosudnog sustava u BiH danas, ali ja ću to reći u nekoliko rečenica, ali nakon sljedećeg pitanja i odgovora na njega. Da li bi, međutim, ukidanje ovih institucija riješilo problem? Ja mislim da ne. Njih treba zamijeniti boljim i adekvatnijim. Trebamo zamijeniti ove institucije institucijama u čijem će središtu biti zakon i pravda, a ne utjecaj bilo međunarodnih namjesnika, bilo političkih moćnika u BiH, bilo ekonomskih lobija, pa čak niti utjecaj samih pravničkih lobija. Dakle, evo takav pravosudni sustav mi trebamo izgraditi, ne niti onakav kakav vidimo u američkim filmovima, gdje su u središtu sustava tužitelji i odvjetnici, a ne zakon i pravda. Prema tome, ja se i zalažem za to da mi pristupimo reformi toga sustava. Puno je pitanja ovdje spomenuto. Kolega Bosić je čak govorio o pojedinačnim slučajevima, pa ih ja ne mislim ovdje ponavljati, a, evo, u sjećanju su mi dva slučaja gdje je isti sud, samo drugo Sudsko vijeće danas izreklo presudu za ratne zločine 40 godina, dakle maksimalnu kaznu, a nakon 43 dvije godine oslobađajuću presudu. Ili danas 30 godina a nakon, ne znam ni ja, par godina oslobađajuću presudu. Dakle, očito je da taj sustav treba mijenjati. E sada da vidimo ovo stajalište oko rasprave uopće o ovim prijedlozima. Dakle, ja ću ovdje govoriti na osnovu logike i zdravog razuma. Ako je postojao ustavni osnov da se uspostave te institucije i ako je to ovaj parlament, dakle nakon što je visoki predstavnik nametnuo, već tako zaključio i tako glasovao, onda ne vidim da ne postoji ustavni osnov da se sada raspravlja o njihovoj reviziji. Ja bih volio da je točka ovoga predlagatelja glasila: 'Izmjene i dopune zakona o Sudu i Tužiteljstvu.' I ako se meni postavlja pitanje da li postoji ustavni osnov za pravosudne institucije, odnosno Sud i Tužiteljstvo na državnoj razini, ja kažem da. I to ne sporim. Ali isto tako ovdje se u vezi sa ovim pitanjem, zapravo, vode neke, ja bih rekao, druge političke bitke, i to je ono što, mislim, od nas svih traži jednu maksimalu odgovornost da se lopta spusti na zemlju pa na neki način da se na sličan način nosimo i sa ovim događanjima koja se na marginama ovoga zasjedanja dešavaju i zbog čega su tražene ove pauze. Ja smatram da, ukoliko će ova rasprava danas oko ovo točke dnevnog reda, bez obzira kakav će biti ishod i danas odlučivanja i sutra eventualno ako se ovo ponovo vrati Ustavnopravnoj komisiji – može rezultirati i dobrim ako to bude povod da se uđe u jednu korjenitu reformu ovoga pravosudnog sustava u BiH. Dakle, evo na taj način bih ja završio ovu svoju raspravu. I da budem potpuno otvoren, evo i ovdje sad ću reći kao politički predstavnik hrvatskog naroda i član stranaka hrvatskog bloka koje stoji iza ovoga Vijeća ministara, ja bih bio naravno zadnja osoba u BiH koji bi se založio da se ingerencije pravosuđa na državnoj razini prebace na ovakve entitete.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Mato Franjičević. Izvolite.
Pa ja ću se, ipak, uvaženi gospodine predsjedatelju, pokušati zadržati u okvirima točke dnevnog reda, dakle pokušat ću nešto vrlo kratko reći o Mišljenju Ustavnopravnog povjerenstva, kojega sam i sam član, ali nisam nažalost bio u mogućnosti nazočiti njegovoj sjednici prekjučer. Moj je stav sljedeći. Zakon o Sudu, odnosno Zakon o Tužiteljstvu i Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Sudu BiH, odnosno Zakona o Tužiteljstvu BiH, s obzirom na istovjetnost predmeta, kojeg doduše interpretiraju potpuno suprotno, nužno se prema pitanju usklađenosti s Ustavom BiH odnose potpuno jednako. Svaka drugačija interpretacija je smiješna. Iz ovoga se onda mogu izvlačiti svakakvi zaključci, ali ne bih želio puno ni piliti u ovoj ustavnopravnoj problematici. Preskočit ću sve jer je gospodin Ljubić rekao niz stvari koje sam ja namjeravao reći. Reći ću još samo ovo. U ustavnopravnom smislu jest, ali u političkom i praktičnom smislu sigurno nije presudno pitanje Sud i Tužiteljstvo BiH – da ili ne – nego kakav Sud i kakvo Tužiteljstvo BiH. Da bismo došli u poziciju da pokušamo odgovoriti adekvatno na to pitanje, koje je, po mom mišljenju, u političkom i u praktičnom smislu presudno, a ne ono koje se nastoji forsirati, moramo doći u poziciju da o tome raspravljamo, a, da bismo došli u poziciju da o tome raspravljamo, 44 moramo reći, mora Ustavnopravno povjerenstvo reći da postoji ustavni temelj. Nama je doista potrebna istinska rasprava o ovoj problematici, i to rasprava u kojoj ćemo se pokušati čuti, a ne rasprava u kojoj ćemo biti svjedoci, ne znam, dva ... ili dva betonirana stava. Jedan stav – treba ukinuti Sud i Tužiteljstvo, drugi stav – u Sud i Tužiteljstvo se ne smije dirati jer su to svete krave. Nisu, naravno. Potrebno je da pokušamo čuti jedni druge, razmijeniti argumente, sučeliti ih, razmijeniti ih i tražiti rješenje koje će biti u interesu i ove zemlje, i njenih naroda, i njenih građana, i koji će rezultirati rekonstrukcijom čitavog pravosudnog okvira. Ne mora ta rasprava teći samo, ili biti samo parlamentarna rasprava, započeti onaj strukturirani dijalog i tamo to treba ozbiljno raspravljati, ali ne sa unaprijed zauzetih busija. Ponavljam još jednom, ukoliko dakle pokušamo čuti jedni druge, pokušamo saslušati argumente i jednih i drugih i trećih, možemo doći u situaciju da poboljšamo i te institucije i da ih učinimo primjerenima i potrebama i interesima svih naroda i svih građana ove zemlje, a time i ove zemlje u cjelini. Samo toliko, hvala.
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi poslanik Lazar Prodanović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, uvažene koleginice i kolege, obratit ću samo pažnju svima vama na negativno Mišljenje Ustavnopravne komisije. I želim reći da ja više od pet godina sam član Ustavnopravne komisije, dakle prethodni mandat i ovaj dio koliko ove traje, i htio bih da kažem da je moj utisak da smo mi ovom sjednicom i ovakvim stavovima poništili sve ono što je prethodnih godina strpljivo građeno. To je dignitet i autoritet Ustavnopravne komisije Predstavničkog doma, tj. da se o svakoj inicijativi vrlo pažljivo raspravlja i da se ... dakle donose stavovi u skladu sa Poslovnikom i Ustavom BiH. Mi smo vođeni dvjema potpuno suprotnim i često paranoidnim stanjima u BiH: kada nešto osporimo, onda se uvijek smatra da je to protiv ove države. Smatram da načinom djelovanja kako smo ovim činom i donošenjem ovakve odluke da mi mnogo više radimo protiv BiH nego što radimo za BiH Ne vidim uopšte u čemu je problem raspravljati o prijedlogu nekog zakona koji je u skladu sa Poslovnikom i Ustavom BiH. Dakle, osnovno pravo zakonodavnog tijela da pokreće inicijativu, da se vodi rasprava o nečemu, kakvi su rezultati zakonom uspostavljeni ... institucija za koje mi mislimo da nisu u skladu sa Ustavom BiH, ali smo opet pokrenuli inicijativu da se o ovim zakonima vodi rasprava u Parlamentarnoj skupštini. I nakon donesene odluke u Parlamentarnoj skupštini i takav stav će biti za nas onakav kakav jeste, dakle obavezujući. Eliminisati samu raspravu o ovom pitanju je krajnje nedemokratski i uskraćivanje osnovnih prava najvišeg zakonodavnog tijela BiH da se vodi rasprava o nekim zakonima. Podsjetiću vas, očito da postoji problem u BiH. Postoji problem, jasno je da se radi o nametnutim zakonima. Pokretana je inicijativa o ocjeni ustavnosti ova dva zakona. Potpuno je jasno da za oba ova zakona je pronađen ustavni osnov, ali kako i na koji način?! Pa na onaj način kako su oni nametnuti, dakle od Kancelarije visokog predstavnika, troje sudija Ustavnog suda stranaca i dvoje sudija iz reda bošnjačkog naroda glasali su da postoji ustavni osnov. Četvero sudija Ustavnog 45 suda BiH, dvoje iz reda srpskog i hrvatskog naroda ... bili su protiv ovakvog stava i dakle napisali su svoja izdvojena mišljenja, a sigurno da se radi o pravnim ekspertima. Na drugoj strani imamo poražavajuće rezultate djelovanja ovih dviju institucija, prije svega, Tužilaštvo BiH. Zabrinjavajuće stanje. Neću ponavljati što su kolege o tome ... Imamo situaciju da jedan konstitutivni narod smatra da je isključivo predmet progona i montiranih proces od strane ovih institucija, ne doživljavaju je kao svoju instituciju. Jedan konstitutivni narod u BiH želi da otvori raspravu o ovom i Ustavnopravna komisija zaključi da nema ustavnog osnova i samim tim onemogući se čak rasprava o principima ovog zakona. Ja veoma uvažavam gospodina Šefika Džaferovića za sve ono što je on činio za prethodno konstruktivan rad Ustavnopravne komisije. Nisam i ne mogu ničim objasniti koji je bio razlog da sada po sličnom principu kako je to bilo za donošenje odluke Ustavnog suda se identična situacija ovdje ponovi: da tri člana Ustavnopravne komisije iz političkih partija koji dakle pripadaju srpskom narodu budu za ustavni osnov ovog zakona, a da pet članova, također, uslovno rečeno iz bošnjačkog, različiti ljudi ... budu apsolutno protiv toga, tj da nema, ne postoji ustavni osnov. Želim da predložim ovom domu, radi očuvanja vladavine prava, radi izgradnje pravne države, da bi ono što bi trebalo da bude budućnost BiH, da Predstavnički dom danas odbije negativno Mišljenje, da ga vrati na Ustavnopravnu komisiju na ponovno razmatranje i da nakon toga u smirenoj i normalnoj atmosferi vodimo raspravu o ovim pitanjima, kako bismo izašli iz problema u kojima se trenutno nalazimo i koji, tvrdim, nikom ne odgovaraju. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo zastupnici, pa ja ću, prije svega, znači prokomentirati dileme oko nekih stajališta imaju li zastupnici pravo ili ne predlagati zakon. Podsjećam sve nas ovdje u ovoj dvorani na članak 99. Poslovnika Zastupničkog doma koji kaže da prijedlog zakona može podnijeti svaki zastupnik i mnogi drugi. Ovaj poslovnik bi trebao biti princip isto kao što bi i Ustav trebao biti princip kako i na koji način funkcioniraju institucije. Naša povjerenstva, koja prije nas ovdje razmatraju sve ono što bi trebalo doći pred nas, isto tako bi se trebala rukovoditi određenim principima. I sigurno je da tada ovakvih rasprava ne bi bilo. Međutim, mi se moramo složiti oko činjenice da smo mi mnoge principe pogazili. Nije baš uobičajeno u demokratskom svijetu, bez obzira na pravo zastupnika, koja ja ne sporim i koja ću uvijek šititi i braniti, da zastupnici iz tzv. vladajuće većine, ne znam imal' to kod nas ovdje, iz parlamentarne većine, evo možda tako nešto, koji su samo prije sedam dana ovdje se kleli jedni drugima na nekim drugim principima, nije baš korektno da predlažu ovako složene zakone. Ovo je preozbiljan prijedlog. Znači, ja moram reći da je ovo preozbiljan prijedlog. Ovdje se radi o zahtjevu, koji je apsolutno legalan po meni, apsolutno legitiman, da se ukinu dvije državne institucije. Obrazloženje koje sam ja čuo i svi vi od predlagatelja, a mislim da je 46 posebno sadržajno bilo obrazloženje gospodina Bosića, ono je po meni obrazloženje kako loše funkcioniraju ove institucije. I teško je biti protiv ako želimo biti korektni i principijelni. Znači, govorilo se puno o tome kako ove dvije institucije, evo, ne rade na najbolji mogući način, da tako kažem. Ako bismo išli tim slijedom, mogli bismo otvoriti raspravu o radu ovog parlamenta, pa ćemo vjerovatno doći do zaključka da je ovaj parlament vrlo neučinkovit, pa bi sljedeći potez trebao biti, doduše, ovaj put ne zakon nego ustavni amandman kojim ukidamo ovaj parlament, mislim, što bi bilo red logičkih poteza. Mi smo promovirali puno nekih principa kojih nema ni u ovom poslovniku, nema ni u Ustavu na koji se pozivamo s vremena na vrijeme i sad nam malo bude teško kad neko koristi te principe, a nama se to baš ne dopada. Ne znam zašto o ovim vrlo osjetljivim prijedlozima nema mišljenja Vijeća ministara. Poslovnik, ovaj o kome ja govorim i na koji se pozivam, podrazumijeva da o svakom prijedlogu zakona, čiji predlagatelj nije Vijeće ministara, Vijeće ministara dostavlja svoje mišljenje. Pošto je Vijeće ministara, evo, tek uspostavljeno pa nisu uspjeli o ovakvim temama vjerovatno da se još posvađaju, logično bi bilo da makar o ovoj temi mogu dati svoje nekakvo mišljenje i reći, evo, da li treba ići u ukidanje ovih institucija, je li ove institucije treba reformirati i da li uopće treba ulaziti u bilo kakve intervencije kad su u pitanju ove dvije institucije. Nažalost, iz meni nepoznatih razloga, iako Poslovnik i to dopušta, ako Vijeće ministara u poslovnički utvrđenom roku ne dostavi svoje mišljenje, prijedlog zakona ide u proceduru, a mi to imamo u ovom trenutku. Ne znam što nismo koristili, doduše to nije poslovnički instrument, ali smo ga koristili za mnogo manje složena pitanja, zašto ovo pitanje nismo delegirali šestorici lidera. Dobro bi bilo da čujemo šta oni misle o ovom. Oni odlučuju o svemu u ovoj zemlji, zašto i o ovom bitnom pitanju ne bi odlučili. I nemojmo sad, nama su ovdje plasirali da se mi svađamo međusobno. Ja neću s Dragom da se svađam. Neću ni s Bojićem, ni s Bosićem. Nema potrebe da se svađam, mi smo u istoj poziciji ovdje. Ja želim zajednički s njima da razgovaramo o svim mogućim rješenjima, ali da se dogovorimo da mi ovdje preuzmemo odgovornost koju nam je narod dao. Nemojmo se nekad kriti iza lidera, a nekad ko biti samostalni u odnosu na lidere. Ovo je pokrupno pitanje i ja ću kao i o mnogim drugim pitanjima temeljem svojih uvjerenja odlučiti se prilikom glasovanja. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Šefik Džaferović, diskusija. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, dozvolite mi da, ako bude ikako bilo moguće u ovih desetak minuta koliko imam vremena, iznesem stavove. Vi ste vidjeli stavove Ustavnopravne komisije, ovo će biti i moji stavovi koji su zapravo stavovi saglasni i stavovima u Mišljenju Ustavnopravne komisije. Ovdje je bilo dosta diskusija oko toga i pitanja kako je moguće da postoji ustavni osnov za Zakon o Sudu BiH i Zakon o Tužilaštvu BiH, a ne postoji ustavni osnov za zakon koji tretira istu problematiku, dakle ovaj predloženi zakon. Ja bih vas zamolio samo da vrlo ozbiljno i vrlo odgovorno uporedite te dvije stvari, pa ćete zaključiti da su ovo ranije bili Zakon o Sudu i Zakon o Tužilaštvu BiH kojim se uspostavljaju značajne ingerencije i nadležnosti u funkcioniranju tih 47 institucija, a da se predlažu zakoni kojima se predlaže ukidanje tih institucija, odnosno prestanak važenja tih zakona, i to u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu zakona kojim se predlaže prestanak važenja Zakona o Sudu i Zakona o Tužilaštvu BiH, te da se, kako se ovdje kaže, nezavršeni predmeti nakon što prestane, jel' tako, rad Suda i Tužilaštva, vodeći računa o stvarnoj i mjesnoj nadležnosti, upute nadležnim sudovima entiteta. Ja danas uopće neću govoriti o političkim aspektima ovog pitanja, ovo je ustavnopravni osnov, itekako bi mogao puno da govorim. Dakle, govorit ću samo o pravnom aspektu ovog pitanja i ovog problema. I sad se postavlja pitanje kako je moguće da jedna ozbiljna Ustavnopravna komisija uopće ustavni osnov i da kaže da je u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom to da mi u roku od 30 dana ukinemo Sud i Tužilaštvo BiH. Šta je to što bi u toj situaciji bilo suprotno Ustavu BiH i suprotno pravnom poretku BiH? Puno toga. I, da bi dali odgovor na to pitanje, moramo ući u to šta radi Sud i šta radi Tužilaštvo BiH, pa ćete vidjeti u ovom zakonu, evo ja ću govoriti o Sudu BiH, slično je i sa Tužilaštvom, da Sud djeluje u krivičnoj oblasti, da djeluje u upravnoj oblasti i da djeluje u apelacionoj oblasti. On ima, dakle krivičnu, upravnu i apelacionu nadležnost. Ukidanjem Suda BiH, Krivični zakon BiH bi ostao mrtvo slovo na papiru, slobodno bi ga mogli smatrati ukinutim i brojna krivična djela i zaštitni objekti kojima se štite ta krivična djela bi bila neprocesuirana, odnosno ne bi ih imao ko procesuirati, uključujući i krivična djela protiv ustavnog poretka, protiv povrede ustavnog poretka BiH, nasilne povrede ustavnog poretka BiH, nasilne povrede teritorijalnog integriteta BiH. To su vrlo važne stvari i niz drugih krivičnih djela koja su ekskluzivno propisana Krivičnim zakonom. Ne bi bilo institucije koja bi mogla da reagira na krivična djela koja su propisana zakonima entiteta, a tiču se suvereniteta i teritorijalnog integriteta BiH, krivična djela gdje ekonomske štete prevazilaze granice ili linije jednog entiteta i proizvode velike ekonomske štete za BiH. Izborni proces BiH bi bio blokiran, jer je Sud BiH institucija koja u drugom stepenu odlučuje u izbornim stvarima, vi to dobro znate. Jedinstvena primjena državnih zakona za koje je nadležan Sud BiH ne bi bila osigurana, jer ne bi imao ko da brine o jedinstvenoj primjeni zakona BiH, to je potpun pravni haos. Sukob nadležnosti između entitetskih sudova ne bi mogao biti uređen, odnosno regulisan, jer je nadležnost Suda BiH da odlučuje o sukobu nadležnosti između entitetskih sudova. Imovinski sporovi između entiteta ne bi mogli biti rješavani. Izručenje okrivljenih lica, dakle ekstradicija izvan BiH bi bila upitna, dakle zaustavljena, jer je to posao Suda i Tužilaštva BiH. Upravni odjel koji rješava upravne sporove po odlukama državnih organa bi bio potpuno van sistema. Dakle, ovo su samo neke od stvari koje sam ja imao potrebu da navedem da bi dokazao šta bi sve skupa nastalo u ustavnom i pravnom sistemu kada bi ovakav zakon, ne daj Bože, bio usvojen. I zato ovaj zakon nema ustavni osnov, zato je on suprotan Ustavu BiH i zato je suprotan pravnom poretku BiH. Nije ovo 'Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Sudu i Zakona o Tužilaštvu, ovo je zakon koji kaže: u roku od 30 dana te institucije više nema, šta će poslije toga biti, šta me briga, bit će haos. E neće biti haos. Zato postoji ovaj parlament koji neće dozvoliti tu vrstu haosa. I zato sam ja izrazio čuđenje da su se kolege odlučile ili politike, da ne govorim o svojim kolegama, o politikama, da politike unesu ovakav zakon u Parlament. Ovo je jedna neobična situacija koja nije predviđena Poslovnikom. Ja sam dugo vremena razmišljao kako postupiti, ali nakon što je Kolegij reagirao tako što je zadužio Ustavnopravnu komisiju kao nadležnu da to obradi, drugog izlaza nisam imao. Bilo je dilema oko ovih stvari o kojima je govorio gospodin Lozančić, koje su vezane za član 100., čini mi se 101. Poslovnika Predstavničkog doma, koje govore o potrebi da Kolegij, ako je poslanik predlagač, treba pribaviti mišljenje Direkcije za evropske integracije o usklađenosti zakona 48 sa acguis communautaire ili ako Vijeće ministara nije predlagač da je dužno u roku od 20 dana da se izjasni povodom tog zakona. Dakle, ovo su stvari koje sam ja pobrojao da bih kazao nešto kada je u pitanju nepostojanje, odnosno kada je u pitanju suprotstavljenost ovih zakona, jer govorimo o oba zakona, sa Ustavom i pravnim sistemom BiH. Dozvolite mi sada da kažem nekoliko rečenica o tome na šta se poziva ovaj zakon kada govori, predlagači kada govore o utemeljenosti zakona sa Ustavom. Pa ljudi, zar je moguće da neko napiše da prva rečenica Ustava BiH koja glasi da 'Republika BiH nastavlja postojanje po međunarodnom pravu kao država članica UN-a sa izmijenjenom strukturom ...' tumači tako i kaže da je 'BiH država koja je određena samo prema vani', a to piše u obrazloženju ovog dokumenta, a nikako prema unutra, i da svu vlast unutar BiH imaju entiteti. To je polazna pozicija ovog dokumenta. I u tome je problem. Ili, da neko kaže: onog momenta kada je Republika BiH sa Saveznom Republikom Jugoslavijom i Republikom Hrvatskom potpisala Opći okvirni sporazum za mir u BiH i sa entitetima neke od aneksa tog Općeg okvirnog sporazuma za mir BiH je prestala da postoji i da nema više Republike BiH i nema više BiH. To piše ovdje: da imaju samo entiteti. Dakle, to je obrazloženje ovog dokumenta. Ili da neko kaže: to što je Republika BiH potpisala Dejtonski mirovni sporazum kao subjekt je tako slučajno odraz prilika na terenu, neko je to trebao da potpiše, mada je upitno to. Dakle, tako kaže taj dokument. I ja sam govorio o takvom dokumentu. I onda dođete do situacije da čitate dokument koji pokušava da ospori, dakle obrazlažući ustavni osnov za ovaj zakon ili za ove zakone, predlagač zapravo pokušava da ospori ustavni osnov za Zakon o Sudu i Zakon o Tužilaštvu BiH. Molim vas lijepo, na najmanje pet mjesta u Ustavu BiH, pored toga što je Ustavni sud BiH dva puta ispitivao ustavnost ovih zakona, imate objašnjeno šta je ustavni osnov za ove zakone. Pogledajte odredbu člana ... Ustava BiH koja kaže da će BiH i oba entiteta osigurati najviši nivo međunarodno priznatih ljudskih prava i osnovnih sloboda. U tu svrhu postoji Komisija za ljudska prava za BiH, kao što je predviđeno u Aneksu VI. Općeg okvirnog sporazuma za mir u BiH. A u Aneksu VI., kada govori o ovoj komisiji, kaže se da će se osigurati jednak standard svih u državi u poštivanju međunarodno priznatih ljudskih prava i sloboda. Da bi se to dogodilo Bosni i Hercegovini, ne samo da je potreban Sud i Tužilaštvo, mi moramo imati Vrhovni sud. Druga je stvar što to drugi smatraju da nije tako, ali ja čitam sada dokumente, oni su ovdje preda mnom. Uzmite dalje odredbu koja govori o nediskriminaciji. Uživanje prava i sloboda predviđenih u ovom članu ili u međunarodnim sporazumima se moraju, dakle slobode, osigurati bez obzira na bilo koju vrstu razlike, jednako svim građanima. Ko to može uraditi u BiH? Mora li postojati regulator? Uzmite direktno nadležnosti BiH, član III., na onih deset nadležnosti na koje se vrlo često pozivamo, pa pogledajte pod tačkom g), kaže da je BiH, dakle njene institucije, nadležne za 'provođenje međunarodnih i međuentitetsih krivičnopravnih propisa, uključujući i odnose sa Interpolom.' Pa onda,
Vrijeme! 49
Dodatne nadležnosti. Osim nadležnosti oko kojih se mogu sporazumjeti entiteti, država može preuzeti nadležnosti radi realizacije Aneksa V., VI., VII. i VIII. Dejtonskog mirovnog sporazuma, kao i onih koje su potrebne za očuvanje suvereniteta, teritorijalnog integriteta, političke nezavisnosti i međunarodnog subjektiviteta BiH. Dakle, mogao bih da govorim još, ja ću poštovati ovo vrijeme, izvinite što sam evo jednu minutu prekardašio u ovoj diskusiji, ovo je samo nabrzinu izneseno nekoliko ovih argumenata i ja vas molim da shvatite da je Ustavnopravna komisija vrlo ozbiljino i vrlo odgovorno pristupila ovom problemu. I ja mislim da predlagači trebaju biti jako zahvalni Ustavnopravnoj komisiji što je ovo izbacila iz procedure. Ne dao nam Bog da se desi da ovi zakoni stupe na snagu, kakav bi haos nastupio u BiH. I moja upozorenja su išla upravo u tom pravcu i u tom smjeru. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Ja mislim da je druga replika i neću moći više koristiti, ali dužan sam i moram odgovoriti na niz. Ja zahvaljujem i jesam zahvalan predsjedavajućem Ustavnopravne komisije na ovom šabačkom tumačenju prava, koje je lako šabačko, to se kod nas, a ne znam da li ovdje važi taj žargon; to je onaj kad na šabački način tumačite pravo, tad dajete vrlo lagano nekome drugome da to na neki način pokaže ili ćirijaško tumačenje, tako oni kažu. Znači, gospodin Džaferović nije rekao jedno, znači nije rekao zašto su u Aprilskom i Butmirskom paketu velike sile, međunarodni eksperti i ostali insistirali da se u Ustav stavi i ovlast pravosuđa. Zašto? Zato što je nema u Ustavu i nije ustavno. Ako ima, što će ti pametni moćni ljudi tražiti da to stavimo? Nema. Piše jasno nadležnost institucija BiH u Ustavu u Dejtonskom sporazumu koji je potpisao i tadašnji predsjednik vaše političke partije, gdje je stavio da je bitna spoljna politika, gdje je stavio da je bitna carinska politika, gdje je stavio da je bitna monetarna politika, prezimenom i imenom. Ne šabački prava i slično, nego monetarna politika. To znači da RS-a ne može imati svoju valutu i Centralnu banku i ne znam ni ja ostalo. Ali je rekao da mogu i dodatne nadležnosti i napisao proceduru. Tu proceduru RS je ispoštovala kad su u pitanju nadležnosti iz odbrane, sporazumom dva entiteta, dva premijera i mi ne osporavamo tu nadležnost. Prenijeli onako kako kaže Ustav i Dejtonski sporazum. Ali ne možemo volju silnika protumačiti kao ustavnu odredbu. Ne možemo široko tumačenje. Pogledajte kakva imaju ovlaštenja entiteti iz oblasti prava i pravosuđa. A Vi bar znate, gospodine Džaferoviću, kao sudija da ste na Osnovnom sudu nekada sudili ljude po članu 133. bivšeg Krivičnog zakona Jugoslavije za ugrožavanje ustavnog uređenja Jugoslavije. Tad se moglo zatvoriti ljude u opštinama zato što ugrožavaju ustavni poredak države, moglo. Ni jednom riječju SNSD nije pozvao da u izglasavanju ovih zakona se prestane suditi za ratne zločine, da prestaje suditi za kriminal, za ugrožavanje i sve ostalo, samo kažemo na drugi način. I naravno da ovdje ima jedan niz nepoznanica koje bi u slučaju prihvatanja ovih zakona to razriješili dodatnim prijedlozima, a ne negiranjem ovog ... to ukazali. Zašto mislite da je sud u Mostaru nesposoban da sudi za najteža krivična djela? Zašto mislite da samo sud mog naroda, moje partije, moga vođe je jedini mjerodavan? Nije. A 50 ustavnopravni osnov, gospodine Džaferoviću, valjda je sada Vama jasno jedno, Vi ste danas ustoličili bošnjački ustavnopravni osnov, srpski ustavnopravni osnov i hrvatski ustavnopravni osnov. Da li Vam je to jasno da pravo koje je univerzalno Vi ste uspjeli i to potpuno nacionalno podijeliti?
Vrijeme!
I završavam time, danas ste dobili informaciju da postoji ustavnopravni osnov koji je nažalost ... Eto, toliko vam je jak ustavnopravni osnov da Vam ga je snijeg ukinuo. I imaćete ustavnopravni osnov na sljedećoj sjednici Komisije, imaćemo ponovo ... Toliko o ustavnopravnom osnovu, jer ste morali voditi računa da zajedno trebamo doći do nekih stvari, a ne samo da se ponašamo: ako je to u interesu Srba, ja ću tako; ako je u interesu Bošnjaka, Vi ste promovisali to, bošnjačko-ustavnopravni osnov, nisam ja. Kako smo došli da pripadnici svih naroda glasaju tako kako glasaju, o tom potom, ali je to činjenica, notorna činjenica.
Gospodine Džaferoviću, ja vjerujem da će Vaša replika da izazove još replika i ima ih koji su se prijavili za netačne navode, jel' se slažete da napravimo pauzu sat vremena pa da nastavimo ovako?
mikrofon nije uključen
Hajte izvolite, replika, uvaženi poslanik Šefik Džaferović.
Kolega Kalabiću, ja sam Ustav i zakon tumačio na osnovu metoda koje se tumače u pravu, a koje se nauče na prvoj godini Pravnog fakulteta, a to su jezičko, gramatičko, teleološko, istorijsko, kako god hoćete, jel', tumačenje. A, to što ste Vi govorili, to zaista liči na ovu vrstu tumačenja o kojoj ste Vi govorili, kako ste ga nazvali šabačko, onda ćivijaško. Šta ste govorili, to je otprilike ta vrsta tumačenja o kojoj ste Vi govorili. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Pauza sat vremena. U 15,30 nastavljamo. [[PAUZA]] Kolegice i kolege poslanici, molim vas da zauzmete svoja mjesta da nastavimo sa raspravom. 51 Uvažena poslanica Dušanka Majkić, diskusija. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Pa evo, ozbiljno bi bilo da za ovako značajno pitanje većina poslanika uzme riječ i nadam se da se neće ponašati onako kako se ponašala Ustavnopravna komisija. Bez obzira što poslovnička mogućnost nalaže da bez predstavnika jednog naroda može se odlučivati, ipak bi bilo dobro da je predsjedavajući za ovako delikatnu temu rekao da zbog poštovanja prema bar jednom narodu odgodićemo ovu sjednicu i sačekati da budemo svi prisutni. Ovako, legitimitet ove odluke, mislim, kad kažem odluke, mislim da Mišljenje Ustavnopravne komisije je dovedeno u pitanje zato što su je donijeli predstavnici bošnjačkih političkih partija. Dakle, to nije dobar znak. Ako jedan narod je preglasan, drugog nije bilo i onda će Bošnjaci odlučivati da li se može uopšte voditi rasprava o nečem ili ne. Koliko je ozbiljna ova stvar koju je napravila Ustavnopravna komisija govori i vrlo vješto osporavanje ustavnog osnova da bi se na taj način spriječila rasprava o principima. Jer ako je u pitanju ustavni osnov, odnosno ako je on osporen, onda ako se držimo Poslovnika, onda bi moglo da se kaže – e, ljudi, nema priče o principima, osporen je ustavni osnov, s obzirom da je ovako, a to znači da ne može se diskutovati o onome što Bošnjaci odluče da se ne diskutuje. Poštovane kolege iz reda bošnjačkog naroda, ja mislim da to sami niste smjeli dozvoliti. Niste smjeli dozvoliti da nosite teret da o bilo čemu u ovoj zemlji se ne može govoriti. Mogli ste da osporite principe i možda bih ja uradila kad bi Sud i Tužilaštvo radili za RS, odnosno predstavnike RS-a, ono što rade za Bošnjake, možda bi i ja tako glasala. Ali niste smjeli nikako sami donijeti takvu odluku. Pokazali ste time da je ovo zemlja jedina koja je po mjeri i da jedino može doći u obzir ono što odgovara predstavnicima bošnjačkog naroda. A to nije formula za zajednički suživot. Podsjećam vas da je na početku strukturiranog dijaloga gospođa visoki predstavnik EU za spoljnu politiku i bezbjednosnu politiku rekla: legitimna pitanja zahtijevaju ozbiljnu analizu i ozbiljan odgovor. Pošto je pitanje Suda i Tužilaštva ozbiljno pitanje koje zahtijeva ozbiljnu raspravu i ozbiljan odgovor, onda smo morali to pitanje staviti na dnevni red i o tome govoriti. I možda je jedino dobro svega ovoga što prvi put, evo meni stalno ponavljam u trećem mandatu, da ovaj parlament razgovara o bilo čemu. Mogla je to biti jedna tačka o kojoj smo mogli da kao i o svim drugim tačkama da razgovaramo na ozbiljan način pa da pri tom pokrenemo mnoga druga pitanja koja su u BiH loše riješena, ali Bošnjaci kažu: dovoljno da je to institucija BiH pa makar bila nefunkcionalna, neoperativna, loše radila, važno je da ona opstane bez obzira koliko to košta. A mi smatramo da o svakoj instituciji treba govoriti, da institucijama koje su značajne treba pomoći da budu još značajnije, sa aspekta i finansija i ostalih stvari, a one koje su neefikasne ne trebaju nikome pa ni Bošnjacima. Ja mislim da je to stvar oko koje ne bi trebali uopšte da se sporimo, jer svako onaj koji bi htio da se spori oko toga nema argument. Dakle, ono što je uradila Ustavnopravna komisija potvrđeno je onim što je uradio drugi zamjenik predsjedavajućeg. On je javno pozvao javnost, visokog predstavnika, Američku ambasadu, koga sve nije pozvao, svu javnost da pomogne da se sankcionišu i oni koji su se drznuli da stave pitanje rasprave na temu Suda i Tužilaštva. Pa ljudi, u kakvoj zemlji ja to živim, ako ja ne mogu da raspravljam kao parlamentarac o bilo kojoj temi ovdje? Izvinite, onda šta ja radim ovdje, šta mi svi radimo ovdje, ako se u ovom parlamentu može raspravljati samo o temama koje jedino Bošnjaci mogu da delegiraju i jedino uz njihovu saglasnost, mi ostali nemamo šta da radimo ovdje. Ključno pitanje, ... mogli smo da razgovaramo prije nego što je sjednica bila. Zašto predstavnici RS-a traže da ova dva pitanja budu na dnevnom redu sjednice? Pa zato što ne možete pronaći ni jedan član u 52 Ustavu BiH koji govori o nadležnosti BiH za pravosuđe. Ustav BiH, dakle Aneks IV. ne predviđa ni jednu pravosudnu instituciju izuzev Ustavnog suda. Molim sve one koji imaju drugačije da mi pokažu taj član, koji reguliše ovu materiju, gdje to reguliše Sud i Tužilaštvo BiH. Dakle, i drugo, nema ni jedne zemlje ... a nije rješenje za pravosudne institucije riješila Ustavom. Pa dakle, ako nisu u Ustavu BiH, to znači da su u nadležnosti entiteta. I tako je bilo sve dok visoki predstavnik nije nametnuo Zakon o Sudu i Zakon o Tužilaštvu, tako je bilo. Dakle, to je prvi razlog zbog koga smo mi tražili da se o tome razgovara. Drugi razlog o kome smo tražili je kontrola i uticaj stranaca kroz prisustvo međunarodnih tužilaca, sudija i administrativnog osoblja koje je napravilo takav pravosudni sistem kojim je omogućeno da ostanu veoma dugo u BiH za veoma velike svote novca koje imaju. I vidimo da je tako, odlaze ljudi sa započetim predmetima od više godine, ostavljaju ih da ih riješi neko drugi, svjedoci umiru, i, oni koji su protiv ovih da se to stavi kao na Parlament, oni su ti koji svakako štite. I ja bih vjerovatno to uradila da je moj narod u takvom povlaštenom položaju kao što su neki ovdje. Sud i Tužilaštvo su institucije koje su u dosadašnjem radu pokazali maksimalnu pristrasnost i hoću da kažem ne samo pristrasnost nego i krajnji neprofesionalizam. Kao argument u tom dijelu reći ću da 90% optuženih za ratne zločine su predstavnici srpskog naroda. Drugo, Bošnjaci se pojavljuju kao statistička greška, optužuju se uglavnom za najblaža krivična djela. Je li to taj pravedni Sud? U jedinom ozbiljnom predmetu protiv Bošnjaka, to je tzv. Bugojanska kolona, optuženi su čuvari logora, dok su predsjednik Ratnog štaba Dževad Mlaćo i ratni komandant Selmo Cikotić saslušani samo kao svjedoci, oni nisu, nema komandne odgovornosti. Nema Bošnjaka koji je optužen po komandnoj odgovornosti, nema ih osumnjičenih za organizovane zločinačke poduhvate. Tužilaštvo BiH prelazi preko jednog učesnika u zločinu ratnog načelnika muslimanske policije u Tešnju Šemsudina Mehmedovića, danas potpredsjednika SDA i poslanika u ovom domu, kome su mudžahedini na poklon donijeli u stanicu policije četiri odsječene srpske glave. Ne mogu da kažem šta je on tom prilikom prema izjavi svjedoka uradio i šta je rekao. Kako se odnosilo Tužilaštvo u dijelu koji se odnosi na organizovani kriminal? Taj dio je rezervisan samo za Srbe i Hrvate, Bošnjaka nema u toj priči. Takođe, retroaktivna primjena Krivičnog zakona iz 2003. godine je neobjašnjiva u pravnoj praksi. Krivični zakon BiH i Zakon o krivičnom postupku primjenjuje Sud BiH, a entiteti i Brčko Distrikt primjenjuju Krivični zakon SFRJ. Pa zar je to moguće? Koji je to nonsens? Ovakva neadekvatna primjena zakona predstavlja izraz krajnje samovolje, to nije zabilježeno ni u jednoj zemlji. I nema tog demokratskog režima koji ima ovakve elemente.
Vrijeme!
Moram da kažem da se tu treba govoriti o preuzimanju predmeta iz nadležnosti entitetskih sudova i takođe o neefikasnosti Tužilaštva i Suda BiH gdje 13 sudija u Odjelu za ratne zločine za godinu dana donese samo 14 presuda, da postupci za ratne zločine traju godinama i na kraju da predstavnici RS-a imaju pravo na svoj legitiman stav, a to je da tražimo da ovi, Sud i Tužilaštvo, kao pravni ekscesi u pravosudnom sistemu BiH, ali i u evropskom pravu, zbog toga moraju biti ukinuti. Tražimo da pravosuđe bude nepristrasno, stručno, efikasno, odgovorno i kao takvo utiče na stvaranje 53 pravne države. Ako budemo imali zakone koji odgovaraju samo jednom narodu, toliko će biti BiH koliko budemo našli odgovora koji će biti po mjeri svakog naroda. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi poslanik Mirsad Đugum. Izvolite.
Ja bih imao potrebu za jednom replikom. Gospođo Majkić, i nas četiri poslanika su predstavnici bošnjačkog naroda, do sada nismo diskutirali, ali niti smo u Ustavnopravnoj komisiji, tako da ne bi da u ovom dijelu ide medijski bilo šta u ovome smislu kako ste predstavili u svom izlaganju. Savez za bolju budućnost jeste za poboljšanje djelovanja rada Tužilaštva i sudstva u BiH. Ono će svakako učestvovati onoliko koliko može, ali isto smo za to da se poštuju i one druge procedure i mišljenje Vijeća ministara. I na kraju krajeva, prije sedam dana se ovdje grlilo i ljubilo u stvaranju šestorke, a i šestorka bi trebala dati svoje mišljenje o ovome, iznijeti, a ne sada da prenosimo kompletan teret pozicije i prebacujemo i dio na opoziciju. Iz tog razloga imam potrebu da reagiram. Mislim da šestorka koja je napravila Vijeće ministara mora se i oko ovoga usuglasiti, doći do jednoga rješenja, jer ste vi parlamentarna većina koja sve ovo može i odbaciti i prihvatiti. Toliko i hvala.
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi poslanik Mirsad Mešić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, ja danas osjećam stid. Stid me je što se plašimo organizacije koja se zove „Udruženje roditelja djece ubijene u ratu“, stid me je što se bojimo udruženja koje se zove „Udruženje logoraša“, stid me gospodina Jovičića koji je vjerovatno bio logoraš, stid me što se bojimo udruženja koje se zove „Udruženje za mir“. Naša bezbjednost nije ugrožena time, ali naša bezbjednost je ugrožena time što oni koji su ubili djecu, oni koji su gospodina Jovičića otjerali u logor – nisu odgovarali. Potpuno se slažem sa svima onima da pravosuđe nije izvršilo svoju misiju. Ali se vraćam na neke riječi koje smo ovdje izrekli, gospođa Majkić, citirajući gospođu Ešdaun, kaže: 'Za ozbiljnu priču moramo imati i ozbiljne procese.' A onda gospodin Kalabić kaže: 'Da, uredu, možda smo uputili u proceduru malo preradikalan ovaj Prijedlog zakona ... o prestanku važenja Zakona o Tužilaštva BIH, odnosno Zakona o Sudu BiH.' A je li to onda ozbiljna priča? Gospodin Bosić, također briljantno, markirajući probleme koji su prisutni u pravosuđu, kaže: pa dobro, treba reformirati pravosuđe. I mi sad pričamo o nečemu da Bošnjaci kao nešto nekome osporavaju. Neće Bošnjaci osporiti, osporit će ova skupština ili neće osporiti. Mislim da je mnogo pametnija stvar da svoju energiju, a zaradi onih koje predstavljamo, zaradi ozbiljnosti svih nas pojedinačno, pričamo o reformi pravosuđa, pa da kažemo da će se to desiti ili neće desiti. U SDP-u smatramo da nije ekskluzivno pravo entiteta da se bave pravosuđem, ali isto tako smatramo da BiH ima pravo da se bavi pravosuđem. I u svim tim stvarima koje vam sad 54 mogu pročitati, koje iznose petnaest ili šesnaest strana, mogu vam reći da se mi zapravo zalažemo za potpunu reformu pravosuđa u kojoj će oni za gospodina Jovičića definitivno odgovarati za ono što smo napravili. Hvala.
Kolega Kalabić nema pravo na repliku, ovo je treća. Upozorio bih sve kolege i koleginice da očigledno ovo mišljenje prema mom saznanju će možda doći i idući put na Skupštinu i da se čuvate da ne kažemo sve za danas, možemo i iduću sjednicu Skupštine reći jedni drugima šta imamo. Uvažena kolegica Milica Marković. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pa evo, kao što rekoste, biće još prilike da mi razgovaramo o ovim predloženim zakonima i ja ću probati u svojoj diskusiji da se fokusiram samo na Mišljenje Komisije koje smo dobili i koje je nažalost takvo kakvo jeste. Ne nažalost zato što je negativno i što su u Mišljenju odbijeni prijedlozi ovih zakona, nego iz razloga najviše koje je pomenula moja koleginica Dušanka Majkić, pa ih ja ne bih ponavljala, znači čuli ste ih svi koji ste bili prisutni u sali. Iz razloga što se postavlja pitanje da li smo se mi doveli u situaciju zaista da smo ponovo počeli da se preglasavamo u ovoj zemlji, a znamo kojim pravcem je otišla BiH kada je bilo preglasavanje u novembru '90. godine po pitanju da li će BiH ostati u Jugoslaviji ili ne, pa, kad je preglasan jedan konstitutivni narod u toj državi, onda smo svi vidjeli šta se desilo u BiH. Ja samo govorim podsjećanja radi i zbog toga što je to dio istorije ove zemlje koju svi znamo i svi ne bismo smjeli tek tako lako iz mnogo razloga da prenebregnemo te činjenice kako izgleda stvarnost u ovoj zemlji, kada se dovedemo u situaciju da neko nekog počne da preglasava i da ga pokuša staviti u neku inferiornu poziciju, bez obzira što njemu po Ustavu pripada jedna važna i Ustavom utemeljena pozicija kakva jeste. Ovaj izvještaj danas koji imamo i sve diskusije koje su do sada bile najbolje pokazuju zašto mi iz SNSD-a i iz SDS-a tražimo da se ospori postojanje Suda i Tužilaštva BiH, a zašto neko drugi brani te pravosudne institucije i želi po svaku cijenu da one ostanu i da se ne dotaknu ni u jednom dijelu, pa čak ni u dijelu da pričamo kao što su neki danas govorili da treba pričati o reformisanju pravosudnog sistema u BiH. Ni to se ne želi, nego jednostavno odbij ove prijedloge zakona, stavi tačku na to i naravno da nastavimo dalje ovako kako jeste. Svima je ovdje poznata činjenica i realnost da na teritoriji RS-a sutra kada bi bilo referendumsko pitanje da li ste za postojanje ili ukidanje Suda i Tužilaštva BiH, garantujem vam da bi preko 90% stanovnika u RS-u bilo za ukidanje. I to što je SNSD i SDS podnio ovakvu inicijativu i predložio ovakve prijedloge zakona nije zato što nas ovdje koliko nas ima u klubovima ove dvije partije ima i što to smatraju naše partije, nego što je tako ogromno mišljenje javnog mnijenja u RS-u da te dvije pravosudne institucije su zapravo uspostavljene i postoje, a uspostavljene su tako kako jesu, dakle bez ustavnog utemeljenja, silom visokog predstavnika i, naravno, danas imamo da te dvije institucije su postale potpuno politikantske i pristrasne. Politikantske u smislu da provode politiku ovde koja im se servira iz Federacije, iz političkih partija iz Federacije, i zato me čude danas stavovi nekih političkih partija koje nisu bošnjačke a koje eto osporavaju, na neki način, nisu u potpunosti za tu priču da se otvori jednom ta priča o Sudu i Tužilaštvu i da vidimo zaista sve strane tih institucija, kao što to mi tražimo. 55 Mi smatramo da te dvije institucije potpuno su zapravo dirigovane i uspostavljene da bi radile protiv jednog konstitutivnog naroda, odnosno protiv i da bi sudile jednom konstitutivnom narodu, a to je Srbima. Da je to tako govore činjenice i presude tog Suda koje kažu da je Srbima presuđeno, u zbiru sve zajedno, preko 1.000 godina zatvora, dok je bošnjačkom narodu, bošnjačkim pripadnicima, osuđenicima koji su iz bošnjačkog naroda, negdje 100 i nešto godina sve u svemu kada saberete presude. Odgovor na poslaničko pitanje koje sam ja danas dobila isto tako govori gdje su po imenu i prezimenu data sva osuđena lica koja su pravosnažno osuđena, taj odgovor Suda BiH govori da je od 2005. do kraja 2011. godine, od 85 presuđenih, pravosnažno persuđenih presuda, znači od 85 tih lica samo je 12 Bošnjaka, ostalo su najviše pripadnici srpskog naroda. I naravno, jasno je sad zašto političke partije iz Federacije se zalažu da ovakav Sud ostane i opstane. Ali ću se vratiti na početak onog čime sam počela. Dakle, morate znati i morate imati u vidu da ima ona narodna koja kaže: 'Možeš kako hoćeš, ali nećeš dokle hoćeš.' Znači, sve ima svoj početak i kraj. Vi možete sada na nekakvu prisilu, na preglasavanje, na ovo, na ono, da kažete to će biti tako zato što mi to hoćemo, ali to neće tako moći dugo trajati. Vi morate imati u vidu da će se možda desiti taj dan kada će RS na legitiman način donijeti odluke i način kako će osporiti jurisdikciju Suda i Tužilaštva BiH na teritoriji RS-a. Morate i to znati, imati i to isto tako u opciji i među svim varijantama da se može i to dogoditi zbog ovakvog odnosa i zbog tretmana da je Sud i Tužilaštvo dirigovano da radi samo za jedan narod, da radi za jednu političku opciju i da radi onako kako mu se diriguje i kako mu se kaže. Da je taj Sud i Tužilaštvo na zadatku pravosudnom, znači na zadatku prava i pravde, onda ne bi bilo ironije danas da nama usred Parlamenta drži lekciju Šemsudin Mehmedović o tome šta je genocid i ko treba da poštuje genocid, ko treba da ga prizna i da ga ne osporava, a ko ne, čovjek koji je radio takve stvari u Tešnju. Da kada čujete svjedoke i ljude koji su pretrpili tu torturu, ja ne mogu zato što su te njihove izjave i to što su preživjeli toliko strašno i brutalno, ja ne mogu da ponovim to što su izrekli ti svjedoci i te žrtve koje su to preživjele. A mi danas imamo ironiju, umjesto da to Tužilaštvo i Sud procesuira čovjeka koji je direktno bio izvršilac takvih djela u jednom dijelu BiH, on nama danas drži lekciju ovdje u Parlamentu šta je genocid i šta je zločin i ko je prema kome šta učinio. Da je to Tužilaštvo na svom mjestu i da ono radi svoj posao, taj slučaj bi davno bio procesuiran i mi bismo imali epilog koji bi zadovoljio pravdu i pravičnost u ovoj zemlji. Ali nemamo, nažalost, iz mnogo razloga pa, između ostalih, zbog toga što su tu uvedeni i aktivirani stranci koji dijele pravdu građanima BiH. I možemo mi sada da kažemo presudili su, radili su ovako ili onako, ali ono što je za srpski narod, dva najdrastičnija primjera ratnog zločina koji je počinjen prema većinskom, prema srpskom narodu i pripadnicima srpskog naroda u tim slučajevima koji su bili većinski – to je Tuzlanska kolona i Dobrovoljačka ulica, gdje stranci to jednostavno drže neko vrijeme, onda odbace i kažu doviđenja, odosmo mi sada svojim kućama, a vi vidite šta ćete s tim. Sve dok ovako budemo prilazili ovako teškim i krupnim i ozbiljnim pitanjima kao što je pitanje Suda i Tužilaštva BiH, mi ćemo imati situaciju da se sve više udaljavamo jedni od drugih, jer poslije ovakve priče Šemsudina Mehmedovića, koju smo danas čuli u Parlamentu, teško da se recimo SNSD i SDA mogu približiti u traženju nekakvih rješenja kako bi taj Sud i Tužilaštvo mogli da izgledaju funkcionalnije, bolje i unapređenije. To je teška situacija da se to može desiti ali, naravno, život teče dalje i mi i kao predstavnici naroda koji ovdje sjedimo i radimo se ne smijemo 56 zakivati za jednu situaciju, nego je naš zadatak da tražimo bolja i kvalitetnija rješenja od onih koje imamo. Ali SNSD je i u nekim drugim situacijama tražio i nudio neka bolja i kvalitetnija i efikasnija rješenja pa je naravno, gle čuda, entitetskim glasanjem, koje se stalno spotiče poslanicima iz RS-a, entitetskim glasanjem se to odbije, pa nikom ništa poslije toga. Dakle da završim i da kažem da ova priča o Sudu i Tužilaštvu BiH se sigurno neće završiti danas na Mišljenju koje je dostavila Ustavnopravna komisija. I sve dok RS ima kapaciteta u svojim predstavnicima koji ovdje participiraju i učestvuju, mi ćemo tražiti na razne legitimne i demokratske načine i metode kako ćemo se boriti protiv ovakvog postupanja i djelovanja ovih pravosudnih institucija i iz razloga što oni naravno su plaćeni i sredstva za svoje plate ubiraju i od poreskih obveznika iz RS-a. Dakle ti poreski obveznici iz RS-a plaćaju te sudije i tužioce i mi ne možemo ostati indiferentni na tu činjenicu. Ali naravno, i prije toga, i prije tih plata i tih poreskih obveznika, mi imamo obavezu i dug prema žrtvama koje su pale iz srpskog naroda u proteklom ratu i prema porodicama tih žrtava, prema djeci koja su ostala bez očeva, porodicama koje su trajno i dugoročno ostale bez svojih hranitelja i onih koji nose tu porodicu. Dakle, mi imamo obavezu prema tim ljudima iz RS-a, a vi naravno ovakvim pristupom i ovakvim metodom osporavanja i traženja načina da se ništa ne riješi i da se ništa ne napravi, nikakav korak unaprijed, samo ćete odmoći BiH, a sigurno je nećete, na ovakav način joj nećete pomoći. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Evo, kako vrijeme odmiče, izgleda da mi polako preuzimamo ulogu i Tužilaštva i Suda, lagano. Dakle, prvo, nije tačna ova konstatacija da je spriječena rasprava. Dakle, rasprava, koliko ja vidim, dobro traje, satima, svi govore po 10 minuta. Dakle, nemamo nikakvih problema, naravno, uz jedno korektno razumijevanje predsjedavajućeg koji zna odlično po Poslovniku šta se radi kada je Mišljenje negativno u pitanju. Evo, dobili smo priliku, svi smo rekli, dakle ne možemo tvrditi da je onemogućena rasprava. Što se tiče našeg odnosa prema Sudu i Tužilaštvu BiH, mi apsolutno smatramo da je to kao jedan od postulata, azbuka, abeceda, sudska, izvršna i zakonodavna vlast, da je to nešto što označava svaku državu, a BiH jeste država, jeste malo komplicirana, jeste decentralizirana, ali nema nikakvog razloga da ona nema ta tri stuba koja državu čine državom. Ne sporimo i pridržujemo se onima da nema institucije, pojedinca, teme o kojoj na ovom parlamentu ne treba raspravljati. Ali da vas podsjetim, mi svake godine imamo Izvještaj o radu Suda, imamo Izvještaj o radu Tužilaštva, imamo Izvještaj o radu Visokog sudskog i tužilačkog vijeća i ja nešto nisam primijetio, niti se sjećam da smo tu priliko iskoristili da otvorimo sva ova pitanja, kada je riječ o kvalitetu rada, ažurnosti, transparentnosti, efikasnosti i šta čine te dvije institucije da steknu povjerenje i uvjerenje građana da rade u korist svih. Neću da trošim puno vremena jer su neki ljudi zaista rekli ono što i ja isto mislim. Pridružujem se mišljenju gospodina Mešića kada je rekao da smo jedan nekorektan odnos, 57 neprovjeren odnos prema tim ljudima, koji su se ovdje skupili, napravili, i vidjet ćete i u ovom izvještaju, malo je i degutantno, provedeni su, sprovedeni su, nisu to ljudi koji će napasti nekoga. Oni jednostavno izražavaju svoje mišljenje, svoje stavove. Ja uvjeravam vas sve da se ovde ne radi o bošnjakom Sudu i Tužilaštvu. Kada čovjek sluša ovu diskusiju, stekao bi utisak da se radi apsolutno i eksplicitno o sudu, nekom specijalnom sudu kojeg Bošnjaci imaju i nekom tužilaštvu i onda oni te mehanizme nešto koriste protiv drugih itd. Ja apsolutno ne vjerujem u to. Mogu prihvatiti neažurnost, netransparentnost, sporost itd., pa možda i nekompetentnost u tim institucijama, ali da je to institucija jednog naroda, apsolutno ne, niti nama iz Stranke za BiH takve institucije trabaju a vjerujem i ostalim. Mi smo, kada je riječ o ovome o čemu je gospodin Đugum govorio, naravno slažem se i u ovom dijelu u kojem je Niko govorio, nekidan kada smo govorili o programu, o potvrđivanju itd., spomenuli ovu činjenicu da imamo apsurdnu situaciju, da imamo danas punu saglasnost, dakle imali smo tada punu saglasnost o uspostavi Vijeća ministara, a istovremeno smo imali otvoreno ovo pitanje koje se vjerovatno ostavilo za neka bolja vremena da ih partneri riješe. Moja stranka, ja moram iskoristiti ovu priliku pa reći: mi smo godinama, decenijama se zalagali za institucije državne, govorili o sudu jednom, sudu drugom, Vrhovnom sudu, o državnoj imovini, institucijama i itd., i na kraju smo bili proglašeni da smo radikalni, da unosimo pometnju, nemir itd. Ali evo, stranke nema na sceni u kapacitetu u kojem je bila, vidite da stvari se dešavaju kao što su se i dešavale. Dakle, nismo mi bili problem. Mi ćemo i dalje u kapacitetu kojeg imamo podržavati postojanje Suda i Tužilaštva BiH, podupirući, i evo dešava se neki strukturalni dijalog, koliko ja znam, dajte da pozovemo te ljude da dobijemo informaciju. Mi smo podržali zahtjev Aleksandre Pandurević da mi dobijemo ovdje informaciju šta se dešava s tom reformom, šta se dešava sa realizacijom strategija koje su ovdje u ovoj zemlji donesene i ne bježimo od te vrste rasprave. I na kraju, ono što mi smeta strašno, ako nešto ne bude – neće biti BiH. Ma BiH je stotinama godina bilo i bit će je i s nama i bez nas. Dakle, kako god mi ovdje donosili odluke, zakone, propise itd., BiH kao pojam, kao država, ona će biti i s nama i bez nas. Evo toliko, hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, prvo ću kao čovjek da gospodinu Mešiću kažem hvala. 44 mjeseca zlostavljanja i ostati živ nije uspjeh, jer sam milion puta Boga molio da me ubiju, da ne trpim patnje. Uvijek sam tražio, kao čovjek, balans u količini pravde, ne u količini zločina. Pa sam ovdje '88. godine, kada je u prvom redu sjedio tadašnji tužilac Marinko Jurčević, predložio, i Predstavnički dom podržao da se napravi strategija od pet godina da se riješi ova ratna prošlost ako je moguće i da krenemo naprijed. Ali ima nešto što je vrlo važno, važnije od nas poslanika i naših ovozemaljskih života, a to je trajni neki zavjet, moramo, ako već ne možemo, trebali bi biti ljudi, i zato još jednom hvala, uvaženi prijatelju. 58 Dakle, nisam ja ovdje ustao da izazivam bilo čije emocije, ali vidjeti čovjeka u mojim godinama da plače, ja bih bio najsrećniji čovjek da ne vidim nikada ni na televiziji ni jedno dijete da zaplače, nigdje na zemaljskoj kugli, a ne nekog odraslog čovjeka. Ali, uvažene kolege, morate da shvatite da ovaj parlament nije postao našim dolaskom i ovim mandatom, nije Ustav niko od nas kreirao, i sve ono, da ne ponavljam što su kolege rekle, ima li u Dejtonskom sporazumu ovih institucija ili nema, mi iz života znamo, ne smijemo ništa kao navodno govoriti protiv pravosudnog sistema, oni su nezavisni. Ne smijemo ništa protiv medija, a oni protiv nas smiju svašta, ne smijemo protiv nevladinog sektora, jer i oni smiju da kažu i da porede. Pa i to je digresija zbog ovih upravo ovakvih stvari koje nam se komplikuju. Parlament usvojio 16% zakona, a niko ne kaže što je u proceduri bilo protivustavnih 500 zakona ... smo mogli usvojiti, ali se vraćam na ovu glavnu temu. Dakle, da ne ponavljam ono davno što sam još govorio, imao sam sreću da sam u ovu zgradu uselio '80. godine i ista su svjetla bila, iste sijalice, mnogo više radosti, razumijevanja, raspoloženja, mnogo više tolerancije i ne znam zašto kolege iz bilo kojih stranaka, iz bilo kojeg naroda, bilo kome smeta da o svemu raspravljamo. Pa ja kada se sjetim o čemu smo mi sve raspravljali, na dnevnom redu jedna tačka, mi počnemo o razmnožavanju kišnih glista, završimo na, ne znam ni ja, amebama i gdje već stigli nismo, na Sjeverni pol. Dakle, ovdje imamo konkretna dva zakonska projekta. Šta je problem bio da se u redovnoj, tolerantnoj, ljudskoj, demokratskoj, ako hoćete, i ovo ponavljam, kolegijalnoj atmosferi raspravlja. Takođe digresija je ovo, ljubili su se neki naši ovdje prije šest dana. Ljudi, to nisu napravljene koalicije iz ljubavi, to su partnerski odnosi iz nužde da ova zemlja krene naprijed, jer je već bila u pat-poziciji. Ali kada su u pitanju ratni zločini, ljudi, dok to ne razriješimo, teško ćemo maknuti, bili predstavnici mi, nekog našeg konstitutivnog naroda i ostalih, ili neko umjesto nas, neko će se sjetiti da ovo pitanje potegne. I dan-danas se raspravlja u nekim zemljama o 1914., '16., '41., '45. i ne znam ni ja koja više godina. Dakle, imamo vremena i kada se ne razumijemo i kada jedni o drugima mislimo, možda i u sebi, ono što ne bismo im htjeli u oči reći. Hajmo ovdje da kažemo otvoreno šta nam je interes. A ja ću vam reći šta je interes. Katastrofalni su postupci Tužilaštva i Suda BiH protiv srpskog naroda. Pretvorili su se u mali Haški tribunal. Bio sam svjedok u Hagu kada Karla del Ponte vadi optužnice protiv bošnjačkih lidera i treba da stavi potpis. Nisam stigao ni do Beča, nema ništa od toga. Niti sam ja mogao nju prisiliti da potpisuje, niti sam ja tamo išao da to radim, niti ovdje u Parlamentu činim da optužim svoju prijateljicu, prijatelja, ovog, onog kolegu, jer ako nemam dokaza, ali je činjenica da javnost u RS-u, niko ne zna procenat, koju god brojku kažete, svi su nezadovoljni. Srbi su ogorčeni na Tužilaštvo i Sud jer su jednostrani. Neće da potpiše bh. konvenciju, i ne znam ni ja kako se to zove, saradnju dva tužilaštva sa Srbijom, a u Sarajevu su ljudi, bili ste svjedoci neki, salve aplauza je bilo kada je osuđena Zvornička grupa u Beogradu. Bilo je tačno, bio sam prisutan ovdje u gradu. Neće sudbinu BiH rješavati jedan film Anđeline Đoli, kako god ga snimila. Neće. Sudbinu BiH će rješavati tri konstitutivna naroda. Ja nikome ne prijetim, ne daj Bože, ko sam ja. Ali vam kao ljudima govorim, nikada ovaj parlament neće usvojiti ni jednu odluku bez saglasnosti srpskog naroda i RS-a. Pa vi Srbe tražite po Madagaskaru, izmišljajte ih, dovodite ih iz bilo koje stranke, bez legitimnih predstavnika srpskog naroda iz RS-a nema odluke, kao što poštujem legitimne predstavnike bošnjačkog i hrvatskog naroda. Jer to je Ustav ove zemlje, tri konstitutivna naroda. I naravno, poštujem i one ostale. Dakle, bezbroj je ovdje kontraverzi i sada jedna naša inicijativa, koja je sasvim legitimna, nije u skladu sa Ustavom. A u skladu je sa Ustavom da Ešdaun izda naređenje da dođe NATO pakt i pobije one nedužne sveštenike koji veze nemaju sa skrivanjem ratnih zločinaca. Eno ih danas 100% invaliti. Ko će im nadoknaditi, šta će im nadoknaditi? Ko će meni nadoknaditi što jedva hodam? Ali 59 nisam ja važan, ja nisam bitan, nego ko će nadoknaditi što u mom logoru koji će biti procesuiran, neću da otvaram taj predmet, kaže 24 samo ubijena. A vodi li iko računa da je 120 ljudi nakon toga umrlo od stravičnih zlostavljanja i tortura. Šta su oni? Statistička brojka ili nikakva brojka, ili nikakvi ljudi? Nema ih nigdje. I Hrvati su bili. Ne ovo sada da ja prislanjam samo zato što sam bio svjedok u tom istom logoru, i oni su zlostavljani. Moram i te ljude braniti. Za mene je logoraš svetinja, i onaj Sulejman Tihić, moj prijatelj, koji je bio u logoru, i on je svetinja za mene, nema veze kojem narodu pripada. I zato sam ovdje nekoliko puta se kolegi zaista ljudski zahvalio, nije mi on kriv, nije me on strpao u zatvor, nije znao ni ko je Slavuj ni ko sam ja, nikada. Ali oni koji su krivi za zločine počinjene prema mom narodu jednom trebaju da odgovaraju. Ali ćete uvijek čuti iz Tužilaštva, nije ovo ruganje, nemoj, ne daj Bože, nego takva je formulacija, znam ja taj jezik kao i vi – istraga je u tijeku. Dokle više u tijeku? Što moja baba rekla 'sunce mu poljubim'. Nije ovo ljutnja, ovo je milosrđe za sunce da nas ogrije, da krenemo naprijed. Ali ne možemo krenuti ovakvim načinom, kada nam se sve osporava ovdje. Ljudi, nemojte osporavati nam da imamo inicijativu, mada mi smo svjesni kada je inicijativa pokrenuta da ćete vi glasati 'protiv'. Glasajte kako hoćete, ne možemo na vas uticati, ali nam dozvolite da iznesemo mišljenje ojađenog sprskog naroda i žrtava koji ne da su ogorčeni na taj Sud nego da se pitaju i da mogu doći kao što su ove danas došle žene – ovdje bi njih došlo 500. Ali kome će doći ovdje, kada ih je strah krenuti dalje od Zenice ovamo. To vodite računa. Da li je to imaginarno, da li je to svjesno ili nesvjesno, ali ja vam govorim kao čovjek koji je rođen tu na 30 km, koji je ovdje u ovu zgradu uselio, kada se ja nelagodno osjećam, ne što me je strah, nikada me strah nije bilo, više kod mene straha nema, ... nelagodno, da ja neću uzeti svoju kolegicu Danijelu, Nerminu, ne znam, Eminu, Mešića, bilo koga, da ne nabrajam, za ruku i kažem: hajte sa mnom, šta meni bude biće i vama. Ali ovdje takve zaštite za Srbe nema, i za onu kolegicu Aleksandru Pandurević, koju sad mediji razdiru, samo što je kolegica iznijela svoj legitiman stav. Imam li ja kao poslanik pravo išta da kažem? Imam li ja pravo da se igdje oglasim, a da me u Sarajevu odmah ne čeka njih 100 i kažu 'ovog četnika treba zadaviti'. Pa daj zadavite me jednom, ako ćete riješiti problem ove zemlje i riješite sve probleme. Ja vas kao prijatelje molim dozvolite da o svemu razgovaramo, nećemo se možda dogovoriti, ali nemojte sprečavati srpske legitimne zahtjeve da o svemu razgovaramo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Petar Kunić, diskusija. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Uvažene dame i gospodo, da i ja kažem par riječi. Pokušaću izbjeći ad persona, dakle ne govorim o personama, da govorim o opštim stvarima, da ne dam neki impuls za oštrije konfrotacije. Mi moramo priznati da sudovi, odnosno Tužilaštvo, pravosuđe u BiH nije izvršilo svoju misiju, nije izvršilo. Loše obavlja funkciju i gotovo neminovno da ono dođe na dnevni red i da raspravljamo o tom pitanju, i to vrlo ozbiljno. To je ozbiljno pitanje, to je jedna državna funkcija. Bez toga država ne može funkcionisati i naravno da nađemo najbolje rješenje za naše prilike. 60 Sadašnje pravosuđe su konstruisali stranci, dakle nismo mi. Svojevremeno, sjećam se bio sam poslanik u ovom parlamentu kad sam jednom Šveđaninu rekao (ne znam kako se zove, zaboravio sam) da Zakon o Visokom sudskom i tužilačkom savjetu nije aplikativan za naše prilike i da je to enklava u sistemu, da ne odgovara nikom. A on je rekao, veli – pa dobro, to možete putem budžeta. Pa ne može, kako će putem budžeta da mu obustavimo sredstva, da ne financiramo. Dakle, nema mehanizama za kontrolu toga tijela, i to je jedno od suštinskih pitanja. Kada smo raspravljali o tom pitanju, ja sam to posebno naglašavao. Ne znam koliko me ljudi razumjelo i bez ikakve krajnje, dakle, zle namjere. Dakle, da se poboljša ta situacija, a to može najvećim dijelom da poboljša Visoki sudski i tužilački savjet. Gdje? Promjenom kadrova u sudovima. To je goruće pitanje. Postojeći kadrovi u sudovima su spona sa politikom. To nije samo ovdje, to je u čitavoj BiH. To moram reći. Dakle, i na nivou zajedničkih institucija i u entitetima. I to je osnovno, dakle. Reći ću i ovo: da bez efikasne javne uprave, bez nezavisnog sudstva nećemo dobiti Evropu. Neki su to dobili u našem susjedstvu. Ja veoma dobro poznajem sudstvo, dobili su, ali to su posebne okolnosti zašto su dobili, mi nećemo dobiti to. Prema tome, to ćemo morati staviti na dnevni red i ozbiljno razgovarati o tim pitanjima. Zašto su građani u RS-u nezadovoljni, posebno sudovima i Tužilaštvom BiH? Imaju razloga. Ovdje je puno egzaktnih činjenica navedeno, gdje jednostavno morate da posumnjate. To su takve brojke da morate da posumjate. Ja sam lično svjestan činjenice da je postratni period bio takav da je možda nefer izvršena raspodjela krivnje po narodima. Ali to su izvršili stranci, oni su stvorili takvu atmosferu. I naravno, vremenom ćemo morati da napustimo tu atmosferu. Meni je drago što ovdje danas niko u diskusiji nije rekao da zločinci ne trebaju odgovarati. Dakle, do posljednjeg mora odgovarati, pa makar to bilo za 30 godina, oni se moraju pronaći i odgovarati. Dosta je klanja i ubijanja na Balkanu! Pa jesmo li najbedastiji narodi na ovom svijetu? I upravo zato se traži da sudovi, odnosno tužilaštva, na nivou BiH, rade zaista nepristrasno. Poznavajući neke ljude u sudovima, to je gotovo nemoguće očekivati. Gospodo, o tome treba razmisliti i takve ljude mijenjati, jer nećemo imati nezavisno pravosuđe, nećemo imati nezavisno tužilaštvo i sudove. To je primat, to je primarno pitanje kojem treba prići, ako hoćemo da živimo normalno kao sav normalni svijet, posebno ako želimo evropske integracije. Gledajte, kada čovjek pogleda tu Tuzlansku kolonu, kad pogleda one snimke iz Dobrovoljačke, ... bude se emocije. Čovjek dolazi u neku fazu frustracije. Zašto niko nije odgovarao za te zločine koje smo svi vidjeli? Dakle, ... ta situacija, kada pogledate to, to je nemoguće da niko nije odgovarao. Gospodo, to je nemoguće, to smo svi vidjeli. To je prikazano iks puta. Da li ima prioritet, osim, zna se, nekih drugih stvari koje su završene, da li ima prioritet gonjenja zločinaca od prioriteta Dobrovoljačka i Tuzlanska kolona? Ne, ne postoji drugi prioritet u sadašnjem trenutku. I to će se morati završiti. To će se morati završiti. Prikrivanje onih koji su to organizovali i zaštita, pa mora se veo skinuti sa toga i reći ko je stajao iza tih zločina. Zašto je to izvršeno nad nevinim ljudima? Pa to smo mi vidjeli. To je nemoguće izbjeći. I što prije se to desi, to je bolje, bolje za nas sve. A sada bih nešto rekao vezano za ustavni osnov. Ja sam ovako, ne ozbiljno, nego dobacivanjem rekao na Komisiji, a danas je to neko ponovio, da ako ima pravni osnov za donošenje Zakona o Sudu BiH, ima pravni osnov i za ukidanje. Ali to sam ja, jednostavno nisam puno razmišljao o tom. Naime, šta je u pitanju, šta je sa sudovima, zašto se osporavaju? Postavlja se odmah pitanje zbog čega se sudovi osporavaju? Pa da li imaju legitimitet? Da li imaju materijalni i formalni legalitet, što ...? Ko je stvorio sadržaj tih zakona? Stvorio visoki predstavnik i njegova kancelarija. Je li prošao procedure taj zakon ovog parlamenta, ustavne komisije i svih ovih dionica, 61 gdje treba proći zakon? Nije. Nema formalni legitimitet, a nema ni materijalni legitimitet, nema ni formalni legalitet. Vi znate da se kada se donosi pojedinačni akt on mora imati određenu formu i mora se donijeti u skladu sa zakonskim propisima. Isto tako, zakonodavna procedura ima svoju liniju, svoj način donošenja. Ona nije poštovana. To je donio visoki predstavnik, ili je to bio Ešdaun ili je to bio Petrič, jednostavno, nametnuo prijeteći, silom itd. A ja sam prvi možda u ovoj BiH koji je rekao da visoki predstavnik nema pravo donositi zakone. To nisam govorio, to sam rekao Ešdaunu u ovom parlamentu, gdje mi nije odgovorio, preskakao je, naravno, mudar političar, nije se htio upuštati u te rasprave, nego je jednostavno preskočio to. Šta sam ja značio u tom trenutku za njega jer sam mu rekao da ne može donositi zakone, da nema pravnog osnova ni u jednom aneksu, ni u Ustavu, ni u tzv. Berlinskoj konvenciji, Bonskoj, pardon, Bonskoj. Tamo piše lijepo, pročitajte ljudi, kada se govori nešto, pročitajte pa ćete vidjeti.
Vrijeme!
... visoki predstavnik, samo ovo da dovršim, visoki predstavnik može donositi odluke privremenog karaktera koje je dužan dostaviti na Predsjedništvo i na Savjet ministara da to ovjere. Dakle, da je imao pravo da donosi zakone, onda bi se reklo da je dužan dostaviti na Parlamentarnu skupštinu da Parlamentarna skupština to ovjeri. Ali nije imao pravo da donosi zakone. Pa molim vas, samo da uporedimo ovo. Austrougarska kada je vladala BiH vladala je na osnovu zakona, postojao je Zakon o upravljanju BiH, donesen 1880. godine, koji je ovjerio Ugarski i Bečki parlament. A da bi u pretprošlom vijeku, kraj pretprošlog vijeka čovjek donosio, imao takva diskreciona ovlaštenja da je donosio zakone? Pa jesmo li mi lud narod da pomislimo da on to može? Ne može, nego je provodio nasilje, jer mu je to Vijeće za implementaciju omogućilo. Dakle, to je vladavina sile. Prema tome, ako se osporava legalitet i legitimitet ovih zakona, onda je to osnova vrlo, vrlo ...
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Salko Sokolović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pozdravljam sve prisutne. Evo, par ću riječi, mada je dosta toga već rečeno. Mi danas ovdje, biolozi bi rekli, govorimo o diobi čelije, je li. Da li imamo pravo na to, samo se postavlja pitanje. Neko je već to rekao, ja ću to ponoviti, jer to je vrlo bitno da svi dobro zapamtimo šta su stubovi državnosti, pa i države BiH, od zakonodavstva, izvršne vlasti i sudstva. Ne možemo to ni u kom slučaju ukidati na ovakav način. I ja lično, a mislim svako onaj ko BiH osjeća kao svoju domovinu nikada neće dozvoliti da se jedan takav vitalni organ države ukine. Mi ovdje danas smo slušali dosta stvari, raznih obrazloženja, i sa jedne i sa druge strane, ali evo, ja sam primijetio da ima i određenih zamjena teza u ovim pričama. Barem sam ja svjestan za ovoliko godina rada u Parlamentu da se ništa bez kompromisa ovde ne može donijeti. I najbolje je o tome govorio gospodin Lozančić. Znači, ništa još nismo učinili, a da prethodno nije bio kompromis. Šesnaest mjeseci smo čekali Vijeće ministara. Što to neko od nas, da ne kažem poslanika, političkih 62 partija nije rekao: mandatar je taj i taj i svi mi ovdje glasali za te ljude. Ministri su kada nam on kaže ti, i svi mi glasamo za te ljude. Ne, išli smo po mišljenje, čekali smo mišljenje. S te strane, danas se stiče utisak da će ovdje doći do preglasavanja zato što nema kompromisa, zato što nismo dobili mišljenja, kao što smo dobili i za Vijeće ministara i za Zakon o popisu, o ličnoj karti, možda još malo i o prebivalištu, o državnoj imovini. Znači, dobili smo mišljenja i glasali smo ovdje. Znači, prethodni određeni kompromis. Hoću da kažem da nema preglasavanju u ovom parlamentu. Može da sam ja predložio ovdje Vijeće ministara, svi iz SDA bi glasali za njega, a vi bi me preglasali, ostali. Evo, ja kažem svi ostali, neću da dijelim Srbi, Hrvati, Bošnjaci, kroz političke partije itd. Znači, mi danas ovdje imamo nešto što je već osuđeno na preglasavanje, da ne kažem – na propast. I onda sad gradimo teze ovdje, ustajemo, pričamo, zaboravljamo ono što je prethodilo tome. Mislim da je ovo guranje prsta u oko državi BiH, ni u kom slučaju Tužilaštvu, onako kako je definisano, ako hoćemo da je nezavisno kao institucija države BiH, sa dva akta neka ovde da ga tek tako ukinemo. Evo, ja sada pitam sve ove predlagače i sve predstavnike iz RS-a: Da nemamo entiteta, bi li ukidali sudstvo i tužilaštvo, bi li ga ukidali? Gdje bi onda prenijeli nadležnost? Na opštine, vjerovatno bi na opštine. Pa onda se postavlja pitanje zbog čega to radimo. Je li to zbog ratnog zločina? Je li to zbog toga što nismo zadovoljni kako to funkcioniše? Je li to što smo zaboravili da su i Bošnjaci i Hrvati u tom procesu, kao pojedinci, i osuđivani. E sad, možda obim zločina nije podudaran sa rezultatima pravosuđa. A evo, ja mislim da ipak možda to nije glavni razlog zbog čega mi ovo danas radimo. Evo, ja vam ne dozvoljavam da mi ostavite sudstvo u Federaciji pa da politika s tim upravlja, pa da ovi lopovi i kriminalci koji hodaju sad po BiH i po Federaciji na jedan drugačiji način budu tretirani. Zašto vi to sebi dozvoljavate? Možda je to poenta svega ovoga o čemu mi danas ovdje ... razgovaramo. A kontrolu sudstva, evo to je maloprije govorio gospodin Belkić, imali smo ovdje izvještaj i sudstva i tužilaštva. Ma te su tačke dnevnog reda prošle za minut ili za par minuta. Uopšte nismo raspravljali o njima, uopšte nismo rekli da li je to taj kvalitet sudskog kadra koji tamo sjedi i donosi odluke itd. Možemo li na tu temu razgovarati, a da ne diramo suštinu? Da ne diramu instituciju države BiH i da formiramo Vrhovni sud i da onda on bude kontrola svega toga, da on bude kontrola? A ne da se mi nađemo kao pojedinci. Zato bih ja zamolio, na neki način, je li, da ovo stane danas. Da, ukoliko imamo potrebu da oko ovoga razgovaramo, da to, kao i sve druge teške probleme, damo našim političkim predstavnicima i neka oni pričaju o tome. I, kada se nekada dogovore ili ne dogovore, neka nas izvijeste, i mi ćemo doći ovdje kao prošli petak, dignuti ruku i završiti posao. Da ne bismo sebe ovde uvodili u neku priču, svađe, prepiranja, govorili neistine o Šemsi, o ovome, onome, i na takav način sami unutar sebe pravili jednu nezdravu atmosferu koja sutra neće nam dati rezultat za nešto što je vitalnije, što je bitnije, što je na evropskom putu, što će ovu BiH gurnuti naprijed. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Asim Sarajlić. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Ja se vrlo rijetko javljam, ali evo imam potrebu da kao šef Kluba SDA u ovom parlamentu, prije svega, pozdravim Vas i uvažene kolegice i kolege i kažem da čovjek s moje lijeve strane, 63 gospodin Šemsudin Mehmedović, je jedan častan čovjek, patriota ove zemlje, uvaženi, istaknuti član Stranke SDA, njen potpredsjednik i sigurno čovjekoljub i čovjek koji nije niti nacionalista, niti bilo kakav ekstremista, a ne daj Bože zločinac. Jer osnovna platforma Stranke SDA jeste da zločin nema ni vjeru ni naciju. Zato ja duboko vjerujem da ni Haški sud, ni Sud BiH ne sudi ni Srbima, ni Hrvatima, ni Bošnjacima, nego sudi zločincima. I zbog toga danas ovdje ne bih govorio koliko predmeta i kojim se to narodima sudi. Ali bih rekao da nismo ni mi zadovoljni ni učinkom, ni radom, ni efektima, ali to je predmet jedne šire i ozbiljnije elaboracije koju danas nažalost evo ne vodimo. Mi danas vodimo dijalog i debatu kako je bilo u ovim salama prije 20 godina, kada se prijetilo za ovim govornicama da će jedan narod i nestati, pa smo dobili što smo dobili. Danas se iščuđavamo visokom predstavniku i njegovim ovlastima kao da je to demokratska volja i da je on na demokratski način ovdje došao. Nije, dame i gospodo. Došao je upravo zato što se mi nismo u prethodnih 20 godina, ili prije toga, mogli dogovoriti. Nekada su u ovoj zemlji ljudi suđeni od istog Suda i Tužilaštva za verbalni delikt, za slobodu govora. Ja danas ovdje odgovorno tvrdim da je ovo slobodna zemlja na svakom pedlju njene teritorije. I u Banja Luci, i u Zvorniku, i u Sarajevu i da se ja svuda mogu slobodno kretati i slobodno govoriti. Dakle, svoditi Sud i zločine na nacionalno, na vjersko, mislim da nema smisla, da mi trebamo se danas okrenuti stvarima koje nas spajaju, a generacije poslije nas i meritorni će suditi o onome šta se ovdje desilo. Mi očito još nemamo snage, iako ovu današnju diskusiju su sigurno isprovocirali nedavni dijalozi i u Beogradu, i u projekciji određenih filmova itd. Mi moramo živjeti zajedno, ne u ovom mandatu, ne u ovom stoljeću, nego hiljadama godina kao što smo i do sada živjeli. Znači, BiH je neupitna, njene institucije ovakve ili onakve su postojale i postojat će, a, da li u ovoj zemlji i generalno na svijetu ima pravde i pravičnosti, o tome neka sude drugi i poslije nas. Na ovom svijetu, po mom mišljenju, nema pravde niti će je kada biti. Nisu Srbi narod koji je činio zločine, zločinci su nažalost činili i mislili da čine zločine u ime Srba, određeni Bošnjaci su činili zločine i mislili da ih čine u ime dobrobiti Bošnjaka, određeni Hrvati su činili zločine, odnosno pripadnici hrvatskog naroda su činili zločine, misleći da čine dobro svom narodu. Ni jedan od zločinaca to nije radio u ime dobrobiti svoga naroda, radio je na štetu svih naroda. I zato molim vas da ovde mi ne uzimamo tu ulogu danas i vagamo i donosimo sudove ko je kakve zločine činio, a vrijeme koje je pred nama će pokazati zaista i meritorni će reći šta je to što se desilo u BiH. Jer i danas mi imamo lidere, recimo, konkretno predsjednika RS-a, koji u svojim izjavama negira određene stvari. Haški sud je u svojoj presudi rekao da se u Srebrenici desio genocid. Mi to danas negiramo. Ja duboko suosjećam sa kolegom Slavujem, duboko suosjećam sa svakom žrtvom, jer i ja sam poslije tih proljetnih dešavanja '90. i odluka koje su donošene, nažalost i u ovoj zgradi, pretrpio strahote koje je preživio ovaj grad. Ali dozvolite da u ovoj slobodnoj zemlji, da u slobodnoj komunikaciji, naravno da svi imaju pravo da podnesu bilo kakvu inicijativu, ali nemojte uskraćivati pravo svakome da kaže ono šta misli i pravo da drugačije misli. Mislim da je BiH danas puno slobodnija nego što je to bila i prije 10 a pogotovo prije 20 godina, a uvjeren sam da će BiH za sve njene građane i narode biti puno slobodnija u narednih 10 godina a ove institucije, o kojima danas govorimo, da će biti sigurno i pravednije i efikasnije nego što su to danas.
Zahvaljujem. Replika, uvažena poslanica Dušanka Majkić. Izvolite. 64
Pa eto, drago mi je da ovaj kraj poprilično pomirljivo djeluje od predsjednika Kluba SDA. Ali bih ja voljela zaista da ste dali jedan konkretan primjer na koji način se pokazuje ta mogućnost dijaloga i ta želja za dijalogom. Kao primjer mogli ste da kažete da će vaš klub ponovo razmatrati ovu temu, da ćemo otvoriti ovo pitanje i razgovarati o njemu dok god bude trebalo. Dakle, dok poslednji poslanik ovdje ne osjeća se isto kao što ste Vi rekli da se osjećate, mi moramo o tome razgovarati. I ja ću vašu inicijativu shvatiti dobronamjerno, ako ona ide dotle. Ako ide samo do onog završetka ove sjednice, kada ćemo sve zaboraviti i omogućiti da Sud i Tužilaštvo rade na isti način kao što su radili, onda u nama nemate saveznika. I samo u prilog tome, ukupno Sud i Tužilaštvo, ukupan zbir pravosudnih i nepravosudnih zatvorskih kazni za sve pripadnike naroda u BiH je 1.520 godina, od toga Srbi 1.200, Hrvati 164, Bošnjaci 161. Ako išta govori više, evo kažu ovi podaci koje sam izgovorila.
Zahvaljujem. Diskusija, uvaženi poslanik Darko Babalj. Izvolite.
Evo, i ja da vas pozdravim. Mislim da je ...
Samo malo, molim vas, još jedan od predlagača, na početku jedan i evo na kraju jedan. Izvolite.
Mislim da je u današnjoj diskusiji ovdje već dosta toga rečeno i ono što je dobro da razgovaramo, diskutujemo. Imamo mišljenja koja su jedna ovakva, jedna onakva. Međutim što je meni, odnosno nama, jako bitno je da mi danas diskutujemo i razgovaramo o prijedlozima zakona, što smo diskutovali i razgovarali o činjenicama koje pišu u obrazloženjima prijedloga zakona, što je to potpuno legalno i legitimno, što u jednu ruku pokazujemo svi zrelost u diskusijama i u pojedinim diskusijama se tako i ponašamo sa konstatacijama. I mislim da je to jedan napredak. Znači da nije bilo ovog prijedloga, mi o tome ne bi ni diskutovali. Danas smo, po meni, zreliji za još jedan dan i mislim da ovo nije ni u kom slučaju negativna priča ovdje danas u Parlamentu. Iz današnjih diskusija, ono što je meni jako posebno drago, čuli smo da mnogi nisu zadovoljni radom Suda i Tužilaštva, što i sami priznaju, a ne želim da kažem ko je to sve rekao, ali dolazi iz sva tri konstitutivna naroda, što znači da ni oni nisu zadovoljni radom Suda i Tužilaštva. I mislim da smo današnjom diskusijom pokazali jednu zrelost parlamentaraca da o svemu trebamo pričati u BiH. Ne želim se baviti marketingom, znači nekih i vraćati se u prošlost, a puno toga imamo svi da kažemo, proći će i ovo danas, međutim ono što će biti zapamćeno je da će ovaj zakon proći ili će biti odbijen, a sigurno će biti najviše zapamćen po tome što smo diskutovali o njemu, jer je to naše pravo. 65 Hvala.
Evo prevario sam se, uvaženi poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsjedavajući. Kolegice i kolege, Prijedlog zakona, odnosno Mišljenje Povjerenstva nije konačno i nikoga posebno ne obvezuje, pa se samo rasprava upravo otvorila u tom pravcu. A iz te rasprave čuli smo dosta toga o radu Tužiteljstva i Suda. Ja sam dvije godine bio pod istragom u Tužiteljstvu i tri godine na Sudu, o kojima se vodi rasprava. Međutim, dakle osnovni postulat demokracije je zakonodavna, izvršna i sudska vlast, a kako će ona biti organizirana to zavisi evo od nas ovdje. Hoće li biti Suda, neće li biti, na koji će način biti, to zavisi od dogovora. Očito dogovora nemamo, ali zato mi imamo tu visokog predstavnika, odnosno, kako ja znam reći, diktatora, dakle koji to može sve popeglati i završiti i najvjerovatnije će on i završiti. Međutim, šta to znači za građane koji su nas birali da ovdje nešto uradimo za njih. Što jedan moj kum Dragan iz Mostara kaže: 'Trebalo bi napraviti udrugu proćeranih', kaže, 'osnovni zadatak i zahtjev će biti da nas sve proćerate, jer izgleda da je puno bolje onim koji su proćerani, otišli vani raditi, sad dolaze s dobrim kolima, dobra plaća, mi ovdje ni posla, ni plaće, ništa.' To je jedna strana istine, dakle rečena u šali, lakše kazano, ali je istina sigurno koja je bolna. Puno je teže ovdje građanima, onima koji su bez posla, koji rade, a jedan od naših glavnih zadataka upravo je to. A mene ono što muči i što ne mogu ja kazati boli, ali jeste, dakle bila je formirana skupštinska većina i žao mi je što je ovo na neki način prst u oko toj skupštinskoj većini i da ne raspravljamo o konkretnim stvarima. Ja se nadam da ćemo to promijeniti i da krenemo u drugom pravcu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Emir Kabili, diskusija. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvaženi poslanici, nisam mislio da se javim jer govorimo samo o ružnim stvarima, o užasno ružnim stvarima, brojimo naše žrtve, ne govorimo o pozitivnim stvarima. Ja ću vam danas reći nekoliko pozitivnih stvari, da svaki rat ma kako žestok bio, ma kako negativan bio, ne generira samo zlo, smrt, patnju. Moj otac i moja porodica su iz Trebinja, i svi smo iz Trebinja. Ja sam, kad je moj otac završio školu u Beogradu kao ljekar, po dekretu prešao u Tuzlu, ali naši korijeni su u Trebinju bili i tada jači nego ikada. Ja sam čovjek koji ima privilegiju i čast da zna jednog čovjeka kog vi možda ne znate, on se zove Rade Aleksić. Rade Aleksić, čuli ste možda slučajno za njega, to je otac jednog momka koji je, po mom mišljenju, planetarno poznat i ... Srbin, zove se Srđo Aleksić. Imao sam priliku da gledam nekoliko dokumentarnih filmova o tom čovjeku i shvatio sam koliko smo mi mali. Sinoć sam igrom slučaja u hotelu gledao ponovo taj film na RTS-u, gdje veličina, snaga uma, tolerancije i humanosti koja veže ovu Bosnu i čini Bosnu Bosnom je gospodin Aleksić, čovjek koga su ubili ljudi samo zato što je htio da pomogne drugom čovjeku, čovjek koji nije ljut na sudstvo što su ta četvorica ili tri čovjeka dobila ukupno kaznu šest godina 66 zatvora za najgori zločin protiv humanosti. Čovjek koji je svojom snagom, jačinom, argumentima pokazao da su ljudi u principu ljudi. Ja zato vas molim da pokušamo, iako je to možda jako teško ( i razumijem i frustracije kolega iz RS-a, razumijem), ali da pokušamo da izvučemo planetarno dobre stvari. Planetarno dobra stvar u BiH je Srđo Aleksić. Ja bih bio ponosan da moja ulica u Tuzli nosi njegovo ime. To nije nikakva floskula, jer znam njegovog oca, znam njegovu porodicu i znam koliko su i šta su uradili za vrijeme rata. Zato vas molim da pokušamo, mada ja baš tu nisam dobro vičan, da pokušamo našu sklonost politizaciji udaljiti od, ja bih rekao, biljura, to je bosanska riječ, bošnjačka, ne znam ni ja, biljura BiH, a to su Srđe raznorazne Aleksić, prihvatimo kao nešto što treba da drži ovu zemlju. Vjerujte mi, otac Srđe Aleksića je rekao: 'Moj sin je ušao u pjesmu.' Hercegovina je vrlo čudna i to ulazi u legendu i pjesmu polako. Ovo što mi pričamo vrlo brzo će biti prošlost, vjerujte mi. Apsolutno sam za kompromis, apsolutno sam da o svemu razgovaramo, zašto da ne razgovaramo. To upšte nije predmet ove diskusije ovdje, ali nemojte da brojimo crvena krvna zrnca, život je nešto drugačiji, realni život u kome živimo je mnogo drugačiji nego ovo što mi ovdje radimo, vjerujte mi. Mi kad izađemo iz ovih prostorija, onda potpuno drugačije komuniciramo, mi komuniciramo kao normalni ljudi, mi pomažemo jedni druge. A ovdje pokazujemo drugo lice. Zarad onih planetarno poznatih ljudi koji ovu Bosnu čine Bosnom i koji su mnogo značajniji od svih filmova o kojima mi govorimo i snimamo, onih tihih priča koje su nastale tokom rata, ja vas molim da pokušamo da nađemo nekakav kompromis. Kad kažem kompromis, ne kompromis na štetu jednog, ili drugog, ili trećeg naroda, kompromis da ipak ovaj parlament, bez obzira koliko mi mislimo da smo netolerantni, da je ovaj parlament jako tolerantan. Ovaj Parlament BiH, tvrdim odgovorno, tolerantniji od Parlamenta Crne Gore, mnogo je tolerantniji od Parlamenta Srbije, mnogo je tolerantniji od Parlamenta Hrvatske. Ovdje ne vičemo, ne psujemo, ne udaramo se, ali imamo takvih problema koje imamo, a vjerujte da postoje tu i pozitivne priče. Ja bih zato vas molio da nakon ove duge diskusije pokušamo da iznjedrimo neku pozitivnu priču koja će u principu sačuvati ovu državu. Mi ćemo proći, mi smo od danas do sutra. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Adnan Bašić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Za razliku od mog poštovanog kolege Jovičića, možda bih i ja mogao da budem tužan ali, nažalost, ne mogu da pustim suze, nemam iz čega. Morao bih da budem emotivan, ali vidite koliko mi je vremena trebalo da se savladam pa da ustanem, a da ne budem emotivan. Al' pošto je dio moje ličnosti moj nastup koga svi vrlo dobro znate od početka kako se družimo kao kolege, poštovane kolegice, tako ću i sada govoriti, iz duše, nema papira, nema čitanja, nema podsjećanja. Ima samo punih 67, eto 7. maja ću uzeti, ako Bog da doživim, 68 i svjedok sam dva rata. Sedmog maja '45. godine kada sam se rodio već sam bio siroče, oca su mi ubili, poginuo je u martu '45., nije dočekao da me vidi. A dio onog najljepšeg života koji čovjek provodi, djetinjstvo, proveo sam u jednom od hiljade domova za ratnu siročad u tadašnjoj ex Jugoslaviji. Bilo nas je svih i manjih i većih, mnogi od njih nisu znali ni ko su, ni šta su, ni kako se zovu. Jedinice partizana koje su ih nalazile pod krvavim lešinama njihovih majki davale su im proizvoljno imena. Takva su i ostala. Zar i to nije 67 zločin? Prošla su ta vremena, došao je ovaj surovi i teški rat, kada sam kao nekad ponosni vojnik JNA početka 60-tih zajedno sa svojim drugarima sigurno i od srca pjevao nešto što vi duplo skoro mlađi od mene ne znate, iskreno i od srca: 'Oj drugovi, jel' vam žao.' Bili smo drugovi, voljeli se, poštovali, cijenili, kao što reče pjesnik 'neki sticali i druga do groba', vjerujte, to je tako bilo. I ni u snu nisam pomislio da ću morati od vojnika koji je normalno kao u svakoj drugoj državi ili zanimanju ili regulacionom statusu kroz određeni period života bio vojnik, počast, nešto lijepo, ali, kada postanete ratnik, to gubi svaku privlačnost. Posljedica svega onoga što smo svi mi, koji smo bili ovdje proživjeli, doživjeli na različite načine – to je današnja rasprava. Niko ne smije, i proklet bio, ko zaboravi i ne kazni jedan zločin, jednog zločinca, ali ne možete se na taj način vaditi čitavo vrijeme, ja pažljivo slušam, u neke političke oblatne zavijati sve ono što je osnova svega ovoga o čemu mi danas raspravljamo. Ovdje se traži ukidanje jednog od tri stuba koji drže svaku državu. Ja sam stariji čovjek, još se sjećam seljačkih tronožaca po mrkonjićkim selima gdje sam sa svojim daidžom išao, koji je bio ljekar tada, tada je bilo malo ljekara, pa bio je jedan od najdražih gostiju kad dođe u kuću. Može se sjesti na tronožac bez jedne noge, al' se ne može sjediti, u tome je poenta. Ovim što se danas ovdje predlagalo i došlo na naše poslaničke klupe, traži se ukidanje tog trećeg stuba jedne države. Direktno bez maski, bez ičeg traži se ukidanje Suda i Tužilaštva BiH. Kakve rasprave o izmjenama, o dopunama, o neradu Suda, poboljšanju, ovome, onome, mi to već imamo i to proces koji traje upravo na zahtjev srpskog naroda i niko to danas ovdje nije spomenuo. Taj proces traje. Zašto ga se ne držimo? Ne, izgleda da je neko, neki vođa, ja sam vojnik, vojnički ću sada reći, naredio i izvlačio najteže političke artiljerije i pucanje u BiH: treba je srušiti, sad je vrijeme. Gospodo, nije vrijeme. Kao što reče jedan moj prethodnik: 'Ma šta mi radili, sve ovo danas-sutra će biti jučer', ja tvrdim da i nas neće biti, ali Bosne će biti. Gospodo, neće to proći, nemojte se ljutiti što vam ovo kažem. Mi ne smijemo dozvoliti da se ruši naša domovina, država BiH, posebno u segmentima kada je to sigurno rušenje. I ja vam to otvoreno i pošteno kažem. Vjerujte, trudio sam se stvarno da ne budem previše emotivan, ali ne mogu to izbjeći jer sam takav po prirodi i vi to vrlo dobro znate. Posljednja sam osoba na svijetu koji će prestati da vjeruje u ljude i to dobro znate, jer bez vas ja i ljudi kao ja ne bi mogli preživjeti ni 24 sata. Zato mi vjerujte da sve što sam rekao govorim kao čovjek, ne samo kao poslanik, baš kao čovjek, jer tako mislim. Hvala vam na razumijevanju.
Zahvaljujem. Uvažena poslanica Ismeta Dervoz. Izvolite.
Zahvaljujem. Hospodine predsjedavajući, gospodo dopredsjedavajući, uvažene koleginice i kolege, inicirana diskusijom mog, s radošću kažem, kolege klupskog i stranačkog, gospodina Emira Kabila, želim samo istaknuti nekoliko činjenica i postaviti nekoliko pitanja koja mogu biti eventualno mali zadatak za sve nas u ovom periodu dok se sljedeći put ne susretnemo u ovoj Parlamentarnoj skupštini. Dakle, gospodin Kabil je rekao ono što bi morala biti esencija promišljanja svih nas u ovoj zemlji, koja jeste naša zajednička zemlja, takva je i takva će i ostati. A ja se nadam da ćemo je mi 68 urediti tako da bude svima nama dobra podjednako. A da bismo to mogli napraviti, moramo naučiti razgovarati. Ovdje sam se ja, nažalost, danas u ovoj Parlamentarnoj skupštini uvjerila da ne postoji, očigledno ne postoji niti znanje, niti volja, niti želja da se razgovara na način dostojan ove Parlamentarne skupštine. Zahvaljujem kolegi Mešiću, zahvaljujem gospodinu Kabilu, zahvaljujem gospodinu Lozančiću, zahvaljujem gospodinu Belkiću, zahvaljujem gospodinu Džaferoviću. Oni su danas pokazali da se ovdje može razgovarati na način na koji treba da razgovaraju parlamentarni zastupnici. To su bili argumenti, to su bile rasprave koje su demokratske i dozvoljene, to nije bilo ovo što nas je vratilo u doba, kako je to gospodin Jovičić rekao, doba ameba i kišnih glista. Gospodo, ako se o tome zaista u ovom parlamentu razgovaralo, onda neki vjerovatno vuku neke ranije navike i spoznaje pa to pokušavaju i dalje ovdje ustanovljavati kao način komunikacije. Molim vas da to ne činimo. I molim vas da ova Parlamentarna skupština, a ne Skupština Republike Srbije, bude ona koja će dodijeliti orden Srđanu Aleksiću. To je bio naš zadatak, gospodo, to nije bio zadatak gospodina Tadića. Ja vas molim da mi u ovoj Parlamentarnoj skupštini razgovaramo kao oni koji imaju jednu i jedinu zemlju o kojoj trebaju da se brinu. Ona se zove BiH, tako će se i zvati. A što se tiče Suda i Tužilaštva, dajmo mu kapacitete, dajmo im snagu, dajmo im instrumente, ojačajmo ih i pojačajmo ih pa će raditi svoj posao i brže i učinkovitije i dovesti do određenih rezultata kojima ćemo onda svi vjerovatno biti zadovoljni. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Ja sam danas pustio široku raspravu o svemu nadajući se da, ako ova tačka dnevnog reda dođe i na iduću sjednicu Skupštine, onda imamo manje toga da kažemo. Ali mislim da nije ni primjereno na kraju ove rasprave očitati lekciju određenim poslanicima, a pohvaliti druge, ne dotaknuvši se ni jednom riječju o tačkama dnevnog reda. Uvaženi poslanik, drugi zamjenik, gospodin Denis Bećirović ima nešto dodati. Izvolite.
Preskočit ću ja planiranu diskusiju, neću govoriti osim što jednu stvar želim reći, pošto je nekoliko poslanika spomenulo, pa čisto da imate u vidu a, evo, kolega Prodanović i neki znaju. Ima dosta toga što treba kritikovati i što nije dobro u ovoj zemlji, ali evo da znate, za informaciju ovaj parlament, Predstavnički dom u prošlom sastavu, da li je to bila 2007. ili 2008., je na prijedlog, nije ni bitno čiji, jednoglasno usvojio da se u Trebinju izgradi spomenik Srđanu Aleksiću. Dakle, to je bilo prije nekih četiri, pet godina. Nije loše možda da reaktiviramo takav zaključak i da ga sa nekim novima idejama oplemenimo. A o ovom ostalom dijelu, preskočit ću danas diskusiju. Danas smo čuli raznih poruka, ali poslali smo i jednu generalnu poruku da nismo baš racionalni, praktični i pragmatični u smislu da predlažemo zakone za koje se unaprijed zna da nema većine. Nije ovo jedini prijedlog zakona koji je danas na dnevnom redu. Možda bi bilo dobro za sve nas da pokušamo fokusirati se na evroatlantske teme i ono oko čega imamo konsenzus. Šta nam vrijedi danas tolike emocije, tolike diskusije – neke dobre, neke nisu, zavisno iz kojeg ugla – ali na koncu rezultat će biti nula. Hvala. 69
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda Ad. 10. Odluka o učešću policijskih službenika iz Bosne i Hercegovine u transformisanoj misiji UNMIS (Sudan) u UNMISS (Južni Sudan) i UNISFA (Abyei), materijal Predsjedništva BiH Predsjedništvo je 9.1.2012. godine u parlamentarnu proceduru dostavilo Odluku o učešću policijskih službenika iz BiH u transformisanoj misiji UNMIS (Sudan) i UNMISS (Južni Sudan) i UNISFA (Abyei). Nadležna Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost BiH je Mišljenje o Odluci dostavila 14.2.2012. godine. Otvaram raspravu o Odluci. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 11. tačku: Ad. 11. Izvještaj o finansijskoj reviziji Sekcije BiH na Svjetskoj izložbi EXPO-2010 u Šangaju za 2010. godinu, materijal Kancelarije za reviziju institucija BiH
Čekamo SDS.
Koga čekamo? Onoga koga smo čekali odmah na početku, jel'? Zahvaljujem kolegama iz SDS-a. Molim vas da se pripremite. Glasamo o usvajanju zapisnika sa 20. i 21. sjednice. Pripremite se za glasanje. Možete da glasate, sad! 'Za' 34, 'protiv' nije bilo, 'suzdržanih' jedan. Konstatujem da smo usvojili zapisnike sa 20. i 21. sjednice. Prelazimo na tačku 3. 3. Zahtjev poslanika Kluba Saveza za bolju budućnost BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjeni Izbornog zakona BiH Glasamo o Zahtjevu za hitni postupak. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 24, nije bilo glasova 'protiv', 13 'suzdržanih'. Bez entitetske podrške. Hoćemo li u drugi krug? Prelazimo u drugi krug glasanja. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 24, nije bilo glasova 'protiv', 'suzdržanih' 14. Konstatujem da smo usvojili Zahtjev za hitni postupak. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona. Ima li potrebu predlagač da obrazloži ili ćemo preći na glasanje? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Možemo glasati. Zahvaljujem. Molim vas pripremite se za glasanje. Glasajte, sad! 'Za' 22, 'protiv' 13, 'suzdržanih' tri. Nedovoljna entitetska većina. 72
Naknadno usaglašavanje.
Idemo na naknadno usaglašavanje. U roku od tri dana, predviđeno Ustavom BiH, ovaj parlament će biti obaviješten. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: 4. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o internoj reviziji institucija BiH (drugo čitanje) Glasamo o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 38, nije bilo glasova 'protiv' i 'suzdržanih'. Konstatujem da smo usvojili Prijedlog zakona u drugom čitanju. Peta tačka: 5. Prijedlog zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti, s Mišljenjem Zajedničke komisije za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku Glasamo o Mišljenju Zajedničke komisije Podsjećam da je Mišljenje negativno. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 14, 'protiv' 24, 'suzdržanih' nije bilo. Konstatujem da nije prihvaćeno negativno Mišljenje Zajedničke komisije i da se ovaj zakon vraća ponovo na razmatranje u Komisiju. Podsjećam da je bio i Zaključak Komisije u kome se Prošireni kolegij juče dogovorio 'da Kolegij bude predlagač Ustavnopravnoj komisiji ovog pitanja, izmjene i dopune Poslovnika'; ako se to sa Komisijom, da onda ne glasamo o ovom zaključku ili imate potrebu da glasamo o ovom zaključku ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Znači, dogovoreno je da za ovo konkretno pitanje, a Komisija nije dala prijedlog da se glasa o reaktiviranju rada radne grupe za čitave izmjene Poslovnika, nego samo za ovo konkretno pitanje. 73 A to konkretno pitanje juče je Prošireni kolegij riješio na taj način. Prema tome, mislim da je suvišno da glasamo o ovom zaključku. Prelazimo na šest tačku: 6. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o finansiranju institucija BiH (prvo čitanje) Glasamo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 16, 'protiv' nije bilo, 'suzdržanih' 21. Nedovoljna entitetska podrška iz Federacije BiH. Hoćemo li preći u drugi krug?
Naknadno.
Naknadno usaglašavanje Prelazimo na sedmu tačku: 7. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o platama i naknadama u institucijama BiH (prvo čitanje) Glasamo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 24, nije bilo glasova 'protiv', 'suzdržanih' 13, dovoljna entitetska podrška. Konstatujem da smo usvojili Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o platama i naknadama u institucijama BiH. Prelazimo na osmu tačku: 8. Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Sudu BiH, s Mišljenjem Ustavnopravne komisije Glasamo o Mišljenju Komisije. Podsjećam, Mišljenje je bilo negativno. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 22, 'protiv' 13, 'suzdržanih' tri. Nedovoljna entitetska većina za ovaj zahtjev. Hoćemo li preći u drugi krug? 74
Hajmo.
Prelazimo u drugi krug glasanja. Molim vas pripremite se za glasanje Možete glasati, sad! 'Za' 21, 'protiv' 13, 'suzdržanih' tri. Dvije trećine glasova iz RS-a 'protiv'. Konstatujem da nismo usvojili Mišljenje Komisije i da se ovaj zakon vraća u komisijsku fazu. Prelazimo na devetu tačku: 9. Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Tužilaštvu BiH, s Mišljenjem Ustavnopravne komisije Takođe, negativno Mišljenje Komisije, glasamo o njemu. Molim vas pripremite se za glasanje Možete glasati, sad! 'Za' 22, 'protiv' 13, 'suzdržanih' tri. Nedovoljna entitetska većina. Hoćemo li u drugi krug?
Hoćemo.
Prelazimo u drugi krug glasanja. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 22, 'protiv' 13, 'suzdržanih' tri. Dvije trećine glasova 'protiv' iz RS-a. Konstatujem da nismo usvojili negativno Mišljenje Komisije i da Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Tužilaštvu se vraća u komisijsku fazu. Prelazimo na 10. tačku: Odluka o učešću policijskih službenika iz BiH u transformisanoj misiji UNMIS (Sudan) u UNMISS (Južni Sudan) i UNISFA (Abyei) Glasamo o usvajanju Odluke. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 33, nije bilo glasova 'protiv', 'suzdržanih' četiri. Dovoljna entitetska većina. Konstatujem da smo usvojili ovu odluku. 75 Prelazimo na 11. tačku: Izvještaj o finansijskoj reviziji Sekcije BiH na Svjetskoj izložbi Glasamo o usvajanju Izvještaja, s Mišljenjem Komisije i zaključcima sadržanim u njemu. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 37, 'protiv' nije bilo, 'suzdržanih' jedan. Konstatujem da smo usvojili Izvještaj s Mišljenjem Komisije i zaključcima sadržanim u njemu. Prelazimo na 12. tačku: Razrješenje Azre Hadžiahmetović članstva u Interparlamentarnoj grupi prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH za bilateralnu saradnju sa parlamentarnim tijelima drugih zemalja, broj IV, i imenovanje za člana Interparlamentarne grupe prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH za bilateralnu saradnju sa parlamentarnim tijelima drugih zemalja, broj VI Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 37, 'protiv' i 'suzdržanih' nije bilo. Konstatujem da smo napravili ove izmjene. Prelazimo na 13. tačku: Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o uzajamnoj zaštiti tajnih podataka između Savjeta ministara BiH i Vlade Crne Gore Molim vas pripremite se za glasanje. Hoćemo li u paketu glasati? Hoćemo. Možete glasati, sad! 'Za' 38, 'protiv' i 'suzdržanih' nije bilo. Poštovane kolegice i kolege, hvala vam na strpljenju i saradnji. Sljedeća sjednica je zakazana za 15. mart. Hvala. Sjednica je završena u 17,45 sati.